EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ernst Manker

Enst Mauritz Manker (20. maaliskuuta 1893 – 1. helmikuuta 1972) oli ruotsalainen etnografi, filosofian tohtori h.c. (1953), Nordiska museetin (Tukholma) lappalaisen osaston johtaja 1939–1961, museon intendentti 1957–1961 ja Acta Lapponica -sarjan perustaja ja toimittaja 1938–1961. == Elämäkerta == Ernst Manker syntyi 20. maaliskuuta 1893 Tjörnin saarella maanviljelijäksi ryhtyneen merikapteenin Edvard Olssonin ja Mathilda Kristiansdotterin lapseksi. Hän valmistui vuonna 1924 filosofian kandidaatiksi Göteborgs högskolasta pääaineenaan etnografia. Mankerin ensimmäinen työpaikka oli Tukholman etnografisessa museossa. Aluksi hänen tutkimuksensa koskivat pääasiassa afrikkalaisia ​​kulttuureja, mutta matkat saamelaisalueilla 1920-luvulla, etenkin pitkä vaellus vuonna 1926, tekivät saamelaisten historiasta hänen päätutkimusaiheensa. Kun Nordiska museetiin perustettiin saamelaisosasto vuonna 1939, hänestä tuli sen ensimmäinen johtaja. Mankerin magnum opus oli hänen kaksiosainen saamelaisten noitarumpujen inventointinsa Die lappische zaubertrommel I II (1938, 1950). Monumentaalinen, yhteensä yli 1300-sivuinen teos esittelee sekä rakenteensa että kuvituksensa puolesta kaikki originaaleina, kuvauksina tai mainintoina säilyneet saamelaiset noitarummut. Siinä inventoidaan myös rumpukuvioitten siihenastinen tulkintahistoria, minkä lisäksi Manker antaa omat tulkintansa. Mankerin toinen suuri kokoava teos oli Lapparnas heliga ställen, saamelaisten pyhien paikkojen inventaario (1957). Näiden lisäksi Manker julkaisi kymmeniä muita yleisesityksiä, kansatieteellisiä eritystutkimuksia sekä yksityiskohtaisia kenttätutkimusraportteja. Pelkistetty mutta taiteelliselta kannalta hiottu yleisesitys De Åtta årstidernas folk (1963) on käännetty lukusille kielille, mm. suomeksi (Kahdeksan vuodenajan kansa). Kaiken aikaa Manker kirjoitti myös saamelaiskulttuuria esitteleviä yleistajuisia kirjoja kuten seitoja (sieidi) käsittelevä Markens gudar (1948) sekä lehtiartikkeleita. Mankerin laaja- alainen saamelaiskulttuurin arvostus näkyy myös siinä., että hän perustamansa Nordiska Museetin Acta Lapponica -sarjan toisena nidoksena painatti saamelaisen taiteilijan Nils Nilsson Skumin töitä teoksessa Same sita Lappbyn (1938). Saamelaiskulttuurin väsymätön dokumentoija Ernst Manker on yksi ruotsalaisen lappologian suurimmista nimistä. Mankerin työtavassa yhdistyivät harvinaisella tavalla tehokkuus, pedanttinen tarkkuus ja eläytyvä ote. Viimeksi mainittu oli perua hänen henkilökohtaisista lämpimistä saamelaiskontakteistaan, ja se näkyy vielä paremmin hänen populaareista julkaisuistaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset etnologit Luokka:Ruotsalaiset museonjohtajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Päiviö (noita)

Päiviö oli saamelainen suurnoita. Päiviö (Peaivvas < Beaivi, 'aurinko') on todennäköisesti ollut historiallinen henkilö, vaikka hänen ympärilleen on kiertynyt tarinaperinnettä monilta tahoilta. Johannes Tornaeuksen mukaan hän olisi asunut Enontekiön Peltojärvellä ja kuollut n. 1670. Tarinaperinne pitää häntä kuitenkin Kittilän noitana. Tornaeus mainitsee Päiviön Ruotsin Lapin intensiiviseen lähetysvaiheeseen kuuluvana hahmona, joka hylkäsi seitansa (sieidi) ja kääntyi kristinuskoon sen jälkeen, kun ankaran porokuoleman aikana ei saanut seidalta pyytämäänsä apua. Tämän jälkeen Päiviöstä tuli kotiseudullaan kiivas seitojen hävittäjä, ja hän jopa lähetti vanhimman poikansa Vuolabin (Olavin) Inariin hävittämään niitä. Tarinaperinteen mukaan Päiviö olisi asunut Kittilän Rastinjärven pohjoispuolella. Se pitää häntä suursamaanina (noaidi), joka olisi kalan hahmossa käynyt Tukholmassa valittamassa kuninkaalle pirkkalaisten sorrosta, ja tällä matkallaan kääntynyt kristityksi. Toisen tarinan mukaan hän kävi hauen suoleen piiloutuneena katsomassa Kemissä, millaista kristinusko on. Ennen kääntymistään Päiviön kerrotaan mm. samaanintaidoillaan taistelleen naapurisiidojen samaanien kanssa peuralaumoista sekä kamppailleen uudisasukkaitten saamelaisille tuottamia haittoja vastaan. Kun lohi ei enää noussut Kittilään, hän säynävän suoleen piiloutuneena ui jokisuuhun ja hävitti sieltä uudisasukkaitten lohipadot. Päiviön hahmoon on kuitenkin kiertynyt myös siihen alun perin kuulumattomia voimamies- ja sotasankariaihelmia (Laurukainen). Sama koskee hänen poikaansa Vuolabia, jonka kerrotaan mm. nostaneen ilmaan Mortensnesissa sijaitsevan suuren seitakiven, tappaneen pelkin käsin karhun pesäänsä, soutaneen yksin kilpaa norjalaisen venekunnan kanssa, juosseen kiinni villipeuran jne. == Lähteet == Luokka:Noaidit Luokka:Saamelaiset henkilöt Luokka:Noidat Luokka:Noituus Suomessa Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:1670-luvulla kuolleet
Inarinsaamelaisten kansanperinne

Inarinsaamelaisten kansanperinne on kehittynyt omalaatuiseksi kokonaisuudekseen historiallisten ja kulttuuristen tekijöiden vaikutuksesta. Kansanperinteessä painottuu erilaisten kerrontaan liittyvien perinteenlajien osuus. Inarinsaamelaisten pääelinkeino kalastus ja varhainen vakiintunut asutusmuoto ovat tarjonneet hyvän tilaisuuden kerronnan lajien kehittymiselle tarjoten kerrontatilanteita. Saamelaisten ehkä tunnetuinta perinteenmuotoa joikua ei inarinsaamelaisilla sen sijaan lähteissä selvästi esiinny, mikä johtunee varhaisesta vahvasta kristillisestä vaikutuksesta 1600-luvulta alkaen. Vanhasta folkloresta saa kuvan eri kielennäyte- ja perinnejulkaisujen kautta. Etenkin kerronnan eri muodot korostuvat näissä kokoelmissa. Satujen ja kaskujen lisäksi eri tarinalajit muodostavat suurimman osan folkloresta. Tarinat kertovat useimmin uskomuksista, mytologiasta, paikallis- ja henkilöhistoriasta sekä elinkeinoista. Poikkeavana eritysteemana kokoelmissa esiintyy tarinaperinne, joka kertoo kolttavaimon pelästymisestä. Eri kerronnanlajien lisäksi julkaisuissa esiintyy lauluja, arvoituksia, sananlaskuja, puheenparsia sekä sään ym. ilmiöiden enteitä. Etenkin sananlaskut ja puheenparret esiintyvät harvemmin muilta saamelaisryhmiltä kerätyssä perinteessä. Kerrontaan liittyvä perinne on myös säilynyt elinvoimaisimpana perinteenlajina näihin päiviin saakka. Muisteleminen on yhä osa inarinsaamelaisten kohtaamisia. Kerronta keskittyy etenkin elinkeinoihin sekä paikallis- ja henkilöhistoriallisiin tarinoihin. Tämä perinne elää edelleen inarinsaamelaisen kirjallisuuden pioneerituotannossa. Iisakki Mattus ja Ilmari Mattus ovat kumpikin julkaisseet omaelämäkerrallisia muisteluksia, ja Matti Morottaja on toimittanut tarinakokoelman Tovlááh mainâseh. Satuperinne ja mytologia tulevat esille myös modernissa lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Yksi kansanperinteen rooleista modernissa kulttuurissa näyttää inarinsaamelaistenkin kohdallaolevan sen antama innoitus nykyajan kirjailijoille ja muiden taidemuotojen edustajille. Lisäksi tarinaperinne toimii suullisen historian lähteenä ja luo sitä kautta yhteyden inarinsaamelaiseen menneisyyteen. Oman kielen ohella tarinaperinne on tärkeä identiteetin rakennusaine. ==Lähteet== Luokka:Saamelainen kansanperinne
Karilas

Karilas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Esteri Karilas (o.s. Teittinen, 1890–1972), kirjailija *Niilo Karilas (vuoteen 1906 Karlsberg, 1852–1911), pappi, valtiopäivämies ja rovasti, Yrjö ja Tauno Karilaan isä *Tauno Karilas (vuoteen 1906 Karlsberg, 1900–1980), kirjailija, päätoimittaja ja suomentaja *Yrjö Karilas (vuoteen 1906 Karlsberg, 1891–1982), kristillisen nuorisotyön kehittäjä ja nuoriso- ja tietokirjailija.
Etninen konflikti

Etninen konflikti on tilanne, jossa kahden etnisen ryhmän, esimerkiksi vähemmistön ja enemmistön, suhde on vihamielinen. Useat etniset konfliktit on kuvattu taistelun, selkkauksen tai yhteentörmäysten elementteinä. Kaikilla etnisillä konflikteilla ei tarvitse olla tarkoitusta tai suunniteltua loppua, mutta monesti konflikti on taistelu, jolla ryhmät pyrkivät saavuttamaan omat tavoitteensa ja samalla kumota, loukata tai jopa tuhota kilpakumppanin pyrkimykset. Ryhmä saattaa päätyä myös tuhoamaan vastakkaisen ryhmän. Erityisesti nyky-yhteiskunnissa etnisissä konflikteissa on kyse kilpailusta niukoista resursseista, ja taisteluilla pyritään säilyttämään tai saavuttamaan hegemonia tai yhdenvertaisuus. Useat teoriat etnisistä konflikteista ovat peräisin eri tieteenaloilta ja saaneet alkunsa muun muassa modernisaation aikana. ==Katso myös== *Etninen mellakka ==Lähteet== Luokka:Konfliktit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Posti-Heikki

Heikki Niilonpoika Unga (1819–1898) oli ruotsinmaalainen saamelainen lestadiolaisvaikuttaja, Laestadiuksen katekeetta. Hän vaikutti Karesuandossa ja sen ympäristössä. Posti-Heikki oli lestadiolaisuuden saamelaisvaiheen maallikkopuhuja, ei varsinainen saarnaaja, vaan kiertelevä "puhuttelija", joka joskus varsin hyökkääväänkin sävyyn kyseli ihmisiltä heidän hengellisestä tilastaan ja koetti saattaa heitä synnintuntoon ja johdattaa heidät herätykseen. Tästä kiertelystä hän sai lempinimensä: hän oli kuin postimies, jolla oli sanoma vietävänään. Hengellisessä ankaruudessaan Posti-Heikki hyökkäsi myös perinteistä saamelaista vaatepartta, saamenpukua vastaan mm. leikaten pois liian pitkiksi katsomansa nelikolkkalakin – "sarvipirun" – tupsut. Posti-Heikin kuolemasta on jäänyt elämään lestadiolaislegenda "yksinäisen miehen lähdöstä": Heikki oli yötä vasten menossa hiihtäen Lannavaaran suureen talvikokoukseen, kun hänen toinen suksensa irtosi ja liukui kovaa hankea pitkin jälkeä jättämättä kadoksiin. Vanhus kierteli aikansa etsien suksea, mutta havaittuaan tilanteensa toivottomaksi paneutui lopulta hankeen nukkumaan kädet ristissä rinnalla ja raamattu päänalusenaan – siitä hänet seuraavana päivänä löydettiin paleltuneena. Tähän "yksinäisen miehen lähtöön" viittasi vielä presidentti Urho Kekkosen siunauspuheen pitäjä, joskin mahdollisesti tietämättä vertauksen taustaa. == Lähteet == Luokka:Lestadiolaiset henkilöt Luokka:Saamelaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Arktinen hysteria

Arktinen hysteria on Maria Antoinette Czaplickan 1914 ehdottama teoria. Se kuuluu šamanismin tutkimushistoriaan. Se esittää, että šamanismi versoisi arktisen kylmyyden, pimeyden ja ravintoaineiden puutteen aiheuttamasta henkisestä tasapainottomuudesta ja siihen liittyvistä hysteerisistä ilmiöistä - väitetystä pohjoiselle ihmiselle ominaisesta tavasta reagoida hysteriaa muistuttavalla tavalla ahdistaviin tai tavallisesta elämänmenosta yllättäen poikkeaviin asioihin. Sille olisi tyypillistä syrjäänvetäytyvyyden ja passiivisuuden taustalta leimahtavat äkkinäiset affektiiviset purkaukset. Psykoanalyyttisesti kysymys olisi egon heikkoudesta. Tämä siis arktisen hysterian teorian mukaan altistaisi šamanistiselle transsille ja visioille. Vaikka teoria on šamanismin tulkinnassa nykyään jokseenkin hylätty, tiettyä näyttöä kyseisen teorian tarkoittamista ilmiöistä sinänsä saamelaistenkin kohdalla on. Tästä labiilista henkisestä tasapainosta on saameksi käytetty nimitystä keuvot ja tällainen ihminen on ollut keuvolis. Sitä kuvaavat monet toisistaan riippumattomat 1700-1900-lukujen lähteet, ja erityisen tyypillistä se näyttää olleen vanhoille naisille. Nämä joutuivat helposti keuvot-tilaan pelästyessään tai tullessaan ärsytetyiksi. Keuvot-tila merkitsi psyykkistä regressiota, käyttäytymisen tietoisen kontrollin tilapäistä laukeamista. Keuvolis saattoi käyttäytyä väkivaltaisesti, lyödä umpimähkään lähellä olevia ja "puhua suunsa puhtaaksi". Usein hän myös riisuutui alastomaksi tai käyttäytyi muuten seksuaalisesti provosoivasti. Toivuttuaan tästä tilasta hän ei muistanut mitään käyttäytymisestään. Keuvot-tila lienee antanut erityisesti saamelaisnaisille mahdollisuuden purkaa traditionmukaisella tavalla seksuaalisia yms. frustraatioita. Se, että ilmiö ei ole ollut yhtä yleinen miehillä, saattaa johtua vanhan saamelaisyhteiskunnan patriarkaalisuudesta, mutta voidaan myös olettaa, että esim. šamaanin roolissa toiminen on miehille saattanut tarjota toisen traditionmukaisen regressiopaineiden purkamiskanavan. Arktiseen hysteriaan voitaneen yhdistää myös Čuorvut-liikkeessä tavatut visionaariset tajuttomuuskohtaukset, joskin tässä tapauksessa regressio on saanut kristillisen tradition antaman uuden ilmiasun. Sen sijaan on kyseenalaista, voidaanko lestadiolaisten liikutukset yhdistää samaan ilmiökenttään. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Risto Pulkkinen: Myyttiset saamelaiset. Beaivi mánát. Saamelaisten juuret ja nykyaika. (Tietolipas 164). Vammala. 2000. Luokka:Saamelaiset
Combourg

Combourg (bretoniksi Komborn) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Saint- Malon kaupungista kaakkoon. Combourgin läpi virtaa Linonjoki. Joki on padottu muodostaen keskustaan Lac Tranquille -järven. Kunnan keskustassa on massiivinen keskiaikainen linna Château de Combourg. Tämä graniittilinna on rakennettu 1100-luvun ja 1400-luvun välisenä aikana Bretagnen rajojen puolustamiseksi. 1700-luvun lopulla ranskalainen kirjailija François-René de Chateaubriand vietti linnassa lapsuutensa. Toinen suuri keskustan graniittirakennus on 1500-luvulla rakennettu Maison de la Lanterne. Samalta ajalta on osittain puurakenteinen Maison des Templiers. Tiedosto:Château_de_Combourg_-_Façade_de_l'entrée.jpg|Château de Combourg Tiedosto:Combourg_(35)_Hôtel_de_Trémaudan.jpg|Maison de la Lanterne Tiedosto:Maison_ancienne_a_combourg_-_panoramio.jpg|Maison des Templiers ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ille-et-Vilainen kunnat
Bárbmu

Bárbmu tai Bárbmoriika on pohjoissaamelaisessa mytologiassa lämmin eteläinen maa, johon muuttolintujen uskottiin lähtevän talveksi. Muuttolintuja kutsutaan nimellä bárbmoloddi eli "Bárbmun lintu". Bárbmu on K. Nielsenin mukaan "paikka, jossa on kuviteltu ihanuus". Bárbmu on paratiisin kaltainen valtakunta maan äärillä. Siellä kääpiöt harjoittavat ihmisen tapaan poronhoitoa ja kalastusta (vrt. lintukotolaiset Lintukodossaan suomalaisessa perinteessä). Bárbmun hallitsija Bárbmoáhkka, "Bárbmo-akka", mainitaan 1700-luvun norjansaamelaisia koskevissa lähteissä. Bárbmo-akka mainitaan myös kuvatun noitarummuissa yhdessä kurjen kanssa. Kolttasaamelaiset kertovat muuttolintujen hallitsijasta, lintujen eukosta l ddeœenä«kk, joka hoitaa lintuja talven aikana ja määrää, kuinka monta lintua keväällä palaisi takaisin Lappiin. Myös sääsket menevät Lintujen eukon luokse. Bárbmu-sanan on oletettu olevan lainaa norjan barm-sanan vanhasta muodosta, joka tarkoittaa mm. kaltevaa rantaa, laakeaa merestä kohoavaa maisemaa tai taivaanrannalla näkyvää laakeaa saarta. == Lähteet == Luokka:Saamelaisen mytologian käsitteet
Gaaltije

Gaaltije on vuonna 1998 perustettu eteläsaamelaisten kulttuurikeskus Östersundissa Ruotsissa. Keskuksen tarkoituksena on jakaa tietoa erityisesti eteläsaamelaisista kouluille, esivallalle, eri järjestöille ja muille tahoille. EU-rahoituksen turvin keskus on toteuttanut useita projekteja, muun muassa pitänyt neljä käsityönäyttelyä ja kartoittanut saamelaisten vanhoja asuinpaikkoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kulttuurikeskuksen nettisivut Luokka:Östersundin kunta Luokka:Ruotsin museot Luokka:Saamelainen kulttuuri
Lumialppitähti

Lumialppitähti (Leontopodium nivale) on alppitähtien sukuun kuuluva asterikasvilaji. Sen alalaji on euroopanalppitähti (Leontopodium nivale subsp. alpinum), joka tunnetaan myös nimellä edelweiss. == Lähteet == Luokka:Alppitähdet
Möysän Musaklubi

Möysän Musaklubi, tuttavallisemmin Mössö, on Lahden Hämeenkadulla sijaitseva musiikkiklubi. == Historia == Möysän Musaklubin juuret ovat Lahden Möysän kaupunginosan entisellä Esso-huoltoasemalla. Ensimmäinen konsertti järjestettiin huoltoasemasta ravintolaksi muutetun ravintolan kattoterassilla 2. heinäkuuta 2010. Möysän musaklubia pyörittänyt ja huoltoasemakiinteistön omistanut yhtiö Lahti Bensiini meni syksyllä 2016 konkurssiin yli 156 000 euron verosaatavista, ja klubin toiminta uhkasi loppua. Vuoden 2017 kesäkuusta alkaen Möysän Musaklubi on toiminut Lahden keskustassa, osoitteessa Hämeenkatu 16. Siellä käytössä ovat 750 ihmistä vetävä sali sekä 120 ja 70 hengen baaritilat. == Aukusti-kulttuuripalkinto == Vuonna 2014 Etelä-Suomen Sanomat palkitsi Möysän Musaklubin Aukusti-palkinnolla vuoden päijäthämäläisenä kulttuuritekona. Mössö voitti sekä tuomariston palkinnon, että yleisöäänestyksen. Aukusti kiertopalkinnon identtinen kopio on esillä Möysän Musaklubilla. == XXL Mössö == XXL Mössö on marraskuussa järjestettävä sisäfestivaali jonka yleisömäärä on noin 4 000 katsojaa. Festivaali on järjestetty Lahden Messuhallissa vuosina 2016, 2018, 2019, 2022 ja 2023. Ensimmäinen Kesä XXL Mössö järjestettiin kesällä 2023 Mukkulan Tapahtumapuistossa Lahdessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Möysän Musaklubin www sivu * kuvia Möysän Musaklubin keikoilta Luokka:Suomen konserttitalot Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat
Himalajanmurmeli

Himalajanmurmeli (Marmota himalayana) on Himalajalla osissa Bhutania, Intiaa, kiinaa, Nepalia ja Pakistania tavattava murmeli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi. ==Taksonomia== Himalajanmurmeli voidaan jakaa kahteen alalajiin, M. h. himalayana sen levinneisyysalueen länsiosissa ja M. h. robusta itäosissa. M. h. himalayana on alalajeista himean vaaleampi. M. h. robusta turkissa on oranssin ja ruskean sävyjä. Kiinan puoella on edelleen värityksiltään poikkeavia M. h. robustan kantoja, joiden asema osana alajia ei ole täysin selvä. ==Koko ja ulkonäkö== Himalajanmurmelin ruumiin pituus on 475–670 mm ja hännän pituus 125–150 mm. Painoa sillä on 4 000–9 215 g. Turkki on väritykseltään vaalea. Selkäpuoli vaihtelee ruskeankeltaisesta keltaiseen. Selällä voi myös olla mustia tai hiilenharmaita laikkuja. Kuono on usein tummanruskea tai musta. Kuonon väritys voi jatkua myös otsalle. Hännänpää on musta tai hiilenharmaa. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Himalajanmurmelin levinneisyysalue käsittää alueita Himalajan vuoristolla Bhutanissa Intiassa, Kiinassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Murmelilajeista himalajanmurmeli on kaikkein eteläisin. Lajia tavataan vuoristoniityillä, ruohikoilla ja aavikoilla hyvinkin vähäsateisilla seuduilla. ==Elintavat== Himalajanmurmeli on päiväeläin. Se elää yhteiskunnissa, joiden koko voi vaihdella huomattavasti. Joissakin voi olla yksittäisiä perheryhmiä ja joihinkin kuuluu yli 100 pesäkoloa. Yhteen perheryhmään kuuluu täysikasvuinen uros ja naaras, sekä niiden jälkikasvua. Saman ryhmän jäseniin suhtaudutaan ystävällisesti, mutta sen ulkopuoliset yksilöt ajetaan tiehensä. Pesäkolot ovat hyvin syviä ja saattavat yltää jopa 10 metrin syvyyksiin. Kesäisin käytetyt kolot ovat tyypillisesti matalampia. Pesäkolon sisäänkäynnillä on usein suuri maakasa. Laji horrostaa 6–7-kuukauden ajan. Naaraiden tiineys kestää noin 30 päivää. Poikasten keskimäärä vaihtelee alueittain 4,8–7 välillä. Poikaset lähtevät tarpeeksi kasvettuaan omalta kotialueeltaan. Naaraat alkavat lisääntyä toisena kesänään. Himalajanmurmeli käyttää ravinnokseen heiniä, juuria, kukkia ja sipuleja. Kasvukausi sen levinneisyysalueella on hyvin lyhyt. Laji voi kuitenkin löytää ravintoa myös esimerkiksi kuluneilla laidunalueilla. Lajin pääasiallisia petoeläimiä ovat lumileopardi, susi, petolinnut ja paimentolaisten koirat. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt himalajanmurmelin elinvoimaiseksi lajiksi. Sitä tavataan laajalla alueella ja sen kannan uskotaan olevan suuri. Kannan ei myöskään uskota laskevan nopeasti. Lajilla eiole sitä kokonaisuutena uhkaavia tekijöitä. Paikallisesti se voi kärsiä metsästyksestä ja karjan ylilaidunnuksesta. Sitä pyydetään lihan ja turkisten takia. Sitä käytetään myös lääkkeisiin. Lajia esiintyy useilla suojelluilla alueilla. Intiassa se kuuluu CITES-sopimuksen liitteeseen III. ==Lähteet== Luokka:Murmelit
Ed Markey

Edward John "Ed" Markey (s. 11. heinäkuuta 1946 Malden, Massachusetts) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja juristi.MARKEY, Edward John Biographical Directory of the United States Congress Markey suoritti taiteiden kandidaatin tutkinnon Boston Collegessa vuonna 1968 ja oikeustieteellisen juris doctor -tutkinnon Boston Collegen lakikoulussa 1972. Hän istui Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa vuosina 1973–1976. Vuonna 1976 Markey täytti Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Torbert Macdonaldin kuollessa tyhjäksi jääneen paikan. Hän istui edustajainhuoneen jäsenenä vuoteen 2013. Tämän jälkeen hänet valittiin John F. Kerryn eron tyhjäksi jättämälle paikalle Yhdysvaltain senaattiin. Markey valittiin uudelleen senaattoriksi vuosina 2014 ja 2020. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Frankland

Alfred William Frankland OBE (19. maaliskuuta 1912 Sussex – 2. huhtikuuta 2020 Lontoo) oli brittiläinen allergologi.William Frankland, Pioneering Allergist, Dies at 108 The New York Times Frankland opiskeli The Queen’s Collegessa ja St. Mary's Hospital Medical Schoolissa. Hän palveli opintojensa jälkeen lääkintäjoukoissa, työskenteli sotilassairaalassa Singaporessa ja joutui 15. helmikuuta 1942 Japanin sotavangiksi. Palattuaan Isoon-Britanniaan Frankland työskenteli St. Mary's -sairaalassa, jossa hänen työtovereihinsa kuului Alexander Fleming. Hänen potilaidensa joukossa oli Saddam Hussein, joka kutsui hänet Bagdadiin vuonna 1979. Frankland tuli tunnetuksi kliinisestä tutkimustyöstään ja julkaisi toistasataa artikkelia sekä akateemista kirjoitusta allergioista. Näistä neljä hän kirjoitti satavuotispäivänsä jälkeen. Frankland sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvon vuonna 2015. Frankland oli naimisissa Pauline (Jackson) Franklandin kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 2002. Pariskunnalle syntyi kolme tytärtä ja poika. Frankland kuoli saatuaan tartunnan koronaviruspandemiassa 2019–2020. Tätä ennen hän oli asunut hoivakodissa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset lääkärit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset
John Goss

John Goss (27. joulukuuta 1800 – 10. toukokuuta 1880) oli brittiläinen säveltäjä ja urkuri.Sir John Goss Hyperion Records Goss lauloi lapsena Chapel Royalissa. Hän oli myös lyhyesti tenorina Covent Gardenin oopperakuorossa. Goss työskenteli urkurina useissa kirkoissa, kuten vuodesta 1838 St Paulin katedraalissa opettajansa Thomas Attwoodin seuraajana. William Knyvettin kuoltua hänestä tuli yksi Chapel Royalin säveltäjistä vuonna 1856. Hän sai ritarinarvon vuonna 1872. Gossin seuraajaksi St Paulin katedraalin urkurina nousi vuonna 1872 John Stainer.John Stainer Hope Publishing Company Goss toimi harmonian professorina Royal Academy of Musicissa 47 vuoden ajan vuodesta 1827.John Goss The Center for Church Music, Songs and Hymns Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Arthur Sullivan, Frederic Hymen Cowen ja Frederick Bridge. Vuonna 1876 Gossista tuli Cambridgen yliopiston kunniatohtori. Gossin sävellystuotantoon kuuluu kirkkomusiikin ohella muun muassa musiikkidraama The Serjeant's Wife (1827). Goss teki useita musiikillisia julkaisuja, kuten teoksen An Introduction to Harmony and Thoroughbass (1833). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Hakkilan kivisilta

Hakkilan kivisilta (myös nimellä Stenkullan silta) on Keravanjoen ylittävä kivinen holvisilta Vantaan Hakkilan ja Jokiniemen kaupunginosien rajalla. Vuonna 1898 valmistunut graniittinen silta on aikanaan ollut osa historiallista Kuninkaantietä, ja se on yksi kolmesta Vantaalla säilyneestä historiallisesta kivisillasta Brobackan ja Luhtaanmäen siltojen ohella. Sillan vieressä kulkee Honkanummelta Piispankylään ulottuva pitkä Tikkurilantie, ja pienen matkan päässä idässä kulkee Vanha Porvoontie. Sillan maisemallisesti arvokkaassa ympäristössä on jonkin verran asutusta sekä Jokiniemen muinaispuisto, jossa on suoritettu arkeologisia kaivauksia. Kivisilta on Vantaan kaupungin vanha rakennuskulttuurikohde ja osa Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi luokitteleman Kuninkaantien kulttuuriympäristöä. Silta on suojeltu asemakaavassa. Noin kolmesataa metriä etelämpänä Keravanjoen ylittää toinenkin kevyen liikenteen silta, Jokipakanpolun silta, kun taas pohjoisessa seuraava ylityspaikka on vasta noin kolmen kilometrin päässä Koivukylänväylällä, jossa on autotien lisäksi joulukuussa 2020 valmistunut uusi kevyen liikenteen silta. == Historia == Hakkilan kivisillan suunnitteli insinööri Herman Norrmén vuonna 1896, ja se valmistui vuonna 1898. Helsingin maalaiskunnan rahoittama silta rakennettiin osaksi Turun–Viipurin Suurta Rantatietä eli Kuninkaantietä. Ennen kivisillan rakentamista joen ylitti luhistumaisillaan oleva puusilta, josta on jäänyt jäljelle kivituet molemmin puolin jokirantaa kivisillan viereen. Toinen Kuninkaantiehen kuuluva vanha silta Vantaalla on puinen Vantaankosken silta. Kivisiltaa käytettiin aikanaan myös tieliikenteessä ja jopa raskaassa liikenteessä, ja sitä kuvattiin kapeaksi ja vaaralliseksi. Viereinen Tikkurilantien betoninen palkkisilta valmistui kivisillan viereen vuonna 1980. == Rakenne == Alavaan jokimaastoon rakennettu Hakkilan silta on yksiaukkoinen graniittinen kiviholvisilta. Rakentamisessa on käytetty sekä leikattuja graniittiharkkoja että luonnonkivilohkareita. Päältä silta on asfaltoitu. Kivisillan kaiteet ovat muuttuneet useasti vuosikymmenien aikana. Vuonna 2017 teräskaiteet vaihdettiin peruskorjauksen yhteydessä puisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vantaan kevyen liikenteen sillat Luokka:Holvisillat Luokka:Hakkila Luokka:Jokiniemi Luokka:Vantaan historia Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kivisillat
Frederick William Faber

Frederick William Faber (28. kesäkuuta 1814 Calverley – 26. syyskuuta 1863 Lontoo) oli brittiläinen teologi ja virsirunoilija.Frederick William Faber Britannica Faber opiskeli Oxfordissa University Collegessa. Hän oli kalvinisti, kunnes ryhtyi tulevan kardinaali John Henry Newmanin seuraajaksi. Hän kääntyi katolilaiseksi vuonna 1845 ja perusti pian sen jälkeen Birminghamissa yhteiselämää ilman valan vannomista viettäneen Wilfridians- uskonyhteisön. Sittemmin yhteisö liitettiin oratoriaaneihin. Vuonna 1849 yhteisölle avattiin Lontoossa toiminut haara, jota Faber johti kuolemaansa saakka. Faber sai vuonna 1847 katolisen pappisvihkimyksen.Frederick William Faber Cotton College Hänet muistetaan pääasiassa virsiteksteistään, joista suosituimpiin kuuluvat "Hark! Hark, my soul" ja "My God, how wonderful thou art". Hänen muita kirjallisia julkaisujaan olivat Lives of Modern Saints (1847), The Foot of the Cross (1858) ja Notes on Doctrinal Subjects (kaksi osaa, julkaistu 1866). Hänen virtensä "There is a wideness in Gods mercy" on suomeksi Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 285 "Syvyyksistään hyvyys Herran". Virren suomennos on Anna-Maija Raittilan vuonna 1996 tekemä käännös Britt G. Hallqvistin ruotsinkielisestä Faberin virren käännös-muokkauksesta. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Brittiläiset teologit Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1863 kuolleet Luokka:Englantilaiset virsirunoilijat
Solnan kirkko

Solnan kirkko () on Solnassa sijaitseva kirkko. Se on yksi Tukholman seudun harvoista pyörökirkoista. Kirkko on todennäköisesti rakennettu 1180-luvulla, ja sitä käytettiin alun perin myös linnoituksena.Solna kyrka Svenska kyrkan Solnan kirkkoon tilattiin 1400-luvun loppupuolella Albertus Pictorilta seinien ja holvien koristelu. Hänen kirkkoon tekemänsä maalaukset ovat säilyneet vain vähäisiltä osin. Uusi, muun muassa kaksi alankomaalaista maalausta 1500-luvulta sisältävä alttarikaappi asetettiin paikalleen vuonna 1666. Solnan kirkon nykyiset urut vihittiin käyttöön vuonna 1992. Niiden rakentaja oli Walter Thür. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kirkko Luokka:Ruotsin kirkot
Nikon D500

Nikon D500 on Nikonin 5. tammikuuta 2016 julkistama digitaalinen järjestelmäkamera. Siinä on 21 megapikselin APS-C-kokoinen CMOS-kenno. Kameralla pystyy kuvaamaan kymmenen kuvaa sekunnissa ja videoimaan Ultra HD -laadulla 30 kuvaa sekunnissa ja FullHD-laadulla 60 kuvaa sekunnissa. Kamerassa on 3,2 tuuman kääntyvä näyttö ja tuki Bluetoothille ja Wi-Fi:lle. Kameran runko painaa akun kanssa 860 grammaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nikon D500 Nikonin sivuilla D500
Beaverin piirikunta (Pennsylvania)

Beaverin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 163 929 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Beaverin kunta. Piirikunta on perustettu 12. maaliskuuta 1800. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian piirikunnat
Bedfordin piirikunta (Pennsylvania)

Bedfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pennsylvanian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 47 888 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bedfordin kunta. Piirikunta on perustettu 9. maaliskuuta 1771. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pennsylvanian piirikunnat
Jens Spahn

Jens Spahn (s. 16. toukokuuta 1980 Ahaus) on saksalainen Kristillisdemokraattisen unionin (CDU) poliitikko.Jens Spahn The Federal Government Spahn liittyi Kristillisdemokraattiseen unioniin vuonna 1995 ja työskenteli vuosituhannen vaihteessa pankissa. Hän istui Ahausin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1999–2009 ja toimi Junge Unionin Borkenin-piirijärjestön puhemiehenä vuosina 1999–2006. Vuonna 2005 hänestä tuli Kristillisdemokraattisen unionin Borkenin-piirijärjestön puhemies. Spahn on istunut Saksan liittopäivien jäsenenä vuodesta 2002. Vuosina 2005–2009 hän toimi liittopäivien terveyskomiteassa CDU:n ja CSU:n parlamenttiryhmän puhemiehenä sekä vuosina 2009–2015 CDU:n ja CSU:n parlamenttiryhmän terveyspoliittisena puhemiehenä. Spahn oli liittovaltion talousministerin parlamentaarinen valtiosihteeri ennen nousemistaan Saksan terveysministeriksi maaliskuussa 2018. Politicon arvion mukaan nimitys oli Angela Merkeliltä reaktio puolueen sisäiseen oppositioon, sillä Spahn oli saanut maineen tiukan maahanmuuttopolitiikan kannattajana. Nämä vastakkainasettelut jäivät vähemmälle huomiolle koronaviruspandemian myötä. Spahn on ajanut Euroopan unionille suurempaa roolia terveydenhuollossa. Syksyllä 2020 hän sairasti itse koronavirustaudin. Politico piti huomionarvoisena haasteena Spahnille vastaamista koronaviruspandemiaan liittyviin salaliittoteorioihin ja rokotevastaisuuteen. Spahn on osoittanut tukensa Armin Laschetille potentiaalisena Merkelin seuraajana.Jens Spahn Politico Myös hänen oma nimensä on ollut esillä spekulaatioissa Merkelin seuraajaksi.Julkihomo liittokansleriksi? Terveysministeri Jens Spahn on yksi Angela Merkelin seuraajaehdokkaista Iltalehti Vuonna 2017 Spahn sai maisterin arvon politiikan tutkimuksessa Hagenin yliopistosta etäopiskeluna. Spahn on avoimesti homoseksuaalinen. Hänen puolisonsa on toimittaja Daniel Funke. Hän on työskennellyt eheytyshoitoja vastaan. == Lähteet == Luokka:Saksan ministerit Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chisagon piirikunta

Chisagon piirikunta () on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 56 579 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Center Cityn kaupunki. Piirikunta perustettiin 1. syyskuuta 1851. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Minnesotan piirikunnat
Kenianrölli

Kenianrölli (Agrostis quinqueseta) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, röllien (Agrostis) sukuun kuuluva kasvilaji, jota kasvaa Afrikassa. Kenianrölli on monivuotinen ja mätästävä heinälaji, joka voi kasvaa noin 20–50 cm korkeaksi. Varret ovat haarattomia, kaljuja, kasvutavaltaan pystyjä tai tyveltään polveilevia ja varren tyven lähellä on yksi tai kaksi solmua. Lehdet ovat kaljuja ja tupellisia. Kieleke on kalvomainen. Lehtilapa on 5–20 cm pitkä ja muodoltaan kapean tasasoukka. Kukinto on kapea ja melko tiivis röyhy, joka on noin 6–17 cm pitkä ja noin 1 cm leveä. Tähkylät ovat pitkulaisia sekä vihneellisiä ja niiden väri vaihtelee purppurasta tummanvihreään. Kaleet ovat suikeita ja teräväkärkisiä sekä yksi- tai kaksisuonisia. Kaleet ovat keskenään samannäköisiä tai sisäkale voi olla hieman ulkokaletta lyhyempi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kenianrölli (Agrostis quinqueseta) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Agrostis quinqueseta Luokka:Röllit
Caldwellin piirikunta (Louisiana)

Caldwellin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 918 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Columbian kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1838. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Anders Merthen

Anders Merthen (k. 1666) oli Lyypekistä Turkuun muuttanut kauppias ja kellarinpitäjä. 1600-luvun alkupuolella Merthen oli Turun rikkaimpia valtaporvareita, ennen kuin menetti haaksirikossa omaisuutensa . Hänet mainitaan ensimmäistä kertaa Turun porvarina vuonna 1624. == Perhe == Anders Merthen kuului saksalais- tai skottitaustaiseen Merthenin sukuun. Hänen toinen vaimonsa oli Karin Gerdner. Merthenillä oli kolme poikaa, Anders Merthen nuorempi, Johan Andersson Merthen ja Torsten Merthen. Anders Merthenin lapsenlapsi Carl Merthen valittiin Turun pormestariksi vuonna 1731. Viitattu 8.1.2021. Ruotsin armeijassa palvellut suomalainen kenraali ja hakkapeliittojen päällikkö Torsten Stålhandske (k. 1644) oli Merthenin vaimon Karin Gerdnerin eno. == Elämä Turun Luostarikorttelissa == Merthenin omistama tontti numero 14 sijaitsi yhdellä Turun pääväylistä, Luostarin jokikadun varrella. Tonttia kutsutaan historiallisissa lähteissä nimityksellä Källaren alueella harjoitetun anniskelutoiminnan mukaan. 1600-luvulla ruotsin sanalla "källare" tarkoitettiin ylemmän sosiaaliluokan anniskeluliikettä. Tontti sijaitsee nykyisin Aboa Vetus & Ars Nova -museon alueella. Merthenin tiedetään olleen useita kertoja selvittämässä varkaus- ja riitatilanteita Turun raastuvanoikeudessa. Hän pyrki vuosina 1626-1653 oikeusteitse saamaan appensa Wellam Gerdnerin perintöä haltuunsa ja myös onnistui siinä. == Haaksirikot ja krouvin avaaminen == Merthen menetti suurimman osan omaisuudestaan vuosina 1629 ja 1630 tapahtuneissa haaksirikoissa. Hän jäi velkaa Ruotsin kruunulle lastien tullimaksuista eikä siten voinut enää harjoittaa vanhaa elinkeinoaan kauppiaana. Onnettomuuksien jälkeen Merthen vuokrasi Turun raatihuoneen kellarioikeudet, minkä johdosta hänellä oli alkoholin veroton anniskelumonopoli. Vuonna 1633 Merthen anoi Ruotsin valtaneuvostolta lupaa perustaa krouvi myös omaan kotitaloonsa Källaren tontille Turun Luostarikortteliin. Lisäksi hän pyysi saavansa tuoda kaupunkiin tuontiverosta vapaata lyypekkiläistä olutta sekä Reinin, Ranskan ja Espanjan viinejä. Ruotsin kuningatar Kristiina myönsi Merthenille kellarivapauden vuonna 1634. == Kuolema == Merthen kuoli vuonna 1666, ja hänet haudattiin 5. kesäkuuta 1666 Turun tuomiokirkon pääkuoriin. Syyskuussa 1667 Merthenin vaimo Karin Gerdner ja heidän poikansa Torsten Merthen saivat kuolleen Anders Merthenin kellarioikeudet, sillä Gerdnerin katsottiin osallistuneen kellaritoimintaan sopivien rakennusten huomattaviin kustannuksiin. He jatkoivat krouvin pitoa Luostarikorttelissa vielä useita vuosikymmeniä Merthenin kuoleman jälkeen. Gerdnerin kuollessa vuonna 1681 Torsten Merthen jatkoi yksin vanhempiensa perustaman krouvin pitoa. == Lähteet == Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1666 kuolleet Luokka:Suomalaiset kauppiaat
Tamadabanpäivännouto

Tamadabanpäivännouto (Helianthemum bystropogophyllum) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on endeeminen laji Gran Canarian saarella. Nykyään laji on harvinaistunut sekä uhanalainen, ja sitä tavataan nykyisin vain saaren lounaisosissa Inaguan vuoristoalueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tamadabanpäivännouto (Helianthemum bystropogophyllum) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Helianthemum bystropogophyllum Luokka:Päivännoudot Luokka:Kanariansaarien kasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Portulakkakasvit

Portulakkakasvit (Portulacaceae) on koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Se on aikaisemmin käsitetty laajasti, mutta osoittauduttuaan parafyleettiseksi on jaettu niin, että heimossa on jäljellä vain portulakkojen eli ruohoportulakkojen (Portulaca) suku.Angiosperm Phylogeny Website: Portulacaceae Viitattu 8.1.2021. Portulakkakasvit on määritelty vain yhden suvun käsittäväksi 2010-luvulla. Heimon aiemmassa rajauksessa siihen on kuulunut noin 20 sukua. Portulakkakasveja aiemmin ovat olleet suurin osa hetekaalikasveihin nyt kuuluvista suvuista (Suomessa kleitoniat Claytonia ja hetekaalit Montia), Talinaceae-heimon kaksi sukua, Anacampserotaceae-heimoon kuuluvat mehikit eli mehiportulakat (Anacampseros) ja kaktiokasvien heimoon kuuluvat pensasportulakat (Portulacaria).The Families of Angiosperms: Portulacaceae Juss. Viitattu 8.1.2021. Portulakkakasveja esiintyy luontaisesti Amerikassa, Afrikassa, eteläisessä Aasiassa ja Australiassa. Aiemmin heimon levinneisyys on ollut laajempi, lähes maailmanlaajuinen; hetekaalikasveihin siirrettyjä kasveja esiintyy myös pohjoisen pallonpuoliskon lauhkeilla ja viileillä alueilla.Angiosperm Phylogeny Website: Montiaceae Viitattu 8.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Portulakkakasvit * Luokka:Kasviheimot
Catahoulan piirikunta

Catahoulan piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 9 494 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Harrisonburgin kunta. Piirikunta on perustettu 23. maaliskuuta 1808. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Verikalpa (yhtye)

Verikalpa on vuonna 2015 ensimmäisen esityksensä tehnyt suomalainen folk metal -yhtye. Oulusta peräisin oleva yhtye on julkaissut uransa aikana kolme albumia, Taistelutahto (2018), Tuoppitanssi (2020) ja Tunturihauta (2022). Verikalpa on esiintynyt muun muassa Kauhajoen Nummirockissa. == Kokoonpano == * Jani Ikonen - laulu * Janne Niva - kitara * Sami Ikonen - kitara * Sami Knuutinen - basso * Jussi Sauvola - kosketinsoittimet * Jari Huttunen - rummut == Diskografia == === Studioalbumit === * Taistelutahto (2018) * Tuoppitanssi (2020) * Tunturihauta (2022) * Tuomio (2024) === Singlet === * Pahan laulu (2017) * Tyrmä (2017) * Talonväen teuraat (2020) * Naulattujen vaellus (2020) * Taisto (2021) * Rautanen herra (2021) * Riitti (2022) * Arvon tuomari (2024) * Noijan sauna (2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset folk metal -yhtyeet
Lester L. Wolff

Lester Lionel Wolff (4. tammikuuta 1919 New York – 11. toukokuuta 2021) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.WOLFF, Lester Lionel (1919-) Biographical Directory of the United States Congress Wolff opiskeli New Yorkin yliopistossa. Hän palveli toisen maailmansodan aikana Civil Air Patrolissa.At 100, former Congressman Lester Wolff is ‘too busy to die’ The Island Now Wolff istui Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä New Yorkin osavaltiosta vuosina 1965–1981. Hän oli epäonnistuneesti uudelleen ehdolla vuonna 1980. Politiikan ulkopuolella Wolff on työskennellyt muun muassa mainostoimiston johdossa ja televisiokommentaattorina. 10\. joulukuuta 2014 Wolff otti Civil Air Patrolin puolesta vastaan Kongressin kultamitalin.CAP's Lester Wolff Celebrates 100th Birthday Civil Air Patrol Hänestä tuli 99-vuotiaana vanhin elossa ollut entinen Yhdysvaltain kongressin jäsen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Toby Price

Toby Price (s. 18. elokuuta 1987 Hillston, Uusi Etelä-Wales) on australialainen erämaa- ja endurokuljettaja. Hän on kaksinkertainen Dakar- rallin voittaja (2016 ja 2019) ja erämaarallin maailmanmestari (2018).2018 FIM CROSS-COUNTRY RALLIES WORLD CHAMPION fim-awards.com ==Lähteet== Luokka:Australialaiset endurokuljettajat Luokka:Dakar-rallin voittaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruskonapsija

Ruskonapsija (Sublegatus obscurior) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Ruskonapsija voi kasvaa noin 14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruskonapsijan pää, selkä ja siivet ovat väriltään ruskehtavan harmaat ja siivissä on tummeman harmaita juovia. Lajin kurkku ja rinta ovat vaalean harmaat ja vatsa on hyvin vaalean keltainen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Ruskonapsija elää suhteellisen laajalla alueella Amazoniassa ja sen levinneisyys ulottuu Venezuelasta Brasilian keskiosiin ja Boliviaan. Lajin elinympäristöä ovat niin kuivat kuin kosteatkin metsät, savannit ja prnsaikot. Ruskonapsijan ravintoa ovat hyönteiset ja se liikkuu useimmiten yksin tai pareittain. ==Lähteet== Luokka:Tyrannit
Suffolk (Virginia)

Suffolk on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 84 585. Pinta-alaltaan kaupunki on Virginian suurin. Suffolk on perustettu vuonna 1742. Suffolkin pormestarina toimii Michael D. Duman. Paikkakunta on tunnettu Yhdysvaltain laivaston Atlantic Commandin päämajasta, joka sijaitsi Norfolkin-Suffolkin alueella 1947-1999 ja vuosina 1999-2011 nimellä United States Joint Forces Command (USJFCOM). Atlantic Command oli kylmän sodan aikana Yhdysvaltain laivaston suurin päämaja, joka vastasi Atlantin merireittien puolustustuksesta Neuvostoliiton laivastoa vastaan.https://www.globalsecurity.org/military/agency/dod/jfcom.htm == Väestö == Kaupungin asukkaista 51,67 prosenttia on valkoisia, 41,65 prosenttia afroamerikkalaisia, 1,92 prosenttia aasialaisia ja 0,19 prosenttia intiaaneja. 1,36 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 38,2 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Downtown Suffolk, VA.jpg|Suffolkin keskustaa. Tiedosto:Nansemond Bridge.jpg|Nansemondjoen ylittävä silta. Tiedosto:Kings Fork High in Suffolk.jpg|King's Fork High School. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Virginian kaupungit Luokka:Hampton Roads
Emotion (Carly Rae Jepsenin albumi)

Emotion on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Carly Rae Jepsenin kolmas albumi. Albumi julkaistiin Kanadassa 24. kesäkuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Carly Rae Jepsenin albumit
Brunswickin piirikunta (Virginia)

Brunswickin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 16 231 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Lawrencevillen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1720. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Dedicated

Dedicated on kanadalaisen laulaja-lauluntekijän Carly Rae Jepsenin neljäs albumi. Albumi julkaistiin 17. toukokuuta 2019. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 albumit Luokka:Carly Rae Jepsenin albumit
East Carrollin piirikunta

East Carrollin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 6 861 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Lake Providencen kunta. Piirikunta on perustettu 26. maaliskuuta 1877. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Nancy (täsmennyssivu)

Nancy voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: ==Henkilönnimet== * Nancy, naisen etunimi * Nancy, sukunimenä: ** Jean-Luc Nancy (1940–2021), ranskalainen filosofi ==Paikannimet== * Nancy, kaupunki Koillis-Ranskassa ==Teoksen nimet== * Nancy, yhdysvaltalainen strippisarjakuva (ilm. suomeksi mm. nimellä Ulla) * Nancy, Deborah Spungenin kirja (engl. alkuteos And I Don't Want to Live This Life, suom. 1984) ==Muita merkityksiä== * FC Nancy, ranskalainen jalkapalloseura * SLUC Nancy, ranskalainen koripalloseura
Washingtonin piirikunta (Virginia)

Washingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 740 vuonna 2019. Piirikunnan väkiluvultaan suurin asutuskeskus on Abingdonin kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1776. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Erik Blomberg (kirjailija)

Erik Blomberg (17. elokuuta 1894 Tukholma, Ruotsi – 1965 Tukholma, RuotsiSten Selander, Erik A Blomberg, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 8.1.2021) oli ruotsalainen kirjailija ja kriitikko. Blomberg toimi 1920–1939 useissa ruotsalaisissa lehdissä taide-, kirjallisuus- ja teatterikriitikkona. Hän kirjoitti tunnelma- ja mieterunoutta, jossa keskeisenä on uskonto. Hän osallistui poliittiseen keskusteluun radikaalein näkemyksin. Hän oli myös kääntäjä, ja hän käänsi merkittäviä teoksia ruotsiksi. Lisäsi hän laati taiteilija Ernst Josephsonin moniosaisen elämäkerran. ==Runosuomennoksia== Lähde:Runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 7.1.2021, viitattu 8.1.2021 * Älä pelkää pimeyttä, teoksessa Kuka on nähnyt tuulen?: runoja ja satuja maailmalta, suomentanut ja toimittanut: Kirsi Kunnas, Helsinki: WSOY 2010 ISBN 978-951-0-36461-1 * Ihmisen koti, suomentaja: Elina Vaara, teoksessa Kevätsade: valikoima ruotsalaista lyriikkaa, WSOY 1926 Blombergin runojen suomennoksia on julkaistu teoksessa: Viesti mereen: antologia Ruotsin uutta runoutta, WSOY 1946 * Helmikuun kevättä, suomentaja: Viljo Kajava * Ken olet, Jumala?, suomentaja: Viljo Kajava * Laulajasydän : I–II, suomentaja: Viljo Kajava * Oma surusi, suomentaja: Otto Varhia * Rukous, suomentaja: Viljo Kajava * Äiti, suomentaja: Viljo Kajava ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Trent Franklin

Trent Franklin (s. 12. helmikuuta 1979 Sydney, Australia) on australialainen vesipalloilija. Franklin kilpaili vuoden 2004 kesäolympialaisissa vesipallossa sijoittuen yhdeksänneksi ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa sijoittuen kahdeksanneksi. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Australialaiset vesipalloilijat
Muinaiskarjalan kieli

Muinaiskarjala on oletettu kantakieli, josta suomen kielen itämurteiden (kaakkois- ja savolaismurteet), karjalan kielen eri muotojen sekä inkeroisen kielen voidaan selittää kehittyneen. (Terho Itkosen mukaan nimitys muinaiskarjala on otettu käyttöön suomen ja sukukielten tutkimuksessa 1940–1950-luvuilla.) Tätä kieltä arvellaan puhutun Laatokan länsirannikolla, alueella, jossa ensimmäisen vuosituhannen loppupuolella kehittyi myös arkeologisesti tunnistettava kulttuuri ja jota on vastaavasti nimitetty Muinais-Karjalaksi. Sen kukoistuskaudella 1100- ja 1200-luvuilla muinaiskarjalan kieli oli todennäköisesti varsin yhtenäinen. Kantasavo kehittyi muinaiskarjalasta, kun sitä puhuneiden nykyisen Mikkelin tienoille Savilahteen siirtyneiden asukkaiden kieleen sekoittui läntinen, luultavasti hämäläinen elementti. Aunuksenkannaksella eläneiden vepsäläisten muinaisvepsän ja muinaiskarjalan sulautumisesta puolestaan on syntynyt livvinkarjalan ja lyydin murteisto. Pohjoiskantasuomesta kehittynyt muinaiskarjala on myös kalevalaisen runouden alkuperäinen kieli. Uusia innovaatioita muinaiskarjalassa olivat muun muassa vokaalien välisten *d:n ja *g:n katoaminen, monikkovartalo *-lOi-, jälkitavujen *e:n labiaalistuminen labiaalisten konsonanttien edellä, ä:llinen mennä-sana muodossa männä ja labiaalivokaaliset me, te ja he. Savon ja aunuksen erottua syntyneessä ydinkarjalassa muodostuivat astevaihtelusuhteet tk : t, sk : s ja st : ss sekä pronominimuodot mie/miun ja sie/siun. Uudempia muunnoksia ovat myös mahdollisesti saamelaisperäiset äänteenmuutokset aa > oa ja ää > eä.https://www.academia.edu/37709596/Muinaiskarjalan_uralilainen_tausta == Lähteet == Luokka:Itämerensuomalaiset kielet