EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lincolnin hauta

thumb|300px|Lincolnin hauta Lincolnin hauta () on rakennettu Yhdysvaltain 16. presidentille Abraham Lincolnille, hänen vaimolleen Mary Todd Lincolnille ja heidän kolmelle lapselleen. Hauta sijaitsee Oak Ridgen hautausmaalla Springfieldin kaupungissa Illinoisin osavaltiossa. Haudan suunniteliana toimi amerikkalainen arkkitehti Larkin Goldsmith Mead. Hauta rakennettiin vuosina 1868–1874. Vuonna 1960 Lincolnin haudasta tuli historiallinen maamerkki. Vuonna 1966 Lincolnin hauta pääsi National Register of Historic Places -rekisteriin. Luokka:Haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Yhdysvaltain muistomerkit Luokka:Illinois’n rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Illinois’ssa Hauta de:Oak Ridge Cemetery#Abraham Lincolns Grab
Maltion luonnonpuisto

Maltion luonnonpuisto on luonnonpuisto Savukosken kunnassa Lapin maakunnan itäosassa. Puiston pinta-ala on 147,46 km² ja se on perustettu vuonna 1956. Luonnonpuiston alueella liikkuminen on kiellettyä ympäri vuoden. Poikkeuksena tähän on paikallisen paliskunnan poronhoitoon liittyvä toiminta sekä Savukoskella vakituisesti asuvien oikeus poimia alueelta marjoja ja sieniä.Maltion luonnonpuiston järjestyssääntö == Maltion luonto == Maltion luonnonpuisto on erittäin merkittävä erämainen alue. Puisto on vedenjakajaseutua Kemijoen vesistössä. Alueen luontotyyppeihin kuuluu laajoja vaarojen välisiä metsäalueita sekä kivikkoisia rinnemetsiä. Lisäksi alueella on pieniä puroja ja aapasoita. Alueella eläviä Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteen lajeja ovat ainakin saukko, karhu, susi, ahma ja ilves. Puiston itäosassa sijaitsee Peura-, Koster- ja Maltiotunturien muodostama ketjuKansalaisen karttapaikka. Luonnonpuiston lintulajisto on myös monipuolinen. Yhdessä puiston pohjois- ja itäpuolella sijaitsevan Joutsitunturin-Koukkutunturin Natura 2000 -alueen kanssa Maltion luonnonpuisto muodostaa Maltion tunturit -nimisen kohteen, joka on yksi Suomen kansainvälisesti tärkeistä lintualueista. Alueen avainlajistoon kuuluvat pikkukuovi, pohjantikka, kuukkeli, leppälintu, laulujoutsen ja mustaviklo.IBA- tiedot FINIBA-rajaus ja tiedot ==Lähteet== Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Savukosken luonto Luokka:Lapin maakunnan luonnonsuojelualueet
Lyk

Lyk voi tarkoittaa seuraavia: *Lahden yhteiskoulu (perustettu 1896) *Lauttasaaren yhteiskoulu (perustettu 1943)
Kirkastuva sävel

Kirkastuva sävel on Edvin Laineen ohjaama suomalainen musiikkielokuva vuodelta 1946. Tarinassa konepajan työntekijä Eero Merjasen (oopperalaulaja Kalle Ruusunen) ja hänen pikkuveljensä Martin (Veli-Matti Kaitala) naapuriin muuttaa kapellimestari (Aku Korhonen) tyttärineen (Ruth Luoma-aho). Musiikki-ihmiset kohtaavat ja uusi ura alkaa.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 8.11.2011, s. D 5. ==Näyttelijät== == Vastaanotto == Aikalaisarvioijat löysivät elokuvasta kritisoitavaa, mutta päätyivät kuitenkin lopulta myönteiseen arvioon, kuten muun muassa Toini Aaltonen: ”- - mutta sitten se alkaa mennä reipasta vauhtia eteenpäin, ja kun päästään loppuun, niin katsojasta tuntuu, että hän on nähnyt oikein mukavan ja herttaisen elokuvan”.Lehdistöarvioita. Elonet.fi. Viitattu 12.2.2013 Elokuvan musiikin säveltänyt Heikki Aaltoila on saanut kiitosta.Päivän elokuvia, Tv-maailma 30/2011 s. 17. Antti Alasen mukaan elokuva jatkaa Laineen linjaa, jota luonnehtii sodanjälkeinen jälkeenrakennus ja optimismiAlanen, Antti: Kirkastuva sävel. 30.7.2010. Viitattu 7.11.2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset musiikkielokuvat‎ Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1946 suomalaiset elokuvat
Power Glove

Power Glove on Nintendon 1980-luvun suositulle pelikonsolille, Nintendo Entertainment Systemille valmistettu käsineen kaltainen peliohjain, joka ensimmäisenä peliohjaimena tunnisti ihmiskäden liikkeitä ja siirsi ne reaaliajassa television tai tietokoneen näytölle. Power Glove oli kaupallinen epäonnistuminen. Sitä kritisoitiin sen epätarkkuuden ja hankalan ohjaamisen takia. Power Glovea myytiin yhteensä noin 100 000 kappaletta. == Valmistus ja vastaanotto == Power Gloven suunnitteli ja julkisti Mattel. Se julkaistiin ensin Japanissa vuonna 1989. Power Glove on Nintendon virallinen lisensoima tuote, mutta yhtiö ei ole suunnitellut ohjainta. Varsinaisesti Power Glovella pelattavaksi suunniteltiin vain kaksi peliä, Super Glove Ball ja Bad Street Brawler. Luokka:Nintendon lisälaitteet Luokka:Videopeliohjaimet ==Lähteet==
Kalle Ruusunen

Karl (Kalle) Valdemar Ruusunen (5. helmikuuta 1912 Pernaja – 31. heinäkuuta 1999 Lake Worth, Florida, Yhdysvallat) oli suomalainen oopperalaulaja,Klassinen.fi äänialaltaan baritoni.Ryhänen laulaa lauantain toivottuja Itä-Savo 2011. Ruusunen oli kotoisin Loviisan Pernajasta. Hän lauloi 1930-luvun lopulta 1940-luvun lopulle kymmenissä Suomalaisen Oopperan tuotannoissa Helsingissä. Hän näytteli 1940-luvulla myös kahdessa suomalaisessa elokuvassa, Jos oisi valtaa... (1941) ja Edvin Laineen elokuvassa Kirkastuva sävel (1946), jossa hänellä oli pääosa. Sota-aikana Ruusunen oli päämajan viihdytyskiertueilla suosittu tunteellisten laulujen esittäjäMaarit Niiniluoto, Molotohvin koktaili, viitattu 7.11.2011. Sotien jälkeen 1947 Kalle Ruusunen muutti Yhdysvaltoihin, mutta vieraili Helsingin oopperatuotannoissa vielä vuosina 1949 ja 1956. Hän teki laulukiertueita amerikansuomalaisten asuinalueille, tapasi Kanadassa tulevan vaimonsa Kertun ja jäi asumaan Montrealiin. Palattuaan New Yorkiin hän toimi 1952–1954 Amerikan Äänen eli Voice of American suomenkielisten lähetysten palveluksessa. Vuosikymmenen puolivälissä hän asui ja työskenteli Kanadassa ja Suomessa, kunnes palasi Yhdysvaltoihin ja sai vuoden 1957 lopulla vakituisen solistin paikan saksalaisen katolisen kirkon kuorossa New Yorkissa. Yhdysvalloissa Ruususella oli rooli Bing Jungin elokuvassa Peilileikki (Mirror Game) 1967, jonka aiheena on amerikkalainen kuoro Amerikan laulajat.Finland goes abroad , viitattu 7.11.2011 Hän on mukana myös siirtolaisuutta käsittelevässä dokumentissa Sydämeni laulu (1948) ja esiintyy yhdessä jaksossa pitkäaikaista televisiosarjaa Suspense ==Diskografia== *Voiton tie, marssi. Kalle Ruusunen, Rondo rolp 25, 1942Äänitearkisto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Gun Nordlund

Gun Greta Kristina Nordlund (s. 31. tammikuuta 1949 Sund) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan IF Ålandia. Nordlund sijoittui 14:nneksi Budapestin EM-kilpailuissa 1966 tuloksella 160 cm. Hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1965–1972, ja voitti maaottelun korkeushyppykilpailun Tallinnassa 1965 ja Helsingissä 1966. Hän saavutti Kalevan kisoissa kultaa 1965, 1966 ja 1971 sekä hopeaa 1967 ja 1970. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti 1967 ja 1972. Nordlund hyppäsi ennätyksensä 168 cm Helsingissä 28. heinäkuuta 1965. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 164 Otaniemessä 6. maaliskuuta 1971. Hän on pituudeltaan 176 cm. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Ahvenanmaalaiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tähtilaiva

Tähtilaiva on hypoteettinen avaruusalus, joka on tarkoitettu tähtijärjestelmien väliseen liikenteeseen. Termi esiintyy enimmäkseen tieteisfiktiossa, sillä ihmiskunta ei vielä ole rakentanut tähtilaivoja, ellei Voyager- ja Pioneer-sarjan luotaimia lasketa sellaisiksi. Kyseisten luotainten matka tähtiin kestää miljoonia vuosia, eivätkä ne saavu perille toimintakuntoisina. == Hypoteettisia tähtilaivan tyyppejä == * Nukkuja-alus * Sukupolvialus * Aikadilaatiota hyödyntävä alus * Valoa nopeampi alus == Tunnettuja fiktiivisiä tähtilaivoja == * USS Enterprise (Star Trek) * Kultasydän (avaruusalus) * Millennium Falcon * Taisteluplaneetta Galactica == Katso myös == * Tähtienväliset lennot Luokka:Tieteiskirjallisuus Luokka:Hypoteettiset avaruuslaitteet
Westfield Stratford City

Westfield Stratford City on Westfield Groupin omistama kauppakeskus Itä- Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se on osa Stratfordin alueen suurta kehitysprojektia, jonka osana on myös vuoden 2012 kesäolympialaisten pääasiallisen kisa-alueen rakentaminen. Kauppakeskuksen kerrospinta-ala on noin 175 000 m² ja keskuksessa on yhteensä yli 300 liikettä. Westfield Stratford Cityyn on erinomaiset joukkoliikenneyhteydet. Sen vieressä on kaksi erillistä rautatie- ja metroasemaa: Stratford ja Stratford International. Stratfordin asema on junaliikenteen, Lontoon metron, Docklands Light Railwayn ja London Overgroundin vilkas vaihtoasema. Stratford International puolestaan on Docklands Light Railwayn sekä High Speed 1 -radan junaliikenteen käytössä. Kauppakeskuksessa on myös 5000 pysäköintipaikkaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kauppakeskuksen kotisivu Luokka:Newhamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Stratford (Lontoo) Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kauppa- ja ostoskeskukset
Kamla Persad-Bissessar

Kamla Persad-Bissessar (s. 22. huhtikuuta 1952) on UNC-puolueen (United National Congress) poliitikko Trinidad ja Tobagosta. Hän toimi maansa pääministerinä vuodesta 2010 alkaen vuoteen 2015. Hän oli ensimmäinen nainen virassaan. Varsinaiselta ammatiltaan Persad-Bissessar on juristi.Oppositio voitti Trinidad ja Tobagon vaalit YLE 25.5.2010 Persad-Bissessarin edeltäjä Patrick Manning oli järjestänyt vaalit kesken kauttaan hiljentääkseen opposition puheet epäluottamuksesta. Persad-Bissessarin johtama oppositipuolueiden koalitio sai murskavoiton.Trinidad and Tobago country profile.Leaders BBC news Pääministeri kuuluu maan intialaisperäiseen hinduväestönosaan samoin kuin noin 40 % maanmiehistään.KAMLA PERSAD-BISSESSAR FIRST WOMAN PRIME MINISTER OF T & T South Asian Outlook Hän on opiskellut sekä kasvatustiedettä, oikeustiedettä että liiketaloutta, ja opettanut sekä yläkoulussa, ammattikorkeassa että korkeakoulussa. Kuuden vuoden opetusuran jälkeen hän siirtyi asianajajaksi. Politiikassa hän on ollut mukana vuodesta 1987. Vuosina 1995-2001 hän oli oikeuskansleri, oikeusministeri ja opetusministeri. Vuoden 2010 alussa hänestä tuli puolueensa puheenjohtaja, helmikuussa oppositiojohtaja ja toukokuussa vaalivoiton jälkeen maansa pääministeri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kamla slammed for calling PM an 'Oreo' Luokka:Trinidad ja Tobagon pääministerit Luokka:Oikeusministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madridin lähettiläs

Madridin lähettiläs (Confidential Agent) on Herman Shumlinin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1945. Se kertoo Espanjan sisällissodan salaisesta agentista, joka matkustaa Englantiin ja joutuu fasistien salajuonen kohteeksi, sekä salaperäisestä englantilaisesta naisesta. Madridin lähettiläs hyödyntää film noir -genren tyylikeinoja. Elokuvan maailmanensi-ilta oli New Yorkissa 2. lokakuuta 1945 ja Suomen ensi-ilta 23. elokuuta 1946. Ilmestyessään Madridin lähettiläs sai kriitikoilta varauksellisen vastaanoton, mutta myöhemmin se on noussut film noir -elokuvan kulttiklassikoksi.Time Out Film Guide, Penguin Books1996, s. 166 == Juoni == Espanjalainen lojalisti, entinen konserttimuusikko Denard, saapuu Lontooseen solmimaan salaista liikesopimusta paikallisten fasistien kanssa. Hänen todelliset tarkoitusperänsä ovat kuitenkin poliittiset ja antisemitismin vastaiset. Humaltumista rakastava mutta neuvokas englannitar Rose Cullen liittyy hänen aisaparikseen aluksi epäselvistä syistä. Pian fasistit oivaltavat, mitkä Denardin päämäärät ovat, ja kääntyvät häntä vastaan. Yön varjoissa Rose ja Denard joutuvat ajojahdin kohteiksi. == Näyttelijät== == Tausta== Warner Brothers -tuotantoyhtiön toimitusjohtaja Jack L. Warner valitsi Graham Greenen romaanin elokuvattavaksi etupäässä Lauren Bacallia silmällä pitäen. Bacallista oli edellisenä vuonna tullut yhtiön suurimpia tähtiä elokuvan Kirjava satama ansiosta. Hänen vastanäyttelijäkseen Warner palkkasi yhden pitkäaikaisimmista vetonauloistaan, ranskalaista alkuperää olevan Charles Boyerin.Lawrence J. Quirk, The Films of Lauren Bacall, Citadel Press, 1986, s. 69 Bacallin suoritus arvoituksellisena brittiseireeninä ei kuitenkaan vakuuttanut kaikkia kriitikoita, ja varsinkin hänen newyorkilainen aksettinsa herätti hilpeyttä englantilaisen naisen roolissa. Filmistä tuli Bacallin uralla koetinkivi, mutta seuraavana vuonna valmistunut Syvä uni nosti hänet jälleen suosion aallonharjalle. Myöhemmin Madridin lähettiläs on noussut arvoon yhtenä niistä elokuvista, joihin Bacallin asema film noirin ikonina perustuu. Ohjaaja Herman Shumlin oli taustaltaan teatteriohjaaja. Madridin lähettiläs oli hänen toinen ja viimeinen elokuvansa. Bacall muisteli myöhemmin, ettei saanut Shumlinilta kunnollista henkilöohjausta, vaan jäi roolinsa kanssa yksin.Lauren Bacall, Tällaista se oli, WSOY, 1981, s. 194 Sivuosissa näyttelee useita Warner Brothers -jännityselokuvien vakionäyttelijöitä, muun muassa Peter Lorre ja Katina Paxinou. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Film noir -elokuvat Luokka:Vuoden 1945 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset poliittiset trillerit
Wasp

Wasp voi tarkoittaa seuraavia asioita: *W.A.S.P., yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye *W.A.S.P., W.A.S.P.-yhtyeen debyyttialbumi *WASP-12, tähti *Pratt & Whitney R-4360 Wasp Major, moottori *WASP, White Anglo-Saxon Protestant, Yhdysvalloissa käytetty nimitys hallitsevasta valkoisesta yläluokasta *Women Airforce Service Pilots, lyhenne WASP, toisen maailmansodan aikainen yhdysvaltalaisten naislentäjien järjestö ;Yhdysvaltain laivasto *Wasp-luokka, helikopteritukialusluokka *USS Wasp (1775), 14-tykkinen kuunari *USS Wasp (1806), 18-tykkinen sluuppi *USS Wasp (1812), 1-tykkinen kuunari *USS Wasp (1813), 2-tykkinen kuunari *USS Wasp (1814), prikitakiloitu sluuppi *USS Wasp (1865), 3-tykkinen siipiratastykkivene *USS Wasp (1898), jahti *USS Wasp (CV-7), lentotukialus *USS Wasp (CV-18), Essex-luokan lentotukialus *USS Wasp (LHD-1), Wasp-luokan helikopteritukialus
Apolloff

ApolloffKansallisbiografia t. Apoloff on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 912. Suku on alkujaan vanha venäläinen pajarisuku, jonka jäsen Vasili Zebetrioff tuli Ruotsin palvelukseen ja jonka kuningas Kustaa II Aadolf aateloi vuonna 1631. Vasilin veli Gregori otti käyttöön nimen Apoloff. Hän oli Inkerinmaan aatelisjoukkojen kornetti ja naimisissa käskynhaltija Feodor Aminoffin tyttären kanssa. Pariskunnan kolme poikaa otettiin vuonna 1680 ritarihuoneeseen. Heistä Johan (Juhana) ApolloffOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 588 - nimi: Apolloff (k. 1706) toimi Nevanlinnan skanssin komentajana 1689 ja everstinä Viipurissa 1701. Vanhuudestaan huolimatta hän teki hyökkäyksiä Venäjälle Suuren Pohjan sodan alkaessa sekä puolusti linnaa 1703 venäläisten hyökkäystä vastaan. Hän joutui kuitenkin antautumaan ja kuoli vankina Novgorodissa.Anrep, s. 74Tietosanakirja, palsta 476 Vasili Apoloff oli Inkerinmaan aatelislippueen ratsumestari 1680 ja Kaprion linnan komendantti. Hän kuoli Tobolskissa venäläisten vankina vuonna 1701.Anrep, s. 75 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Appelbom

Appelbom on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 325 sekä vapaaherrallinen suku numero 164. Anders Haraldsson (1576-1649) kuului aateliseen Strömfelt-sukuun. Hänen uransa alkoi 1599 kirjurina ja vuoteen 1633 mennessä hän oli noussut kuningatar Kristiinan komissaariksi. Anders Haraldsson oli myös kuningas Kustaa II Aadolfin luottomies ja hankki kuninkaalle kaupallisena neuvonantajana tämän sotaretkille rahoitusta. Hänet aateloitiin vuonna 1645. Andersin poika, hovineuvos Harald Appelbom (1612-1674) oli komissaari Hollannissa sekä lähettiläs Englannin parlamentissa 1652, missä hänestä tuli kuningas Kaarle II:n suosikki. Anrep, s. 76 Amiraali Anders Appelbom (1652-1721) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719.Anrep, s. 79 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Appelgren

Appelgren oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 290. Suku on lähtöisin Värmlannista, missä Eric Larsson oli talonpoikana. Hänen poikansa Johan (1597–1660) aateloitiin vuonna 1640 nimellä Appelgren ansioistaan Tukholman linnan kamreerina 1624 ja Suomen kamreerina 1632. Hänestä tuli 1641 Suomen komissaari ja 1645 Tukholman pikkutullin inspektori ja kamarikollegion jäsen. Johan Appelgren (k. 1683) oli Turun hovioikeuden asessori ja Nils Appelgren (1630–1677) revisokamarin presidentti Anrep, s. 80 Suomalaisella Appelgren suvulla ei ole sukuyhteyttä ruotsalaiseen Appelgren aatelissukuun. Suomalaisen Appelgren suvun esi-isänä voidaan pitää Heikki Matinpoika Mattilaa Pälkäneen Kirpun isäntää. == Tunnettuja Appelgrenejä == * Anne Marie Appelgren (s. 1956), suomenruotsalainen kirjailija * Anne-Marie Appelgren (1903–1940), suomenruotsalainen kirjailija * Armas Appelgren (1883–1961), suomalainen suojeluskuntaupseeri ja toimittaja * Arvid Appelgren (1876–1961), suomalainen kenraalimajuri * August Appelgren (1794–1846), suomalainen tuomari ja Oulun pormestari * Emilia Appelgren (1840–1935), suomalainen maisemamaalari * Hjalmar Appelgren-Kivalo (1853–1937), suomalainen arkeologi * Niklas Appelgren (s. 1990), suomalainen jääkiekkoilija * Simon Wilhelm Appelgren (1786–1854), suomalainen rovasti ja sanomalehtimies * Tove Appelgren (s. 1969), suomenruotsalainen kirjailija ja teatteriohjaaja * Waldemar Appelgren (1880–1958), suomalainen upseeri ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Appelman

Appelman oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 677 ja vapaaherrallinen suku numero 148. Suku on kotoisin Itä-Götanmaalta, missä Anders Nilsson Slaghök asui Appelbergan taloa. Hänen poikansa Peder (1622-1705) toimi kuningatar Kristiinan tuomareiden sihteerinä, mistä ansiosta hänet aateloitiin vuonna 1656. Nuoruudessaan hänen mainitaan asuneen valtaneuvos Rosenhanin kodissa, jolloin hän oli rakastunut tämän sisareen Märta Rosenhaneen. Nuoret olivat salaisesti kihlautuneet, mistä hyvästä Peder joutui 1650 hetkeksi Tukholmaan vankilaan. Pederin poika Gustaf Gabriel (1656-1721) aloitti sotilasuransa vapaaehtoisena Pommerissa ja kohosi vuoteen 1710 mennessä everstiksi ja nimitettiin kenraalimajuriksi 1717. Hänet korotettiin vapaaherraksi vuonna 1719. Hänen poikansa Peter Reinhold (1710-1756) oli kapteeni suomalaisissa ratsujoukoissa. Anrep, s. 81 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Park51

Park51 (alkuperäiseltä nimeltään Cordoba House) oli suunniteltu 13-kerroksinen muslimiyhteisön kulttuurikeskus kahden korttelin päässä syyskuun 11. päivän terrori-iskuissa tuhoutuneen World Trade Centerin ground zerosta ala- Manhattanilla. Suurin osa keskuksesta oli tarkoitus avata yleisölle, ja sen kannattajat sanoivat keskuksen edistävän uskontojen välistä vuoropuhelua. Sen piti sisältää myös kiistanalainen muslimien rukoustila, jota on kutsuttu mm. "Ground Zeron moskeijaksi". Projekti herätti suurta vastustusta. New York Times kertoi kesäkuussa 2010, että enemmistö amerikkalaisista vastustaa moskeijaa. Fox Newsin kyselyn mukaan 64 % amerikkalaisista piti moskeijan rakentamista huonona ideana. Kesällä 2014 ilmoitettiin, että Park51:n sijaan aiotaan rakentaa 3-kerroksinen museo rukoustiloineen ja asuntoineen 49-51 Park Placeen. == Aiheesta muualla == *Park51:n kotisivut *New York Timesin uutiskokoelma Park51:sta *Projektin vastustajien verkkosivut Luokka:Moskeijat Luokka:Uskonnolliset rakennukset Yhdysvalloissa Luokka:Manhattanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Islam Yhdysvalloissa Luokka:Islamilaiset järjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt Luokka:Financial District (Manhattan)‎
Von Arbin

von Arbin on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 2054. Stiernsparre-sukuun kuulunut Axel Magnus Arbin (1717-1791) palveli luutnanttina 1741 ja kapteenina 1747. Hänestä tuli majuri vuonna 1754 ja hän siirtyi Saksaan, missä keisari aateloi hänet vuonna 1761.Anrep, s. 82 Axel Gustaf Magnus (1739-1828) nimitettiin armeijan everstiksi vuonna 1811. Hänen poikansa Axel Gustaf (1784-1856) valmistui kadetiksi Haapaniemen upseerikoulusta ja kohosi lopulta ratsuväen komentajaksi. Hän otti osaa Napoleonin vastaisiin taisteluihin Saksassa vuosina 1813-1814.Anrep, s. 83 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Hover!

Hover! on peli, joka tuli Windows 95:n asennus-CD-ROMin mukana. Sen alkuperäinen tarkoitus oli näyttää kehittyneen multimedian mahdollisuuksia PC:eissä siihen aikaan. == Pelaaminen == Hover!:ssa pelaajan täytyy ohjata ilmatyynyalusta, joka käyttäytyy kuin törmäilyauto. Pelissä on kolme erilaista kenttää, ja jokaisessa on sama tehtävä: kerätä kaikki siniset liput ennen kuin vastukset, dronet, jotka ohjaavat samanlaisia aluksia, keräävät kaikki pelaajan punaiset liput. Pelaajan apuna on kartta, josta näkee kaikki lisäykset, vastustajan alukset, paneelit, ja liput. Karttaa voi lähentää ja loitontaa näppäimistön + ja - näppäimillä, tällä tavoin kartan näkymä saadaan kattamaan myös koko kenttä. Peli vaikeutuu asteittain joka kolmannella kentällä. Kerättävien lippujen määrä lisääntyy (maksimissaan kuitenkin kuusi), sekä vastustajien määrä kasvaa. === Lisäykset === ==== Liput ==== * Punainen lippu (Red Flag) - Näitä vastustajat keräävät, joten ole nopea että keräät siniset ennen kuin vastustajat punaiset! * Sininen lippu (Blue Flag) - Sinun tehtäväsi on kerätä nämä ennen kuin vastustajat ovat anastaneet kentästä kaikki punaiset liput. ==== Lisäyspallot ==== * Näkymättömyys (Cloak) - Lisää yhden näkymättömyyslisäyksen tavaralistaasi. Käyttämällä sellaisen sinusta tulee näkymätön vastustajille kymmenen sekunnin ajaksi. Tämä näkyy pelaajille sinisävyisenä ruutuna. * Seinä (Wall) - Lisää yhden seinälisäyksen tavaralistaasi. Käyttämällä sellaisen sinun taaksesi ilmestyy pätkä seinää, joka poistuu 10-15 sekunnissa. * Hyppy (Jump) - Lisää yhden hyppylisäyksen tavaralistaasi. Käyttämällä sellaisen hyppäät ilmaan hetkeksi, jolloin voit hypätä esim. vastustajan yli, tai tietyille alustoille. * Mysteeri (Mystery Pod) - Kysymysmerkkinä näkyvä pallo voi olla mikä tahansa lisäys, muttei lippu tai paneeli. * Suoja (Shield) - Kun keräät sen, seuraavan 15 sekunnin aikana et voi kerätä punaisia valoja, kartansekoittajia, sekä et voi joutua paneelien uhriksi. * Vihreä valo (Green Light) - Tekee sinusta nopeamman hetkeksi. * Punainen valo (Red Light) - Tekee sinusta hitaammaan hetkeksi. * Kartansekoittaja (Map Eraser) - Poistaa kaikki tutkitut osat oman aluksesi kartasta. ==== Paneelit ==== * Juoksuhiekkapaneeli (Hold Pad) - Pitää sinua hetkeksi paikallaan, jollet voi liikkua viiden sekunnin ajaksi. * Lipunpoistaja (Flag Remover) - (toimii vain jos olet kerännyt vähintään yhden sinisen lipun) Lisää uuden sinisen lipun jonnekin karttaan ja poistaa yhden lipun kerätyistä lipuistasi. * Liu'utuspaneeli (Skid Pad) - Lähettää sinut liukumaan hetkeksi suuntaan, mihin se osoittaa. == Salainen osa == Kun peli pyytää aloittamaan uuden pelin painamalla "F2" käynnistäessäsi Hover!:n, pidä Ctrl- ja Shift-näppäintä pohjassa ja kirjoita "IBMAB" (ilman lainausmerkkejä). Tämän jälkeen "F2" ruutu häviää, ja pääset ajelemaan ilmatyynyaluksella vapaasti pienessä huoneessa, jossa on gallerian tavoin tauluja seinillä pelin tekemiseen ja kehittämiseen osallistuneista henkilöistä. Luokka:Windows-pelit
Jyrki Mäntylä

Jyrki Pekka Kustavi Mäntylä (12. heinäkuuta 1936 Kitee – 18. huhtikuuta 1972 Reykjavík, Islanti) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Hän oli Yleisradion pitkäaikainen dramaturgi ja toimi ennen kuolemaansa Reykjavikissa sijaitsevan Pohjolan talon johtajana helmikuusta 1972. Koulutukseltaan Mäntylä oli filosofian kandidaatti. Vuosina 1960–1961 hän toimi Tampereen yliopiston Draamastudion apulaisjohtajana ja Tampereen Ylioppilasteatterin toiminnanjohtajana. Vuonna 1962 hän aloitti Yleisradiossa teatteriosaston dramaturgina ja toimi myöhemmin apulaisosastopäällikkönä. Mäntylä suomensi muinaisislantilaisia saagoja ja islantilaisen kirjailijan Halldór Laxnessin teoksia. Mäntylän äiti oli kirjailija Kyllikki Mäntylä. == Teoksia == * Suomalaisia kuunnelmia 1952–63 1–2 ; toim. Jyrki Mäntylä ; julkaisija Yleisradio. WSOY 1964 * Suomalaisia kuunnelmia 1964–1965 ; toim. Jyrki Mäntylä; esipuheen kirj. Pekka Lounela. Yleisradio / Otava 1966 * Kuunnelma maailmalla ; kirjoittajat Jyrki Mäntylä, Väinö Vainio, Terttu Talonen. Yleisradion julkaisusarja 20. Helsinki 1968 * Kahden vuoden äänet : suomalaisia kuunnelmia 1966–1967 ; toim. Jyrki Mäntylä ; jälkisana Pekka Lounela. Yleisradio / Otava 1969 * Huuto ja meteli, tekijät Pekka Lounela ja Jyrki Mäntylä. Näkökulma-sarja. Karisto 1970 * Äänet myöhässä : suomalaisia kuunnelmia 1968–1969 ; toim. Jyrki Mäntylä. Yleisradio / Otava 1970 == Suomennoksia == * August Strindberg : Salatusta päiväkirjasta : August Strindbergin avioliitto Harriet Bossen kanssa ; suom. sekä selityksin ja esipuhein varustanut Jyrki Mäntylä. Gummerus 1966 (alkuteos Ur ockulta dagboken) * Halldór Kiljan Laxness : Salka Valka : romaani ; islannin kielestä suom. Jyrki Mäntylä. WSOY 1966, 2. painos 1977, 3. painos 1985, 4. painos 1992, 5. tark. painos 2008 (alkuteos Salka Valka) * Lohilaaksolaisten saaga ; muinaisislannista suom. ja selityksin varust. Jyrki Mäntylä. Otava 1967 (alkuteos Laxdæla saga) * Halldór Kiljan Laxness : Jäätikön jumalat : romaani ; islannin kielestä suom. Jyrki Mäntylä. WSOY 1970 (alkuteos Kristnihald undir Jökli) * Veriveljien saaga ja Viinimaan saaga ; muinaisislannista suom. Jyrki Mäntylä. Otava 1971 (alkuteokset Fóstbræðra saga ja Eiríks saga rauða) * Saagat ; suom. Jyrki Mäntylä. Otava 1987 (Viinimaan saaga, Veriveljien saaga, Lohilaaksolaisten saaga) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Seppo Virtanen

Seppo Olavi Virtanen (1. helmikuuta 1929 Helsinki – 1. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. == Suomennoksia == * Donald Powell Wilson : Kuusi vankiani : kolme vuotta vankilapsykologina Fort Leavenworthissa. WSOY 1954 (alkuteos My six convicts) * Walentin Chorell : Miriam. WSOY 1954 (alkuteos Miriam) * Walentin Chorell : Miriam ja Paul. WSOY 1956 (alkuteos Främlingen) * Herman Melville : Moby Dick eli Valkoinen valas. WSOY 1956, 2. painos 1957, 3. painos 1966, 4. painos 1980, 5. painos 1993, 6. painos 2000 (alkuteos The whale or Moby Dick) * Kenneth Roberts : Haaksirikkoiset. WSOY 1958 (alkuteos Boon Island) * Rex Stout : Ennen keskiyötä . Sapo 45. WSOY 1959, 2. painos 1988, 3. painos 1990 (alkuteos Before midnight) * Walentin Chorell : Nainen. WSOY 1958 (alkuteos Kvinnan) * Harald Grieg : Kustantajan muistelmia ; lyhentäen suom. Seppo Virtanen ; johdannon kirj. Yrjö A. Jäntti. WSOY 1959 (alkuteos En forleggers erindringen 1-2) * Walentin Chorell : Ruoho. WSOY 1958 (alkuteos Gräset) * Richard Wright : Pitkä uni. WSOY 1960 (alkuteos The Long Dream) * Walentin Chorell : Varkaat. WSOY 1960 (alkuteos Stölden) * Ihmisten Helsinki ; kuvat K.-G. Roos ; teksti Jörn Donner ; suom. Seppo Virtanen. WSOY 1961 (alkuteos Helsingfors, Finlands ansikte) * Walentin Chorell : Nokkoset. WSOY 1963 (alkuteos De barmhärtiga) * Raymond Chandler : Syvä uni. WSOY 1965, 2. painos 1966, 3. painos 1978, 4. painos 1980, 5. painos 1987, 6. painos 1988, 7. painos 1990, 8. painos 1997, 9. painos 2011 (alkuteos The big sleep) * Tage Danielsson : Satuja 18 vuotta täyttäneille lapsille ; suomeksi kert. Seppo Virtanen ; piirrokset Per Åhlin. 3. parantamaton painos Tammi 1966 (alkuteos Sagor för barn över 18 år) * Samuel Beckett : Viimeinen ääninauha : yksinäytöksinen näytelmä ; englannin kielestä suom. Seppo Virtanen. Otava 1967 (alkuteos Krapps last tape) == Lähteet == * Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Lauri Heikkinen

Uki Lauri Mikael Heikkinen (5. kesäkuuta 1951 Oulu - 27\. syyskuuta 2004 Oulu) oli suomalainen muusikko ja kuoronjohtaja. Heikkisellä oli director musices -arvonimi. Nuorena oululainen Heikkinen soitti useiden kevyen musiikin artistien kuten Jouko ja Kosti, Kirka, Laila Kinnunen, Tapani Kansa, Frederik, Veikko Lavi ja Olavi Virta taustayhtyeissä. Vuonna 1974 hän aloitti työt Oulun kaupunginteatterissa muusikkona ja ehti siellä olla mukana yli 200 produktiossa. Heikkinen oli mieskuoro Pohjan Laulun varalaulunjohtaja ja vuodesta 2001 Oulun Sotaveteraanikuoron johtaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Arne O. Strömmer

Arne Ossian Strömmer (19. heinäkuuta 1887 Ikaalinen – 15. helmikuuta 1977 Tampere) oli suomalainen diplomi-insinööri ja kirjailija. Strömmerin vanhemmat olivat apteekkari Sven Evert Strömmer ja Elin Ida Fredrika Fabritius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Tampereen reaalilyseosta ja valmistui diplomi- insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1912. == Teoksia == * Polttomoottorit : oppikirja alkeisopetusta ja itseopiskelua varten ; kirjoittajat Väinö Airas ja Arne O. Strömmer. 3. painos Otava 1928 * Ammattilaskennon oppikirja poikain ammattioppilaitoksia varten : sisältäen laskuopin, algebran ja mittausopin opetusaineksen ; kirjoittajat Uno Jansson, Arne O. Strömmer. Otava 1932, 2. uud. painos 1941, 3. uud. painos 1946, 8. täysin uud. painos 1964, 14. painos 1973 (kirjaan liittyi myös erilliset tuloskirja ja taulukkokirja) * Samminkylän kauhu : seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto 38. Otava 1933 * Metallityöt. Otava 1935, 3. uus. painos 1954 * Ammatillisia laskutehtäviä 1-2. Otava 1968, 2. uud. painos 1971 (yhdessä Väinö Tuomisen kanssa) == Suomennoksia == * G. S. Ranshaw : Keksintöjen ihmeitä. WSOY 1952 (alkuteos The boy's book of modern scientific wonders and inventions) == Ruotsinnoksia == * Paavo Pero : Mekanisk teknologi för industriskolor ; övers. från finskan av Arne O. Strömmer. Otava 1914, 2. painos 1920 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Arno O. Strömmer Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Kaisa Kivitie

Kaisa Kivitie (8. maaliskuuta 1920 Loviisa – 26. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija. == Teoksia == * Ja meillä oli oikein mukavaa. Suomen kirja, Helsinki 1943 * Peruja hakemassa : leikillinen romaani. Suomen kirja, Helsinki 1944 * Mari ja mandoliini. Suomen kirja, Helsinki 1946 * Muttisen laakeripuu : pakinoita. Pellervo-seura, Helsinki 1948 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Jarl Sjöblom

Jarl Fredrik Sjöblom (23. tammikuuta 1932 Västanfjärd – 19. huhtikuuta 1982 Tammisaari) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Sjöblom työskenteli tehdas- ja meijerityöläisenä. Vuodesta 1971 hän toimi työnjohtajana Ekåsenin sairaalassa Tammisaaressa. Sjöblomin kirjat kuvasivat länsiuusimaalaista työläiselämää. Hänen esikoisteoksensa oli vuonna 1962 ilmestynyt, osin omaelämäkerrallinen romaani På tallriksflatan. Romaanissa Vägen till Hangö Sjöblom kuvasi talvi- ja jatkosodan ajan tapahtumia ja romaani Fabeln om den hårlösa kon kuvasi nuoren tytön eroottista heräämistä. == Teoksia == * På tallriksflatan : roman. Schildt, Helsingfors 1962 * Kärret. Schildt, Helsingfors 1964 * Vägen till Hangö : roman. Schildt, Helsingfors 1968 * Fabeln om den hårlösa kon. Schildt, Helsingfors 1973 * För känslig hud : pjäs för radio ; dramaturg Erik Ohls ; regi Lisbeth Landefort. Yleisradio 1982 == Palkinnot == * Valtion taiteilijapalkinto 1969 * SLS:n palkinto 1969 == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Arnell

Arnell on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1885. Suku on lähtöisin Hälsinglandista Arnön kylästä, mistä Lars Jonsson (1598–1669) siirtyi kauppiaaksi ja raatimieheksi Hudiksvalliin. Hänen poikansa maisteri Jonas Laurentii Arnell (1642–1707) teki laajoja ulkomaanmatkoja Hollantiin, Ranskaan ja Englantiin yhdessä Axel Sparren ja Leonhard Possen kanssa.Anrep, s. 93 Jonas Laurentii Arnellin poika, vuorikollegion presidentti Carl Arnell (1690–1767) aateloitiin vuonna 1743Anrep, s. 94 ja veljenpoika Lars Arnell (1781–1856) toimi Sotatieteellisen seuran jäsenenä ja tästä jäsenyydestä erottuaan hän muutti Suomeen vuonna 1825.Anrep, s.95 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Eric Bahne

Björn Eric Bahne (15. kesäkuuta 1895 Turku – 7. elokuuta 1972 Turku) oli suomalainen rehtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Bahne kuului kalterijääkäreihinPekkola, S. (1930). Kalterijääkärit: 1. Porvoo: WSOY. Luku 18, "Bahne, Björn Eric." www.lonnrot.net/kirjat/1679.zipI fängelse och på flykt : minnen från Åbo länsfängelse, Spalernaja och en tvungen flykt ur landet. Söderström, Helsingfors 1919. == Teoksia == * I fängelse och på flykt : minnen från Åbo länsfängelse, Spalernaja och en tvungen flykt ur landet. Söderström, Helsingfors 1919 * Svenska klassiska lyceum i Åbo 1872-1922 : en minnesskrift ; redaktionskomitén: Eric Bahne, Erland Colliander, Gabriel Nikander. Åbo 1923 * Festskrift utgiven av Föreningen Svenska bildningens vänner på dess 50-årsdag den 30 oktober 1930 ; red. Eric Bahne, Sven Andersson. S.B.V:s skrifter 2. Svenska bildningens vänner, Åbo 1930 * Åbo svenska samskola 1888-1938 : matrikel över lärare och elever ; red. Eric Bahne, Erla Hovilainen. Åbo svenska samskola, Åbo 1939 * P. C. Rettig & C:o 100 år. P. C. Rettig, Helsingfors 1946 (suomeksi nimellä P. C. Rettig ja Kumpp. 100 vuotta, P. C. Rettig ja Kumpp., Helsinki 1946) * P. C. Rettig & Co 1845-1945 : från Gefle Wapen till Klubb sju : ett blad ur tobaksindustriens historia i Finland. P. C. Rettig, Åbo 1950 (suomeksi nimellä P. C. Rettig ja kumpp. 1845-1945 : Gevlen Waakunasta Klubi seitsemään : Suomen tupakkateollisuuden vaiheita, P. C. Rettig, Turku 1950) == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet Luokka:Kalterijääkärit
Von Ascheberg

Von Ascheberg oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu kreivillinen aatelissuku numero 23. Suku oli lähtöisin Italiasta ja siirtyi sieltä Saksan kautta Liettuaan. Rutger von Ascheberg (1621–1693) oli Ruotsin sotamarsalkka.Anrep, s. 96 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsin aateli
Herman Wrangel

thumb|Herman Wrangel. Herman Wrangel (1587 tai 1584 –1643) oli ruotsalainen sotapäällikkö ja valtaneuvos, joka Kustaa II Aadolfin palvelukseen mentyään kunnostautui Puolan sodassa vuosina 1627–1629 ja saavutti loisteliaan voiton Górznon taistelussa. Vuosina 1636–1637 hän johti itäistä armeijaa Pommerissa ja joutui toimessaan alituisiin kahnauksiin Johan Banérin kanssa.Tietosanakirja, palsta 1526 ==Lähteet== * *Svenskt Biografiskt Lexikon ===Viitteet=== Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsin sotamarsalkat Luokka:1580-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1643 kuolleet
Pico do Branco

Pico do Branco kohoaa Madeiraan kuuluvalla Porto Santon saarella 450 metrin korkeuteen ja on saaren toiseksi korkein huippu Pico do Fachon jälkeen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Porto Santon maantiede
Pico do Castelo

Pico do Castelo on Madeiraan kuuluvalla Porto Santon saarella sijaitseva huippu, joka kohoaa 438 metrin korkeuteen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Porto Santon maantiede
Pico da Juliana

Pico da Juliana on Madeiraan kuuluvalla Porto Santon saarella sijaitseva huippu, joka kohoaa 447 metrin korkeuteen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Porto Santon maantiede
Koodankulamin ydinvoimalaitos

Koodankulamin ydinvoimalaitos on ydinvoimalaitos Koodankulamissa, Tirunelvelin piirikunnassa Tamil Nadun osavaltiossa Intian eteläosassa. Ensimmäinen 1 000 megawatin laitosyksikkö otettiin käyttöön 22. lokakuuta 2013 ja toinen 29. elokuuta 2016. Voimalaitosyksiköt 3 (tammikuusta 2017-) ja 4 (lokakuusta 2017-) olivat rakenteilla. Sittemmin intialainen valtalehti The Hindu uutisoi myös 5. ja 6. laitosyksikön rakentamisen aloittamisesta. Voimalaitoksen rakennutti intialainen valtionyhtiö Nuclear Power corporation of India Limited (NPCIL) ja venäläinen Atomstroyexport. ==Lähteet== Luokka:Tamil Nadun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Intian ydinvoimalat
Von Axelson

Von Axelson on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 2022 ja vapaaherrallinen suku numero 259. Suku on lähtöisin Skånesta, missä Axel Axelsson eli 1600-luvulla. Hänen poikansa Nils Axelsson (1682-1762) oli sotakomissaari ja hänen pojat Axel (1720-1790) ja Carl (1742-1795) aateloitiin nimellä von Axelson.Anrep, s. 98 Carl von Axelson oli eversti ja hän otti vapaaehtoisena osaa Pommerin sotaan.Anrep, s. 99 Vapaaherraksi nimitetty Axel von Axelson auskultoi Svean hovioikeudessa ja antautui sen jälkeen sotilasuralle. Hän osallistui Pommerin sotaan sekä toimi 1760 Tukholman linnan komendanttina.Anrep, s. 100 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Bagge af Berga

Bagge af Berga on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 118 ja nimellä Bagge af Söderby numero 147.Anrep, s. 105 Suku on tunnettu jo keskiajalta ja suvun jäsenistä eversti Halsten Magnusson Bagge toimi Kustaa Vaasan aikana Kalmarin linnan komentajana. Hänen poikansa Anders todisti sinetillään kuningas Kustaa Vaasan testamentin, Anrep, s. 101 samoin tämän veli Bengt, amiraali ja eversti. Hänet mestattiin Tukholmassa hänen yritettyään auttaa kuningas Eerik XIV vapaaksi vankeudesta.Anrep, s. 102 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Bagghufvud

Bagghufvud on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 755. Suvun kantaisä kuului vanhaan Norrigen aatelissukuun. Hän muutti Ruotsiin 1565. Hansin poika Nils Hansson omisti tiluksia Virossa ja oli kuningas Kaarle IX:n junkkeri sekä Tallinnan käskynhaltija 1609, Narvan käskynhaltija 1615 ja Nöteborgin 1617. Kaikki hänen neljä poikaansa aateloitiin vuonna 1652. Myöhemmin osa sukua siirtyi Venäjälle, kun Bernhard Johan Bagghufvud (k. 1735) palveli Venäjän laivastossa. Tämän poika eversti Henric kuoli 1812 saatuaan osuman kanuunan kuulasta Dmitrowskoin taistelussa ranskalaisia vastaan. Anrep, s. 108 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsin aateli
Matti Latvala

Matti Latvala (11. toukokuuta 1868 Vimpeli – 5. heinäkuuta 1964 Espoo) oli suomalainen maanviljelijä, Maalaisliiton kansanedustaja ja kirjailija. Latvalan vanhemmat olivat talollinen Heikki Latvala ja Maria Heikkilä. Hän kävi kansakoulun ja toimi kolmen vuoden ajan tarkk'ampujapataljoonan koulutusaliupseerina Vaasassa ja Kruununkylän reservikomppaniassa. Latvalalla oli kauppa ja saha- sekä myllyliike Vetelissä, hän kävi myös kolme kertaa Yhdysvalloissa. Vuodesta 1911 alkaen aina 1920-luvulle saakka Latvala toimi maanviljelijänä Vimpelissä. Hän esiintyi lisäksi nuorisoseuraliikkeen puhujana. Latvala osallistui neljän poikansa kanssa Suomen sisällissotaan valkoisten puolella Suomen Tasavallan Vartiostossa ja Seinäjoen Krenatööripataljoonassa jonka upseerit ja alipäällystö koostuivat lähinnä jääkäreistä ja entisen Suomen sotaväen upseereista ja aliupseereista. Latvala kirjoitti myöhemmin aiheesta muistelmateoksen. Latvala oli Maalaisliiton kansanedustajana 1909–1917 ja 1919–1922 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Vimpelin kuntakokouksen puheenjohtajana. Matti Latvala oli naimisissa vuodesta 1889 Anna Mäkelän kanssa. == Teoksia == * Krenatöörien retki : muistelmia Seinäjoen pataljoonan Etelän retkeltä. Gummerus 1921 == Lähteet == * * * Porstuan dokumentti : Krenatöörit marssivat sotaan Seinäjoelta == Aiheesta muualla == * "Karvaan palkan maailmalta saa...". Vanha kaartilainen, aktivisti ja vapaussodan rintamamies Matti Latvala kertoo elämästään "kaksinkertaisen virkatoverinsa" Jalmari Saulin muistiinmerkitsemänä, Hakkapeliitta, 23.02.1937, nro 8, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Lempi Kepilä-Peltonen

Lempi Kepilä-Peltonen, sukunimi vuoteen 1927 Peltonen (25. toukokuuta 1894 Iitti – 9. helmikuuta 1966 Mikkeli), oli suomalainen kotiseutuaiheista kirjoittanut kirjailija. Kepilä-Peltonen asui vuodesta 1925 Heinolassa, jossa hän toimi kirja-asiamiehenä, avusti sanomalehtiä ja oli vuoteen 1931 saakka Kotikasvatusyhdistyksen puhujana. Hän julkaisi kaunokirjallisissa viikkolehdissä jatkoromaaneita, jotka olivat saaneet aiheensa muistitietona periintyneistä kotiseututarinoista. Kirjan muodossa julkaistiin vain kertomus Ukonsaaren aarteet. == Teoksia == * Maanpakolainen : romaani. 1920 * Kaikuja korvesta : romaani. 1922 * Ukonsaaren aarteet. Tekijä, Heinola 1932 * Omenapuiden kukkiessa. 1934 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Lempi Kepilä-Peltonen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Kerttu Rukala

Kerttu Ester Helena Ketonen, kirjailijanimi Kerttu Rekola (17. maaliskuuta 1912 Turku – 26. toukokuuta 1966 Jyväskylä) oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Nuoret runoilijat 1943 : Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala. WSOY 1943 * Jalankulkija : runoja. Aura, Turku 1946 * Suvituuli : runoja. WSOY 1948 == Suomennoksia == * Britt G. Hallqvist : Lasielefantti : satuja ja runoja ; suom. Terttu Liukko ; runot suom. Kerttu Rukala. Lasten kirjava kirjasto 2. Gummerus 1956 (alkuteos Glaselefanten) * Britt G. Hallqvist : Linnunpelättimien juhla : satuja ja runoja ; suom. Terttu Liukko ; runot suom. Kerttu Rukala. Lasten kirjava kirjasto 6. Gummerus 1957 (alkuteos Fågelskrämmornas fest) == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Veikko Kolula

Veikko Viktor Kolula, sukunimi aik. Nieminen (4. helmikuuta 1913 Helsinki – 25. kesäkuuta 1993) oli suomalainen runoilija. Veikko Kolula oli naimisissa runoilija Aira Sinervon kanssa. == Teoksia == * Nuoret runoilijat 1943 : Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala. WSOY 1943 * Valot yli maiden : runoja. WSOY 1945 * Elvi Sinervo: Viljami vaihdokas : opintosuunnitelma. Työväen sivistysliiton ohjelehtisiä. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1947 * Martin Andersen Nexö: Ditte ihmislapsi : opintosuunnitelma yhteiskunnallista kaunokirjallisuutta harrastaville opintokerhoille. Työväen sivistysliiton ohjelehtisiä. Työväen sivistysliitto, Helsinki 1947 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Hilkka-Helinä Lappalainen

Hilkka-Helinä Lappalainen (o.s. Hyvärinen; 13. helmikuuta 1921 Kuopio – 10. maaliskuuta 1989 Padasjoki) oli suomalainen runoilija. Lappalainen pääsi ylioppilaaksi 1940 Helsingin suomalaisesta tyttölukiosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Lappalainen kirjoitti vuodesta 1959 Kotiliesi-lehteen Nyt on aika -palstaa ja Pellervo-lehdessä hän pakinoi vuodesta 1949 nimimerkillä ”Marjaana”. == Teoksia == * Nuoret runoilijat 1943: Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala. WSOY 1943 * Rakas elämä : runoja, WSOY 1947 * Kotoista kasvisruokaa; kirjoittajat Hilkka-Helinä Lappalainen ja Helena Vauraste. Kirjayhtymä 1979 * Nyt on aika muistaa ystäviä. WSOY 1982 * 200 kalaherkkua; kirjoittajat Hilkka-Helinä Lappalainen ja Helena Vauraste. Kirjayhtymä 1983 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Hilkka-Helinä Lappalainen (Internet Archive) ==Aiheesta muualla== * Hilkka-Helinä Lappalainen Päijät-Häme Wikissä Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Voitto Ormasuo

Voitto Johannes Ormasuo, sukunimi aik. Gustafsson (20. tammikuuta 1923 Lammi – 22. tammikuuta 1989 Lammi) oli suomalainen kirjailija. Ormasuo osallistui jatkosotaan Laguksen panssarijoukoissa. Sodan jälkeen hän toimi muun muassa kalakauppiaana, työnjohtajana tietyömailla sekä rekkakuskina Suomen ja Keski- Euroopan välillä. Ormasuo julkaisi kolme kirjaa muun muassa sotakokemuksistaan ja lisäksi hän kirjoitti myös runoja. == Teoksia == * Ja perjantaina oli tili.... V.Ormasuo, Turenki 1977 * Rahtimies ja rakkaus. V.Ormasuo, Turenki 1977 * Laguksen Rommelit. Karisto 1988 == Lähteet == * * HämeWiki : Voitto Ormasuo Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
E-Volo VC1

E-Volo VC1 on saksalainen 16-moottorinen yksipaikkainen prototyyppimultikopteri, joka on maailman ensimmäinen sähkömoottorilla varustettu miehitetty multikopteri. Valmistajan mukaan kopterilla on mahdollista laskeutua turvallisesti, vaikka neljä sen kuudestatoista moottorista sammuisi ilmassa. Laitetta ohjataan lennokin ohjaamiseen tarkoitetulla radiolaitteella. Yhden lennon aiheuttamat sähkökulut ovat yhtiön mukaan noin kuusi euroa. Kopterin potkureissa ei ole lapakulman säätöä ja sen suurin ongelma on nykyisten akkujen vähäinen kapasiteetti painoon nähden. E-Volo voitti vuoden 2012 Lindbergh Prizen sähkökäyttöisen VC1:n kehittämisestä. == Tekniset tiedot == ==Katso myös== *E-Volo VC200 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Valmistajan verkkosivut * * Video kopterin miehitetystä lennosta * E-volo on ensimmäinen sähkökopteri – Keskisuomalainen Luokka:Multikopterit
Suomen klassillisen arkeologian seura

Suomen klassillisen arkeologian seura (ruots. Sällskapet för klassisk arkeologi i Finland, Lat. Societas classicae archaeologiae Fennica) oli suomalainen (rek. 1995) aatteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena oli edistää klassillisen arkeologian tutkimusta ja tuntemusta Suomessa. Seura perustettiin vuonna 1992. Suomen Klassillisen Arkeologian Seuran tarkoituksena oli tuoda eri tieteenaloilta tulevat antiikin materiaalisesta kulttuurista kiinnostuneet tutkijat ja opiskelijat yhteen ja kohottaa heissä piilevää klassillisen arkeologian identiteettiä. Seura järjesti esitelmätilaisuuksia verkossa sekä kaupungeissa, joissa opetettiin klassillista arkeologiaa yliopistossa (Helsinki, Oulu, Turku). Esitelmätilaisuuksien lisäksi seura järjesti seminaareja, joissa teemoina oli muun muassa suomalaisen klassillisen arkeologian tutkumuksen retrospektiivi, tutkimusaiheita itäiseltä ja läntiseltä Välimereltä sekä esinetutkimus ja sen metodologia. Jäsenlehti Fossa ilmestyi neljä kertaa vuodessa ja se sisälsi paitsi tietoja seuran toiminnasta myös uutisia klassillisen arkeologian alalta Suomesta ja ulkomailta. == Aiheesta muualla == * Suomen klassillisen arkeologian seura Luokka:Klassillinen arkeologia Luokka:Suomalaiset järjestöt
Lähetin (radio-ohjaus)

Lähetin (myös radio, radiolaite) on muun muassa radio-ohjattavan pienoismallin ohjaamiseen tarkoitettu lähetyslaite. == Suomessa sallitut radio-ohjaukseen käytettävät taajuudet == Viestintävirasto määrittää Suomessa sallitut taajuudet. === Lennokit === Sallitut taajuudet == Radiovalmistajia == === Futaba === Futaba on japanilainen, yksi vanhimmista harrasteradiovalmistajista, ja se on laajentanut toimintaansa myöhemmin myös servojen ja gyroskooppien valmistamiseen. Yrityksen lippulaivaradio on Futaba 18MZ Muita yrityksen valmistamia radioita ovat muun muassa Futaba 7C, Futaba 10CG, Futaba 14MZ === Hitec === Hitec RCD on eteläkorealainen radiovalmistaja, joka on tunnettu vielä paremmin servoistaan. Yriteksen lippulaivaradio on Aurora 9 Muita yrityksen radioita ovat muun muassa Hitec Optic 5 ja -6, sekä Hitec Laser 4 ja -6 === Spektrum === Spektrum on yhdysvaltalainen radiovalmistaja, jonka tuotteita ovat esimerkiksi Spektrum DX5, -6, -7 ja -8 radiot. Yhtiön lippulaiva on DX10t Luokka:Tietoliikenne Luokka:Viestintätekniikka
Jaan Toomik

Jaan Toomik (s. 1961 Tartto, Viro) on Tallinnasta käsin toimiva virolainen videotaiteilija ja maalari. Häntä pidetään Viron kansainvälisesti kuuluisimpana taiteilijana.East Art Map: Contemporary Art and Eastern Europe - Sivu 206 ISBN 978-1-84638-022-8 Toomik tuli tunnetuksi maalarina 1980-luvun loppupuolella Virossa ja vuodesta 1990 eteenpäin installaatio- ja videotaiteilijana. Hänet tunnetaan erityisesti kansainvälistä mainetta niittäneistä videoteoksistaan kuten Isä ja poika (1998). Hän on osallistunut São Paulo biennaaliin (1994), ARS 95 -näyttelyyn (1995), Manifesta 1 -festivaaliin (1996), Venetsian biennaaliin (1997 ja 2003) sekä muihin kansainvälisesti merkittäviin näyttelyihin. Toomik on johtanut Viron taideakatemian monialaisen taiteen ohjelmaa ja toimii tällä hetkellä maalaustaiteen professorina.. Hänen teoksiaan on Suomessa muun muassa Valtion taidemuseon kokoelmista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Toomikin taiteilija-CV verkossa * Taiteilijan esittely Berliinin Biennalin yhteydessä Luokka:Virolaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Videotaiteilijat