EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Annika Idman

Annika Idman (s. 2004) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja/wingback. Kansallinen liigassa ja Naisten Suomen Cup:issa Idman on edustanut FC Honkaa kaudesta 2022 alkaen. 2010 jalkapallon pelaamisen aloittanut Idman on Espoon Palloseuran kasvatti, jonka ikäluokkansa kilpajoukkueessa hän oli voittamassa useita nuorisoturnauksia, kuten Stadi Cup, Helsinki Cup, SPL Lopputurnaus, Oulu Girls Cup, Hippo-turnaus, HJK Spring Cup, Viggan Invitational Cup (Elite) ja Saltsjö-Boo IF Invitational. Club Atletico de Madrid voittamassa AIK:n Lennart Johansson Academy Trophyssä joukkue voitti pronssiottelussa Mancester Cityn. Barcelona Golden Cupissa joukkue taipui finaalissa RCD Espanyolille. Idmanin kausi EPS TB Akatemiassa huipentui 2021 Suomen mestaruuteen T18 SM-sarjassa, jossa hän pelasi kaikissa 18 pelissä. Kaudella 2022 Idman pelasi FC Hongassa 15 liigapelissä (491 min) ja 5 Suomen Cup pelissä. Lisäksi hän pelasi VJS:ssä kahdessa Naisten ykkösen pelissä tehden yhden maalin, FC Hongassa viidessä T18 SM-sarjan pelissä tehden neljä maalia ja TU18 maajoukkueessa kaksi peliä. Kaudella 2023 Idman pelasi FC Hongassa 20 liigapelissä (884 min) tehden yhden maalin sekä 2 Suomen Cup pelissä (148 min). Lisäksi Idman pelasi EPS:ssa kolmessa kakkosen pelissä (263min). Idman on pelannut Suomen U16, U17 ja U18 nuorisomaajoukkueissa. Hänen vahvuuksiaan ovat nopeus, suunnan muutokset ja kahteen suuntaan pelaaminen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Prix

Saint-Prix voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Saint-Prix, kunta Ranskassa Allierin departementissa * Saint-Prix, kunta Ranskassa Ardèchen departementissa * Saint-Prix, kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa * Saint-Prix, kunta Ranskassa Val-d'Oisen departementissa * Saint-Prix-lès- Arnay, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa
Alfred Karindi

Alfred Karindi (vuoteen 1935 Karafin; 30. toukokuuta 1901 Kõnnu – 13. huhtikuuta 1969 Tallinna) oli virolainen säveltäjä, urkuri ja kuoronjohtaja.Alfred Karindi Estonian Music Information Centre Karindi opiskeli Tarton musiikkiopistossa vuodesta 1920 urkujensoittoa Johannes Kärtin johdolla. Hän valmistui samasta oppilaitoksesta Heino Ellerin sävellysoppilaana vuonna 1927. Vuonna 1931 hän valmistui Tallinnan konservatoriosta ulkopuolisena opiskelijana urkujensoitossa ja sävellyksessä. Hänen opettajiaan olivat August Topman ja Artur Kapp. Karindi toimi Tarton oppilaitoksissa musiikinopettajana vuodesta 1921 ja opetti vuosina 1928–1932 Tarton yliopistossa. Lisäksi hän opetti Tallinnan konservatoriossa vuosina 1940–1950 ja 1955–1969. Vuodesta 1944 hän oli siellä musiikin teorian laitoksen johtaja ja vuodesta 1946 professori. Karindin opiskelijoiden joukossa olivat Aime Tampere, Gennadi Podelski ja Ira Trilljärv. Vuonna 1950 Karindi joutui pidätetyksi; tämän jälkeen hän oli vuoteen 1954 vankileirillä Mordvassa. Karindi työskenteli urkurina Tarton Maarja-kirkossa 1925–1929, Tarton yliopiston kirkossa 1929–1933 ja Tallinnan Kaarli-kirkossa 1933–1940 sekä 1948. Hän sai laajaa tunnustusta improvisaatiotaidoistaan. Karindi johti myös lukuisia kuoroja Tartossa ja Tallinnassa. Vuonna 1957 hän perusti oman kuoronsa, joka vuonna 1992 otti käyttöön nimen Alfred Karindi -sekakuoro. Tämän kuoron johtajana hän toimi kuolemaansa saakka. Säveltäjänä Karindin tuotanto koostuu enimmäkseen kuoro- ja urkuteoksista sekä yksinlauluista. Hän sävelsi kuitenkin myös orkesteriteoksia (kuten sinfonian), kamarimusiikkia ja kantaatteja. Lauluja Karindi teki sellaisten kirjoittajien kuin Anna Haavan, Kaarel Korsenin, Juhan Liivin, Villem Ridalan ja Karl Eduard Söötin sanoihin. Karindin urkusävellysten joukossa on muun muassa neljä sonaattia. Karindi oli Viron säveltäjäliiton jäsen vuosina 1944–1950 ja jälleen vuodesta 1954. Hän sai tunnustuksia, kuten Viron sosialistisen neuvostotasavallan valtiopalkinnon (1948). Karindi on haudattu Tallinnan Metsäkalmistoon. Vuonna 1986 muistolaatta avattiin hänen synnyinpaikkaansa Kõnnun kylään. == Lähteet == Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset urkurit Luokka:Virolaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Baskimaan jääkiekkomaajoukkue

Baskimaan jääkiekkomaajoukkue edustaa Baskimaan itsehallintoaluetta kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Baskimaa ei ole Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen. Joukkue on pelannut otteluita pääasiassa toista Espanjan autonomista aluetta vastaan, eli Kataloniaa. Baskimaa on kuitenkin otellut myös muita joukkueita kuin Kataloniaa vastaan. Se on voittanut esimerkiksi Ranskan alle 24-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen. == Lähteet == Luokka:Baskimaa (itsehallintoalue) Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Katalonian jääkiekkomaajoukkue

Katalonian jääkiekkomaajoukkue edustaa Katalonian itsehallintoaluetta kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Katalonia ei ole Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen. Joukkue on otellut pääasiassa toisen Espanjan itsehallintoalueen, Baskimaan, joukkuetta vastaan. Katalonia on otellut myös muita maita vastaan. Se on voittanut muun muassa Belgian maajoukkueen. == Lähteet == Jääkiekkomaajoukkue Luokka:Jääkiekkomaajoukkueet
Skotlannin naisten jääkiekkomaajoukkue

Skotlannin naisten jääkiekkomaajoukkue on edustanut Skotlantia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Se pelasi ystävyysotteluita vuodesta 1991 alkaen. Tuolloin sen ensimmäinen ottelu päättyi tasapeliin Englannin kanssa. Seuraavan ottelunsa se pelasi vasta vuonna 1993, jolloin se hävisi Englannille, tällä kertaa maalein 7–0. Kolmesta kotiottelustaan ja kahdesta vierasottelustaan se hävisi yhteensä neljä. == Lähteet == Luokka:Skotlannin jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Olav Roots

Olav Roots (26. helmikuuta 1910 UdernaOlav Roots Estonian Music Information Centre – 30. tammikuuta 1974 Bogotá) oli virolainen kapellimestari, pianisti ja säveltäjä.Olav Roots Eesti Riiklik Sümfooniaorkester Roots valmistui vuonna 1931 Tarton musiikkiopistosta, jossa oli opiskellut pianonsoittoa Adelheid Hippiuksen ja Artur Lemban sekä sävellystä Heino Ellerin johdolla. Vuosi myöhemmin hän valmistui Tallinnan konservatoriosta ulkopuolisena opiskelijana. Roots johti 19-vuotiaana Vanemuine-teatterin kesäkonsertteja. Vuosina 1933–1935 hän jatkoi opiskelua Alfred Cortot'n johdolla. Lisäksi hän oli Itävallassa Felix Weingartnerin ja Nicolai Malkon opissa. Vuosina 1931–1935 Roots opetti pianonsoittoa ja musiikin teoriaa Tarton musiikkiopistossa. Vuosina 1935–1944 hän opetti Tallinnan konservatoriossa kamarimusiikkia ja orkesterinjohtoa. Roots johti valtionradion ja Estonia-teatterin yhteistä orkesteria ensimmäisen kerran 23. marraskuuta 1934. Roots toimi Valtion radioyhtiön sinfoniaorkesterin (nyk. Viron kansallinen sinfoniaorkesteri) ensimmäisenä pääkapellimestarina vuosina 1939–1944. Valtion radioyhtiön sinfoniaorkesterin johdossa hän kantaesitti monia virolaisteoksia, kuten Eduard Tubinin neljä ensimmäistä sinfoniaa. Roots oli aktiivinen myös soolopianistina ja kamarimuusikkona. Natsi-Saksan miehityksen aikana (1941–1944) hän kiersi useita Euroopan kaupunkeja ja täydensi opintojaan Salzburgissa Clemens Kraussin johdolla. Syksyllä 1944 Roots emigroitui Ruotsiin, jossa opetti musiikkia, piti sooloresitaaleja, kirjoitti musiikkiaiheisia kolumneja ja soitti solistina Eduard Tubinin pianokonsertinon esityksessä, jossa kapellimestarina toimi Carl von Garaguly. Roots ei kuitenkaan löytänyt Ruotsissa kapellimestarin töitä. Vuonna 1952 Hubert Aumere kutsui hänet johtamaan Kolumbian kansallista sinfoniaorkesteria Kolumbiaan. Hänestä tuli maassa Bogotán konservatorion luennoitsija ja sitten Kolumbian kansallisen sinfoniaorkesterin pääkapellimestari. Klassisen ohjelmiston klassikkoteosten ohella Roots johti Kolumbiassa useiden Eduard Tubinin teosten esityksiä. Vuonna 1955 hän johti esityksessä Tubinin viidennen sinfonian, vuonna 1957 kontrabassokonserton (solistina Manuel Verdeguer) ja vuonna 1959 seitsemännen sinfonian. Roots vieraili myös useiden muiden eteläamerikkalaisten orkesterien kapellimestarina. Roots sävelsi kamari- ja vokaalimusiikkia sekä orkesteriteokset Muunnelmia ja passacaglia A. Kappin teemasta (1959) ja Sinfonia (omistettu Kolumbian kansalliselle sinfoniaorkesterille). Sinfonia kantaesitettiin Bogotássa 10. marraskuuta 1967 säveltäjän itsensä johdolla. Viron kansallinen sinfoniaorkesteri esitti sen ensimmäisen kerran 26. helmikuuta 2010 Arvo Volmerin johdolla. Roots sai Kolumbian kunniakansalaisuuden vuonna 1967. == Lähteet == Luokka:Virolaiset kapellimestarit Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset pianistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Veikko Valli

Veikko Valli (s. 1976) on suomalainen yrittäjä ja Suomen kunniakonsuli Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa.https://finlandabroad.fi/web/usa/columns- interviews/-/asset_publisher/aqmq7JFEMPXb/content/introducing-the-honorary- consuls-of-finland-veikko-valli-oregon Valli on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Hankenista pääaineenaan rahoitus ja suorittanut Chartered Alternative Investment Analyst (CAIA) -tutkinnon. Päätoimenaan Valli työskentelee Snowstorm Capital LLC:n sijoitusjohtajana keskittyen ison datan hyödyntämiseen eurooppalaisten osakkeiden tulosyllätysten ennustamisessa. Valli on työskennellyt rahoitusalalla Helsingissä, San Franciscossa ja Lontoossa yrityskauppojen, osakeanalyysin ja rahastosijoittamisen asiantuntijana. Opiskeluaikanaan hän toimi muun muassa Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajana vuonna 1999 https://www.hs.fi/kotimaa/art-2000003803259.html, Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön YTHS:n varapuheenjohtajana vuonna 2000 ja edustajana Hankenin yliopiston hallituksessa. Valli on toiminut Suomen kunniakonsulina Oregonin osavaltiossa vuodesta 2021 ja asunut Portlandissa vuodesta 2016. == Teokset == * The Value-Relevance of the Differences between IAS and US GAAP , Hanken (2002). * Content Generation in the Wireless Space with a Focus on Southern California , Tekes (2000). Muut tekijät Tuomas Pollari. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Englannin naisten jääkiekkomaajoukkue

Englannin naisten jääkiekkomaajoukkue edusti Englantia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue pelasi vuonna 1991 Skotlannin jääkiekkomaajoukkuetta vastaan Skotlannin ensimmäisessä pelissä, joka päättyi tasapeliin. Kun Skotlanti kärsi historiansa suurimman tappion, se pelasi myös silloin Englantia vastaan, joka voitti pelin 7–0. == Lähteet == Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekko Jääkiekkomaajoukkue, naisten
Walesin naisten jääkiekkomaajoukkue

Walesin naisten jääkiekkomaajoukkue on edustanut Walesia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue on otellut Ison-Britannian alle 18-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkuetta vastaan. == Lähteet == Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan jääkiekko Jääkiekkomaajoukkue, naisten
Hanbali

Hanbali () on yksi neljästä suuresta sunnalaisen islamin lakikoulukunnasta. Se on saanut nimensä irakilaisen imaami Ahmad ibn Hanbalin (k. 855) mukaan.Keller 2017, s. 1034–1035 (x72) Hanbali-koulukunta on sunnakoulukunnista pienin ja konservatiivisin. Sen kannattajia on eniten Saudi-Arabiassa. == Ahmad Ibn Hanbal == Ahmad ibn Hanbal oli islamilainen imaami, hadith-oppinut, teologi ja askeetti. Hän oli imaami Shafi'in luotto-oppilas, josta Shafi'i totesi: ”Lähtiessäni nyt Bagdadista sinne ei jäänyt ketään enemmän jumalaa pelkäävää, oppineempaa Pyhässä laissa, pidättyväisempää synnistä, hurskaampaa tai tietävämpää miestä kuin Ibn Hanbal.” Kun hän myöhemmin muodosti oman laintulkintansa, hän nojautui pääasiassa Koraanin teksteihin, haditheihin ja oppineiden yksimielisyyteen (Ijma) antaen vain vähän arvoa analogialle (qiyas). Kellerin mukaan hän oli šarian suurista imaameista todennäköisesti kaikkein oppinein hadith-tieteissä. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Šaria
Yhdistetty talviolympialaisissa 2022

Yhdistetyssä kilpailtiin Pekingin 2022 talviolympialaisissa 9.–17. helmikuuta National Ski Jumping Centressä ja National Cross-Country Skiing Centressä, Zhangjiakoussa. Yhdistetyssä oli yhteensä kolme tapahtumaa: miesten normaali- ja suurmäen kilpailut (molemmissa 10 km hiihto) sekä suurmäen joukkuekilpailu. == Aikataulu == :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+8). Seuraavassa listassa on kaikkien kolmen tapahtuman aikataulut. Lihavoidut tapahtumat ovat loppukilpailuja. Päivä Aika Tapahtuma 9\. helmikuuta 16.00 Normaalimäen mäkikilpailu 9\. helmikuuta 19.00 Henkilökohtaisen kilpailun hiihto 10 km 15\. helmikuuta 16.00 Suurmäen mäkikilpailu 15\. helmikuuta 19.00 Henkilökohtaisen kilpailun hiihto 10 km 17\. helmikuuta 16.00 Suurmäen joukkuekilpailun mäkiosuus 17\. helmikuuta 19.00 Joukkuekilpailun hiihto 4 × 5 km == Mitalitaulukko == Yhdistetty talviolympialaisissa 2022 – Mitalitaulukko Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1 2 2 0 4 2 1 1 0 2 3 0 0 2 2 4 0 0 1 1 Yhteensä 3 3 3 9 == Tulokset == Normaalimäki tiedot 25.07,7 25.98,5 25.14,3 Suurmäki tiedot 27.13,3 27.13,7 27.13,9 Joukkuekilpailu tiedot Espen Bjørnstad Espen Andersen Jens Lurås Oftebro Jørgen Graabak Manuel Faißt Julian Schmid Eric Frenzel Vinzenz Geiger Yoshito Watabe Hideaki Nagai Akito Watabe Ryōta Yamamoto == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 2022 Luokka:Yhdistetty olympialaisissa Luokka:Vuoden 2022 hiihto‎
Arvi Helleranta

Arvi Alfred Helleranta, vuoteen 1923 Hellman, 1923–1956 Hellemaa (25. heinäkuuta 1900 Ulvila – 22. marraskuuta 1971 Pori) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Hellerannan vanhemmat olivat tehtailija Arthur Hellman ja Hilma Josefina Kuusinainen ja puoliso vuodesta 1926 kansakoulunopettaja Irja Ilona Sänt. Kauppaneuvos Artturi Hellemaa oli hänen veljensä. Helleranta kävi kauppakoulun Suomessa ja nahkurikoulun Saksassa ja työskenteli nahka-alan yrityksissä sekä Saksassa että Itävallassa. Suomeen palattuaan hänestä tuli isänsä perustaman Friitalan kemisti ja hienonahkatehtaan tekninen johtaja vuoteen 1937 asti. Isän kuoltua Hellerannasta tuli Friitalan nahkatehtaan tuotannosta ja sen kehittämisestä vastannut johtaja, hänen veljensä oli ollut yrityksen toimitusjohtaja jo vuodesta 1928. Hellerannan johdolla Friitala muun muassa uudisti ja laajensi tuotantotilojaan ja -välineitään merkittävästi 1948–1950. Vuonna 1957 Hellerannasta tuli perustamansa Muovitehdas Oy Ulvilan toimitusjohtaja, mitä tehtävää hän hoiti vuoteen 1969 saakka. Friitalassa Helleranta oli omistaja vuoteen 1962 asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen Helleranta sai vuonna 1950.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 27.11.1971, s. 9. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Michael Billen

Michael Billen (4. lokakuuta 1955 – 4. tammikuuta 2022) oli saksalainen poliitikko. Hän oli Saksan kristillisdemokraattisen unionin jäsen, hän palveli Rheinland-Pfalzin maapäivillä vuosina 1996–2020. Billen kuoli leukemiaan 4.1.2022 66-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Marondera

Marondera, aikaisemmalta nimeltään Marandellas, on kaupunki Zimbabwen koillisosissa. Kaupungissa oli vuonna 2002 51847 asukasta ja vuonna 2012 61998 asukasta. Marondera perustettiin alun perin vuonna 1890 majapaikaksi Salisburyn (nykyisen Hararen) ja Umtalin (nykyisen Mutaren) väliä kulkeneille ihmisille. Paikka nimettiin määräysvaltaa pitäneen barozwikansan päällikön, Maronderan mukaan. Paikka tuhoutui kuitenkin šonakansan vastarinnan myötä vuonna 1896 ja se siirrettiin noin 6 km pohjoiseen, Salisburysta (Hararesta) Beiraan johtaneen rautatien varteen. Maronderasta tuli kylä vuonna 1913 ja kaupunki vuonna 1943. Toisen buurisodan aikaan Marondera toimi brittiläisten sotatoimien näyttämönä ja toisessa maailmansodassa se toimi ilman asuinpaikkaa jääneiden puolalaisten turvapaikkana. Nykyisin Marondera on metsäteollisuuden sekä maatalouden paikkakunta ja siellä tuotetaan markkinoille puutavaraa, tupakkaa, maissia, lihaa sekä maitotaloustuotteita. Marondera on myös koulutuksen keskus ja siellä sijaitsee Grasslands Research Station, joka on yksi Zimbabwen maatalouden tutkimusasemista. == Lähteet == Luokka:Zimbabwen kaupungit
Pieniä valheita

Pieniä valheita on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1994. Elokuva kertoo rakkaudesta ja anteeksiannosta. Siinä papin vaimo tekee syrjähypyn remonttimiehen kanssa ja papin kyky antaa anteeksi joutuu koetukselle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1994 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Syrjähyppyjä

Syrjähyppyjä on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1996. Elokuvassa työtön näyttelijä rakastuu teatteriohjaajaan ja tämä antaa hänelle töitä. Kumpikin heistä ovat tahoillaan suhteessa ja heidän pienet valheensa kasautuvat vähitellen suuremmiksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1996 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Kevyt osasto 15 (jatkosota)

Kevyt osasto 15 koottiin jatkosodan alkaessa kesäkuun 22. päivä 1941 enolaisista reserviläisistä. Osastoon kuului 1. komppania, 2. komppania ja esikuntakomppania. Se kuului 7. divisioonaan ja osasto siirtyi heinäkuun alkuun 1941 mennessä Tohmajärvelle. Seitsemäs divisioona hyökkäsi 10.7.1941 alkaen Pälkjärvelle ja sieltä edelleen Kirkkolahden ja Rättimäen suunnalle. Kevyt osasto oli aluksi hyökkäävien joukkojen reservinä. Kevyt osasto 15 eteni JR 9:n pataljoonien mukana 17.7.1941 mennessä Kirkkolahteen ja sieltä edelleen Hämekoskelle. Ensimmäiset varsinaiset taistelutehtävät osastolla oli Hämekoskella ja myöhemmin 23.7.1941 Rytyssä. Elokuun 23. päivänä osasto eteni Kerisyrjään ja sieltä edelleen Koirinojalle. Kolatselkään osasto saapui 29. elokuuta ja lepäsi Vieljärven Jyrinkylässä 2.9.1941 saakka. Syyskuun 3. päivänä eteneminen jatkui polkupyörillä Varloihin. Se saapui 7. syyskuuta Saarimäen kylään. Marssi jatkui seuraavana päivänä Aunukseen ja sieltä edelleen Mäkriänjärvelle. Kevyt osasto eteni polkupyörillä 9. syyskuuta Syvärin rannalle Vaaseniin. Osasto ylitti ensimmäisenä suomalaisosastona Syvärin seuraavana päivänä. Osasto vietti Kurpovon kylässä 16.9.1941 saakka ja lähti samana päivänä Laguksen jääkärien kanssa etenemään Syvärijoen länsipuolen rantoja kohti Äänistä. Syyskuun 19. päivänä Laguksen jääkärit ja kevyt osasto 15 hyökkäsivät Tokarin asemalle ja saivat sen haltuun iltapäivällä kello 14.00. Puna-armeijan pataljoona yritti vallata aseman takaisin 21.9.1941, mutta asema saatiin pidettyä suomalaisilla, kun apuun saatiin kapteeni Vilho Julkusen JR 51 yksi pataljoona. Seuraavat kaksi viikkoa Kevyt osasto 15 teki partiointeja Syvärin rantakyliin. Lokakuun 15. päivänä osasto saapui Äänisen rannalle Petäjäselkään ja eteni sieltä polkupyörillä Äänisen rantatietä Voznesenjaan 17.10.1941 aamupäivällä ja saapui illalla Baranyn kylään. Lokakuun 19. päivänä osasto siirrettiin Karkan kylään, jossa se otti vastaan etulinjan varmistustehtävän. Yksi komppania teki Karkasta partiomatkoja lähialueiden kyliin. Lokakuun 26. päivä osasto siirtyi Juksovaan ja sen tilalle Karkan alueelle tuli Yrjö Keinosen komentama JR 9:n osasto. Lokakuun 29. päivänä Kevyt osasto 15 siirtyi Ostan kylän länsipuolelle Nikitinskajan ja Levinan alueelle. Osasto hyökkäsi Vuorensolan pataljoonan kanssa Simanovaan ja Kopovaan 30.–31.10.1941. Taistelujen päätyttyä Kevyt osasto jäi marras-joulukuun 1941 ajaksi JR 9:n ensimmäisen pataljoonan alueelle partiointitehtäviin. Tammikuun alusta 1942 lähtien Kevyt osasto 15 oli etulinjassa JR 9:n ensimmäisen pataljoonan alueella. Kevyt osasto 15 lakkautettiin heinäkuussa 1942 ja sen sotilaista siirrettiin vuosina 1912–1924 syntyneet JR 9:ään ja JR 30:een, sekä vuosina 1909–1911 syntyneet JR 51:een. Luokka:Jatkosodan suomalaiset maavoimat
Tales of Arise

Tales of Arise () on Bandai Namcon kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle sekä Xbox Series X:lle ja S:lle. Peli kuuluu Tales of -sarjaan. == Tarina == Peli sijoittuu kahdelle planeetalle, Dahna ja Rena, joista jälkimmäinen on hallinnut toista 300 vuoden ajan ryöstäen planeetan resurssit ja orjuuttaen väestön. Tarina kertoo kuinka Dahnan asukkaat oppivat vähitellen tarttumaan aseisiin taistellen sortajia vastaan. == Kehitys == Pelin tuottaja Yusuke Tomizawa kutsui peliä sarjan uudelleenkäynnistämiseksi (reboot), mutta se on osin lähempänä sarjan alkuperäisiä pelejä: komediset sketsit palaavat, Motoi Sakuraba on vastuussa ääniraidasta ja taistelu muistuttaa edellisiä pelejä. Pelin grafiikat on toteutettu Unreal Engine 4:n avulla. Sarjan aiemmissa peleissä on pitkään käytetty samaa pelimoottoria. Pelin julkaisu viivästyi useita kertoja "laatuasioiden" vuoksi jo ennen koronapandemian alkua. Taistelumekanismia on päivitetty: se säilyttää edelleen aiemmista sarjan peleistä tutun areena-mekanismin, mutta parantaa käyttäjän syötteen ja palautteen rakennetta ja miltä ohjaukset tuntuvat. Taistelu sisältää Tales of Graces -pelistä tutun väistön ja vastahyökkäyksen. Ufotable on tehnyt pelin alussa nähtävän animaation kuten se on tehnyt sarjan osiin Tales of Xillia -pelistä lähtien. == Ääniraita == Pelin ääniraidasta on vastannut Motoi Sakuraba. Peli ääniraidalla on musiikkia Kankaku Pierolta sekä Ayakalta. Ääniraita julkaistaan maaliskuussa ja siinä on 7 CD:tä, joissa on 133 kappaletta pelistä. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10. == Palkinnot == Peli on voittanut vuoden 2021 parhaan roolipelin palkinnon The Game Awards -tapahtumassa. == Ääninäyttelijät == === Alkuperäiset === === Englanninkieliset === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:Tales Of Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation 5 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit
Riemuitse mieli, kiitä nyt, kieli

Riemuitse mieli, kiitä nyt, kieli on ruotsalaisen joululaulun ”Fröjdas vart sinne julen är inne” käännös. Tämän joululaulun on vuonna 1881 kirjoittanut ruotsalainen opettaja ja maallikkosaarjaaja Nils Frykman (1842–1911). Laulun otsikkona oli ”Julmorgonen” (Jouluaamu) ja se liittyy jouluaamun jumalanpalveluksen tunnelmaan kynttilöiden valaisemassa kirkossa. Frykman oli kotoisin Värmlannin Sunnesta ja muistot Sunnen kirkon jouluaamun jumalanpalveluksesta sävyttävät laulun tekstiä. Neljäs säkeistö viittaa jouluaamun jumalanpalvelukseen: ruotsinkielisen tekstin ”Gamla och unga, låtom oss sjunga” on lähes suora lainaus perinteisestä Ruotsin kirkon jouluaamun alkuvirrestä 119, ”Var hälsad, sköna morgonstund / Oi, kirkas aamun sarastus”, sen 1. säkeistöstä: ”Unga, sjunga med de gamla”. Laulun säveltäjä Wilhelm Theodor Söderberg (1845–1922) oli urkuri ja musiikinopettaja. Tämän joulululaulun sävelmä ilmestyi Sanningsvittnet-nimisessä lehdessä 22. joulukuuta 1881. Laulun vanhin suomennos ”Riemuitse mielen', kiittäös kielen', joulu jo tullut on!” ilmestyi 1905 Hengellisten laulujen ja virsien 2. vihkossa. Myöhemmin laulun sanoja on uudistettu muotoon ”Riemuitse mieli, kiitä sä kieli, joulu jo tullut on”. Suomalaisessa jouluperinteessä se ei ole kuulunut kaikkein tunnetuimpien joululaulujen joukkoon. Laulu on julkaistu suomeksi Hengellisiä lauluja ja virsiä -kirjan ohella Hengellisessä laulukirjassa, laulu 47 ja Siionin matkalaulut -kokoelmassa, laulu 14. Se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 118 (”Riemuitse mieli, kiitä nyt, kieli”). Suomennos on Niilo Rauhalan 1997 tekemä uusi käännös. == Lähteet == Luokka:Virret Luokka:Ruotsalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Kitamonni

Kitamonni (Chaca chaca) on kitamonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Aasiasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. ==Koko ja ulkonäkö== Kitamonni voi kasvaa suurimmillaan noin 20 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja pää on suuri ja leveä. Kalan selkäevä on lyhyt ja rintaevissä on piikki. Kuonossa on kuusi viiksisäiettä. Kitamonni on väriltään tummanruskea ja ruumiissa on tummia pilkkuja. Vatsa on muuta ruumista vaaleampi. ==Levinneisyys ja elintavat== Kitamonni elää Intiassa, Bangladeshissa ja Nepalissa. Lajin elinympäristöä ovat joet, järvet ja lammet ja se elää usein kaivautuneena pohjamutaan. Kitamonni on peto. Kitamonnia syödään vain harvoin. Lajia voidaan pitää akvaariokalana. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat
Ritva-Elina Pylväs

Ritva-Elina Pylväs (s. 1952 Kolari) on suomalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan teologian maisteriPylväs, Ritva-Elina Kirjasampo ja on työskennellyt pappina.Vuoden 2019 palkinnot Lappi-kirjallisuuspalkinto Pylväs pääsi vuonna 2019 Lappi-kirjallisuuspalkinnon jaon yhteydessä yleisösuosikiksi teoksellaan Alisa – Väylän tytär (Väyläkirjat, 2016). Vuonna 2021 hän oli ehdolla Lappi-kirjallisuuspalkinnon saajaksi romaanilla Albertina (Väyläkirjat, 2019).Vuoden 2021 palkinnot Lappi-kirjallisuuspalkinto Pylväs on kirjoittanut sekä proosa- että runoteoksia. Esikoisromaani oli rikosromaani Kulissit (Kustannusosuuskunta Länsirannikko, 2014).Kulissit Kirjasampo Sitä ennen oli ilmestynyt runokokoelma Kissanunia = Kattdrömmar (Kustannusosuuskunta Länsirannikko, 2012), jonka kuvituksen teki Eeva Huotari.Kissanunia = Kattdrömmar Kirjasampo == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sommant

Sommant on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 13 kilometriä Autunin kaupungista luoteeseen. Kunnan alueelle rakennettiin luostari 800-luvulla. Luostaria ei enää ole olemassa. Kirkko rakennettiin Sommantiin 1000-luvulla. Kirkko uusittiin vuonna 1856, jolloin keskiaikainen kellotorni siirrettiin läntiseen portaaliin. Vuonna 1861 myrsky kuitenkin romahdutti tornin ja se jouduttiin rakentamaan uudelleen. Keskustan liepeillä oleva linna Château de Vallogne on rakennettu 1800-luvun jälkipuoliskolla. Linnaa koristamaan on rakennettu useita keskiaikaisia puolustusarkkitehtonisia elementtejä, kuten torneja, vartiotorneja, jousiammunta-aukkoja, machicouliseja. Kattoon on käytetty burgundilaista lasitettua kattotiiltä. Linnassa oli 2000-luvulla tulipalo, jossa osa katosta ja kattotiilistä tuhoutui. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saône-et-Loiren kunnat
Babita

Babita Hari Shivdasani (, ; s. 20. huhtikuuta 1947 Bombay, Brittiläinen Intia), myös pelkästään Babita tai Babita Kapoor (), on intialainen entinen näyttelijä, joka näytteli hindinkielisissä elokuvissa. == Yksityiselämä == Babita syntyi Bombayssa hindulaiselle sindhi-isälle, näyttelijä Hari Shivdasanille ja kristitylle brittiäidille Barbara Shivdasanille. Näyttelijä Sadhana Shivdasani oli hänen serkkunsa. Babita meni naimisiin näyttelijä Randhir Kapoorin kanssa 6. marraskuuta 1971. Heillä on kaksi tytärtä, näyttelijät Karisma Kapoor ja Kareena Kapoor. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli 1966 Dus Lakh Rita 1967 Raaz Sapna Farz Sunita 1968 Kismat Roma Haseena Maan Jayegi Archana (Archie) Aulad Bharti 1969 Tumse Achha Kaun Hai Asha Ek Shrimaan Ek Shrimati Deepali Lakhanpal Doli Asha Anmol Moti Manisha Anjaana Rachna Malhotra 1970 Kab? Kyoon? Aur Kahan? Asha Prasad Pehchan Barkha 1971 Kal Aaj Aur Kal Monica (Mona) Bikhare Moti Indrani Banphool Gulabi 1972 Jeet Koyli / Rasili Ek Hasina Do Diwane Neeta 1973 Sone Ke Hath Pooja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jaana Seppänen

Jaana Seppänen (s. 1958) on suomalainen kirjailija, esseisti ja kielenkääntäjä.Vuoden 2017 palkinnot Lappi-kirjallisuuspalkinto Seppäsen esikoisteos oli romaani Lublinin taika (2008). Hän sai laajaa huomiota esseekokoelmallaan Carmenin silmät (2011). Vuonna 2014 häneltä ilmestyi esseekokoelma Iltapäivä.Jaana Seppänen WSOY Seppänen ja Heli Slunga etenivät palkintofinalisteiksi ensimmäisenLappi-kirjallisuuspalkinnon ehdokkaat Kirjasampo Lappi-kirjallisuuspalkinnon jaossa romaanilla Lapin Lolita (WSOY, 2016). Vuonna 2020 Seppänen oli ehdolla Jarkko Laine -palkinnon saajaksi teoksella Outokuoriaiset (WSOY, 2019).Jarkko Laine -palkinnon ehdokkaat 2020 Kirjasampo Seppäsen kääntämien teosten joukossa on Alain Mabanckoun romaani Kuppinurin, joka ilmestyi alun perin ranskaksi vuonna 2005 ja Aviador- kustantamon kautta suomennettuna vuonna 2020.Kirja-arvio: Tuikkuja elämänmurheeseen MTV Teoksen käännöstyö toi Seppäselle Mikael Agricola -palkintoehdokkuuden vuonna 2021.Mikael Agricola -palkinnon ehdokkaat 2021 Suomen kääntäjien ja tulkkien liitto ==Teokset== * (toim. yhdessä Unto Seppäsen kanssa) * * * (Johanna Venhon kanssa) * * (Heli Slungan kanssa) * * ===Suomennokset=== * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset esseistit Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zeno Veronalainen

Pyhä Zeno Veronalainen (n. 300 Mauretania lähellä Algieria, Pohjois-Afrikka – 12. huhtikuuta 371 Verona, Italia) oli pyhimys, marttyyri, huomattu saarnaaja sekä Veronan piispa. Mies sai loistavan klassisen koulutuksen ja nimitettiin Veronan piispaksi vuonna 362. Pyhimys näyttää olleen Veronan kahdeksas piispa. Hän edisti kuria papistossa ja liturgisessa elämässä, rakennutti katedraalin ja perusti nunnaluostarin. Pyhimys vastusti areiolaisuutta ja otti vastaan pakolaisia Pohjois-Afrikasta jotka pakenivat areiolaisten vainoja. Mies kirjoitti laajasti kirkollisista aiheista kuten erityisesti Kristuksen neitseellisestä syntymisestä. Hän liittyi pyhän Firmuksen ja pyhän Rusticuksen reliikkien tuomiseen Veronaan. Veronassa on hänelle omistettu basilika ja noin kolmekymmentä kirkkoa ja kappelia kantaa hänen nimeään. Mies on kalastajien, puhumaan oppivien lasten, kävelemään oppivien lasten, juuri syntyneiden vauvojen ja useiden Italian paikkojen suojeluspyhimys sekä hänet esitetään piispana jonka piispansauvaan on sidottu kala tai piispana jolla on onkivapa. Hänen muistopäiväänsä vietetään 12. huhtikuuta. == Lähteet == Luokka:Piispat Luokka:Pyhimykset Luokka:Verona
Käpykerät

Käpykerät (Conocarpus) on kombretumikasveihin kuuluva kasvisuku, joka on läheinen ketapaneille. Käpykeriä on kaksi puulajia, joilla on käpymäiset hedelmät. Mangrovekäpykerä (Conocarpus erectus) esiintyy Amerikassa Meksikonlahden, Karibian, Väli-Amerikan ja pohjoisen Etelä-Amerikan alueilla sekä Afrikassa länsiosissa Senegalista Angolaan. Se kasvaa merenrannoilla ja rannikoiden suolamailla. Toinen laji Conocarpus lancifolius esiintyy Somaliassa, Eritreassa ja Jemenissä puolikuivilla seuduilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Käpykerät (Conocarpus) *ITIS: Conocarpus *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Conocarpus Luokka:Combretaceae
Tarpeettomia ihmisiä

Tarpeettomia ihmisiä on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 2005. Elokuva perustuu Reko Lundánin samannimiseen näytelmään. Elokuvassa Kari on jäänyt työttömäksi ja hänen vaimonsa Tuula työskentelee myyjänä kaupassa. Kari epäilee Tuulan pettävän häntä ja alkaa mustasukkaisesti vahtia vaimoaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2005 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Chipinge

Chipinge on pieni kaupunki Zimbabwessa ja se muodostaa Chipingen piirin kaupunkialueen. Vuoden 2012 tietojen mukaan kaupungissa oli 25675 asukasta. Kaupungin ympärillä on useita kylämäisiä asutusalueita sekä maanviljelysalueita. Kaupungissa on ollut tyytymättömyyttä kaupungin hallintoa kohtaan kaupungin palveluiden huonosta hoidosta johtuen. == Lähteet == Luokka:Zimbabwen kaupungit
Vizma Belševica

Vizma Belševica (30. toukokuuta 1931 Riika – 6. elokuuta 2005) oli latvialainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä. == Elämäkerta == Belševica syntyi ja kuoli itsenäisessä Latviassa mutta eli valtaosan elämästään Neuvostoliitossa. Hän kasvoi vaatimattomissa oloissa, Riian työläiskortteleissa ja välillä Kuurinmaan syrjäkylällä sukulaisten paimentyttönä. Hän onnistui kuitenkin debytoimaan runoillaan jo nuorena ja pääsi opiskelemaan Moskovan Gorki-instituuttiin. Nuoruuden ihanteet karisivat vähitellen, ja hän alkoi nähdä neuvostoideologian todelliset kasvot. Vuonna 1969 Belševica joutui sensuurin hampaisiin ja viideksi vuodeksi julkaisukieltoon. KGB ratsasi hänen asuntonsa kaksi kertaa. Belševican runoja on käännetty kymmenille kielille, tutkittu paljon ja myös sävelletty. Hänen molemmista pojistaankin tuli runoilijoita. Runojen lisäksi Belševica kirjoitti lyhytproosaa. Tärkein proosateos on Bille-trilogia. Hänen tuotantonsa on kestänyt aikaa, ja Billen kysymyksiä elämästä pidetään yhtä ajankohtaisia kuin ennenkin. == Bille-trilogia == Bille-trilogia nousi nopeasti sekä kriitikkojen että yleisön arvostamaksi klassikoksi. Se julkaistiin vasta 1990-luvulla Neuvostoliiton hajottua ja Latvian saatua itsenäisyytensä takaisin. Trilogia kuvaa elämää Riiassa ja muualla Latviassa 1930–40-luvulla lasten silmin. Nimihenkilö, Bille-tyttö, ei ole kirjailijan alter ego, mutta heissä on paljon samaa ja tapahtumissa paljon tosipohjaa. Latvia koki näinä vuosikymmeninä monta poliittista vallanvaihdosta (mm. kolme miehitystä toisen maailmansodan aikana), mitä lapset eivät ymmärtäneet, mutta eivät aina aikuisetkaan. Bille- trilogia kuuluu Latvian kulttuurin kaanoniin. Ensimmäisestä osasta tehtiin vuonna 2018 myös elokuva. Trilogia on jo aikaisemmin käännetty ruotsiksi ja venäjäksi. Suomennokset Bille, Bille ja sota ja Bille ja nuoruus julkaistiin 2019–2021. Ne on kustantanut Paperiporo ja suomentanut Mirja Hovila. == Teokset == ”Bille”, ISBN 9789526864648, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo, 2019. ”Bille ja sota” (), ISBN 978-952-68646-6-2, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo, 2020. ”Bille ja nuoruus” (), ISBN 978952686467, suomennos Mirja Hovila, kustantamo Paperiporo 2021. == Lähteet == Bille elokuva, IMDB Vizma Belševican ”Bille ja sota” -kirjan julkistus ja keskustelutilaisuus Töölön kirjastossa 26. lokakuuta 2020 (video) === Viitteet === Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Latvialaiset kirjailijat Luokka:Latvialaiset runoilijat
Katve

Katve on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 2007. Elokuvassa ystävykset Lare, Pietro ja Rami ovat lähdössä interrail-matkalle, mutta eivät pääse lähimetsää kauemmaksi. He näkevät sattumalta 7-vuotiaan pojan kidnappauksen ja törmäävät viemärissä poliisia pakenevaan mieheen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2007 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Kattotiili

Kattotiili on keraaminen katetarvike, jota käytetään viistoilla vesikattopinnoilla. Kattotiili on poltettu tiili, jotka valmistetaan savimassasta puristamalla ja polttamalla. Savitiilen väri voi vaihdella vaaleasta tumman punaiseen, ja tiili voidaan polton yhteydessä lasittaa halutun väriseksi. ==Historia== Savesta poltettu tiili on kateaineena ikivanha jota käytettiin jo antiikin aikana. Suomeen kattotiilet tulivat 1500- ja 1600-luvuilla ensin vain arvokkaimpien rakennusten katteeksi. Tiilikaton suuri etu on paloturvallisuus, joka varsinkin aikaisemmin tuotti puukaupungeissa ongelmia. Kattotiili soveltui hyvin jyrkkiin kattomuotoihin, joita suosittiin 1700-luvun lopulle saakka. Välillä niiden käyttö väheni, kunnes taas 1900-luvulla tiilikatot yleistyivät Suomessa. Kotimaisia kattotiiliä valmistettiin 1950-luvulle saakka, jolloin uudet katemateriaalit alkoivat syrjäyttää kattotiilin. Hyvälaatuiset poltetut kattotiilet kestävät lämpimissä etelän maissa vuosisatoja, mutta Suomessa jatkuvasti toistuva jäätyminen rapauttaa vähitellen tiilikaton. Nykyään kaikki Suomessa käytettävät kattotiilet ovat tuontitavaraa. ==Kattotiilityypit== Suomessa kattotiilet voidaan lajitella valmistustavan mukaan kahteen eri ryhmään: kankitiiliin ja urareuna- eli valssitiiliin. Kumpaakin on sekä yksi- että kaksikouruisena. Tiedosto:Enkupigt_taktegel_2011.jpg|Yksikouruinen kankitiili Tiedosto:Tvåkupigt_taktegel_2011.jpg|Kaksikouruinen kankitiili ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vesikatto Luokka:Tiili
Puolin ja toisin

Puolin ja toisin on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 2013. Elokuva on musta komedia, jossa Häkämies on urakoitsijana itärajan lähistöllä olevalla tietyömaalla. Häkämiehen yritys on ajautunut vaikeuksiin ja hän on siirtänyt omaisuutensa vaimonsa Sirpan nimiin, jonka aikomuksena on puolestaan ottaa avioero ja myydä perheen talo sekä Häkämiehen yritys. Häkämies keksii suunnitelman rahapulasta selviämiseen ja hän pyytää venäläistä liikemiestä Sashaa kidnappaamaan itsensä, josta saatavien lunnasrahojen avulla hän aikoo pelastaa yrityksensä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Prudnik (kunta)

Prudnik on kaupungin sisältävä maalaiskunta Prudnikin piirikunnassa Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 26 800. Kunnan hallintokeskus on Prudnikin kaupunki. Prudnikin kunta jakautuu seuraaviin kymmeneen kylään: Czyżowice, Dębowiec, Łąka Prudnicka, Mieszkowice, Moszczanka, Niemysłowice, Piorunkowice, Rudziczka, Szybowice sekä Wierzbiec. Sen pinta-ala on noin 122 neliökilometriä. Valtatiet 40 ja 41 kulkevat kunnan halki. Prudnikin kunta rajoittuu Puolan kuntiin Białaan, Głuchołazyyn, Korfantówiin, Lubrzaan sekä Nysaan ja Tšekin tasavaltaan. Se sijaitsee Płaskowyż Głubczyckin (”Głubczycen ylätasanko”) ja Góry Opawskien (”Opawavuoret”) alueiden rajalla. Osa Góry Opawskien maisemapuistosta sijaitsee kunnan alueella. Prudnikin pinta-alasta noin 11,6 prosenttia on metsää. Alueella virtaavat Prudnik-joki ja sen sivujoki Złoty Potok. Prudnikin kunnan väestö on pienentynyt viimeisten vuosikymmenten aikana; vielä vuonna 1995 väkiluku oli 30 794. Vuoden 2020 joulukuussa 52,3 prosenttia kunnan asukkaista oli naisia ja 47,7 prosenttia miehiä. Alle 18-vuotiaat muodostivat kunnan väestöstä 16,1 prosenttia, työikäiset 59,1 prosenttia ja eläkeikäiset 24,8 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,2 vuotta. Vuonna 2020 kunnan työttömyysaste oli 12,7 prosenttia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat
Die Krupps

Die Krupps on saksalainen industrial metal/EBM -yhtye, jonka Jürgen Engler ja Bernward Malaka perustivat Düsseldorfissa vuonna 1980. ==Albumit== * Stahlwerksynfonie (1981) * Volle Kraft voraus! (1982) * Entering the Arena (1985) * I (1992) * II – The Final Option (1993) * The Final Remixes (1994) * III – Odyssey of the Mind (1995) * Paradise Now (1997) * The Machinists of Joy (2013) * V – Metal Machine Music (2015) * Stahlwerkrequiem (2016) * Live im Schatten der Ringe (2016) * Vision 2020 Vision (2019) * Songs from the Dark Side of Heaven (2021) ==Yhtyeen nykyiset jäsenet== Tiedosto:Die Krupps Nocturnal Culture Night 13 2018 20.jpg|Päälaulaja ja toinen yhtyeen perustajista Jürgen Engler Tiedosto:Die Krupps Nocturnal Culture Night 13 2018 18.jpg|Kitaristi Marcel Zürcher Tiedosto:Die Krupps Nocturnal Culture Night 13 2018 12.jpg|Kitaristi Nils Finkeisen Tiedosto:Die Krupps Nocturnal Culture Night 13 2018 04.jpg|Kosketinsoittaja Ralf Dörper Tiedosto:Die Krupps Nocturnal Culture Night 13 2018 03.jpg|Rumpali Paul Keller Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Saksalaiset industrial-yhtyeet
Lapland-Balkan

Lapland-Balkan on Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 5. joulukuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # (bonuskappale) == Arvostelut == * Desibeli.net: Jaakko Laitinen & Väärä Raha: Lapland-Balkan Viitattu 5.1.2022. * Rumba: Jaakko Laitinen & Väärä raha on hurja bändi nyt lavan ulkopuolellakin Viitattu 5.1.2022. * Soundi: JAAKKO LAITINEN JA VÄÄRÄ RAHA: Lapland−Balkan Viitattu 5.1.2022. * V2.fi: Jaakko Laitinen & Väärä Raha : Lapland-Balkan Viitattu 5.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeen albumit
Näennäinen

Näennäinen on Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 9. joulukuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: [ http://desibeli.net/arvostelu/6993 Jaakko Laitinen & Väärä Raha: Näennäinen] Viitattu 5.1.2022. * Soundi: Globaalisti vanhan maailman suomalainen – Jaakko Laitisen etnomatkalla sattuu ja tapahtuu Viitattu 5.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Jaakko Laitinen & Väärä Raha -yhtyeen albumit
Räike

Räike on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Kalle Räike (1920–1993), arkkitehti * Kauko Räike (1923–2005), kuvanveistäjä ja kulttuurivaikuttaja * Lauri Räike (s. 1953), kirkkotaiteilija * Riittasisko Räike, televisiotoimittaja * Sinikka Räike (1925–2009), kuvanveistäjä ja taidemaalari.
Gwanda

Gwanda on kaupunki eteläisessä Zimbabwessa. Kaupunki sijaitsee Bulawayosta Beitbridgeen johtavan maantien sekä etelään West Nicholsoniin (Tshabeziin) johtavan rautatien varrella. Gwanda on Zimbabwen lounaisen maakunnan (Etelä- Matabelemaan) pääkaupunki sekä maataloustuotteiden kaupan merkittävin kaupunki. Kaupungin väkiluku oli 13 184 henkilöä vuonna 2002 ja 19 895 henkilöä vuonna 2012. Gwanda perustettiin vuonna 1900 ja sen nimi johdettiin lähellä sijaitsevasta, Jahunda-nimellä tunnetusta kukkulasta. Noin 52 km kaupungista etelään sijaitsevat Gwalingemban kukkulat, joilta on löydetty kivikautisia työkaluja. Gwandan ympäristössä on asbestimineraaleja sekä kulta- ja kromimalmeja. Lisäksi alueella on myös paljon riistaa ja lintuja. == Lähteet == Luokka:Zimbabwen kaupungit
Roma Downey

Roma Downey (s. 6. toukokuuta 1960 Derry, Pohjois-Irlanti) on Yhdysvalloissa asuva pohjoisirlantilainen näyttelijä ja tuottaja. Downey on noussut kansainväliseen kuuluisuuteen televisiosarjasta Enkelin kosketus (1994–2003), jossa hän esitti Monica-nimistä enkeliä. Downey oli tästä roolityöstä kahdesti ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Downey on näytellyt myös Jacqueline Kennedy Onassisia Emmy-palkitussa minisarjassa Koko maailman Jackie (A Woman Named Jackie, 1991). Downey on naimisissa Selviytyjät- ja The Voice -tositelevisio- ohjelmista tunnetun tuottajan Mark Burnettin kanssa. He ovat yhdessä tuottaneet useita uskonnollisaiheisia televisiosarjoja ja elokuvia. Heidän minisarjansa The Bible (2013) pääsi Emmy-palkintoehdokkaaksi. Downey on saanut oman tähden Hollywood Walk of Famelle. Hänelle on myönnetty myös kunnia- arvonimi OBE (Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pohjoisirlantilaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset televisiotuottajat Luokka:Brittiläiset elokuvatuottajat Luokka:Brittiläisen imperiumin ritarikunta Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristelig Folkepartis Ungdom

Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU; suom. Kristillisen kansanpuolueen nuoret) on vuonna 1946 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on kristillinen kansanpuolue. ==Historia== Järjestö perustettiin vuonna 1946 ja sen ensimmäinen puheenjohtaja oli Ragnar Horn. ==Politiikka== KrFU on kristillisdemokraattinen järjestö ja pitkälti samoilla linjoilla kuin emopuolueensa. Joissakin kysymyksissä, kuten kehitysavussa ja ympäristöpolitiikassa, se kannattaa kuitenkin laajempia panostuksia kuin puolue. Lisäksi sen puheenjohtajat ovat historian saatossa aiheuttaneet emopuolueessa paheksuntaa asettumalla tukemaan esimerkiksi oikeutta aborttiin (1989), rekisteröityä parisuhdetta (1993) ja kriittisempää suhtautumista Israelin toimintaan Palestiinassa (2010). ==Kansainvälinen yhteistyö== KrFU on jäsenenä yhteistyöjärjestöissä Pohjoismaiden kristillisdemokraattiset nuoret ja Euroopan kansanpuolueen nuoret. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön kotisivut Luokka:Norjalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Tero Valkonen

Tero Valkonen (s. 9. toukokuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englannista. Valkonen on opiskellut kirjallisuustiedettä, filosofiaa ja estetiikkaa. Hän on suomentanut noin 80 teosta. Uransa alkuvaiheessa hän suomensi muun muassa Margaret Atwoodin runoja. Vuonna 2019 ilmestyi Valkosen suomennos Walter Isaacsonin Leonardo da Vinci -elämäkerrasta. Vuonna 2020 ilmestyi Valkosen suomennos David Foster Wallacen vuonna 1996 ilmestyneestä teoksesta Infinite Jest (suom. Päättymätön riemu), jota on pidetty haasteellisena kääntää. Hän sai teoksesta Mikael Agricola -palkinnon 2021. Suomennos oli myös Jarl Hellemann -palkintoehdokas. Valkosen suomentama Gene Wolfen Liktorin miekka oli vuonna 2015 Tähtivaeltaja- palkintoehdokkaana. Jim Dodgen romaanin Fup suomennoksesta Valkonen sai kunniamaininnan. ==Lähteet== Luokka:Suomentajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Pitkää tietä Betlehemiin

Pitkää tietä Betlehemiin on käännös englanninkielisestä joululaulusta (carol) "Once in royal David’s city". Englantilaiseen jouluperinteeseen kuuluvan carol-hymnin on kirjoittanut Cecil Frances Alexander (1818–1895), irlantilaisen arkkipiispan puoliso. Hän kirjoitti muun muassa muutamia lapsille soveltuvia tekstejä apostolisen uskontunnustuksen toisen artikkelin pohjalta. Tämä virsi liittyi uskontunnustuksen sanoihin ”sikisi Pyhästä Hengestä”. Englanninkielisen tekstin alku "Once in royal David's city" liittää laulun nimenomaan lapsille kirjoitetuksi, monet lapsille tarkoitetut kertomukset alkavat myös sanalla "Once". Laulu on julkaistu 1848 Alexanderin julkaisemassa kirjassa Hymns for Little Children. Laulu julkaisiin pian useissa anglikaanisen kirkon laulukirjoissa ja se on vakiinnuttanut paikkansa jouluaaton jumalanpalvelusten alkukulkueen musiikkina. Tunnetuin sen käyttö on Cambrigen King's Collegen kappelin jouluaaton jumalanpalveluksessa "A Festival of Nine Lessons and Carols" (Yhdeksän lukukappaleen ja carolin juhla). Tämä laulu aloittaa jumalanpalveluksen siten, että kuoron poikasopraano laulaa kappelin eteisessä ensimmäisen säkeistön ilman säestystä. Kuoro ja urut jatkavat laulamalla 2. ja 3. säkeistön kulkueen tullessa sisälle ja seurakunta yhtyy lauluun 4. säkeistöstä alkaen. Laulun sävelmän tekijä on Henry John Gauntlett (1805–1876) ja sen eniten levinnyt harmonisointi on Arthur H. Mannin tekemä. Mann (1850–1929) oli King's Collegen urkuri ja hän julkaisi sovituksensa 1918 ja sitä on käytetty siitä lähtien. Alexanderin laulu on suomennettu verrattain myöhään. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on virsi numero 129 "Pitkää tietä Betlehemiin kulki Joosef, Maria". Pekka Kivekkään 1995 tekemä käännös pohjautuu Eva Norbergin tekemään ruotsinkieliseen tekstiin "Och det hände vid den tiden". Eva Norberg on kuitenkin kääntänyt Alexanderin tekstin melko vapaasti ja hän on liittänyt laulun alkusanat Luukkaan evankeliumin jouluevankeliumin alkusanoihin. Hänen ajatuksensa oli, että virttä voitaisiin käyttää joulukuvaelman osana, siten että jouluseimi rakennetaan tai kootaan virren aikana. Virren englanninkielinen teksti ei liity alkua enempää jouluun, vaan muuttuu lastenlauluksi, jossa Jeesus antaa esimerkin lasten elämiselle ja joka kertoo miten Jeesus jakaa meidän elämämme ehdot. Siionin laulut -kirjassa laulusta on toinen, kolmisäkeistöinen suomennos: "Tallin seimen luona kerran" numerolla 22. Laulun on suomentanut Pekka Sipilä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset jouluvirret Luokka:Suomenkieliset jouluvirret
Janhusen talo

Janhusen talo on Georg Wigströmin suunnittelema, vuonna 1927 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Muuten yksinkertaisessa tiilirakennuksessa on klassistinen graniittiportaali. Rakennus on saanut nimensä rakennuttajansa kaupungininsinööri Jalmari Janhusen mukaan. Hänen kuvataan olleen aikanaan "kaupungin mahtavimpia miehiä". Janhusen talokin rakennettiin hyvällä paikalle kaupungintalon läheisyyteen, Mariankadun rinteeseen. == Lähteet == Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Keski-Lahti
Siilasjärvi

Siilasjärvi () on järvi Enontekiöllä. Sen pinta-ala on noin 91,3 hehtaaria.Siilasjärvi Fishing.fi – Kalapaikkaopas Siilasjärvestä Kilpisjärveen laskee Siilasjoki. Siilasjärvi on osa Könkämäenon valuma-aluetta ja sijaitsee vedenjakajalla noin 484 metrin korkeudessa merenpinnasta. Matkaa Kilpisjärvelle on 11 kilometriä ja Ounasjärvelle 141 kilometriä.Mallan nähtävyydet Luontoon.fi == Lähteet == Luokka:Enontekiön järvet