EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sininen Havaiji

Sininen Havaiji (tai Sininen Hawaiji, Blue Hawaii) on Elvis Presleyn kaupallisesti menestynein elokuva, jonka ensi-ilta oli 22. marraskuuta 1961. Kuvaukset aloitettiin maaliskuun 17. päivänä, ja työ oli valmis marraskuun 13. päivänä. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 16. maaliskuuta 1962. Elokuva oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi, ja voittikin muutamia merkittäviä palkintoja. Elokuvan ohjauksesta vastasi Norman Taurog, ja tuottajana toimi Hal B. Wallis. Studiona toimi Paramount Pictures. == Arvioita == Video- oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu Sinistä Havaijia aurinkoiseksi viihde-elokuvaksi, joka vakiinnutti ex-rokkarin aseman kiiltokuvamaisena perheviihdyttäjänä. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1961 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Norman Taurogin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Elvis Presleyn elokuvat
Norman Taurog

Norman Taurog (23. helmikuuta 1899 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 7. huhtikuuta 1981) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Taurogista tuli 32-vuotiaana nuorin parhaimman ohjauksen Oscar-palkinnon saaja elokuvalla Papan poika seikkailemassa (Skippy, 1931). ==1920–1950== Taurog aloitti ohjaajana aluksi mykkäelokuvien parissa. Hänen ensimmäinen ohjaustyönsä, The Sportsman, valmistui vuonna 1920. 1930-luvulla Taurog nousi ohjaajien eliittiin perhe-elokuvallaan Papan poika seikkailemassa vuonna 1931. Sen päärooleja esittävät Jackie Cooper (jonka setä Taurog oli) ja Robert Coogan. Elokuva sai neljä Oscar-ehdokkuutta (paras miespääosa, paras ohjaus, paras käsikirjoitus ja paras elokuva), joista se voitti parhaan ohjauksen palkinnon. Seuraava suuri ohjaustyö oli Mark Twainin kirjaan perustuva Huckleberry Finn vuodelta 1931. Elokuva ei arvostelujen perusteella menestynyt odotusten mukaisesti, mutta tästä lannistumatta jatkoi Taurog erityisesti komediaelokuvien ohjaajana. ==1960-luku ja Elvis== Taurog teki yhden uransa tärkeimmän päätöksensä, kun lähti ohjaamaan Elvis Presleyn varaan rakennettua Café Europa -elokuvaa vuonna 1960. Elvis oli tuolloin juuri palaamassa armeijasta (kuvaukset aloitettiin vielä Elviksen ollessa armeijassa), ja hänen managerinsa Tom Parker oli pitänyt Elviksen nimeä kuumana näiden 17 armeijassa vietetyn kuukauden aikana, joten elokuvan menestys oli taattua, sillä olivathan jo Elviksen aikaisemmatkin elokuvat keränneet ihmisiä teattereihin enemmän kuin monet muut elokuvat. Taurog ohjasi siis G.I. Blues -elokuvan, jota levitettiin Euroopassa tekijänoikeussyistä Café Europa -nimellä. Tämän jälkeen mestariohjaaja teki vielä kahdeksan Elvis-elokuvaa, joista tärkeimpänä mainittakoon teatterilevityksessä eniten Elviksen 31 elokuvasta tuottanut Sininen Havaiji (Blue Hawaii) vuodelta 1961. ==Uran loppuminen== Taurogin viimeiseksi ohjaustyöksi jäi Elviksen Tytöstä tyttöön vuodelta 1968. Kaikkiaan hänen ohjaamia elokuvia on 151. Taurog toimi myös käsikirjoittajana 14 elokuvassa vuosivälillä 1920–1928. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Hakoinen

Hakoinen tarkoittaa seuraavia asioita: * Hakoisten kartano, kartano Janakkalassa * Hakoisten linnavuori, jyrkkäseinäinen kallio Janakkalassa.
Varsovan rautatieasema (Pietari)

Varsovan rautatieasema () oli yksi Pietarin entisistä rautatieasemista. Nykyisin kauppakeskuksena toimiva asemarakennus sijaitsee Baltian rautatieaseman itäpuolella aivan Pietarin ydinkeskustan eteläpuolella. ==Historiaa== Se rakennettiin vuonna 1851 Pietarin ja Varsovan välisen rautatien pääteasemaksi. Liikenne alkoi vuonna 1858, jolloin avattiin 44,6 kilometriä pitkä rataosuus Pietarista ja Hatsinaan, jossa sijaitsi tsaarin virka-asunto. Seuraavana vuonna valmistui rata Pihkovaan ja vuonna 1862 lopulta Varsovaan asti. Preussin rajalla sijaitsevan Virbalisin kautta rata yhdisti Pietarin muihin Keski-Euroopan pääkaupunkeihin. Uusi asemarakennus rakennettiin 1857–1860 arkkitehti Pjotr Onufrijevitš Salmonovitšin (Пётр Онуфриевич Сальмонович, 1833–1898) piirustusten mukaan. Vuonna 2001 asemarakennus suljettiin korjaustöiden ajaksi, liikenne lakkautettiin ja kaikki lähi- ja kaukoliikenteen junat ohjattiin muille asemille. Asema esiintyy silti yhä joissain uudemmissakin rautatiekartoissa. ==Nykyään== thumb|230px|right|Sisänäkymä Varšavski Express -kauppakeskuksesta Korjaustöiden jälkeen asemarakennuksessa toimii kauppa- ja viihdekeskus Varšavski Express (ven. Варшавский экспресс). Aseman tiloissa toimii myös Rautatietekniikan museo (Музей железнодорожной техники, Muzei železnodorožnoi tehniki). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kauppakeskus Varšavski Expressin sivusto Luokka:Pietarin rautatieasemat
Varsovan keskusasema

thumb|left|240px|Moskovan juna Varsovan keskusasemalla 2009 Varsovan keskusasema () on Varsovan tärkein rautatieasema ja se on sekä kansainvälisen että sisäisen rautatieliikenteen keskus Puolassa. Vuonna 1975 valmistuneen keskusaseman lisäksi Varsovassa on viisi pääasiassa paikalliselle liikenteelle tarkoitettua asemaa. Rautatie alittaa kaupungin keskustan tunnelissa, joka on noin 2,2 kilometriä pitkä. Suuri osa rautatieaseman keskeisistä toiminnoista sijaitsee maan alla. ==Asemalle liikennöivät kansainväliset junayhteydet== Tässä vain osa yhteyksistä: * Balti (Varsova - Vilna) * EuroCity Berlin- Warszawa-Express (BWE) (Varsova - Berliini) * EuroCity Polonia (Varsova - Budapest) * EuroCity Praha (Varsova - Praha) * EuroCity Sobieski (Varsova - Wien) * EuroNight Jan Kiepura (Varsova - Frankfurt am Main - Bryssel) * Chopin (Varsova - Wien/Praha) * Polonez (Varsova - Moskova) == Katso myös == * Varsovan läntinen asema == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Warszawa Centralna Baza Kolejowa -tietokannassa * Varsovan asemia (lonlyplanet.com) * Ohjeita Varsovan rautatieasemalla asioivalle * Puolan rautateiden kartta (pdf) * Puolan rautateiden kunnostus/uudistushankkeita Keskusasema Luokka:Puolan rautatieliikennepaikat Keskusasema
Nobuo Uematsu

Nobuo Uematsu (, s. 21. maaliskuuta 1959) on japanilainen säveltäjä, joka on säveltänyt musiikin useimpiin Final Fantasy -pelisarjan peleihin. Hän on tunnetuimpia videopelisäveltäjiä sekä kotimaassaan Japanissa että myös muualla maailmassa. Uematsu on kotoisin Kōchin prefektuurista. Uematsu aloitti pianonsoiton kahdentoista vuoden iässä ilman erityistä musiikinopetusta. Yliopistosta valmistuttuaan hän soitti koskettimia useissa harrastelijayhtyeissä sekä sävelsi musiikkia televisiomainoksiin. Suurimmaksi musiikilliseksi vaikuttajakseen hän nimeää Elton Johnin. Ensimmäiset pelimusiikkinsa Uematsu sävelsi peliyhtiö Squaren peleihin Genesis: Beyond the Revelation (1985) ja Alpha (1986). Vuosien 1986 ja 1987 välillä hän sävelsi musiikkia useisiin Squaren peleihin, jotka eivät menestyneet pelimarkkinoilla. Vuonna 1987 Uematsu sävelsi musiikit konkurssin partaalla roikkuneen Squaren peliin Final Fantasy. Pelistä tuli valtava menestys, joka käytännössä pelasti Squaren. Final Fantasyn jälkeen Nobuo Uematsu on säveltänyt musiikkia yli 30 peliin. Nobuo Uematsu jatkoi Squaren alaisuudessa vuoteen 2004 asti. Square Enixiltä lähtönsä jälkeen hän on vaikuttanut muun muassa Black Mages -nimisessä rock- ja metalliyhtyeessä, joka on julkaissut kolme uudelleensovitusalbumia Uematsun Final Fantasy -musiikista. Yhtye perustettiin vuonna 2003 ja Uematsu sanoi 7. elokuuta 2010, että yhtye on lopettanut toimintansa. Uematsu on johtanut Smile Please -nimistä yritystä, joka tuottaa musiikkia peleihin, muun muassa juuri Square Enixille. Vuonna 2018 Uematsu on ilmoittanut että ei enää voi työskennellä terveydentilansa vuoksi. Hän kuitenkin palasi säveltämään Final Fantasy VII Remaken tunnusmusiikin vuonna 2020. Vuonna 2021 Hironobu Sakaguchi sanoi, että Uematsun säveltämä musiikki samana vuonna ilmestyvään peliin Fantasian saattaa terveysongelmien takia olla hänen viimeinen iso pelimusiikkityönsä. Uematsu sanoi 15. lokakuuta 2024, että hän jää pelin konsoliversion joulukuussa tapahtuvan julkaisun myötä eläkkeelle. Päivää myöhemmin hän tarkensi ettei jääkään eläkkeelle, vaan vähentää säveltämänsä musiikin määrää, eli kokonaisen pelin sijasta hän saattaa säveltää esimerkiksi tunnusmusiikin. Uematsun mukaan videopelimusiikki ei voi edistyä jos se kopioi elokuvamusiikkia. Pelimusiikista tulee mielenkiintoisempaa jos säveltäjät pohtivat mitä vain he voivat tehdä ja käyttävät osaamistaan ja kokemustaan ollakseen luovia. == Black Magesin albumit (2003-2010) == * The Black Mages (2003) * The Black Mages II: The Skies Above (2004) * The Black Mages III: Darkness and Starlight (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Profiili MobyGamesissä * Profiili vgmo- sivustolla * Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Videopelimuusikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Duralumiini

Duralumiini (vanhahtava termi duraali) on seosmetalli, joka koostuu pääosin alumiinista ja seosaineena käytetystä kuparista. Lisäksi siinä on pieniä määriä muita metallisia alkuaineita. Duralumiinia käytetään pääasiassa lentokoneiden raaka-aineena. Ensimmäinen käyttökohde olivat saksalaiset ilmalaivat ja 1930-luvulta alkaen sitä on käytetty lentokoneissa. Myös autojen moottorin osia tehdään duralumiinista. Duralumiini on erkautuskarkaistava metalliseos. Seos saavuttaa lopullisen lujuutensa vanhennushehkutuksessa. Hehkutuksessa liuoksessa olevat kupariatomit muodostavat Al2Cu3-erkaumia. Erkaumat toimivat tehokkaina esteinä dislokaatioiden liikkeelle ja lujittavat rakennetta. == Duralumiinin historia == Duralumiinin keksi vuonna 1908 Alfred Wilm Saksassa Dürenin kaupungissa, mistä tämä seos on saanut nimensä. Tämän seoksen osalta voidaan hyvin puhua keksimisestä kehittämisen sijaan. Kertomuksen mukaan Saksan armeijalle tehtiin tutkimusta kupariseostuksen vaikutuksesta alumiiniin. Epäpätevä laborantti oli unohtanut näytekappaleet lämpökäsittelyuuniin yöksi, näin kappaleille tehtiin vahingossa ylipitkä hehkutus, jolloin AlCu dispersiolla oli aikaa kasvaa rakenteessa riittävän kokoisiksi erkaumiksi. Näin keksittiin lujan alumiiniseoksen lisäksi uusi metallurginen prosessi, erkautuskarkaisu. Muita myöhemmin kehitettyjä erkautuskarkaistavia seoksia ovat esimerkiksi kromikupari (CuCr1%) ja zirkoniumkupari. == Duralumiinin ominaisuuksia == Duralumiini on seos, joka sisältää 4,2 % kuparia, 0,5 % mangaania, 0,6 % magnesiumia ja loput alumiinia. Duralumiinin sulamispiste on 650 °C ja tiheys 2,7–2,87 g/cm³. Sen vetolujuus on 850 N/mm², myötölujuus yli 250 N/mm² ja Brinell-kovuus noin 800 N/mm². Nykyään käytössä olevat seokset ovat esimerkiksi SFS-standardin mukaiset 2017, 2117 ja 2024. 2024-duraalia ei voi hitsata. Duralumiini on paljon lujempaa kuin seostamaton alumiini ja alumiiniseoksistakin lujimpia. Sen korroosionkesto on huono, minkä vuoksi se joko anodisoidaan tai silataan puhtaalla alumiinilla (myytävä levy tms. tunnetaan nimellä Alclad) tai keltakromatoidaan ja maalataan. == Katso myös == * Silumiini * Luettelo metalliseoksista * Alumiiniseokset Luokka:Alumiini Luokka:Metalliseokset
Kristityn vaellus

Kristityn vaellus (The Pilgrim’s Progress from This World to That Which Is to Come) on John Bunyanin kirjoittama allegorinen kristillinen romaani. Se on julkaistu vuonna 1678. Kirja on merkittävässä asemassa kalvinistisessa hengellisyydessä. Bunyan kirjoitti kirjan ensimmäisen osan ollessaan vangittuna vuonna 1675. Häntä syytettiin tuolloin luvattomasta saarnaamisesta. Laki määräsi kaiken uskonnon harjoittamisen tapahtuvaksi Englannin anglikaanisen kirkon sisällä. Laajennettu painos, johon oli lisätty osia Bunyanin vapautumisen jälkeen, ilmestyi vuonna 1679. Kirjan toinen osa, Kristityn lesken ja lasten vaellus, ilmestyi vuonna 1684. Teos on yksi kirjallisuuden suurimmista klassikoista. Se on käännetty englannista yli sadalle kielelle. Teos on todennäköisesti luetuin ja käännetyin alun perin englanniksi kirjoitettu kirja. Teoksen on ensimmäisen kerran suomentanut Jakob Johan Malmberg. Ensimmäinen painos ilmestyi 1809, ja sen jälkeen julkaistiin useita painoksia, viimeinen 1879, joissa on tehty kielellisiä korjauksia. == Lähteet == == Suomennoksia == * * *Bunyan, John: Kristityn vaellus. (Pilgrim's Progress, 1681.) Alkuperäistekstin lopullisesta versiosta suomentanut Sirkka Perälä. Books on Demand, 2018. ISBN 978-952-339-988-4. *Bunyan, John: Kristityn vaellus. (Pilgrim's Progress, 1681.) Alkuperäistekstin lopullisesta versiosta suomentanut Sirkka Perälä. Uudistettu, viitteet ja lainaukset Raamattu Kansalle ry:n Raamatusta. Armo kustannus 2020. ISBN 978-951-986-916-2. Myös e-kirjoina. == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia John Bunyanin e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa. * Bunyan, John: Kristityn vaellus. Wikisource (Suomi, HTML.) * Bunyan, John: Kristityn vaellus. (Suomi, HTML.) * Bunyan, John: Kristityn vaellus. (Suomi, tulostuskelpoinen PDF.) * Bunyan, John: Kristityn vaellus. (Suomi, MP3-äänikirja (festival-puhesynteesi).) * Bunyan, John: The Pilgrim’s Progress. * Bunyan, John: The Pilgrim’s Progress. Christian Classics Ethereal Library. * Kristityn vaellus. Jyväskylän yliopisto. Luokka:Kristilliset romaanit Luokka:1600-luvun kirjat
Absoluuttinen etu

Absoluuttinen etu eli ehdoton etu on valtiolla, alueella tai yksiköllä, jossa hyödykkeen tuottaminen vaatii vähemmän resursseja kuin muissa maissa, alueilla tai yksiköissä. Ekonomisti Adam Smith esitti termin kirjassaan Kansojen varallisuus (An Inquiry into the Nature And Causes of the Wealth of Nations). Hänen mukaansa kansainvälinen työnjako hyödyttäisi kaikkia maita: kuinkin maan kannattaisi erikoistua tuottamaan niitä tuotteita, joille kyseisellä maalla on absoluuttinen etu. ==Katso myös== *Suhteellinen etu == Lähteet == Luokka:Talouspolitiikka Luokka:Taloustieteen käsitteet
Yhdysvaltain hätätilavirasto

Yhdysvaltain hätätilavirasto (, lyh. FEMA) on Yhdysvaltojen hallituksen nopean toiminnan virasto ihmisten tai luonnon aikaansaamien tuhojen varalle. Se on osa kotimaan turvallisuusvirastoa ja toimii turvallisuudesta vastaavan ministerin alaisuudessa. FEMA koordinoi liittovaltion, osavaltion ja paikallistason viraston toimintaa vastaten tulvan, hirmumyrskyn, maanjäristyksen ja muihin luonnontuhoihin liittyvästä toiminnasta. Se tarjoaa taloudellista apua yksittäisille ihmisille ja rakentaa asuntoja, taloutta sekä julkista infrastruktuuria. FEMAn vastuut on määritelty neljään pääasialliseen hätätehtävään: * Lievennys: vähentää tuhojen vaikutuksia tai niiden todennäköisyyttä. * Valmius: varmistaa valmius onnettomuuden hoitoon. * Vastata: reagoida välittömästi säästääkseen ihmishenkiä, omaisuutta ja taloutta. * Elvyttäminen: tuhoutuneen omaisuuden, työpaikkojen ja palveluiden jälleenrakentaminen. ==Historia== FEMA perustettiin vuonna 1979 presidentti Jimmy Carterin kaudella. Maaliskuussa 2013 siitä tuli osa kotimaan turvallisuusvirastoa. ==Lähteet== * rationalwiki.org/wiki/Federal_Emergency_Management_Agency ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * FEMA:n verkkosivusto hätätilavirasto
Vaalivalvojaiset

Vaalivalvojaiset tarkoittavat vaalien ääntenlaskennan valmistumisen ja tulosten julkistamisen odottelua sekä erityisesti jonkin ehdokkaita asettaneen ryhmän tätä varten järjestämää tilaisuutta. Valvojaisissa jännitetään mahdollisesti oman ehdokkaan läpipääsyä tai sitä, kuinka monta paikkaa oman ehdokkaan puolue saa. Nykyisin useimmissa maissa alustava vaalitulos saadaan selville jo vaalipäivän iltana tai sitä seuraavana yönä, mikä tekee yhtäjaksoisten valvojaisten järjestämisen mielekkääksi. Suomessa ennen 1990-luvun loppupuolta valvojaiset olivat todellisia yöhön asti jatkuvia odotteluja. Tasaväkisissä vaalitaistoissa jännitys saattaa jatkua viime hetkiin asti. Yleensä vaalivalvojaisten pääohjelmana on tulosiltalähetyksen seuraaminen televisiosta. Joissakin valvojaisissa voi ehdokas tai puolueen johtaja pitää lyhyen puheen kannattajilleen tulosten selvittyä. Suomen eduskuntavaaleihin liittyen puolueet pitävät vaalivalvojaiset tavallisesti omalla puoluetoimistollaan tai jossain Helsingin ravintoloista. Luokka:Vaalit
Kiveskukkaro

Kiveskukkaro on pehmeä pallonmuotoinen väline, joka sulkee peniksen ja kivespussit sisäänsä. Bondage-käyttöön suunnitellut kiveskukkarot tehdään yleensä nahasta, PVCstä tai kumista. Kukkaron suulla on hihna, jolla se voidaan kiristää kivesten juuren ympärille. Tämä hihna saattaa olla lukittavissa. Useimmat kiveskukkarot ovat juuri ja juuri kyllin suuria, jotta lepotilassa oleva penis mahtuu sisään ja ne on suunniteltu tekemään erektiosta epämukava. Jotkin mallit sisältävät sukuelimiä venyttäviä painoja. == Katso myös == * Kalukukkaro Luokka:BDSM-välineet
Talousjäte

Talousjätteellä tarkoitetaan (koti)taloudessa syntyvää jätettä. Jäte on se osa elintarvikkeista, jota ei voi syödä tai se osa tuotteista, jota ei voida enää hyödyntää kotitaloudessa. Talousjäte on kiinteää. Nestemäiset jätteet kaadetaan yleensä viemäriin tai hävitetään muulla tavalla (myrkyt). Jätteen määrää vähentää kierrätys. Talousjätteen yhteiskunnallista haittavaikutusta pyritään vähentämään lajittelulla. Lajittelussa samantyyppiset jätteet kerätään yhteen paikkaan. Lajittelulla voidaan esimerkiksi sanomalehtipaperit saada uusiokäyttöön, kun jätteenä on vain sellaista ainesta, jota voidaan uudelleenkäsittelyllä jalostaa raaka-aineiksi uusiin tuotteisiin. Tyypillisiä talousjätteitä ovat muun muassa tyhjät maitopurkit, kahvinporot, suodatinpussit, kananmunankuoret, ruoantähteet, leivänpalat, sipulinkuoret ja pakkauskartongit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * HSY Luokka:Jätteet
Weberin piste

Weberin piste tarkoittaa väestöllistä keskipistettä, johon määritellyn alueen – esimerkiksi valtion – asukkaiden yhteenlaskettu etäisyys on lyhin. Käsite on nimetty 1900-luvun alun saksalaisen tilastomaantieteilijän Alfred Weberin mukaan. Weberin piste ei ole väestön painopiste. 1970-luvulla Suomen Weberin piste oli Rautajärven kylässä, Luopioisten kunnassa, jossa sille pystytettiin myös muistomerkki. Sille on pystytetty muistomerkki myös Hauhon Sappeen kylään, jossa piste sijaitsi vuonna 1995. Vuonna 2021 piste sijaitsi Hauhon Keson kylässä. Suurten kaupunkien väestönkasvun vuoksi piste liikkui aiemmin etelämmäksi noin kilometrin vuodessa, mutta viime vuosina liike on hidastunut nopeasti ollen vuonna 2021 enää alle 500 metriä. Väestöennusteiden mukaan Weberin pisteen liikkeen kohti etelää on aiemmin ennakoitu jatkuvan entisellä nopeudella vuosien 2040–2050 tienoille saakka. Tämä merkitsisi sitä, että piste siirtyisi Hämeenlinnasta Janakkalan puolelle aikavälillä 2040–2045. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Weberin pisteet vuodesta 1985 alkaen Luokka:Kartografia
Avioton lapsi

Avioton lapsi (lyh. au-lapsi) on käsite, jolla viitataan avioliiton ulkopuolella syntyneeseen lapseen eli lapseen, jonka vanhemmat eivät ole olleet keskenään naimisissa lapsen syntyessä. Avioliiton ulkopuolella syntyneillä lapsilla on ollut heikko asema monessa eurooppalaisessa, myös suomalaisessa yhteiskunnassa vielä 1900-luvun alussa. Joissakin kulttuureissa aviottomiin lapsiin suhtaudutaan edelleen halveksivasti, jopa vihamielisesti. Muinaisaikoina avioliiton ulkopuoliset lapset on ajoittain jopa surmattu jo vastasyntyneinä. Keskiajalla aatelinenkin saattoi olla äpärä, jos toinen vanhemmista oli aatelinen, joka oli tunnustanut avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsensa. Silloin hänen aatelisvaakunassaan oli niin sanottu bastardijänne. Suomen eduskunta hyväksyi vuonna 1922 lain avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista, ja sen nojalla kaikkiin kuntiin nimettiin lastenvalvojat valvomaan aviottomien lasten ja heidän äitiensä etuja.Miina Sillanpää: Laki avioliiton ulkopuolella syntyneistä lapsista eduskunnan käsiteltävänä, Toveritar: työläiskotien perhelehti, 1922. == Avioliiton ulkopuolella syntyneen lapsen nimityksiä suomen kielessä == Suomen kielessä muita nimityksiä avioliiton ulkopuolella syntyneestä lapsesta ovat äpärä ja lehtolapsi. Nykyään nimitykset ovat halventavia mutta eivät välttämättä ole olleet aina. Internet-versio MOT Kielitoimiston sanakirja 1.0 Lapissa ja Pohjois-Pohjanmaalla on äpärällä aiemmin tarkoitettu surmatun lapsen haamua. Äpärä tai äpäre on aiemmin merkinnyt kansanomaisessa kielenkäytössä myös niitylle niittämisen jälkeen kasvanutta heinää eli odelmaa. Kirjateollisuuden puhekielessä äpärällä on viitattu taittovirheeseen, jossa kappaleen loppurivi tulee sivun tai palstan ensimmäiseksi riviksi. == Lähteet == Luokka:Perhepolitiikka Luokka:Sosiaaliset suhteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kylähullu

Kylähullu on ihminen, jonka käyttäytyminen ja olemus poikkeavat sosiaalisen yhteisönsä normistosta. Poikkeava elämäntapa, pukeutuminen, erikoislaatuiset teot tai ajatukset ovat tehneet henkilöstä kylähullun, ja siten yhteisön kiinnostuksen ja kertomusten kohteen. Kylähulluus on yhteisössä sosiaalisesti tuotettu ilmiö. Nimestään huolimatta kylähulluus ei ilmiönä rajoitu vain kyliin tai maalaisympäristöön. Kylähulluudella on aiemmin ollut kielteissävytteinen leima, mutta nykyään kylähullu on arvonimi kylien ja maaseudun asioita kehittäneelle tai muuten ansioituneelle henkilölle. Suomessa valitaan Valtakunnan virallinen kylähullu kahden vuoden välein. Viimeksi valittu kylähullu nimeää raadin, joka on valinnut "Valtakunnan virallisen kylähullun" vuodesta 1990 lähtien kahden vuoden välein. Kylähulluuden arvostuksen noususta kertoo myös ilmiön uudet nimitykset, kuten kyläboheemi ja kyläoriginelli. Kylähullut ovat olleet yhteisönsä merkkihenkilöitä, joiden kautta on kanavoitu monenlaisia tunteita. He ovat olleet oman paikkakuntansa tunnetuimpia ja hauskimpia nähtävyyksiä, legendoja jo eläessään. Kylähullu on myös Koijärven kylien alueen lehti. ==Katso myös== * Hulluus * Neurodiversiteetti == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Karvinen Vesa 2009: Mänty-Miinasta Hankala-Kalleen : tarinoita Keski-Suomen kyläpersoonista. Leikkimieli-kustannus. ISBN 978-952-67172-2-7. * * Mauno Moilanen: Kylähullu (ISBN 951-97462-6-9), Myllylahti Oy * Rantala, Pälvi 2009: Erilaisia tapoja käyttää kylähullua: Kalkkimaan pappi aatteiden ja mentaliteettien tulkkina 1800-luvulta 2000-luvulle (väitöskirja). Lapin yliopisto. PDF == Aiheesta muualla == *Seinähulluista sisupusseihin: Minne katosivat kylähullut? Yle Areena, 2022, 2022. Podcast-sarjan jakso kylähulluudesta suomalaisessa kirjallisuudessa ja yleisemminkin suomalaisessa kulttuurissa. Audio 19 min. *Suomalaiset kylähullut – pieruja, pelleilyä ja psyyken haavoittuvaisuutta Yle Areena 2024. Elävä historia -radiosarjan jakso, toim. Nadja Mikkonen. Audio 48 min. Luokka:Sosiologia
Suolapatsas

Suolapatsas on kuivuneista suolakiteistä muodostunut patsas. Sanaa käytetään myös kuvaannollisesti merkitsemään liikkumattomana, paikalleen jähmettyneenä olemista: ”Seisoi kuin suolapatsas”. Raamatussa kerrotaan, että Lootin vaimo muuttui suolapatsaaksi. Jumala käski Lootia lähtemään Sodomasta ennen kaupungin tuhoa. Loot pakeni perheineen, ja Jumala tuhosi Sodoman ja Gomorran kaupungit. Matkalla Lootin vaimo jäi Jumalan kiellosta huolimatta katselemaan tuhoa. Hän muuttui Jumalan tuomion mukaisesti suolapatsaaksi. Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva Viisauden kirja mainitsee suolapatsaan epäuskoisen sielun muistomerkkinä.Viisauden kirja 10:7: ”suolapatsas, joka kohoaa epäuskoisen sielun muistomerkkinä” Jordanin laaksossa sijaitsee Lootin vaimon suolapilarina pidetty vuorisuolasta muodostunut patsas tai pilari.Vanhan liiton historiallisuus == Leikki == Suolapatsas on kolmen hengen leikki. Leikissä yksi seisoo kahden muun välissä jalat maassa kuin suolapatsas. Kaksi muuta työntävät häntä puolelta toiselle ja ottavat kiinni.Olympiakasvatus Edu.fi == Lähteet == Luokka:Raamatun aiheet
Jod

Jod on heprealaisen, foinikialaisen ja aramealaisen kirjaimiston kymmenes kirjain. Se on kreikkalaisen iootan, latinalaisen I:n ja J:n sekä kyrillisen І:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee kättä tarkoittavasta sanasta (käsi onkin yhä hepreaksi יד, jad). == Jod hepreassa == Heprean kielessä jod ääntyy [j]. Sanan keskellä se voi olla myös diftongin tai pitkän vokaalin merkki (ns. mater lectionis). Jod on muiden heprealaisten kirjainten tavoin konsonantti, mutta periytyessään kreikkalaiseen aakkostoon siitä tuli vokaalin merkki. Kieliopillisesti jod toimii substantiivin lopussa yksikön ensimmäisen persoonan omistusliitteenä, verbin edessä se muodostaa puolestaan futuurin yksikön kolmannessa persoonassa. Jumalan nimi kirjoitetaan joskus kahdella peräkkäisellä jod-kirjaimella, jolloin se luetaan Adonai (אֲדֹנָי, Herra) tai Hašem (השם, "se nimi"). Heprealaisessa numerojärjestelmässä jodilla on lukuarvo kymmenen. Esimerkkejä: * ירושלים jerušalajim: Jerusalem * ישראל jisra'el: Israel * ישוע ješúa': Jeesus * בייבי beibi (lainasanassa on kaksi jod-kirjainta peräkkäin ei-diftongin merkkinä) == Koodit == Unicode UTF-16 U+05d9 Unicode-nimi HEBREW LETTER YOD HTML &#1497; ISO 8859-8 0xe9 == Lähteet == Luokka:Heprealaiset kirjaimet fa:ی ja:ي
Heprealaiset numerot

{| border=1 align="right" Kirjain Arvo Alef א 1 Bet ב 2 Gimel ג 3 Dalet ד 4 He ה 5 Vav ו 6 Zajin ז 7 Ḥet ח 8 Tet ט 9 Jod י 10 Kaf כ 20 Lamed ל 30 Mem מ 40 Nun נ 50 Sameḥ ס 60 Ajin ע 70 Pe פ 80 Tsade צ 90 Qof ק 100 Reš ר 200 Šin ש 300 Tav ת 400 Kaf sofit tai Tav Qof ך tai ת"ק 500 Mem sofit tai Tav Reš ם tai ת"ר 600 Nun sofit tai Tav Šin ן tai ת"ש 700 Pe sofit tai Tav Tav ף tai ת"ת 800 Tsade sofit tai Tav Tav Qof ץ tai תת"ק 900 Heprealainen numerojärjestelmä on lukujärjestelmä, jossa numeroita vastaavat heprealaisen kirjaimiston kirjaimet. Nykyään myös hepreassa käytetään arabialaista standardinumerojärjestelmää, jolloin luvut luetaan muusta tekstistä poiketen vasemmalta oikealle. Heprealaisia numeroita käytetään lähinnä heprealaisen kalenterin päivien ja vuosien merkitsemiseen, numeroiduissa listoissa ja juutalaisessa numerologiassa eli gematriassa. == Lukujen merkitseminen == Järjestelmässä ei ole lainkaan merkkiä nollalle. Lukuja (1, 2, ..., 9) vastaa kutakin oma kirjainmerkki, kymmeniä (10, 20, ..., 90) omansa ja satoja (100, 200, ..., 900) omansa. Yksittäisten kirjainten numeroarvot lasketaan yhteen kokonaisluvun saamiseksi. Esimerkiksi luku 177 merkitään קעז. Lukuja 15 ja 16 merkitään poikkeuksellisesti טו (9+6) ja טז (9+7), ei siis יה ja יו. Jälkimmäiset kirjainyhdistelmät ovat osa Jumalan pyhää nimeä (יהוה, JHVH) eikä niitä siksi voida käyttää. Järjestelmä edellyttää 27 merkin käyttöä, joten 22-kirjaimista heprean aakkostoa laajennetaan viidellä sofit- eli lopetuskirjaimella. Vaihtoehtoisesti viimeistä kirjainta tavia (jolla on arvo 400) käytetään yhdistelmänä itsensä tai muiden kirjainten kanssa qofista (100) eteenpäin. Näin saadaan merkittyä 500 ja tätä suuremmat sataluvut. Koska numerot ovat tällä tavoin ilmaistuina kirjainyhdistelmiä, ne voivat sekoittua sanoihin. Siksi tekstin keskellä luvun viimeisen (vasemmanpuoleisen) kirjaimen eteen lisätään usein geršajim-merkki (״, samantapainen kuin lainausmerkki) osoittamaan, että kirjainyhdistelmä on numero eikä sana. Jos luku koostuu vain yhdestä merkistä, käytetään gereš- merkkiä (׳, yksinkertainen heittomerkki). Esimerkiksi ב׳ = 2 ja רמ״ו = 246. Tuhannet ja sitä suuremmat luvut (yli 999) kirjoitetaan erillisinä ryhminä, joiden arvot kerrotaan tuhannella, miljoonalla ja niin edelleen. Siten esimerkiksi luku 1 234 567 kirjoitetaan hepreaksi א רלד תקסז tai א׳ רל״ד תקס״ז. Tästä voi seurata ongelmia luvuissa, joissa jonkun ryhmän arvo on nolla. Tällöin puuttuva ryhmä voidaan ilmaista sanallisesti. == Lähteet == Luokka:Numerot Luokka:Heprea
Tioman

Pulau Tioman on noin 20 kilometriä pitkä ja noin 12 kilometriä leveä saari Malesian itärannikolla, Etelä-Kiinan meressä. Se sijaitsee noin 55 kilometriä Mersingistä koilliseen. Saaren kasvillisuus on pääosin varsin tiheää sademetsää. Saari on suurimmilta osin asumaton, mutta saarella sijaitsee kuitenkin useita kyliä, joista suurin on Kampung Tekek. Saarelle pääsee veneellä Malesian rannikolta ja Singaporesta Changin lentokentän eteläpuolelta tai lentämällä Kuala Lumpurista ja Singaporesta. Saaren pääelinkeino on matkailu, sillä saaren hiekkarannat ja laajat koralliriutat ovat tehneet siitä suositun matkailu- ja sukelluskohteen. Myös se, että 1970-luvulla Time-lehti valitsi saaren yhdeksi maailman kauneimmista saarista, on lisännyt saaren suosiota matkailijoiden joukossa. pienoiskuva|vasen|Saaren rantaviivaa Saareen tutustuminen tapahtuu veneellä. Tiestön puuttuminen on auttanut saaren luonnon säilymistä entisessä tilassaan matkailusta huolimatta. Samoin majoituksen määrä on saaren kokoon nähden edelleen rajallinen. Tiomania ympäröi kirkas vesialue johtuen saaren sijainnista melko kaukana Malesian niemimaan itärannikosta. Tiomanin sukelluskohteista useat sijaitsevat saaren länsipuolella. Kohteista erityisesti Malang Rocks ja Pulau Tulali soveltuvat myös snorklaukseen. Tekekin yhteyteen on päätetty rakentaa suuri satama, jonka pelätään kasvattavan voimakkaasti saaren matkailijavirtoja ja näin tuhoavan sen luonnon, idyllisyyden ja sukelluskohteet. Uloimmissa sukelluspaikoissa, jotka ovat lähellä avomerta, voi maaliskuussa nähdä valashaita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Malesian saaret
Esiroomalainen rautakausi

thumb|upright|Pohjoisgermaanisen väestön oletettu asuinalue esiroomalaisella rautakaudella. Esiroomalainen rautakausi tarkoittaa Keski- ja Pohjois-Euroopan varhaista rautakautta. Keski-Euroopassa vaiheeseen ajoittuu muun muassa La Tènen kulttuuri. Esiroomalainen rautakausi päättyy Rooman valtakunnan tekemiin valloituksiin. Pohjoismaissa esiroomalainen rautakausi ajoittuu noin 500 eaa. - 0 jaa. ==Esiroomalainen rautakausi Suomessa== Esiroomalaisella rautakaudella monet myöhäisen pronssikauden kehityskulut jatkuvat. Rannikkoseuduilla väestö täydentää kalastukseen ja hylkeenpyyntiin perustuvaa talouttaan karjanhoidolla ja maanviljelyllä. Vainajat haudataan röykkiöhautoihin tai kiviarkkuihin. Metalliesinelöytöjä tunnetaan vähän, mutta raudanvalmistustaito leviää Suomeenkin. Kulttuurikontaktit ulottuvat sekä Skandinaviaan että Baltiaan. Rannikkoväestö valmistaa Morbyn keramiikkaa. Sisämaasta tunnetaan Luukonsaaren keramiikkaa Järvi-Suomen alueella ja epämääräistä Kalmistonmäen keramiikkaa Kaakkois-Suomessa. Toistaiseksi varhaisimmat tunnetut todisteet raudanvalmistuksesta on hieman yllättäen löydetty Pohjois-Suomesta. Esiroomalaisen rautakauden lopulla yleistyy metalliesineiden laittaminen hautoihin. Tärkeitä löytöpaikkoja on muun muassa Espoon Taavinkylässä (Dåvits) ja Uudellamaalla Pohjan Järnvikissa. == Kirjallisuutta == * Meinander, C. F.: Dåvits. En essä on förromersk järnålder. Finskt Museum 1969. Luokka:Suomen esihistoria Luokka:Rautakausi
Vanhempi roomalainen rautakausi

Vanhempi roomalainen rautakausi, jota tutkimuskirjallisuudessa kutsutaan myös rautakauden B-periodiksi, on Keski-Euroopan ja Pohjoismaiden esihistoriaan liittyvä ajanjakso, joka vallitsi noin vuosina 1–150/200 jaa. Rooman valtakunta on tällöin työntänyt rajansa Reinille ja Tonavalle saakka. Voimakkaat roomalaisvaikutteet ulottuvat pohjoismaihin asti. == Vanhempi roomalainen rautakausi Suomessa== Esinelöydöt keskittyvät Uudellemaalle, Varsinais-Suomeen, Kokemäenjoen suuseudulle ja Etelä-Pohjanmaalle. Näillä alueilla hautoihin laitettiin metalliesineitä. Asutusta oli muuallakin rannikkoseuduilla sekä sisämaassa. Järvi-Suomen alueella eli niin sanottua Luukonsaaren keramiikkaa valmistavaa metsästäjä-kalastajaväestöä. Rannikkoseuduillakin harjoitettiin pyyntielinkeinoja, mutta myös maanviljelystä ja karjanhoidosta on selkeitä viitteitä. Uudellamaalla ja Kokemäenjoen suulla esiintyy niin sanottuja tarhakalmistoja, jotka viittaavat yhteyksiin nykyisen Viron ja Pohjois-Latvian alueiden kanssa. Varsinais- Suomessa, Piikkiöstä Laitilaan ulottuvalla alueella, esiintyy monenlaisia hautamuotoja, joiden vastineet löytyvät Itä-Ruotsista. Professori Unto Salon vuonna 1968 esittämän tulkinnan mukaan alueelle oli saapunut germaanisia miesjoukkoja, jotka hankkivat turkiksia Veikseljoen kauppareittiä ("meripihkatie") varten. Haudoissa on paljon aseita, mikä Salon tulkinnan mukaan viittaa tulokkaiden sotaisiin ihanteisiin ja turkisten hankintaan verottamalla. Laitilan Sonkkilan kalmistosta tunnetaan roomalainen viinikauha sekä kullan ja hopean sekoitusta oleva sormus. Veikselin kauppareitin kukoistus päättyy markomannisotaan keisareiden Marcus Aurelius ja Commodus valtakausilla, mikä ehkä selittää Suomessa todetun niukkalöytöisen vaiheen vanhemman ja nuoremman roomalaisen rautakauden taitteessa. Etelä-Pohjanmaalla on röykkiöhautoja tältä ajalta. Kuuluisia vanhemman roomalaisen rautakauden löytöpaikkoja: *Porvoon Pikkulinnanmäki *Karjaan Kroggårdsmalmen *Piikkiön Koskenhaka *Turun (ent. Maaria) Kärsämäki ja Saramäki *Laitilan Sonkkila, Untamala ja Savemäki *Nakkilan Penttala ==Kirjallisuutta== * Salo, Unto: Die frührömische Eisenzeit in Finnland. Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Aikakauskirja 1968. Luokka:Suomen esihistoria Luokka:Rautakausi
Rakugo

Rakugo () on japanilaista kerronnallista komiikkaa. Se on eräänlainen sekoitus stand up -komiikkaa ja teatteria. Esiintyjät istuvat yleisön edessä tyynyllä ja kertovat ja näyttelevät istualtaan humoristisia tarinoita. Apunaan esiintyjät käyttävät japanilaista viuhkaa ja kangaspalaa, joiden avulla pyritään havainnollistamaan tarinaan liittyviä elementtejä. Esimerkiksi viuhka saattaa muuttua esityksen aikana syömäpuikoiksi ja kangaspala kulholliseksi nuudeleita. Ennen rakugo-sanan vakiintumista laji tunnettiin Edossa (nyk. Tokio) nimellä otoshibanashi (落し噺). Tämä tarkoittaa tarinaa, jossa on ochi (落ち, '(koominen) huipentuma', kirjaimellisesti 'pudotus'). Rakugo-sanan kirjoitusasu koostuu otoshibanashi-sanan ensimmäisestä merkistä 落 ja kerrontaa tai kieltä tarkoittavasta 語-merkistä; ääntämys puolestaan vastaa näiden merkkien kiinalaisperäistä lukutapaa. Tokiossa Shitayan pyhäkössä 1798 rakugoa esitettiin ensimmäisen kerran tavalliselle kansalle maksua vastaan. Kansaissa otoshibanashista käytettiin nimeä karukuchibanashi (軽口噺, 'kevyt tarina'). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * “Rakugo” (The Art of Storytelling) Luokka:Huumorin muodot Luokka:Japanilainen kulttuuri
Nuorempi roomalainen rautakausi

Nuorempi roomalainen rautakausi tarkoittaa Pohjoismaiden esihistoriassa noin vuosia 200–400 jaa. Rooman valtakunta heikkeni tällöin, mutta se oli yhä voimatekijä, jonka vaikutus ulottui voimakkaana Itämerelle saakka. Aikakausi oli sotaisa ja kuohuva. Esimerkiksi Tanskan alueelta tehdyt kuuluisat sotasaalislöydöt kertovat kovista taisteluista Skandinavian muodostumassa olleiden, aikaisempaa kiinteämpien yhteiskuntien välillä. == Nuorempi roomalainen rautakausi Suomessa == Arkeologisia löytöjä tunnetaan lähinnä Uudenmaan, Varsinais-Suomen ja Etelä-Pohjanmaan rannikon läheisiltä seuduilta, joissa metalliesineitä (aseita ja koruja) laitettiin hautoihin. Hautalöytöjä tunnetaan myös Pirkanmaalta, Kanta- ja Päijät-Hämeestä, Keski-Pohjanmaalta ja jopa Keski-Suomesta (Viitasaari). Oululaiset arkeologit ovat 1980-luvulta lähtien löytäneet kalmistoja (hautapaikkoja) myös Perämeren rannikoilta (Oulun Kaakkuri, Raahen (Saloisten) Tervakangas, Tornion Rakanmäki). Muissakin maan osissa asuinpaikkalöydöt kertovat asutuksesta (mm. Luukonsaaren keramiikka Järvi-Suomessa). Suomen rannikkojen väestö ylläpiti yhteyksiä sekä Skandinaviaan että Baltiaan, minkä lisäksi joitakin esineitä saapui myös Keski-Venäjän suomensukuisten väestöjen asuinalueilta. Rikkaat hautalöydöt mm. Laitilan Soukaisissa ja Salon (ent. Uskela) Ketohaassa kertovat jonkinlaisen yhteiskunnallisen "yläluokan" muodostumisesta. Soukaisten röykkiöhaudasta löytyi kaksi rinnakkaista kiviarkkua, joista toinen sisälsi keihäänkärkiparin. Rikkaammassa kiviarkussa oli keihäänkärkipari, kilpi, miekka hopeahelaisessa tupessa sekä lasinen juomasarvi ja pronssisanko, jotka oli valmistettu Rooman valtakunnan alueella. Professorit Ella Kivikoski ja Unto Salo ovat tulkinneet hautojen kuuluvan Gotlannista tulleelle mahtimiehelle, jopa "ruhtinaalle", ja tämän aseenkantajalle. Arkeologi Christian Carpelan puolestaan on nähnyt haudassa myös paikallisia piirteitä ja pitänyt sitä todisteena moneen eri suuntaan ulottuvista yhteyksistä. Ketohaan röykkiöhaudasta tunnetaan kultaisen kaularenkaan kappaleita, jotka viittaavat korkean tason yhteyksiin Skandinaviaan. Nousiaisista on jo 1700-luvulla löydetty kuuluisa kultainen kaularengas, jota säilytetään Tukholmassa. ==Katso myös== * Vanhempi roomalainen rautakausi == Lähteet == ==Kirjallisuutta== *Keskitalo, Oiva: Suomen nuoremman roomalaisen rautakauden löydöt. Helsingin yliopiston arkeologian laitos, Moniste N:o 22. 1979. *Schauman-Lönnqvist, Marianne: Iron Age Studies In Salo III. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirja 89:2. Helsinki 1988. Luokka:Suomen esihistoria Luokka:Rautakausi
Arthur Lindfors

Arthur Richard Lindfors (17. maaliskuuta 1893 Hyrylä Skavarböle, Tuusula – 21. syyskuuta 1977 Porvoo) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Lindfors saavutti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiahopeaa kahdesti. Painiuransa jälkeen hän toimi Suomen Painiliiton johtotehtävissä, painituomarina, Porvoon Akilleksen puheenjohtajana, Porvoon kaupunginvaltuustossa ja leipomoalan järjestötehtävissä. == Saavutuksia == * olympiahopeaa Antwerpen 1920 ja Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 75 kg) * Pohjoismaiden mestari 1919 ja 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 82,5 kg) * Suomen mestari 1918, 1919 ja 1920 (kreikkalais- roomalainen paini, sarja 82,5 kg), hopeaa 1916 ja pronssia 1914 Arthur Lindfors oli ammatiltaan leipuri. Hän perusti yhdessä muiden urheilijoiden kanssa Porvoseen vuonna 1924 leipomon. Lisäksi hän kuului myöhemmin aktiivina leipomoalan järjestötoimijana. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset leipurit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Roomalainen rautakausi

Roomalainen rautakausi viittaa seuraaviin ajanjaksoihin: * vanhempi roomalainen rautakausi, noin vuodesta 1 vuoteen 200 * nuorempi roomalainen rautakausi, noin vuodesta 175 tai 200 vuoteen 375 tai 400.
Taiska

Taiska (oik. Hannele Aulikki Kauppinen, o.s. Suominen, s. 9. kesäkuuta 1955 Imatra) on suomalainen laulaja ja teatteriohjaaja. Hän nousi suosioon vuonna 1975 levyttämänsä ”Mombasa”-kappaleen myötä. Kauppinen on myöhemmin toiminut teatteriohjaajana. == Ura == Taiskan ura alkoi vuonna 1975 Suomen Iskelmälaulumestaruus -kilpailusta. Hän sai levytyssopimuksen Finnlevyn kanssa ja lokakuussa 1975 äänitettiin kappale ”Mombasa”. Lapin eksotiikkaa tihkuva kappale ”Haltin häät” tuli tunnetuksi Syksyn sävelestä 1976. Vuonna 1978 Taiska voitti ylivoimaisesti Suomen interviisukarsinnat Arto Alaspään ja Hannu Seppäsen tekemällä kappaleella ”Miksi näin”, mutta ei tuntemattomasta syystä lähtenyt kilpailuun Sopotiin. Taiskan muita kappaleita olivat muun muassa ”Moi moi vain”, ”Boogie-mies”, ”Lällärit pois”, ”On uusi päivä huominen” ja ”Rannalla”. Vuonna 1980 ilmestyneellä levyllä Villi vapauden kaipuu oli myös coverversio Tommy R. Shawn kirjoittamasta kappaleesta "Boat on the River". Raul Reimanin suomennos oli nimeltään "Aamulla yksin". 13 vuotta myöhemmin Riki Sorsa levytti saman kappaleen Pia Partasen suomennoksena nimellä "Joki". Vuonna 1981 Taiska osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan Raul Reimanin säveltämällä ja sanoittamalla laululla ”Hiroshima”. Vuonna 1983 Taiskalta ilmestyi kappale ”Lahjan sain”, joka oli käännös samana vuonna Eurovision laulukilpailun voittaneesta kappaleesta ”Si la vie est cadeau”. Vuonna 1986 Taiska lopetti tanssilavakeikkailun päästyään Teatterikorkeakouluun opiskelemaan ohjaajaksi. 2000- ja 2010-luvuilla hän on työskentellyt Kemin seudulla teatteripiireissä, mutta on jatkanut jälleen esiintymisiä muun muassa Finnhits-kiertueella yhdessä muiden aikalaistensa Dannyn, Markku Aron, Kisun ja Einin kanssa. Hän on esiintynyt usein myös Einin konserttien vierailevana tähtenä. Vuonna 2005 Taiskan tuotannosta julkaistiin tupla-cd Matkalla. 22 vuoden levytystauon jälkeen albumilla oli kaksi uutta kappaletta, ”Marenkiranta” ja ”Saat saattaa mua” jotka ovat Taiskan käsialaa. Kappaleet löytyvät myös Taiska - Hitit -levyltä josta löytyy Taiskan tekemät kappaleet "Lähellä jokainen sydän" ja "Milloin etsit lastasi". Taiska palasi jälleen soittolistoille vuonna 2016 kappaleella "Maailman ääriin", joka on tunnuskappale TV1 Futisvanhemmat-ohjelmalle. Kappaleen on sanoittanut Mariska sekä säveltänyt myös Mariska yhdessä Mikko Tammisen kanssa. Keikkailun ohella Taiska teki uutta musiikkia. == Yksityiselämä == Taiska avioutui muusikko Pekka Kauppisen kanssa vuonna 1984, mutta erosi hänestä 1991. Heillä on vuonna 1983 syntynyt Elias-niminen poika, joka on muusikko ja nykyään keikkailee äitinsäkin kanssa. Taiska asuu avoliitossa Ilpo Postin kanssa omakotitalossa Kemissä. == Diskografia == * Mombasa (1977) * Taiska (1978) * Villi vapaudenkaipuu (1980) * Oma tie (1982) ==Lähteet== == Katso myös == * Luettelo Taiskan kappaleista == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seem

Seem (שֵׁם) oli Raamatun Vanhassa testamentissa Nooan poika. Hänestä sanotaan juontuneen seemiläisiä kieliä puhuvat seemiläiset kansat, eli assyrialaiset, babylonialaiset, kaldealaiset, aramealaiset, kanaanilaiset, heprealaiset eli juutalaiset, foinikialaiset, arabialaiset ja etiopialaiset. Seemille syntyneistä lapsista on Raamatussa mainittu viisi: Elam, Assur, Arpaksad, Lud ja Aram. Seem eli kaiken kaikkiaan 600 vuotta. Luokka:Ensimmäisen Mooseksen kirjan henkilöt
Haam

Haam () oli Raamatun Vanhassa testamentissa Nooan poika. Hänestä sanotaan juontuneen haamilaisia kieliä puhuvat haamilaiset, pohjois- ja itäafrikkalainen kansanryhmä, johon kuuluvat berberit, tuaregit, egyptiläiset, bedžat, gallat, somalilaiset, masai-kansa. Haamilaiskieliä ovat muun muassa berberikielet, muinaisegypti ja kuušilaiset kielet (Etiopiassa ja sen ympäristössä). Haamilla oli neljä poikaa: Kus, Misraim, Put ja Kanaan. Kus tarkoittaa Nubiaa, Misraim Egyptiä ja Put Libyaa.Raamattu, 1. Moos. 9:6 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haam suomenkielisessä Raamatussa (1933/1938) Luokka:Ensimmäisen Mooseksen kirjan henkilöt
RealPlayer

RealPlayer on mediasoitin, jonka on kehittänyt RealNetworks. Soitin toistaa useita eri mediaformaatteja, kuten RealAudiota, RealVideota, MP3, MPEG-4, QuickTime, Windows-formaatteja jne. Soittimessa voi mm. koota mediakirjastoja sekä polttaa CD-levyjä. Ensimmäiset versiot RealPlayeristä ilmestyivät huhtikuussa vuonna 1995. RealPlayer oli suosittu suoratoiston mediasoitin internetin alkuaikoina, mutta sittemmin Adobe Flashiin perustuvat verkkosivuille upotettavat videotoistimet ja myöhemmin HTML5-video ovat syrjäyttäneet sen. RealPlayerin kilpailijoiksi kehittivät Microsoft Windows Media Playerin ja AppleiTunesin. Esimerkiksi Ylen radiouutislähetykset toimitettiin verkkoon aiemmin RealAudio-muodossa. RealPlayeristä on kaksi versiota, ilmainen ja maksullinen, joista maksullinen tarjoaa enemmän ominaisuuksia. == Katso myös == * Luettelo mediasoittimista Luokka:Mediasoittimet Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Symbian-sovellukset Luokka:Windows-ohjelmat
Luettelo mediasoittimista

Tämä on luettelo mediasoitinohjelmistoista. == Aktiivisessa kehityksessä == Nimi Kehittäjä Tuetut mediat Alustat Julkaisumalli Julkaistu 5KPlayer DearMob 2015 Apprentice Video Pavel Koshevoy 2011 Audacious musiikki BSplayer 2006 BSplayer Pro 2006 cmus Timo Hirvonen 2005 FFmpeg FFmpeg project 2003 foobar2000 Peter Pawlowski musiikki 2002 GNOME Videos The GNOME Project video 2003 GOM Player Gretech Corporation 2003 Helix Player Helix DNA 2004 iTunes Apple 2001 JetAudio Basic Cowon Systems 1997 JetAudio Plus Cowon Systems 1997 JRiver Media Center JRiver 2003 Kaffeine KDE 2011 KMPlayer YoungHuee Kang 2002 Kodi Team-Kodi 2003 Media Go Sony Creative Software 2009 Media Player Classic Doom9 2006 MediaPortal Team MediaPortal 2004 MPC-HC MPC-HC Team 2006 Plex Media Player Plex 2008 PotPlayer Kakao 2010 QuickTime Apple 1991 RadLight 4 RadLight RadLight 4 Pro RadLight RealPlayer Basic RealNetworks 1995 RealPlayer Plus RealNetworks 1995 SMPlayer Ricardo Villalba 2006 Splash Lite Mirillis 2006 UMPlayer Ori Rejwan 2011 Videostream Videostream Team 2014 VLC media player VideoLAN ääni, video 2000 WinDVD Corel 1998 WinDVD Pro Corel 1998 xine xine Team 2000 AIMP Artem Izmaylov & Mike Green 2006 Helium Music Manager Imploded Software 2006 JuK Michael Pyne 2004 MediaSource Creative Technology 2002 Moc John Fitzgerald 2002 Rhythmbox GNOME Team 2001 XMMS2 XMMS Team 2003 XMPlay Un4seen Developments 1998 ALLPlayer ALLPlayer Group Ltd. Partnership 1998 Amarok KDE 2003 AVIPreview Andrei Jefremov DivX Player DivX 2001 DivX Pro DivX 2001 Fluendo DVD Player Fluendo 2009 Macgo Blu-ray Player Macgo 2011 MPlayer MPlayer team 2000 PowerDVD Standard CyberLink 1996 PowerDVD Pro CyberLink 1996 PowerDVD Ultra CyberLink 1996 Zoom Player Inmatrix Zoom Player Max Inmatrix == Kehitys päättynyt == Nimi Kehittäjä Tuetut mediat Alustat Julkaisumalli Julkaistu Lopetettu 1337player Daan Systems 2003 2009 Banshee Aaron Bockover 2005 Beep Media Player BMP Development Team 2003 2006 CoolPlayer DaanSystems 2004 2008 CoreAVC CoreCodec 2006 2011 CrystalPlayer Crystal Reality 2002 2012 DeliPlayer Florian Vorberger & Peter Kunath 1997 2004 EvilPlayer Hakeem 2006 2009 LAMIP 2006 2008 Media Player Classic Gabest 2003 2006 Mp3blaster Bram Avontuur 2006 2009 mpg123 Michael Hipp & Oliver Fromme MP3-ääni 1999 2000 mpg321 Joe Drew 2001 2012 Muine Peter Johanson & Jorn Baayen 2006 2009 Musicmatch Jukebox Musicmatch & Yahoo 2008 musikCube Casey Langen 2003 2006 ogg123 Xiph.Org Foundation 2010 Ogle DVD Player Chalmers University of Technology 1999 2003 Quintessential Player Paul Quinn 1997 2009 Raid2 Media Library Anton Valeev 2004 SnackAmp wilkason 2010 Songbird Pioneers of the Inevitable 2006 2013 Sonique Lycos 2002 The Core Pocket Media Player Gabor Kovacs 2004 2005 VUPlayer James Chapman 2007 Winamp Nullsoft 1997 2013 Windows Media Player Microsoft 1991 2009 XMMS Peter & Mikael Alm 1997 2007 Zinf 2002 2004 Dr. DivX DivX 2006 2008 == Katso myös == * Comparison of video player software Mediasoittimet de:Mediaplayer#Software
Pimeys

Pimeys on näkyvän valon puuttumista. ==Yön pimeys maapallolla== Tähtitieteellisen pimeyden katsotaan vallitsevan silloin, kun Aurinko on yli 18 astetta horisontin alapuolella. Silloin Auringon valoa ei siroa ilmakehän molekyyleistä juuri lainkaan ja yötaivaan kirkkaus on vain 1/400 000-osa siitä, mitä se on Auringon ollessa juuri horisontissa. Kun Aurinko on 12–18 astetta horisontin alapuolella, vallitsee tähtitieteellinen hämärä, jolloin on käytännössä myös jo täysin pimeää.Karttunen et al. 2008, s. 384. Suomessa ei tule missään täyttä pimeyttä toukokuun ja heinäkuun välillä. Suomessa kaikkein pimeimmät yöt esiintyvät alkusyksyllä elokuun lopun ja syyskuun aikana. Silloin maa on tumma ja lumeton, ja puiden lehdet vähentävät ulkovalaistuksen leviämistä taivaalle. Päiväntasaajalla pimeys (astronominen hämärä mukaan lukien) kestää joka yö vuoden ympäri vähän yli 10 tuntia.Karttunen et al. 2008, s. 391–393. == Uskomukset == Babylonialaiset ja assyrialaiset pelkäsivät pimeän aikana niin paljon pahoja henkiä, että tuskin uskalsivat poistua asunnoistaan auringonlaskun jälkeen. ==Katso myös== *Hämärä *Valosaaste *Nyktofobia ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Anna Paljakka: Pimeässä pelottavat möröt ja hörhöt . Helsingin Sanomat 20.11.2006. Luokka:Valo Luokka:Ei mitään