EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nicholas Winton

Nicholas George Winton (syntyjään Wertheim; 19. toukokuuta 1909 Hampstead, Lontoo - 1\. heinäkuuta 2015 Slough, Berkshire) oli englantilainen mies, joka järjesti 669 lapsen pelastamisen natsi-Saksan miehittämästä Tšekkoslovakiasta juuri ennen toisen maailmansodan alkua. Pelastetut olivat pääasiassa juutalaisia lapsia, jotka olivat paenneet Sudeettialueilla sijainneista kodeistaan pakolaisleireille Prahaan ja muualle Tšekkoslovakiaan. Winton onnistui laajamittaisen mainoskampanjan avulla järjestämään lapsille brittiläiset sijaisperheet, joka oli Ison-Britannian hallituksen asettama ehto pakolaisten vastaanottamiselle. Lisäksi hän järjesti rahankeräyksen, jotta myös vähävaraisten perheiden lapset voitiin kuljettaa Euroopan läpi. Lapset kuljetettiin maaliskuun ja elokuun välillä vuonna 1939 pääosin kahdeksalla junakuljetuksella Prahasta Atlantin rannikolle ja edelleen Englannin kanaalin yli Lontooseen. Pelastettuihin lapsiin kuului muun muassa elokuvaohjaaja Karel Reisz ja matemaatikko Heini Halberstam. Sodassa Winton ajoi aluksi ambulanssia ja palveli myöhemmin Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimissa. Sodan jälkeen Winton ei kertonut kenellekään pelastusoperaatiosta. Hänen vaimonsa sai tietää asiasta vuonna 1988, kun hän löysi sattumalta perheen kodin ullakolta pelastettujen lasten kuvia ja nimiä sisältäneitä papereita. Uroteon tultua julkisuuteen, Wintonia kutsuttiin lehdistössä "Britannian Oskar Schindleriksi". Winton nimitettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) vuonna 1983 tunnustukseksi hänen suorittamastaan hyväntekeväisyydestä vanhusten hoivakodin hyväksi. Vuonna 2002 Ison-Britannian kuningatar Elisabet II myönsi hänelle ritarin arvon. Vuonna 2014 Tšekin presidentti Miloš Zeman luovutti hänelle maan korkeimman siviilitunnustuksen, Valkoisen leijonan ritarikunnan kunniamerkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sir Nicholas Wintonin virallinen kotisivu Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Brittiläisen imperiumin ritarikunta Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset Luokka:Hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Butovskaja

Butovskaja () on Moskovan metron kahdestoista linja. Linja avattiin 27. joulukuuta 2003. Linjan pituus on 10 kilometriä ja siinä on seitsemän asemaa. == Asemat == *Bittsevski park (Битцевский парк), vaihtomahdollisuus Kalužsko- Rižskaja-linjalle asemalle Novojasenevskaja *Lesoparkovaja (Лесопарковая) *Ulitsa Starokatšalovskaja (Улица Старокачаловская), vaihtomahdollisuus Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjan asemalle Bulvar Dmitrija Donskogo *Ulitsa Skobelevskaja (Улица Скобелевская) *Bulvar admirala Ušakova (Бульвар адмирала Ушакова) *Ulitsa Gortšakova (Улица Горчакова) *Buninskaja alleja (Бунинская аллея) Luokka:Moskovan metro
Jules Noël (yleisurheilija)

Jules François Joseph Noël (27. tammikuuta 1903 Norrent-Fontes – 19. toukokuuta 1940 Escaudœuvres'n lähistöllä) oli ranskalainen kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä. Kolmissa kesäolympialaisissa ja kaksissa EM-kilpailuissa kilpaillut Noël sijoittui parhaimmillaan kiekonheitossa neljänneksi Los Angelesin kesäolympialaisissa 1932. Hän kaatui toisessa maailmansodassa. == Elämä ja urheilu-ura == Noël kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa: Amsterdamissa 1928, Los Angelesissa 1932 ja Berliinissä 1936. Amsterdamissa hän kilpaili vain kiekonheitossa, Los Angelesissa hän sijoittui kiekonheitossa neljänneksi ja kuulantyönnössä kymmenenneksi, ja Berliinissä hän sijoittui kiekonheitossa 12:nneksi sekä karsiutui kuulantyönnössä loppukilpailusta. Los Angelesissa ja Berliinissä Noël toimi olympiakisojen avajaisissa Ranskan lipunkantajana. Torinon EM-kilpailuissa 1934 hän sijoittui kiekonheitossa seitsemänneksi ja kuulantyönnössä kymmenenneksi, Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän oli kiekonheitossa seitsemäs ja kuulantyönnössä yhdeksäs. Noëlin henkilökohtaiset ennätykset, kiekonheiton 49,44 metriä ja kuulantyönnön 15,12 metriä, syntyivät kumpikin vuonna 1932. Hän voitti kaksinumeroisen määrän Ranskan mestaruuksia. Noël kuoli 37-vuotiaana toisen maailmansodan taistelussa Escaudœuvres'n lähistöllä saamaansa haavaan.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset kiekonheittäjät Luokka:Ranskalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Ville Toivonen (yleisurheilija)

Ville Petteri Toivonen (s. 8. huhtikuuta 2002 Ähtäri) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Ähtärin Urheilijoita. Kalevan kisoista Toivonen on saavuttanut kymmenottelun hopeaa vuonna 2023 sekä pronssia vuosina 2020 ja 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia seitsenottelussa 2024. Ennätyksekseen Toivonen on kymmenottelussa otellut pisteet 7400 vuonna 2023. Toivonen on sijoittunut neljänneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Nairobissa 2021 ja viidenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Virossa 2021. Hän on edustanut Suomea sekä aikuisten että nuorten Ruotsi-maaottelussa ja PM-moniotteluissa. Myös Ville Toivosen isoveli Juuso Toivonen kilpailee kymmenottelussa. == Henkilökohtaiset ennätykset == *100 metriä: 11,19 (Lahti 2023) *400 metriä: 51,93 (Helsinki 2024) *1500 metriä: 4.46,42 (Turku 2020) *110 metrin aidat: 14,90 (Jyväskylä 2024) *Korkeushyppy: 196 (Äänekoski 2023) *Seiväshyppy: 454 (Tallinna 2024) *Pituushyppy: 735 (Tallinna 2021) *Kuulantyöntö: 13,48 (Tukholma 2023) *Kiekonheitto: 43,62 (Joensuu 2022) *Keihäänheitto: 68,50 (Lahti 2023) *Kymmenottelu: 7400 (Lahti 2023) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nanya

Nanya Technology taiwanilainen DRAM-piirien valmistaja. Yritys on perustettu vuonna 1995 ja sen toimintaa ohjaa Nan Ya Plastics -yhtiö. Nanya perusti yhdessä Infineonin kanssa Inotera Memories -yhtiön, joka päätyi myöhemmin Micron Technologylle. Yhtiö on ilmoittanut saaneensa valmiiksi oman tutkimuksena 10 nanometrin DRAM-piirien teknologiaan ja aloittavansa tuotannon vuoden 2020 toisella puoliskolla. == Lähteet == Luokka:Puolijohdevalmistajat
Wascon piirikunta

Wascon piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 26 682 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on The Dallesin kaupunki. Piirikunta on perustettu 11. tammikuuta 1854. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Washingtonin piirikunta (Oregon)

Washingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 601 592 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Hillsboron kaupunki. Piirikunta on perustettu 5. heinäkuuta 1843. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Wheelerin piirikunta (Oregon)

Wheelerin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 332 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Fossilin kaupunki. Piirikunta on perustettu 17. helmikuuta 1899. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Luz Long

Carl-Ludwig Hermann ”Luz” Long (27. huhtikuuta 1913 Leipzig – 14. heinäkuuta 1943 Acate, Italia) oli saksalainen pituushypyn olympiamitalisti, joka kilpaili myös kolmiloikassa. == Elämä ja urheilu-ura == Long tunnetaan parhaiten Saksan natsivallan aikaisesta Berliinin kesäolympialaisten 1936 pituushypyn loppukilpailusta, jossa hän saavutti Adolf Hitlerin seuratessa hopeaa mustaihoisen yhdysvaltalaisen Jesse Owensin jälkeen. Yleisesti kerrotun tarinan mukaan Long olisi Owensin astuttua yli kaksi ensimmäistä hyppyään karsinnassa neuvonut tätä, minkä ansiosta Owens olisi saanut viimeisellä karsintahypyllään riittävän tuloksen ja selviytynyt loppukilpailuun: tarina on sittemmin käytännössä selvitetty epätodeksi. Owens ja Long kuitenkin halasivat ja osoittivat kilpailun jälkeen ystävyyttä Hitlerin edessä ja pysyivät ystävinä Longin kuolemaan asti.https://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=111878822&t;=1597527349138 Myös heidän jälkeläisensä ovat tavanneet toisiaan useaan otteeseen.https://www.independent.co.uk/sport/olympics/jess-owens-anniversary- luz-long-rio-2016-olympics-berlin-1936-nazi-games-7166831.htmlOlympedia Pituushyppyhopeansa lisäksi Long sijoittui Berliinin kesäolympialaisissa kolmiloikassa kymmenenneksi. Hän voitti pituushypyssä EM-pronssia Torinossa 1934 ja Pariisissa 1938. Long teki pituushypyssä vuosien 1933–1937 välillä viidesti Euroopan ennätyksen, ja hän voitti Saksan kansallisista mestaruuskilpailuista kuusi mestaruutta ja kaksi hopeamitalia. Hänen ennätyksensä olivat pituushypyssä vuonna 1937 hypätty 790 cm ja kolmiloikassa vuonna 1936 syntynyt 14,80 metriä. Lakitiedettä opiskelleen Longin isoisoisoisä oli kemisti Justus von Liebig. Long astui Saksan armeijan palvelukseen toisessa maailmansodassa vuonna 1941. Hän toimi ensin sotilaiden urheilukouluttajana ja toukokuusta 1943 lähtien laskuvarjojoukoissa Sisiliassa. Long kuoli Sisiliassa kaksi kuukautta saapumisensa jälkeen 30 vuoden ikäisenä saatuan reiteensä yhdysvaltalaisten hyökättyä runsaasti verta vuotaneen haavan. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset pituushyppääjät Luokka:Saksalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Saksalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Yamhillin piirikunta

Yamhillin piirikunta () on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 107 100 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on McMinnvillen kaupunki. Piirikunta on perustettu 5. heinäkuuta 1843. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oregonin piirikunnat
Luettelo Oregonin piirikunnista

Tämä on luettelo Oregonin osavaltion piirikunnista. Oregonissa on 36 piirikuntaa. Piirikunta Hallintokeskus Perustettu Bakerin piirikunta Baker City 1862 Bentonin piirikunta Corvallis 1847 Clackamasin piirikunta Oregon City 1843 Clatsopin piirikunta Astoria 1844 Columbian piirikunta St. Helens 1854 Coosin piirikunta Coquille 1853 Crookin piirikunta Prineville 1882 Curryn piirikunta Gold Beach 1855 Deschutesin piirikunta Bend 1916 Douglasin piirikunta Roseburg 1852 Gilliamin piirikunta Condon 1885 Grantin piirikunta Canyon City 1864 Harneyn piirikunta Burns 1889 Hood Riverin piirikunta Hood River 1908 Jacksonin piirikunta Medford 1852 Jeffersonin piirikunta Madras 1914 Josephinen piirikunta Grants Pass 1856 Klamathin piirikunta Klamath Falls 1882 Laken piirikunta Lakeview 1874 Lanen piirikunta Eugene 1851 Lincolnin piirikunta Newport 1893 Linnin piirikunta Albany 1847 Malheurin piirikunta Vale 1887 Marionin piirikunta Salem 1843 Morrow’n piirikunta Heppner 1885 Multnomah’n piirikunta Portland 1854 Polkin piirikunta Dallas 1845 Shermanin piirikunta Moro 1889 Tillamookin piirikunta Tillamook 1853 Umatillan piirikunta Pendleton 1862 Unionin piirikunta La Grande 1864 Wallowan piirikunta Enterprise 1887 Wascon piirikunta The Dalles 1854 Washingtonin piirikunta Hillsboro 1843 Wheelerin piirikunta Fossil 1899 Yamhillin piirikunta McMinnville 1843 == Aiheesta muualla == * Oregon
Kanapartio Ketunkaatajat

Kanapartio Ketunkaatajat () on Cosgrove Hall Filmsin tuottama brittiläinen animaatiosarja, joka perustuu löyhästi englantilaisen lastenkirjailija Dick King-Smithin esikoiskirjaan The Fox Busters.http://elakoonkuvat.blogspot.com/2011/01/ elakoonkuvat.blogspot.com, viitattu 16.8.2020. Kanapartio Ketunkaatajat - Kotimaa - Helsingin sanomat, hs.fi, julkaistu 8.4.2000, viitattu 16.8.2020.Arkistoitu sarjalle omistettu fanisivusto, web.archive.org, viitattu 3.2.2021. (englanniksi) Sarjan jaksojen animoinnista vastasi espanjalainen Alfonso Productions.Toonhound - The Foxbusters (1999-2000) , toonhound.com, viitattu 3.2.2021 (englanniksi). Sarjan ohjaajana toimi Jon Doyle ja käsikirjoittajina toimivat David Max Freedman, Alan Gilbey ja Joel Jessup. Sarjan tuotanto maksoi arviolta 2,5 miljoonaa puntaa. Sarjassa kolmen kanasisaruksen Ullan (), Kaijan () ja Tytin () muodostama partio Ketunkaatajat suojelevat kanalaansa sitä vaanivalta kettulaumalta, jota johtaa kuningas Ahmaton (). Ketunkaatajien vakio puolustusmenetelmiin kuuluvat muun muassa munapommit. Sarjaa tehtiin kahden 13-jaksoisen tuotantokauden verran vuosina 1999-2000. Suomessa sarjaa on esitetty ensin YLE TV1:lläYle TV1:n ohjelmistotiedot 6.5.2000 - Suomikassu, suomikassu.fi, viitattu 27.12.2020. ja sitten YLE TV2:llaYlen TV-opas 28.10.2001 (klo 8.54 - Veturi) - Yle Areena , areena.yle.fi, viitattu 27.12.2020 Veturi-ohjelman yhteydessä vuosina 2000-2001. Sarja voitti vuonna 2000 kaksi palkintoa: BAFTAN parhaan animaatiosarjan palkinnon ja British Animation Awardin parhaan lastenohjelman palkinnon. Sarja ei kuitenkaan juurikaan menestynyt kaupallisesti, mikä johti sen lyhytikäisyyteen.The Foxbusters (Western Animation) - TV Tropes, tvtropes.org, viitattu 3.2.2021 (englanniksi) == Ääninäyttelijät == == Suomenkieliset ääninäyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Foxbusters (Western Animation) - TV Tropes (englanniksi) Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:ITV:n televisio- ohjelmat
Allan Lawrence

Allan Cleave Evan ”Al” Lawrence (9. heinäkuuta 1930 Punchbowl, Sydney, Australia – 15. toukokuuta 2017 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli australialainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti. Lawrence voitti 10 000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956; olympiamitali oli Australian ensimmäinen yleisurheilusta. Hän kilpaili myös Rooman kesäolympialaisissa 1960.http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=3791&Gender;=M Lawrence oli ensimmäinen australialainen 5 000 metrillä 14 minuuttia ja 10 000 metrillä 29 minuuttia alittanut juoksija. Hän opiskeli ja asui myöhemmin Yhdysvalloissa, jonka kansalaisuuden hän sai 1980-luvulla. Haimasyöpää sairastanut Lawrence kuoli Houstonissa 86-vuotiaana 15. toukokuuta 2017https://commonwealthgames.com.au/allan- lawrence-1930-2017/.Olympediahttps://www.olympics.com.au/olympians/allan- lawrence/ == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Isabelle Daniels

Isabelle Francis Daniels (myöh. Holston, 31. heinäkuuta 1937 Jakin, Georgia – 8. syyskuuta 2017 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti. Daniels voitti 4×100 metrin viestissä olympiapronssia Melbournessa 1956. 100 metrillä hän sijoittui neljänneksi. Pan-Amerikan kisoista Daniels voitti 1950-luvun jälkipuoliskolla kolme kulta- ja kaksi hopeamitalia.http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=539&Gender;=W Danielsin henkilökohtaiset ennätysajat olivat 100 metrillä vuonna 1956 juostu 11,6 sekuntia ja 200 metrillä vuonna 1959 juostu 23,6 sekuntia. Daniels kuoli Atlantassa 80-vuotiaana 8. syyskuuta 2017.https://www.ajc.com/news/local- obituaries/isabelle-daniels-holston-olympian-coach-gave-life-good- run/4tx1gEFfJzIGJ5EvVBqajO/Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Casoria

Casoria on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa kahdeksan kilometriä Napolista pohjoiseen. Casorian historia alkaa 900-luvulta. Kaupungin elinkeinorakenne on monipuolinen ja se sijaitsee logistisesti edullisella paikalla. Casorian asutus nivoutuu yhteen naapurikuntien kanssa. Kaupungin asukkaista käytetään demonyymia casoriani. == Maantiede ja ilmasto == Casoria sijaitsee Napolin metropolikaupungin pohjoisosassa. Maaperältään hedelmällistä seutua kutsutaan nimellä Campania felix. Alueella vallitsee välimerenilmasto leutoine talvineen ja kuumine kesineen. Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Casoria on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio-alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan. == Historia == Ensimmäinen maininta Casoriasta on 900-luvun puolivälistä latinankielisessä muodossa Casa aurea (suom. Kultainen talo), joka sittemmin lyheni muotoon Casaurea ja edelleen nykymuotoonsa Casoria. Alue oli useiden feodaalisukujen hallussa vuoteen 1580. Vuonna 1815 Casoriasta tehtiin oman hallintoalueensa pääkaupunki, joka kuului Molempain Sisiliain kuningaskuntaan. Maataloutta tehostettiin, ja alueelta saatiin kerättyä viisi satoa vuosittain. Casoria oli 1950-luvulle saakka leimallisesti maatalousalueen keskus, joka tuotti muun muassa viinejä, hamppua ja pastaa. 1960-luvulla kaupungin väestö kasvoi voimakkaasti teollistumisen myötä. Casorian vanhankaupungin ilmettä hallitsee barokki ja 1800-luvun arkkitehtuuri. Huomattavia kirkkoja ovat San Mauro, myöhäisbarokkia edustava Santa Maria delle Grazie ja uusklassinen San Benedetto taideaarteineen. Casoriassa sijaitsee nykytaiteen museo CAM Casoria Contemporary Art Museum. == Talous ja liikenne == Casorian merkittäviä elinkeinoja ovat elintarviketeollisuus, metalliteollisuus, muoviteollisuus ja lasiteollisuus. Myös maatalous on elinvoimaista. Casorian rautatieasema, Stazione di Casoria-Afragola, sijaitsee rataosuuksien Rooma–Formia–Napoli ja Napoli–Caserta–Foggia varrella. Se otettiin käyttöön 1867. Casoriassa on liittymä valtakunnalliselle moottoritielle Autostrada del Sole. Napolin kansainvälinen lentoasema, Aeroporto di Napoli-Capodichino, sijaitsee välittömästi kaupungin eteläpuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Casoria, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Napolin metropolikaupungin kunnat
Vahejõgi

Vahejõgi on Virossa Võrumaalla Võrun kaupungissa sijaitseva lyhyt Võhandu jõen sivujoki. == Joen kulku == Joki alkaa Tamula järvestä ja virtaa 1,4 kilometriä luoteeseen, missä se yhtyy Võhandu jõgeen 0,5 kilometriä Vagula järvestä alajuoksulle päin. Joen rannat ja lähiympäristö ovat alavaa ja herkästi tulvivaa niittymaata, jota reunustavat metsämaat. Joen kaakkoispuolelle jää Roosisaare, joka on järvien ja jokien saartama niemimäinen alue. Tamula järvestä alkaa toinenkin joki Vanajõgi, joka yhtyy myös Võhandu jõgeen vähän alempana. Tämän vuoksi Tamula järv on bifurkaatiojärvi. Vahejõgi on ollut hyvin matala ja se on paikoitellen kasvanut lähes umpeen. Matalan veden aikana joessa saattoi olla vain 30 senttimetriä vettä. Vuonna 2011 se ruopattiin; toimenpiteen tarkoituksena oli syventää ja oikaista joenuoma siten, että sen virtaamat kasvaisivat . Joen valuma-alueen pinta-alasta ei ole tietoa, mutta Tamula järven valuma-alue on 14 neliökilometriä . == Historiaa == Võhandu jõgi laski aiemmin suoraan Vagula järvestä Tamula järveen, josta se jatkoi nykyisenä Vanajõen uomana eteenpäin. Kun Võhandu jõelle rakennettiin vuosina 1933–1934 oikaisu-uomaksi 1,4 kilometriä pitkä Liitva kanal , jäivät Vanajõgi ja Vahejõgi sivu-uomiksi. Kanava alkaa Vahejõen yhtymäkohdasta ja loppuu Vanajõen yhtymäkohtaan. == Tulvat == Liitva kanal rakennettiin helpottamaan veden kulkua etenkin kevättulvien aikana. Võhandu jõen ja sen sivu-uomien ympäristö on täällä melko alavaa aluetta. Jo puolen metrin vedennousu aiheuttaa Vahejõen ympäristössä tulvia. Vedenmittausasema sijaitsee Roosisaaren sillan juurella, josta mitataan samalla myös Tamula järven vedenpinnan korkeuksia. Vuotuiset korkeusvaihtelut ovat metrin luokkaa ja toisinaan tulvien aikana vesi voi nousta 1,5 metriä. Silloin ovat vaarassa Võrun kaupungin reuna-alueet. Kevättulvien aikana vesi nousee Võhandu jõessa nopeammin kuin Tamula järvessä. Silloin Vahejõen virtaussuunta kääntyy takaisin kohti järveä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Esperk, Tanel: Võru maakonnas asuvate Tamula ja Vagula järvedevehelise kanali korrastamise veeerikasutusloa taotluse keskkonnamõju hindamine, 2009 * Luokka:Võru Luokka:Viron joet
Eboli

Eboli on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 70 kilometriä Napolista kaakkoon ja noin 30 kilometriä Salernosta kaakkoon. Normannit vaikuttivat alueella keskiaikana, ja heidän perintönään on useita monumentaalisia rakennuksia, kuten Colonnan linnake. Maatalous on Ebolin merkittävä elinkeino. Kaupungin asukkaita kutsutaan demonyymilla ebolitani. == Maantiede ja ilmasto == Eboli sijaitsee Salernon maakunnan luoteisosassa Sele-joen tasangolla, joka kattaa noin kymmenesosan maakunnan pinta-alasta. Eboli rajoittuu lännessä Tyrrhenanmereen. Sen keskusta sijaitsee noin 15 kilometriä sisämaahan, keskustan itä- ja pohjoispuolella on vuoristoa. Noin kuusi kilometriä Ebolin keskustasta länteen on Battipaglian keskusta. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Ebolin vuotuinen keskilämpötila on 15,4 °C ja sademäärä 824 millimetriä. == Historia == Ebolin nimen alkuperästä on useita teorioita. Antiikin aikainen Eburum päätyi Rooman valtakunnan haltuun toisen puunilaissodan (217–202 eaa.) seurauksena. Visigoottien kuningas Alarik tuhosi Ebolin 410, ja paikkakunta ajautui Salernon valtapiiriin. Saraseenit aiheuttivat laajaa tuhoa paikkakunnalle 800- ja 900-luvuilla. Montedoron rinteille rakennettu asutus kuitenkin selviytyi, ja keskiaikana paikkakunta tunnettiin nimellä Evoli. Siitä tuli strategisesti merkittävä, sillä Robert Guiscard rakennutti alueelle linnoituksen. Ebolissa on runsaasti keskiaikaista rakennuskantaa, kuten basilika San Pietro alli Marmi 1000-luvulta, Santa Maria della Pietà 1100-luvulta ja goottilainen San Francescon kirkko 1300-luvulta. Castello Colonna on linnoitus, jonka rakennustyö aloitettiin 1000-luvun jälkipuoliskolla. Eboli kärsi vahinkoja vuoden 1980 maanjäristyksessä. == Talous ja liikenne == Ebolin keskeinen elinkeino on maatalous (muun muassa artisokat, fenkoli, kiivi, oliivit ja rucola). Lisäksi Ebolissa valmistetaan muun muassa pastaa ja jäätelöä. Vuonna 1863 avattu Ebolin rautatieasema, Stazione di Eboli, sijaitsee rataosuudella Battipaglia–Metaponto. Tärkein moottoritieyhteys on Autostrada A2. == Urheilu == Ebolin merkittävin urheilukenttä on Stadio José Guimarães Dirceu, jossa istumapaikkoja on 15 000\. Kaupungin tärkein jalkapalloseura, Associazione Sportiva Dilettantistica Atletico Eboli 1925, on yltänyt sarjatasolle Serie D. Kaupungissa toimii myös rullaluistinhockey-seura CRESH Eboli ja futsal-seura Feldi Eboli. Ebolissa on myös sisäareena PalaSele, jonka istumapaikkaluku on 8 000\. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Eboli, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Salernon maakunnan kunnat
Tateyama

Tateyama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Tyynenmeren ja Uragan kanaalin rannikolla Bōsōn niemimaan eteläkärjessä. Kaupungin keskusta on rakentunut Tateyamanlahden pohjukan tasangolle, joka rajautuu etelässä Sunosakin niemeen. Tateyamassa on 44 915 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 110,15 neliökilometriä. Tateyama kehittyi historiallisesti satamakaupunkina. Keskiajalla aluetta hallitsi Satomi-klaani, joka rakennutti sinne linnan vuonna 1590. Sittemmin Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla kaupunki oli pääosin suoraan Tokugawa-bakufun hallussa. Meiji-kaudelta lähtien Tateyamaan sijoitettiin keisarillisen Japanin laivaston toimintoja. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tateyama sai vuonna 1939, kun Tateyama-Hōjōn, Funakatan ja Nagon maaseutukaupungit liitettiin yhteen. Kaupunkiin johtavan rautatieyhteyden valmistuttua vuonna 1914 Tateyama on kehittynyt rantalomakohteena. Turismin lisäksi merkittäviä elinkeinoja ovat kauppa, boniitin ja makrillin kalastus, Engraulis japonicus -kalojen vesiviljely, riisin, vihannesten ja koristekukkien viljely sekä maidon tuotanto. Tateyaman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Nago-jin ja Daifuku-jin buddhalaiset temppelit. Daifuku-jin huomiota herättävä Kannon- halli on rakennettu jyrkälle kalliorinteelle. Tateyaman linnan päätorni sen sijaan on alkuperäisen linnan jäljitelmä 1980-luvun alusta. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Tateyamaa palvelee JR Higashi-Nihonin Uchibō-linja. == Kuvia == Tiedosto:Hojo, Tateyama, Chiba Prefecture 294-0045, Japan - panoramio (26).jpg|Hōjōn kaupunginosaa Tiedosto:Daifuku-ji.jpg|Daifuku-ji Tiedosto:Tateyamajho.JPG|Tateyaman linna Tiedosto:Susaki-jinja 2017-09 2.jpg|Susaki-jinja Tiedosto:Tateyama Station (Chiba), nishiguchi.JPG|Tateyaman rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Evert Heinström

Valdemar Evert Heinström (27. syyskuuta 1912 Karjaa – 22. lokakuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti Helsingin IFK:ta, Kronohagens IF:ää ja Idrottsklubben-32:ta. Hän oli pituudeltaan 172 cm ja häntä valmensi Äke Ekholm. Heinström keskeytti 10 000 metrin juoksun Lontoon olympialaisissa 1948. Hän kilpaili samalla matkalla maaottelujuoksuissa vuosina 1940–1948 sijoittuen neljä kertaa toiseksi. Heinström voitti 10 000 metrin Suomen-mestaruuden Turussa 1945 ajalla 31.33,2. Hän saavutti Kalevan kisoissa lisäksi hopeaa 5 000 metrillä 1943 sekä 10 000 metrillä 1940, 1943 ja 1947. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 1943. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa 1943 ja hopeaa 1940 sekä joukkuekilpailussa hopeaa 1943. Heinströmin ennätys 5 000 metrin juoksussa oli 14.34,8 (Helsinki 22. elokuuta 1947) ja 10 000 metrillä 30.11,0 (Helsinki 9. heinäkuuta 1948). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Caution

Caution on Mariah Careyn 15. albumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # (Japanin CD ja iTunes Bonuskappale) # (iTunes Bonuskappale Japanissa) == Lähteet == Luokka:Mariah Careyn albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Trotby

Trotby on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän pohjoispuolella. Trotby sijaitsee Angelniemelle vievän Suomenkulmantien varrella Gundbyn ja Kalkkilan välissä. Trotbyn kylärakenne on yhtenäinen ja kohtalaisen tiivis. Kyläalueen pohjoislaidalla on Pitkäjärvi ja etelälaidalla kuivattu Trotbyträsk. Purot Puujärvenjoki ja Dalkarbybäcken yhdistyvät Trotbyn etelärajalla muodostaen Rekujoen. Trotbyssä on ollut 1500-luvulla neljä taloa, joista yksi oli säteri. Säteri peruutettiin kruunulle 1683. Isojaon aikaan 1783 kylässä oli viisi taloa. 1900-luvun alussa kylän tilamäärä kasvoi runsaasti, pääosin torpparilain myötä. Trotbyträsk kuivattiin 1950-luvulla ja muutettiin pelloksi. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Rafael Joseffy

Rafael Joseffy (3. heinäkuuta 1852 Hunfalu – 25. kesäkuuta 1915 New York) oli unkarilaissyntyinen, Yhdysvaltoihin muuttanut pianisti ja musiikkipedagogi.Rafael Joseffy Britannica Joseffy aloitti pianonsoiton opintonsa Unkarissa ja jatkoi niitä Ernst Ferdinand Wenzelin sekä Ignaz Moschelesin johdolla Leipzigin konservatoriossa vuosina 1866–1867. Vuosina 1868–1870 hän opiskeli Berliinissä Carl Tausigin johdolla. Franz Lisztiltä hän sai opetusta kesien 1870 ja 1871 aikana Weimarissa. Euroopassa 1870-luvulla tekemiensä konserttikiertueiden aikana Joseffy teki New Yorkin -debyyttinsä vuonna 1879. Tämän jälkeen hän asettui Yhdysvaltoihin. Joseffy esitti ensimmäisten joukossa Johannes Brahmsin pianomusiikkia yhdysvaltalaisyleisöille. Vuosina 1888–1906 hän opetti Yhdysvaltain kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Joseffy julkaisi 15-osaisen edition Frédéric Chopinin teoksista ja laati pedagogisen School of Advanced Piano Playing -teoksen. Hän myös sävelsi pianolle omaa salonkimusiikkiaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Unkarilaiset pianistit Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Bo Forssander

Bo Erik Örjan Forssander (2. elokuuta 1942 Hässleholm) on entinen ruotsalainen pikajuoksija aitajuoksija 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Hänen päämatkansa oli 110 metrin aidat. Hänen huippuvuotensa olivat 1960-luvun lopulla. Hän oli mukana kolmissa olympialaisissa ja eteni vuoden 1968 olympialaisissa 110 metrin loppukilpailuun. Forssander nousi Ruotsin 110 metrin aitojen kärkijuoksijaksi vuonna 1960 ensimmäisellä Ruotsin mestaruudellaan. Hän otti tällä matkalla urallaan kaikkiaan 10 Ruotsin mestaruutta eli vuosina 1960, 1961, 1963, 1964 ja 1967-1972. Lisäksi hän voitti Ruotsin 100 metrin mestaruuden vuonna 1967. Suomi-Ruotsi -maaottelussa ensimmäinen voitto tuli vuonna 1963. Kaikkiaan hän saavutti kahdeksan Suomi-Ruotsi-maaotteluvoittoa. Forssander oli ensimmäisen kerran mukana olympialaisissa Tokion kisoissa 1964, joissa hän eteni alkuerän kautta välieriin pudoten niukasti loppukilpailusta. Vuoden 1966 EM-kisoissa Budapestissä hän pääsi loppukilpailuun ja sijoittui kahdeksanneksi. Forssanderin kilpailullisesti parhaat vuodet olivat 1960-luvun lopulla. Hän teki juuri ennen Meksikon olympialaisia elokuussa Malmössä Ruotsin ennätyksen 13,7. Huipentumana oli eteneminen Meksikon olympialaisten 110 metrin aitojen loppukilpailuun. Alkuerässään hän oli toinen ajalla 13,9 (sähköaika 14,00), välierässään kolmas ajalla 13,7 (sähköaika 13,75) ja loppukilpailussa kuudes ajalla 13,7. Sähköaika 13,73 oli Ruotsin ennätys. Vuonna 1969 Ateenassa käydyissä EM-kisoissa Forssander sijoittui välierässään seitsemänneksi pudoten loppukilpailusta. Seuraavan vuoden Eurooppa Cup- finaalissa Tukholmassa Forssander sijoittui toiseksi Ranskan Guy Drutin jälkeen. Forssander oli mukana vielä vuoden 1972 Münchenin olympialaisissa, mutta kisat päättyivät jo alkuerässä kuudenteen sijaan., Forssander otti Ruotsin ennätyksen nimiinsä ensi kerran vuonna 1964 ajalla 13,9, jolloin hän rikkoi Håkan Lidmanin vuonna 1938 juokseman Ruotsin ennätyksen 14,0. Forssander paransi ennätystä edelleen niin, että hänen Meksikon olympialaisissa lokakuussa 1968 juoksema Ruotsin ennätys 13,73 säilyi aina vuoteen 1992, jolloin Claes Albihn rikkoi sen. Hänet oli nimetty jo vuonna 1961 yleisurheilun Stora Grabbariksi nro 214. Arvostettu amerikkalainen yleisurheilulehti Track & Field News arvotti Forssanderin urallaan kolmena vuotena 10 parhaan 110 metrin aitajuoksijaksi maailmassa eli vuosina 1965 7., 1967 10. ja 1968 10. paras. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Ruotsalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frunzenskajan metroasema

Frunzenskajan metroasema tarkoittaa seuraavia asioita: *Frunzenskajan metroasema (Moskovan metro), Sokolnitšeskaja-linjan asema (Moskova). *Frunzenskajan metroasema (Pietarin metro)‎, Moskovan–Petrogradin-linjan asema (Pietari).
Sportivnajan metroasema (Moskovan metro)

Sportivnaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1957. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Sesto San Giovanni

Sesto San Giovanni on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, etäisyys Milanosta on kymmenisen kilometriä pohjoiseen ja Monzasta kuusi kilometriä lounaaseen. Kaupunki oli 1900-luvulla merkittävä teollisuuskeskus, sittemmin elinkeinorakenne on muuttunut palveluvaltaiseksi. Sesto San Giovannin asukkaista käytetään demonyymia sestesi. == Maantiede ja ilmasto == Sesto San Giovanni sijaitsee tiheään asutulla Milanon koillisella esikaupunkivyöhykkeellä Lombardian länsiosassa, ja nivoutuu kaupunkirakenteeltaan yhteen Milanon ja muiden naapureidensa kanssa. Vyöhykkeen nimi on Nord Milano, sen pinta-ala on noin 50 neliökilometriä ja asukasluku noin 270 000\. Noin 640 hehtaarin laajuinen puisto Parco Nord Milano ulottuu Sesto San Giovannin alueelle. Sesto San Giovanni on jaettu viiteen kaupunginosaan, joita kutsutaan termillä circoscrizione. Sesto San Giovannin vuotuinen keskilämpötila on 12,8 °C ja sademäärä 1 023 millimetriä. == Historia == Rooman valtakunnan aikana Sesto San Giovannin kautta kulki roomalaistie Via Regina. Mahdollisesti langobardien perustama paikkakunta oli vähäinen maalaiskylä aina 1800-luvulle. Nimen taustana on etäisyys Milanosta Monzassa sijaitsevaan San Giovannin basilikaan, josta paikkakunta oli riippuvainen keskiajalla. Sesto San Giovanni alkoi kasvaa 1800-luvun puolivälissä etenkin silkkiteollisuuden avittamana. 1900-luvulla paikkakunta oli merkittävä teollisuuskaupunki, viralliset kaupunkioikeudet se sai 1954. Vuosisadan loppua kohden teollisuus hiipui ja kaupungin väkiluku kääntyi laskuun. Sesto San Giovannissa on useita näyttäviä huviloita, kuten Villa Torretta, Villa Pelucca ja Villa Visconti d'Aragona 1500-luvulta sekä Villa Campari vuodelta 1826. Uusklassinen Villa Mylius valmistui 1700-luvun lopulla ja se on niin sanottu villa di delizia, joita ylimystö suosi uuden ajan alusta lähtien. Ne rakennettiin usein kesäajan residensseiksi kaupunkien liepeille. Sesto San Giovannin kirkkoja ovat muun muassa Santo Stefano, Santa Maria Assunta ja San Giorgio alle Ferriere. == Talous ja liikenne == Sesto San Giovannin talous on muuttunut palveluvaltaiseksi. Kaupungin rautatieasema, Stazione di Sesto San Giovanni, on Milanon paikallisjunaverkon alueella. Sesto San Giovannissa on liittymä moottoritielle Autostrada A4 (Torino–Trieste). Milanon kehämoottoritien kautta paikkakunnalta on erinomaiset yhteydet kaikkiin ilmansuuntiin. == Urheilu == Sesto San Giovannin jalkapalloseura Società Sportiva Dilettantistica Pro Sesto, lyhyemmin Pro Sesto, on verraten hyvin menestynyt: se on yltänyt sarjatasolle Serie B. 2020-luvun taitteessa se pelasi tasolla Serie D. Joukkueen kotikenttänä on Stadio Breda. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sesto San Giovanni, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Jonas Cajanus

Jonas Cajanus (25. heinäkuuta 1716 Kalix, Ruotsi – 1. toukokuuta 1785 Kokkola) oli suomalainen maanmittari. Hän teki isojakoon liittyneitä mittaustehtäviä ja kaupunkimittauksia pääasiassa Pohjanmaalla.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Jonas Cajanus. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 16.8.2020.BiografiaSampo : Jonas Cajanus Cajanuksen vanhemmat olivat Lohtajan kirkkoherra Gustaf Cajanus (1675–1722) ja Susanna Granberg. Hän kävi Kokkolan pedagogiota ja Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1736. Cajanus opiskeli Turun akatemiassa ja suoritti maanmittaritutkinnon Tukholmassa 1744. Cajanus oli komissiomaanmittarina Pohjanmaalla, Savossa ja Hämeen läänissä 1744–1750 sekä ylimääräisenä maanmittarina Pohjanmaan läänissä 1749. Cajanus kartoitti Paltamon pitäjän 1745–1746 ja Kemijärven pitäjän 1747. Hän laati 1750 Raahen, Kokkolan ja Vaasan asemakaavamittaukset, 1761 Pohjanmaan, Savon ja Hämeen läänien rajojen tarkistukset ja mittasi 1763 Pietarsaaren ja Kokkolan satamat sekä näihin satamiin johtaneet purjehdusväylät. Cajanus suoritti Kokkolan ja sen ympäristön isonjaon 1768 ja hänen tekemiinsä mittauksiin perustuivat myös Alavetelissä 1772, Ylävetelissä, Kaustisella ja Halsuassa 1776 sekä Kokkolan ympäristössä 1780 tehdyt isojaot. Jonas Cajanus oli naimisissa 1749–1764 Maria Helena Holstin (k. 1764) kanssa ja vuodesta 1765 Hedvig Chydeniuksen (k. 1817) kanssa. Hänen poikiaan olivat Raahen ja Saloisten kirkkoherra Jonas Cajanus (1757–1817) ja ylioppilas Jakob Cajanus (1779–1799). Cajanuksen tyttärenpoika oli komissiomaanmittari Anders Gustaf Nyman (1802–1869). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jonas Cajanuksen 1763 ja 1766 piirtämiä karttoja Kokkolan edustan merialueesta, laivaväylistä ja Kokkolan satamasta * Jonas Cajanuksen 1749 piirtämä Hausjärven kappelikartta, Akin keräilysivut * Jonas Cajanuksen karttoja Kansallisarkistossa Luokka:Suomalaiset maanmittarit Luokka:Vuonna 1716 syntyneet Luokka:Vuonna 1785 kuolleet
Walter Moody

Walter Leroy Moody, Jr. (24. maaliskuuta 1935 – 19. huhtikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen rikollinen, joka syyllistyi murhaan lähettämällä kirjepommin liittovaltion tuomari Robert Vancelle. Vancen lisäksi Moody murhasi myös asianajaja Robert E. Robinsonin. Moody tuomittiin kuolemaan murhista. Hänet teloitettiin myrkkyruiskeella 19. heinäkuuta 2018. Hänestä tuli vanhin Yhdysvalloissa teloitettu vanki sitten 1976, jolloin kuolemarangaistus palautettiin Yhdysvaltoihin. ==Lähteet== Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Einar Forseth

Carl Einar Andreas Forseth (7. elokuuta 1892 Linköping – 5. joulukuuta 1988 Tukholma) oli ruotsalainen taidemaalari ja muotoilija.Einar Forseth Store Norske Leksikon Forseth opiskeli Valandin taideopistossa Göteborgissa vuosina 1906–1908 ja Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa vuosina 1912–1915. 1920-luvulla hän matkusteli Euroopassa ja Lähi-idässä. Bysanttilainen mosaiikkitaide vaikutti vahvasti hänen pääteoksenaan pidettyyn Tukholman kaupungintaloon mosaiikkitaiteeseen (1921–1923). Forseth teki mosaiikkitaidetta myös Nidarosin tuomiokirkkoon vuonna 1965. Lasimaalauksia Forseth teki useisiin Ruotsin kirkkoihin ja muihin julkisiin rakennuksiin. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutuneen, mutta uudelleen rakennetun Coventryn tuomiokirkon lattiamosaiikin ja lasimaalaukset hän teki vuonna 1962. Forseth suunnitteli myös useita postimerkkejä vuosina 1921–1947 ja kuvitti Dan Anderssonin kirjan Svarta Ballader. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Ruotsalaiset muotoilijat Luokka:Ruotsalaiset kuvittajat Luokka:Lasitaiteilijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Escambian piirikunta (Alabama)

Escambian piirikunta () on Yhdysvaltojen Alabaman osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 36 633 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Brewtonin kaupunki. Piirikunta perustettiin 10. joulukuuta 1868. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alabaman piirikunnat
Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja)

Prospekt Mira () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Prospekt Mira

Prospekt Mira voi tarkoittaa seuraavia: * Prospekt Mira, katu Moskovassa ==Metroasemat== *Prospekt Miran metroasema (Koltsevaja), Koltsevaja-linjan asema. *Prospekt Miran metroasema (Kalužsko-Rižskaja), Kalužsko-Rižskaja- linjan asema.
Robert Trump

Robert Stewart Trump (26. elokuuta 1948 – 15. elokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja kiinteistökehittäjä sekä Yhdysvaltain 45. presidentin Donald Trumpin nuorempi veli. Trump työskenteli isänsä Fred Trumpin perustamassa suuryrityksessä Trump Organizationin palveluksessa yhdessä veljensä Donaldin kanssa. Kiinteistökaupan lisäksi hän työskenteli myös yrityssijoittamisen ja kasinotoiminnan aloilla. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Trumpin suku Luokka:Amerikanskotlantilaiset Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Rižskajan metroasema (Kalužsko-Rižskaja)

Rižskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Aleksejevskajan metroasema

Aleksejevskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 1. toukokuuta 1958. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Studentšeskajan metroasema

Studentšeskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. marraskuuta 1958. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Kutuzovskajan metroasema

Kutuzovskaja () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. marraskuuta 1958. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Arvo Hyökyranta

Arvo Nestori Hyökyranta (2. heinäkuuta 1920 Kiikoinen – 24. heinäkuuta 2009) oli suomalainen pikajuoksija ja aitajuoksija.Urheilumme Kasvot Osa 2, Hyökyranta, Arvo Nestori, sivu 969, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän edusti Porin Pyrintöä ja oli pituudeltaan 181 cm. Hyökyranta kilpaili maaotteluissa vuosina 1945–1950. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun maaottelukilpailun Oslossa 1948. Hyökyranta voitti 400 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948, 1949 ja 1950 sekä saavutti hopeaa Bertel Storskrubbin jälkeen 1945, 1946 ja 1947. Hän voitti 200 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden 1948 sekä saavutti 400 metrin juoksussa SM-hopeaa 1948 ja SM-pronssia 1946. Hyökyranta teki 400 metrin aitajuoksuennätyksensä 54,1 Helsingissä 11. syyskuuta 1948. 110 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä oli 15,8 (Uusikaupunki 5. syyskuuta 1954) ja 400 metrillä 49,8 (Tampere 19. elokuuta 1946). 800 metrin juoksussa Hyökyrannan ennätys oli 1.55,0 (TUL:n ennätys 1947). Keilailussa Hyökyranta saavutti mestariluokan. Hän toimi TUL:n yleisurheiluvalmennusvaliokunnassa, Pyrinnön johtokunnassa ja yleisurheilujaostossa. Ammatiltaan Hyökyranta oli kauppias. Hän harrasti teatteria, matkailua ja lentourheilua. Hyökyrannan kotikunta oli Pori. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Aarre Mattila

Aarre Kalervo Mattila (12. maaliskuuta 1920 Hyvinkää – 21. toukokuuta 1970) oli suomalainen kymmenottelija. Hän edusti Kaukasten Voimaa ja Hyvinkään Tahkoa. Hän oli pituudeltaan 179 cm. Mattila voitti kymmenottelun Suomen- mestaruuden 1945, 1947 ja 1949 sekä saavutti SM-pronssia 1948. Hän otteli ennätyspisteensä 6004 Helsingissä 28. elokuuta 1949. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Filin metroasema

Fili () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 7. marraskuuta 1959. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Vorobjovy goryn metroasema

Vorobjovy gory () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 12. tammikuuta 1959. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
John Knowles Paine

John Knowles Paine (9. tammikuuta 1839 Portland, Maine – 25. huhtikuuta 1906 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen säveltäjä ja urkuri.John Knowles Paine Britannica Paine aloitti musiikin opiskelun nuorena ensisijaisesti Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1848 muuttaneen urkuri Hermann Kotzschmarin johdolla. Vuosina 1858–1861 Paine jatkoi opintojaan Berliinissä Carl August Hauptin ja Wilhelm Friedrich Wieprechtin johdolla.John Knowles Paine (1839-1906) Library of Congress Portlandissa opiskelun jälkeen Paine lähti Berliiniin, jossa opiskeli vuosina 1858–1861. Vuonna 1861 hän aloitti Bostonissa urkuresitaali- ja luentosarjan. Hän myös toimi West Churchin urkurina ja kuoronjohtajana vuoteen 1864. Vuonna 1862 Paine liittyi Harvardin yliopiston henkilökuntaan laulunopettajana ja urkurina. Vuonna 1875 hän sai siellä nimityksen professoriksi ja perusti ensimmäisen musiikin laitoksen yhdysvaltalaisyliopistossa. Painen työstä musiikin laitoksella ottivat mallinsa monet muut yhdysvaltalaiset yliopistot. Paine vaikutti myös säveltäjänä merkittävästi musiikin kehitykseen Yhdysvalloissa. Hänen työnsä ovat yleisesti ottaen vahvasti saksalaisvaikutteisia. Tuotantoon kuuluu esimerkiksi kaksi sinfoniaa, d-mollimessu ja St. Peter -oratorio. Paine saavutti eläessään laajaa suosiota, mutta jäi hyvin vähäiselle huomiolle 1900-luvulla modernismin nousun myötä. Sittemmin hänen merkityksensä yhdysvaltalaisen musiikin historiassa on saanut laajempaa tunnustusta uusien editioiden, kirjoitusten, levytysten ja esitysten myötä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset urkurit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Iivari Salminen

Iivari Samuli Salminen (30. kesäkuuta 1908 Mänttä – 20. joulukuuta 1984) oli suomalainen kilpakävelijä.Urheilumme Kasvot Osa 2, Salminen, Iivari Samuli, sivu 1410, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Hän edusti Enson Kisailijoita ja Tampereen Pyrintöä. Salminen voitti 30 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden vuosina 1945, 1947, 1949 ja 1950 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1940 ja 1951. 20 kilometrin kävelyssä hän sai SM-pronssia vuonna 1955. Salmisen ennätys 20 kilometrin kävelyssä oli 1.42.40 (Helsinki 1952), 30 kilometrin kävelyssä 2.41.28 (Kymi 1949) ja 50 kilometrin kävelyssä 5.19.22,4 (Helsinki 1948). Salminen oli ehdolla Lontoon olympialaisiin vuonna 1948, mutta kävelijöitä ei kisoihin lähetetty. Helsingin olympialaisten karsintakilpailuissa hänen jalkansa hiertyivät niin pahoin, että hänen täytyi keskeyttää. Iivari Salmiselle on myönnetty Suomen Urheilun pronssinen ansiomitali. Salminen oli ammatiltaan koneenhoitaja. Hän harrasti metsästystä ja kalastusta. Myös hänen poikansa Seppo Salminen oli SM-tasoinen kävelijä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Universitetin metroasema

Universitet () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 12. tammikuuta 1959. == Lähteet == Luokka:Moskovan metroasemat
Unisys

Unisys on yhdysvaltalainen informaatioteknologian yhtiö. Yhtiö tarjoaa palveluita ja teknologiaa mukaan lukien ohjelmistoja ja laitteistoa. Yhtiö perustettiin vuonna 1986 kun Burroughs Corporation ja Sperry yhdistyivät. Uudesta yhtiöstä tuli Yhdysvaltain toiseksi suurin tietotekniikkayhtiö, mutta silti vain viidenneksen kokoinen kilpailevan IBM:n koosta. Samalla Burroughs myi osan Memorex-osastostaan. Yhdistymisen myötä myös System Development Corporation (SDC) tuli Unisysiin. Yhtiö osti vuonna 1988 Convergent Technologiesin, joka oli Convergent Technologies Operating System (CTOS) käyttöjärjestelmän kehittäjä. Vuonna 2020 yhtiö ilmoitti Yhdysvaltain hallintoa palvelevan liiketoimintayksikön myynnistä Science Applications International Corporationille (SAIC) 1,2 miljardin dollarin hinnalla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Heli Laitinen

Heli Laitinen (s. 10. helmikuuta 1970) on suomalainen entinen yleisurheilija. Toukokuussa 1995 hän teki Helsingissä Eläintarhan kentällä järjestetyssä kilpailussa uuden naisten seiväshypyn Suomen ennätyksen 310. Hallissa Laitinen on hypännyt 320 vuonna 1995. Laitinen edusti YU-Team Sahalahtea. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ensio Pailemo

Ensio Sakari Pailemo (vuoteen 1935 Brander) (2. toukokuuta 1924 Helsinki – 6. helmikuuta 2004) oli suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Viipurin Reipasta ja Helsingin Kisa-Veikkoja, ja oli pituudeltaan 181 cm. Pailemo voitti 200 metrin juoksun Suomen-mestaruuden Vaasassa 1948 ajalla 22,8. Hän saavutti samalla matkalla SM-pronssia 1951. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 1947, 1948, 1950, 1951 ja 1952 sekä saavutti SM-hopeaa 1949. Pailemo sijoittui 200 metrin maaottelujuoksussa kolmanneksi Helsingissä ja Oslossa 1948. Hän juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,0 Helsingissä 5. elokuuta 1948 ja 200 metrillä 22,2 Helsingissä 13. elokuuta 1948. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet