Astoria (Oregon)

Astoria on kaupunki Yhdysvaltojen länsirannikolla, Oregonin osavaltion luoteiskulmassa. Se on Clatsopin piirikunnan hallintokeskus. Kaupunki sijaitsee lähellä Columbia-joen suuta. Astoria on saanut nimensä American Fur Companyn omistajan John Jacob Astorin mukaan. Kaupunki alkoi syntyä hänen yhtiönsä turkiskaupan ympärille 1811. Kalateollisuuden kulta-aikoina 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaupunkiin asettui paljon siirtolaisia Suomesta. Monet heistä olivat radikaaleja vasemmistolaisia ja Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön jäseniä. Columbia-joen etelärannalla sijaitsevan Astorian lähellä sijaitsee syväsatama Port of Astoria. Kaupungista johtaa Astoria–Megler-silta joen yli naapuriosavaltio Washingtoniin. Vuoden 2010 väestönlaskennassa Astorian asukasluku oli 9 477.Census profiles: Oregon cities alphabetically A-C (pdf), Portland State University Population Research Center, viitattu 12.6.2011. Suomalaisperäisiä Astorian asukkaista on nykyisin noin 6 prosenttia. Noin neljänneksellä kaupungin asukkaista on joitakin suomalaisjuuria. Astorian tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat Fort Clatsopin linnakkeen jäljitelmä sekä Astoria Column -näkötorni, jonka Astorin perhe rakennutti Coxcomb-kukkulalle 1926. Sateinen Astoria on yksi kolmesta korkeimman ilmankosteuden paikkakunnasta manner-Yhdysvalloissa.Average Relative Humidity – Morning (M), Afternoon (A), Comparative Climatic Data for the United States Through 2012, National Oceanic and Atmospheric Administration 2013. Sadepäiviä on keskimäärin 191 vuodessa. Astoria on läpi Amerikan mantereen kulkevan historiallisen Route 30 -valtatien läntinen päätepiste. Itäinen päätepiste on New Jerseyn Atlantic City. ==Historiaa== Lewisin ja Clarkin tutkimusretkikunta vietti talven 1805–1806 Fort Clatsopin linnakkeessa, joka oli tuolloin vaatimaton hirsirakennus nykyisestä Astorian kaupungista lounaaseen. Retkikunta odotteli laivaa viemään heidät takaisin itärannikolle, mutta joutui viettämään paikassa kylmän ja sateisen talven ja palaamaan sitten itään samaa reittiä kuin oli tullutkin. Linnoituksen jäljitelmä toimii nykyisin historiallisena muistomerkkinä. Vuonna 1811 John Jacob Astorin Pacific Fur Company perusti Fort Astorian, josta piti tulla yhtiön tärkein turkiskaupan keskus Yhdysvaltain luoteisosassa. Se oli samalla ensimmäinen pysyvä amerikkalaissiirtokunta Tyynenmeren rannikolla. Brittiläis- kanadalainen tutkimusmatkailija David Thompson oli ensimmäinen eurooppalainen, joka purjehti läpi Columbia-joen vuonna 1811. Hän saapui Fort Astoriaan kaksi kuukautta Pacific Fur Companyn laivan jälkeen.D. W. Meinig: The Great Columbia Plain, Weyerhaeuser Environmental Classic 1995 (ensipainos 1968), University of Washington Press, ISBN 0-295-97485-0, sivut 37–38, 50. Turkiskauppa ei alkanut menestyä, ja liiketoiminta myytiin brittiläisille 1813. Se pysyi heidän hallussaan 1840-luvun puoliväliin, jolloin Oregonin reittiä pitkin saapuvat uudisraivaajat alkoivat asuttaa myös Astorian seutua. John Jacob Astor palkkasi 1830-luvulla tunnetun kirjailijan Washington Irvingin kirjoittamaan Pacific Fur Companyn kolmivuotisen valtakauden romantisoiduksi ja polveilevaksi kirjaksi Astoria (1835). 1900-luvun alussa Astoriaan alkoi saapua paljon siirtolaisia, erityisesti suomalaisia ja kiinalaisia. Suomalaiset asettuivat etenkin Uniontownin alueelle lähelle nykyistä Astoria–Megler-siltaa. Monet suomalaiset ja kiinalaiset saivat työtä kalastajina tai kaupunkiin perustetuista kalasäilyketehtaista. Astoria oli 1900-luvun taitteessa suurin suomalaissiirtokunta Mississippijoen länsipuolella. Astoria tunnettiin sekä Suomessa että Yhdysvalloissa ”lännen Helsinkinä”. Erityisen suomalainen oli myös Finntownina tunnettu, ammattiyhdistysliikkeen aloittaman säilyketehtaan mukaan nimetty Uniontownin alue, jonka suomalaiset siirtolaiset perustivat 1880-luvulla ja joka pysyi pääosin suomalaisten asuttamana aina 1940-luvulle asti. Vuosikymmeniä sitten suomalaisia oli kaupungissa niin paljon, että englantia ei välttämättä tarvinnut osata. Vuosina 1883 ja 1922 Astorian keskustan pylväiden varaan rakennetut puutalot kärsivät suurista tulipaloista. Astorian talous kehittyi kalateollisuuden ohella puutavarakaupan avulla, mutta alkoi hiipua toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1945 Columbia-joen varrella toimi kolmisenkymmentä kalasäilyketehdasta, joista viimeinenkin suljettiin 1980. Myös puutavarabisnes alkoi heiketä, ja kaupungin suurin työnantaja, iso vaneritehdas, lakkautettiin 1989. Rautatieliikenne kaupunkiin loppui 1996. Nykyään Astorian tärkeimpiä elinkeinoja ovat kulttuuriala, kevyt teollisuus ja matkailu. Suuret risteilyalukset ovat pysähtyneet Astoriassa vuodesta 1982, jolloin satamalaitureita parannettiin niille sopiviksi. ==Astoria populaarikulttuurissa== Astoriassa syntyneisiin kuuluu muun muassa suomalainen elokuvaohjaaja Armand Lohikoski.Armand Lohikosken muistokirjoitus Helsingin Sanomissa, Helsingin Sanomat 2005. Viitattu 15.5.2014. Vampirana tunnetuksi tullut Maila Nurmi kävi Astoriassa lukionsa loppuunVampira (Maila Niemi) and her life in Astoria, Oregon. Viitattu 16.5.2014. ja Clark Gable aloitti siellä teatteriuransa.Clark Gable, Astoria Oregon. Viitattu 15.5.2014. Kaupungissa on kuvattu muun muassa elokuvat Arkajalat (1985), Lastentarhan kyttä (1990) ja Free Willy – Pelastakaa Willy (1993). Astoriassa syntynyt kirjailija Karl Marlantes julkaisi vuonna 2019 historiallisen romaanin Deep River (ISBN 9780802125385), joka kertoo 1900-luvun taitteessa Astoriaan asettuvasta suomalaisperheestä. ==Kirjallisuutta== *Paul George Hummasti: Finnish Radicals in Astoria, Oregon, 1904–1940: A Study in Immigrant Socialism. New York: Arno Press, 1979. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Astorian matkailusivusto *Astorian kaupungista kirjassa Suomalaiset Amerikassa (1899), kirj. Akseli Järnefelt, ss. 196–214 (Wikimedia Commons) Luokka:Oregonin kaupungit Luokka:Suomalaisen siirtolaisuuden historia