Kataarit

Kataarit olivat keskiaikaisesta gnostilaisuudesta ja manikealaisuudesta polveutuvia lahkoja, jotka katolinen kirkko julisti harhaoppisiksi. Kataarilaisuus kehittyi 900-luvulla. Se vaikutti laajalti läntisessä Euroopassa, mutta sen ydinalueita oli Languedoc eteläisessä Ranskassa ja Lombardia Pohjois-Italiassa. == Historia == Kataarilaisuuden arvellaan alun perin syntyneen Balkanilla noin vuonna 1000 (bogomiilit) ja levinneen sieltä muualle Eurooppaan, muun muassa Italiaan, Saksaan ja Ranskaan. Kataarilaisuus katosi Ranskasta viimeistään 1350-luvun paikkeilla. Katolinen kirkko kävi lahkolaisia vastaan niin sanotun albigenssisodan, ja myöhemmin uskovia vainottiin inkvisition avulla. Nimitys "kataari" tulee ilmeisesti kreikan sanasta katharos, "puhtaat". Toinen ehdotettu alkuperä nimelle on latinan cattus, "kissa". Kissa yhdistettiin katolisen kulttuurin piirissä yleisesti noitiin ja kerettiläisiin. Käsitteen kataari ensimmäisiä käyttöyhteyksiä on Eckbert von Schönaun kirjoitus Kölnin kerettiläisistä 1181: "Hos nostra germania catharos appellat." pienoiskuva|vasen|Kataarit karkotetaan Carcassonesta vuonna 1209. Kataareita kutsuttiin myös albigensseiksi. Nimitys on peräisin 1100-luvun lopusta ja sitä käytti kronikoitsija Geoffroy du Breuil Vigeoisilainen vuonna 1181. Nimi viittaa eteläiseen Albin kaupunkiin (muinainen Albiga). Määritelmä on väljä ja se sijaitsi noin Toulousen tienoilla. == Oppi == Tärkein katarismin ja kristinuskon välinen opillinen ero oli kataarien ehdoton dualismi. Kataarien mukaan henki oli hyvää ja liha saastaista. Heidän mukaansa oli olemassa kaksi toisistaan riippumatonta jumalaa: henkisen maailman luonut hyvä Jumala ja aineellisen maailman luonut paha Saatana.Heikkilä & Niskanen 2004, s. 215 Katarismin oppien uskollinen noudattaminen edellytti kieltäytymistä lähes kaikista maallisista iloista, sillä vain siten voitiin irrottautua kokonaan Saatanan vallasta. Käytännössä kuitenkin vain harvat kataarit noudattivat opinkappaleitaan ehdottomasti, ja kataarit jakoivatkin uskovat kahteen ryhmään, tavallisiin uskoviin (credentes) sekä hyviin miehiin ja naisiin (bons homs, bonas femnas). Hyvät miehet ja naiset olivat kataarien henkisiä johtajia, ja he elivät pidättyväistä elämää.Heikkilä & Niskanen 2004, s. 216 He eivät saaneet harrastaa sukupuolisuhteita ja noudattivat tarkkaa ruokavaliota, johon ei kuulunut lihaa, vain kala ja kasvisravinto oli sallittua. Tavallinen kataarikansa sen sijaan sai viettää melko vapaata ja rajoituksetonta elämää. Vasta kuolinvuoteella uskovalle annettiin kaste, joka saattoi päättyä paaston aiheuttamaan kuolemaan. Katolinen kirkko koki kataarien vaikutusvallan Etelä- Ranskassa uhkaksi omalle toiminnalleen. Toisaalta kirkko myös muutti toimintatapojaan kataarivaikutuksen seurauksena ja alkoi määritellä oppiaan täsmällisemmin dogmein. Askeesillaan kataarit kiinnittivät kirkon huomiota köyhäinhoidossa tapahtuneisiin laiminlyönteihin. Köyhyyden ihanteen noudattamisessa kataareilla on yhtymäkohtia valdolaisiin. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Cathar Center in Barcelona * Centro Cátaro en Barcelona * Etelänsaari, Matti: "Tappakaa heidät kaikki, Jumala tuntee omansa!" : Languedocin kataarit ja heidän vastaisensa ristiretki aikailaisten silmin. Pro gradu -tutkielma, yleinen kirkkohistoria. Helsinki : Helsingin yliopisto, 2010. * Etelänsaari, Matti: Kun piispa aasinsa piilotti: Kataarien salaisuudet, osa 1. Blogikirjoitus 16.9.2013. * Etelänsaari, Matti: Pikku ketut Herran viinitarhassa, osa 2. Blogikirjoitus 18.9.2013. * "Eespäin, siis, Kristuksen soturit!" : Kataarien salaisuudet, osa 3. Blogikirjoitus 20.9.2013. * Dies irae : Kataarien salaisuudet, osa 4. Blogikirjoitus 23.9.2013. * Hirvonen, Lauri: Pienet ketut Herran viinitarhassa : katarismi Lauragaisin kylässä 1200-1245. Pro gradu -tutkielma, yleinen historia. Helsinki : Helsingin yliopisto, 2011. * Perrottet, Tony: The Besieged and the Beautiful in Languedoc. The New York Times 9.5.2010. == Kirjallisuutta == * H. Söderberg(1949): La religion des Chatares * A. Borst(1953): Die Katharer * Emmanuel Le Roy Ladurie (1984): Montaillou - ranskalainen kylä 1294-1324\. Helsinki: Otava. * Stephen O’Shea (2001): The Perfect Heresy : the Revolutionary Life and Death of the Medieval Cathars. London: Profile Books. Luokka:Gnostilaisuus Luokka:Katolisen kirkon historia Luokka:Uskonto keskiajalla