EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lauri Maijala

Lauri Maijala (s. 7. lokakuuta 1986 Lahti) on suomalainen teatteriohjaaja ja muusikko. Maijala opiskeli Teatterikorkeakoulussa Teatteritaiteen laitoksella ohjauksen koulutusohjelmassa. Hänen vanhempansa ovat näyttelijät Heidi Herala ja Seppo Maijala ja isovanhempansa näyttelijäpariskunta Helge Herala ja Marja Korhonen. Vuonna 2005 Maijala toimi Suomen steinerkoulujen oppilasyhdistyksen Skoyn puheenjohtajana. Maijala ohjasi esikoiselokuvaohjauksenaan Juoppohullun päiväkirjan, johon hän myös teki käsikirjoituksen. == Teatterialan töitä == * lauluiltoja yhdessä säveltäjä Kaj Chydeniuksen kanssa, KOM-ravintola 2006 ja 2007 * ohjaajan assistentti ja rooli (Muntergöken) Svenska Teaternissa The Sound of Music -musikaalissa (ohj. Sven Sid) 2006–2008 * ohjaus ja rooli (Tohtori), Woyzeck - Teatteri Rujo, 2007 * ohjaajan assistentti Svenska Teaternissa Mannerheim - näytelmässä (ohj. Sven Sid), 2007 * musiikki, Nainen ja anjovis - Helsingin kaupunginteatteri 2007–2010 * ohjaus, musiikki ja rooli (Bernstedt), Juopa - Teatteri Silmänkääntäjä 2008 * ohjaus ja käsikirjoitus, Kunnalliskertomus, eli Myyrän painajainen - Teatteri Rujo, 2009 * ohjaus ja sovitus, Vanja-eno - Linnateatteri (2009) * ohjaus ja käsikirjoitus, Mannerheim- eli lapsistasi ei mitään - Teatteri Rujo, 2010 * ohjaus ja dramatisointi Juha Vuorisen romaanista Juoppohullun päiväkirja - Linnateatteri (2010) * ohjaus, Ei lintu eikä kala - Lappeenrannan kaupunginteatteri (2010) * ohjaus, Kenttä - Linnateatteri (2011) * ohjaus, Mahagonnyn kaupungin nousu ja tuho - UMO,Avanti!,Musiikkiteatteri Kapsäkki (2011) * ohjaus ja käsikirjoitus, Muoviukkeli- eli veteraani Johanneksen ilmestys - Teatteri Vanha Juko (2011) * ohjaus ja käsikirjoitus, Hevosen tarina - Lappeenrannan kaupunginteatteri (2012) * Käsikirjoitus, Ylihuomenna hän tulee - Ryhmäteatteri (2012) * ohjaus, Kolme sisarta - KOM-teatteri (2013) * ohjaus ja käsikirjoitus, Där vi en gång flått -Viirus (2013) * ohjaus, Tuntematon sotilas-ooppera - Oulun Kaupunginteatteri (2014) * ohjaus, Vallankumous - KOM-teatteri (2014) * ohjaus ja sovitus, Sattumia - KOM-teatteri (2015) * ohjaus ja käsikirjoitus, Kummitusjuna - Helsingin kaupunginteatteri (2015) * ohjaus, Pasi was here - KOM-teatteri (2016) * ohjaus ja rooli (Vihtori Kosola), Lapualaisooppera - Teatteri Vanha Juko, Ylioppilasteatteri (2016) * ohjaus, Hamletinkone - KOM- teatteri (2016) * ohjaus, Pimpsonit - Q-teatteri (2023) ==Valikoitu filmografia== * Juoppohullun päiväkirja, 2012, ohjaaja ja käsikirjoittaja * Tyttö nimeltä Varpu, 2016, näyttelijä * Olavi Virta, 2018, näyttelijä * Hölmö nuori sydän, 2018, näyttelijä * Peruna, 2021, näyttelijä * Vuosisadan häät, 2021, näyttelijä * Metsurin tarina, 2022, näyttelijä * Järjettömän paska idea, 2023, näyttelijä * Prinsessa Pikkiriikki, 2024, ohjaaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetrivaara

Tetrivaara on kyläkunta ja mäki Heinäveden kunnan itäosassa Pohjois- Karjalassa, noin 30 kilometriä itään kuntakeskuksesta. Vihtarin rautatieasema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kylästä luoteeseen. Alueella on ympärivuotista asutusta ja muutama maatila. == Lähteet== Luokka:Heinäveden kylät
Espanjalainen kapriisi

Espanjalainen kapriisi () op. 34 on Nikolai Rimski-Korsakovin vuonna 1887 kirjoittama orkesteriteos, joka on nimensä mukaisesti vahvasti espanjalaisvaikutteinen. Säveltäjän itsensä johtama ensiesitys oli Pietarissa 31. lokakuuta 1887.http://www.kennedycenter.com/calendar/index.cfm?fuseaction=composition&composition;_id=2101 Espanjalainen kapriisi kestää esitettynä noin 16 minuuttia. == Osat == # Alborada # Variazioni # Alborada # Scena e canto gitano # Fandango asturiano == Lähteet == Luokka:Nikolai Rimski-Korsakovin teokset Luokka:1880-luvun musiikkiteokset
Frederica Sagor Maas

Frederica Sagor Maas (6. heinäkuuta 1900 New York, New York, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 2012 San Diegon piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, kirjailija ja esseisti. Maas syntyi New Yorkissa, ja hänen vanhempansa olivat venäläisiä siirtolaisia. Maas opiskeli journalismia Columbian yliopistossa ja käsikirjoitti muun muassa elokuvat Ylioppilasheila (1925) ja Miten aviomiestä kesytetään (1926). Hän meni naimisiin vuonna 1927 kollegansa Ernest Maasin kanssa. Ernest kuoli 1986, eikä heillä ollut lapsia. Maasin viimeinen käsikirjoitus oli The Shocking Miss Pilgrim vuonna 1947. Vuonna 1999 Maas julkaisi vielä 99-vuotiaana omaelämäkertateoksen The Shocking Miss Pilgrim: A Writer in Early Hollywood. Maas kuoli tammikuussa 2012 ollessaan 111-vuotias. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Happy Mondays

