EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
King Krule

Archy Ivan Marshall (s. 24. elokuuta 1994), tunnetaan paremmin taiteilijanimellään King Krule, on englantilainen laulaja ja tuottaja. Hän aloitti musiikin äänittämisen nimellä Zoo Kid vuonna 2010, mutta muutti nimekseen King Krule seuraavana vuonna. Hän on julkaissut nimen alla kaksi studioalbumia. Hän käytti nimensä inspiraationa Donkey Kong -pelisarjan King K. Rool -hahmoa. King Krulen ja rnb-laulaja Frank Oceanin kollaboraatiosta on liikkunut paljon huhuja ja Frank pyysi Krulea äänittämään sanoituksia Blonde- albumille, mutta Krule uskoo, ettei Frank pitänyt niistä. Hän on myös tuottanut kappaleen Death Whistles Earl Sweatshirtille. Krule on myös vieraillut Ratkingin ja Mount Kimbien kappaleilla. Pitchfork: King Krule on Music He Wrote for Frank Ocean: “I Don’t Think He Liked It” (21.8.2017) Lapsena Krule tykkäsi tehdä musiikkia niin paljon ja hän myöhästyi niin paljon koulusta, että sosiaalipalvelut uhkasivat Krulen vanhempia vankilatuomiolla. Hänet hyväksyttiin 14-vuotiaana BRIT Schooliin, joka keskittyy luovaan taiteeseen ja teknologiaan. Hän alkoi julkaisemaan musiikkia Bandcamp- sivustolle vuosina 2010–2011, jonka jälkeen True Panther -levy-yhtiö huomasi hänen lahjakkuutensa ja julkaisi King Krule EP:n vuonna 2011. Rolling Stone: King Krule: Rock's Coolest New Crank Sounds Off (21.11.2017) Hän oli myös vuonna 2013 ehdolla BBC Sound -kilpailussa. BBC: BBC Sound Of: Past Nominees == Diskografia == Studioalbumit * 6 Feet Beneath The Moon (2013) * A New Place 2 Drown (nimellä Archy Marshall) (2015) * The OOZ (2017) * Man Alive! (2020) * Space Heavy (2023) EP:t * U.F.O.W.A.V.E (2010) * Out Getting Ribs/Has This Hit? 12" (2010) * King Krule EP (2011) * Rock Bottom/Octopus 12" (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gangneung

Gangneung (, hanja: 江陵市) on kaupunki Etelä-Koreassa Gangwonin provinssissa, ja se on provinssin kolmanneksi suurin kaupunki. Vuonna 2012 kaupungin asukasluku oli 219 274. Vuonna 2018 kaupunki oli mukana talviolympialaisissa, sillä kaupungissa järjestettiin kisojen kaikki jäätapahtumat. Gangneungissa on lämpimintä heinä- ja elokuussa, jolloin päivän keskilämpötila on 21–28 °C. Viileintä on tammikuussa, jolloin päivän keskilämpötila on −3–5 °C. Sateita saadaan ympäri vuoden. Sateisinta on heinä-, elo- ja syyskuussa, ja niiden aikana sataa noin 690 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 1 400 millimetriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gangneungin verkkosivut *
Sadie Sink

Sadie Elizabeth Sink (s. 16. huhtikuuta 2002 Brenham, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Sink aloitti näyttelemisen teatterissa 7-vuotiaana. Hän esiintyi muun muassa näytelmissä Annie (2012–2014) ja The Audience (2015). Hän teki televisiodebyyttinsä vuonna 2013 draamasarjassa Americans ja elokuvadebyyttinsä vuonna 2016 urheiluelokuvassa Chuck. Läpimurtonsa hän teki vuonna 2017 scifi-kauhusarjassa Stranger Things, jossa hän esittää Max Mayfieldiä. Sitemmin hän on esiintynyt muun muassa kauhuelokuvissa Eli (2019), Fear Street – Osa 2: 1978 (2021) ja Fear Street – Osa 3: 1666 (2021), lyhytelokuvassa All Too Well: The Short Film (2021) sekä draamaelokuvassa The Whale (2022). Sinkillä on nuorempi sisko nimeltään Jacey ja kolme veljeä: Caleb, Spencer ja Mitchell. Hänen vanhempiensa nimet ovat Casey ja Lori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Air Francen lento 358

Air Francen lento 358 oli Air Francen kansainvälinen reittilento Ranskasta Torontoon, Kanadaan. Yrittäessään laskeutua kone ajoi yli kiitotieltä ja putosi pellolle. Kaikki koneessa olleet 309 matkustajaa ja miehistön jäsentä selvisivät. == Onnettomuuden kulku == Lento lähti Charles de Gaullen kansainväliseltä lentoasemalta kello 13:32. Koneen lähestyessä määränpäätään ulkona oli sateista. Kone sai luvan laskeutua kiitotielle 24L. Koneen laskeuduttua miehistö ei kyennyt pysäyttämään konetta ajoissa, ja kone saavutti 2 743 metriä pitkän kiitotien päädyn. Kone ajoi läpi lentoaseman turva-aidasta, törmäsi maahan ja liukui mäkeä alas 200 metriä, kunnes pysähtyi ja syttyi palamaan. Kaikki koneessa olleet saatiin evakuoitua. Kone putosi vain kymmenien metrien päähän ruuhkaisesta valtatiestä, joka aiheutti tiellä tukkeutumisen. == Onnettomuuden syy == Eräät silminnäkijät kertoivat koneeseen osuneen salama hieman ennen laskeutumista. Onnettomuuden syyksi todettiin kuitenkin liian myöhäinen suihkujarrujen aktivointi, koska pilotti, joka ei lentänyt, oli jättänyt jarrun aktivoimatta, ja lentävä pilotti oli aktivoinut sen liian myöhään. Matkustajat Kansalaisuus Yhteensä 104 101 19 14 8 7 6 6 4 4 3 3 2 2 2 2 2 2 2 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 1 Yhteensä 297 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Kanadassa Luokka:Toronton historia
Caleb McLaughlin

Caleb McLaughlin (s. 13. lokakuuta 2001 Carmel, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki läpimurtonsa näytellessään Lucas Sinclairia jännitystieteissarjassa Stranger Things. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
52 kammioo

__NOTOC__ 52 kammioo on suomalaisen hip-hop artisti Tapani Kansalaisen kolmas studio-albumi, jonka julkaisi Monsp Records 12. tammikuuta 2018. Katintavara: Tapani Kansalainen - 52 Kammioo == Kappaleet == # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Tapani Kansalaisen albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit
Dacre Montgomery

Dacre Montgomery (s. 22. marraskuuta 1994 Perth, Länsi-Australia) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa vuoden 2017 elokuvassa Power Rangers ja Stranger Things -televisiosarjassa.Dacre Montgomery -IMDb-profiili == Filmografia == === Elokuvat === * Betrand the Terrible (2011) * Godot's Clinic (2015) * A Few Less Men (2017) * Power Rangers (2017) * Better Watch Out (2017) * Broken Hearts Gallery (2020) === Televisio === * Stranger Things (2017–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
UKK-palkinto

UKK-palkinto on Urho Kekkosen nimeä kantava tunnustuspalkinto. Tunnustuspalkinnon jakamisesta päättää Urho Kekkosen 70-vuotisjuhlasäätiön hallitus. Säätiön perustivat ulkoasiainhallinnon henkilöstön jäsenet vuonna 1971. == Palkitut == * Keijo Korhonen (1973) * Bengt Broms ja Juhani Suomi (1975) * Harto Hakovirta ja Juhani Mylly (1979) * Tuomo Polvinen ja Jukka Nevakivi (1981) * Juhani Paasivirta (1985) * Mauno Jokipii (1987) * Osmo Jussila (1989) * Max Jakobson (1990) * Martti Ahti ja Kimmo Ikonen (1991) * Kimmo Kiljunen (1992) * Jyrki Iivonen (1993) * Klaus Törnudd ja Kimmo Rentola (1994) * Martti Koskenniemi, Heikki Mikkeli ja Martti Turtola (1995) * Matti Klinge (1996) * Jari Leskinen (1997) * Jaakko Iloniemi ja Tuomas Forsberg (1998) * Raimo Väyrynen ja Christer Pursiainen (1999) * Juhani Suomi (2000) * Erkki Toivanen ja Matti Lackman (2001) * Seppo Hentilä ja Jukka Kokkonen (2003) * Tuomo Polvinen ja Max Engman (2004) * Unto Hämäläinen ja Maria Lähteenmäki (2005) * Jussi Pekkarinen ja Juha Pohjonen: Ei armoa Suomen selkänahasta: Ihmisluovutukset Neuvostoliittoon 1944–1981 (2006) * Seppo Zetterberg (2007) * Helena Rytövuori-Apunen: Unionin ajan idänpolitiikka (2008) * Timo Soikkanen: Presidentin ministeriö 1956–1981 (2009) * Mirkka Lappalainen: Susimessu: 1590-luvun sisällissota Ruotsissa ja Suomessa (2010) * Markku Kuisma (2011) * Rauli Virtanen (2012) * Teemu Keskisarja ja Keijo Korhonen (2013) * Markku Jokisipilä ja Janne Könönen (2014) * Aleksi Mainio (2015) * Esko Seppänen (2016) * Heikki Talvitie (2017) * Kristiina Kalleinen (2018) * Marek Fields: Lännestä tuulee: Britannian ja Yhdysvaltojen propaganda kylmän sodan Suomessa (2020) * Arto Mansala ja Jukka Pesu (2021) * Juha-Matti Ritvanen (2022) * 2023: Mikko Virta: Operaatio Kekkonen – Lännen agentit Tamminiemen sisäpiirissä (2022) Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset palkinnot Luokka:Urho Kekkosen kunnianosoitukset
Tiburón-luokka

Tiburón-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1950-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka. ==Suunnittelu == Alus oli 21,5 metriä pitkä ja sen leveys ja syväys olivat 2,7 metriä. Aluksen uppouma oli pinnalla 78 tonnia ja sukellettaessa 81 tonnia. Alusten voimanlähteenä oli yksiakselinen Pegaso-dieselmoottori, joka tuotti 4 000 hevosvoimaa pinta- ajossa, ja sukelluksissa 400 hevosvoiman sähkömoottori. Pinta-ajossa aluksen maksiminopeus oli kymmenen solmua ja sukelluksissa 14,5 solmua. Aseistuksena aluksella oli kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Aluksella oli viiden hengen miehistö.Gardiner, Robert s. 437 == Alukset == Tiburón-luokan sukellusveneet Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo SA51 Cartagena 1958 alusluettelosta 1977 museoitu SA52 Cartagena 1958 alusluettelosta 1977 museoitu ==Lähteet== * === Viitteet === *
Kisakenttä

Kisakenttä oli vuosina 1911–1998 ilmestynyt urheiluaiheinen aikakauslehti. Lehden perusti ja alkuvuosina sitä toimitti Anni Collan. Ensimmäisessä numerossa sen tarkoitukseksi ilmoitettiin ruumiillisen kasvatuksen edistäminen, jotta elämä tulisi rikkaammaksi ja työ sujuisi paremmin. Lehdessä julkaistiin muun muassa liikuntakasvatusaiheisia kirjoituksia, leikkejä, lauluja nuotteineen sekä ajankohtaisia kirjoituksia liikunnan, urheilun ja terveyskasvatuksen aloilta. Collan julkaisi myös partiota koskevia kirjoituksia, vaikka partioliike oli autonomian aikana kielletty. Vuoden 1921 ensimmäisestä numerosta alkaen lehden ilmoitettiin olevan Suomen Naisten Liikuntokasvatusliiton äänenkannattaja. Lehden pitkäaikaisena päätoimittajana 1930-luvulta 1980-luvulle oli Liisa Orko. Myöhemmin lehteä julkaisi Suomen voimistelu- ja liikuntaseurat (SVoLi), joka lopetti sen julkaisemisen vuonna 1998. Puheenjohtaja Aitkoski-Catonin mukaan lehti ei viestittänyt SVoLin nimeä. Se ei myöskään ollut taloudellisesti kannattava. == Keskustelu naisten kilpaurheilusta Kisakentässä == Ensimmäisenä ilmestymisvuonnaan 1911 Kisakenttä julkaisi useita kirjoituksia urheilu- ja kilpailuaatteesta. Monet kirjoittajat suhtautuivat kriittisesti kilpaurheiluun ylipäätään ja pitivät sen yleistymistä naisten keskuudessa riskinä, vaikkakin todettiin kilpailuilla olevan motivoiva vaikutus. Asiaa puitiin uudelleen kiertokyselyssä vuonna 1928. Sen tarkoitus oli selvittää, pitäisikö Suomen Naisten Liikuntokasvatusliiton muuttaa kilpaurheilulle kielteistä kantaansa, miten liiton tulisi suhtautua kilpaileviin naisiin, mitkä lajit olisivat sopivimpia ja kannattaako liiton jättäytyä ulkopuolelle, jos kilpailut näyttävät tuottavan tuloja järjestäville liitoille. Työväen urheiluliitolla oli tuolloin yleisurheilussa kilpailutoimintaa naisille. Mielipiteet jakautuivat. Osa vastusti etenkin naisten kilpaurheilua edelleen ja kannatti pitäytymistä urheilumerkkien suorittamisessa, mutta esimerkiksi TUL:n Elina Jääskeläinen puolsi naisten kilpaurheilua voimakkaasti ja vertasi suhtautumista jazziin, tupakoimiseen ja ryyppäämiseen, jotka hänen mielestään yleinen mielipide oli hyväksynyt naisillekin. Osa vastaajista vierasti ajatusta kilpailusta mutta piti omaa näkemystään mahdollisesti vanhanaikaisena. Arvo Wartia katsoi naisvapautuksen jo ratkaisseen kysymyksen sopivuudesta. Kustaa Levälahden mielestä sopivuutta ei voitu ratkaista teoreettisella keskustelulla vaan selvittää asia kokeellisesti laajentamalla kilpailutoimintaa. Lauri Pihkala yritti viivyttää asiaa eri perusteilla. Väinö Laherma arvioi, että naisten yhteiskunnallinen asema ei ole ollut omiaan innostamaan urheiluun ja että asiaa täytyy erityisesti tukea. Ivar Wilskman ilmoitti, että hän ei ole saanut naisten kilpailujen seuraamisesta esteettistä nautintoa. Ainikki Kivi ironisoi kielteisiä näkemyksiä ilkeämielisten miesten ja vanhahkojen naisten puheina ja kysyi, kuka naiivisti uskoo naisten tyytyvän urheilumerkkiin, kun kilpailussa on tarjolla liemikauha, laakeriseppele tai herätyskello. == Lähteet == Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomalaiset urheilulehdet
Foca-luokka

Foca-luokka oli Espanjan laivaston kahden 1950-luvun lopulla valmistetun aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka. ==Suunnittelu == Saksan toisen maailmansodan lopun aikaisiin Seehund-luokan alusten suunnitelmiin pohjautunut alus oli 13,9 metriä pitkä ja sen leveys oli 1,8 ja syväys 1,5 metriä. Aluksen uppouma oli pinnalla 16 tonnia ja sukellettaessa 20 tonnia. Alusten voimanlähteenä oli yksiakselinen Pegaso-dieselmoottori, joka tuotti 160 hevosvoimaa pinta-ajossa, ja sukelluksissa 110 hevosvoiman Siemens- sähkömoottori. Pinta-ajossa aluksen maksiminopeus oli 9,2 solmua ja sukelluksissa 12 solmua. Aluksen toimintamatkan ollessa 700 merimailia seitsemän solmun nopeudella. Aseistuksena aluksella oli kaksi 533 millimetrin torpedoputkea. Aluksella oli kolmen hengen miehistö.Gardiner, Robert s. 437 == Alukset == Foca-luokan sukellusveneet Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo SA41 Cartagena 1957 alusluettelosta 1971 museoitu SA42 Cartagena 1957 alusluettelosta 1971 museoitu ==Lähteet== * === Viitteet === *
Maria Lasonen-Aarnio

Maria Lasonen-Aarnio (s. 1979) on suomalainen filosofi, joka toimii filosofian professorina Helsingin yliopistossa. Hänen tutkimusalojaan ovat erityisesti filosofinen tietoteoria ja mielenfilosofia. Ennen filosofian opintoja Lasonen- Aarnio opiskeli ensin vuoden musiikkitiedettä keskittyen säveltämiseen. Hän valmistui Helsingin yliopistosta 2002 ja Oxfordin yliopistosta 2005, missä hän myös väitteli filosofian tohtoriksi 2010. Lasonen-Aarnio toimi vuodesta 2010 apulaisprofessorina Michiganin yliopistossa ja vuosina 2015–2018 lähtien urapolku (tenure track) -toimessa (associate professor). Hän siirtyi Helsingin yliopistoon saatuaan syksyllä 2017 Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) tutkimushankerahoituksen Success and Competence in Epistemology and Beyond -projektiin. Vuonna 2014 Lasonen-Aarnio sai Sanders Prize in Philosophy of Mind -palkinnon. Hänelle myönnettiin Suomalaisen Tiedeakatemian Humanistipalkinto vuonna 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maria Lasonen-Aarnion verkkosivut * Maria Lasonen-Aarnio Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * Lasonen-Aarnion sivu Michiganin yliopistossa * Lasonen- Aarnion Philpapers-sivu Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet
Aiolialainen murre

Aiolialainen murre () oli yksi muinaiskreikan päämurteista tai oikeammin murreryhmistä. Aiolialaisia murteita puhuttiin aiolialaisten heimojen alueilla, ja ne ovat saaneet nimensä Aioliin alueesta Vähässä-Aasiassa.Méndez Dosuna, J.: ”The Aeolic dialects”. Teoksessa == Historia == Aiolialaisia murteita puhuttiin alun perin Thessalian ja Boiotian alueilla Attikan luoteispuolella. Näiltä alueilta lähteneet asuttajat perustivat siirtokuntia Aioliin alueelle Vähän-Aasian luoteisosaan noin 1000-luvulta eaa. alkaen, ja näin murre levisi myös sinne. Lesbos oli merkittävin Aioliin saarista. Lesboksella aioliin murretta käyttivät runoudessaan muun muassa Alkaios ja Sapfo, Boiotiassa puolestaan Korinna. == Alaryhmät == Aiolialaisten murteiden alaryhmiä olivat: * Boiotian murteet. Saivat vaikutteita läntisen Kreikan murteista sekä Attikan murteesta. * Thessalian murteet. Saivat länsiosissa vaikutteita läntisen Kreikan doorilaisista murteista; itäosissa Pelasgiotiin alueella vaikutus oli vähäisempää. * Lesboksen ja muun Vähän-Aasian murre. Sai vaikutteita joonialaisesta murteesta. == Piirteitä == Yhteisiä * Labiovelaarien muuttuminen labiaaleiksi ennen vokaalia, *kw, *gw, *gwh > . * Perfektin partisiipin pääte (-ōn), (-ontos). * Kolmannen deklinaation datiivin monikon pääte (-essi). * Lukusanan 'yksi' feminiinimuoto (ia) = (mia). * Patronyymien adjektiivipääte (-(e)ios). Boiotian murteessa * Vokaalit ja diftongit muuttuivat nykykreikassakin esiintyvään suuntaan suhteellisen varhain, esim. [ai] > [ē], [ei]/[ey] > [ē] > [ī], [oi] > [ȳ] > [ī]. Thessalian murteessa * Muutoksia aksentoinnissa, muun muassa aksentin muuttuminen painoon perustuvaksi. * Atemaattisen infinitiivin pääte (-men) myös temaattisissa verbeissä. Lesboksen murteessa * Muutoksia aksentoinnissa. * Pääte (-ti) > (-si) kuten jooniassa. == Lähteet == Luokka:Aiolialaiset Luokka:Muinaiskreikan murteet
Luvanjärvi

Luvanjärvi on Kainuussa Hyrynsalmella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 840 hehtaaria eli 8,4 neliökilometriä. Se on 7,4 kilometriä pitkä ja 2,6 kilometriä leveä. Sillä on laaja ja yhtenäinen järvenselkä, joka ulottuu järven länsipäästä sen itäpäähän. Järven keskellä on kapeikko, jossa järven leveys on 650 metriä. Kapeikon länsipuolesta on käytössä nimi Niskanselkä. Järven länsipäässä näkyy järvelle Myhkyrin vaara, jonka laki kohoaa 65 meriä vedenpinnan yläpuolelle. Etelärannasta 400 metrin päässä sijaitsee Kypäräsaaren kohdalla Kypärävaara, joka kohoaa yli 80 metrin korkeudelle. Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 8 hehtaaria, mikä on noin 0,9 % järven kokonaispinta-alasta. Karttaan nimetyt saaret ovat lännestä alkaen lueteltuina Jokisaari, Niskansaari, Tirro, Kypäräsaari, Selkäsaari ja Nuottisaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 39 miljoonaa kuutiometriä eli 0,039 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 24 metriä. Syvin kohta sijaitsee Niskanselällä, jossa järven pituussuuntainen syvänne sijaitsee. Syvänteen länsipäässä on 24 metriä syvää, mutta muualla syvänteessä 20–22 metriä syvää. Järven itäpuolella on yleensä 3–6 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 30 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Rantojen asutus on harvaa haja-asutusta ja sinne on rakennettu lisäksi alle 50 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet seututieltä 904, joka ohittaa järven kauempaa sen eteläpuolelta, tai seututieltä haarautuvalta ja järven kiertävältä yhdystieltä 19241. Järven rannoilla tai niiden läheisyydessä on vain Kypärävaaran kylä ja Tololanniemen ja Ollilanniemen kulmakunnat. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Luvanjärven alueella (59.72), jonka Luvanjärven lähialueeseen (59.722) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 170,7 metriä mpy. Valuma-alue saa pääosan vedestään Mikitänjärven alueelta (59.73), missä sijaitsevat lähimpänä Ilvesjärvi (148 ha) ja Jokilampi (11 ha) ja nimenä tuttu Mikitänjärvi (915 ha), ja Kokkojoen valuma-alue (59.76), jonka pääjärvi on Kokkojärvi (383 ha). Luvanjärven lähialueella ei ole muita yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea kuin Luvanjärvi. Järven laskujoki on 700 metriä pitkä Luvankoski, joka laskee Niemelänjärveen (221 ha). == Lähteet == Luokka:Hyrynsalmen järvet Luokka:Luvanjoen valuma-alue
Eränkävijät

Eränkävijät on suomalainen Yle TV1:llä esitetty luonto-ohjelma, jossa seurataan suomalaisten eränkävijöiden metsästystä, kalastusta ja muita luontoharrastuksia. Sarjan on YLE TV1:lle luonut ja käsikirjoittanut Teemu Hostikka. Sarjan 1. tuotantokausi esitettiin vuonna 2016. Sarja on myyty yli 30 maahan nimellä Love of the Wild. Sarja voitti parhaan TV-ohjelman Kultainen Venla -palkinnon 2017 ja Paras esiintyjä -palkinnon 2018. Palkintoja olivat noutamassa vuonna 2017 Aki Huhtanen, Äijä-koira ja Teemu Hostikka. Vuonna 2019 Eränkävijät voitti Paras lifestyleohjelma -Venlan, ja vuonna 2020 Paras esiintyjä -Venlan. Sarjan 8. tuotantokausi alkaa 1. lokakuuta 2023. == Eränkävijät == * Aki Huhtanen 2016–2022, 2023– * Emilia Laitinen 2017–2021 * Riikka Aaltonen 2016–2020 * Manu Soininmäki 2017– * Tero Lehti 2017– * Tuomo Turunen 2016–2017 * Ari Turunen 2016-2017, 2019 * Riitta Ahmasalo 2018 * Tomi Ahmasalo 2018 * Aleksi Klytseroff 2019 * Sanna Kokko 2016–2019, 2021 * Antti Kokko 2016–2019, 2021 * Johannes Lehtomäki 2020–2022 * Paavo Lehtomäki 2020–2022 * Joonas Mourujärvi 2020 * Marjo Kämäräinen 2020– * Pinja Kämäräinen 2020– * Yifeng Li 2021 * Juuso Huhtala 2021 * Eliel Ikonen 2022 * Mikko Karjalainen 2022– * Mikko Kettunen 2022– * Teemu Sirkkala 2022– * Mima Jämsä 2022– * Milla Ristonmaa 2023– * Samuli Hämäläinen 2023– == Lemmikit == * Äijä 2016–2022, 2023– (Aki & Emilia) *Mörö 2019–2021 (Aki & Emilia) * Sukka 2017–2019 (Antti & Sanna) * Hopi 2017–2019, 2021 (Antti & Sanna) * Okariina 2016–2019 (Antti & Sanna) * Navajo 2016–2021 (Antti & Sanna) * Synkkä 2021 (Antti & Sanna) * Jehu 2016–2017 (Ari & Tuomo) * Taiga 2017 (Riikka) * Cerro 2018 (Riitta ja Tomi) * Háldi 2018 (Riitta ja Tomi) * Koonjâl 2018 (Riitta ja Tomi) * Hubert 2019 (Ari) * Ässä 2020 (Joonas) * Romu 2020–2022 (Johannes & Paavo) * Alli 2020–2022 (Johannes & Paavo) * Ulpu 2022 (Johannes & Paavo) * Riski 2022 (Johannes & Paavo) * Atlas 2022 (Eliel) * Abby 2022– (Mima & Teemu) * Pablo 2023– (Marjo & Pinja) == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Muinainen makedonia

Muinainen makedonian kieli oli muinaiskreikalle läheistä sukua ollut kieli tai muinaiskreikan murre, jota puhuttiin antiikin aikana Makedonian valtakunnassa.Panayotou, A.: ”The position of the Macedonian dialect”. Teoksessa Nykyinen slaavilaisiin kieliin kuuluva makedonian kieli ei ole muinaisen makedonian jälkeläinen. == Suhde kreikan kieleen ja murteisiin == Makedonialaiset käyttivät makedonian kieltä jo kauen ennen kuin Makedonian valtakunnasta tuli suuri tekijä alueen politiikassa. Tutkijat ovat olleet erimielisiä makedonian suhteesta kreikan kieleen. Erään näkemyksen mukaan makedonia oli erillinen kieli, joka oli sukua illyrialaisten ja traakialaisten kielille. Toisen näkemyksen mukaan makedonia oli kuitenkin yksi luoteiskreikkalaisista murteista eli doorilaisista murteista termin laajassa merkityksessä. Muun muassa niin kutsutun Pellan kiroustaulun kieli sekä monien Makedoniasta löydettyjen varhaisten piirtokirjoitusten kieli on doorilaista kreikkaa. Myös Makedoniassa käytetty nimistö vaikuttaa olleen kreikkalaista. Makedonian murteessa saattoi kuitenkin olla illyrialaisia ja traakialaisia vaikutteita. Ateenalaisille ja muille kreikkalaisille makedonian murre oli ilmeisesti vain rajallisesti ymmärrettävissä, ja sitä kuvattiin ”barbaariseksi”. Makedoniaa kirjoitettiin kreikkalaisella kirjaimistolla. Filippos II teki klassisella kaudella 300-luvulla eaa. attikalaisesta kreikasta Makedonian valtakunnan virallisen kielen. Makedonian valloitusten kautta tämä muoto levisi laajalle alueelle ja oli keskeisenä osatekijänä hellenistisellä kaudella kehittyneessä koinee-kreikassa. == Lähteet == Luokka:Euroopan kuolleet kielet Luokka:Makedonian valtakunta Luokka:Muinaiskreikan murteet
Pamfylian murre

Pamfylian murre (pamfylialainen kreikka) oli yksi muinaiskreikan murteista. Sitä puhuttiin Pamfyliassa Vähän-Aasian etelärannikolla. Murre perustui useisiin eri kreikkalaisiin murteisiin, mutta se tunnetaan kreikan päämurteita huonommin.Panayotou, A.: ”Pamphylian”. Teoksessa == Historia == Pamfylia sijaitsee Vähän-Aasian etelärannikolla Kyproksen luoteispuolella. Pamfylian murre perustui useisiin eri kreikkalaisiin murteisiin: länsikreikkalaisiin murteisiin, arkadokyproslaiseen murteeseen sekä aiolialaiseen murteeseen. Tämä on todennäköisesti seurausta siitä, että alueelle tuli kreikkalaisia siirtokuntalaisia eri alueilta, pääosin Peloponnesokselta. Lisäksi murre sai paljon vaikutteita anatolialaisista kielistä todennäköisesti alkuperäisen ei- kreikkalaisen väestön opittua kreikkaa huonosti, mikä puolestaan saattoi lopulta muuttaa koko kreikan kieltä alueella. Koska Pamfylian alue oli maantieteellisti suhteellisen erillään muista kreikkalaisista alueista, murre säilytti joitakin arkaaisia piirteitä muita murteita paremmin. Vastaavasti hellenistisellä kaudella murre vaikuttaa säilyneen erillisenä muita murteita pidempään, kun kreikka yleisesti kehittyi kohti koinee-kreikkaa. == Piirteitä == Pamfylian murteen piirteitä olivat muun muassa: * Alkuperäisen ääntämisen perustuminen ensisijaisesti arkadokyproslaiseen murteeseen, jossa on ollut länsikreikkalaista ja aiolialaista vaikutusta. * Anatolialaisten kielen suuri vaikutus erityisesti ääntämiseen. * Morfologian perustuminen aiolialaiseen murteeseen. * Ylimääräisten /b/-äänteiden (ja -kirjainten) yleisyys vokaalien edellä suhteessa muihin murteisiin. * Datiivin monikon pääteet (-oisi), (-aisi) ja (-essi). * Datiivin käyttö genetiivin sijasta ablatiivisessa käytössä. * Prepositio (perti) = (pros). * Aakkostossa pamfylialainen digamma äänteelle [w] tavallisen digamman ja beetan ohella; sekä pamfylialainen sampii äänteelle [ts] ja myöhemmin [ss]. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Muinaiskreikan murteet
Jyväskylän teknillinen seura

Jyväskylän Teknillisen Seuran (JTS) tarkoituksena on toimia Jyväskylässä ja sen lähiseuduilla asuvien jäsentensä yhdyssiteenä. Vuonna 1901 perustetun seuran jäseneksi voivat liittyä teknillisen korkeakoulututkinnon suorittaneet diplomi-insinöörit, arkkitehdit, lisensiaatit ja tekniikan tohtorit sekä muut alueella merkittävästi teknisiin tieteisiin vaikuttavat henkilöt.Jyväskylän Teknillisen Seuran kotisivu Vuosisadan alussa Jyväskylän teknillinen seura oli paikkakunnan kehityksen moottori ja herrainkerho. Seuran piikkiin menivät tuolloin Jyväskylän asemakaava, vesi- ja viemäröinti, sähköistyminen ja teknillisen päätöksenteon organisointi. Jyväskylän yliopiston emeritusprofessorin Ilkka Nummelan kokoama Jyväskylän teknillisen seuran 110-vuotishistoriikki käsittelee seuran vaiheita erityisesti Jyväskylän kaupungin modernisoijana, mutta myös aktiivisena teknillisen alan vapaa- aikaorganisaationa.Teknet 110-vuotishistoriikki JTS järjestää jäsenistölleen yritysvierailuja, seminaaritapahtumia, koulutustilaisuuksia sekä perinteikkäitä juhlia. Seura on myös TEK:n alueseura Keski-Suomen alueella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teknologiajärjestöt
Grace VanderWaal

Grace VanderWaal (s. 15. tammikuuta 2004 Kansas City) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja ukulelen soittaja. Hän nousi julkisuuteen voitettuaan America's Got Talent -kykykilpailun kauden 11. Hän julkaisi voiton jälkeen EP:n "Perfectly Imperfect", joka nousi parhaimmillaan sijalle 9 Billboard TOP200 -listalla. Ensialbuminsa Just The Beginning VanderWaal julkaisi 3. marraskuuta 2017. Albumi nousi parhaimmillaan Billboardin TOP200 listalla sijalle 21. VanderWaal on myös aloittanut näyttelijänuransa ja hän näyttelee pääosaa Disneyn elokuvassa Stargirl. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helena Anttonen

Helena Tarja Marjut Anttonen (s. 2. kesäkuuta 1952 Simpele) on suomalainen ohjaaja, dramaturgi ja kirjailija, joka on toiminut myös usean eri teatterin johtajana. == Henkilöhistoria ja ammattiura == Helena Anttonen syntyi paperityöntekijä Pentti Anttosen ja siivooja Kaarina Anttosen perheeseen. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1981–1994 oli Heikki Pursiainen ja toinen vuodesta 1992 on Markku Pulli. Anttonen tuli ylioppilaaksi 1972 ja suoritti dramaturgin tutkinnon 1977. Hän oli dramaturgi MTV-teatterissa 1977–1978 ja Televisioteatterissa 1980–1982. Anttonen toimi johtajana Penniteatterissa 1983–1986, Teatteri Pienessä Suomessa 1986–1988, Kajaanin kaupunginteatterissa 1988–1995 ja Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1995–2002. Hän sai Oulun läänin taidemitalin vuonna 1995. == Teoksia == === Murrekirjoja === Anttonen on kääntänyt karjalanmurteelle: * Mie rakastan sinnuu, karjalaks, valikoima rakkausrunoja, Minerva, 2006 * Carl Barks: Kaik lutviutuup, Disney- murrealbumi, Sanoma Magazines Finland, 2004 === Näytelmiä === Anttonen on paitsi dramatisoinut ja ohjannut, myös kirjoittanut useita näytelmiä: * Harmony sisters, musiikkinäytelmä, 2017 * Katalonian iloiset rouvat, komedia, 2017 * Piaf, musiikillinen esitys, 2017 * Terijoella, draama, 2017 * Wolkoffin talossa, draama, 2013 * Iiris rohkea, musiikki-, nuorten- ja lastennäytelmä, 2012 * Maire, draama, 2012 * Silva ja Huru-ukot, komedia, 2001 * Huru-ukot, komedia, 1998 * Missä olit kun Kennedy ammuttiin?, musiikkinäytelmä, 1996 * Pasilan pähkinänsärkijä, lastennäytelmä, 1988 * Herra Suden maagillinen teatteri, lastennäytelmä, 1986 * Tuhkimo, lastennäytelmä, 1985 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka: Suomalaiset dramaturgit Luokka: Kajaanin kaupunginteatterin johtajat Luokka: Suomentajat Luokka: Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka: Suomalaiset murrekirjailijat Luokka: Vuonna 1952 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Toni Haikonen

Toni Haikonen (s. 1971 Rovaniemi) on suomalainen moottorikelkkailija. Kansainvälisesti tunnetuksi hän tuli Pohjois-Amerikassa. Kilpailuissa hän niitti mainetta erityisesti rajulla ajotyylillään. Haikonen ajoi hyppyyn täyttä vauhtia ja lensi pidemmälle kuin moni muu kilpailija. Hän vaikutti snowcrossin nopeaan kehitykseen 90-luvun puolivälissä. == Varhaiset vuodet == Toni Haikosen ollessa 4-vuotias hänen perheensä muutti Kemijärvelle. Tonin isä Raimo kisasi silloin snowcrossissa, ja perhe kävi usein katsomassa kisoja. Jo nuorella iällä Haikonen unelmoi ammattiurasta moottorikelkkailijana. Hän aloitti kelkkailun 9-vuotiaana ja motocrossin 13-vuotiaana. Ensimmäisiin snowcross-kisoihin Haikonen otti osaa 12-vuotiaana. Hän tuli kisojen viimeiseksi: kelkka lopetti toimintansa 100 metriä ennen maalia, ja Haikonen tippui ensimmäiseltä sijalta viimeiseksi, kunnes moottori alkoi taas toimia. == Ura == Vuosina 1983-1992 Haikonen kilpaili Euroopassa. Vuonna 1993 hän muutti Yhdysvaltoihin 22-vuotiaana, jolloin unelma ammattikelkkailijan urasta kävi toteen. Pohjois-Amerikan snowcrossissa Haikonen sai nimen "Flying Finn", Lentävä suomalainen. 11 vuotta tuli Tonilla taukoa kisaamiseen, kun hän vasta 41-vuotiaana palasi snowcrossin pariin, tällä kertaa kuitenkin harrastajana. Asuessaan Floridassa Toni ei nähnyt lunta 7:n vuoden aikana. == Saavutukset == * 1990 - Scandinavian Champion Pro Open * 1992 - Giant Enduro (800 km) Champion * 1993 - Finnish Champion Pro Open * 1994 - World Champion in Sweden * * - European Champion Pro Open * 1995 - ISOC Super Enduro Champion Canterbury * 1997 - Pro Stock Champion in USA * 1998 - Winter X Games Gold medal * - Pro Open Champion USA * - Pro Open European Champion * 1999 - BRP made 400 of Ski-Doo MXZ 670 "Toni Haikonen #06" edition snowmobiles, joita myytiin maailmanlaajuisesti. * 2002 - Lopetti kisaamisen * 2012 - International Snowmobile Hall of Fame * 1994 race in Sweden had been discredited by FIM as being world championship. == Kisavuodet == * 1983 - 1992 Eurooppa * 1993 - 1994 Eurooppa ja Pohjois-Amerikka * 1995 - 2002 Pohjois- Amerikka == Lähteet == * https://seriousriding.com/haastattelut/mita-kuuluu- suomen-kaikkien-aikojen-suurimmalle-kelkkatahdelle-toni-haikoselle/ * https://www.snowmobilehalloffame.com/snowmobile-hall-of-fame-inductees/toni- haikonen/ * https://yle.fi/uutiset/3-6437520 * https://www.hs.fi/urheilu/art-2000003702932.html * http://www.slednews.com/article/toni-haikonen-180.asp * https://www.youtube.com/watch?v=7ZHBaNbqqMw * https://fi- fi.facebook.com/Toni.Haikonen06/ * https://www.youtube.com/watch?v=nXCXzwOWWsw Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Suomalaiset moottorikelkkailijat
Komin tasavallan kansalliskirjasto

Komin tasavallan kansalliskirjasto (, , ) on Venäjällä Komin tasavallan pääkaupungissa Syktyvkarissa toimiva tasavallan kansalliskirjasto. Se toimii Komin tasavallan kulttuuri-, matkailu- ja arkistoministeriön alaisuudessa. Kirjasto sai alkunsa 1. marraskuuta 1837. Se on Komin vanhin kulttuurilaitos ja Arkangelin kirjaston jälkeen toiseksi vanhin kirjasto Pohjois-Venäjän Euroopan puoleisessa osassa. Alkuvuosina kirjaston käyttö oli maksullista. Käyttäjiltä perittiin vuosittaista 3–5 ruplan jäsenmaksua menojen kattamiseksi. 1860-luvun alkuvuosina kirjasto pyysi varojen niukkuuden vuoksi lehti- ja sanomalehtikustantajilta julkaisuja ilmaiseksi. Vuonna 1848 kokoelmat käsittivät tuhat kirjaa, ja vuonna 1900 jo yli 10 000 volyymiä. Kirjasto keräsi ja lunasti vanhoja käsikirjoituksia, näytelmiä, kirjoituksia ja muita dokumentteja seudun, sen talouselämän ja kielien historiasta, maantieteestä ja kansantieteestä. Kokoelmiin saatiin yli 400 arvokasta käsikirjoitusta. Näistä raportoitiin keisarilliselle kirjastolle Pietariin, ja sittemmin dokumentit siirtyivät Venäjän kansalliskirjaston käsikirjoitusten pääkokoelman osaksi Pietariin. Ensimmäinen jäsenmaksullisten kirjastojen jälkeen perustettu julkinen kirjasto avattiin 1. elokuuta 1902 Syktyvkarissa (tuolloiselta nimeltään Ust-Sysolsk). Neuvostovallan alkaessa vuonna 1918 kirjastojen, koulujen ja muiden tahojen kokoelmia yhdistettiin Ust-Sysolskin kihlakunnan kirjastoksi. Sanomalehdissä kansalaisilta pyydettiin kirjalahoituksia. Kokoelman laajuus oli lisäysten jälkeen 20 000 volyymiä. 1920- ja 1930-luvulla kirjasto muutti kahdesti. Niukat määrärahat rajoittivat kirjakokoelman kartuttamista. Vuonna 1945 kokoelmissa oli kuitenkin jo 72 874 kirjaa. Vuoteen 1960 mennessä oli kokoelma saatu suurella työllä kasvatetuksi 378 000 nimikkeeseen. Aineiston saantia helpotti säännös vapaakappaleoikeudesta Komin ASNT:n alueen julkaisuihin ja oikeus saada maksua vastaan kopio mistä tahansa Neuvostoliitossa julkaistusta painotuotteesta. Vuonna 1958 kirjasto muutti sille suunniteltuun uudisrakennukseen. 14. huhtikuuta 1992 Komin tasavallan hallitus nimesi kirjaston Komin tasavallan kansalliskirjastoksi. Yhtenä kansalliskirjaston tehtävänä on antaa neuvoja ja menetelmätukea tasavallan 344 paikalliskirjastolle. Vuoden 2017 alussa kirjaston kokoelmiin kuului 2,4 miljoonaa nimikettä. Kansalliskirjastolla oli yli 23 000 asiakasta, jotka varasivat tai lainasivat edellisvuoden aikana kirjaston kokoelmista yli 800 000 dokumenttia. Kirjaston werkkoportaalilla oli samana vuonna yli 200 000 käyntiä. Kirjaston kautta voi käyttää myös Venäjän kansalliskirjastoihin kuuluvan Presidentti Boris Jeltsinin kirjaston digitaalista aineistoa (yli 300 000 dokumenttia). Kansalliskirjastossa on runsaat 120 työntekijää, joista 95 on kirjastoalan ammattilaisia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Uralica (uralica.kansalliskirjasto.fi) *Komi National Library (facebook.com) Luokka:Syktyvkar Luokka:Euroopan kirjastot Luokka:Venäjän kansalliskirjastot
David Nwaba

David U. Nwaba (s. 14. tammikuuta 1993 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä pelaava Nwaba pelasi vuodet 2012–2016 yliopistosarjassa, ensimmäisen kauden Santa Monica Collegessa ja seuraavat Cal Polyssa. Nwabaa ei varattu NBA:han vuoden 2016 varaustilaisuudessa vaan hän pelasi kauden 2016–2017 D-liigan Los Angeles D-Fendersissä ja ajoittain myös NBA:ssa Los Angeles Lakersissä. Heinäkuussa 2017 seuraton Nwaba teki sopimuksen Chicago Bullsin kanssahttp://www.nba.com/bulls/bulls-claim-nwaba. Syyskuussa 2018 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin ja heinäkuussa 2019 Brooklyn Netsiinhttps://www.nba.com/nets/news/2019/07/17/brooklyn-nets-sign-david- nwaba.Basketball-Reference.com Nwaban sisko Barbara Nwaba on kilpaillut seitsenottelussa maailman huipputasolla.http://www.chicagotribune.com/sports/basketball/bulls/ct-spt- bulls-david-nwaba-20171216-story.html == Lähteet == * David Nwaba Stats Basketball-Reference.com * David Nwaba College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili NBA Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophie Bray

Sophie Bray (s. 12. toukokuuta 1990) on brittiläinen, maajoukkuetasolla myös Englantia edustava, maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Euroopan mestari. Bray voitti Ison-Britannian maajoukkueessa olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Englannin maajoukkueessa Bray on voittanut Euroopan mestaruuden vuonna 2015 ja EM-pronssia vuonna 2017. Kansainyhteisön kisoissa hän on saavuttanut hopeaa vuonna 2014 ja pronssia vuonna 2018. Bray on pelannut Englannin maajoukkueessa 86 maaottelua ja tehnyt niissä 28 maalia. Ison-Britannian joukkueessa hän on esiintynyt 42 kertaa ja tehnyt 15 maalia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Bray on syntynyt Ranskassa, jossa hänen isänsä tuolloin työskenteli. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset maahockeypelaajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Almerían lentoasema

Almerían lentoasema () on lentoasema, joka sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Almerían kaupungin keskustasta itään. Sitä käytti hieman yli miljoona matkustajaa vuonna 2017. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Air Europa Barcelona British Airways Kausittainen: Lontoo-Heathrow (alkaa 27.3.2018) Brussels Airlines Kausittainen: Bryssel easyJet Lontoo-Gatwick Enter Air Kausittainen: Katowice, Varsova Germania Kausittainen: Düsseldorf, Hampuri, München, Stuttgart Iberia Air Nostrumin operoimana Madrid-Barajas, Palma de Mallorca, Sevilla Jet2.com Kausittainen: East Midlands, Edinburgh, Leeds/Bradford, Lontoo-Stansted (alkaa 10.3.2018), Manchester, Newcastle Luxair Kausittainen: Luxemburg Norwegian Air Shuttle Norwegian Air Internationalin operoimana Kausittainen: Lontoo-Gatwick Primera Air Kausittainen: Billund, Kööpenhamina, Tukholma-Arlanda, Göteborg, Keflavík, Malmö Ryanair Kausittainen: Bryssel-Charleroi, Dublin, Lontoo-Stansted TAP Portugal Kausittainen: Porto Thomas Cook Airlines Kausittainen: Birmingham, Bristol, Glasgow, Lontoo-Gatwick, Manchester, Newcastle Thomas Cook Airlines Scandinavia Kausittainen: Kööpenhamina, Tukholma-Arlanda, Göteborg Transavia Kausittainen: Amsterdam-Schiphol Travel Service Kausittainen: Bratislava, Praha TUI Airways Kausittainen: Manchester TUIfly Belgium Bryssel Kausittainen: Oostende/Brugge Vueling Barcelona Lähde: Aena. Kausittaiset kohteet kesäkauden 2017 mukaan, ellei toisin mainittu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Almerían lentoasema Aenan sivuilla Luokka:Espanjan lentoasemat Luokka:Almerían maakunta
Porsche Supercup Saksan Grand Prix 2012

Porsche Supercup Saksan Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 22. heinäkuuta Hockenheimringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Saksan GP:n ohessa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 16 René Rast Lechner Racing Team 14 25.25,523 1 2\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 14 +1,538 2 3\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 14 +4,402 10 4\. 4 Robert Lukas Förch Racing 14 +5,518 16 5\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 14 +5,940 6 6\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 14 +8,134 13 7\. 7 Philipp Eng MRS GT-Racing 14 +12,234 11 8\. 14 Michael Christensen Konrad Motorsport 14 +18,850 25 9\. 40 Philipp Frommenwiler Antonelli Motorsport 14 +20,040 14 10\. 20 Nick Heidfeld Porsche AG 14 +20,474 17 11\. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 14 +20,791 27 12\. 53 Klaus Bachler Team Deutsche Post by Tolimit 14 +20,966 12 13\. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by Lukas MS 14 +24,280 22 14\. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 14 +24,423 24 15\. 41 Gianluca Giraudi Antonelli Motorsport 14 +28,785 15 16\. 54 Khaled Al Qubaisi Team Deutsche Post by Tolimit 14 +32,282 21 17\. 56 Patrik Skoog Flash Engineering 14 +35,080 26 18\. 55 Mats Karlsson Flash Engineering 14 +47,633 18 19\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 14 +55,736 8 20\. 5 Mateusz Lisowski Förch Racing 13 +1 kierros 20 Kesk. 6 Florian Scholze Förch Racing by Lukas MS 4 DNF 23 Kesk. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 3 DNF 9 Kesk. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 1 DNF 3 Kesk. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 0 DNF 4 Kesk. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 0 DNF 5 Kesk. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 0 DNF 7 Kesk. 8 Bill Barazetti MRS GT-Racing 0 DNF 19 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012
Porsche Supercup Unkarin Grand Prix 2012

Porsche Supercup Unkarin Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 28.–29. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa. == Tulokset == === Lauantain kilpailu === Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 14 26.00,283 2 2\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 14 +1,282 4 3\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 14 +2,402 5 4\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 14 +7,437 3 5\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 14 +8,498 6 6\. 7 Philipp Eng MRS GT-Racing 14 +10,405 11 7\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 14 +10,880 7 8\. 4 Robert Lukas Förch Racing 14 +11,163 10 9\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 14 +13,769 9 10\. 5 Mateusz Lisowski Förch Racing 14 +16,063 14 11\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 14 +18,093 8 12\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 14 +18,503 12 13\. 6 Florian Scholze Förch Racing by Lukas MS 14 +34,811 17 14\. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 14 +37,298 16 15\. 8 Mats Karlsson MRS GT-Racing 14 +47,746 19 Kesk. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by Lukas MS 7 DNF 18 Kesk. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 4 DNF 13 Kesk. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 1 DNF 15 DNS 16 René Rast Lechner Racing Team 0 Ei startannut 1 Lähde: === Sunnuntain kilpailu === Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 14 26.06,485 3 2\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 14 +5,761 4 3\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 14 +7,364 5 4\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 14 +8,467 7 5\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 14 +11,228 6 6\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 14 +16,744 8 7\. 4 Robert Lukas Förch Racing 14 +16,970 12 8\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 14 +22,055 13 9\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 14 +32,622 10 10\. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 14 +37,791 17 11\. 8 Mats Karlsson MRS GT-Racing 14 +52,399 19 12\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 14 +54,923 11 13\. 6 Florian Scholze Förch Racing by Lukas MS 14 +1.10,469 16 Kesk. 7 Philipp Eng MRS GT-Racing 8 DNF 9 Kesk. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 8 DNF 15 Kesk. 5 Mateusz Lisowski Förch Racing 5 DNF 14 Kesk. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by Lukas MS 4 DNF 18 DNS 16 René Rast Lechner Racing Team 0 Ei startannut 1 DSQ 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 14 Hylättiin 2 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012
Hit the Road Jack

Hit the Road Jack on rhythm and blues -artistin Percy Mayfieldin tekemä kappale, joka nauhoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1960 a cappella -demona Art Rupelle. Kappaleesta tuli kuuluisa, kun laulaja-lauluntekijä ja pianisti Ray Charles nauhoitti oman versionsa kappaleesta The Raelettes -yhtyeen laulajan Margie Hendrixin kanssa. Charlesin versio kappaleesta pääsi Billboard Hot 100 -musiikkilistan 1. sijalle maanantaina 9. lokakuuta 1961. ”Hit the Road Jack” voitti Grammy-palkinnon kategoriassa Best Rhythm and Blues Recording. Kappale pääsi myös R&B-musiikkilistan; 1\. sijalle. Suomessa kappale sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 4. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1960 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Porsche Supercup Britannian Grand Prix 2012

Porsche Supercup Britannian Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 viides osakilpailu, joka ajettiin 8. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 16 René Rast Lechner Racing Team 12 25.41,015 2 2\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 12 +0,415 5 3\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 12 +0,586 3 4\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 12 +5,349 1 5\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 12 +7,979 4 6\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 12 +8,237 11 7\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 12 +10,891 8 8\. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 12 +12,778 7 9\. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 12 +15,380 12 10\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 12 +16,289 9 11\. 4 Robert Lukas Förch Racing 12 +19,364 13 12\. 51 Sam Tordoff Nass Court Team Parker 12 +20,376 17 13\. 42 Michael Meadows Porsche Carrera Cup GB 12 +21,676 15 14\. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 12 +23,098 16 15\. 5 Mateusz Lisowski Förch Racing 12 +23,259 22 16\. 49 Rory Butcher Porsche Cars GB 12 +27,549 20 17\. 52 Richard Plant Nass Court Team Parker 12 +30,621 18 18\. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by Lukas MS 12 +43,092 25 19\. 50 Michael Leonard Nass Court Team Parker 12 +50,932 21 Kesk. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 7 DNF 6 Kesk. 47 Ahmad Al Harthy Redline Racing 6 DNF 23 Kesk. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 5 DNF 19 Kesk. 6 Florian Scholze Förch Racing by Lukas MS 1 DNF 24 Kesk. 48 Daniel Lloyd Porsche Cars GB 0 DNF 10 Kesk. 43 Glynn Geddie Porsche Carrera Cup GB 0 DNF 14 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012
Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2012

Porsche Supercup Monacon Grand Prix 2012 oli Porsche Supercup -kauden 2012 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 27. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/Keskeytys Lähtöruutu 1\. 12 Sean Edwards Konrad Motorsport 16 28.01,234 1 2\. 33 Kévin Estre Hermes Attempto Racing 16 +1,254 3 3\. 11 Christian Engelhart Konrad Motorsport 16 +2,511 6 4\. 1 Norbert Siedler Veltins Lechner Racing 16 +3,474 7 5\. 46 Jeroen Bleekemolen Lechner Racing 16 +5,312 9 6\. 2 Michael Ammermüller Veltins Lechner Racing 16 +6,276 8 7\. 10 Kuba Giermaziak Verva Racing Team 16 +6,919 11 8\. 41 Andrea Belicchi Antonelli Motorsport 16 +7,489 10 9\. 4 Robert Lukas Förch Racing 16 +8,264 12 10\. 19 Alessandro Zampedri Team Bleekemolen 16 +9,233 14 11\. 18 Jeroen Mul Team Bleekemolen 16 +9,629 16 12\. 40 Angelo Proietti Antonelli Motorsport 16 +12,788 17 13\. 7 Will Langhorne MRS GT- Racing 16 +13,354 19 14\. 9 Patryk Szczerbiński Verva Racing Team 16 +13,853 21 15\. 15 Andreas Mayerl Lechner Racing Team 16 +15,058 22 16\. 45 Clemens Schmid Switch It Lechner Racing 16 +16,513 18 17\. 5 Stefan Biliński Förch Racing 16 +26,234 26 18\. 8 Richard Hein MRS GT-Racing 16 +26,987 25 19\. 6 Florian Scholze Förch Racing by Lukas MS 16 +27,508 20 20\. 14 Michael Christensen Konrad Motorsport 16 +38,878 15 21\. 3 Isaac Tutumlu Förch Racing by Lukas MS 16 +59,203 23 22\. 43 Glynn Geddie Porsche Carrera Cup GB 16 +1.01,609 24 23\. 42 Michael Meadows Porsche Carrera Cup GB 14 +2 kierrosta 13 Kesk. 16 René Rast Lechner Racing Team 11 DNF 4 Kesk. 22 Nicki Thiim Hermes Attempto Racing 3 DNF 5 Kesk. 17 Sebastiaan Bleekemolen Team Bleekemolen 1 DNF 2 Kesk. 21 Henry Hassid Hermes Attempto Racing 0 DNF 27 DNS 44 Oskar Slingerland Switch It Lechner Racing 0 Ei startannut 28 Lähde: == Lähteet == Luokka:Porsche Supercup -kausi 2012
Leader of the Pack (albumi)

Leader of the Pack on yhdysvaltalaisen popyhtyeen The Shangri-Lasin esikoisalbumi vuodelta 1965. Albumi julkaistiin Red Bird Records -levy- yhtiöllä. ==Kappaleet== ;A-puoli # # # # # # ;B-puoli # * # # # # # ==Henkilöstö== ;The Shangri-Las * Mary Weiss – laulu * Betty Weiss – laulu * Marge Ganser – taustalaulu * Mary Ann Ganser – taustalaulu ;Tekninen * Shadow Morton – tuottaja * Brooks Arthur – äänisuunnittelija * Rod McBrien – äänisuunnittelija * Loring Eutemey – kuvitus * Hugh Bell – valokuvaus ==Lähteet== Luokka:The Shangri-Lasin albumit Luokka:Vuoden 1965 esikoisalbumit
Leader of the Pack

Leader of the Pack on Shadow Mortonin, Jeff Barryn sekä Ellie Greenwichin tekemä kappale. Se oli yhdysvaltalaisen tyttöbändin The Shangri-Lasin hittikappale vuonna 1964. Single on yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Se sijoittui Billboard Hot 100 -musiikkilistan 1. sijalle ja Britannian singlelistan sijalle 11. Twisted Sisterin vuonna 1985 levyttämä versio kappaleesta sijoittui Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan sijalle 53. ==Lähteet== Luokka:The Shangri-Lasin kappaleet Luokka:Vuoden 1964 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset