EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jenny Paulaharju

Jenny Olivia Paulaharju (o.s. Simelius, 7. marraskuuta 1878 Paavola – 5. syyskuuta 1964 Oulu) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja ja kansanperinteen kerääjä. Jenny Paulaharjun vanhemmat olivat lukkari Josef (Juuso) Simelius ja Jenny Teodora Stenbäck. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1899 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon Jyväskylän opettajaseminaarissa 1900 sekä kuurojenopettajan tutkinnon Kuopiossa 1901. Jenny Paulaharju toimi opettajana Oulun kuurojen koulussa 1906–1945. Hän oli naimisissa vuodesta 1919 opettaja, kirjailija ja kansanperinteen kerääjä Samuli Paulaharjun kanssa ja matkusti tämän kanssa 1920- ja 1930-luvuilla kansanperinteen keruumatkoilla Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa. == Teoksia == * * == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * * * Jenny Paulaharjun lehtiartikkeleita: * Perhon Mehtä-Poranen. Tarinaa Pilven veikosta, Kansan kuvalehti, 03.01.1930, nro 1, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Poron maito ja juusto, Suomen Kuvalehti, 17.12.1934, nro 51-52, s. 42, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Dino Zamparelli

Dino Zamparelli (s. 5. lokakuuta 1992 Bristol, Englanti, Iso-Britannia) on Italialaista syntyperää oleva brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Mike oli entinen F1-veneilijä. == Ura == Zamparelli aloitti karting-uransa 7-vuotiaana. Vuonna 2007 hän kilpaili Ginetta Junior Championship -sarjassa sijoittuen sarjan 13:ksi. Vuonna 2008 hän voitti sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Zamparelli ajoi Formula Renault BARC -sarjassa voittaen kolme kilpailua ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Vuonna 2010 Zamparelli ajoi kaksi kilpailua Italian Formula Renault- ja Formula Renault BARC -sarjoissa. Vuonna 2011 Zamparelli palasi Formula Renault BARC -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Zamparelli kilpaili Formula 2 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2013 Zamparelli kilpaili GP3-sarjassa Marussia Manor Racing -tallissa saavuttaen 13 pistettä. Vuonna 2014 Zamparelli jatkoi GP3:ssä siirtyen ART-talliin. Hän saavutti kauden aikana neljä kakkossijaa ja kaksi kolmossijaa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2015 Zamparelli siirtyi kilpailemaan Britannian Porsche Carrera Cup -sarjaan. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pisteet Sijoitus 2013 Marussia Manor Racing ESP FEA Kesk. ESP SPR 17 VAL FEA 9 VAL SPR 10 GBR FEA 10 GBR SPR Kesk. GER FEA 9 GER SPR 7 HUN FEA 13 HUN SPR 21 BEL FEA 10 BEL SPR 7 ITA FEA Kesk. ITA SPR EX ABU FEA 9 ABU SPR 8 12 18. 2014 ART Grand Prix ESP FEA 6 ESP SPR 3 AUT FEA 15 AUT SPR 8 GBR FEA 8 GBR SPR 7 GER FEA 6 GER SPR 2 HUN FEA 8 HUN SPR 2 BEL FEA 2 BEL SPR 7 ITA FEA 2 ITA SPR 9 RUS FEA 18 RUS SPR 13 ABU FEA 3 ABU SPR 4 126 7. Luokka:Brittiläiset autourheilijat Luokka:Britannianitalialaiset Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1917

Suomen vuoden 1917 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingin Pohjoissatamassa 24.-25. helmikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein, joskin kolme matkavoittoa takasi mestaruuden pisteistä riippumatta. Loppupisteisiin huomioitiin vain kaikki matkat luistelleet. === Miesten yleismestaruus === epäviralliset yhteispisteet. Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Julius Skutnabb 48,4 2 9.08,3 1 2.35,3 1 18.43,1 1 5 2 Väinö Wickström 46,1 1 9.37,0 4 2.45,8 7 19.15,5 3 15 3 Waldemar Bergström 50,9 11 9.20,3 2 2.42,0 2T 18.43,5 2 16,5 4 Alfred Strömsten 49,6 3T 9.38,1 5 2.42,1 4 18.26,9 5 17,5 5 Jari Kurtén 49,5 6 9.35,9 3 2.47,1 8T 19.32,2 7 23,5 6 E. Wilhelmsson 50,4 9 9.46,9 7 2.42,0 2T 19.28,9 6 23,5 7 Aksel Belewicz 49,6 3T 9.51,9 8 2.42,5 5 19.58,0 8 24,5 8 Gösta Strömsten 50,5 10 9.41,7 6 2.43,3 6 19.24,0 4 25 9 Otto Brandt 50,0 8 9.59,2 10 2.47,1 8T 20.35,9 9 33,5 10 Teodor Lönnfors 49,9 7 10.04,0 11 2.48,4 11 20.48,7 10 37 11 L. Wilhelmsson 51,1 12 10.10,7 12 2.47,8 10 21.15,7 12 45 12 Emil Lönnfors 51,4 13T 10.25,0 15 2.51,4 14 20.57,2 11 47 Aksel Lindholm 49,6 3T 9.53,2 9 2.49,8 12 – – – A.V. Lindholm 51,4 13T 10.15,0 14 2.53,7 15 – – – O. Lindqvist 53,0 16 10.11,7 13 2.56,7 13 – – – Alfred Lönnfors 51,6 15 – – – – – – – == Lähteet == * Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta Luokka:Vuoden 1917 urheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen- mestaruuskilpailut
Ryūjō

Ryūjō-nimisiä laivoja ovat olleet: * Ryūjō (1864), Japanin laivaston panssarilaiva * Ryūjō (1931), Japanin laivaston lentotukialus
Aksel Lihr

Aksel Julius Lihr (30. toukokuuta 1887 Joensuu – 20. toukokuuta 1971) oli suomalainen pikaluistelija. Aluksi Joensuun Katajaa ja vuodesta 1913 Kalevaisia seuratasolla edustanut Aksel Lihr saavutti SM-kisoissa matkavoiton 1 500 metrillä Vaasassa 1909 ajalla 2.36,8 ja 500 metrillä (yhdessä Arvo Tuomaisen kanssa) Helsingissä 1911 loppuajalla 47,6. Molemmilla kerroilla hän sijoittui yleiskilpailussa kolmannelle sijalle. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Lihr oli Suomen edustajana Pietarissa 1913. Lihr menestyi SM-tasolla myös pyöräilyssä. Piirinmestaruuksia Lihrillä on luistelusta ja pyöräilystä yhteensä 35 vuosilta 1904–1916. Lisäksi hän on saavuttanut palkintoja yleisurheilusta, uinnista ja ammunnasta. Lihr toimi vuodesta 1920 alkaen Kalevaisten puheenjohtajana yli 30 vuotta. == Lähteet == * * EM-1913 tulokset === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset pyöräilijät Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Ryūjō (1864)

Ryūjō oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu täystakiloitu panssarikorvetti, joka romutettiin vuonna 1904. == Valmistus == Alus tilattiin Alexander Hall and Sonsilta Aberdeenista Skotlannista ja se laskettiin vesille vuonna 1864. Alus valmistui 27. huhtikuuta 1869. Sen oli mahdollisesti tarkoitus päätyä etelävaltioiden laivastoon. Etelävaltioiden lunastuksen epäonnistuttua alus asetettiin halukkaiden ostettavaksi ja prinssi Kumamoto osti aluksen vuonna 1869, ja se saapui Nagasakiin tammikuussa 1870. Toukokuussa prinssi Higo osti aluksen nimeten sen Ihoshomaruksi. Vuoden lopulla hän lainasi aluksensa keisarille sotaan Tokugawa-shōgunaattia vastaan nimellä Ryūjō. Japanin sisällissodan päätyttyä alus palautettiin prinssille, joka lahjoitti sen keisarille vuonna 1870.Gardiner 2002, s. 219.Jentschura et al. 1977, s. 12. == Palvelus == Alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon ja se siirrettiin telakalle modernisoitavaksi. Aluksen aseistus uusittiin, jolloin sille asennettiin kaksi Kruppin valmistamaa 6,7 tuuman tykkiä. Alus siirrettiin tykistökoululaivaksi vuonna 1894, jolloin sen tykit korvattiin yhdellä Kruppin 6,7 tuuman ja viidellä 6,3 tuuman (64 naulan) tykillä. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1898 ja se romutettiin vuonna 1904. ==Lähteet== * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston korvetit
Viljo Kujala

Viljo Vilho Kujala (8. marraskuuta 1891 Sippola – 13. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi valtion luonnonsuojeluvalvojana 1930–1938 ja Metsäntutkimuslaitoksen metsäbiologian professorina 1938–1961. Kujala oli myös Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja 1942–1952 ja Vanamo-seuran puheenjohtaja 1951–1960.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1556 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Erkki Kukkonen

Eerik (Erkki) William Kukkonen (16. toukokuuta 1903 Rautalampi – 8. elokuuta 1961 Rovaniemi)Kuolinilmoitus, Erkki William Kukkonen, Helsingin Sanomat, 1961, No 216, sivu 2, julkaistu 13.8.1961 oli suomalainen kenraaliluutnantti. Kukkonen osallistui Suomen sisällissotaan Rautalammin suojeluskunnassa ja Aunuksen retkikuntaan 1919. Sotakorkeakoulun johtajana hän toimi 1956–1957 ja Pääesikunnan huoltopäällikkönä 1957–1961, jolloin sai 1958 ylennyksen kenraaliluutnantiksi. Hän kuoli lento-onnettomuudessa Rovaniemen Perunkajärvellä puolustusvoimien de Havilland Canada Beaver -koneen pudotessa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. == Julkaisuja == Nimellä E. V. Kukkonen: * Itäarmeijan huolto Viipurin operaatiossa v. 1918. Tiede ja ase 6/1938 Viite julkaisuun Nimellä E. W. Kukkonen: * Hugo Salmela, Punaisen pohjoisen rintaman ylipäällikkö v. 1918. Tiede ja ase 10/1952 Viite julkaisuun ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Raimund Kull

Raimund Kull (1892–1942) oli virolainen säveltäjä. Hän oli Estonia-teatterin musiikinjohtaja 1912–1927, Tallinnan konservatorion professori vuodesta 1937 ja Viron yleisradion musiikkipäällikkö 1934–1939. Hän vieraili Suomessa orkesterinjohtajana. Hänen tuotantoonsa kuuluu lauluja ja orkesteriteoksia. Hän oli vuodesta 1916 naimisissa näyttelijä Liina Reimanin kanssa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1566 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raimund Kull Viron elämäkertatietokannassa Luokka:Virolaiset kapellimestarit Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset professorit Luokka:Viron yliopistojen professorit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1959–1960

Kaudella 1959–1960 jääkiekon SM-sarjassa pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja. Sarjan voittaja voitti Suomen mestaruuden ja kaksi viimeistä putosi suomensarjaan. Kaikki mitalijoukkueet tulivat Tampereelta. Kerta oli ensimmäinen sarjan historiassa kun kaikki mitalisijat menivät samaan kaupunkiin. Mestaruuden voitti Ilves, hopeaa sai Tappara ja pronssia TK-V. ==Sarjataulukko== Sarjasta putosivat Kokkolan Hermes ja Hämeenlinnan Pallokerho. Tilalle nousivat Töölön Vesa ja Oulun Kärpät. == Yleisömäärät== Seura Ottelut Yleisömäärä Yleisökeskiarvo SaiPa 9 27 910 3101 TPS 9 27 761 3085 Lukko 9 19 661 2185 TK-V 9 17 984 1998 Tappara 9 16 996 1888 Ilves 9 15 344 1705 HPK 9 13 071 1452 Hermes 9 10 265 1141 HJK 9 8 588 954 HIFK 9 8 384 932 Yhteensä 90 165 964 1844 Ottelupöytäkirjat 1959-1960, HS vuosikerrat 1959-1960 Yleisömäärät koottu ottelupöytäkirjoista ja Helsingin Sanomien otteluraporteista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jääkiekon SM-sarja Luokka:Vuoden 1959 jääkiekko Luokka:Vuoden 1960 jääkiekko
Petter Kumpulainen

Petter (Pietari) Kumpulainen (2. helmikuuta 1817 Iisalmi – 29. helmikuuta 1880 Iisalmi)Biografia-sampo: Pietari Kumpulainen. Viitattu 11.2.2021. oli maanviljelijä ja moninkertainen valtiopäivämies. Kumpulaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Kumpulainen ja Katariina Tervonen ja puoliso vuodesta 1844 Margareeta Partanen (k. 1899). Kumpulainen oli maanviljelijä ja kunnallismies, joka vaikutti huomattavasti Iisalmen kauppalan perustamiseen vuonna 1860, josta sittemmin vuonna 1891 perustettiin Iisalmen kaupunki. Itseoppinut Kumpulainen osasi muun muassa ruotsia. Hän harjoitti laajaa suoviljelyä, mutta joutui 1870-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin 1860-luvun lopun katovuosien ja lainojensa takia. Tammikuun valiokuntaa Kumpulainen vastusti, koska pelkäsi, että se korvaa varsinaiset valtiopäivät. Valtiopäivillä hän oli kuitenkin itse talonpoikaissäädyssä Iisalmen tuomiokunnan edustajana 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878. Hän oli valitsijamies kaikilla kerroilla, useiden eri valiokuntien jäsen ja 1867 säädyn yksityisen valitusvaliokunnan puheenjohtaja. Hän teki useita anomuksia, joista joitakin ei ehditty käsitellä tai ne hylättiin, mutta hän vaikutti silti paljon talonpoikaissäädyssä etenkin 1860-luvulla. Vuonna 1867 hän johti Johan Kedon kanssa perustuslaillisia periaatekysymyksiä painottanutta ryhmää. Samoilla valtiopäivillä hän toisaalta joutui sanaharkkaan säädyn puhemiehen Aukusti Mäkipeskan kanssa kirkkolaista.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, s. 1601. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Rahvaanmies, joka perusti kaupungin. Pohjois-Savon "kansanääni" - Petteri Kumpulainen, Seura, 17.06.1936, nro 25, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1817 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Tarakan

Tarakan on saari Indonesiassa neljä kilometriä Borneon rannikolta Pohjois- Kalimantanin provinssissa Celebesinmerellä. Saari on noin 300 neliökilometrin kokoinen ja sen pääkaupunki on Tarakan. == Historiaa == Hollantilaiset tutkimusmatkailijat löysivät saarelta öljyä vuonna 1863. Öljynjalostaminen aloitettiin vuonna 1906. Vuoteen 1940 mennessä saarelle oli rakennettu öljynjalostamo, jossa oli neljä säiliötä ja lastauslaituri. Kyseinen jalostamo oli yksi viidestä suurimmasta Öljyntuotantolaitoksista Itä-Intian alueella.Wolborsky, Stephen L. Choke Hold: The Attack on Japanese Oil in World War II (1994) United States Air Force Toisessa maailmansodassa japanilaiset valtasivat Tarakanin 11. tammikuuta 1942. Saarta puolustaneet 1300 hollantilaissotilasta tapettiin. Saarelta käsin pystyttiin kuljettamaan polttoainetta japanilaisille joukoille. Vuoteen 1944 mennessä japanilaisilla ei ollut enää tarpeeksi öljytankkereita kuljettamaan öljyä jalostettavaksi. Filippiinienmeren taistelun jälkeen kesäkuussa 1944 japanilaiset joutuivat tankkaamaan lentotukialuksensa jalostamattomalla raakaöljyllä, mikä ei soveltunut laivan koneille. Palamisessa syntyneet reaktiot aiheuttivat tulipaloja ja räjähdyksiä, joiden seurauksena japanilaiset menettivät lentotukialukset Taihōn, Shōkakun ja Hiyōn. Myöhemmin australialaiset joukot tekivät invaasion saarelle vapauttaen sen japanilaismiehitykseltä kesäkuussa 1945.Cressman, Robert J. The Official Chronology of the U. S. Navy in World War II (2000) Naval Institute Press ISBN 1-55750-149-1 p.316 ==Lähteet== Luokka:Indonesian saaret Luokka:Indonesian historia
Antti Pennanen (sotilas)

Antti Pennanen (6. marraskuuta 1903 Kuusjärvi – 30. lokakuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka vaikutti erityisesti Rajavartiolaitoksessa. Pennanen valmistui Reserviupseerikoulusta 1927 ja kadettikoulusta 1931 sekä kävi sodan jälkeen yleisen komentajakurssi 5:n 1950. Kenraalien enemmistöstä poiketen hän ei kuitenkaan käynyt Sotakorkeakoulua. Vuoden 1918 sotaan Pennanen osallistui Joensuun Vartiopataljoonassa. Upseerinuransa hän aloitti nuorempana upseerina KTR 2:ssa sekä PPP 2:ssa 1928–1933. Lapin rajavartiostossa hän palveli vuodesta 1933 talvisodan alkuun asti ja toimi samalla myös Rovaniemen varuskunnan komendanttina 1935–1938 ja vuoden 1939 alusta komppanianpäällikkönä. Talvisodan hän aloitti Er.P 16:n komentajana ja joulukuun alusta välirauhaan asti Osasto Pennasen komentajana Petsamon rintamalla. Välirauhan aikana hänestä tuli Rajavartiosto 6:n komentaja ja jatkosodan sytyttyä hänestä tuli Petsamon erillisosaston komentaja lokakuuhun 1944 asti Luttojoen seudulla. Loppuvuoden 1944 hän toimi 15. prikaatin komentajana. Sodan jälkeen Pennanen toimi RjR 2:n komentajana 1945–1947. Lapin rajavartioston komentajana hän toimi jälleen 1.7.1947–1.3.1956. Samalla hän toimi Rajavartiostojen päällikön viransijaisena 1.9.1947–4.5.1949. Seuraavaksi hän palveli Rajavartiostojen päällikön apulaisena 1.3.1956–16.1.1962 ja tämän jälkeen Rajavartiostojen päällikkönä 16.1.1962–6.11.1966. Ylennykset: Reservivänrikki 1928, vänrikki 1931, luutnantti 1931, kapteeni 1939, majuri 1940, everstiluutnantti 1941, eversti 1944, kenraalimajuri 1956, kenraaliluutnantti 1962.http://www.lutonmiehet.fi/fi/index.php?os=2 https://runeberg.org/vemochvad/1967/0444.html Helsingin Sanomien entinen pääkirjoitustoimittaja Erkki Pennanen on Antti Pennasen poika. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Maurice Lombard

Maurice Lombard (15. lokakuuta 1904 Azzaba – 1965) oli annalistiseen koulukuntaan kuulunut historiantutkija. Hän oli erityisesti keskiajan islamin tuntija, jonka teoksista tunnetaan esimerkiksi L’Islam dans sa première grandeur (1971), englanniksi The Golden Age of Islam. Annales-koulukunta muodostui vuonna 1929 ja sen kärkinimiä olivat Lucien Febvre ja Marc Bloch. Ryhmä vaati, että tutkimuksessa on otettava huomioon koko yhteiskunta, ei esimerkiksi vain päättävissä asemassa olleita. Tällöin painopiste siirtyi poliittisesta historiasta talous- ja sosiaalihistoriaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset historioitsijat Luokka:Keskiajantutkijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Juho Kuoppala

Juho Kustaa Kuoppala (1873–1946) oli suomalainen liikemies. Hän sai taloustirehtöörin arvon 1934. Hän oli herännäisyyden johtohenkilöitä ja toimi Kustannus Oy Herättäjän toimitusjohtajana vuodesta 1915. Hän oli Herättäjä- Yhdistyksen sihteeri ja rahastonhoitaja vuodesta 1917.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1647 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka: Suomalaiset uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Eero Nuolimaa

Eero Ilmari Ossian Nuolimaa (vuoteen 1930 Nyman; 22. syyskuuta 1907 Jyväskylän mlk – 16. lokakuuta 1981 VaasaKuolleita. Helsingin Sanomat 26.10.1981, s. 14.) oli suomalainen tykistössä palvellut kenraalimajuri. Nuolimaa osallistui sisällissotaan 1918 valkoisten puolella lähettinä. Nuolimaa valmistui kadettikoulusta 1929 ja kävi Sotakorkeakoulun 1939. Hän toimi nuorempana upseerina KTR 2:ssa 1929–1933 sekä kouluttajana Kadettikoulussa 1933–1935. Patterinpäällikkönä hän työskenteli KTR 2:ssa 1936–1938. Turun ilmapuolustuksen komentajana Nuolimaa toimi 1939–1940. Jatkosodassa hän toimi erilaisissa tykistöyksiköissä, mm. Raskaan patteristo 14:n komentajana kesän 1944 taisteluissa. Sodan jälkeen Nuolimaa opetti Kadettikoulussa 1945–1946 sekä toimi Kevyen prikaatin esikuntapäällikkönä 1947–1948. Vuosina 1948–1955 hän työskenteli Keski-Suomen ja Pohjanmaan sotilasläänien esikunnissa. Vuodesta 1956 alkaen noin vuoteen 1967 asti Nuolimaa komensi Pohjanmaan sotilaslääniä. Vuosina 1954–1956 hän oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen. Ylennykset: Vänrikki 1929, luutnantti 1931, kapteeni 1938, majuri 1941, everstiluutnantti 1946, eversti 1955, kenraalimajuri 1966.Vem och vad? Biografisk handbok 1967, s. 405. Projekt Runeberg. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset
Heisisavikka

Heisisavikka (Chenopodium opulifolium) on savikkakasveihin kuuluva kasvilaji. == Ulkonäkö ja koko == Yksivuotinen heisisavikka kasvaa 30–80 cm korkeaksi. Väriltään se on vaihtelevan vihreä. Vain kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on pysty tai koheneva, tavallisesti pitkä- ja runsashaarainen, kova, sinertävänvihreä ja vihreäraitainen. Kierteisesti olevat lehdet ovat melko pieniä. Varren keskiosissa lehtilavan muoto vaihtelee vinoneliömäisestä leveänpuikeaan ja lähes kolmiomaiseen. Lapa on usein pituutensa levyinen, tavallisesti matalaan kolmiliuskainen, niukkahampainen ja joskus otäkärkinen. Ylempien lehtien lapa vaihtelee suikeasta kapeanpuikeaan ja se on ehyt tai hieman keihäsmäinen. Tavallisesti terttumainen kukinto on pitkälti lehdekäs. Kukinnon sykeröt ovat melko pieniä ja tiheitä. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Heisisavikka kukkii Suomessa elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1,1–1,4 mm pitkä, ympärykseltään lähes pyöreä, tylppäreunainen ja pinnaltaan hieman säteen suuntaan uurteinen.Retkeilykasvio 1998, s. 126–127. == Levinneisyys == Heisisavikka on alkuperältään eurooppalainen laji.Retkeilykasvio 1998, s. 127. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen tulokaslaji, jota on tavattu Norjan, Ruotsin ja Suomen etelä- ja keskiosissa.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 112. Suomessa heisisavikkaa on tavattu satunnaisesti muutamin paikoin eri puolilla maata Oulun korkeudelle saakka.Lampinen, R., Lahti, T. & Heikkinen, M. 2012: Kasviatlas 2011: Heisisavikan levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 19.2.2013. == Elinympäristö == Heisisavikka on Suomessa uustulokas, jota tavataan myllyillä, kaatopaikoilla ja satamissa. == Käyttö == Muiden savikkalajien tapaan myös heisisavikka kelpaa ihmisravinnoksi. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Heisisavikan levinneisyys Suomessa. Luokka:Savikat
DeAndre Jordan

Hyland DeAndre Jordan jr. (s. 21. heinäkuuta 1988 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa NBA- joukkue Philadelphia 76ersiä. Ennen ammattilaisuraansa Jordan pelasi yliopistokoripalloa Texas A&M;:n joukkueessa. Jordan edusti pitkään Los Angeles Clippersiä. Hän siirtyi vuonna 2018 Dallas Mavericksiin, tammikuussa 2019 New York Knicksiin ja kesällä 2019 Brooklyn Netsiinhttps://www.nba.com/nets/news/2019/07/06/brooklyn-nets-sign-deandre- jordan. Kesällä 2021 Jordan teki sopimuksen Los Angeles Lakersin kanssa, mutta maaliskuussa 2022 sopimus purettiin ja Jordan teki sopimuksen Philadelphia 76ersin kanssa. Kesäkuussa 2016 Jordan valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Rio de Janeiroon.http://www.usab.com/news- events/news/2016/06/2016-moly-team-announced.aspx Yhdysvallat voitti Riossa olympiakultaa. Jordan on erinomainen levypallopelaaja, ja hän on ollut useasti NBA:n kauden tarkin pelitilanneheittojen heittäjä.http://www.nba.com/playerfile/deandre_jordan/bio/ Nurinkurisesti Jordan on kuitenkin poikkeuksellisen huono vapaaheitoissa: häntä on rikottu useasti tahallaan ohi menevien vapaaheittojen toivossa.http://www.wsj.com/articles/deandre-jordan-a-bricklayer-at-the-free- throw-line-1424879417http://espn.go.com/nba/story/_/id/12817032/how-nba-get- rid-hack-shaq-method-nba == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailmanlopun odottajat

Maailmanlopun odottajat () on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jota esittää National Geographic Channel. Sarja keskittyy amerikkalaisiin "odottajiin" eli henkilöihin, jotka varautuvat ihmiskunnan tuhoon. Jaksojen lopussa esitetään asiantuntijoiden arvio jakson odottajien vahvuuksista ja puutteista sekä arvio mahdollisen odotetun romahduksen mahdollisuudesta, esimerkiksi kuinka todennäköistä on Maan magneettikentän suunnan vaihtuminen (jakso 1). Ensimmäisen esityskauden jaksossa 8 "It's Gonna Get Worse" esiintyi myös ehkä maailman suurin yksityinen väestönsuoja, 42 bussista koostuva "Arkki Kaksi" (engl. Ark Two)End of the world: How to survive Armageddon VideoArk 2:n kotisivu . Sarja alkoi 7. helmikuuta 2012. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *National Geographic Society: Doomsday Preppers *Fox (Suomi): Maailmanlopun odottajat Luokka:Survivalismi Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat
Aatos Maunula

Aatos Aarne Maunula (23. helmikuuta 1906 Tyrvää – 30. elokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Osallistui sisällissotaan 1918 valkoisten puolella lähettinä. Maunula valmistui kadettikoulusta 1931, taistelukoulusta 1934 sekä Sotakorkeakoulusta 1939. Hän palveli nuorempana upseerina sekä komppanianpäällikkönä Viipurin rykmentissä 1928–1932, kouluttajana Kadettikoulussa 1932–1933 ja Taistelukoulussa 1934–1938. Talvisodan aikana Maunula oli toimistopäällikkönä IV. armeijakunnan esikunnassa. Jatkosodassa 1941–1942 hän oli toimistopäällikkönä VII. armeijakunnan esikunnassa. Vuoden 1942 aikana hän komensi myös III/JR 2 pataljoonaa. Tämän jälkeen hän toimi Aunuksen ryhmän esikunnan toimistopäällikkönä vuoteen 1944 asti. Sodan jälkeen Maunula työskenteli pääesikunnassa 1944–1946 sekä opetti Sotakorkeakoulussa 1946–1950. Jälleen toimistopäällikkönä hän työskenteli pääesikunnassa 1950–1953 ja komensi Jääkäripataljoona 2:a 1953–1954. Seuraavaksi 5. prikaatin komentajana hän oli 1954–1955. Pääesikunnassa operatiivisen osaston päällikkönä Maunula toimi 1955–1957 sekä päämajoitusmestarina 1957–1959. 1.divisioonan komentajaksi hänet sijoitettiin 1960–1961. Yleisesikunnan päällikkönä Maunula toimi vuodet 1961–1966 eläkoitymiseensä asti. Hänen mainitaan edistäneen materiaali- ja kalustohankintoja noottikriisin kiristettyä maanpuolustuksellista ilmapiiriä. Ylennykset: Reservivänrikki 1927, vänrikki 1931, luutnantti 1932, kapteeni 1940, majuri 1941, everstiluutnantti 1948, eversti 1954, kenraalimajuri 1957, kenraaliluutnantti 1960. https://runeberg.org/vemochvad/1967/0372.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Sven Uue

Sven Uue (s. 15. maaliskuuta 1995) on virolainen salibandypelaaja. Hän edustaa Meistriliigassa pelaavaa Jõgeva SK Tähen joukkuetta ja Viron nuorten maajoukkuetta. Luokka:Virolaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1920

Suomen vuoden 1920 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä 14.-15. tammikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein. Loppupisteisiin huomioitiin vain kaikki matkat luistelleet. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Clas Thunberg 48,1 1 9.26,9 2 2.34,8 1 19.37,5 4 8 2 Julius Skutnabb 49,5 3 9.30,1 3 2.36,4 2 19.10,1 1 9 3 Knut Valkotalo 50,1 4T 9.41,1 4 2.40,9 4T 19.32,4 3 16 4 Ilmari Danska 49,1 2 9.46,6 5 2.39,2 3 20.19,4 6 16 5 Waldemar Bergström 51,2 11 9.24,3 1 2.40,9 4T 19.12,8 2 17,5 6 Harald Belewicz 50,1 4T 9.52,7 7 2.41,6 6T 20.54,6 9 27 7 Bror Ravander 50,7 8T 9.59,0 8 2.41,6 6T 20.08,0 5 28 8 Walter Tverin 50,7 8T 9.50,0 6 2.43,0 9 20.48,3 8 31,5 9 Alfred Jokinen 50,4 7 10.03,8 10 2.42,9 8 20.45,1 7 32 10 Lauri Brander 50,3 6 10.01,7 9 2.44,6 10 21.21,0 10 35 Sigurd Nybonde 50,7 8T 10.10,9 11 2.46,8 11 – – – Theodor Lönnfors 52,0 12 10.30,6 12 2.50,9 12 – – – == Lähteet == * Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta Luokka:Vuoden 1920 pikaluistelu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen- mestaruuskilpailut
Onsala

Onsala on taajama Kungsbackan kunnassa Länsi-Ruotsissa. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 11 951 asukasta. Onsala on myös entinen kunta samannimisellä Onsalan niemimaalla (). Vuoden 1952 kuntauudistus ei vaikuttanut kunnan rajoihin, mutta vuonna 1974 kunta liitettiin Kungsbackan kuntaan. Kuva:Hallands län 1952 Onsala.png|Onsalan sijainti Hallandin läänissä vuonna 1952. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin entiset kunnat Luokka:Kungsbackan kunta
USS Finland (ID-4543)

SS Finland oli yhdysvaltalainen valtamerihöyrylaiva, joka palveli Yhdysvaltain laivaston kuljetusaluksena ensimmäisessä maailmansodassa nimellä USS Finland. == Valmistus == International Mercantile Marine tilasi aluksen W. Cramp and Sonsilta Philadelphiasta Pennsylvaniasta. Alus laskettiin vesille 1902.DANFS - Finland == Palvelus == Aluksen kotisatamana oli New York. Se liikennöi pääasiassa Yhdistyneen kuningaskunnan, Belgian ja Italian satamiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana Armeijan kuljetusosasto () lunasti 3. kesäkuuta 1917 aluksen kuljettamaan rahtia ja joukkoja Eurooppaan. Se luovutettiin 24. huhtikuuta 1918 Yhdysvaltain laivastolle, joka luokitteli sen joukkojenkuljetusalukseksi ottaen sen palvelukseen 26. huhtikuuta ensimmäisenä päällikkönään komentaja W. J. Giles. Alus teki 13 matkaa Yhdysvalloista Eurooppaan kuljettaen 12 864 sotilasta Ranskaan ja tuoden 28 000 henkeä Yhdysvaltoihin. Alus luovutettiin 4. syyskuuta 1919 3. laivastoalueelle () ja se poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta sekä luovutettiin sotaministeriölle. == Lähteet == Luokka:Höyrylaivat Luokka:Yhdysvaltain laivaston sotalaivat
Hetkiä Kalliossa

Hetkiä Kalliossa on suomalainen Yleisradion musiikkiohjelma. Ohjelmassa Anssi Kela musisoi vaihtuvan vieraan kanssa kalliolaisessa yksiössä. Ohjelmaa esitetään Yle TV2:ssa sekä yle.fi/musiikki -sivustolla. Ohjelman alkuperäisidean takana ovat Anssi Kela, Joonas Josefsson ja Markku Mastomäki. Visuaalisen tyylin ovat luoneet Joonas Josefsson, Jarmo Loikkanen ja Hannu Kettunen. == Jaksot == Jakso Vieras Esitetty kappale ja alkuperäisesittäjä 1\. Jukka Poika ”Come as You Are” (Nirvana) 2\. Janna ”Kun olet poissa” (Eppu Normaali) 3\. Irina ”Ai ai ai” (Pave Maijanen) 4\. Eero Raittinen ”Purple Rain” (Prince) 5\. Tuure Kilpeläinen ”Jos mä oon oikee” (Sanni) 6\. Aino Venna ”Mun sydämellä on kypärä” (Samuli Edelmann) 7\. Jonna Tervomaa ”Tupaakka, viina ja villit naiset” (Dave Lindholm) 8\. P-K Keränen ”Jos sä tahdot niin” (Hector) == Työryhmä == * Joonas Josefsson (ohjaus ja käsikirjoitus) * Jarmo Loikkanen (kuvaus ja leikkaus) * Hannu Kettunen (kuvaus) * Petri Hårdh (äänitys) * Risto Salo (tuotantokoordinaattori) * Oona Kauste (maskeeraus) * Heidi Klaavuniemi (maskeeraus) * Markku Mastomäki (tuottaja) * Ilse Jauhiainen (värimäärittely) * Marcus Lönnqvist (värimäärittely) == Aiheesta muualla == *Hetkiä Kalliossa yle.fi/musiikki -sivustolla *Hetkiä Kalliossa Yle Areenassa Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Koldingin kunta

Kolding on Etelä-Tanskan alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 alussa kunnassa oli 93 193 asukasta, ja sen pinta-ala oli 604,4 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Kolding. ==Seurakunnat== Seuraavassa on esitetty luettelo kunnan alueella sijaitsevista seurakunnista (). Luettelon numerot viittaavat oheisen kartan numeroihin. * 1: Viuf Sogn * 2: Jordrup Sogn * 3: Vester Nebel Sogn * 4: Almind Sogn * 5: Sønder Vilstrup Sogn * 6: Lejrskov Sogn * 7: Harte Sogn * 8: Bramdrup Sogn * 9: Eltang Sogn * 10: Simon Peters Sogn * 11: Sankt Nicolai Sogn * 12: Nørre Bjert Sogn * 13: Skanderup Sogn * 14: Seest Sogn * 15: Kristkirkens Sogn * 16: Brændkjær Sogn * 17: Vamdrup Sogn * 18: Hjarup Sogn * 19: Vonsild Sogn * 20: Dalby Sogn * 21: Sønder Bjert Sogn * 22: Sønder Stenderup Sogn * 23: Ødis Sogn * 24: Taps Sogn * 25: Vejstrup Sogn * 26: Hejls Sogn * 27: Stepping Sogn * 28: Frørup Sogn * 29: Tyrstrup Sogn * 30: Aller Sogn ==Katso myös== * Seestin ilotuliteonnettomuus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koldingin kunnan kotisivut *
Kolding

Kolding on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Koldingin kunnan keskustaajama. Vuoden 2017 alussa taajamassa oli 60 300 asukasta. Taajama sijaitsee liikenteen kannalta keskeisessä paikassa, Fyn-saarelle johtavan salmen suulla. Kunnan pinta-ala on 605 km² ja asukastiheys 147,22 /km². Kolding on myös entinen kaupunki, mutta vuonna 1970 Tanskassa luovuttiin kaupunkikäsitteestä. Keskustaajamassa sijaitsee Koldingshusin linna. Sen vanhin osa on vuodelta 1248 ja se on kuningas Eerik Klippingin rakennuttama. Vuonna 1452 Kolding sai yksinoikeuden alueensa kaupankäyntiin, ja se kiihdytti kaupungin kasvua. Parisataa vuotta myöhemmin kehitys hyytyi, kun 1600-luvun lukuisat sodat tuhosivat aluetta, levittivät kulkutauteja ja haittasivat kaupankäyntiä. Elintarvikevienti Norjaan ja Fyn-saarelle elpyi 1700-luvulla.Danmarks koebstaeder. Dendigitalebyport. Viitattu 27.1.2016. Vuonna 1658 Ruotsin kuningas Kaarle X Kustaa hyökkäsi Tanskan kimppuun jäätyneiden Tanskan salmien yli, ja Tanskan puolustajien voittoisa taistelu käytiin saman vuoden joulupäivänä Koldingissa. Myös parisataa vuotta myöhemmin käydyssä ensimmäisessä Saksan–Tanskan sodassa käytiin Koldingin lähellä taistelu 23. huhtikuuta 1849. Kolding nousi median huomion keskipisteeseen Seestin ilotuliteonnettomuudessa joulukuussa 2004, kun Seestin kylässä sijainneen N. P. Johnsens Fyrværkerifabrik -nimisen ilotulitetehtaan varasto syttyi palamaan. Yksi palomies kuoli ja parikymmentä ihmistä loukkaantui. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskan kaupungit Luokka:Tanskan kuntien keskustaajamat Luokka:Koldingin kunta
Alfasalpaajat

Alfasalpaajat ovat lääkkeitä, joita käytetään muun muassa kohonneen verenpaineen, eturauhasen liikakasvun ja feokromosytooman hoitoon. Ne salpaavat alfa-tyyppisten adrenoreseptorien toimintaa estämällä kehon tuottamien adrenaliinin ja noradrenaliinin sitoutumista alfareseptoreihin. Näiden sitoutuminen kohottaisi muuten muun muassa verenpainetta. == Alfasalpaajia == *Alfutsosiini C19H27N5O4, CAS-numero 81403-80-7 *Pratsosiini C19H21N5O4, CAS-numero 19216-56-9 *Tamsulosiini C20H28N2O5S, CAS-numero 106133-20-4 *Fenoksibentsamiini *Fentolamiini == Katso myös == *Beetasalpaaja *Verenpainelääke == Aiheesta muualla == *Terveyskirjasto: Alfasalpaaja *
Metanefriini

Metanefriini eli 3-metoksiadrenaliini on adrenaliinin aineenvaihduntatuote. Sitä mitataan epäiltäessä feokromosytoomaa. Metanefriinin kemiallinen kaava on C10H15NO3, moolimassa 197,231 g/mol ja CAS-numero 5001-33-2. == Aiheesta muualla == *PubChem: Metanephrine *Human Metabolome Database (HMDB): Metanephrine Luokka:Fenetyyliamiinit
Normetanefriini

Normetanefriini on noradrenaliinin aineenvaihduntatuote. Sitä mitataan epäiltäessä feokromosytoomaa. Normetanefriinin kemiallinen kaava on C9H13NO3, moolimassa 183,204 g/mol ja CAS-numero 97-31-4. == Aiheesta muualla == *PubChem: Normetanephrine *Human Metabolome Database (HMDB): Normetanephrine Luokka:Fenetyyliamiinit
Lisämunuaiskasvain

Lisämunuaiskasvain on yleensä lisämunuaisen hyvänlaatuinen vaaraton kasvain. Ne löytyvät usein sattumalta muiden tautien tutkimusten yhteydessä. Hyvin harvoin ne ovat pahanlaatuisia. Joskus – mutta yleensä ei – ne voivat tuottaa jotain lisämunuaisen hormonia. == Katso myös == *lisämunuainen *feokromosytooma *Cushingin oireyhtymä Luokka:Umpieritysrauhaset Luokka:Kasvaimet
Paragangliooma

Paragangliooma on sympaattisen hermoston kasvain, joka on lähtöisin lisämunuaisen ulkopuolelta. Sairautta kutsutaan myös nimellä lisämunuaisen ulkopuolinen feokromosytooma. Se erittää monesti noradrenaliinia, joka nostaa hyvin voimakkaasti verenpainetta. Tällöin tarvitaan aina ennen leikkausta alfasalpaajaa sisältävää lääkehoitoa. == Katso myös == * Feokromosytooma * Sympaattinen hermosto Luokka:Umpierityssairaudet Luokka:Syöpätaudit
Holger Krogerus

Holger Felix Valter Krogerus (25. joulukuuta 1915 Helsinki – 29. maaliskuuta 1985)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 4.4.1985, HS Aikakone. Viitattu 26.4.2018. oli suomalainen kenraalimajuri. Krogerus valmistui jatkosodan alkaessa Maasotakoulusta (kadettikoulu) sekä kävi sodan jälkeen Sotakorkeakoulun (ye-upseeri 1951). Hän palveli talvisodassa ainakin JR 10:n konekiväärikomppaniassa joukkueenjohtajana. Myöhemmin hän toimi komppanianpäällikkönä. Vuosina 1944–1947 hän toimi Turun sotilaspiirin esikunnassa toimistoupseerina. Hän oli komppanianpäällikkönä 1947-1949. Uudenmaan prikaatissa Krogerus työskenteli aliupseerikoulun johtajana, esikuntapäällikkönä sekä komentajan sijaisena 1949–1958. Puolustusministeriössä hän toimi vanhempana toimistoupseerina 1958–1963. Seuraavaksi hänet nimitettiin Karjalan Prikaatin komentajaksi 1963–1966. Puolustusministeriön sotilasasiainosaston päällikkönä Krogerus työskenteli 1966–1970. Vuonna 1970 hän komensi myös Porin prikaatia. Uransa päätteeksi hän komensi Pohjanmaan sotilaslääniä 1970–1975. Ylennykset: Vänrikki 1935, luutnantti 1940, kapteeni 1942, majuri 1952, everstiluutnantti 1957, eversti 1963, kenraalimajuri 1970.https://runeberg.org/kuka/1978/0438.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Paavo Lammetmaa

Paavo Lammetmaa (16. kesäkuuta 1908 Viipuri – 21. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. Hän toimi puolustusministeriön kansliapäällikkönä 1958–1961.Kenraalimajuri Paavo Lammetmaa kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 22.2.1963, HS Aikakone. Viitattu 7.3.2018. Paavo Lammetmaan vanhemmat olivat toimitusjohtaja Nillo Lammetmaa ja Eva Sofia Tuomainen ja puoliso vuodesta 1935 Irja Kaarina Jahnukainen. Lammetmaa kävi oppikoulun 1928, kadettikoulun 1930–1932, taistelukoulun luutnanttikurssin 1936 ja sotakorkeakoulun yleisen linjan 1946–1947. Nuorempana upseerina polkupyöräpataljoona 2:ssa ja jääkäripataljoona 2:ssa 1932–1939. Hän osallistui talvisotaan jääkäripataljoona 2:n adjutanttina ja komppanianpäällikkönä. Välirauhan aikana 1940–1941 hän oli jääkäriprikaatin esikunnassa koulutusupseerina. Jatkosodassa Lammetmaa oli 2. jääkäriprikaarin esikuntapäällikkönä 1941–1942, 1. jääkäriprikaatin operatiivisen osaston päällikkönä 1942 ja Jääkäripataljoona 2:n komentajana 1942–1944. Hän haavoittui vaikeasti Perkjärvellä 1944. Lapin sodan aikana hän oli jääkäriprikaatin esikuntapäällikkönä. Rauhan aikana Lammetmaa oli 1945–1946 kevyen prikaatin toimistopäällikkönä, 1947–1948 kadettikomppanian päällikkönä, 1948–1953 uudelleen jääkäripataljoona 2:n komentajana, 1953–1955 Savon prikaatin komentajana ja 1955–1958 kadettikoulun johtajana. Yleisesikuntaupseerin arvonimen Lammetmaa sai 1948, everstiksi hänet ylennettiin 1953. Vuonna 1958 hänet nimitettiin puolustusministeriön kansliapäälliköksi ja ylennettiin samalla kenraalimajuriksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1961.Ye-eversti Paavo Lammetmaa 50-vuotias. Helsingin Sanomat, 6.6.1958, s. 6. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Puolustusministeriön kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Chokri Belaid

Chokri Belaid (26. marraskuuta 1964 – 6. helmikuuta 2013) oli tunisialainen lakimies ja poliitikko. Ennen jasmiinivallankumousta Belaid vastusti Tunisian pitkäaikaisen presidentin Ben Alin hallintoa ja kumouksen jälkeen uutta islamistijohtoista hallitusta. Hän johti vasemmistolaista Demokraattisten patrioottien puoluetta. 6\. helmikuuta 2013 Belaid ammuttiin kotinsa edustalle Tunisissa. Hän oli saanut lukuisia tappouhkauksia salamurhaa edeltäneinä päivinä. Maassa syttyi laajoja mielenosoituksia kun tieto Belaidin kuolemasta levisi, ja islamistipuolueen toimistoja poltettiin ja tuhottiin. Belaidin hautajaisiin osallistui yli miljoona ihmistä. 19. helmikuuta pääministeri Hamadi Jebali erosi tehtävästään. ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset poliitikot Luokka:Juristit Luokka:Tunisialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Olavi Lehti

Olavi Johannes Lehti (2. maaliskuuta 1914 Salo – 25. lokakuuta 1993 Turku)Kuolleita: Kenraaliluutnantti Olavi Lehti (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 29.10.1993. Viitattu 30.5.2018. oli suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti. Lehti kävi Kadettikoulun 1936–1938 ja sodan jälkeen Sotakorkeakoulun vuonna 1946 (ye-upseeri 1948). Kadettikoulun jälkeen Lehti palveli nuorempana upseerina Porin rykmentissä 1938–1939 ja toimi talvisotaan siirryttäessä 1. prikaatin adjutanttina ja tiedustelu-upseerina. 1940–1941 hän toimi komppanianpäällikkönä ja Kadettikoulussa kouluttajana. 1941 hän toimi myös Jalkaväkikoulutuskeskus 5:n pataljoonan komentajana. Jatkosodan sytyttyä Lehti toimi komppanianpäällikkönä JR 49:ssä, JR 7:ssä sekä JR 28:ssa 1941–1942. Senaikaisessa Maasotakoulussa harjoitusupseerina hän toimi 1942–1944. Pataljoonankomentajana Lehti toimi 3. Prikaatissa 1944. Jatkosodan jälkeen hän työskenteli 2. divisioonan esikunnassa toimistoupseerina 1944–1946. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1947–1952. Hänet sijoitettiin Panssarintorjuntapataljoonan komentajaksi 1952–1955. 2. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä Lehti työskenteli 1955–1957. 1. Divisioonan esikunnan ye-osaston päällikkönä hän toimi 1957–1959. Taistelukoulun johtajan apulaisena hän toimi vuodet 1959–1962. 2. Divisioonan esikuntapäällikkönä Lehti palveli 1962–1965. Sotakorkeakoulun maanpuolustuskurssin johtajana hän toimi 1965–1968 yleten tässä tehtävässä kenraalikuntaan, minkä jälkeen hän johti Sotakorkeakoulua 1968–1971. Uransa päätteeksi Lehti toimi Lounais-Suomen sotilasläänin komentajana 1971–1974. Hän jäi eläkkeelle kenraalimajurina, mutta sai ylennyksen kenraaliluutnantiksi puolustusvoimien 75-vuotisjuhlien yhteydessä kesäkuussa 1993 muutamaa kuukautta ennen kuolemaansa. Lehti oli Upseeriliiton puheenjohtaja vuosina 1970–1972 ja Sotilasaikakauslehden päätoimittaja vuosina 1969–1971. Ylennykset: Vänrikki 1938, luutnantti 1940, kapteeni 1942, majuri 1947, everstiluutnantti 1957, eversti 1962, kenraalimajuri 1967, kenraaliluutnantti 1993.https://runeberg.org/kuka/1978/0505.html ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Hypertensiivinen enkefalopatia

Hypertensiivinen enkefalopatia on aivojen sairaus, joka johtuu erittäin korkeasta verenpaineesta. Alapaine eli diastolinen paine on tällöin yleensä yli 140. Oireena on voimakas päänsärky, oksentelu, sekavuus ja jopa kouristelu. Hoitona on verenpaineen nopea alentaminen esimerkiksi nitroprussidilla. Jos hoito aloitetaan nopeasti, sairaudesta toipuu yleensä täysin.Lääketieteellinen Aikakauskirja Duodecim ==Lähteet== Luokka:Aivosairaudet
Hypotensio

Hypotensio tarkoittaa matalaa tai alentunutta verenpainetta. Yleisimpiä matalan verenpaineen aiheuttamia oireita ovat kova väsymys, fyysisen kunnon romahtaminen, keskittymiskyvyn heikkeneminen, masennus, apatia, kasvanut unentarve tai muunlaiset unihäiriöt, voimattomuus, heikotus, pyörryttävä olo, palelu etenkin käsissä ja jaloissa ja verisuonten supistumisesta johtuva kasvojen kalpeus. Muita mahdollisia oireita ovat huimaus, vakavat päänsäryt, pyörtyminen, sumentunut näkö tai muut näköoireet ja takykardia eli korkea sydämen syke. Matala verenpaine heikentää aivojen hapensaantia. Kuumuus ja ruokailu saattavat lisätä oireita.Korkean ja matalan verenpaineen syyt ja oireet, Matala verenpaine ei aiheuta terveillä ihmisillä välttämättä lainkaan oireita. Matala verenpaine vähentää ateroskleroosin eli valtimoahtaumataudin riskiä. Ikääntyneillä henkilöillä alentuneen verenpaineen syynä on kuitenkin monesti jokin sydän- tai verisuonisairaus.Mustajoki, Pertti. Matala verenpaine. Kustannus Oy Duodecim, 18.11.2020. Viitattu 20.4.2021 == Syitä == Melko usein verenpaine laskee varsinkin äkkiseltään seisomaan noustessa vanhetessa jäykistyneiden valtimoiden vuoksi sen verran, että siitä aiheutuu lyhytaikaista huimausta. Tällaisessa tilanteessa laskevaa verenpainetta kutsutaan pystyasentoon liittyväksi eli ortostaattiseksi hypotensioksi. Ilmiötä voivat aiheuttaa myös jotkin lääkkeet, kuten esimerkiksi verenpainelääkkeet. Lievä ortostaattinen hypotensio ei yleensä ole vaarallinen ilmiö ja sitä voidaan välttää nousemalla ylös makuu- tai istuma-asennosta asteittain ja rauhallisesti. Iäkkäillä hypotensiota saattaa esiintyä sydäntautien kuten sydämen vajaatoiminnan yhteydessä. Harvinaisissa tapauksissa matala verenpaine voi liittyä myös aineenvaihdunnan häiriöihin, kuten lisämunuaisen vajaatoimintaan. Tällöin esiintyy kuitenkin myös muitakin oireita, kuten voimakasta heikotusta ja väsymystä. == Hoito == Jos matalaan verenpaineeseen liittyy huimausoireita, saattaa tavallista runsaampi suolan käyttö auttaa. Tällöin on myös pidettävä huoli riittävästä nesteiden saannista. Todettuun hypotensioon liittyessä huolestuttavan paljon huimausta pystyasennossa on perusteltua hakeutua lääkärin vastaanotolle. == Katso myös == *Ortostaattinen hypotensio *Kohonnut verenpaine == Lähteet == Luokka:Verenkierto
Eskil Peura

Eskil William Peura (7. kesäkuuta 1906 Oulu – 23. kesäkuuta 1971 Turku)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 30.6.1971, HS Aikakone. Viitattu 13.3.2018. oli suomalainen kenraalimajuri, jonka aselaji oli ilmatorjunta. Peura osallistui Suomen sisällissotaan 1918 valkoisten puolella lähettinä. Hän kävi kadettikoulun 1926–1928 sekä Sotakorkeakoulun 1933–1936 (ye-upseeri 1937). Hän toimi patterinpäällikkönä KTR 3:ssa 1928–1933. Vuonna 1936 hän toimi ye-upseerina Ilmatorjuntarykmentissä ja 1937–1938 Kuopion teollisuuspiirin päällikkönä. Talvisodan aikana hän toimi teknisen toimiston päällikkönä Ilmatorjuntarykmentti 1:ssä. Vuodesta 1941 hän toimi VII armeijakunnan ilmatorjuntakomentajana ja vuodesta 1943 ilmatorjuntaosaston päällikkönä ilmavoimien esikunnassa. Jatkosodan jälkeen Peura toimi Ilmatorjuntarykmentti 2:n komentajana 1944–1952. Pääesikunnassa toimistopäällikkönä hän toimi 1953. Kouvolan sotilaspiiriä hän johti 1954–1955. Uransa päätteeksi Peura toimi ensin ilmapuolustuksen tarkastajana 1959–1960, ja tehtävänimikkeen muututtua ilmatorjuntatarkastajana 1960–1966. Peura oli Ilmatorjuntamiehet ry:n puheenjohtaja 1940–1944 sekä Helsingin asevelipiirin piiritoimikunnan ja Lahden kirkkovaltuuston jäsen 1949–1953. Ylennykset: Reservivänrikki 1926, vänrikki 1928, luutnantti 1930, kapteeni 1935, majuri 1940, everstiluutnantti 1942, eversti 1954, kenraalimajuri 1959. Eskil Peuran vanhemmat olivat liikkeenharjoittaja Viljam Peura ja Gustava Karttunen ja puoliso vuodesta 1937 Salli Lehtonen. Rovasti, päätoimittaja ja kristillinen kirjailija Einari Peura (1902–1955) oli hänen veljensä. Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 644 (Viitattu 16.4.2019) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1921

Suomen vuoden 1921 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Tampereella 29.-30. tammikuuta. Ohjelmassa oli vain miesten kilpailu. Mestaruus ratkesi sijalukupistein. Loppupisteisiin huomioitiin vain kaikki matkat luistelleet. Arvo Tuomainen voitti kaikki kilpailumatkat ja samalla Suomen-mestaruuden. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Arvo Tuomainen 46,8 1 8.48,6 1 2.28,3 1 19.05,0 1 4 2 Clas Thunberg 47,1 2 9.06,4 4 2.30,0 2 19.25,1 4 12 3 Julius Skutnabb 48,9 8 9.10,6 2 2.33,9 3 19.09,0 2 15 4 Walter Tverin 48,4 6T 9.11,4 3 2.36,3 4 19.20,2 3 16,5 5 Aksel Belewicz 47,5 3T 9.27,2 6 2.38,2 6 20.20,0 9 24,5 6 Ilmari Danska 48,0 5 9.29,2 7 2.40,5 7 20.06,2 7 26 7 Alfred Strömsten 49,8 10 9.22,2 5 2.41,2 8 19.33,1 6 28 8 Asser Wallenius 47,5 3T 9.33,4 10 2.41,8 9 20.43,2 10 32,5 9 Harald Belewicz 48,4 6T 9.34,0 11 2.36,9 5 20.11,0 11 33,5 10 Waldemar Bergström 53,0 11 9.29,4 8 2.45,3 11 19.31,3 5 34 11 Alfred Jokinen 13 9.29,6 9 2.42,9 10 20.11,3 8 38 Gösta Strömsten 54,2 12 9.53,6 13 – – 21.13,4 12 – Harald Tuomi 49,4 9 9.47,7 12 – – – – – == Lähteet == * Tuloksia Oulun Tarmon sivuilta Luokka:Vuoden 1921 pikaluistelu Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen- mestaruuskilpailut
Kongō (1877)

Kongō () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Kongō-luokan korvetti. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1875 laivasto-ohjelmaa Britanniasta Earle’s Shipbuilding Companyltä Hullista ja sen suunnitteli brittiläinen laiva-arkkitehti Sir Edward James Reed. Köli laskettiin 24. syyskuuta 1875 ja alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1877. Alus valmistui tammikuussa 1878 ja se saapui Yokosukaan Japaniin 26. huhtikuuta.Gardiner 2002, s. 220. == Palvelus == Japanin ja Korean Joseon- dynastian välisten suhteiden kiristyttyä Japanin lähestystön henkilökunnan salamurhien jälkeen alus lähetettiin partioimaan Korean rannikolle kesäkuussa 1882. Seuraavan kerran alus partioi Korean rannikolla vuonna 1884. Alus teki vuosina 1889–1890 useita pitkän matkan purjehduksia vieraillen muun muassa seitsemästi Havaijilla. Lokakuusta 1890 seuraavan vuoden toukokuuhun alus teki sisaraluksensa Hiein kanssa laivastovierailun Konstantinopoliin. Matkan tarkoituksena oli samalla palauttaa kotimaahansa Wakayaman rannikolla uponneen fregatti Ertuğrulin eloonjääneet. Alus osallistui ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan Lüshunkoun, Weihaiwein ja Jalujoen taisteluihin. Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta 1898 kolmannen luokan tykkiveneeksi, minkä jälkeen se oli lähinnä rannikonvalvonta- ja tutkimustehtävissä. Venäjän–Japanin sodassa alus oli Korean etelärannikolla sijainneen Chinkain laivastotukikohdan vartiolaivana, mistä se siirrettiin japanilaisten miehittämään Port Arthuriin. Sodan päätyttyä alus palasi tutkimustehtäviin, kunnes se poistettiin alusluettelosta 20. heinäkuuta 1909. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1910. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Kongō-luokan korvetit Luokka:Earlen valmistamat alukset Luokka:Japanilaiset Venäjän–Japanin sodan tykkiveneet Luokka:Japanilaiset ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan korvetit