Happy Mondays on manchesterilainen rockyhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1985 veljekset laulaja Shaun ja basisti Paul Ryder, kitaristi Mark "Moose" Day, kosketinsoittaja Paul Davis ja rumpali Gary Whelan. Myöhemmin yhtyeen liittyi tanssijaksi ja marakassistiksi Mark "Bez" Berry. Yhtye hajosi vuonna 1992, mutta on sittemmin koottu uudelleen yhteen laulaja Shaun Ryderin ympärille. Happy Mondaysin löysi Tony Wilson The Haçienda- yökerhossa järjestetystä bändikisasta. Wilson kiinnitti yhtyeen Factory Recordsiin, joka julkaisi sen viisi ensimmäistä albumia. Yhtye oli näkyvin ja menestyksekkäin osa Manchesterissa vaikuttanutta Madchester-ilmiötä. Shaun Ryder ja Bez perustivat Happy Mondaysin hajoamisen jälkeen Black Grape -yhtyeen. 24 Hour Party People -elokuva heijastelee yhtyeen tarinaa. == Diskografia == === Studioalbumit === * Squirrel and G-Man Twenty Four Hour Party People Plastic Face Carnt Smile (White Out) (1987) * Bummed (1988) * Pills 'n' Thrills and Bellyaches (1990) * Yes Please! (1992) * Uncle Dysfunktional (2007) === Livealbumit === * Live (1991) * Step On – Live in Barcelona (2005) === Kokoelmat === * Double Easy – The U.S. Singles (1993) * Loads (1995) * Greats Hits (1999) * The Platinum Collection (2005) * Double Double Good: The Best of Happy Mondays (2012) === EP:t === * Forty Five (1985) * Madchester Rave On (1989) * Hallelujah (1989) * The Peel Sessions 1989 (1990) * The Peel Sessions 1991 (1991) === Singlet === * Freaky Dancin (1986) * Tart Tart (1987) * 24 Hour Party People (1987) * Wrote for Luck (1988) * Lazyitis (1989) * W.F.L. (Wrote for Luck) (remix) (1989) * Step On (1990) * Lazyitis (One-Armed Boxer) (ft. Karl Denver) (1990) * Kinky Afro (1990) * Loose Fit (1991) * Bob's Yer Uncle (1991) * Judge Fudge (1991) * Stinkin' Thinkin' (1992) * Sunshine and Love (1992) * The Boys Are Back in Town (1999) * 24 Hour Party People (Jon Carter Mix) (2002) * Playground Superstar (2005) * Jellybean (2007) * Dysfunktional Uncle (2007) * Ooo La La to Panama (Emberá peoplen kanssa) (2015) Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Teatteri Rujo

Teatteri Rujo on vuonna 2006 perustettu helsinkiläinen nuorten teatterintekijöiden ylläpitämä teatteriyhdistys. Teatteri Rujon nimellä ryhmä on tehnyt viisi näytelmää. Teatteri Rujon näytelmät Woyzeck ja Kunnalliskertomus on palkittu Seinäjoen Harrastajateatterikesä-festivaalien kannustusrahapalkinnolla. Teatteri Rujon esitys Kunnalliskertomus valittiin Helsingin Juhlaviikkojen Stage-festivaaleille 2009 ja esitys Mannerheim eli lapsistasi ei mitään Helsingin juhlaviikkojen Stage-festivaaleille 2010. == Teatteri Rujon näytelmät == * Willy Russellin musikaali Veriveljet (The Blood Brothers) 2006 * Georg Büchnerin Woyzeck 2007 * Lauri Maijalan näytelmä Kunnalliskertomus 2009 * Lauri Maijalan näytelmä Mannerheim eli lapsistasi ei mitään 2010 * Dea Loherin näytelmä Tatuointi 2011 == Aiheesta muualla == * Teatteri Rujon kotisivut * Veriveljet-musikaalin arvostelu Luokka:Harrastajateatterit Luokka:Helsingin teatterit
Zohreh

Zohreh (pers. "Venus") oli kehitteillä ollut Iranin kehittämä tietoliikennesatelliitti, joka olisi kyennyt välittämään puheluita, telefakseja, radio-ohjelmia ja TV-ohjelmia koko Iraniin. Satelliitissa olisi ollut 12 transponderia, ja sen kustannukset olisivat olleet 132 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Iran ja Venäjä allekirjoittivat satelliitin kehityssopimuksen tammikuussa 2005. Sopimus on sittemmin peruttu. ==Katso myös== *Iranin avaruusohjelma ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tietoliikennesatelliitit en:Communications in Iran#Satellite
Jack Lawrence

Jack Lawrence (7. huhtikuuta 1912 - 15\. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Lawrence syntyi New Yorkissa ortodoksijuutalaiseen perheeseen ja opiskeli podiatriaa. Hän valmistui tohtoriksi vuonna 1932, mutta sai ensimmäisen laulunsa julkaistuksi samana vuonna, ja päätti ryhtyä musiikkialalle. Lawrence on tehnyt musiikkia useille esiintyjille kuten Dinah Shorelle, The Ink Spotsille, Don Cornellille ja Frank Sinatralle. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1975. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Songwriters Hall of Fame
Pariser Platz

thumb|upright=1.4|Pariser Platz Berliinissä, keskellä Brandenburgin portti. Porttia reunustavat rakennukset ovat nimiltään Haus Sommer ja Haus Liebermann. Ensin mainitussa toimii Commerzbankin konttori. Pariser Platz on yksi Saksan pääkaupungin Berliinin aukioista. Se sijaitsee kaupungin keskustassa, Brandenburgin portin edustalla, Unter den Lindenin läntisessä päässä. Aukio on nimetty Ranskan pääkaupungin Pariisin mukaan, Napoleonien sotien aikaisen liittoutuneiden vuoden 1814 Pariisin-miehityksen kunniaksi.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 40–41, 81, 278. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Ennen vuotta 1814 aukio tunnettiin nimillä Quarree tai Viereck, joka tarkoittaa yksinkertaisesti ”nelikulmiota”. Toisessa maailmansodassa Pariser Platzia ympäröivät rakennukset tuhottiin maan tasalle. Brandenburgin portti oli ainoa rakennelma, joka selviytyi ilman vakavia vaurioita. Aukio kuului sodan jälkeen Itä-Berliiniin, mutta Berliinin muurin rakentamisen myötä siitä tuli rajavyöhykettä, jonne yleisöllä ei ollut pääsyä. Saksan jälleenyhdistyttyä aukio päätettiin palauttaa takaisin entiseen loistoonsa. Aukion ympärillä kohoaa nykyään 1990- ja 2000-luvuilla rakennettuja tunnettujen arkkitehtitoimistojen suunnittelemia rakennuksia, joiden joukossa ovat muun muassa Berliinin taideakatemian, Commerzbank-, DZ Bank- ja Dresdner Bank -pankkien sekä Ranskan ja Yhdysvaltain suurlähetystöjen rakennukset. Taideakatemia ja lähetystöt olivat toimineet aukion laidalla ja ennen sotaa, ja palasivat näin alkuperäisille paikoilleen. Yhdysvaltain lähetystö valmistui aukion rakennuksista viimeisenä vuonna 2008. Aukion laidalla sijaitsee myös kuuluisa hotelli Adlon, joka sekin on jälleenrakennettu. Berliinin senaatti määräsi pitämään uudisrakennusten rakennuskorkeuden matalana ja julkisivut hillittyinä, mutta Günter Behnischin suunnittelema taideakatemian lasiseinäinen rakennus sai luvan poiketa määräyksistä. Pariser Platz on suljettu autoliikenteeltä ja varattu pelkästään kevyelle liikenteelle. Berliinin metron rakenteilla oleva linja U55 tulee ensimmäisessä rakennusosuudessaan päättymään Pariser Platzin kohdalle. Pariser Platzia ympäröivissä taloissa ovat asuneet muun muassa oikeustieteilijä Friedrich Karl von Savigny, sotamarsalkka Friedrich von Wrangel, säveltäjä Giacomo Meyerbeer, kirjailija Achim von Arnim ja taidemaalari Max Liebermann. ==Lähteet== Luokka:Berliinin aukiot
IRIS (raketti)

IRIS on Iranin kehittämä kantoraketti, joka pohjautuu kiinteää ajoainetta polttavaan Ghadr-110-nimiseen keskimatkan ballistiseen ohjukseen. Se puolestaan perustuu Kiinan ja alun perin Neuvostoliiton ohjusteknologiaan. Luokka:Kantoraketit
Magda Olivero

Magda Olivero (25. maaliskuuta 1910 Saluzzo, Piemonte – 8. syyskuuta 2014 Milano) oli italialainen sopraano. Olivero syntyi Saluzzossa, Piemontessa, ja debytoi oopperalaulajana 1932. Olivero esiintyi mm. Metropolitan-oopperassa 1975. Olivero esiintyi viimeisen kerran suuren yleisön edessä maaliskuussa 1981, jolloin hän esitti Francis Poulencin säveltämän monologioopperan La Voix humaine. Magda Oliveron keskeistä ohjelmistoa olivat italialaiset veristiset oopperat, mm. Francesco Cilean, Giacomo Puccinin, Umberto Giordanon ja Arrigo Boiton teokset. Hän teki vain muutamia oopperoiden kokonaisia studioäänityksiä (mm. Turandot, 1938, ja Fedora, 1969), mutta hänen esityksiään on taltioitu huomattavasti enemmän. Magda Oliveron keskeisiä rooleja oli Francesco Cilean Adriana Lecouvreur -oopperan nimirooli. Kun Olivero oli avioiduttuaan vetäytynyt näyttämöltä vuonna 1941, Cilea pyysi häntä takaisin esittämään nimenomaan Adrianan osaa. Hän levytti osia tuosta oopperasta vielä 83-vuotiaana vuonna 1993, ja samoin nauhoitti Adrianan monologin 86-vuotiaana Jan Schmidt-Garrén elokuvaa Opera Fanatic varten. Magda Olivero lauloi kirkkomusiikkia ja aarioita pienimuotoisissa tilaisuuksissa vielä vanhoilla päivillään. Hän esiintyi viimeisen kerran 99-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Sopraanot Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet italialaiset
H. Owen Reed

H. (Herbert) Owen Reed (17. kesäkuuta 1910 Odessa, Missouri – 6. tammikuuta 2014 Athens, Georgia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija. Reed syntyi Missourissa ja opiskeli kotiosavaltionsa lisäksi Louisianassa. Vuonna 1937 hän kirjoittautui Eastman School of Musiciin. Myöhemmin hän opiskeli muun muassa Bohuslav Martinůn, Aaron Coplandin, Leonard Bernsteinin, Stanley Chappelin, Roy Harrisin ja Arnold Schönbergin johdolla. Reed opetti vuosina 1939–1976 Michiganin valtionyliopistossa ja toimi vuodesta 1976 sen emeritusprofessorina. Hän tutki kansanmusiikkia ja sovelsi sen vaikutteita muun muassa teoksessaan La Fiesta Mexicana (1949). Muuhun tuotantoon kuuluu muun muassa kamarioopperatrilogia. Reed julkaisi sävellystuotantonsa lisäksi kahdeksan sävellystä ja musiikin teoriaa käsittelevää kirjaa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Carl Gotthard Langhans

Carl Gotthard Langhans (15. joulukuuta 1732 Landshut, Sleesia – 1. lokakuuta 1808 Grüneiche, lähellä Breslauta)Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 459–460. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. oli preussilainen arkkitehti. Hän suunnitteli eräitä Saksan varhaisimpia uusklassista arkkitehtuuria edustavia rakennuksia. Parhaiten Langhans tunnetaan Berliinin Brandenburgin portin suunnittelijana. Langhans oli koulutukseltaan matemaatikko ja juristi, ja hän ryhtyi arkkitehdiksi itseoppineena. Häntä innoittivat muun muassa Vitruviuksen teos Arkkitehtuurista (De architectura) sekä Johann Joachim Winckelmannin kirjat antiikin taiteesta. Langhans ehti jo saada tunnustusta rakennusmestarina, ennen kuin suoritti välttämättömät arkkitehdin perusopinnot Italiassa tilaajansa Hatzfeldin ruhtinaan varoilla. Myöhemmin hän teki Preussin kuninkaan myöntämillä varoilla opintomatkoja myös Englantiin, Hollantiin ja Ranskaan. Langhansista tuli vuonna 1775 Breslaun kaupungin ylirakennusmestari. Kuningas Fredrik Vilhelm II kutsui hänet vuonna 1788 Berliiniin hovin rakennusviraston ylijohtajaksi. Tunnetuimmat työnsä hän suunnitteli tätä seuranneina vuosina. Langhansin arkkitehtuuri sijoittuu täysbarokin ja uusklassismin välivaiheeseen, ja hän yhdisteli piirteitä eri tyyleistä. Omaa persoonallista tyyliä hänelle ei syntynyt. Charlottenburgin linnan puistossa sijaitseva näkötorni (1788–1790) sisältää vielä viittauksia barokkiin, mutta esimerkiksi Ateenan Akropoliin Propylaiaan viittaava Brandenburgin portti (1791) edustaa jo uusklassismia. Uusklassistinen oli myös hänen Berliinin Gendarmenmarktille suunnittelemansa saksalainen kansallisteatteri (1800–1802), jonka paikalla on nykyään Karl Friedrich Schinkelin suunnittelema uudempi rakennus. Brandenburgin portti kohosi Saksan kansallissymboliksi vasta Langhansin kuoleman jälkeen Napoleonin sotien seurauksena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1732 syntyneet Luokka:Vuonna 1808 kuolleet
Edmundo Ros

Edmundo William Ros (7. joulukuuta 1910 Port of Spain, Brittiläinen Länsi- Intia – 21. lokakuuta 2011 Alicante, Espanja) oli trinidadtobagolainen latinalaisamerikkalaisen viihdemusiikin esittäjä. Rosin äiti oli afrovenezuelalainen ja isä skotti. Vanhemmat erosivat pian pojan synnyttyä, ja tämä asui Caracasissa vuodet 1927–1937. Ros kiinnostui musiikista sotilaskoulussa ja lähti vuonna 1937 opiskelemaan Lontooseen Royal Academy of Musiciin. Ros perusti vuonna 1939 rumbayhtyeen Rumba With Ros. Hän nousi nopeasti suosioon, ja vuonna 1949 albumia The Wedding Samba myytiin kolme miljoonaa kappaletta. Rosilla oli vuosina 1944–1974 levytyssopimus Deccan kanssa. Ros vetäytyi 65-vuotiaana Jáveaan Espanjan Alicanteen ja esiintyi viimeisen kerran julkisesti 8. tammikuuta 1994. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen vuonna 2000. Ros kuoli Alicantessa 21. lokakuuta 2011 satavuotiaana.Band leader Edmundo Ros dies, 100 BBC News == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut. * Edmundo Rosin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Trinidadtobagolaiset muusikot Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet trinidadtobagolaiset Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Kansainvälinen polaarivuosi

Kansainvälinen polaarivuosi () on laaja kansainvälinen napa-alueiden tutkimusohjelma. Polaarivuoden pääjärjestäjinä toimivat Maailman ilmatieteen järjestö WMO ja Kansainvälinen tiedeneuvosto ICSU. Sellainen on järjestetty tähän mennessä neljä kertaa: * ensimmäinen polaarivuosi 1882–1883 * toinen polaarivuosi 1932–1933 * kolmas polaarivuosi, joka oli samalla kansainvälinen geofysiikan vuosi, 1957–1958 * neljäs polaarivuosi 2007–2009 == Polaarivuosi 2007–2009 == Neljäs kansainvälinen polaarivuosi alkoi maaliskuussa 2007 ja se kesti maaliskuuhun 2009. Polaarivuoden aikana järjestettiin runsaasti arktiseen alueeseen ja Etelämantereeseen liittyviä tutkimusprojekteja. Hanke työllisti tuhansia tutkijoita 60 valtiosta eri tutkimusohjelmissa. Tavoitteena oli lisätä nykyistä tietämystä muun muassa mannerjäätiköiden ja merijää- sekä lumipeitteen kehityksestä, ilmaston lämpenemisen vaikutuksista napa-alueisiin ja paikallisten ihmisyhteisöjen elämästä. Suomessa polaarivuoden avausseminaari pidettiin 1. maaliskuuta 2007 Rovaniemen Arktisessa keskuksessa. Vuoden viralliset avajaiset järjestettiin samana päivänä Pariisissa. Monissa maissa, myös Suomessa, julkaistiin postimerkkejä polaarivuoden kunniaksi. EISCAT osallistui polaarivuoteen usealla tavalla, esimerkiksi Huippuvuorilla sijaitseva ionosfääriä mittaava tutka toimi poikkeuksellisesti koko vuoden ajan. == Lähteet == *IPY Suomi (arkistoitu versio) *International Polar Year === Viitteet === Luokka:Geotieteet Luokka:Polaaritutkimus
Anthony Mamo

Anthony Joseph Mamo (9. tammikuuta 1909 – 1. toukokuuta 2008) oli maltalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1974–1976 maansa ensimmäisenä presidenttinä. Mamo nousi presidentiksi heti Maltan tultua tasavallaksi ja oli tätä aiemmin toiminut vuodesta 1971 sen kenraalikuvernöörinä. Häntä seurasi Maltan presidenttinä Anton Buttigieg. Kuollessaan 1. toukokuuta 2008 Anthony Mamo oli 99-vuotias. == Lähteet == Luokka:Maltan presidentit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Harald Genzmer

Harald Genzmer (9. helmikuuta 1909 Bremen – 16. joulukuuta 2007 München) oli saksalainen säveltäjä. Genzmer opiskeli vuosina 1928–1934 Paul Hindemithin johdolla Berliinissä. Hän työskenteli oopperassa ja soitti myös klarinettia. Genzmer osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti olympiapronssia soolo- ja kuoromusiikista teoksella Der Läufer. Genzmer alkoi 1940-luvun lopulla kokeilla teoksissaan elektronisia soittimia ja omistautui varsinkin Friedrich Trautweinin kehittämälle "trautoniumille". Hän työskenteli myöhemmällä urallaan muun muassa Münchenin musiikkikorkeakoulussa. Genzmerin säveltämät teokset edustavat lukuisia tyylilajeja. Tuotantoon kuuluu kamarimusiikki-, orkesteri- ja kuoroteoksia.Harald Genzmer == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Henrik Ryti

Karl Johan Henrik Ryti (29. joulukuuta 1916 Helsinki – 15. tammikuuta 2002 Espoo) oli suomalainen tieteilijä ja Teknillisen korkeakoulun professori. Ryti toimi Valtion lentokonetehtaan suunnittelijana toisen maailmansodan ajoista vuoteen 1957 ja sen jälkeen vuosina 1958–1983 Teknillisen korkeakoulun lämpötekniikan ja koneopin professorina. Hän nosti lämpötekniikan teoreettisen tutkimuksen ja opetuksen korkealle kansainväliselle tasolle.Uppslagsverket Finland Hän paneutui syvällisesti teknillisten mittajärjestelmien kehittämiseen.Valaistustekniikkaa (toimimaton linkki) Hän oli Tekniikan käsikirjan päätoimittaja 1954–1965. Hän valmistui ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1935, diplomi-insinööriksi vuonna 1940 ja väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1949. Henrik Ryti oli presidentti Risto Rytin poika. Hänen veljensä oli Teknillisen korkeakoulun paperiteknologian professori Niilo Ryti (1919–1997) ja sisarensa lääketieteen lisensiaatti Eva Saxén (1922–2009). ==Julkaisuja== *Besselin funktiot, 1968 *Epästationaarinen lämpötilakenttä levyssä, johon liittyy lämpökapasiteetteja, 1982 *Integraalimuunnosten käyttö lämmönjohtumistehtävien ratkaisuun, 1975 *Kaasun spektrinauhan säteilyn laskeminen, 1982 *Koneoppi, Osa 1 : Staattiset koneet, 1979 *Lämmön johtuminen, Teknillinen Korkeakoulu moniste n:o 161, Helsinki 1959 *Matemaattisia taulukoita, 1956 *Tekniikan käsikirja (päätoimittaja) 1–10 *Termodynamiikka, 1958 *Über den Einfluss der exzentrischen Anlenkung der Pleuelstangen in Verbrennungsmotoren, 1948 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Henrik Ryti. Teoksessa: * Merkittävä tutkija kiteytti olennaisuudet. Kurki- Suonio Ilmari, Lampinen Markku. Julkaistu: 2.2.2002, https://www.hs.fi/ihmiset/art-2000004028908.html Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomen presidenttien lapset Luokka:Risto Ryti Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit
Carl Hårleman

Carl Hårleman (27. elokuuta 1700 Tukholma – 9. helmikuuta 1753) oli ruotsalainen arkkitehti ja vapaaherra. Hårleman aloitti arkkitehtuurin parissa työskentelyn Göran Josuæ Adelcrantzin alaisuudessa. Saatuaan valtion apurahan, hän lähti vuonna 1721 hakemaan oppia ulkomailta. Hän opiskeli Pariisissa neljän vuoden ajan Ranskan kuninkaallisessa arkkitehtuuriakatemiassa sekä Ranskan taideakatemiassa. Myöhemmin hän siirtyi Italiaan, ja Venetsiassa oltuaan hänet kutsuttiin takaisin Ruotsiin. Arkkitehti Nicodemus Tessin nuoremman kuoltua vuonna 1728 Hårlemanille nimitettiin hovi-intendentiksi. Vuonna 1741 hänet ylennettiin yli-intendentiksi, ja vapaaherran arvo hänelle myönnettiin vuonna 1747. Hårlemanin kädenjälki on nähtävissä muun muassa Tukholman kuninkaallisen linnan sisätiloissa. Hän oli myös vastuussa Uppsalan tuomiokirkon restaurointitöistä. Hänen töihinsä lukeutuu myös Tukholman vanha observatorio, Övedsklosterin linna, Kristinebergin linna sekä Fredrikshovin linna. ==Lähteet== *Runeberg.org - Svenskt biografiskt handlexikon (SBH), 2nd edition, Bonniers Boktryckeri, 1906 Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1700 syntyneet Luokka:Vuonna 1753 kuolleet
Kazuo Ōno

Kazuo Ōno (; 27. lokakuuta 1906 Hokkaido, Japani – 1. kesäkuuta 2010) oli japanilainen butōtanssija. Hän kehitti butōtanssin 1950- ja 1960-luvuilla Hijikata Tatsumin kanssa.HS 3.6.2010 Ōnon isä oli kalastaja. Hän aloitti varsinaisen tanssinopiskelun vuonna 1933 opettajanaan japanilaisen ekspressionistisen tanssin uranuurtaja Baku Ishii. Oltuaan armeijan palveluksessa yhdeksän vuotta hän jatkoi tanssia. Hän teki koreografioita ja esitti oman soolokoreografiansa ensimmäisen kerran 1949. Hän työskenteli vuodesta 1960 alkaen Hijikata Tatsumin (k. 1986) kanssa. Yhteistyön syntyminen Hijikata Tatsumin kanssa oli käännekohta hänen urallaan. Hän kehitti tämän luomaa buto-tanssin estetiikkaa ja harjoitusmenetelmiä edelleen. Elämänsä loppuvaiheissa hän joutui turvautumaan pyörätuoliin ja kehitti tanssin jossa hän käytti vain ylävartaloa, kasvoja ja käsiä. Ōno tanssi viimeisen kerran satavuotiaana. "La Argentina Sho" -esitys oli hänen pitkäaikaisin koreografiansa. Hän esiintyi myös poikansa Yoshito Ōnon kanssa. Ōno esiintyi eri puolilla maailmaa, ja hänet nähtiin myös Suomessa vuonna 1991.http://www.danceinfo.fi/tanssinpaiva/julistus1998HS 5.6.2010 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kazuo Ōnon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Japanilaiset tanssijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet japanilaiset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Mark Pinger

Mark Pinger (s. 26. kesäkuuta 1970) on Saksasta kotoisin oleva entinen vapaauimari. Pinger voitti viestijoukkueen jäsenenä yhteensä kaksi hopeamitalia kesäolympialaisissa vuosina 1992 ja 1996 miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Vuoden 1992 olympialaisissa Saksan kisajoukkueseen kuuluivat Pingerin lisäksi Christian Tröger, Dirk Richter ja Steffen Zesner. Tröger ja Pinger olivat vielä mukana vuonna 1996, kun he kisasivat veljesten Bengt ja Björn Zikarskyn kanssa. ==Lähteet== * databaseOlympics Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roska-astia

thumb|Kiinteistön jäteastia. Roska-astia (tai roskakori, arkikielessä myös roskis) on astia, johon jätteitä kerätään. Jätteet lajitellaan usein kierrätystä varten omiin astioihinsa, minkä vuoksi jäteastoita on monenlaisia (esimerkiksi biojäteastioita, sekajäteastioita ja paperinkeräysastioita). Roska-astioita sijaitsee sisä- ja ulkotiloissa. Yleensä kodeissa keskeisin roska-astia sijaitsee keittiössä. Kuitenkin usein esimerkiksi työhuoneessa on roskakori, johon heitetään esimerkiksi paperijäte. Kodin roska-astioissa on yleensä roskapussi, johon jätteet laitetaan. Pussi voi olla joko varta vasten valmistettu tai esimerkiksi normaali kaupan muovikassi, jossa kannetaan ostokset. Talojen piha-alueilla on isompia jäteastioita, joihin sisältä tulevat pussit viedään. Liikuttelun ja tyhjentämisen helpottamiseksi jäteastioiden alla on usein pyörät. Julkisilla alueilla on myös roska- astioita. Näitä on etenkin sellaisten kulkuteiden varsilla, joissa on säännöllistä liikennettä, kuten kaupungin keskustan kaduilla ja puistoissa sekä esimerkiksi linja-autopysäkeillä. Pyrkimyksenä on välttää roskaamista kaduille yleisen viihtyvyyden parantamiseksi. Yleisillä alueilla olevat roska- astiat on yleensä kiinnitetty maahan tai seinään varkauksien estämiseksi. Roska-astiat saattavat joutua myös ilkityön kohteeksi. Jätteiden lajittelua helpottaa, että oikeat roskat pannaan oikeaan roska-astiaan. Luokka:Jätehuolto Luokka:Säiliöt Luokka:Katukalusteet
Hautakumpu

Hautakumpu on maasta tai kivistä tehty kumpu, jonka sisällä tai alla on ruumis haudattuna kammioon tai ilman kammiota. Hautakumpuja on tehty esihistoriallisista ajoista lähtien. Monilla puolilla maailmaa on rakennettu suuria hautakumpuja, joita ovat esimerkiksi kurgaanit, tumulushaudat ja pitkäkummut. Pohjois-Amerikan intiaaneilla oli oma hautakumpuperinteensä. Siellä oli kummunrakentajia. Euroopassa rakennettiin pyöreitä hautakumpuja eniten pronssikaudella. Euroopan ikivanha hautakumpuperinne päättyi kristinuskon tuloon. == Katso myös == *Tumulus *Kurgaani *Pitkäkumpu ==Lähteet== * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Muinaishaudat Luokka:Hautaus
Leopold Vietoris

Tohtori Leopold Vietoris (4. kesäkuuta 1891 Bad Radkersburg, Itävalta-Unkari – 9. huhtikuuta 2002 Innsbruck, Itävalta) oli itävaltalainen matemaatikko, joka sai lisämainetta poikkeuksellisesta pitkäikäisyydestään. Mayerin-Vietorisin jono on nimetty osin hänen mukaansa. Vietoris opiskeli Wienin yliopistossa ja sai filosofian tohtorin arvon 1920. Hän erikoistui topologiaan ja oli lisäksi vuorikiipeilyn harrastaja. Vietoris kuoli huhtikuussa 2002, jolloin hän oli 110 vuoden ikäinen. Hän on Itävallan kaikkien aikojen vanhin mies, jonka ikä on varmuudella todettavissa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset matemaatikot Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet itävaltalaiset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Jüri Ratas

Jüri Ratas (s. 2. heinäkuuta 1978 Tallinna) on virolainen poliitikko, joka toimi Viron pääministerinä marraskuusta 2016 tammikuuhun 2021. Aiemmin hän toimi Tallinnan pormestarina vuosina 2005–2007. Hän oli Viron keskustapuolueen puheenjohtaja vuosina 2016–2023. == Pääministerinä == Keskustapuolueen Paidessa järjestetyssä puoluekokouksessa marraskuussa 2016 Ratas valittiin uudeksi puheenjohtajaksi miltei kahden kolmasosan enemmistöllä päihittäen näin vastaehdokkaansa, europarlamentaarikko Yana Toomin. Toom oli ollut edeltävän puheenjohtajan Edgar Savisaaren suosikki. Savisaaren väistyminen ja Rattaan nousu puolueen johtoon avasi keskustapuolueelle oven hallitukseen. Pian Rattaan valinnan jälkeen Taavi Rõivasin johtama hallitus kaatui epäluottamusäänestykseen Rõivasin Reformipuolueen hallituskumppanien vedettyä siltä tukensa pois. Rattaan keskustapuolue aloitti tämän jälkeen hallitusneuvottelut sosiaalidemokraattien ja Isänmaan ja Res Publican liiton kanssa. Vuoden 2019 vaalit voittaneen Reformipuolueen puheenjohtaja Kaja Kallas nimitettiin ensin hallitustunnustelijaksi, mutta jo aiemmin Rattaan keskustapuolue oli käynyt epävirallisia hallitusneuvotteluja Konservatiivisen kansanpuolueen (EKRE) ja Isänmaan kanssa. Neuvotteluissa puolueet sopivat hallituksen muodostamisesta ja Rattaan jatkamisesta pääministerinä. Kallaksen epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Kersti Kaljulaid nimitti virallisesti Rattaan hallitustunnustelijaksi, minkä jälkeen Riigikogu hyväksyi tämän esittämän hallituksen äänin 55–44. Ratas erosi pääministerin virastaan 13. tammikuuta 2021 korruptioepäilyistä johtuen, sillä hänen epäillään sopineen miljoonan euron puoluerahoituksesta omalle puolueelleen. Vastapalveluksena keskusta olisi varmistanut, että Tallinnan kaupunki rakentaa sopuhinnalla tiet uuteen Porto Franco -kauppakeskukseen Tallinnassa. == Perhe == Jüri Ratas meni naimisiin puolisonsa Karinin kanssa syyskuussa 2005. Heillä on neljä lasta, joista nuorin syntyi syyskuussa 2018. == Kunnianosoituksia == * Valtionvaakunan ritarikunta (Viro, 2021) * Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ratasin kotisivut Luokka:Viron puolueiden puheenjohtajat Luokka:Tallinnan kaupunginjohtajat Luokka:Virolaiset europarlamentaarikot Luokka:Viron keskustapuolueen poliitikot Luokka:Isänmaaliiton poliitikot Luokka:Viron pääministerit Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Riigikogun puhemiehet Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Širak

Širak () on yksi Armenian maakunnista (marz). Maakunta sijaitsee Armenian luoteisosassa ja lännessä naapurina on Turkki ja pohjoisessa Georgia. Maakunnan pinta-ala on 2 681 neliökilometriä ja asukkaita alueella on 257 242 (2001). Asukkaista miehiä oli 118 021 ja naisia 139 221. Širakin pääkaupunki on Gjumri. Širakin naapurimaakunnat ovat Lorri idässä ja Aragatsotn etelässä. Lännessä maakunta rajautuu Turkkiin ja pohjoisessa Georgiaan. == Kaupungit ja kunnat == Širakin maakunta muodostuu 119 yhteisöstä (hamaynkner), joista kolme on kaupunkeja ja ne on alla olevassa luettelossa lihavoituina. Loput 116 yhteisöä ovat maalaiskuntia. Gjumrin piirikunta Artikin piirikunta Maralikin piirikunta Ašotskin piirikunta Amasian piirikunta #Akhurik #Akhuryan #Arapi #Arevik #Aygebats #Azatan #Bayandur #Beniamin #Getk #Gharibjanyan #Gjumri #Hatsik #Haykavan #Hovit #Hovuni #Jajur #Jajur kayaranin kits #Jrarat #Kamo #Kaps #Karmrakar #Karnut #Keti #Krašen #Lernut #Marmašen #Mayisyan #Mets Sariar #Musayelyan #Pokrašen #Širak #Vahramaberd #Voskehask #Yerazgavors #Anušavan #Arevšat #Artik #Geghanist #Getap #Haritš #Haykasar #Hayrenyats #Horom #Hovtašen #Lernakert #Lusakert #Meghrašen #Mets Mantaš #Nahapetavan #Nor Kyank #Panik #Pemzašen #Pokr Mantaš #Saralanj #Saratak #Spandaryan #Tufašen #Vardakar #Aghin #Ani kayarani #Anipemza #Bagravan #Dzithankov #Dzorakap #Gusanagyugh #Haykadzor #Isahakyan #Jrapi #Karaberd #Lanjik #Lusaghbyur #Maralik #Sarakap #Sarnaghbyur #Širakavan #Arpeni #Ašotsk #Bašgyugh #Bavra #Dzorašen #Ghazantši #Goghovit #Hartašen #Kakavasar #Karmravan #Krasar #Lernagyugh #Mets Sepasar #Musayelyan #Pokr Sariar #Pokr Sepasar #Salut #Saragyugh #Sarapat #Sizavet #Tavšut #Torosgyugh #Tsoghamarg #Vardaghbyur #Zuygaghbyur #Aghvorik #Alvar #Amasia #Ardenis #Aregnadem #Bandivan #Berdašen #Garnaritš #Gtašen #Gyullibulagh #Hoghmik #Hovtun #Jradzor #Meghrašat #Šaghik #Tsaghkut #Voghji #Zarišat #Zorakert == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Armeniapedian artikkeli maakunnasta Luokka:Armenian maakunnat
Kelttimeri

Kelttimeri (, , kymriksi Y Môr Celtaidd, , suomeksi joskus myös Kelttienmeri) on merialue Atlantin valtameressä Irlannin etelärannikon edustalla. Se ulottuu idässä Pyhän Yrjön kanaaliin, Bristolin kanaaliin ja Englannin kanaaliin sekä Walesin, Cornwallin, Devonin ja Bretagnen rannikoihin. Aikaisemmin merialueella ei ollut nimeä, mutta kun alueelta alettiin etsiä öljyä, tuli tarve nimellekin. Öljynetsijät yrittivät keksiä mahdollisimman neutraalin nimen. Kelttiläinen perintö merta ympäröivillä alueilla kuten Irlannissa vaikutti nimeen ja E. W. L. Holt teki ensimmäisen kerran ehdotuksen nykyisestä nimestä vuonna 1921. Yhteiselle ja yleiselle nimitykselle oli tarve alueen yhteisen geologian ja hydrologian takia. Nimeä käytetään nykyään varsinkin öljyteollisuuden työntekijöiden ja kalastajien parissa. Eteläinen ja läntinen raja on vaikeampi määritellä kuin muut rajat. Tämän takia on ehdotettu, että raja kartoitettaisiin topografisesti, kansainvälinen merikartoitusjärjestö (IHO) käyttäisi luotausta siirtäessään rajaa edelleen etelämmäksi. ==Katso myös== * Irlanninmeri ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Irlannin merialueet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merialueet Luokka:Atlantin valtameri
Humlegården

thumb|300px|Humlegårdenin puisto. Humlegården on puisto Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se on suurin Tukholman keskustan alueen puistoista. Sen alueella sijaitsee Ruotsin kansalliskirjasto. Puisto oli alun perin kuninkaallinen hedelmätarha, jonka perusti Juhana III 1500-luvulla. Hedelmien lisäksi kasvatettiin mausteita kuten humalaa, siitä periytyy puiston nimi (humle = humala). Julkisena puistona se on ollut vuodesta 1869. Puiston keskelle pystytettiin vuonna 1885 Carl von Linnén patsas. ==Patsaita Humlegårdenissa== *Carl von Linné, taiteilija: Fritjof Kjellberg, 1885 *Carl Wilhelm Scheele, taiteilija: John Börjeson, 1892 *Farfadern, taiteilija: Christian Eriksson, 1896 *Anders Fryxell, taiteilija: Walter Runeberg, 1910 *Peter Wieselgren, taiteilija: Gustav Malmquist, 1910 *Fredrika Bremer, taiteilija: Sigrid Fridman, 1927 *Tuffsen, taiteilija: Egon Möller Nielsen, 1949 *Isobartema, taiteilija: Martin Holmgren, 1970 *Cordillera de Los Andes, taiteilija: Francisco Gazitúa, 2000 Luokka:Tukholman puistot
Conrad Leonard

George Conrad Leonard (10. lokakuuta 1898 – 19. huhtikuuta 2003) oli brittiläinen säveltäjä ja pianisti. Leonard opiskeli Guildhall School of Music and Dramassa. Hän esiintyi 1930-luvulta alkaen muun muassa Fred Astairen, Cole Porterin ja Gracie Fieldsin kanssa. Hän kirjoitti yli 400 balladia, kuten "My Love Is Only For You" (1946) ja "I Heard A Robin Singing" (1948). Leonard toimi vuoteen 1969 saakka sovittajana musiikkiyhtiössä. Hän jatkoi esiintyvän muusikon uraansa yli 100-vuotiaaksi. Hän sai British Academy of Composers and Songwriters Golden Badge -palkinnon vuonna 1999 ja kuoli 104-vuotiaana vuonna 2003. Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset pianistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Windmill Hill

Windmill Hill on kivikautinen ympyräkaivanto ja arkeologinen löytöpaikka Länsi-Englannissa. Se liittyy neoliittiseen maanviljelykulttuuriin, ja voi olla joko markkina- tai rituaalipaikka. Windmill Hill on osa samaa Unescon maailmanperintökohdetta kuin läheiset Avebury ja Stonehenge.Stonehenge, Avebury and Associated Sites Unesco Kaivannossa on kolme sisäkkäistä samankeskistä, mutta katkeilevaa ympyränmuoroista kaivantoa. Kohteesta on löytynyt suuri määrä eläinten luita, mikä voi viitata ruokajuhliin, uhrimenoihin tai eläinmarkkinoihin, tai mahdollisesti näiden yhdistelmään. Koiran, sian, vuohen ja nautaeläinten luiden lisäksi paikalta on löytynyt pirstaleita yli 1 300 astiasta ja yli 95 000 piikiviesinettä. Ne on ajoitettu jaksolle 3600–3000 eaa. Osa esineistä on valmistettu raaka-aineista, jotka on tuotu yli sadan kilometrin päästä. == Windmill Hillin kulttuuri == Kukkulaa tutki ensimmäisenä 1920-luvulla Alexander Keiller. Hän oli auto- onnettomuudessa 1929, ja hänen tuloksiaan julkaisi Stuart Piggott, joka määritteli löytöjen perustella niin sanotun Windmill Hillin kulttuurin. Nykyisin käsite on jäänyt pois käytöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *https://web.archive.org/web/20020603000517/http://www.fortunecity.com/roswell/blavatsky/123/stonebuilt.html Luokka:Arkeologiset kohteet Wiltshiressä Luokka:Megaliitit Luokka:Britteinsaarten esihistoria Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Navigare

Navigare oli suomalainen veneily- ja purjehdusohjelma. MTV3 esitti sarjasta vuonna 2004 26, vuonna 2005 40 ja vuonna 2006 40 jaksoa. Lähes jokainen jakso uusittiin niin Urheilukanavalla kuin vuonna 2006 MTV3+:lla. Navigaren neljäs tuotantokausi 2007 sisältää noin 43 jaksoa, jotka ensiesitetään Nelosella ja uusitaan JIMillä ja Nelosella. Navigarella oli 2008 (52 jaksoa) ja 2009 (52 jaksoa) joka viikko ensiesitykset Nelosella ja viikoittaiset uusinnat niin JIMillä kuin Urheilukanavalla/Nelonen Sportilla. Samoin 2010 Navigarella oli Nelosella jokaviikkoiset 52 jaksoa, jotka uusittiin kerran JIMillä ja kahdesti Nelonen Sportilla. 2011 esitettiin JIMillä 52 jaksoa, samoin 2012, ja molempina vuosina lukuisia uusintoja esitettiin Nelonen Sportilla tai Prolla. Kymmes tuotantokausi (2013) käsitti FOXilla 30 jakso ja niiden 96 uusintaa. Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset televisiosarjat Luokka:Makasiiniohjelmat Luokka:Suomalaiset urheiluohjelmat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Herb Brooks

thumb|Herb Brooks (1983) Herbert Paul Brooks (5. elokuuta 1937 – 11. elokuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jääkiekkopelaaja ja -valmentaja. https://www.ushockeyhalloffame.com/page/show/826511-herbert-herb-brooks Toimiminen Lake Placidin olympialaisissa 1980 kultaa voittaneen Yhdysvaltain joukkueen päävalmentajana on hänen tunnetuin saavutuksensa. Brooks toimi Naganon olympialaisissa 1998 Ranskan joukkueen valmentajana. Hän palasi Yhdysvaltojen olympiajoukkueen päävalmentajaksi Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002 valmentaen Yhdysvallat hopealle. Brooks syntyi Saint Paulissa Minnesotassa. Jääkiekkoilijana hän oli mukana Yhdysvaltojen olympiajoukkueessa Innsbruckissa 1964 ja Grenoblessa 1968 – vuonna 1960 hän oli saanut tyytyä seuraamaan olympialaisia televisiosta loukkaannuttuaan vain viikkoa ennen kisoja. Brooks valmensi Minnesotan yliopiston kolmeen NCAA-mestaruuteen vuosina 1974, 1976 ja 1979. Brooks valmensi Yhdysvallat jääkiekon olympiakultaan vuonna 1980, jolloin hän johti joukkueensa voittoon ylivoimaisesti lajia hallinnutta Neuvostoliittoa vastaan. Myöhemmin voittoa alettiin kutsua nimellä ”Miracle on Ice”. Brooks kuoli kesällä 2003 auto- onnettomuudessa Minnesotassa 66 vuoden ikäisenä. Vuonna 2004 hänestä tehtiin elokuva nimeltä Miracle. == Seurat valmentajana == * Minnesota Golden Gophers (1972–1979) * Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue (1980) * HC Davos (1980–1981) * New York Rangers (1981–1985) * St. Cloud State Huskies (1986–1987) * Minnesota North Stars (1987–1988) * Utica Devils (1991–1992) * New Jersey Devils (1992–1993) * Ranskan jääkiekkomaajoukkue (1998) * Pittsburgh Penguins (1999–2000) * Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue (2002) == Saavutuksia == * United States Hockey Hall of Fame 1990 * Hockey Hall of Fame 2006 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Herb Brooksin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Akalla

Akalla on kaupunginosa Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se kuuluu Kistan kaupunginosa-alueeseen. Akalla oli vuosina 1905–1970 armeijan harjoitusalueena. Sinne ryhdyttiin rakentamaan kerrostaloja miljoonaohjelman mukaisesti 1970-luvun puolivälissä. Nykyään alueen asukkaista enemmistö on maahanmuuttajia. Alueella on usein levottomuuksia, ja siellä on paljon jengiväkivaltaa. Akallan kadut ovat saaneet Suomeen liittyvät nimet kuten Finlandsgatan ja Helsingforsgatan. Vastaavasti Husbyssä on Norjaan ja Kistassa Tanskaan liittyvät kadunnimet. Pääkatuna on Jean Sibeliusta kunnioittava Sibeliusgången. Akallassa on myös Akallan metroasema, joka on sinisen linjan (linja 11) pääteasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Stockholms stadsmuseum: Akalla Luokka:Tukholman kaupunginosat
Rieju

Rieju on vuonna 1934 perustettu espanjalainen moottoripyörävalmistaja, joka on erikoistunut mopoihin ja kevytmoottoripyöriin. == Historia == Riejun perusti vuonna 1934 kaksi nuorta yrittäjää Luis Riera Carré ja Jaime Juanola Farrés. Yhtiön toimialana oli valmistaa polkupyörätarvikkeita. Yhtiön nimi muodostui kummankin perustajan sukunimistä: Riera Carré ja Juanola Farrés. Yrittäjät ostivat maata, jolle he alkoivat rakentaa tehdasta, mutta Espanjan sisällissota pilasi suunnitelmat. Tasavallan hallitus takavarikoi keskeneräisen rakennuksen ja käytti sitä kuorma-autovarikkona. Sodan päätyttyä yhtiö pääsi vuonna 1940 takaisin tiloihin jatkamaan polkupyörätarvikkeiden tuotantoaan. Vuonna 1942 yhtiö rekisteröitiin Sociedad Limitada -muotoon miljoonan pesetan pääomalla, ja se alkoi valmistamaan osia ensimmäistä polkupyörää varten. Yhtiö työllisti 35 työntekijää, jotka valmistivat noin 30 pyörää viikossa. Vuonna 1947 yhtiö valmisti ensimmäinen moponsa yhden polkupyörämallinsa pohjalle. Mopossa oli 38-kuutioinen moottori, joka oli kytketty takapyörään. Moottori tuotti noin yhden hevosvoiman, ja sen huippunopeus oli 40 kilometriä tunnissa. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1949 tehtiin moposta toinen versio, jossa oli tehokkaampi moottori ja itse suunniteltu vaihteisto. Myöhemmät mallit (3 ja 4) antoivat jo kuvaa moottoripyörän ulkonäöstä. Vuonna 1964 Rieju teki sopimuksen Minarellin kanssa lisenssistä Jaca-mallin moottorin valmistukseen, jossa oli 11 hevosvoimaa ja huippunopeus 90 km/h, joka tosin oli rajoitettu 45 kilometriin mopon säännösten mukaan. Jaca-moottorista kehittyi 1960-1970-luvuilla Confort ja TT- malliset moottorit. Rieju kehitteli vuonna 1978 myös automaativaihteista mopoa, mutta hanke kaatui. Tuotanto kasvoi tasaisesti koko 1980-luvun ajan, ja samalla syntyi uusia ja monipuolisempia malleja. Riejun pyörät voittivat useita palkintoja eri kansainvälisissä enduro-kilpailuissa, mikä kohotti yhtiön profiilia. Vuonna 1996 yhtiö laajensi markkinoita ja alkoi viedä tuotteitaan Eurooppaan. Vuonna 2006 viennin osuus myynnistä oli 60 prosenttia. == Moottoripyörämallit == Rieju valmistaa tehtaillaan mopoja sekä kevytmoottoripyöriä. == Aiheesta muualla == *Maahantuojan sivut *Valmistajan viralliset sivut Luokka:Rieju
Gebroeders Ko

Gebroeders Ko on alankomaalainen kahden jäsenen lauluyhtye (duo). Gebroeders Ko tunnetaan maailmalla parhaiten Basshunterin Boten Annan hollannin kielisestä versiosta Ik heb een boot. == Diskografia == ===Albumit=== *Villa Fiësta (2003) *Gorgelende kelen (2004) *Knallers (2006) ===Singlet=== *Ik heb een toeter op mijn waterscooter (2002) *Tringeling (2004) *Zonnebril / Muggen hier, muggen daar (2004) *Vraag uw eekhoorn waarom (2004) *Boten Anna (2006) *Sinterklaas boot (Boten Anna) (2006) *Wij doen het licht wel uit (2007) == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset yhtyeet
Michael Collins (elokuva)

Michael Collins on Neil Jordanin ohjaama elämäkerrallinen draamaelokuva, joka kertoo irlantilaisesta vapaustaistelija Michael Collinsista. Elokuva valmistui vuonna 1996 ja nimiroolissa on Liam Neeson. == Juoni == Michael Collins on tositapahtumiin perustuva elokuva samannimisen Irlannin kansallissankarin elämästä. Elokuva alkaa vuoden 1916 Irlannin pääsiäiskapinan surullisesta lopusta, brittiläisten miehittäjien väkivaltaisista toimista irlantilaisten kansannousua vastaan. Pääsiäiskapinan epäonnistuminen tai vankila ei lannista Michael Collinsia (Liam Neeson) vaan tämä jatkaa taistelua vankilasta päästyään ja voittaa irlantilaisten luottamuksen puolelleen loistavana puhujana, Collins johtaa IRA:n aseellista toimintaa voitokkaasti brittejä vastaan läpi monien ratsioiden ja kahakoiden. Collins, joka kutsuu itseään ”sekasortoministeriksi” terrorisoi brittien siirtomaaherruutta ja niittää mainetta näiden kustannuksella. Lopulta nurkkaan ajetut britit suostuvat neuvotteluihin Collinsin luoman sekasorron ansiosta ja tämä lähetetään Lontooseen neuvottelemaan. Neuvottelujen seurauksena Iso-Britannia suostuu tunnustamaan Irlannin vapaavaltion. Collinsin varjoon jäänyt kateellinen Éamon de Valera (Alan Rickman) syyttää Collinsia maanpetoksesta, koska tämä ei saanut neuvoteltua Irlannille täydellistä itsenäisyyttä ja kiihottaa kansaa tätä vastaan. Erimielisyyksistä syntyy surullisenkuuluisa Irlannin verinen sisällissota, joka vaatii uhrinsa, myös Collinsin. Collins joutuu petetyksi ja uhraa itsensä rauhan vuoksi. Kaiken väkivallan keskellä pilkottaa kaunis rakkaustarina Kitty Kiernanin (Julia Roberts) ja Collinsin välillä, mutta se saa kuitenkin traagisen lopun. Elokuvan henkilösuhteet on kuvattu selkeästi ja katsojaystävällisesti, siitä saa hyvän kuvan Michaelin suhteista suurmiehiin kuten Irlannin tulevaan presidenttiin Éamon de Valeraan ja moneen muuhun tulevaan IRA:n johtohahmoon. Elokuvassa on myös hyvin nähtävänä Michaelin ystävyyssuhde Harry Bolandiin (Aidan Quinn), joka muuttuu vihamieliseksi Kitty Kiernanin rakkauden takia ja johtaa lopulta Bolandin kuolemaan. Elokuvassa on havaittavissa tietynlainen klassinen ”hyvä–paha”-asetelma, Jordan on kuitenkin omalla tavallaan antanut suhteille monipuolisemman säväyksen eikä ole sortunut Hollywood-tyyliseen mustavalkoiseen vastakkainasetteluun. == Näyttelijät == == Palkinnot ja saavutukset == Elokuva sai kaksi Oscar-ehdokkuutta ja, voitti LAFCA-palkinnon parhaasta kuvauksesta, Evening Standard British Film Awardsin palkinnon parhaasta pääroolista, Venetsian filmifestivaaleilla Kultaisen leijonan ohjauksesta sekä Volpi Cupin parhaasta pääosaroolista. == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Irlantilaiset elokuvat Luokka:Kultainen leijona -palkitut elokuvat Luokka:Neil Jordanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1996 brittiläiset elokuvat
Presque vu

Presque vu (ranskaa, suomeksi ’melkein nähty’) tarkoittaa sitä, että yksilö lähes muistaa jonkin asian mutta ei kuitenkaan muista. ”Kielen päällä” -tunnetta voidaan sanoa presque vu -ilmiöksi. Ilmiöstä puhutaan kansankielisesti ”kielen päällä olemisena”. Yleensä presque vuta luonnehditaan erittäin turhauttavaksi, sillä asia, jonka haluaisi palauttaa mieleen, jää kovasta yrityksestä huolimatta muistamatta ja voi jäädä vaivaamaan yksilöä pitkäksikin aikaa. Ilmiötä kuvaili 1800-luvulla kirjailija Anton Tšehov novellissaan Hevosenkaltainen sukunimi (1885). Psykologi William James tarkasteli sitä teoksessaan The Principles of Psychology (1890). Psykoanalyysin perustaja Sigmund Freud tutki kirjassaan Arkielämämme psykopatologiaa (1901) tiedostumattomia psyykkisiä tekijöitä, jotka estävät tuttujen asioiden mieleenpalauttamista. == Katso myös == *Déjà vu *Jamais vu Luokka:Kognitio Luokka:Kognitiivinen psykologia Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat