EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Doora

Doora oli 1980-luvun puolivälissä toiminut suomalainen rockyhtye, joka oli kotoisin Porista. Se sai levytyssopimuksen aikakauden suosittujen porirock- yhtyeiden menestyksen myötä, julkaisten yhden albumin Kräk-levymerkille, mutta ei kuitenkaan onnistunut itse nousemaan valtakunnallisesti tunnetuksi. Yhtyeen johtohahmo oli Make Tommila. == Diskografia == === Albumit === *Peikkona läpi elämän (1986) === Singlet === *Ikuinen ikävä (1985) == Lähteet == *Doora Discogs ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet Luokka:Porin musiikki
Lauri Boldt

Johan Lauri Daniel Boldt (21. marraskuuta 1910 Turku – 18. tammikuuta 1982 HelsinkiLauri Boldtin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 20.1.1982. (Maksullinen lähde.)) oli suomalainen jalkaväen upseeri, joka palveli sodassa pataljoonankomentajana ja myöhemmin rauhan aikana muun muassa prikaatinkomentajana.Vem och vad? Biografisk handbok 1967, s. 55–56. Boldt valmistui ylioppilaaksi 1930 ja opiskeli aluksi oikeustiedettä mutta vaihtoi opiskelut kadettikouluun. Hän oli tarkkailijana Espanjan sisällissodassa 1937–1939. Talvisodassa hän palveli nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä 1. prikaatissa. Jatkosodassa Boldt oli komppanianpäällikkönä ja pataljoonankomentajana JR 13:ssa 1941–1944. Sodan jälkeen hän toimi komppanianpäällikkönä JR 4:ssä. Pääesikunnassa jalkaväkiosaston toimistoupseerina Boldt työskenteli 1945–1951. Samalla hän kävi sotakorkeakoulun 1947–1948. Uudenmaan sotilasläänissä hän palveli 1954. Komppanianpäällikkönä JP 4:ssä hän oli 1954–1955. 4. prikaatin aliupseerikoulun johtajaksi hänet oli sijoitettu 1955–1958. Hän palveli myös sotilastarkkailijana Libanonissa 1958. Uudenmaan prikaatissa hän toimi esikuntapäällikkönä 1959, pataljoonankomentajana 1960 ja jälleen esikuntapäällikkönä 1961–1965. Uudenmaan prikaatin komentajana hän toimi 1965–1967. Kyproksen suomalaisten YK-joukkojen komentajana Boldt toimi 1965–1966. Hän osallistui aktiivisesti Amnesty Internationalin toimintaan. Ylennykset: Reservikornetti 1932, luutnantti 1941, kapteeni 1943, majuri 1955, everstiluutnantti 1959, eversti 1965. Lauri Boldtin isä oli sosialisti ja uskontofilosofi Georg Boldt, puoliso kirjastoneuvos Barbro Boldt (o.s. Inberg) ja lapsia ekonomisti Peter J. Boldt, psykoanalyytikko Barbara Mattsson ja toimittaja Jolin Boldt.Lauri Boldtin kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 22.1.1982. (Maksullinen lähde.) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Jessica Sula

Jessica Bianca Sula (s. 3. toukokuuta 1994 Gorseinon, Wales) on walesilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan roolistaan Grace Bloodina Skins – liekeissä -televisiosarjassa. == Nuoruus == Sula syntyi Walesissa. Hänen trinidadilainen äitinsä on puoliksi afroamerikkalainen ja puoliksi kiinalainen ja isänsä puoliksi saksalainen ja puoliksi virolainen. Sula keskitti opintonsa espanjaan, ranskaan ja teatteritaiteeseen Gorseinon Collegessa. == Ura == Sula esiintyi televisiossa ensi kertaa vuonna 2011 näytellen Grace Bloodia Skins – liekeissä -sarjassa, jossa hänet nähdään 5. ja 6. tuotantokaudella. Myöhemmin hän sai roolin ITV-kanavan draamakomediasarjassa Love and Marriage vuonna 2013. Sulan ensimmäinen merkittävä päärooli valkokankaalla oli vuonna 2014 elokuvassa Honeytrap, joka kertoo 15-vuotiaasta Laylasta, joka järjestää häneen rakastuneen pojan murhan. == Yksityiselämä == Sula soittaa kitaraa ja harrastaa karatea. == Filmografia == Vuosi Nimike Rooli Huomautukset 2011–2012 Skins – liekeissä Grace Blood TV-sarja, mukana 14 jaksoa. Laulajana kappaleessa All because of you 2013 Love and Marriage Scarlett Quilter TV- sarja, mukana 6 jaksoa. 2014 Honeytrap Layla Pääroolissa, teatterielokuva. 2016 Split Marcia Elokuva == Aiheesta muualla == * Luokka:Walesilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ludvig V

Ludvig V (, noin 967 – 21. toukokuuta 987) oli Länsifrankkien valtakunnan eli suunnilleen nykyisen Ranskan alueen kuningas ja viimeinen karolingi- kuninkaista. Isä Lothair kruunautti Ludvigin kanssahallitsijakseen vuonna 978. Ludvig meni vuonna 982 eli noin 15-vuotiaana naimisiin 40-vuotiaan lesken, Akvitanian Adélaïden kanssa. Isän kuoltua 986 Ludvig oli kiistaton kuningas. Hän sai kuitenkin surmansa metsästysretkellä seuraavana vuonna. Hänellä ei ollut perijää, joten suku sammui, ja hänen seuraajakseen tuli Hugo Capet, joka aloitti Kapeting-hallitsijasuvun. == Lähteet == Luokka:Ranskan hallitsijat Luokka:960-luvulla syntyneet Luokka:980-luvulla kuolleet
Eino Reivinen

Eino Toivo Reivinen (23. heinäkuuta 1904 Heinola – 15. kesäkuuta 1990)Kadettiupseerit 1920–2010, s. 793. Kadettikunta & Upseeriliitto, Helsinki 2010. oli Suomen Puolustusvoimien eversti. Reivinen kävi kadettikoulun 1925–1927 ja palveli kouluttajana Tampereen rykmentissä 1927–1928 sekä reserviupseerikoulussa 1928–1929. Komppanianpäällikkönä Polkupyöräpataljoona 3:ssa hän toimi 1930-1931. Sotakoulussa kouluttajana hän työskenteli 1932–1936. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1936–1938 ja sai yleisesikuntaupseerin arvon juuri ennen sotaa 1939. Sodan aikana hän toimi mm. II. armeijakunnan esikunnan huoltopäällikkönä 1940–1941. Toimistopäällikkönä päämajassa sekä pääesikunnassa Reivinen oli 1941–1944 sekä 1945–1949. Tämän jälkeen hän toimi puolustusministeriössä mm. sotilasasiainosaston päällikkönä 1949–1959. Ylennykset: reservivänrikki 1925, vänrikki 1927, luutnantti 1929, kapteeni 1934, majuri 1940, everstiluutnantti 1942, eversti 1951. ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0478.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Olavi Haikala

Olavi Haikala (7. huhtikuuta 1912 Lappee – 14. kesäkuuta 1994) oli Suomen merivoimien kommodori, joka muun muassa sodan aikana palveli panssarilaivoilla ja useissa merenkulun ja meriupseerien luottamustehtävissä. Haikala suoritti Merisotakoulun 1933 ja palveli koululaiva Suomen Joutsenen vahtiupseerina 1933-1936. Tämän jälkeen hänet sijoitettiin nuoremmaksi upseeriksi rannikkolaivastoon 1936-1939. Hän kävi laivaston tykistökurssin Britanniassa 1937. Talvisodassa Haikala oli panssarilaiva Ilmarisen tykistöupseerina 1939-1941. Jatkosodassa hän oli 1941-1943 laivueenkomentajana Äänisen laivastossa. Panssarilaiva Väinämöisen ensimmäisenä upseerina hän oli 1944. Sodan jälkeen hän palveli pitkään merivoimien esikunnassa toimisto- ja osastopäällikkönä 1945-1964. Tämän jälkeen Haikala oli merivoimien esikuntapäällikkönä 1964-1966, Laivastolippueen komentajana 1966-1968 ja Merisotakoulun johtajana 1969-1971. Lisäksi Haikala toimi myös ase- ja laivahankintoihin liittyvänä asiantuntijana. Suomen soutuliiton toiminnanjohtajana hän toimi 1947-1954. Meriupseeriyhdistyksen puheenjohtajana hän oli 1966-1967. Hän toimi myös oikeudellisissa tehtävissä. Ylennykset: aliluutnantti 1933, meriväenluutnantti 1935, kapteeniluutnantti 1940, komentajakapteeni 1943, komentaja 1954, kommodori 1964. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Hrazdan

Hrazdan () tai Razdan on Armenian keskiosassa, Jerevanin pohjoispuolella sijaitsevan Kotajk'in maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 41 875; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli 52 808 (2001). Hrazdan on Jerevanista pohjoiseen johtavan maantien varrella ja rautatien risteyspaikkakunta. Sinne johtaa etelästä pääkaupungin kautta kulkeva rataosuus Masis (pääradan risteysasema)–Jerevan–Arabkir–Abovjan–Nurnus (risteysasema)–Narentsavan–Hrazdan. Jerevaniin on 52 kilometriä. Kaupungin pohjoispuolella rata jatkaa Idževanin (84 km) kautta Azerbaidžanin luoteisosiin, mutta Hrazdanissa radalta haarautuu myös itäinen pistorata Sevanjärven pohjoispuolitse Zodiin. Kuva:Hrazdan city.jpg|Yleiskuva kaupunkiin. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Armenian Travel Bureau: Hrazdan (atb.am) Luokka:Armenian kaupungit
Sergei A. Kitaigorodskii

Sergei A. Kitaigorodskii tai Sergei Aleksanrovitš Kitaigorodski (; 13. syyskuuta 1934 Moskova, Neuvostoliitto – 4. joulukuuta 2014 Helsinki) oli venäläissyntyinen meritieteilijä ja professori. Hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta (meritiede, 1956) ja sitten Neuvostoliiton tiedeakatemiasta. Filosofian tohtorin arvon hän sai tiedeakatemian Ilmastofysiikan instituutista ja luonnontieteiden (tutkimus)tohtorin arvon väiteltyään Oseanologian instituutista. Vuosina 1968–1977 hän toimi Oseanologian instituutin meri-ilmaston fysiikan laboratorion johdossa. Vuodesta 1978 hän toimi useissa eurooppalaissa ja amerikkalaisissa yliopistoissa, ja sen jälkeen hänestä tuli oseanologian professori Johns Hopkinsin yliopistoon, jossa hän toimi 1980–1992. Kitaigorodskii avioitui Moskovan-kirjeenvaihtaja Sisko Kiurun kanssa, ja hänellä oli siten jo ennen vuotta 1980 yksityiset yhteydet Suomeen. Hänellä oli 1975–1976 puolen vuoden työ- ja oleskelulupa Suomessa, ja hän työskenteli tutkimuksen parissa ja luennoi Suomessa. Vuonna 1980 hänestä tuli Suomen Geofysiikan seuran ulkomainen kunniajäsen. Hänellä oli tiiviit yhteydet akateemikko Erik Palméniin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haastattelu vuodelta 1982, Cornellin yliopiston kirjasto * Keskustelua shakista A. Karpovin kanssa Argumenty i fakty -lehden websivulla (24/04/2013), kysyjänä myös taitavana shakinpelaajana tunnettu Sergei Aleksanrovitš Kitaigorodski (aif.ru) Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Venäläiset fyysikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Geofyysikot
Siukolanjärvi

Siukolanjärvi eli Siukkolanjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laske ojia ja sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 70 metriä pitkä oja Lanajokeen. Järven rantaviiva on 0,93 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on rannoiltaan umpeenkasvanut ja soinen. Pohjoisrannassa on loma-asunto. == Lähteet == Luokka:Sarkolanjoen alue Luokka:Tottijärven järvet Luokka:Suoniemen järvet
Murtoonjärvi

Murtoonjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Sarkolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee kolme metsä- tai pelto-ojaa. Järven läpi virtaa Lanajoki. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat rajautuvat peltoon, jonka maatilat sijaitsevat samalla peltoaukealla. Seututie 2991 ohittaa järven itäpuolelta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kokemäenjoen vesistön vedensuojeluyhdistys: Murtoonjärvi, 5.1.2015 Luokka:Tottijärven järvet Luokka:Sarkolanjoen alue
Rokki

Rokki voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: * rock-musiikki * Rokki, Raumaan kuuluva niemi * Rok-lintu, tarulintu persialaisessa mytologiassa
Kyynäräjärvi (Vesilahti)

Kyynäräjärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 11,5 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee vain kaksi ojaa, josta Vahtolamminojan kautta laskevat Vahtolammi ja Rekujärvi. Toista ojaa pitkin laskee Kaakkolammi. Kyynäräjärven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla sijaitsee kaksi maatilaa ja muutama loma-asunto. Laskuojan ylittää paikallistie ja järven pohjoispuolelta sivuaa seututie 301. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Kaakkolammi (Rämsöö)

Kaakkolammi on Pirkanmaalla Vesilahdella Rämsöössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Lammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Lampeen laskee suo-oja, joka kerää sitä ympäröivältä suolta vedet. Lammen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kyynäräjärveen laskevaan ojaan. Lammen rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja järven lähialue on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta sen ranta on soistunutta metsää. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä sinne johda tieto == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Rekujärvi

Rekujärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Ekojärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järvi sijaitsee yhtenäisellä Rekujärvensuon ja Vahtolamminsuon alueella, joka on ojitettu melko vähän. Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 400 metriä. Järveen laskee yksi suo-oja ja sen luusua lähtee järven itärannalta, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä kaivettu laskuoja Vahtolammille. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota. Järvelle johtaa polku, mutta rantaan ei ole rakennettu mitään. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Suonojärven alue
Vahtolammi

Vahtolammi on Pirkanmaalla Vesilahden ja Sastamalan rajalla Rämsöössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Lampi sijaitsee yhtenäisellä Rekujärvensuon ja Vahtolamminsuon alueella, joka on ojitettu melko vähän. Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 200 metriä. Lampeen laskee suo- ja pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee lammen luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Vahtolamminojaan. Se laskee Kyynäräjärveen. Lammen rantaviiva on 0,79 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suora. Rantaan ulottuvalla kalliolla on loma-asunto, jonne johtaa tie Ramsööstä. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Suonojärven alue
Helmi Nuuttila

Helmi Nuuttila, o.s. Ojala, (24. elokuuta 1881 Sysmä – 8. helmikuuta 1967 Asikkala) oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäinen suurlahjoittaja, jolla on miehensä kanssa oma nimikkorahasto. Sivut 233-234. Nuuttilan vanhemmat olivat maanviljelijä Anders (Antti) Kustaa Ojala ja Selma Ojala. Naimisiin hän meni 1909 maanviljelijä, kauppias Walfrid August Nuuttilan (1877–1937) kanssa ja toimi emäntänä pariskunnan omistamalla maatilalla Asikkalan Kalkkisten kylässä. Nuuttila, joka oli käynyt vain kansakoulun, oli kauppiaspuolisonsa kanssa aktiivisesti mukana yhdistystoiminnassa. Hänen miehensä oli myös kunnanvaltuutettu ja kunnallislautakuntien jäsen aina kuolemaansa saakka. Nuuttila oli paikkakunnan Marttayhdistyksen perustajia ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Lapseton pariskunta oli tukenut Kalkkisten rukoushuoneen pystyttämistä, samoin kuin lahjoittanut koululle tontin ja rahaa Turun yliopistolle. Suomen Kulttuurirahaston perustamiseksi oli julistettu keräyskampanja vain kuukautta ennen Walfrid Nuuttilan kuolemaa maaliskuussa 1937, siitä oli tietoa muun muassa L. A. Puntilan kirjoittamissa sanomalehtiartikkeleissa. Nuuttila päätti lahjoittaa rahaston kannatusyhdistykselle heinäkuussa 1937 puoli miljoonaa markkaa, joka oli ensimmäinen suurlahjoitus ja esimerkiltään erittäin huomattava. Myöhemmin Nuuttila lahjoitti hiljaisuudessa vielä toisen vastaavan summan. Vaikka hän olisi halunnut pysyä kokonaan tuntemattomana, niin hän suostui pyynnöstä antamaan nimensä julki ja tuli tunnetuksi Ilmari Turjan lahjoituksesta Suomen Kuvalehteen tekemästä jutusta. Nuuttila oli myös lehden kansikuvassa, marttapuku päällä.Ilmari Turja: Emäntä, joka lahjoitti puolimiljoonaa, Suomen Kuvalehti, numero 31/1937 Suomen Kulttuurirahasto julkaisi Nuuttilasta vuonna 1952 Helvi Hyvärisen tekemän veistoksen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Walfrid ja Helmi Nuuttilan rahasto. Viitattu 3.1.2015 * Emäntä, joka lahjoitti puolimiljoonaa, Suomen Kuvalehti, 31.07.1937, nro 31, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Penetraatiotestaus

Penetraatiotestaus tarkoittaa tietotekniikassa eettisten tietomurtojen tekemistä.http://www.tivi.fi/kaikki_uutiset/fbi+rekrytoi+hakkereita+kyberagenteiksi/a1039726 Yleisellä tasolla penetraatiotestaus tarkoittaa minkä tahansa järjestelmän testaamista tietoturvariskien varalta. Penetraatiotestauksella voidaan esimerkiksi selvittää realistisesti kuinka houkutteleva kohde on hyökkääjien näkökulmasta. Usein penetraatiotestauksessa suoritetaan samoja toimenpiteitä kuin aidoissa hyökkäyksissä, kuitenkin täysin vaaraa ja vahinkoa aiheuttamatta.http://www.fitsec.com/evil-eye.html Penetraatiotestauksessa on kyse eettisestä hakkeroinnista, jossa white hat hengessä suoritetaan hyökkäys toimenpide, hyödyntäen samoja tekniikoita ja työkaluja, joita aidot verkkorikolliset käyttävät. Edellä mainittu "white hat" on termi, jota käytetään hyväntahtoisesta ja eettisesti oikeilla periaatteilla toteutetusta hakkeroinnista/hyökkäyksestä. Black hat -termiä käytetään puolestaan silloin, kun kyseessä on aidosti pahantahtoinen ja eettisyydestä piittaamaton hakkerointi/hyökkäys. Käytännössä penetraatiotestaus tarkoittaa sitä, että järjestelmään pyritään murtautumaan ennalta sovitusti "keinolla millä hyvänsä" ja pyrkimyksenä on järjestelmän hyödyntäminen siten, miten sen ei pitäisi olla mahdollista. Laadukkaasti toteutetusta penetraatiotestauksesta lopputuloksena saadaan todellisuutta kuvaava raportti sovelluksen tietoturvan tasosta ulkopuolisen pahantahtoisen hyökkääjän näkökulmasta. Saadun raportin avulla on mahdollista kehittää ja varmistaa sovelluksen laatua sekä turvallisuutta, joka edesauttaa tiedon luottamuksellisuutta, eheyttä, saatavuutta ja jäljitettävyyttä. Penetraatiotestauksia voidaan tehdä erilaisin laajuuksin ja kohdentaa esimerkiksi: asiakkaan ulkoverkkoon ja sen palveluihin, asiakkaan sisäverkkoon ja sen palveluihin, sovittuun verkkosegmenttiin ja sen palveluihin, asiakkaan tiettyyn palveluun, vierasverkkoon tai langattomaan verkkoon. Penetraatiotestausta suoritetaan yleensä 5 vaiheisesti, joita ovat: 1. Tiedustelu, 2. Skannaus, 3.Pääsy, 4. Ylläpitää ja 5. Piilossa. Penetraatiotestauksen hyötyjä on muun muassa tietoturvariskien tunnistaminen, tietoturvan parantaminen, luottamuksen rakentaminen, lakisääteisten vaatimusten noudattaminen sekä testauksen avulla saadaan kustannus säästöjä, kun pystytään ennaltaehkäisemään vahinkoja. == Katso myös == *Hakkerietiikka == Lähteet == Luokka:Tietoturva Luokka:Tietoverkkojen tietoturva Luokka:Tietotekniikka Luokka:Hakkerointi
Finna

Finna on tiedonhakupalvelu, joka tarjoaa vapaan pääsyn noin sadan suomalaisen arkiston, kirjaston ja museon digitaalisiin aineistoihin ja kokoelmaluetteloihin. Palvelu on perustettu osana opetus- ja kulttuuriministeriön Kansallinen digitaalinen kirjasto -hanketta. Palveluun on luotu Finna.fi-palvelu sekä organisaatiokohtaiset Finna-hakupalvelut. Finnasta voi etsiä tietoa kirjastojen ja arkistojen kokoelmista, katsella museoesineiden ja taideteosten kuvia sekä ladata asiakirjoja, karttoja ja kirjallisuutta. Finnassa on yli 13 miljoonaa aineistotietoa. Määrä kasvaa uusien organisaatioiden liittyessä mukaan palveluun. Tiedonhaun lisäksi mukana olevat kirjastot tarjoavat Finnassa lainan uusimis- ja varauspalvelua sekä muita toiminnallisuuksia. Niitä pääsee käyttämään, kun kirjautuu Finnaan ja omistaa kyseisen kirjaston kirjastokortin. Finna on toteutettu VuFind- ohjelmistolla ja muilla avoimen lähdekoodin ohjelmistoilla. Finnan kehittämisestä ja ylläpidosta vastaa Kansalliskirjasto. Finnan sisällöstä vastaavat palveluun osallistuvat arkistot, kirjastot ja museot. Finna avattiin käyttöön lokakuussa 2013. ==Katso myös== *Kansallinen digitaalinen kirjasto *Arkistojen Portti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finna.fi * Kansalliskirjasto-lehti 1/2013 * Opinnäytteitä ja tutkimuksia Finnasta Luokka:Suomen historian verkkosivustot Luokka:Arkistolaitos Luokka:Verkkokirjastot Luokka:Suomen kirjastot
Swiss Cottagen metroasema

Swiss Cottage on Lontoon metron asema Camdenissa, Lontoossa, Oyster- vyöhykkeellä 2. == Historia == Asema avattiin 20. marraskuuta 1939 osana Bakerloo Linen uutta Baker Streetin ja Finchley Roadin välistä tunneliosuutta. Aseman nimi on peräisin läheiseltä, vuosina 1803–1804 rakennetulta pubilta, jonka nimi oli alun perin The Swiss Tavern ja myöhemmin Swiss Cottage. Aseman vieressä oli aluksi Metropolitan Linen samanniminen asema, ja ne toimivat yhtenä kokonaisuutena. Metropolitan Linen asema kuitenkin suljettiin 17. elokuuta 1940. Bakerloo Linen asema (kuten koko Stanmoren-haara) liitettiin osaksi Jubilee Linea, kun se avattiin 1. toukokuuta 1979. == Kuvia == Swiss Cottage stn westbound look east.JPG|Pohjoiseen menevien junien asemalaituri Swiss Cottage stn eastbound look west.JPG|Etelään menevien junien asemalaituri Swiss Cottage stn roundel.JPG|Aseman tunnuskyltti Swiss Cottage stn southwest entrance.JPG|Aseman lounainen sisäänkäynti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Camdenin metroasemat
Swiss Cottagen metroasema (täsmennyssivu)

Swiss Cottagen metroasema voi tarkoittaa seuraavia Lontoon metron nykyisiä ja entisiä asemia: *Swiss Cottage, jota käyttää Jubilee-linja *Swiss Cottage, vuonna 1940 suljettu asema, jota käytti Metropolitan-linja
Esko Hamilo

Esko Tapio Hamilo (s. 1. kesäkuuta 1945 Jyväskylä) on suomalainen alivaltiosihteeri. Hänestä tuli valtiotieteen kandidaatti vuonna 1971, ja hän on ollut ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1972. Hän oli ulkoasiainministeriön toimistopäällikkö vuosina 1985-1987 ja ulkoasiainneuvos vuosina 1992-1996 ja uudestaan vuosina 2005-2007\. Hän on toiminut myös suurlähettiläänä Australiassa 1996–2001 ja Ranskassa 2001–2005. Vuonna 2007 hänestä tuli valtioneuvoston kanslian alivaltiosihteeriKuka kukin on 2009, artikkeli Hamilo, Esko ja elokuun alussa 2010 ulkoministeriön kauppapoliittinen alivaltiosihteeri,http://formin.finland.fi/public/default.aspx?contentid=198308&contentlan;=1&culture;=fi- FI http://formin.finland.fi/public/default.aspx?contentid=192399&contentlan;=1&culture;=fi- FI jossa virassa hän palveli vuoteen 2013, jolloin Hamilo jäi eläkkeelle.http://formin.finland.fi/public/default.aspx?contentid=282306 Hamilo on naimisissa, ja hänellä on kaksi aikuista poikaa. Hän on sotilasarvoltaan reservin luutnantti.KKO 2011 == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Suomalaiset alivaltiosihteerit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armavir (kaupunki)

Armavir () on Armenian länsiosassa, maanteise 46 kilometriä Jerevanin länsipuolella sijaitseva Armavirin maakunnan pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan kaupungin asukasluku oli 29 319; vuosikymmen aiemmin asukkaita oli 32 034 (2001). Jerevanista johtaa Armaviriin M5-valtatie (Jerevan–Vagharšapat–Metsamor–Armavir). Armavir on myös Armenian länsiosissa kulkevan, Georgian Tbilisistä Jerevanin eteläpuolelle Masisiin johtavan pääradan Tbilisi–Armenian raja–Ajrum–Gjumri (risteysasema)–Armavir–Masis (risteysasema) varrella. Armenian ydinvoimalaitos (Metsamor) sijaitsee maanteitse 13 kilometriä Armavirin itäpuolella. Historiallinen Armavirin kaupunki, joka oli Armenian pääkaupunki Orontidin dynastian aikana (331–210 eaa.), sijaitsee 7 kilometriä nykyisen Armavirin eteläpuolella. Nykykaupunki perustettiin vuonna 1931 nimellä Sardarapat, ja uudelleennimettiin Armaviriksi vuonna 1935. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Armenian kaupungit
Holger Kraemer

Holger Kraemer (17. toukokuuta 1902 Turku – 23. kesäkuuta 1973 Turku) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja tykistökomentaja. Kraemer valmistui kadettikoulusta 1923 ja palveli kouluttajana Jääkäritykistörykmentissä sekä Kenttätykistörykmentissä 1923–1931. Hän kävi sotateknisen kurssin 1929 sekä Sotakorkeakoulun 1931. Tämän jälkeen hän toimi yleisesikuntaupseerina Uudenmaan rykmentissä 1931–1933 ja Tampereen sotilaspiirissä 1933–1939. Talvisodan aikana Kraemer toimi 4. divisioonan operatiivisen osaston päällikkönä. Välirauhan aikana hän palveli eteläisen Uudenmaan suojeluskuntapiirissä. Jatkosodan aikana hän oli patteristonkomentajana sekä rykmenttiupseerina KTR 11:ssä sekä 21. prikaatin tykistökomentajana. Sodan jälkeen hän oli patteristonkomentajana KTR 4:ssä 1944 ja KTR 2:ssa 1947. Myöhemmin hän johti Turun sotilaspiiriä 1955–1962. Kraemerin veljiä ovat everstit Bror Kraemer ja Nils Kraemer. Ylennykset: vänrikki 1923, luutnantti 1925, kapteeni 1930, majuri 1939, everstiluutnantti 1942, eversti 1955. ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0299.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Karmiinipunavarpunen

Karmiinipunavarpunen (Agraphospiza rubescens) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Karmiinipunavarpusta tavataan Nepalista Myanmarin pohjoisosiin ja Kiinan keskiosiin ulottuvalla alueella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Eno Kalle

Kalle Juhonpoika (Johansson), kirjailijanimi Eno Kalle (1884 Klaukkala – 1941 Perttula) oli Nurmijärvellä Lepsämän kylässä asunut kansanrunoilija. Eno Kalle kirjoitti lauluja ja viisuja joita julkaistiin myös painettuina vihkoina. Hän kiersi myös itse esittämässä viisujaan. == Teoksia == * Uusi ja huvittava laulu pulskan likan pusumatka Punkalaitumelta Helsinkiin. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki * Uusi juhlallinen pulska laulu mamman ja likan riijarista ratsumestari Linteristä, joka leskimammaa riijasi ja mammalta likan keijasi. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki * Juho ja Hilma Imatran rannalla ja nimipäiwä lauluja. Östra Finlandin kirjapaino, Viipuri 1912 * Uusi naurua tuottava laulu. Kirjapaino Gutenberg, Helsinki 1914 * Uusi sotalaulu Itävallan, Saksan ja Turkin sokeasta sotareisusta. Työväen kirjapaino, Helsinki 1914 * Kaksi mahdikasta matkalaulua : 1. Karjan radalta Helsinki-Espoo, 2. Sirkusmatkalta H:ing raitiovaunussa. Työväen kirjapaino, Helsinki 1915 * Uusi ja komea kuplettilaulu. Työväen kirjapaino, Helsinki 1915 * Erään Nurmijärven miehen merkillinen näky ja uni jouluyönä 1920 sekä näkijän unessa oppima ihana veisu onnellisesta maailmasta v. 2000 ; unen näkijä ja kustantaja Kalle Juhonpoika. Kalle Juhonpoika, Helsinki 1921 * Erittäin tunteellinen kaunis ja liikuttava rakkauden seikkailulaulu : erään nuoren petetyn tytön itsemurha Imatran koskella sekä myöskin hänen petollisen sulhonsa itsemurha omassa kodissaan, petollisille rakastelijoille varoitukseksi sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Kerava 1925 * Herätys laulu viinan villitystä vastaan kansalle varoitukseksi ; sepitti ja kustansi Eno Kalle Nurmijärveltä. Tekijä, Kerava 1925 * Huvittava huumorilaulu Suomen kieltolaista ja pirtun salakuljetuksesta ; sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Kerava 1925 * Puolueeton surulaulu Suomen luokkasodasta v. 1918 ; kansan muistoksi sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Kerava 1925 * Liikuttavan tunteellinen Suru laulu : höyrylaiva Kurun kauhiasta haaksirikosta Näsijärvellä syyskuun 7 p. 1929 ; kansallen muistoksi sepitti ja kustansi Eno Kalle. Tekijä, Helsinki 1929 * Laulu Suomen ja Venäjän sodasta 30.11.1939-13.3.1940 sekä Suomen armeijan uljaasta ja urhoollisesta sankaritaistelusta isänmaan ja vapauden puolesta. Raittiuskansan kirjapaino, Helsinki == Lähteet == * Teokset Fennica Suomen kansallisbibliografia * Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : Kalle Juhonpoika, Kalle Johansson == Aiheesta muualla == * Elias Sireniuksen Eno Kallesta noin vuonna 1920 ottama valokuva, Nurmijärven museon kokoelmat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Saarijärvi (Kivijärvenmaa)

Saarijärvi on Pirkanmaalla Vesilahden ja Sastamalan rajalla Kivijärvenmaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 400 metriä. Järveen ei laske ojia, mutta sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 950 metriä pitkä laskuoja Valkijärveen. Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantaan rajautuu maatila ja etenkin järven itärannalla on loma-asuntoja. Kuntien välinen raja kulkee järvessä olevan saaren kautta. == Lähteet == Luokka:Sastamalan järvet Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Eric Åkerman

Nils Eric Johan Åkerman (25. lokakuuta 1907 Porvoo – 23. marraskuuta 1978) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ja sodanaikainen panssarikomentaja. Åkerman kävi kadettikoulun vuosina 1929-1930 ja palveli kouluttajana Uudenmaan rakuunoissa 1930-1939. Talvisodassa Åkerman toimi eskadroonanpäällikkönä Uudenmaan Rakuunarykmentissä. Jatkosodan alussa hän toimi samoissa tehtävissä. Vuosina 1942-1944 hän palveli pataljoonankomentajana Panssaridivisioonassa, myös Rynnäkkötykkipataljoonan komentajana. Sodan jälkeen hän toimi Panssaripataljoonan komentajan apulaisena 1945 ja sittemmin komentajana 1946-1947. Vuonna 1948 hän opetti Sotakorkeakoulussa taktiikkaa. Vuosina 1949-1952 hän toimi toimistoupseerina pääesikunnassa. Vuonna 1952 hänet nimitettiin sotilasasiamieheksi Tukholmaan (vuodesta 1954 lukien myös Osloon ja Kööpenhaminaan). Vuosina 1956-1958 hän komensi 4. prikaatia, sittemmin Uudenmaan Prikaati. Tämän jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Sotilasuransa jälkeen Åkerman toimi liike-elämässä Oy Carbonex Ab:n toimitusjohtajana 1958-1966 sekä tämän jälkeen Oy Coly Ab:n toimitusjohtajana ja omistajana. == Julkaisuja == Nimellä E. Åkerman: * Panssariaseen organisaatiosta ja taktiikasta. Tiede ja ase 7/1949 Viite julkaisuun ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0664.html * http://dynamic.hs.fi/arkku/tiedostot/236294521978%20kolmas.pdf == Viitteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Valkijärvi (Suonola)

Valkijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järveen laskee yksi laskuoja Saarijärveltä ja Valkijärven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannalla on kaksi suota ja itärannalla on kuusi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Suonolan kautta. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Pikku-Hyyhönen

Pikku-Hyyhönen eli Pikku-Hyyhynen on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta- ala on 1,6 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 70 metriä. Järveen laskee ympäröivälle suolle kaivettuja ojia ja sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 500 metriä pitkä laskuoja Iso-Hyyhöseen, joka vuorostaan laskee Suonojärveen. Järven rantaviiva on 0,74 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soista metsämaastoa. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Erik Ulfsson

Erik Bernhard Ulfsson (16. lokakuuta 1898 Helsinki – 27. marraskuuta 1984) oli Suomen Puolustusvoimien eversti tykistön aselajissa. Ulfsson kävi kadettikoulun 1919–1920 ja palveli kouluttajana, patterinpäällikkönä ja talouspäällikkönä KTR 1:ssä 1920–1927. Tykistön tarkastajan adjutanttina hän työskenteli 1927–1936. Patteristoupseerina KTR 3:ssa hän oli 1936–1937. Aliupseerikoulun johtajana KTR 4:ssä hän oli 1937–1939. Talvisodan sytyttyä Ulfsson palveli Taipaleen lohkon tykistökomentajana. Välirauhan aikana 1940 hän komensi KTR 7:ää sekä toimi pääesikunnan tykistöosastossa toimistopäällikkönä 1940–1941. Jatkosodan aikana hän toimi päämajan tykistöosaston päällikkönä sekä 1. divisioonan tykistökomentajana Maaselän kannaksella. Kesällä 1942 hän komensi myös KTR 5:tä. Sodan jälkeen hän toimi jälleen pääesikunnan tykistötoimiston päällikkönä 1944–1947. Tämän jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi ylitarkastajaksi vakuutusyhtiö Kalevaan 1947. Myöhemmin hän toimi Oy Telko Ab:n henkilöstöpäällikkönä 1952–1963. Ylennykset: vänrikki 1920, luutnantti 1920, kapteeni 1925, majuri 1936, everstiluutnantti 1940, eversti 1943. ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0603.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Iso-Hyyhönen

Iso-Hyyhönen eli Iso-Hyyhynen on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 15,1 hehtaaria ja sen pituus on 1100 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee kaksi ojaa, joista toinen on Pikku-Hyyhösen laskuoja, ja Iso-Hyyhösen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 900 metriä pitkä Hyyhösenoja, joka laskee Suonojärveen. Järven rantaviiva on 2,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pohjois- ja länsirannat rajautuvat metsäiseen suohon. Järvelle johtaa polku, mutta rantoja ei ole rakennettu.Järvessä on yksi saari. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Arvīds Reķis

Arvīds Reķis (s. 1. tammikuuta 1979 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan DEL-liigassa pelaavaa Augsburger Pantheria. Hän on edustanut Latviaa useissa arvokisoissa, esimerkiksi vuoden 2014 Olympialaisissa, Sotšissa. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga PO M S P RM PO M S P RM 1996–97 Erie Otters OHL 65 5 19 24 101 5 1 2 3 2 1997–98 Erie Otters OHL 60 9 36 45 77 7 1 2 3 2 1998–99 Erie Otters OHL 60 5 29 34 66 5 1 1 2 0 1998–99 HK Liepājas Metalurgs EEHL — — — — — — — — — — 1999–2000 Erie Otters OHL 57 6 29 35 93 — — — — — 1999–2000 Indianapolis Ice CHL — — — — — 4 0 0 0 0 2000–01 Peoria Rivermen ECHL 64 12 21 33 99 12 4 3 7 20 2001–02 Peoria Rivermen ECHL 43 10 17 27 32 — — — — — 2001–02 Worcester IceCats AHL 18 0 3 3 8 — — — — — 2002–03 Peoria Rivermen ECHL 57 4 19 23 56 4 0 2 2 2 2003–04 Augsburger Panther DEL 46 5 15 20 81 — — — — — 2004–05 Augsburger Panther DEL 45 5 10 15 44 4 0 1 1 6 2005–06 Augsburger Panther DEL 51 5 10 15 52 — — — — — 2005–06 HK Riga 2000 BXL — — — — — 5 0 0 0 8 2006–07 Augsburger Panther DEL 36 3 7 10 62 — — — — — 2007–08 Augsburger Panther DEL 54 5 10 15 88 — — — — — 2008–09 Wolfsburg Grizzly Adams DEL 50 11 12 23 106 6 2 3 5 6 2009–10 Wolfsburg Grizzly Adams DEL 53 0 11 11 62 7 0 1 1 6 2010–11 Dinamo Riika KHL 51 2 4 6 57 — — — — — 2011–12 Dinamo Riika KHL 39 0 3 3 28 6 0 1 1 6 2012–13 Dinamo Riika KHL 39 1 4 5 22 — — — — — 2013–14 Dinamo Riika KHL 43 0 2 2 63 — — — — — 2014–15 Augsburger Panther DEL 41 1 5 6 50 — — — — — 2015–16 Augsburger Panther DEL 45 2 7 9 54 — — — — — 2016–17 Augsburger Panther DEL 43 5 4 9 20 7 0 1 1 0 2017–18 Augsburger Panther DEL 46 1 4 5 30 — — — — — 2018–19 Augsburger Panther DEL 33 1 8 9 28 9 0 0 0 6 Maajoukkue: Vuosi Joukkue Liiga PO M S P RM 1995 Latvia C-div. U20 EM 5 3 2 5 8 1999 Latvia B-div. U20 MM 6 2 2 4 8 2003 Latvia A-div. MM 6 0 0 0 4 2004 Latvia A-div. MM 7 1 1 2 12 2005 Latvia OK-karsinnat 3 0 0 0 0 2006 Latvia Olympialaiset 5 0 0 0 6 2006 Latvia A-div. MM 6 1 0 1 4 2007 Latvia A-div. MM 4 0 0 0 2 2008 Latvia B-MM 6 0 0 0 10 2009 Latvia OK-karsinnat 3 1 2 3 8 2010 Latvia Olympialaiset 4 0 0 0 10 2010 Latvia B-div. MM 6 1 0 1 2 2011 Latvia B-div. MM 6 0 2 2 10 2013 Latvia OK-karsinnat 3 0 1 1 2 2014 Latvia Olympialaiset 5 0 0 0 4 2016 Latvia OK-karsinnat 3 0 0 0 4 ==Lähteet== * Luokka:Latvialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Sarparanta

Toivo Valdemar Sarparanta (vuoteen 1936 Söderman, 22. helmikuuta 1893 Turku – 19. kesäkuuta 1961 HämeenlinnaLauri Harvila, Matti Alajoki ja Pertti Jaakkola (toim.): Tykkimies-vuosikirja 1962, s. 165 (Toivo Sarparannan muistokirjoitus). Helsinki: Suomen Kenttätykistön Säätiö, 1962.) oli Suomen Puolustusvoimien eversti kenttätykistössä. Sarparanta oli valmistunut insinööriksi Tampereen teknisestä opistosta 1916. Vuoden 1918 tapahtumien myötä hän jäi sotilasuralle kenttätykistörykmentti 1:een (KTR 1) nuoremmaksi upseeriksi 1918–1920, patterin päälliköksi 1920–1924 ja patteriston komentajaksi 1925–1929. Hän kävi komentajakurssin Sotakorkeakoulussa 1930. Hän siirtyi patteriston komentajaksi Jääkäritykistörykmenttiin 1929–1934 ja palasi taas patteriston komentajaksi KTR 1:een 1934–1937. Jyväskylän sotilaspiirin päällikkönä hän oli 1937–1939. Vuosina 1931–1933 Sarparanta oli Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen. Talvisodan sytyttyä Sarparanta komensi KTR 7:ää, myöhemmin KTR 10:ä. IV armeijakunnan tykistökomentajana hän oli 1940–1941. Jatkosodassa hän toimi VII armeijakunnan tykistökomentajana 1941–1943 ja Aunuksen ryhmän tykistökomentajana 1943–1944. Vuonna 1944 hän oli III armeijakunnan tykistökomentaja. Sodan jälkeen hän komensi KTR 4:ää 1944–1946. Etelä-Hämeen sotilasläänin komentajana Sarparanta oli 1946–1951 ja Hämeen sotilasläänin komentajana 1951–1952. == Lähteet == * https://runeberg.org/kuka/1954/0769.html === Viitteet === Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Pauliina Isomäki

Pauliina Isomäki (s. 1964 Vehmaa) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli musiikkia Yhdysvalloissa Valdosta State Collegessa Georgiassa ja Catawba Collegessa Pohjois-Carolinassa sekä musiikkitiedettä Åbo Akademissa, josta valmistui maisteriksi 1992. Isomäki on säveltänyt erityisesti vokaalimusiikkia, mm. kolme oopperaa. == Keskeiset teokset == ===Oopperat=== *Keisarin majakka (libretto Leena Parkkinen) *Unissa kaikki oli selkeämpää (libretto Emma Puikkonen) *Tahdon! (libretto Emma Puikkonen) *Pieni seksiooppera (libretto Anne Lehikoinen) ===Vokaalimusiikkia=== *Vuorisaarna (teksti: Joni Pyysalo, Raamattu, Pauliina Isomäki ) *Den väntande själen (mezzosopraano ja piano/kamariorkesteri, teksti Edith Södergran) *Arpi (sopraano, klarinetti, sello, harppu, teksti Niina Repo) *Magnificat (naiskuoro) *Kanteletar-lauluja (naiskuorolle, mieskuorolle, sekakuorolle) *Sähkömiehen kalajutut (sarja lastenlauluja, tekstit mm. Kirsi Kunnas) ===Kamarimusiikkia ja orkesteriteoksia=== *Pilvet kuin… (soolohuilulle ja orkesterille) *In Her Dreams (orkesterille) *Källskärin Hermes (2 trumpetille, käyrätorvelle, pasuunalle ja pianolle) *Mielialoja (sopraanosaksofonille ja pianolle) *Valkea tyrsky (vc solo) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Music Finlandin säveltäjäsivut: http://composers.musicfinland.fi/musicfinland/fimic.nsf/COMAA/4E1F718736B77D41C2257481003BEA3D?opendocument Luokka:Suomalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Elävät henkilöt
Kivijärvi (Ekojärvi)

Kivijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, paikan kartta joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 47,0 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee muutama pelto-oja ja ojiteuilta soilta metsäojat. Sen luusua sijaitsee Mustalahdessa järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa kaksi kilometriä pitkä Kivijärvenoja, joka laskee Lampijärveen. Se laske vuorostaan Suonojärveen. Järven rantaviiva on 6,1 kilometriä pitkä ja ranan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ranta on umpeenkasvanutta ja paikoin avosuota. Muutamien peltojen keskellä sijaitsee kolme maatilaa, jotka myödostavat Kivijärvenmaan kylän. Rannoille on rakennettu myös loma-asuntoja, joille kulkee tiet maantieltä 12847. == Historia == Kivijärven vedenpintaa laskettiin ensimmäisen kerran 1860-luvulla. Toisen kerran järveä laskettiin 1900-luvun alussa, jolloin pinta aleni metrin verran. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Löyttyjärvi (Vesilahti)

Löyttyjärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 3,9 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee kolme metsäojaa ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,8 kilometriä pitkä laskuoja Kivijärvenojaan, joka laskee Lampijärveen. Tämä laskee vuorostaan Suonojärveen. Järven rantaviiva on 0,85 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Läheiseltä maatalolta erkanee metsätie, joka ohittaa järven rantaa myöten. Rannalla on yksi loma- asunto. Sastamalan rajalle on 200 metriä. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Lars Ehrnrooth

Lars Carl Albert Ehrnrooth (3. kesäkuuta 1897 Valkeala – 4. syyskuuta 1980 Kirkkonummi) oli Suomen Puolustusvoimien everstiluutnantti ja herastuomari. Ehrnroothin vanhemmat olivat professori Ernst Ehrnrooth ja Karin Selin. Lars Ehrnroothin veljiä olivat kenraalit Adolf Ehrnrooth ja Gustaf Ehrnrooth. Lars Ehrnrooth valmistui ylioppilaaksi 1915 ja kävi oikeustieteellisiä opintoja. Vuoden 1918 sodassa hän toimi ryhmän- ja joukkueenjohtajana. Vuosina 1919–1933 hän palveli Uudenmaan rakuunarykmentissä sekä Ratsuväkiprikaatissa. Hän kävi Sotakorkeakoulun 1927–1929. Vuosina 1933–1937 hän palveli sotilasasiamiehenä Tukholmassa. Ratsastuskoulun päällikkönä hän oli 1937–1939. Talvisodan aikana hän komensi Polkupyöräpataljoona 8:aa. Jatkosodan aikana hän toimi pataljoonankomentajana, Ratsuväkiprikaatin esikunnassa sekä jalkaväen koulutuskeskus 17:n komentajana. Sodan jälkeen hän omisti ja piti Tyriksen kartanoa Kirkkonummella. Ylennykset: reservivänrikki 1918, vänrikki 1918, luutnantti 1920, ratsumestari 1926, majuri 1930, everstiluutnantti 1940. Ehrnrooth kilpaili kenttäratsastuksessa. Hän osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, lopputuloksenaan keskeytys. ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0101.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset kenttäratsastajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Lampijärvi (Vesilahti)

Lampijärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 12,9 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä ja leveys 350 metriä. Järveen laskee kaksi suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä laskuoja Suonojärveen. Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lounaisosassa on suota. Lähellä on kaksi tilaa, mutta ei loma-asuntoja. Järven läheltä kulkee tie. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Suonojärven alue
Gustaf Palmgren

Carl-Gustaf Palmgren (15. toukokuuta 1904 Helsinki – 2. heinäkuuta 1978 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimien eversti ratsuväen aselajissa. Palmgren kävi kadettikoulun 1922–1924 ja palveli kouluttajana, adjutanttina ja eskadroonanpäällikkönä Uudenmaan rakuunarykmentissä 1924–1933. Tämän jälkeen hän palveli esikuntaupseerina ja esikuntapäällikkönä Ratsuväkiprikaatissa 1933–1941. Sotakorkeakoulun hän kävi 1935–1937. Sodan aikana hän toimi mm. Ryhmä Oinosen ja Ratsuväkiprikaatin esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen hän oli sotilasasiamiehenä Tukholmassa 1945–1948. Pataljoonankomentajana hän palveli 1948–1954 JR 4:ssä ja sittemmin 4. prikaatissa. Kyseisen prikaatin komentajaksi hänet nimitettiin vuosiksi 1954–1956 (myöhemmin Uudenmaan prikaati. Vuosina 1956–1961 hän johti Oulun sotilaspiiriä ja 1961–1964 Pohjois-Suomen sotilaslääniä. Ylennykset: kornetti 1924, luutnantti 1926, ratsumestari 1931, majuri 1939, everstiluutnantti 1941, eversti 1954. ==Lähteet== * https://runeberg.org/vemochvad/1967/0435.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Tammisaaren kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Vabis

Vabis oli ruotsalainen henkilö- ja kuorma-autojen valmistaja, joka perustettiin vuonna 1891 nimellä Vagnfabriks Aktiebolaget i Södertälje (suom. Södertäljen Vaunutehdas Oy) Södertäljessä tuottamaan rautatievaunuja. Ensimmäinen Vabiksen valmistama ja Gustaf Eriksonin suunnittelema nelipaikkainen henkilöauto esiteltiin vuonna 1897. Aikansa monien muiden autojen tapaan siinä oli yksisylinterinen kerosiinimoottori ja keppiohjaus. Auto ei ollut myyntimenestys. Vabis fuusioitui vuonna 1911 Scanian (Maskinfabriks AB Scania) kanssa ja syntyi AB Scania-Vabis. ==Lähteet== * scania.fi Luokka:Ruotsalaiset automerkit
Mustajärvi (Vesilahti)

Mustajärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee kolme suo-ojaa ja sen luusua sijaitsee järven pohjoisxxrannalla, josta saa alkunsa 7,5 kilometriä pitkä Järviönsuonoja, joka laskee Suonojärveen. Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Osa rannasta on metsäistä suota. Rannalle on rakennettu kolme loma-asuntoa, joille kulkee tiet Punkalaitumelta ja Vesilahdelta. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Järviönsuonojan valuma-alue
Ruokojärvi (Vesilahti)

Ruokojärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella Krääkkiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 300 metriä. Järveen laskee yksi tulo-oja, joka on Ison Oravajärven laskuoja. Sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Järviönsuonojaan. Se laskee lopulta Suonojärveen. Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta rantaan rajoittuu myös suota ja peltoa. Järveen liittyy kaksi tilaa ja muutama loma-asunto. Krääkkiön läpi kulkeva tie ohittaa järven läheltä. Eteläosassa on uimaranta. == Lähteet == Luokka:Vesilahden järvet Luokka:Järviönsuonojan valuma-alue
Iso Oravajärvi

Iso Oravajärvi on Pirkanmaalla Vesilahdella Krääkkiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Järvi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa. == Maantiede == Järven pinta-ala on 22,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,8 kilometriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee muutama suo- ja pelto-oja ja sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä laskuoja Ruokojärveen. Järven rantaviiva on 4,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. == Lähteet == Luokka:Järviönsuonojan valuma-alue Luokka:Vesilahden järvet