EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kim Kulig

Kim Kulig (s. 9. huhtikuuta 1990) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 33 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia. Kulig esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2009. Loppuottelussa Englantia vastaan hän teki Saksan 3–1-johtomaalin; Saksa voitti ottelun maalein 6–2http://www.uefa.com/competitions/woco/fixturesresults/round=15050/match=2001423/. Vuonna 2008 Kulig saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Seuratasolla Kulig edustaa 1. FFC Frankfurtia. Aiemmin hän on edustanut muun muassa VfL Sindelfingeniä ja Hamburger SV:tä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaljunaamakaija

Kaljunaamakaija (Psittrichas fulgidus) on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen kaija ja sukunsa ainoa laji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 46 cm ja paino 600–800 g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen musta, vatsa ja siiven ylä- ja alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja koiraan silmän takana on punainen täplä. Nokka on musta, koivet harmaat ja iiris tumman punaruskea. Naama ja kurkku ovat kaljut. Vanhin tarhaolosuhteissa elänyt lintu oli 25-vuotias.AnAge == Esiintyminen == Kaljunaamakaijat elävät Papua-Uuden-Guinean sisämaan vuoristoseuduilla. Populaation koko on korkeintaan noin 21 000 yksilöä, joka on karkea arvio, sillä lintu on harvinainen ja siitä on varsin vähän luotettavia havaintoja. Se on uhanalainen metsästyksen takia, sillä paikalliset asukkaat käyttävät sitä ravinnoksi ja keräävät sen sulkia ja nahkoja. Myös lemmikiksi keräily on suurimuotoista ja lintuturistien lisääntyvä määrä häiritsee lajin pesintää. Metsien hakkuut eivät ole tämän lajin uhkana, sillä lajin pääasialliset ravintopuut, eräs viikunapuulaji, yleensä säästetään hakkuissa. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsissä 800–2 000 m:n korkeudella merenpinnasta. Toisinaan sitä tavataan alempana lähellä rannikkoa. == Lisääntyminen == Pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo noin kuukauden. == Ravinto == Ruokavalio koostuu viikunoista, mangoista ja Freycinetia mangopandan -kasvin suurista kukinnoista. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust === Viitteet === Luokka:Kaijat Luokka:Uhanalaiset linnut
Luumäen vaakuna

Luumäen vaakuna on Luumäen kunnan tunnus. Vaakunan hongan voi ajatella viittavaan Salpausselän mäntymetsiköihin tai presidentti Svinhufvudin, jonka kotitila sijaitsi Luumäellä, elämäntyöhön. Karjunpää on peräisin niin ikään presidentti Svinhufvudin aatelisvaakunasta. Vallitus symboloi Taavetin linnoitusta. Vaakunan selitys kuuluu: ”kultakentässä honka, jonka rungon oikealla puolella punavaruksinen karjunpää, vasemmalla puolella viisisakarainen vallitus; kaikki mustaa”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 30. huhtikuuta 1951. == Lähteet == * Luumäki Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Melanie Behringer

Melanie Behringer (s. 18. marraskuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 123 maaottelua, joissa hän on tehnyt 34 maalia. Behringer esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008 ja voitti olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta. Seuratasolla Behringer edustaa Bayern Müncheniä. Hänen aiempia seurojaan ovat FC Hausen, SpVgg Utzenfeld, SC Freiburg ja 1. FFC Frankfurt. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
This Is England

This Is England on Shane Meadowsin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuva kertoo Falklandin sodassa isänsä menettäneestä 12-vuotiaasta pojasta, joka ystävystyy skinijengin kanssa 1980-luvun Englannissa. Jengi on aluksi suvaitsevainen, eikä harrasta laittomuuksia. Tilanne kuitenkin muuttuu nopeasti, kun jengin vanha tuttu vapautuu vankilasta ja aloittaa rasististen mielipiteidensä levittämisen. Elokuvalle on tehty spin-off-televisiosarjat This Is England '86 (2010), This Is England '88 (2011) ja This Is England '90 (2015). == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * DVDPlazan arvostelu elokuvasta Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2006 brittiläiset elokuvat Luokka:Elokuvat rasismista
Çeşmen kirkko

Çeşmen kirkko () on vuosina 1777–1780 rakennettu, Johannes Kastajalle pyhitetty kirkkorakennus Pietarissa Venäjällä. Juri Feltenin suunnittelema kirkko on pystytetty Venäjän laivaston Turkista vuonna 1770 Egeanmeren Çeşmen lahdella saaman voiton kunniaksi. Neliapilan muotoinen puhdaslinjainen ja sopusointuinen rakennus edustaa venäläisessä kirkkoarkkitehtuurissa harvinaista uusgoottilaista tyyliä. Toisessa maailmansodassa vaurioitunut kirkko restauroitiin vuosina 1965–1977. Neuvostoaikana siinä toimi Çeşmen taistelulle omistettu merisotamuseon näyttely. Kirkkoon liittyy sen vieressä sijaitseva, Juri Feltenin vuosina 1774–1780 rakentama Çeşmen palatsi, jota Katariina II käytti pysähtymispaikkana matkustaessaan Pietarin ja kesäasuntonsa Tsarskoje Selon välillä. Tornien reunustamaan kolmion muotoiseen palatsiin on myöhemmin liitetty kolme sivurakennusta, jotka häiritsevät sen arkkitehtonista vaikutelmaa. 1830-luvulta lähtien rakennuksissa toimi sotainvalideille tarkoitettu vanhainkoti. Çeşmen kirkon osoite on Lensovetinkatu 12. Lähin metroasema on Moskovskaja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Pietarin kirkot
Annike Krahn

Annike Krahn (s. 1. heinäkuuta 1985) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 137 maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Krahn esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana tammikuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008 ja voitti olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruutta. Seuratasolla Krahn on edustanut kaudesta 2015–2016 alkaen Bayer 04 Leverkusenia. Aiemmin hän pelasi FCR 2001 Duisburgissa, jonka riveissä hän voitti vuonna 2009 UEFA Cupin ja Saksan cupin, sekä kauden 2014–2015 ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Babett Peter

Babett Peter (s. 12. toukokuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 117 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Peter esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana maaliskuussa 2006. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2009 sekä saavuttanut olympiapronssia vuonna 2008 ja voittanut olympiakultaa vuonna 2016. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Seuratasolla Peter edustaa VfL Wolfsburgia. Hänen aiempia seurojaan ovat 1. FC Lokomotive Leipzig, 1. FFC Turbine Potsdam, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2006, 2009, 2010, 2011 ja 2012, sekä 1. FFC Frankfurt. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haavikko

Haavikko () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laukaanjoen vasemmalla rannalla 15 kilometriä Suuresta-Narvusista etelään. Kylässä on 90 asukasta (vuonna 2010). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Šelonin viidenneksen verokirjassa vuonna 1571 nimillä Kekino ja Kikino. 1580-luvun ruotsalaismiehityksen aikana esiintyy myös sen itämerensuomalainen nimitys muodoissa Apakyle, Apakylla, Happekylla, Hapekylle. Vuonna 1848 Haavikon kylässä asui 207 inkerikkoa ja 22 Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan kuulunutta inkerinsuomalaista. Haavikon kartanossa eli Iittovassa oli lisäksi 16 inkerikkoa. Paikalliset talonpojat olivat Iittovan kartanon maaorjia. Kartanon omistanut Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät vuonna 1848 velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 kylässä oli 38 taloa, 303 asukasta, ortodoksinen kirkko ja markkinat . Vuonna 1899 Haavikko kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Kylän 365 asukasta olivat väestönlaskennan mukaan kaikki ”suomalaisia”. Luterilaisia heistä oli kuitenkin vain yksi henkilö. Haavikon ortodoksisen seurakunnan ensimmäinen puukirkko oli rakennettu vuonna 1718. Agostino Camuzzin suunnittelema Pietari-Paavalin kivikirkko vihittiin käyttöön vuonna 1848. Vanhan kirkon paikalle pystytettiin vuonna 1870 puinen tsasouna. Vuonna 1874 Haavikon seurakunnasta erotettiin Joenperän seurakunta, minkä jälkeen siihen kuuluivat Iittovan ja Priretšjen kartanot sekä Haavikon, Kallivierin, Karstalan, Kotkon, Krikin, Kukkosin, Mannakan, Ropsun, Sutelan, Tiensuun, Vanhankylän ja Vyötermaan kylät. 1880-luvulla seurakunnassa oli noin 2 500 jäsentä, joista osa oli inkerikkoja ja osa venäläisiä. Haavikon kirkko suljettiin vuonna 1938, mutta saksalaismiehityksen aikana vuosina 1942–1944 se oli jälleen käytössä. Rakennus paloi vuonna 1980. Paavali I lahjoitti vuonna 1797 Iittovan kartanon ja siihen kuuluneet 13 kylää lapsuudenystävälleen Aleksandr Kurakinille. Myöhemmin kartano vaihtoi omistajia, ja vuonna 1848 von Nesselrode myi sen Baikovin kauppiassuvulle. Laukaanjoen vastarannalla sijainneessa kartanossa oli vuonna 1874 kivinen päärakennus, viinatehdas, kestikievari, kapakka ja kauppa. Haavikon eteläpuolella toimi kartanoon kuulunut tiilitehdas. Iittovan kartanon ja Mannakan kylän välillä Laukaanjoen rannalla on sijainnut ”Ruotsin hautoina” tunnettu kivikehyshautaryhmä, joka ei ole säilynyt. Neuvostoaikana Haavikko muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Vuonna 1924 se liitettiin Kotkon, vuonna 1927 Kukkosin, vuonna 1950 Tiensuun, vuonna 1954 Koskinan ja vuonna 1958 jälleen Kukkosin kyläneuvostoon. Vuonna 1928 kylässä oli 324 ja vuonna 1958 92 asukasta. Haavikko koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja yhdestä kaksikerroksisesta asuintalosta. Lähistöllä sijaitseva karjatila on vailla käyttöä. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan sata henkeä. Kylän kautta kulkee Luutsan ja Kopolan (ven. Pervoje Maja) välinen asfaltoitu maantie. Sieltä on linja- autoyhteydet Jaamaan, Ivangorodiin ja Laukaansuuhun. Palveluihin kuuluu kauppa. ==Lähteet== Luokka:Jaaman piiri Luokka:Kosemkinan kylät
Bianca Schmidt

Bianca Schmidt (s. 23. tammikuuta 1990 Gera) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Saksan maajoukkueessa 51 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Schmidt esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 19-vuotiaana helmikuussa 2009. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. Vuonna 2008 hän saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa. Seuratasolla Schmidt edustaa 1. FFC Turbine Potsdamia, jonka riveissä hän voitti Saksan mestaruuden vuosina 2009, 2010, 2011 ja 2012 sekä Mestarien liigan vuonna 2010. Vuosina 2012–2015 hän pelasi 1. FFC Frankfurtissa ja voitti Mestarien liigan vuonna 2015. Juniorina hän pelasi syntymäkaupunkinsa Geran seuroissa. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Radama I

Radama I (noin 1793 – 27. heinäkuuta 1828) oli madagaskarilaisen Imerinan valtakunnan hallitsija, josta tuli koko Madagaskarin ensimmäinen kuningas. Radama oli Andrianampoinimerinan nuorin poika. Isänsä kuoltua vuonna 1810 hänestä tuli Imerinan hallitsija. Hän torjui naapurikansojen hyökkäykset ja ryhtyi laajentamaan valtakuntaansa Britannian tuella. Vuonna 1818 hän julistautui Madagaskarin kuninkaaksi. Radama kutsui maahan englantilaisia lähetyssaarnaajia, jotka perustivat kouluja ja loivat latinalaiseen kirjaimistoon perustuvan malagassin kirjakielen. Hän uudisti maan armeijaa ja hallintoa eurooppalaisten asiantuntijoiden avulla. Radama alisti betsileot ja sakalavat ja valloitti saaren rannikkoseudut. Vuonna 1825 hän karkotti ranskalaiset Madagaskarin eteläosassa sijainneesta Fort Dauphinin (nykyinen Tolanaro) tukikohdasta. Vain 36-vuotiaana kuollutta Radamaa seurasi valtaistuimella Ranavalona I, yksi hänen 12 vaimostaan. Luokka:Madagaskarilaiset hallitsijat Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Jyväskylän steinerkoulu

Jyväskylän steinerkoulu, aikaisemmin nimellä Jyväskylän Rudolf Steiner -koulu, on Jyväskylässä toimiva 1983 perustettu steinerkoulu. Koulu on yksiluokkasarjainen. Perustamisestaan lähtien koulu alkoi kasvaa luokan verran vuodessa, kunnes se tuli yhdeksänvuotiseksi 1991. Vastaava kasvu alkoi uudestaan vuonna 1997, kun kouluun päätettiin perustaa nelivuotinen lukio, joka oli Lahden Rudolf Steiner -koulun toimintayksikkö. Lukio oli kurssimuotoinen mutta luokallinen lukio, jossa eri lukioluokille oli kullekin omat luokkahuoneensa. Koulun ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat 2001. Sittemmin koulun lukio on lakkautettu. Toisaalta kouluun kuuluu nyt myös esikoululuokka.https://jklsteinerkoulu.fi/ Koulu on toiminut hyvin monissa osoitteissa Jyväskylän läntisissä kaupunginosissa. Perustettaessa se toimi ensin yksityisopetusryhmänä. Sen toimitilat ovat olleet kokonaan tai osittain muun muassa Pyssymiehenkadulla Kortemäessä, Kypärätiellä Kypärämäessä, Kukkumäessä Kilpisen koulun kanssa samassa rakennuksessa sekä silloisen Cygnaeuksen koulun kanssa samassa rakennuksessa Mäki-Matissa. Nykyään koulu toimii Mäki-Matissa osoitteessa Wilhelm Schildtin katu 2, esiluokka kuitenkin Kypärämäessä Kypärätiellä. Vuosina 2017–2018 Jyväskylän steinerkoulun rehtorina toimi Teppo Lairio. Nykyään koulun rehtorina toimiva Tomi Niiniketo astui virkaan vuonna 2018. == Kuuluisia Jyväskylän Rudolf Steiner -koulun entisiä oppilaita == *Oras Tynkkynen, kansanedustaja *Vili-Verneri Vanhala, freestylehiihtäjä *Aarni Virtanen, historioitsija *Juhana Vähänen, runoilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jyväskylän steinerkoulun sivut Luokka:Jyväskylän oppilaitokset Luokka:Steinerkoulut
Haavikko (täsmennyssivu)

Haavikko voi viitata seuraaviin: ==Suomalainen sukunimi== *Anna-Liisa Haavikko (s. 1960), toimittaja *Hanna Haavikko (o.s. Ritakallio, s. 1975), keskimatkojen juoksija *Heikki Haavikko (s. 1960), kustantaja, Arthousen toimitusjohtaja, Paavo Haavikon poika *Kaarina Haavikko (o.s. Kataja, 1928–2018), hammaslääkäri, lasten hammashoidon ja hampaiden oikomisopin professori *Paavo Haavikko (1931–2008), kirjailija, runoilija ja kustantaja *Ritva Haavikko (o.s. Hanhineva, e. Rainio, s. 1929), kirjallisuudentutkija, Paavo Haavikon puoliso. ==Paikannimi== *Haavikko, kylä Venäjällä Leningradin alueella. == Fiktiossa == * Haavikon ravitalli, Merja Jalon kirjasarja. ==Katso myös== * Haavisto Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1940 oli 2. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Hallitsevana mestarin kauteen lähti Ylioppilaskoripalloilijat. Kauden päätteeksi Eiran Kisa-Veikot voitti historiansa ensimmäisen Suomen mestaruuden. Sarjan kaikki joukkueet olivat helsinkiläisiä. == Tulokset == === Sarjataulukko === Lyhenteet: # = Sijoitus runkosarjassa, O = Pelatut ottelut, V = Voitot, H = Häviöt, P/O = Tehdyt pisteet ottelua kohti, P/O- = Päästetyt pisteet ottelua kohti, P = Pisteet # O V H P/O P/O- P 1 Eiran Kisa-Veikot 7 6 1 23,3 10,6 12 2 Suurnan Pojat 7 6 1 15,0 12,0 12 3 Kadettikoulu 7 5 2 23,3 11,1 10 4 Helsingin Unitas 7 3 4 13,1 12,0 6 5 Kiri-Veikot 7 3 4 14,6 18,0 6 6 Huoltokomppania 7 3 4 12,6 18,6 6 7 Ylioppilaskoripalloilijat 7 2 5 13,0 16,6 4 8 Helsingin NMKY 7 0 7 11,6 27,3 0 Viralliseksi tulkitun sisähallimestaruuskilpailun lisäksi kesällä 1940 pelattiin ulkokenttämestaruudesta cup-kilpailuna. Loppuottelussa Eiran Kisa- Veikot voitti Kadettikoulun 14-13.Fokus Urheilu 2Martti Jukola:Urheilun Pikkujättiläinen == Lähteet == 1940 Luokka:Vuoden 1940 urheilu
Rintakyliä ja larvamaita

Rintakyliä ja larvamaita on Samuli Paulaharjun vuonna 1943 julkaistu kirja. Kirjan alkuperäinen kustantaja oli Werner Söderström Osakeyhtiö ja teos painettiin Porvoossa. Vuoden 1943 jälkeen teoksesta on otettu painos vuosina 1961, 1975 ja 2001. Teos on Paulaharjun viimeinen. Teos käsittelee eteläpohjalaisen Kurikan vanhaa elämää. Paulaharju Jenny-vaimonsa kanssa kiersi kesien 1939–1942 aikana Kurikan ”rintakyliä ja larvamaita” keräten materiaalia teokseen. Paulaharjut haastattelivat matkojensa aikana yli sataa henkilöä. Suurimman osan teoksen aineistosta Paulaharju oli muistiinmerkinnyt 30 ja 40 vuotta aiemmin kotimaakuntaan tekemillään matkoilla. Teoksessa on mukana myös omaa muistitietoa ja kokemusta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi teoksen vuonna 2008 äänikirjana, johon kuuluu 13 CD-levyä. Äänikirjassa teoksen lukee kurikkalainen filosofian tohtori Osmo Rinta-Tassi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1943 kirjat Luokka:Samuli Paulaharjun teokset
Anja Mittag

Anja Mittag (s. 16. toukokuuta 1985 Chemnitz) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa huhtikuun 2018 loppuun mennessä 158 maaottelua, joissa hän on tehnyt 50 maalia. Mittag esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 18-vuotiaana maaliskuussa 2004. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan-mestaruuden vuosina 2005, 2009 ja 2013. Hän teki vuoden 2013 EM- kisojen loppuottelun ainoan maalin. Mittag saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän teki viisi maalia. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Vuonna 2004 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaitten maailmanmestaruutta. Seuratasolla Mittag on viimeksi edustanut ruotsalaista FC Rosengårdia (entinen Malmö FF), josta hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Hän on pelannut Ruotsissa myös QBIK/Karlstadin joukkueessa. Kotimaansa 1. FFC Turbine Potsdamin joukkueessa hän on voittanut UEFA Cupin vuonna 2005. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fatmire Alushi

Fatmire Bajramaj (s. 1. huhtikuuta 1988 Gjurakovc, Kosovo, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Saksan maajoukkueessa 79 maaottelua, joissa hän teki 18 maalia. Bajramaj esiintyi ensimmäisen kerran Saksan maajoukkueessa 17-vuotiaana lokakuussa 2005. Hän on voittanut maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Euroopan- mestaruuden vuosina 2009 ja 2013. EM-kisoissa 2009 hän teki kolme maalia ja oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijähttp://www.uefa.com/competitions/woco/statistics/players/typestat=gs/index.html. Hän saavutti olympiapronssia vuonna 2008. Vuonna 2006 hän oli voittamassa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Seuratasolla Bajramaj on edustanut FCR 2001 Duisburgia, jossa hän vuonna 2009 voitti UEFA Cupin ja Saksan cupin, vuosina 2009–2011 1. FFC Turbine Potsdamia, sitten 1. FFC Frankfurtia ja kaudella 2014–2015 ranskalaista Paris Saint-Germainia. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Faustina vanhempi

Annia Galeria Faustina, usein Faustina vanhempi (, noin 100 – lokakuu tai marraskuu 140Birley, s. 243 tai 141) oli roomalainen keisarinna ja Antoninus Piuksen vaimo. Hänen isänsä oli Marcus Annius Verus, joka omisti monta tiilitehdasta ja oli toiminut uransa aikana konsulina. Hän oli myös yksi Rooman vaikutusvaltaisimmista miehistä. Faustina äiti oli eräs Rupilia Faustina.Rooman keisarit s. 159 Ei tiedetä milloin Faustina meni Antoninuksen kanssa naimisiin mutta koska parilla oli tytär, joka avioitui ennen vuotta 134, on luultavaa että se tapahtui ennen vuotta 120. Liitto oli onnellinen ja Faustina sai Antoninuksen kanssa neljä lasta, joista kuitenkin vain tytär Faustina nuorempi ehti elää aikuiseksi asti. Heidän nimensä on kuitenkin tiedossa: *Marcus Aurelius Fulvus Antoninus, kuoli ennen vuotta 138. *Marcus Galerius Aurelius Antoninus, kuoli ennen vuotta 138. *Aurelia Fadilla, meni naimisiin Aelius Lamia Silvanuksen kanssa. Kuoli vuonna 135. *Annia Galeria Faustina (Faustina nuorempi, noin 130–176). Meni naimisiin Marcus Aureliuksen kanssa vuonna 145. Vuonna 138 Antoninus nousi Rooman keisariksi ja Rooman senaatti kunnioitti Faustinaa antamalla tälle arvonimen Augusta. Faustina kuoli vuonna 140 tai 141 ja Antoninus suri häntä kovasti.Rooman keisarit s. 161–162 Hän korotti Faustinan jumalattareksi ja rakennutti Forum Romanumille hänelle omistetun temppelin. Antoninus perusti myös hyväntekeväisyysohjelman Faustinan muistoksi. Siinä Italian maanviljelijöille myönnettiin lainoja ja niiden koroista saadut rahat käytettiin orpotyttöjen auttamiseksi. Kolikoissa näitä tyttöjä kutsuttiin nimellä puellae Faustinianae (). Sagalassoksesta, Turkista löydettiin vuonna 2008 suuri naisen marmoripatsas, jonka epäillään esittävän Faustinaa. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman keisarinnat Luokka:Vuonna 100 syntyneet Luokka:140-luvulla kuolleet
Forest Lawn Memorial Park

thumb|Bette Davisin hauta Hollywoodin Forest Lawnissa. Forest Lawn Memorial Park on hautausmaa, jonne on haudattu enimmäkseen kuuluisia ihmisiä. Hautausmaa sijaitsee Hollywoodin lähellä Hollywood Hillsissä. ==Joitakin kuuluisia haudattuja== * Steve Allen * Gene Autry * David Carradine * William Conrad * Bette Davis * Sandra Dee * Marty Feldman * Carrie Fisher * Andy Gibb * Buster Keaton * Fritz Lang * Charles Laughton * Stan Laurel * Arthur Lee * Liberace * Ed McMahon * Brittany Murphy * Ricky Nelson * Bill Paxton * Rich Piana * Jeff Porcaro * Mike Porcaro * Freddie Prinze * Lou Rawls * John Ritter * Isabel Sanford * Telly Savalas * Rod Steiger * Lee Van Cleef * Jack Webb * Ronnie James Dio * Paul Walker * Lemmy Kilmister *Mary Kay Bergman Luokka:Los Angelesin hautausmaat
Alho

Alho voi tarkoittaa seuraavia: == Sukunimi == * Aku Alho (s. 1997), jääkiekkoilija * Anne Alho (1955–2010), kuvanveistäjä * Anne-Elina Alho, kuvanveistäjä * Antti Alho (1921–1944), pesäpalloilija * Arja Alho (s. 1954), toimittaja, sosialidemokraattinen poliitikko ja ministeri * Asmo Alho (1903–1975), sarjakuvapiirtäjä ja kuvittaja * August Alho (1867–1938), opettajaseminaarin johtaja ja oppikirjojen tekijä * Heikki Alho (1937–2021), näyttelijä * Ilppo Alho, taidemaalari * Irja Alho, Miss Suomi 1945 * Johan Alho (1907–1982), suomalainen jalkapalloilija ja jalkapalloerotuomari * Jukka Alho (s. 1952), yritysjohtaja * Keijo Alho (1907–1994), historioitsija ja taloustieteilijä, August Alhon poika * Kimmo Alho (s. 1958), psykologian professori * Kyösti Alho (1875–1962), urkutaiteilija ja director musices * Lempi Alho, oik. Katri Säivä (1898–1977), kauppias ja kirjailija * Niina Alho (s. 1982), sosiaalidemokraattinen poliitikko * Nikolai Alho (s. 1993), suomalainen jalkapalloilija * Olli Alho (s. 1943), kulttuurivaikuttaja ja professori * Olli Alho (1919–2005), pika-aitajuoksija * Timo Alho (s. 1981), keilaaja * Veikko Alho (1930–2013), kommunistipoliitikko. ==Fiktiivisiä henkilöitä== * Mauri Alho tv-sarjassa Kotikatu ==Muita merkityksiä== *S/S Alho, kaksi höyrylaivaa *ALHO, avoimen lähdekoodin hankintaopas * Alho, kylä Päijät-Hämeessä Padasjoella.
Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi

Vapaaehtoinen liike ihmiskunnan lopettamiseksi (; VHEMT) on kansainvälinen liike. Se kannattaa ihmisten pidättäytymistä lisääntymisestä tapana vähentää populaatiota. Liike opettaa, että nykyihmisen vapaaehtoisella poistumisella muun muassa vältettäisiin kasvi- ja eläinlajien sukupuuttoja sekä turhaa inhimillistä kärsimystä. Tämän filosofian tai maailmankatsomuksen nimesi 1990-luvulla VHEMT:iksi liikkeen tunnettu puolestapuhuja, yhdysvaltalainen Les U. Knight. Liike ei pidä itseään organisaationa, vaan laajana yksilöiden joukkona. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Liikkeen esittely monilla kielillä Luokka:Ympäristöjärjestöt Luokka:Kansalaisliikkeet
Hohtokaija

Hohtokaija (Prosopeia tabuensis) on polynesialainen kaijalaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 45 cm ja paino noin 280 grammaa. Sen höyhenpuku on hyvin värikäs: pää on punainen, naamasta mustahko, niskassa on sininen laikku, selkä, pyrstö ja siivet ovat vihreät, käsisulkien reunat ovat siniset ja vatsapuoli kastanjanruskea. Nokka on mustahko, koivet tummanharmaat ja iiris keltainen. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Nuori lintu on kuten aikuinen, iiris on kuitenkin ruskea ja nokka vaaleampi. == Esiintyminen == Hohtokaijat elävät Polynesiassa Vanuatussa ja Fidžillä sekä sen lähisaarilla. Niiden elinympäristön ala on 20 000–50 000 neliökilometriä ja populaation koko on noin 20 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, tabuensis ja taviunensis. == Elinympäristö == Laji on paikoin yleinen sademetsissä, mangrovemetsiköissä ja puutarhoissa. == Lisääntyminen == Hohtokaija pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 24 päivää. Poikaset ovat lentokykyisiä seitsemän viikon ikäisinä. == Ravinto == Lajin ruokavalio koostuu hedelmistä, kuten mangosta, guavasta, banaanista ja Asimina-puun hedelmistä, sekä hyönteistoukista ja viljasta, etenkin maissista. == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. – T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 * World Parrot Trust ===Viitteet=== Luokka:Hohtokaijat
Taattistenjärvi

Taattistenjärvi on Naantalissa, entisen Merimaskun kunnan alueella, Otavan saarella sijaitseva 54 hehtaarin kokoinen järvi, jonka suurin syvyys on 6,2 metriä. Järvi on aikoinaan kärsinyt runsaista ravinnepitoisuuksista ja happikadoista, mutta 2010-luvulla tila on vakaa. Taattistenjärvi on myös Naantalin 29 järvestä suurin pinta-alaltaan. == Maantiede == Hevosenkengän muotoinen 54 hehtaarin Taattistenjärvi sijaitsee Naantalissa, Merimaskun pohjoisosissa. Seututie 189 kulkee aivan järven länsirannan tuntumassa ja järven pohjois- sekä koillispuolella on asuntoalue. Järven rantoja reunustavat rehevä kasvillisuus, pellot, metsä ja kallio. Järvestä laskee pieni oja lähellä sijaitsevaan merenrantaan. Järvessä on kaksi pientä saarta, Taattistensaari ja Kuusniemenluoto. == Istutukset == Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y. on tehnyt järveen petokalaistutuksia vuodesta 1990 lähtien. * Vuonna 1992 istutettiin 2000 toutainta * Vuonna 1995 istutettiin 2050 toutainta * Vuonna 1998 istutettiin 1000 toutainta * Vuonna 2006 istutettiin 6000 mateenpoikasta *vuonna 2015 istutettiin 3000 kuhanpoikasta *vuonna 2016 istutettiin edelleen 3000 kuhanpoikasta, joiden ensimmäiset jälkeläiset saatiin 2021. Vuosina 2009-2015 järveen istutettiin vuosittain yli 400 jokirapua. Aikaisemmin järvessä on ollut runsas rapukanta, mutta vuonna 2009 tehdyssä koeravustuksessa niitä saatiin vain muutama.Nyttemmin kanta on palautunut normaaliksi. == Tutkimus ja kunnostus == 1960-luvulla järvessä oli jatkuvasti happikatoa ja korkeat ravinnepitoisuudet. Vuonna 1969 otetuissa näytteissä järven fosforipitoisuus oli 5,5 metrin syvyydellä 250 μg/l ja typpipitoisuus 2 200 μg/l. Hapen kyllästysaste oli 10–20 prosenttia matalampi syvänteissä ympäri vuoden. Vuonna 1972 järvestä aloitettiin poistamaan alusvettä. Sitä pumpattiin 25 litraa sekunnissa ensimmäisenä kesänä kolmen kuukauden ajan, ja kevättalvella ja syyskesällä kuukauden ajan. Järven tila kuitenkin heikkeni tultaessa vuoteen 1976, vaikka pumppauksen avulla järvestä kyettiin poistamaan fosforia 50 kiloa aaria kohti enemmän. Järven sisäinen kuormitus oli jo päässyt siihen pisteeseen että se ylläpiti rehevöitymiskehitystä. Järvelle levitettiin alumiinisulfaattia vuonna 1990. Vuosien 1990–2005 aikana järveä ilmastettiin. Vuoden 2011 jälkeen järven kohentunut tila ei ole vaatinut ilmaistusta. Järven kunnostusta varten on perustettu Taatistenjärven suojeluyhdystys r.y. Paikalla on tehty useita selvityksiä, muun muassa eläinplanktonlajistoselvitys vuonna 1985. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Isotalo, I. 1976. Taattistenjärven kunnostuksesta saatuja kokemuksia. Ympäristö ja terveys 7 (7): 654–658. Luokka:Naantalin järvet
Gary Cahill

Gary James Cahill (s. 19. joulukuuta 1985 Sheffield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti vuonna 2022 päättyneellä pelaajaurallaan Englannin Valioliigassa Aston Villaa, Bolton Wanderersia, seitsemän ja puoli kautta Chelseaa ja kausina 2019–2021 Crystal Palacea. Hän edusti Englannin mestaruussarjassa ammattilaisuransa alkupuolella lainasopimuksilla Burnleyä ja Sheffield Unitedia sekä uransa päätteeksi kaudella 2021–2022 Bournemouthia. Cahill pelasi vuodesta 2010 alkaen Englannin maajoukkueessa 61 ottelua ja teeki niissä viisi maalia. Hän pelasi Englannin jokaisen ottelun MM-kilpailuissa 2014 ja EM-kilpailuissa 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi yhden ottelun. == Saavutukset == Chelsea * Mestareiden Liiga: 2012 * Eurooppa-liiga: 2013, 2019 * Englannin Valioliiga: 2015, 2017 * FA Cup: 2012, 2018 * Englannin Liigacup: 2015 * Mestareiden Liiga: 2012 * Eurooppa- liiga: 2013, 2019 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulvan vaakuna

Sulvan vaakuna oli Sulvan kunnan tunnus 1968–1972, ja se oli saanut aiheensa alueelle tyypillisistä tuulimyllyistä. Samalla aihe viittasi myös alueelle tärkeään maatalouteen. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultaiset tuulimyllyn siivet”. Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 15. marraskuuta 1968. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Sulvan liityttyä Mustasaareen yhdessä Koivulahden, Björköbyn ja Raippaluodon kanssa (Sundomin alue sen sijaan liitettiin Vaasaan). == Lähteet == * Sulva Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Luokka:Sulva
Volvo Open 70

Volvo Open 70 eli VO70 tai VOR 70 on Volvo Ocean Race -maailmanympäripurjehduskilpailua varten kehitetty yksirunkoinen ja yksimastoinen purjeveneluokka, jolla kilpailtiin vuosina 2005−2012. Luokan edeltäjiä ovat olleet VO60 ja W60 ja seuraaja 2014−15 kilpailuun kehitetty yksityyppivene VO65. ==Luokan sääntöjä== *rungon pituus maks. 21,5 m *leveys 5,0-5,7 m *syväys maks. 4,5 m *maston korkeus vesilinjasta 31,5 m *tyhjäpaino 13,86 -14,0 t *kölin paino 6-7,4 t *isopurje maks. 175 m2 *isompi spinaakkeri maks. 500 m2 Veneissä saa olla 2 peräsintä ja 2 nostokoliä yhden varsinaisen lisäksi. Viimeksi mainitun kulman sallitaan olla säädettävissä aina 40 asteeseen asti pystysuoraan nähden. Kaksi pienehköä dieselmoottoria ovat hätätapauksia ja sähkön tuottoa varten. ==Ennätyksiä== Vuosina 2005-2008 VO70 -veneet paransivat useasti yksirunkoisten veneiden 24 tunnin matkaennätystä. 2008-2009 WOR:n ensimmäisellä etapilla Juan Kouyoumdjianin suunnittelema ja Torben Graelin kipparoima Ericsson 4 purjehti noin 15 m/s tuulessa 596,6 meripeninkulmaa keskivauhdin ollessa 24,85 solmua (46 km/h). ==Katso myös== *Kilpapurjehdus#Konstruktioluokat ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Panoraamakuvaa VO70 veneen sisältä ja ulkoa *Luokan viralliset säännöt ynnä muuta *3D -animaatio VO70 veneesta * 11. huhtikuuta 2012, Juan Kouyoumdjian statement on the breakages in the Volvo Ocean Race * 28. kesäkuuta 2012, Volvo Ocean Race introduces new 65-foot one-design for next two races Luokka:Purjehdus Luokka:Volvo Ocean Race
Douaumont

Douaumont on kunta Meusen departementissa Lorrainein hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa seitsemän asukasta, joista naisia oli 42,9 prosenttia ja miehiä 57,1 prosenttia. Douaumontin pinta-ala on 6,14 neliökilometriä. Kunnasta on matkaa Fleury-devant- Douaumontiin 2,5 kilometriä, Vaux-devant-Damloupiin 3,2 km, Louvemont-Côte-du- Poivreen 3,2 km, Bezonvaux’hon 3,2 km, Bras-sur-Meuseen 4,2 km, Ornes’hen 4,7 km ja Beaumont-en-Verdunois’han 4,8 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 229 kilometriä. Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont-en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant-Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Louvemont-Côte-du-Poivren, Ornes’n ja Vaux-devant-Damloupin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja. == Väkiluvun kehitys == Douaumontin väkiluvun kehitys vuodesta 1884 vuoteen 1914 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006: Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku 1884 192 1975 8 1886 576 1982 7 1914 288 1990 10 1962 13 1999 6 1968 12 2006 7 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ossuaire de Douaumont * Les villages détruits Luokka:Meusen kunnat
Vetokoukku

thumb|240px|Tyypillinen irrotettava auton vetokoukku. Vetokoukku tai vetolaite tai peräkoukku on ajoneuvon ja perävaunun tai toisen vedettävän ajoneuvon välinen mekaaninen kytkinlaite, joka on kiinnitetty vetävän ajoneuvon runkoon, korin kantavaan osaan tai alustaan, vedettävän perävaunun tai ajoneuvon siihen kiinnittämiseksi. Vetolaitteeseen kuuluvat myös osat, joilla varsinainen kytkinlaite kiinnitetään tai sitä säädetään. ==Rakenne== Vetolaitteeseen kuuluvat koukun runko, joka kiinnitetään ajoneuvon runkoon, sekä varsinainen koukku eli vetokuula. Koukku voi olla irrotettava, kääntyvä tai kiinteästi asennettu. Irrotettava koukku voidaan irrottaa muun muassa autolla peruutettaessa tai ajoneuvon kokonaisulkonäön vuoksi. Irrotettava vetokoukku saattaa kuitenkin jumittua ja ruostua vähäisen käytön vuoksi, jolloin sitä on enää vaikea irrottaa. Vetokoukkua ei tarvitse lainmukaisesti irrottaa käyttöjen välissä, mikäli siitä ei ole haittaa esimerkiksi rekisterikilven näkyvyydessä. Kiinteä vetokoukku ei esimerkiksi vaadi säännöllistä käyttöä ja se on yleensä edullisempi vaihtoehto. Kääntyvän vetokoukun saa piiloon, vaikka se pysyykin ajossa mukana. Vetolaitteessa on tavallisesti lisäksi perävaunun valoille johtosarja ja pistorasia kiinnittimineen ja mahdollisine pistokesovittimineen. Vetokuula suojataan usein muovisuojuksella, joskus tennispallollakin. Henkilöauton vetokoukun kuulaan voidaan kiinnittää myös esimerkiksi polkupyörän kuljetusteline. Pyörätelineet eivät vaadi Suomessa minkäänlaista tyyppihyväksyntää. Pyörä ei kuitenkaan saa peittää auton rekisterikilpeä tai valoja eikä se saa ylittää leveydellään ajoneuvon mittaa. ==Vaatimukset== Perävaunun vetoon tarkoitettu vetolaite asennetaan auton runkoon tai rungossa oleviin rakenteisiin tai laitteisiin auton pituusakselille. Tietyntyyppisen keskiakseliperävaunun vetokoukun saa kiinnittää myös auton koriin, valmistajan määrittelemiin kiinnityspisteisiin. Euroopan unionissa perävaunun vetolaitetta ja sen kiinnittämistä säätelevät direktiivi 94/20/EY sekä E-säännöt numero 55 ja numero 102. Direktiivillä varmistetaan moottoriajoneuvojen ja erityyppisten perävaunujen yhteen kytkemisen sopivuus ja turvallisuus, mukaan lukien vetolaitteen kytkentä ja irrotus. Vetokoukun asentamiseen muun muassa hybridi- ja sähköautoihin liittyy rajoituksia ja huomioitavia asioita. Esimerkiksi sähköauton kyky tehdä kuormatun perävaunun kanssa mäkilähtö voi olla huono. Hybridiautoissa myös peräkärryn sallittu massa on polttomoottoriautoja pienempi. Vetokoukun käyttöä erilaisissa ajoneuvoissa säädellään lisäksi ajoneuvo- ja maakohtaisilla määräyksillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *AKE:n määräys 753-204-2000: autojen ja niiden perävaunujen vetolaitteista *Esimerkki: Saab 9-5:n irrotettavan vetokoukun asennusohje Luokka:Autotekniikka
SS Lontoo

SS Lontoo () on Len Deightonin rikosromaani vuodelta 1978. Kertomus sijoittuu vaihtoehtoiseen historiaan, jossa natsi-Saksa on ollut voittoisa toisessa maailmansodassa ja miehittää Britanniaa. ==Tarina== Romaanin päähenkilö on Scotland Yardin poliisitarkastaja Douglas Archer, joka tekee rikoksia selvittäessään yhteistyötä natsien miehityshallinnon kanssa. Archerin asema ei ole ongelmaton: hän joutuu tasapainoilemaan vastarintaliikettä tukevien kollegoidensa ja esimiehekseen lähetetyn SD:n asiamiehen, Standartenführer Oskar Huthin pyrkimysten välillä. Tusinamurhaa tutkiessaan Archer sekaantuu mukaan Schutzstaffelin ja Wehrmachtin väliseen valtakamppailuun. Molemmat järjestöt tavoittelevat ydinaseen valmistusohjeita. Kuningas Yrjö VI on saksalaisten vankina Lontoon Towerissa, ja vastarintaliikkeen tavoitteena on ensin vapauttaa ja sitten salakuljettaa hänet Yhdysvaltoihin johtamaan pakolaishallitusta. Romaanin mukaan "vapaan Englannin" johtajaksi on julistautunut Halifaxissa, Nova Scotiassa kontra-amiraali Connolly, jonka asema on kuitenkin horjuva ja kiusallinen briteille. Saksalaiset käyvät Yhdysvalloissa oikeutta hänen oikeudestaan edustaa maataan. Vastarintaliike onnistuukin tavoitteessaan romaanin loppupuolella, mutta valitettavasti vankeus on vahingoittanut kuninkaan mielenterveyttä niin peruuttamattomasti, ettei tämä kykene juurikaan puhumaan. Kuningas kuolee tarinan loppuhetkinä saksalaisten väijytyksessä Bringle Sandsin seudulla pyrkiessään amerikkalaisten lähettämään maihinnousualukseen. Maihinnousujoukot ovat tulleet hyökkäämään rannikon ydinaselaboratorioon ja viemään tutkimustulokset. == Lähteet == * Luokka:Brittiläiset rikosromaanit Luokka:Len Deightonin teokset Luokka:Vaihtoehtohistoria Luokka:Vuoden 1978 kirjat
Chevrolet Volt

Chevrolet Volt on amerikkalaisen General Motorsin suunnittelema hybridiauto. Ensimmäiset autot tulivat markkinoille Yhdysvalloissa joulukuussa 2010. Auto käyttää litiumioniakkuja, 111 kW (149 hv) sähkömoottoria ja 1.4 litran 4-sylinteristä moottoria generaattorina. Huippunopeus on noin 160 kilometriä tunnissa. Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Volt sai tulokseksi täydet viisi tähteä. == Sukupolvet == DCA 06 2012 Chevy Volt 4035.JPG|Ensimmäinen sukupolvi. 2016 Chevrolet Volt NAIAS 2015 trimmed.jpg|Toinen sukupolvi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Volt Luokka:Hybridiautot Luokka:C-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot
Vaux-devant-Damloup

Vaux-devant-Damloup on kunta Meusen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Verdunin arrondissementtiin ja Charny-sur-Meusen kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2006 väestönlaskennassa 68 asukasta, joista naisia oli 47,8 prosenttia ja miehiä 52,2 prosenttia. Vaux-devant-Damloupin pinta-ala on 6,56 neliökilometriä. Kunnasta on matkaa Damloupiin 1,8 kilometriä, Dieppe-sous-Douaumontiin 3 km, Bezonvaux’hon 3 km, Douaumontiin 3,2 km, Fleury-devant-Douaumontiin 3,7 km, Eixiin 4 km ja Ornes’hen 4,7 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 232 kilometriä. Kunta tuhoutui 21. helmikuuta–19. joulukuuta 1916 käydyssä ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvassa Verdunin taistelussa. Samassa taistelussa tuhoutuivat myös läheiset Beaumont- en-Verdunois’n, Bezonvaux’n, Cumières-le-Mort-Hommen, Fleury-devant- Douaumontin, Haumont-près-Samogneux’n, Louvemont-Côte-du-Poivren, Ornes’n ja Douaumontin kunnat, joista ainoastaan kaksi jälkimmäisinä mainittua ovat nykyisin asutettuja. == Väkiluvun kehitys == Vaux-devant-Damloupin väkiluvun kehitys vuodesta 1803 vuoteen 1913 sekä vuodesta 1962 vuoteen 2006: Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku 1803 291 1975 12 1851 407 1982 48 1901 224 1990 60 1913 287 1999 65 1962 18 2006 68 1968 8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Les villages détruits thumb|200px|left|Vaux'n linnoitusta sisältä päin. Luokka:Meusen kunnat
Morbackan hiljaisuuden yhteisö

Morbackan hiljaisuuden yhteisö oli vuosina 1984-2009 Kaarinassa Kuusistonsalmen rannassa toiminut kristillinen asuinyhteisö. Ennen Morbackaa yhteisö toimi Halikon Omenapuukylässä. Yhteisöä ylläpiti Sinapinsiemen ry. Yhteisössä pidettiin parin kolmen viikon välein hiljaisuuden retriittejä sekä muuta Taizé-henkistä toimintaa. Anna-Maija Raittila asui puolisoineen yhteisössä. Yhteisössä pappina esiintynyt Kalervo Peltonen paljastui vuonna 2005 valepapiksi. ==Kirjallisuutta== * Anna-Mari Kaskinen: Morbacka - Anna- Maija Raittilan koti. Kirjapaja 2004, 63 sivua. ISBN 9516070930 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Morbacka - Sinapinsiemen ry Luokka:Luterilaiset veljistöt, sääntökunnat ja luostarit Luokka:Kaarina
Hallu

Hallu on kylä Kalannissa Uudessakaupungissa Varsinais-Suomessa. Hallussa on suljettu kyläkoulu, jonka omistaa nykyään kyläyhdistys, sekä suljettu kyläkauppa ja "torimäki". Hallun naapurikyliä ovat Kallela ja Varhela. Hallun halki virtaa Sirppujoki, joka saa alkunsa Laitilasta ja laskee mereen Uudessakaupungissa. Hallussa toimii myös kyläyhdistys HaKaVa, johon kuuluvat myös Kallela sekä Varhela.Hakava == Lähteet == Luokka:Kalannin kylät Luokka:Varsinais-Suomen maakunnan entiset taajamat
Leménil-Mitry

Leménil-Mitry on kunta Meurthe-et-Mosellen departementissa Lorrainen hallintoalueella Ranskassa. Kunta kuuluu Nancyn arrondissementtiin ja Harouén kantoniin. Kunnassa oli vuoden 2007 väestönlaskennassa kolme asukasta ja väestötiheys oli 0,8 as./km². Leménil-Mitryn pinta-ala on 3,43 neliökilometriä. Kunnasta on matkaa Lebeuvilleen 2,1 kilometriä, Laneuveville- devant-Bayoniin 2,3 km, Mangonvilleen 2,4 km, Bainville-aux-Miroirsiin 2,4 km, Crantenoyiin 2,5 km, Roville-devant-Bayoniin 3,2 km ja Vaudevilleen 3,9 km. Ranskan pääkaupunkiin Pariisiin on matkaa 291 kilometriä. == Väkiluvun kehitys == Leménil-Mitryn väkiluvun kehitys vuodesta 1968 vuoteen 2007: Vuosi Väkiluku Vuosi Väkiluku 1968 4 1990 2 1975 5 1999 2 1982 4 2007 3 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Leménil-Mitry Mapquestissa Luokka:Meurthe-et-Mosellen kunnat
Jaakobin tikapuut

Jaakobin tikapuut () on Arnold Schönbergin säveltämä oratorio. Siitä piti tulla yksi Schönbergin pääteoksista, mutta lukuisista yrityksistä huolimatta se jäi torsoksi. Oratorion toimitti esityskuntoon ja täydensi Schönbergin oppilas Winfried Zillig. Libreton Schönberg kirjoitti itse. == Katso myös == * Jaakobin tikapuut (Raamattu) == Lähteet == Luokka: Oratoriot Luokka:Arnold Schönbergin teokset
Reijo Paukku

Reijo Paukku (s. 1942) on suomalainen teatteriohjaaja, joka on työskennellyt oopperan, operetin, musikaalin sekä puhedraaman parissa. Ohjaajan lisäksi Paukku on toiminut myös koreografina, lavastajana ja puvustajana. Hän on myös esiintynyt drag-artistina.Sinivalkoiset kingit ja queenit – suomalaisen dragin historiaa Agricolan kirja-arvostelut. Viitattu 24.7.2014. Paukku tunnetaan erityisesti vuonna 1969 Tampereen teatterikesässä Suomen ensi-iltansa saaneen nuorisomusikaali Hairin ohjaajana. Paukku oli myös perustamassa Hairin esittänyttä Tampereen Popteatteria. Myöhemmin hän toimi pitkään Kotkan kaupunginteatterissa.Kari M. Räntilä: "Kulje valoon – Teatteriohjaaja Reijo Paukun haastattelu" Paukulla on ollut huomattava vaikutus Kotkan teatterielämälle. Paukku kutsuttiin vuonna 1970 ohjaamaan Hair-musikaali Kotkan kaupunginteatterille. Hän aloitti Kotkassa 1973 ohjaaja-lavastajana ja hän perusti Kotkan Nuorisoteatterin, joka toimi 38 vuotta. Nuorisoteatterille Paukku ohjasi yhteensä 36 näytelmää.https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/82558/B-sarjan_raportti_127.pdf?sequence=1&isAllowed;=y Paukku valokuvasi Kotkan Kaupunginteatterin esitykset sekä suunnitteli käsiohjelmat ja julisteet. Ohjauksia oli kaikkiaan 45 ja käsikirjoituksia kolme. Lavastuksia Paukku suunnitteli 80, koreografioita 13 ja puvustuksia yhdeksän. Paukku toimi Kotkan Nuorisoteatterin toimi vuosina 1996–1998 Kotkan kaupunginteatterin apulaisjohtajana ja vuosina 1998–2000 teatterinjohtajana Anita Myllymäen irtisanouduttua tehtävästään. Paukku siirtyi takaisin apulaisjohtajaksi, kun Maija-Liisa Márton valittiin Kotkan kaupunginteatterin teatterinjohtajaksi. Paukku toimi Kotkan teatterissa vuoteen 2006 asti.https://www.kotkanteatteri.fi/reijopaukku/ == Teokset == *Tampereen Popteatteri ja Hair-musikaali (2009) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset drag-artistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hilut kintuissa

Hilut kintuissa (Porridge) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota esitettiin 1974-1977. Sladen vankilaan sijoittuneen sarjan pääosissa olivat Ronnie Barkerin ja Richard Beckinsalen esittämät sellikaverukset Norman Fletcher ja Lenny Godber, ja vartijat Mr. Mackay ja Mr. Barrowclough, joita esittivät Fulton MacKay ja Brian Wilde. BBC:n vuonna 2004 järjestämässä yleisöäänestyksessä Hilut kintuissa valittiin kaikkien aikojen seitsemänneksi parhaaksi brittikomediaksi. Sarja perustui Bakerin vuonna 1973 tekemän Seven of One -sarjan jaksoon Prisoner and Escort. Hilut kintuissa -sarjan pohjalta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 1979. Spin-off -sarja Going Straight, jossa seurataan Fletcherin elämää vankilasta vapautumisen jälkeen esitettiin 1978. Sarjan käsirjoituksen tekivät Dick Clement ja Ian La Frenais, jotka myöhemmin kirjoittivat muun muassa sarjan Näkemiin vaan, muru!. ==Roolit== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittikomediat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Aina auki

Aina auki (Open All Hours) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota esitettiin 1976–1985. Doncasterilaiseen pikkukauppaan sijoittuvan sarjan pääosissa olivat Ronnie Barker, joka esitti kauppias Arkwrightia, ja tämän juoksupoikana toiminutta sisarenpoika Granvillea esittänyt David Jason. Kauppias Arkwrightin ihastuksen kohdetta, hoitaja Gladys Emmanuelia, esitti Lynda Baron. BBC:n vuonna 2004 järjestämässä yleisöäänestyksessä Aina auki valittiin kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi brittikomediaksi. Sarjan pilottijakso esitettiin vuonna 1973 osana Ronnie Barkerin Seven of One -sarjaa. Barker ja Jason olivat aikaisemmin näytelleet yhdessä Hilut kintuissa -tilannekomediassa, joka myös oli saanut alkunsa Seven of Onesta. ==Roolit== ==Lähteet== Luokka:Brittikomediat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
The Two Ronnies

The Two Ronnies oli brittiläinen sketsikomediasarja, jota esitettiin 1971-1986. Pääosissa esiintyivät Ronnie Barker ja Ronnie Corbett. Barker myös käsikirjoitti suuren osan sketseistä salanimellä Gerald Wiley. Wileyn todellinen henkilöllisyys pysyi pitkään salassa myös muilta sarjan tekijöiltä, sillä Barker halusi varmistaa, että hänen käsikirjoituksensa hyväksytään niiden laadun, eikä hänen nimensä takia. ==Lähteet== Luokka:Brittikomediat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat Luokka:Brittiläiset sketsisarjat
U.S.A. Still United

__NOTOC__ U.S.A. Still United on rap-duo Ying Yang Twinsin CD/DVD -julkaisu, edellisen U.S.A. (United State of Atlanta) -albumin platinamyynnin kunniaksi. Albumi sisältää muutaman remix-version sekä kappaleita Ying Yang Twinsin vierailuilta muiden artistien kappaleilla. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 45. == Kappaleet == === CD === # # # # # # # # # # # # === DVD === # Wait (The Whisper Song) (video) # Badd (feat. Mike Jones) # Shake (feat. Pitbull) # 90 min. of behind the scenes footage, live performances, and interviews == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Ying Yang Twinsin albumit