EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hector Guimard

Hector Guimard, koko nimeltään Hector-Germain Guimard, (10. maaliskuuta 1867 Lyon – 20. toukokuuta 1942 New York) oli ranskalainen arkkitehti, sisustussuunnittelija ja huonekalusuunnittelija. Guimard on luultavasti tunnetuin ranskalainen art nouveaun edustaja. Guimard opiskeli Pariisin École des Beaux-Artsissa. Myöhemmin urallaan hän toimi myös koulun opettajana. Vaikka suurin osa hänen töistään on lähempänä insinöörin suunnittelua kuin arkkitehtuuria, Guimard piti itseään ennen kaikkea luovana arkkitehtina, ”architecte d’art”. Guimardin Pariisiin 1894–1898 suunnittelema asuintalo Castel Béranger oli ensimmäisiä art nouveau -tyylisiä rakennuksia Belgian ulkopuolella. Vuosina 1898–1901 Guimard suunnitteli lukuisille Pariisin metroasemille koristeellisia sisäänkäyntirakennelmia, jotka ovat hänen kuuluisimpia töitään. Place de la Bastillen metroaseman sisäänkäynnissä on art nouveaun lisäksi myös vaikutteita Kiinan pagoda-arkkitehtuurista. Guimard suunnitteli vuonna 1911 rue La Fontainelle useita asuintaloja, joissa on tyylikkäät metallikoristeet. Vuonna 1913 Guimard piirsi jugendtyylisen synagogan Pariisin rue Pavéelle. Vuoden 1909 jälkeen Guimard alkoi saada aiempaa vähemmän tilauksia. Tärkein syy oli se, että art nouveau oli mennyt pois muodista. Monet Ranskassa pitivät art nouveauta Belgiasta ja Saksasta tulleena vieraana tyylisuuntauksena, siitä huolimatta, että vielä vuosisadan alussa art nouveauta oli ehdotettu Ranskan ”kansallisen arkkitehtuurin” pohjaksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana rakennustoiminta pysähtyi käytännössä kokonaan, ja Guimard lähti Pariisista ja asui maaseudulla. Uusi arkkitehtuurin ja taideteollisuuden tyylisuuntaus art deco nousi esiin vuonna 1925 Pariisin Exposition International des Arts Décoratifs et Industriels Modernes -näyttelyssä. Guimard sai suunniteltavakseen Ranskan osaston alueella sijainneen kirkon. Guimardin vaimo Adeline oli juutalainen, ja 1930-luvulla Saksassa valtaan nousseet natsit ja heidän vihansa niin juutalaisia kuin modernia taidetta kohtaan saivat Guimardit pakenemaan Euroopasta New Yorkiin vuonna 1938. Hector Guimard kuoli siellä vuonna 1942. == Kuvagalleria == Kuva:Paris 16 - Castel Béranger -1.JPG | Castel Béranger Kuva:Entrée vue de l'intérieure Castel Béranger Hector Guimard.jpg|Castel Bérangerin porttikonki Kuva:Paris Metro 2 Porte Dauphine Libellule.JPG |Porte Dauphine -metroaseman sisäänkäynti Kuva:Guimard-4eme-artnouveau-10-rue-pavee-synagogue.jpg |Synagoga Agoudas Hakehilot rue Pavéella Kuva:Paris Synagogue RuePavée innen399.JPG |Synagogan interiööri Kuva:Rue Henri Heine 18.jpg | Immeuble Guimard, rue Henri-Heine, Pariisi (1926). Kuva:Hector guimard, divano da fumoir, dalla sala da biliardo della casa del farmacista albert roy a gévrils, 1897-98.JPG | Guimardin suunnittelema sohva, 1897–1898 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit Luokka:Sisustussuunnittelijat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Garbagen diskografia

Garbage on yhdysvaltalainen rockyhtye. Yhtyeen perustivat Butch Vig, Steve Marker ja Duke Erikson Wisconsinissa vuonna 1994. ==Albumit== * Garbage (1995) * Version 2.0 (1998) * beautifulgarbage (2001) * Bleed Like Me (2005) * Not Your Kind of People (2012) * Strange Little Birds (2016) * No Gods No Masters (2021) ==Kokoelmat== * Special Collection (EP) (2002) * Absolute Garbage (2007) * The Absolute Collection (2012) ==Remixalbumit== * Version 2.0: The Official Remixes (2018) ==EP:t== * Special Collection (EP) (2002) == Singlet == * "Vow" (1995) * "Subhuman" (1995) * "Only Happy When It Rains" (1995) * "Queer" (1995) * "Stupid Girl" (1996) * "Milk" (1996) * "#1 Crush" (1997) * "Push It" (1998) * "I Think I'm Paranoid" (1998) * "Special" (1998) * "When I Grow Up" (1999) * "The Trick Is to Keep Breathing" (1999) * "You Look So Fine" (1999) * "The World Is Not Enough" (1999) * "Androgyny" (2001) * "Cherry Lips (Go Baby Go!)" (2002) * "Breaking Up the Girl" (2002) * "Shut Your Mouth" (2002) * "Why Do You Love Me" (2005) * "Bleed Like Me" (2005) * "Sex Is Not the Enemy" (2005) * "Run Baby Run" (2005) * "Tell Me Where It Hurts" (2007) * "Blood for Poppies" (2012) * "Battle in Me" (2012) * "Big Bright World" (2012) * "Control" (2012) * "Because the Night" (Screaming Femalesin kanssa) (2013) * "Girls Talk" (with Brody Dalle) (2014) * "The Chemicals" (with Brian Aubert) (2015) * "Empty" (2016) * "No Horses" (2017) * "Destroying Angels" (John Doen & Exene Cervenkan kanssa) (2018) * "The Men Who Rule the World" (2021) * "No Gods No Masters" (2021) * "Wolves" (2021) ===Promosinglet=== * "Supervixen" (1996) * "Temptation Waits" (1999) * "Automatic Systematic Habit" (2012) * "Even Though Our Love Is Doomed" (2016) ==Video== * Garbage Video (VHS) (1996) * Absolute Garbage (DVD) (2007) * One Mile High... Live (Blu-ray) (2013) == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 1995 "Vow" Samuel Bayer "Queer" Stéphane Sednaoui 1996 "Only Happy When It Rains" Samuel Bayer "Stupid Girl" "Sleep" Karen Lamond "Milk" Stéphane Sednaoui 1998 "Push It" Andrea Giacobbe "I Think I'm Paranoid" Matthew Rolston "Special" Dawn Shadforth "When I Grow Up" (live version) Sophie Muller "The Trick Is to Keep Breathing" 1999 "Vow" Stéphane Sednaoui "When I Grow Up" (Big Daddy version) Sophie Muller "The World Is Not Enough" Philipp Stölzl 2001 "Androgyny" Don Cameron "Cherry Lips" Joseph Kahn 2002 "Breaking Up the Girl" Francis Lawrence "Shut Your Mouth" (animated version) Henry Moore Selder "Shut Your Mouth" (live version) Elliot Chaffer 2005 "Why Do You Love Me" Sophie Muller "Bleed Like Me" "Sex Is Not the Enemy" "Run Baby Run" 2007 "Tell Me Where It Hurts" 2012 "Blood for Poppies" Matt Irwin "Big Bright World" Julie Orser 2013 "Because the Night" (Screaming Femalesin kanssa) Sophie Muller 2014 "Shut Your Mouth" (live version) 2015 "The Chemicals" (Brian Aubertin kanssa) 2016 "Empty" Samuel Bayer "Magnetized " Scott Stuckey 2017 "No Horses" 2021 "The Men Who Rule the World" Javi Mi Amor "No Gods No Masters" Scott Stuckey "Wolves" Javi Mi Amor "The Creeps" Luokka:Diskografiat
Marmulanot

Marmulanot (Sideroxylon) on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu yli 80 lajia, joita esiintyy Etelä- ja Pohjois- Amerikassa, Afrikassa, Etelä-Aasiassa, Makaronesian saarilla ja Tyynenmeren saarilla. == Lajeja == * Sideroxylon borbonicum * Sideroxylon boutonianum * Sideroxylon capiri * Sideroxylon cinereum * Sideroxylon floribundum * Sideroxylon foetidissimum * Sideroxylon grandiflorum * Sideroxylon inerme – afrikanmarmulano * Sideroxylon lanuginosum – vanumarmulano * Sideroxylon lycioides * Sideroxylon marmulano – kanarianmarmulano * Sideroxylon obtusifolium * Sideroxylon persimile * Sideroxylon portoricense * Sideroxylon reclinatum * Sideroxylon saxorum * Sideroxylon spinosum, syn. Argania spinosa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Marmulanot (Sideroxylon) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sideroxylon * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sideroxylon * United States Department of Agriculture (USDA): Sideroxylon Luokka:Sapotillakasvit
Poul Borum

Poul Borum (1934 Kööpenhamina, Tanska – 1996) oli tanskalainen kirjailija ja kriitikko. Borum työskenteli Ekstra Bladetissa kirjallisuuskriitikkona vuodesta 1968. Borumin esikoisteos, runokokoelma Livslinier, ilmestyi 1962. Se on modernistinen, ja Borum pohtii siinä kirjoittamista. Hän kirjoitti kirjallisuuskriittisiä teoksia ja runokokoelmia.Poul Borum (1934–1996) Danske radio 14.5.2010. Viitattu 11.1.2021 Borum oli adoptoitu, mutta hän sai siitä tiedon vasta 1961. Borumin puoliso oli 17 vuotta tanskalainen kirjailija Inger Christensen, jonka kanssa hän sai pojan. Senta Teräsalmen suomentama runo "Olipa kerran nuori mies" sisältyy antologiaan 80–90: pohjoismainen antologia (Laatusana 1990 ISBN 951-9062-24-6).Poul Borum, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 7.1.2021, viitattu 11.1.2021 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Aeroflotin lento 3352

Aeroflotin lento 3352 oli Aeroflotin reittilento Krasnodarista Omskin kautta Novosibirskiin. Lennolla 11. lokakuuta 1984 käytetty Tupolev Tu-154B-1 oli suorittamassa välilaskua Omskin lentokentälle, kun se törmäsi kiitotiellä olleisiin huoltoajoneuvoihin, hajosi useaan osaan ja syttyi tuleen. Koneessa olleesta 179 henkilöstä 174 sai surmansa, kuten myös neljä maassa ollutta henkilöä. Onnettomuus on yhä kuolonuhrien määrässä mitattuna tuhoisin Venäjän alueella sattunut lento-onnettomuus. Turma tapahtui yöaikaan huonolla säällä ja siihen johtivat useat lentokentän lennonjohdossa tapahtuneet virheet. Lentokentän rullauslennonjohtaja oli antanut huoltoajoneuvoille luvan siirtyä kiitotielle sitä kuivaamaan, mutta nukahti pian tämän jälkeen kertomatta asiasta lähestymislennonjohtajalle tai merkitsemättä kiitotietä varatuksi.. Peili: День памяти. Самая большая по числу жертв авиакатастрофа на территории России. omskpress.ru (10.11.2011) Lähestymislennonjohtaja antoi lentokoneelle luvan laskeutua, vaikkei pystynyt selvästi varmistamaan kiitotien olevan vapaa. Normaalisti huoltoajoneuvoissa olisivat vilkkuneet kattovalot, mutta ne oli sääntöjen vastaisesti kytketty pois työn ajaksi. Lentäjät huomasivat ajoneuvot vasta koneen jo ollessa maassa eivätkä kyenneet niitä enää väistämään. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 lento-onnettomuudet Luokka:Lento- onnettomuudet Venäjällä
Matka järvelle

Matka järvelle (To the Lake) on venäläinen televisiosarja, jonka ensiesitys kotimaassaan oli 14. marraskuuta 2019. Lokakuussa 2020 sarja julkaistiin Netflixissä myös muissa maissa. Matka järvelle perustuu venäläisen kirjailija Yana Vagnerin esikoisromaaniin Vongozero. Luokka:Venäläiset televisiosarjat
Kalkkila (Kemiö)

Kalkkila () on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee kunnan pohjoisosassa Kemiön sisäosassa. Kalkkilan kyläalueen läpi kulkee Suomenkulmantie kyläkeskuksen sijaitessa pienessä laaksossa tien itäpuolella. Kyläaluetta leimaa sen joka laidalla kohoavat kalliomäet, joiden välinen laakso on viljelty. Pieni kaistale kylästä ulottuu kaakkoon Puujärvelle asti. Kalkkila on ollut ison osan historiastaan yhden talon muodostama kylä eli yksinäistila. Kylän kantatia on jaettu 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa neljään osaan ja nämä neljä taloa muodostavat yhä nykyisen kyläkannan. Lisäksi kylässä on entistä toppariasutusta. Kalkkilan ja Skobölen rajalla on toiminut ennen Kalkkilan kansakoulu. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Dolly (nimi)

Dolly on naisen etunimi. Se on englantilainen hellittelymuoto Doroteasta ja Dorothysta. Dolly-nimi voi pohjautua myös Doloresiin. ==Nimi Suomessa== Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 240 Dolly-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1920- tai 1930-luvulla. Dollylla ei ole virallista nimipäivää almanakassa, mutta nimi esiintyy Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemissa eläinten nimipäiväkalentereissa. Koirilla Dollyn nimipäivä on 31. tammikuuta, kissoilla ja hevosilla 6. helmikuuta.Saarelma-Paukkala, Minna: Koirien, kissojen ja hevosten nimipäiväkalenterien uudistus. – Yliopiston nimipäiväalmanakka 2012, s. 58, 64. PDF Helsinki: Helsingin yliopisto, 2011. ==Tunnettuja Dollyja== *Dolores ”Dolly” von Alfthan (1919–2000), suomalainen näyttelijä *Dolly Martin (s. 1944), brittiläinen näyttelijä ja malli *Dolly Parton (s. 1946), yhdysvaltalainen countrylaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä *Dolly Wells (s. 1971), brittiläinen näyttelijä ja käsikirjoittaja ==Kuvitteellisia Dollyja== *Dolly, oik. Darja Aleksandrovna, henkilöhahmo romaanissa Anna Karenina *Dolly Horttanainen, naispäähenkilö elokuvassa Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa *Dolly Levi, päähenkilö elokuvassa Hello, Dolly! *Dolly Pond, päähenkilö animaatiosarjassa Dollyn elämää ==Dolly-nimi muissa yhteyksissä== *Dolly- lammas (1996–2003), ensimmäinen kloonattu nisäkäs *Dolly, vuoden 2008 hurrikaani ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Dolly (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Rosa ’St. Nicholas’

Rosa ’St. Nicholas’ on Rosa Damascena-ryhmään eli kesädamaskonruusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista puolikerrannaiset, vaalean ruusunpunaiset, kulhomaiset kukat. Kukat ovat 6-8 kukan tertuissa.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut - Suomen oloihin soveltaen suomentanut Hannele Vainio - Otava 1998 - Sivu 88 == Alkuperä == Ruusu löytyi Pohjois- Englannissa Richmondin kaupungissa sijaitsevan Pyhän Nikolauksen kartanon puutarhasta. Kartano oli alun perin keskiajalla perustettu luostarin sairaalaksi, mutta se siirtyi 1500-luvun lopulla yksityisomistukseen. Ruusun löysi kartanon puutarhan 1900-luvun alussa suunnitellut ja istuttanut Robert James (1873-1960), jonka perhe oli tullut 1800-luvun lopulla kartanon omistajiksi. Ruusu kaupallistettiin vuonna 1950. Nimensä ’St. Nicholas’ sai löytöpaikkansa perusteella. Robert James oli St. Nicholas kartanon omistajana arvostettu ruusujen kasvattaja ja jalostaja. Hänen kunniakseen on nimetty köynnösruusu Rosa ‘Bobbie James’. ’St. Nicholas’ ruusua pidetään damaskonruusun (Rosa damascena) ja gallianruusun (Rosa gallica) risteymänä. Sen alkuperää ei kuitenkaan varmuudella tunneta. Damaskonruusut ovat peräisin Lähi-idästä ja ne on tunnettu Euroopassa tuhansia vuosia. Rooman valtakunnan häviämisen myötä damaskonruusut hävisivät Euroopasta, mutta ne palasivat 1200-luvulla takaisin ristiritarien mukana.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut - Suomen oloihin soveltaen suomentanut Hannele Vainio - Otava 1998 - Sivut 84-85 == Kuvaus == ’St. Nicholas’ kasvaa noin 0,9-1,5 metrin korkuiseksi, tiheäksi, pystyksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat tummanvihreät, hiukan kiiltävät, hienosti sahalaitaiset, alta nukkapintaiset. Kukkii runsaasti kesäkuun lopusta heinäkuun loppuun 6-8 kukan tertuissa. Kukat ovat puolikerrannaiset, vaalean ruusunpunaiset, kulhomaiset ja halkaisijaltaan 7-8 cm. Heteet ovat kullankeltaiset ja jäävät jäljelle haalistuneiden terälehtien pudottua. Kukan tuoksu on melko voimakas. Syksyllä ruusuun muodostuu pieniä, punaisia kiulukoita. Ruusu vaatii aurinkoisen kasvupaikan ja vettä läpäisevän maaperän. Talvenkestävyydeltään se on verrattavissa tertturuusuihin. ’St. Nicholas’ on Suomessa koristepensaana harvinainen, mutta sitä kasvaa Etelä-Suomen ruusutarhoissa esim. Meilahden rosariumissa. == Lähteet == Luokka:Ruusulajikkeet
77 (luku)

77 (seitsemänkymmentäseitsemän) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 76 ja seuraa luku 78. == Matematiikassa == * 77 on puolialkuluku ja siten myös yhdistetty luku. * 77 on vajaa luku, koska 1+7+11 < 77. * 77 on Harshad-luku oktaalijärjestelmässä (1158). * 77 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen alkuluvun tulona: 7 \cdot 11. * 77 on kahdeksan ensimmäisen alkuluvun summa. * 77 voidaan muodostaa kolmen eri neliöluvun summana kahdella tavalla: 8^2+3^2+2^2 tai 6^2+5^2+4^2. * 77!+1 on kertoma-alkuluku. * 77 on pienin luonnollinen luku, jonka muuttaminen yksinumeroiseksi kertomalla sen numerot toistuvasti keskenään edellyttää tasan neljää askelta: 7 \cdot 7 = 49, 4 \cdot 9 = 36, 3 \cdot 6 = 18 ja 1 \cdot 8 = 8. * 77 on suurin luonnollinen luku, jota ei voida muodostaa sellaisten erisuuruisten positiivisten kokonaislukujen summana, joiden käänteislukujen summa on yksi. * Sudokuun voi olla useampi kuin yksi ratkaisu, vaikka siinä olisi 77 numeroa valmiiksi annettuna.https://www.cs.utexas.edu/~kuipers/readings/Sudoku-sciam-06.pdf * Luku 12 voidaan muodostaa positiivisten kokonaislukujen summana 77 tavalla, jos lukujen järjestyksellä ei ole merkitystä. == Luonnontieteissä == * 77 on iridiumin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä. * Seleeni-77 on seleenin vakaa isotooppi. * Typen kiehumispiste on noin 77 kelviniä. == Muissa yhteyksissä == * Luukkaan evankeliumissa luetellaan 77 sukupolvea Aatamista Jeesukseen. * American Airlinesin lento 77 kaapattiin terroriteoissa Yhdysvalloissa 11. syyskuuta 2001. * LZ77 on yksi Lempel-Ziv- pakkausalgoritmeista. * Eurooppatie E77 kulkee Venäjän ja Unkarin välillä. * Kantatie 77 kulkee Kyyjärven ja Siilinjärven välillä. == Lähteet == Luokka:Luonnolliset luvut
78 (luku)

78 (seitsemänkymmentäkahdeksan) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 77 ja seuraa luku 79. == Matematiikassa == * 78 on yhdistetty, runsas ja puolitäydellinen luku. * 78 on kolmioluku, sillä se on kokonaislukujen 1–12 summa. * 78 on palindromi viisijärjestelmässä (3035) ja seitsenjärjestelmässä (1417). * 78 kuuluu Erdősin–Woodsin lukuihin. * 78 voidaan muodostaa kahden peräkkäisen alkuluvun summana: 37+41. * 78 voidaan muodostaa kolmen alkuluvun neliöiden summana: 7^2+5^2+2^2. * 78 on pienin luku, joka voidaan muodostaa neljän eri neliöluvun summana useammalla kuin yhdellä tavalla: 8^2+3^2+2^2+1^2, 7^2+4^2+3^2+2^2 tai 6^2+5^2+4^2+1^2 (katso kuva). * 78 on pienin luku, joka voidaan muodostaa kahden parittoman alkuluvun summana (vähintään) seitsemällä tavalla, kun lukujen järjestyksellä ei ole merkitystä. (pienin tasan 7 tavalla) (useammilla tavoilla kuin mikään pienempi) * Luvun 78 tekijöiden summa (168) tai mikä tahansa pienempi positiivinen kokonaisluku voidaan muodostaa luvun 78 eri tekijöiden summana. == Luonnontieteissä == * 78 on platinan järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä. * Seleeni-78 on seleenin vakaa isotooppi. * Ksenon-132, cesium-133, barium-134 ja cerium-136 ovat vakaita isotooppeja, joiden neutroniluku on 78. == Muualla == * LZ78 on yksi Lempel-Ziv-pakkausalgoritmeista. * Gramofonin levyjen pyörimisnopeus on 78 kierrosta minuutissa. * Tarot-korttipakassa on 78 korttia. * Eurooppatie E78 kulkee Italiassa. * Kantatie 78 kulkee Paltamon ja Rovaniemen välillä. == Lähteet == Luokka:Luonnolliset luvut
Hermopolis

Hermopolis tai Hermupolis ( tai , ”Hermeen kaupunki”; ) voi viitata seuraaviin kaupunkeihin: == Antiikki == * Hermopolis Megale (Hermopolis Magna) eli Khemenu, kaupunki Ylä-Egyptissä Hermopoliteen nomoksessa * Hermopolis Mikra (Hermopolis Parva), kaupunki Ala-Egyptissä Libyan/Gynaikopoliteen nomoksessa * Hermopolis Mikra (Hermopolis Parva) eli Taminhor (nyk. Damanhur), kaupunki Ala-Egyptissä Hermopoliteen nomoksessa == Nykyaika == * Ermoúpoli, nykyinen kaupunki Sýroksen saarella Kreikassa
Przodkowo

Przodkowo () on maalaiskunta () Kartuzyn piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 9 663\. Kartuzyn piirikunnan asukkaista 7,4 prosenttia asuu Przodkowon kunnassa ja sen pinta-alasta 7,6 prosenttia kuuluu Przodkowon kuntaan. Kylät Przodkowon kunnassa ovat Bagniewo, Czeczewo, Hopy, Kczewo, Kłosowo, Kłosówko, Kobysewo, Kosowo, Pomieczyno, Przodkowo, Rąb, Smołdzino, Szarłata, Tokary, Warzenko sekä Załęże. Przodkowon kunnan alueen läpi kulkevat valtatiet 7 ja 20 sekä voivodikunnan tiet 211 ja 224. Se rajautuu Kartuzyn, Szemudin ja Żukowon kuntiin. Przodkowon kunnan pinta-alasta noin 77 prosenttia on maatalouskäytössä ja noin 11 prosenttia metsää. Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Przodkowon asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 27 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 60,3 prosenttia ja eläkeikäiset 12,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 34,7 vuotta. Vuonna 2019 Przodkowon kunnassa syntyi 171 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 47,6 prosenttia puhui kašubin kieltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Przodkowo Gdańskin tilastokeskus. Luokka:Puolan kunnat Luokka:Pommerin voivodikunta
Hermopolis Mikra (Gynaikopolites)

Hermopolis Mikra ( eli ; ) eli Pa-demi-Hor (; ) tai Unu () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan/Gynaikopoliteen nomokseen.Strabon: Geografika 17 s. 802; Klaudios Ptolemaios: Geografia 4.5.46; Itinerarium Antonini Augusti s. 154. Hermopolis Mikra, suomeksi ”Pieni Hermeen kaupunki”, sijaitsi Aleksandrian ja Naukratiin välillä lähempänä jälkimmäistä ja noin 70 kilometriä kaakkoon ensin mainitusta. Kaupunki luetaan yleensä osaksi Gynaikopoliteen nomosta, mutta joskus se mainitaan myös kuuluneeksi Saiteen nomokseen ja joskus puolestaan Meteliteen/Menelaiteen nomokseen ollen sen pääkaupunki. Hermopoliin eteläpuolelta kulki kanava, joka yhdisti Aleksandrian lähellä sijainneen Mareotis-järven Niilin läntisimpään eli Kanobikos-suuhaaraan (Kanopoksen suuhaaraan). Nykyisin kaupungin paikalla tai sen lähellä on Damanhurin kaupunki. Kaupungin egyptinkielinen nimi Pa-demi-Hor tarkoittaa ”Horuksen kaupunkia”. Sen kreikankielinen nimi viittaa kuitenkin Hermeeseen, joka yhdistettiin yleensä Thotiin. Hermopolis Mikraa ei tule sekoittaa Ala-Egyptin toiseen Hermopolis Mikraan, joka sijaitsi idempänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Hermopolis Mikra (Hermopolites)

Hermopolis Mikra ( eli ; ) eli Per-Djehuti-wep-rehui ja Bah () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Hermopoliteen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Hermopolis Mikra, suomeksi ”Pieni Hermeen kaupunki”, sijaitsi Niilin suiston itäosassa Niilin Fatnoksen suuhaaran eli nykyisen Damiettan suuhaaran itäpuolella lähellä Busirista, Mendesiä, Sebennytosta ja Thmuisia. Kaupunki mainitaan paitsi oman nomoksensa eli Ala-Egyptin 15. nomoksen pääkaupunkina myös kuuluneeksi 16. nomokseen eli Mendesioksen nomokseen. Hermopolis Mikraa ei tule sekoittaa Ala- Egyptin toiseen Hermopolis Mikraan, joka sijaitsi lännempänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Hut-nesu

Hut-nesu(t) () oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Kynopoliteen nomokseen. Se sijoitetaan Niilin itärannalle nykyisen Al-Minyan kuvernoraatin Sharunahin (Kom el-Ahmar Sawaris) paikalle. Hut-nesun nimi tarkoittaa ”Kuninkaan kaupunkia”. Sen kreikankielistä nimeä ei tunneta. Joskus nimeksi annetaan Kynopolis, mutta tässä voi olla sekaannusta läheiseen Kynopoliihin. Joskus kaupunki mainitaan kuuluneeksi Ankyropoliteen nomokseen ja jopa sen pääkaupunkina. == Lähteet == Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Milano – San Remo 2020

Milano – San Remo 2020 oli järjestyksessään 111. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 305 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää 21. maaliskuuta, mutta koronaviruspandemian vuoksi se käytiin vasta 8. elokuuta 2020.. Se kuului UCI World Touriin Wout van Aert voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Julian Alaphilippen. He olivat irtautuneet pääjoukosta viimeisessä nousussa, Poggiossa, noin 6,5 kilometrin ennen maalia. Michael Matthews sijoittui kolmanneksi. == Tulokset == Lähde: Pro Cycling Stats == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Lähteet == Luokka:Milano–San Remo Luokka:Pyöräilykausi 2020
Can Hasan

Can Hasan oli kivi-kuparikautinen kylä varhaisen maanviljelyn kaudella nykyisessä Turkissa. Kylä asutettiin viimeistään esikeraamisella neoliittikaudella noin 6500 eaa. Myöhemmältä ajalta on löydetty varhaisia kupariesineitä. == Paikka == Can Hasan sijaitsee Karamanin maakunnassa nykyisen Karamanin lähellä siitä 13 km koilliseen. Nykyisin lähellä on Alaçatin kylä. Kylä sijaitsee paikassa, jossa on vuorilta tasangolle laskevan joen luoma hedelmällinen jokisuistoalue. == Can Hasanin kummut == * I: 6-4 vuosituhat eaa pääasiallinen Can Hasanin kumpu, myöhäisneoliitti-kuparikausi Kummun läpimitta 115 m. Ehkä ajoittuu 6700 - 5000 eaa., myöhäiselle PPNB- kaudelle.http://www.tayproject.org/downloads/14C_BE.pdf * II hellenistinen- Rooma-varhainen Bysantti * III 7. vuosituhat eaa, n 6500 eaa. esikeraaminen neoliitti Ejoittuu tarkemmin noin 7600-6600 eaa. == Lähteet == Luokka:Neoliittinen Anatolia Luokka:Karamanin maakunta
Teatteri Ulpu

Teatteri Ulpu on vuonna 1993 perustettu Ulvilassa toimiva harrastajateatteri. Toiminnan lähtökohtana oli herätellä kotikunnan väkeä teatteriharrastuksen pariin sekä tekijöinä että kokijoina. Ensimmäinen kesäteatterinäytelmä Lassilan Mimmi Paavaliina esitettiin kesällä 1995. Ympärivuotisessa toiminnassa on nykyisin mukana kaikenikäisiä teatterin harrastajia. Monet Ulpun nuorista aikuisista ovat olleet harrastajateatterilaisia lapsesta lähtien. Perinteisen ohjelmiston rinnalla on nähty myös kokeellisempia esityksiä. Ulpu on viime vuosina tuottanut niin lapsille ja nuorille kuin aikuisillekin useita produktioita vuodessa perinteisen kesäteatterinäytelmän lisäksi sekä tullut palkituksi esimerkiksi valtakunnallisilla harrastajateatteripäivillä. Ulpu valittiin vuoden harrastajateatteriksi vuonna 2008. Ulpu oli pitkään tunnettu kesäteatteristaan Ulvilan Massilla. Toiminta kuitenkin loppui vuonna 2019 ja Ulpu päätti keskittyä sisäteatteriin. Ulpun viimeinen Massilla esitetty kesäteatteriesitys oli Kolme Muskettisoturia kesällä 2018. Ulpun sisänäyttämö sijaitsee Ulvilan kirjaston yhteydessä studionäyttämöllä. Studionäyttämöllä Ulpu on esittänyt useita kymmeniä näytelmiä Ella ja Paterockin kantaesityksestä aina Vadelmavenepakolaiseen asti. ==Lähteet== Luokka:Suomen teatterit
Lombardian ympäriajo 2020

Lombardian ympäriajo 2020 oli järjestyksessään 114. maantiepyöräilyn Lombardian ympäriajo. Se käytiin 231 kilometrin reitillä Bergamosta Comoon. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää 10. lokakuuta, mutta koronaviruspandemian sekoittaman kilpailukalenterin vuoksi se siirrettiin käytäväksi ensin 31. lokakuuta ja lopulta 15. elokuuta 2020. Kilpailu kuului UCI World Touriin. Jakob Fuglsang voitti Lombardian ympäriajon karattuaan kolmen miehen kärkiryhmästä kilpailun viimeisessä nousussa San Fermo della Battagliassa. Toiseksi sijoittui George Bennett ja kolmanneksi Fuglsangin tallitoveri Aleksandr Vlasov, joka teki kärkitrion ollessa yhdessä vetotyötä Fuglsangin puolesta. Suomalainen Jaakko Hänninen sijoittui 25:nneksi 10 minuuttia 56 sekuntia Fuglsangille hävinneenä. Kilpailun ennakkosuosikkeihin kuulunut Remco Evenepoel loukkasi itsensä sairaalakuntoaan pudottuaan kaatumisen seurauksena tietä reunustaneeseen rotkoon. == Tulokset == Lähde: Pro Cycling Stats == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Lähteet == Luokka:Lombardian ympäriajo Luokka:Pyöräilykausi 2020
Brännässelet

Brännässelet on Ruotsissa Norrbottenissa Luulajan kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. == Maantietoa == Brännässelet on 1,8 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 63 hehtaaria eli 0,63 neliökilometriä. Se sijaitsee Rånejoessa ja on pikemminkin sen suvantoa kuin järvi. Se alkaa Degervikenin yläpuolisesta kapeikosta, kiertää Långnäsetin niemen, jatkuu Ronningsuddenin ja Brännäsuddenin välistä ja päättyy Avanäsetin ja Uddenin välissä. Seuraava suvanto-osuus Prästholmsselet jatkuu heti moninkertaisesti laajempana. Järvessä on kolme saarta, joista Killingholmen on 300-metrisenä suurin. Muut saaret ovat pieniä luotoja. Järven rannat ovat kaikki viljeltyjä puolen kilometrin leveydeltä, mutta asutus on harvaa haja-asutusta. Kummallakin rannalla kulkee tie, joka alkaa Råneåsta ja ohittaa Meldersteinin ja Orrbynin joen seuraavassa ylimenokohdassa. == Luontoarvoja == Järven lähialueella, jonka pinta-ala on 11,7 km², on metsämaata (68,6 %), kosteikkoa (26,9 %), joutomaata (0,8 %), viljelymaata (0,3 %), asutusta ja tiestöä (0,1 %) ja vesistöä (3,3 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (52,5 %), turvetta (35,7 %), jäätikköjokimuodostumia (3,5 %), silttiä, hiekkaa ja soraa (1,9 %), multaa (0,2 %) ja kalliota (2,9 %). == Vesistösuhteet == Brännässelet kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaan ja on jokensa läpivirtausjärvi. Järven valuma-alueen pinta-ala on 4 158 km² ja sen keskivirtaaman arvioidaan olevan 46,6 m³/s . Järven omaa lähialuetta on vain 11,7 km², mutta siihen laskee muutama puro. Lounaisrantaan tulee Ronningsbäcken, jonka latvaveden sijaitsevat Stenmossabergetin ja Inreklappurnin välisessä laaksossa. Siellä sijaitsee suojärvi Högtjärnen, josta puro alkaa. Vastarantaan tulee metsästä kaksi puroa, joista Gravbäcken on suoraksi kaivettu oja. Rånejoki laskee 13 kilometrin päässä Perämereen Råneåssa Luulajassa. ==Lähteet== Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Luulajan järvet
Pentti Nohynek

Pentti Paul Waldemar ”Bubi” Nohynek (8. tammikuuta 1931 Helsinki – 28. marraskuuta 2020 Espoo) oli suomalainen koripallotuomari, koripalloilija ja lajivaikuttaja. Hän pelasi myös käsipalloa voittaen kolme Suomen mestaruutta. Työuransa hän teki voimistelunopettajana Munkkiniemen yhteiskoulussa Helsingissä. Helsingin Munkkiniemen alueen koripalloon vahvasti vaikuttanut ja liikunnanopettajana työskennellyt Nohynek pelasi miesten SM-sarjassa neljän kautta ja toimi tuomarina miesten pääsarjassa vuosina 1958–1969. Hän toimi tuomarina myös kansainvälisissä otteluissa, kuten vuoden 1965 EM-kilpailuissa ja Geneven olympiakarsinnoissa vuonna 1964. == Elämä ja ura == Nohynek oli munkkiniemeläisen Kiri-Poikien (Kipo) kasvatti ja pelasi seurassa neljä kautta miesten SM-sarjaa vuosina 1952–1955. Kipon pudottua SM-sarjasta Nohynek pelasi seurassa vielä kauden 1956 suomensarjaa. Kipo yhdistyi ToPoon vuonna 1968, jolloin myös Nohynek vaihtoi seuraahttps://www.munkka.fi/historiaa/urheilu/kouluun-liittyvia- urheiluseuroja/.Pentti Nohynek – Suomen Koripalloliitto Nohynek oli munkkiniemeläisen koripallon alkutaipaleen merkittävimpiä hahmoja 1940-luvun lopulla. Hän oli myös vuodesta 1961 kansainvälisen tason koripallotuomari, joka tuomitsi vuosina 1958–1969 yhteensä 147 miesten SM-sarjaottelua. Nohynek tuomitsi kansainvälisellä tasolla muun muassa maaotteluita Tbilisissä vuoden 1965 EM-kilpailuissa, vuoden 1965 akateemisissa MM-kilpailuissa Budapestissä ja vuonna 1964 Geneven olympiakarsinnoissa, joista Suomi eteni historiallisesti Tokion kesäolympialaisiin.https://www.basket.fi/basket/uutiset/suomalaisen- koripalloilun-vaikuttajiin-kuulunut-pentti-nohynek-on-poissa/ Nohynek pelasi myös viisi kautta käsipalloa Unionissa voittaen kolmesti Suomen mestaruuden. Hän pelasi käsipallossa myös Eurooppa-cupin ottelun Tanskassa. Nohynek työskenteli vuodet 1956–1993 voimistelunopettajana Munkkiniemen yhteiskoulussa ja edisti koripallon asemaa myös koulumaailmassa. Hänet valittiin vuonna 2010 ”Vuoden munkkalaiseksi”. Nohynek toimi useissa luottamustehtävissä seuroissa, liittotasolla ja toimikunnissa. Hän kuoli Espoossa 89-vuotiaana 28. marraskuuta 2020.https://www.munkka.fi/in-memoriam-pentti-nohynek/ == Lähteet == * Pentti Nohynek Suomen Koripalloliitto * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallotuomarit Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet == Aiheesta muualla == *Pentti Nohynekin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Arokurjenherne

Arokurjenherne (Astragalus danicus) on monivuotinen kurjenherneisiin kuuluva hernekasvilaji.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Astragalus danicus Retz. Viitattu 11.1.2021. Se kasvaa 5–20 senttimetriä korkeaksi ja kasvaa maanmyötäisesti tai kohenevasti. Lehdissä on 7–11 paria pehmeäkarvaisia lehdyköitä. Kukintona on lehtihankainen terttu, kukat ovat sinivioletteja paitsi tyvestään keltaisia. Hedelmänä on pitkänomainen musta palko. Arokurjenherne esiintyy Keski- ja Itä-Euroopassa, paikoin Pohjoismaissa, Siperiassa ja Keski-Aasiassa. Pohjoismaissa se on Etelä-Ruotsissa ja Tanskassa harvinainen alkuperäiskasvi. Suomessa arokurjenherne on havaittu ensimmäisen kerran 2010-luvun puolivälissä Etelä- Hämeessä (EH). Laji arvioidaan satunnaiseksi uustulokkaaksi.Suomen Lajitietokeskus: Arokurjenherne – Astragalus danicus Viitattu 11.1.2021.Kiviniemi, A. 2016: Kasviretkiä venäläisen puutavaran jäljillä – ensimmäisen kesän alkupaloja. – Lutukka 32 (2): 35–45. == Lähteet == Luokka:Kurjenherneet
Tuoksuasteri

Tuoksuasteri (Symphyotrichum novae-angliae, syn. Aster novae-angliae) on monivuotinen asterikasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. Tuoksuasteri kasvaa 100–180 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi haaroo yläosasta ja muodostaa sarjamaisen mykeröstön. Mykerön kehräkukat ovat kellertäviä, kielimäiset laitakukat ovat tummanpunaisia tai joskus purppuranpunaisia, violetteja tai valkoisia. Tuoksuasteri esiintyy alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja itäisessä Kanadassa. Se esiintyy myös tulokaslajina yli puolessa Euroopan maista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tuoksuasteri – Symphyotrichum novae-angliae Luokka:Asterikasvit
Kinuko Tanida

Kinuko Tanida (, myöh. Idogawa, 18. syyskuuta 1939 Osakan prefektuuri – 4. joulukuuta 2020 Osakan prefektuuri) oli japanilainen lentopalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Tanida kuului Japanin naisten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Tokiossa 1964, maailmanmestaruuden Neuvostoliitossa 1962 ja MM-hopeaa Brasiliassa 1960. Tanida kuoli aivoverenvuotoon 81-vuotiaana 4. joulukuuta 2020.https://www.japantimes.co.jp/sports/2020/12/07/olympics/summer- olympics/olympics-volleyball/1964-olympics-kinuko-idogawa-dies/ Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset lentopalloilijat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kalliovillakko

Kalliovillakko (Senecio sylvaticus) yksivuotinen villakoihin eli kantavillakoihin kuuluva mykerökukkaiskasvilaji. == Ulkonäkö == Kalliovillakko kasvaa 20–80 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa peltovillakkoa ja voi risteytyä tämän lajin tai tahmavillakon kanssa. Kalliovillakon varsi on pystykasvuinen, uurteinen, haarova ja karvainen. Lehdet ovat epäsäännöllisen liuskaiset. Mykeröt ovat keltakukkaisia ja kapean kartiomaisia, hoikempia kuin peltovillakolla. Mykerön kehtosuomut ovat vaaleanvihreitä. Laitakukkien kielimäinen teriö on hyvin lyhyt ja rullalle kiertyvä. Hedelmänä on 2,5 millimetriä pitkä harvakarvainen lenninhaivenellinen pähkylä. Suomessa kalliovillakko kukkii heinä–syyskuussa. Se on myrkyllinen. == Levinneisyys == Kalliovillakko esiintyy alkuperäisenä Euroopassa ja Kaukasiassa, tulokaslajina eri puolilla maailmaa, laajimmin Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Senecio sylvaticus Viitattu 11.1.2021.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Senecio sylvaticus L. Viitattu 11.1.2021. == Elinympäristö == Pohjoismaissa kalliovillakko kasvaa muun muassa merenrannoilla, kallioilla, hakkuuaukeilla, tienvarsilla ja joutomailla. Laji on typensuosija. == Kalliovillakko Suomessa == Suomessa kalliovillakko kasvaa sekä alkuperäisenä että uustulokkaana. Sitä esiintyy Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle. Laji on maan eteläosassa yleinen ja lounaassa Varsinais-Suomessa osin hyvin yleinen. Suomen uhanalaisuusluokituksessa kalliovillakko on elinvoimainen (LC).Kasviatlas 2018: Kalliovillakon (Senecio sylvaticus) levinneisyys Suomessa Viitattu 11.1.2021.Suomen Lajitietokeskus: Kalliovillakko – Senecio sylvaticus Viitattu 11.1.2021. == Lähteet == Luokka:Villakot
Vaitiolo

Vaitiolo voi tarkoittaa seuraavia: * Vaitiolo, Shūsaku Endōn vuoden 1966 romaani * Silence, edelliseen perustuva vuoden 2016 elokuva
Tummakallioinen

Tummakallioinen (Erigeron humilis) on monivuotinen asterikasvilaji.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Erigeron humilis Viitattu 11.1.2021.Suomen Lajitietokeskus: Tummakallioinen – Erigeron humilis Viitattu 11.1.2021. == Ulkonäkö == Tummakallioinen on lehtiruusukkeellinen ruohokasvi, joka kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Varsi on haaraton, toisinaan kaareva, harmahtavasti hapsikarvainen ja usein punaruskea. Lehtilapa on tavallisesti pyöreä- tai lanttokärkinen. Kukintona on mykerö joita kasvaa aina yksi vanaa kohti. Mykerön kehtosuomut ovat samanpituisia, sinipunertavakarvaisia, ulommat usein vähän siirottavia. Mykerön laitakukkien kieli on valkoinen tai sinipunertava. Hedelmänä on litteä, yleensä kaksiharjuinen pähkylä, joka on tavallisesti karvainen, pappus on hapsihaiveninen. == Levinneisyys == Tummakallioinen esiintyy Euroopan maista Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Islannissa ja Huippuvuorilla. Se kasvaa myös Koillis-Siperiassa, Grönlannissa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa Alaskassa ja Kalliovuorilla.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Erigeron humilis Graham Viitattu 11.1.2021. Suomessa tummakallioinen kasvaa harvinaisena tunturikasvina Enontekiön Lapin luoteisosassa. Laji on Suomessa uhanalainen, vuonna 2019 se on arvioitu vaarantuneeksi (VU). == Lähteet == Luokka:Kallioiset
Keçiören

Keçiören on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa ja Ankaran kaupungissa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Keçiörenin väkiluku oli 939 161. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ankaran maakunnan piirikunnat Luokka:Ankara
Sädekallioinen

Sädekallioinen (Erigeron annuus) on kaksivuotinen asterikasvi. Sitä käytetään koristekasvina. == Alalajit == Sädekallioinen on jaettu muutamaan alalajiin,Suomen Lajitietokeskus: Sädekallioinen – Erigeron annuus Viitattu 11.1.2021. joiden nimistö ei ole yksiselitteinen. * pikkusädekallioinen tai isosädekallioinen (E. annuus subsp. annuus) * isosädekallioinen (E. annuus subsp. lilacinus) * E. annuus subsp. septentrionalis (lienee alemman alalajin / lajin synonyymi) * piisädekallioinen tai pikkusädekallioinen (E. annuus subsp. strigosus), usein eri lajina Erigeron strigosus == Ulkonäkö == Sädekallioisen nimialalaji annuus (pikku- tai isosädekallioinen lähteestä riippuen) kasvaa 40–90 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja yläosasta haarova. Kukinnot ovat 1,5–2,5 cm leveitä mykeröjä, joiden laitakukat ovat valkoisia tai sinertäviä. == Levinneisyys == Sädekallioinen kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Se on levinnyt tulokkaana monille muille mantereille, mukaan lukien miltei koko Eurooppaan. Pohjoismaissa esiintyy useimmin alalajeja annuus ja strigosus.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Erigeron annuus Viitattu 11.1.2021.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro- Mediterranean plant diversity. Erigeron annuus Viitattu 11.1.2021. Suomessa sädekallioista ja lajin kolmea eri alalajia esiintyy vakiintuneena, enimmäkseen viljelyperäisenä uustulokkaana eteläosassa. Havainnot lajista ovat yleistyneet 2010-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: sädekallioinen (Erigeron annuus) Suomessa. Luokka:Kallioiset
Kultakutriasteri

Kultakutriasteri eli kulta-asteri (Galatella linosyris, syn. Aster linosyris, Crinitaria linosyris) on monivuotinen asterikasvi. Se kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Varressa kasvaa lukuisia 1–3 millimetrin levyisiä kapeita, tasasoukkia lehtiä. Kukinnot ovat 8–12 millimetriä leveitä mykeröjä, kukissa on suppilomainen kullankeltainen teriö eikä mykerössä ole erilaistuneita laitakukkia. Hedelmä on lenninhaivenellinen pähkylä. Kultakutriasteri esiintyy suuressa osassa Eurooppaa, mutta Pohjoismaissa harvinaisena: alkuperäisenä vain Ruotsissa Öölannin ja Gotlannin alvareilla ja kalkkisoraikoilla. Suomessa lajista on yksittäinen havainto.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Galatella linosyris Viitattu 11.1.2021.Suomen Lajitietokeskus: Kultakutriasteri – Galatella linosyris Viitattu 11.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Galatella linosyris Luokka:Asterikasvit
Unkarin ja Yhdysvaltain suhteet

Unkarin ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Unkarin kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Budapestissa ja Unkarilla on Washington DC:ssä. Molemmat valtiot kuuluvat Yhdistyneisiin kansakuntiin, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestöön, Natoon, Kansainväliseen valuuttarahastoon, Maailmanpankkiin, Maailman kauppajärjestöön ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestöön. Yhdysvallat tunnusti Itävalta-Unkarista eronneen Unkarin itsenäisyyden vuonna 1921. Yhdysvallat oli perustanut konsulaatin Pestiin jo vuonna 1869. Toisen maailmansodan aikana Saksan kanssa liittoutunut Unkari katkaisi suhteet Yhdysvaltain kanssa 11. joulukuuta 1941. Yhdysvallat julisti sodan Unkarille 5. kesäkuuta 1942. Unkari solmi rauhan liittotuneiden kanssa Moskovassa 20. tammikuuta 1945. Diplomaattiset suhteet palautettiin pian maiden välille. Kylmän sodan aikana Unkari kuului Varsovan liittoon. Vuoden 1989 jälkeen maiden suhteet ovat parantuneet huomattavasti. Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 54 prosenttia unkarilaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 16 prosenttia olivat sitä vastaan ja 30 prosenttia ei osannut sanoa.U.S. Global Leadership Project Report – 2015 Gallup == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarin politiikka Luokka:Yhdysvaltain kahdenväliset suhteet
Kalifornian taivaan alla

Kalifornian taivaan alla on Tilhet, pajut ja muut -suomalaisyhtyeen 20. maaliskuuta 2020 julkaistu kolmas studioalbumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Juho Hoikka. == Arvostelut == * Ilkka- Pohjalainen: *Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Suomalaiset folkalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Nohynek

Nohýnek tai Nohynek on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: ==Nohynek== *Hanna Nohynek (s. 1958), suomalainen lääkäri ja rokotetutkija *Pentti Nohynek (1931–2020), suomalainen koripallotuomari ja kori- ja käsipalloilija ==Nohýnek== *Miroslav Nohýnek (1941–1997), tšekkiläinen näyttelijä ja ohjaaja *Stanislav Nohýnek (s. 1983), tšekkiläinen jalkapalloilija
Soisalo (rahtialus)

S/s Soisalo oli Lehtoniemen telakalla Varkaudessa 14. kesäkuuta 1913 valmistunut rautainen rahtialus, jonka käyttövoimana oli höyrykone. Sen omistivat rakennusvaiheessa J. Junkkarinen 1/3, J. Peusa 2/3. Aluksen pituus oli 31, leveys 7, syväys 2,7 metriä, kantavuus 300 btn ja koneen teho 100 hevosvoimaa. Soisalon rekisteri- ja kotipaikaksi mainitaan 1921–1940 Viipuri ja 1941-1944 Helsinki. J. Junkkarinen (1870-1931) Leppävirralta toimi pitkään laivan päällikkönä. Huhtikuussa 1918 vapaussodan aikaan punaiset upottivat aluksen Turun satamassa Aurajokeen usean muun aluksen kanssa. Nosto- ja kunnostustoimien jälkeen se jatkoi rahdin kuljetusta. Se liikennöi Saimaan vesistöalueen ja Suomenlahden Viipurin satamien alueella, joskus Tukholmaankin saakka. Pääasiallinen kuljetettava tavara oli aluksi vilja. Myöhemmin se kuljetti myös muun muassa puutavaraa, halkoja, rautamalmia, kiveä, rautaa ja lannoitteita. Junkkarisen kuoltua laivan ostivat Tuoviset Muuruvedeltä. Alus matkasi sotakorvauksena Neuvostoliittoon 1945. Luokka:Höyrylaivat
Niuen parlamenttivaalit 2020

Niuen vuoden 2020 parlamenttivaalit pidettiin 30. toukokuuta. Vaaleissa valitaan 20 parlamentin jäsentä: 14 alueen vaalipiireistä ja kuusi koko alueen käsittävästä vaalipiiristä. Vaalitapa on molemmissa tapauksissa enemmistövaali. Kaikki ehdolle asettuvat ja valittavat ehdokkaat ovat sitoutumattomia sillä poliittisia puolueita ei Niuella ole. == Tulokset == Istuva pääministeri Toke Talagi hävisi vaalit vaalipiirissään (koko alue). Hän oli toiminut pääministerinä vuodesta 2008 alkaen.. Mutalaun vaalipiirissä ehdokkaat saivat saman verran ääniä, minkä johdosta voittaja ratkaistaan kolikkoa heittämällä. Voittajaksi valikoitui Makaseau Ioane. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 vaalit Luokka:Niue
La Flèche Wallonne 2020

La Flèche Wallonne 2020 oli järjestyksessään 84. maantiepyöräilyn miesten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se järjestettiin 202 kilometrin reitillä Herve – Mur de Huy. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää 22. huhtikuuta, mutta koronaviruspandemian vuoksi se ajettiin vasta 30. syyskuuta 2020. Se kuului UCI World Touriin. Marc Hirschi voitti ensimmäisen suuren klassikkokilpailunsa ohitettuaan Michael Woodsin noin 50 metriä ennen maalia. Benoît Cosnefroy nousi vielä Woodsin ohi toiseksi. == Miesten kilpailun tulokset == Lähde: Pro Cycling Stats == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Naisten kilpailu == Samana päivänä ajettiin 23. kerran naisten La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 124 kilometrin reitillä Huy – Mur de Huy. Anna van der Breggen voitti kilpailun kuudennen kerran peräkkäin. Demi Vollering kiihdytti vauhtia 350 metriä ennen maalia, mutta van der Breggen kykeni seuraamaan helposti, ja nousemaan lopulta voittoon. Myös Cecilie Uttrup Ludwig ehti ohittaa Volleringin. == Naisten tulokset == Lähde: Pro Cycling Stats == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Lähteet == Luokka:La Flèche Wallonne Luokka:Pyöräilykausi 2020
John Ulric Nef (kemisti)

John Ulric Nef (alun perin Johann Ulrich Nef, 14. kesäkuuta 1862 Herisau, Sveitsi - 13\. elokuuta 1915 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat) oli amerikansveitsiläinen kemisti. Hänet tunnetaan parhaiten Nef-reaktion ja Nef- synteesin keksijänä. Hän oli jäsenenä American Academy of Arts and Sciences ‑tiedeyhteisössä ja Yhdysvaltain kansallisessa tiedeakatemiassa. ==Varhaisvaiheet== Nefin vanhemmat muuttivat siirtolaisina Sveitsistä Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli uudessa kotimaassa kemiaa Harvardin yliopistossa. Valmistuttuaan vuonna 1884 Nef alkoi työskennellä Adolf von Baeyerin kanssa Münchenin yliopistossa, mistä valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1887. Nef työskenteli professorina Purduen yliopistossa vuosina 1887-1889 ja Clarkin yliopistossa 1889-1892\. Sen jälkeen hän siirtyi kemian professoriksi vastaperustettuun Chicagon yliopistoon, missä työskenteli akateemisen uransa loppuun saakka. ==Työ== Nefin tärkeimpinä saavutuksina pidetään Nef-reaktion keksimistä ja tutkielmia divalenttisesta hiilestä (karbeeneista). ==Henkilökohtainen elämä== Nefin samanniminen poika (1899–1988) julkaisi useita teoksia toimiessaan taloustieteeseen erikoistuneena historioitsijana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * University of Chicago Library: Guide to the John Ulric Nef, Sr. Papers 1862-1915 Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Samsung Galaxy S20 FE

Samsung Galaxy S20 FE eli Samsung Galaxy S20 Fan Edition on Samsungin 23. syyskuuta 2020 julkistama ja 2. lokakuuta 2020 julkaisema älypuhelin. Se on Samsung Galaxy S20:n edullisempi versio. Galaxy S20 FE:stä on saatavana myös 5G-versio. Samsung Galaxy S20 FE:ssä on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö, joka tukee 120 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 128 tai 265 gigatavua ja keskusmuistia 6 tai 8 gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 12 megapikseliä, ultralaajakulmakameran 12 megapikseliä ja telekameran 8 megapikseliä. Telekamerassa on kolminkertainen optinen zoom. Etukameran tarkkuus on 32 megapikseliä. Puhelimessa on 4 500 milliampeeritunnin akku, joka tukee 25 watin pikalatausta ja 15 watin langatonta latausta. Lisäksi puhelimessa on näytönalainen sormenjälkitunnistin ja Android 10 -käyttöjärjestelmä. Laite on vedenkestävä, ja sen IP-luokitus on 68. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Samsung Galaxy S20 FE Samsungin sivuilla Galaxy S20 FE Luokka:Vuoden 2020 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet
Karvaskallioinen

Karvaskallioinen (Erigeron acris) on kallioisten sukuun ja asterikasvien heimoon kuuluva laji. Se jaetaan useisiin alalajeihin. Karvaskallioinen on yleensä yksi- tai kaksivuotinen, harvoin monivuotinen ruoho, joka on korkeudeltaan 20–50 cm ja varreltaan pysty, kukintoon asti haaraton. == Alalajeja == Karvaskallioisen alalajeja, joilla on suomenkielinen nimi. * Kaljukallioinen (Erigeron acris subsp. droebachiensis) * Kalvaskallioinen (Erigeron acris subsp. decoloratus) * Ketokallioinen (Erigeron acris subsp. acris) * Pohjankallioinen (Erigeron acris subsp. politus) * Silokallioinen (Erigeron acris subsp. brachycephalus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Karvaskallioisen (Erigeron acris) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karvaskallioinen (Erigeron acris) * LuontoPortti: Karvaskallioinen (Erigeron acris) * United States Department of Agriculture (USDA): Erigeron acris * Flora of China: Erigeron acris Luokka:Kallioiset