EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Myrkkynääpikkä

Myrkkynääpikkä (Galerina marginata) on erityisesti havupuiden kannoilla viihtyvä tappavan myrkyllinen lahottajasienilaji. == Tuntomerkit == left|thumb|220px|Myrkkynääpikän jalassa on valkeita silkkisäikeitä. Myrkkynääpikkä on pienikokoinen ja kellertävänruskea sieni. Sen 1–5 cm leveä, keskuskohoumallinen lakki on nuorena puolipallomainen, mutta vanhemmiten laakenee ja muotoutuu lopulta kartiomaiseksi. Lakki on kosteusmuuntuva: kuivana se on vaalean kellanruskea ja kosteana se voi olla kuultavan tummanruskea. Lakin reunat ovat läpisäteiset. Heltat ovat tiheät, tasatyviset ja vaaleanruskeat. Jalka on 2–7 cm pitkä, hento ja tasapaksu. Nuoren sienen jalassa on selvä rengas, joka kuitenkin kuihtuu nopeasti. Jalan pohjaväri on ruskea, mutta varsinkin tyveltä, renkaan alapuolelta, jalka on valkean silkkisäikeinen. Jalan tyvi tummenee kosketeltaessa. Sieni tuoksuu heikosti jauholta. == Kasvuaika ja -paikka == Myrkkynääpikkä kasvaa syys-marraskuussa enimmäkseen havupuiden kannoilla, lahoavalla puuaineksella tai hakkuuaukealla, joskus puutarhoissa ja puistikoissa. Joskus sientä voi löytää myös lehtipuulta. Se on hyvin yleinen koko Suomessa paljakka-alueita lukuun ottamatta. == Myrkyllisyys == Myrkkynääpikkä sisältää amatoksiineja, samoja solumyrkkyjä kuin valko- ja kavalakärpässieni, joskin jonkin verran vähemmän. Myrkky vaurioittaa maksaa, suolistoa ja munuaisia, ja saattaa pahimmassa tapauksessa tappaa. Myrkytysoireita ovat pahoinvointi, oksentelu, maha- ja suolistovaivat ja vetinen ripuli. Keittäminen ei poista sienen myrkkyjä. Sienen myrkyt ovat amanitiinit. == Samannäköisiä lajeja == Myrkkynääpikkä muistuttaa erehdyttävästi koivunkantosientä, joka on erinomainen ruokasieni. Koivunkantosieni on kookkaampi ja tukevampi kuin myrkkynääpikkä, ja sen jalka on renkaan alapuolelta ruskeasuomuinen eikä valkean silkkisäikeinen. Koivunkantosieni kasvaa yleensä lehtipuun lahokannolla, ja sen tuoksu on miellyttävän mausteinen eikä jauhomainen. Myrkkynääpikkä muistuttaa myös jonkin verran kuusilahokkaa, joka on hyvä ruokasieni. Kuusilahokan jalka on renkaaton, yläosasta valkeankellertävä ja tyvestä ruosteenruskea, kun taas myrkkynääpikän jalka on pohjaväriltään ruskea, renkaallinen ja renkaan alapuolelta valkean silkkisäikeinen. Kuusilahokan tuoksu on heikosti ummehtunut ja muistuttaa maakellaria eikä jauhoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Myrkkynääpikkä (Galerina marginata) Luokka:Hymenogastraceae Luokka:Myrkkysienet
Suippurisakas

Suippurisakas (Pseudosperma rimosum, syn. Inocybe rimosa vanh. Inocybe fastigiata) on myrkyllinen risakkaisiin kuuluva sienilaji. Sen tunnistaa suiposta ja vanhemmiten risaikseksi käyvästä lakista.Pinkka (myös valokuvia) Lakki on väriltään oljenkeltainen tai kellanruskea ja leveydeltään 3–7 senttimetriä. Heltat ovat melko tiheitä ja kellertäviä, mutta vanhemmiten ruskeanharmaita. Jalka on 4–8 senttimetriä pitkä ja lakkia vaaleampi. Itiöpöly on ruskeaa ja haju on spermaattinen. Suippurisakas on myrkyllinen, mutta myrkkyrisakas on sitä myrkyllisempi. Suippurisakasta tavataan yleisenä koko Suomessa. Se kasvaa lehdoissa, puistoissa ja pihoilla. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Suippurisakas * LuontoPortti: Suippurisakas Luokka:Risakkaat Luokka:Inocybaceae
Sisilialainen puolustus, Tšehover-muunnelma

Tšehover-muunnelma on sisilialaisen puolustuksen muunnelma, jota kuvaavat siirrot :1.e4 c5 :2.Rf3 d6 :3.d4 cxd4 :4.Dxd4 Muunnelma on nimetty Vitali Tšehoverin mukaan. Tšehover käytti muunnelmaa useasti sisilialaista puolustusta vastaan. Muunnelma ei ole ollut koskaan kovinkaan suosittu huipputasolla. Avaus sijoittuu ECO-koodistolla koodille B53.B53 Valkean neljäs siirto rikkoo avausperiaatetta, jonka mukaan kuningatarta ei saa tuoda liian aikaisin peliin. Musta voi kehittää esimerkiksi ratsun tempolla peliin, kunhan on ensin pelannut a6, jottei valkea lähetti pääse ruutuun b5. ==Muunnelmat== Mustan suosituimmat siirrot ovat 4...Rc6, a6, Ld7 ja Rf6.COE :4...Rc6 ::5.Lb5 kiinnittää ratsun 5...Ld7 6.Lxc6 Lxc6 ::5.Da4 välttää vaihdon ja säilyttää lähetin :4...a6 - estää valkeaa kiinnittämästä ratsua 5.c4 Rc6 6.Dd1 :4...Ld7 - valmistelee siirtoa 5...Rc6 :4...Rf6 - välttää vaihdot ja jatkaa kehitystä ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Luettelo gambiiteista ==Lähteet== *ECO codes *B53: Sicilian Defence, Chekhover Variation ===Viitteet=== Luokka:Shakkiavaukset
Toni Lötjönen

Toni Lötjönen (s. 7. heinäkuuta 1979 Rauma) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti. Lötjönen aloitti uransa Rauman SalBan B-junioreissa vuonna 1996. Maajoukkueessa hän on pelannut kuusi ottelua. Lötjönen lopetti uransa kauteen 2009–2010, mutta kaudella 2011–2012 Lötjönen palasi jälleen SSV:n riveihin, jota oli aiemminkin edustanut. Kaudelle 2019-2020 Toni Lötjönen tekee paluun kentille 7 vuoden tauon jälkeen kakkosdivariin Vihdin Salisusien (VSS) maalinsuulle. Lötjönen on pelannut myös jalkapalloa. Kaudella 1998 hän pelasi kaksi Ykkösen ottelua P-Iiroissa. Lötjönen on edustanut myös Someron Voimaa Kolmosessa.Pallo-Iirot Lötjönen työskentelee hallipäällikkönä Helsingissä sijaitsevassa Merihaan pallohallissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Myrkkymalikka

Myrkkymalikka (Clitocybe dealbata) on vaarallinen myrkkysieni, joka viihtyy nurmikoilla ja puistoissa. Se on väriltään valkoinen, muoto on hiukan nuijamainen. Malikoissa on muitakin myrkkysieniä, esimerkiksi hentomalikka (Clitocybe candicans). HUS:n myrkkysieniluettelo Myrkkymalikka sisältää muskariinia, joka on hermoston toimintaa väliaikaisesti häiritsevä, voimakas hermomyrkky. == Lähteet == Luokka:Malikat Luokka:Myrkkysienet
Threshold

Threshold voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Threshold, metalliyhtye * Threshold, suomalainen progressiivista rokkia soittanut yhtye * Threshold, HammerFallin albumi * Threshold RPG, tietokonepeli * Threshold House, levy- yhtiö * Threshold Records, levy-yhtiö * Threshold, elokuva vuodelta 2003 * Threshold, yhdysvaltalainen televisiosarja * Threshold, Yhtyeen Slayer kappale * Windows 10, käyttöjärjestelmä (koodinimeltään Threshold) nl:Drempel
Hannu Ali-Huokuna

Hannu Ali-Huokuna (s. 10. huhtikuuta 1988) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Viipurin Urheilijoita. Hän valmentaa itse itseään. Vuoteen 2006 saakka häntä valmensi Irina Korelin ja vuosina 2007–2010 Anne Suoranta. Ali-Huokuna saavutti vuonna 2008 sadalla metrillä kultaa alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa sekä hopeaa Tampereella järjestetyissä Kalevan kisoissa. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli kolmas 60 metrin juoksussa. Suomi–Ruotsi- maaottelun sadalla metrillä Ali-Huokuna sijoittui parhaana suomalaisena toiseksi ajalla 10,56, joka on myös hänen henkilökohtainen ennätyksensä kyseisellä matkalla. Helmikuussa 2010 Ali-Huokuna voitti 60 metrin Suomen- mestaruuden SM-hallikisoissa Turussa. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän juoksi avausosuuden Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi suomenennätysajalla 39,29. Hän voitti 200 metrin sisäratojen Suomen-mestaruuden Helsingissä 2011. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän sai 200 metrillä pronssia. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isorusokas

Isorusokas (Entoloma sinuatum vanh. Entoloma eulividum) on hyvin myrkyllinen paksu ja tanakka sieni, joka muistuttaa syötävää jauhosientä, härmämalikkaa ja valkoisia valmuskoja. Isorusokas on ulkomailla aiheuttanut kuolemantapauksia. Eviran mukaan myös muut rusokkaat ovat myrkyllisiä joten sienestäjän kannattaa välttää tätä sienten ryhmää. Sieni on nuorena kellanharmaa, myöhemmin harmahtava. Se on Suomessa harvinainen, Varsinais-Suomen lehdoissa viihtyvä laji.Eviran myrkkysieniluettelo == Lähteet == Luokka:Rusokkaat Luokka:Myrkkysienet
Syndikaattilaina

Syndikaattilaina on suurien yrityslainojen yhteydessä käytettävä järjestely, jossa lainan antajina on yhden rahalaitoksen sijasta useita rahalaitoksia. Yksi rahalaitoksista on lainan pääjärjestäjä. Syndikaattilaina hajauttaa esimerkiksi yksittäisen suuren yrityslainan riskiä useille rahalaitoksille, jolloin yhden lainaajan riski pienenee. Luokka:Pankkitoimi
Esko Ranta (jalkapalloilija)

Esko Ranta (s. 14. tammikuuta 1947 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija ja nykyinen urheiluvaikuttaja. Hänen oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Ranta debytoi miesten sarjassa vuonna 1963 joukkueenaan Tampereen Pelitoverit. Samana vuonna hänet kutsuttiin poikien maajoukkueleirille. 1972 Ranta siirtyi I divisioonaa pelanneeseen Valkeakosken Hakaan, jossa hän pelasi aina 1980-luvulle asti. Aktiiviuransa aikana Ranta esiintyi 69:ssä A-maaottelussa Suomen jalkapallomaajoukkueen paidassa. Vuonna 2007 hänet valittiin Suomen Palloliiton kunniakerhoon Gladiaattoreihin ja vuonna 2016 suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen. Ranta on jatkanut jalkapallon parissa myös pelaajauransa jälkeen. 1980-luvulla hän liittyi mukaan Hakan valmennustiimiin. Nykyisin Ranta toimii Tampereen piirin Kaikki pelaa -nuorisopäällikkönä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pisamavalmuska

Pisamavalmuska (Tricholoma pessundatum) on pahoinvointia aiheuttava myrkkysienilaji. Lajin tuoksu on miellyttävä, se näyttää syötävältä, jalka on valkoinen, samoin heltat. Sienen lakki on väriltään punaruskea. Laji kasvaa hiekkamailla, mäntykankailla ja kalliomaastossa. Laji muistuttaa jonkin verran suosittua männyntuoksuvalmuskaa eli matsutakea, joka kasvaa samoilla paikoilla. Ruskeita valmuskoja onkin edellistä lukuun ottamatta syytä välttää.Eviran myrkkysieniluettelo == Lähteet == Luokka:Valmuskat Luokka:Myrkkysienet
Kitkerälahokka

Kitkerälahokka (Hypholoma fasciculare) on kuusilahokkaa (Hypholoma capnoides) muistuttava kantosienilaji, joka on kuitenkin myrkyllinen. Kitkerälahokka aiheuttaa pahoinvointioireita. Lajin tunnistaa kellertävistä heltoista, jotka muuttuvat violetinharmaiksi. Laji kasvaa Suomessa lähinnä maan eteläosassa. Se tuoksuu epämiellyttävältä ja sen maku on polttavan sapenkarvas. Kitkerälahokan kasvupaikkoina ovat kannot. Muita pahoinvointia aiheuttavia kantosieniä ovat punalahokka ja pörhösuomuhelokka.Eviran myrkkysieniluettelo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kitkerälahokka – Hypholoma fasciculare *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kitkerälahokka (Hypholoma fasciculare) *Luontoportti: Kitkerälahokka (Hypholoma fasciculare) *Ruokavirasto: Kitkerälahokka (Hypholoma fasciculare) *MushroomExpert: Hypholoma fasciculare Luokka:Lahokat Luokka:Myrkkysienet
Christian Braunschweig

Herttua Christian Braunschweig (oikeastaan Christian Braunschweig-Wolfenbüttel (20. syyskuuta 1599 Gröningen Saksa – 16. kesäkuuta 1626 Wolfenbüttel) oli saksalainen palkkasoturi kolmikymmenvuotisessa sodassa ja protestanttiseksi kääntyneen Halberstadtin hiippakunnan administraattori vuodesta 1616. Braunschweig oli Hollannin armeijan palveluksessa vuosina 1620 ja 1622. vuosina 1621–22 ja 1623–25 hän oli Pfalzin vaaliruhtinas Fredrik V:n palveluksessa. Tanskan liityttyä kolmikymmenvuotiseen sotaan Braunschweig siirtyi Tanskan kuningas Kristian IV:n palvelukseen 1625. Häntä kutsuttiin lisänimellä Hullu halberstadtlainen (). Braunschweig oli Braunschweig- Wolfenbüttelin herttua Henrik Juliuksen kolmas poika. Isänsä kuoleman jälkeen 1613 hänet kasvatti eno Tanskan kuningas Kristian IV. Kun Halberstadtin hiippakunnan administraattori ja Braunschweigin veli Rudolf kuoli 1616, valittiin hänet seuraavaksi hiippakunnan johtajaksi. Braunschweig oli yksi harvoista merkittävistä protestanttisen puolen taistelijoista, jotka jatkoivat sotaa hävityn Valkeavuoren taistelun jälkeen. Hän hävisi kuitenkin 20. kesäkuuta 1622 Höchstin taistelussa Johann Tillylle kärsien raskaat tappiot. Tämän jälkeen hän siirtyi yhdessä Ernst von Mansfeldin kanssa Hollannin palvelukseen, jossa he taistelivat hyvin Fleurusin taistelussa 26. elokuuta (Braunschweig menetti taistelussa toisen kätensä) ja vapauttivat espanjalaisten piirittämän Bergen op Zoomin 4. lokakuuta. Braunschweig siirtyi armeijoineen talvimajoitukseen Itä-Friisinmaalle, josta seuraavan keväänä oli tarkoitus hyökätä Böömiin. Tilly kuitenkin johti armeijansa pohjoiseen ja katkaisi Braunschweigin hyökkäysreitin, ja Braunschweig päätti johtaa armeijansa takaisin Hollantiin, jossa oli sotinut menestyksekkäästi edellisenä syksynä. Tilly kuitenkin pakotti hänet taisteluun Stadtlohnissa 6. elokuuta 1623, jossa Braunschweigin armeija lähes tuhoutui. Alkuperäisestä 21 000:sta miehestä jäi jäljelle vain 6 000, joiden kanssa Braunschweig vetäytyi Hollantiin. Stadtlohnin taistelu lopetti ensimmäisen vaiheen kolmikymmenvuotisessa sodassa kun Fredrik V teki rauhan keisari Ferdinand II:n kanssa. Sota jatkui vuonna 1625 kun Tanska liittyi mukaan. Braunschweig asettui Tanskan palvelukseen, mutta sairastui vaikeasti ja kuoli 16. kesäkuuta 1626. ==Lähteet== * Braunschweig, Christian Braunschweig, Christian Braunschweig, Christian Braunschweig, Christian Braunschweig, Christian Braunschweig, Christian
Lantakaulussieni

Lantakaulussieni (Protostropharia semiglobata, syn. Stropharia semiglobata) on syötäväksi kelpaamaton, lannassa viihtyvä sittakaulussienilaji. Laji saattaa olla lievästi myrkyllinen. Lantakaulussieni ovat tunnistettavissa jalan renkaista. == Lähteet == * Lantakaulussienestä englanniksi === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Lantakaulussieni (Stropharia semiglobata) * Rogers Mushrooms: Stropharia semiglobata Luokka:Kaulussienet Luokka:Myrkkysienet
Carrin puolustus

Carrin puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot :1.e4 h6 Mustan siirto on passiivinen vastaus valkean aloitussiirtoon. Musta antaa siirrollaan valkean rakentaa ison keskustan ja tyytyy ahtaampaan asemaan. Avauksesta käytetään myös nimeä Krezien puolustus. Siirto ei ole laajasti käytössä huipputasolla.COE Michael Basman on kuitenkin käyttänyt avausta menestyksekkäästi. Avauksella on yksi nimetty muunnelma, Zilbermintin gambiitti. Se alkaa siirroilla 1.e4 h6 2.d4 e5. ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Luettelo gambiiteista *Clemenzin avaus ==Lähteet== *Unusual Openings *ECO codes ===Viitteet=== Luokka:Shakkiavaukset en:Carr Defense
Isokaulussieni

Isokaulussieni (Stropharia hornemannii) on rengasjalkainen lievästi myrkyllinen sienilaji, jonka lakki on limainen. Se aiheuttaa syötynä pahoinvointia ja ruoansulatuskanavan ärsytystäHUS:n myrkkysieniluettelo . Mustahelttaisena se muistuttaa jonkin verran herkkusieniä, mutta herkkusienillä ei ole kosteanakaan limaista lakkia. Isokaulussienen haju ja maku ovat epämiellyttäviä. Lähisukulaislajeja ovat lantakaulussieni ja nurmikaulussieni. Isokaulussieni kasvaa toisinaan runsaina kasvustoina havumetsissä. == Lähteet == Luokka:Kaulussienet Luokka:Myrkkysienet
Punalahokka

Punalahokka (Hypholoma lateritium) on syötävää kuusilahokkaa muistuttava lahokkalaji, joka kasvaa kannoilla. Se on väriltään punakeltainen ja maultaan syötäväksi kelpaamaton. Siitä on kuitenkin saatu väriä kankaisiin. Laji on lievästi myrkyllinen, aiheuttaa pahoinvointioireita ja ruoansulatuskanavan ärsytystä. Lähilajeja ovat kuusilahokka ja kitkerälahokka. Joissakin maissa kuten Yhdysvalloissa ja Japanissa punalahokkaa mainitaan kuitenkin käytettävän ravinnoksi, mihin syyksi on arveltu siellä esiintyvän lajista vähemmän kirpeää muotoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lahokat Luokka:Myrkkysienet
Kuusilahokka

Kuusilahokka (Hypholoma capnoides) on erityisesti kuusen ja männyn lahokannoilla suurina tuppaina kasvava lahottajasienilaji. Se on hyvä ruokasieni. ==Tuntomerkit== Kuusilahokan vaaleankellertävän- tai harmaanrusehtava lakki on 3–6 cm leveä, nuorena kupera tai kellomainen ja myöhemmin laakeneva. Lakki on sileä, kuiva, heikosti kosteusmuuntuva ja keskeltä tummempi, Nuoren sienen lakin reunoilla on valkoisia suojusjätteitä. Sienen kapeatyviset heltat ovat tiheässä. Väriltään heltat ovat nuorena kellanvalkeat, mutta myöhemmin itiöt värjäävät ne savunharmaiksi ja lopulta tumman violetinharmaiksi. Sienen 5–10 cm pitkä ja vain 0,5–1 cm paksu jalka on usein silkinkiiltoinen, yläosasta vaaleankellertävä ja tyvestä ruosteenruskea. Jalka on renkaaton, usein mutkainen ja vanhana selvästi ontto. Malto on kellanvalkeaa, jalassa ruskehtavaa ja ohutta. Tuoksu on heikosti ummehtunut ja muistuttaa maakellarin tuoksua. ==Kasvupaikka ja -aika== Kuusilahokka kasvaa enimmäkseen syyskuusta marraskuulle aivan ensimmäisiin pakkasiin asti, mutta joskus sitä saattaa esiintyä kesällä tai jopa keväälläkin. Se on syksyisin hyvin yleinen koko Suomessa pohjoisinta osaa lukuun ottamatta kaikenlaisilla alueilla, joista vain löytyy kuusen tai männyn lahoja kantoja, runkoja tai kuorijätteitä. Laji kasvaa suurina, tiiviinä tuppaina. ==Käyttö ravinnoksi== Kuusilahokka on hyvä ruokasieni ja monille varsin tuntematon laji. Sen maku on mieto, jälkimaku muistuttaa tuoretta hernettä. Vain lakit tulee käyttää ruuaksi. Koska laji kasvaa suurina tuppaina, jo yhdestä löydöstä saa oivallisen sieniaterian. Myös pienen pakkasen jäljiltä jäätyneitä yksilöitä voi kerätä suoraan pannulle paistettavaksi. Kuusilahokkaa on varottava sekoittamasta tappavan myrkylliseen myrkkynääpikkään. Myrkkynääpikän jalka on pohjaväriltään ruskea ja siinä on hento rengas, ja renkaan alla sen jalassa on valkeita silkkisäikeitä. Lisäksi myrkkynääpikkä tuoksuu heikosti jauholta. Myrkkynääpikkä muistuttaa kuitenkin enemmän koivunkantosientä kuin kuusilahokkaa. Kuusilahokkaa ei myöskään pidä sekoittaa lievästi myrkyllisiin sukulaislajeihinsa punalahokkaan ja kitkerälahokkaan. Punalahokka kasvaa yleensä lehtipuiden rungoilla sekä on kuusilahokkaa rotevampi ja voimakkaan punasävytteinen. Kitkerälahokka kasvaa myös lähinnä lehtipuulla, ja se on keskimäärin kuusilahokkaa pienempi ja ohutmaltoisempi, sen heltat ovat vihertävänkeltaiset ja sen maku on selvästi kirpeä. == Lähteet == * Tietoa kuusilahokasta * Parhaimmat ruokasienet ja sieniherkut === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Kuusilahokka (Hypholoma capnoides) *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kuusilahokka (Hypholoma capnoides) *Peda.net: Kuusilahokka (Hypholoma capnoides) *Rogers Mushrooms: Hypholoma capnoides *Mushroom Expert: Hypholoma capnoides Luokka:Lahokat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Klamathit

Klamathit ovat Etelä-Oregonissa Yhdysvalloissa elävä intiaanikansa. ==Klamath- heimot== Klamatheiksi kutsutaan kolmea erillistä heimoa: klamatheja, modokeja ja yahooskineja. Nämä asuivat Klamathin reservaatissa Oregonissa, mutta nykyisin reservaatin alue on lähes täysin tyhjentynyt ja vuoden 2000 laskennan perusteella alkuperäisistä 2 000 asukkaasta jäljellä oli vain yhdeksän, ja heistä viisi oli valkoihoisia. Tämä johtuu siitä, että Yhdysvaltain kongressi takavarikoi suurimman osan reservaatin maa-alueista vuonna 1954. Klamath- heimoihin kuuluu nykyisin 3 700 jäsentä, jotka asuvat lähinnä Klamathin piirikunnassa Oregonissa. ==Historia== Ennen eurooppalaisten saapumista klamathit elivät Upper Klamath -järven, Williamson-joen ja Spraguejoen alueella. Heidän pääelinkeinoinaan olivat kalastus ja keräily. He tekivät myös ryöstöretkiä naapuriheimojen kyliin. Kit Carson ihaili heidän jousiammuntakykyjään, ja heidän uskottiin pystyvän ampumaan nuolen hevosen läpi. Peter Skene Ogden Hudson’s Bay Companysta oli vuonna 1826 ensimmäinen eurooppalainen, joka pääsi kontaktiin klamathien kanssa ja kävi heidän kanssaan kauppaa. Vuonna 1864 Yhdysvallat ja kaikki kolme klamath-heimoa tekivät sopimuksen, jossa intiaanit saivat reservaatin Kalifornian ja Oregonin rajalta. Näiden kolmen heimon jäsenten yhteislukumääräksi arvioitiin noin 2 000 henkeä. ==Kulttuuri== Klamathit puhuvat klamathin kieltä, jota puhuvat myös heille läheistä sukua olevat modokit. Molemmat heimot eli klamathit ja modokit kutsuvat itseään nimellä maqlaqs, joka tarkoittaa ihmistä. Erotellessaan toisiaan he kutsuivat modokeja nimellä moowatdal'knii, joka tarkoittaa eteläisiä ihmisiä, ja itseään nimellä ?ewksiknii, joka tarkoittaa Klamath-järven asukkaita. == Lähteet == *
Lúcia dos Santos

Lúcia de Jesus Rosa Santos (28. maaliskuuta 1907 – 13. helmikuuta 2005) oli portugalilainen karmeliittanunna. Hän oli yksi lapsista, jotka kohtasivat Fatiman Neitsyt Marian vuonna 1917. Ilmestystä myös todistamassa olleet Santosin serkut Jacinta ja Francisco Marto kuolivat vuosina 1919 ja 1920 espanjantautiin. Santos kuoli 97-vuotiaana asuttuaan samassa portugalilaisessa luostarissa Coimbrassa vuodesta 1948. Hänestä oli tullut vanhuudessaan kuurosokea.Catholics mourn death of Virgin Mary visionary == Lähteet == Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Karmeliitat Luokka:Portugalilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Cambridge Springs -puolustus

Cambridge Springs -puolustus on torjutun kuningatargambiitin muunnelma, jota kuvaavat siirrot :1.d4 d5 :2.c4 e6 :3.Rc3 Rf6 :4.Lg5 Rbd7 :5.Rf3 c6 :6.e3 Da5 Avaus on saanut nimensä vuonna 1904 pidetystä turnauksesta Cambridge Springsissä. Puolustusta käytettiin turnauksessa useasti. Ensimmäinen dokumentoitu avauksen käyttö oli, kun Emanuel Lasker käytti sitä simultaaniesityksessä.Peli: Albert Hodges vs Emanuel Lasker Avauksen merkittäviin käyttäjiin ovat kuuluneet Jefim Bogoljubov, Vasili Smyslov ja Garri Kasparov. Avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille D52. Mustan siirto kiinnittää valkean ratsun c3 ja uhkaa pelata Re4. Valkean tärkeimmät vastaukset ovat Rd2, joka vapauttaa c3-ratsun kiinnityksestä, ja cxd5 vaihtaen sotilaat.COE Cambridge Springs -puolustus sisältää myös avausansan: 7.Rd2 Lb4 8.Dc2 0-0. Nyt 9.Ld3 olisi virhe, koska musta voi pelata 9...dxc4 10.Lxf6 cxd3 voittaen upseerin. ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Luettelo gambiiteista ==Lähteet== *ECO codes *Hooper, David and Kenneth Whyld. Oxford Companion to Chess. Oxford: Oxford University Press, 1992. ===Viitteet=== Luokka:Shakkiavaukset
Tunisian liigacup

Tunisian liigacup (Coupe de la Ligue Professionelle) oli vuosina 1999–2007 pelattu pudotuspeli muotoinen turnaus Tunisian liigajoukkueiden kesken. Turnaus järjestettiin ensi kerran kaudella 1999–2000, josta lähtien turnauksessa pelasivat kahden korkeimman sarjatason joukkueet Tunisian liigoista. Kaudella 2005–2006 turnausta ei pelattu, mutta seuraavaksi kaudeksi Tunisian liigacup oli jaettu kahteen osaan. Tämän seurauksena syntyivät Coupe de la Ligue Professionelle 1 ja Coupe de la Ligue Professionelle 2, joissa nimensä mukaan pelasivat sarjatason omat joukkueet. Turnaus jäi myös viimeiseksi, jonka aikana Stade Tunisien ja ES Jerba ehtivät voittaa turnauksen kaksi kertaa ollen menestyneimmät seurat Tunisian liigacupissa. ==Loppuottelut== Kausi Mestari Tulos 2. sija 1999–2000 Stade Tunisien 1–0 CS Sfaxien 2000–2001 ES Jerba 1–0 Selection 2001 2001–2002 Stade Tunisien 3–2 ES Beni-Khalled 2002–2003 CS Sfaxien 2–0 Olympique de Béja 2003–2004 CA Bizertin 0–0 ja. 7–6 rp. Olympique de Béja 2004–2005 ES Sahel 3–1 CA Bizertin 2005–2006 Ei pelattu 2006–2007 AS Marsa 3–0 CS Hammam-Lif 2006–2007 ES Jerba 2–2 ja. 5–3 rp. Jendouba Sport == Joukkueiden mestaruudet cupissa == Joukkue Mestaruudet Mestaruusvuosi Stade Tunisien 2 2000, 2002 ES Jerba 2 2001, 2007 CS Sfaxien 1 2003 CA Bizertin 1 2004 ES Sahel 1 2005 AS Marsa 1 2007 Luokka:Tunisian jalkapallocupit
Joël Lautier

Joël Lautier (s. 12. huhtikuuta 1973) on ranskalainen shakin suurmestari. https://ratings.fide.com/profile/600016 Lautier on yksi Ranskan vahvimmista pelaajista. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden 1988 Adelaidessa (tiebreakilla) ja hän on voittanut Ranskan mestaruuden vuosina 2004 ja 2005. Hän on myös yksi ACP:n ( (www.chess-players.org)) perustajista. Hän on ollut organisaation presidentti vuosina 2004–2005. Hän on yksi kolmesta pelaajasta (Ivantšukin ja Pjotr Svidlerin ohella), jotka ovat voittaneet jokaisen maailmanmestarin vuodesta 1975 lähtien (Anatoli Karpov, Garri Kasparov, Vladimir Kramnik, Aleksandr Halifman, Viswanathan Anand, Ruslan Ponomariov, Rustam Kasymdžanov ja Veselin Topalov). == Lähteet == Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Ranskalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suopavalmuska

Suopavalmuska (Tricholoma saponaceum) on viiruvalmuskaa muistuttava pahanmakuinen ja -hajuinen valmuskalaji. Se tuoksuu suovalta, ja on väriltään valkoisenharmaa. Se kasvaa lähinnä Etelä-Suomen lehtometsissä. Myrkyllinen laji ei kuitenkaan ole. Lähisukuisia lajeja ovat viiruvalmuska ja retikkavalmuska.Sieniluettelo == Lähteet == Luokka:Valmuskat
Gunderamin puolustus

Gunderamin puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot :1.e4 e5 :2.Rf3 De7 Kuningatar tukkii e7:ssä mustan lähetin viistolinjan, minkä takia musta useimmiten sivustoi lähetin. Valkea voi jatkaa esimerkiksi siirroilla Lc4 ja Rc3.COE Avaus luokitellaan ECO-koodistolla koodille C40. ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Luettelo gambiiteista == Lähteet == Luokka:Shakkiavaukset
Retikkavalmuska

Retikkavalmuska (Tricholoma stiparophyllum) on valkoinen, pahanmakuinen valmuskalaji, joka muistuttaa syötävää viiruvalmuskaa. Se kasvaa lähinnä lehdoissa syksyisin. Lähilajeja ovat suopavalmuska ja viiruvalmuska. Sieni haisee voimakkaasti retikalle ja sen jalka ruskettuu kosketettaessa. Maku on aluksi karvas, sittemmin polttavan kirpeä. == Lähteet == Luokka:Valmuskat
Äikävalmuska

Äikävalmuska (Tricholoma aestuans) on kellertävä, pahanmakuinen valmuskalaji. Se muistuttaa kangaskeltavalmuskaa, mutta on vaaleampi. Samantapainen laji on myös syötäväksi kelpaamaton rikkivalmuska, joka haisee pistävästi kaasulle. Rikkivalmuskaan verrattuna äikävalmuskan lakki on säteittäinen ja pintakelmu hienokuituinen, heltat ovat kalpeammankeltaiset ja tiheämmässä eikä väri ole yhtä kirkas, ja malto on valkoista. Lajia esiintyy havumetsissä. == Lähteet == Luokka:Valmuskat
Electric Wizard

Electric Wizard on vuonna 1993 perustettu englantilainen doom metal -yhtye. Se on julkaissut tähän mennessä seitsemän studioalbumia, joista kenties tunnetuin on vuonna 2000 ilmestynyt Dopethrone. Yhtye on tullut tunnetuksi omalaatuisesta musiikistaan, jossa raskaaseen doom metaliin on sekoitettu stoner-elementtejä, sekä lyriikoistaan, jotka liikkuvat pitkälti H. P. Lovecraftin tarinoiden, okkultismin, noituuden, kauhuelokuvien ja kannabiksen parissa. == Jäsenet == * Jus Oborn – laulu, kitara (1993–) * Liz Buckingham – kitara (2003–) * Clayton Burgess – bassokitara (2014–) * Simon Poole – rummut, lyömäsoittimet (2012, 2014–) === Entiset jäsenet === * Mark Greening – rummut, lyömäsoittimet (1993–2003, 2012–2014) * Tim Bagshaw – bassokitara (1993–2003) * Rob Al-Issa – bassokitara (2003–2008) * Justin Greaves – rummut, lyömäsoittimet (2003–2006) * Shaun Rutter – rummut, lyömäsoittimet (2006–2012) * Tas Danazoglou – bassokitara (2008–2012) * Glenn Charman – bassokitara (2012–2014) ==Diskografia== === Studioalbumit === * * * * * * * * * ===EP:t=== * * * * * * * === Kokoelmat === * Come My Fanatics…/Electric Wizard (1999) * Pre-Electric Wizard 1984-1994 (2006) === Singlet === * "I Am Nothing" (2014) * "Sadiowitch" (2014) * "See You in Hell" (2017) * "Wicked Caresses" (2017) ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Brittiläiset doom metal -yhtyeet Luokka:Sludge metal -yhtyeet Luokka:Stoner rock -yhtyeet
Muinaistulokas

Muinaistulokas eli arkeofyytti on kasvilaji, joka on levinnyt ihmisen myötävaikutuksella uudelle maantieteelliselle alueelle niin varhain, että saapumisesta ei ole muistiinpanoja ja jonka kulkeutumista ei voi päätellä muutenkaan suhteellisen äskettäiseksi. Suomessa muinaistulokkaana pidetään kasvilajia, joka on kulkeutunut maahan ihmisen myötävaikutuksella 1600-luvun alkupuolella tai sitä ennen. Rajaa on pidetty Pohjoismaihin soveltuvana muinais- ja uustulokkaan karkeana aikarajana. Britteinsaarilla rajana pidetään vuotta 1500. Sekä uus- että muinaistulokkaat ovat vieraslajeja. Muinaistulokkaiden ja alkuperäiskasvien erittely on usein vaikeata. Samassa maassakin kasvilaji saattaa olla sekä luontaisesti levinnyt että muinaistulokas. Muinaistulokkuus tai uustulokkuus ei riipu maasta, vaan alueesta. Näin ollen esimerkiksi Ahvenanmaalla alkuperäinen kasvi voi olla Manner-Suomessa muinaistulokas tai Pohjois-Suomessa uustulokas. Muinaistulokas voi olla myös kasvi, joka ei enää kasva alueella ilmaston muuttumisen vuoksi, mutta josta voi olla arkeologisia jäännöksiä. Suomessa vesipähkinä on muinaistulokas, jota ei enää esiinny luonnossa ja joka hävisi Etelä-Ruotsin Skånestakin vuonna 1918. Sitä esiintyy kuitenkin muun muassa Latvian eteläosissa. Muinaistulokkaiden avulla voidaan paikantaa esihistoriallisia ja historiallisia asuinpaikkoja. == Katso myös == * Luettelo Suomen muinaistulokkaista * Uustulokas == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen luonnonvaraisten kasvien etäsuojeluhanke Luokka:Kasvimaantiede Luokka:Vieraslajit
Suuri Muumikirja

Suuri muumikirja on 1994 julkaistu kokoelmateos Tove Janssonin muumisaduista. Kirja sisältää kaikki neljä muumikuvakirjaa, yksittäisiä kertomuksia muista muumikirjoista sekä sarjakuvia, lauluja, ruokaohjeita. ==Aiheesta muualla== *WSOY, Suuri Muumikirja Luokka:Vuoden 1994 kirjat Luokka:Muumikirjat
Rikkivalmuska

Rikkivalmuska (Tricholoma sulphureum) on kokonaan keltainen, lievästi myrkyllinen valmuskalaji. Lajin tunnistaa kuitenkin ennen kaikkea pistävästä kaasunhajusta. Se on huomattavan harvahelttainen. Itiöemä kasvaa elo- lokakuussa lehtomaisissa metsissä tammen ja pähkinäpensaan seurassa. Syötynä laji ärsyttää ruoansulatuskanavaa ja aiheuttaa pahoinvointia.HUS:n myrkkysieniluettelo . == Lähteet == Luokka:Valmuskat Luokka:Myrkkysienet
Viiruvalmuska

Viiruvalmuska (Tricholoma portentosum) on tukevajalkainen, harmaalakkinen valmuskalaji. Lakki voi olla jopa 16 cm leveä, se on sileä, ja kupera, säteittäisesti mustaviiruinen. Jalka on valkea, vanhemmiten keltalaikkuinen. Maku on yleensä mieto ja tuoksu heikko. Lajia tavataan etenkin havumetsissä myöhään syksyllä. Viiruvalmuska on hyvä ruokasieni, mutta sen voi sekoittaa hieman samannäköisiin suopavalmuskaan, sappivalmuskaan ja keltareunavalmuskaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa viiruvalmuskasta Luontonetti Luokka:Valmuskat
Merano

Merano (, ladiniksi Maran) on kaupunki Pohjois-Italiassa Adigejoen laaksossa Etelä-Tirolin maakunnassa lähellä Itävallan rajaa. Kaupungissa harjoitetaan viininvalmistusta ja kemianteollisuutta. Se on suosittua parantola- ja lomaseutua. Siellä on nähtävyyksinä goottilainen Pyhän Nikolauksen kirkko, joka on rakennettu 1300–1400-luvulla. Lisäksi siellä on linnoja.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 159, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Meranon pinta-ala on 26,34 km2. Kaupungissa asui vuoden 2021 alussa 40 900 asukasta. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 50,47 % kaupungin väestöstä puhui äidinkielenään saksaa, 49,06 % italiaa ja 0,47 % ladinia. Salzburg on Meranon ystävyyskaupunki. ==Terroristien koulutuskeskus== Marraskuussa 2015 Italian poliisi toteutti terrorismin vastaisen operaation, jossa hajotettiin Meranossa toiminut Rawti Shax -nimisen terroristijärjestön koulutuskeskus. Järjestö tunnetaan myös nimellä Didi Nwe eli ”Uusi kurssi”. Sen johtajana toimi Faraj Ahmad Najmuddin eli Mullah Krekar, joka on Norjasta turvapaikan saanut irakilainen.17 terroripidätystä eri puolilla Eurooppaa – Italian poliisi: ”Suunnittelivat iskua Pohjois-Eurooppaan”. Yle 12.11.2015. Viitattu 12.11.2015. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Meranin verkkosivut *Meranin matkailuun keskittyneet verkkosivut Luokka:Trentino-Etelä-Tirolin kaupungit Luokka:Etelä-Tirolin kunnat
Pörhösuomuhelokka

Pörhösuomuhelokka (Pholiota squarrosa, aikaisemmin "pörhösuomuinen kantosieni") on pörhösuomuinen helokkalaji. Se on väriltään ruskeankellertävä, ja muistuttaa kannoilla kasvavaa mesisientä. Pörhösuomuhelokan lakki on aluksi pallomainen ja myöhemmin laakeneva. Sen pinnalla on selvästi erottuvia suomuja. Leveydeltään lakki on 5–10 senttimetriä. Pörhösuomuhelokan heltat ovat tiheät ja aluksi keltaiset, mutta muuttuvat myöhemmin ruskeiksi. Itiöt ovat ruskeita. Sienen malto on kellanvalkoista ja haju on retikkamainen. Pörhösuomuhelokka ei ole ruokasieni, ja se on varsinkin vanhana pahanmakuinen. Sitä on joskus epäilty lievästi myrkylliseksi. Pörhösuomuheokkaa tavataan Etelä-Suomessa yleisenä. Pohjoisempana se on harvinaisempi. Pörhösuomuhelokka kasvaa tuppaina usein koivujen tai muiden lehtipuiden rungolla tai tyvellä. Sen kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Pörhösuomuhelokan lähilajit tulihelokka (P. flammans) ja mesihelokka (P. limonella) erottaa pörhösuomuhelokasta niiden kirkkaamman värin avulla. Aarnihelokan (P. squarrosoides) ja pörhösuomuhelokan voi erottaa siitä, että pörhösuomuhelokan itiöt ovat aarnihelokan itiöitä suurempia. Aarnihelokka on myös pörhösuomuhelokkaa huomattavasti harvinaisempi. Pörhösuomuhelokkaa on käytetty tekstiilien värjäyksessä vihreän värin saamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pörhösuomuhelokka (Pholiota squarrosa) * iNaturalist: Pörhösomuhelokka (Pholiota squarrosa) * Luontoportti: Pörhösuomuhelokka (Pholiota squarrosa) * MushroomExpert: Pholiota squarrosa Luokka:Helokat
Danilo Tosello

Danilo Javier Tosello (s. 27. maaliskuuta 1969 Santa Fe) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Tosellon nykyinen seura on Unión de Sunchales, jota ennen hän on pelannut mm. Belgrano de Córdobassa ja hondurasilaisessa Club Deportivo Olympiassa. Näistä jälkimmäisessä hän viihtyi kahdeksan vuoden ajan, ja tässä ajassa hän pelasi seurassa 223 ottelua, joissa hän teki 86 maalia. Tosello voitti seurassa Hondurasin mestaruuden neljä kertaa. Lisäksi hän on maan pääsarjan kaikkien aikojen viidenneksi paras maalintekijä. Tosello ei ole pelannut urallaan vielä yhtäkään maaottelua. Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuusensuomuorakas

Kuusensuomuorakas (Sarcodon imbricatus) on nimensä mukaisesti suomuinen orakaslaji. Se kasvaa kuusen seuralaisena, on pinnaltaan ruskeansuomuinen. Se on karvas eikä sovi ruokasieneksi. Se luokiteltiin aikaisemmin samaan lajiin kuuluvaksi männynsuomuorakkaan (Sarcodon squamosus) kanssa, mutta nykyisin se erotetaan omaksi lajikseen. Kuusensuomuorakas muistuttaa myös roso-orakasta (Sarcodon scabrosus). Suomuorakkaita voi tuskin sekoittaa muihin orakaslajeihin. == Ulkonäkö ja koko == Kuusensuomuorakkaan lakki on noin 10–20 cm leveä, kupera nuorena, kuoppakeskustainen. Keskipainanne kehittyy jopa jalan yläosaan ylettäväksi suppiloksi. Reunoilta sisäänkääntynyt, vanhetessaan oikenee reunoilta ja laakenee. Lakissa karkeita, leveitä, ruskeita suomuja, varsinkin lakin keskellä olevien suomut siirottavat. Punertavansävyisen- tai harmaanruskea, pohjaväri vaaleampi, suomut tummempia. Lakin alapinnassa on helttojen sijaan piikistö, nuorena ne ovat vaaleanharmaita, vanhana suklaanruskeita, piikit melko pitkiä noin 0,5–1,2 cm. Jalka 5-10 cm pitkä, melko tasapaksu noin 1-3 cm leveä. Kova ja täyteinen vaalea, vanhemmiten rusehtava. Malto on kiinteää, nuorena vaaleaa ja vanhemmiten harmaanruskeaa, tasaväristä kaikkialla itiöemässä. Maku on nuorena mieto, vanhemmissa karvas. Haju on heikko, mutta hyvä. Itiöpöly on ruskeaa. Itiöemiä tulee esiin elo- syyskuussa. == Levinneisyys == Yleinen koko maassa. Etelä- ja Keski-Suomessa kuitenkin hieman harvinaistuen pohjoista kohden. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Rehevät kuusikot, lehdot, sekametsät, havumetsät. Kuusen juurisieni. == Käyttö == Kuusensuomuorakasta käytetään lankojen värjäämiseen, suomuorakkaat sisältävät erilaisia väriaineita. Sienivärjäyksen kannalta huomattavaa on, että tästä lajista ei saada purettamalla sinisen sävyjä toisin kuin männynsuomuorakkaasta. Tästä lajista saadaan ruskeita värisävyjä. == Kuvia == Tiedosto:P1130656 Sarcodon imbricatus.jpg Tiedosto:2007-09-11 Sarcodon imbricatus 1.jpg Tiedosto:Habichtspilz-Sarcodon-imbricatus.jpg Tiedosto:Scaly Hedgehog (1020237850).jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus0.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus34.JPG Tiedosto:Sarcodon Imbricatum.JPG Tiedosto:Habichtspilze Rocky Mountain National Park.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus2.jpg Tiedosto:2007-09-11 Sarcodon imbricatus 2.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus T64.jpg Tiedosto:P1130658 Sarcodon imbricatus.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus 1.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus T16.jpg Tiedosto:Sarcodon Imbricatum2.JPG Tiedosto:2007-09-11 Sarcodon imbricatus 3.jpg Tiedosto:Sarcodon imbricatus T16 (1).jpg Tiedosto:Scaly Hedgehog (1019266393).jpg ==Lähteet== * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Kuusensuomuorakas (Sarcodon imbricatus) *Pettymyksiä ja pieniä ihmeitä – värjäämistä viimeisen kerran tänä syksynä *MushroomExpert: Sarcodon imbricatus Luokka:Suomuorakkaat
Männynsuomuorakas

Männynsuomuorakas (Sarcodon squamosus) on toinen kahdesta suomuorakaslajista. Se kasvaa männyn seuralaisena, on pinnaltaan karhean ruskeasuomuinen, ja maultaan kirpeä. Nuoria yksilöitä voi käyttää ruokasienenä. Lajin voi sekoittaa samankaltaiseen kuusensuomuorakkaaseen, joka kuitenkin on kookkaampi, suppilomaisempi ja pehmeämaltoisempi sekä lakin keskipainanteesta, joka kuusensuomuorakkaalla kehittyy jopa jalan yläosaan ylettäväksi suppiloksi. Sen lakin suomut ovat suurempia ja harvemmassa, ja ne siirottavat yleensä vain lakin keskellä. == Ulkonäkö ja koko == Männynsuomuorakkaan lakki on 10–15 cm leveä, kupera tai laakea keskustassa kuoppa, suppilomainen, reunoilta sisäänkiertynyt. Väri lakissa on vaaleanruskea tai ruskeanmusta, pohjaväri vaalea, suomut ovat tummia. Lakissa on tiheässä siirottavia suomuja, isompia keskustassa ja reunoilla on pienempiä. Lakin alapinnalla on helttojen sijaan orat eli piikit. Piikit melko lyhyitä ja vaalenaharmaita tai ruskeita. Jalka vaalea ja jykevä, lakin halkaisijaa lyhyempi noin 3–6 cm, 0,5–2 cm paksu, vaalean ruskea ja täyteinen. Malto on kovaa ja kiinteää, väri vaalea, tyvestä tummanruskeaa. Haju on hyvä, lakritsamainen. Nuorena sieni on miedon makuinen, vanhemmiten kirpeänkarvas. Itiöpölyn on ruskeaa. == Levinneisyys == Männynsuomuorakas on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, harvinaistuu pohjoiseen mentäessä. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Männiköissä, tuoreissa- ja kuivissa kangasmetsissä, boreaalisella vyöhykkeellä. Nimensä mukaisesti männyn juurisieni. == Käyttö == Sienivärjäyksen kannalta on merkittävää, että tämä on suomuorakaslajeista se, josta saadaan purettamalla sinisen sävyjä. Nuorista itiöemistä saadaan ruskeita sävyjä, vanhemmista, lähes mädistä saa harvinaisempia sinisen, turkoosin ja vihreän sävyjä. Kuusensuomuorakkaasta saa vain ruskeaa sävyä. == Kuvia == 2009-11-30 Sarcodon squamosus 1 29275.jpg 2009-11-30 Sarcodon squamosus 2 29275.jpg 2013-11-20 Sarcodon squamosus (Schaeff.) Quél 387019.jpg 2013-11-20 Sarcodon squamosus (Schaeff.) Quél 387020.jpg 2013-11-20 Sarcodon squamosus (Schaeff.) Quél 387021.jpg == Lähteet == Luokka:Suomuorakkaat
UFC 83

UFC 83: Serra vs St. Pierre 2 oli vapaaottelutapahtuma, jonka järjestäjänä oli Ultimate Fighting Championship. Tapahtuma pidettiin 19. huhtikuuta 2008, Bell Centressä, Montrealissa, Quebecissä, Kanadassa. UFC 83 oli ensimmäinen UFC- tapahtuma Kanadassa ja se teki heti UFC:n historian yleisöennätyksen 21 390 katsojalla. Illan pääottelu tapahtui mestari Matt Serran ja tilapäismestari Georges St. Pierren välillä. ==Tapahtumat== Kalib Starnes erotettiin UFC:sta huonon esityksen vuoksi, vaikkakin hän meni otteluun jalka murtuneena. Myös Travis Lutter erotettiin UFC:sta huonon esityksen ja toisen perättäisen tappion vuoksi. == Tulokset == Main Card Main Card Main Card Main Card Main Card Main Card Painoluokka Voittaja Häviäjä Tyyli Erä Aika Välisarja Georges St-Pierre Matt Serra Tekninen tyrmäys (polvipotkut kehoon) 2 4:45 Kevytsarja Rich Franklin Travis Lutter Tekninen tyrmäys (lyönnit) 2 3:01 Keskisarja Michael Bisping Charles McCarthy Tekninen tyrmäys (käsivamma) 1 5:00 Keskisarja Nate Quarry Kalib Starnes Päätös (yksimielinen) (30–26, 30–27, 30–24) 3 5:00 Kevytsarja Mac Danzig Mark Bocek Luovutus (kuristus) 3 3:48 Preliminary card Preliminary card Preliminary card Preliminary card Preliminary card Preliminary card Keskisarja Jason Day Alan Belcher Tekninen tyrmäys (lyönnit) 1 3:58 Keskisarja Jason MacDonald Joe Doerksen Tekninen tyrmäys (kyynärpäät) 2 0:56 Keskisarja Demian Maia Ed Herman Tekninen luovutus (triangelikuristus) 2 2:27 Kevytsarja Rich Clementi Sam Stout Päätös (hajaäänin) (29–27, 28–29, 29–28) 3 5:00 Raskassarja Cain Velasquez Brad Morris Tyrmäys (lyönnit) 1 2:10 Välisarja Jonathan Goulet Kuniyoshi Hironaka Tekninen tyrmäys (lyönnit) 2 2:07 ==Lähteet== Luokka:Ultimate Fighting Championship Luokka:Vapaaottelutapahtumat
Meksikolainen puolustus

Meksikolainen puolustus on shakkiavaus, jota kuvaavat siirrot :1.d4 Rf6 :2.c4 Rc6 Avaus on nimetty meksikolaisen Carlos Torren mukaan. Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodille A50. Mustan tarkoituksena on iskeä valkean keskustaan siirroilla e6 ja d5 tai pelkällä e5-siirrolla. Avaus voi muuntua Tšigorinin puolustukseksi siirrolla ...d5. Avaukselle on nimetty muunnelma 3.d5 Re5 4.f4. Sitä kutsutaan nimellä paarmagambiitti. Muita tavallisia jatkoja ovat 3.Rf3 e6, 3.Rc3 e5 4.d5 ja 3.d5 Re5 4.e4.COE ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista *Luettelo gambiiteista ==Lähteet== *Georgi Orlov (1992), Black Knights’ Tango, Batsford, ISBN 1879479036 *Georgi Orlov (1998), The Black Knights’ Tango: Outwit Your Opponents from Move 2!, Batsford, ISBN 0713483490 *ECO codes ===Viitteet=== Luokka:Shakkiavaukset
Electric Wizard (albumi)

Electric Wizard on samannimisen dorsetilaisen doom metal -yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Albumi on tyyliltään perinteistä doom metalia, jossa on mukana hieman stoner -elemettejä. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Justin Oborn – laulu, kitara * Tim Bagshaw – basso * Mark Greening – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 esikoisalbumit Luokka:Electric Wizardin albumit
Kangaskeltavalmuska

Kangaskeltavalmuska (Tricholoma equestre) on keltainen hiekkaisilla mäntykankailla viihtyvä valmuskalaji. Se oli aiemmin herkullisen ruokasienen maineessa, mutta sittemmin se on todettu myrkylliseksi. == Ulkonäkö == Kangaskeltavalmuska on keskikokoinen tai suurehko helttasieni. Sen lakki on laakea ja keskuskohoumallinen, pohjaväriltään keltainen ja heikosti ruskeasuomuinen. Lakin pinta on kosteana tahmea, kuivana kiiltävä. Heltat ovat kirkkaan keltaiset. Jalka on tasapaksu, keltainen ja renkaaton. Malto on paksua ja kiinteää, valkoista tai kellertävää. Tuoksu on jauhomainen. == Kasvuaika ja -paikka == Kangaskeltavalmuska kasvaa elokuusta lokakuuhun yleisenä koko Suomessa. Sitä tavataan kuivilla hiekkapohjaisilla mäntykankailla ja kalliomänniköissä, kuivahkoissa kangasmetsissä ja dyyneillä. == Myrkyllisyys ja käyttö ravintona == Kangaskeltavalmuska on miedosti jauhonmakuinen sieni, jota on ennen pidetty herkullisena ruokasienenä, mutta nykyisin sitä pidetään myrkyllisenä.http://www.mushroomexpert.com/tricholoma_equestre.html Sienen on todettu sisältävän vaarallisia toksiineja, jotka voivat vahingoittaa pysyvästi munuaisia.http://www.rsc.org/chemistryworld/2014/06/fatal-toxins-identified- edible-tricholoma-terreum-equestre-wild-mushrooms 1990-luvulla Ranskassa raportoitiin peräti 12 usean perättäisen keltavalmuska-aterian nauttimisesta johtuvaa myrkytystapausta, joista kolme on johtanut jopa kuolemaan tehohoidosta huolimatta. Myrkytysoireet ilmenivät noin 1-3 vuorokauden kuluttua viimeisen sieniaterian nauttimisesta väsymyksenä ja lihasoireina. Muutaman päivän kuluessa oireet pahenivat ja lihasoireiden lisäksi ilmeni pahoinvointia, virtsan tummuutta, kasvojen punoitusta ja hikoilua tai hengityksen kiihtymistä. Myrkytyksestä toipuneiden potilaiden oireet helpottuivat parissa viikossa, mutta lihasoireita jatkui vielä useamman viikon ajan. Kolmen potilaan tila heikkeni ja myrkytys aiheutti hengenahdistusta, sydänoireita ja kuumetta, joita seurasi lopulta munuaisten romahtaminen ja kuolema tehohoidosta huolimatta. Kangaskeltavalmuskasta aiheutuneen myrkytysmekanismin on todettu olevan lihassolumyrkytys, rabdomyolyysi, jossa lihassolut vaurioituvat ja hajoavat, minkä seurauksena hajoamistuotteita kertyy munuaisiin ja munuaiset tukkeutuvat. Tarkemmissa hiirikokeissa, joissa on käytetty useita tunnettuja sienilajeja, ei keltavalmuskoiden toksisuudessa kuitenkaan ole todettu eroja muihin sieniin verrattuna. == Samankaltaisia lajeja == Vanha lajinnimi keltavalmuska (T. flavovirens) näyttää ainakin Suomessa poistuneen käytöstä ja tilalle ovat tulleet kangaskeltavalmuska T. equestre ja sekä sitä aiemmin satoa työntävät ja hoikemmat lehtokeltavalmuska (T. frondosae) ja kalvaskeltavalmuska (T. ulvinenii).Suomen sieniopas, Kasvimuseo, WSOY 2006 ISBN 951-0-30359-3 Kangaskeltavalmuska muistuttaa syötäväksi kelpaamattomia kitkeränmakuisia rikkivalmuskaa ja äikävalmuskaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka - Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Keltavalmuskat Luokka:Myrkkysienet Luokka:Valmuskat Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Kalvaskeltavalmuska

Kalvaskeltavalmuska (Tricholoma ulvinenii) on syötävä keltavalmuskalaji. Se muistuttaa suuresti kangaskeltavalmuskaa, mutta on hennompi ja sen lakki on vaaleampi. Laji kasvaa yleisenä myöhäissyksyisin. Sen voi sekoittaa myös syötäväksi kelpaamattomiin äikävalmuskaan ja retikkavalmuskaan.Tietoa keltavalmuskoista Luontonetti == Lähteet == Luokka:Valmuskat
Helsingin Toverit

Helsingin Toverit (lyh. HT) oli helsinkiläinen vuonna 1916 perustettu urheiluseura, jonka toiminta-aluetta olivat erityisesti Vallilan ja Hermannin kaupunginosat. Seuran perustivat Helsingin NMKY:stä irtaantuneet urheilijat. HT tunnettiin parhaiten yleisurheilusta sekä jalkapallosta, joiden ohella seuralla oli toimintaa muun muassa jääkiekossa, pesäpallossa, nyrkkeilyssä, suunnistuksessa sekä hiihtolajeissa. HT:n toiminta loppui 1970-luvulla. Jalkapallossa HT voitti SM-kultaa vuonna 1942 sekä SM-pronssia 1934, 1935 ja 1939. Seura oli yksi Suomen Palloliiton Helsingin piirin perustajajäsenistä vuonna 1924. Vuonna 1942 saavutetun mestaruuden jälkeen HT:n jalkapallotoiminta lamaantui lähes kokonaan, kun osa seuran pelaajista perusti Kallion Palloseuran. Yleisurheilussa Tovereita edustivat muun muassa olympiamitalistit Volmari Iso-Hollo, Ville Ritola, Toivo Loukola, Eino Purje ja Antero Kivi. Pesäpallossa HT osallistui SM-sarjaan vuodesta 1923 lähtien kolmen kauden ajan, ja jääkiekossa seura pelasi Maakuntasarjassa. 1950- ja 1960-luvulla HT toimi aktiivisesti mäkihypyn junioriseurana Helsingin alueella. == Kirjallisuutta == * * * ==Lähteet== Luokka:Entiset helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Entiset suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Entiset suomalaiset jalkapalloseurat‎ Luokka:Entiset suomalaiset jääkiekkoseurat‎ Luokka:Entiset pesäpalloseurat Luokka:Vuonna 1916 perustetut urheiluseurat
Laakamyrkkyseitikki

Laakamyrkkyseitikki (Aureonarius limonius, syn. Cortinarius limonius) on myrkyllinen havumetsissä kasvava seitikkilaji. Siinä on samoja myrkkyjä kuin suippumyrkkyseitikissä, mutta lievempiä. Viitattu 06.11.2017 == Ulkonäkö ja koko == Sieni on väriltään oranssinruskea, lakki 3-8 cm, nuorena suippulakkinen, vanhemmiten laakalakkinen. Sieni kasvaa loppukesästä loppusyksyyn melko harvinaisena Suomessa. == Kuvia == Tiedosto:2013-08-14 Cortinarius limonius (Fr.) Fr 361131.jpg Tiedosto:2013-08-14 Cortinarius limonius (Fr.) Fr 361132.jpg Tiedosto:2013-08-16 Cortinarius limonius (Fr.) Fr 358352.jpg Tiedosto:2013-08-16 Cortinarius limonius (Fr.) Fr 358353.jpg == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Cortinarius limonius, laakamyrkkyseitikki @ Natural Fungi in Finland Luokka:Cortinariaceae Luokka:Myrkkysienet
Helge von Koch

Niels Fabian Helge von Koch (25. tammikuuta 1870 – 11. maaliskuuta 1924) oli ruotsalainen matemaatikko. Hän tutki etenkin lukuteoriaa. Hänet tunnetaan parhaiten Kochin käyrän, yhden ensimmäisistä fraktaalikäyristä, keksijänä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet