EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Turangalîla-sinfonia

Turangalîla-sinfonia on Olivier Messiaenin vuosina 1946–1948 säveltämä sinfonia, jonka tilasi Messiaenilta Serge Koussevitzky. Sinfonian ensiesitti Bostonin sinfoniaorkesteri vuonna 1949 Leonard Bernsteinin johdolla. Noin 80 minuuttia kestävä sävellys jakautuu kymmeneen osaan. Turangalîla-sinfoniassa on käytetty ondes Martenot -soitinta. Siinä on myös kohtia, joissa pianolla on erityisen tärkeä osuus. Messiaen kertoi sinfonian nimen tulevan sanskriitin sanoista turanga ja lîla, jotka yhdessä tarkoittavat "rakkauslaulua". Helsingin Sanomien Seppo Heikinheimon mielestä sinfoniaa voi pitää yhdessä suhteessa tärkeänä merkkipaaluna: ”Se ennakoi ja vei jo etukäteen suureen huipennukseen tyylin, jota erilaiset minimalistit alkoivat kehitellä paljon myöhemmin. Molemmat perustavat musiikkinsa toiston hypnoottisuuteen, mutta siinä, missä minimalistit pystyvät vain onttoon veivaamiseen, Messiaenin musiikissa on tiettyä hypnoottisuutta, hyvässä akustikassa vaikuttavuuttakin.” Messiaenin orkestrointia Heikinheimo ei niinkään arvostanut: ”Hän käyttää orkesteria kuin huono urkuri, joka osaa vain vetää päälle kaikki äänikerrat tai vähentää ne minimiin. Erilaisten soitinten värien sekoittamista hän harrastaa vain harvoin, vaikka se on urkurin taitojen a ja o. Sen vuoksi Messiaenin orkesteri soi melkein aina samanlaiselta, kieltämättä omaleimaiselta, koska kukaan muu ei sävellä näin: lapsekkaan riemukkaita ja yksinkertaisen diatonisia toitotuksia enimmäkseen koko orkesterille ja pianolle, vahvistuksena vielä hurmioituneesti ujeltava ondes Martenot.” Esa- Pekka Salonen ja Philharmonia-orkesteri sekä Simon Rattlen johtama Birminghamin sinfoniaorkesteri levyttivät Turangalîla-sinfonian 1980-luvun lopulla, ja Helsingin Sanomien Jukka Isopuro piti molempia levytyksiä erinomaisina. Gramophone-lehden Richard Whitehousen mielestä hyviä levytyksiä ovat tehneet myös Seiji Ozawa ja Toronton sinfoniaorkesteri (RCA 1967), Kent Nagano ja Berliinin filharmonikot (Teldec 2001), Juanjo Mena ja Bergenin filharmoninen orkesteri (Hyperion 2012) sekä Hannu Linnun johtama Radion sinfoniaorkesteri (Ondine 2014). ==Osat== # Introduction (modéré, un peu vif) # Chant d'amour I (modéré, lourd) # Turangalîla I (presque lent, rêveur) # Chant d'amour II (bien modéré) # Joie du sang des étoiles (vif, passionné, avec joie) # Jardin du sommeil d'amour (très modéré, très tendre) # Turangalîla II (un peu vif - bien modéré) # Développement de l'amour (bien modéré) # Turangalîla III (bien modéré) # Final (modéré, presque vif, avec une grande joie) ==Lähteet== Luokka:Sinfoniat Luokka:Olivier Messiaenin teokset Luokka:1940-luvun musiikkiteokset
Nenä (ooppera)

Nenä () on Dmitri Šostakovitšin vuosina 1927–1928 säveltämä satiirinen ooppera. Se perustuu Nikolai Gogolin samannimiseen novelliin. Teoksen ensiesitys oli Leningradissa 18. tammikuuta 1930. Ooppera kertoo pietarilaisesta virkamiehestä, jonka nenä lähtee pois hänen kasvoiltaan ja alkaa elää itsenäisesti. Oopperassa käytetään erilaisia tyylejä, kuten atonaalisuutta. Siinä on myös paikoittain vaikutteita kansanmusiikista. File:The Nose 1 2013.jpg File:The Nose 3 2013.jpg File:The Nose 12 2013.jpg File:The Nose 10 2013.jpg File:The Nose 16 2013.jpg File:The Nose 21 2013.jpg ==Lähteet== Luokka:Dmitri Šostakovitšin teokset Luokka:Venäjänkieliset oopperat Luokka:1920-luvun musiikkiteokset
Oboesonaatti (Poulenc)

Francis Poulencin sonaatti oboelle ja pianolle on vuodelta 1962. Se on yksi säveltäjän viimeisistä teoksista. Poulencin oboesonaatti koostuu kolmesta osasta ja on omistettu säveltäjä Sergei Prokofjevin muistolle. Teos kestää soitettuna noin kolmetoista minuuttia. Oboesonaatti on yksi Poulencin kolmesta puhallinsoitinsonaatista. Muut ovat huilusonaatti vuodelta 1956 ja klarinettisonaatti vuodelta 1962. Luokka:Francis Poulencin teokset Luokka:Sonaatit
Julkistus

Julkistus on ohjelmiston elinkaaren vaihe, jossa ohjelman kehitys ja testaus on saatu päätökseen ja ohjelmatuote asetetaan käyttäjille saataville. Ohjelmistotuote voidaan julkistaa yleisesti saataville jollekin Internetissä sijaitsevalle palvelimelle. Jos ohjelmistotuote on tehty jollekin yksittäiselle asiakkaalle, ohjelmisto asennetaan sen sijaan kohdejärjestelmään. Julkistuksessa ohjelmatuotteen komponentit kerätään ja pakataan yhteen pakettiin, lisätään tuoteinformaatio, lisenssiehdot ja riippuvuussuhteet toisista ohjelmista ja käyttöjärjestelmistä. == Katso myös == * Paketinhallintajärjestelmä * Ohjelmistotuotanto * Ohjelmiston versionhallinta Luokka:Ohjelmistoprojektin hallinta Luokka:Versionhallinta
Neljä vuodenaikaa

Neljä vuodenaikaa () on Antonio Vivaldin säveltämä neljän viulukonserton sarja. Sarja sävellettiin noin vuonna 1720 ja julkaistiin vuonna 1725. Neljä vuodenaikaa on Vivaldin tunnetuin teos. Vivaldi julkaisi konserttojen yhteydessä sonetteja. Heti teoksen julkaisemisen jälkeisenä vuotena Johann Sebastian Bach viittasi kevät -osion teemaan kahdeksalla nuotilla kantaatissaan nr. 27, aarian "Willkommen! will ich sagen" alussa. == Osat == Jokaisessa Neljän vuodenajan konsertossa on kolme osaa, joista kaksi on nopeita ja yksi hidas. Konserttojen osat ovat: * Konsertto No. 1 E-duuri, Op. 8, RV 269, ”La primavera” (Kevät) # Allegro # Largo e pianissimo sempre # Danza pastorale: Allegro * Konsertto No. 2 g-molli, Op. 8, RV 315, ”L’estate” (Kesä) # Allegro non molto – Allegro # Adagio – Presto – Adagio # Presto * Konsertto No. 3 F-duuri, Op. 8, RV 293, ”L’autunno” (Syksy) # Allegro # Adagio molto # Allegro * Konsertto No. 4 f-molli, Op. 8, RV 297, ”L’inverno” (Talvi) # Allegro non molto # Largo # Allegro == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sonetit ja niiden käännökset englanniksi * IMSLP: Le quattro stagioni Neljä vuodenaikaa Luokka:1720-luvun musiikkiteokset Luokka:Viulukonsertot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kenya Airways

Kenya Airways on Kenian kansallinen lentoyhtiö. Sen päälentoasema on Jomo Kenyattan kansainvälinen lentoasema, Nairobissa. Nairobissa sijaitsee myös yhtiön päämaja. Kenya Airwaysillä on 34 kohdetta Afrikassa, Euroopassa ja Aasiassa, joihin se lentää. Yhtiön omistavat yksittäiset kenialaiset osakkeenomistajat (32,5 %), KLM (26 %), Kenian hallitus (23 %), Kenian instituutionaaliset investoijat (15,7 %) ja ulkomaiset investoijat (3,8 %). 5\. toukokuuta 2007 yhtiön Boeing 737-800 matkustajalentokone syöksyi maahan lennolla KQ 507 Kamerunissa. Koneessa oli yhteensä 114 ihmistä. Koneen hylky löytyi kolmen vuorokauden kuluttua uponneena suohon. Hylystä ei löytynyt eloonjääneitä. Marraskuussa 2021 Kenya Airways ja South African Airways allekirjoittivat Strategic Partnership Framework -sopimuksen, jonka tavoitteena on perustaa yleisafrikkalainen lentoyhtiö vuoteen 2023 mennessä. == Laivasto == Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 10,6 vuotta. Kenya Airwaysin laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Boeing 737-300SF 2 — Boeing 737-700 2 — Boeing 737-800 8 — Boeing 777-300ER 3 — Boeing 787-8 Dreamliner 9 — Embraer ERJ-190AR 15 — Yhteensä 39 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kenya Airways Luokka:Kenialaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt Luokka:SkyTeam
Lustosavikronologia

thumb|300px|Auki kaivettu savipatja sortuu ja murenee niin, että lustot näkyvät selvästi. Kuva Baumkirchenistä Itävallasta. thumb|250px|Suurennoksessa huomaa eriväristen savikerrostumien vaihtelut. Toistuvat samaa väriä olevat eri kerrokset syntyivät eri vuosina. Lustosavikronologia on iänmääritysjärjestelmä, joka perustuu lustosavikerrostumiin. Menetelmällä voi määrittää lampien ikää ja tutkia esimerkiksi jään vetäytymistä joltakin alueelta. Tunnetuin savikronologia on Ruotsin savikronologia, joka kattaa 13 200 vuotta. Menetelmää kehitti ja teki tunnetuksi Gerard De Geer Ruotsissa 1900-luvun alkupuolella. Hyvin vanhoja lustosavia on Japanin Suigetsu- järvessäLake Varves Accuracy in Genesis 28.10.1998. ja myös Puolan Gościąż- ja Perespilno- järvissä. == Katso myös == *Iänmääritys *Vuosirengasajoitus *Paleoklimatologia *Suigetsu *Lustosavi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Jäätikkötiede Luokka:Iänmääritys
Petri Takala

Petri Takala (s. 1968 ForssaMtv.fi: Meteorologi joka käveli kohti kameraa: pitkät hiukset hulmusivat tvssä vain kerran ) on entinen meteorologi. Hän on toiminut Forecan päämeteorologina. Takala työskenteli 1998–2011 MTV3-kanavalla. Televisiossa esiintyessään hänellä oli tapana kävellä pää kenossa kohti kameraa lähetyksen päätteeksi. Hänen kertomansa mukaan tämä oli ohjaajan työtä helpottava merkki siitä, että säätiedotus oli tältä erää päättynyt. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vodlajoki

Vodlajoki () on 149 kilometriä pitkä Äänisen itärannalle laskeva joki Puudožin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Joen valuma-alue kattaa 13 700 neliökilometriä. Vodlajoen leveys vaihtelee 250 ja 425 metrin välillä. Vodlajoki alkaa Vodlajärven koillisrannalta, josta se virtaa aluksi kohti itää ja kääntyy sitten etelään. Tästä joen alkuosasta käytetään myös nimeä Suhaja Vodla. Aivan Karjalan tasavallan itärajalla Vodlajokeen yhtyy lännestä Vama- joki ja pohjoisesta Arkangelin alueelta Nietomajoki. Vama sai alkunsa alun perin pienestä järvestä Vodlajärven itäpuolelta, mutta nykyisin se on yhdistetty myös Vodlajärveen. Jonkin matkaa Vodla-nimisen kylän jälkeen Vodlajoki kääntyy lounaaseen. Kubovon kylän luona jokeen laskee idästä Kolodojoki. Krivtsyn kylän luona joki kääntyy länteen ja laskee lopulta Šallan luona Ääniseen. Joen alajuoksun varrella sijaitsee Puudožin kaupunki. Alajuoksusta soveltuu laivaliikenteelle noin 25 kilometriä. Muun osan liikennöinnin estävät kosket, joita on kaikkiaan 38. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Brockhaus-Efron. Pietari, 1890-1907. Tietosanakirjan Vodla- artikkelin nettiversio (academic.ru) Luokka:Karjalan tasavallan joet * Luokka:Puudožin piiri
Olkavarsi

Olkavarsi (lat. brachium) on olkanivelen ja kyynärnivelen välinen osa yläraajasta. Niveliä yhdistää yksi luu, olkaluu. Olkavarren etuosassa on kolme lihasta (hauislihas, korppilisäke-olkaluulihas ja olkavarsilihas). Hauislihas on olkavarren alueen lihaksista suurin ja sen pääasiallinen tehtävä on kyynärnivelen koukistaminen. Sen muita tehtäviä ovat olkanivelen koukistus (käden nostaminen eteen) sekä kyynärvarren ulkokierto eli supinaatio. Olkavarsilihas koukistaa kyynärniveltä, korppilisäke-olkaluulihas ojentaa olkaniveltä. Takaosan lihaksia eli ns. ojentajalihakset on vain kaksi (kolmipäinen olkalihas ja kyynärpäälihas). Näiden lihasten tehtävänä on ensisijaisesti kyynärnivelen ojentaminen. M. triceps brachii on myös olkanivelen ojentaja. Olkaluun kehonpuolella kulkevat tärkeät kättä hermottavat hermot (n. medianus, n. ulnaris), sekä ravitsevat valtimot (a. brachialis). Lisäksi olkavarren läpi kulkee värttinähermo (n. radialis), joka hermottaa m. triceps brachiita. N. musculocutaneus hermottaa olkavarren etuosan koukistajalihaksia. Lihaksia ja hermoja ympäröi fascia brachii- sidekudoskerros. Fascia brachiin päällä on iho. Ihon ja fascian välissä kulkee kaksi suurta, pinnallista laskimoa: v. basilica kehon puolella olkavartta ja v. cephalica olkavarren ulkoreunalla. Luokka:Yläraajat
Vodlajärvi

Vodlajärvi () on järvi Puudožin piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Vodlajärven pinta-ala on 468 km², ja sen pinta on 136 metriä meren pinnan yläpuolella. Vodlajärveen laskee useita jokia lähinnä pohjoisesta ja lännestä. Suurin osa näistä on varsin pieniä. Suurin järveen laskevista joista on Ileksa, joka kerää vedet laajalta alueelta pääasiassa Arkangelin alueen puolelta. Vodlajärven luonnollinen laskujoki on Ääniseen laskeva Vodlajoki (alkuosan nimenä Suhaja Vodla), joka saa alkunsa järven koillisosasta. Nykyisin järven kaakkoisosaan on myös yhdistetty Vodlajokeen yhtyvä Vamajoki, jolloin järvestä on tullut bifurkaatiojärvi. Vodlajärvi on ollut säännöstelty vuodesta 1935 asti. Luokka:Karjalan tasavallan järvet Luokka:Vodlajoen vesistö Luokka:Puudožin piiri
Petrus Särkilahti

Petrus Särkilahti tai Pietari Särkilahti (k. 1529) oli Turun tuomiokapitulin arkkiteini, Suomen uskonpuhdistuksen edelläkävijä ja Mikael Agricolan opettaja. Särkilahden opinnot Keski-Euroopassa ajoittuvat uskonpuhdistuksen käynnistymisvaiheisiin. Särkilahti oli ensimmäinen avioliittoon mennyt suomalainen pappi.Nuorteva 2007, s.541–543 Särkilahti opiskeli Turun katedraalikoulussa Arvid Kurjen ollessa piispana. Lokakuussa 1516 hän kirjoittautui Rostockin yliopistoon ja seuraavan vuoden keväällä Leuvenin yliopistoon, joka kuului humanismin keskuspaikkoihin. Samana vuonna Leuveniin saapui Erasmus Rotterdamilainen, joka perusti yliopistoon hepreaa, kreikkaa ja latinaa opettavan laitoksen. Seuraavana vuonna Erasmus julkaisi kirjan Avioliiton ylistys, joka kuului Agricolankin kirjastoon. Särkilahden opinnoista ja oleskeluajasta Louvainissa ei ole tietoja. On epäilty, että hän olisi seurannut opetusta myös Wittenbergissä, mutta tästä ei ole asiakirjalähdettä. Särkilahti palasi Suomeen vuonna 1523 tai 1524. Hänen mukanaan oli Margareta Corneliuksentytär, jota voitaneen pitää Särkilahden puolisona, vaikka tuon ajan laki ei tuntenut papin avioliittoa. Avioituminen merkitsi käytännössä selvää julkista irrottautumista kirkon perinnäisestä järjestyksestä. Särkilahti lienee ollut ensimmäinen avioitunut pappi Ruotsin valtakunnassa. Saksassa ensimmäiset papit avioituivat vuonna 1521. Turkuun palattuaan Särkilahti toimi aluksi opettajana ja sai sitten nimityksen tuomiokapitulin toiseksi korkeimpaan virkaan eli arkkiteiniksi. Särkilahti kuoli vuonna 1529.Heininen 2007, s. 43–46. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Kristinuskon historia Suomessa Luokka:Suomen katolisen kirkon papit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Turun historia Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1529 kuolleet Luokka:Uskonpuhdistus Ruotsissa
Pasi Kuivalainen

Pasi Kuivalainen (s. 15. heinäkuuta 1972 Kuopio) on suomalainen pelaajauransa lopettanut jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti. Hän oli mukana Lillehammerin olympiapronssijoukkueessa 1994 ja MM-hopeajoukkueessa 1994. Molemmissa turnauksissa hän oli kolmosmaalivahtina. Kuivalainen pelasi SM- liigassa yhteensä 654 runkosarja- (maalivahtien ennätys) ja 39 pudotuspeliottelua. Myöhemmin Mestiksessä kertyi vielä 87 runkosarja- ja 20 pudotuspeliottelua. Kuivalainen valittiin vuonna 1998 Ässien riveissä pelatessaan Vuoden porilaiseksi urheilijaksi. Kaudella 2002-2003 Kuivalainen voitti Suomen-mestaruuden Tapparan kakkosmaalivahtina. Maajoukkueotteluita Kuivalaisen uralle mahtui 31. Pasi Kuivalainen aloitti KalPan markkinointipäällikönä 2003 syksyllä pelaamisen ohella ja torjui KalPan Mestiksen mestaruuteen keväällä 2004. Kuivalaisen ura loppui 2005 vuoden Mestisfinaaleihin Sportia vastaan, joissa hän piti maalinsa koskemattomana kaikissa kolmessa ottelussa. KalPa jäädytti Kuivalaisen pelinumeron yksi (1) 31. tammikuuta 2006 ennen Jyp-ottelun alkua. == Seurat == * 1988–1997 KalPa, Kuopio * 1997–1999 Ässät, Pori * 1999–2000 Ilves, Tampere * 2000–2003 Pelicans, Lahti * 2002–2003 Tappara, Tampere * 2003–2005 KalPa, Kuopio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kudosliima

Kudosliimat ovat lääketieteessä kliinisesti käytettyjä aineita, joiden avulla on tarkoitus liittää kudoksia yhteen tai tyrehdyttää verenvuotoa. Kudosliimoja on kahta päätyyppiä: * syanoakrylaattiliimat, joita käytetään lähinnä ihoviiltojen hoitoon * fibriiniliimat, joita käytetään sisäelin- ja verisuonikirurgiassa liimaamaan pehmytkudoksia tai verisuonia sekä tyrehdyttämään verenvuotoja. Syanoakrylaattiliimat ovat synteettisesti valmistettuja kemiallisia yhdisteitä. Ne vastaavat koostumukseltaan läheisesti taloustavarakaupoista saatavia superliimoja ja ovat myrkyllisiä käytettynä muualla kuin iholla [lähde?]. Fibriiniliimat sisältävät lähinnä ihmisestä ja naudasta eristettyjä veren hyytymistekijöitä, kuten fibrinogeenia ja trombiinia. Fibriiniliimoja on käytetty turvallisesti monien kudosten yhteydessä. Luokka:Lääketieteelliset hoidot
Igor Malkov

Igor Malkov (s. 9. helmikuuta 1965) on entinen Neuvostoliittoa urallaan edustanut pikaluistelija. Malkov oli uransa huipulla 1980-luvulla. 1984 talviolympialaisissa Sarajevossa hän voitti kultaa 10 000 metrillä ja saavutti hopeaa 5 000 metrillä vain kahden sadasosan erolla voittajaan, Ruotsin Tomas Gustafsoniin. Maaliskuussa 1984 Malkov luisteli 10 000 metrillä uuden maailmanennätyksen 14.21,51. Myöhemmin hänen ilmoitettiin luistelleen alle 14 minuutin, mutta kansainvälinen luisteluliitto ei hyväksynyt ennätystä. Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Geologian tutkimuskeskus

Geologian tutkimuskeskus (, , lyh. GTK) on työ- ja elinkeinoministeriön alainen virasto. Se tutkii kallioperää ja maaperää. Geologian tutkimuskeskuksella on Suomessa kuusi toimipistettä eri puolilla maata: Otaniemessä Espoossa, Kuopiossa, Kokkolassa, Rovaniemellä, Lopella ja Outokummussa. GTK:lla oli vuonna 2022 440 työntekijää. Lain mukaan tutkimuskeskuksen tulee tuottaa kansainvälisesti korkeatasoista tieteellistä geologian alan tietoa ja osaamista sekä innovaatioita yhteiskunnan ja elinkeinoelämän tarpeisiin, edistää elinkeinoelämän ja alueiden kilpailukykyä ja tukea yhteiskuntapolitiikan suunnittelua ja toimeenpanoa. Outokummussa sijaitsee GTK Mintec -koetehdas- ja laboratoriokokonaisuus. == Toiminta == Tutkimuskeskuksen toimialoista suurin on mineraalisektori, johon kuuluu esimerkiksi kaivostoiminta. Siihen käytetään puolet tutkimusbudjetista. Neljännes budjetista käytetään turve- ja kalliolämpöenergian ja loput yhdyskuntarakentamisen tutkimukseen. == Historiaa == Vuonna 1885 Venäjän keisari antoi asetuksen geologisten tutkimusten toimittamisesta Suomessa.https://tupa.gtk.fi/julkaisu/erikoisjulkaisu/ej_077.pdf Sitä ennen oli vuonna 1877 vuorihallituksen yhteyteen perustettu Geologinen toimisto. Geologinen Komissioni perustettiin sen jatkajaksi vuonna 1886. Myöhemmin laitoksen nimeksi tuli Geologinen tutkimuslaitos, Geologian tutkimuslaitos ja nykyinen Geologian tutkimuskeskus. Huhtikuussa 2021 Kimmo Tiilikainen valittiin Geologian tutkimuskeskuksen pääjohtajaksi. === Pääjohtajat === Laitoksen johdossa ovat toimineet * K.A. Moberg 1886–1893 * Johannes Sederholm 1893–1933 * Aarne Laitakari 1935–1960 * Vladi Marmo 1960–1969 * Herman Stigzelius 1970–1980 * Kalevi Kauranne 1980–1991 * Veikko Lappalainen 1992–1997 * Raimo Matikainen 1997–2003 * Elias Ekdahl 2004–2014 * Mika Nykänen 2014–2021 *Kimmo Tiilikainen 2021– ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Geologian tutkimuskeskus Luokka:Geologian tutkimuslaitokset Luokka:Työ- ja elinkeinoministeriö Luokka:Suomen tutkimuslaitokset
Piet Kleine

Piet Kleine (s. 17. syyskuuta 1951) on alankomaalainen entinen pikaluistelija. Kleinen uran parhaat vuodet ajoittuivat 1970-luvulle, jolloin hän lukeutui maailman pikaluistelijoiden kärkikaartiin. Vuonna 1973 hän sijoittui yleisluistelun MM-kisoissa pronssillehttp://sports123.com/ssk/mw-all.html . Hänen uransa paras vuosi oli 1976, jolloin hän voitti Innsbruckin olympialaisissa 10 000 metrillä kultaa ja 5 000 metrillä hopeaa sekä Heerenveenin MM-kilpailuissa maailmanmestaruuden. Vielä Lake Placidin 1980 olympialaisissa hän saavutti 10 000 metrillä hopeaa. Olympialaisissa hän sijoittui mitalisijojensa lisäksi kuudenneksi 1 500 metrillä vuonna 1976 ja 5 000 metrillä vuonna 1980 sekä 18:nneksi 1 000 metrillä vuonna 1976. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ukrainalaisten nationalistien kongressi

Ukrainalaisten nationalistien kongressi (, lyhenne KUN) on vuonna 1997 perustettu ukrainalainen nationalistinen puolue, joka vaalii Stepan Banderan ja historiallisen Ukrainalaisten nationalistien järjestön (OUN) muistoa. Puoleen puheenjohtajana on maakaasunjakeluyritys Ukrainan Naftogazin johtaja Oleksei Ivženko. KUN kuului Viktor Juštšenkoa kannattaneeseen Meidän Ukrainamme -ryhmittymään vuoden 2002 parlamenttivaaleissa ja vuoden 2004 presidentinvaaleissa. ==Aiheesta muualla== *Congress of Ukrainian Nationalists Luokka:Ukrainan puolueet Luokka:Nationalistiset puolueet
Ukrainalainen kansanliike

Ukrainalainen kansanliike (Український Народний Рух) on jo Neuvostoliiton aikana järjestäytymisensä aloittanut ukrainalainen puolue. ==Vaalit== *2004 presidentinvaali 26. joulukuuta puolue kuului Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme -koalitioon *2002 parlamenttivaalit 30. maaliskuuta puolue kuului Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme -koalitioon. ==Aiheesta muualla== *People's Movement Luokka:Ukrainan puolueet
Ukrainan liberaalipuolue

Ukrainan liberaalipuolue () on ukrainalainen liberaalipuolue. Se on Liberal Internationalin tarkkailijajäsen. Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa puolue sai 0,04 % äänistä, eikä paikkoja. Presidentinvaaleissa 2004 puolue ei tukenut Viktor Juštšenkoa kannattavaa Meidän Ukrainamme -koalitiota, vaikka vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue kuului kyseiseen koalitioon. ==Aiheesta muualla== *Ukrainan liberaalipuolueen kotisivu Luokka:Liberaalit puolueet Luokka:Ukrainan puolueet
Ukrainan nuorisopuolue

Ukrainan nuorisopuolue () on ukrainalainen puolue. ==Vaalit== *2004 presidentinvaali 26. joulukuuta puolue kuului Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme -koalitioon *2002 parlamenttivaalit 30. maaliskuuta puolue kuului Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme -koalitioon. Luokka:Ukrainan puolueet
Ukrainan kansanliike

Ukrainan kansanliike () on vanha ukrainalainen uudistuspuolue, joka juontaa juurensa vuoden 1989 Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen kuuluvan Ukrainan kommunistisen puolueen vastustukseen. Sen näkyvin edustaja on Ukrainan ulkoasiainministeri Borys Tarasjuk. Vuosien 2002, 2004 ja 2006 presidentinvaaleissa puolue kuului Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme -koalitioon. Liikkeen puheenjohtaja oli vuodesta 1989 Ivan Dratš ensin yksin ja sitten helmi-maaliskuun 1992 kokouksen jälkeen yhtenä kolmesta puheenjohtajasta. Liike muodostui puolueeksi joulukuussa 1992.Taras Kuzio, Roman Senkus, Popular Movement of Ukraine, Internet Encyclopedia of Ukraine, viitattu 28.2.2022 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *People's Movement of Ukraine *Народний Рух України Luokka:Ukrainan puolueet
Euroopan solidaarisuus

Euroopan solidaarisuus () on ukrainalainen puolue. Se rekisteröitiin maaliskuussa 2001 ja oli alkujaan nimeltään Solidaarisuus (). Lokakuun 2014 parlamenttivaaleissa puolue nousi lähes 22 prosentin ääniosuudella maan suurimmaksi poliittiseksi ryhmäksi, koska se voitti myös suuren määrän kansanedustaia myös vaalipiireistä. Kaikkiaan puolue sai 132 kansanedustajaa Ukrainan parlamenttiin. Puoleen nimi oli Petro Porošenkon blokki () vuodesta 2014 vuoteen 2019, jolloin se sai nykyisen nimensä. ==Historia== Puoluetta on pidetty Ukrainan sosiaalidemokraattisesta puolueesta erkaantuneena. Petro Porošenko valittiin maan parlamenttiin ensimmäisen kerran sosiaalidemokraattien jäsenenä vuonna 1998 ja vuonna 2001 hän perusti Solidaarisuuden. Hän oli perustamassa myös Alueiden puolue -puoluetta ja liittyi 2002 Viktor Juštšenkon Meidän Ukrainamme -vaaliliittoon.http://www.theguardian.com/world/2014/may/23/petro-poroshenko- heads-landslide-ukraine-election Vuoden 2002 vaalien jälkeen Solidaarisuus- puolue ei osallistunut vaaleihin. Kesäkuussa 2003 Julija Tymošenkon johtaman Batkivštšyna-puolueen edustaja Juri Stets nimettiin puolueen johtoon.http://ukrainianweek.com/Politics/83457 Puolueen rekisteröinti peruutettiin 2013, koska se ei ollut osallistunut vaaleihin kymmeneen vuoteen. Alkuvuodesta 2014 Porošenko valittiin Vapauden ja ukrainalaisen nationalismin kansallinen allianssi "hyökkäys" -puolueen johtoon, ja se liitettiin Solidaarisuuteen, joka sai näin laillisen aseman. Puolueen nimi muutettiin 10. ylimääräisessä puoluekokouksessa elokuussa 2014. Samalle sen johtajaksi valittiin Juri Lutsenko.Solidarity Party to be renamed Bloc of Petro Poroshenko – congress 27.08.2014, interfax.com.ua, === Parlamenttivaalit 2014 === Syksyn 2014 ylimääräisissä parlamenttivaaleissa puolue sai 21,82 prosentin valtakunnallisen kannatuksen, joka toi 63 parlamenttipaikkaa (Ukrainassa puoluelistoja äänestämällä valitaan puolet parlamentista eli yhteensä 225 kansanedustajaa). Tämän ohella puolue menestyi erittäin hyvin vaalipiireissä, ja voitti kaikkiaan 69 kansanedustajaa, kun suhteelliseen vaalitapaan pohjautuva äänestys päästiin toteuttamaan 197 yhden edustajan vaalipiirissä. Näin puolue nousi parlamentin suurimmaksi ryhmäksi 132/423 paikkaosuudella. On huomattava, että Venäjän jatkaessa Krimin miehitystä ja tukiessa Itä- Ukrainan yhteiskuntarauhaa häiritsevää separatistitoimintaa (Donbassin sota), näiden alueiden 27 vaalipiirikohtaista kansanedustajapaikkaa jätettiin toistaiseksi valitsematta. Ennen vaaleja se liittoutui Vitali Klytškon UDAR- puolueen kanssa, jonka edustajat saivat kolmanneksen sen vaalilistan paikoista. Ukrainan 2011 vaalilaki kuitenkin kielsi puolueiden väliset vaaliliitot parlamenttivaaleissa. Tästä syystä Petro Porošenkon blokkiin liittyneiden, valituksi tulleiden kansanedustajien tulisi pysytellä tässä ryhmittymässä parlamentissakin. ==Lähteet== Luokka:Ukrainan puolueet
Kristillisdemokraattinen liitto

Kristillisdemokraattinen liitto () on ukrainalainen puolue. Se perustettiin vuonna 1997 nimellä Kristillis-kansallinen liitto (). Puolue on kuulunut 1998 vaaliryhmittymään Eteenpäin Ukraina, vuosina 2002, 2006 ja 2007 Viktor Juštšenkoa kannattavaan Meidän Ukrainamme/Meidän Ukrainamme-Kansan itsepuolustus -koalitioon. Vuonna 2010 se kannatti Julija Tymošenkoa presidentiksi. Puolueen edustajat erotettiin syyskuussa 2011 Meidän Ukrainamme -parlamenttiryhmästä, koska he tukivat Mykola Azarovin hallitusta. Puolueen johtaja David Žvania valittiin 2012 radaan yhden edustajan piiristä Illitšivskin kaupungista. Hän liittyi Alueiden puolueen parlamenttiryhmään. Luokka:Ukrainan puolueet Luokka:Euroopan kristillinen poliittinen liike
Jason Bonham

Jason John Bonham (s. 15. heinäkuuta 1966 Dudley, Iso-Britannia) on brittiläinen rumpali. Hän on Led Zeppelin -yhtyeen rumpalin John Bonhamin poika. Jason Bonham aloitti rumpujen soiton 4-vuotiaana. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä Airracen ollessaan 17-vuotias. Bonham on soittanut muun muassa Black Country Communionissa, jonka muita jäseniä olivat Glenn Hughes, Joe Bonamassa ja Derek Sherinian. California Breed on Bonhamin ja Hughesin perustama yhtye, jonka debyyttialbumi ilmestyi toukokuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jason Bonhamin kotisivut Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Priki

Priki on pieni kaksimastoinen purjealus, jossa molemmissa mastoissa on raakapurjeet sekä haruspurjeet, ja vähintään takimmaisessa mastossa kahvelipurje. Priki-takilasta on kehitetty helpommin hallittavissa oleva takilatyyppi brigantiini. == Lähteet == Luokka:Purjealustyypit
Vastuuarkku

Vastuuarkku on uitossa käytetty rakennelma, jonka tarkoituksena on pitää puita ohjaavat puomit paikoillaan virtaavassa vedessä. Rakenteeltaan ne ovat yleensä loivan kartion muotoisia nelikulmaisia hirsikehikoita, jotka on täytetty kivillä. Uiton loputtua suurin osa niistä on jo purettu vesiliikennettä haittaavina ja maisemaa rumentavina. Luokka:Suomen metsätalouden historia Luokka:Tavarankäsittely
Natalia Vitrenkon blokki "Kansan oppositio"

Natalia Vitrenkon blokki "Kansan oppositio" oli kahden ukrainalainen radikaalivasemmistolaisen puolueen muodostama koalitio Ukrainan vuoden 2006 parlamenttivaaleihin. Lista sai 2,93 % äänistä ja jäi alle äänikynnyksen. Jäseninä olivat: * Ukrainan edistyksellinen sosialistinen puolue * Rus Luokka:Ukrainan puolueet
Turandot (täsmennyssivu)

Turandot voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Turandot, Giacomo Puccinin säveltämä kolminäytöksinen ooppera * Turandot, Carlo Gozzin näytelmä * Turandot, Ferruccio Busonin säveltämä sarja orkesterille * Turandot, Ferruccio Busonin säveltämä ooppera.
Groove Coverage

Groove Coverage on saksalainen eurotranceryhmä. Groove Coveragen keulahahmo on Dj Novus ja laulajat Verena ja Mell. Groove Coverage teki läpimurron vuonna 2001 Mike Oldfieldin Moonlight Shadow -kappaleen tanssiversiollaan. Ryhmä on erityisen suosittu Saksassa ja sillä on ollut radiosoittoja USA:ssa. Groove Coverage on julkaissut 3 virallista albumia Cover Girl, 7 years & 50 days ja 21st Century. Groove Coveragen tunnetuimmat hitit ovat "Poison" ja "Moonlight Shadow". "Moonlight Shadow" on alun perin Mike Oldfieldin tekemä. "Poison" on Alice Cooperin käsialaa. ==Diskografia== === Singlet ja maxit === * Hit Me (2001) * Are U Ready (2002) * God Is A Girl (2002) * The End (2003) * Poison (2003) * 7 Years & 50 Days (2004) * She (2004) * Runaway (2004) * Holy Virgin (2005) * 21st Century Digital Girl (2006) * On the Radio (2006) * Because I Love You (2007) * Innocent (2010) * Angeline (2011) * Think About the Way (2012) * Riot on the Dancefloor (2012) * Tell Me (2014) * Wait (2014) * Million Tears 2015 (2015) * Wake Up (2017) === Albumit === * Cover Girl (2002) * 7 Years & 50 Days (2004) * 21st Century (2006) * Greatest Hits (2007) * Riot on the Dancefloor (2012) === Remixit === * Chupa Arriba (Remix, 2001) * Dj Valium - Bring The Beat Back (Remix, 2002) * X-perience - Its A Sin (Remix, 2002) * Special D - Come With Me (Remix, 2002) * Silicon Bros - Million Miles From Home (Remix, 2002) * Seven - Spaceman Came Traveling (Remix, 2003) * Dj Cosmo - Lovesong (Remix, 2003) * Sylver - Livin My Live (Remix, 2003) * Marta "Mandaryna" Wisniewska- Here I Go Again (Remix, 2004) * Sylver - Love Is An Angel (Remix, 2004) * Baracuda - Ass Up (Remix, 2005) * Melanie Flash - Halfway To Heaven (Remix, 2006) * N-Euro - Lover On The Line (Remix, 2006) * Max Deejay VS. Miko - Whats up! (Remix , 2006) * Baracuda - Ladida (Remix, 2007) Discogs.com: Groove Coverage == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Groove Coveragen kotisivut * Groove Coveragen Myspace Sivusto * Groove Coverage Discogsissa Luokka:Saksalaiset popyhtyeet Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Francesco Cilea

Francesco Cilea (23. heinäkuuta 1866 – 20. marraskuuta 1950) oli italialainen säveltäjä. Hän opetti musiikkia Firenzessä, Palermossa ja Napolissa vuosina 1916-1936. Cilea oli pääasiassa oopperasäveltäjä. Hän sävelsi oopperoiden lisäksi muun muassa pianokappaleita ja kamarimusiikkia. Suurin osa Cilean oopperoista on veristisiä. == Teokset == === Oopperat === * Gina (1889) * La Tilda (1892) * L'Arlesiana (1897) * Adriana Lecouvreur (1902) * Gloria (1907) Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Francesco Cavalli

Pier Francesco Cavalli (14. helmikuuta 1602 – 14. tammikuuta 1676) oli italialainen säveltäjä. Hänen ristimänimensä oli Pietro Francesco Caletti- Bruni, mutta hänet tunnetaan paremmin Francesco Cavallina. Cavalli oli kotoisin Cremasta, mutta vaikutti pääasiassa Venetsiassa. Cavalli pääsi Basilica di San Marcoon laulajaksi vuonna 1616, toiseksi urkuriksi vuonna 1639, ensimmäiseksi urkuriksi vuonna 1665 ja maestro di cappellaksi vuonna 1668. == Ooppera == Cavalli sävelsi muun muassa 42 oopperaa. *La Calisto *Giasone on Cavallin arvostetuin ooppera vuodelta 1649. *Ercole Amante on ooppera, jonka Cavalli sai tehtäväkseen säveltää Ludvig XIV:n vuonna 1660 järjestettyihin häihin. Ooppera sai kuitenkin ensiesityksensä vasta vuonna 1662. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1602 syntyneet Luokka:Vuonna 1676 kuolleet
Lawrence Makoare

Lawrence Makoare (s. 20. maaliskuuta 1968 Bastion Point, Auckland) on uusiseelantilainen maorinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Peter Jacksonin Sormuksen ritarit -elokuvasta, jossa hän näyttelee uruk-hain päällikköä Lurtzia. Lisäksi hän näyttelee Kuninkaan paluu -elokuvassa Angmarin Noitakuningasta ja Gothmogia, örkkien komentajaa Pelennorin kenttien taistelussa. Makoarella oli myös pieni sivurooli elokuvassa Kuolema saa odottaa (2002). == Filmografia == Ilmestymisvuosi Nimi Rooli 1994 Rapa Nui Atta 1999 Greenstone (televisiosarja) Rameka 1999 Soturin varjo – Kerran sotureita 2 Grunt 2000 The Feathers of Peace Pemako 2000 The Price of Milk Nephew 2001 Crooked Earth Kahu Bastion 2001 Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit Lurtz 2002 The Māori Merchant of Venice Pirihina o Morako 2002 Kuolema saa odottaa Mr. Kil 2003 Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu Angmarin Noitakuningas/Gothmog 2007 The Ferryman Snake 2013 Hobitti – Smaugin autioittama maa Bolg == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Lawrence Makoaren virallinen sivusto * Luokka:Uusiseelantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuomas Grönman

Tuomas Oskar Grönman (s. 22. maaliskuuta 1974 Viitasaari) on suomalainen urheilupsykologi ja entinen jääkiekkopuolustaja. Hän oli mukana voittamassa olympiapronssia Naganossa vuonna 1998. == Pelaajaura == Quebec Nordiques varasi Grönmanin NHL:ään vuonna 1992 toisella kierroksella numerolla 29. Grönman ei kuitenkaan koskaan pelannut peliäkään Nordiquesin organisaatiossa, vaan Coloradon Denveriin muuttanut seura kauppasi hänet kesällä 1996 Chicago Blackhawksiin vastineeksi vuoden 1998 toisen kierroksen varausvuorosta. Chicago puolestaan kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa Greg Johnsoniin lokakuussa 1997. NHL:ssä Grönman pelasi Blackhawksissa ja Penguinsissa yhteensä 38 ottelua tehoin 1+3=4. Kaudelle 1999–2000 Grönman palasi Suomeen ja pelasi yhden kauden Jokereissa. Kauden jälkeen hän palasi Raumalle ja pelasi kahden kauden aikana 43 ottelua Rauman Lukossa. Viimeiseksi jääneen kautensa 2002–2003 Grönman pelasi TPS:n joukkueessa. Hän joutui lopettamaan uransa 29-vuotiaana loukkaantumisten takia. == Pelaajauran jälkeen == Aktiiviuran jälkeen Grönman opiskeli psykologiaa Turun yliopistossa. Nykyään hän toimii urheilupsykologina perustamassaan Tuomas Grönman Oy:ssa. Kaudella 2012–2013 hän toimi myös Suomen U17-maajoukkueen valmennusryhmässä. Uran jälkeen Grönman on toiminut myös kommentaattorina Nelosen jääkiekkolähetyksissä vuodesta 2007 alkaen ja Jääkiekkolehden kolumnistina, sekä myöhemmin Nelonen Pron jääkiekkokommentaattorina. Grönmanin isoveli Mikko toimi Hockey Nightin toimittajana vuosina 2000–2005. Grönman toimi Etelä- Korean Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten jääkiekkostudion asiantuntijana yhdessä Teemu Selänteen kanssa. == Tilastot == 1991–1992 Tacoma Rockets WHL 61 5 18 23 102 4 0 1 1 2 JMM 7 1 0 1 10 1992–1993 Lukko SM-liiga 45 2 11 13 46 3 1 0 1 2 JMM 7 1 2 3 14 1993–1994 Lukko SM-liiga 44 4 12 16 60 9 0 1 1 14 JMM 7 0 4 4 10 1994–1995 TPS SM-liiga 47 4 20 24 66 12 3 3 6 43 1995–1996 TPS SM- liiga 32 5 7 12 85 11 1 4 5 16 1996–1997 Chicago Blackhawks NHL 16 0 1 1 13 – – – – – Indianapolis Ice IHL 51 5 16 21 89 4 1 1 2 6 1997–1998 Pittsburgh Penguins NHL 22 1 2 3 25 1 0 0 0 0 OK 4 0 0 0 2 Syracuse Crunch AHL 33 6 14 20 45 – – – – – Indianapolis Ice IHL 6 0 3 3 6 – – – – – 1998–1999 Kansas City Blades IHL 4 0 0 0 0 – – – – – 1999–2000 Jokerit SM-liiga 51 1 9 10 72 1 0 0 0 0 2000–2001 Lukko SM-liiga 25 0 4 4 74 3 0 0 0 14 2001–2002 Lukko SM-liiga 18 0 2 2 26 – – – – – 2002–2003 TPS SM-liiga 52 3 6 9 85 7 0 0 0 8 8 kautta yhteensä SM-liiga 314 19 71 90 514 46 5 8 13 97 2 kautta yhteensä NHL 38 1 3 4 38 1 0 0 0 0 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tuomas Grönman nhlfinns.net-sivustolla * Tuomas Grönman Oy Tuomas Grönmanin perustama urheilupsykologian asiantuntijatoimisto Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Quebec Nordiquesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonio Cesti

Antonio Cesti (5. elokuuta 1623 – 14. lokakuuta 1669) oli italialainen säveltäjä, tenorilaulaja ja urkuri. Cesti syntyi Arezzossa ja opiskeli useiden paikallisten muusikkojen johdolla. Vuonna 1637 Cesti liittyi fransiskaaniveljestöön. 1650-luvulla hän toimi Firenzessä maestro di cappellana. Vuodesta 1666 lähtien Cesti toimi varakapellimestarina Wienissä. Cesti sävelsi muun muassa oopperoita ja kantaatteja. Hänen pääteoksensaOtavan Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1961, palsta 12 ja kuuluisimmat oopperansa ovat La Dori (1663) ja Il pomo dóro (1667). Cesti kuului aikansa merkittävimpiin oopperasäveltäjiin.Iso tietosanakirja, osa 2 vuodelta 1931, palsta 640 == Teoksia == === Oopperat === *Orontea (1649, sovitettu uudelleen 1656) *Alessandro vincitore di se stesso (1651) *Il Cesare amante (1651) *La Cleopatra (1654) *L'Argia (1655) *La Dori (1657) *Venere cacciatrice (1659) *La magnanimità di Alessandro (1662) *Il Tito (1666) *Nettuno e Flora festeggianti (1666) *Le disgrazie d'amore (1667) *Il pomo d'oro (1668) == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Fransiskaanit Luokka:Vuonna 1623 syntyneet Luokka:Vuonna 1669 kuolleet
Don Martin

Don Martin (18. toukokuuta 1931 – 6. tammikuuta 2000 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka kuului MAD-huumorilehden vakituisiin piirtäjiin vuosina 1956–1988. Martinilla oli oma välittömästi tunnistettava tapansa piirtää. Hänen huumorinsa perustui usein fysiikan ja anatomian lait ylittäviin ihmishahmoille sattuneisiin tapahtumiin. Martinin piirtotyyli oli tunnistettavaa mm. sipulimaisesta nenästä ja kuuluisasta "saranajalasta". Hänet tunnettiin myös omalaatuisista kirjoitetuista ääniefekteistään. Martin käsikirjoitti pääosan piirtämistään sarjakuvista itse, mutta 1970-luvun lopulta alkaen huomattava osa Martinin MADiin tekemistä töistä oli Duck Edwingin kirjoittamia. Martin jätti MADin piirrostensa tekijänoikeuksia ja rojalteja koskeneiden erimielisyyksien vuoksi vuonna 1987. Lähdettyään MADistä hän julkaisi lyhytikäistä Don Martin Magazine -lehteä, jota julkaistiin Suomessakin. Hän kuoli syöpään vuonna 2000. ==Aiheesta muualla== * Salon.com:in artikkeli * Luettelo Martinin töistä Mad-lehdessä Madcoversite.com * The Don Martin Dictionary (luettelo Martinin sarjakuvien ääniefekteistä) Madcoversite.com Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Eisner-palkinnon saajat Luokka:Mad Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Luca Marenzio

Luca Marenzio (18. lokakuuta 1553 Coccaglio – 22. elokuuta 1599) oli italialainen säveltäjä, joka sävelsi muun muassa madrigaaleja ja motetteja. Marenzio syntyi Coccagliossa. Opiskeltuaan Bresciassa ja Mantovassa hän siirtyi Roomaan. Marenzio toimi Roomassa aluksi laulajana, mutta alkoi myöhemmin keskittyä enemmän sävellykseen. Vuosina 1587–1589 Marenzio asui Firenzessä. == Aiheesta muualla == * Vapaasti käytettävissä olevia Marenzion partituureja. Mutopia Project. Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1553 syntyneet Luokka:Vuonna 1599 kuolleet
Daniel Cudmore

Daniel Cudmore (s. 20. tammikuuta 1981 Squamish, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa X-Men-elokuvista, joissa hän on näytellyt Kolossia, venäläistä mutanttia. Hänen veljensä on rugbyn pelaaja Jamie Cudmore. ==Elokuvat== Vuosi Nimi Rooli Huomioita 2003 X-Men 2 Kolossi 2004 A Very Cool Christmas Gym Guy TV-elokuva 2005 Are We There Yet? Koripallopelaaja Alone in the Dark Agentti Barr 2006 X-Men: Viimeinen kohtaaminen Kolossi 2009 Twilight – Uusikuu Felix 2010 Twilight – Epäilys Felix 2012 Twilight – Aamunkoi, osa 2 Felix Halo 4: Forward Unto Dawn Master Chief 2014 X-Men: Days of Future Past Kolossi ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kimmo Rintanen

Kimmo Taneli Rintanen (s. 7. elokuuta 1973 Rauman maalaiskunta) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja olympiamitalisti. Rintanen tunnettiin erityisesti herrasmiespelaajana, joka voitti SM-liigan herrasmiespelaajan palkinnon neljä kertaa. Hän kunnostautui myös maalintekijänä. Hän ei pelannut enää kauden 2012–2013 aikana otteluakaan ja ilmoitti helmikuussa 2013 lopettavansa pelaajauran rannevamman takia, koska ei saanut rannettaan pelaamisessa vaadittavaan kuntoon. Saman kauden aikana hänet nimettiin Sveitsin pääsarjassa NLA:ssa pelaavan EHC Klotenin apuvalmentajaksi, kun joukkue taisteli vielä pääsystä pudotuspeleihin. Hän sai potkut EHC Klotenin apuvalmentajan tehtävästä joulukuussa 2014 joukkueen huonon menestyksen takia (38 pistettä 31 ottelusta). Rintanen pelasi uransa aikana yhden olympiaturnauksen Naganossa 1998 saavuttaen olympiapronssia ja seitsemät MM-kisat, joista vuosina 1998, 1999 ja 2001 saavutuksena hopeamitali ja vuonna 2000 pronssimitali. Hän pelasi urallaan 86 miesten A-maaottelua tehden niissä 15 maalia ja 41 tehopistettä. Rintanen kuului vuosina 1998–2003 Suomen jääkiekkomaajoukkueen valmentajan Hannu Aravirran luottomiehistöön. == Tilastot == 1990–1991 Lukko SM-liiga 8 0 1 1 0 – – – – – JEM 6 3 2 5 6 1991–1992 Lukko SM-liiga 21 0 0 0 0 – – – – – 1992–1993 Lukko SM-liiga 45 18 17 35 10 3 0 1 1 0 JMM 7 3 3 6 6 1993–1994 Lukko SM-liiga 48 14 19 33 59 9 0 1 1 6 1994–1995 TPS SM-liiga 49 13 17 30 12 13 4 3 7 8 1995–1996 TPS SM-liiga 45 19 20 39 2 10 4 6 10 0 Kiekko-67 I-divisioona 2 2 0 2 0 – – – – – 1996–1997 TPS SM-liiga 46 25 28 53 20 12 5 10 15 0 1997–1998 TPS SM-liiga 46 17 23 40 2 4 2 0 2 2 OK 6 1 0 1 0 MM 10 0 2 2 0 1998–1999 Jokerit SM-liiga 35 8 22 30 14 3 1 0 1 0 MM 12 2 0 2 2 1999–2000 TPS SM-liiga 54 18 44 62 12 11 7 6 13 2 MM 8 1 6 7 0 2000–2001 TPS SM-liiga 49 23 33 56 10 10 4 4 8 2 MM 9 2 1 3 0 2001–2002 EHC Kloten NLA 44 18 36 54 24 11 3 7 10 4 MM 9 2 2 4 2 2002–2003 EHC Kloten NLA 38 17 31 48 8 5 0 2 2 0 MM 7 5 4 9 0 2003–2004 EHC Kloten NLA 44 20 29 49 14 – – – – – MM 7 1 0 1 2 2004–2005 EHC Kloten NLA 44 21 29 50 12 – – – – – 2005–2006 EHC Kloten NLA 44 23 26 49 36 11 5 7 12 2 2006–2007 EHC Kloten NLA 41 24 34 58 16 11 6 6 12 2 2007–2008 EHC Kloten NLA 50 27 35 62 44 5 5 1 6 2 2008–2009 EHC Kloten NLA 50 23 44 67 38 15 6 7 13 2 2009–2010 EHC Kloten NLA 48 15 31 46 26 10 5 5 10 2 2010–2011 EHC Kloten NLA 36 14 20 34 8 16 3 2 5 6 2011–2012 HC Lugano NLA 42 16 20 36 16 1 1 0 1 0 11 kautta yhteensä SM-liiga 446 155 224 379 141 75 27 31 58 20 11 kautta yhteensä NLA 481 218 335 553 242 98 41 50 91 20 == Lähteet == * * *Rintasen tiedot Jääkiekkomuseon sivuilla. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Raimo Kilpiö -palkinnon voittajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfredo Keil

Alfredo Keil (3. heinäkuuta 1850 Lissabon – 4. lokakuuta 1907 Hampuri) oli portugalilainen säveltäjä ja taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat saksalaisia. Keil syntyi Lissabonissa ja opiskeli musiikkia ja taidetta Münchenissä ja Nürnbergissä. Keilin sävellyksiin kuuluvat muun muassa oopperat D. Branca (1883), Irene (1893) ja Serrana (1899). Vuonna 1891 hän sävelsi Portugalin kansallislaulun, A Portuguesan. Keil kuoli Hampurissa vuonna 1907. ==Töitä== ===Oopperat=== * * * Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Kansallislaulujen säveltäjät Luokka:Portugalilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Tihvinän piiri

Tihvinän piiri () on paikallinen itsehallintoalue Leningradin alueella Venäjällä. Piiri on perustettu vuonna 1927. Sen pinta-ala on 7 018 neliökilometriä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan piirissä asui yhteensä 70 988 henkeä, joista valtaosa piirin hallintokeskuksessa Tihvinässa (Tihvinän kaupunkiasukkaat: 58 459 as.). ==Sijainti ja luonto== Tihvinän piiri sijaitsee Leningradin alueen itäosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Lotinapellon ja Podporožjen piireihin, idässä Vologdan alueeseen, kaakossa Boksitogorskin piiriin, etelässä Novgorodin alueeseen, lounaassa Kirišin ja luoteessa Olhavan piiriin. Pinta-alasta 84 % on metsää. Vuonna 2001 koillisosaan perustettiin Vepsän metsä -luonnonpuisto. Piirin halki virtaavat Säsjoki ja Paksujoki. ==Historia== thumb|right|250px|Tihvinän luostarin kirkonkellot soivat toisinaan Suomenkin tiedotusvälineissä Seudulla on ollut asutusta jo neoliittikaudella. Jokien varrella esiintyy keskiaikaisia kurgaanihautoja. Säsjoelta on löydetty varhaiskeskiaikaisen linnoituksen jäänteet. Vuonna 1560 perustetun Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostarin yhteyteen syntyi kauppa- ja käsityöläiskeskus, josta myöhemmin kehittyi Tihvinän kaupunki. 1800-luvun alusta aina 1960-luvulle seudun kautta kulki Tihvinän vesitie, joka oli tärkeä tavarakuljetusten reitti. Seutu on vanhaa vepsäläisten asuinaluetta. Nykyään vepsäläisiä asuu Pašozeron kunnassa. Toisessa maailmansodassa osa piiristä oli saksalaisten miehittämänä. ==Hallinto== Piirin hallinnollinen keskus on Tihvinän kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 8 maalaiskuntaa: Bor, Gankovo, Gorka, Koskovo, Melegežskaja Gorka, Pašozero, Šugozero ja Tsvyljovo. Piirin päämies on Viktor Matvejev, piirihallinnon päämies Nikolai Žukovetski. ==Talous== Valtaosa piirin asukkaista asuu Tihvinän kaupungissa, joka on huomattava teollisuuskeskus. Maaseudulla toimii 9 maatalousyritystä, kaksi kalankasvattamoa ja 25 yksityistilaa. Maatalous tuottaa etupäässä maitoa, lihaa, perunaa ja vihanneksia. ==Liikenne== Piirin kautta kulkee Uuden Laatokan ja Vologdan välinen maantie sekä Pietarin ja Vologdan välinen rautatie. Tihvinän asemalta haarautuu rata Budogoštšiin. ==Kulttuuria ja nähtävyyksiä== Tärkeimmät nähtävyydet ovat Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen luostari ja Tihvinän vanha keskusta. Maaseudulla on 1700–1900-luvun alun arkkitehtuurin muistomerkkejä, kuten vuonna 1711 rakennettu Zarutševjen kirkko, Haragenitšin tsasouna vuodelta 1823, Lukinon kylän vanhat asuintalot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tihvinän piirin sivusto (tikhvin.org) *Tihvinän piiri Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa (enclo.lenobl.ru) *Tihvinän piiri Leningradin alueen aiemmalla sivustolla (old.lenobl.ru) *
Jean Absil

Jean Absil (23. toukokuuta 1893 – 2. helmikuuta 1974) oli belgialainen säveltäjä ja urkuri. Hän toimi myös professorina Brysselin konservatoriossa. Suurin osa Absilin musiikista on sävelletty pianolle. Pianokappaleidensa lisäksi Absil sävelsi muun muassa viisi sinfoniaa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset säveltäjät Luokka:Belgialaiset urkurit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Simonkatu

Simonkatu () on lyhyt poikkikatu Mannerheimintien ja Annankadun välissä Helsingin ydinkeskustassa. Se kulkee ilmansuunnassa koillisesta lounaaseen. Mannerheimintien toisella puolella katulinjaus jatkuu päärautatieaseman suuntaan Kaivokadun nimisenä. Katu on saanut nimensä kaupungininsinööri Simon Grönlundin mukaan. Simonkadun ainoa poikkikatu – Yrjönkatu – lähtee kadun puolivälin jälkeen kaakkoon päin. Kampin vuonna 2009 valmistunut raitiotie kulkee Mannerheimintieltä Simonkatua pitkin Urho Kekkosen kadulle ja Fredrikinkadulle. ==Rakennuksia Annankadun suuntaan== Forumin kauppakeskus (Simonkatu 2–4; valmistunut vuonna 1986, arkkitehdit Kari Hyvärinen, Kaarlo Leppänen, Jaakko Suihkonen) sijaitsee Mannerheimintien kulmassa mäkeä ylös mentäessä vasemmalla puolella, oikealla puolella on Lasipalatsi ja Helsingin vanha linja-autoasema. Vanhan linja-autoaseman ja Simonkadun välissä on ramppi Forumin maanalaiseen parkkiluolastoon. Forumin vieressä Simonkatu 6:ssa on Jussi ja Toivo Paatelan suunnittelema, vuonna 1921 valmistunut Maalaistentalo, Pellervo-seuran ja Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton omistama rakennus. Siinä on toiminut 90 vuoden ajan muun muassa MTK:n päätoimisto, Maaseudun Tulevaisuuden toimitus sekä aikanaan myös muiden pellervolaiseen osuusliikkeeseen kytkeytyneiden yritysten ja organisaatioiden tiloja.Monen hyvän idean yritys- ja järjestöhautomo Osuustoiminta-lehti. Viitattu 2.8.2012.Maalaistentalosta historiikki Maalaisten Talo Oy:n tiedote 15.12.2009. Viitattu 2.8.2012. Yleisradion ensimmäinen studio sijaitsi Maalaistentalossa 1920-luvulla. Simonkatu 6:ssa aloitti toimintansa vuonna 1889 myös Paischeffin huonekaluliike, joka oli aikansa kuuluisin ja menestynein huonekalujen jälleenmyyjä Suomessa. Koiton talo (Simonkatu 8; Usko Nyströmin ja Vilho Penttilän käsialaa vuodelta 1907) sijaitsee Yrjönkadun kulmassa ennen risteystä.Puhvelista Punatulkkuun, s. 132–133 Simonlinna (Simonkatu 12) Annankadun kulmassa on Väinö Vähäkallion suunnittelema, vuonna 1925 valmistunut liike- ja toimistotalo. Scandic Hotel Simonkenttä (Simonkatu 9) sijaitsee Simonkadun pohjoisreunassa Annankadun risteyksessä. Sen paikalla oli vuosina 1876–1929 käytettyjen vaatteiden kauppakojualue Narinkka ja myöhemmin 1960-luvulta lähtien linja-autojen päätepysäkkialue Simonkenttä, josta lähtivät muun muassa Haagaan ja Konalaan johtaneet linjat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Kamppi