EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tarhakultasade

Tarhakultasade (Laburnum × watereri) on kalju- (L. alpinum) ja etelänkultasateen (L. anagyroides) välinen risteymä. Se on puu tai pensas, jolla on keltaiset kukat pitkissä riippuvissa tertuissa. Tuntomerkeiltään tarhakultasade on kalju- ja etelänkultasateen välimuoto. Lehdet ovat jakautuneet kolmeen sormimaiseen lehdykkään. Lehdyköiden alapinnan karvojen pituus on 0,5–1 millimetriä, karvoitus on pidempi kuin etelänkultasateen lehdyköissä, runsaampi kuin kaljukultasateen. Risteymä tekee siemeniä heikosti tai ei lainkaan. Tarhakultasateen kantalajit kasvavat alkuperäisinä eteläisessä Euroopassa. Risteymä esiintyy luontaisesti ainakin Sveitsissä. Sitä viljellään hyvin yleisesti koristekasvina ja se esiintyy myös viljelykarkulaisena muilla alueilla.Plants of the World Online: Laburnum × watereri (A.C.Rosenthal & Bermann) Dippel Viitattu 10.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tarhakultasade – Laburnum ×watereri Luokka:Kultasateet
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2021

Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2021 kilpailtiin 18. kesäkuuta 2021 Kouvolassa. Järjestävänä seurana toimi Kuusankosken Kisa. ==Mitalistit== ===Miehet=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 61 kg Taneli Ollila 190 kg (85 kg + 105 kg) 67 kg Henri Kaikkonen 248 kg SE (108 kg + 140 kg SE) 73 kg Mikael Kouhia 246 kg (112 kg + 134 kg) Timo Sihvo 244 kg (109 kg + 135 kg) Samuel Kaikkonen 241 kg (108 kg + 133 kg) 81 kg Juha Pelto-Huikko 273 kg (123 kg + 150 kg) Jonathan Räsänen 269 kg (120 kg + 149 kg) Jere Johansson 268 kg (117 kg + 149 kg) 89 kg Eero Retulainen 314 kg (141 kg + 173 kg) Antti Peltokangas 289 kg (129 kg + 160 kg) Juuso Hartikainen 284 kg (125 kg + 159 kg) 96 kg Jesse Nykänen 325 kg (150 kg + 175 kg) Tommi Suomalainen 285 kg (127 kg + 158 kg) Pasi Liikka 285 kg (125 kg + 160 kg) 102 kg Roni Peltonen 311 kg (140 kg + 171 kg) Rebin-Kardo Rezazadeh 290 kg (127 kg + 163 kg) Aleksi Schöning 284 kg (126 kg + 158 kg) 109 kg Hannes Keskitalo 339 kg (145 kg + 194 kg) yli 109 kg Lauri Tuovinen 319 kg (145 kg + 174 kg) Petri Lindfors 316 kg (143 kg + 173 kg) Hanno Keskitalo 307 kg (141 kg + 166 kg) ===Naiset=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 45 kg Sonja Haapaniemi 136 kg SE (61 kg SE + 75 kg SE) Saara Postila 99 kg (45 kg + 54 kg) Anne Isokangas 90 kg (40 kg + 50 kg) 49 kg Kirsi-Marja Mukkala 152 kg SE (70 kg SE + 82 kg SE) Viivi Körkkö 133 kg (58 kg + 75 kg) Marianna Polvi 120 kg (50 kg + 70 kg) 55 kg Siri Sytelä 162 kg (72 kg + 90 kg) Anette Kirkanen 160 kg (73 kg + 87 kg) Marju Kymäläinen 156 kg (73 kg + 83 kg) 59 kg Saara Retulainen 188 kg (85 kg + 103 kg) Supattra Suni 161 kg (74 kg + 87 kg) Hanna Kunelius 160 kg (70 kg + 90 kg) 64 kg Anni Vuohijoki 197 kg (88 kg + 109 kg) Jannike Bäckström 182 kg (82 kg + 100 kg) Suvi Talasterä 171 kg (76 kg + 95 kg) 71 kg Aino Luostarinen 201 kg (91 kg + 110 kg) Nelli Nurmi 190 kg (85 kg + 105 kg) Noora Lehtonen 181 kg (80 kg + 101 kg) 76 kg Jutta Selin 189 kg (85 kg + 104 kg) Aino Linnamaa 185 kg (82 kg + 103 kg) Stefanie Hagelstam 178 kg (81 kg + 97 kg) 81 kg Meri Ilmarinen 205 kg (90 kg + 115 kg) Erika Takala 172 kg (76 kg + 96 kg) 87 kg Enni Eeronheimo 183 kg (83 kg + 100 kg) Suvi Helin 173 kg (76 kg + 97 kg) yli 87 kg Nea Hukkinen 194 kg (88 kg + 106 kg) == Lähteet == * === Viitteet === 2021 Luokka:Vuoden 2021 urheilu Luokka:Kouvolan urheilutapahtumat
Ruusuherukka

Ruusuherukka (Ribes sanguineum) on herukkalaji, jota käytetään koristepensaana. Se kasvaa 0,5–2 metriä korkeaksi. Lehdet kasvavat kierteisesti, ne ovat ruodillisia, 3–10 senttimetriä leveitä. Lehtilavat ovat kourasuonisia, jakaantuneet matalasti kolmeen–viiteen liuskaan. Lehtilavan alapinta ja ruoti ovat tiheään karvaisia. Kukinnot ovat lyhytversoissa kasvavia terttuja, niissä on 10–20 kellomaista, vaaleanpunaista tai punaista kukkaa. Hedelmänä on 6–10 millimetrin kokoinen marja, kypsänä musta ja sinihärmeinen. Ruusuherukka esiintyy alkuperäisenä läntisessä Pohjois- Amerikassa. Pohjoismaissa sitä on tavattu harvoin viljelykarkulaisena metsänreunoissa ja tienvarsilla. Ruotsissa ja Norjassa laji on vakiintunut uustulokas, Suomessa sitä ei ole havaittu luonnonvaraisena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ruusuherukka (Ribes sanguineum) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Ribes sanguineum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes sanguineum * Flora of North America: Ribes sanguineum Luokka:Herukat
Basil Davidson

Basil Davidson MC (9. marraskuuta 1914 Bristol, Yhdistynyt kuningaskunta – 9. heinäkuuta 2010) oli brittiläinen toimittaja ja historioitsija. Hän kirjoitti erityisesti Afrikan historiasta ja kolonialismista. ==Elämä== Davidson syntyi vuonna 1914 Bristolissa. Hän jätti koulun kesken 16-vuotiaana ja suuntasi Lontooseen, jossa hän työskenteli toimittajana The Economist- ja The Star- sanomalehdille. 1930-luvulla hän kierteli Italiassa ja Keski-Euroopassa oppien alueiden maantiedettä ja kulttuuria. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Britannian asevoimissa muun muassa lietsoen natsien vastaista vastarintaa Budapestissä sekä taistelemalla Jugoslaviassa Titon partisaanien rinnalla. Sodan loppuvaiheessa hän oli sijoitettuna pohjoiseen Italiaan, jossa hän osallistui Genovan valtaukseen. Hänelle myönnettiin ansioistaan Military Cross -kunniamerkki. Sodan jälkeen hän palasi toimittajaksi ollen muun muassa The Timesin kirjeenvaihtaja Pariisissa. Pian hän kiinnostui Afrikasta, josta oli tuleva hänen loppuelämänsä intohimon kohde. Hän vastusti apartheidia ja piti länsimaiden Afrikka-politiikkaa tekopyhänä. Hän kirjoitti matkaraportteja useille brittiläisille sanomalehdille, kuten New Statesmanille, Daily Heraldille ja Daily Mirrorille. Hän alkoi kirjoittaa myös kirjoja, sekä novelleja että tietokirjoja. Vuonna 1984 hän teki Channel 4:lle kahdeksanosaisen Afrikkaa käsittelevän dokumenttisarjan. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Pensaikkokrappi

Pensaikkokrappi eli pensaikkovärimatara (Rubia peregrina) on monivuotinen matarakasvilaji. Se kasvaa 30–150 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa melko paljon värikrappia eli aitovärimataraa (Rubia tinctorum), mutta kasvi on tyveltä puutunut. Se on kiipeilevä ja varresta nelisärmäinen ruoho. Lehdet ovat mataramaisesti kiehkuroina, yhdessä kiehkurassa lehtiä on neljästä viiteen. Kukat kasvavat pieninä viuhkoina, ne ovat pieniä, kellanvihreitä ja tavallisesti viisilukuisia, kooltaan 4–6 millimetriä. Hedelmä on yksisiemeninen marja. Pensaikkokrappi esiintyy luonnonvaraisena Välimeren alueella, Azoreilla ja Britteinsaarilla.Plants of the World Online: Rubia peregrina L. Viitattu 10.10.2021. == Lähteet == Luokka:Matarakasvit
Kaironpäivänsini

Kaironpäivänsini eli kaironelämänlanka (Ipomoea cairica) on Afrikan ja eteläisen Aasian tropiikista kotoisin oleva monivuotinen köynnöskasvi. Se kasvaa 20–100 senttimetriä pitkäksi. Sen lehdet ovat syvään sormiliuskaiset, lähes sormiosaiset. Kukat ovat lehtihankaisten perien päissä ja kasvavat kahden tai kolmen ryhminä. Kukan teriö on kookas, suppilomainen, vaaleanpunainen, 5–6 senttimetrin levyinen. Kaironpäivänsini on levinnyt alkuperäisenä tai tulokaslajina usealle mantereelle trooppisella vyöhykkeellä. Sitä on tavattu myös Pohjoismaissa, mutta ei Suomessa, harvoin satunnaistulokkaana, joka on levinnyt soijapapujen mukana.Plants of the World Online: Ipomoea cairica (L.) Sweet Viitattu 10.10.2021. == Lähteet == Luokka:Elämänlangat
Brinay (Cher)

Brinay on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 9 kilometriä Vierzonin kaupungista kaakkoon. Brinay on viininviljelyseutua, ja siellä kasvatetuista Sauvignon-rypäleistä valmistetaan Quincy (AOC) -laatuluokituksen saanutta valkoviiniä. Tätä viiniä valmistetaan myös naapurikunnassa Quincyssä, jonka mukaan se on myös nimetty. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cherin kunnat
Brinay

Brinay voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Brinay, kunta Ranskassa Cherin departementissa * Brinay, kunta Ranskassa Nièvren departementissa
Dyynikarhunköynnös

Dyynikarhunköynnös (Calystegia soldanella) on kiertokasvilaji, joka kasvaa merenrannoilla ympäri maailman. Se on suikertavavartinen köynnös, jonka pituus on 20–60 senttimetriä. Lehdet ovat ehyet, möyheät, munuaismaiset ja pitkäruotiset. Lehtilavan koko on kahdesta neljään senttimetriä. Kukat kasvavat yksittäin kukkaperien päissä, kukan teriö on suppilomainen, punainen ja valkojuovainen. Dyynikarhunköynnös esiintyy rannikoilla kaikilla mantereilla ja monilla erillisillä alueilla. Sitä kasvaa Länsi- ja Etelä- Euroopassa, Makaronesian saarilla, Välimeren ja Mustanmeren alueella Pohjois- Afrikassa ja Lounais-Aasiassa, Kiinassa, Koreassa, Japanissa, Australiassa, Etelä-Afrikassa, Pohjois-Amerikan länsirannikolla ja eteläisessä Etelä- Amerikassa. Pohjoismaissa sitä esiintyy harvinaisena Tanskassa Jyllannin rannikolla.Plants of the World Online: Calystegia soldanella (L.) R.Br. Viitattu 10.10.2021. == Lähteet == Luokka:Kiertokasvit
Arabianjasmiini

Arabianjasmiini (Jasminum sambac) on oliivipuukasveihin kuuluva köynneliäs pensas. Se tunnetaan hajuvesien raaka-aineena ja Filippiinien kansalliskukkana. Arabianjasmiini kasvaa alkuperäisenä Intiassa ja viljeltynä tai viljelykarkulaisena muualla.Plants of the World Online: Jasminum sambac (L.) Aiton Viitattu 10.10.2021. == Ulkonäkö == Arabianjasmiinilla on ehyet, soikeat lehdet ja voimakkaan tuoksuvat valkoiset kukat, jotka punertuvat vanhetessaan. Kukan teriö on osin yhdislehtinen ja kärkipuolelta liuskoittunut. Arabianjasmiinin kukan teriössä on kahdeksasta kymmeneen limittäistä soikeaa liuskaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Arabianjasmiini (Jasminum sambac) * UniProt: Taxonomy - Jasminum sambac * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Jasminum sambac * Flora of China: Jasminum sambac * PheroBase: Floral volatiles of Jasminum sambac Luokka:Oliivikasvit Luokka:Pensaat
Fares Ibrahim

Fares Ibrahim Saed Hassouna El-Bakh (, s. 4. kesäkuuta 1998 Egypti) on qatarilainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Ibrahim kilpailee 94 ja 96 kg painoluokissa. Ibrahim voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 2020, kun hän voitti 96 kg painoluokan. Hän tempaisi 177 kg ja työnsi 225 kg voittaen kultaa 15 kg erolla. Hänen yhteistuloksensa 402 on olympiaennätys. Ibrahim kilpaili myös Rion kesäolympialaisissa 2016, mutta tuolloin 85 kg sarjassa. Hän oli lopputuloksissa seitsemäs. Ibrahim on saavuttanut lisäksi kaksi MM-mitalia, kun hän oli toinen vuonna 2019 ja kolmas vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Qatarilaiset painonnostajat Luokka:Qatarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Doulchard

Saint-Doulchard on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Yèvrejoen varrella, ja on Bourgesin esikaupunki. Saint- Doulchardin romaaninen kirkko on rakennettu 1000-luvulla ja kunnostettu 1900-luvulla. Kirkossa on Ludvig XV:n tyylinen pyhäinjäännöslipas. Parin kilometrin päästä keskustasta oleva linna Château de Varye on kaupungin omistama kulttuuri- ja vapaa-ajankohde, jossa järjestetään näyttelyitä ja konsertteja. Linnan metsäinen puisto on ulkoilukohde. Linna on rakennettu vuonna 1870. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Bernard Diomède (s. 1974), jalkapalloilija *William Bonnet (s. 1982), kilpapyöräilijä *Baptiste Santamaria (s. 1995), jalkapalloilija Tiedosto:Eglise_de_saint_doulchard.JPG|Saint-Doulchardin kirkko Tiedosto:Chateau_de_Varye.JPG|Château de Varye ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cherin kunnat
Menetou-Couture

Menetou-Couture on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Bourgesin kaupungista itään. Kunnan nähtävyyksiä on entinen vuonna 1149 perustettu sisterssiläinen Fontmorignyn luostari. Luostari tuhottiin suuressa vallankumouksessa 1700-luvun lopulla. Vuonna 1984 luostari luokiteltiin historialliseksi monumentiksi, ja vuonna 1987 sitä alettiin kunnostaa. Nykyään luostarissa järjestetään kulttuuritapahtumia, joista huomattavin on musiikkifestivaali Musique à Fontmorigny. Kylän keskustassa on ollut 1400-luvulla rakennettu linna Château de Menetou-Couture. Nykyään siitä on jäljellä 38 metriä korkea pääpuolustustorni eli donjon. Se on ollut historiallinen monumentti vuodesta 1917 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cherin kunnat
Ruotsalaisten luotsiasema

Ruotsalaisten luotsiasema oli entisessä Rymättylän kunnassa, nykyisessä Naantalin kaupungissa Ruotsalaisen saaren etelärannalla toiminut luotsiasema, joka lopetti toimintansa noin vuonna 1957. Sen viimeisin luotsiasemarakennus valmistui vuonna 1892 ja se on suojeltu osayleiskaavassa seudullisesti merkittävänä rakennuksena. Museoviraston ja Merenkulkulaitoksen vuosina 1996–2000 tekemän merenkulun rakennusperinnön inventointien perusteella Museovirasto määritteli vuonna 2009 Ruotsalaisen luotsiaseman Suomen merkittävimpiin kuuluvaksi merenkulun rakennusperintökohteeksi. Vartiotuvan historiallista merkitystä ilmentää sen sijainti maisemassa. Vartiotupa ja rakennusryhmä on myös hyvä esimerkki aikansa vartiotuvasta ja 1800- ja 1900-lukujen taitteen luotsiasemamiljööstä. Ruotsalaisen saari on historiallisesti merkittävä luotsipaikka ja saaren monet talot olivat jo 1700-luvulla luotsitalonpoikia. Luotsiasema sijaitsi 1800-luvulla lähellä nykyistä yhteysaluslaituria. Tämä luotsiasema tuhoutui tulipalossa ja uusi asema rakennettiin vuonna 1884, mutta näkyvyydeltään huonoon paikkaan, jonka vuoksi se jäi pois käytöstä jo 1892. Luotsiasemaan kuului vain hirsitupa, joka siirrettiin vuonna 1896 lähettyville Kuivaisiin osaksi uutta asuinrakennusta Mäkilää, joka rakennettiin parituvaksi. Myöhemmin rakennusta on laajennettu ja se on osayleiskaavassa suojeltu kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävänä. Alun perin luotsiasemat sijaitsivat Ruotsalaisen kylässä, mutta 1892 rakennettu Kuivaisten kylässä, vaikka ne ovatkin samalla saarella. Nykyinen luotsiasemarakennus valmistui vuonna 1892 noin 800 metriä länteen aikaisemmista luotsiasemista. Rakennus edustaa tyypillistä 1800-luvun lopulla Saaristomerelle rakennettua vartiotupaa, jonka lisäksi samankaltaisia on säilynyt muun muassa Kustavin Isokarissa ja Lypertössä eli Lypyrtissä, sekä Luvian Säpissä. Ruotsalaisten vartiotupa on harkkokiviperustainen yksikerroksinen hirsirakennus, jonka päällä on kookas tähystystorni. Rakennuksessa oli kolme huonetta: tupa, joka oli luotsimiesten vahtihuone, kamari, joka oli oltermannin huone ja eteinen sekä kuisti. Ulkovuoraukseltaan rakennus on pääosin vaakasuuntaisesti puoliponttilaudoitettua, mutta päätykolmiossa on pystylaudoitus. Rakennus on satulakattoinen ja sen ikkunat ovat neliruutuisia. Rantaan rakennettiin vuonna 1951 varasto, joka sittemmin muutettiin saunaksi. Varaston vieressä sijaitsivat purjehuone ja puuvaja. Rakennuksen tilajako ja ulkomuoto on edelleen sama, samoin pihapiirin ryhmitys on alkuperäinen. Sen sijaan sisätilat eivät ole alkuperäisiä, koska tulipalo tuhosi ne. Vartiotuvassa päivysti kaksi luotsia, joista toinen oli tähystysvuorossa ja toinen lähtövuorossa. Luotsitoiminta kesti Ruotsalaisissa lähes sadan vuoden ajan, 24 tuntia vuorokaudessa. Luotsaustoiminta loppui noin vuonna 1957, jonka jälkeen asema vuokrattiin merenkulkuhallituksen henkilökunnan kesäasunnoksi. == Lähteet == Luokka:Rymättylä Luokka:Naantalin suojellut rakennukset Luokka:Naantalin liikenne Luokka:Suomen vesiliikenne Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Solmussa

Solmussa on suomalaisen rap-artistin Pikku G:n kappale, jolla vierailee suomalaislaulaja Behm. Se julkaistiin 1. joulukuuta 2017 ensimmäisenä singlenä Pikku G:n vuonna 2019 julkaistulta paluualbumilta Kilometrit. Single debytoi Suomen virallisen singlelistan ensimmäisellä sijalla ja pysyi listalla 20 viikkoa, joista neljä ensimmäistä kärjessä. Radiolistalla se saavutti parhaimmillaan 21. sijan. Albumin julkaisupäivään mennessä single oli striimannut triplaplatinaa. == Tausta == ”Solmussa” oli Pikku G:n ensimmäinen julkaisu yhdeksään vuoteen. Hän oli julkaissut taiteilijanimella Gee kaksi kappaletta vuonna 2008 ja sitä edellisen kerran musiikkia vuonna 2004. Kappaleella vieraileva Behm oli sen julkaisuaikaan vastikään kiinnitetty Warnerille ja hän oli suurelle yleisölle vielä tuntematon. Pikku G:n mukaan kappale käsittelee ihmissuhteissa syntyviä solmuja, joita ei hänen mielestään tulisi avata vetämällä. == Vastaanotto == Rumbassa rauhallisesta paluukappaleesta ei pidetty. Arvion mukaan kappale kuulosti siltä, että Pikku G oli pitänyt vuosikymmenen tauon myös räppäyksestä. Häneltä toivottiin jatkossa ”notkeampaa kieltä ja terävämpää kynää”, jotta hän yltäisi aikaisemman tuotantonsa tasolle. YleX:n arviossa kappaletta puolestaan kehuttiin onnistuneeksi. Pikku G:n ilmaisua kuvailtiin vahvaksi, rehelliseksi ja aidoksi. Tuntemattoman Behmin valintaa vierailijaksi paluukappaleelle kummasteltiin, mutta hänen laulamastaan kertosäkeestä pidettiin. Behmin ääni yhdistettiin sekä Evelinaan että Vestaan ja kappaleen kertosäettä verrattiin Vestan suoritukseen Pyhimyksen kappaleella ”Kynnet, kynnet”.<ref name="ylex011217 /> == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 kappaleet Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset Luokka:MGI:n tuottamat kappaleet Luokka:Behmin kappaleet
Malmarsin krouvi

Malmarsin krouvi on Vanhan Porvoontien varrella Vantaan Hakkilassa sijaitseva suojeltu puurakennus. Arviolta vuosien 1760–1770 välillä rakennettu krouvi on yksi Vantaan vanhimmista säilyneistä asuinkäytössä olleista rakennuksista. Krouvi palveli aikanaan Kuninkaantien matkalaisia ja toimi kestikievarina 1810-luvulle asti. Rakennuksessa oli myös vankisellejä. Sittemmin se toimi torppana. Talo pysyi omistajasukunsa hallussa, kunnes se 2000-luvun alussa siirtyi Vantaan kaupungin omistukseen. Rakennuksessa on pitkään toiminut Loimaan Kiven hautakivimyymälä. Hyvin säilyneessä rakennuksessa on useita 1700-luvun aikaisia osia. Esimerkiksi sisäovet ovat alkuperäisiä, ja myös listat ovat alkuperäisellä paikallaan. 1900-luvulla talon kuisti siirrettiin tien puolelta takapihalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hakkila Luokka:Vantaan suojellut rakennukset Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Nancy Zhou

Nancy Zhou (s. 1993 Texas) on yhdysvaltalainen viulisti.Nancy Zhou Fazer Artists' KonserttitoimistoNancy Zhou Queen Elisabeth Competition Zhou syntyi kiinalaisille maahanmuuttajavanhemmille. Hän aloitti viulunsoiton isänsä Long Zhoun johdolla 4-vuotiaana ja piti ensimmäisen soolokonserttinsa 5-vuotiaana. Hän kävi Keystone-koulua San Antoniossa ja pääsi opiskelemaan New England Conservatory of Musiciin Miriam Friedin johdolla. Kuningatar Elisabetin musiikkikapellissa häntä opetti Augustin Dumay. Zhou tunsi mielenkiintoa myös kirjallisuutta kohtaan ja sai Harvard Collegesta Bachelor of Arts -arvon.Nancy Zhou Hong Kong Philharmonic Orchestra Mestarikursseilla Zhoun opettajiin ovat kuuluneet Nadja Salerno-Sonnenberg, Peter Oundjian, Pinchas Zukerman, Glenn Dicterow ja Kōichirō Harada. Vuodesta 2009 alkaen Zhou pääsi Anne-Sophie Mutterin säätiön stipendin turvin pitämään lukuisia resitaaleja Eurooppaan. Orkesteridebyyttinsä Zhou teki 13-vuotiaana San Antonion sinfoniaorkesterin kanssa. Sittemmin hän on soittanut muiden muassa Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin, Radion sinfoniaorkesterin, Pietarin filharmonikkojen, Shanghain sinfoniaorkesterin, Kiinan kansallisen sinfoniaorkesterin ja San Diego Symphonyn kanssa. Zhou on esiintynyt sellaisten kapellimestarien kuin Jaap van Zwedenin, Sakari Oramon, Hannu Linnun, Kim Eun-sunin, Peter Oundjianin, Christoph Poppenin, Jean-Jacques Kantorowin, Gilbert Vargan, Michael Sternin, Darrell Angin, Jurjen Hempelin, Muhai Tangin, Sebastian Lang-Lessingin ja Ken-David Masurin johdolla. Zhou on tehnyt esiintymisiä monilla festivaaleilla; vuonna 2017 hänet kutsuttiin vierailevana taiteilijana ja henkilökunnan jäsenenä Encore Chamber Music -festivaaliin. Vuonna 2009 Zhou voitti kansainvälisen Johansen-kilpailun ja Kiinan kansainvälisen viulukilpailun. Joulukuussa 2010 hän eteni Sibelius- viulukilpailun finalistiksi ja sai samalla erikoispalkinnon Kaija Saariahon Tocar-teoksen parhaasta esityksestä. Lisäksi Zhou pääsi semifinalistiksi kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa 2011 ja kansainvälisessä Wieniawski- viulukilpailussa 2006. Vuonna 2018 hän voitti Shanghain Isaac Stern -viulukilpailun. Zhou on antanut viulunsoiton opetusta ja pitänyt mestarikursseja esimerkiksi säännöllisenä vierailijana Taiwanilla. Keväällä 2020 hän perusti yksityisen onlinestudion maailmanlaajuista opetuksen tarjoamista varten. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Amerikankiinalaiset
Kemal Tahir

Kemal Tahir (13. maaliskuuta 1910, Konstantinopoli, Turkki – 21. huhtikuuta 1973, Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kirjailija ja toimittaja. Hän on ollut merkittävimpiä turkkilaisia realistisia kirjailijoita. Hän kuvaa kirjoissaan Anatolian maaseudun elämää ja tapoja. ==Lähteet== Luokka:Turkkilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Norsunkärsät

Norsunkärsät (Proboscidea) on Martyniaceae-heimoon kuuluva pienehkö kasvisuku, mutta samalla myös heimon runsaslajisin suku. Sukuun kuuluu kymmenen lajia. Norsunkärsiä tavataan lähinnä Yhdysvalloissa. == Lajeja == * Proboscidea althaeifolia * Proboscidea arenaria * Proboscidea fragrans – tuoksunorsunkärsä * Proboscidea louisiana * Proboscidea louisianica – kirjonorsunkärsä * Proboscidea parviflora * Proboscidea sabulosa * Proboscidea sinaloensis * Proboscidea spicata * Proboscidea triloba == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Proboscidea Luokka:Lamiales
Kirjonorsunkärsä

Kirjonorsunkärsä (Proboscidea louisianica) on Martyniaceae-heimoon, norsunkärsien (Proboscidea) sukuun kuuluva yksivuotinen kasvilaji. Kirjonorsunkärsä on matala ja lamoava, noin 30–60 cm korkeaksi kasvava ruohovartinen kasvi. Sillä on suuret ja pitkäruotiset sekä hieman liuskoittuneet lehdet. Lehtilavat voivat kasvaa suurimmillaan noin 12 cm leveiksi ja 30 cm pitkiksi. Kukat ovat torvimaisia ja viisiliuskaisia. Kukat ovat väriltään kellertäviä, mutta liuskojen kärjet ovat violetteja. Kukat kasvavat varsista muutaman kukan ryhminä kesällä sateiden jälkeen. Hedelmä on mehevä ja käyrä palko, joka avautuu kuivuessaan. Siemenet voivat kulkeutua eläinten mukana pitkiäkin matkoja. Kirjonorsunkärsä kasvaa kuivilla kasvupaikoilla, kuten jokien varsilla, niityillä ja joutomailla. Lajia tavataan alkuperäisenä Yhdysvalloissa Teksasissa ja Meksikossa sekä mahdollisesti myös Louisianassa. Laji on sittemmin kuitenkin levinnyt laajalle lähes koko Yhdysvaltoihin, pohjoisimmillaan Maineen ja Minnesotaan. == Lähteet == * Wildflower.org: Plant Database: Proboscidea louisianica == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Proboscidea louisianica * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Proboscidea louisianica Luokka:Lamiales
Planet Her

Planet Her on yhdysvaltalaisen rap-artistin ja laulajan Doja Catin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2021. Sen kappaleilla vierailevat Ariana Grande, SZA, The Weeknd ja Young Thug. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet ”Kiss Me More”, ”You Right”, ”Need to Know” ja ”Woman”. Kolme albumin kappaleista, kuten singlenä julkaistu ”Need to Know”, on Dr. Luken tuottamia. Sen julkaisuaikaan tämä on parhaiten tunnettu raiskaukseen liittyvästä oikeusprosessista yhdysvaltalaislaulaja Keshan kanssa. Dr. Luken ja Doja Catin yhteistyö alkoi ennen kuin syytökset tulivat julki. Albumista julkaistiin 27. kesäkuuta 2021 deluxe-versio, joka sisältää viisi bonuskappaletta. Bonuskappaleilla vierailevat yhdysvaltalaiset rap-artistit Eve ja Gunna. == Arvostelut == * Atwood Magazine: 8,3/10 * The Guardian: * NME: * Pitchfork: 7,8/10 == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Britannian albumilista 3. VG-lista 2. Sverigetopplistan 2. Saksan albumilista 29. Suomen virallinen albumilista 5. Hitlisten 3. Billboard 200 2. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säv. ja san. myös Amala Zandile Dlamini. # # # # # # # # # # # # # # Planet Her (Deluxe) -bonuskappaleet # * # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset popalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset R&B;-albumit
Seljakkeet

Seljakkeet (Nuxia) on neitiökasvien (Stilbaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 15 lajia. == Lajeja == * Nuxia allorgeorum * Nuxia ambrensis * Nuxia capitata * Nuxia congesta – suppuseljake * Nuxia coriacea * Nuxia floribunda * Nuxia glomerulata * Nuxia gracilis * Nuxia involucrata * Nuxia isaloensis * Nuxia oppositifolia – jokiseljake * Nuxia pachyphylla * Nuxia pseudodentata * Nuxia sphaerocephala * Nuxia verticillata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Seljakkeet (Nuxia) * UniProt: Taxonomy – Nuxia * The Plant List: Nuxia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nuxia Luokka:Neitiökasvit
Itsehallittava identiteetti

Itsehallittava identiteetti () tarkoittaa henkilötietojen käsittelyn mallia, jossa henkilö voi itse hallinnoida joko itseltään tai luotettavalta kolmannelta taholta lähtöisin olevien henkilötietojensa antamista asiointipalvelulle, jossa henkilötietoja tarvitaan. SSI-termiä käytetään yleensä malleissa, joissa luotettavuus itsehallittaviin tietoihin on toteutettu lohkoketjuteknologialla ja henkilöllä on hallussaan väline (lupalompakko), jolla hän pystyy teknisesti vahvistamaan saajataholle oikeuden käsitellä henkilötietoaan. Henkilötietoja ei talleteta lohkoketjuun, vaan lohkoketjua ja krytografisia tunnisteita käytetään siihen, että tiedon vastaanottaja voi varmistaa muuta kautta lähetetyn tiedon paikkansapitävyyden ja voimassaolon. SSI-mallit ovat vasta kehittymässä, joten edellä kuvattu ei välttämättä kuvaa kaikkia kehitteillä olevia malleja. ==Lähteet== Luokka:Tiedonhallinta
Jokiseljake

Jokiseljake (Nuxia oppositifolia) on neitiökasvien (Stilbaceae) heimoon, seljakkeiden (Nuxia) sukuun kuuluva kasvilaji. Jokiseljake on pensas tai puu, joka kasvaa tavallisesti 1–15 metriä korkeaksi, mutta voi kasvaa jopa 20 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija voi olla 10–60 cm. Jokiseljake kasvaa jokivarsien metsissä ja pensaikoissa. Toisinaan se kasvaa kivien välistä joen pohjalta. Lajia tavataan myös reliktinä Etelä-Afrikan subtrooppisissa metsissä. Kaiken kaikkiaan jokiseljaketta tavataan itäisessä ja eteläisessä Afrikassa Eritreasta ja Somaliasta Angolaan, Etelä-Afrikkaan ja Madagaskarille ulottuvalla alueella sekä Arabian niemimaalla. Jokiseljakkeen puuaines on punertavankeltaista ja siitä on valmistettu toisinaan muun muassa huonekaluja. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Nuxia oppositifolia === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Jokiseljake (Nuxia oppositifolia) * UniProt: Taxonomy – Nuxia oppositifolia * The Plant List: Nuxia oppositifolia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nuxia oppositifolia Luokka:Neitiökasvit
Imidaatit

Imidaatit eli iminoeetterit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R1-C(=NR2)OR3, missä R1, R2 ja R3 ovat orgaanisia ryhmiä. ==Ominaisuudet ja valmistus== Imidaatit ovat huoneenlämpötilassa nesteitä tai kiinteitä kiteisiä aineita. Erityisesti aromaattiset imidaatit ovat stabiileja, mutta alifaattiset imidaatit voivat hydrolysoitua estereiksi ja ammoniumsuoloiksi. Voimakkaasti kuumennettaessa imidaateista muodostuu amideja tai nitriilejä. Imidaatteissa on elektrofiilinen kaksoissidos hiilen ja typen välillä ja nukleofiilinen typpiatomi. Ryhmän yhdisteille tyypillisiä ovat heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat reaktiot. Imidaatteja voidaan valmistaa useilla tavoilla. Niitä ovat muun muassa nitriilien ja alkoholien välinen Pinner-reaktio, imidoyylikloridien ja alkoholien reaktio, amidien alkylointi sekä ortoesterien ja amiinien reaktio. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Nousu (vuoden 1977 elokuva)

Nousu () on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut neuvostoliittolainen mustavalkoinen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Larisa Šepitko. Elokuva perustuu Vasil Bykaun romaaniin Sotnikov. Elokuva jäi Šepitkon viimeiseksi ennen hänen kuolemaansa vuonna 1979. Nousu esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla 1977, jossa se palkittiin Kultainen karhu -palkinnolla. Se myös lähetettiin Neuvostoliitosta kilpailemaan parhaan vieraskielisen Oscarista vuoden 1978 gaalaan, mutta ei päätynyt ehdokkaaksi. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1977 elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset sotaelokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat
Jun Takami

Jun Takami, oik. Yoshio Takama, (1907 Mikuni, Japani – 1965 Chiba, Japani) oli japanilainen kirjailija. Takami oli aktiivinen yhteiskunnallisessa toiminnassa ja perusti yhdessä muiden kanssa vasemmistolaisia kulttuurilehtiä. Hänet pidätettiin vasemmistolaisen toiminnan vuoksi 1933. Hän pääsi kuitenkin pitkän pidätysajan jälkeen vapaaksi sillä ehdolla, että hän jättäytyy pois politiikasta. Pääteoksessaan Kokoyu wasureubeki (1935) hän käsittelee politiikasta luopumisen aiheuttamia henkisiä ongelmia ja yleensä vasemmiston toimintaa. Samaan aihepiiriin liittyviä kysymyksiä hän käsittelee myöhemmissäkin teoksissaan. Hän kirjoitti myös esseitä ja runoja. Runot on julkaistu kokoelmana Jumokuha (1950). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Boy Wonder

Boy Wonder on suomalaisen rap-artisti Williamin toinen albumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2021. Levyjulkaisukeikka oli 12. marraskuuta 2021 Helsingin Ääniwallissa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit
Miljoona syytä

Miljoona syytä on suomalaisartisti Petran 31. tammikuuta 2020 julkaistu neljäs sooloalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Petran albumit
Carnival Days

Carnival Days on suomalaisen hard rock -yhtye Shiraz Lanen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 23. helmikuuta 2018. Albumin julkaisukeikka oli Helsingin Nosturissa 3. maaliskuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10 Viitattu 11.10.2021. * Inferno: Viitattu 11.10.2021. * Kaaoszine: 8/10 Viitattu 11.10.2021. * Soundi: Viitattu 11.10.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 albumit
Kuvareportaasi

Kuvareportaasi on reportaasi, joka keskittyy yleensä johonkin tiettyyn paikkaan tai tilanteeseen kuvien avulla. Kuvaaja haluaa kuvien välityksellä kertoa jostain visuaalisesti kiinnostavasta ja huomiota herättäneestä ilmiöstä. Nykyään monet tekevät kuvareportaasin tapaisia julkaisuja esimerkiksi Instagramiin.Kuvareportaasi Mediakasvatus == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Reportaasi Yle Luokka:Valokuvaus aiheen mukaan
Haldun Taner

Haldun Taner (1915 Konstantinopoli, Turkki – 1986 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kirjailija ja yliopiston opettaja. Hän opiskeli taloustieteitä Heidelbergin yliopistossa ja germanistiikkaa Istanbulin yliopistossa, jossa hän toimi vuodesta 1952 apulaisprofessorina. Hänen humoristisissa ja ironisissa teoksissaan aiheena on turkkilainen suurkaupunkielämä. Hän kirjoitti myöhemmin etupäässä näytelmiä.Authors, Washington.edu, viitattu 11.10.2021 Tanerin nimeä kantaa merkittävä turkkilainen kirjallisuuspalkinto Haldun Taner -palkinto (Haldun Taner Öykü Ödülü).Orpheus > Excerpts, utpress.utexas.edu, viitattu 11.10.2021 ==Palkinnot ja tunnustukset== * New York Herald International Short Short Story First Prize 1953 teoksesta "Sishane'ye Yagmur Yagiyordu" ('Sishanessa satoi'). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Turkkilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Tarapita

Tarapita oli 1920-luvun alussa vaikuttanut radikaali virolainen kirjailijaryhmä. Se julkaisi saman nimistä lehteä 1921–1922. Ryhmän jäseniä olivat muun muassa Johannes Vares-Barbarus, Albert Kivikas, Johannes Semper, Gustav Suits, Friedebert Tuglas, Marie Under ja Artur Adson. Perustajat olivat entisiä Siurun jäseniä. He suuntautuivat Siurun minäkeskeisyydestä ekspressionistisiin kokeiluihin ja ajankohtaisrunouteen.Tarapita. Facta 2001, 16. osa, palsta 352, WSOY 1985 ==Lähteet== Luokka:Kirjailijaryhmät Luokka:Viron kirjallisuus
Reino A. Avonius

Reino Aulis Avonius (21. toukokuuta 1913 Pälkjärvi – 14. huhtikuuta 1969 Sahalahti) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Reino A. Avonius Viitattu 11.10.2021. Avoniuksen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Avonius ja Matilda (Tilda) Hämäläinen. Vuorineuvos Aukusti Asko-Avonius oli hänen setänsä ja vuorineuvos Pentti Avotie hänen veljensä, toinen veli oli Mauri Avotie. Reino Avonius kävi Lahden kansanopiston, maamieskoulun Nastolassa ja vielä maamiesopiston Kurkijoella. Sedän avulla 1941 ostetusta Saarioisten kartanosta Sahalahdella tuli Reino Avoniukselle ja hänen veljilleen hoidettavaksi paitsi maatila, myös johdettavaksi merkittävä elintarvikealan liikeyritys, joka tunnetaan Saarioisena. Teollinen tuotanto tilalla aloitettiin jo 1946 perustamalla tupakkatehdas, joka toimi vuoteen 1967. Taimien ja kukkamullan markkinointiin perustettu Artekno-yritys muuttui puolestaan muovin valmistajaksi ja kangaspainoksi. Osakeyhtiö Saarioisesta tuli 1955 ja sen toimitusjohtajaksi ryhtyi Reino Avonius. Yhtiö aloitti Suomessa broilerien teollisen tuotannon 1959 ja oli myös einestuotannon edelläkävijöitä. 1960-luvulta se harjoitti myös kalankasvatusta. Avonius sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1964, Sahalahden kunnanvaltuutettu hän oli vuodesta 1954. Avoniuksen menehdyttyä yrityksen asiakastilaisuudessa keväällä 1969 häntä seurasi Saarioisten toimitusjohtajana Pentti Avotie.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 16.4.1969, s. 9. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Sahalahden kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Arbujad

Arbujad (suom. 'loitsijat', 'arpojat') oli 1930-luvun puolivälissä perustettu virolainen kirjailijaryhmä. Sen nimi on peräisin 1938 ilmestyneestä saman nimisestä antologiasta. Arkirealismin sijasta tavoitteena oli eurooppalaiseen perinteeseen nojautuva ajatusten ja muodon klassinen selkeys. Ryhmään kuuluivat runoilijat Betti Alver, Bernard Kangro, Uku Masing, Kersti Merilaas, August Sang, Heiti Talvik,Arbujad. Facta 2001, 1. osa, palsta 630, WSOY 1981 Mart Raud ja Paul Viiding. ==Lähteet== Luokka:Kirjailijaryhmät Luokka:Viron kirjallisuus
Spartan maanjäristys 464 eaa.

Spartan maanjäristys 464 eaa. oli maanjäristys, joka tapahtui Kreikassa tarkemmin tuntemattomaan aikaan vuonna 464 eaa. Se vaikutti erityisesti Spartassa ja muualla Lakoniassa. Maanjäristyksen magnitudi oli arviolta noin 7,2. Nykytutkimuksen perusteella maanjäristyksen arvioidaan tapahtuneen noin 20 kilometriä pitkässä pohjois-eteläsuuntaisessa siirroksessa muutamia kilometrejä itään antiikin Spartan paikasta. Antiikin lähteet kertovat, että Spartassa jäi maanjäristyksen seurauksena pystyyn ainoastaan viisi taloa ja yli henkeä kuoli. Taygetos-vuorelta syöksyi alas suuri määrä kivenlohkareita.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 11.63; Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Kimon 16. Spartalaiset pitivät järistyksen syynä Poseidonin vihaa, koska joitakin tämän pyhäkköön turvananojiksi hakeutuneita helootteja olisi viety teloitettaviksi. Järistys oli Spartan historian merkittävimpiä tapahtumia. Se heikensi Spartaa niin paljon, että Messenian helootit nousivat kapinaan ja hyökkäsivät kaupunkiin. Seurannut sota, jota kesti vuoteen 455 eaa., tunnetaan kolmentena messenialaissotana. Useita satoja spartalaisia kuoli hyökkäyksessä, mutta lopulta helootit vetäytyivät Messenian Ithome-vuorelle. Maanjäristyksen seurauksena myös Spartan ote joistakin sen liittolaiskaupungeista heikkeni. Lopulta järistys saattoi olla vaikuttamassa ensimmäisen peloponnesolaissodan syttymiseen. == Lähteet == Luokka:400-luku eaa. Luokka:Maanjäristykset Kreikassa Luokka:Sparta
Suomenniitty

Suomenniitty () on pieni kylä Perniössä, nykyisessä Salossa. Kylä sijaitsee Perniön lounaisosassa. Suomenniityn kyläalue on kahdessa osassa. Ensimmäinen, Suomenniittynä tunnettua alue, sijaitsee Kemiöntien eteläpuolella Laukanlahteen laskevan ojan peltolaaksossa. Toinen alue, Heinässuo, sijaitsee Kemiöntien pohjoispuolella Joutnan kulmakunnan yhteydessä. Molemmilla alueilla on pääasiassa peltoa ja muutamia asuintaloja. Suomenniitty tai Suomenniittu on ollut useamman kylän yhteisomistuksessa ollut niittyjakokunta. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1449. Jakokunnan alueelle on myöhemmin perustettu torppia, merkittävimpänä Melkkilän kartanon omistama rajatalo, joka itsenäistyi vuonna 1922 ja samalla jaettiin kahtia. Suomenniityn kylä lienee muodostettu tuolloin. Kylään lohkottiin muutamia pientiloja 1950-luvulla. Osa vanhasta asutuksesta on sittemmin hävinnyt, eikä uudempaa ole tullut. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Agía Dynatí

Agía Dynatí () on vuori Kefalonián saarella Kreikassa. Se on saaren toiseksi korkein vuori ja sen korkeus on metriä. Vuori sijaitsee saaren pohjoisissa keskiosissa linnuntietä noin kahdeksan kilometriä länteen Sámin kylästä. Vuoren nimen alkuperä on epäselvä, sillä kirkko ei tunne sen nimistä pyhää (Agía). == Lähteet == Luokka:Kefaloniá Luokka:Kreikan vuoret
Ágkistro (vuori)

Ágkistro () eli Tsingéli (Τσιγγέλι) on vuori Keski-Makedoniassa Kreikassa. Sen korkeus on metriä (toisessa lähteessä metriä). Ágkistro-vuori sijaitsee Sérresin alueyksikössä lähellä Bulgarian rajaa. Sen korkeimman huipun nimi on Dasotó (Δασωτό). Vuoren pohjoispuolella sijaitsee siitä nimensä saanut Ágkistron kylä. Vuoren länsipuolella sijaitsee Kerkíni- eli Belasitsa-vuori, josta sen erottaa Roúpelin sola. == Lähteet == Luokka:Kreikan vuoret Luokka:Sérres (alueyksikkö)
Ammothínes

Ammothínes () eli Pachiés Ammoudiés (Παχιές Αμμουδιές) on hiekkadyynialue Límnoksen saarella Kreikassa. Sitä on joskus kutsuttu ”Euroopan ainoaksi aavikoksi”. Alue sijaitsee Gomátissa lähellä saaren pohjoisrannikkoa. Alueen koko on noin 12 hehtaaria. Dyyneillä kasvaa lähinnä hietamerinarsisseja (Pancratium maritimum). Alueen reunustan kasveihin lukeutuvat muun muassa rantakaura (Ammophila arenaria), siveydenpuu (Vitex agnus-castus), mantelinlehtipäärynä (Pyrus spinosa), oleanteri (Nerium oleander), timjami (Thymus vulgaris), villioliivipuu eli oleasteri (Olea europaea var. oleaster) ja Sarcopoterium spinosum. == Lähteet == Luokka:Euroopan aavikot Luokka:Límnos
Andrija Bošnjak

Andrija Bošnjak (s. 26. maaliskuuta 1996) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa SV Wacker Burghausenia. Luokka:Kroatialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Athéras

Athéras () eli Prámnos (Πράμνος) on vuori Ikarían saarella Kreikassa. Se on saaren korkein vuori ja sen korkeus on metriä. Athéras sijaitsee Ikarían itäosassa ja muodostaa pitkän, saaren kaakkoisrannikon suuntaisesti kulkevan harjanteen. Vuoren korkeimman huipun nimi on Efanós (Εφανός) eli Fárdi (Φάρδη). == Lähteet == Luokka:Ikaría Luokka:Kreikan vuoret
Dimosárin rotko

Dimosárin rotko (, joskus Φαράγγι Δρυμοσάρι, Farángi Drymosári) on rotko Euboian saaren eteläosassa Kreikassa. Se sijaitsee Kárystoksen kunnassa Óchi- vuoren pohjoisrinteessä. Dimosárin rotko voidaan jakaa ylempään osaan Lenosaíoin kylän yläpuolella ja alempaan osaan sen alapuolella. Ensin mainittu on jyrkempää rotkoa ja viimeksi mainittu loivempaa laaksoa. Rotko tunnetaan rehevästä kasvillisuudestaan. Rotkon pohjalla kulkee vesivirta, ja siellä on useita vesiputouksia. Dimosárin rotko on mahdollisesti saanut nimensä antiikin aikana tai bysanttilaisella ajalla sanasta dēmosarios, dimosários (), ’se joka hyödyntää/louhii julkisia alueita’, sillä alueella on ollut metallikaivoksia. Rotko on suosittu vaellusreitti, ja sitä on sanottu yhdeksi Kreikan kauneimmista. Reitti on pituudeltaan noin 10 kilometriä, ja saa alkunsa Petrokánalosta 954 metrin korkeudelta merenpinnasta laskettuna ja laskeutuu Kalliánoksen rannalle saaren itärannikolle. Vaellus kestää noin viisi tuntia. Rotkon länsipuolella kulkee Ágios Dimítrioksen rotko. Rotkojen välillä ovat Óchin huiput Boúmplia ja Tsigkathiá. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kárystos Luokka:Kreikan rotkot
Loúsioksen rotko

Loúsioksen rotko () on rotko Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Gortynían kunnassa Arkadian alueyksikössä. Rotkon pituus on noin 15 kilometriä ja seinämien korkeus suurimmillaan noin 300 metriä. Sen pohjalla virtaa Loúsios-joki. Rotkossa on useita luostareita, joihin kuuluvat muun muassa vanha ja uusi Filósofoksen luostari (Moní Filosófou) sekä Johannes Kastajan luostari (Moní Timíou Prodrómou), sekä vanhoja myllyjä ja kivisiä siltoja. Rotkon eteläpäässä sijaitsee antiikin Gortyksen kaupungin arkeologinen alue. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Gortynía Luokka:Kreikan rotkot
Roúpelin sola

Roúpelin sola (, ) on sola Kreikassa. Se sijaitsee Sintikín kunnassa Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella lähellä Bulgarian vastaista rajaa. Solaa pitkin kulkee Strymónas- eli Struma-joki. Solan pituus on noin kymmenen kilometriä. Se muodostuu, kun Strymónaksen reitti puristuu Bulgariasta Kreikan puolelle tullessaan solaksi lännenpuoleisen Kerkíni- eli Belasitsa-vuoren ja idänpuoleisen Ágkistro-vuoren väliin. Solan kautta kulkee tärkein valtatie Bulgarian ja Kreikan välillä. Sola on aina ollut strategisesti merkittävä, ja se muistetaan erityisesti toisen maailmansodan aikaisista tapahtumista vuonna 1941. Tuolloin sen kautta kulki Kreikan rakentama puolustuslinja, Metaxás- linja. Solassa sijaitsi linjaan kuulunut Roúpelin linnake, josta taisteltiin saksalaisia vastaan 6.–10. huhtikuuta 1941. == Lähteet == Luokka:Bulgarian ja Kreikan raja Luokka:Kreikan solat Luokka:Sintikí
Skirítidan metsä

Skirítidan metsä (, myös Δάσος Σκυρίτιδας, Dásos Skyrítidas) on metsä Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Trípolin kunnassa Maínalo-, Párnonas- ja Taÿ́getos-vuorien ympäröimällä alueella. Metsän pinta-ala on noin 40–50 neliökilometriä ja se sijaitsee noin 650– metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Evrótas-joki saa alkunsa seudulta. Seudun kyliä ovat Alepochóri, Kerasiá, Vlachokerasiá (Vlachokeraséa), Kollínes ja Kaltezés. Kerrotaan, että metsä koostui alun perin vanhoista tammista, ja oli lähes koskematon ja luonnontilainen Kreikan vapaussotaan vuoteen 1821 saakka, jolloin se tuhoutui. Tämän jälkeen aluetta käytettiin osaksi maanviljelyyn. Alueen uudelleenmetsittäminen alkoi vuonna 1910 ja laajamittaisemmin se toteutettiin vuodesta 1976. Metsityksessä on käytetty erityisesti mäntypuita ja kastanjoita. Alueella kulkee vaelluspolku, jonka pituus on noin 14 kilometriä. Vaellus kestää noin 6–8 tuntia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan metsät Luokka:Trípoli
Vyróksen rotko

Vyróksen rotko () on rotko Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Taÿ́getos-vuoren lounaisrinteessä Dytikí Mánin kunnassa Messenian alueyksikössä. Vyróksen rotkon kokonaispituus on 19 kilometriä. Antiikin aikana rotkossa kulki niin kutsuttu Kuninkaallinen tie Spartasta Kardamylen satamaan. Tie oli spartalaisille tärkeä messenialaissotien aikana. Rotkovaelluksen pituus on noin 12 kilometriä ja se vie noin 5,5 tuntia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dytikí Máni Luokka:Kreikan rotkot
Zirós

Zirós () tai Zíros (Ζίρος) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: * Zirós, kunta Prévezan alueyksikössä Epeiroksen alueella * Zirós, järvi Epeiroksen alueella * Zíros, kylä Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella
Blagoi Popov

Blagoi Simeonov Popov (; 22. marraskuuta 1902 Dren, Bulgaria – 28. syyskuuta 1968 Varna, Bulgaria) oli bulgarialainen kommunistiaktivisti ja Kominternin johtaja, joka oli yksi vastaajista yhdessä Georgi Dimitrovin ja Vasil Tanevin kanssa Saksan valtiopäivätalon tuhopolttoa koskevassa Leipzigin oikeudenkäynnissä. Oikeudenkäynnin jälkeen Popov muutti Moskovaan helmikuussa 1934. Vuonna 1937 Popov vangittin Stalinin vainoissa ja hän vietti 17 vuotta vankileirillä. Hänet rehabilitoitiin 1954, minkä jälkeen hän palasi Bulgariaan. Popov oli naimisissa Otto-Wille Kuusisen tyttären Riikan kanssa. == Lähteet == Luokka:Bulgarialaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Fourchambault

Fourchambault on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 8 kilometriä Neversin kaupungista länteen. == Historia == Fourchambaultin kaupunki perustettiin 5. toukokuuta 1855. Sen tarvitsema alue otettiin ympäröivistä Garchizyn, Marzyn ja Varennes-Vauzellesin kunnista. Syy uudelle kunnalle oli Georges Dufaudin ja Louis Boiguesin alueelle vuonna 1820 perustamassa takomossa. Takomon lisäksi rakennettiin myös masuuni, missä aloitettiin teräksen valmistus. Tämän terästehtaan nimi oli Société Boigues & Cie. Yritysten työntekijöille rakennettiin taloja, kauppoja ja kouluja. Tästä muodostui kylä, ja sitten myöhemmin itsenäinen kunta. Vuonna 1949 kaupunkiin perustettu Ateliers de construction de motocycles et d'automobiles (ACMA) aloitti vuonna 1950 Vespa (Piaggio) -skoottereiden valmistuksen. Tämä yritys toimi Fourchambaultissa vuoteen 1968 saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Wild Card

Wild Card on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintatrilleri, jonka on ohjannut Simon West ja käsikirjoittanut William Goldman. Sen pääosia esittävät Jason Statham, Michael Angarano, Milo Ventimiglia, Dominik Garcia-Lorido, Anne Heche ja Sofia Vergara. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat
Chandler Jones

Chandler James Jones (s. 27. helmikuuta 1990 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa Arizona Cardinalsia. Hänen pelipaikkansa on ulompi tukimies. Jones pelasi yliopistoaikana Syracusen yliopistossa vuodet 2009–2011. Hän pelasi Syracusessa 32 ottelua, joissa teki 147 taklausta ja kymmenen säkitystä. Lisäksi hän teki yhden syötönkatkon. New England Patriots varasi Jonesin vuoden 2012 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella varaustilaisuuden 21. pelaajana. Patriots ja Jones solmivat saman vuoden toukokuussa nelivuotisen tulokassopimuksen. Hän pelasi Patriotsissa neljä kautta, joissa pelasi 55 ottelua. Hän teki 211 taklausta, 36 säkitystä ja yhden syötönkatkon. Lisäksi hän voitti Super Bowlin vuonna 2014. Kauden 2015 jälkeen Jones valittiin Pro Bowliin. Maaliskuussa 2015 Jones kaupattiin Cardinalsiin. Maaliskuussa 2017 Jones ja Cardinals solmivat viisivuotisen jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli 82,5 miljoonaa dollaria. Hän on pelannut Arizonassa (tilanne 11. lokakuuta 2021) kuuden kauden aikana 74 ottelua, joissa on tehnyt 230 taklausta ja 66 säkitystä. Kausien 2017 ja 2019 jälkeen Jones on valittu sekä Pro Bowliin että All-Pro-joukkueeseen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt