EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
James Goldsmith

James Goldsmith (26. helmikuuta 1933 Pariisi, Ranska – 19. heinäkuuta 1997 Benhavís, Espanja) oli poliitikko, europarlamentaarikko ja liikemies. Ranskassa hänet tunnettiin paremmin nimellä Jimmy Goldsmith. Hän perusti Euroopan integraatiota vastustaneen puolueen (Referendum Party). Hänen isänsä oli saksalaista syntyperää oleva Ison-Britannian kansalainen ja äitinsä ranskalainen. Goldsmith opiskeli Eton Collegessa, mutta jätti opinnot kesken. Hän loi huomattavan omaisuuden elintarvike- ja lääketeollisuudessa. Hän osti vuonna 1977 ranskalaisen L’Express-viikkolehden, jonka avulla hän pyrki saamaan ajatuksiaan julkisuuteen. Hän myi lehden vuonna 1987. Vuonna 1993 hän julkaisi teoksen The Trap, jonka Paavo Väyrynen käänsi suomeksi nimellä Ansa (1995). Kirjassaan Goldsmith kuvaa miten länsimainen yhteiskunta on ”mennyt ansaan” ja varoittaa tehomaatalouden, ydinenergian, vapaakaupan ja erityisesti monenkeskisen GATT-järjestelmän (General Agreement on Tariffs and Trade) vaaroista. Energiantuotannon lisäämisen sijaan Goldsmith suosittelee energian säästöä, johon päästäisiin ottamalla käyttöön uutta tekniikkaa, joka vähentää sähkön tarvetta. Hän kirjoitti vielä vuonna 1995 kirjan The Response, jossa vastaa Ansaa koskevaan kritiikkiin. Hän vastusti Euroopan yhdentymistä, ja perusti Euroopan unionin vastaisen Referendum Party -puolueen. Hän työskenteli Euroopan parlamentissa riippumattomat kansakuntien puolesta –ryhmässä vuosina 1995–1997. Goldsmith kuoli syöpään 19. heinäkuuta 1997 64 vuoden ikäisenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *BBC Politics 1997 *Billionaire with a cause - Vanity Fair *Muistokirjoitus - BBC Luokka:Brittiläiset aateliset Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset miljardöörit Luokka:Brittiläiset europarlamentaarikot Luokka:EU-kriitikot Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Malliteoria

Malliteoria on logiikan osa-alue, joka tutkii matemaattisia struktuureita kuten ryhmiä, graafeja ja kuntia. Malli eli struktuuri koostuu perusjoukosta ja tämän alkioiden välisiä suhteita kuvaavista funktioista. *
Toijalan satamarata

Toijalan satamarata oli Suomen rataverkkoon kuulunut vuosina 1925–1926 rakennettu noin neljän kilometrin pituinen sivurataosuus Toijalan rautatieasemalta Toijalan satamaan Vanajaveden rantaan. Satamaan rakennettiin pysäkkirakennus virkamiesasuntoineen ja tavarasuojineen. Radan ja sataman kautta kulki aluksi Valkeakoskelle menevä tavaraliikenne kunnes rataosuus Toijala–Valkeakoski valmistui vuonna 1938. Henkilöliikenne satamaradalla lopetettiin vuonna 1941. 1930-luvulla radalla oli vilkasta liikennettä kesäisin, liikenne koostui etenkin valtion halkokuljetuksista ja Vihavuoden sahan puutavarakuljetuksista ja myös Vanajaveden rantojen huvila-asukkaat käyttivät rataa. Talvisin radan käyttö hiipui lähes olemattomiin. Vuonna 1938 oli suunnitelmia valtion suuren viljavaraston rakentamisesta Mustamäelle, jonka vierestä satamarata kulki. Tämä olisi lisännyt radan liikennettä mutta lopulta viljavarasto rakennettiin Turenkiin.Resiinakin voi olla tärkeä liikenneväline. Uhrimäestä ei ollut viljavaraston paikaksi, Helsingin Sanomat, 02.12.1938, nro 326, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Jatkosodan jälkeen rataa käytettiin tukinkuljetukseen ja halkojen kuljettamiseen Toijalan asemalle. Satamassa laskettiin myös vesille rautateitse paikalle tuodut Hopealinjan vesibussit. Sataman rautatieliikennepaikka lakkautettiin vuonna 1971. Vielä 1990-luvun lopulla satamaan ajettiin lättähatuilla suosittuja juhannusjunia. Satamarata katkaistiin puolivälistään vuonna 1999 Tampere–Helsinki-moottoritien rakennustyön yhteydessä ja rata ulottuu nykyisin vain Rautaruukki Oy:n tuotantolaitoksille. Sataman liikennepaikan rakennukset siirtyivät Toijalan kaupungin omistukseen vuonna 1999. ==Lähteet== * Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 75. Helsinki: Karttakeskus, 2010. == Viitteet == Luokka:Akaan liikenne Luokka:Toijala Luokka:Suomen entiset rautatiet Luokka:Suomen satamaradat
Maassamuutto

Maassamuutto tarkoittaa maan rajojen sisäpuolella tapahtuvaa muuttoa, erotuksena maan rajojen ulkopuolelle suuntautuva muutto eli siirtolaisuus tai ulkomailta tapahtuva maahanmuutto. Euroopan unionissa vapaan liikkuvuuden myötä on alettu puhua Euroopan unionin sisäisestä maassamuutosta jäsenmaiden välillä tapahtuvan maahanmuuton tai maastamuuton yhteydessä. ==Muuttoliike== Maan sisäinen muuttoliike voidaan jakaa kuntien väliseen ja kuntien sisäiseen muuttoon. Alue, jolta muutto tapahtuu on lähtöalue. Päämääränä oleva alue on tuloalue. Lähtö- ja tulomuuton erotus muodostaa nettomuuton, joka voi olla negatiivinen (muuttotappio) tai positiivinen (muuttovoitto). Muuttotaseella tarkoitetaan väestömäärään tai viiteryhmään suhteutettua tarkastelua; esimerkiksi muuttajien määrää tuhatta asukasta kohden tai prosenttiosuutta. Muuttoliike voidaan määritellä usealla eri tavalla riippuen sitä, pidetäänkö muuton kriteerinä muuton kestoa, muuttoaluetta tai muuttoetäisyyttä. Muuttoliike voi olla vapaaehtoista tai pakkoon perustuvaa (pakolaisuus, turvapaikka jne.). Vapaaehtoinen muuttoliike voi olla maassamuuttoa tai siirtolaisuutta.Ismo Söderling 1983. Maassamuuton ulottuvuudet. Yksilö-, alue- ja yhteiskuntatason tarkastelu Suomessa vuosina 1977-1978 maassamuuttaneista. Annales Universitatis Turkuensis. Sarja C, osa 65. Turun yliopisto, Turku Timo Aro 2007. Julkinen valta ja maassamuuttoa edistävät ja rajoittavat tekijät Suomessa 1880-luvulta 2000-luvulle. Turun yliopisto. Koulutussosiologian tutkimuskeskus, RUSE. Koulutussosiologian tutkimuskeskuksen raportti 69. Digipaino, Turku 2007 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yhteiskuntatieteellisen tietoarkiston aineistoa maahanmuutosta Luokka:Muuttoliike
Nurikabe

Nurikabe () on japanilainen looginen ruudunpäättelypeli. Nurikabe on japania ja japanin kansantaruissa se viittaa tietä tukkivaan näkymättömään seinään, johon jalkaisin kulkevat vetoavat myöhästyessään. Nurikaben keksi ja nimesi japanilainen tehtäväjulkaisu ”Nikoli”. Tunnetuin englanninkielinen käännös on ”Islands in the Stream” eli saaret virrassa. ==Pelimekaniikka== Nurikabea pelataan yleensä neliömäisellä ruudukolla, jonka koko vaihtelee tehtävän haastavuuden mukaan. Alussa ruudukko on tyhjä lukuun ottamatta muutamia ruutuja, jotka sisältävät numeroita. Toisin kuin sudokussa, Nurikabessa ei kuitenkaan täytetä ruudukkoa numeroilla vaan mustilla ja valkoisilla ruuduilla (Islands in the Stream kutsuu näitä ”vedeksi” ja ”maaksi”). Mustat ruudut muodostavat ”Nurikaben” eli ”virran”. Kaikkien mustien ruutujen täytyy muodostaa yhtenäinen ketju, joka ei sisällä 2x2 ruutua suurempia mustien palikoiden keskittymiä. Ketju ei saa myöskään sisältää numeroituja ruutuja. Valkoiset ruudut muodostavat ”saaria”. Jokaisessa saaressa saa olla vain yksi numeroitu ruutu ja itse saaressa numeroidun ruudun osoittama määrä ruutuja. Tehtävää ratkaistessa mustaksi tiedetyt ruudut merkitään mustiksi ja varmojen valkoisten ruutujen kohdalla käytetään pistettä. Kuten monissa muissakin logiikkatehtävissä, kussakin Nurikabe-tehtävässä on vain yksi oikea ratkaisu. Satunnaisella ruutujen sijoittelulla ei siis saa aikaan toimivaa Nurikabe- tehtävää. Vaikka pelin säännöt ovat huomattavasti useita muita logiikkatehtäviä monimutkaisempia, ne on helppo omaksua ja tehtävien ratkaiseminen on nopeasti opittu. Aloittelijat pystyvät ratkaisemaan haastavimmankin Nurikaben, jos heille annetaan tarpeeksi aikaa. Harjaantuneemmat ratkaisijat taas pystyvät tekemään saman tehtävän paljon nopeammin käyttäen hyväkseen oppiamiaan monimutkaisia päättelymenetelmiä. ==Muutamia yksinketaisia ratkaisumenetelmiä== * Koska kaksi ”saarta” saavat koskettaa toisiaan vain nurkista, ruutu kahden eri saaren välissä on varmasti musta. Nurikabe-tehtävät aloitetaankin usein merkitsemällä vierekkäisten numeroiden väliin mustat ruudut. * Kun ”saari” on valmis - eli kun siihen kuuluu sen sisältämän numeron verran ruutuja - kaikki sitä sivuavat ruudut ovat mustia, hieman samaan tapaan kuin laivanupotuksessa. Yksinäisten saarten tapauksessa (numero yksi) kaikki numeroa sivuavat neljä ruutua ovat automaattisesti mustia. *Kun kolme mustaa ruutua muodostaa ”L”:n, neljäs, siitä neliön tekevä ruutu ei voi olla sääntöjen mukaan musta, joten sen on pakko olla valkoinen. Tämä sääntö unohtuu ratkaisijoilta hyvin usein, joten se kannattaa pitää mielessä tehtävänratkaisun jumittuessa. *Kaikkien mustien ruutujen tulee olla yhteydessä toisiinsa. Mikäli mustalla osiolla on vain yksi mahdollinen laajenemissuunta, sen täytyy laajeta sinnepäin. Luokka:Japanilaiset pelit Luokka:Logiikkapelit
Bonnevillen suolatasanko

Bonnevillen suolatasanko on Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva muinaisen vesistön paikalle haihtumisen seurauksena syntynyt suolapannu. Suolatasanko on paksuudeltaan 1,8 m ja pinta-alaltaan 260Britannica - Bonneville Salt Flat. km². Lähin asutus on West Wendoverin kasinokaupunki. Bonnevillen tasangoille johtaa Interstate 80. Salt Lake Cityyn on matkaa 185 km. Paikka on kuuluisa, koska siellä on järjestetty maailmanennätyskokeita moottoripyörillä ja kilpa-autoilla, kuten Johnny Allenin ajama epävirallinen maailmanennätys 649 cm³ Triumphilla 1956. Kilparadat, joita on yleensä kaksi, merkitään joka kesän alussa mustilla viivoilla ja mittamaileilla. Ratojen pituus on yleensä 10–12 mailia (16–19 km) ja leveys 80 jalkaa (24 m). Alueen elvyttämistä eli ennallistamista varten, on aloitettu Utahin osavaltion rahoittamat ja myöntämät pelastustoimenpiteet.https://www.motouutiset.fi/fi/moottoripyorat/uutiset/7987/Bonnevillen- suolatasangon-pelastamiseksi-aloitetaan-massiivinen-operaatio.htm Viitattu 26.5.2023. == Katso myös == *Triumph Bonneville == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Utah Travel Industryn sivut *Utah Salt Flats Racing Association Luokka:Utahin maantiede Luokka:Yhdysvaltain aavikot Luokka:Suolatasangot
Vähä-Vallunen

Vähä-Vallunen on kylä Lemussa nykyisen Maskun kunnan alueella Varsinais- Suomessa. Se sijaitsee Kustavintien läheisyydessä, Miiaistentien varrella ja noin seitsemän kilometrin etäisyydellä kunnan keskustasta. Kylässä on tällä hetkellä kuusi taloa ja noin kymmenen vakituista asukasta. Kylän historiallinen rakenne on hyvin säilynyt. ==Historia== Kylän alueella on ollut asutusta viimeistään jo rautakaudella, jolloin alueella sijainnut Kuuvanvuoren muinaislinna on rakennettu. Ensimmäiset kirjalliset maininnat Vähä-Vallusten kylästä ovat peräisin vuodelta 1540, jolloin siellä sijaitsi kolme taloa. Kylä on todennäköisesti kuitenkin paljon tätä vanhempi. Vähä-Vallusten kantatila on toiminut myös vuosien 1650 ja 1720 välillä Turun Akatemian palkkatilana. 1700-luvun puolivälissä kylässä on ollut myös yksi sotilastorppa. Kylän nykyisistä tiloista Vähä-Vallusten päärakennus on vanhimmilta osiltaan peräisin 1700-luvulta. Mäki-Heikkilän ja Tuomisen päärakennukset ovat valmistuneet 1800-luvulla. ==Kylämaisema ja luonto== Alkuperäinen maaseutumainen kylärakenne on säilynyt Vähä-Vallusissa hyvin. Kantatilan vanha pihapiiri ympäristöineen onkin luokiteltu kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti arvokkaaksi kohteeksi. Kylän metsäsaarekkeiden pirstomien peltojen läpi virtaa Mannerjärveen laskeva pieni Suottionoja-niminen joki. Myös Lemun Kolkanpolun retkeilyreitistö kulkee kylän itäosan metsäalueella. Kylän saviset peltomaat ovat pääasiassa viljanviljelyskäytössä. Havupuuvaltaiset, talouskäytössä olevat metsät ovat suurelta osin eri-ikäistä taimikkoa, mutta kylän pohjoisosissa on myös vanhaa metsää. Kylän metsissä sijaitsee muutamia sudenkuoppia. Ne on kaivettu maahan susien pyydystämiseksi 1800-luvulla, Varsinais-Suomessa tapahtuneiden susien tekemiksi väitettyjen lastensurmien aikoihin. ==Lähteet== Luokka:Lemun kylät
Charles W. Woodworth

Charles W. Woodworth (28. huhtikuuta 1865 Champaign, Illinois - 19\. marraskuuta 1940) oli Kalifornian yliopiston professori ja Berkeleyn kampuksen entomologian osaston perustaja. Woodworth vaikutti aikanaan voimakkaasti hyönteistieteen kehitykseen, sekä oli ensimmäinen tutkija joka kasvatti banaanikärpäsiä laboratoriossa ja ehdotti niiden käyttöä geneettisessä tutkimuksessa. ==Elämä== Woodworth syntyi Champaignissa, Illinoisissa 1865. Hänen isänsä, Alvin Oakley Woodworth, kuoli Charlesin ollessa viisivuotias. Woodworth suoritti ylemmän korkekoulututkinnon Illinoisin Urbana-Champaignin yliopistossa vuonna 1886. Vuosien 1886–1888 ja 1900–1901 välillä Woodworth työskenteli Harvardin yliopistossa maan johtavan hyönteistieteilijän, H.A. Hagenin työryhmässä. Vuonna 1891 Woodworth siirtyi Kalifornian yliopistoon apulaisprofessoriksi. Hänen perustamansa yliopiston entomologian osasto toimi Woodworthin ohjauksessa hänen eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1930. Woodworth meni naimisiin vuonna 1889 Leonora Sternin kanssa, jonka kanssa hän sai neljä lasta. Heidän pojastaan, Charles E. Woodworthista tuli myös myöhemmin kuuluisa hyönteistieteilijä. Charles W. Woodworth kuoli vuonna 1940. ==Tieteelliset saavutukset== Charles W. Woodworth kasvatti Harvardin yliopistossa työskennellessään ensimmäisenä tutkijana suuria määriä banaanikärpäsiä. Thomas Hunt Morganin sanojen mukaan Harvardin professori William E. Castle aloitti Woodworthin ehdotuksesta geneettiset tutkimukset banaanikärpäsellä, tutkien sisäsiittoisuutta. Yhteyksiensä kautta Castle sai myös Morganin kiinnostumaan banaanikärpästutkimuksesta, mikä merkitsi läpimurtoa lajilla tehdylle tutkimukselle. Woodworth julkaisi elämänsä aikana runsaan määrän monipuolista hyönteistieteellistä kirjallisuutta.Hän muun muassa julkaisi useita tutkimuksia Kalifornian alueen hyönteisistä, hyönteisten siipisuonten rakenteesta ja hyönteisten torjunnasta. Hän myös perusti University of California Publications in Entomology -julkaisun ja vaikutti voimakkaasti Yhdysvaltain hyönteismyrkkyjen käyttöä koskevaan lainsäädäntöön. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset entomologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Raatimiehenluoto

Raatimiehenluoto on Porin 70. kaupunginosa. Se on yhdessä siihen kiinni kasvaneiden Hanhiluodon ja Kirjurinluodon kanssa suurin Kokemäenjoen suiston saarista. Luodon koillispuolella virtaa pääuoma Luotsimäenhaara ja lounaispuolella Huvilajuopa.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 17.3.2013 Raatimiehenluodolla sijaitsevat Pori Delta Arena, Kalafornian Golf-kenttä ja kaupunginpuutarha sekä vihertietokeskus. Luodon kaupunginpuoleinen kärki tunnetaan paremmin nimellä Kirjurinluoto. Poritieto Viitattu 17.3.2013 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Kokemäenjoen luodot Porissa
Kouvolan Dekkaripäivät

Kouvolan Dekkaripäivät on vuosittain Kouvolassa kesäkuun viikonloppuna järjestettävä, rikoskirjallisuuteen keskittyvä tapahtuma. Tapahtuma järjestetään Kouvola-talolla yhteistyössä Kouvolan kaupungin kanssa. Ensimmäiset Kouvolan Dekkaripäivät järjestettiin vuonna 1997. Dekkaripäivät ovat kaikille avoin ja ilmainen tapahtuma ja ne keräävät rikoskirjallisuudesta kiinnostuneita eri puolilta Suomea yhteen. Dekkaripäivillä kuullaan vuosittain eri kotimaisten kirjailijoiden puheita. Myös poliittisia vaikuttajia on nähty, muun muassa presidentti Tarja Halonen ja ministeri Jari Lindström esiintyivät vuoden 2016 Dekkaripäivillä. Joka vuosi Kouvolan Dekkaripäivät järjestävät kaikille avoimen kirjallisuuteen liittyvän kilpailun, jonka voittajat ilmoitetaan seuraavan vuoden Dekkaripäivillä. Kilpailun voittaja teksteistä kootaan teos, joka julkaistaan Dekkaripäivillä myös, mutta teosta myydään Dekkaripäivien lisäksi paikallisissa kirjastoissa. Dekkaripäivien ohjelmaan on kiteytynyt Kansantuomioistuin, jossa puidaan lukunäytelmän muodossa oikeustapauksia. Tuomioistuimen aikana yleisö saa pohtia arvoitusta ja arvailla syyllistä, sekä lopullisen tuomion oikeudenmukaisuutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tapahtuman kotisivu Luokka:Suomen kirjallisuustapahtumat Luokka:Kouvolan tapahtumat Luokka:Rikoskirjallisuus
Christian de Portzamparc

Christian de Portzamparc (s. 5. toukokuuta 1944 Casablanca, Marokko) on ranskalainen vuonna 1994 Pritzker-palkittu arkkitehti ja urbanisti. Hän opiskeli arkkitehtuuria École Nationale des Beaux-Arts -koulussa Pariisissa. Portzamparc on suunnitellut Belgian Louvain-la-Neuvessa sijaitsevan Hergé- museon. Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit Luokka:Pritzker-palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Live in Concert (G3)

Live in Concert on G3-kiertueen ensimmäinen albumi. Tällä kiertueella Steve Vain ja Joe Satrianin vieraana soitti Eric Johnson. == Kappaleet == *Adrian Legg # Celandine # Cool Cajun # Crockett Waltz # Mrs. Jacks Last Stand # Tracy’s Big Moment # Chicken Licken’s Last Ride * Steve Vai # There's a Fire in the House # The Animal # Deepness # Tender Surrender # Little Alligator # Bad Horsie # Answers # For the Love of God # The Attitude Song * Eric Johnson # 12 to 12 Vibe # Pavilion # Righteous # Rock Me Baby # Zap # Manhattan # SRV # Camel's Night Out # Cliffs of Dover * Joe Satriani # Cool #9 # Flying in a Blue Dream # Summer Song # The Crush of Love # The Extremist # Always with Me, Always with You # Satch Boogie # Big Bad Moon # Surfing with the Alien * G3 jam # Going Down (Freddie King / Jeff Beck cover)'' # My Guitar Wants to Kill Your Mama (Frank Zappa cover)'' # Red House (Jimi Hendrix cover)'' Luokka:Vuoden 1996 konserttitallenteet Luokka:Steve Vain albumit Luokka:Eric Johnsonin albumit Luokka:Joe Satrianin albumit
Jukkasjärvi

Jukkasjärvi on taajama ja entinen kunta nykyisessä Kiirunan kunnassa, Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa. Jukkasjärvellä on 548 asukasta (2010). Jukkasjärven ensimmäiset asukkaat muuttivat alueelle 1600-luvulla. Tukipilarikirkko-tyylinen Jukkasjärven kirkko on rakennettu vuonna 1726. Jukkasjärven kuuluisin nähtävyys on jäähotelli. Vuonna 1948 silloinen Jukkasjärven maalaiskunta muutettiin kokonaisuudessaan Kiirunan kaupungiksi. Näin syntynyt kaupunki oli koko maailman toiseksi suurin. Nykyiseen Kiirunan kuntaan kuuluu myös entinen Kaaresuvannon kunta. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Icehotel - Jäähotellin viralliset sivut Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin entiset kunnat Luokka:Kiirunan kunta
Kultivaattori

Kultivaattori on järeä maataloudessa käytettävä maanmuokkausväline, joka asennetaan yleensä traktorin perään. Kultivaattori muistuttaa rakenteeltaan äestä ja sitä käytetään maatalousmaiden säännölliseen kuohkeuttamiseen ja sänkimuokkaukseen, yleensä myös tiivistyneiden ja savipitoisten maiden maanparannukseen. Sillä voidaan joissain tapauksissa korvata kyntöauran käyttö. Kultivaattoria käyttämällä voidaan välttää vettä läpäisemättömän kyntöanturan muodostuminen. Kultivaattori ei käännä muokattavaa maata yhtä paljon kuin aura, joten se on auraa hieman kevyempi muokkauskone. Kultivaattorit voidaan yleensä jakaa perusmuokkaus- ja kylvömuokkauskoneisiin niiden järeyden ja työsyvyyden mukaan. Perusmuokkauskoneena käytetään kultivaattoria, jonka työsyvyys on suuri, vaihdellen 10–30 cm välillä. Sillä pyritään kuohkeuttamaan maata ja rikkomaan kasvin juuria syvältä, edellisen sadonkorjuun jälkeen. Perusmuokkauksen jälkeen pelto ei ole yleensä sellaisenaan kylvökunnossa vaan vaatii siihen vielä oman työvaiheen. Kylvömuokkaukseen voidaan käyttää kultivaattoria, jonka työsyvyys on matalampi. Kevyen ja raskaan kultivaattorin rakenne on samankaltainen. Molemmissa on yleensä ristikkäisistä teräspalkeista koostuva runko. Koneessa on usein piikkimäiset terät, jotka on kiinnitetty rungon poikittaisiin teräspalkkeihin. Terät tunkeutuvat maahan ja sekoittavat, kääntävät ja nostavat sitä. Koneen runkoon kiinnitetään kultivaattorin muut osat, kuten pyörät ja jälkimuokkauskone. Raskaamman, perusmuokkaukseen käytettävän kultivaattorin terät ovat vastaavasti järeämpiä ja leveämpiä, jolloin terän muokkaama alue ulottuu leveämmälle alueelle varmistaen tehokkaan muokkauksen kun työsyvyys on suuri. Kultivaattorit joiden työleveys on pieni, ovat yleensä nostolaitekiinnitteisiä, jolloin kone saadaan nostettua ylös eikä se tällöin vaadi hinaukseen tarvittavia tukipyöriä. Nostolaitekiinnitteisen koneen rakenne on hyvin yksinkertainen, eikä se yleensä vaadi vetolaitteelta monimutkaista hydrauliikkaa. Leveämmät kultivaattorit kiinnitetään vetokoukkuun ja ovat hinattavia. Rakenteeltaan ne taittuvat joko niin, että kone taittuu keskeltä kahteen osaan pystyasentoon, tai vasemmalta ja oikealta reunalta ylös kun keskiosa pysyy paikalla. Koneen taittaminen ja työsyvyyden säätö tapahtuvat usein hydrauliikkasylintereiden avulla. ==Katso myös== *Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan ==Lähteet== Luokka:Maatalouskoneet Luokka:Maanmuokkaustyöt
Ricardo Bochini

Ricardo Enrique Bochini (s. 25. tammikuuta 1954, Zárate, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Keskikentällä niin sanotulla kymppipaikalla pelannut Bochini voitti maailmanmestaruuden vuoden 1986 MM-kisoissa. El Bocha pelasi koko 20-vuotisen aktiiviuransa Independientessä. Hänelle kertyi 740 pääsarjaottelua. Kukaan muu ei ole pelannut samassa seurassa yhtä monta ottelua Argentiinan 1. divisioonassa. Bochini ei ollut niinkään maalintekijä (107 maalia), mutta hän oli taitava syöttäjä ja hänen pelinrakennustaitoaan arvostettiin. Bochini voitti Independientessä neljä Argentiinan mestaruutta sekä neljä Copa Libertadoresia. Bochini voitti maailmanmestaruuden vuonna 1986 Argentiinan jalkapallomaajoukkueessa. Hän pelasi turnauksessa vain yhden ottelun, koska kymppipaikkaa piti hallussaan Diego Maradona. Huhtikuussa 2007, 16 vuotta uran lopettamisen jälkeen, Ricardo Bochini pelasi virallisessa ottelussa 6. divisioonan Barracas Bolívarin joukkueessa. == Seurat == * 1972-91 Club Atlético Independiente * 2007 Barracas Bolívar (1 ottelu) == Saavutukset == * Maailmanmestaruus 1986 * Copa Libertadores 1973, 1974, 1975, 1984 * Argentiinan mestaruus 1977, 1978, 1983, 1989 * Intercontinental Cup 1973 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Bochini Barracas Bolívarin paidassa Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ethel Stark

Ethel Stark C.M., GOQ (25. elokuuta 1910 – 16. helmikuuta 2012)Ethel Stark, 1916-2012 . Jewish Montreal of Yesterday. 23. helmikuuta 2012. oli kanadalainen viulisti ja kapellimestari. Stark syntyi Montréalissa ja opiskeli McGillin musiikkikonservatoriossa. Vuosina 1928–1934 häntä opettivat Curtis Institute of Musicissa Lea Luboshutz, Louis Bailly, Artur Rodziński, Fritz Reiner sekä Carl Flesch. Stark perusti vuonna 1940 Montreal Women's Symphony Orchestran, jota hän johti vuoteen 1960. Hänestä tuli vuonna 1979 Order of Canadan jäsen ja vuonna 2003 National Order of Quebecin Grand Officer. Montrealissa on Starkin mukaan nimetty puisto, Parc Ethel-Stark. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset viulistit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Grand Officer of the National Order of Quebec Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet kanadalaiset
Johann Joseph Abert

Johann Joseph Abert (20. syyskuuta 1832 – 1. huhtikuuta 1915) oli saksalainen säveltäjä. Abert opiskeli kontrabassonsoittoa Prahan konservatoriossa. Hän pääsi vuonna 1853 Stuttgartin hoviorkesteriin ja toimi vuosina 1867–1888 sen Kapellmeisterina. Hän kuoli Stuttgartissa 82-vuotiaana. Abertin tuotantoon kuuluu muun muassa kamarimusiikkia ja yksinlauluja, mutta myös lukuisia menestyneitä oopperoita. == Oopperat == * Anna von Landskron (1858) * König Enzio (1862) * Astorga (1866) * Enzio von Hohenstaufen (1875) * Ekkehard (1878) Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset kontrabasistit Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Keltaraputokko

Keltaraputokko (Cryptocentrus cinctus) on tokkojen heimoon kuuluva kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Keltaraputokko kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Se on kirkkaankeltainen, etuosa ja evät pienten vaaleansinisten pilkkujen kuvioimat. Silmät kohoavat kulmikkaan pään yläpuolelle. Rintaevät ovat muiden tokkojen tapaan voimakkaat. == Alkuperä == Keltaraputokko elää luonnossa Malediiveilla ja Sri Lankan lähivesillä sekä muualla indopasifisella merialueella. Se elää useimmiten koralliriuttojen yhteydessä olevissa hiekkapohjaisissa kohdissa, missä se pääsee kaivautumaan vaaran uhatessa pesäkoloonsa. Sitä tavataan yleensä 1–10 metrin syvyydessä.Practical Fishkeeping == Käyttäytyminen ja lisääntyminen== Keltaraputokko kaivautuu mielellään ainakin pyrstöosaltaan hiekkaan. Se puolustaa reviiriään, mutta on harvoin aggressiivinen muita kuin lajitovereitaan kohtaan. Keltaraputokko voi elää symbioosisuhteessa samassa hiekkakuopassa tai kolossa suunnilleen samankokoisten pistoolikatkarapujen (Alpheus sp.) kanssa.FishLore.com Jos kala kokee itsensä uhatuksi, se nököttää pesäkolossaan, mutta jos se uskaltaa, se liikuskelee ympäriinsä, seuloo pohjahiekkaa ja poimii kivien seasta öttiäsiä.Flippers and Fins Keltaraputokot voivat hypätä ulos akvaariosta, joten korotettua reunaa tai kansilaseja suositellaan. Ne lisääntyvät myös akvaario-olosuhteissa, ja kasvatettuja yksilöitä pidetään kestävämpinä kuin luonnosta pyydystettyjä. Keltaraputokkopari saattaa kutea myös kotiakvaariossa. Todella pienet poikaset kuoriutuvat jo neljän päivän päästä. Poikasten kuolleisuus on suuri, sillä ne kehittyvät eri tahtiin ja saattavat syödä sisaruksiaan, sen lisäksi että niitä uhkaavat kaikki muutkin planktoninsyöjät. Lisäksi poikasten ruokkiminen tarpeeksi hienojakoisella elävällä ravinnolla on kotioloissa vaikeaa. Vasta noin kahden viikon ikäisinä poikaset ovat tarpeeksi suuria syödäkseen rataseläimiä, ja kuukauden ikäisinä ne kykenevät syömään vastakuoriutuneita Artemia-kidusjalkaisia.Reefkeeping 12/2005 == Vesiolot ja ravinto == Keltaraputokkoja pidetään 22–28-asteisessa vedessä meriakvaariossa jossa on paljon uintitilaa ja korallihiekkapohja. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.Meriakvaarion perustamismanuaali Ne hankkivat tilaisuuden tullen myös itse ravintoa kaivelemalla akvaarion pohjahiekan seassa eläviä pieneliöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aquarium Wiki Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Tokot
Bart Berman

Bart Berman (s. 29. joulukuuta 1938 Rotterdam) on alankomaalais-israelilainen pianisti ja taidemusiikin säveltäjä. Bertman opiskeli pianonsoittoa Jaap Spaandermanin johdolla Amsterdamissa. Hänet tunnetaan mm. Franz Schubertin sekä 1900-luvun taidemusiikin tulkitsijana. Luokka:Alankomaalaiset pianistit Luokka:Alankomaalaiset säveltäjät Luokka:Israelilaiset säveltäjät Luokka:Israelilaiset pianistit Luokka:Taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savu meihin

__NOTOC__ Savu meihin on Absoluuttisen Nollapisteen kappale ja single yhtyeen vuoden 1995 toiselta studioalbumilta Muovi antaa periksi. Se julkaistiin tammikuussa 1996 levymerkillä AMT. == Kappaleet == Kappaleet sovittanut Absoluuttinen Nollapiste. # # # == Kokoonpano == * Tommi Liimatta – laulu * Aki Lääkkölä – kitara * Aake Otsala – basso * Tomi Krutsin – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 kappaleet Luokka:Absoluuttisen Nollapisteen kappaleet
Funet

Funet () on Suomen korkeakoulujen ja tutkimuksen tietoverkko, jota operoi opetusministeriön hallinnoima, valtion kokonaan omistama CSC – Tieteen tietotekniikan keskus. Funet-verkko palvelee suomalaisia yliopistoja, ammattikorkeakouluja sekä tutkimuslaitoksia tarjoamalla niille tietoliikenneyhteydet. CSC vastaa Funet-verkon toiminnasta ja kehittämisestä. Erilaisten tietoliikenneyhteyspalveluiden lisäksi muita Funet-palveluja ovat myös erilaiset tietoturva-, käytön tuki, viestintä- ja jakelupalvelut. == Historia == Funet-tietoverkkohanke aloitettiin 1980-luvulla. Hankkeen alkuperäisenä tarkoituksena oli kehittää Suomen korkeakoululaitoksen tietoliikenneyhteyksiä. Funet-verkon kautta Suomi liittyi kansainväliseen Internetiin vuonna 1988. Tarkkaa liittymispäivää ei tiedetä, mutta se oli suurin piirtein marraskuun puolivälissä. Erillinen avajaistilaisuus oli seuraavana vuonna. Verkko oli muutaman vuoden pelkästään tutkijoiden käytössä. Verkon nopeus oli aluksi 56 kilobittiä sekunnissa. == Tekniikka == Funet- verkon ulkomaanyhteydet on toteutettu pohjoismaisen tutkimusverkon NORDUnetin kautta. Nordunet puolestaan muodostaa osan Euroopan tutkimuksen Géant2-runkoverkkoa. Vuodesta 2008 lähtien Funet-yhteyksiä on uusittu osa kerrallaan mustan kuidun varassa toimiviksi kuituyhteyksiksi, jotka mahdollistavat myös erillisten valopolkujen käytön ja tarvittaessa jopa useiden satojen gigabittien sekuntinopeudet. Ensimmäiset 100 Gbit/s yhteydet Funetissa otettiin tuotantokäyttöön 2015. Syksyllä 2017 yksittäisten asiakasorganisaatioiden yhteydet Funettiin olivat pääsääntöisesti 1 Gbit/s tai 10 Gbit/s Ethernetillä toteutettuja, ja ulkomaanyhteyksien kapasiteetti NORDUnetin kautta oli 220 Gbit/s. Kuten kaikki suomalaiset internet- operaattorit, myös Funet on FICIXin jäsen. == Lähteet == * CSC - Tieteen tietotekniikan keskus / Funet ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * Ahonen, Paavo: Funet - Suomen tie internetiin. (CSC - Tieteen tietotekniikan keskus Oy, 2008) * Lehtisalo, Kaarina: The History of NORDUnet. (NORDUnet 2005) == Aiheesta muualla == * Funet * NORDUnet Luokka:CSC Luokka:Internet Luokka:Suomen koulutus
Momenttiavain

Momenttiavain on työkalu, jonka avulla pultteja ja muita kierteitettyjä osia voidaan kiristää haluttuun kiristysmomenttiin. Momenttiavaimessa voi olla asteikko, josta nähdään vääntömomentti avainta väännettäessä tai avain voi naksahtaa, kun avaimeen asetettu kiristysmomentti on saavutettu. Momenttiavaimet voivat olla myös elektronisia. Momenttiavaimia käytetään, kun halutaan saavuttaa käsivaraista kiristystä tarkempi ja tasaisempi kireys. Esimerkiksi useimpien polttomoottorien sylinterikannet kiristetään momenttiavaimella määrättyyn momenttiin. Luokka:Työkalut
Nicolas Roeg

Nicolas Jack Roeg (15. elokuuta 1928 Lontoo – 23. marraskuuta 2018 Lontoo) oli englantilainen elokuvaohjaaja. Roegin elokuville on tunnusomaista tarinoiden pirstominen lyhyiksi fragmenteiksi, joiden kronologiaa Roeg usein sekoitti. Hänen filminsä Kauhunkierre (Don't Look Now, 1973) äänestettiin ykköseksi vuonna 2011 Time Out -lehden 150:lle elokuva-alan ammattilaiselle tekemässä kyselyssä kaikkien aikojen sadasta parhaasta brittielokuvasta. == Filmografia == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi Huomioita 1970 Performance Performance yhdessä Donald Cammellin kanssa 1971 Walkabout Erämaan vangit 1973 Don't Look Now Kauhunkierre 1976 The Man Who Fell to Earth Mies toisesta maailmasta 1980 Bad Timing: A Sensual Obsession Outo intohimo 1984 Eureka Kuka murhasi Jack McCannin? 1985 Insignificance Yhtä tyhjän kanssa 1986 Castaway Aution saaren unelma 1987 Aria yhdessä kymmenen muun ohjaajan kanssa 1988 Track 29 Väärillä raiteilla 1989 Sweet Bird of Youth televisioelokuva 1990 The Witches Kuka pelkää noitia 1991 Cold Heaven 1994 Heart of Darkness Pimeyden sydämessä televisioelokuva 1995 Hotel Paradise 1995 Two Deaths 1995 Full Body Massage televisioelokuva 1996 Samson and Delilah Samson ja Delila 2006 Puffball 2007 Adina == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Nicolas Roeg -teemakokonaisuus, Filmihullu 1/2021. == Aiheesta muualla == * Arvostelu elokuvasta Eureka Keskipohjanmaassa * Arvostelu elokuvasta Performance - Notting Hill Keskipohjanmaassa Luokka:Brittiläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Pitäjänmäen kenttärata

Pitäjänmäen kenttärata oli venäläisten vuosina 1915–1916 tukkien kuljetusta varten rakentama 750 mm:n raideleveydellä ollut kapearaiteinen metsärautatie Helsingin maalaiskunnan, nykyisten Helsingin ja Vantaan kaupunkien, alueella. Rautatie kuljetti tukkeja Helsingin ympäristön metsistä meren rantaan edelleen uitettaviksi. ==Radan linjaus== Rata rakennettiin osapuilleen reitille Laajalahden laituri (Munkkiniemi) – IBM:n toimitalo (Munkkiniemi) – Stockmannin korjaamo (Pitäjänmäki) – Strömbergin tehdas (Pitäjänmäki) – rantaradan alitus – Kaupintien ja Vihdintien kulma (Konala) – Konalan risteys – Tuulenpesäntie Malminkartanossa – Sanomala Isotammentiellä (Martinlaakso). Radan pituus oli arviolta vähintään 15 kilometriä. Radan pituus arvioitu Google Maps -websivun avulla ja artikkelin kertomaan ratalinjaukseen perustuen. Ainoa varsinainen asema ja veturitallit kolmioraiteineen olivat Pitäjänmäen aseman lähellä. Toinen kolmioraide oli radan päätepisteessä Vantaalla. Keimolaan, nykyisen Aluman tehtaan luo, jäi vallankumouksen tullessa suuret määrät radan kuljetettavaksi tarkoitettua puutavaraa ja ratatarvikkeita, eli rataa oli ilmeisesti tarkoitus jatkaa sinne asti. ==Kalusto== Radalla oli käytössä kaikkiaan viisi veturia, joista tiettävästi neljä venäläisvalmisteista, sekä tuntematon määrä tukkivaunuja ja parikymmentä soravaunua. Jokioisten rautatien vaiheisiin rata liittyy sikäli, että vuonna 1915 linnoitustöihin myyty ja Tallinnaan päätynyt JR3-veturi, Baldwin 17493/1900, 2-8-2T, oli lyhyen aikaa radalla odottaessaan kuljetusta eteenpäin. ==Liikenteen loppu ja radan purkaminen== Tukkiliikenne loppui Helmikuun Vallankumoukseen vuonna 1917 ja rata jäi toimettomaksi. Liikenteen loppuessa veturit oli laskettu vedestä tyhjiksi ja jäätymistä ehkäisevät varotoimet oli tehty huolellisesti ja jostain syystä kalusto jätettiin muutenkin rauhaan, kun inventoijat saapuivat paikalle seuraavana kesänä, veturit ja vaunut tavattiin hyvässä kunnossa. Pitäjänmäen kenttärata purettiin vuonna 1919. Kolme venäläisperäistä tenderiveturia, pääosa soravaunuista ja kiskoista vaihteineen siirrettiin rakenteilla olleelle Outokummun–Juojärven Rautatielle, osa meni Loviisaan, Röjsön turveradalle. Vetokalusto käytettiin loppuun Outokummussa. Sitä käytiin katsomassa sodan jälkeen sotakorvausinventoinnin yhteydessä, mutta hylättiin silloinkin. Tukkivaunut menivät Vaaherjoen - Syskyjärven metsäradalle Laatokan Karjalaan, missä ne käytettiin loppuun jo kauan ennen talvisotaa. ==Lähteet== * * Reino Kalliomäki Pitäjänmäen kenttärata, Resiina 1 1994 ===Viitteet=== Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Helsingin liikenne Luokka:Vantaan liikenne Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset rautatiet
Luonnollinen kaatumiskulma

Luonnollinen kaatumiskulma, toiselta nimeltään löyhän aineen kitkakulma, on rakennus- ja geotekniikan termi. Sillä kuvataan kulmaa, joka muodostuu rakeisen materiaalin ja horisontaalin pinnan välille, kun rakeista materiaalia kaadetaan kartion muotoiseksi kasaksi. Kulman suuruuteen vaikuttavat tiheys, vetovoima, pinta-ala, kitkakerroin, materiaalin karkeus, lajittuneisuus ja kosteus. Kulman ollessa pieni syntyy samasta määrästä ainetta matalampia kasoja kuin isoilla kulman arvoilla. Luokka:Rakennesuunnittelu
Strutter

Strutter on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Kissin kappale. Se on vuonna 1974 julkaistun Kiss-albumin aloitusraita. Se on lisäksi yksi harvoista Kissin kappaleista, jonka yhtyeen keulakuvat Paul Stanley ja Gene Simmons ovat tehneet yhdessä. Stanley kirjoitti sanoituksen Simmonsin sävellykseen "Stanley the Parrot". Kappaleen laulaa Stanley. Singlenä ilmestyessään se ei sijoittunut listoille. == Vuoden 1978 versio == Vuonna 1978 ”Strutterista” äänitettiin uusi versio ja se julkaistiin Double Platinum -kokoelmalla. Kyseisessä Neil Bogartin ideoimassa uusioversiossa oli vaikutteita diskomusiikista. Ainoan tunnetun listasijoituksen uusi versio saavutti Etelä- Afrikassa, missä se ylsi 89:nneksi. == Muuta == "Strutter"-kappale löytyy myös videopeleistä Guitar Hero II, Grand Theft Auto: San Andreas ja Frets on Fire. ==Kappaleet== # Strutter (säv./san./sov. Paul Stanley, Gene Simmons) # 100,000 Years (säv./san./sov. Paul Stanley, Gene Simmons) == Kokoonpano == * Paul Stanley – rytmikitara, laulu * Gene Simmons – bassokitara, laulu * Ace Frehley – soolokitara, taustalaulu * Peter Criss – rummut, taustalaulu == Lähteet == Luokka:Kissin kappaleet Luokka:Vuoden 1974 kappaleet sv:Kiss (musikalbum)#Strutter
Painemittari

Painemittari eli manometri on paineen mittaamiseen tarkoitettu koje. Yksinkertaisin painemittari on U-putkimanometri, jossa on nesteellä täytetty U-kirjainta muistuttava lasinen putki. Kun putken toiseen päähän lisätään paine, neste pakenee eteenpäin putkessa, kunnes pintojen korkeuseron tulo nesteen ominaispainon kanssa vastaa paine-eroa. Teknilliseen paineenmittaukseen on kehitetty sulavampia järjestelmiä, kuten metallin jousivoimaan perustuvia mittareita. Niistä tavallisin on bourdonputki- eli paineputkimanometri, joissa on hyvin litteästä messinki- tai teräsputkesta taivutettu paineputki eli -kaari, joka paineen alaisena pyrkii oikenemaan suoraksi. Putken pää on yhdistetty mittariin, jossa osoitin näyttää paineen. Nopeiden paineenvaihteluiden tai suurten paineiden mittaukseen käytetään sähköisiä paineantureita, joihin liitetty sähköinen mittauslaite rekisteröi paineen. == Katso myös == *verenpainemittari *ilmapuntari == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *Paineen mittaus, MIKES 2011 Luokka:Paine Luokka:Mittalaitteet
Slalom

Slalom voi tarkoittaa: * Pujottelua * Viktor Janssonin tekemää Hiihtäjäpatsasta Lahdessa
Laika & The Cosmonauts

Laika & The Cosmonauts oli suomalainen instrumentaalirock-yhtye, joka toimi vuosina 1987–2008. Se edusti 1980-luvulla rautalangan uutta tulemista yhdessä muun muassa Agentsin, The Mustangsin ja The Quietsin rinnalla. 1990-luvulla yhtye sai suosiota myös Yhdysvalloissa surf-tyylisellä musiikillaan. Yhtyeen perustivat 1980-luvun lopulla muun muassa J. Karjalaisen Mustissa Laseissa soittaneet rumpali Janne Haavisto ja kitaristi Mikko Lankinen innostuttuaan amerikkalaisen The Ventures -yhtyeen instumentaalimusiikista. Alun perin Pluto & The Astronautsiksi kutsuttuun yhtyeeseen saatiin myös urkuri-kitaristi Matti Pitsinki ja basisti Tom Nyman, ja kokoonpano pysyi samana koko yhtyeen uran ajan. Laika-avaruuskoiraa muistelevaan nimeen päädyttyään yhtye esiintyi alkuaikoinaan sen mukaisissa neuvostotyylin avaruusaiheisissa asuissa. Laika & The Cosmonauts julkaisi kaikkiaan kahdeksan albumia ja lisäksi kokoelman Cosmopolis 1988–2008. Albumit Instruments of Terror (1993), The Amazing Colossal Band (1995) ja Zero Gravity (1996) julkaisi riippumaton Upstart-yhtiö Yhdysvalloissa. Sen jälkeen yhtye sai sopimuksen Warner Musicin kanssa ja teki sille albumin Absurdistan (1997). Yhtye teki keväällä 1995 parinkymmenen konsertin kiertueen, joka ulottui Detroitista New Yorkiin, San Franciscoon, Los Angelesiin, New Orleansiin ja Washingtoniin. Se teki puolen tusinaa muutakin kiertuetta Yhdysvalloissa ja esiintyi muun muassa Ministry-yhtyeen Filth Pig -kiertueella 1996. Yhtyeen kahta kappaletta kuullaan vuoden 1996 Hollywood-elokuvassa Flipper (1996), jonka pääosia näyttelevät Paul Hogan ja Elijah Wood. Mika Kaurismäki käytti yhtyeen musiikkia elokuvassaan LA Without a Map (1998). Laika & the Cosmonauts lopetti toimintansa vuonna 2008 soittamalla viimeisen keikkansa Texasin Austinissa, jossa se oli tullut niin tunnetuksi, että tarinan mukaan sen albumit löytyivät levykaupan osastolta ”paikalliset yhtyeet”. Mikko Mäkelä teki yhtyeen viime vaiheista dokumenttielokuvan Last Day in the Office (2010). == Jäsenet == *Mikko Lankinen – kitara *Matti Pitsinki – urut ja kitara *Tom Nyman – basso *Janne Haavisto – rummut == Diskografia == *C’mon Do The Laika! (1988) *Surfs You Right! (1990) *Instruments of Terror (1993) *The Amazing Colossal Band (1995) *Zero Gravity (1996) *Absurdistan (1997) *Laika Sex Machine (2000) (Live) *Local Warming (2004) *Cosmopolis 1988–2008 (2008) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Diskografiaa ja muita tietoja , Finnish Rock'n'Roll -sivusto Luokka:Suomalaiset rautalankayhtyeet Luokka:Surfyhtyeet Luokka:1990-luvun suomalaiset yhtyeet ja sooloartistit
Edward Taylor

Edward Taylor (s. 1931) on brittiläinen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten radiokuunnelmastaan Knalli ja sateenvarjo (). Tätä alun perin BBC:n esittämää kuunnelmaa on Suomessa lähetetty vuodesta 1980 Yleisradion yleisohjelmassa ja sittemmin YLE Radio 1:llä vuoteen 2010 asti. Taylor keksi Knallin ja sateenvarjon 1960-luvun alulla oltuaan lounaalla Richard Murdochin kanssa. Murdoch oli pyytänyt Tayloria kirjoittamaan radiokomedian, jossa hän itse esiintyisi. Englannissa Knallia ja sateenvarjoa kuultiin 144 jaksoa ja siitä on myös versiot Etelä-Afrikassaschajer.org: The Men from the Ministry ja RuotsissaI sr.se: Plommonstop och paraply . Taylor kirjoitti uusia jaksoja Suomen versioon aina vuoteen 2008 saakka. Taylor on kirjoittanut myös salapoliisiromaanit Shadows of Treason (2012) ja Terror by Gaslight (2015). Taylor asuu Lontoossa vaimonsa Suen kanssa. Heillä on tytär. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset radiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikrokirurgia

Mikrokirurgia eli hienokirurgia tarkoittaa toimenpidettä, jossa mikroskoopin alla leikataan erityisinstrumenteilla kaikkein hienoimpia rakenteita. Mikrokirurgiaa käytetään esimerkiksi neurokirurgiassa, selkäkirurgiassa, silmäkirurgiassa, korva- ja kurkunpääleikkauksissa. == Lähteet == * Luokka:Kirurgia
Martta Haatanen

Martta Haatanen, o.s. Sandström (7. heinäkuuta 1904 Iisalmi – 17. joulukuuta 1977 Tornio) oli suomalainen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Haatasen isä oli rautatienrakentaja Juho Uljas Sandström ja äiti Vilhelmiina Toivanen. Hänen puolisonsa 1926–1963 oli Jukka Haatanen. Torniossa Haatanen asui vuodesta 1947 ja kuoli siellä 73-vuotiaana. Haatanen kävi kansakoulun ja työskenteli elintarvikejakelun rahastonhoitajana rautatierakennustyömaalla sekä myöhemmin Karjalan pakolaisten avustuskeskuksessa. Hän toimi elokuusta 1940 alkaen Pohjolan Sanomien pakinoitsijana, tilapäisenä toimittajana ja kirja- arvostelijana. Haatanen osallistui sotien jälkeen Tornion kunnallispolitiikkaan Maalaisliiton edustajana, kaupunginvaltuustossa hän oli 1957-1968 ja kaupunginhallituksessa 1960. Hän oli kaupungin historian ensimmäinen naisjäsen kaupunginhallituksessa.Teerijoki, s. 210–211 ==Kirjallinen tuotanto== Haatasen esikoisromaani oli rautatieaiheinen Rautaiset siteet vuodelta 1936. Läpimurtoteos kirjailijana oli vuonna 1940 ilmestynyt Yön kuningatar. Kaikkiaan hän kirjoitti 19 romaania, joita on käännetty ruotsiksi, tanskaksi ja ranskaksi. Suomalaisille äideille omistettu sota-aikaan sijoittuva romaani Kirkastettu sydän on Ilmari Unhon ohjaaman elokuvan Kirkastettu sydän pohjana. Pakinoitsijana Haatanen käytti nimimerkkejä Mirjam Koski ja Mukan Sohvi. Pakinoissa hän myös käytti Peräpohjolan murretta, vaikka kirjoittikin kirjansa yleiskielellä.Teerijoki, s. 322–323 === Teokset === * Rautaiset siteet, 1936 * Karun miehen rippi, 1938 * Kylä puhuu, 1939 * Yön kuningatar, 1940 * Kulta tulessa kirkastuu, 1941 * Taivas tummuu, 1942 * Karu kaunis maa, 1943 * Kirkastettu sydän, 1943 * Varjotie, 1944 * Eilispäivää ei enää ole, 1945 * Viisaus kasvaa rakkaudesta, 1946 * Ylpeä elämä, 1947 * Kuloruoho: kertomus, 1948 * Törmälä, eräiden ihmisten koti, 1949 * Matara, 1950 * Samaa taivasta kohti, 1950 * Mallustunturin kirot, 1951 * Syys puhkeaa kirkkauteen, 1951 * Iltarusko, 1954 ===Palkinnot=== * Nuoren Voiman Liiton kultamerkki == Lähteet == * *Martta Haatanen – torniolainen kirjailija ja Lapin evakkojen edustaja *Kirjasampo:Haatanen, Martta *Kaleva: Martta Haatanen kuvasi Peräpohjolaa, 9. heinäkuuta 2004 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Tornion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Justus järjestää kaiken

Justus järjestää kaiken on Lasse Pöystin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1960. Elokuva perustuu komediasarjaan Lasse Pöysti Show, missä Pöysti oli keksijä Justuksen roolissa. Elokuva on Lasse Pöystin viimeinen ohjausTelvis.fi, Filmiopas. Elokuvan yleisömenestys oli kehnohko ja se jäi taloudellisesti tappiolle. Pöysti kertoo näkemyksenään omasta ohjaustyöstään eräässä haastattelussa, että pystyi "sen alkuun kehittämään ehkä satakunta metriä ihan hyväksyttävää elokuvallista toimintaa..." Taustaa, viitattu 10.3.2014 ==Arviot== Aikalaisarvioissa elokuva saa sekä kiitosta että moitteita. Jaakko Tervasmäki (Elokuva-Aitta) kehuu elokuvan alkua ja toteaa sitten: "Vasta kun elokuvan henkilöt alkavat puhua, kerronta solahtaa tavanomaisiin uomiin." Pöystin eräitä eleitä verrataan Chapliniin, mutta esimerkiksi Tervasmäki huomauttaa, etteivät ne onnistu niin hyvin että "niiden varaan voisi filmin hauskuuden perustaa". Lehdistöarvio, viitattu 10.3.2014 Myöhemmin elokuvaa on pidetty kovin sketsimäisenä. Se koostuu irrallisista sketseistä ilman erityisempää visuaalista näkemystä, sanoo yksi kriitikko.Päivän elokuvia, Tv-maailma, 22/2011 sivu 25 Toinen kriitikko kuitenkin kiittää yritystä panostaa verbaalihuumoriin, joka suomalaisissa komedioissa ei ollut tavallista.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 10.6.2011, sivu D 9 == Juoni== Justus (Lasse Pöysti) on onneton työtön keksijä, joka asuu purkutalossa. Hän tapaa nuoren Bellan (Elina Salo), ja he päättävät asua yhdessä. He ovat köyhiä, ja Justus on vararikon partaalla. Justus järjestää Kaikki Järjestyy O.Y:n, jonne saapuu kuitenkin vain yksi hakija, hyvin ujo mies, Osmo Ujokas. Justus tapaa voimamies Pontuksen (Leo Lastumäki), jota hän kouluttaa nyrkkeilyotteluun. Justus voittaa kilpailun, ja heistä tulee rikkaita. Justus ryhtyy valmistelemaan uutta jalankulkijoiden Patikka-puoluetta, ja johtajatar Minna (Birgitta Ulfsson) voittaa Miss Patikka -kilpailun. Justus huomaa, että rikkaana ja kiireisenä ei ole aikaa muille ja luopuu puolueestaan, ja Justus ja Bella palaavat yhteen. ==Näyttelijät== == Lähteet == Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1960 suomalaiset elokuvat Luokka:Lasse Pöystin ohjaamat elokuvat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat
Sakari Issakainen

Sakari Issakainen (s. 6. toukokuuta 1938 Heinävesi)Kuka kukin on 2005, Otava 2004 on suomalainen kirjailija. Issakainen kävi keskikoulun ja opiskeli Heinolan seminaarissa ja Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkiosastolla. Hän toimi vuosikymmeniä opettajana Helsingissä ja Heinävedellä sekä kanttorin sijaisena synnyinkunnassaan Heinävedellä. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut päätoimisena kirjailijana. Issakaiselle myönnettiin vuonna 1987 J. H. Erkon palkinto romaanista Paratiisissa ei soi Paganini. Hän voitti Kirjallisuuden valtionpalkinnon teoksellaan Jos nimeltä kutsut (1991). Teoksellaan Valaskalan unta Issakainen voitti vuonna 1992 Gummeruksen Kaarlen päivän palkinnon. == Teokset == * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jari O. Hiltunen: Jobin kirjasta ja sen vierestä. Arvostelu romaanista Mistä pilvet puhuvat Satakunnan Kansassa * Sakari Issakainen Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt