EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Newbuild

Newbuild on 808 State -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin Creed Records -levymerkillä vuonna 1988. Tyyliltään se on acid housea. Levy uudelleenjulkaistiin Rephlex Recordsilla vuonna 1999, jolloin siitä tehtiin myös cd-versio. == Kappaleet == # "Sync/Swim" - 6:20 # "Flow Coma" - 6:01 # "Dr. Lowfruit (4am Mix)" - 7:36 # "Headhunters" - 5:02 # "Narcossa" - 5:17 # "E Talk" - 4:01 # "Compulsion" - 5:22 == Kokoonpano == * Graham Massey * Martin Price * Gerald Simpson == Aiheesta muualla == * Albumi yhtyeen sivuilla: 1 , 2 * Albumi Discogs-sivustolla Luokka:Vuoden 1988 esikoisalbumit Luokka:808 Staten albumit Luokka:Acid house
Dániel Tőzsér

Dániel Tőzsér (s. 12. toukokuuta 1985) on unkarilainen jalkapalloilija. Szolnokissa syntynyt keskikenttäpelaaja on pelannut uransa aikana kotimaassaan ja ulkomailla seuraavissa ammattilaisseuroissa: * Debreceni VSC (2002–2003) * Galatasaray SK (2003–2004) * Ferencváros (2004–2006) * AEK Ateena (2006–) Tőzsérin pelipaidan numerona kreikkalaisessa AEK Ateenassa on 88. Hän on edustanut Unkaria maajoukkueessa. == Aiheesta muualla == * Dániel Tőzsér - magyarfutball.hu Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vanessa Marano

Vanessa Nicole Marano (s. 31. lokakuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Ilman johtolankaa, Gilmoren tytöt, Dexter ja The Comeback. Marano näytteli televisiosarjassa Vaihdokkaat Bay Kennishiä vuosina 2011–2017. Hän on näytellyt myös vuonna 2008 ilmestyneessä tv-elokuvassa The Clique. Hänen sisarensa on näyttelijä Laura Marano. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2003 Nemoa etsimässä Finding Nemo muut äänet 2008 The Clique The Clique Layne Abeley suoraan DVD:lle 2009 Dear Lemon Lima Dear Lemon Lima Samantha Combs 2013 The Secret Lives of Dorks The Secret Lives of Dorks Samantha 2014 Senior Project Senior Project Samantha ”Sam” Willow 2018 Daphne & Velma Daphne & Velma Carol suoraan DVD:lle Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Jaksot 2003–09 Ilman johtolankaa Without a Trace Hanna Malone 12 jaksoa 2004 Perhe paketissa Grounded for Life Lexie ”Tombstone Blues” 2005 Mullan alla Six Feet Under Tate Pasquese 2 jaksoa 2005 The Comeback The Comeback Franchesca 12 jaksoa 2005 Veljemme on nero Malcolm in the Middle Gina ”Malcolm Defends Reese” 2005–07 Gilmoren tytöt Gilmore Girls April Nardini 13 jaksoa 2008 Miss Guided Miss Guided Kelly ”Homecoming” 2008 Ratkaisija The Closer Theresa Monroe ”Problem Child” 2008 Aavekuiskaaja Ghost Whisperer Alise Jones ”Ghost in the Machine” 2008–2010 Tunteita ja tuoksuja The Young and the Restless Eden Baldwin 59 jaksoa 2009 Luota minuun Trust Me Haley McGuire 5 jaksoa 2009–2011 Dexter Dexter Rebecca Mitchell 6 jaksoa 2010 Menneisyyden haamut Past Life Susan Charne ”Dead Man Talking” 2010 Näkijä Medium Jennifer Whitten 2 jaksoa 2010 Scoundrels Scoundrels Hope West 8 jaksoa 2010 Samaa sukua Parenthood Holly ”Date Night” 2011 Rakkauden anatomia Private Practice Casey ”The Hardest Part” 2011 Lemmenkipeät Love Bites Becky Lerner ”Too Much Information” 2011 C.S.I. CSI: Crime Scene Investigation Samantha Cafferty ”CSI Down” 2011–17 Vaihdokkaat Switched at Birth Bay Kennish 104 jaksoa 2012 Greyn anatomia Grey’s Anatomy Holly Wheeler ”The Girl with No Name” 2013 Perception Perception Riley ”Toxic” 2014 NCIS: New Orleans NCIS: New Orleans Natalie Lane ”The Recruits” 2016 Outcast Outcast Sherry ”The Road Before Us” 2016 Gilmore Girls: Vuosi elämää Gilmore Girls: A Year in the Life April Nardini ”Summer” 2017 Silicon Valley Silicon Valley Stanford Universityn oppilas 2 jaksoa 2018 Asema 19 Station 19 Molly ”Not Your Hero” == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikanitalialaiset
Júlio César (jalkapalloilija, 1980)

Júlio César da Silva e Souza eli Júlio César (s. 26. helmikuuta 1980) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän syntyi Itaguaíssa, Rio de Janeiron osavaltiossa. Silva on pelannut ammattilaisuransa aikana seuraavissa seuroissa: * Fluminense FC (1999–2002) * FK Lokomotiv Moskova (2002–2003) * CF Estrela da Amadora (2004) * Gil Vicente FC (2004) * AEK Ateena (2005–2008) Julio Cesar Julio Cesar Julio Cesar
Jevgeni Lukjanenko

Jevgeni Jurjevitš Lukjanenko (, s. 23. tammikuuta 1985 Slavjansk-na-Kubani, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen seiväshyppääjä. Lukjanenko sijoittui Osakan MM-kisoissa 2007 kuudenneksi tuloksella 581. Seuraavana vuonna hän voitti MM-kultaa Valencian sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 590. Pekingin olympialaisissa Lukjanenko saavutti hopeaa tuloksella 585. Daegun MM-kilpailuissa Lukjanenko karsiutui loppukilpailusta. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui neljänneksi. Venäjän mestaruuden Lukjanenko on voittanut ulkoradoilla vuosina 2008, 2011 ja 2018 ja sisäradoilla vuosina 2008 ja 2019. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ===Ulkorata=== * Seiväshyppy: 601 (2008) ===Sisärata=== * Seiväshyppy: 590 (2008) ==Katso myös== * Luettelo kuusi metriä ylittäneistä seiväshyppääjistä ==Lähteet== Luokka:Venäläiset seiväshyppääjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miinaryhmä

Miinaryhmä on enintään 50 metriä leveä ja syvä miinoite, jossa pyritään käyttämään useita miinalajeja. Miinaryhmän pääasiallinen tarkoitus on häiritä hyökkääjää ja tuottaa sen joukoissa epävarmuutta. Miinaryhmässä on enintään 50 miinaa, joista lankamiinoja voi olla enintään viisi ja panssari- ja ajoneuvomiinoja on enintään kymmenen kappaletta. Panssari- ja ajoneuvomiinoista korkeintaan neljä voi olla pohjamiinoja. Ajoneuvomiinoja sisältävien miinaryhmien pääasiallisia käyttökohteita ovat alueet panssaritorjuntatulen ulkopuolella tai sen katveissa sekä hyökkääjän panssarivaunujen mahdollisissa tuliasemissa. Lankamiinoja sisältäviä miinaryhmiä voidaan käyttää omien pesäkkeiden ja vartiopaikkojen suojana. == Lähteet == Luokka:Suomen puolustusvoimien miinoitteet
Paha maa (albumi)

Paha maa on Kauko Röyhkän minialbumi vuodelta 1988. Se julkaistiin bonuksena vuonna 2000 Mielummin vanha kuin aikuinen -albumin CD-versiolla. ”Paha maa” on Röyhkän omien sanojen mukaan paras Nartun tekemä kappale. Tommi Vikstenin mielestä puolestaan ”Olen messias” on hänen Narttu-aikakautensa parhaimmistoa.Kauko Röyhkä & Narttu: Menneisyyden taikaa etsimässä 1980-1990, kansilehti == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A1 ”Paha maa” säv. Kauko Röyhkä ja Tommi Viksten / A2 ”Pois valoista” säv. Kauko Röyhkä ja Heikki Tikka / B2 ”Väärässä filmissä” säv. Kauko Röyhkä ja Heikki Tikka. Sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu. A-puoli # # # B-puoli # # # == Tekijät == === Muusikot === * Kauko Röyhkä – laulu * Tommi Viksten – kitarat * Mats Huldén – basso, tuotanto * Heikki Tikka – rummut, koskettimet === Muuta === * Äänitys: Juha Heininen / Millbrook Studio, lokakuu 1987 == Lähteet == Luokka:Kauko Röyhkän albumit Luokka:Vuoden 1988 albumit
Bilal al-Dziri

Bilal al-Dziri (myös Billel Dziri, ; s. 21. tammikuuta 1972 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa USM Algeria. Al-Dziri on kuulunut muun muassa viidesti Algerian Cupin voittajajoukkueeseen. Hän on myös edustanut Algeriaa maajoukkueessa. Al-Dziri valittiin vuonna 2005 Algerian parhaaksi pelaajaksi. Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mutta, mutta

Mutta, mutta on Kauko Röyhkän minialbumi vuodelta 1989. Se julkaistiin bonuksena vuonna 2000 Joko-tai-albumin CD-versiolla. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset: Kauko Röyhkä. Sovitukset: Narttu. A-puoli # # B-puoli # # # == Tekijät == ===Muusikot=== * Pekka Gröhn: koskettimet, congat, falsettilaulu * Heikki Tikka: rummut, taustalaulu, koskettimet; tuotanto * Mats Huldén: basso, taustalaulu; tuotanto * Tommi Viksten: kitarat * Kauko Röyhkä: laulu sekä: * Hepa Halme: saksofonit ===Muuta=== * Äänitys: Ari Hämäläinen, Jari Vainio, Timo Toikka / SoundLeader * Kansi / kuvat: Kauko / Jani == Lähteet == Luokka:Kauko Röyhkän albumit Luokka:Vuoden 1989 albumit
Æbelø

Æbelø on Tanskaan kuuluva asumaton saari Kattegatin salmessa. Se sijaitsee Fynin pohjoisrannikolla. Saaren pinta-ala on 2,09 neliökilometriä. Æbelø koostuu kahdesta saaresta, joita yhdistää kannas. Saaren toinen erikoispiirre on, että sen metsä häviää vähitellen veteen. Saaren pohjoispuolella puut kasvavat aivan rannassa, ja kun meri huuhtoo maata niiden alta, puut kaatuvat veteen. Saari kuuluu luettelon mannervyöhykkeen luonnonmaantieteellisellä alueella olevista Euroopan yhteisön tärkeänä pitämistä alueista (Natura 2000). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kuvia saaresta Luokka:Tanskan saaret Luokka:Natura-alueet Luokka:Nordfynin kunta
Ruostekurkkusirkku

Ruostekurkkusirkku (Emberiza caesia) on eteläeurooppalainen lintu, joka joskus harhautuu Suomeenkin. == Koko ja ulkonäkö == Ruostekurkkusirkku on pienempi kuin lähisukulaisensa peltosirkku. Soidinasuisella koiraalla on harmaa pää ja oranssit ”viikset”. Selkäpuoli on ruskea, voimakkaasti raidallinen, alapuoli on ruosteenruskea. Nokka on tukeva ja vaaleanpunainen. Ääni muistuttaa peltosirkun ääntä. == Levinneisyys == Ruostekurkkusirkku pesii Kreikassa, Turkissa, Kyproksella ja muissa Välimeren itäosan rantavaltioissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Sudanissa ja lähiympäristössä. Lintu on havaittu Suomessa hyväksytysti vuoden 2023 loppuun mennessä viidesti, viimeksi vuonna 2019. == Elinympäristö == Ruostekurkkusirkku pesii rannikoilla ja saaristossa, aurinkoisilla kukkuloilla joilla on joitakin pensaita. == Ravinto == Ruostekurkkusirkut syövät siemeniä, sekä poikimisaikaan myös matoja, toukkia ja hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Sirkut
Herra presidentti

Herra presidentti on Kauko Röyhkä & Narttu -yhtyeen EP-levy vuodelta 1983http://www.discogs.com/Kauko-R%C3%B6yhk%C3%A4-Narttu-Mikki-Hiiren- My%C3%B6hemm%C3%A4t-Vaiheet/release/2877678. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi B2-san. Uuno Kailas. Sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu. A-puoli # Herra presidentti B-puoli # Viiltäjä # Kun olin kuollut == Kokoonpano == * Mats Huldén – basso * Riku Mattila – kitara * Kauko Röyhkä – laulu * Heikki Tikka – rummut ;Vierailevat muusikot * Tiitta Spout – laulu (A1, B2) * Marianne Wiik – laulu (A1) ;Tuotanto * Markus Vikstedt – äänittäjä * Peke – kansikuva == Lähteet == Luokka:Kauko Röyhkän kappaleet Luokka:Vuoden 1983 kappaleet
Mohamed Salmeen

Mohamed Salmeen (; s. 4. marraskuuta 1980) on bahrainilainen jalkapalloilija. Hän pelaa Muharraq Club -joukkueessa Bahrainin pääsarjassa. Hän pelaa myös maajoukkuetasolla Bahrainin jalkapallomaajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Bahrainilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarak Dhiab

Tarak Dhiab (; s. 15. heinäkuuta 1954) on tunisialainen entinen jalkapalloilija. Hänellä oli vuonna 1977 kunnia tulla valituksi vuoden afrikkalaiseksi pelaajaksi Roger Millan jälkeen ja ennen Karim Abdul Razakia. Dhiab oli Tunisian jalkapallomaajoukkueen tunnettu jäsen. Hän pelasi muun muassa vuoden 1978 maailmanmestaruuskilpailuissa ja kesäolympialaisissa 1988. Pelaajauransa jälkeen Dhiab on toiminut muun muassa Al-Jazeera Sport urheilukanavan konsulttina.Tarak Dhiab s’exprime sur Mosaïque Fm Mosaïque FM Viitattu 19.1.2011 16\. joulukuuta 2011 hänet nimitettiin Tunisian urheilu ja nuoriso ministeriksi.Tunisie: Tarek Dhiab nommé Ministre de la Jeunesse et du Sport Koora 16.12.2011 Viitattu 16.12.2011 ==Saavutukset== ===Seurajoukkueissa=== *Tunisian mestaruus (6): 1975, 1976, 1982, 1985, 1988, 1989 *Tunisian cup (5): 1978, 1979, 1980, 1986, 1989 ===Maajoukkueessa=== *Afrikan-mestaruuskilpailut **4. sija: 1978 ===Henkilökohtaiset=== *Afrikan vuoden jalkapalloilija: 1977 ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karim Abdul Razak

Karim Abdul Razak Tanko (s. 5. syyskuuta 1956) on ghanalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän syntyi Kumasissa ja pelasi uransa aikana useissa ammattilaisseuroissa niin kotimaassaan kuin ulkomaillakin. Razak kuului Ghanan jalkapallomaajoukkueeseen, joka muun muassa voitti vuoden 1978 Afrikan- mestaruuskilpailut. Vuonna 1978 hänet nimitettiin Afrikan vuoden pelaajaksi. Peliuransa päätettyään Razak on toiminut valmennustöissä muun muassa Ghanan maajoukkueessa (2000) ja malilaisessa Stade Malien -seurassa (2000–2002). == Seurat == * Kumasi Cornerstones (1972–1975) * Asante Kotoko (1975–1979, 1981–1982, 1985–1988) * New York Cosmos (1979–1981) * Al Ain FC (1982–1983) * Arab Contractors (1983–1985) * Africa Sports (1988–1990) Luokka:Ghanalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abdul Razak

Abdul Razak -nimisiä henkilöitä: * Abdul Razak (s. 1992), norsunluurannikkolainen jalkapalloilija * Ibrahim Abdul Razak (s. 1983), ghanalainen jalkapalloilija * Karim Abdul Razak (s. 1956), ghanalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Thomas N’Kono

Thomas N’Kono (s. 20. heinäkuuta 1955) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi maajoukkueessa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1982, 1990 ja 1994. N’Kono pelasi ammattilaisseuroissa paitsi kotimaassaan, myös Espanjassa ja Boliviassa (Club Bolívar). Hänet valittiin Afrikan vuoden pelaajaksi kahteen otteeseen vuosina 1979 ja 1982. Gianluigi Buffonin sanotaan nimenneen poikansa N’Konon kunniaksi.http://www.tv.com/gianluigi-buffon/person/447243/biography.html Kesäkuussa 2009 N’Konosta tuli Kamerunin maajoukkueen väliaikainen päävalmentaja Otto Pfisterin saatua potkut. Nkono is Cameroon caretaker Heinäkuussa N’Kono jätti tehtävänsä Paul Le Guenille. Le Guen named cameroon coach == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1984

Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 1984 olivat kahdeksannet viralliset alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsissa Norrköpingissä ja Nyköpingissä. Maailmanmestaruuden voitti toisen kerran perättäin Neuvostoliitto. Suomi saavutti hopeaa ja Tšekkoslovakia pronssia. Kisojen pistepörssin voitti Suomen Raimo Helminen, jonka tehopisteet 11+13 olivat uusi turnausennätys. Helmisen ennätyksen rikkoi vasta Peter Forsberg vuonna 1993. Helminen valittiin myös kisojen tähdistökentällisen keskushyökkääjäksi. Muut valitut olivat Neuvostoliiton maalivahti Jevgeni Belošeikin, puolustaja Aleksei Gusarov ja laitahyökkääjä Nikolai Borštševski sekä Tšekkoslovakian puolustaja František Musil ja laitahyökkääjä Petr Rosol. == Turnaus == Sijoitus Joukkue O V T H TM PM PTS 1\. Neuvostoliitto 7 6 1 0 50 17 13 2\. Suomi 7 6 0 1 44 21 12 3\. Tšekkoslovakia 7 5 0 2 51 24 10 4\. Kanada 7 4 1 2 39 17 9 5\. Ruotsi 7 3 0 4 27 28 6 6\. Yhdysvallat 7 2 0 5 32 38 4 7\. Länsi- Saksa 7 1 0 6 12 54 2 8\. Sveitsi 7 0 0 7 16 72 0 Sveitsi putosi B-sarjaan. == Pistepörssi == # Pelaaja Joukkue Maalit Syötöt Pisteet 1\. Raimo Helminen Suomi 11 13 24 2\. Petr Rosol Tšekkoslovakia 10 5 15 Toisessa lähteessä Rosolin tehoiksi on merkitty 10+9=15, mikä ei tietenkään pidä paikkaansa. Eurohockeystä tarkastettu Rosolin oikeat pisteet. 3\. Aleksandr Tšernih Neuvostoliitto 7 7 14 4\. Russ Courtnall Kanada 7 6 13 5\. Nikolai Borštševski Neuvostoliitto 6 7 13 ==Palkinnot== === IIHF:n valitsemat turnauksen parhaat pelaajat === *Paras maalivahti: Allan Perry *Paras puolustaja: Aleksei Gusarov *Paras hyökkääjä Raimo Helminen === Turnauksen tähdistökentällinen === *Maalivahti: Jevgeni Belošeikin *Puolustajat: Aleksei Gusarov, František Musil *Hyökkääjät: Petr Rosol, Raimo Helminen, Nikolai Borštševski == Lopputulokset == A-sarja Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. B-sarja Sija Joukkue 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. C-sarja Sija Joukkue 17\. 18\. 19\. 20\. 21\. 22\. 23\. 24\. Italia B == Lähteet == * TSN:n artikkeli turnauksesta * Passionhockey.com: IIHF U20 1984 * Hockeyarchives: IIHF U20 1984 === Viitteet === 1984 Luokka:Vuoden 1984 jääkiekko Luokka:Ruotsin urheilutapahtumat Luokka:Ruotsin jääkiekko Luokka:Norrköpingin urheilu Luokka:Nyköpingin kunta
Lakhdar Belloumi

Lakhdar Belloumi (; s. 29. joulukuuta 1958) on algerialainen entinen jalkapalloilija. Hän oli Algerian jalkapallomaajoukkueen tunnettu jäsen, joka pelasi muun muassa kesäolympialaisissa 1980 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa 1982 ja 1986. Belloumi vietti pääosan urastaan kotimaassaan. Hänet valittiin Afrikan vuoden jalkapalloilijaksi 1981. Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Algerialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M/S MN Eider

M/S MN Eider () on ranskalaisen Compagnie morbihannaise et nantaise de navigationin omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1989 Ulsanissa, Etelä-Koreassa. Alus on rekisteröity Ranskan lipun alle ja sen kotisatama on Marseille. Nykyään ranskalainen Compagnie Maritime Nantaise liikennöi MN Eiderillä. == Tekniset tiedot == Pituutta MN Eiderillä on 157,67 metriä, leveyttä 25,33 metriä ja syväys on 8,5 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus GT) on 20 685\. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 12 830 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 2 170 kaistametriä. Laivan huippunopeus on 19 solmua. Laivan pääkoneina on kaksi Wärtsilän dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 8 145 kilowatin tehon. === Alustyyppi === MN Eider on ro- ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtuu perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä. == Käyttöhistoria == 30\. syyskuuta 1989 alus laskettiin vesille ja myöhemmin samana vuonna se luovutettiin Andrew Weir Shipping Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Mansaaren lipun alle nimellä Baltic Eider. Kotisatamaksi tuli Douglas. Tämän jälkeen Finanglia aloitti liikennöinnin aluksella Suomen ja Britannian välillä. Vuonna 1990 alus aikarahdattiin Britannian puolustusministeriön käyttöön kuljettamaan sotavarusteita Persianlahdelle. Myöhemmin samana vuonna alus siirtyi Finncarriersin (Finnlines) liikenteeseen reitille Turku–Helsinki–Hamina–Felixstowe–Terneuzen–Antwerpen. Joulukuussa 1998 Harren & Partners Schiffahrts GmbH osti Baltic Eiderin ja rekisteröi sen Saksan lipun alle. Omistajanvaihdoksen jälkeen alus jatkoi yhä Finncarriersin liikenteessä. 2. tammikuuta 1999 alus siirtyi reitille Helsinki–Hamina–Felixstowe–Amsterdam. 5. toukokuuta 2001 aluksen ollessa matkalla Tanskan länsirannikolla, syttyi konehuoneessa tulipalo. Siksi alus jouduttiin hinaamaan Saksan Cuxhaveniin. Korjaustyöt tehtiin Hampurissa. Tammikuussa 2003 laiva siirtyi reitille Helsinki–Hamina–Felixstowe–Zeebrugge–Amsterdam. Joulukuun lopulla 2004 alus siirtyi Harpa Shipping m/v Palau Ltd:n omistukseen ja samalla Finnlines lopetti aluksen rahtaamisen. Helmikuussa 2005 alus siirtyi Compagnie morbihannaise et nantaise de navigationin omistukseen ja Ranskan lipun alle nimellä MN Eider. Kotisatamaksi tuli Marseille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Baltic Eider *MN Eider Compagnie Maritime Nantaisen sivuilla MN Eider
Pikkulapasotka

Pikkulapasotka (Aythya affinis) on pieni, kokonaan sukeltava pohjoisamerikkalainen sorsalintu, joka joskus harhautuu Eurooppaan. Se on havaittu ensimmäisen kerran Suomessa vuonna 2004. == Koko ja ulkonäkö == Pikkulapasotkan erottaminen lapasotkasta on vaikeaa. Tärkeimmät erot ovat pään ja nokan muoto: lapasotkan pää on korkein silmän kohdalta, pikkulapasotkan korkein kohta on silmän takana.Anetro Lindholm (harrastajan sivu) Yksi erottava tekijä on linnun pituus: pikkulapasotka on vain 38–45 cm pitkä, kun lapasotka on 40–51 cm. Molemmille mainitaan siipien kärkiväliksi 75 cm ja painoksi noin 700 grammaa. Myös pään kiilto auttaa joskus lajin tunnistamisessa: pikkulapasotkan punasävyä vastaa lapasotkan vihreä sävy. Koiraalla on hyvin tumma kaula ja pää, joka kiiltää hyvässä valossa punertavansävyisenä, valkea vatsa sekä harmaa selkä. Lisäksi sillä on sininen nokka ja keltaiset silmät. Naaras muistuttaa enemmän tukkasotkaa, mutta nokan tyvessä on usein enemmän valkeaa, poskella selvempää vaaleaa kuviointia ja selässä harmaa ”huurteinen” väritys. == Levinneisyys ja elinympäristö == Pikkusotkan pesimäaluetta ovat järvet ja suolammet Alaskassa ja Kanadan länsiosissa. Laji muuttaa talveksi avoimen Tyynenmeren tuntumaan aina Keski- ja Etelä-Amerikkaan asti. == Lisääntyminen == Pikkulapasotka pesii maassa lähellä rantaa, joskus harvoissa yhdyskunnissa. Munia on tavallisesti 8–11 kappaletta. Poikaset menevät pian veteen kuoriutumisen jälkeen ja ovat emon hoitamia mutta ruokkivat itsensä ja ovat 47-54 päivän ikäisiä ensimmäisen lennon aikaan. == Ravinto == Pikkulapasotka syö nilviäisiä kuten simpukoita ja etanoita sekä vesihyönteisiä ja äyriäisiä ja kasvimateriaalia kuten suolilevien, vitojen ja sarojen varsia ja lehtiä sekä siemeniä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Sotkat
Martin tom Dieck

Martin tom Dieck (s. 17. joulukuuta 1963 Oldenburg) on saksalainen sarjakuvataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Hampurissa. Syksystä 2009 alkaen hän on toiminut Folkwang-taideyliopistossa kuvitustaiteen professorina. Martin tom Dieck opiskeli kuvataidetta Hampurin taideteollisessa ammattikorkeakoulussa vuosina 1986–1992. Hänen esikoisteoksensa oli lähes 300-sivuinen sarjakuvateos Der unschuldige Passagier vuonna 1993. Hän on julkaissut avantgardistisia sarjakuvia saksalaisissa ja ranskalaisissa lehdissä, ja hänen kirjojaan on julkaistu molemmissa maissa. Hänen esikoisteoksensa on suomennettu nimellä Viaton matkustaja. Dieck vieraili Suomessa Helsingin sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2008.Mäkinen, Esa: Sarjakuva tulee lähelle runoa. Helsingin Sanomat 13.9.2008, s. C 3. __NOTOC__ == Palkintoja == * Max-und-Moritz-Preis 1994 (teoksesta Viaton matkustaja) * Max- und-Moritz-Preis 2000 * Prix de l’école supérieure de l’image 2005 (Angoulêmen kansainväliset sarjakuvafestivaalit). == Teoksia == * Der unschuldige Passagier (1993), Arbeitskreis Stadzeichner Verlag. * L’oud silencieux (1996), L’Association. * Hundert Ansichten der Speicherstadt (1997), Arrache Cœur. * Salut, Deleuze! (1998), Fréon (yhdessä Jens Balzerin kanssa). * Die schweigende Laute (2000), Reprodukt. * Le Visage de l’autre (2001), Seuil (yhdessä Emmanuel Lévinasin kanssa). * Monsieur Lingus' Wissen über Wasser (2001), Reprodukt. * Neue Abenteuer des unglaublichen Orpheus: Die Rückkehr von Deleuze (2001), Arrache Cœur. * Viaton matkustaja. Suomentanut Markus Lång. Daada Books 2008. ISBN 978-952-67102-1-1 * Vortex (2006), Frémok. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Martin tom Dieckin kotisivu * Goethe- Institut * lambiek.net * Contours Luokka:Saksalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokisorsa

Nokisorsa (Anas rubripes) on pohjoisamerikkalainen sorsalaji. == Koko ja ulkonäkö == Nokisorsa on 53–61 cm pitkä. Nokisorsalla on tumma vartalo, vaaleampi pää ja kaula, oranssit jalat ja tummat silmät. Sillä on purppuransininen tai turkoosi siipipeili, jossa on kapea ja epäselvä, likaisenvalkea takareuna. Nokka on kellanvihreä, ja naaraalla nokan harja on heiman tummempi kuin koiraalla. == Levinneisyys == Nokisorsat elävät Pohjois- Amerikassa Kanadasta Meksikoon ja Bermudalle. Niitä harhautuu säännöllisesti Länsi-Eurooppaan. Maailmassa arvioidaan olevan noin 400 000 nokisorsaa. Suomen ensimmäinen nokisorsa havaittiin vuonna 2004 Sodankylässä. == Ravinto == Nokisorsa on kaikkiruokainen ja makeilla vesillä syö pääasiassa kasvimateriaalia mukaan lukien siemeniä, lehtiä, juuria ja marjoja sekä vuorovesialueilla simpukoita, etanoita, pieniä äyriäisiä ja niveljalkaisia. == Lähteet == Luokka:Sorsat (suku)
Tim Krul

Timothy Michael ”Tim” Krul (s. 3. huhtikuuta 1988 Haag, Etelä-Hollannin provinssi, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Luton Townia. == Ura == Krul pelasi vuosina 2001–2005 ADO Den Haagissa. Hän siirtyi vuonna 2005 Newcastle Unitediin, jossa hän teki aikuistason debyyttinsä 29. heinäkuuta 2006. Krul lainattiin skotlantilaiseen Falkirk FC:iin 3. elokuuta 2007; alun perin sopimuksen oli määrä umpeutua 1. tammikuuta 2008, mutta sitä päätettiin jatkaa kauden loppuun. Tim Krul on pelannut lainasopimuksella myös Ajaxissahttps://www.nufc.co.uk/news/archive/krul-joins-ajax-on-loan, AZ:ssahttps://www.bbc.com/sport/football/38821868 ja Brightonissa, jonne hän siirtyi myöhemmin pysyvällä siirrolla.https://www.bbc.co.uk/sport/football/41332621 Krul siirtyi heinäkuussa 2018 ilmaiseksi Norwichiin, kun hänen sopimuksensa Brightonin kanssa oli päättynyt.https://www.canaries.co.uk/News/2018/july/norwich-city- sign-dutch-goalkeeper-tim-krul/ Kesällä 2023 hän siirtyi tuolloin Valioliigassa pelanneeseen Lutoniin. Krul on edustanut Alankomaita nuorten sekä vuodesta 2011 aikuisten maajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2005 kaikki viisi ottelua joukkueen saavuttaessa hopeaa EM-kilpailuissa ja kaikki kuusi ottelua maan saadessa pronssia MM- kilpailuissa. Hän istui kaikki ottelut vaihtopenkillä Alankomaiden voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2007. Krul pelasi ensimmäisen ottelunsa Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa ystävyysottelussa Brasiliaa vastaan kesäkuussa 2011. Vuoden 2014 MM-kisojen puolivälierien ottelussa Alankomaat–Costa Rica hänestä tuli ensimmäinen maalivahti, joka on arvokisoissa vaihdettu sisään vain rangaistuslaukauskilpailua varten. Hän torjui rangaistuspotkukilpailussa kahdesti ja auttoi Alankomaat välieriin. Hän ei saanut turnauksessa enempää peliaikaa, eikä yhtään EM-kilpailuissa 2012 ja 2020. Lokakuun 2015 jälkeen hänellä oli maaotteluissa lähes viiden vuoden tauko, kunnes hän palasi maajoukkueeseen lokakuussa 2020. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/tim- krul/profil/spieler_33027.html?from=direktErgebnis === Viitteet === Luokka:Alankomaalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Franco Baldini

Franco Baldini (s. 3. lokakuuta 1960 Reggello, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen jalkapallovaikuttaja. ==Ura== Baldinin pelaajaura oli vaatimaton. Hän pelasi keskikentällä edustaen muun muassa Baria ja Bolognaa. Baldini nimitettiin AS Roman urheilutoimenjohtajaksi vuonna 1999. Capello toimi tuolloin seuran päävalmentajana. Baldinin aikana Roma hankki muun muassa Gabriel Batistutan, Emersonin ja Walter Samuelin. Seura voitti Capellon ja Baldinin johdolla Italian-mestaruuden vuonna 2001. Capello jätti Roman vuonna 2004. Baldini erosi tehtävästään seuraavana vuonna. Vuonna 2006 Capello nimitettiin Real Madridin päävalmentajaksi ja Baldini tekniseksi sihteeriksi. Seura voitti Espanjan-mestaruuden vuonna 2007. Capello sai kuitenkin potkut Real Madridista kauden jälkeen. Myös Baldini jätti tuolloin seuran. Vuonna 2007 Capello nimitettiin Englannin maajoukkueen päävalmentajaksi. Baldini liittyi tuolloin Englannin valmennusryhmään. Myöhemmin Baldini työskenteli AS Roman toimitusjohtajana. Baldini aloitti kesäkuussa 2013 Tottenhamin teknisenä johtajana. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Italialaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ray Jones

Raymond Barry Bankote "Ray" Jones (28. elokuuta 1988 – 25. elokuuta 2007) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän syntyi Newhamissa, Lontoossa, ja pelasi ammattilaisurallaan Queens Park Rangersissa vuosina 2006–2007. Jones myös edusti Englantia alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa kotiseudullaan Lontoon Newhamissa, tarkemmin East Hamissa, vain 18 vuoden ikäisenä. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Ákos Buzsáky

Ákos Buzsáky (s. 7. toukokuuta 1982) on unkarilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Barnsleytä lainasopimuksella Portsmouthista. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Buzsákyn aiempia seuroja ovat MTK Hungária FC, FC Porto, Associação Académica de Coimbra – OAF, Plymouth Argyle sekä Queens Park Rangers. Hän on edustanut Unkaria maajoukkueessa. Buzsáky voitti muun muassa FC Porton kanssa UEFA Cupin vuonna 2003. Buzsáky teki ensimmäisen valioliigamaalinsa vapaapotkusta ottelun 45. minuutilla 21. tammikuuta 2012 pelatussa ottelussa QPR–Wigan, joka päättyi 3–1. == Lähteet == * * Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dexter Blackstock

Dexter Anthony Titus Blackstock (s. 20. toukokuuta 1986) on brittiläinen jalkapalloilija. Hän pelaa Queens Park Rangers FC:ssa paitansa pelinumerona 9. Oxfordissa syntynyt Blackstock on aiemmin pelannut muun muassa Southampton FC:ssa. Hän pelasi myös Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Aikuisissa hän on esiintynyt Antigua ja Barbudan jalkapallomaajoukkueessa.http://www.fifa.com/fifa-tournaments/players- coaches/people=357031/index.html == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tandjilé

Tandjilé on yksi Tšadin 22 hallinnollisesta alueesta. Se on muodostettu aluehallinnon uudistuksessa 2002 entisen Tandjilén prefektuurin tilalle. Vuonna 2008 alueella oli noin 650 000 asukasta. Kuten muuallakin Tšadissa, väestö kasvaa nopeasti – 15 vuotta aiemmin asukkaita laskettiin 453 854.World Gazetteer Alueen pääkaupunki on Laï. == Lähteet == Luokka:Tšadin alueet
Valuuttamarkkinahuijaus

Valuuttamarkkinahuijaus () on mikä tahansa huijaus, jossa yksittäisiä sijoittajia pyritään harhauttamaan saamalla heidät uskomaan, että heillä on mahdollisuus suuriin voittoihin kansainvälisillä valuuttamarkkinoilla. Valuuttasijoittaminen on Yhdysvalloissa eräs yleisimmistä huijauksen muodoista. Wall Street Journal -lehden mukaan yksittäinen valuuttamarkkinahuijauksen uhri häviää keskimäärin noin 15 000 dollaria. Tyypillisessä valuuttamarkkinahuijauksessa sijoittajille voidaan luvata kymmenien tuhansien dollarien voittoja vain viikoissa tai kuukausissa niinkin pienellä alkusijoituksella kuin viisituhatta dollaria. Usein mitään osaa huijattujen rahoista ei sijoiteta valuuttamarkkinoille, vaan rahat siirtyvät suoraan huijareiden hyödyksi. Kansainväliset valuuttamarkkinat ovat nollasummapeliä tarkoittaen, että mitä tahansa yksi yksittäinen sijoittaja voittaa, joku toinen häviää, lukuun ottamatta sitä, että välityspalkkiot ja muut kustannukset vähennetään kaikkien sijoittajien tuloksesta. Teknisesti valuuttamarkkinat ovatkin negatiivisen summan peliä. Valuuttamarkkinahuijaukset voivat sisältää asiakastilien pumppaamista komissioiden luomiseksi, suuria voittoja mahdollistavien ohjelmistojen myymistä, väärin hoidettuja valuuttasijoitustilejä, harhaanjohtavaa mainontaa ja markkinointia, ponzi-huijauksia ja suoranaisia petoksia. Valuuttamarkkinahuijaukseen voivat syyllistyä myös valuuttamarkkinavälittäjät, jotka esittävät, että valuuttamarkkinoille sijoittaminen takaisi korkeita tuottoja alhaisella riskillä. ==CTCF:n varoitukset valuuttamarkkinahuijauksen varalle== Commodity Futures Trading Commission on listannut yhdeksän varoitussignaalia valuuttamarkkinahuijauksen varalle: :1. Pysy poissa mahdollisuuksista, jotka vaikuttavat liian hyviltä ollakseen totta. :2. Vältä yhtiöitä, jotka ennustavat tai takaavat suuria voittoja. :3. Älä tee kauppaa yhtiöiden kanssa, jotka lupaavat taloudellisten riskien olevan pieniä tai väittävät, että niitä ei ole olemassa. :4. Älä käy kauppaa limiitillä (), ellet ymmärrä mitä se tarkoittaa. :5. Kyseenalaista yritykset, jotka väittävät sijoittavansa rahansa pankkien välisille markkinoille (). :6. Ole varovainen lähettäessäsi rahaa Internetin yli, vaikkakin postitse. :7. Valuuttamarkkinahuijaukset kohdistetaan usein etnisiin vähemmistöihin. :8. Varmistu, että saat tiedot yrityksen tuotoista. :9. Älä käy kauppaa kenenkään kanssa, joka ei kerro sinulle taustoistaan. ==Lähteet== Luokka:Huijaukset
Bart Johnson

Barton "Bart" Robert Johnson (s. 13. joulukuuta 1970 Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia rooleja on koripallojoukkueen valmentaja Jack Bolton elokuvissa High School Musical, High School Musical 2 ja High School Musical 3. Hän on naimisissa Robyn Livelyn kanssa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alopaeus (suku)

Alopaeus [alopeːus] (,Alopeus) on itäsuomalainen pappis- ja virkamiessuku, jonka jäsenet ovat kohonneet merkittäviin asemiin myös Venäjän palveluksessa. Suvun vanhin tunnettu jäsen Tuomas Kettunen asui Naukkarilassa Kerimäellä 1500-luvulla. Jotkut suvun jäsenet ovat palauttaneet nimen muotoon KettunenSukunimien muutokset tai Tuomas-Kettunen. Tuomas Kettusen poika Andreas Thomae Kettunius (mainitaan 1578) oli Jääsken kappalaisena, ja tämän poika Bartholdus Andrae Kettunius (k. 1634) Jääsken kirkkoherrana 1612. Hänen pojanpoikansa Jääsken kappalainen Magnus Kettunius (k. 1692) otti neljän veljensä kanssa 1600-luvun lopulla nimen Alopaeus (kreik. alopeks, kettu); muuan toinen sukuhaara omaksui nimen Norrgren.Uusi Tietosanakirja 1 (1963) Johan Alopaeus aateloitiin vuonna 1772 ja hän otti käyttöön sukunimen Nordenswan. == Suvun jäseniä == * Samuel Alopaeus (1721–1793) oli suomalainen pappi ja mineralogi * Johan Alopaeus (1731–1811), aateloitiin vuonna 1772 nimellä NordenswanNordisk familjebok – Nordensvan * Magnus (Maximilian) Alopeus (1748–1822), Venäjää palvellut diplomaatti, todellinen salaneuvos * David AlopeusErik Tuomas Kettunen: Viipurista Euroopan huipulle. s. 7–8 "Hän käyttää elämänsä aikana vain jälkimmäistä nimeä ja veljensä tapaan kirjoittaa sukunimensä Alopeus..." (1769–1831), Venäjää palvellut diplomaatti ja todellinen salaneuvos, Magnus Alopeuksen veli, kreivi ** kreivi Fredrik Alopaeus (1810–1862), suomalainen kenraali Venäjän armeijassa, Davidin poika Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 – Alopaeus, Fredrik Vanhan Suomen aatelismarsalkat * Magnus Jacob Alopaeus (1743–1818), Porvoon piispa 1809–1818 ** Pehr Johan Alopaeus (1773–1814), sivistyshistorioitsija, koulumies, Magnus Jakob Alopaeuksen poika *** Magnus Erik Alopaeus (1806–1874), lääninrovasti, teologian kunniatohtori, valtiopäivämies, Pehr Johan Alopaeuksen poika **** Johan Magnus Alopaeus (1837–1913), opettaja, rehtori ja samomalehden toimittaja, Magnus Erik Alopaeuksen poika **** Gerhard Pehr Alopaeus (1849–1926), juristi, valtiopäivämies ja Mikkelin pormestari, Magnus Erik Alopaeuksen poika ***** Ivar Gerhard Alopaeus (1879–1931), juristi, pankinjohtaja ja Viipurin oikeuspormestari, Gerhard Pehr Alopaeuksen poika ***** Erik Alopaeus (1883–1923), eduskunnan ensimmäinen oikeusasiamies, Gerhard Pehr Alopaeuksen poika **** Ivar Gabriel Alopaeus (1855–1918), juristi ja Haminan pormestari, Magnus Erik Alopaeuksen poika ** Magnus Alopaeus (1775–1843), opettaja, pappi ja professori, Aurora-seuran jäsen, Magnus Jakob Alopaeuksen poika * Jakob Alopaeus (1812–1882), tykistönkenraali * Jutte Alopaeus (s. 1870), suomalainen lastenkirjailija * Carl Henrik Alopaeus (1825–1892), Porvoon piispa 1885–1892 * Erik Tuomas-Kettunen (1916–2001), vuorineuvos, kirjailija * Marianne Alopaeus, o.s. Rosenbröijer (1918–2014), suomenruotsalainen kirjailija * Valpuri Alopaeus (1919–1969), kirjallisuuden suomentaja * Veli Tuomas-Kettunen (1932–2015), lavastaja, kuvataiteilija * Marja Alopaeus (s. 1945), kirjallisuuden suomentaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suvut
Itsereflektio

Itsereflektioksi kutsutaan oppimisen psykologiassa mietiskelyä, harkintaa, heijastusta, jonka avulla oppija heijastaa oppimansa käsityksen näkyviin, jotta sitä voi paremmin tarkastella ja tarvittaessa muuttaa. Reflektiossa oppija tarkastelee ja käsittelee uusia kokemuksiaan voidakseen muodostaa uutta tietoa tai uusia näkökulmia aikaisempiin tietoihinsa. Reflektiivinen oppija on vuorovaikutuksessa sekä ympäristönsä että itsensä kanssa. Hän arvioi oppimistehtävän vaikeutta ja sen vaatimuksia suhteessa itseensä. Reflektio pitääkin sisällään myös affektiivisia, tunteisiin ja arvoihin liittyviä osia. == Katso myös == * Introspektio == Lähteet == Luokka:Kognitio Luokka:Kognitiivinen psykologia Luokka:Kognitiivinen neurotiede Luokka:Mielenfilosofia
Lee Camp

Lee Camp (s. 22. elokuuta 1984) on brittiläinen jalkapalloilija. Camp pelasi vuosina 2002–2007 Derby Countyssa; nykyinen seura on Norwich City. Lisäksi hän on ollut lainassa Burton Albionissa, Norwich Cityssä, Queens Park Rangersissa sekä Nottingham Forestissa, joista kahteen viimeisimpään hän siirtyi pysyvästi laina-aikojen jälkeen. Camp pelasi aikoinaan Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, mutta edustaa nykyisin Pohjois-Irlantia. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Washington National Cathedral

Washington National Cathedral (virallisesti Cathedral Church of Saint Peter and Saint Paul in the City and Diocese of Washington) on katedraali Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Se on maailman kuudenneksi ja Yhdysvaltain toiseksi suurin kirkkorakennus. Kirkko kuuluu Yhdysvaltain episkopaaliselle kirkolle. Arkkitehti George Frederick Bodleyn suunnitteleman katedraalin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1907 peruskiven muurauksella presidentti Theodore Rooseveltin läsnä ollessa. Rakennustyöt kestivät noin 80 vuotta: ne saatiin lopullisesti päätökseen vuonna 1990. Tuolloista tilaisuutta kunnioitti läsnäolollaan presidentti George H. W. Bush. Katedraalia rahoittaa ja ylläpitää Protestant Episcopal Cathedral Foundation. Katedraali lisättiin Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisteriin 1974. Katedraalissa vierailee vuosittain noin 700 000 kävijää. == Katedraali fiktiossa == Washington National Cathedral esiintyy erittäin vähän fiktiossa; tunnetuin lienee Clive Cusslerin kirjassa Hurrikaanin silmässä jonka loppusivuilla vietetään päähenkilö Dirk Pittin ja hänen elinikäisen naisystävänsä Loren Smithin häitä juuri tässä kirkossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut . Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Washingtonissa (DC) Luokka:Washingtonin (DC) kirkot Luokka:Yhdysvaltain katedraalit Luokka:Kivikirkot Luokka:Yhdysvaltain episkopaalinen kirkko
John Smith (painija)

John Smith (s. 9. elokuuta 1966) on yhdysvaltalainen entinen vapaapainija, kaksinkertainen olympiavoittaja ja nelinkertainen maailmanmestari. Smith aloitti painiuransa vuonna 1971. Vuonna 1983 hän saavutti juniorien MM-hopeaa 60 kilogramman sarjassa. Vuonna 1984 hän voitti 57-kiloisten sarjan omassa ikäluokassaan maailmancupissa, ja sijoittui seuraavana vuonna ikäluokassaan 62-kiloisten sarjassa MM-pronssille. Vuonna 1986 Smith voitti kultamitalin Hyvän tahdon kisoista. Seuraavana vuonna hän voitti kultamitalin Pan-Amerikan kisoissa kuten myös syksyllä Clermont-Ferrandin MM-kisoissa, missä hän kukisti loppuottelussa neuvostoliittolaisen Hazar Isajevin. Vuonna 1988 Smith voitti kultamitalin Soulin olympiakisoissa, missä hän päihitti loppuottelussa niin ikään neuvostoliittolaisen Stefan Sarkisjanin. Vuonna 1989 Smith sijoittui maailmancupissa sarjassaan toiseksi. Syksyllä hän voitti kultamitalin Maritgnyn MM-kisoissa. Loppuottelussa vastassa oli Kanadan Gary Bohay. Smith voitti maailmanmestaruuden myös seuraavana vuonna Tokion MM-kisoissa, missä hän kukisti finaalissa Bulgarian Rosel Vasilevin. Samana vuonna hän voitti sarjansa myös Hyvän tahdon kisoissa. Vuonna 1991 Smith voitti Havannassa pidetyistä Pan-Amerikan kisoista kultamitalin. Samaten hän voitti sarjansa maailmancupissa ja syksyllä Varnan MM-kisoissa voitti uransa neljännen maailmanmestaruuden päihitettyään loppuottelussa Italian Giovanni Schillacin. Smith päätti uransa 1992 Barcelonan olympialaisiin ja kultamitaliin, jonka hän saavutti voitettuaan loppuottelussa Iranin Askari Mohammedianin. Kaikkiaan Smith saavutti kansainvälisellä tasolla sata voittoa ja kärsi vain viisi tappiota. Nykyisin hän toimii Oklahoman osavaltion yliopiston painijoukkueen, jonka riveissä itsekin aikoinaan paini, päävalmentajana. Kansallisella tasolla Smith saavutti aikanaa Yhdysvaltain amatööriurheiluliiton mestaruudet vuosina 1987 ja 1988. ==Lähteet== * FILA:n tietokanta * Smith Oklahoman yliopiston sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaapainijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat
Angelo Balanta

Angelo Balanta (s. 1. heinäkuuta 1990 Bogotá) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän aloitti ammattilaisuransa kaudella 2007–2008; sopimus Queens Park Rangersin kanssa on alustavasti voimassa vuoteen 2010. Balantan pelipaidan numero on 36. Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Donald in Cold Shadow

Donald in Cold Shadow, tunnetaan myös nimillä Donald in Maui Mallard ja Maui Mallard in Cold Shadow, on vuonna 1995 ilmestynyt Eurocomin kehittämä ja Disney Interactiven julkaisema videopeli. Se julkaistiin Microsoft Windowsille, Game Boylle, Super NESille ja Mega Drive/Genesis-konsolille. Pelissä seikkailee Aku Ankan näköinen ja tapainen Maui Mallard, joka on etsivä, mutta voi noitatohtorin ansiosta muuttua ninjaksi, Cold Shadow’ksi. == Juoni == Pelissä käydään läpi kahdeksan tasoa, tarkoituksena pelastaa mutasorsien idoli nimeltään Shabuhm. He kutsuvat paikalle loppuunpalaneen, räikeäpukuisen ankan, jonka on tarkoitus pelastaa Shabuhm noitatohtorilta. == Tasot == * Mojo-kartano on vanha kartano täynnä yllätyksiä, salaovia ja kummittelevia tarjoilijoita. Tason lopuksi Maui kohtaa jättiläishämähäkin. * Ninjojen koulukoti, jossa Maui saa voimansa muuttua ninjaksi. * Mudrake Mayhem, jossa on ilkeät olympialaiset. * Mauin uhraus, jossa Maui pääsee tulivuoreen. * Ankkuustesti, jossa mennään kovaa puissa ja taistellaan Sammakkopomoa vastaan. * Tapaus lentävä ankka, jossa ollaan veden alla laivan hylyssä. * Kuolleiden valtakunta on paikka, jossa Quakoon sielu pelastetaan. * Mojo-linnake, jossa Maui tapaa pääpahiksen, noitatohtorin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Disney-videopelit
Medicinmannen

Medicinmannen on vuonna 2005 tehty ruotsalainen televisiosarja, jonka on luonut Jens Dahl. Se esitettiin ensimmäisen kerran 25. syyskuuta 2005 TV4:llä Ruotsissa. Sarja on genreltään jännitysdraama, ja sen ovat ohjanneet Daniel Lind Lagerlöf ja Kjell Sundvall. Sarjan ensiesityksen näki Ruotsissa lähes kaksi miljoonaa katsojaa. ==Juoni== Martin Holst on lääkeyhtiö Holst Medicalsin toimitusjohtaja. Juuri ennen kuin yhtiön uusi masennuslääke, Zylomin, on tulossa lanseeratuksi, yhtiön varastoon murtaudutaan ja sieltä varastetaan pallumite-nimistä ainetta, jota tarvitaan Zylominin valmistukseen. Pian sen jälkeen Martinin poika Jonas kidnapataan. Martin yrittää saada poikansa takaisin ja selvittää, ketkä ovat murron takana. ==Rooleissa== Luokka:Ruotsalaiset televisiosarjat Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:TV4:n televisio-ohjelmat
Henri Lansbury

Henri George Lansbury (s. 12. lokakuuta 1990) on brittiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän oli Arsenalissa nuorisopelaajana jo vuodesta 1999; ammattilaissopimus solmittiin vuonna 2007. Hän pääsi Arsenalin joukkueessa kentälle kolmessa valioliigaottelussa. Lansbury pelasi pääasiassa muissa seuroissa lainasopimuksilla, kunnes hän siirtyi vuonna 2012 Nottingham Forestiin. Lansbury siirtyi tammikuussa 2017 Aston Villaan, joka nousi vuonna 2019 Valioliigaan. Hän pelasi Valioliigassa kaudella 2019–2020 kymmenen ottelua, joista kaksi avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän ei mahtunut enää pelaavaan kokoonpanoon ja siirtyi tammikuussa 2021 yhtä sarjatasoa alemmas Bristol Cityyn, jossa hän pelasi kevätkauden aikana 16 mestaruussarjan ottelua. Kesällä 2021 hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Luton Towniin. Lansbury on pelannut Englannin eri juniorimaajoukkueissa yli 40 ottelua. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 neljä ottelua ja teki kaksi maalia. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009, joissa Englanti saavutti hopeaa, hän pelasi viisi ottelua ja teki kolme maalia. Alle 21-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2011 hän pelasi kolme ottelua. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Cattermole

Lee Cattermole (s. 21. maaliskuuta 1988) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Alankomaiden pääsarjassa pelaavaa VVV-Venloa. Cattermole aloitti ammattilaisuransa Middlesbrough'ssa kaudella 2005–2006. Hän edusti kaudella 2008–2009 Wigan Athleticia ja sen jälkeen kymmenen kautta Sunderlandia. Cattermole on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on myös edustanut Englantia alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Cattermolen serkku on muusikko Paul Cattermole. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taavi-tontun maailma

Taavi-tontun maailma (myös Taavi-tontun huikeat seikkailut, ) on Harvey Weinsteinin ohjaama, Tontut-animaatiosarjan jaksoista koostettu elokuva, joka julkaistiin kotivideotallenteille vuonna 1987. Elokuva on koostettu sarjan jaksoista 1, 6, 8, 9, 11, 14 ja 25. Elokuva ja sarja perustuvat Wil Huygenin kirjoittamiin kirjoihin Suuri tonttukirja ja Tonttujen kutsu. == Juoni == Vanha kirjailija on kirjoittanut useita tarinoita tontuista. Kaikki eivät kuitenkaan usko tonttuihin, eikä kirjailijakaan tiedä että he todella ovat olemassa. Yhtenä iltana hänen ikkunalleen ilmaantuukin oikea tonttu. Tonttu esittelee itsensä Taaviksi. Hän on hiukan harmistunut kun saa kuulla, että tontuista on kirjoitettu kirjoja, mutta ilman tonttujen näkökulmaa. Kirjailija lupaa hyvittää erheensä kuulemalla tarinoita tonttujen maailmasta. == Suomenkielinen toteutus == Ohjaus: Anne Nádasi ja Juha Westerlund Tunnuslaulu: Anja ja Timo Tyrväinen Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
M/S Iberus

M/S Iberus () oli vuonna 1978 rakennettu 129,15-metrinen kaapelialus. Alun perin alus oli rahtilaiva. Laivan rakensi Rauma-Repolan Rauman telakalla. Alus romutettiin 2000-luvun alussa Kiinassa. Iberuksen sisaraluksia ovat yhä liikenteessä olevat M/S Notos, M/S Puerto Eden, M/S Dorrat Jeddah, M/S Kaduna sekä jo romutettu M/S Caribe. == Käyttöhistoria == 28\. lokakuuta 1977 alus laskettiin vesille ja 2. helmikuuta 1978 se luovutettiin Fanco N.V:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Curaçaon lipun alle Buraidah -nimisenä. Kotisatamaksi tuli Willemstad. Luovutuksen jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin YIT RoRo Linen liikenteeseen reitille Helsinki/Turku–Malmö–Bremerhaven–Amsterdam–Jedda–Al Hudaydah. 21. elokuuta 1979 suomalainen Bore Line -varustamo osti Buraidahin ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. 4. syyskuuta alus sai nimen Bore Sea, jonka jälkeen se aloitti liikennöinnin reitillä Helsinki–Kotka–Göteborg–Helsingborg–Helsinki. Toukokuussa 1981 alus aikarahdattiin Broströms Rederi AB:lle, joka teki aluksella kaksi matkaa Välimerelle. Heinäkuussa 1981 Bore Sea aikarahdattiin Mercandia Shippingin liikenteeseen. Elokuussa alus aikarahdattiin jälleen Broströms Rederi AB:n liikenteeseen. Toukokuussa 1982 rahtaus päättyi. 22\. toukokuuta 1985 Compagnie de Navigation Transoceeanique Suisse S.A. osti aluksen ja rekisteröi sen Sveitsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Basel. 31. toukokuuta alus luovutettiin uudelle omistajalle ja samalla se sai nimen Villars. 7. kesäkuuta–7. lokakuuta 1995 väliseksi ajaksi alus aikarahdattiin TT-Linen Travemünden ja Trelleborgin väliseen liikenteeseen. Lokakuusta 1995 helmikuuhun 1996 Villars oli aikarahdattuna North Sea Ferriesin Middlesbroughin ja Rotterdamin väliseen liikenteeseen. Vuonna 1998 alus aikarahdattiin DFDS Tor Linen liikenteeseen. Myöhemmin samana vuonna Telecomunicaciones Marinas S.A. osti aluksen ja rekisteröi sen Espanjan lipun alle nimellä Iberus. Kotisatamaksi tuli Kanariansaarilla sijaitseva Santa Cruz de Tenerife. Omistajanvaihdoksen jälkeen Iberus muutettiin kaapelialukseksi. 2000-luvun alussa alus romutettiin Kiinassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Buraidah Iberus Luokka:Rauma-Repolan valmistamat alukset