EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tonga kesäparalympialaisissa 2016

Tonga osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maata edusti Sione Janu miesten keihäänheitossa luokassa F46 ja Ana Talakai naisten kuulantyönnössä luokassa F11-12. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Ana Talakai. Mitaleita maa ei saavuttanut viidensissä paralympialaisissaan. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Sione Janu - Miesten keihäänheitto (Luokka:F46) *Ana Talakai - Naisten kuulantyöntö (Luokka:F11-12) == Lähteet == Luokka:Tonga paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2016
Väinö Kannisto

Väinö Olavi Kannisto (24. syyskuuta 1916 Helsinki – 16. helmikuuta 2002 Lissabon, Portugali) oli suomalainen väestötieteilijä joka oli suurimman osan urastaan kansainvälisten järjestöjen palveluksessa. Valkonen, Tapani: Väinö Kannisto: Career and Scholarly Work. Yearbook of Population Research in Finland 39 (2003), s. 5–9.Jauho, Mikko: Miksi terveyspolitiikka ei tarttunut Väinö Kanniston sydäntautihavaintoihin 1940-luvulla? Yhteiskuntapolitiikka 75 (2010), s. 4. Väinö Kanniston isä oli kielentutkija ja professori Artturi Kannisto. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa taloustiedettä ja tilastotiedettä ja valmistui maisteriksi 1938. Hän oli vuosina 1939–1945 Tilastollisen päätoimiston palveluksessa apulaisaktuaarina mutta oli suurimman osan tästä ajasta sotapalveluksessa. Jatkosodan aikana vuonna 1942 hän keräsi Itä-Karjalassa tilastoaineistoa paikallisten naisten avioitumishistoriasta, lasten syntymistä ja kuolemista tehden yli 5 500 haastattelua. Kannisto aikoi käyttää aineistoa tohtorinväitöskirjaansa varten, mutta luopui aikeesta kun hänen työtään ohjannut professori piti aineistoa epäluotettavana koska se ei perustunut virallisiin dokumentteihin. Kannisto lahjoitti kokoamansa aineiston 1980-luvulla Helsingin yliopiston sosiologian laitokselle. Sotien jälkeen Kannisto väitteli tohtoriksi 1947; väitöskirja Kuolemansyyt väestöllisinä tekijöinä Suomessa käsitteli väestön kuolinsyitä Suomessa. Kannisto havaitsi eroja väestön kuolinsyissä alueellisesti niin että Länsi-Suomessa tuberkuloosi oli johtava kuolinsyy, Itä-Suomessa taas sydäntaudit. Erityisesti itäsuomalaisten keski-ikäisten ja vanhojen miesten kuolleisuus oli tavallista korkeampi. Tohtoriksi väiteltyään Kannisto opiskeli biostatistiikkaa Baltimoressa Johns Hopkins School of Hygiene ja Public Healthissa 1947–1948 ja taloustilastotiedettä Pennsylvanian yliopistossa Philadelphiassa 1948–1949. Kannisto oli sitten tilastoasiantuntijana Maailman terveysjärjestön WHO:n palveluksessa 1949–1955. Hän palasi vuonna 1956 Suomeen vuoden ajaksi Tilastollisen päätoimiston palvelukseen mutta siirtyi sitten takaisin ulkomaille ja työskenteli YK:n palveluksessa 1957–1981 väestötieteen ja yhteiskuntatilastojen asiantuntijana. Eläkkeelle jäätyään Kannisto oli vielä 1982–1990 YK:n eri järjestöjen asiantuntijatehtävissä. Vuodesta 1990 alkaen Kannisto asui vaimonsa kanssa Lissabonissa. Kannisto jatkoi 1980-luvulta väestön kuolleisuutta käsitelleitä tutkimuksiaan, joita hän oli tehnyt 1940-luvulla keskittyen nyt yli 80-vuotiaiden kuolinsyihin. Hän vieraili usein Suomessa ja sai Tampereen yliopiston kunniatohtorin arvon 1985. Väinö Kanniston rahasto jakaa palkintoa parhaasta väestötieteellisestä opinnäytteestä kuolleisuus- ja terveystutkimuksen alalla. Väestöliitto: Väinö Kanniston tunnustuspalkinto. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Biodemographic Trajectories of Longevity (Science, 8.5.1998) (sciencemag.org) *James W. Vaupel (2002) Dr. Väinö Kannisto: A Reflexion (Demographic Research, vol.6, article 5: 87-90) (demographic-research.org) Luokka:Suomalaiset tilastotieteilijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Skoteiní mitéra

Skoteiní mitéra () on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1988. Albumilla Farantoúri laulaa Mános Chatzidákiksen säveltämiä ja Níkos Gkátsoksen sanoittamia kappaleita. == Kappaleet == # Skoteiní mitéra (Σκοτεινή μητέρα) # Eísoun mia vrýsi t'ouranoú (Είσουν μια βρύση τ' ουρανού) # Aftí eítan i zoí mas (Αυτή είταν η ζωή μας) # Óla t'ástra (Όλα τ' άστρα) # O kípos tou Allách (Ο κήπος του Αλλάχ) # Pénte grámmata (Πέντε γράμματα) # Áse ton kairó (Άσε τον καιρό) # Nychterinós diavátis (Νυχτερινός διαβάτης) # An eísouna trelós (Αν είσουνα τρελός) # Eítan téssera paidiá (Είταν τέσσερα παιδιά) # I platytéra ton ouranón (Η πλατυτέρα των ουρανών) # Chorís fterá (Χωρίς φτερά) == Lähteet == * Σκοτεινή μητέρα Farantouri.gr. Luokka:María Farantoúrin albumit Luokka:Vuoden 1988 albumit
Papua-Uusi-Guinea kesäparalympialaisissa 2016

Papua-Uusi-Guinea osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 kahden urheilijan joukkueella. Maata edusti Samuel Nason miesten 400 metrin juoksussa luokassa T45-47 ja Joyleen Jeffrey naisten 100 ja 200 metrin juoksuissa luokassa T12. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Joylern Jeffrey. Mitaleita maa ei saavuttanut viidensissä paralympialaisissaan. == Joukkue == === Yleisurheilu === *Samuel Nason - Miesten 400 metrin juoksu (Luokka:T45-47) *Joyleen Jeffrey - Naisten 100 ja 200 metrin juoksut (Luokka:T12) == Lähteet == Luokka:Papua-Uusi-Guinea paralympialaisissa Luokka:Valtiot kesäparalympialaisissa 2016
Heikki Juslin

Heikki Juhani Juslin (s. 1946) on suomalainen metsätieteilijä. Hän on ollut Helsingin yliopiston puumarkkinatieteen professori vuodesta 1990. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kuluttajakäyttäytyminen ja metsäkauppa.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 299 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Juusti

Pekka Juusti (25. kesäkuuta 1931 Säkkijärvi – 2. elokuuta 2009 Kouvola)Kuolinilmoitus, hallintoneuvos Pekka Juusti, Helsingin Sanomat, 2009, sivu C10, julkaistu 16.8.2009 oli suomalainen juristi.Juusti, Pekka, Suomen Lakimiehet 1994, Suomen Lakimiesliiton kirjasarja N:o 113, vastaava toimittaja Päivi Kämäräinen, Lakimiesliiton Kustannus, 1994, Gummerus Kirjapaino Oy, Jyväskylä, ISBN 951-640-666-1 Hän oli Korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1981–1986 ja hallintoneuvos 1986–1994.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 299WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 82, WSOY 1997 Juusti tuli ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1951. Lainopin kandidaatiksi hän valmistui 1956 ja hänestä tuli varatuomari vuonna 1960. Hän toimi päätoimisena apulaisena Ikaalisten tuomiokunnassa vuonna 1956 ja Jalasjärven verolautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1957. Verojuridiikan tehtävissä Juusti oli myös Hämeenkyrössä vuodesta 1960 ja Kouvolassa vuodesta 1964. Hän oli Kymen läänin verotoimiston vanhempana verotarkastajana vuodesta 1969. Kymen lääninhallituksessa Juusti oli eri tehtävissä 1970-luvulla. Juustin vanhemmat olivat Herman Juusti ja Niina Johanna (o.s. Vänskä). Puoliso oli Ritva Leena Sinikka (o.s. Lehto). Juusti harrasti suunnistusta. Hän oli SVUL:n Kymenlaakson suunnistusjaoston puheenjohtaja vuosina 1969–1970 ja hänelle myönnettiin SUL:n hopeinen ansiomerkki. Hän sai myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkin ja komentajamerkin sekä valtion virka-ansiomerkin. Sotilasarvoltaan Juusti oli luutnantti. Hänen asuinkuntansa oli Kouvola. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Paul Rand

Paul Rand (oik. Peretz Rosenbaum, 15. elokuuta 1914 Brooklyn, New York – 26. marraskuuta 1996 Norwalk, Connecticut) oli yhdysvaltalainen art director ja graafinen suunnittelija, joka tuli tunnetuksi monien suuryritysten logojen muotoilijana. Hänen asiakkaisiinsa kuuluivat IBM, UPS, ABC, Enron, Westinghouse ja NeXT. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Rand oli ensimmäisiä amerikkalaisia graafikoita, jotka edustivat pelkistetyn asiallista sveitsiläistä tyyliä. Yhdessä Saul Bassin, Henry Wolfin, Robert Brownjohnin ja Lou Dorfsmanin kanssa hän oli keskeinen jäsen niin sanotussa New Yorkin koulukunnassa, joka uudisti amerikkalaista graafista suunnittelua 1950-luvulla. Rand opiskeli Pratt Institutessa 1929–1932, Parsons- taideoppilaitoksessa 1932–1933 ja Art Students Leaguessa 1933–1934. Hän aloitti uransa aikakauslehtien kuten Esquire ja Apparel Arts graafikkona ja taittajana ja työskenteli sitten vuosina 1941–1954 Weintraub-mainostoimistossa muun muassa sittemmin mainosalan legendaksi nousseen Bill Bernbachin kanssa. Mainosgraafikolle epätyypilliseen tapaan Rand oli hyvin kiinnostunut työnsä filosofiasta ja teoreettisista kysymyksistä.Paul Rand 1914–1996. Design Week 17.12.1999. Haettu 20.9.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G1-58324965.html Yritysgrafiikan lisäksi Rand suunnitteli julisteita, pakkauksia ja tekstiilejä sekä kuvitti lastenkirjoja. Rand kuoli syöpään kotonaan Connecticutin Norwalkissa marraskuussa 1996, hän oli kuollessaan 82-vuotias.Paul Rand, 82, designed logos for IBM, ABC. Muistokirjoitus, Daily News (Los Angeles, CA) 28.11.1996. Haettu 20.9.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G1-84033735.html ==Kirjoja== Rand julkaisi alaltaan seuraavat teokset: *Rand, Paul (1985). Paul Rand: A Designer’s Art. Yale University Press. ISBN 978-0300082821. *Rand, Paul (1994). Design, Form, and Chaos. Yale University Press. ISBN 978-0300055535. *Rand, Paul (1996). From Lascaux to Brooklyn. Yale University Press. ISBN 978-0300066760. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset muotoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Kerkíni

Kerkíni ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Κερκίνη, (Technití) Límni Kerkíni, Kerkínin tekojärvi) on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan kolmanneksi suurin tekojärvi ja sen pinta-ala on vuodenajasta riippuen noin 45–70 neliökilometriä. Kerkíni-järvi ympäristöineen muodostaa Kerkíni-järven kansallispuiston (Εθνικό Πάρκο Λίμνης Κερκίνης, Ethnikó Párko Límnis Kerkínis). Kerkíni sijaitsee Strymónas-joessa Sérresin alueyksikön alueella Keski-Makedoniassa, noin 40 kilometriä länsiluoteeseen Sérresin kaupungista. Järvi on suurimmillaan noin 17 kilometriä pitkä ja noin viisi kilometriä leveä. Se sijaitsee 30 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 35,5 metriä. Järvi on syntynyt sen jälkeen, kun Strymónas padottiin vuonna 1932. Padon rakentamisen tarkoituksena oli alueen suojeleminen tulvilta. Veden pinta pidetään tarkoituksella alempana syksyllä ja talvella tulvimisen ehkäisemiseksi. Järvi on saanut nimensä läheisestä Kerkínin kylästä. Kerkínin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on Sintikín kunnan osa. Järven pohjoispuolella ovat Bélles- eli Belasitsa-vuoret ja eteläpuolelle Kroússia- vuoret. Kerkínijärven kansallispuisto perustettiin vuonna 2006. Sen pinta-ala on noin hehtaaria. Alue on suojeltu myös Ramsarin sopimuksella. Järvi on merkittävä lintualue ja suosittu lintuharrastuskohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Ramsar- alueet Luokka:Kreikan tekojärvet Luokka:Sérres (alueyksikkö) Luokka:Struman vesistö
Kremastá

Kremastá ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Κρεμαστών, (Technití) Límni Kremastón, Kremastán tekojärvi) on tekojärvi Keski-Kreikassa. Se on Kreikan suurin tekojärvi ja maan kaikista järvistä toiseksi suurin. Sen pinta-ala on noin 81 neliökilometriä. Kremastá on suurimmillaan noin 45 kilometriä pitkä ja noin 13 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 750 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 60 metriä. Kremastán tekojärvi sijaitsee Aitolia-Akarnanian ja Evrytanían alueyksiköiden rajalla noin 60 kilometriä pohjoiskoilliseen Agrínion kaupungista ja noin 57 kilometriä länteen Karpenísista. Järveen laskevat Achelóos-, Agrafiótis-, Tavropós- ja Trikeriótis-joet, joiden virtaukset patoamalla tekojärvi on muodostettu. Kremastán padon suunnittelu alkoi vuonna 1918. Pato rakennettiin lopulta vuosina 1961–1965 ja saatiin sähköntuotannon käyttöön 1966–1967. Pato on 670 metriä pitkä ja 160 metriä korkea. Järven tilavuus on noin 4 750 000 000 kuutiometriä. Tekojärven alle jäi lukuisia kyliä bysanttilaisine kirkkoineen, mutta tärkeimpiä muinaismuistoja otettiin talteen. Järven ylittää kaksi suurta siltaa, Tatárnan silta lähellä Tríklinon kylää sekä Episkopín silta lähellä samannimistä kylää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aitolia-Akarnania Luokka:Evrytanía Luokka:Kreikan tekojärvet Luokka:Achelóoksen vesistö
Orestiáda (järvi)

Orestiáda (, ) eli Kastoriá (Καστοριά) on järvi Makedoniassa Pohjois- Kreikassa. Se on Kreikan kahdeksanneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on noin 28 neliökilometriä. Orestiáda on suurimmillaan noin 7,5 kilometriä pitkä ja noin 5,4 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 630 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 9 metriä. Orestiáda sijaitsee Kastorián kunnassa Kastorián alueyksikön alueella. Kastorián kaupunki sijaitsee niemellä järven länsirannalla. Järven ympärillä sijaitsevat myös Chlóin ja Maniákoin kaupungit sekä kylät Dispílio, Mavrochóri ja Polykárpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kastoriá Luokka:Kreikan järvet
Pamvótida

Pamvótida (, ) eli Ioánninanjärvi (Λίμνη των Ιωαννίνων, Límni ton Ioannínon) on järvi Epeiroksessa Luoteis-Kreikassa. Se on Kreikan yhdeksänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on 22,8 neliökilometriä. Pamvótida on suurimmillaan noin kahdeksan kilometriä pitkä ja noin viisi kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 470 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on lähteestä riippuen 5–13 metriä. Pamvótida sijaitsee Ioánninan alueyksikön alueella. Ioánninan kaupunki sijaitsee järven länsirannalla. Järvessä sijaitsee Ioánnina-saari (Nisí Ioannínon). Pamvótida saa vetensä alueen lukuisista karsti- yms. lähteistä. Järvellä ei ole varsinaisia laskujokia, mutta sen vedet päätyvät maanalaisesti Árachthos-, Loúros- ja Kalamás-jokiin. Järven ympärysmitta on noin 33 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ioánnina (alueyksikkö) Luokka:Kreikan järvet
Orestias

Orestias (), Orestiás () tai Orestiáda () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Orestis eli Orestias, antiikin aikainen alue Ylä-Makedoniassa * Orestiáda (kath. Orestiás), kaupunki ja kunta Évroksen alueyksikössä Itä- Makedonian ja Traakian alueella * Orestiáda (kath. Orestiás) eli Kastoriá, järvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa
Polýfytos

Polýfytos ( eli (Τεχνητή) Λίμνη Πολυφύτου, (Technití) Límni Polyfýtou, Polýfytoksen tekojärvi) on tekojärvi Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on Kreikan toiseksi suurin tekojärvi ja maan kaikista järvistä kolmanneksi suurin. Sen pinta-ala on noin 74 neliökilometriä. Polýfytos on suurimmillaan noin 29,5 kilometriä pitkä ja noin 4,2 kilometriä leveä. Järvi sijaitsee 293 metrin korkeudella merenpinnasta. Polýfytoksen tekojärvi sijaitsee Aliákmonas- joessa Kozánin alueyksikön alueella Länsi-Makedoniassa noin 15 kilometriä Kozánin kaupungista kaakkoon. Sen ympäristö kuuluu Sérvia-Velventóksen kuntaan ja Kozánin kuntaan. Järvi syntyi vuosina 1973–1975 Aliákmonaksen patoavan Polýfytoksen vesivoimalapadon rakentamisen myötä. Järven ympärillä sijaitsevat muun muassa Sérvian ja Velventóksen kaupungit sekä kylät Ímera, Goúles, Kaisareiá, Neráida ja Rýmnio. Järven ylittää sen keskivaiheilla suuri silta, joka kulkee järven eteläpuolen Sérviasta pohjoispuolen Neráidaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kozáni (alueyksikkö) Luokka:Kreikan tekojärvet Luokka:Aliákmonaksen vesistö
Vistonída

Vistonída (, ) on järvi Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa lähellä Traakianmeren rantaa. Se on Kreikan neljänneksi suurin luonnonjärvi ja sen pinta-ala on vuodenajasta riippuen noin 42–45 neliökilometriä. Vistonída on suurimmillaan noin 12,5 kilometriä pitkä ja noin 7 kilometriä leveä. Järven suurin syvyys on 3 metriä. Vistonída sijaitsee Xánthin ja Rodópin alueyksiköiden alueella noin 25 kilometriä kaakkoon Xánthin kaupungista, 23 kilometriä lounaaseen Komotinísta ja noin 225 kilometriä itään Thessalonikista. Kompsátos- ja Kósynthos-joet laskevat järveen. Vistonída- järvi on laguunimainen, sijaitsee merenpinnan tasolla ja sen vesi on suhteellisen suolaista. Järven erottaa Traakianmerestä vain kapea maakaistale, ja se yhdistyy mereen itäosassa Pórto Lágoksen laguunin kautta ja lännempänä 1950-luvulla kaivetun kanavan kautta. Järven alue on osa Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuistoa. Järvi on saanut nimensä alueella aiemmin asuneesta traakialaisesta vistonien heimosta. Ávdiran kunnan osa Vistonídan kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä järvestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan järvet Luokka:Rodópi (alueyksikkö) Luokka:Xánthi (alueyksikkö)
Crailsheim Merlins

Crailsheim Merlins on saksalaisen yleisseura TSV Crailsheimin koripallojaosto Crailsheimin kaupungista. Merlins pelasi kaudet 2014–2016 Bundesliigassa. Hieman ennen joukkueen putoamista sarjatasoa alaspäin se palkkasi päävalmentajakseen suomalaisen Tuomas Iisalon, jonka johdolla joukkue nousi takaisin pääsarjaan vuonna 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkue eurobasket.com-sivustolla * Seuran verkkosivut Luokka:Saksalaiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 1986 perustetut urheiluseurat
Tietoväki

Tietoväki ry on ammattiyhdistys, joka toimii Tietoevry konserniin kuuluvissa yrityksissä, jotka noudattavat Tietotekniikan palvelualan työehtosopimusta ja CSC - Tieteen tietotekniikan keskuksessa. Yhdistys huolehtii ammattiin liittyvästä edunvalvonnasta. Puoluepoliittisesti sitoutumaton Tietoväki ry ja sen jäsenet ovat jäseninä Tietoala ry:ssä (1.3.2018 muuttanut nimeä Tietoalan toimihenkilöt ry:stä). Tietoväki ry perustettiin vuonna 1997 jatkamaan kahden valtion laitoksissa toimineen yhdistyksen toimintaa. Vanhempi perustajayhdistyksistä oli aloittanut Valtion tietokonekeskuksessa 1970 nimellä Valtion tietokonekeskuksen toimihenkilöt ry (1970-1975). Yhdistys vaihtoi keskusjärjestöä ja nimeksi tuli Valtion tietokonekeskuksen ammattiyhdistys VTAY ry (1975-1992). Työnantaja muuttui valtion liikelaitokseksi ja yhdistyksen nimeen päivitettiin 'VTKK'. VTKK-yhtymä Oy:n fuusio Tietotehtaan ja Unicin kanssa johti yhdistyksen nimen muuttamiseen Tiedon ammattiyhdistys TTAY ry:ksi. Nuorempi perustajayhdistyksistä syntyi 1970 ajamaan uuden työntekijäryhmän asioita Posti- ja Lennätinlaitoksessa ja siellä yhdistys toimi nimillä: Posti- ja Lennätinlaitoksen ATK-toimihenkilöt PLL-ATK (1970-1981), Posti-ja telelaitoksen ATK-toimihenkilöt PTL-ATK ry (1981-1994) ja Suomen PT:n ATK-henkilöstö SPT-ATK ry (1994-1997). Kun Avancer oy siirtyi yrityskaupalla silloisen TT-Tiedon omistukseen yhdistys toimi vielä hetken vanhalla nimellään, mutta muutti nimensä vuonna 1997 Tiedon toimihenkilöt TIETO ry:ksi. Perustaja yhdistykset lakkautettiin vuosituhannen päättyessä ja Tietoväki ry jatkoi toimintaansa rinnan Tietotehtaan aikaan perustetun työpaikkaosaston kanssa, kunnes Tietoväki siirtyi ammattiliitto Ertoon vuonna 2003 ja yhdistyksen ja työpaikkaosaston toiminnat yhdistettiin. Vuonna 2011 Tietoala ry, jonka alayhdistys Tietoväki ry on, päätti erota Ertosta ja liittyä Uuteen Insinööriliitto UIL:ään (nykyisin Insinööriliitto IL). ==Lähteet== Luokka:Insinööriliitto Luokka:Suomalaiset tietotekniikka-alan järjestöt
Lemmikkien salainen elämä

Lemmikkien salainen elämä () on yhdysvaltalainen animaatioelokuva vuodelta 2016. Sen ovat ohjanneet Chris Renaud ja Yarrow Cheney. Elokuvan äänirooleissa ovat muun muassa Louis C.K., Eric Stonestreet, Kevin Hart, Steve Coogan ja Lake Bell. Elokuva on lajityypiltään seikkailukomedia, ja se on dubattu myös suomeksi. Lemmikkien salainen elämä julkaistiin Yhdysvalloissa 8. heinäkuuta 2016 ja Suomessa 5. elokuuta 2016. Elokuvaa kehuttiin arvosteluissa, ja se sai ”ei-Disney”-animaatioksi ennätykselliset lipputulot. Avausviikonloppunaan elokuva oli Yhdysvaltojen katsotuin. Maailmanlaajuisesti siitä tuli kaikkien aikojen eniten tuottanut muun kuin Disney-yhtiön tuottama animaatioelokuva. == Juoni == Elokuvan keskushahmo on terrieri nimeltä Max, joka viettää omistajansa Katien kanssa mukavaa elämää New Yorkissa. Eräänä päivänä Katie adoptoi valtavan sekarotuisen karvaturrin nimeltä Duke ja tuo tämän kotiin. Katie haluaa koirien antavan toisilleen seuraa, mutta Max pitää Dukea uhkana. Taistelu omasta reviiristä jää taka-alalle, kun koirat joutuvat jännittävään seikkailuun muiden talon lemmikkien, kuten Chloe-kissan, Gidget-, Mel- ja Buddy-koirien sekä Tiberius-haukan kanssa. Manhattanin kaduilla he kohtaavat hylätyistä lemmikeistä koostuvan rikollisjengin. Sen johtaja on Lumipallo- kani, jonka söpön ulkokuoren alta paljastuu varsinainen ”tappajapupu”. Matkan aikana Maxin ja Duken on totuteltava toisiinsa, ja Duke uskoutuu taustastaan Maxille. Lopussa heidän välilleen kehittyy tosiystävyys. == ÄänirooleissaElokuvan lopputekstit == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Louis C. K. Paavo Kerosuo Max Eric Stonestreet Stan Saanila Duke Kevin Hart Roope Salminen Lumipallo Jenny Slate Hanna Kaila Gidget Albert Brooks Timo Torikka Tiberius Lake Bell Sanna Stellan Chloe Ellie Kemper Heljä Heikkinen Katie Bobby Moynihan Jani Alkio Mel Hannibal Buress Peter Pihlström Buddy Dana Carvey Juhani Rajalin Pappa Chris Renaud Petrus Kähkönen Norman Steven Coogan Riku Nieminen Otsoni Michael Beattie Joonathan Kettunen Tatska Suomenkielisen version on kääntänyt Marko Hartama ja sen on ohjannut Annamari Metsävainio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe- elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat Luokka:Elokuvat eläimistä
Eisbären Bremerhaven

Eisbären Bremerhaven on saksalainen koripalloseura Bremerhavenin kaupungista. Eisbären on pelannut Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa kaudesta 2005–2006 lähtien. Se on yltänyt sarjassa parhaimmillaan kahdesti välieriinhttp://dieeisbaeren.de/inside/historie/ http://www.easycredit- bbl.de/de/easycredit-bbl/historie/teams/t/2015-2016/439-bre/. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkue eurobasket.com-sivustolla * Seuran verkkosivut Luokka:Saksalaiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 2001 perustetut urheiluseurat
Olli Jänne

Olli Antero Jänne (s. 1945) on suomalainen lääkäri. Hän on ollut Kuopion korkeakoulun kliinisen kemian professori 1981Facta 2001, WSOY 1986, 7. osa, palsta 315–1985, Rockefeller-yliopiston tutkija 1980–1983 ja Helsingin yliopiston fysiologian professori vuodesta 1990 ja vuodesta 1997 Lääketieteen tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicum Helsingin johtaja. Hän oli vuonna 2005 Harvardin yliopistossa vierailevana lääketieteen professorina. Hän jäi eläkkeelle Biomedicumin johtajan virasta 1.4.2013Biomedicumin johtaja, professori Olli A. Jänne eläkkeelle, Biomedicum. Helsinki. Hänen tutkimuskohteenaan on ollut biokemiallinen endokrinologia, erityisesti hormonien vaikutus, ja molekyylibiologia. Hän on saanut 1986 Matti Äyräpään palkinnon.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 300 Jänteen veli on professori Juhani Jänne. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Professori Olli A. Jänne jatkaa Biomedicum Helsingin johtajana (lisätietoja) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mitteldeutscher BC

Mitteldeutscher Basketball Club on saksalainen koripalloseura Weißenfelsin kaupungista. Mitteldeutscher BC on pelannut historiansa aikana maan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa ja eurooppalaisissa seurakilpailuissa. Kaudella 2003–2004 seura voitti suomalaisen Henrik Dettmannin valmentamana EuroCup Challengenhttp://www.mitteldeutscherbc.de/erfolge.php . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joukkue eurobasket.com-sivustolla * Seuran verkkosivut Luokka:Saksalaiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 1958 perustetut urheiluseurat
Chtes árchisa na tragoudó

Chtes árchisa na tragoudó () on kreikkalaisen laulajan María Farantoúrin livealbumi, joka äänitettiin ja kuvattiin Herodes Atticuksen odeionilla Ateenassa syyskuussa 2013. Konsertti oli Farantoúrin 50-vuotistaiteilijajuhlavuoden juhlakonsertti. Konsertin kappaleet ovat läpileikkaus Farantoúrin uralta. == Kappaleet == Kappaleiden nimien vapaa suomennos lainausmerkeissä. === CD 1 === # (Άσμα ασμάτων, ”Laulujen laulu”) # (Άμα τελειώσει ο πόλεμος, ”Kun sota on loppunut”) # (Κατάσταση πολιορκίας, ”Hälytystila”) # (Άνοιξε λίγο το παράθυρο, ”Avaa ikkuna pehmeästi”) # (Μοιρολόι, ”Itkulaulu”) # (Μέρα Μαγιού μού μίσεψες, ”Toukokuun päivä minut hylkäsi”) # (Βασίλεψες αστέρι μου, ”Olet himmennyt tähteni”) # (Ήταν καμάρι της αυγής, ”Oli ylpeä aamulla”) # (”Keijukaisten kahvilassa”) # (Του ανέμου και της παινεμένης, ”Tuuli ja kaunotar”) # # (Η πόλις, ”Kaupunki”) # (Δίπλα στη θάλασσα, ”Meren rannalla”) # (Τ’ όνειρο καπνός, ”Unelma savuksi”) # (Δρόμοι παλιοί, ”Vanhat tiet”) # (”Kasvillisuus”) === CD 2 === # (Η λησμονημένη, ”Unohdettu”) # (Σκοτεινή μητέρα, ”Tumma äiti”) # (Μητέρα κι αδερφή, ”Äiti ja sisar”) # (Ο εφιάλτης της Περσεφόνης, ”Persefonen painajainen”) # (Ταξίδι στα Κύθηρα, ”Matka Kytheralle”) # (Ο γέρο νέγρο Τζιμ, ”Vanha musta Jim”) # (Λόγια τ’ ουρανού, ”Taivaan sanat”) (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (Ο δρόμος του φεγγαριού, ”Kuun tie”) (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (Φύλαξα τ’ όνειρο, ”Vaalin unelmaa”) (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (Άγιος ο έρωτας, ”Pyhä rakkaus”) (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (”Elämälle kiitos”) (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (Τραγούδι για τον Διονύση Σαββόπουλο, ”Laulu Dionýsis Savvópoulosille”) (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (Εμείς του ’60, ”Olemme 60-luku”) (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (Θαλασσογραφία, ”Merimaisema”) (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (Μη μιλάς άλλο γι’ αγάπη, ”Älä puhu rakkaudesta”) (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (Σαν τον μετανάστη, ”Siirtolaisen lailla”) # (Σού είπαν ψέματα, ”He valehtelivat sinulle”) # (Ποιός τη ζωή μου;, ”Kuka elämäni?”) # (Της δικαιοσύνης ήλιε νοητέ, ”Oikeamielisyyden aurinko”) (mukana Eléni Karteliá) # # (Άρνησις (Στο περιγιάλι το κρυφό), ”Kieltäminen (Salaisella rannalla)”) (mukana Míkis Theodorákis) === DVD === # # # # # # # # # # # # (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (mukana Élli Paspalá sekä Savína Giannátou) # (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (mukana Dionýsis Savvópoulos) # (mukana Dionýsis Savvópoulos) # # (mukana Eléni Karteliá) # (mukana Míkis Theodorákis) == Kokoonpano == * María Farantoúri – laulu * Stéfanos Logothétis – rummut * Kóstas Chatzópoulos – kitara * Pános Drákos – huilu * David Linz – huilu * Tákis Farazís – piano * Aléxandros Botínis – viulu * Pétros Varthakoúris – kontrabasso === Vierailevat muusikot === * Élli Paspalá * Savína Giannátou * Dionýsis Savvópoulos * Eléni Karteliá * Míkis Theodorákis == Lähteet == * Albumin sisältölehtinen * Maria Farantouri - Χθες άρχισα να τραγουδώ farantouri.gr Luokka:María Farantoúrin albumit Luokka:Musiikki-DVD:t Luokka:Vuoden 2014 konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
Ahti Jäntti

Ahti Johannes Jäntti (s. 1942) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston germaanisen filologian professori vuodesta 1989. Hänen tutkimuskohteenaan ovat olleet saksan kielen verbit.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 300 Hän jäi eläkkeelle 2005.Jäähyväisluento: Professori Ahti Jäntti, Jyväskylän yliopisto (Käyttäjätunnuksella). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Olsson (elokuvaohjaaja)

Christian Bertel Olsson (s. 1. huhtikuuta 1946 Helsinki) on suomenruotsalainen elokuvaohjaaja ja media-alan yliopettaja. Hän asuu Vaasassa. Olsson on ohjannut useita dokumenttielokuvia vaasalaisista kuvataiteilijoista . Hän toimi kamerataiteen läänintaiteilijana Vaasan läänissä 1973-1979. Hän toimi pitkään elokuvakerholiikkeen johdossa (SEKL ry). Olsson toimi elokuva-alan yliopettajana ammattikorkeakoulussa Noviassa (aikaisemmin Svenska Yrkehögskolan) 1990-2010. Jäsenenä monessa elokuva-alan kulttuurijärjestöissä ja työryhmissä 1971-2007. Hän oli perustamassa elokuvayhtiöt Ruusujen Aika Oy, Kino Botnia Oy, Kinotuotanto Oy ja Pro Arte Media Ky. Palkintoja ja apurahoja eri elokuva-alan järjestöistä 1969-2005. == Lähteet == * * Olsson Vaasalaisia.info-sivustolla Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arola (Italia)

Arola on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Arolan naapurikunnat ovat Cesara, Civiasco ja Madonna del Sasso. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Stresa

Stresa on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Stresan naapurikunnat ovat Baveno, Belgirate, Brovello-Carpugnino, Gignese, Gravellona Toce, Laveno-Mombello, Leggiuno, Lesa, Omegna ja Verbania. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Hailar

Hailar (, ) on piirikuntatason kaupunkipiiri, joka toimii prefektuuritason kaupunki Hulunbuirin päähallintopaikkana Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Koska Hulunbuir on laaja alue prefektuuritasolla, sillä on vain kaupungin asema hallinnon merkeissä. Hailar on tosiasiallinen kaupunki prefektuurissa. Kaupunkipiirin pinta-ala on 1 440 neliökilometriä ja väkiluku 344 934 (vuonna 2010). Kaupunkipiirin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 1120 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista koilliseen. == Galleria == Kuva:201207 Old Facade of Hailaer (Hailar) Railway Station.jpg | Hailarin rautatieasema (vanha asemarakennus vuonna 2012). Kuva:Hailar railway station plateform.jpg | Laituri Hailarin rautatieasemalla vuonna 2016. Kuva:HulunbuirAirPort.jpg | Hulunbuir Hailarin lentoasema. Kuva:哈克 海拉尔河畔 大漠.jpg | Joen rantaa Hailarissa. Kuva:Obrázek z Chajlaru.jpg | Katumaisemaa Hailarissa 1900-luvun alkupuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sisä-Mongolia Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Yakeshi

Yakeshi (, ) on piirikuntatason kaupunki prefektuuritason kaupunki Hulunbuirissa Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 27 590 neliökilometriä ja väkiluku 352 173 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 70 kilometriä Hulunbuirin keskustasta itään. == Galleria == Kuva:Khingan Range Railway Station.jpg | Xing’anlingin rautatieasema Yakeshissa. Kuva:Xilingkou Railway Station.jpg | Xilingkoun rautatieasema Yakeshissa. Kuva:Khingan Range Tunnel.jpg | Xing’anlingin tunneli. Kuva:New Nangou Tunnel with blockhouse of Khingan Range loop.jpg | Xing’anlingin tunneli. Kuva:呼伦贝尔 乌奴耳 大漠.jpg | Maisemaa Yakeshissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sisä-Mongolian kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Pekka Sahenkari

Pekka Tapio Sahenkari (10. helmikuuta 1939 Helsinki – 5. toukokuuta 2016 Espoo) oli suomalainen amatöörinäyttelijä, joka näytteli miespääosan Aito Mäkisen elokuvassa Vaaksa vaaraa (1965) ja Pentti Lähteenmäen ohella toisen miespääosan Erkko Kivikosken elokuvassa Käyntikorttini... (1964). Hän teki pieniä rooleja myös Aarne Tarkaksen elokuvassa Tyttö ja hattu (1961), Erkko Kivikosken elokuvassa Kesällä kello 5 (1963) sekä neljän ohjaajan episodielokuvassa Tunteita (1965). Elokuvarooleja Sahenkari alkoi saada yhä enemmän vuonna 1963 alkaneen näyttelijälakon aikana näyteltyään muun muassa Helsingin Nuorisoteatterin ja Teatteri Jurkan tuotannoissa., Taustaa. Sahenkari toimi nuoruudessaan myös valokuvamallina. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki ravintola-alalla.Lax, Kaj: Pohjanmaan Voutikunnan historia, Chaîne des Rôtisseurs Finlande, päiväämätön, 2013 tai myöhemmin. Viitattu 21.9.2016.Kulttuurijohtaja Timonen: ruoka on luonnollinen osa designpääkaupunkia, Ruokatieto 4.6.2010. Viitattu 21.9.2016. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka: Suomalaiset mallit Luokka: Vuonna 1939 syntyneet Luokka: Vuonna 2016 kuolleet
Tuula Pukkila

Tuula Pukkila (s. 1943) on suomalainen animaattori, joka on erikoistunut vaha- animaatioon ja tehnyt useita lastenohjelmia Yle TV2 -kanavalle. Hän on ollut vaha-animaation uranuurtaja Suomessa.Tuula Leinonen: 100 vuotta suomalaista animaatiota, s. 174–183. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014. Pukkila valmistui Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta vuonna 1967 ja aloitti uransa elokuvaleikkaajana Suomi-Filmissä. Vuodesta 1972 hän on työskennellyt TV2:n lastenohjelmien toimitukselle, jossa hän aluksi ideoi ja juonsi joitain lastenohjelmia, ennen kuin ryhtyi vuonna 1976 tekemään vaha-animaatioita. Pukkilan tekemiä vaha-animaatiosarjoja ovat viisitoistaosainen Taikuri Savinen (1977), kahdeksanosainen Lohikäärme Justus (1982–1984), kymmenosainen Pallerot (1986–1987), viisiosainen Lohikäärme Justus maailmalla (1988–1989), kymmenosainen Tuohela (1994), yhdeksäntoistaosainen Viivi ja Leevi (1997–2001), yksiosainen Taikuri Savisen puutarha (2002), kymmenosainen Taikuri Savisen eläinpuisto (2003–2006) sekä 29 muunneltavaa versiota käsittävä Touhon nimipäiväonnittelut (2006–2011). Hän on myös kehittänyt vuonna 2012 Pikku Kakkosen postin alkutunnuksessa esiintyvän postineidin. Lisäksi hän on tehnyt joitain muita lyhyitä animaatioita muilla tekniikoilla. Pukkila on luonut kaikki vaha-animaationsa lähes yksin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danvikshem

thumb|350px|Danvikshem mereltä nähtynä. Danvikshem on vanhainkoti Nackan kunnassa Ruotsissa. Tyyliltään kansallisromanttinen rakennus sijaitsee kalliolla Tukholman Stadsgårdenin satamaan johtavan laivareitin eteläpuolella. Danvikshemin toiminnasta vastaa voittoa tavoittelematon säätiö Stiftelsen Danviks hospital. Rakennuksen suunnitteli Aron Johansson ja se valmistui vuonna 1913. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Danvikshem Luokka:Nackan kunta Luokka:Ruotsin rakennukset ja rakennelmat
Niksulan TV

Niksulan TV oli 1960-luvulla Suomen televisiossa lähetetty lastenohjelma, jonka sisällöstä vastasi näyttelijäpariskunta Matti ja Irja Ranin. Se oli Suomen ensimmäinen television lastenohjelma.Heidi Sommar: Ensimmäisessä lastenohjelmassa nähtiin Raninien tv-perhe ja Kasper Ylen elävä arkisto 26.10.2012. Viitattu 21.9.2016. Sarja alkoi silloisella TES-TV-kanavalla nimellä Pikkuväen iloksi, vuosina 1960–1963 sen nimenä oli Raninien tv-perhe, sen jälkeen vuoteen 1969 Niksulan TV ja vuodesta 1969 alkaen Niksula. Sarjaa esitettiin vuosina 1964–1967 TES-TV:n seuraajaksi tulleella TV2-kanavalla ja vuodesta 1967 TV1-kanavalla.Tuula Leinonen: 100 vuotta suomalaista animaatiota, s. 252. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014. Sarja päättyi 1972.Muistikuvaputki - Lapset Yle. Viitattu 21.9.2016. Puolituntiset jaksot esitettiin aina torstai-iltapäivisin. Niksulan TV oli tyypiltään makasiiniohjelma. Ohjelman tunnetuin hahmo oli Matti Raninin esittämä käsinukkehahmo Kasper-nukke, joka esiintyi Kasper-teatteri-nimisessä osiossa. Muita hahmoja olivat esimerkiksi ohjelman maskotti Niksu-nukke (äänenä Irja Ranin), noita Eulaalia Kenkkunen (äänenä Pirkko AarnioHannu Pöppönen: Muotoilija ei ehdi jäädä eläkkeelle Helsingin Sanomat 21.7.2012. Viitattu 21.9.2016.) ja Hjalmar Löfvingin esittämä setä Pim-Pom. Lisäksi ohjelmassa esitettiin ulkomaisia piirrettyjä. Lapset saivat itse osallistua ohjelman tekoon esimerkiksi lasten levyraadin ja musiikkileikkikoulun muodossa. Loppuvuosinaan sarja muuttui selkeämmin valistukselliseen suuntaan. Niksu- nukke oli englantilainen Noddy eli Lelumaan Niksu. ==Lähteet== Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:1960-luvun televisiosarjat
Heikkopeikko

Heikkopeikko on vuosina 1975–1976 tehty suomalainen nukkeanimaatiosarja, jonka ohjasi Irja Ranin. Se oli ensimmäinen Yleisradion tuottama nukkeanimaatiosarja. Lapsille suunnattu sarja kertoo Peikkolassa asuvasta peikkoperheestä, jonka poika on nimeltään Heikkopeikko.Tuula Leinonen: 100 vuotta suomalaista animaatiota, s. 199–200, 268. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014. Sarja tehtiin TV1-kanavalle. Se käsittää yhdeksän jaksoa, joiden pituus vaihtelee kahdeksan ja kahdentoista minuutin välillä. Ensimmäiset viisi jaksoa esitettiin ensi kerran huhtikuussa 1976 ja jälkimmäiset neljä jaksoa tammikuussa 1977. Sarjan käsikirjoittivat Matti Kokkola sekä Aino ja Arvo Laitinen. Hahmojen ääniä esittävät Tapio Hämäläinen, Juha Mäkelä, Soila Komi, Martti Järvinen, Aila Arajuuri ja Matti Ranin. Yle on julkaissut koko sarjan DVD:llä vuonna 2014.(kuva DVD-kotelon takakannesta) Kirjastokauppa. Viitattu 21.9.2016. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset animaatiosarjat Luokka:Lastenohjelmat Luokka:1970-luvun televisiosarjat
CD-1 (1943)

CD-1 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 29. helmikuuta 1944. == Palvelus == Alus upposi 6. huhtikuusta 1945 ilmahyökkäyksessä Amoyn eteläpuolella ja poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:C-tyypin saattajat Luokka:Mitsubishi
CD-3 (1943)

CD-3 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 29. helmikuuta 1944. == Palvelus == Alus upposi 9. tammikuusta 1945 ilmahyökkäyksessä Etelä- Kiinan rannikolla ja poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:C-tyypin saattajat Luokka:Mitsubishi
CD-5 (1944)

CD-5 oli keisarillisen Japanin laivaston C-tyypin saattaja toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Nihon Kōkanin Tsurumin telakalta, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1944 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta. == Palvelus == Alus upposi 21. syyskuuta 1944 ilmahyökkäyksessä Luzonin länsipuolella ja poistettiin alusluettelosta 25. toukokuuta 1945. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:C-tyypin saattajat
Dieldriini

Dieldriini (C12H8Cl6O) on kloorattuihin epoksideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty suuriä määriä hyönteismyrkkynä, mutta nykyisin sen käyttö on kiellettyä tai hyvin rajoitettua. Suomessa dieldriinin käyttökielto on ollut voimassa vuodesta 1972. Dieldriini on endriinin stereoisomeeri.Robert L. Metcalf & Abraham Rami Horowitz: Insect Control, 2. Individual Insecticides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 21.9.2016 ==Ominaisuudet== Dieldriini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja aromaattisiin liuottimiin. Dieldriini on hyvin myrkyllistä ja voi aiheuttaa vaurioita keskushermostossa, Aineelle altistumisesta voi seurata huonovointisuutta, päänsärkyä, kouristuksia ja huimausta. Yhdiste on mahdollisesti karsinogeeninen. Dieldriini kertyy ravintoketjussa eläimiin ja on hyvin pysyvä yhdiste. Dieldriinin LD50-arvo rotalle suun kautta on 46 mg/kg. Maaperässä ja eliöissä aldriinista muodostuu dieldriiniä. Viitattu 21.9.2016 ==Valmistus ja käyttö== Dieldriiniä valmistetaan lähtien norbornadieenistä ja heksakloorisyklopentadieenistä. Näiden Diels–Alder-reaktiossa muodostuu aldriinia, joka hapetetaan dieldriiniksi peretikka- tai perbentseohapon avulla. : Dieldriiniä on käytetty hyönteismyrkkynä maataloudessa vilja-, peruna- ja puuvillaviljelmillä. Se soveltui lähinnä siementen suojaamiseen ja maaperään levitettäväksi käytettynä hyönteismyrkkynä. Aine tuli markkinoille 1950-luvulla ja eniten sitä käytettiin 1960-luvulla. Sitä käytettiin myös malariaa levittävien hyttysten torjuntaan ja termiittien torjuntaan. Dieldriini on nykyään kiellettyä useissa maissa sen terveys- ja ympäristövaikutusten vuoksi. Suomessa kielto tuli voimaan 1972 ja Yhdysvalloissa 1974. Dieldriini kuuluu Tukholman sopimuksessa vuonna 2001 kiellettyihin aineisiin. ==Lähteet== Luokka:Epoksidit Luokka:Hyönteistorjunta- aineet
Jining (Sisä-Mongolia)

Jining (, ) on piirikuntatason kaupunkipiiri, joka toimii prefektuuritason kaupunki Ulanqabin päähallintopaikkana Sisä-Mongoliassa Kiinassa. Kaupunkipiirin pinta-ala on 407,23 neliökilometriä ja väkiluku 356 135 (vuonna 2010). Kaupunkipiirin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 120 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista koilliseen. == Lähteet == Luokka:Sisä-Mongolia Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Ro-18 (1921)

Ro-18 (aiemmin sukellusvene No.35) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1920. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta nimellä sukellusvene No. 35.Nishida == Palvelus == Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-18:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:K-luokan sukellusveneet (Japani)
Ro-19 (1920)

Ro-20 (aiemmin sukellusvene No. 36) oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 36.Nishida == Palvelus == Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-19:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1936. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:K-luokan sukellusveneet (Japani)
Ro-20 (1920)

Ro-20 (aiemmin sukellusvene No.38) oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut Kaichū-tyyppinen sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1917 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1919. Alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1922 nimellä sukellusvene No. 38.Nishida == Palvelus == Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 Ro-20:ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1934. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:K-luokan sukellusveneet (Japani)
Serenátes

Serenátes (, ”Serenadit”) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 1998. Albumilla Farantoúri laulaa Míkis Theodorákiksen säveltämiä ja Leftéris Papadópouloksen sanoittamia ennen julkaisemattomia kappaleita. == Kappaleet == Lainausmerkeissä laulun nimen suomennos. # Ta mágia (Τα μάγια, ”Loitsut”) # Éna fengári allókoto (Ένα φεγγάρι αλλόκοτο, ”Outo kuu”) # Éna tragoúdi alliótiko (Ένα τραγούδι αλλιώτικο, ”Toisenlainen laulu”) # Kápote tha érthoun na sou poun (Κάποτε θα έρθουν να σου πουν, ”Joskus sinulle tullaan sanomaan”) # Se poia pelági (Σε ποια πελάγη, ”Millä merellä”) # Térma i mizéria (Τέρμα η μιζέρια, ”Ei enää kurjuutta”) # Erotikó (Ερωτικό, ”Rakkauslaulu”) # Ísouna parápono (Ήσουνα παράπονο, ”Olit valitus”) # Me ta mávra mátia sou (Με τα μαύρα μάτια σου, ”Mustien silmiesi kanssa”) # Aláti (Αλάτι, ”Suola”) # Stou Sifnioú to bar (Στου Σιφνιού το μπαρ, ”Sífnoksen baarissa”) # Den thélo pia (Δεν θέλω πια, ”En tahdo enää”) == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:María Farantoúrin albumit Luokka:Vuoden 1998 albumit
I balánta tou Mauthausen

I balánta tou Mauthausen (, kansainvälinen julkaisu: The Mauthausen Ballad) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin ja säveltäjä Míkis Theodorákisin ensimmäinen yhteinen studioalbumi vuodelta 1966. Albumi on samalla Farantoúrin debyytti. Albumilla Farantoúri laulaa Theodorákisin säveltämän ja Iákovos Kampanéllisin sanoittaman Mauthausen-sarjan lisäksi muita samojen tekijöiden kappaleita. == Kappaleet == # Ásma asmáton (Άσμα ασμάτων) (Mauthausen-sarja, osa 1) # O Antónis (Ο Αντώνης) (Mauthausen-sarja, osa 2) # O drapétis (Ο δραπέτης) (Mauthausen-sarja, osa 3) # Ótan teleiósei o pólemos (Όταν τελειώσει ο πόλεμος) (Mauthausen-sarja, osa 4) # Kourástika na se krató (Κουράστηκα να σε κρατώ) # O ískios épese varýs (Ο ίσκιος έπεσε βαρύς) # Píra tous drómous t'ouranoú (Πήρα τους δρόμους τ' ουρανού) # Stou kósmou tin aniforiá (Στου κόσμου την ανηφοριά) # To ekkremés (Το εκκρεμές) # T'óneiro kapnós (Τ' όνειρο καπνός) == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:María Farantoúrin albumit Luokka:Vuoden 1966 esikoisalbumit
Huaijoki

Huaijoki (, pinyin: Huáihé) on Kiinan joki, joka kulkee lännestä itään, Keltaisenjoen ja Jangtsen vesistöjen välissä. Huaijoen alkulähde sijaitsee Tongbaivuorella Henanin maakunnassa. Se virtaa etelä-Henanin, pohjois-Anhuin ja pohjois-Jiangsun läpi, ja yhtyy Jangtsejokeen Yangzhoun kaupungissa. Huaijoki on noin 1 100 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 174 000 neliökilometriä. == Lähteet == Luokka:Kiinan joet Luokka:Jangtsen vesistö Luokka:Henan Luokka:Anhui Luokka:Jiangsu
Ágios Achílleios

Ágios Achílleios () eli Chaḯlli (Χαΐλλι) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Mikrí Préspa -järvessä eli Pienessä Préspajärvessä lähellä Albanian ja Pohjois-Makedonian rajaa. Se kuuluu hallinnollisesti Préspeen kuntaan, Flórinan alueyksikköön ja Länsi-Makedonian alueeseen. Saaren asukasluku on 21 (vuonna 2011). pienoiskuva|vasen|Ágios Achílleioksen saari ja sen ponttoonisilta. Ágios Achílleios on Kreikan toinen järvessä sijaitseva asuttu saari Ioánnina-saaren ohella. Se on yhdistetty mantereeseen jalan kuljettavalla ponttoonisillalla. Saari on saanut nimensä Pyhästä Akhilleioksesta, joka oli Larissan piispa 300-luvulla. Saarella oli asutus bysanttilaisella kaudella. Tätä perua saarella on Pyhän Akhilleioksen basilikakirkon rauniot. Kirkko oli rakennettu 900-luvun lopulla ja toimi alueen katedraalina bysanttilaisen ajan lopulle. Bulgarian tsaari Samuil siirrätti Pyhän Akhilleioksen jäännökset kirkkoon vuonna 980–985, mikä antoi nimensä koko saarelle. Myös Samuil haudattiin kirkkoon. Basilika oli yksi Kreikan suurimpia. Saaren muut kirkot on omistettu Pyhille Apostoleille (Ágioi Apóstoloi) sekä Pyhälle Demetriokselle (Ágios Dimítrios, 1300-luku). Saarella on myös Neitsyt Marialle omistettu luostari (Moní Panagías Porfýras, 1500-luku). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Άγιος Αχίλλειος. Saaren turismisivut. Luokka:Kreikan saaret Luokka:Préspes
Ioánnina-saari

Ioánnina-saari (, ) on pieni saari, joka sijaitsee Pamvótida-järvessä Ioánninan kaupungin edustalla Epeiroksessa Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 219 (vuonna 2011). Nisí Ioannínon () on myös saaressa oleva kylä, Ioánninan kunnan kunnallisyksikkö (virallisesti Δημοτική Ενότητα Νήσου Ιωαννίνων, Dimotikí Enótita Nísou Ioannínon) sekä entinen itsenäinen kyläkunta. Ioánnina-saari sijaitsee Pamvótida-järven pohjoisosassa noin 170 metrin etäisyydellä mantereesta. Se on Kreikan ainoa järvessä sijaitseva asuttu saari Ágios Achílleioksen ohella. Saarella ei ole varsinaista nimeä, ja sitä kutsutaan yleensä vain nimellä To Nisí (”Saari”). Asutus sijaitsee pääosin saaren pohjoispäässä. Saarelle on veneyhteys Amfithéan kylästä. Saari asutettiin bysanttilaisella ajalla 1200-luvulla. Ensimmäiset asukkaat olivat munkkeja, ja tuolloin saarelle perustettiin kaksi siellä edelleen olevaa luostaria, Filanthropinosten Pyhän Nikolaoksen luostari (Moní Agíou Nikoláou Filanthropinón) ja Dilioksen eli Strategopoulosten Pyhän Nikolaoksen luostari (Moní Ntíliou í Stratigópoulou). Luostariyhdyskunta kukoisti erityisesti 1500-luvulla. Tuolloin perustettiin viisi muuta luostaria, Methodioksen Pyhän Nikolaoksen luostari (Moní Agíou Nikoláou Methodíou), Johannes Kastajan luostari (Moní Prodrómou), Pyhän Panteleimonin luostari (Moní Panteleímona), Vapahtajan kirkastumisen luostari (Moní Metamórfosis tou Sotíra) sekä Profeetta Elian luostari (Moní Profíti Ilía). Ali pašša murhattiin saarella vuonna 1822. Saarella on tälle omistettu museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Epeiroksen entiset kunnat Luokka:Epeiroksen kylät Luokka:Ioánnina Luokka:Kreikan saaret