EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Axel Werner Gardberg

Axel Werner Gardberg (10. joulukuuta 1878 Tammisaari – 22. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen insinööri, teknillinen johtaja ja Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professori.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Henkilötietoja. 60 vuotta, Aamulehti, 10.12.1938, nro 333, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Gardbergin vanhemmat olivat tehtailija Anton Gabriel Gardberg ja Maria Serafina Olin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1902. Gradberg suoritti tekstiiliteollisuuden jatko-opintoja Englannissa ja Saksassa vuoteen 1911 saakka. Hän teki myöhemmin opintomatkoja Saksaan, Ranskaan, Belgiaan ja Ruotsiin. Gardberg oli Vaasan puuvillatehtaan palveluksessa 1906–1909. Hän toimi Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professorina 1911–1917. Hän oli Yhdistyneiden villatehtaiden teknillisenä johtajana Hyvinkäällä 1917–1918 ja Forssa Ab:n ja sittemmin Oy Finlayson-Forssa Ab:n teknillisenä johtajana 1919–1951. Gardberg oli Forssan kauppalanvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsenenä ja toimi Forssan työväenopiston johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1926 ja Forssan VPK:n johtokunnan puheenjohtajana. Gardberg oli naimisissa vuodesta 1916 Elin (Ea) Arppen kanssa. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka: Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka: Forssan kaupunginvaltuutetut Luokka: Vuonna 1878 syntyneet Luokka: Vuonna 1964 kuolleet
Islamilaisen oikeuden historia

Islamilaisen oikeuden historia. Šarian monet merkitykset on vuonna 2023 ilmestynyt Joonas Mariston kirjoittama kirja islamilaisesta oikeudesta. Kirja perustuu laajaan alkuperäiseen lähdeaineistoon ja käsittelee aihettaan kattavasti. Teoksen ensimmäinen osa "Islamilaisen oikeuden tausta ja kehitys", sisältää luvut Islamilaisen oikeuden lähtökohdista, Koraanista ja hadith -kirjallisuudesta sekä laintulkinnasta ja lakikoulukunnista. Toinen osa, "islamilaisen oikeuden sisältö", kertoo islamilaisen oikeuden pääpiirteistä. Kolmannessa osassa aiheena on islamilainen oikeus muslimimaissa. Neljäs osa käsittelee modernia maailmaa. Sen alalukuina tarkastellaan feministisiä liikkeitä, sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjä, talous- ja pankkijärjestelmää, ääriliikkeitä ja länsimaiden muslimivähemmistöjä.Maristo 2023, s. 5–9 == Arvosteluja == Jukka Ahtelan arvostelun mukaan Joonas Mariston kirja on islamilaisen oikeuden tietopankki, murtaa myyttejä ja toimii myös hakuteoksena. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kirjat islamista Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2023 kirjat
Heosemys

Heosemys on Geoemydidae-heimoon kuuluva kilpikonnasuku. Ne ovat kovakuorisia kilpikonnia, jotka elävät Aasiassa lammikoissa, hitaasti virtaavissa vesissä, soilla tai kosteissa metsissä. == Lajeja == Sukuun kuuluu neljä lajia. Aiemmin sukuun kuuluneita lajeja on nyttemmin luoikiteltu uudelleen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut kolme lajia äärimmäisen uhanalaiseksi ja yhden erittäin uhanalaiseksi. * Heosemys annandalii (Boulenger, 1903) * Heosemys depressa (Anderson, 1875) * Heosemys grandis (Gray, 1860) * Heosemys spinosa (Gray, 1831) == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat
Leucocephalon yuwonoi

Leucocephalon yuwonoi on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on sukunsa ainoa laji. Leucocephalon yuwonoi on keskikokoinen kilpikonna, jonka kuoren pituus voi olla 28 cm. Koiraat ovat palljoin suurempia kuin naaraat. Koiraalla on valkoinen pää. Laji on kotoperäinen Indonesian Sulawesin saarella. Sitä on tavattu öiseen aikaan kirkkaassa, matalassa purovedessä ja päivisin lehtikarikkeen seassa rannalla. Vuonna 2018 arvioitiin, että Leucocephalon yuwonoi on yksi maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista. Leucocephalon yuwonoi syö lehtiä, hedelmiä, hyönteisiä ja muita selkärangattomia. Laji on saatu lisääntymään vankeudessa. Naaras munii kerralla vain yhden tai kaksi munaa, mutta vuodessa voi syntyä useita poikueita. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Hyllestadin kirkko

Hyllestadin kirkko () on Hyllestadin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879. Sen suunnitteli arkkitehti Henrik Nissen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Orlitia borneensis

Orlitia borneensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on sukunsa ainoa laji. Orlitia borneensis on suurikokoinen kilpikonna, jonka kuoren pituus voi olla 80 cm ja painoa jopa 20 kg. Kilpi on sileä, väriltään musta tai tummanruskea. Vatsapanssari on keltainen. Lajia tavataan Indonesiassa ja Malesiassa. Se elää suolla, järvillä ja joissa. Orlitia borneensis -lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ennen kaikkea sen myyminen Itä-Aasian ruokamarkkinoille. Lisäksi elinympäristöjen muuttaminen palmuöljyplantaaseiksi on voinut vaikuttaa lajin harvinaistumiseen. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Johan Hartvig Ernst Bernstorff

Johan Hartvig Ernst Bernstorff (13. toukokuuta 1712 Hannover, Saksa – 18. helmikuuta 1772 Hampuri, Saksa) oli saksalaissyntyinen tanskalainen kreivi, diplomaatti ja maan ulkoministeri vuosina 1751–1770. Hän pyrki pitämään Tanskan sotien ulkopuolella ja estämään kuninkaallisen yksinvallan paluun Ruotsissa. Bernstorffin veljenpoika oli Andreas Peter Bernstorff. Bernstorffstøtten, Lyngbyvejen.JPG|Bernstorffin muistomerkki Gentoftessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset aateliset Luokka:Tanskan ulkoministerit Luokka:Tanskalaiset diplomaatit Luokka:Kreivit Luokka:Vuonna 1712 syntyneet Luokka:Vuonna 1772 kuolleet
Sanna Huttunen

Sanna Marjukka Huttunen (s. 1973) on yliopistotutkija Turun yliopiston biodiversiteettiyksikössä. Hänen tutkimusalaansa ovat molekyylisystematiikka, evoluutio, taksonomia, sammalet, haarapesäkkeiset sammalet ja biogeografia. Suomen Kulttuurirahasto myönsi vuonna 2023 Sanna Huttuselle ja hänen työryhmälleen 240 000 euron apurahan kasvien, eläinluiden ja hyönteisten sekä sedimenttien muinaisDNA:ta käsittelevän hankkeen toteuttamiseen. Apuraha myönnettiin Maili Aution rahastosta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanni Rautala

Sanni Rautala on suomalainen sulkapalloilija. Hän on voittanut yhteensä 5 SM- kultaa sulkapallon naisten nelinpelissä ja 3 SM-kultaa sekanelinpelissä. Rautala voitti sekanelinpelin suomenmestaruuden 2007 Petri Hyyryläisen ja vuosina 2009 ja 2010 Tuomas Nuortevan peliparina. Rautala voitti suomenmestaruudet vuonna 2010 Noora Virran ja vuonna 2011 Saara Hynnisen kanssa sekä vuosina 2014, 2015 ja 2016 Sonja Pekkolan peliparina. Vuonna 2010 Rautala edusti Suomea sulkapalloilun MM-kisojen naisten nelinpelissä yhdessä Noora Virran kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sulkapalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Peder Als

Peder Als (16. toukokuuta 1727 – 8. heinäkuuta 1776 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari, joka tunnetaan erityisesti muotokuvistaan. Hän oli Carl Gustaf Pilon oppilas Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Alsista tuli vuonna 1763 hovimaalari ja vuodesta 1766 hän toimi edellämainitun taideakatemian professorina. ==Teoksia== Johan Hartvig Ernst Bernstorff.jpg|Johan Hartvig Ernst Bernstorff Johannes Wiedewelt.jpg|Johannes Wiedewelt Christian VII of Denmark.jpg|Kristian VII Sophie magdalenequeenofdenmark.jpg|Sofia Magdalena Frederik Christian Kaas.jpg|Frederik Christian Kaas (1752) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Muotokuvamaalarit Luokka:Vuonna 1727 syntyneet Luokka:Vuonna 1776 kuolleet
Aasiangasellit

Aasiangasellit eli vuohigasellit (Procapra) on gasellien alaheimoon kuuluva aasialainen nautaeläinten suku. Siihen kuuluvia lajeja ovat mongoliangaselli (Procapra gutturosa), tiibetingaselli (Procapra picticaudata) ja kiinangaselli (Procapra przewalskii). == Lähteet == Luokka:Gasellit
John Granlund

John Granlund (10. joulukuuta 1888 Parainen – 1962) oli suomalainen urkuri, kuoronjohtaja, musiikinopettaja ja säveltäjä.Päivästä päivään. 50 vuotta täyttää..., Helsingin Sanomat, 10.12.1938, nro 333, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVeijo Murtomäki : John Granlund hallitsi urut, Helsingin Sanomat 22.1.2011 (Tilaajille) John Granlund sai päästötodistuksen kirkkomusiikkiopistosta 1909. Hän opiskeli sen jälkeen Helsingin musiikkiopistossa vuoteen 1916 saakka ja Leipzigissa Saksassa. Granlund toimi vt. urkurina Hangossa 1920–1921 ja sitten S. B. V:n sekakuoron johtajana Turussa. Hän oli Åbo Sångarbröder Musices Amantes-mieskuoron johtajana vuodesta 1927 ja Åbo Akademin musiikin teorian ja kirkkolaulun opettajana vuodesta 1925. Granlundin sävellyksiin kuului sonaatti, Passacaglia, kantaatti sekä kuoro- ja yksinlauluja. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset urkurit Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka: Suomalaiset säveltäjät Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka: Vuonna 1888 syntyneet Luokka: Vuonna 1962 kuolleet
Munkkivuoren seurakunta

Munkkivuoren seurakunta oli vuosina 1967–2011 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Vuonna 1967 Munkkiniemen seurakunta jaettiin Munkkiniemen ja Munkkivuoren seurakunniksi.Larkio 1980, s. 50 == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Munkkivuoren seurakunnan kirkkoherroina: * 1967–1991: Eero Saarinen * 1991–2002: Silja Forsberg * 2002– Raimo Majlander == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis- luterilaiset seurakunnat
Veeti Louhivaara

Veeti Louhivaara (s. 6. helmikuuta 2006 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa SM-liigajoukkue JYPiä. Hän on pelannut pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == === Seuraura === Louhivaara innostui jääkiekkoilusta omien sanojensa mukaan esikouluikäisenä. Hän on Jyvässeudun Kiekon kasvatti, mutta Louhivaara siirtyi juniorina sittemmin JYPiin. Hänen pelipaikkansa vaihteli pitkään kenttäpelaajan ja maalivahdin välillä, kunnes Louhivaaran pelipaikka vakinaistui maalivahdiksi vasta teini- ikäisenä. Kaudella 2021–2022 hänellä oli U16 SM-sarjan paras torjuntaprosentti (94,3%). Louhivaara palkittiin sarjan parhaana maalivahtina Jukka Tammi -palkinnolla ja hänet valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 2023–2024 Louhivaara jakoi pääasiassa JYPin U20-joukkueen torjuntavastuuta Otto Hannikaisen kanssa. Hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa vain 17-vuotiaana 28. marraskuuta 2023 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan, kun Veini Vehviläinen oli sivussa. Louhvaara lähti otteluun JYPin kakkosmaalivahtina Topias Leinoselle, mutta Louhivaara vaihdettiin joukkueen maalinsuulle ajassa 43.05, kun Ilves siirtyi ottelussa jo 5–0-johtoon. Louhivaara torjui ottelussa 16.55 minuutin aikana seitsemän kertaa, eikä hän päästänyt maaliakaan. JYP hävisi ottelun lopulta kuitenkin lukemin 5–1. 29\. tammikuuta 2024 Louhivaara loukkaantui vaarallisesti U20-joukkueen harjoituksissa, kun hän sai pelitilanteessa viiltovamman jalkaansa ja kuljettiin ambulanssilla jatkotutkimuksiin. Louhivaaran vamma vaati leikkushoitoa ja hänen kautensa todettiin päättyneeksi. Huhtikuussa Louhivaara teki JYPin kanssa 2+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. New Jersey Devils varasi Louhivaaran viidennellä kierroksella 146. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2024. === Maajoukkueura === Louhivaara edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2023, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Louhivaara on pelannut kuusi poikien maaottelua. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga O V H T MIN PM NP PMK TP% O V H MIN PM NP PMK TP% 2023–2024 JYP U20-SM 21 13 6 0 1214 58 1 2.87 89,0 – – – – – – – – JYP SM-liiga 1 0 0 0 17 0 0 0.00 100 – – – – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:JYPin pelaajat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huopalahden seurakunta

Huopalahden seurakunta oli vuosina 1917–2011 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Huopalahden seurakunta erotettiin Helsingin pitäjän seurakunnasta vuonna 1917 omaksi kirkkoherrakunnakseen. Kirkkoherrakuntaan kuuluivat aluksi Haagan kauppala, Munkkiniemi, Vähähuopalahti ja Pasila. Seurakuntaan liitettiin vielä Vähä-Meilahti (1922), Lehtisaari (1922), Ruskeasuo (1926), Salmisaaren läntinen osa (1927), saaret Melkki ja Ryssänkari (1931) Pitäjänmäki (Tali ja Konala) (1936) ja Lauttasaari (1939). Seurakunta sai oman kirkon 1942, jonka jälkeen kirkkoherran virka vakinaistettiin. Vuonna 1959 Huopalahti liitettiin Helsingin seurakuntien joukkoon ja kaksi vuotta myöhemmin seurakunnasta erosi Luukkaan ja Munkkiniemen seurakunnat. Vuonna 1966 Huopalahdesta irtosi Hakavuoren, Kannelmäen ja Pitäjänmäen seurakunnat. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Huopalahden seurakunnan kirkkoherroina: * 1919–1922: vt. Eino Sormunen * 1922–1940: vt. Onni Ronimus * 1940–1944: vt. Osmo Alaja * 1944: Veikko Päivänsalo * 1944–1970 Yrjö Winter * 1971-1992: Matti Hakkarainen * 1992–2000: Erkki Kokko * 2000–2011: Hannu Vapaavuori == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Koppelon tuulivoimalaitos

Koppelon tuulivoimalaitos on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen Jalkavalassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kokonaiskapasiteetti on 225 kilowattia ja vuosituotanto noin 0,2 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Maatalousyritys Pertti Tuori. == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee Kourajärven itärannassa Kuuslahdesta kohoavan metsäisen mäen laella. Mäki kuuluu läheisen Koppelon maatilan maihin. Voimala sijaitsee 95 metriä mpy. Tuulivoimalaitos ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V29-mallia, jonka napakorkeus on 50 metriä , tuuliturbiinin halkaisija on 29 metriä, ja jonka kapasiteetti on 225 kilowattia eli 0,225 megawattia. == Historiaa == Voimala on hankittu käytettynä ja pystytetty vuoden 2004 aikana. Yrittäjä koetti laajentaa tuulivoiman tuotantoaan tuulivoimapuistoksi viidellä tuulivoimalalla. Sastamalan kaupunki olisi antanut siihen luvan, mutta Hämeenlinnan hallinto-oikeudessa ei siihen vuonna 2010 myönnytty. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Sastamalan rakennukset ja rakennelmat
Hakavuoren seurakunta

Hakavuoren seurakunta oli vuosina 1966–2011 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Hakavuoren seurakunta erotettiin Huopalahden seurakunnasta vuonna 1966 omaksi seurakunnakseen. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Huopalahden seurakunnan kirkkoherroina: * 1967–1970: Paavo Norri * 1971–1987: Esa Santakari * 1987–1997: Matti Selin * 1997-2011: Eija Köntti == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Kulosaaren seurakunta

Kulosaaren seurakunta oli vuosina 1919–2011 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Kulosaaren seurakunta erotettiin Helsingin pitäjän seurakunnasta vuonna 1919 omaksi seurakunnakseen. Vuonna 1959 seurakunta liitettiin Helsinkiin ja vuonna 1961 seurakunnan ruotsinkielisestä puolesta muodostettiin Matteuksen seurakunta. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kulosaaren seurakunnan kirkkoherroina: * 1921–1934: Rafael Gyllenberg * 1934-1960: Werner Wirén * 1961–1962: vt. Tauno Sarantola * 1962–1967: Paavo Kiuru * 1967–1968: vt. Yrjö Levänen * 1968–1985: Tauno Sarantola * 1985–1986: vt. Erkki Laurikainen * 1986–2003: Ismo Törrönen * 2003–2011: Markku Rautiainen == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat Luokka:Kulosaari
Agricolan seurakunta

Agricolan seurakunta oli vuosina 1968–1999 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Agricolan seurakunta erotettiin Johanneksen seurakunnasta vuonna 1968 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 1999 Helsingin tuomiokirkkoseurakuntaan. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Agricolan seurakunnan kirkkoherroina: * 1968–1979: Matti Vironmäki * 1980–1986: Martti Alaja == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Alppilan seurakunta

Alppilan seurakunta oli vuosina 1957–2011 Helsingissä toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Alppilan seurakunta erotettiin Kallion seurakunnasta vuonna 1957 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 2011 Kallion seurakuntaan. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alppilan seurakunnan kirkkoherroina: * 1958–1966: Ensio Kuula * 1967–1976: Otso Kianto * 1977– Pentti Toivanen * 1997-2004: Olli Laine * 2003–2011: Heikki Ahonen == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Helsingin entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat Luokka:Alppiharju
Siebenrockiella leytensis

Siebenrockiella leytensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Siebenrockiella leytensis on keskikokoinen kilpikonna, jonka kilven pituus voi olla 30 cm. Kilpi ja pää ovat tummanruskeat. Pään takaosassa on kermanvärinen raita. Lajia tavataan Filippiineillä Palawanin saariryhmässä. Se elää soistuvassa metsässä hitaasti virtaavissa mutapohjaisissa puroissa. Nuoret yksilöt viettävät lähes kaiken aikansa vedessä, muutta varttuneempina ne saattavat nousta kuivalle maalle. Naaras munii kerrallaan 1–2 munaa ja peittelee ne lehtikarikkeeseen metsän pohjalle. Muninta voi toistua kolmekin kertaa vuodessa. Laji määritettiin vuonna 1920, ja vuosikymmenien ajan se tunnettiin vain museonäytteistä. Vuonna 1987 yksittäinen konna löytyi ruokatorilta Palawanin pohjoisosasta. Laji kuului aiemmin Heosemys-sukuuun, mutta DNA-tutkimusten jälkeen se siirrettiin nykyiseen sukuunsa. Siebenrockiella leytensis -lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut ennen kaikkea sen myyminen Itä-Aasian ruokamarkkinoille ja lääkekäyttöön. Lisäksi elinympäristöjen muuttuminen vaikuttaa lajin harvinaistumiseen. Vuonna 2018 arvioitiin, että Siebenrockiella leytensis on yksi maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista. Se on periaatteessa rauhoitettu ja CITES- sopimus kieltää sen myynnin ulkomaille. Käytännössä salametsästys on yleistä. Vuonna 2015 takavarikoitiin yli 4000 yksilöä. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Frisbeegolfkori

Frisbeegolfkori on frisbeegolfissa käytettävä kori, johon pyritään heittämään liitokiekko eli frisbee. Koreja ja niiden ominaisuuksia säätelee firsbeegolfjärjestö Professional Disc Golf Association. Järjestö on luonut koreille kolme eri kategoriaa, jotka määrittelevät korin rakenteellisen vakauden ja kestävyyden. Tasot ovat Championship, Standard ja Basic. Ostajan on keskityttävä ostovalinnassa erityisesti korin materiaaliin ja ketjujen määrään. Laadukkasta teräksestä valmistettu kori voi kestää useita vuosia ulko-olosuhteissakin ja suurempi ketjujen määrä on edukseen frisbeen jäämiseksi koriin. == Lähteet == Luokka:Frisbeegolf
William Harris Crawford

William Harris Crawford (24. helmikuuta 1772 Amherstin piirikunta (nykyään Nelsonin piirikunta), Virginia, Brittiläinen Amerikka – 15. syyskuuta 1834 Elberton, Georgia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi sotaministerinä 1815–1816 ja valtiovarainministerinä 1816–1825. Hän pyrki Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 1824 vaaleissa. ==Elämä ja ura== Crawfordin ollessa seitsemänvuotias hänen vanhempansa muuttivat Edgefieldin piirikuntaan Etelä-Carolinaan ja neljä vuotta myöhemmin Columbuksen piirikuntaan Georgiaan. Hänen isänsä kuolema vuonna 1788 jätti perheen vähävaraisiin oloihin, ja William yritti tienata opettamalla koulua kuuden vuoden ajan. Sen jälkeen hän opiskeli kaksi vuotta Moses Waddelin Carmel Academyssä, toimi jonkin aikaa Augustassa koulun rehtorina ja avasi vuonna 1799 asianajotoimiston Lexingtonissa. Vuosina 1803–1807 hän oli Georgian osavaltion edustajainhuoneen jäsen. Hän kävi tuolloin poliittisiin riitoihin liittyen kaksi kaksintaistelua, joista toisessa hän tappoi vastustajansa ja toisessa haavoittui ranteeseensa. Vuosina 1807–1813 hän oli Yhdysvaltain senaatin jäsen, jonka väliaikainen puheenjohtaja hän oli maaliskuusta 1812 maaliskuuhun 1813. Crawford kannatti Yhdysvaltojen sodanjulistusta Britanniaa vastaan vuonna 1812, tullitariffia ja Yhdysvaltain keskuspankin toimivallan laajentamista. Vuonna 1813 hän kieltäytyi sotaministerin virasta, ja toimi 1813–1815 Ranskan hovissa Yhdysvaltain lähettiläänä. Vuonna 1815 presidentti James Madison nimitti Crawfordin sotaministeriksi ja vuotta myöhemmin valtiovarainministeriksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1825. Vuonna 1820 hän laati neljän vuoden toimikausilain, joka rajoitti tuhansien virkamiesten toimikauden neljään vuoteen ja edisti näin Spoils-järjestelmän kehittymistä. Vuoden 1816 presidentinvaaleissa Crawford oli johtava presidenttiehdokas, mutta James Monroe valittiin, ja tämä säilytti Crawfordin valtiovarainministerinä. Monroe valittiin uudelleen lähes ilman vastustusta vuonna 1820. Vuoden 1824 presidentinvaaleissa Crawford oli jälleen ehdokkaana John Quincy Adamsin, Henry Clayn ja Andrew Jacksonin ohella. Crawford voitti puoluekokouksen äänestyksen, mutta sen valinta osoittautui merkityksettömäksi. Vaalien aikaan Crawford oli halvaantunut ja lähes sokea aivohalvauksen seurauksena. Vaikka hänen kannattajansa väittivät, että hänen tilansa oli paranemassa, hän sijoittui vasta kolmanneksi Adamsin ja Jacksonin jälkeen. Adams pyysi Crawfordia jatkamaan valtiovarainministerinä, mutta hän kieltäytyi. Hän toipui niin, että hänestä tuli vuonna 1827 Georgiassa piirituomari, mutta hän kuoli virassa ollessaan 15. syyskuuta 1834. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltalaiset opettajat Luokka:Yhdysvaltain valtiovarainministerit Luokka:Yhdysvaltain sotaministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset presidenttiehdokkaat Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1834 kuolleet
Nilssonia formosa

Nilssonia formosa on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Lajin kilvessä on neljä mustien ja oranssien renkaiden muodostamaa riikinkukon pyrstötäpliä muistuttavaa kuviota. Sitä tavataan ainakin Myanmarissa, mahdollisesti myös Kiinassa. Se elää kolmessa joessa: Ayeyarwady, Chindwin ja Sittaung. Nilssonia formosa -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla. Paikalliset asukkaat ovat syöneet sen munia. Olosuhteet joella (samentuminen, vilkas liikenne, kalastus myrkyillä ja dynamiitilla), jokivarsien tihenevä asutus sekä kullankaivuu ovat vaikuttaneet sen uhanalaisuuteen. == Lähteet == Luokka:Pehmeäkilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat
Latokartano (yleiskäsite)

Latokartano eli karjatalo () tarkoitti entisaikaan linnan tai pääkartanon alaista sivutilaa tai läheistä lampuotitilaa.Pieni Tietosanakirja (1926), s. 992 Runeberg.org. Viitattu 3.12.2023.Iris Haikonen & Erkki Teräväinen: Kartanon mailla: sätereitä ja rälssimiehiä, s. 255. Genimap, Helsinki 2006. Kuninkaanlatokartano (kungsladugård) oli kuninkaankartanon tai linnan yhteydessä toiminut karjatila, jota johti latokartanovouti.Kungsladugård Förvaltningshistorisk ordbok, Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 3.12.2023. Se oli suurtila, joka vastasi linnan maanviljelystä ja karjanhoidosta tuottaen muonaa linnan väelle.Georg Haggrén, Tuuli Heinonen, Tarja Knuutinen & Elina Terävä: Raaseporin kartano – Raseborgs gård: tutkimusselvitys, s. 9 Helsingin yliopiston kulttuurien tutkimuksen laitos & Länsi-Uudenmaan maakuntamuseo. Viitattu 3.12.2023. 1600-luvun lopulla useimmista latokartanoista tuli itsenäisiä tiloja, joita kruunu vuokrasi. Rälssilatokartano tai rälssikarjatalo oli säteritilaan liitetty lampuotitila, joka nautti samasta verovapaudesta kuin itse säteritila.Tietosanakirja (1916), s. 448 Runeberg.org. Viitattu 3.12.2023. Turun linnan latokartanoita olivat 1500-luvulla Iso-Heikkilän, Vähä-Heikkilän, Ruissalon, Kuusiston ja Lausteen kartanot, Hämeen linnan latokartanoita Ojoisten, Saaristen ja Hätilän kartanot, Olavinlinnan latokartanoita Aholahden ja Heikinpohjan kartanot ja Viipurin linnan latokartanoita Linnan ja Ykspään kartanot.Anna-Maria Vilkuna: Kruunun taloudenpito Hämeen linnassa 1500-luvun puolivälissä, s. 18, 43, 85, 215 Bibliotheca Historica 31. Suomen Historiallinen Seura, Helsinki 1998. ==Lähteet== Luokka:Maatilat Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Frans Kulmala

Frans Kulmala (s. 6. toukokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Tutoa. == Ura == Kulmala on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Sekä kauden 2021–2022 että kauden 2022–2023 päätteeksi Kulmala voitti U20 SM-pronssia. Kaudeksi 2023–2024 Kulmala nimettiin TPS:n U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 5+25=30, joilla Kulmala jakoi U20 SM- sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Roni Jokisen ja Ässien Topi Vuoren kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Kulmala debytoi samalla kaudella myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Kulmala teki liigadebyyttinsä 28. marraskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Oliver Lauridsen oli pelikiellossa. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Kulmala sai ottelussa jääaikaa 12.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki yhdeksännessä ottelussaan 9. helmikuuta 2024 Mikkelin Jukureita vastaan. Tom Koivisto valitsi Kulmalan ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Kaudeksi 2024–2025 Kulmala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Tuton riveihin. == Tilastot == 2020–2021 TPS U20-SM 28 3 5 8 4 2 0 0 0 0 2021–2022 TPS U20-SM 41 2 9 11 4 5 0 0 0 0 2022–2023 TPS U20-SM 40 4 16 20 22 8 1 2 3 2 2023–2024 TPS (A) U20-SM 42 5 25 30 4 11 1 6 7 0 TPS SM-liiga 10 1 0 1 0 1 0 1 1 0 1 kausi yhteensä SM-liiga 10 1 0 1 0 1 0 1 1 0 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:TuTo Hockeyn pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nilssonia leithii

Nilssonia leithii on pehmeäkilpikonniin kuuluva harvinainen matelijalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on todella isokokoinen, kilpi voi kasvaa 72 cm pitkäksi, mahdollisesti jopa metrin. Sitä tavataan Intiassa, Gangesin vesistöstä etelään. Nilssonia leithii -kilpikonnia myytiin aiemmin Aasian ruokamarkkinoilla, vuonna 1983 se oli yleinen mutta jo 1990-luvulla vaikeampi löytää. Hiekan kaivuu ja jokien patoaminen ovat supistaneet sen elinaluetta. == Lähteet == Luokka:Pehmeäkilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat
Marjamäenvuoren tuulivoimala

Marjamäenvuoren tuulivoimalaitos on Pirkanmaan Sastamalassa Äetsän Pehulassa sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kokonaiskapasiteetti on 225 kilowattia ja vuosituotanto on alle 0,2 gigawattituntia . Voimalan on omistaa Oittisen tila Oy . == Yleistä == Tuulivoimalaitos sijaitsee yli kilometrin Pehulasta pohjoiseen, metsäisen Marjamäen eteläpäässä, vesitornin vieressä. Voimala sijaitsee paikassa, jonka korkeus on 85 metriä mpy. Tuulivoimalaitos ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V29-mallia, jonka napakorkeus on 52 metriä , tuuliturbiinin halkaisija on 29 metriä, ja jonka kapasiteetti on 225 kilowattia eli 0,225 megawattia. == Historiaa == Voimalaitos on ostettu käytettynä. Se pystytettiin kesällä 2005 ja se aloitti sähköntuotannon syyskuussa 2005. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Sastamalan rakennukset ja rakennelmat
Pehmeäkilpikonnat

Pehmeäkilpikonnat (Trionychidae) on pystytaivuttajien (Cryptodira) alalahkoon kuuluva kilpikonnaheimo. Siihen kuuluu 35 lajia. Ne ovat keskikokoisia tai suurehkoja vedessä eläviä lajeja, pyöreän litteän kilven halkaisija on 10–120 cm. == Sukuja == * Amyda * Apalone * Chitra * Cyclanorbis * Cycloderma * Dogania * Lissemys * Nilssonia * Palea * Pelochelys * Pelodiscus * Rafetus * Trionyx == Lähteet == *
Johannes Wiedewelt

Johannes Wiedewelt (1. heinäkuuta 1731 Kööpenhamina – 17. joulukuuta 1802 Kööpenhamina) oli tanskalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Pariisissa ja Roomassa ja omaksui uusklassistisen tyylin. Vuodesta 1761 hän toimi professorina Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. ==Töitä== Roskilde kathedraal 21.jpg|Fredrik V:n hautamonumentti Roskilden tuomiokirkossa. Sarcophagi in Roskilde Cathedral pic07.JPG|Kristian VI:n sarkofagi samassa kirkossa. Holbergsgrav soroe.JPG|Ludvig Holbergin sarkofagi Sorøn luostarikirkossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet
Turun lähetysseurakunta

Turun lähetysseurakunta () on turkulainen vuonna 1883 perustettu vapaaseurakunta. Seurakunta kuuluu Missionskyrkan i Finland-kirkkokuntaan. == Historia == Turun lähetyskirkko perustettiin 25. elokuuta 1883 tilanomistaja Mimmi Lindvallin kotona. Kokouksen ensimmäinen johtjaa oli William Wallenius. Ensimmäisinä vuosina seurakunta kokoontui vapaamuotoisesti. Vuonna 1909 seurakunta rekisteröityi yhdistykseksi. Seurakunta teki 1880-luvulla lähetystyötä ja rekrytoi uusia jäseniä herätyskampanjoiden kautta. Maaliskuussa 1884 seurakunta järjesti 10 päivän herätyskokouksen, jossa saarnasi tehtaanomistaja Edvard Björkenheim. Seurakunnassa aloitettiin pyhäkoulutoiminta jo 1880-luvulla. Köyhien juhlia järjestettiin joka joulu 1930-luvulle saakka. Seurakunta kokoontui vuoden 1966 jälkeen kerrostalo- osakkeessa Linnankadulla. 1980-luvun aikana seurakunta koki lähes täydellisen uusiutumisen, niin että vuonna 1996 sen noin 30 jäsenestä suuri osa oli nuoria, erityisesti opiskelijoita, jäsenien vaihtuvuuden ollessa suuri. Sunnuntaisiin jumalanpalveluksiin osallistui noin 30 henkeä. Nykyään seurakunnan jäsenmäärä on noin 40, suurimman osan jäsenistöstä ollen edelleen opiskelijoita ja nuoria aikuisia. Seurakunta kokoontuu metodistien Betlehem- kirkolla Hämeenkadulla. == Lähteet == Luokka:Suomen vapaaseurakunnat Luokka:Turun seurakunnat
Axel Skinnari

Axel Skinnari (s. 16. maaliskuuta 2004 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Skinnari laukoo oikealta. == Ura == === Seuraura === Skinnari on Pelicansin kasvatti. Hän oli kaudella 2019–2020 C-nuorten SM- karsinnoissa joukkueensa paras syöttäjä 22 syöttöpisteellään. Kaudella 2021–2022 Skinnari toimi Pelicansin U18-joukkueen varakapteenina. Skinnari pelasi alkukauden 2023–2024 Pelicansin U20-joukkueessa, kunnes marraskuussa 2023 hän siirtyi kevääseen 2026 asti ulottuvalla ja yhden optiovuoden sisältävällä SM-liigasopimuksella Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän sai tililleen ensimmäisen liigaottelunsa seuraavana päivänä 30. marraskuuta 2023 Tampereen Ilvestä vastaan. Skinnari merkittiin HPK:n 13. hyökkääjäksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Seuraavana päivänä 1. joulukuuta 2023 HPK lainasi Skinnarin Mestis-joukkue Forssan Palloseuraan. Hän sai HPK:ssa ensimmäiset jääaikansa SM-liigassa toisessa ottelussaan 8. joulukuuta 2023 vieraissa JYPiä vastaan. Skinnari merkittiin joukkueen nelosketjun oikeaan laitaan Juho Järvelän ja Samuli Aaltosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.33 minuuttia ja Skinnarille merkittiin teholukema +1. Skinnari avasi maalitilinsä SM- liigassa kahdella osumalla 4. helmikuuta 2024 Tapparaa vastaan. Hänen ensimmäinen maalinsa syntyi siirretyn rangaistuksen aikana. Juha-Pekka Loikas ja Janne Korpela valitsivat Skinnarin ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kaikkiaan Skinnari pelasi kauden aikana SM-liigassa 23 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4. === Maajoukkueura === Skinnari on pelannut kymmenen nuorten maaottelua. == Muuta == Skinnarin isä Ville pelasi omalla urallaan puolustajana yhteensä 33 SM-liigaottelua Reipas Lahdessa. Hän loi pääsarjauraa myös Alankomaissa ja Britanniassa. Ville on nykyään SDP:n kansanedustaja ja varapuheenjohtaja, joka toimi aiemmin myös Suomen kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministerinä Rinteen ja Marinin hallituksissa vuosina 2019–2023. Axelin isoisä Jouko Skinnari oli SDP:n kansanedustaja ja Suomen toinen valtiovarainministeri Lipposen hallituksessa vuosina 1997–1999. == Tilastot == 2021–2022 Pelicans U20-SM 6 1 0 1 0 – – – – – 2022–2023 Pelicans U20-SM 36 6 5 11 24 4 1 0 1 0 2023–2024 Pelicans U20-SM 19 6 14 20 34 – – – – – HPK U20-SM 1 0 1 1 0 – – – – – HPK SM-liiga 23 2 2 4 20 – – – – – FPS Mestis 1 0 1 1 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 23 2 2 4 20 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 1 0 1 1 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hämeenlinnan Pallokerhon pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turun ruotsalainen metodistiseurakunta

Turun ruotsalainen metodistiseurakunta () on vuonna 1887 perustettu turkulainen metodistiseurakunta. Seurakunnan kirkko sijaitsee Hämeenkadulla sijaitsevassa Bethelm-kirkossa. Seurakunnan pastori on Stefan Forsbäck. == Historia == Vuonna 1906 suomenkieliset erkanivat siitä omaksi seurakunnakseen, joka on nykyinen Turun suomalainen metodistiseurakunta. Vuonna 1912 ruotsinkieliselle seurakunnalle valmistui August Krookin suunnittelema Beetlehem-kirkko Eerikinkadun ja Käsityöläiskadun kulmaukseen. Vuonna 1971 toiminta siirtyi Hämeenkadun Betlehem-kirkkoon, vanhan kirkon joutuessa myöhemmin puretuksi. Vuonna 1996 ruotsinkielisellä seurakunnalla oli 100 varsinaista jäsentä ja seurakunnan toiminnan yhteydessä oli noin 350 henkeä. Seurakunnan jäsenistä viidennes oli englanninkielisiä ja seurakunnalla oli säännöllisesti englanninkielisiä jumalanpalveluksia ruotsinkielisten lisäksi, sekä suomen-, venäjän- ja vietnaminkielistä toimintaa. Suomenkielisellä seurakunnalla oli 49 jäsentä ja se kokoontui ruotsikielisen seurakunnan vuokraamissa tiloissa. Nykyään ruotsinkielisen seurakunnan jäsenistö koostuu lähes 20 eri kansallisuudesta. == Lähteet == Luokka:Suomen metodistiseurakunnat Luokka:Turun seurakunnat
Sorøn luostarikirkko

Sorøn luostarikirkko () on Sorøn kunnassa Tanskassa sijaitseva keskiaikainen tiilikirkko, joka rakennettiin alun perin Hvide-suvun hautakirkoksi Sorøn luostarin yhteyteen 1100-luvulla. Hvide-sukuun kuului muun muassa kuuluisa arkkipiispa Absalon. Seuraavina vuosisatoina kirkkoon haudattiin myös kuninkaallisia, kuten Kristofer II, Valdemar IV Atterdag, Olavi Haakoninpoika ja Margareeta I (viimeksimainittu siirrettiin myöhemmin Roskilden tuomiokirkkoon). Sorøn luostarikirkko on Tanskan suurimpia keskiaikaisia kirkkoja. ==Kuvia== Soroe(13)Skibet set mod øst-2.jpg|Kirkkosali Soroe(35)Orgel.JPG|Urut Soroe(79)Koret bag alteret, Absalons grav (1).JPG|Absalonin hauta Holbergsgrav soroe.JPG|Ludvig Holbergin sarkofagi (kuvanveistäjänä Johannes Wiedewelt) Krzysztof2 sorø.JPG|Yksityiskohta Kristofer II:n hautamonumentista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirkon verkkosivut Luokka:Tanskan kirkot Luokka:Kivikirkot Luokka:Sorøn kunta
Joulun rauhaa (Jarkko Aholan albumi)

Joulun rauhaa on Jarkko Aholan marraskuussa 2023 julkaistu joulumusiikkialbumi. Sen on tuottanut Janne Huttunen. Albumi sisältää suomen- ja englanninkielisiä cover-kappaleita sekä kaksi alkuperäistä teosta. Albumilla soittavat muun muassa Lenni-Kalle Taipale ja Sampo Haapaniemi, sekä orkesteriosuuksissa Bratislava Symphony Orchestra ja Budapest Art Orchestra. Taustalaulussa ovat Club for Five -yhtyeen Juha Viitala ja Maija Sariola. == Kappaleet == === CD-julkaisun bonuskappale === == Lähteet == Luokka:Jarkko Aholan albumit Luokka:Vuoden 2023 joulualbumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit
Kullaan seurakunta

Kullaan seurakunta oli vuosina 1920–2005 Kullaassa toiminut evankelis- luterilainen seurakunta. Kullaan seurakunta erotettiin Ulvilan seurakunnasta vuonna 1920 omaksi seurakunnakseen. Seurakunta liitettiin vuonna 2005 Ulvilan seurakuntaan. == Kirkkoherrat == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kullaan seurakunnan kirkkoherroina: * 1920–1955: Juho Rafael Raine * 1956–1963: Olli Eljas Kahra * 1964–1968: Alpo Aarne Aaltonen == Lähteet == Luokka:Entiset Turun arkkihiippakunnan seurakunnat Luokka:Kullaa
Anatoli Blagonravov

Anatoli Arkadevitš Blagonravov (; 1. kesäkuuta (J: 20. toukokuuta) 1894 – 2. helmikuuta 1975) oli neuvostoliittolainen avaruusinsinööri sekä diplomaatti. Blagonravov pyrki edistämään avaruuden rauhan omaista käyttöä.https://www.nytimes.com/1975/02/06/archives/anatoly-a-blagonravov- dies-soviet-space-spokesman-80.html Viitattu 4.122023. Hän oli myös eräs merkittävä henkilö siinä, kun avaruuden yhteislentoja (Apollo-Sojuz) toteutettiin Yhdysvaltojen sekä Neuvostoliiton kesken. Hugh Dryden oli läheinen työkumppani Blagonravoville lännessä.50 Years Ago: The United States and The Soviet Union Sign A Space Cooperation Agreement, Nasa. Viitattu 4.12.2023 Alkujaan oli Blagonravov ollut tykistön erityisalaan perehtynyt tutkija.http://www.astronautix.com/b/blagonravov.html Viitattu 4.12.2023. Avaruuslennoilla tapahtuvaan lentäjien elinympäristön kohentamiseen eli alusten parempaan lentomukavuuteen kehittämisessä oli Anatoli Blagonravov ollut erityisen perehtynyt.Gatland, K., Otava 1968: s.126-127. Hän oli myös merkittävä tekijä Sputnik-avaruuslentojen aikaansaamisessa.https://www.nmspacemuseum.org/inductee/anatoli-a-blagonravov/ Viitattu 4.12.2023. ==Lähteet== * Gatland, Kenneth: Avaruuslennot. Suom. Sakari Ahlbäck. S. 126-127. Helsinki, Otava, 1968 *https://www.nmspacemuseum.org/inductee/anatoli-a-blagonravov/ *http://www.astronautix.com/b/blagonravov.html *https://www.nytimes.com/1975/02/06/archives/anatoly-a-blagonravov-dies- soviet-space-spokesman-80.html *https://www.nasa.gov/history/50-years-ago-the- united-states-and-the-soviet-union-sign-a-space-cooperation-agreement/ ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliittolaiset raketti-insinöörit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Ocean View (Delaware)

thumb|Tunnell–West House, historiallinen rakennus Ocean View'ssa Ocean View on Delawaren osavaltion Sussexin piirikunnassa sijaitseva kunta (town) Yhdysvalloissa.Cities and Towns Sussex County, viitattu 4.12.2023Town History Official Website for the Town of Ocean View, Delaware, viitattu 4.12.2023 Ocean View'sta tuli paikallishallinnollinen yksikkö 13. huhtikuuta 1889. Sen kunnanvaltuuston ensimmäinen kokous pidettiin 20. huhtikuuta 1889. Nykyisen Ocean View'n paikalla oli aikoinaan viidensadan eekkerin alue, joka tunnettiin nimellä Middlesex ja joka annettiin Charles Calvertin, Baltimoren 3. paronin allekirjoituksella Matthew Scarborough -nimisen henkilön omistukseen. Omistus siirtyi ensin Hazzardin perheelle ja sitten Hall-nimisen perheen käsiin. W. S. Hall perusti hieman vuoden 1800 jälkeen sekatavarakaupan maatilalleen, minkä seurauksena alueesta alettiin käyttää nimitystä Hall's Store. Kaupan ympärille muodostui kyläyhteisö, jonka väestö koostui maanviljelijöistä ja merellä työskennelleistä henkilöistä perheineen. Vuonna 1822 alueelle perustettiin postikonttori. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen kylän uudeksi nimeksi otettiin Ocean View, koska ihmiset omaksuivat läheiset ranta-alueet virkistyskäyttöön. Hallin perhe oli sittemmin myös perustamassa Ocean View'n kuntaa. Vuonna 1923 Cecile Long Steele aloitti broilerien kasvattamisen kaupalliseen käyttöön Ocean View'ssa, mikä teki Ocean View'sta broilerinkasvatuksen keskuksen. Broilerien kasvattaminen nousi Delawaren osavaltion merkittävimmäksi maataloudelliseksi toiminnaksi, vaikka sen harjoittaminen Ocean View'ssa lopetettiin sittemmin. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Ocean View'ssa asui vuoden ympäriFacts & Figures Official Website for the Town of Ocean View, Delaware, viitattu 4.12.2023 2 636 henkilöä.Ocean View Demographics Delaware Demographics, viitattu 4.12.2023 Ocean View kuitenkin tunnetaan kesäkaudella tuhansien vierailijoiden suosimana rantakohteena. Vuonna 2022 Ocean View'n arvioitu väkiluku oli 2 848\. 2020-luvun alussa Ocean View'n väestöstä 91,0 % oli valkoisia, 3,5 % latinalaisamerikkalaista alkuperää ja 2,1 % mustia. Asukkaiden iän mediaani oli 64,6 vuotta. Vuonna 2021 köyhyysrajan alapuolella eli 15,0 % Ocean View'n kotitalouksista. == Lähteet == Luokka:Delawaren kunnat
Olivier de Sagazan

Olivier de Sagazan (s. 1959, Kongon tasavalta) on ranskalainen taiteilija, taidemaalari, veistäjä ja performanssitaiteilija. Sagazan on koulutukseltaan biologi, mikä näkyy hänen töissään haluna tutkia elävää ja elää niiden välityksellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivier de Sagazan Wikimedia Commonsissa * Taiteilijan kotisivut https://olivierdesagazan.com/ Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Ranskalaiset performanssitaiteilijat Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit
Jouko Orvola

Jouko Olavi Orvola (s. 14. helmikuuta 1941 Oulu) on suomalainen eläköitynyt yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.12.2023. Orvolan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Paavo Orvola ja Astrid Viola. Kansakoulun käynyt Orvola toimi Kotivara Oy:n lihavaraston hoitajana 1965, ostopäällikkönä 1965–1971 ja toimitusjohtajana 1971–1996. Tämän jälkeen hän oli vielä yrityksen hallituksen puheenjohtaja Orvoloiden perheyritykseksi tulleen Kotivaran osakkaana. Orvola oli lisäksi Lihavara Ky:n, vuodesta 1988 Lihavara Oy, toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen, samoin kuin Orke Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen. Hänellä on ollut myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Orvola sai 1995. (ei-vapaa) (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orvola

Orvola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Heikki Orvola (s. 1943), muotoilija, lasi- ja tekstiilitaiteilija, professorin arvonimi * Jouko Orvola (s. 1941), yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Terrible-luokka (linjalaiva)

Terrible-luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alukset suunnitteli Edward Bryant ja ne perustuivat edeltäneisiin Jorge Juanin suunnitelmiin. Aluksista ensimmäinen tilattiin Cartagenasta 1. maaliskuuta ja toinen 11. maaliskuuta 1752.Winfield et al 2023 s. 137-138 Vuoden 1756 lopulla alusten puolikannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla ja toinen tykkipari lisättiin 1793, jolloin myös etukannen aseistusta täydennettiin 8 naulan tykkiparilla. == Alukset == Terrible-luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Terrible (San Pablo Apóstol) Cartagena 9. marraskuuta 1754 1755 romutettu 1811 Atlante (San José) Cartagena 21. joulukuuta 1754 1755 romutettu 17. toukokuuta 1817 == Lähteet == * === Viitteet === *
Jumalanmiehii II

Jumalanmiehii II on Immanuel-yhtyeen kolmas albumi, joka julkaistiin marraskuussa 2023. Albumi on julkaistu levy-yhtiö Infinite Recordsin alla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Serio-luokka

Serio-luokka oli Espanjan laivaston kahdeksan kaksikantisen 68-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alukset suunnitteli David Howell niin sanotun Sistema inglésin, jonka oli esitellyt Jorge Juan, mukaan. Ensimmäiset neljä alusta tilattiin huhtikuussa 1752 Guarnizosta, missä valmistuksesta vastasi Juan Fernández de Isla y Alvear. Toiset neljä alusta tilattiin samojen suunnitelmien mukaisina maaliskuussa 1753, mutta niiden suunnitelmia muutti valmistuksen aikana Richard Rooth. Näistä kaksi ensimmäistä todettiin huonoiksi heti valmistuttuaan, joten ne määrättiin poistettavaksi 2. joulukuuta 1760. Samoin ensimmäisen tilauksen Soberbo todettiin heikoksi ja poistettiin alusluettelosta 1764. Kahden viimeisen aluksen valmistukseen varatut materiaalit varastettiin ja tilaukset peruutettiin 1754. Niiden tilalle tilattiin kaksi uutta Roothin suunnittelemaa alusta.Winfield et al 2023 s. 137 Vuoden 1756 lopulla alusten puolikansien tykkimäärää nostettiin parilla 8 naulan tykillä ja toinen pari lisättiin 1794, jolloin etukannelle sijoitettiin myös pari 8 naulan tykkiä. Vuoden 1793 jälkeen alukset olivat 74 tykin linjalaivoja. == Alukset == Serio-luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Serio (San Víctor) Guarnizo joulukuu 1752 joulukuu 1753 aseistus riisuttu 25. elokuuta 1800 alusluettelosta 1805 Poderoso (San Pantaléon) Guarnizo joulukuu 1752 tammikuu 1754 poltettu Azoreilla 27. elokuuta 1779 Soberbio (San Bonifacio) Guarnizo joulukuu 1752 maaliskuu 1754 reserviin 1762 alusluettelosta 23. kesäkuuta 1764 Arrogante (San Antonio de Padua) Guarnizo joulukuu 1752 maaliskuu 1754 poltettu 17. helmikuuta 1797 Hércules Guarnizo maaliskuu 1754 1754 alusluettelosta 4. heinäkuuta 1761 romutettu 11. heinäkuuta 1761 Contento (Nuevo Constante) Guarnizo maaliskuu 1754 tammikuu 1755 1756 alusluettelosta 2. joulukuuta 1760 romutettu 6. lokakuuta 1761 Diligente Guarnizo tilaus peruutettu 1754 Dominante Guarnizo tilaus peruutettu 1754 == Lähteet == * === Viitteet === *
Chalte Chalte

Chalte Chalte () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aziz Mirza. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Rani Mukerji. == Juoni == Mies lähestyy naista, joka on jo kihloissa ja lopulta menee naimisiin hänen kanssaan. Eroavaisuudet näiden kahden välillä johtavat katkeraan eroon, joka uhkaa tuhota heidän suhteensa lopullisesti. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Chalte Chalten 433 miljoonan rupian tuotollaan ”hitiksi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2003 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat