EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Crystal Bradford

Crystal Bradford (s. 1. marraskuuta 1993 Detroit, MichiganThe Official Site of Chippewa Athletics Central Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Vuodet 2011–2015 Bradford pelasi Central Michigan Universityn joukkueessa. Vuonna 2013 hän kuului Yhdysvaltain kesäuniversiadien kultamitalijoukkueeseenhttp://www.mlive.com/chippewas/index.ssf/2015/04/los_angeles_sparks_draft_centr.html. Hyvät peliesitykset yliopistokentillä johtivat WNBA-seura Los Angeles Sparksin varaukseen koko tilaisuuden seitsemännellä vuorolla vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Bradford pelasi Sparksissa WNBA:ssa 15 ottelussa joista yhden avausviisikossa. Hänen ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen kirjautuivat 2,7 pistettä ja 1,3 levypalloa keskimäärin 9,4 minuutissa.WNBA WNBA-kautensa jälkeen Bradford pelasi loppuvuoden 2015 Brasiliassa Sampaion joukkueessa. 29. tammikuuta 2016 hänen uutisoitiin siirtyvän loppukaudeksi Suomen pääsarjan Vimpelin Vetoon.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=37022124 Helmikuussa hänet valittiin naisten Korisliigan kuukauden pelaajaksi.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=37891254 == Lähteet == * Crystal Bradford WNBA * Mollie Williams Biography The Official Site of Chippewa Athletics Central Michigan === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Above the Mind of Morbidity

Above the Mind of Morbidity on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore- yhtye Xysman ensimmäinen mini-LP. Se julkaistiin aluksi valkoisilla kansilla 50 kappaleen numeroituna painoksena, jota myytiin ainoastaan yhtyeen keikoilla. Kansitaide saatiin valmiiksi vasta myöhemmin ilmestyneeseen toiseen painokseen. Levyn materiaali on mukana myös bonuskappaleina Yeah-albumin vuonna 1993 julkaistulla CD-versiolla sekä kokoelmalla Yeah / First & Magical (2004). == Kappaleet == ;A-puoli # # # ;B-puoli # * # # == Kokoonpano == * Janitor Muurinen – laulu * Olli Nurminen – kitara * Vesa Iitti – basso * Teppo Pulli – rummut == Lähteet == *XYSMA: ABOVE THE MIND OF MORBIDITY Finnmusic. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1990 EP:t Luokka:Xysman albumit
Juhani Murto

Taavi Juhani Murto (9. toukokuuta 1935 Viipuri – 8. tammikuuta 2016 HelsinkiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 30.1.2016 s. C 15) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston fysikaalisen kemian dosentti 1965–1967 ja apulaisprofessori 1967–1989.Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918–2000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juhani Murron muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Käyttäjätunnuksella. Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kalle Kaakko-oja

Kalle Kaakko-oja (1. helmikuuta 1875 Kuru – 7. toukokuuta 1942 Tampere) oli suomalainen asioitsija ja kansanedustaja 1910–1914. Kalle Kaakko-ojan vanhemmat olivat torppari Eenok Kaakko-oja ja Miina Juusentytär. Hän oli torpparina Teiskossa 1900–1919 ja työskenteli asioitsijana Tampereella 1919–1942. Kaakko-oja valittiin eduskuntaan suomalaisen puolueen edustajaksi Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuosiksi 1910–1914. Hän toimi eduskunnan sivistysvaliokunnassa. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Leena Saijonmaa-Koulumies

Leena Enni Saijonmaa-Koulumies on suomalainen eläinlääkäri. Hän on eläinlääketieteen tohtori, PhD, dosentti ja pieneläinsairauksien erikoiseläinlääkäri. Hän on erikoistunut allergisten eläinten hoitoon ja on Suomen arvostetuimpia eläinlääkäreitä. Saijonmaa-Koulumies on opiskellut pianonsoittoa Sibelius-Akatemiassa mutta haki kuitenkin Eläinlääketieteelliseen korkeakouluun ja valmistui eläinlääkäriksi. Hän teki vuonna 2000 väitöskirjan Lontoon yliopiston Royal Veterinary Collegessa eläinten allergioihin liittyvistä ihotulehduksista Saijonmaa-Koulumies on Helsingin yliopiston dermatologian dosentti ja työskentelee yksityisellä eläinlääkäriasemalla. Saijonmaa-Koulumiehen sisar on laulaja Arja Saijonmaa. Leena on naimisissa toimittaja Jyrki Koulumiehen kanssa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Kopsa

Pekko (Pekka) Kopsa (26. elokuuta 1887 Jaakkima – 19. maaliskuuta 1969 Mikkeli) oli suomalainen liikemies ja kansanedustaja 1922–1929. Pekka Kopsan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Kopsa ja Regina Roininen. Hän työskenteli ensin maanviljelijänä ja puutavaraliikemiehenä Jaakkimassa vuoteen 1925, sitten leipomo- ja kahvilaliikkeen harjoittajana Lahdenpohjassa 1925–1939 ja 1941–1944. Vuosina 1945–1961 hän omisti matkustajakodin Pieksämäellä. Kopsa valittiin eduskuntaan maalaisliiton edustajaksi Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä vuosiksi 1922–1929. Hän toimi myös Jaakkiman kunnanvaltuuston ja Lahdenpohjan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana sekä Lahdenpohjan kauppalanhallituksen jäsenenä. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Jaakkiman kunnanvaltuutetut Luokka:Lahdenpohjan kauppalanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Kopsa

Kopsa tarkoittaa seuraavia asioita: * Kopsa, kylä Raahessa * Kopsa, kylä Muhoksella. ==Kopsa-nimisiä henkilöitä== * Michael Kopsa (s. 1956), kanadalainen näyttelijä * Pekka Kopsa (1887–1969), suomalainen liikemies ja kansanedustaja
Adolph Lindskog

Per Adolph Lindskog (4. joulukuuta 1751 Tukholma Ruotsi - 20\. kesäkuuta 1836 Pietarsaari) oli kauppaneuvos, laivanvarustaja ja tehtailija. Lindskogin vanhemmat olivat David Lindskog ja Sara Myhra, ja puoliso vuodesta 1781 Anna Catharina Malm (1762–1833), kauppias ja laivanvarustaja Maria Malmin tytär. Pietarsaareen Tukholmassa syntynyt Lindskog saapui ensimmäisen kerran kesällä 1775 laivan perämiehenä, jäi maihin ja ryhtyi Malmin sukuun kuuluneen Niclas Malmin omistaman kauppahuoneen palvelukseen. Laivuriksi ja porvariksi kaupunkiin hänet hyväksyttiin muutaman vuoden päästä, vuonna 1781 hän avioitui ensimmäisen työnantajansa tyttären kanssa. Laivanpäällikkönä Lindskog toimi vuoteen 1788 asti, mutta appensa kuoltua 1785 hän sai perintönä osuuksia kauppalaivoihin ja paneutui laivojen rakentamiseen ja varustamiseen. Täydet porvarioikeudet Lindskogille myönnettiin 1786. Hän rakennutti yhteensä kuusitoista alusta ja oli vuodesta 1796 osakkaana Pietarsaaren kauppiaiden yhteisessä telakassa. 1800-luvun alussa Lindskog hankki Ähtävältä sahan ja myöhemmin Pietarsaaren tupakkatehtaan osake-enemmistön. Hän kohosi liiketoimiensa ansiosta maakunnan varakkaimpien joukkoon ja muun muassa rakennutti Pietarsaaren ensimmäisen kivitalon, joka tunnetaan yhä Lindskogin talona. Kauppaneuvoksen arvonimen 1819 saanut Lindskog oli luovuttanut edellisenä vuonna liikkeensä hoidon poikansa Carl Salomonin hoitoon, vanhemman pojan Niclas Adolphin muutettua Tukholmaan 1810. Kummankaan pojan liiketoimet eivät kuitenkaan onnistuneet, Carl Salomonin hoitamina liiketoimet joutuivat vararikkoon 1842. Jo sitä ennen vuonna 1835 Carl Salomon Lindskogin kaupunkitalo oli tuhoutunut Pietarsaaren tulipalossa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Wille Särkkä

Wilhelm Gustaf (Wille Kustaa, W. K.) Särkkä (26. helmikuuta 1877 Suomenniemi – 18. huhtikuuta 1968 Lappeenranta) oli suomalainen maanviljeljä, kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja. Särkän vanhemmat olivat maanviljelijä Wille Särkkä ja Anna Sofia Kiesilä. Särkkä oli maanviljelijänä Suomenniemellä ja hän oli myös palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana. Särkkä oli kansanedustajana 1917–1929 ja 1930–1936 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Särkkä oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Hän oli Suomenniemen kunnanvaltuuston jäsenenä ja Suomenniemen kunnallislautakunnan esimiehenä. Särkkä kuului Paloapuyhdistysten jälleenvakuutusyhdistyksen johtokuntaan ja Suomi-yhtiön edustajistoon. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1933. Särkkä oli naimisissa vuodesta 1899 Amanda Loviisa Kurkelan kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Suomenniemen kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Aaro Jaskari

Aaron (Aaro) Jaskari (1. heinäkuuta 1880 Laihia – 28. heinäkuuta 1925 Karstula) oli suomalainen maanviljeljä ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja. Jaskarin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Jaskari ja Liisa Hyöty. Jaskari kävi kansakoulun. Hän oleskeli vuosina 1902–1905 Yhdysvalloissa kieltäydyttyään osallistumasta asevelvollisuuskutsuntoihin. Suomeen palattuaan hän oli tilanomistajana Karstulassa 1905–1925 ja hän oli myös vakuutusyhtiö Salaman tarkastajana. Jaskari oli kansanedustajana 1922–1925 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Jaskari kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Edistyspuolueen Eva Heikinheimo. Hän oli Karstulan kunnanvaltuuston jäsenenä ja Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä. Jaskari oli naimisissa vuodesta 1902 Olga Krookin kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Karstulan kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Þórey Edda Elísdóttir

Þórey Edda Elísdóttir (s. 30. kesäkuuta 1977 Reykjavik) on islantilainen seiväshyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan FH Hafnarfjörður -seuraa, ja on pituudeltaan 181 cm. Þórey sijoittui yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Turussa 1997. Hän karsiutui EM-kilpailujen loppukilpailusta 1998 sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui seuraavana vuonna yhdeksänneksi Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa, viidenneksi Göteborgin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja 13:nneksi Sevillan MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000. Þórey voitti NCAA:n yliopistomestaruuden 2001 Islannin halliennätyksellä 451. Edmontonin MM- kilpailuissa 2001 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445. Münchenin EM- kilpailuissa 2002 hän oli yhdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin MM-hallikilpailuissa ja jäi loppukilpailussa ilman tulosta Pariisin MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-hallikilpailuissa 2004. Þórey hyppäsi Islannin ulkorataennätyksen 460 Madridissa 17. heinäkuuta 2004. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004 tuloksella 455. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli samana vuonna seitsemäs ja 2005 kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin 2005 ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 sekä Pekingin olympialaisissa 2008. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä Seiväshyppy 460 Madrid 17. heinäkuuta 2004 === Sisäradat === Laji Tulos Paikka Päivä Seiväshyppy 451 Fayetteville 10. maaliskuuta 2001 == Lähteet == Luokka:Islantilaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinö Joensuu

Väinö Mikael Joensuu (13. elokuuta 1894 Viipuri – 16. elokuuta 1973) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, suomentaja ja pakinoitsija. Joensuun vanhemmat olivat talonomistaja Salomon Joensuu ja Paulina Laurila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1912 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja maisteriksi 1923. Joensuu oli sanomalehti Karjalan ulkomaan osaston toimittajana 1917–1919, Uuden Suomen toimittajana 1919–1931, Ilta-Sanomien toimittajana 1932–1950 sekä Sanomalehtimiehen toimittajana vuodesta 1947. Hän toimi myös Karjalan Helsingin-kirjeenvaihtajana 1920–1939 ja oli venäjänkielen opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Joensuu oli Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1926 ja Suomalais-latvialaisen yhdistyksen sihteerinä 1928–1936. Joensuu kirjoitti Ilta-Sanomiin pakinoita nimimerkillä Mikko. Aikalaiskirja 1934 (Projekt Runeberg) Joensuu oli naimisissa vuodesta 1938 Kyllikki Vasan (Waldstedt) kanssa. Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) == Teoksia == * Kirjapainoja ja sanomalehtiä : piirteitä Europan kirjapainojen ja sanomalehtien lapsuusvuosilta. Helsinki 1937 * Euroopan sanomalehdistön synnystä : esitelmä Turun yliopiston sanomalehtimieskursseilla 6.VII.1939. Helsinki 1939 * Helsingin sanomalehtimiesyhdistys 1920-1940 – Helsingfors journalistförening r.y. 1920-1940 : katsaus yhdistyksen syntyyn ja toimintaan. Helsinki 1942 == Suomennoksia == * S. A. Malsagov : Helvetti Vienanmeressä : neuvostovankila kaukaisessa pohjolassa. WSOY 1926 * Boris Cederholm : Punainen painajainen : kuvia ja kokemuksia Neuvostomaasta. WSOY 1929 * A. Novikov-Priboi : Tsushima : Venäjän laivaston tuho Tsushiman saaren luona v. 1905 mukanaolleen kertomana ; venäläisen alkuteoksen suppeammasta painoksesta suomentanut Väinö Joensuu. WSOY 1937 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Väinö Joensuun lehtiartikkeleita: * Kirjapainoja ja sanomalehtiä I. Piirteitä Euroopan kirjapainojen ja sanomalehtien lapsuusvuosilta, Helsingin Sanomat, 07.06.1937, nro 150, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kirjapainoja ja sanomalehtiä II. Piirteitä Euroopan kirjapainojen ja sanomalehtien lapsuusvuosilta, Helsingin Sanomat, 08.06.1937, nro 151, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Moskovan-lähetystöä vihkimässä I. Näkymiä ja kuulumia Leningradissa, Helsingin Sanomat, 10.12.1938, nro 333, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Moskovan-lähetystöä vihkimässä II. Lisää Leningradista ja Moskovasta, Helsingin Sanomat, 11.12.1938, nro 334, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Uusia paljastuksia Dogger- matalikon välikohtauksesta. Kun juopunut laivasto näki harhanäkyjä Pohjanmerellä, Helsingin Sanomat, 27.02.1939, nro 56, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Jyrjövä

Jyrjövä () on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla viitisen kilometriä Kapriosta pohjoiseen. Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Jyrjövä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli ortodoksien rinnalle muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Jääskestä. 1700-luvun alusta lähtien Jyrjövä kuului Vornaisin kartanoon, jonka omistajat siirsivät seudulle venäläisiä talonpoikia. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui venäläisten ohella 43 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan, mutta kävivät kirkossa mieluummin lähempänä Kapriossa. Jyrjövässä oli vuonna 1731 rakennettu tsasouna. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Maanviljelyn lisäksi asukkaat työskentelivät Hatapusan paperitehtaalla ja kyytimiehinä kaupungeissa. Lapset kävivät koulua Kostlovassa. Venäjän vallankumouksen jälkeen Jyrjövä kuului aluksi Sirkkovan ja myöhemmin Kaprion kyläneuvostoon. Kylä hävisi toisen maailmansodan aikana tai sen jälkeen. Nykyään paikalla on puutarhapalstojen ympäröimien omakotitalojen muodostama huvila-asutus. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 48 henkeä. Jyrjövän ja Sirkkovan tienoille suunnitellaan laskettelukeskusta. ==Lähteet== Luokka:Kaprion kylät Luokka:Lomonosovin piiri
Cirkelbroen

Cirkelbroen ("Ympyräsilta") on Kööpenhaminassa sijaitseva kevyen liikenteen silta, joka ylittää Christianshavnin kanavan. Silta avattiin elokuussa 2015 ja sen on suunnitellut tanskalais-islantilainen taiteilija Olafur Eliasson. Silta on rakenteeltaan ainutlaatuinen. Se koostuu viidestä ympyränmuotoisesta tasosta, jotka ovat yhteydessä toisiinsa. Jokaisen tason keskellä on masto ja köysistö, jolloin silta muistuttaa aikoinaan alueen satamassa olleista purjelaivoista.Kööpenhaminan matkailusivut == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan sillat Luokka:Kööpenhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kevyen liikenteen sillat
Tripla (televisio-ohjelma)

Tripla on syksyllä 2015 esitetty viihdeohjelma, jossa 12 näyttelijää tekivät koko viikon ajan sketsejä heille annetuista teemoista. Juontajana toimi Niko Kivelä. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 4. lokakuuta 2015. == Joukkueet == === Arses === * Samuli Niittymäki * Santtu Karvonen * Anna-Riikka Rajanen * Eero Ritala === Quattro Sketsioni === * Paavo Kinnunen * Lotta Kaihua * Ylermi Rajamaa * Pihla Penttinen === Ryllinki === * Sonja Kuittinen * Joonas Kääriäinen * Miila Virtanen * Antti Heikkinen === Hankaloittaja === * Remu Aaltonen * Sara Sieppi * Jethro Rostedt * Jari Isometsä * Sebastian Tynkkynen * Juno * Susanna Tanni * Anna Abreu * Uniikki * Irina == Jakson teema ja katsojaluvut == Jakso Esityspäivä Teema Katsojaluvut 1 4. lokakuuta 2015 rikos 295 000 2 11. lokakuuta 2015 nostalgia 156 000 3 18. lokakuuta 2015 ajankohta 190 000 4 25. lokakuuta 2015 musiikki 144 000 5 1. marraskuuta 2015 hahmot 132 000 6 8. marraskuuta 2015 urheilu 109 000 7 15. marraskuuta 2015 taide 133 000 8 22. marraskuuta 2015 historia 95 000 9 29. marraskuuta 2015 rakkaus 122 000 10 13. joulukuuta 2015 spektaakkeli 104 000 == Aiheesta muualla == *Triplan Facebook-sivut == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset sketsisarjat Luokka:Viihdeohjelmat Luokka:Nelosen televisio-ohjelmat
Koskikatu (Joensuu)

280px|thumb|Carelicum Joensuun torin nurkalta talvipäivänä kuvattuna. Koskikatu on itä-länsisuuntainen katu Joensuun keskustassa. Se johtaa Elielinkujan päästä, Rantakadulta Länsikadulle. Katu jatkuu Yliopistokatuna kohti Linnunlahtea ja Noljakkaa. Nimensä se on saanut sijaintinsa mukaan Pielisjoen koskista. ==Kadun varren rakennuksia== Koskikadun varrella on eteläpuolella, joelta päin alkaen: *Taitokortteli ja Mustosen talo (1870) * Tavaratalo Carlson * Carelicum ja entinen Pohjois-Karjalan museo Hilma, jossa toimi myös Mukulakatu. Rakennus valmistui Pohjois-Karjalan Säästöpankin taloksi (Esa Malmivaara, 1985), 1990-luvulla kaupunki osti sen virastoja ja vuoteen 2023 toiminutta museota varten.. * Joensuun kaupunginteatterin pienen näyttämön väistötila Carelicumin entisessä auditoriossa (2024-) * ravintola Mayhem (2024-) * Kekäleen talo (1970) * Osuuspankin asuin- ja liiketalo (2015); ennen paikalla Oma-Avun talo (1955), tunnettiin pizzeria Veronan talona. * pysäköintialue (Koulukadun kulma) * Pullapuoti * Joensuun kaupunginkirjasto (Tuomo Siitonen, 1992) * Useita asuinkerrostaloja Koskikadun varrella on pohjoispuolella, joelta päin alkaen: * Vapaudenpuisto * Joensuun tori * Torin Helmi, liike- ja asuintalo, työvoimatoimisto (2003) * Taidekeskus Ahjo ja Taidemuseo (Theodor Decker, 1894) * Joensuun lyseon lukion talo (1956), entinen tyttölyseo. Lyseon lukio muutti Tiedepuistoon 2021. Näyttämö- teatteri 2021-, Kirjan talo eli kirjailijayhdistys Ukrin toimitila 2024-. . Mukulakaupunki. https://www.karjalainen.fi/paikalliset/8065178 * Joensuun lyseon peruskoulu (Lahdelma & Mahlamäki, 2007) * Urheilutalo (Unto Tupala, 1962) * Ystävyydenpuisto Poikkikatuja ovat joelta päin luettuna Torikatu, Kauppakatu, joka on myös kävelykatu, Kirkkokatu, Koulukatu, Kalevankatu, Merimiehenkatu ja Sepänkatu. ==Toriparkki== Lokakuussa 2018 avatun Toriparkin sisään- ja ulostuloväylät ovat Koskikadulla Mustosen kadun kohdalla. ==Liikennevalot== Liikennevalot ovat Rantakadun ja Koulukadun risteyksissä. Koulukatu on etuajo-oikeutettu katu. Syksyllä 2024 Länsikadun risteykseen, jossa oli liikennevalot, valmistui liikenneympyrä. ==Pyörätiet== Kadun pohjoislaidalla kulkee koko matkalla pyörätie. Eteläpuolella pyörätie on merkitty vain kahden korttelin matkalle eli Merimiehenkadun ja Länsikadun välille. ==Lähteet== Luokka: Joensuun kadut
Pienlehti

Pienlehti on usein niukoilla resursseilla sekä vapaaehtoistyönä tehty mielipide-, kulttuuri- tai tiedeaiheinen julkaisu, jonka kustantajana toimii usein valtion tukema yleishyödyllinen yhteisö. Pienlehtiin lukeutuvat muun muassa seurojen, järjestöjen, yhdistysten kuin muiden vastaavien organisaatioiden tuottamat julkaisut. Pienlehdiksi voidaan lukea jopa blogityyppisiä verkkojulkaisuja, vaikka yleensä lehden tulisi ilmestyä säännöllisesti ja sisältää edes jollain tasolla toimitettua, suunniteltua sisältöä. Suomessa ilmestyy tällä hetkellä yli 300 pienlehteä, joiden lukijoiden määrä liikkuu sadoissa tuhansissa. Niiden määrästä ei ole tarkkaa tilastoa, sillä niitä ei luokitella virallisesti omaksi lajityypikseen. Monissa pienlehdissä vaikuttavat aktiivisesti muun muassa järjestöihmiset, kansalaisvaikuttajat ja omien alojensa asiantuntijat, jotka kokevat alati lisääntyvän lehtimainonnan ja -markkinoinnin uhkana sananvapaudelle, uskottavuudelle sekä ammattitaidon osoittamiselle. Näiden järjestöjen aktivistit ovat sitä mieltä, että lehtimainonta sitoo lehden lisäksi myös sen toimittajatkin seisomaan mainostajan ja tämän mahdollisesti kyseenalaisen tai epäeettisen ideologian takana. Vaikka pienlehdessä mainostaminen olisi edullista, se ei usein ole kannattavaa, sillä yksittäisen lehden levikki on pieni. Viestinnän dosentti Sinikka Sassi määrittelikin pienlehdistöä koskevassa tutkimuksessaan pienlehdet ei-kaupallisiksi ja mainostuloista riippumattomiksi lehdiksi. Sarjakuvapuolella pienlehti-käsitteellä tarkoitetaan yksittäisten tekijöiden kokoamia pieniä sarjakuvalehtiä. == Katso myös == * Fanzine == Lähteet == *Käkelä-Rantalainen, Riikka: Pienlehti syntyy pilvessä - Pienlehden etätoimituksen työprosessi ja -välineet *Pienen lehden voimaa *Alatalo Eliisa 2010: Pienlehtien toimituskulttuuri (2010) *Hotokka, Päivi: Ponikavereita ja muita sisäpiirin juttuja (2005) Luokka:Kulttuurilehdet
Kuusijärvi

Kuusijärvi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Järviä == * Kuusijärvi, järvi Keuruulla * Kuusijärvi, järvi Kurussa * Kuusijärvi, järvi Orivedellä * Kuusijärvi, järvi Parkanossa * Kuusijärvi, järvi Pieksämäellä * Kuusijärvi, järvi Posiolla * Kuusijärvi, järvi Vantaalla * Kuusijärvi, järvi Ylitorniolla * Alainen Kuusijärvi, järvi Virtain Kuusijärvenperällä * Yläinen Kuusijärvi, järvi Virtain Kuusijärvenperällä == Henkilöitä == * Pauli Kuusijärvi (s. 1986), jalkapalloilija == Katso myös == * Kuusijärven rautatieasema Kalixin kunnassa Ruotsissa * Kuusjärvi Luokka:Järvien täsmennyssivut
Michal Krčmář

Michal Krčmář tarkoittaa seuraavia: * Michal Krčmář (s. 1990), tšekkiläissyntyinen balettitanssija * Michal Krčmář (s. 1991), tšekkiläinen ampumahiihtäjä
Leonora Christina Ulfeldt

Leonora Christina Ulfeldt (8. heinäkuuta 1621 – 16. maaliskuuta 1698) oli Schleswig-Holsteinin kreivitär, Tanskan ja Norjan kuningas Kristian IV:n ja tämän morganaattisen vaimon Kirsten Munkin (1598–1658) tytär. Hänellä oli yksitoista sisarusta. Hän toimi kuuden sisarensa Schleswig-Holsteinin kreivitär Anna Cathrinen, Sophie Elisabethin, Elisabeth Augusten, Christianen, Hedwigin ja Dorothea Elisabethin kanssa kuningashuoneen ensimmäisinä naisina uuden kruununprinsessa Sofian Amalian tuloon vuonna 1643 asti. Hän avioitui vuonna 1636 kreivi Corfitz Ulfeldtin (1606–1664) kanssa ja heille syntyi vuosina 1637-1651 kymmenen lasta. Sisartensa puolisoitten kanssa muodostettu ns. Svogerpartiet eli 'Vävypuolue' kasvatti valtaansa vuoteen 1651 asti. Aviomies kreivi Corfitz Ulfeldtin jouduttua epäsuosoon vuonna 1651 (hänen huhuttiin olleen yhteydessä kuningasperheen myrkyttämiseen), vaimo seurasi häntä Amsterdamiin ja Tukholmaan. Heistä tuli pakolaisia, jotka usein vaelsivat paikasta toiseen vältelläkseen kiinnijoutumista. Leonora vietti toisinaan viikkoja mieheksi naamioituneena, kerran torjuen tanskalaisten ​​takaa-aja aseella uhaten ja toisen kerran hän joutui torjumaan ihastunutta baarityttöä. Leonora osallistui omasta halustaan miehensä Ulfeldtin maanpakoon ja matkoille, kun tämä harjoitti juonittelua Tanskan vihollisten kanssa muutaman vuoden ajan toivoen joko palaavansa takaisin Kööpenhaminaan valtaan tai nöyryyttääkseen siellä olevia vallanpitäjiä. Huolimatta siitä, että Corfitz Ulfeldt sai Sölvesborgin kreivin arvon Ruotsissa palkkiona Tanskan vastaisesta toiminnasta, hänet todettiin syylliseksi kaksinkertaiseen maanpetokseen ja vuonna 1659 hänet vangittiin. Leonora puolusti miestään julkisesti. He pakenivat erikseen Kööpenhaminaan, jossa Corfitz Ulfeldt pidätettiin, ja Leonora seurasi miestään tämän ankaran vankeustuomioon Hammershusin linnassa Bornholmin saarella vuosina 1660–1661, kunnes he lunastivat itsensä luovuttamalla suurimman osan omaisuudestaan. Kun tanskalaiset etsivät Ulfeldtiä jälleen maanpetoksesta, Leonora Christina matkusti Englantiin pyytämään kuningas Kaarle II:lta takaisin rahat, jotka hänen miehensä oli lainannut tälle kuninkaan maanpaon aikana. Kuningas maksoi velkansa toivottamalla kreivittären (serkkunsa) tervetulleeksi pöytäänsä, jonka jälkeen hän antoi pidättää Leonoran, kun tämä nousi alukseen lähteäkseen Englannista, minkä jälkeen Kaarle II luovutti hänet Tanskalle vuonna 1663. Leonora oli vangittuna 22 vuotta Kööpenhaminan linnassa olleessa sinisessä tornissa (Blåtårn), jonne hänen velipuolensa kuningas Frederik III oli passittanut vuonna 1663, ja jota tuomiota jatkoi tämän leskikuningatar Sophia Amalie aina kuolemaansa vuoteen 1685 asti. Vankilassa hän kirjoitti omaelämäkertansa Jammers Minden, joka kuuluu nykyään Tanskan kulttuurikaanoniin.Tanskan matkailusivut == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1621 syntyneet Luokka:Vuonna 1698 kuolleet
Michal Krčmář (balettitanssija)

Michal Krčmář (s. 13. kesäkuuta 1990 Praha, TšekkoslovakiaMichal Krčmářin kotisivu ) on tšekkiläissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen kansallisbaletissa tähtitanssijana. Hän on kuulunut Kansallisbaletin balettikuntaan vuodesta 2011. Suomen Kulttuurirahasto myönsi hänelle vuonna 2016 Edvard Fazer -palkinnon. Perusteluissa mainittiin Krčmářin huikea tekniikka ja syvällinen taiteellinen tulkinta. Lisäksi hän on ollut kannustava työtoveri ja mentoroinut uransa alussa olevia tanssijoilta. Krčmář on opiskellut Prahan tanssikonservatoriossa 2001–2009 ja osallistunut Daria Klimentovan mestarikurssille Prahassa 2006. Suomessa hän sai tähtitanssijan tittelin 2015. Hän on tehnyt vierailuja muun muassa Japaniin, Venäjälle ja Kolumbiaan sekä kotimaansa Prahan valtionoopperan balettiin 2012.Tanssijat, Kansallisbaletti Ennen kiinnitystään Kansallisoopperan balettiin hän on työskennellyt solistitanssijana Böömin baletissa ja Prahan valtionoopperan baletissa.Dance.info == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Michal Krčmárin kotisivu Luokka:Tšekkiläiset henkilöt Luokka:Balettitanssijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino A. Jussila

Eino Artturi Jussila (15. kesäkuuta 1900 Messukylä – 10. syyskuuta 1964Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 12.9.1964, HS Aikakone. Viitattu 16.8.2018.) oli suomalainen diplomi-insinööri ja rehtori. Jussilan vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Jussila ja Vilhelmiina Jussila, Hän pääsi ylioppilaaksi 1919 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1925. Jussila teki opintomatkat Yhdysvaltoihin 1928–1930 ja Englantiin 1933 sekä 1935. Jussila toimi Puuteknillisen tutkimuslaitoksen osastoinsinöörinä 1930–1938 ja hän oli Suomen sahateollisuuskoulun rehtorina vuodesta 1938 alkaen. Jussila oli myös Suomen sahateollisuusmiesten yhdistyksen johtokunnan jäsen vuodesta 1939 alkaen. Kuka kukn on 1954 (Projekt Runeberg) == Teoksia == * Sahatavaran sinistyminen matkalla vientisatamasta tuontisatamaan. Julkaisu / Puutekniikan tutkimuksen kannatusyhdistys n:o 3. Helsinki 1932 * Sahatavaran lajittelu. Julkaisu / Puutekniikan tutkimuksen kannatusyhdistys n:o 19. Helsinki 1936 * Sahatavaran käyttö ja laatuvaatimukset ostajamaissa 4, Iso-Britannia ja Irlanti. Julkaisu / Puutekniikan tutkimuksen kannatusyhdistys n:o 26. Helsinki 1937 * Sahatavaran kaupallinen lajittelu Suomessa teoksessa Metsätieteellisten tutkimuslaitosten liiton puuntutkimuskomitean kokouksissa elokuun 4-7 päivinä 1938 pidetyt esitelmät. Teknillisiä tiedonantoja / Puutekniikan tutkimuksen kannatusyhdistys r.y. n:o 9. Helsinki 1938 * Sahateollisuuskoulu 1921-1946. Sahateollisuuskoulu, Kotka 1947 == Kirjallisuutta == * Ritva Varis : Sahakoulusta ammattikorkeaan 1921 - 2005. Kymenlaakson ammattikorkeakoulun julkaisuja. Sarja A. Oppimateriaali Nro 8. Kotka 2005 ISBN 9525214613 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Voi hyvin

Voi hyvin on A-Lehtien kustantama henkiseen hyvinvointiin keskittynyt aikakauslehti. Lehti sisältää muun muassa onnellisen ja terveellisen elämäntavan asiantuntijoiden kertomuksia, mielen ja kehon kunnossapitoa sekä elämästä nauttimista. Lehti ilmestyy 10 kertaa vuodessa. Lehden päätoimittaja on Riitta Nykänen. == Lähteet == * http://www.voihyvin.fi/lehti Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Kaisu Weckman

Kaisa (Kaisu) Maria Weckman, o. s. Niittynen (27. heinäkuuta 1921 Tampere – 17. heinäkuuta 1998 Tampere) oli suomalainen Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja ja Kansaneläkelaitoksen johtaja. Weckmanin vanhemmat olivat metallityömies Herman Niittynen ja Maria Vilhelmiina Mäensivu. Hän kävi kansakoulun ja Tampereen tyttöjen ammattikoulun. Weckman työskenteli vaatetustyöläisenä Tampereella 1939–1949 ja hän oli Tampereen Pukutehtaan pääluottamusmiehenä 1949–1966. Kansanedustajakautensa jälkeen Weckman oli Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäsenenä ja johtajana vuoden 1976 alusta lähtien. Weckman oli kansanedustajana 1966–1976 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän siirtyi Kansaneläkelaitosen johtajaksi tammikuun lopussa 1976 kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Ulla-Leena Alppi. Weckman oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1968 presidentinvaaleissa ja hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1968. Hän oli myös Suomen kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1963 ja Tekstiili- ja vaatetustyöväen liiton liittovaltuuston varapuheenjohtaja. Kaisu Weckman oli naimisissa vuodesta 1944 varastonhoitaja Gunnar Leo Weckmanin kanssa. Vuonna 1948 he saivat tyttölapsen. Kuka kukin on 1978 (Projekt Runeberg) == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Pankkala

Pankkala () on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla noin 7 kilometriä Kapriosta koilliseen. Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Pankkala (ven. Kostivtsovo) mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Sen asukkaat harjoittivat raudan tuotantoa. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Suomesta. 1700-luvun alusta lähtien Pankkala kuului Vornaisin kartanoon. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui 149 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Vielä myöhemminkin Pankkala mainitaan yksinomaan suomalaisena kylänä. Toisen tiedon mukaan sen ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Vuonna 1909 kylään avattiin semstvon koulu. Venäjän sisällissodan aikana Pankkalassa oli Inkerin rykmentin päämaja, jossa käyttiin neuvotteluja valkoisia joukkoja komentaneen Aleksandr Rodzjankon kanssa. Sen jälkeen Pankkala kuului Kostlovan ja Klopitsan kyläneuvostoihin. Kylä tuhoutui toisessa maailmansodassa. ==Lähteet== Luokka:Kaprion kylät Luokka:Lomonosovin piiri
Sur ma route

”Sur ma route” on ranskalaisen artistin Black M:n kappale, joka julkaistiin hänen debyyttialbumiltaan Les yeux plus gros que le monde (2014). Ranskan singlelistalla kappale oli kymmenen parhaan joukossa 18 viikkoa, joista neljä listan kärjessä, ja lisäksi se nousi kymmenen parhaan joukkoon Belgiassa ja sijalle 40 Sveitsissä. Single myi Ranskassa kultaa ja Belgiassa platinaa. ==Listasijoitukset== Lista (2014-16) Paras Sijoitus Belgia (Flanderi) 5 Belgia (Vallonia) 2 Ranska) 1 Sveitsi 40 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Ranskalaiset musiikkikappaleet Luokka:Ranskan singlelistan ykköset
Mauri Perkonoja

Maurits (Mauri) Arvi Perkonoja (31. elokuuta 1902 Paimio – 29. kesäkuuta 1994 Paimio) oli suomalainen kirvesmies ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja. Perkonojan vanhemmat olivat torppari Juho Wiktor Perkonoja ja Iida Sofia Lindholm. Hän kävi kansakoulun ja vuonna 1928 Työväen akatemian. Perkonoja oli maataloustöissä vuoteen 1930 saakka ja sen jälkeen hän oli rakennustöissä kirvesmiehenä. Perkonoja oli kansanedustajana 1947–1951 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan SKDL:n Vihtori Metsärannan tilalle. Perkonoja oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Paimion kunnallislautakunnan ja kunnanhallituksen jäsenenä ja hän toimi Paimion kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän toimi myös Maalaiskuntien liiton tilintarkastajana. == Teoksia == * Lauluja vanhaan tapaan. Tekijä, Paimio 1973 * Paimiolaisia kaskuja ja juttuja ; toim. Mauri Perkonoja. Paimio 1974 == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Paimion kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Royal Copenhagen

Royal Copenhagen, virallisesti Den Kongelige Porcelænsfabrik, on Tanskan kuninkaallisen perheen vuonna 1775 perustama posliinitehdas, joka on vuodesta 2013 kuulunut suomalaisen Fiskars Oyj:n omistukseen.Fiskars ostaa tanskalaisen posliiniyhtiön Royal Copenhagenin, Helsingin Sanomat 12.12.2012. Viitattu 30.1.2016. Royal Copenhagen on erikoistunut käsinmaalattujen posliiniastioiden valmistukseen. Yrityksen kuuluisimpia astiastoja on Flora Danica, joka valittiin vuonna 2006 Tanskan kulttuurikaanoniin yhtenä 12:sta muotoilun ja taidekäsityön edustajana. Yrityksen tuotteita valmistetaan Tanskan ohella Thaimaassa, joka on lähellä yrityksen yhtä päämarkkina-aluetta Japania. Vuonna 2011 Royal Copenhagenilla oli 650 työntekijää lähinnä Tanskassa, Japanissa ja Thaimaassa, ja liikevaihtoa noin 66 miljoonaa euroa. Omia myymälöitä sillä oli 12 ja lisäksi 117 shop-in-shopia Tanskassa, Aasiassa, Saksassa ja Yhdysvalloissa.Fiskars ostaa Royal Copenhagenin – luo vahvan valikoiman johtavia pohjoismaisia design-brändejä , Fiskars Oyj, pörssitiedote 12.12.2012. Viitattu 30.1.2016. == Kuvia == File:CopenhagenPorcelainFactory.jpg|Royal Copenhagenin tehtaat Kööpenhaminassa. File:Blaa riflet.JPEG|Yritys on erikoistunut käsinmaalattuihin posliiniastioihin. File:København 2013 (34).JPG|Flora Danica -astiasto valittiin Tanskan kulttuurikaanoniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset yritykset Luokka:Sisustusalan tuotemerkit Luokka:Fiskars
Vihtori Metsäranta

Vihtori Villehard Metsäranta (8. marraskuuta 1880 Laitila – 20. marraskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja. Metsärannan vanhemmat olivat sorvari Johan Viktor Virtanen ja Eeva Kustaava Lindgren. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston. Metsäranta oli muuraus- ja sorvaustöissä sekä toimi maanviljelijänä Laitilassa. Metsäranta oli kansanedustajana 1945–1947 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Mauri Perkonoja. Hän oli Laitilan kunnallislautakunnan ja kunnanvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Vakka-Suomen osuusliikkeen hallintoneuvoston puheenjohtajana. Metsäranta oli naimisissa vuodesta 1910 Sesilia Lyydia Niileksen kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Laitilan kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Jalmari Kulmala

Jalmari Konstantin Kulmala (1. maaliskuuta 1899 Tammela – 7. toukokuuta 1986 Salo) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1945–1948. Maanalaisessa kommunistisessa liikkeessä vaikuttanut Kulmala oli 1930–1940-luvuilla kahdesti vankilassa poliittisen toimintansa vuoksi. == Elämä == Tammelan Kalliossa syntyneen Jalmari Kulmalan vanhemmat olivat talollinen Kaarle Kulmala (1861-1925) ja Serafia Enqvist (1857-1937). Vuonna 1909 perhe muutti Kuusjoen Kuttilaan, jossa hän kävi kansakoulun ja teki maatöitä kotitilallaan. Sisällissodan aikana Kulmala taisteli punakaartissa ja oli sodan jälkeen vangittuna. Myöhemmin hän työskenteli muurarina Kuusjoella, kunnes lähti radanrakennustöihin Kanadaan 1924. Vuosikymmenen lopussa Kulmala palasi kotimaahan ja oli muurarina Uskelan Mököisessä. Suomeen palattuaan Kulmala lähti maanalaisen kommunistisen liikkeen toimintaan. Vuonna 1929 hän kuului viranomaisten lakkauttaman Salon Nuorten Työläisten Opintoyhdistyksen johtokuntaan ja oli seuraavana keväänä perustamassa kielletyn Suomen kommunistisen nuorisoliiton paikalliskomiteaa. Kulmala vangittiin kesällä 1930 ja hän sai kahden vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Laittomaan järjestöön kuulumisen ohella Kulmalan katsottiin levittäneen kiihotuskirjallisuutta. Vapauduttuaan 1933 hän työskenteli jälleen muurarina Salossa. Talvi- ja jatkosodan ajan Kulmala oli turvasäilössä. Kulmala valittiin eduskuntaan 1945. Hän oli presidentin valitsijamiehenä 1956 ja 1962 presidentinvaaleissa. Kulmala oli myös Salon kauppalan- ja kaupunginhallituksen jäsen ja hän toimi Salon kauppalanvaltuuston ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. == Perhe == Jalmari Kulmalan ensimmäinen puoliso oli kuusjokilainen Hilma Maria Saarnio (1899-1949), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1921. Leskeksi jäätyään Kulmala meni vuonna 1951 naimisiin halikkolaisen Elsa Sofia Johanssonin (ent. Louhosto, s. 1896) kanssa. Kansanedustaja Kalle Kulmala oli hänen veljensä. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Salon kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Breiðablik UBK

Breiðablik UBK on urheiluseura Islannin Kópavogurin kaupungista. Seuralla on toimintaa yleisurheilussa, karatessa, jalkapallossa, painonnostossa, koripallossa, hiihdossa, uinnissa, taekwondossa ja shakissa. Sekä miesten että naisten jalkapalloseura pelaa korkeimmalla sarjatasolla. Sekä miesten että naisten koripalloseura pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Seura on Islannin suurin urheiluseura: sillä on 3 500 jäsentä, joista 1 300 on aktiivisia. Seura on perustettu vuonna 1950. Seuran nimi juontuu norjalaisesta mytologiasta, jossa Breiðablik on Balderin kotipaikka. Seuran kannattajia kutsutaan nimellä blikar, joka tarkoittaa loistavaa tai välkkyvää. ==Jalkapallo== Miesten jalkapalloseura pelaa Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa. Vuonna 2010 seura voitti toistaiseksi ainoansa Islannin-mestaruuden. Toisena seura on ollut vuosina 2012 ja 2015. Islannin cupin seura on voittanut vuonna 2009. Islannin liigacupin Breiðablik on voittanut 2013 ja 2015. Naisten seurajoukkue on voittanut Islannin pääsarjan kuusitoista kertaa. Islannin cupin se on voittanut kymmenen kertaa. Se on pelannut useana vuonna naisten mestarien liigassa. Parhaimmillaan se on päässyt puolivälieriin kaudella 2006-2007, jolloin se hävisi Arsenalille yhteismaalein 9–1. ==Koripallo== Breiðablikin koripallojaiston ,iesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2015–2016 Islannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Se on voittanut toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden viidesti (1976, 1992, 1995, 2001 ja 2008). Naisten edustusjoukkue pelaa kaudella 2015–2016 myös toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Islannin mestaruuden naiset ovat voittaneet kertaalleen kaudella 2004–2005. Toiseksi korkeimman sarjatason seura on voittanut 1994, 2005 ja 2014. ==Muut lajit== Jalkapallon ja koripallon lisäksi Breiðablikilla on toimintaa yleisurheilussa, karatessa, painonnostossa, hiihdossa, uinnissa, taekwondossa ja shakissa. ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1950 perustetut urheiluseurat Luokka:Kópavogur
Marie Gudme Leth

Marie Christine Mathea Gudme Leth (5. lokakuuta 1895 Århus – 17. joulukuuta 1997 Fredriksberg) oli tanskalainen taidekäsityöläinen, joka tunnetaan Tanskaan kankaanpainannan edelläkävijänä. Hänen elämäntyönsä valittiin vuonna 2006 osaksi Tanskan kulttuurikaanonia. Marie Gudme Leth syntyi århusilaisen tieinsinöörin tyttäreksi. 18-vuotiaana hän muutti Kööpenhaminaan opiskelemaan naisille tarkoitettuun piirustus- ja taideteollisuuskouluun. Hän jatkoi opintoja Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa. Vuodet 1921–1924 hän vietti sisarensa luona Jaavalla, jossa hän tutustui muun muassa perinteiseen batiikkitekniikkaan. Palattuaan Tanskaan Leth ryhtyi tutkimaan painolaattojen käyttöä kankaanpainannassa. Hän lähti vuonna 1930 opiskelemaan kankaanpainantaa Frankfurt-am-Mainiin Saksaan ja palasi sinne vielä 1934 opiskellakseen silkkipainatusta, jonka kehittäjä hänestä sitten tuli. Vuonna 1935 hän oli yksi puuvillakankaiden painatukseen erikoistuneen yrityksen Dansk Kattuntrykkeri perustajista, ja vuonna 1940 hän perusti oman suunnittelustudion. Samalla hän myös opetti kankaanpainantaa. Marie Gudme Leth palkittiin muun muassa Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 ja Milanon triennalessa 1951. Hän kuoli 102 vuoden iässä 1997. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marie Gudme Lethin elämäntyötä ja kangasmalleja Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet tanskalaiset Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Tanskalaiset käsityöläiset Luokka:Tanskalaiset muotoilijat
Namasteri

Namasteri (myös Monasteri, ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen varrella 8 kilometriä Niisnovasta etelään. Kylässä on 24 asukasta (vuonna 2010). Paikalla sijainnut erämaaluostari (ven. Jelisejeva pustyn) mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaiset hävittivät sen 1600-luvulla. Vuonna 1622 luostari siirtyi Kaprion läänin käskynhaltijan Bogislaus von Rosenin omistukseen. Tarinan mukaan venäläisaikana kreivi Razumovski siirsi Namasterin puisen kirkon Kattilaan. Kirkon paikalle pystytettiin tsasouna, jossa oli luostaria kuvaava ikoni. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Namasterissa asui 67 savakkoa ja 57 venäläistä. Myöhemmin se mainitaan venäläis-suomalaisena sekakylänä. Suomalaiset kuuluivat Kattilan luterilaiseen ja venäläiset ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajien maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin. Vuonna 1899 Namasterissa oli 139 asukasta, joista 100 oli venäläisiä, 27 suomalaisia ja 12 ”sekoittuneita”. Luterilaisia kylässä oli 32 henkeä. Venäjän vallankumouksen jälkeen Namasteri muodosti aluksi oman kyläneuvostonsa. Vuodesta 1927 lähtien se kuului Vassakaran, vuodesta 1954 Paavelan ja vuodesta 1958 Niisnovan kyläneuvostoon. ==Lähteet== Luokka:Kattilan kylät Luokka:Jaaman piiri
Risto Ilmoniemi

Risto Ilmoniemi (s. 1. elokuuta 1954 Jyväskylä) on teknillisen fysiikan emeritusprofessori (professori 2006–2022). Hän toimi Meilahden sairaalassa olevan BioMag-laboratorion johtajana 1993–2003 sekä mm. Aalto-yliopiston Neurotieteen ja lääketieteellisen tekniikan laitoksen johtajana 2016–2022. Hän on maailman johtavia magnetoenkefalografian (MEG) ja transkraniaalisen magneettistimulaation (TMS) asiantuntijoita. Professori Ilmoniemi oli akatemiaprofessori kaudella 2012–2016. ==Lähteet== Luokka:Akatemiaprofessorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Leskinen

Paavo Leskinen (2. toukokuuta 1895 Kuopio – 5. maaliskuuta 1952 Lappeenranta) oli suomalainen maalari ja Suomen Kansan Demokraattisen Liiton kansanedustaja. Leskisen vanhemmat olivat työmies Paavo Leskinen ja Vilhelmiina Mykkänen. Hän kävi kansakoulun ja oli posteljoonina Lappeenrannassa. Hän oli Suomen sisällissodan aikana Lappeenrannan postikonttorin hoitajana ja hänet tuomittiin sodan jälkeen vankilaan poliittisista syistä. Leskinen oli vangittuna poliittisista syistä eri aikoina yhteensä noin 11 vuotta. Viimeksi hän toimi Lappeenrannassa maalarina ja Kansan Työ-lehden konttorinhoitajana. Leskinen oli kansanedustajana 1945–1952 edustaen Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1952. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli SKDL:n Eino Rannikkoluoto. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1950 presidentinvaalissa. Leskinen oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja hän toimi myös Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvoston ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran valtuuston varapuheenjohtajana. Paavo Leskinen oli naimisissa vuosina 1920 Enny Emilia Nuutisen kanssa. Lappeenrannan Mertaniemen puisto nimettiin Leskisen mukaan Paavon puistoksi keväällä 1995 ja syksyllä paikalle paljastettiin Leskisen muistolaatta. Paljastustilaisuudessa juhlapuheen piti Taisto Sinisalo. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Lappeenrannan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Supermarjo ja tytöt

Supermarjo ja tytöt oli vuonna 2012 Liv-kanavalla esitetty tositelevisiosarja, jossa seurattiin Niittyviidan showbusiness-perheen sekä Marjon kahden työntekijän Henna Peltosen ja Sofia Mäkisen arkea Hollolassa. Ohjelman on tuottanut Aito Media ja käsikirjoittanut Anna Perho. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi 21. maaliskuuta 2012.Liv tuo ruutuun kotimaisen tiikeriäidin Supermarjon Täydellisen äidin elämää: Supermarjo ja tytöt starttaa 21.3. Toinen tuotantokausi alkoi 27. syyskuuta 2012.Supermarjo ja tytöt 2 alkaa Livillä to 27.9. Miten kauan Marjo aikoo imettää? 11\. huhtikuuta nähty jakso keräsi 257 000 katsojaa ja oli Livin kolmanneksi katsotuin ohjelma vuonna 2012.Finnpanel - TV-mittaritutkimus == Henkilöt == * Marjo Niittyviita * Ari Niittyviita * Riitta Niittyviita * Sara Niittyviita * Rosa Niittyviita * Kevin Niittyviita * Sofia Mäkinen * Henna Peltonen == Ensimmäinen tuotantokausi == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Ensimmäisessä jaksossa tutustutaan Marjon perheeseen, Sofiaan ja Hennaan 21. maaliskuuta 2012 2\. Marjo, Ari ja lapset lähtevät Harmonikkaristeilylle, jossa Sara kilpailee jatkopaikasta harmonikkafinaaliin 28. maaliskuuta 2012 3\. Marjo on viimeisillään raskaana, mutta hänen pitää vielä järjestää Lamourettes-tyttöjen tärkeät promootiokuvaukset 4. huhtikuuta 2012 4\. Marjo synnyttää 11. huhtikuuta 2012 5\. Saran ja Hennan syntymäpäiviä juhlitaan kauneushoitolassa, mutta Henna ei ole tyytyväinen juhlien ohjelmaan 18. huhtikuuta 2012 6\. Marjo ja Lamut tapaavat julkkismanageri Wille Wileniuksen 25. huhtikuuta 2012 7\. Rakastuneet Henna ja Tauski lähtevät Tallinnaan silikonileikkaukseen 2. toukokuuta 2012 8\. Henna matkustaa Ruotsiin tapaamaan veljeään, jonka hän on löytänyt Facebookin kautta 9. toukokuuta 2012 9\. Marjo järjestää Miss Hämeenlinna-kilpailut, joiden yhteydessä myös Sara ja Rosa esiintyvät 16. toukokuuta 2012 10\. Marjo ja perhe ovat kesäkiertueella 23. toukokuuta 2012 11\. Tässä jaksossa vietetään Hennan polttareita ja häitä 30. toukokuuta 2012 12\. - 6. kesäkuuta 2012 == Toinen tuotantokausi == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Supermarjo on täällä taas! Niittyviidoilla on edessään kiireinen kesä 27. syyskuuta 2012 2\. Marjo, Ari ja tanssitytöt osallistuvat Seiskan synttäribileisiin 4. lokakuuta 2012 3\. Niittyviidat vierailevat Tauskin kotona, ja Marjon ja Tauskin yhteistyö etenee vauhdikkaasti 11. lokakuuta 2012 4\. Marjo järjestää Lamourettesille ja Blazelle yhteiset kuvaukset 18. lokakuuta 2012 5\. Marjo on toipunut pahimmasta uupumuksesta ja tarttuu jälleen uusiin haasteisiin 25. lokakuuta 2012 6\. Marjo saa tukea hiihtouralleen 1. marraskuuta 2012 7\. Blaze- tanssiryhmä nousee ensimmäistä kertaa lavalle 8. marraskuuta 2012 8\. Marjon järjestämä Hämeen neito -kilpailu ratkeaa tavalla, joka hämmentää joitakin osallistujia 15. marraskuuta 2012 9\. Niittyviidan perhe matkaa kesäretkelle Tuuriin 22. marraskuuta 2012 10\. Marjon suunnitelmat lasten kauneuskilpailuista saavat aikaan mediakohun 29. marraskuuta 2012 == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat