EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Danubio Fútbol Club

Danubio Fútbol Club eli Danubio FC on montevideolainen jalkapalloseura. Seura on perustettu vuonna 1932. ==Tunnettuja entisiä pelaajia== * Fabián Carini * Nery Castillo * Derlis Florentín * Edinson Cavani * Javier Chevantón * Rubén Da Silva * Diego Forlán * Richard Núñez * Eber Moas * Hernán Rodrigo López * Edgar Borges * Alcides Ghiggia * Rubén Olivera * Juan Burgueño * Carlos Romero * Álvaro Recoba * Marcelo Andrés Silva * Rubén Sosa * Marcelo Zalayeta * Ricardo Guero Rodriguez * Javier Zeoli * Alejandro Lembo * Hamilton Ricard * Carlos Sánchez * Daley Mena * Bruno Silva * Jadson * César Vega ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1932 perustetut urheiluseurat Luokka:Montevideon urheilu
Ulla Isaksson

Ulla Isaksson (12. kesäkuuta 1916 Tukholma, Ruotsi – 24. huhtikuuta 2000 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan voimakkaista naiskuvauksistaan. Isaksson voitti nuorena Evankelisen isänmaasäätiön järjestämän kirjoituskilpailun. Hänen ensimmäinen kirjansa Trädet ilmestyi vuonna 1940. Hänen varhaisimmat teoksensa käsittelivät uskonnollista heräämistä ja moraalista vastuuta. Vuonna 1950 julkaistu Ytterst i havet kuvaa hänen oman avioeronsa synnyttämää uskonkriisiä. Vuonna 1952 ilmestyi työläisnaisten kollektiiviin sijoittuva Kvinnohuset (suom. Naisten talo). Vuonna 1973 ilmestyneessä Paradistorget-romaanissa äiti hylkää lapsensa, kun taas vuonna 1988 julkaistussa Födelsedagen-romaanissa äiti ei pysty irrottamaan otetta lapsistaan. Vuonna 1975 ilmestyneen novellikokoelmansa Kvinnor esipuheessa Isaksson kirjoittaa kasvaneensa vuosien varrella pitämään tärkeänä sitä, että naiset kirjoittavat naisista. Vuonna 1956 julkaistiin Isakssonin kirjoittama Taalainmaan noitavainoista kertova puolidokumentaarinen kirja Dit du icke vill (suom. Ei oman tahtosi mukaan). Toisen aviomiehensä Erik Hjalmar Linderin kanssa hän kirjoitti kaksiosaisen elämäkerran toimittaja-kirjailija Elin Wägneristä. Isaksson kirjoitti miehensä taistelusta dementiaa vastaan vuonna 1994 ilmestyneen kirjan Boken om E. Isakssonin kirjojen pohjalta ovat ohjanneet elokuvia muun muassa Ingmar Bergman ja Vilgot Sjöman. Hän kirjoitti itsekin näytelmiä ja elokuvakäsikirjoituksia, muiden muassa Bergmanin elokuviin Elämän kynnyksellä ja Neidonlähde. Isaksson oli perustamassa ruotsinkielisen kaunokirjallisuuden edistämiseen pyrkivää De Nio -ryhmää. Vuonna 1999 hän sai Samfundet De Nion erikoispalkinnon elämäntyöstään. Hänet on palkittu myös Selma Lagerlöf -palkinnolla. ==Palkinnot ja tunnustukset== ;LähdeIsaksson, Ulla, Kirjasampo, viitattu 10.5.2021 * Göteborgs-Postenin kirjallisuuspalkinto 1988 * Selma Lagerlöfin säätiön kirjallisuuspalkinto 1995 * Samfundet De Nion erikoispalkinto 1999 ==Suomennetut teokset== * Naistentalo (Kvinnohuset), suom. Irmeli Niemi, WSOY 1953 * Et oman tahtosi mukaan (Dit du icke vill), suom. Irmeli Niemi, WSOY 1956 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Poul Hartling

Poul Hartling (14. elokuuta 1914 Kööpenhamina – 30. huhtikuuta 2000 Kööpenhamina) oli tanskalainen, liberaalia Venstre-puoluetta edustanut poliitikko. Hän toimi 1970-luvulla Tanskan pääministerinä ja vuosina 1978–1985 YK:n pakolaisjärjestö UNHCR:n johtajana. == Elämäkerta == Hartling sai teologin koulutuksen ja toimi pitkään pappis- ja opetusuralla. Muun muassa kuningatar Margareeta oli hänen oppilaansa. Ensimmäisen kerran hänet valittiin Tanskan parlamenttiin vuonna 1957. Hän nousi Venstre-puolueen johtajaksi vuonna 1965 Erik Eriksenin erottua tehtävästä. Hän toimi Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajana vuosina 1966–1973. Tanskan ulkoministerinä hän toimi kolmen porvaripuolueen kokoomushallituksessa vuosina 1968–1971. Vuoden 1973 hän nousi vähemmistöhallituksen pääministeriksi ja joutui tehtävässään taistelemaan maan suurien talousvaikeuksien kanssa. Vuoden 1975 vaaleissa Venstre-puolue kuului voittajiin mutta pääministeriys siirtyi sosiaalidemokraateille. Vuoden 1978 alussa Hartling muutti Geneveen ja ryhtyi johtamaan YK:n pakolaisjärjestöä. Vuonna 1982 hänet valittiin toistamiseen järjestön johtoon. Hän vastaanotti järjestön puolesta vuonna 1981 Nobelin rauhanpalkinnon. Palkintorahat käytettiin vammaisten pakolaisten rahaston perustamiseen. Hartling jäi eläkkeelle vuoden 1986 alussa mutta jatkoi vielä toimimista Tanskan ihmisoikeusjärjestöissä. == Lähteet == Luokka:Tanskan pääministerit Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Tenrikyō

Tenrikyō () on Nakayama Miki -nimisen japanilaisnaisen 1800-luvulla perustama uskonto. Jumalan uskotaan ilmoittaneen itsensä asetuttuaan asumaan Mikin sisälle vuonna 1838, vaikka hän itse pysyi ihmisenä sen jälkeenkin. Keskeistä liikkeen opissa on ”iloisen elämän”, jota varten Jumalan katsotaan tehneen luomistyönsä, viettäminen. Tällainen elämäntapa toteutuu, kun ihmiset elävät keskenään sopusoinnussa toisiaan auttaen ja kunnioittaen. Jumalaan viitataan eri nimillä, joita ovat esimerkiksi Tenri-O-no-Mikoto ja ”Jumala-vanhempi”. Itsekeskeisiä ajattelutapoja ilmentäviä paheita nimitetään ”tomuksi”, jonka muotoja on nimetty kahdeksan. Tenrikyōssa ruumiiden katsotaan olevan lainassa Jumalalta. Kuoleminen johtaa uuteen syntymään.Recent Questions no. 1: What are Tenrikyo's basic teachings? Japani piti tenrikyōta pitkään vain šintolaisena lahkona.Major Religions of the World Ranked by Number of Adherents Uskonnossa on kolme pyhää kirjaa: Ofudesaki, Mikagura-uta ja Osashizu. Keskeinen kaupunki on Naran prefektuurissa sijaitseva Tenri, jossa on liikkeen pääpaikka. Tenrikyō on edelleen suosituinta Japanissa, mutta myös muualla maailmassa on jonkin verran toimintaa; Japanin ulkopuolella liike on kasvanut muun muassa Brasiliassa, Yhdysvalloissa, Etelä-Koreassa ja Taiwanilla.The Largest Tenrikyo Communities Liike tekee kansainvälistä lähetystyötä.Let Us Reason Ministries Jäseniä liikkeellä on pari miljoonaa ja kirkkoja yli 17 000.Tenri University Tenrikyōn järjestämiin palveluksiin kuuluu muun muassa musiikkia ja rukousta. Liike kertoo opistaan shuyoka-kursseilla. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Tenrikyo.or.jp. Tenrikyo
Senefelderplatzin metroasema

Senefelderplatz on metroasema Berliinin metron U2-linjalla. Se sijaitsee Rosa- Luxemburg-Platzin ja Eberswalder Straßen asemien välissä. Se avattiin liikenteelle 27. heinäkuuta 1913. Asema sijaitsee samannimisen aukion alla. Nimensä aukio ja metroasema ovat saaneet Alois Senefelderiltä. == Kuvia asemasta == Kuva:U-Bahnhof U2 Senefelderplatz 1913 Eingang.jpg|Pohjoinen sisäänkäynti vuonna 1913. Kuva:U-Bahnhof U2 Senefelderplatz 1913 Bahnsteig.jpg|Asemalaituri vuonna 1913. Kuva:Senefelder- ubahn.jpg|Asemalaituria 1970-luvulla. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Hybridilaina

Hybridilaina on yritysten pääomainstrumentti. Instrumenttia kutsutaan hybridiksi, koska se voi olla yhtä aikaa omaa ja vierasta pääomaa. Kyseessä on oman pääoman ehtoinen joukkovelkakirjalaina. Hybridilaina ei IFRS-säännöstön mukaan ole velkainstrumentti vaan pääomainstrumentti. Hybridilainassa ei ole ennalta määrättyä takaisinmaksuaikaa, mutta se voidaan yleensä ehtojen mukaan maksaa ennenaikaisesti takaisin. Koronmaksu ei ole lainaehdoissa pakollista vaan siitä päättää yleensä liikkeeseenlaskijan hallitus osingonmaksun tapaan. Muodollisesti yhtiön hallitus päättää myös lainan takaisinmaksusta. Lainan ehdoista ja aikarajoista sovitaan kulloinkin yhtiön ja sijoittajien kesken. Lainan antajalla ei ole oikeutta vaatia takaisinmaksua tai korkoa. Koska lainalla ei ole ehdotonta takaisinmaksuaikaa eikä koronmaksu ole pakollista, IFRS-säännöstö lähtee siitä, että hybridilaina voidaan laskea yhtiön omaan pääomaan. Siten se parantaa yhtiön taloudellisia velkaisuustunnuslukuja. Hybridilainan korko on useimmiten merkittävästi tavanomaista senior-ehtoista lainaa korkeampi ja oman pääoman kustannusta alhaisempi - usein 6-9 % välimaastossa. Lainan antajan näkökulmasta hybridilaina on velaksi korkean riskin sijoitus, sillä takaisinsaantijärjestyksessä se tulee veloista viimeisenä ennen muita oman pääoman instrumentteja, kuten osakkeita. Tyypillisesti hybridilainassa on ehtona, että se voidaan maksaa takaisin jonakin tiettynä päivämääräänä, ja mikäli yhtiö ei tällöin suorita lainaa takaisin, sovittu korko nousee. Lainan koronmaksu voi olla myös sidottu osingonmaksuun. Yrityksen näkökulmasta hybridilaina mahdollistaa omien pääomien tilapäisen vahvistamisen laimentamatta omistajien omistusuosuutta esimerkiksi osakeannilla. Hybridilainalla vahvistetaan yhtiön velkaisuustunnuslukuja yleensä kasvua ja investointeja varten tai turvaamaan yhtiön tilanne läpi vaikean markkinatilanteen. Hybridilaina antaa siten yrityksen johdolle lisäaikaa toteuttaa suunniteltuja toimenpiteitä ilman osakkeenomistajien lisäpanostuksia yhtiöön. Historiassa osakkeenomistajat suhtautuivat hybridilainoihin negatiivisesti, sillä korkean koron myötä se johtaa yhtiön osakkaille jaettavissa olevien varojen pienenemiseen. Osakkeenomistajien suhtautuminen hybridilainoihin on kuitenkin muuttunut ja nykyään se nähdään pikemminkin kasvun mahdollistajana tai vaikean markkinatilanteen tasapainottajana, ja siten pitkällä aikavälillä se palvelee myös osakkeenomistajan etua. == Katso myös == * laina * roskalaina * syndikaattilaina == Aiheesta muualla == * Uusin finanssikikka on hybridilaina Luokka:Pankkitoimi
Isku Interior

Isku Interior Oy on suomalainen, Isku-konserniin kuuluva yritys, joka suunnittelee ja toteuttaa sekä yksityisen että julkisen sektorin asiakkaille sisustusratkaisuja, jotka koostuvat huonekaluista sekä sisustuksia täydentävistä tuotteista ja palveluista. Tyypillisiä toteutuksia ovat toimistojen ja koulujen sisustaminen, minkä lisäksi yrityksellä on erilaisia ratkaisuja palveluasumisen sisustamiseen ja mahdollisuus myös asiakkaan tarpeiden mukaisiin räätälöinteihin. Isku Interiorilla on 24 omaa myymälää Suomessa, muun muassa Helsingissä, Lahdessa, Kokkolassa ja Oulussa. Näiden lisäksi on kaksi valtuutettua Isku-kauppiasta, Maarianhaminassa ja Kuusamossa. Lisäksi Isku Interiorilla on tytäryhtiöt Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä, Virossa, Liettuassa ja Latviassa. == Aiheesta muualla == * Isku Interiorin kotisivut * Isku-konsernin kotisivut Luokka:Suomalaiset huonekaluvalmistajat Luokka:Sisustusalan tuotemerkit Luokka:Indoor Group
Nguyễn Thành Trung

Nguyễn Thành Trung (alk. Đinh Khắc Chung, s. 9. lokakuuta 1947) on vietnamilainen lentäjä ja Vietnamin sodan aikainen kaksoisagentti. Hän pommitti huhtikuussa 1975 Saigonissa Etelä-Vietnamin presidentinpalatsia maan omien ilmavoimien koneella. Đinh Khắc Chungin isä oli kommunistisen Vietkong- ryhmittymän tukija. Maaliskuun 2. päivänä 1963 Etelä-Vietnamin sotilaat ampuivat isän ja retuuttivat hänen ruumistaan pitkin tietä sekä heittivät sen lopuksi Mekong-jokeen. Chungin äiti vangittiin kahden kuukauden ajaksi. Kesällä 1963 Chung vaihtoi nimekseen Nguyễn Thành Trung. Huolimatta halustaan kostaa Etelä-Vietnamin johtajille hän suoritti koulunsa rauhallisesti loppuun ja siirtyi Saigonin yliopistoon. Vuonna 1969 hän haki vapaaehtoisena Etelä- Vietnamin ilmavoimiin ja hänet otettiin Yhdysvaltoihin oppimaan pommikoneen ohjaamista. Vuonna 1971 hän valmistui pilotiksi ja aloitti pommituslennot Pohjois-Vietnamin joukkojen tukikohtiin. Samalla hän oli kuitenkin jatkuvasti yhteydessä Pohjois-Vietnamin agentteihin. Huhtikuun 8. päivänä 1975 Trung jättäytyi kolmen koneen ryhmästään ja suuntasi F-5E-hävittäjäpommittajansa Saigonin presidentinpalatsin ylle. Hänen pudottamansa kaksi ensimmäistä pommia osuivat palatsin pihamaalle ja kaksi jälkimmäistä itse palatsiin. Oman koneen ja Yhdysvalloissa koulutetun lentäjän suorittama pommitus aiheutti hämmennystä etelävietnamilaisten ja yhdysvaltalaisten keskuudessa. Trung laskeutui pommituslentonsa jälkeen Saigonin pohjoispuolella sijaitsevalle kiitotielle ja liittyi Vietkongin joukkoihin. Kaksikymmentä päivää myöhemmin hän lensi pommittamassa Etelä-Vietnamin tärkeää lentotukikohtaa. Kaksi päivää tämän jälkeen, 30. huhtikuuta yhdysvaltalaiset pakenivat maasta ja Pohjois-Vietnamin joukot valtasivat Saigonin presidentinpalatsin. Samana päivänä vapautettiin vankilasta Trungin vaimo ja kaksi tytärtä, jotka oli vangittu presidentinpalatsin pommittamisen jälkeen. Sodan jälkeen Nguyễn Thành Trung on työskennellyt Vietnam Airlines -lentoyhtiön palveluksessa. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Pilot for Saigon called Red agent NY Times 1975 Luokka:Vietnamilaiset sotilaat Luokka:Vietnamilaiset lentäjät Luokka:Vakoojat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Se on päätetty

__NOTOC__ Se on päätetty on dancehall-artisti Lord Estin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2009. Albumin ensimmäinen single "Nyt saa juhlia taas" kuultiin ensimmäisen kerran YleX:llä vappu-aattona 2009. Albumin toinen single oli "Tänään räjähtää". Kappaleen radioversiossa on mukana myös Åke Blomqvist. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Lord Estin albumit Luokka:MMENin tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
IEVA

IEVA (Isännän ja Emännän VAlinta) oli tietokoneohjelma, jota käytettiin 1980- ja 1990-luvulla maatalousnäyttelyissä auttamaan maatilojen isäntiä ja emäntiä puolison valinnassa. Ohjelman kehitti Oulun maaseutukeskuksen suunnittelutoimiston päällikkö agronomi Leo Vimpari. Ensimmäisen kerran ohjelma oli käytössä Oulun maatalousnäyttelyssä elokuussa 1982. Ohjelmaa käytettiin soveltaen myös televisio-ohjelmassa Napakymppi. Lomakkeen täytti 1980-luvulla 70 000 ihmistä, ja ohjelman ansiosta syntyi arviolta 600 paria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "IEVA naittaa isäntiä ja emäntiä" (Ylen Elävä arkisto 6.8.1982) * IEVA oli maatalousnäyttelyn vetonaula, Helsingin Sanomat / Leena Härkönen, 12.2.2006 (maksumuurin takana) * Suomalaiset maajussit ehtivät ensin: IEVA oli aikansa Tinder - 30 vuotta ennen Tinderiä, TIVI, 12.9.2016 * 40 vuotta täyttävä Ieva oli Oulun maatalousnäyttelyn kiinnostavin koneuutuus – Virpi Piipolle se ehdotti isännäksi naapurin poikaa, Maaseudun Tulevaisuus / Anne Anttila, 2.7.2022 Luokka:Ohjelmistot Luokka:Suomen maatalouden historia
Topoľčianky

Topoľčianky on 2 900 asukkaan kylä ja kunta Itä-Slovakiassa Bratislavasta 130 kilometriä itä-koilliseen ja Nitrasta 30 kilometriä itään. Kunta kuuluu Zlaté Moravcen piiriin ja se sijaitsee Požitavskejn laaksossa. Sitä ympäröivät Inovca- ja Tribečské-vuoret. Alueen korkeus merenpintaan nähden on 220 metriä ja koko 26,33 neliökilometriä. ==Aiheesta muualla== * topolcianky.sk thumb|left|Topoľčianky on tunnettu hevosista. Kuvassa Topoľčiankyn linnan talli. Luokka:Slovakian kunnat Luokka:Nitran alue
Voyager Golden Record

Voyager Golden Record on Voyager 1 & 2 -luotainten mukana avaruuteen lähetetyt kultaiset äänitteet, joihin tähtitieteilijä Carl Saganin johtama komitea valitsi kuvia, musiikkia ja ääniä maapallon elämästä ja kulttuurista. Äänitteet on tarkoitettu kaikelle maapallon ulkopuoliselle elämälle tai ehkäpä tulevaisuuden ihmisille, jotka voivat löytää ne. Voyagerit eivät ole suuntaamassa mihinkään tiettyyn tähteen, mutta noin 40 000 vuoden päästä Voyager 1 on vain 1,6 valovuoden päässä AC+79 3888 -tähdestä, Käärmeenkantajan tähdistössä. Voyagerit ovat kuitenkin suureen maailmankaikkeuteen verrattuna niin pieniä, että on hyvin epätodennäköistä, että äänitteet kohtaavat ulkopuolista elämää. Jos avaruusolennot kuitenkin löytävät äänitteet, se tapahtuu luultavasti kaukana tulevaisuudessa; siksi äänitteet nähdään pikemminkin aikakapseleina, kuin pyrkimyksenä kommunikoida avaruusolentojen kanssa. Varsinaiset levyt ovat kullalla päällystettyjä kuparilevyjä, joiden kantena toimii kullalla päällystetty alumiinilevy. Kannet sisältävät symbolisia merkkejä ja piirroksia, kuten ohjeita levyn käyttöön sekä tietoja aurinkokunnan sijainnista Linnunradassa. (Levyt vaativat vinyylisoittimen.) ==Katso myös== *Maan ulkopuolinen elämä *Voyager ==Aiheesta muualla== * Official NASA JPL page about the Golden Record * Multimedia showcase with the contents of the Golden Record * Web site with all of the images, languages, and sounds on the Record. Luokka:Voyager-ohjelma Luokka:Avaruusluotaimet
Nakayama Miki

pienoiskuva|Nakayama Miki Nakayama Miki (18. huhtikuuta 1798 – 26. tammikuuta 1887), jota kutsutaan Oyasamaksi, oli japanilainen nainen, joka perusti tenrikyō-uskonnon. Uskonnon kannattajat katsovat Jumalan asettuneen asumaan hänen sisälleen 26. lokakuuta 1838. Hänen kuitenkin uskotaan pysyneen ihmisenä senkin jälkeen. Hänen elämäänsä vuoden 1838 jälkeen kutsutaan "jumalaisen mallin tieksi".Oyasama Kuolemansa jälkeen hän liikkeen mukaan jatkaa pelastustyötäänAn outline of the life of Oyasama ja johdattaa ihmisiä "iloiseen elämään", johon liitetty uskomus kuuluu liikkeen keskeisiin oppeihin. Oyasama joutui perustamansa uskonnon takia vainotuksikin tuon ajan Japanissa. Hän myös harjoitti henkiparantamista.Ancient Japan Nakayama Mikin yleisessä kutsumanimessä oya viittaa "vanhempaan" ja -sama on kunniaa osoittava pääte. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset henkilöt Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Cab Calloway

Cabell ”Cab” Calloway III (25. joulukuuta 1907 Rochester, New York, Yhdysvallat – 18. marraskuuta 1994 Hockessin, Delaware, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Calloway oli mestari scat-laulussa ja johti yhtä Yhdysvaltain suosituimpaa afroamerikkalaista big bandia 1930-luvun lopusta 1940-luvun loppuun. Hänen yhtyeessään esiintyi muita kuuluisia jazzmuusikoita, kuten trumpetistit Dizzy Gillespie ja Doc Cheatham, saksofonistit Ben Webster ja Leon ”Chu” Berry, New Orleansin kitaristi Danny Barker ja basisti Milt Hinton. Calloway jatkoi esiintymistään kunnes hän kuoli sydänkohtaukseen 86-vuotiaana vuonna 1994. Hän tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa The Blues Brothers ja luultavasti suosituimmasta kappaleestaan ”Minnie the Moocher”. The Blues Brothers -elokuvan DVD:llä olevassa Callowayn esittelyssä kerrotaan, että Ira Gershwin kirjoitti Porgy ja Bess -oopperan pahan miehen roolin, huumekauppias Sportin’ Lifen, alun perin juuri Cab Callowayta varten hänen persoonaansa tukeutuen. Suomessa Calloway esiintyi Pori Jazz -festivaaleilla vuonna 1987. Vuonna 2018 Callowayn single ”Minnie the Moocher” (1931) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Filmografia == === Esiintynyt === * The Big Broadcast (1932) * International House (1933) * The Singing Kid (1936) * Manhattan Merry-Go-Round (1937) * Stormy Weather (1943) * Sensations of 1945 (1944) * Ebony Parade (1947) * Hi De Ho (1947) * Rhythm and Blues Revue (1955) * St. Louis Blues (1958) * Schlager-Raketen (1960) * Täyskäsi-Kid (1965) * The Blues Brothers (1980) === Pienet tuotannot === * Minnie the Moocher (1932) * Snow- White (1933) (voice) (äänenä) * The Old Man of the Mountain (1933) * Betty Boop’s Rise to Fame (1934) (äänenä) * Cab Calloway’s Hi-De-Ho (1934) * Cab Calloway’s Jitterbug Party (1935) * Hi De Ho (1937) * Meet the Maestros (1938) * Caldonia (1945) * Basin Street Revue (1956) == Näyttämöesiintymiset == * Porgy ja Bess (1953) * Hello, Dolly (1967) * The Pajama Game (1973) * Bubbling Brown Sugar (1976) * Uptown... It’s Hot! (1986) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Aloha from Hell

Aloha from Hell oli saksalainen poprockia soittava yhtye, joka perustettiin vuonna 2006. Yhtyeeseen kuuluivat laulaja Vivi, Feli (rummut), Max (basso) sekä kitaristit Moo ja Andy. Bändin ensimmäinen albumi "No More Days To Waste" julkaistiin Saksassa tammikuussa 2009. Saksassa albumista on noussut kaksi hittikappaletta, "Walk Away" ja "Don't Gimme That". Suomessa albumi julkaistiin toukokuussa 2009. Yhtye hajosi vuonna 2010. == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset rockyhtyeet
Cheondogyo

Cheondogyo () on Donghak-liikkeestä Korean niemimaalla 1800-luvulla syntynyt uskonnollinen liike. Palvonnan kohteena on Hanulnimiksi kutsuttu jumala. Ihminen ilmentää cheondogyon mukaan samaa olemusta kuin Hanulnim. Ihmisen tulee jalostaa mielensä sopusointuun Hanulnimin kanssa. Perimmäisenä tavoitteena on maanpäällisen paratiisin saavuttaminen. Etelä-Korean yli 48-miljoonaisesta väestöstä noin 1 130 000 henkeä tunnustaa cheondogyoa. Heistä noin 400 000 asuu pääkaupungissa Soulissa. Etelä-Koreassa on 280 cheondogyolaista kirkkoa, joista Soulissa 21.Seoul Metropolitan Government Myös Pohjois-Koreassa on cheondogyon harjoittajia. Cheondogyolainen Ch'ôngu -puolue toimii työväenpuolueen alaisena.The World Factbook ==Historia== Cheondogyon perusti Choe Je-u. Hän vastusti länsimaisten tapojen, erityisesti kristinuskon, leviämistä ja uskoi maan moraaliseen rappioon. Choe Suun vietti 10 vuotta kierrellen maata ja sitten 6 vuotta meditoiden. Meditoidessaan hän sai mystisen kokemuksen ja kirjan. Vuonna 1860 hän sai näyn Hanulnimilta, joka ohjeisti hänet pelastamaan ihmiskunnan sairaudelta. Suun alkoi levittää näkemyksiään vuonna 1861, mutta sai heti vastaansa Korean konfutselaisen hallinnon. Vuonna 1864 Choe otettiinkin vangiksi ja teloitettiin. Suurin osa hänen perheestään ja cheondogyon johtajista karkotettiin. Ennen kiinni jäämistään Ch’oe Suun oli kuitenkin saanut valmiiksi Nonhakmoonin, josta tuli osa uskon pyhiä kirjoituksia. Teoksessa hän julisti liikkeensä Tonghakiksi eli itäiseksi tieksi, jonka vastakohta oli läntinen tie eli katolilaisuus. Ch’oe Suunin asettama seuraaja Ch’oe Si-Hyung jatkoi kuitenkin uskon levittämistä salaa. Cheondogyon pyhät kirjoitukset julkaistiin vuosina 1880-1881 ja vähitellen liike alkoi elpyä hallinnon vainoista. Liike muuttui vuonna 1893 poliittisemmaksi ja sen tarkoituksena oli suojella Koreaa ulkomaisilta vaikutteilta. Vuonna 1894 Chullan provinssissa syttyi hallinnon vastainen kapina, joka yhdistettiin tonghakkiin. Liike jatkoi yrityksiään maan uudistamiseksi vuosisadan loppuun saakka. Ch’oe Si-Hyung kohtasi saman kohtalon kuin hänen edeltäjänsäkin, hänet teloitettiin vuonna 1898. Hänen seuraajansa Son Byong-hi otti käyttöön nimityksen cheondogyo tonghakin sijaan. Tarkoituksena oli viestittää maan hallinnolle liikkeen muuttuneen poliittisesta puhtaasti uskonnolliseksi liikkeeksi. Tämä ratkaisi ongelmat Korean hallinnon kanssa, mutta uusia ongelmia tuli jälleen Japanin miehitettyä Korean vuonna 1910. Vuonna 1919 cheondogyon johtajat perustivat itsenäisyysliikkeen, mikä johti kovaan Japanin vastaiskuun. Son Byong-hi ja monet muut cheondogyon johtajat vangittiin, mutta ennen vangitsemistaan Byong- hi nimitti seuraajakseen Park In-hon, joka jatkoi itsenäisyystaistelua Koreassa. Ennen toisen maailmansodan alkua cheondogyon vahva tukialue oli Pohjois-Koreassa, jossa sillä oli yli miljoona seuraajaa. Vuonna 1921 liikkeelle oli rakennettu päämaja Souliin ja sama rakennus on edelleen samassa käytössä. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealainen kulttuuri Luokka:Itä-Aasian uskonnot
Sundsvall Dragons

Sundsvall Dragons oli ruotsalainen koripalloseura Sundsvallista. == Historia == Seura perustettiin toukokuussa 1939 nimellä KFUM Sundsvall. Vuonna 1993 seura nousi Basketliganiin ja samalla nimeksi vaihdettiin Sundsvall Dragons. Sundsvall Dragons pelasi ensimmäistä kertaa kansainvälisissä sarjoissa kaudella 2000–2001, jolloin se hävisi Korać cupin karsinnoissa venäläiselle Himkille. Kaudella 2007–2008 joukkueessa pelasi yhden ottelun ajan Scottie Pippen. Sundsvall maksoi Pippenille yhdestä ottelusta 66 000 dollaria. 2000-luvulla joukkue kuului sarjan kestomenestyjiin ja pelasi loppuotteluissa vuosina 2005, 2008, 2009, 2011 sekä 2013. Ensimmäistä kertaa seura voitti Ruotsin-mestaruuden kaudella 2008–2009. Seuraavan ja viimeisen kerran Sudsvall Dragons voitti mestaruuden kaudella 2010–2011. Kauden jälkeen 2015–2016 seuran ajautui konkurssiin pitkällisten talousvaikeuksien myötä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Ruotsalaiset koripalloseurat Luokka:Sundsvallin kunta Luokka:Vuonna 1939 perustetut urheiluseurat
Esittävä taide

Esittävä taide on luovan toiminnan muoto, jota esitetään yleisön edessä. Esittävää taidetta ovat esimerkiksi teatteri, laulu ja soitto, tanssi, runonlausunta, sirkus ja taikuus. ==Katso myös== *Esitystaide == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gilbert Gottfried

Gilbert Jeremy Gottfried (28. helmikuuta 1955 New York – 12. huhtikuuta 2022 New York) oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hänet tunnetaan ääninäyttelijänä muun muassa Jagon ääniroolista piirroselokuvissa Aladdin, Jafarin paluu, ja Aladdin ja Varkaiden kuningas sekä animaatiosarjassa Mikin klubi. Gottfriedin tavaramerkit stand-up-koomikkona olivat hänen korviaraastava äänensä, liioitellut eleensä, tihrusilmäinen katseensa ja räävittömät herjansa. Gottfried aloitti uransa 15-vuotiaana ja ryhtyi kiertämään Yhdysvaltoja stand-up koomikkona. Hän nousi maanlaajuisesti tunnetuksi vuosina 1980–1981 saatuaan kiinnityksen Saturday Night Liveen. Vuonna 1983 hän esiintyi myöhäisillan Thicke of the Night -ohjelmassa sekä pikkurooleissa elokuvissa. Sen jälkeen hän aloitti oman myöhäisillan shownsa, USA Up All Night. Vuonna 1992 hän antoi äänensä Disneyn Aladdinin papukaija Jagolle, minkä jälkeen hän teki useita muitakin äänirooleja animaatioelokuvissa. Gottfried jatkoi uraansa myös aktiivisena stand-up- koomikkona ja esiintyi säännöllisesti suosituissa talk showeissa kuten The Tonight Show with Jay Leno ja The Howard Stern Show. Dokumenttielokuvassa The Aristocrats (2005) koomikot kertovat samannimistä, erityisen törkeää sisäpiirin vitsiä, josta tuli tunnettu sen jälkeen, kun Gottfried esitti sen julkisesti vuonna 2001. Tuolloin Gottfried oli halunnut vitsailla syyskuun 11. päivän iskuista. Kun hän sen oli tehnyt, yleisö kääntyi jyrkästi häntä vastaan. Yleisöstä huudettiin: "Liian pian!", ja tästä huudosta tuli samana iltana kuuluisa. Huomattuaan, ettei hänellä ollut enää mitään menetettävää, Gottfried päätti kertoa yleisölle The Aristocrats -vitsin version, joka oli sanoinkuvaamattoman törkeä, kesti lähes kymmenen minuuttia ja jonka myöhemmin sanottiin olevan vitsin kaikista versioista paras. Yleisö riehaantui. Tapauksen jälkeen Gottfried muutti tyyliään aiempaa likaisempaan suuntaan. The Aristocrats -vitsistä tuli hänen tavaramerkkinsä. Gottfried kuoli 67-vuotiaana Manhattanilla 12. huhtikuuta 2022 sairastettuaan pitkään kammiotakykardiaa. == Dokumenttielokuvia == * Neil Berkeley: Gilbert (2017) * Penn Jillette & Paul Provenza: The Aristocrats (2005) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Charles Haid

Charles Haid (s. 2. kesäkuuta 1943 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten sivuroolistaan konstaapeli Renkona televisiosarjassa Hill Street Blues vuosina 1981–1987. Hän on tullut myöhemmin tunnetuksi myös elokuvaohjaajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Women’s Professional Soccer

Women’s Professional Soccer (WPS) oli vuosina 2009-2011 Yhdysvalloissa pelattu naisten jalkapalloliiga ja maan korkein sarjataso. WPS perustettiin 2007 korvaamaan kauden 2003 jälkeen lakkautettu Women’s United Soccer Association (WUSA). Liigan ensimmäinen kausi pelattiin vuonna 2009. Kahdella ensimmäisellä kaudella liigassa pelasi seitsemän joukkuetta ja viimeisenä vuonna kuusi. 2012 oli tarkoitus pelata viiden joukkueen voimin, mutta tammikuussa liiga ilmoitti kauden peruuntumisesta. Syynä olivat ristiriidat ja oikeudenkäynnit magicJack seuran omistajan kanssa. Toukokuussa 2012 WPS ilmoitti toimintansa loppuvan kokonaan. == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Stadion Kaudet Atlanta Beat Kennesaw, Georgia KSU Soccer Stadium 2010-2011 Boston Breakers Boston, Massachusetts Harvard Stadium 2009-2011 Chicago Red Stars Lisle, Illinois Benedictine University Sport Complex 2009-2010 FC Gold Pride Santa Clara, Kalifornia Pioneer Stadium 2009-2010 Philadelphia Independence Chester, Pennsylvania Leslie C. Quick Jr. Stadium 2010-2011 Los Angeles Sol Los Angeles, Kalifornia The Home Depot Center 2009 magicJack Boca Raton, Florida FAU Soccer Stadium 2011 Sky Blue FC Piscataway, New Jersey Yurcak Field 2009-2011 Saint Louis Athletica Fenton, Missouri Anheuser-Busch Soccer Park 2009-2010 Washington Freedom Germantown, Maryland Maryland SoccerPlex, RFK Stadium 2009-2010 Western New York Flash Rochester, New York Sahlen’s Stadium 2011 ==Loppuottelut== Kausi Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue Yleisöä 2009 Los Angeles Sol 0-1 Sky Blue FC 7 218 2010 FC Gold Pride 4-0 Philadelphia Independence 5 228 2011 Western New York Flash 5-4 rpk (1-1) Philadelphia Independence 10 461 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain jalkapallosarjat
Isoviirikaija

Isoviirikaija (Prioniturus flavicans) on indonesialainen kaijlalaji. == Koko ja ulkonäkö == Isoviirikaija on noin 37 cm pitkä, suurin viirikaijoista. Kuten kaikilla viirikaijoilla, on silläkin pidentyneet keskimmäiset pyrstösulat, joiden päässä on ikään kuin lusikka tai lasta. Sen höyhenpuku on vihreä, vatsapuolelta ja poskista kellanvihreä. Kaula, niska ja rinnan yläosa ovat oliivinkeltaiset, päälaki ja takaraivo siniset ja sinisen laikun keskellä on punainen täplä. Siiven alapeitinhöyhenet ovat vihreät ja siipisulat alapuolelta vihertävän siniset. Pidentyneet pyrstösulat ovat vihreät ja "lusikat" ovat mustat. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraan lakista puuttuu punainen väri ja sininen on himmeämpää. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris tummanruskea ja jalat siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta siltä puuttuvat pyrstösulkien "lusikat" ja lakissa on sinistä vain vähän. Laji on hiljainen ja elää huomaamattomasti pareittain tai pieninä parvina puiden latvustoissa. Sen lento on hidasta. == Esiintyminen == Isoviirikaija elää Indonesiassa Sulawesin saaren pohjoisosan Minahasan niemimaalla ja lähistön pienemmillä saarilla. Sen populaatio on kooltaan noin 45 000 yksilöä. Lajin kanta on taantunut elinympäristöjen tuhoutumisen ja rakentamisen takia. == Elinympäristö == Laji elää pääasiassa alavien maiden vanhoissa metsissä 1 000 m:n korkeudelle merenpinnasta. == Lisääntyminen == Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Ainoat varmistetut pesät olivat puussa päällyskasvina eläneiden saniaisten lehtiruusukkeiden onkaloissa hyvin korkealla (27 m). Yhdessä tapauksessa kolme poikasta selviytyi lentoon 88 päivän ikäisinä. Molemmat emot ruokkivat ja hoitivat poikasia.Nesting behaviour of the Yellowish-breasted Racquet-tail Prioniturus flavicans (Forktail 16.) == Ravinto == Isoviirikaija syö luultavasti ainakin hedelmiä. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust === Viitteet === Luokka:Viirikaijat
Terri Welles

Terri Welles (synt. Terri Knepper, s. 21. marraskuuta 1956 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen valokuvamalli ja Playboy-tyttö. Welles oli Playboyn joulukuun 1980 Playmate of the Month ja vuoden 1981 Playmate of the Year. Welles meni naimisiin NHL-pelaaja Charlie Simmerin kanssa vuonna 1981, mutta pari erosi viisi vuotta myöhemmin. Wellesillä on yksi lapsi, tytär. ==Aiheesta muualla== *Wellesin virallinen kotisivu *Terri Welles Playboy.com:issa * Luokka:Playboyn Playmatet Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mammona

Mammona (arameaksi Mammon, omaisuus) on rikkauksien henkilöitymä, kullan epäjumalankuva. Skolastiikka luokitteli Mammonan demoniksi. Uudessa testamentissa (Luukas 16: 9; 16: 13) Mammona nähdään epärehellisesti hankitun voiton ja varallisuuden sekä ahneuden symboliksi:"Te ette voi palvella sekä Jumalaa että mammonaa".Lurker 1987, s. 117 Keskiaikaisessa demonologiassa uskottiin, että seitsemää kuolemansyntiä vastasi seitsemän arkkidemonia, ja näistä Mammona edusti ahneutta. Gregorios Nyssalainen on väittänyt, että mammona tarkoitti Belsebuubia. == Lähteet == * Manfred Lurker: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Demonit Luokka:Raamatulliset sanonnat
Marmaduke Pickthall

Muhammad Marmaduke Pickthall (1875 – 19. toukokuuta 1936) oli brittiläinen kirjailija ja tunnettu muslimiksi kääntynyt. Hän muutti lapsena Lontooseen isänsä kuoltua ja ihastui myöhemmin elämään Lähi-idässä. Hän ilmoitti kääntymyksestään 1910-luvun kuluessa.A brief biography of Marmaduke Pickthall Hän asui myöhemmällä iällään vuosia Intiassa, josta palasi vuonna 1935. Pickthall muistetaan Koraanin kääntäjänä englannin kielelle. Hän julkaisi myös muuta kirjallisuutta.Marmaduke Pickthall: A Servant of Islam == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Marmaduke Pickthallin elämäkerta *Marmaduke Pickthallin koraaninkäännös *Marmaduke Pickthallin teoksia Gutenberg-projektissa Pickthall, Marmaduke Pickthall, Marmaduke
Reproduktio

Reproduktio (latinan sanoista re ’uudelleen’ ja producere ’tuottaa’) tarkoittaa jäljentämistä, monistamista tai jäljennöstä. Reproduktiolla tarkoitetaan tavallisesti alkuperäisen kuvan tai taideteoksen kopioimista mekaanisin keinoin. Reproduktio voi olla kolmiulotteinen, esimerkiksi kipsimuotin avulla tehty, tai kaksiulotteinen, joka on toteutettu esimerkiksi puupiirroksena, kaiverruksena tai etsauksena. == Kirjapaino vauhditti == Kirjapaino vauhditti kuvitusten reproduktiota. Varhaisimmat painotyöt olivat puupiirroksia. Syväpainotekniikan keksiminen paransi kuvien tarkkuutta, joten niissä saattoi olla yhä enemmän yksityiskohtia. Reproduktion keinona taiteilijoiden teoksia saatettiin julkaista kaiverruksina. Kuuluisaksi tulivat esimerkiksi Marcantonio Raimondin kaiverrukset Rafaelin teosten mukaan. Itse asiassa Rafaelin paremmuus taiteilijoiden joukossa johtuu osittain hänen teoksistaan tehtyjen reproduktioiden korkeatasoisuudesta. Reproduktiossa tapahtui melko vähän muutoksia ennen 1800-lukua. Taideteoksia reprodusoitiin kaivertamalla ja sitä tukivat uusien tekniikoiden, kuten etsauksen, mezzotinton ja akvatintan kehitys. Litografian keksiminen 1800-luvun alussa tarkoitti sitä, että taiteilija saattoi piirtää suoraan kivelle, jolloin litografiat eivät ilmaisseet taiteilijan ideoita toisten käden kautta ilmaistuna. Nämä mekaanisen reproduktion keinot eivät kuitenkaan pystyneet toistamaan originaalin materiaalisia ominaisuuksia ja käsin tehdyt kopiot tarjosivat reproduktioita, joissa oli mukana ihmisen kosketus. Valokuvauksen keksiminen johti valokuvausmekaanisten reproduktioprosessien kehittymiseen, kuten heliogravyyreiden kehittymiseen. Nykyaikainen väripaino perustuu menetelmään, jossa kolme tai neljä väriä painetaan toistensa jälkeen, mikä tuo reproduktioihin täydellisen ja luonnonmukaisen värisävyjen skaalan. == Auran ongelma == Mutta kuten puupiirrokset, parhaimmatkaan väripainovedokset eivät pysty kopioimaan originaalin todellista materiaalia, eikä niissä voi olla sitä, mitä Walter Benjamin kutsui taideteoksen auraksi – sen elävää läsnäoloa tilassa ja ajassa. John Berger perusteli Benjaminin mukaan kirjassaan Ways of Seeing reproduktioiden vaikutusta taiteen havaitsemiseen. Väripainokuvat ja diat taideteoksista ovat taidehistorioitsijoiden, taidehistorian opiskelijoiden ja yleisön käyttämiä työkaluja. Vaikka reproduktio helpottaa pääsyä lukemattomien taideteosten ääreen, se myös vääristelee niitä. Benjaminin ja Bergerin mukaan ne heikentävät kykyämme kokea suoraan autenttista taideteosta. == Katso myös == *Alkuperäisyys *Autenttisuus (taide) *Kopio *Pastissi *Reprokuvaus *Tallennetuotanto == Lähteet == Luokka:Estetiikka Luokka:Kirjapainotaito Luokka:Tekniikan historia Luokka:Taidehistorian käsitteet
Ray (elokuva)

Ray on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva, joka kertoo edesmenneestä rhythm and blues -muusikosta Ray Charlesista. Elokuvan ohjasi Taylor Hackford ja pääosaa esittää Jamie Foxx. Foxx voitti roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Charlesin piti olla elokuvan ensi-illassa, mutta hän kuoli neljä kuukautta ennen sitä. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023. == Näyttelijät == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Taylor Hackfordin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Parhaan äänityksen Oscar- palkinnon saaneet elokuvat Luokka:SAG-palkitut elokuvat Luokka:1930-luvulle sijoittuvat elokuvat Luokka:1950-luvulle sijoittuvat elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Metsävisa

Metsävisa on valtakunnallinen yläkoululaisten metsätietokilpailu, johon oppilaat osallistuvat kouluissaan opettajiensa johdolla. Osallistua voi suomeksi, ruotsiksi (Skogsnöten) tai englanniksi (Forest Quiz). Metsävisa on järjestetty vuosittain vuodesta 1982 alkaen. Kilpailuun voivat osallistua kaikki perusopetuksen vuosiluokkien 7-9 oppilaat opettajan johdolla. Vuosittain osallistujia on ollut 25 000 – 34 000 oppilasta 350-450 koulussa. Vuoteen 2016 mennessä Metsävisaan oli osallistunut yli miljoona suomalaista. Kilpailukysymysten aiheet liittyvät esimerkiksi metsäbiologiaan, metsäluonnon suojeluun, metsänhoitoon, puun käyttöön ja jalostukseen sekä metsäteollisuuteen. Oppilaat täyttävät koulutason kilpailulomakkeen oppitunnilla. Edellisten vuosien kilpailukysymykset ovat nähtävillä Metsävisan verkkosivuilla. Koulujen voittajia kutsutaan finaaliin, joka on samalla opintomatka oppilaalle ja hänen opettajalleen. Metsävisassa on esine- ja rahapalkintojen lisäksi mahdollisuus voittaa kesätyöpaikkoja. Osallistuvat luokat voivat pyytää metsäasiantuntijoita vierailulle kouluunsa. == Metsävisan järjestäjät ja rahoittajat == Metsävisan pääjärjestäjät ovat Suomen Metsäyhdistys ja Biologian ja maantieteen opettajien liitto BMOL ry. Muita järjestäjiä ja rahoittajia ovat Suomen Metsäsäätiö, Metsä Group, Stora Enso Metsä ja UPM Metsä, Metsähallitus, OP (finanssiryhmä), Metsäteollisuus ry, Suomen metsäkeskus, metsänomistajat – MTK ja metsänhoitoyhdistykset. ==Aiheesta muualla== *Metsävisa *Skogsnöten (Metsävisan ruotsinkieliset sivut) *Forest Quiz (Metsävisan englanninkieliset sivut) ==Lähteet== *Metsävisa *Suomen Metsäsäätiön kouluyhteistyön rahoituskohteet Luokka:Tietokilpailut
Ahmadiyya

Ahmadiyya on islamilainen liike, joka vaikuttaa Intiassa ja Pakistanissa. Sen perustaja, varakas maanomistaja Mirza Ghulam Ahmad (n. 1839–1908) julisti olevansa odotettu messias, mahdi ja mujaddid. Hän julistautui myös Krishnan manifestaatioksi eli avatariksi. Tämä johti riitoihin Intian muslimien kanssa. Liikkeen kannattajat tunnustavat muiden muslimien tavoin Koraanin arvovallan mutta eivät lukeudu mihinkään lakikoulukuntaan. Vuonna 1889 perustetun liikkeen parissa lähetystyö on ollut arvostettua. Ahmadiyyat kannattavat pyhää sotaa eli jihadia vain, jos muslimit ovat uhattuna ja heitä estetään harjoittamasta uskontoaan. Liike jakautui myöhemmin kahtia. Ahmadiyya-yhteisö on palannut lähemmäs perinteistä islamia ja luopunut väitteestä, että Ahmad oli mahdi ja messias. Toinen haara on Lahoren Ahmadiyya-liike. Tiedot kannattajista vaihtelevat miljoonastaHämeen-Anttila, 1999, s. 207–208 kymmeneen miljoonaan. Suomessa liike on rekisteröitynyt uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimellä Ahmadiyya Muslimi Jamaat Suomi vuonna 2015.Yhdistysrekisteri PRH Sillä oli 158 jäsentä vuonna 2018. == Islamilaisen maailman suhtautuminen liikkeeseen == Islamilainen maailma on suhtautunut hyväksyvästi erilaisiin islamilaisiin liikkeisiin maailmalla. Monista erikoisuuksistaan huolimatta on esimerkiksi Nation of Islam hyväksytty islamilaiseksi.Hämeen-Anttila, 1999, s. 233 Ahmadiyyaa ei silti ole hyväksytty kaikkialla, vaan esimerkiksi Indonesiassa muslimimielenosoittajat ovat vaatineet liikkeen kieltämistä.Ahmadiyya. Indonesia Matters. 16.1.2008. Pakistanin kansalliskokous teki vuonna 1974 perustuslakiin lisäyksen, jolla liike tuomittiin harhaoppiseksi.Qaidr & Alasuutari 2021, s. 77 Muslimit ovat vainonneet ahmadiyya-liikkeen kannattajia myös Pakistanissa.Eva-Britt Svensson: Ahmadiyya-muslimien tilanne Pakistanissa. Parlamentin kysymys. Euroopan parlamentti 17.2.2009. Näkyviä yrityksiä määritellä islamin yhteistä sisältöä on Ammanin julistus, joka hyväksyttiin 9. marraskuuta 2004 Jordanian pääkaupungissa Ammanissa. Siinä ei mainita Ahmadiyya-liikettä. == Lähteet == * Hämeen-Anttila, Jaakko: Islamin monimuotoisuus. Helsinki: Gaudeamus, 1999. ISBN 951-662-749-8. * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Ahmadiyya- muslimiyhteisön sivut * Lahoren Ahmadiyya-liikkeen sivut Luokka:Islamin suuntaukset Luokka:Islamiin liittyvät kiistat
Bassas da India

Bassas da India () on Mosambikin kanaalissa, Madagaskarin ja Kaakkois-Afrikan välissä sijaitseva, tuliperäinen atolli, joka on kuulunut Ranskalle vuodesta 1897. Saari sijaitsee vedenalaisen, sammuneen tulivuoren päällä, ja sitä ympäröivät koralliriutat. Nousuveden aikana se jää yleensä kokonaan veden alle. == Sijainti ja luonto == Bassas da India sijaitsee Mosambikin kanaalissa lähellä Madagaskarin eteläkärkeä. Se on lähes pyöreä atolli, joka on 12–13 kilometriä halkaisijaltaan. Vuoksen aikana atolli jää lähes kokonaan meriveden alle. Riutta sulkee sisäänsä matalan hiekkapohjaisen laguunin. Itse koralliriutta on edelleen kasvava. Bassas da India on Agulhasinvirran vaikutusalueella, ja meriveden lämpötila on yleensä yli 30 astetta. Vuotuinen sadanta on noin 600 millimetriä, ja atollille voi toisinaan iskeä hurrikaaneja. Bassas da Indialla ei ole kasvillisuutta, koska se peittyy vuoksen aikana. Meriluonto on kuitenkin monimuotoista, mutta vaikeiden olosuhteiden takia haastavaa tutkia. == Bassas da India ja ihminen == Bassas da India on osa Ranskan Intian valtameren erillissaaria, jotka puolestaan ovat vuodesta 2007 kuuluneet Ranskan eteläisiin ja antarktisiin alueisiin. Saarta hallinnoidaan Réunionilta käsin, ja Madagaskar on vaatinut sitä toistuvasti itselleen. kuva:Bassas da India.png|Ilmakuva saaresta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian valtameren erillissaaret Luokka:Afrikan saaret Luokka:Kiistanalaiset alueet
Kääntymys

Kääntymys tarkoittaa uskonnon vaihtamista tai uskoon tulemista. Kääntymys voi tapahtua oma-aloitteisesti tai käännytyksen tuloksena. Pakkokäännytyksessä ihminen joutuu jonkin uhan edessä vaihtamaan uskontoaan. Avioliiton kautta tapahtuvassa kääntymyksessä henkilö liittyy puolisonsa uskontoon. Yksilön kääntymys voi olla sisäinen tai ulkoinen. Ulkoisella kääntymyksellä tarkoitetaan uskonnon muodollista vaihtamista esimerkiksi henkilökohtaisen edun vuoksi tai painostuksen alla. Sisäinen kääntymys tapahtuu syvän vakaumuksellisista syistä, ja siihen liittyy uuden uskonnon oppien ja käytäntöjen hyväksyminen ja omaksuminen. Sisäisen kääntymyksen takana voi olla useita syitä, eikä niitä aina ole helppo kuvailla kattavasti. Syitä voivat olla esimerkiksi eksyneenä olemisen kokemus, äkillinen subjektiivinen kokemus, asioiden järkiperäinen pohdinta, aivopesu tai jonkin uskonnollisen ryhmän jäsenten tapaaminen. Aivopesusta on puhuttu varsinkin kulttien yhteydessä. Erityistä huomiota ovat herättäneet kääntymykset, joita on edeltänyt jokin yliluonnolliseksi tulkittu kokemus, kuten näky tai ilmestys. Tällaisista kääntymyksistä esimerkkejä kristinuskon historiassa ovat Paavalin ja Konstantinus Suuren tapaukset. Kääntyminen suoritetaan eri tavoin eri uskonnoissa. Usein tapa määritellään kyseisen uskonnon omassa laissa, ja tapa voi vaihdella myös maittain ja instituutioittain. Juutalaisuuteen kääntymisessä on kyse juutalaiseen yhteisöön liittymisestä. Islamiin kääntyminen tapahtuu lausumalla uskontunnustus eli šahada. Buddhalaisuudessa kääntymyksellä tarkoitetaan siirtymistä buddhalaiseen luostariin ja maallisen elämään hylkäämistä. Joidenkin käsitysten mukaan kääntyminen tapahtuu myös silloin, kun henkilö vaihtaa yhdestä buddhalaisesta koulukunnasta toiseen. Sama pätee hindulaisuuteen ja sikhiläisyyteen. Jotkin uskonnot painottavat lähetystyötä ja etsivät käännynnäisiä. Joissakin uskonnollisissa ryhmissä käännynnäisiä taas ei aktiivisesti haeta. Syynä saattaa olla esimerkiksi uskonnon etnisyys eli sidonnaisuus tiettyyn kulttuuriin. Historia tuntee useita esimerkkejä joukkokääntymyksistä esimerkiksi silloin, kun hallitsijat ovat määränneet alamaisensa tai vähemmistöryhmänsä kääntymään. Joskus kansanryhmät ovat kääntyneet vapaaehtoisesti vallitsevan uskonnon kannattajiksi, kun siitä on ollut heille etua tai turvaa. Esimerkiksi islamiin kääntymistä on edistänyt se, että muslimeja verotetaan islamissa lievemmin kuin muunuskoisia. Ihmisoikeuksien yleismaailmallinen julistus määrittelee artiklassa 18 ihmisoikeudeksi oikeuden uskonnon tai vakaumuksen vaihtamiseen. == Katso myös == * Apostasia == Lähteet == Luokka:Uskonnollinen kokemus ja toiminta Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Michael Phillips

Michael Phillips (s. 29. kesäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän oli yksi Puhallus-elokuvan (1973) kolmesta tuottajasta, jotka saivat työstään Oscar-palkinnon. Muiden töiden joukossa ovat Taksikuski (1976) ja Kolmannen asteen yhteys (1977). Kaikki mainittua kolmea elokuvaa oli mukana tuottamassa hänen vaimonsa Julia Phillips, jonka kanssa solmittu avioliitto päättyi eroon. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julia Phillips

Julia Phillips (7. huhtikuuta 1944 – 1. tammikuuta 2002) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänen töidensä joukossa ovat Puhallus (1973), Taksikuski (1976) ja Kolmannen asteen yhteys (1977). Kaikkia näitä kolmea elokuvaa oli mukana tuottamassa hänen miehensä Michael Phillips, jonka kanssa solmittu avioliitto päättyi eroon. Puhallus toi Julia Phillipsille ja kahdelle muulle tuottajalleen Oscar-voiton. Phillipsin omaelämäkertateoksesta You'll Never Eat Lunch in This Town Again (1991) tuli menestys. Hän kirjoitti myös toisen kirjan nimeltään Driving Under the Affluence (1995). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Vesa Laukkanen

Vesa Johannes Laukkanen (s. 1. heinäkuuta 1956 Tampere) on suomalainen entinen kansanedustaja (1991–1995), joka kuului ensin Kristillisen liiton eduskuntaryhmään ja sen jälkeen Vaihtoehto Suomelle -eduskuntaryhmään. == Ura == Laukkanen on koulutukseltaan oikeustieteen lisensiaatti sekä arvoltaan varatuomari ja hänellä on ollut oma lakiasiaintoimisto vuodesta 1981. Hänet valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1991 eduskuntavaaleissa. Tammikuussa 1993 Laukkanen erosi Kristillisen liiton eduskuntaryhmästä ja perusti oman yhden miehen ryhmänsä Vaihtoehto Suomelle. Marraskuussa 1994 hän pyysi eroa eduskunnasta vakaumuksensa takia. Eduskunta kuitenkin hylkäsi eropyynnön äänin 138–38. === Puheenvuoroennätykset === Laukkasella on hallussaan eduskunnan toiseksi pisimmän sekä kolmanneksi pisimmän puheenvuoron ennätys. EU-jäsenyyden jarrutuskeskustelussa vuonna 1994 Vesa Laukkanen puhui torstaina 3.11.1994 tauotta 4 tuntia 35 minuuttia, mikä lehtitiedoissa mainittiin eduskunnan ennätykseksi. Hän rikkoi tämän ennätyksen puhumalla lauantain ja sunnuntain välisenä yönä peräti 6,5 tuntia (6.-7.11.1994). Kolmannessa käsittelyssä keskiviikkona 16.11.1994 Laukkanen piti vielä 4,5-tuntisen puheenvuoron. Paavo Väyrysen johtamien ”jarruttajien” tarkoituksena oli viivyttää Suomen EU-jäsenyyttä koskevan lain käsittelyä. Sebastian Tynkkynen rikkoi Laukkasen ennätyksen pisimmästä puheenvuorosta 8,5 tunnin mittaisella puheenvuorollaan EU-elvytystukipaketin jarrutuskeskustelussa keväällä vuonna 2021. == Lähteet == * === Lähteet === Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt