EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vetovoimatekijä

Vetovoimatekijällä tarkoitetaan syitä, joiden takia jokin kohde nähdään hyvänä kohteena muuttaa asumaan. Vetovoimatekijöitä ovat esimerkiksi opiskelumahdollisuudet, työpaikat, sukulaiset ja ystävät, paremmat palvelut, tai parempi sijainti. == Lähteet == * Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, Ge3 Yhteinen maailma, 2017. Kustannusosakeyhtiö Otava. s.40. Luokka:Asuminen
Esikaupungistuminen

Esikaupungistuminen eli suburbanisaatio tarkoittaa muuttoliikettä keskustoista esikaupunkeihin. Lähiöalueet ovat kantakaupungin ulkopuolella olevia, kaupunkialueeseen kuuluvia asuinalueita, asukastiheys on pienempi ja rakennustehokkuus matalampi kuin keskustassa. == Lähteet == Kirjalähde: Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, Ge3 Yhteinen maailma, 2017, Kustannusosakeyhtiö Otava. s.56. Luokka:Kaupunkisuunnittelu Luokka:Muuttoliike
Reunakaupunki

Reunakaupunki tarkoittaa kaupungin aluetta, jossa on työpaikkoja ja palveluita runsaastihttps://quizlet.com/148442197/mantsa-2-flash-cards/. Näin ollen, reunakaupunki ei ole tavallinen asuinalue, vaan työpaikkakeskus. Reunakaupunki alueella voi myös esiintyä uusia ostoskeskuksia ja harrastetiloja. Reunakaupungit voivat myös kilpailla toisten reunakaupunkien tai vanhan keskusta-alueen kanssa. == Lähteet == Kirjalähde: Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, Ge3 Yhteinen maailma, 2017, Kustannusosakeyhtiö Otava. s.62-63. Luokka:Kaupunkisuunnittelu Luokka:Kaavoitus
Maankäyttömuoto

Maankäyttömuoto tarkoittaa eri tapoja, joihin maata käytetään. Näitä muotoja ovat esimerkiksi asuminen, tiet, puistot, maa- ja metsätalous (esimerkiksi puuntuotanto, viljely), energiantuotanto (esim. soiden turvetuotanto) ja teollisuus. Kaupunkien perusrakenne on usein sama sijainnista tai kehittyneisyydestä riippumatta, sillä maankäyttö on samankaltaista. Kaupunkien keskeisimpiä maankäyttömuotoja ovat liike-elämä, teollisuus sekä virkistys ja asuminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kirjalähde: Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, GE3 Yhteinen maailma, 2017. Kustannusosakeyhtiö Otava. s.54. Luokka:Rakentaminen Luokka:Teollisuus
Kaupungin uudistuskohteet

Uudistuskohteet tai uudiskohteet ovat vanhoja ja tyhjiä tehdasrakennuksia ja -miljöitä, jotka on hylätty ja muunnettu johonkin muuhun käyttöön kuin se on alun perin suunniteltu. Sen avulla on estetty tuhansien kohteiden ja rakennuksien purkaminen. Kaikkia vanhoja rakennuksia ei pysty käyttämään uudelleen. Ne ovat olleet keskeisiä kaupunkien uudistuskohteita 2000-luvulla. Vanhat purkamattomat tehdasrakennukset on muunnettu esimerkiksi asumis- ja toimistokäyttöön, kulttuuri- ja harrastustiloihin tms. Niiden avulla on saatu kaupunkiin uusia uusia, viihtyisiä ja vetovoimaisia alueita. Vanhojen teollisuusalueiden, ranta- ja satama-alueiden uudistaminen on ollut yleistä varsinkin vanhoissa teollisuusvaltioissa. == Lähteet == *Kirjalähde: Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, Ge3 Yhteinen maailma, 2017. * Kustannusosakeyhtiö Otava. s.58-59. Luokka:Rakennukset ja rakennelmat
Deurbanisaatio

Deurbanisaatio (anglosaksisessa kirjallisuudessa counter urbanisation) on muuttoliike, jossa väestö lisääntyy suurista kaupungeista kaukana sijaitsevilla maaseutualueilla ja väestö vähenee samanaikaisesti suurkaupunkialueilla (eli sekä kaupungeissa että niiden taajamissa). Ilmiö havaittiin monissa Länsi-Euroopan maissa (Belgia, Tanska, Ranska, Alankomaat, Ruotsi, Länsi-Saksa, Iso-Britannia) 1970-luvulla . Deurbanisaation ilmiön selittämiseksi on tunnistettu kaksi tärkeintä syytä: * Ympäristön laadun heikkeneminen suurkaupunkialueilla saa ihmiset hakeutumaan syrjäisemmille alueille. * Tietoyhteiskunnan syntymisen ja infrastruktuurin kehittymisen myötä työpaikkojen luominen ei ole enää välttämättä sidoksissa keskuspaikkoihin. Jotkut tutkijat ennustavat, että ilmiö leviää Itä- Eurooppaan. == Lähteet == * Gábor Péter: Népességváltozás Magyarországon az 1990-es években: A szuburbanizáció kezdete?, Falu, város, régió 2001/9 pp9-10d; * A. J. Fielding: Counterurbanisation: threat or blessing?, in Bilnder, David: Western Europe: Challenge and change, Belhaven Press, London (1990) * Malcolm J. Moseley: The revival of rural areas in advanced economies: a review of some causes and conseaquences, Foeforum, vol 15, 1984, pp.447-56 == Aiheesta muualla == * A-Level Description of Counterurbanisation * Key Stage 3 Description of Counterurbanisation * Counterurbanisation and Rural Change Luokka:Kaupunkisuunnittelu Luokka:Sosiologia
Sivusaalis

Sivusaalis on kalataloudessa niin sanottua ei-toivottua kalasaalista, jonka osuus kokonaiskalansaalista voi olla jopa 40%. Sivusaaliita ovat muun muassa alamittaiset kalat, merinisäkkäät, kuten delfiinit ja saukot, linnut ja kilpikonnat. Valitettavan suuri osa sivusaaliista joudutaan heittämään mereen kuolleena tai pahoin vahingoittuneena. == Lähteet == * Brander Nina, Hiekka Sina et. al. Manner, Ge3 Yhteinen maailma, 2017. Kustannusosakeyhtiö Otava. s.74-75. === Viitteet === Luokka:Kalatalous Luokka:Ympäristöongelmat
Eräjärven kivimuseo

Eräjärven kivimuseo on Eräjärvellä Orivedellä Pirkanmaalla toimiva paikallinen erikoismuseo. Museo toimii Eräjärven kirkon luona sijaitsevassa, vuonna 1864 valmistuneessa entisessä lainajyvämakasiinissa ja sitä ylläpitää kotiseutuyhdistys Eräjärvi-seura. Eräjärvellä kiviteollisuudella on monipuolisia perinteitä: fylliitistä valmistettuja kovasimia vietiin Venäjälle ennen Suomen itsenäistymistä ja 1930-luvulla louhittiin maasälpää posliinin raaka-aineeksi Eurooppaan. Museossa esitellään sekä kivilajeja että alueen kiviteollisuuden historiaa. ==Lähteet== Luokka:Oriveden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oriveden nähtävyydet Luokka:Eräjärvi Luokka:Suomen luonnontieteelliset museot Luokka:Suomen paikallismuseot Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pitäjänmakasiinit
Lauga järv

Lauga järv on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Laugan kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu niin kutsuttuun Tsolgon järviketjuun. == Maantietoa == Järvi on 470 metriä pitkä, 460 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 13,9 hehtaaria. Järven kaakkoisrannat ovat peltomaiden ympäröimät, mutta muualla rannoille tulee metsämaat rantaan asti. Laugan kylä ja sen haja-asutus ulottuvat ulottuu kaakkoisrantaan saakka. Järven syvyys on 6,0 metriä ja keskisyvyys on 2,3 metriä. Järven tilavuus on noin 313 000 kuutiometriä eikä siinä ole saaria. Lähin järvi on Karsna järv, jonne on matkaa 450 metriä. Rantaviivan pituus on 1,45 kilometriä pitkä. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma (). Järvi luokitellaan limnologisesti dystrofiseksi järveksi, jos järven vedessä on korkea humuspitoisuus (, DY). Tällainen järvi sijaitsee usein suon äärellä ja järveen laskee humuspitoista suovettä, joka laskee samalla veden happamuuden alhaiselle tasolle (pH on alle 7). Järvi on puoliksi viljelymaiden ympäröimä ja sen rannat ovat kovaa hiekkamaata tai soraa. Vedenväri on punainen ja näkösyvyys on 0,8 metriä. Järven vesi sekoittuu helposti ja samalla se lämpenee hyvin kesäisin. Vuonna 1961 tutkittiin sen vesikasvillisuutta ja silloin löydettiin 15 eri kasvilajia. Vedessä eli vähän kasviplanktonia, mutta eläinplanktonin määrä oli runsas. Järven kalakanta on runsas. Yleisiä lajeja ovat lahna, ahven, hauki ja ruutana, sekä vähälukuisina allikkosalakka ja mutakala. == Vesistösuhteita == Lauga järv kuuluu Võhandu jõen valuma- alueeseen, jossa sen lasku-uoma Vana-Koiola oja on Kariojan sivuhaara. Järveen tulevista ojista Vana-Koiola oja on tärkein. Se alkaa Vana-Koiola järvestä ja laskee Laugaan pohjoisesta. Tämän lisäksi järveen on johdettu kolme muutakin ojaa. Laugan lähettyvillä olevat järvet luetaan kuuluvaksi tähän valuma- alueeseen, vaikka niistä ei tule suoraan siihen niiden ojia. Vana Koiola oja yhtyy Kariojaan, joka vuorostaan yhtyy alempana Võhanduun. Järven valuma- alueen pinta-ala on 12,2 neliökilometriä. Vesi vaihtuu Lauga järvessä keskimäärin 10 kertaa vuodessa eli noin 37 vuorokauden välein. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Võrun kunta Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Kariojan (Võhandu) valuma-alue
Likõlaanõ karjäär

Likõlaanõ karjäär on Virossa Põlvamaalla Põlvan kunnan Joosun kylässä sijaitseva tekojärvi. Vironkielisessä vesistöjen nimistössä karjäär viittaa hiekan- tai soranotossa tai luohinnassa syntyneeseen kuoppaan, johon on kertynyt vettä lammeksi tai järveksi. == Maantietoa == Tekojärvi on 300 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee peltoalueen metsäsaarekkeessa Oleskin kulmakunnalla Kariojan lähellä. Järvellä ei ole asutusta, mutta lähimmille taloille on matkaa alle 100 metriä. Järvelle ei tule tietä eikä siinä ole saaria. == Vesistösuhteita == Likõlaanõ karjäär kuuluu Kariojan valuma-alueeseen, jossa Karioja on Võhandu jõen sivu-uoma. Lammen ympärille kauemmaksi on kaivettu kiertävä oja, jonka vedet alkavat laske kohti kaakkoa ja oja yhtyy alle 500 metrin päässä Kariojaan. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Põlva Luokka:Põlvamaan järvet Luokka:Kariojan (Võhandu) valuma-alue
Sergei Kurjohin

Sergei Anatoljevitš Kurjohin () (16. kesäkuuta 1954 Murmansk, Neuvostoliitto – 9. heinäkuuta 1996 Pietari, Venäjä) oli venäläinen näyttelijä ja pianisti. == Lähteitä == * Sergei Kurjohinin kotisivusto Luokka:Musiikkisensuuri Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet Luokka:Neuvostoliittolaiset pianistit Luokka:Venäläiset pianistit
Tšornajan taistelu

Tšornajan taistelu oli Krimin sodan aikana 16. elokuuta 1855 käyty taistelu venäläisten, sekä ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen välillä Tšornajajoen varrella Krimin niemimaalla. Tappioon åäättynyt venäkläisten hyökkäys jäi heidän sodan viimeiseksi suurehkoksi sotilasoperaatioksi Krimin niemimaalla. ==Tausta== Venäjän vastaiset liittoutuneet olivat piirittäneet Sevastopolin ja kesällä 1855 venäläisiä uhkasi tappio. Jos piirittäjistä ei saataisi pian voittoa, olisi Sevastopolin lopulta antauduttava. Venäläisten joukkojen komentaja ruhtinas Mihail Gortšakov esitti hyökkäystä Venäjän sotakanslialle sen kokouksessa 9. elokuuta 1855. Hyökkäyksen kohteena olisivat ranskalaisten ja sardinialaisten joukkojen asemat kukkuloilla Tšornajajoen varrella. 18 000n ranskalaisen sotilaan ja 48:n tykin asemat olivat Fedjuhinin kukkulolla joen lounaispuolella. Ranskalaisten oikealla siivellä oli 9 000 sardinialaista ja 36 tykkiä. Reservissä oli muita ranskalaisia ja muutamia turkkilaisia yksiköitä. ==Taistelu== Gortšakovin joukkojen hyökkäys alkoi voimakkaalla tykistökeskityksellä aamulla 16. elokuuta 1855. Venäläisten oikea siipi hyökkäsi joen yli Fedjuhinin kukkuloille ja vasemman tavoite oli niin sanottu Telegrafikukkula. Tšornajan yli yrittäneet venäläiset lyötiin takaisin ranskalaisten tarkassa jalkaväen ja tykistön tulituksessa. Gortšakov määräsi sen sijaan vasemman siipensä Fedjuhinin kukkuloita vastaan. Venäläisten sivustaan altistui näin ristitulelle ranskalaisten ja sardinialaisten asemista. Lopulta kello 10.00 Gortšakov luopui hyökkäyksestä ja määräsi joukkonsa vetäytymään. ==Seuraukset== Tšornajan taistelu oli venäläisten viimeinen suurempi taisteluoperaatio Krimin niemimaalla. Tulos oli ollut huomattava tappio. Venäläiset olivat menettäneet 2 273 miestä kaatuneina, 1 742 kadonneina ja noin 4 000 haavoittuneina. Puolustajien tappiot olivat yhteensä alle 1 700. ==Lähteet== Luokka:Krimin sota Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Italian taistelut Luokka:Venäjän taistelut Luokka:Vuoden 1855 sotahistoria
Lauri Elo

Lauri Olavi Elo (30. huhtikuuta 1928 Helsinki – 21. syyskuuta 2024 TampereKuolinilmoitus. Aamulehti 13.10.2024, s. B17.) oli suomalainen teatteri-, elokuva- ja TV-lavastaja. Lauri Elon isä oli teatteri- ja elokuvalavastaja Lasse Elo (1903–1992). Lauri Elo aloitti teatterilavastajana 1940-luvulla Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa. Hän siirtyi sitten elokuva-alalle ja oli lavastajana Fennada-Filmissä 1950-luvulla. Hän sai 1953 Jussi-palkinnon parhaasta lavastuksesta elokuvaan Noita palaa elämään. Vuosina 1965–1980 Elo oli lavastajana TV 2:ssa ja teki lavastuksia TV-elokuviin ja TV- sarjoihin. Lauri Elon sisar Kristine Elo (s. 1945) on toiminut lavastajana MTV3:ssa vuosina 1974–2001. Kristine Elo on lavastanut useita Uuno Turhapuro -elokuvia. __NOTOC__ == Elokuvalavastuksia == * Suomalaistyttöjä Tukholmassa 1952 * Huhtikuu tulee 1953 * Kuningas kulkureitten 1953 * Noita palaa elämään 1953 * Saariston tyttö 1953 * Kovanaama 1954 * Kummituskievari 1954 * Putkinotko 1954 * Poika eli kesäänsä 1955 * Ryysyrannan Jooseppi 1955 * Lain mukaan 1956 * Elokuu 1956 * Kuriton sukupolvi 1957 * Pää pystyyn Helena 1957 * Syntipukki 1957 == Elokuvarooleja == * Niskavuoren naiset 1958, Loviisan- päivän vieras == Televisiolavastuksia == ; Televisiosarjat * Kiurunkulma 1966–1968 * 30-luvun mies 1968–1969 * Pertsa ja Kilu 1971–1975 * Mustat ja punaiset vuodet 1973 * Sodan ja rauhan miehet 1978–1979 * Tankki täyteen 1978–1980 ; Televisioelokuvat * Kaksi sisarta 1966 * Kuka teki turhan murhan 1967 * Mimmi Paavaliina 1970 * Sulka 1973 * Jean Sibelius 1974 * Ateria 1979 * Lossi 1980 * Seikkailu Olavinlinnassa 1984 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Snaresbrookin metroasema

Snaresbrook on Snaresbrookissa, Redbridgessä sijaitseva Lontoon metron Central Linen asema. Se sijaitsee Oyster-vyöhykkeellä 4. Asema avattiin 22. elokuuta 1856 Eastern Counties Railwayn Lontoo–Loughton-radalle. Haara yhdistettiin Lontoon metroon osana New Works Programme -ohjelmaa vuosina 1935-1945, jolloin siitä tuli osa Central Linen laajennusta itään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Redbridgen metroasemat
30-luvun mies

30-luvun mies on suomalainen televisiosarja, jota esitettiin 14 jaksoa vuosina 1968–1969. Sarjan teki Yle TV2:n teatteritoimitus. Sen käsikirjoitti Tauno Yliruusi; ohjauksesta vastasivat Mikko Majanlahti ja Jarmo Nieminen. Lavastajana toimi Lauri Elo.IMDb : 30-luvun mies Päähenkilö Riippumaton-lehden päätoimittaja Erkki Rauhala joutuu 1930-luvun Suomessa kahnauksiin äärisuuntien ja viranomaisten kanssa. Sarjassa käsiteltiin muun muassa Lapuan liikettä ja pulaliikkeitä.30-luvun mies, Yle Muistikuvaputki 1.2.2008 == Sarjan jaksot == * Puinen polku pulaan, esitetty 4. helmikuuta 1968 * Punaisten paitojen päivä, esitetty 3. maaliskuuta 1968 * Synnintunnustuksen aika, esitetty 31. maaliskuuta 1968 * Lempeän tuulen tunnen, esitetty 28. huhtikuuta 1968 * Raittiusmies, esitetty 26. toukokuuta 1968 * Kyyditys, esitetty 8. syyskuuta 1968 * Minna Craucher, 1. osa, esitetty 6. lokakuuta 1968 * Minna Craucher, 2. osa, esitetty 3. marraskuuta 1968 * Konikapina, 1. osa, esitetty 1. joulukuuta 1968 * Konikapina, 2. osa, esitetty 12. tammikuuta 1969 * Älä kysy, miksi, esitetty 16. maaliskuuta 1969 * Kapina suomalaiseen tapaan, esitetty 6. huhtikuuta 1969 * Kansankiihottaja, esitetty 4. toukokuuta 1969 * Kunnian päivä, esitetty 1. kesäkuuta 1969 ==Rooleissa== *Antti Litja – Riippumaton-lehden päätoimittaja Erkki Rauhala *Esko Roine – Riippumaton- lehden toimittaja Unto Haikonen *Toivo Lehto – Ristola *Marja-Sisko Aimonen – Aino *Pertti Kelkka – Jalmari Luoto *Tauno Lehtonen – kirjailija Vesijärvi *Erkki Thil – Iisakki Ruokko ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Sara Ali Khan

Sara Ali Khan (s. 12. elokuuta 1995 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän on näyttelijä Saif Ali Khanin ja näyttelijä Amrita Singhin tytär. Valmistuttuaan Columbian yliopistosta Khan näytteli naispääosaa ensimmäisissä elokuvissaan Kedarnath ja Simmba vuonna 2018. Molemmat elokuvat menestyivät kaupallisesti ja Khan voitti ensimmäisestä parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Khan esiintyi Forbes Indian vuoden 2019 Celebrity 100 -listalla. Kahden huonon vastaanoton saaneen elokuvan jälkeen hän näytteli draamassa Atrangi Re (2021) ja saavutti kaupallista menestystä romanttisella komedialla Zara Hatke Zara Bachke (2023). == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2018 Kedarnath Mandakani ”Mukku” Mishra Parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinto Vuoden naistähtitulokkaan International Indian Film Academy Awards -palkinto Parhaan naistulokkaan Screen Awards -palkinto Simmba Shagun Sathe 2020 Love Aaj Kal Zoe Chauhan Coolie No. 1 Sarah Rozario 2021 Atrangi Re Rinku, Manjari Sooryavanshi 2023 Gaslight Meesha / Fatima Zara Hatke Zara Bachke Somya Chawla Rocky Aur Rani Kii Prem Kahaani Erikoisesiintyminen laulussa ”Heart Throb” 2024 Murder Mubarak Bambi Todi Ae Watan Mere Watan Usha Mehta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsolgon järviketju

Tsolgon järviketju ( ) on Virossa Võrumaalla Tsolgon, Pillen ja Laugan kylien alueilla sijaitseva erikokoisten järvien muodostama kaakko-luode- suuntainen järviketju. Alue sijaitsee yli 10 kilometriä Võrun kaupungista koilliseen päin. Kyseisiä järviä ovat luoteesta kaakkoon lueteltuina : *Lauga järv (13,6 ha) *Karsna järv (16,3 ha) *Pille järv (7,2 ha) *Kogrõjärv (0,2 ha) *Annõ järv (0,5 ha) *Mustjärv (6,0 ha) *Kõverjärv (1,6 ha) *Pikkjärv (8,8 ha) Järvet ovat syntyneet viime jääkauden loppuvaiheen aikana mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan loivapiirteiseen laaksoon, jossa on järvien kohdalla sijaitsevia syvänteitä. Yhteisestä syntyhistoriasta huolimatta järvet ovat nykyään biologisesti varsin erilaisia ja niiden kasvusto ja kalasto poikkeavat toisistaan jonkin verran. Järvien yleisimmät kalalajit ovat särki, ahven, hauki ja lahna. Syvin järvi on Mustjärv (29,7 metriä) ja matalin on Karsna järv (8,1 metriä). Järvet sijaitsevat 75,6–80,9 metriä mpy. Toisistaan kaukaisimmat järvet ovat Lauga järv ja Pikkjärv, joiden välimatka on noin neljä kilometriä. Järvistä Kõverjärv ja Annõ järv ovat umpijärviä ja Kogrõjärvestä alkaa vain metsään päättyvä lyhyt oja. Pille järv ja Karsna järv on yhdistetty toisiinsa ojalla ja Karsnasta alkava oja on metsään päättyvä lyhyt oja. Karsna ja Pille voidaan kuitenkin pitää Vana-Koiola ojan valuma- alueeseen kuuluvina järvinä, sillä kyseinen laskuoja virtaa ojalle päin. Lisäksi Mustjärvestä alkava oja yhtyy Kariojaan kolmen kilometrin päässä. Myös Vana-Koiola oja yhtyy Kariojaan. Pikkjärven laskuoja kuuluu Sandisuu peakraavin valuma-alueeseen. Kaikki järvet kuuluvat Võhandu jõen valuma- alueeseen, koska mainitut ojat ovat Võhandun sivuojia. == Lähteet == Luokka:Võrun kunta Luokka:Võhandu jõen valuma-alue
Évariste de Parny

Évariste Désiré de Forges de Parny (1753 Réunion – 1814), vicomte, oli ranskalainen runoilija.Parny, Evariste Désiré Desfoiges, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 21, palsta 140–141. Nordisk familjeboks förlags 1915 Parny tuli Ranskaan yhdeksänvuotiaana ja sai koulutuksensa siellä. Käydessään kotiseudullaan 1773–1775 hän rakastui nuoreen kreolinaiseen, josta hän käyttää runoissaan nimeä Éleonore. Hänet komennettiin 1784 Intiaan Ranskan kenraalikuvernöörin adjutantiksi, mutta hän erosi 1786 ja hoiti joitakin siviilivirkoja, kun vallankumous oli syönyt hänen omaisuutensa. Hänet valittiin 1803 Ranskan akatemiaan. Parnyn runot olivat osin kepeitä ja raikkaita, osin rivoja ja sisälsivät jumalanpilkkaa. Runokokoelmassa Poésies érotiques (1778–1781) hän kuvaa onnetonta rakkauttaan kreolinaiseen, La guerre des dieux anciens et modernes (1799) samoin kuin sen jatko La christianide, josta on olemassa vain katkelmia, taas on kyyninen hyökkäys uskontoa vastaan eikä saanut aikalaisten arvostusta. Samaa henkeä edustavat Les déguisements de Vénus (1805) ja Le paradis perdu (1805). Aistillisin hänen runoistaan on Portefeuille volé (1805), joka takavarikoitiin. Parny menetti vallankumouksessa omaisuutensa, mutta Napoleon myönsi hänelle myöhemmin eläkkeen. Aikalaiset ihailivat häntä suuresti.Parny, Evariste Désiré Desfoiges, Vicomte de, Tietosanakirja osa 7, palsta 274, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1915 == Lähteet == * Parny, Évariste de (1753–1814) Bibliothèque nationale de France, viitattu 27.8.2020 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1814 kuolleet
Eulalia (täsmennyssivu)

Eulalia voi tarkoittaa seuraavia: * Eulalia, naisen etunimi * pyhä Eulalia, kahden espanjalaisen pyhimyksen nimi: ** Eulalia Barcelonalainen, kristitty marttyyri ** Eulalia Méridalainen, kristitty marttyyri *Eulalia, espanjalainen sotalaiva *Eulalia, heinäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku *Eulalia-täti, suomalainen komediaelokuva vuodelta 1940 *495 Eulalia, pikkuplaneetta
Timo Junttila

Timo Tapio Junttila (s. 9. maaliskuuta 1958 Heinola) on suomalainen kontra- amiraali evp. Timo Junttila syntyi kiinteistövälittäjä Pentti Junttilan ja myyntisihteeri Maj-Britt Jordmanin perheeseen ja avioitui vuonna 1989 Mirja Peitsaran kanssa. Junttila tuli ylioppilaaksi 1976 Heinolan yhteiskoulusta ja valmistui Kadettikoulusta 1981 ja Sotakorkeakoulusta 1991. Hän palveli opetusupseerina Helsingin laivastoasemalla 1978, Suomenlinnan tykistörykmentissä 1981–1983 ja Rannikkotykistökoulussa 1983–1987. Suomenlinnan rannikkotykistörykmentin linnakkeen päällikkö Junttila oli 1987–1989, osastoesiupseeri pääesikunnassa 1992, osastopäällikkö puolustusministeriössä 1993–1995 ja siellä puolustusministerin adjutantti 1995–1996. UNIFIL:issa Junttila palveli 1996–1997 ja Kotkan rannikkoalueen komentajana vuodesta 1998. Vuodesta 2013 vanhempana osastoesiupseerina ja suunnitteluyksikön johtajana puolustusministeriössä toiminut Junttila nimitettiin puolustusvoimien henkilöstöpäälliköksi 2016. Hän oli sitä ennen työskennellyt myös muun muassa puolustusasiamiehenä Washingtonissa, Suomenlahden meripuolustusalueen komentajana, maanpuolustuskurssien johtajana, apulaisosastopäällikkönä merivoimien esikunnassa ja sotilasedustajana Suomen YK-edustustossa New Yorkissa. Timo Junttila puolustusvoimien henkilöstöpäälliköksi. Puolustusvoimat, 11.1.2026. (Viitattu 27.8.2020) Vakinaisesta palveluksesta eroamisikään Junttila tuli heinäkuussa 2018.Korkiamäestä puolustusvoimien henkilöstöpäällikkö heinäkuussa. Ruotuväki, 30.1.2018. (Viitattu 27.8.2020) Junttila ylennettiin aliluutnantiksi 1977, luutnantiksi 1981, yliluutnantiksi 1983, kapteeniksi 1987, majuriksi 1990, everstiluutnantiksi 1997 ja komentajaksi 1999. Lippueamiraaliksi Junttila yleni 2013 ja kontra-amiraaliksi 2016Kenraalin ja amiraalin virkaan nimittämisiä sekä tehtävään määräämisiä puolustusvoimissa. Puolustusvoimat, 30.1.2018. (Viitattu 27.8.2020). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suuri löyhkä

Suuri löyhkä () oli heinä- ja elokuun välisenä aikana vuonna 1858 sattunut tapahtuma Lontoossa. Vanhentuneen ja puutteellisen viemärijärjestelmän takia kaikki jäte laskettiin suoraan Thamesjokeen. Lopulta kesäinen kuuma sää pahensi joessa olevan käsittelemättömän käymäläjätteen ja jäteveden hajua, jonka uskottiin levittävän erilaisia sairauksia sekä koleraa. Löyhkä ja pelko mahdollisista haittavaikutuksista saivat paikalliset ihmiset toimimaan ja miettimään mahdollisia ratkaisuja ongelmaan. Lopulta viranomaiset hyväksyivät rakennusinsinööri Joseph Bazalgetten ehdotuksen siirtää jätevesi itään toisiinsa yhdistettyjä viemäreitä pitkin, jotka kallistuivat kohti pääkaupunkiseudun ulkopuolella sijaitsevia laskuojia. Työt aloitettiin vuoden 1859 alussa ja kestivät vuoteen 1875 saakka. Viemäröinnin helpottamiseksi asennettiin pumppuasemia, jotka nostivat jätevettä alemmilta tasoilta korkeampiin putkiin. Uuden viemäristön avulla varmistettiin, että jätevettä ei enää päätynyt Thamesjokeen. Bazalgetten uskotaan työnsä ansiosta säästäneen enemmän ihmishenkiä kuin kenenkään muun viktoriaanisen virkamiehen. Hänen viemärijärjestelmänsä on yhä käytössä ja palvelee yli kahdeksan miljoonan asukkaan kaupunkia. Ajan saatossa viemäristön kapasiteetti on käynyt pieneksi Suur-Lontoon väkimäärän kasvaessa ja jätevesien lisääntyessä. Vuonna 2016 alettiin rakentaa Thames Tideway Tunnel -nimistä viemäritunnelia, jonka tarkoitus olisi modernisoida ja parantaa nykyistä jätevedenkäsittelyäThames- joki kuhisee haita, uuden miljardiviemärin valmistuessa niitä tulee lisää, Tekniikka&Talous; / Pekka Numminen, 10.5.2022, viitattu 10.5.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lontoo ryhtyi kunnianhimoiseen hankkeeseen kukistaakseen koleran, Historia / Troels Ussing, 24.9.2018 Luokka:Ympäristökatastrofit Luokka:Lontoon historia Luokka:Jätevesihuolto Luokka:1858
Armand

Armand tarkoittaa esimerkiksi seuraavia: * Armand, etunimi * Armand Duplantis (s. 1999), amerikanruotsalainen seiväshyppääjä ==Sukunimi== * Inessa Armand (1874–1920), ranskalainen bolševikki * Philo Paz Armand (s. 1996), indonesialainen moottoriurheilija ==Muita== * Aven Armand, kalkkikivikarstiluola Ranskassa.
Kepler-62 e

{{Eksoplaneetta | nimi = Kepler-62 e | kuva = This artist's concept depicts Kepler-62e, a super-Earth-size planet in the habitable zone.jpg | kuvateksti = Taiteilijan näkemys Kepler-62 e -eksoplaneetasta | kuvakoko = | löytäjät = | löytöpäivä = 2013 | löytötapa = Ylikulkumenetelmä | tähden nimi = Kepler-62 | etäisyys auringosta = | tähden massa = | tähden spektriluokka = K2V | tähden metallipitoisuus = -0,21 | isoakselin puolikas = | kiertoaika = 122,3874 | kiertoaika vuotta = | inklinaatio = 89,98 | massa = 0,113 | massa maa = | säde = 0,144 | säde maa = }} Kepler-62 e on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 2013. Kepler-62 e on niin sanottu supermaa, ja se sijaitsee emotähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Kepler-62e on noin 60 prosenttia suurempi kuin Maa, ja planeetan kiertoaika tähtensä ympäri on 122 vuorokautta. == Lähteet == Luokka:Lyyran tähdistö Luokka:Supermaat
Opolen piirikunta (Opolen voivodikunta)

Opolen piirikunta () on Puolan piirikunta Opolen voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 123 726\. Piirikunnan kunnat ovat Chrząstowice, Dąbrowa, Dobrzeń Wielki, Komprachcice, Łubniany, Murów, Niemodlin, Ozimek, Popielów, Prószków, Tarnów Opolski, Tułowice ja Turawa. Opolen piirikunnan pinta-alasta yli 44 prosenttia on metsän peitossa. Murówin, Łubnianyn, Popielówin ja Turawan kuntien alueella sijaitsevat hiekkadyynit ovat Sleesian alueen suurimmat. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,6 prosenttia oli naispuolisia ja 48,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat piirikunnan väestöstä 16 prosenttia, työikäiset 63,1 prosenttia ja eläkeikäiset 20,9 prosenttia väestön keski-iän ollessa tasan 43 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 090 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 16,3 prosenttia piirikunnan asukkaista oli saksalaisia ja 0,1 prosenttia ukrainalaisia. Opolen piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 113 836 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Opolen piirikunnat
Titusville (Pennsylvania)

Titusville on kaupunki Crawfordin piirikunnassa, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2018 Titusvillen väkiluku oli 5 337. Titusville tunnetaan amerikkalaisen öljyteollisuuden syntymäpaikkana. == Historia == Titusvillen perustajana pidetään vuonna 1772 syntynyttä Jonathan Titusta. Titus nimesi Titusvillen alun perin Edinburgiksi, mutta Titusvillen kasvaessa uudisasukkaat halusivat kutsua kaupunkia nimellä Titusville. Titusville oli alkujaan kylä, mutta myöhemmin Titusvillestä perustettiin kaupunki. Titusville kasvoi hitaasti aina 1850-luvulle asti, kunnes alueelta löydettiin öljyä. Tulipalo oli Titusvillelle aina suurin huolenaihe öljyn ympärillä. Yksi pahimmista tulipaloista oli 11. kesäkuuta 1880, kun salama iski öljysäiliöön. Tapahtumaa kutsutaan nimellä musta perjantai. Yksi Titusvillen merkittävimmistä asukkaista oli Franklin S. Tarbell, jonka koti löytyy edelleenkin Titusvillestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian kaupungit
Haapsaset

Haapsaset (Saperda) on sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaissuku. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu yli 40 lajia.University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Saperda Suomessa suvun edustajia on tavattu 5 lajia.Laji.fi: Haapsaset (Saperda) == Lajeja == *Runkohaapsanen (Saperda carcharias) *Raitahaapsanen (Saperda similis) *Äkämähaapsanen (Saperda populnea) *Saikurahaapsanen (Saperda scalaris) *Monipistehaapsanen (Saperda perforata) *Saperda punctata *Saperda octopunctata == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Haapsaset (Saperda) *Lamiinae.org: Saperda *Iowa State University, Bug Guide: Genus Saperda *Pherobase: Semiochemicals of Genus Saperda Luokka:Sarvijäärät
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2020 – naisten kaksinpeli

Bianca Andreescu voitti kaksinpeliturnauksen vuonna 2019, mutta hän ei osallistunut turnaukseen tänä vuonna. Naomi Osaka voitti turnauksen toistamiseen, kun hän päihitti loppuottelussa Viktoryja Azarenkan 1–6, 6–3, 6–3. == Sijoitetut pelaajat == # Karolína Plíšková (2. kierros) # Sofia Kenin (4. kierros) # Serena Williams (välierät) # Naomi Ōsaka (mestari) # Aryna Sabalenka (2. kierros) # Petra Kvitová (4. kierros) # Madison Keys (3. kierros, luovutus) # Petra Martić (4. kierros) # Johanna Konta (2. kierros) # Garbiñe Muguruza (2. kierros) # Elena Rybakina (2. kierros) # Markéta Vondroušová (2. kierros) # Alison Riske (2. kierros) # Anett Kontaveit (4. kierros) # María Sákkari (4. kierros) # Elise Mertens (puolivälierät) # Angelique Kerber (4. kierros) # Donna Vekić (3. kierros) # Dajana Jastremska (2. kierros) # Karolína Muchová (4. kierros) # Jekaterina Aleksandrova (2. kierros) # Amanda Anisimova (3. kierros) # Julija Putintseva (puolivälierät) # Magda Linette (3. kierros) # Zhang Shuai (1. kierros) # Sloane Stephens (3. kierros) # Ons Jabeur (3. kierros) # Jennifer Brady (välierät) # Veronika Kudermetova (1. kierros) # Kristina Mladenovic (2. kierros) # Anastasija Sevastova (2. kierros) # Rebecca Peterson (1. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 5==== ====Lohko 6==== ====Lohko 7==== ====Lohko 8==== == Lähteet == * Main Draw === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2020
Alfred Lane

Alfred Page ”Al” Lane (26. syyskuuta 1891 New York – 2. lokakuuta 1965 Larchmont) oli yhdysvaltalainen ampuja ja viisinkertainen olympiavoittaja. Lane saavutti Tukholman kesäolympialaisissa 1912 kolme kultamitalia 50 metrin vapaapistoolista, 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailusta ja 30 metrin olympiapistoolista. Hän osallistui siellä myös 30 metrin olympiapistoolin joukkuekilpailuun. Antwerpenin kesäolympialaisissa 1920 hän voitti kaksi kultaa 30 metrin sotilaspistoolin joukkuekilpailusta ja 50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailusta sekä yhden pronssin 50 metrin vapaapistoolista. Antwerpenissä 1920 Lane osallistui myös 30 metrin sotilaspistooliin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2020 – miesten kaksinpeli

Rafael Nadal voitti kaksinpeliturnauksen vuonna 2019, mutta hän ei osallistunut turnaukseen tänä vuonna. Maailmanlistan ykkönen Novak Đoković hylättiin neljännen kierroksen ottelussaan lyötyään tennispallon vahingossa linjatuomarin kurkkuun. Dominic Thiem voitti turnauksen ja saavutti ensimmäisen grand slam -mestaruutensa. Hän voitti loppuottelussa Alexander Zverevin viidessä erässä. == Sijoitetut pelaajat == # Novak Đoković (4. kierros, hylätty) # Dominic Thiem (mestari) # Danijl Medvedev (välierät) # Stéfanos Tsitsipás (3. kierros) # Alexander Zverev (loppuottelu) # Matteo Berrettini (4. kierros) # David Goffin (4. kierros) # Roberto Bautista Agut (3. kierros) # Diego Schwartzman (1. kierros) # Andrei Rubljov (puolivälierät) # Karen Hatšanov (3. kierros) # Denis Shapovalov (puolivälierät) # Cristian Garín (2. kierros) # Grigor Dimitrov (2. kierros) # Félix Auger-Aliassime (4. kierros) # John Isner (1. kierros) # Benoît Paire (vetäytyi) # Dušan Lajović (1. kierros) # Taylor Fritz (3. kierros) # Pablo Carreño Busta (välierät) # Alex de Minaur (puolivälierät) # Nikoloz Basilashvili (1. kierros) # Dan Evans (2. kierros) # Hubert Hurkacz (2. kierros) # Milos Raonic (2. kierros) # Filip Krajinović (3. kierros) # Borna Ćorić (puolivälierät) # Jan-Lennard Struff (3. kierros) # Guido Pella (1. kierros) # Casper Ruud (3. kierros) # Marin Čilić (3. kierros) # Adrian Mannarino (3. kierros) ==Kaavio== ===Loppukierrokset=== ===Kaavion yläosa=== ====Lohko 1==== ====Lohko 2==== ====Lohko 3==== ====Lohko 4==== ===Kaavion alaosa=== ====Lohko 5==== ====Lohko 6==== ====Lohko 7==== ====Lohko 8==== == Lähteet == * Main Draw === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2020
Far Cry 6

Far Cry 6 on Ubisoft Toronton kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli kuuluu Far Cry -pelisarjaan. Peli julkaistiin 7. lokakuuta 2021. Pelin alkuperäinen julkaisupäivämäärä oli 18. helmikuuta 2021, mutta sitä siirrettiin eteenpäin. == Pelaaminen == Peli sijoittuu kuvitteelliselle Karibian saarelle Yaralle, jota Anton Castillo hallitsee diktaattorina. Pelissä pelataan sissisotilas Dani Rojasina, joka yrittää palauttaa kansakuntansa entiseen loistoonsa. Pelaaja voi valita Danin sukupuolen pelin alussa. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Arvostelussa kehuttiin pelin tarinaa ja hahmoja. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10. Arvostelun mukaan vastustajat eivät ole riittävän älykkäitä tai haastavia jotta tarvitsisi käyttää aikaa suunnitteluun tai huolellisuuteen. Pelin kaaosta kehuttiin hauskaksi ja omintakeiset hahmot sekä liioitellut pomot pitävät tarinan kiinnostavana. == Ääninäyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * *Viralliset verkkosivut Luokka:Far Cry Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Stadia-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Toimintaseikkailupelit
Kepler-62 f

{{Eksoplaneetta | nimi = Kepler-62 f | kuva = Kepler-62f with 62e as Morning Star.jpg | kuvateksti = Taiteilijan näkemys Kepler-62 f -eksoplaneetasta. Taustalla emotähti Kepler 62 ja eksoplaneetta Kepler-62 e. | kuvakoko = | löytäjät = | löytöpäivä = 2013 | löytötapa = Ylikulkumenetelmä | tähden nimi = Kepler-62 | etäisyys auringosta = | tähden massa = | tähden spektriluokka = K2V | tähden metallipitoisuus = -0,21 | isoakselin puolikas = | kiertoaika = 267,291 | kiertoaika vuotta = | inklinaatio = 89,9 | massa = 0,11 | massa maa = | säde = 0,126 | säde maa = }} Kepler-62 f on eksoplaneetta Lyyran tähdistössä, noin 1200 valovuoden päässä Maasta. Eksoplaneetta löydettiin vuonna 2013. Kepler-62 f on niin sanottu supermaa, ja se sijaitsee emotähtensä elinkelpoisella vyöhykkeellä. Kepler-62 f on noin 40 prosenttia suurempi kuin Maa, ja planeetan kiertoaika tähtensä ympäri on 267 vuorokautta. == Lähteet == Luokka:Lyyran tähdistö Luokka:Supermaat
Fujimi

Fujimi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Musashinon ylängöllä. Kaupunki on rakentunut Arajoen oikealle rannalle. Fujimissa on 112 132 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 19,77 neliökilometriä. Vielä toisen maailmansodan jälkeen Fujimin alue oli maaseutua, jossa viljeltiin riisiä ja vihanneksia. Fujimin kyläkunta perustettiin liittämällä yhteen kolme kyläkuntaa vuonna 1956. 1960-luvulta lähtien se kasvoi nopeasti Tokion esikaupunkina. Maaseutukaupunki Fujimista tehtiin vuonna 1964 ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1972. Fujimin nähtävyyksiin kuuluu Mizuko-kaizukan arkeologinen kohde, joka on peräisin jōmon-kauden alkupuolelta. Kaupungin alueelta on löydetty monia muitakin esihistoriallisia raakkutunkioita, sillä merenranta ulottui muinoin sinne saakka. Fujimia palvelee Tōbu-rautateiden Tōjō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:アイムふじみ野アイムタワーイーストコート.JPG|Tornitalo Fujimissa Tiedosto:Tsuruse Station west 20120905.jpg|Tsurusen rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Rauno Kuosmanen

Rauno Kaarlo Olavi Kuosmanen (9. huhtikuuta 1932 Muhos – 21. toukokuuta 1970) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.Find A Grave : Rauno Kaarlo Olavi KuosmanenIMDb : Rauno KuosmanenEloNet : Rauno Kuosmanen Rauno Kuosmanen oli Kajaanin Työväen Teatterin ja Kajaanin kaupunginteatterin johtajana 1968–1970. Kajaanin teatterin historiaa == Elokuvarooleja == * Kaikkien naisten monni 1952, Alokas Nikander * Mitäs me taiteilijat 1952, teatteriavustaja * Suomalaistyttöjä Tukholmassa 1952, poika Karlin hipoissa * Yö on pitkä 1952, asiapoika * Huhtikuu tulee 1953, Pertti Avovirta * Jälkeen syntiinlankeemuksen 1953, koululainen * Maailman kaunein tyttö 1953, kavaljeeri * Se alkoi sateessa 1953, rajavartiosotamies * Oi, muistatkos... 1954, Heikki Junnila * Vääpeli Mynkhausen 1957, Matti "Masa" Visaoksa TV- elokuvat: * Pikku Pietarin piha 1960, valokuvaaja * Kesänyön unelma 1962, Huilu, palkeidenparsija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * "Joku sanoi, että se on Kuosmanen, usko vain" – teatterissa vaeltaa kummituksia, Yle uutiset kulttuuri 23.10.2015 Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Kajaanin kaupunginteatterin johtajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kaiho (nimi)

Kaiho on suomalainen sukupuolineutraali etunimi, jota on annettu suunnilleen yhtä paljon tytöille ja pojille. Vuoteen 2020 mennessä tämännimisiä henkilöitä on ollut Suomessa parisataa. Eniten Kaihoja on syntynyt 1910–1930-luvuilla. Kaiho-nimen merkitys liittyy ihmisen tunne-elämään. Suomen kielen sana kaiho voi tarkoittaa esimerkiksi ’haikeaa ikävää’, ’kaipausta’ tai ’nostalgiaa’. Kaiholla ei ole nimipäivää almanakassa. == Tunnettuja Kaihoja== * Kaiho Nieminen (1941–2023), kirjailija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Kaiho (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Matěj Vydra

Matěj Vydra (s. 1. toukokuuta 1992 Chotěboř) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa ja edustaa seuratasolla Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä. Vydra siirtyi kotimaastaan kesällä 2010 italialaisseura Udineseen mutta pelasi Serie A:ssa vain kaksi ottelua. Seuraavat vuodet hän vietti lainalla ensin belgialaisseura Club Bruggessa, jossa hän pelasi vain yhden liigaottelun, ja sitten Englannissa Watfordin ja West Bromwich Albionin joukkueissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Watfordin omistukseen mutta pelasi lähes koko seuraavan kauden lainalla Readingissä. Elokuussa 2016 hän siirtyi Derby Countyyn ja kaksi vuotta myöhemmin Burnleyyn. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut Valioliigassa 84 ottelua, joista West Bromwichissa 23, Watfordissa yhden ja Burnleyssä 60. Maaleja hän on näissä otteluissa tehnyt West Bromwichissa kolme ja Burnleyssä kuusi. Englannin mestaruussarjassa Vydra on pelannut 187 ottelua ja tehnyt niissä 65 maalia. Kaudella 2012–2013 hän teki Watfordille 20 maalia, millä hän oli mestaruussarjan maalintekijätilastossa jaetulla neljännellä sijalla, ja hänet valittiin mestaruussarjan kauden pelaajaksi. Kaudella 2017–2018 hän teki Derby Countylle 21 maalia ja oli mestaruussarjan paras maalintekijä. Vydra on pelannut useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Tšekin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2012 Kööpenhaminassa MM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan. Kaksi ensimmäistä maaottelumaaliaan hän teki maaliskuussa 2013 MM-karsinnan vierasottelussa Armeniaa vastaan. Tämän jälkeen hän on tehnyt maalin maaliskuussa 2014 ystävyysottelussa Norjaa, toukokuussa 2014 ystävyysottelussa Suomea, maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan ja lokakuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Israelia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailujen päättyessä hän on pelannut 39 A-maaottelua, joista 18 ottelua avauskokoonpanossa. EM-turnauksessa hän pääsi vaihdosta kentälle kolmessa Tšekin viidestä ottelusta. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Castellaro

Castellaro on San Marinon pääkaupunkiin kuuluva kylä (ita. curazia). Alueen postinumero on 47890. Vuonna 2014 alueelle suunniteltu navettarakennuksen saama rakennuslupa sai paikalliset asukkaat vetoamaan San Marinon kaupunginhallitukseen rakennusluvan peruttamiseksi. == Lähteet == Luokka:Città di San Marino
Kuokkalan vesitorni

Kuokkalan vesitorni on Jyväskylän Kuokkalassa sijaitseva sienenmallinen vesitorni. Se on kaupunginosan keskeinen, kauas näkyvä maamerkki. Vesitorni on valaistu öisin. ==Lähteet== * * Luokka:Jyväskylän vesitornit Luokka:Kuokkala (Jyväskylä)
Paskilli

Paskilli (< Pasquino) on nimettömän kirjoittajan solvauskirjoitus, kunnianloukkauskirjoitus, kitkerä henkilökohtainen proosa- tai runomuotoinen satiiri, herjakirjoitus, herjalaulu, joka voi sisältää myös kuvia. Paskillin kirjoittajaa sanotaan paskillantiksi. Sanan taustalla on Roomassa sijaitseva antiikinaikainen veistos Pasquino, jonka ympärille on tavattu kirjoittaa pilkkarunoja.Paskill, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 21. palsta 177. Nordisk familjeboks förlags 1914 Paskilli, Tietosanakirja, osa 7, palsta 288, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1915Paskilli, Tieteen termipankki. Viitattu 28.8.2020 Veistoksen on arveltu saaneen nimensä 1600-luvulla eläneestä roomalaisesta suutarista, joka lateli purevaa ivaa. == Lähteet == Luokka:Sanat
Kinburnin taistelu

Kinburnin taistelu oli Krimin sodan aikana 17. lokakuuta 1855 käyty taistelu Kinburnin niemimaan linnakkeista. Venäläiset puolustajat joutuivat antautumaan ranskalaisen ja brittiläisen laivasto-osaston tulituksessa. Ranskalaiset käyttivät uusia panssaroituja uivia pattereita, joihin venäläisten puolustajien tykkituli ei tehonnut. ==Tausta== Krimin sota oli vauhdittanut sotalaivojen kehitystä. Puisia laivoja alettiin pitää jälkeenjääneinä. Yksi osoitus tästä oli ollut osmanien laivaston tuhoutuminen Sinopen taistelussa marraskuussa 1853. Ranskan hallitsija Napoleon III määräsi rakennettavaksi panssarilevyin suojattuja uivia pattereita. Suunnittelutyöt alkoivat alkuvuodesta 1854 ja rakentaminen aloitettiin saman vuoden heinäkuussa. Britit alkoivat pian rakentaa omia vastaavia laivojaan. Sevastopolin piirityksessä brittien ja ranskalaisten vanhemmat alukset olivat yrittäneet tulittaa Sevastopolin linnakkeita 17. lokakuuta 1854, mutta venäläisten vastatulessa oli kärsitty huomattavia vaurioita. Molemmat valtiot päättivät ennen vastaavia operaatioita rannikkolinnakkeita vastaan odottaa uusien laivatyyppien valmistumista. Ensimmäisenä valmistuneet ranskalaiset uivat patterit olivat Dévastation, Tonnante ja Lave. Uudet laivat osallistuivat ensi kertaa sotatoimiin Kinburnin taistelussa. ==Taistelu== Venäläiset olivat rakennuttaneet kolme linnaketta Kinburnin niemimaalle Mustanmeren pohjoisosassa. Linnakkeet niemimaalla suojasivat Mykolajivin (silloinen Nikolajev) satamaa Dnepr- ja Bugjokien suun lahdella. Linnakkeet oli varustettu noin 80:llä tykillä ja mörssärillä. Hyökkäykseen Kinburnia vastaan osallistui ranskalainen ja brittiläinen laivasto-osasto. Ranskalaisia komensi Émile Marius Bruat ja brittejä Edmund Lyons. Laivoja heillä oli yhteensä noin 40. Mukana oli myös maihinnousua varten 10 000 sotilasta, joita komensivat ranskalainen François Bazaine ja brittiläinen Augustus Spencer. Venäläisiä linnakkeita komensi Ivan Vasilevitš Kohanоvjitš. Maihinnousseet joukot eristivät 14. lokakuuta venäläiset linnakkeet mantereesta. Linnakkeiden tulitus laivoilta alkoi 17. lokakuuta. Ranskalaiset olivat ankkuroineet uudet panssaroidut laivansa hieman alle kilometrin päähän Kinburnista. Tulitus kesti kolme tuntia ja sen aikana ammuttiin yli 3 000 laukausta. Venäläiset yrittivät vastata tuleen, mutta heidän tykkiensä ammukset kolisivat ranskalaisten panssaroinneista juurikaan vahinkoa tekemättä. Kohanоvjitš päätti lopulta antautua. ==Seuraukset== Liittoutuneiden laivaston tappiot olivat olleet hyvin pienet. Vain kaksi miestä oli kaatunut ja muutama tusina haavoittunut. Taistelu merkitsi taisteluiden päättymistä Mustallamerellä. Kinburnin menetyksen jälkeen venäläiset räjäyttivät vastarannalla sijainneen Otšakovin linnoituksen. Puulaivat eivät kadonneet vielä käytöstä kokonaan, mutta taistelu osoitti panssaroitujen laivojen tehokkuuden. Venäläisten pelko vastaavanlaisesta hyökkäyksestä Kronstadtia vastaan vaikutti osaltaan sodan päättämiseen. ==Lähteet== Luokka:Krimin sota Luokka:Venäjän taistelut Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Vuoden 1855 sotahistoria Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut
Ilir Zeneli

Ilir Zeneli (s. 15. tammikuuta 1984 Mitrovicë, Kosovo, Jugoslavia) on suomalainen jalkapallovalmentaja. == Ura valmentajana == Valmennusura alkoi Suomen kuutosdivisioonasta. Zeneli nosti joukkueen parissa vuodessa nelosdivisioonaan. Seuraava etappi oli EBK:n miesten edustusjoukkue, josta hän siirtyi PK-35 Vantaan apuvalmentajaksi. Päävalmentajana oli kyseisellä ajanjaksolla mm. Shefki Kuqi. Apuvalmentajan tehtävien ohessa Zeneli opiskeli Pristinan yliopistossa urheilutieteitä, ja valmistui sieltä 2019. Seuraavaksi Zeneli siirtyi 2016 FC Espoon U19-joukkueen valmentaksi. Valmennusaika junioreiden parissa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun seuraavaksi kaudeksi hänet nostettiin Kakkosessa pelanneen FC Espoon edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Zenelistä tuli FC Lahden päävalmentaja marraskuussa 2019 ja sai potkut vuonna 2022. Ensimmäisessä haastattelussaan hän avasi valmennusfilosofiaansa kolmen A:n taktiikaksi (aloite, aggressio ja alistus). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietarin tulvat

Pietarin kaupungin alueella Luoteis-Venäjällä on noussut tulvia yli 300 kertaa sinä aikana, kun kaupunki on ollut olemassa eli vuodesta 1703. Nykyisin Pietaria suojaa pato, joka valmistui vuonna 2011. Pato erottaa matalan Nevanlahden kaupunkia kohti kapenevasta Suomenlahdesta. Tulvia on aiheuttanut useimmiten myrskyvuoksi mutta joskus myös sulava lumi. Tulviksi määritellään kaikki 160 senttimetriä ylittävät vedenpinnan nousut Kronstadtin mittausasemalla. Tämä raja oli ylitetty vuoden 2003 loppuun mennessä 324 kertaa. Pietarin historian pahin tulva oli 19. marraskuuta 1824 (juliaanisen kalenterin mukaan 7. marraskuuta), jolloin vedenpinta kohosi 421 senttimetriä. Arviot kuolonuhrien määrästä vaihtelevat noin kahdestasadasta muutamaan tuhanteen. Aleksandr Puškin kirjoitti tulvasta runoelman, jonka nimi on Vaskiratsastaja. Muita yli kolmen metrin tulvavuosia ovat olleet 1924 sekä 1777. Ennen Pietarin perustamista tiedettiin ruotsalaisten vuosikirjojen mukaan alueella sattuneen jopa yli seitsenmetrinen tuhotulva vuonna 1691. ==Kuvia== Kuva:7 ноября 1824 года на площади у Большого театра.jpg|Tulva Pietarin teatteriaukiolla vuonna 1824. Fjodor Aleksejevin viimeinen maalaus. Kuva:Floods in Saint Petersburg 1903 006.jpg|Tulva Nikolskin kauppahallin edustalla vuonna 1903. Kuva:Floods in Saint Petersburg 1924 001.jpg|Veneitä Vasilinsaarella vuonna 1924. Kuva:Floods in Saint Petersburg 1967 008.jpg|Tulva kaivosinstituutin edustalla vuonna 1967. ==Lähteet== Luokka:Tulvat Luokka:Pietarin historia Luokka:Itämeren historia