EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Timișoara

Timișoara (romaniaksi , , ) on kaupunki Baanaatissa Länsi-Romaniassa. Se on maan kolmanneksi suurin, asukkaita oli vuonna 2011 noin 319 000. Kaupunki on ollut vanhastaan monikulttuurinen. Se on mainittu bysanttilaisissa teksteissä jo vuonna 1019, mutta lienee sitäkin vanhempi. Timisoara sijaitsee Begajoen varrella Länsi-Romaniassa. Timișoara kuului keskiajalla Unkariin, ja muun muassa Unkarin kuningas Kaarle Robert piti sitä hallintopaikkanaan 1301–1323. György Dózsan johtamat kapinalliset talonpojat piirittivät sitä vuonna 1514 kuukauden, mutta hävisivät lopulta Unkarin aatelisten sotajoukolle. Vuonna 1526 turkkilaiset valloittivat kaupungin, ja se kuului Osmanien valtakuntaan vuoteen 1699 asti. Silloin Timișoara liitettiin Unkariin, joka oli kuului Habsburgien hallitsemaan Itävallan keisarikuntaan. Romaniaan kaupunki liitettiin Trianonin rauhassa 1920. Monivaiheisen historian tuloksena kaupungin asukkaissa on yhä romanialaisia, unkarilaisia, juutalaisia, saksalaisia, romaneja ja slaaveja. Vuoden 1989 vallankumous Romaniassa sai alkunsa Timișoarasta.Timisoara Lonely Planet Kaupungin maantieteellisen sijainnin takia (aivan Jugoslavian rajan läheisyydessä) asukkaat näkivät myös Jugoslavian televisiokanavia, joilta välittyi tietoja kansannousuista muissa sosialistisissa maissa. Pian puhkesi laajoja mielenosoituksia ja mellakoita, jotka levisivät muualle Romaniaan ja johtivat Nicolae Ceaușescun hallinnon kukistumiseen. Kaupunkia palvelee Traian Vuian kansainvälinen lentoasema.Timisoara Airport Traian Vuia == Tunnettuja kaupunkiin liitettyjä nimiä == * Gustave Eiffel, sillanrakentaja. Pariisin Eiffel-tornin suunnittelija * Iolanda Balaș, korkeushyppääjä * Johnny Weissmüller, uinnin olympiavoittaja ja Tarzan-näyttelijä syntyi Freidorfin kaupunginosassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Timisoara Tourism * Vanhoja Timișoara- aiheisia postikortteja Luokka:Romanian kaupungit
Paniikki

Paniikki eli pakokauhu on usein jonkin asian pelosta seuraava kiihtynyt ja voimakkaan pelon hallitsema tunnetila, jossa ihminen ei pysty toimimaan järkevästi. Paniikki syntyy usein siten, että jokin ärsyke laukaisee (aiheetta tai aiheesta) äärimmäistä hätää käsittelevät aivotoiminnot. Tällöin vereen erittyy stressihormonia erityisen paljon, sydämen syke kiihtyy, ja henkinen toiminta ohjautuu lähes täysin vaistotasolle keskittyen vaaratilanteesta selviytymiseen yksinkertaisia, myötäsyntyisiä vaistoja ja refleksejä noudattaen. Paniikki usein ruokkii itseään jonkin aikaa siten, että tietoisuuden eri osat lähettävät toisiltaan saamiaan vaaraan ja pelkoon liittyviä viestejä toisilleen. Tätä voisi vertauskuvallisesti kuvata siten, että pelon tunne ruokkii pelon ajatuksia, jotka taas ruokkivat pelon tunnetta. Nykymaailmassa paniikin vallassa toiminta on kuitenkin usein pelon aiheuttaneeseen tilanteeseen nähden vääränlaista. Ihminen voi pelästyä paniikkiin asti esimerkiksi sosiaalista tilannetta, mutta tilanteeseen ei auta se, että toimii samoin, kuin miten vaistoihin on ohjelmoitu toimimaan alun perin paniikkia aiheuttaneissa tilanteissa, kuten petoeläimen tai hukkumisen uhkaamana. Päinvastoin sosiaalinen tilanne voi lähinnä vain mennä vaikeammaksi tämänkaltaisten varotoimien käynnistyessä. Tästä voi seurata noidankehä, jossa paniikkioireet, kuten esimerkiksi punastuminen, koetaan häpeällisiksi tai noloiksi, jonka vuoksi ne saavat aikaan lisää paniikkia. Huomatessaan reagoivansa paniikilla omaan paniikkiinsa voi ihminen alkaa pelätä paniikkia esimerkiksi sosiaalisessa tilanteessa. Tämä pelko voi itsessään pahentua paniikiksi asti, jolloin noidankehä käynnistyy. Mikäli paniikki syntyy jollekin henkilölle useasti jo paniikin itsensä pelkäämisestä, kyseessä on paniikkihäiriö. Alun perin paniikilla tarkoitettiin Pan-jumalan säikäytyksen aiheuttamaa pelkoa.http://tieku.fi/kysy-meilta/paniikki-sanan-juuret-kreikan- tarustossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Olli Nuorto : Pakokauhun syntyjä syviä, Hakkapeliitta, 13.12.1938, nro 50, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Pelko
Märkä T-paita -kilpailu

Märkä T-paita -kilpailu () on erityisesti Yhdysvalloissa ja nuorison suosimissa etelän lomakohteissa harjoitettu kilpailumuoto, jossa naiset esiintyvät pukeutuneina vaaleaan T-paitaan ilman rintaliivejä. Kilpailijat tanssivat lavalla, ja heidän päälleen heitetään vettä tai olutta, jolloin kastuneet T-paidat muuttuvat osittain läpinäkyviksi. Usein käytetään kylmää vettä, koska sen vaikutuksesta nännit kovettuvat. Toisinaan kilpailijat heittävät paidan kokonaan pois, joskus jopa riisuutuvat täysin alasti. Vaikka kilpailussa saatetaan nimetä voittaja, voittaminen ei ole erityisen tärkeää. Märkä T-paita -kilpailuja voidaan pitää stripteasen tapaisena eroottisena viihde-esityksenä. Toisinaan tällaisia kilpailuja järjestetään myös tosi-tv- ohjelmissa, kuten Temptation Islandissa on tehty. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Erotiikka Luokka:Kilpailut
Vermeer

Vermeer voi tarkoittaa seuraavia: * Johannes eli Jan Vermeer, hollantilainen 1600-luvun taidemaalari * Kenneth Vermeer, hollantilainen jalkapalloilija * Martin Vermeer (Martinus Vermeer), Aalto-yliopiston geodesian professori * Vermeer Technologies Incorporated, 1990-luvun puolivälissä toiminut tietotekniikkayritys, jonka Microsoft osti vuonna 1996 * Vermeer, yhdysvaltalainen muun muassa maatalouskoneita valmistava yritys
FCK Salamat

FCK Salamat oli vuonna 1987 perustettu kirkkonummelainen jalkapalloseura. Aiemmin seura tunnettiin nimellä FC Kirkkonummi. Seuran viimeisenä puheenjohtajana toimi Gustaf Åberg. FCK Salamoiden sisarseura HC Salamat toimii edelleen pelaten jääkiekkoa nykyään viidenneksi ylimmällä sarjatasolla. FCK Salamoilla oli myös faniryhmä nimeltään Öky-Möykkä. Seura voitti vuonna 2003 Suomen Cupin pikkufinaalin ja sijoittui Kakkosen lohkossaan kolmanneksi kaudella 1994. Kotiotteluitaan se pelasi Kirkkonummen keskuskentällä. Kaudella 2006 seura pelasi Kolmosessa, jonne se putosi kaudella 2005 Kakkosesta. Kaudeksi 2007 seura putosi Neloseen, mutta nousi sieltä kaudeksi 2008 takaisin Kolmoseen. Sarjapaikka siirtyi keväällä seuran talousvaikeuksien vuoksi toiselle kirkkonummelaisseura KyIF:lle. Myös seuran junioritoiminta sulautettiin KyIF:iin ja FCK Salamat lakkasi toimimasta itsenäisenä seurana. == Seuraa edustaneita tunnettuja pelaajia == * Aki Hyryläinen * Sampo Koskinen * Jani Modig * Mika Väyrynen * Sebastian Sorsa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran sivut Salamat Salamat Luokka:Vuonna 1987 perustetut urheiluseurat
FC Kontu

FC Kontu on Helsinkiläinen jalkapalloseura, jonka miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2023 Kolmosessa. Seuran toiminta-alue on Itä-Helsinki, Herttoniemestä Sipooseen asti, synnyinseutuna Kontula lähialueineen. Kotiottelunsa miesten edustusjoukkue pelaa Kontulan liikuntapuistossa. Seura perustettiin vuonna 1967 nimellä Kontulan Urheilijat (KontU), ja se on historiansa aikana harjoittanut myös useita muita lajeja, muun muassa jääkiekkoa, koripalloa ja keilailua. Yksinomaan jalkapalloon seura on keskittynyt vuodesta 1992 lähtien. Vuonna 1994 seura otti käyttöön FC Kontu Itä-Helsinki -nimen ja vuonna 2014 nimi lyheni virallisesti nykyiseen muotoonsa. Kontun jalkapallohistoriassa merkittävä vuosi oli 1986. Naisten joukkue nousi SM-sarjaan ja Antti Muurisen valmentama miesten joukkue pääsi heti ensimmäisellä kaudellaan 1. divisioonassa karsimaan noususta SM-sarjaan. Jouko Vuorelan tähdittämä joukkue hävisi niukasti 5 576 katsojan edessä kotikentällään Keith Armstrongin ja Jukka Ikäläisen vauhdittamalle Kemin Palloseuralle. Kontulassa pelattua karsintaottelua seurasi paikan päällä myös pääministeri Kalevi Sorsa. Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla miesten joukkue pelasi yhteensä kymmenen kautta vuosina 1986–1991 ja 1993–1996.Finland – Divisional Movements RSSSF. Viitattu 24.11.2008. 2000-luvulla FC Kontun miesten edustusjoukkue on pelannut Kakkosessa ja Kolmosessa. Naisten joukkue voitti jalkapallon Suomen Mestaruuden vuonna 1993, Hopeaa 1995 ja Pronssia 1992, 1998. Suomen Cupin FC Kontun naiset voittivat 1995. FC Kontulla on toimisto ja klubitalo Vesalan kentällä. Liikuntavirastolta vuokrattavien Vesalan kentän ja Kontulan liikuntapuiston lisäksi seuralla on kaksi omaa jalkapallokenttää, toinen Jakomäessä ja toinen Kurkimäessä. Jakomäen kentällä on talvikaudella käytössä ylipainehalli. Palloliiton Helsingin piiri on palkinnut Kontun vuosina 2006 ja 2009 vuoden nuorisotoimintaseurana. 2006 seura sai UEFA:lta tunnustuksen erityisjalkapallon Fair Play Cupin järjestämisestä. FC Kontu on mukana Suomen Palloliiton Laatujärjestelmässä ja seuralla on Suomen Olympiakomitean ja Suomen Palloliiton myöntämä Tähtimerkki lasten ja nuorten toiminnassa. FC Kontu valittiin vuoden 2017 Grassroots-seuraksi. Vuonna 2015 Konnulla oli noin 1 200 rekisteröityä pelaajaa. Pelaajamäärältään Kontu oli pääkaupunkiseudun toiseksi suurin juniorijalkapalloseura. Syksyllä 2015 FC Kontu aloitti yhteistyön HJK:n kanssa. Yhteistyöllä haetaan pelaajakehityksen ja valmentajakoulutuksen laadun parantamista, seurojen vetovoiman lisäämistä sekä erilaisten toimintamallien kehittelyä ja toteuttamista. http://www.fckontu.fi/?x118281=3786414 == Tunnettuja kontulaisia == * Antti Muurinen * Simo Valakari * Jouko Vuorela *Matias Hänninen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran sivusto Kontu Luokka:Kontula Kontu Kontu
Horror punk

Horror punk (joskus myös horror rock) on punkrock-musiikkityylin alalaji, jossa on vahvoja vaikutteita kauhukirjallisuudesta ja -elokuvista. Yhdysvaltalainen Misfits oli ensimmäinen ja tunnetuin horror punk -yhtye. Myös monet ramopunk-yhtyeet, kuten Häiriköt ja Ne Luumäet ovat käyttäneet paljon horror punk-teemoja ja mm. Häiriköt on nimennyt Misfitsin yhdeksi esikuvakseen. Horror punkin sanoitukset ovat yleensä synkempiä kuin tavallisessa punkissa. Sanoituksissa voidaan kertoa zombeista, vampyyreistä tai muista kauhuolennoista. Halloween-teeman käyttö on yleistä yhtyeiden jäsenten pukeutumisessa ja ulkonäössä. Genrellä on ollut myös vahva vaikutus black metal -genren syntyyn. Makaaberi ulosanti, synkkä tematiikka ja raadollinen tuotanto loivat pohjaa black metallin synkälle ja raa'alle yleisilmeelle. Suomessa horror punkia soittavat muun muassa Scarecrow- ja Flesh Roxon -yhtyeet. == Horror punk -yhtyeitä == *AFI (alkutuotanto) *Aiden *Balzac *Blaster the Rocket Man *Calabrese *The Cramps *Die Monster Die *Dr. Chud's X-Ward *Frankenstein Drag Queens from Planet 13 *Flesh Roxon *Ghoultown *Gorgeous Frankenstein *Gotham Road *S.H.O.U.T *Graves *Groovie Ghoulies *Haunted Garage *The Independents *Michale Graves *Misfits *Mourning Noise *The Moans *Murderdolls *Nightmare Sonata *Nim Vind *The Other *One-Eyed Doll *Rosemary's Billygoat *Samhain *Schoolyard Heroes *Screaming Dead *Serpenteens *Son of Sam *Snow White's Poison Bite *Tiger Army *The Undead *Vampires Everywhere! *Vampire Lovers *Wednesday 13 *Zombina and The Skeletones *
Skate punk

Skate punk syntyi 1980-luvulla Kaliforniassa. Se on punkin ja etenkin hardcoren alagenre. Skate punkia voidaan pitää eräänlaisena sekoituksena muita punkin alagenrejä, vaikutteita otetaan esimerkiksi pop punkista. Skate punk -yhtyeitä ovat muun muassa NOFX, Millencolin, Blink-182, Sum 41 ja +44. Suomalaisia skate punk-yhtyeitä ovat muun muassa Freak-Ed, Smallpox (Ensimmäinen Suomessa), The Knob, The Odorants, So What, Twenty Bucks ja So Called Plan. 2020-luvun taitteessa sana ”skepu” on alkanut yleistyä skeittipunkin lyhenteenä niin ruohonjuuritason harrastajien kuin suurten kansallisten konserttijärjestäjien käytössä, ja oman kortensa kekoon tässä on asiassa on kantanut jo vuodesta 2013 asti skeittipunk-kulttuuriin puolesta ansiokkaasti työskennellyt Suomen Skeittipunk (Skepu) Ry. == Lähteet == *
Jānis Lūsis

Jānis Lūsis (19. toukokuuta 1939 Jelgava, Latvia – 29. huhtikuuta 2020) oli latvialainen keihäänheittäjä ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen neljä Euroopan-mestaruutta yhdessä lajissa voittanut yleisurheilija. Lūsis edusti Neuvostoliittoa neljissä kesäolympialaisissa. Vuonna 1964 Tokiossa hän heitti pronssia tuloksella 80,57 m. Kultaa hän voitti Méxicossa 1968 tuloksella 90,10 mWallechinsky, s. 113 ja hopeaa Münchenissä 1972 tuloksella 90,46 m häviten Klaus Wolfermannille kahden senttimetrin erolla. Montréalissa 1976 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 80,26 m.Wallechinsky, s. 114 Euroopan mestaruuksia Lūsis voitti neljä kappaletta. Belgradissa 1962 hänen voittotuloksensa oli 82,04 m ja eroa hopeamitalisti Viktor Tsybulenkoon, hallitsevaan olympiavoittajaan jäi 4,12 metriä.Siukonen & Ahola, s. 76 Budapestissa 1966 voittotulos oli 84,48 m ja eroa hopeamitalisti Władysław Nikiciukiin 2,72 metriä.Siukonen & Ahola, s. 86 Ateenassa 1969 Lūsis heitti tuloksen 91,52 m ja voitti Pauli Nevalan 1,94 metrillä.Siukonen & Ahola, s. 95 Neljäs mestaruus tuli Helsingistä 1971 tuloksella 90,68 m ja 5,38 metrin erolla maanmies Jānis Doninsiin.Siukonen & Ahola, s. 111 Vielä Rooman EM- kilpailuissa 1974 Lūsis sijoittui kuudenneksi tuloksella 83,06 m, pronssimitalisti Terje Thorslundille 0,62 metriä hävinneenä.Siukonen & Ahola, s. 123 Lūsis heitti urallaan kaksi keihään maailmanennätystä: 91,98 metriä Saarijärvellä kesäkuussa 1968 sekä 93,80 metriä Tukholmassa heinäkuussa 1972.Butler, s. 473 Lūsis oli siinä mielessä poikkeuksellinen tapaus huippukeihäänheittäjäksi, ettei hän koskaan kärsinyt leikkaushoitoa vaativista loukkaantumisista. Urheilu-uransa jälkeen Lūsis toimi valmentajana. Hän oli naimisissa vuoden 1960 naisten keihään olympiavoittajan Elvīra Ozoliņan kanssa. Heidän poikansa Voldemārs Lūsis on myös keihäänheittäjä ja kilpaillut muun muassa 2000 ja 2004 olympialaisissa. Lūsis kuoli 29. huhtikuuta 2020, 80-vuotiaana. == Pisimmät heitot == :Lähde: alltime-athletics.com *93,80 (1) Tukholma 6. heinäkuuta 1972 *91,98 (1) Saarijärvi 23. kesäkuuta 1968 *91,52 (1) Ateena 19. syyskuuta 1969 *91,38 (1) Podolsk 24. elokuuta 1972 *91,32 (1) Leningrad 16. kesäkuuta 1973 *91,10 (1) Leninakan 16. elokuuta 1968 *91,06 (1) Riika 4. syyskuuta 1968 *90,98 (1) Odessa 7. syyskuuta 1967 *90,98 (1) Odessa 9. lokakuuta 1972 *90,92 (1) Tampere 19. kesäkuuta 1968 *90,76 (1) Oslo 3. heinäkuuta 1972 *90,68 (1) Helsinki 11. elokuuta 1971 (EM-kisat) *90,56 (1) Tartto 25. elokuuta 1968 *90,46 (2) München 3. syyskuuta 1972 (Olympiakisat) *90,32 (1) Riika 29. elokuuta 1968 *90,10 (1) México 16. lokakuuta 1968 (Olympiakisat) == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset keihäänheittäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Latvialaiset keihäänheittäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Latvialaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Vesper

Vesper (, "ilta") viittaa seuraaviin asioihin: * Vesper, iltatähden jumaluus roomalaisessa mytologiassa * Iltajumalanpalvelus kristillisissä kirkoissa * HMS Vesper, Britannian Kuninkaallisen laivaston hävittäjä
Eero Väre

Eero Väre (oik. Wäre; ) oli suomalainen muusikko ja laulaja. Väre aloitti 1930-luvulla Ramblers-orkesterissa puhallinsoittajana ja viulistina , mutta hän ryhtyi vuosikymmenen lopulla opiskelemaan laulua ja myöhemmin myös viulunsoittoa. Joulukuussa 1940 Väre lauloi levylle muun muassa 28 Toivo Kärjen säveltämää ja sovittamaa kappaletta Kärki 2015, s. 87-92 ja kesäkuussa 1942 vielä 35 Kärki 2015, s. 101-109Strömmer 2012, s.182-184 . Väre olikin 1940-luvulla Henry Theelin ohella Suomen suosituimpia laulajia. Sodan jälkeen hän soitti muun muassa Erkki Ahon ja Ossi Aallon orkestereissa Kärki 2015, s. 167 Lokakuussa 1949 Yleisradio järjesti iskemäkilpailun. Sen voitti Kullervo Linnan-Tapio Lahtisen valssi ”Kultainen nuoruus”, jonka Väre levytti ja nousi suureen suosioon. Väre oli vuodesta 1953 Kipparikvartetin 2. tenori ja perusti 1960-luvulla myös oman orkesterinsa. Lisäksi Väre toimi 1950- ja 1960-luvuilla yksityisenä laulunopettajana, ja oppilaisiin lukeutuu monia sittemmin suosituksi tulleita laulajia. Laulumenestyksestään huolimatta Väre ei pitänyt itseään laulajana vaan enemmänkin laulavana muusikkona. == Kirjallisuutta == * Einari Kukkonen: Liljankukka. Suomalaisen levyiskelmän vaiheita 1945–49. 2004. ISBN 951-98179-4-8. ==Viitteet== == Aiheesta muualla == * Eero Väre Pomus.netin tietokannassa * Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Tekstiili

Tekstiili on materiaali, joka on valmistettu luonnonkuidusta tai tekokuidusta esimerkiksi kutomalla, neulomalla, virkkaamalla tai huovuttamalla. == Hiilijalanjälki == Tekstiileistä villan valmistuksen hiilijalanjälki on eläinperäisenä suurempi kuin muiden yleisesti käytettyjen tekstiilimateriaalien. Yleistäen villan hiilijalanjälki on seitsemän kertaa suurempi kuin puuvillan ja viisi kertaa suurempi kuin polyesterin, mutta siihen vaikuttavat tuotanto-olosuhteet, kuten tuotantopaikka ja lammasrotu, ja myös se, käytetäänkö lammas ravinnoksi ja mikä sen osuus hiilijalanjäljestä. Käytössä villan hiilijalanjälki on pieni, koska se ei tarvitse usein pesua ja on pitkäikäinen, ja pitkäikäisin on pelkkää villaa sisältävä tekstiili, sillä tekokuidut aiheuttavat nyppyyntymistä.Anna Polo, Trendikkäällä villalla on pimeä puoli: suuri hiilijalanjälki, josta puhutaan vain vähän. Yle uutiset 17.12.2022, viitattu 18.12.2022 == Erilaisia tekstiilien raaka-aineita == ===Luonnonkuidut=== *Eläinkuidut **Silkki **Villa **Karvat ja jouhet *Kasvikuidut ** Siemenkuidut ***Puuvilla ***Kapokki ** Runkokuidut ***Hamppu ***Pellava ***Juutti ***Rami ***Nokkonen ***Ruoho ** Lehtikuidut ***Manilla ***Sisal ***Tupasvilla **Hedelmäkuidut ***Kookos === Tekokuidut === Tekokuidut jaotellaan muuntokuituihin ja synteettisiin kuituihin. Muuntokuidut jaotellaan selluloosamuuntokuituihin ja proteiinimuuntokuituihin. Synteettisten kuitujen raaka-aineet ovat erilaisia muoveja. * Muuntokuituja **Asetaatti **Kupro **Triasetaatti **Modaali **Viskoosi *Synteettisiä kuituja **Akryyli **Polyesteri **Polyamidi, tunnetaan paremmin nimellä nailon **Polyakryyli **Elastaani **Aramidi === Muut kuidut === *Asbesti *Lasikuitu * myös metallista voidaan valmistaa kuituja, kuten teräsvillaa. ==Kierrätys== Vuoden 2016 alusta alkaen Suomessa vaatetekstiilien sijoittaminen kaatopaikalle on kiellettyä. == Uusiokäyttö == === EU === EU:n jätedirektiivin muutoksen mukaan tekstiilijätteen erilliskeräys on järjestettävä vuoteen 2025 mennessä. Direktiivi ei koske yrityksiä. === Suomessa === Suomessa syntyy vuosittain noin sata miljoonaa kiloa käytöstä poistettua tekstiiliä, joka voisi olla uusiotuotannon raaka-ainetta. Suomen ensimmäinen poistotekstiilien jalostuslaitos on tarkoitus valmistua vuonna 2021 Lounais-Suomeen Paimioon. Laitos olisi ensimmäinen laatuaan Pohjoismaissa. Paimion jalostamon käsittelykapasiteetti olisi noin 12 miljoonaa kiloa eli runsaat kymmenen prosenttia koko maan poistotekstiilistä. Lounais-Suomen jätehuolto jalostaa kotitalouksien ja Rester Oy yritysten poistotekstiilejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hissimusiikki

Hissimusiikki (myös muzak) on muun muassa odotustiloissa, hisseissä ja julkisissa rakennuksissa soitettavaa hiljaista taustamusiikkia, jonka tarkoitus on olla neutraalia ja huomiota herättämätöntä. Varsinkin anglosaksisissa maissa hissimusiikista käytetään nimitystä muzak, joka juontuu Muzak-nimisestä yhtiöstä, joka oli eräs ensimmäisistä hissimusiikkia tuottaneista yhtiöistä. Hissimusiikkina voidaan käyttää esimerkiksi tunnettujen pop-kappaleiden kevyesti sovitettuja instrumentaaliversioita, mutta on olemassa myös varta vasten taustamusiikiksi sävellettyä musiikkia, jota pidetään jossakin määrin omana tyylilajinaan. Hissimusiikki tyylilajina on vahvasti melodiaan painottuvaa, tempoltaan hitaanpuoleista musiikkia, jota soitetaan pehmeä-äänisillä soittimilla kuten sähköpianolla. Joskus aidot soittimet on korvattu syntetisaattorin äänillä. Silloin kun taustamusiikkina käytetään pop-musiikin tunnettuja kappaleita, on soittimina usein jousipainotteinen kevyt orkesteri tai esimerkiksi hillitty latinalaisvaikutteinen ryhmä. Sanoja ”hissimusiikki” ja ”muzak” käytetään myös pilkkanimityksinä huonona, erityisesti mitäänsanomattomana ja tylsänä pidetylle musiikille. Pilkkanimenä muzakia on käytetty erityisesti smooth jazzista ja easy listening -musiikista, jotka molemmat ovat tarkoituksella kevyeksi ja "helpoksi kuunneltavaksi" sävellettyä instrumentaalimusiikkia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * Hyvinvointi taustamusiikin kokemuksissa. Palvelualalla toimivien näkemykset työskentelystä musiikin kanssa * Musiikki, ääni ja hyvinvointi Luokka:Musiikkityylit Luokka:Hissit
Vesijättö

Vesijättö on ranta-alue, joka on muodostunut maan kohoamisesta, vesistön kuivatuksesta tai kuivumisesta, vedenpinnan alentamisesta tai vesistön ruoppauksesta. Seurauksena on rantaviivan siirtyminen, jolloin rantatilan ja vesirajan väliin syntyy kapea maakaistale. Vesijättöalueen omistaa tavallisesti vesialueen haltija, joka on yleensä jakokunta. Jakokunnan muodostavat kylän yhteisen vesialueen osakastilat. Vesijättöalue haittaa ranta-alueiden käyttöä, hoitoa tai rakentamista, kun omistajuus on epäselvä. Rantakiinteistön omistajalla on oikeus tietyin edellytyksin lunastaa kiinteistön ja vesialueen välissä oleva vesijättöalue itselleen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Markkula, Markku: Vesijätön omistuksesta III, 2008 Luokka:Maanmittaus Luokka:Vesi Luokka:Kiinteistöoikeus
Kyyrölä (Viipurin lääni)

Kyyrölä () oli Suomen kunta Karjalankannaksella, Neuvostoliitolle vuonna 1944 luovutetulla alueella. Kyyrölän asutus oli lähes kokonaan venäjänkielistä, ja se oli erityisen tunnettu saviruukkujen valmistuksestaFacta2001, WSOY 1981, 9. osa, palsta 462. Se kuului Kyyrölän ortodoksiseen seurakuntaan. Kyyrölä liitettiin Muolaan kuntaan vuonna 1934. Kyseessä oli Suomen historian ensimmäinen kuntaliitos. Liitos oli lisäksi ainoa, joka tapahtui kokonaan luovutetulla alueella. ==Historia== Karjalankannaksen siirryttyä Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 Venäjälle Kyyrölän lahjoitusmaahovin omistaja Grigori Tšernyšev siirrätti autioituneille tiloille 29 maaorjaperhettä Venäjältä Jaroslavlin ja Kostroman alueilta. He juurtuivat näille uusille asuinsijoilleen ja muodostivat oman yhdyskuntansa. He olivat ortodokseja ja säilyttivät kielensä, tapansa ja perinteensä senkin jälkeen kun alueesta tuli osa Suomen suuriruhtinaskuntaa vuonna 1812 ja edelleen itsenäistä Suomea vuonna 1917. Se oli Suomen suurin yhtenäinen venäjänkielinen asutus. Itse Kyyrölän kylän (Krasnoje Selo, nyk. Krasnoselskoje) lisäksi Kyyrölän yhteisöön ja sittemmin kuntaan kuului kolme muuta venäjänkielistä kylää: Kangaspelto (Novaja derevnja, nyk. Iskry), Parkkila (Parkino, nyk. Podgorje) ja Sudenoja (Razvoz, nyk. Muravjevo). Alue kuului Muolaan kuntaan vuoteen 1890, jolloin se erotettiin omaksi Kyyrölän kunnaksi, joka puolestaan liittyi takaisin Muolaaseen vuonna 1934. Itsenäisyyden aikanakin kylien väestö oli mieleltään suomalaista. Miehet taistelivat Suomen armeijassa. Heitä kaatui sodassa 47. Kyyrölään sankarihautausmaalle on haudattu 25 sodassa kaatunutta. Sotien jälkeen kyyröläläiset asutettiin etupäässä Hämeenlinnan seudulle. Hämeenlinnan Ruununmyllyn kylässä heitä oli ja on edelleen niin runsaasti, että eräästä Ruununmyllyn sivukylästä käytetään nimitystä Pikku-Moskova. Tunnettu kyyröläisten jälkeläinen on ministeri Tarja Filatov.Kotikirkko 2009, viitattu 22.8.2012https://www.is.fi/asuminen/art-2000000125835.html Nykyisin Kyyrölän alue on osa Viipurin piirin Kyyrölän eli Krasnoselskojen maalaiskuntaa. == Katso myös == *Kraassela ==Lähteet== *
Taittovika

Taittovika on valontaittovirhe, jossa silmän sarveiskalvon ja mykiön rakenne tai paikka poikkeaa niin, että kaukana olevasta esineestä verkkokalvolle syntyvä kuva on epätarkka. Epätarkkuudet syntyvät, kun valonsäteiden leikkauspiste ei osu verkkokalvolle vaan sen taakse tai eteen. Taittovikoja on olemassa kolmenlaisia: kauko-, liki- ja hajataittoisuus. Taittovikoja hoidetaan silmälaseilla, piilolinsseillä, laserleikkauksella tai linssileikkauksella tai niin kutsutulla ICL-tekniikalla (ICL = Intraocular Contact Lens). Kaukotaittoisuudessa käytetään kuperia pluslaseja, likitaittoisuudessa koveria miinuslaseja ja hajataittoisuudessa sylinterilaseja, joiden kaarevuussäde on eri suunnista erilainen. Leikkausteknologia valitaan taittovirheen, silmän rakenteen ja muiden yksilöllisten tekijöiden perusteella. ==Taittovikoja== ===Kaukotaittoisuus=== Kaukotaittoisuudessa (Hypermetropia) leikkauspiste on verkkokalvon takana, koska silmän rakenteellinen pituus on silmän taittovoimaan nähden liian lyhyt. Silmässä on liian vähän valontaittovoimaa. Lievä korjaamaton kaukotaitteisuus ei aiheuta juurikaan oireita, sillä silmä pystyy lisäämään puuttuvan taittovoiman mykiön avulla ja muodostamaan terävän kuvan. Mutta suurempi kaukotaitteisuus tai pitkäaikainen lähityö pienessäkin kaukotaitteisuudessa aiheuttaa silmien väsymistä. ===Likitaittoisuus=== Likitaittoisuudessa (Myopia) leikkauspiste on verkkokalvon edessä, koska silmän rakenteellinen pituus on silmän taittovoimaan nähden liian pitkä. Silmässä on liikaa taittovoimaa. Likitaittoisuudessa on vaikea nähdä kauas, sillä silmä ei pysty vähentämään liiallista taittovoimaansa millään tavalla. Lähinäkö on korjaamattomassa likitaitteisuudessa hyvä. Pisin etäisyys, jonka korjaamaton likitaitteinen henkilö pystyy näkemään terävästi, on riippuvainen likitaitteisuuden määrästä. Etäisyys on laskettavissa lasin voimakkuudesta suoraan seuraavasti: pisin etäisyys (metreissä ilmaistuna) = linssin voimakkuuden käänteisarvo. Esimerkiksi: tarvittava lasivoimakkuus = sf -2,00: pisin etäisyys tarkkaan näkemiseen = 1/2 = 0,50m = 50 cm. Vastaavasti suuresti likitaitteinen henkilö sf -10,00: pisin etäisyys nähdä tarkasti ilman laseja: 1/10 = 0,10m = 10 cm. ===Hajataittoisuus=== Hajataittoisuudessa (Astigmatismi) silmä ei ole pistemäisesti kuvaava, koska silmässä on tällöin kaksi erilaista taittovoimaa kohtisuorassa toisiaan vastaan. Hajataitteisuus korjataan niin sanotulla sylinterilinssillä (merkitään silmälasireseptiin CYL). Hajataitteisuus voi olla yhdistyneenä sekä liki- että kaukotaitteisuuteen. Hajataittoisen silmän sarveiskalvo taittaa valon pysty- ja vaakasuunnassa eri kohtiin verkkokalvolle. Esimerkiksi silmän pystysuora suunta voi muodostaa tarkan kuvan verkkokalvolle, mutta vaakasuora voi olla likitaittoinen. == Aiheesta muualla == * Taittoviat * Myopia Manual Luokka:Silmätaudit
Näytön vieritys

Näytön vieritys eli skrollaus () on hyvin yleinen tietokonegrafiikan ja televisiotekniikan menetelmä, jossa näyttöruudun tai sen osan sisältämää tekstiä tai kuvaa liikutetaan johonkin suuntaan siten, että osan poistuessa tilalle tulee toisesta reunasta lisää materiaalia. Esimerkkejä näytön vierityksestä: * Televisio-ohjelmien ja elokuvien alhaalta ylös vierivät lopputekstit. * Television uutislähetyksissä ruudun alareunassa sivuttain vierivät tekstit. * Tietokoneohjelmissa käsiteltävän sivun, kuvan tai dokumentin liikkuminen ruudulla kohdistimen mukana tai vierityspalkkia käytettäessä. * Sivulta kuvattujen tietokone- ja videopelien taustagrafiikan liikkuminen pelihahmon edetessä. Näytön vierityksen tarve pelikäytössä on otettu erityisesti huomioon monien 1980-luvun kotitietokoneiden ja pelikonsolien näytönohjainpiirejä suunniteltaessa. Esimerkiksi Commodore 64:n skrollausrekisterit mahdollistavat näytön sisällön pehmeän vierityksen pikselin tarkkuudella pysty- ja vaakasuunnassa. Amiga ja useimmat 16-bittiset pelikonsolit tarjoavat myös laitteistotasolla mahdollisuuden useiden toistensa läpi näkyvien alueiden vierityksen eri nopeuksilla syvyysvaikutelman aikaansaamiseksi, niin sanotun parallaksiskrollauksen. Nestekidenäytöillä ja vanhoilla hidasfosforisilla kuvaputkinäytöillä näytön vieritys saattaa aiheuttaa näkyvän vanan, joka usein vaikeuttaa esimerkiksi jatkuvasti vierivän tekstin lukemista. == Aiheesta muualla == Luokka:Tietokonegrafiikka Luokka:Televisiotekniikka Luokka:Videopelikäsitteet fr:Défilement parallaxe
Tuomas von Boehm

Aarne Tuomas Herbert von Boehm (12. toukokuuta 1916 Joutseno – 9. maaliskuuta 2000 Helsinki)Tuomas von Boehm, Peltikannuasetelma. Kansallisgalleria. Viitattu 2.7.2024. oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Von Boehm muutti jo vuoden ikäisenä Helsinkiin. Etuliite von on peräisin isänisältä Edvard von Boehmilta, joka oli toiminut kuvernöörinä ja myöhemmin senaattorina, jolloin hänelle myönnettiin aatelisarvo. Von Boehm opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1937–1938. Von Boehmilla oli lukuisia luottamustoimia. Hän toimi muun muassa Ateneumin taidemuseon hallituksessa. Von Boehm muistetaan grafiikan edistäjänä. Helsingissä järjestettiin 1950-luvulla kaksi merkittävää grafiikan ja piirustusten yhteisnäyttelyä. Näissä Viiva ja väri – Konst på papper -nimellä tunnetuissa näyttelyissä oli mukana 14 taiteilijaa. Tuomas von Boehm oli näyttelyidean isä. Näyttelyjen tarkoituksena oli ennen muuta edistää grafiikkaa taidelajina. Tuomas von Boehm avioitui taidemesenaatti, Enso-Gutzeitin Tainionkosken tehtaitten paikallisjohtajan, insinööri Jalo Sihtolan tyttären Kirstin kanssa vuonna 1943. Hän rakasti Espanjaa ja vietti talvensa Fuengirolassa. Espanjan vaikutus näkyy myös hänen taiteessaan. Tuomas von Boehm oli surrealisti, jonka teokset kuvaavat arkisia aiheita. Hän on tunnettu varsinkin asetelmistaan. Hänet palkittiin Pro Finlandialla vuonna 1967. Von Boehmin öljyvärimaalaus Punainen neilikka oli kuva-aiheena 1. luokan postimerkissä vuonna 2009. Tuomas von Boehmin äiti Aino von Boehm ja pojat Juhani von Boehm ja Eero von Boehm ovat tunnettuja kuvataiteilijoita. ==Katso myös== * Pyykki kuivaa ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Kuvataiteilijamatrikkeli. * Viiva ja väri. * Oravien aarteita. * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Passio

Passio tarkoittaa seuraavia: * passio, Jeesuksen kärsimyksiä käsittelevä sävellys * passio, filosofian käsite * passiot (Passiflora), kasvisuku * Passio, helsinkiläinen ravintola * Passio Musicae, Eila Hiltusen kilpailuehdotus, jonka pohjalta toteutettiin Sibelius-monumentti * Passio: Rakkauden, seksin ja seurustelun filosofiaa nuorille, Titus Hjelmin kirja * Passio – rakkaus G. H:n mukaan, Clarice Lispectorin kirja.
John Bauer

John Bauer (4. heinäkuuta 1882 Jönköping, Ruotsi – 20. marraskuuta 1918) oli ruotsalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten joulukirjasta Bland tomtar och troll (Tonttujen ja peikkojen joukossa). Bauer kuoli vuonna 1918 Vätternillä höyrylaiva Per Brahen onnettomuudessa. Hänen vaikutuksensa näkyy esimerkiksi englantilaisen taiteilijan Charles Keepingin töissä. Norwegian Air Shuttle on maalauttanut Bauerin kuvan yhden Boeing 737-800 -koneensa pyrstöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *John Bauers Museum, Jönköping *John Bauerin maalauksia Runeberg-projektista Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Fantasiataiteilijat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset kuvittajat
Sierra Nevada (Espanja)

Sierra Nevada on vuoristo Espanjan Andalusiassa. Siellä sijaitsee muun muassa manner-Espanjan korkein huippu, Mulhacén (3 482 metriä). Sierra Nevada on suosittu erityisesti hiihtolomakohteena sillä sen rinteet myötäilevät Välimeren rannikkoa, joka tunnetaan yleisesti lämpimästä ilmastostaan. Sen juurella sijaitsevat Granadan ja Almerían kaupungit. Osa vuoristosta kuuluu samannimiseen kansallispuistoon. == Aiheesta muualla == * Sierra Nevada * Sulayr Luokka:Andalusia Luokka:Espanjan vuoristot
Raatitorni

Raatitorni () on yksi Viipurin keskiaikaiseen kaupunginmuuriin kuuluneista torneista ja sijaitsee Viipurin entisen Luostarinkadun varrella. Nimi juontaa ilmeisesti juurensa siitä, että keskiajalla tornin puolustus oli kaupungin raadin vastuulla. Raatitorni on ainoa nykypäiviin säilynyt alkuperäisen kaupunginmuurin torni ja se toimi muurin purkamisen jälkeen maaseurakunnan kirkon kellotapulina. Talvisodassa torni kärsi pahoja vaurioita, mutta on sittemmin restauroitu. == Aiheesta muualla == * Raatitorni 3D-mallinnuksena VirtuaaliViipurin sivuilla Luokka:Viipurin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Viipurin linnoitteet Luokka:Viipurin keskiaika
Elämäni eläimet

Elämäni eläimet oli Suomen Yle TV2:n tiistai-illan puolen tunnin sarjaohjelmapaikka, jossa esitettiin eri maissa tuotettuja eläinsairaala- aiheisia televisiosarjoja. Ohjelmapaikalla esitetyistä sarjoista maailmanlaajuisesti suosituin on ollut BBC:n tuottama ja Rolf Harrisin juontama televisiosarja Animal Hospital, jota kuvattiin kymmenen tuotantokauden ajan (1994–2004) sarjan kotimaassa Isossa-Britanniassa sekä ulkomailla, mm. Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupungissa Sarajevossa ja Hongkongissa. Ohjelmapaikalla on lisäksi esitetty: * Eläinsairaala (Djursjukhuset) ** ruotsalainen eläinsairaalasarja, jossa seurattiin ruotsalaisten eläinlääkäreiden elämää Helsingborgin eläinsairaalassa ja Kolmårdenin eläintarhassa. * Koirakoti (North Shore Animal League) ** Yhdysvaltalaisen yksityisin varoin ylläpidettävää eläinsuojan arkea seurattiin vuonna 2006 * Eläinlääkärit villissä lännessä (Vets in the Wild West) ** Eläinlääkärit Trude Mostue ja Steve Leonard kiersivät Yhdysvaltoja villieläinten parissa. * Vet School ** Sarjassa seurattiin eläinlääketieteen opiskelijoiden arkea. Esitetty vuosina 1998-1999 * Eläinklinikka (Tierspital) ** Seurattiin sveitsiläisen eläinsairaalan arkea, joka toimii myös Zürichin yliopistollisena eläinlääketieteellisenä. Sarjassa seurattiin muun muassa eläinlääketieteen opiskelijoita opintojen parissa. * Koirani vai minä (It's Me or the Dog) ** Sarja seuraa koirakouluttaja Victoriaa hänen työssään ongelmakoirien kanssa. * Huippulääkärit (Supervets) ** Sarja seuraa eläinlääkärien ja opiskelijoiden vaativia haasteita Royal Veterinary Collegen sairaaloissa. Monet harvinaiset operaatiot tehdään vain kyseisessä oppilaitoksessa, jossa eläinlääkäritkin ovat alansa huippuja. Sarjaa seurattiin vuonna 2006-2007. * Nuoret eläinlääkärit (Vets in Practice) ** Sarja seuraa nuorten brittieläinlääkäreiden työtä ja arkea, jotka ovat olleet alalla noin neljä vuotta. Sarjassa seurattiin muun muassa Trude Mostuen ja Steve Leonardin elämää eläinlääkärinä. Sarjaa esitettiin vuonna 2007. ==Aiheesta muualla== * YLE TV2:n "Elämäni eläimet" -ohjelmapaikan sivut * BBC:n "Animal Hospital" -sarjan kotisivu * BBC: News "Rolf's animal series to end * * * * * * North Shore Animal League - kotisivut * "It's Me or the Dog" -sarjan sivut * "Supervets" - sarjan sivut Luokka:Tositelevisiosarjat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat
Ponnahdus Pinnalle

Ponnahdus pinnalle on vapusta 1955 alkaen järjestetty laulukilpailu, jonka kehittivät Jimi Martinkari, Heimo Kallio ja Jorma Vuori Turun Sanomalehtimies -yhdistyksen piirissä. Nimen kilpailulle antoi Jorma Vuoren puoliso Irja Vuori. Helsingissä oli sikäläinen sanomalehtimiesyhdistys järjestänyt vastaanvanlaista Vihreälle oksalle -kilpailua Linnanmäellä. == Voittajat == Ponnahdus pinnalle -kilpailun voittajia * Silja Mellanen 1955 * Lasse Palin 1956 * Tamara Lund 1959http://www.foribeat.fi/290306.php * Olavi Mikola 1965 * Rauno Väinölä 1966 * Matti ja Teppo Ruohonen 1966 folk-sarjassa * Jarkko Roine 1966 instrumentti-sarjassa * Olli-Pekka Ketonen 1968 * Arja Loimovuori 1975 * Harri Kaitila 1979 * Mertsi Linberg (taiteilijanimi Meri) 1982 * Jarkko Hagström 1981 * Pirkko Pelander 1983 * Eija Kantola 1985 * Sanna Pietiäinen 1987 * Pete Haarte 1989 * Janos Valmunen 1990 * Riku Koski 1991 * Henri Hurme 1992 * Monika Vähämäki 1993 * Virve Nuotio 1995http://www.toholampi.fi/index.php?id=245 * Terhi Jokila 1997 * Mikko Mäkeläinen 1999 * Tommi Soidinmäki 2001http://www.tommisoidinmaki.com/biografia.php * Ilkka Cristian Laevuo ("Cristian") 2003 * Eveliina Määttä 2005 * Mari Pallari ("Marisha") 2007 http://www.auraviihde.fi/index.php?page=event&id;=24&a;=1 * Raita Ilomäki 2009http://www.auraviihde.fi/index.php?page=event&id;=75&a;=1 * Janne Valve 2011 * Three Voices (Josefina, Julia ja Tiia Välikangas) 2015http://www.aamuset.fi/naista-puhutaan/viihde/laulutrio-three-voices- ponnahdus-pinnalle-kilpailun-voittoon ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulukilpailut
Worms Armageddon

Worms Armageddon on Team 17:n kehittämä ja Microprosen julkaisema strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna ja se kuuluu Worms-pelisarjaan. == Pelaaminen == Pelin tavoitteena on tuhota vastustajan joukkue. Tämä tapahtuu vuoroittain tehtävin hyökkäyksin, joiden tarkoitus on vahingoittaa vastustajan joukkueen matoja. Jokaisella madolla on oletuksena 100 ja enintään 200 energiapistettä (), jotka hupenevat madon joutuessa pelin erilaisten aseiden uhriksi. Energiapisteet voivat huveta kerralla kokonaankin madon pudotessa veteen. Asevalikoimassa osaa aseista voi käyttää rajattomasti, osaa aseista vain rajallisesti, mutta aseiden määrää voidaan vaihtaa pelin asetuksista. Aseilla on tarkoitus vahingoittaa vastustajaa, työkalut taas on tarkoitettu helpottamaan liikkumista. Työkaluilla voidaan esimerkiksi rakentaa metallinen seinä tai porautua maaston läpi. Pelin aikana kentälle saattaa pudota lisäasepakkeja (), työkalupakkeja () tai lisäenergiapaketteja (). Näiden sisällön saa käyttöönsä koskettamalla niitä jollakin madolla tai eläinaseella kuten supersheepillä, jolla voi halutessaan kerätä vaikkapa kentän kaikki lisäase- ja työkalupakit. Lisäenergiapaketin ottaminen parantaa myös joukkueen sairastuneet madot. Kentällä saattaa olla myös tulikenttiä, joihin osumalla kentän ja matojen vaurioita saa laajennettua. Peli on pääasiassa usean pelaajan peli, mutta peli tarjoaa myös yksin pelattavia tehtäviä ja harjoituksia. Tehtävissä on yleensä harjoituksia, joissa opetellaan erilaisia taitoja kuten nopeutta, kranaatinheittoa ja taktiikkaa. Pelaajille on tarjolla myös pikapeli- ja internetpelimahdollisuudet. Yksinpeliin kuuluu myös Deathmatch, jossa oman joukkueen voittaessa pääsee taistelemaan seuraavan tason taitavampaa tietokonevastusta vastaan. Pelissä on paljon erilaisia työkaluja ja aseita. Pelissä uutta aikaisempiin osiin verrattuna ovat työkalut (tools/utilities), jotka auttavat pelaamista ja kestävät joko vuoron tai koko pelikierroksen. == Variaatioita == Normaalin ampumisen lisäksi Wormsin pelaajat ovat kehitelleet uudenlaisia pelityyppejä. Tunnetuin niistä on Shopper-pelityyppi: sitä varten tarvitaan erityinen Shopper-teema ja -kartta, jotka ovat saatavilla internetistä. Jokaisella madolla on 200 energiapistettä ja joukkueissa on 3-4 matoa. Vuoroittain aselaatikko putoaa jonnekin päin karttaa. Pelaajien on tarkoitus ninjaköyden avulla ottaa ainakin yksi aselaatikko ja sen jälkeen hyökätä köyden päästä. Mikäli pelaaja aikoo käyttää asetta, jota ei voi käyttää köydestä, voi tämä hyökätä normaalisti. Pelaaja, joka on viimeisenä, on jätettävä rauhaan, paitsi jos hyökkääjä osuu tämän lisäksi johonkuhun muuhunkin pelaajaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Viralliset kotisivut * Team 17:n viralliset kotisivut Luokka:Sega Dreamcast -pelit Luokka:Game Boy Color -pelit Luokka:Nintendo 64 -pelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Vuoden 1999 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Worms-pelit
Karl Koch

Karl Koch on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: *Karl Koch (1892–1963), saksalainen elokuvaohjaaja *Karl Koch, Hagbard (1965–1989), saksalainen hakkeri *Karl Koch (1809–1879), saksalainen kasvitieteilijä *Karl Otto Koch (1897–1945), Buchenwaldin natsileirin komentaja
Karl Otto Koch

Karl Otto Koch (2. elokuuta 1897 – 5. huhtikuuta 1945) oli saksalainen natsi ja Buchenwaldin vankileirin komentaja vuosina 1937–1941 sekä myöhemmin Majdanekin vankileirillä Lublinissa. Ennen SS:ään liittymistään Koch oli ollut pankkiiri. Karl Koch meni naimisiin Ilse Kochin kanssa 1936. Kun Karl meni Buchenwaldiin, Ilse määrättiin valvomaan SS-joukkoja. Tällä tavoin Ilsellä oli virallinen ja aktiivinenkin yhteys hirmutekoihin, joita tuolloin tapahtui. On olemassa monia uskottavia, mutta vahvistamattomia tarinoita siitä, että hän olisi teettänyt käsineitä ja lamppujen varjostimia vankien nahasta. Erään väitteen mukaan Karl ja Ilse koristelivat ruokapöytäänsä vankien kuivuneilla, irrotetuilla päillä.The Trial of Ilse Koch Luettu 12.7.2008 SS-Sturmbannführer ja RSHA-lakimies Georg Konrad Morgen syytti Kochia Buchenwaldiin johtavan lääkärin tohtori Walter Krämerin ja tämän avustajan Karl Peixofin murhasta. Nämä olivat hoitaneet Kochin kuppaa keskitysleirillä ja Koch määräsi nämä ammuttaviksi poliittisina vankeina, tarkoituksenaan salata tieto kuppasairaudestaan. Gestapo pidätti Kochin elokuussa 1943 ja hänet tuomittiin SS-oikeudenkäynnissä edellämainittujen saksalaisten murhista kuolemaan. Koch teloitettiin 5. huhtikuuta 1945. Kochin SS-arvoJohannes Tuchel: Konzentrationslager. Band 39 von Konzentrationslager: Organisationsgeschichte und Funktion der Inspektion der Konzentrationslager 1934-1938., Boppard am Rhein 1991, S. 379f Ylennys päivämäärä Myönnetty SS-arvo 15\. maaliskuuta 1934 SS-Obersturmführer marraskuuta 1934 SS-Hauptsturmführer 13\. syyskuuta 1935 SS-Sturmbannführer 9\. marraskuuta 1936 SS-Obersturmbannführer 12\. syyskuuta 1937 SS-Standartenführer ==Lähteet== Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Mummo

Mummo on Pekka Lepikön käsikirjoittama ja ohjaama kymmenosainen satiirinen komediasarja, jota tehtiin vuosina 1987–1989. Sarjan on tuottanut Linssilude Oy ja Yle TV2. Sarja palkittiin kaksi kertaa Venla-gaalassa Yleisö-Venlalla vuosina 1987 ja 1988. Sama Mummo esiintyi myös Pekka Lepikön Kyllä isä osaa -sarjan jatko-osissa vuonna 1995. Sarjassa Annaa näyttelevä Maiju Jokinen nähtiin myös Kyllä isä osaa -sarjassa. Helsingin Sanomien Jukka Kajava näki Mummossa liittymäkohdan tamperelaisen sarjahuumorin pidettyyn tyylimaisemaan, etenkin Reinikaisen auvoisuuteen ja Sisko ja sen veli -sarjan mustaan huumoriin. Anja Räsäsen elinvoimainen ja kepeä näyttelijäntyö mummona sai Kajavalta kehuja, samoin kuin Riitta-Liisa Helminen mainion tiukkana ja määrätietoisena miniänä. Sarjan uusinnan aikaan 1995 Kajava totesi televisioilmaisun nopeutuneen ja Mummon jääneen leikkaukseltaan kovin hitaanlaiseksi. ==Näyttelijät== ==Jaksoluettelo== Jakso Nimi Ensiesitys Uusinta Uusinta Uusinta Uusinta 1\. Ennustus 4.11.1987 2.11.1988 5.6.1991 31.5.1995 27.3.2010 2\. Tietotekniikkaa 11.11.1987 9.11.1988 12.6.1991 7.6.1995 3.4.2010 3\. Taikauskoa 18.11.1987 16.11.1988 19.6.1991 14.6.1995 10.4.2010 4\. Kuviteltu ystävä 25.11.1987 23.11.1988 26.6.1991 21.6.1995 17.4.2010 5\. Yksinäistä 2.12.1987 21.12.1988 3.7.1991 28.6.1995 24.4.2010 6\. Merirosvoradio 28.12.1988 10.7.1991 5.7.1995 1.5.2010 7\. Kiellettyjä kasetteja 4.1.1989 17.7.1991 12.7.1995 15.5.2010 8\. Graffitteja 11.1.1989 24.7.1991 19.7.1995 29.5.2010 9\. Koiran elämää 18.1.1989 31.7.1991 26.7.1995 5.6.2010 10\. Omalla porukalla 25.1.1989 7.8.1991 2.8.1995 12.6.2010 Sarjan uusintaesitykset olivat kolmen viikon ajan tauolla 30. marraskuuta–21. joulukuuta 1988 käynnissä olleen Yleisradion toimittajien lakon aikana. ==Katso myös== * Kaikki kotona ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Linssilude: Mummo * * Mummo Elävässä arkistossa Luokka:Tilannekomediat Luokka:Satiirisarjat Luokka:Suomalaiset komediasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Kaikki kotona

Kaikki kotona on Pekka Lepikön vuonna 2000 käsikirjoittama ja ohjaama 12-osainen komediasarja. Sarjan on tuottanut Linssilude Oy. Sarja on hyvin samankaltainen Lepikön aiempien perhekomedioiden (Mummo ja Kyllä isä osaa) kanssa. == Henkilöt == *Tuire Salenius (Äiti) *Ahti Jokinen (Isä) *Kaisa Kuikkaniemi (Hanna) *Jarno Jokinen (Hannu) == Jaksoluettelo == # Oma kämppä # Kolari # Sijaiskoti # Salaisia puuhia # Isänsä poika # Tohtori määrä # Häät # Kavereita # Virkatodistus # Häätö # Seurustelua # Vikaa korvien välissä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle TV2-Draama: Kaikki kotona Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset komediasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen tilannekomediat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Tarkkis

Tarkkis on suomalainen, Yleisradion tuottama vuonna 1986 valmistunut draamasarja. Televisiosarjan ohjasi ja käsikirjoitti Pekka Lepikkö. Sarjan tunnusmusiikin "Potkurilakki-rock" esitti Popeda. Sarja esitettiin ensimmäistä kertaa syys-marraskuussa 1986. Tarkkis on saatavilla Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteena. Tarkkis-sarja palkittiin erikoismaininnalla Golden Chest -tv-teatterifestivaaleilla Plovdivissa Bulgariassa vuonna 1987. == Juoni == Sarja kertoo tarkkailuluokkaa käyvistä oppilaista. Luokan oppilaat ovat innokas ja yritteliäs Ville, suulas Janne, hiljainen Anu ja anarkistinen Tommi. Varsinkin Tommin kanssa on välillä vaikeaa toimia ryhmässä. == Näyttelijät == Jaksojen lopputekstit. Viitattu 21.1.2014 == Jaksot == #Käytöstä poistettuja #Tuleeks meille joku uus? #Keskiviikkona on disko #Harvinaisen rauhallista #Varkaita #Näpistys #Vanhempienilta #Luokkaretki == Jatkosarja == Tarkkis sai jatkoa vuonna 1988, jolloin valmistui 3-osainen jatkosarja nimeltä Kaatis. == Tekijät == * Käsikirjoitus – Pekka lepikkö, Pirjo Lepikkö * Kuvaajat – Tapio Holappa, Pekka Leppänen ja Kari Susi * Äänittäjät – Rauno Haikonen, Jouni Paloniemi, Päivi Pynnönen ja Seppo Rapeli * Musiikin äänittäjä – Seppo Syväniemi * Valaisijat – Juha Lepistö ja Erkki Paavilainen * Mikseri – Päivi Ahvenlammi * Kuvatarkkailija – Jorma Väre * Kuvanauhankoostaja – Kari Hämäläinen * Studio-ohjaaja – Kaj Suominen * Järjestäjä – Jukka Kestilä * Naamioitsija – Maarit Leimu * Puvustajat – Marjatta Härkönen ja Katri Mäkinen * Lavastaja – Raimo Salo * Kuvaussihteerit – Mari Lehtonen ja Hilkka Yli-Arvo * Ohjaaja – Pekka Lepikkö Jaksojen lopputekstit. Viitattu 21.1.2014 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Tarkkis-sarjan ensimmäinen jakso * Ylen Elävä arkisto: Uusi oppilas tarkkikselle * Ylen Elävä arkisto: Tarkkis: Harvinaisen rauhallista * Ylen Elävä arkisto: Tarkkis ja Kaatis näyttävät koulun pahojen poikien haavoittuvuuden * Yle Areena: Tarkkis Luokka:1980-luvun nuortendraamasarjat Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:Suomalaiset komediasarjat Luokka:Nuortensarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat Luokka:Televisiosarjat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Televisiosarjat ystävyydestä
Uffizi

Uffizi () on Firenzessä Italiassa sijaitseva palatsi, jossa toimii yksi maailman tunnetuimmista taidegallerioista. [ { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q51252", "properties": { "stroke": "#F4A460", "stroke-width": 3, "stroke-opacity": 1, "fill": "#F4A460"} } ] Giorgio Vasarin suunnittelema rakennus tehtiin alun perin vuosina 1560–1580 virastoiksi () herttua Cosimo I de’ Medicin hallinnolle. Jo vuonna 1581 rakennuksessa alettiin esitellä Medici-suvun taideaarteita. Kokoelmat lahjoitti Toscanan valtiolle viimeinen Medici-suvun edustaja Anna Maria Luisa de’ Medici vuonna 1743 sillä ehdolla, että ne säilytetään Toscanan pääkaupungissa Firenzessä. Galleriassa on esillä sadoittain maalauksia ja veistoksia antiikin ajoista renessanssitaiteen helmiin. Niiden joukossa on muun muassa Giotton, Tizianin, Piero della Francescan, Botticellin ja Michelangelon teoksia. Kokoelmiin kuuluu myös veistoksia, antiikkiesineitä sekä yli satatuhatta piirrosta ja grafiikan lehteä. ==Otteita Uffizin kokoelmista== Seuraavassa vain pieni osa Uffizin kokoelmien maalauksista: * Cimabue (Maestà) * Duccio di Buoninsegna (Maestà) * Giotto (Ognissantin Madonna, Badian polyptyykki) * Simone Martini (Marian ilmestys) * Paolo Uccello (San Romanon taistelu) * Piero della Francesca (Herttua Federico da Montefeltron ja herttuatar Battista Sforza Urbinolaisen diptyykki) * Fra Filippo Lippi (Madonna, Jeesus-lapsi ja kaksi enkeliä) * Sandro Botticelli (Kevät, Venuksen syntymä, Kuninkaiden kumarrus ja muita) * Hugo van der Goes (Portinarin triptyykki) * Leonardo da Vinci (Kristuksen kaste, Marian ilmestys, Kuninkaiden kumarrus) * Piero di Cosimo (Perseus vapauttaa Andromedan) * Albrecht Dürer (Kuninkaiden kumarrus) * Michelangelo (Doni Tondo - Pyhä perhe) * Rafael (Tiklimadonna, Paavi Leo X kardinaalien Giulio de' Medicin ja Luigi de' Rossin seurassa) * Tizian (Flora, Urbinon Venus) * Parmigianino (Pitkäkaulainen Madonna) * Caravaggio (Bacchus, Iisakin uhraus, Medusa) * Agnolo Bronzino (Eleanora di Toledo ja hänen poikansa, Bian muotokuva, Lucrezia Panciatichi) ===Vasari-käytävän omakuvia=== Kuva:Diegovelazquezselfportrait.jpg|Diego Velázquez, 1643. Kuva:Lebrun, Self- portrait.jpg|Élisabeth Vigée Le Brun, 1790. Uffizin galleriasta on yhteys Palazzo Pittiin Vasarin-käytävän kautta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Uffizin gallerian sivusto Luokka:Firenzen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Italian taidemuseot