EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joukkuekilpailu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Joukkuekilpailu alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 16. helmikuuta Kandahar-rinteessä. Kilpailuun sai osallistua FIS-rankingin kuusitoista parasta maata, ja joka joukkueessa piti olla vähintään kaksi miestä ja kaksi naista. Lopulta 11 maata osallistui. Kilpailijat laskivat vastakkain suurpujottelussa vierekkäin asetetuilla rinteillä siten, että parin voittaja saa yhden pisteen. Neljän parin jälkeen voittaja pääsi jatkoon ja tasapelin sattuessa jatkoon pääsi joukkue, jonka nopeamman miehen ja nopeamman naisen yhteisaika oli pienempi. Kilpailun voitti Ranska, toiseksi sijoittui Itävalta ja pronssia voitti Ruotsi. == Kilpailu == === Karsinta === Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 3–2 Palić 27,04 3–2 B. Janyk 27,04 Široki 26,25 3–2 M. Janyk 26,18 Novošelić 26,73 3–2 Gagnon 26,78 Zrnčić-Dim 30,31 3–2 Stutz 33,77 4–0 Dürr 27,23 4–0 Gantnerová 27,37 Dopfer 25,78 4–0 Babušiak 27,01 Hronek 27,08 4–0 Saalová 27,67 Neureuther 25,89 4–0 Zampa 29,01 3–1 Pärson 26,88 3–1 Paulathová 26,98 M. Olsson 26,59 3–1 Kryzl 25,44 Pietilä-Holmner 26,46 3–1 Zemanová 27,93 H. Olsson 25,80 3–1 Zika 25,86 === Puolivälierät === Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 2–2 Schild 27,16 2–2 Novošelić 26,69 Raich DNF 2–2 Zrnčić-Dim 26,39 Kirchgasser 26,38 2–2 Palić DNF Baumann 25,74 2–2 Široki 25,98 1–3 Schleper 27,33 1–3 Merighetti 27,26 Miller 25,54 1–3 Deville 26,01 Mancuso 26,77 1–3 Schnarf 26,64 Ligety 26,72 1–3 Blardone 26,33 Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 2–2 Barioz 26,91 2–2 Dürr 26,89 Fanara 25,84 2–2 Dopfer DNF Worley 26,56 2–2 Hronek 26,89 Richard 25,99 2–2 Neureuther 25,69 4–0 Pärson 26,96 4–0 Holdener 27,24 M. Olsson 25,80 4–0 Berthod 26,31 Pietilä-Holmner 26,85 4–0 Feierabend DNF H. Olsson 25,81 4–0 Feuz 26,26 === Välierät === Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 4–0 Fenninger 26,71 4–0 Merighetti 26,88 Schörghofer 25,98 4–0 Blardone 26,09 Kirchgasser 26,56 4–0 Schnarf 27,38 Baumann 26,02 4–0 Deville 26,83 Joukkue 1 Tulos Joukkue 2 2–2 Barioz 27,21 2–2 Pärson 26,66 Fanara 25,69 2–2 M. Olsson 25,74 Worley 26,49 2–2 Pietilä-Holmner 26,46 Richard 25,54 2–2 H. Olsson 25,61 === Finaalit === Joukkue 1 Finaali Joukkue 2 2–2 Fenninger 26,41 2–2 Worley 26,51 Schörghofer 25,86 2–2 Richard 25,41 Kirchgasser 26,55 2–2 Marmottan 26,54 Baumann 25,69 2–2 Fanara 26,08 Joukkue 1 Pikkufinaali Joukkue 2 0–4 Brignone 28,53 0–4 Pärson 26,56 Borsotti 25,79 0–4 H. Olsson 25,65 Schnarf 26,93 0–4 Pietilä-Holmner 26,59 Blardone 25,73 0–4 M. Olsson 25,65 == Lähteet == Luokka:Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2011
Göygölin piirikunta

Göygölin piirikunta (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1380 neliökilometriä. Asukkaita on 57 800 henkeä (vuonna 2010). Vuoteen 2008 saakka nimenä oli Xanlarin piiri. Göygölin piiri sijaitsee Azerbaidžan länsiosassa Kaukasusvuoristossa ja sen reuna- alueella. Se rajoittuu pohjoisessa Samuxin piiriin ja Gəncən kaupunkiin, idässä Goranboyn piiriin, etelässä Kəlbəcərin piiriin sekä lännessä Daşkəsənin ja Şəmkirin piireihin. Piirin keskus on Göygölin kaupunki (entinen Xanlar), josta on 364 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Muita merkittävämpiä paikkakuntia ovat Hacıməlikin, Qızılqayan ja Firuzabadin taajamat. Kuntia on yhteensä 30, taajamia 5 ja kyliä 38. Kaupunkiväestön osuus on 41,0 % (vuonna 2010). Aikaisemmin piirin asukkaista puolet oli armenialaisia (51,7 % vuonna 1959). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 97,5 % väestöstä on azereja ja 1,9 % turkkilaisia. Seudun kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, perunan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, vanhat kivisillat, Şəhriyarin, Çaykəndin ja Yeni-Zodin kylien kirkot, Üçbulaqin ja Balçılın kylien puolustustornit sekä vuonna 1854 rakennettu Göygölin saksalainen kirkko. Paikallislehtenä ilmestyy Göygöl. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Göygölin piirin sivusto * Azerbaidjan: Territorial and administrative units , , *
Torsten Lindholm

Torsten ”Toli” Lindholm (22. toukokuuta 1911 Maarianhamina – 13. syyskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen lehtitoimittaja ja jalkapalloilija. Lindholm tunnettiin toimittajana etenkin Hufvudstadsbladetin jalkapallo- ja jääpallokirjoittajana, vaikka kirjoitti lehteen muistakin aiheista. Lehti julkaisi hänen ensimmäisen jalkapalloaiheisen kirjoituksensa vuonna 1934 ja seuraavana vuonna hän alkoi työskennellä lehden yleistoimittajana. Hän siirtyi vuonna 1950 osuuskauppa Elannon ruotsinkielisen lehden palvelukseen, jossa työskenteli 1970-luvun puoliväliin. Hän toimi aluksi lehden toimitussihteerinä ja myöhemmin päätoimittajana. Lindholm jatkoi kuitenkin myös Hufvudstadsbladetiin kirjoittamista, ja hänen viimeinen jalkapalloa käsitellyt kirjoituksensa julkaistiin vuonna 1992. Ennen toimittajanuraansa Lindholm oli pääsarjatason jalkapalloilija. Hän oli voittamassa vuosina 1930 ja 1931 jalkapallon Suomen-mestaruutta helsinkiläisseura HIFK:ssa. Hän pelasi myös yhdessä lajin B-maaottelussa. Lindholmin tytär Susanne murhattiin vuonna 1976, ja tapaus on yhä selvittämättä. == Lähteet == Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Kulhon koulu

Kulhon koulu on Pohjois-Karjalassa Kontiolahden Kulhon kylässä Rekilammen rannalla sijaitseva alakoulu. Koulussa on noin 130 oppilasta ja noin kymmenen opettajaa. Koulu sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Joensuusta ja noin 20 kilometrin päässä Kontiolahden kuntakeskuksesta. Koulussa on oppilaskunta ja koulun yhteydessä toimii esikoulu. == Historia == Koulun rakentaminen aloitettiin vuonna 1928 ja koulussa oli aluksi vain kaksi opettajaa. Vuonna 1963 koulua laajennettiin rakentamalla kouluun keittiö ja laajentamalla luokkatiloja. Koulu peruskorjattiin 1990-luvulla. Peruskorjauksen yhteydessä koulu sai uuden lisärakennuksen, johon kuului liikuntasali. Vuonna 2006 koulua laajennettiin vielä rakentamalla neljä uutta luokkahuonetta sekä tilat tietotekniikalle, terveydenhoitajalle ja lääkärille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kulhon koulun kotisivut * Peda.net: Kulhon koulu Luokka:Kontiolahti Luokka:Suomen peruskoulut
Ramblers (yhtye)

Ramblers oli suomalainen rockyhtye, joka julkaisi kaksi albumia. Ensimmäisen Hi-Hat-levymerkille ja toisen Dig It -levymerkille. == Jäsenet == Albumilla We Don't Mind Rockin Tonite: * Köpi Kurikka – laulu, komppikitara * Riku Mattila – kitara * Jarmo "Jamppa" Heikkinen – basso, laulu * Heikki "Hessu" Tikka – rummut, laulu Albumilla Talkin' About...: * Köpi Kurikka – laulu, kitara * Jarmo Heikkinen – kitara, taustalaulu, saksofoni * Timo Tapaninen – kitara * Ilari Niemelä – basso * Sika Kukkonen – rummut, taustalaulu == Diskografia == ===Studioalbumit=== * * ===Singlet=== * 1978 Don't mind rockin' tonite/ Nadine (Hi-Hat HIS 1034) * 1979 Little queenie/ Walking on the edge (Hi-Hat HIS 1040) * 1981 Darling Rolene/ Marianne (Hi-Hat HIS 1071) * 1982 City life/ You can't hurt me now ((Hi-Hat HIS 1080) * 1982 Talkin' about love/ Prisoner (Dig It DIGS 138) * 1983 Leather and lace/ Weekend affair (Johanna JHNS 530) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Ramblers Oulun kaupunginkirjaston sivulla Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Alppihiihdon kolmoiskruunu

Alppihiihdon kolmoiskruunu koostuu kolmesta eri kilpailumuodosta. Kolmoiskruunun voittaja voittaa kaikki kolme maailmancupin lajicupia samalla kaudella tai kaikki kolme kultamitalia samoissa talviolympialaisissa seuraavissa lajeissa: # Pujottelu # Suurpujottelu # Syöksylasku Vain kaksi laskijaa on pystynyt tähän. * Itävallan Toni Sailer saavutti ensimmäisenä alppihiihdon kolmoiskruunun vuoden 1956 talviolympialaisissa. * Vuoden 1968 talviolympialaisissa Ranskan Jean-Claude Killy saavutti kolmoiskruunun. Luokka:Alppihiihto
Göran Wallén

Nils-Göran Ragnar Wallén (2. helmikuuta 1941 Helsinki – 17. joulukuuta 2018 HelsinkiKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 30.12.2018, s. 42.) oli suomalainen urheilutoimittaja. Wallén työskenteli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuodesta 1960 vuoteen 2003, jolloin jäi eläkkeelle. Hän toimi myös lehden urheilutoimituksen päällikkönä. Wallénin luottamustehtäviä olivat muun muassa Urheilutoimittajain liiton puheenjohtajuus vuosina 1982–1990 ja Euroopan urheilutoimittajien liiton (UEPS) hallituksen jäsenyys vuosina 1990–1998. Suomen Valmentajat ry nimesi Wallénin vuoden urheilutoimittajaksi vuonna 1986. Hänet palkittiin myös Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristillä vuonna 2001, Pro Urheilu -mitalilla vuonna 2009 ja Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun kultaisella ansioristillä vuonna 2011. Wallén toimitti urheiluaiheisia kirjoja, muun muassa kirjan Rakas jalkapallo: 100 vuotta suomalaista jalkapalloa (2007) yhdessä Yrjö Lautelan kanssa ja helsinkiläisseura Kiffenin historiikin Mustat hurmurit – De svarta charmörerna (2008) yhdessä Erkki Alajan ja Timo Huotisen kanssa. Rakas jalkapallo valittiin vuonna 2008 Vuoden urheilukirjaksi 2007. == Lähteet == Luokka:Hufvudstadsbladet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Gyachung Kang

Gyachung Kang on vuori Himalajan vuoristossa, lähellä Nepalin ja Kiinan (Tiibetin) rajaa. Se on maailman 15. korkein vuori. Lisäksi se on maailman korkein alle 8 000-metrinen vuori, ja korkein vuori Mount Everestin (8 848 m) ja Cho Oyun (8 201 m) välillä. Ensimmäiseksi vuoren huipulle kiipesivät Y. Kato, K. Sakaizawa ja Pasang Phutar 10. huhtikuuta 1964. == Katso myös == *Luettelo maailman korkeimmista vuorista == Lähteet == *Alpinist.com: Gyachung Kang Luokka:Nepalin vuoret Luokka:Himalajan vuoret Luokka:Tiibetin vuoret Luokka:Kiinan ja Nepalin raja
Svislatš

Svislatš () eli Svislotš () on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Hrodnan alueen länsiosissa Valko-Venäjällä lähellä Puolan rajaa. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan kaupungin väkiluku oli 6 886 ja koko piirin 19 539\. Piirin asukaslukuun sisältyy myös 1 119 asukkaan kaupunkityyppinen taajama Porozovo (). Piirissä on paikallishallinnon mukaan kolme rajanylityspaikkaa Puolaan, mutta toisaalta näitä ei luetella kansainvälisinä ylityspaikkoina. Svislatšin läpi kulkee Valko-Venäjän rautateiden Vaukavyskissa lounaaseen haarautuva rata, jotka raiteet jatkuvat Puolan puolelle. Svislatšin piirissä on useita radan seisakkeita, mutta henkilöliikenne ei aikatauluhakujen perusteella toimi. Rajan ylittävällä rahtiliikenteellä on mahdollisuus telinvaihtoihun kaupungin lounaispuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lyhyt kaupunkikuvaus (bycity.org) *Hrodnan alueen viralliset sivut piiristä , ja (region.grodno.by) *Kantakaupungin kartta (bycity.org) *Свислочский район - Tietoa piiristä taajamineen (dorogiby.info) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai Luokka:Hrodnan alueen kaupungit
Bosnia ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta

Bosnia ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta, lyhenteeltä Bosnia ja Hertsegovinan ST (, Социјалистичка Pепублика Босна и Херцеговина, СР Босна и Херцеговина, СР БиХ) eli Bosnia ja Hertsegovinan kansantasavalta, lyhenteeltä Bosnia ja Hertsegovinan KT (, Народна Република Босна и Херцеговина, НР Босна и Херцеговина, НР БиХ), vuosina (1945-1963) oli sosialistinen tasavalta osana Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa vuodesta 1943 vuoteen 1992. Se on nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan edeltäjä, ja perustettiin fasisminvastaisen vastarinnan aikana Mrkonjić Gradissa on 25. marraskuuta 1943. Sosialistinen tasavalta hajosi vuonna 1990, kun se hylkäsi kommunistiset periaatteet 1990, ja itsenäistyi 1992. Alueen pääkaupunki oli Sarajevo, joka pysyi pääkaupunkina itsenäistymisen jälkeen. == Katso myös == *Jugoslavia Luokka:Bosnia ja Hertsegovinan historia Luokka:Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Ojakaali

Ojakaali (Lythrum portula, syn. Peplis portula) on vaatimaton kosteikkokasvi, jota tavataan lähes koko Euroopassa. Suomessa laji on harvinainen ja luokiteltu vaarantuneeksi lajiksi.Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010, s. 197. == Ulkonäkö ja koko == Yksivuotinen ojakaali kasvaa 3–25 cm korkeaksi. Kalju varsi on rento ja tyviosasta juurehtiva. Vihreät tai punaruskeat lehdet ovat varressa vastakkain ja muodoltaan vastapuikeita tai kapean vastapuikeita. Lehdet ovat 0,5–2 cm pitkiä, lehden lapa on ruotia pidempi. Pienet, perättömät kukat ovat yksittäin lehtihangoissa. Kukkapohjus on kellomainen. Pitkään säilyvät verholehdet ovat suippoja, teriö puuttuu tai on verhiötä lyhyempi. Ojakaali kukkii Suomessa heinä-elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 293. == Levinneisyys == Ojakaalia tavataan lähes koko Euroopassa Pyreneiden niemimaan keskiosista Venäjän keskiosiin. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Fennoskandian eteläosiin. Islannista laji puuttuu. Ojakaalia tavataan harvinaisena myös Pohjois-Afrikasta sekä Pohjois-Amerikassa Kaliforniasta, jossa se ei kuitenkaan ole alkuperäislaji.Den virtuella floran: Rödlånke Viitattu 16.2.2011. Suomessa ojakaalia kasvaa harvinaisena Etelä- ja Kaakkois-Suomessa noin Pori–Tampere–Lappeenranta-linjan korkeudelle saakka.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Ojakaalin levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 16.2.2011. == Elinympäristö == Ojakaali kasvaa märällä maalla tai matalassa vedessä teillä, ojissa, lammikoissa sekä järvien ja jokien rannoilla. Laji on Suomessa viime vuosikymmeninä nopeasti harvinaistunut.Ålands flora 2010, s. 261. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Toim. Rassi, Pertti & Hyvärinen, Esko & Juslén, Aino & Mannerkoski, Ilpo. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki 2010. * Ålands flora. Toim. Hæggström, Carl-Adam & Hæggström, Eeva. Toinen laajennettu painos. Ekenäs Tryckeri, Ekenäs 2010. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Ojakaalin levinneisyys Suomessa. * ITIS: Lythrum portula * United States Department of Agriculture (USDA): Lythrum portula Luokka:Rantakukkakasvit Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
ComColor

ComColor on sarja Rison valmistamia tulostimia, johon kuuluu maailman nopein mustesuihkutulostin. Siinä on PIN-koodi, 8,5-tuumainen kosketusnäyttö sekä ulostulossa tilaa 3000 sivulle. Koneita on mainostettu myös niiden halvan käyttöhinnan avulla. Tulostimet voidaan yhdistää Rison HS4000 -skanneriin, jolloin siitä tulee kopiokone. HS400 skannaa papereita automaattisesti, ja yhtä nopeasti kuin ComColorit ehtivät tulostaa. Tulostimissa on myös toiminto, joka voi automaattisesti tulostaa papereihin sivunumerot, sekä tulostuksen päivämäärän. == Lista tulostimista == Alla on lista ComColor sarjan tulostimista Tulostimen nimi Nopeus ComColor 3010 Tulostaa 90 sivua minuutissa A4:lle. Kapasiteetti 1000 sivua. ComColor 3050 Tulostaa 90 sivua minuutissa A4:lle. Kapasiteetti 2500 sivua. ComColor 7010 Tulostaa 120 sivua minuutissa A3:lle. Kapasiteetti 1000 sivua. ComColor 7050 Tulostaa 120 sivua minuutissa A3:lle. Kapasiteetti 2500 sivua. ComColor 9050 Tulostaa 150 sivua minuutissa A3:lle. Kapasiteetti 2500 sivua. Luokka:Tietokonelaitteisto
Serbian sosialistinen tasavalta

Serbian sosialistinen tasavalta, lyhenteeltä Serbian ST (, Социјалистичка Република Србија, СР Србија, СРСрби) eli Serbian kansantasavalta, lyhenteeltä Serbian KT (, Народна Република Србија, НР Србија, НРСрби), vuodesta (1945-1963) oli sosialistinen tasavalta osana Jugoslavian sosialistista liittotasavaltaa vuodesta 1943 vuoteen 1990. Se on nykyisen Serbian edeltäjä. Serbian sosialistinen tasavalta oli Jugoslavian suurin ja väestörikkain tasavalta. Sillä oli lisäksi tärkein osa valtion taloudellisessa ja poliittisessa kehityksessä. Tasavallan pääkaupunki Belgrad oli koko Jugoslavian pääkaupunki. == Väestö == Serbian sosialistisen tasavallan suurimmat etniset ryhmät lukumäärän mukaan: 1971 1981 1\. Serbit 6 142 071 (72,71 %) 1. Serbit 6 331 527 (67,96 %) 2\. Albaanit 984 761 (11,66 %) 2. Albaanit 1 303 032 (13,99 %) 3\. Unkarilaiset 430 314 (5,10 %) 3. Jugoslaavit 441 941 (4,75 %) 4\. Kroaatit 184 913 (2,19 %) 4. Unkarilaiset 390 468 (4,19 %) 5\. Muslimit 154 330 (1,83 %) 5. Muslimit 215 166 (2,31 %) 6\. Jugoslaavit 123 824 (1,47 %) 6. Kroaatit 149 368 (1,60 %) == Aiheesta muualla == Sosialistinen tasavalta Luokka:Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta
Kääpiöhevosenkenkäyökkö

Kääpiöhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus hipposideros) on hevosenkenkäyökköjen heimoon kuuluva lepakkolaji.Beer, Amy-Jane & Morris, Pat, Maailman nisäkkäitä, Otava 2007, 256 s. Lajin uudeksi nimeksi on nisäkäsnimistötoimikunta ehdottanut euroopanpikkuherkkoa. Sen siipien kärkiväli on 19–25 cm ja vartalo 4–4,5 cm sekä häntä 2–3 cm. Painoa lepakolle kertyy vain 5–9 g. Kääpiöhevosenkenkäyököllä on heimolaistensa tavoin hevosenkengän muotoinen ihopoimu kuonossa. Äänet ovat hyvin korkeita ja hiljaisia, kirskuvia. Laji elää metsäisillä kalkkikivialueilla, missä se lentää öisin pyydystäen lähinnä ilmasta yökkösiä, sääskiä, kärpäsiä ja kovakuoriaisia. Kääpiöhevosenkenkäyökkö horrostaa yksin luolissa, mutta kesällä päiväpiilossa voi olla kokonainen yhdyskunta. Naaras saa kesä-heinäkuussa neljän kuukauden tiineyden jälkeen yhden poikasen. Poikanen vieroitetaan 6–7 viikon kuluttua. Laji tulee sukukypsäksi yksivuotiaana. Kääpiöhevosenkenkäyökkö saattaa elää luonnossa ainakin 21-vuotiaaksi, mutta kuolee vankeudessa nopeasti. Lajin levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarilta idässä Kirgisiaan ja Kashmiriin Keski-Aasiassa ja etelässä Koillis-Afrikkaan. Kääpiöhevosenkenkäyökön kannan kokoa ei tunneta, mutta se on joissakin valtioissa luokiteltu vaarantuneeksi ja on vaarassa kuolla sukupuuttoon levinneisyytensä pohjoisosissa Euroopassa. Alankomaista ja Liechtensteinistä se on jo hävinnyt. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN kuitenkin muutti omassa uhanalaisuusarviossaan vuonna 2004 lajin luokituksen vaarantuneesta elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Euroopanpikkuherkko (Rhinolophus hipposideros) *ITIS: Rhinolophus hipposideros Luokka:Hevosenkenkäyököt
Aulis Vahtonen

Aulis Kullervo Vahtonen (27. tammikuuta 1929 Turku – 31. lokakuuta 1995) oli suomalainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelannut Vahtonen edusti koko uransa ajan Turun Palloseuraa vuosina 1946–1956. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1949. Kaikkiaan Vahtonen pelasi seitsemän kauden aikana 86 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 17 maalia. Hän pelasi Suomen maajoukkueessa yhden maaottelun vuonna 1952. Vahtonen pelasi jalkapallon lisäksi jääkiekkoa SM-sarjassa 6 ottelua TPS:n joukkueessa kaudella 1947-1948. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Reijo Vaittinen

Reijo Vaittinen (s. 24. tammikuuta 1956 Suonenjoki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Vaittinen on Suonenjoen Pallon kasvatti. Hän edusti urallaan Mikkelin Pallo-Kissoja 1972–1976, Oulun Palloseuraa 1977–1978, Mikkelin Palloilijoita 1979–1989 ja Porrassalmen Urheilijoita 1990–1993. Kaikkiaan hän pelasi 11 kauden aikana 203 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Vaittinen pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1977–1982 yhteensä 13 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Valla

Erkki Valla (s. 8. syyskuuta 1964 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Valla edusti urallaan Helsingin Jalkapalloklubia 1983–1991 ja Finnairin Palloilijoita 1991–1994. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1985, 1987, 1988 ja 1990 sekä Suomen Cupin 1984. Kaikkiaan Valla pelasi 11 kauden aikana 183 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 16 maalia. Valla pelasi Suomen maajoukkueessa kolme maaottelua vuonna 1988. Pelaajauran jälkeen Valla on valmentanut muun muassa AC Vantaan A-nuoret Suomen mestaruuteen ja toiminut Käpylän Pallon toiminnanjohtajana. Tällä hetkellä Valla toimii HJK:n valmennuspäällikkönä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veijo Valtonen

Veijo Ensio Valtonen (5. tammikuuta 1936 Käkisalmi – 11. kesäkuuta 2016http://fchaka.fi/?p=4088 Valkeakoski) oli suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja. Puolustajana pelannut Valtonen edusti koko uransa ajan Valkeakosken Hakaa vuosina 1953–1968. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1960, 1962 ja 1965 sekä Suomen Cupin 1955, 1959, 1960 ja 1963. Kaikkiaan Valtonen pelasi 14 kauden aikana 252 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Valtonen pelasi Suomen maajoukkueessa neljä maaottelua vuosina 1960–1964. Pelaajauransa jälkeen Valtonen toimi muun muassa Hakan valmentajana kausilla 1966–1970, 1972 ja 1981. Hänet on valittu seuran kunniajäseneksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Luhtakuoriaismaiset

Luhtakuoriaismaiset (Dascilloidea) on kovakuoriaisiin (Coleoptera) kuuluva yläheimo. Yläheimolle tyypillisiä piirteitä ovat tappimaiset etulonkat sekä vahvasti liuskaiset nilkkajaokkeet. Yläheimoon kuuluu Euroopan alueella vain yksi heimo, Dascillidae eli luhtakuoriaiset, jonka ainoa Pohjois-Euroopassa tavattava laji on hiirokuoriainen (Dascillus cervinus). Kyseinen laji on Suomen eteläosissa yleinen ja sitä tavataan erityisesti kosteahkoilla niityillä, missä laji tavallisesti istuu kukissa. Hiirokuoriaisen toukka elää maan sisässä, missä se syö kasvien juuria. == Heimoja == * Luhtakuoriaiset Dascillidae * Rhipiceridae == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Dascilloidea Luokka:Erilaisruokaiset
Tšekkoslovakia talviolympialaisissa 1932

Tšekkoslovakia osallistui Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 kuuden miesurheilijan joukkueella. Kaikissa kolmessa pohjoismaisessa hiihtolajissa ja taitoluistelussa kilpailleet tšekkoslovakialaiset jäivät ilman mitaleja. Parhaan sijoituksen saavutti yhdistetyssä kilpaillut Antonín Bartoň oltuaan kuudes. == Joukkue == === Pohjoismaiset hiihtolajit === ==== Maastohiihto ==== Urheilija Matka Aika Sijoitus Antonín Bartoň 18 km 1:33.39 16. Antonín Bartoň 50 km 4:52.24 10. Ján Cífka 18 km 1:38.24 22. Ján Cífka 50 km 5:01.50 14. Jaroslav Feistauer 18 km 1:37.55 20. Jaroslav Feistauer 50 km 5:00.19 13. Vladimír Novák 18 km 1:32.59 14. Vladimír Novák 50 km 4:52.44 11. ==== Mäkihyppy ==== Urheilija Sijoitus Antonín Bartoň 21. Ján Cífka 24. Jaroslav Feistauer 26. František Šimůnek 23. ==== Yhdistetty ==== Urheilija Sijoitus Antonín Bartoň 6. Ján Cífka 11. Jaroslav Feistauer 13. František Šimůnek 8. === Taitoluistelu === Urheilija Laji Lyhytohjelma Vapaaohjelma Sijapisteet Pisteet Sijoitus Walter Langer Miesten yksinluistelu 9. 11. 69 1 964,3 10. == Lähteet == * George Lattimer: Official Report III Olympic Winter Games Lake Placid 1932 * Czechoslovakia at the 1932 Lake Placid Winter Games Sports Reference LLC. Talviolympialaisissa 1932 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 1932
Atlantismi

Atlantismi on aate, joka pyrkii läheiseen yhteistyöhön Länsi-Euroopan ja Pohjois-Amerikan maiden, erityisesti Kanadan ja Yhdysvaltain välillä varsinkin politiikkaa, taloutta ja puolustusta koskevissa asioissa. Tarkoituksena on pitää yllä osallistuvien maiden turvallisuutta ja suojella niitä yhdistäviä arvoja, ”demokratiaa, yksilönoikeuksia ja lakia.” Atlantismin kannattajaa kutsutaan atlantistiksi. Naton taholta atlantismin on nähty tarjoavan sen jäsenmaille uuden ja positiivisemman kuvan.Atlantismi koki merkittäviä muutoksia 2000-luvun alussa terrorismin ja Irakin sodan valossa. Huolimatta transatlanttisen turvallisuusmaiseman suurista muutoksista atlantismin on nähty selvinneen erityisenä kansallisena turvallisuussuuntauksena Euroopan poliittisella areenalla ja Naton sisällä. Nimi juontuu Atlantin valtamerestä, joka erottaa tai yhdistää kaksi maanosaa. Atlantismi on etäällä kontinentalismista. Tunnettuja atlantisteja ovat Britannian entiset pääministerit Tony Blair ja Gordon Brown sekä Zbigniew Brzezinski ja Javier Solana. Nato on atlantistinen organisaatio ja F-35-hävittäjälentokone on atlantistinen projekti. Useilla Itä-Euroopan maiden, kuten Puolan ja Romanian, johtajilla on voimakkaita atlantistisia näkemyksiä. Erään WikiLeaks-vuodon mukaan Suomi olisi tehnyt salaiset vaihtokaupat muun muassa Israelin kanssa YK:n turvallisuusneuvoston vaihtuvasta jäsenyydestä. Yhdysvaltain Helsingin- suurlähetystön tekemän raportin mukaan Suomi pyrkii hankkimaan ääniä eritoten YK:n pieniltä valtioilta. Raporttiin on lisätty loppukommentti, ettei ulkoministeri Alexander Stubbia sotkettaisi mihinkään YK-haihattelijaan: ”Huolimatta laskelmoidusta vetoomuksestaan pienille valtioille Stubb on vakaumuksellinen atlantisti.” == Atlantisia instituutteja == * NATO * Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD) * G-6/7/8 * Atlantic Council *Maailmanpankki *Kansainvälinen valuuttarahasto == Katso myös == * Poliittinen maantiede * Eurasianismi * Suomen Atlantti-Seura == Lähteet == Luokka:Poliittinen maantiede Luokka:Poliittinen ideologia Luokka:Atlantin historia Luokka:Nato
Iso-Britannia talviolympialaisissa 1932

Yhdistynyt kuningaskunta osallistui Ison-Britannian nimellä Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 neljän naisurheilijan joukkueella. Taitoluistelun naisten yksinluistelussa kilpaillut nelikko oli sangen nuori: siihen kuului kaksi 11-vuotiasta ja yksi 14-vuotias tyttö. Cecilia Colledge on yhä (2011) kaikkien aikojen nuorin talviolympialaisissa kilpaillut urheilija.http://www.sports-reference.com/olympics/winter/ Parhaiten brittiluistelijoista sijoittui Megan Taylor oltuaan seitsemäs. Mollie Phillips toi maansa lipun olympiastadionille avajaisissa ensimmäisenä brittiläisenä naisurheilijana. == Joukkue == === Taitoluistelu === Urheilija Laji Lyhytohjelma Vapaaohjelma Sijapisteet Pisteet Sijoitus Cecilia Colledge Naisten yksinluistelu 8. 10. 64 1 851,6 8. Joan Dix 11. 11. 75 1 833,6 10. Mollie Phillips 9. 9. 63 1 864,7 9. Megan Taylor 7. 7. 55 1 911,8 7. == Lähteet == * George Lattimer: Official Report III Olympic Winter Games Lake Placid 1932 * Great Britain at the 1932 Lake Placid Winter Games Sports Reference LLC. === Viitteet === Talviolympialaisissa 1932 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 1932
Jérémy Ménez

Jérémy Ménez (s. 7. toukokuuta 1987 Longjumeau, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa Baria ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Ménez aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004 Sochaux'sta. Hän oli aiemmin pelannut seuran juniorijoukkueissa kolme vuotta. Edustettuaan joukkuetta kahden kauden ajan hän siirtyi Monacoon. Hän teki joukkueen kanssa nelivuotisen sopimuksen.Monaco bag Menez Sky Sports. Viitattu 17.2.2011. Ménez pelasi kahden kauden aikana Monacossa yhteensä 54 sarjaottelua, ja niissä syntyi 14 maalia. Hänen hyvät otteensa kiinnittivät huomiota suuremmissa seuroissa ja lopulta elokuussa 2008 hän siirtyi italialaisseura Romaan 10,5 miljoonan euron siirtokorvauksella.Menez joins Roma Sky Sports. Viitattu 17.2.2011. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 31. elokuuta 2008 ottelussa Napolia vastaan. Heinäkuussa 2011 Ménez palasi takaisin kotimaahansa Paris SG:n riveihin. Sen jälkeen hän on edustanut muun muassa Italiassa Milania ja kotimaassaan Bordeaux'ta. == Maajoukkueura == Ménez teki ensiesiintymisensä Ranskan maajoukkueessa 11. elokuuta 2010 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi kaikkiaan 24 maaottelua ja teki maalin kesäkuussa 2012 ystävyysottelussa Viroa vastaan sekä kymmenen päivää myöhemmin EM- kilpailujen alkulohko-ottelussa Ukrainaa vastaan. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jérémy Ménezin esittely PSG:n sivustolla Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dzjatlava

Dzjatlava () eli Djatlovo () on pieni kaupunki ja samanniminen piiri Hrodnan alueen keskiosissa Valko-Venäjällä. Vuoden 2009 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 7 853 ja koko hallintopiirin 29 703\. Piirin asukaslukuun sisältyy myös kaupunkityyppiset taajamat Kozlovštšina (1 847 asukasta, ) ja Novojelnja (3 041 asukasta, ). == Liikenne == Dzjatlavan piirin maanteistä keskeisimpiä on kaupungin pohjoisosien läpi kulkeva valtatie M11 (), joka luo yhteyden pohjoisessa esimerkiksi Lidaan (50 km) ja etelässä Slonimiin (46 km). Itään vievä kantatie P10 tuo tieyhteyden Navahrudakiin (37 km). Kantatie P108 johtaa puolestaan Dzjatlavasta kaakkoon M1-moottoritielle (). Dzjatlavan piirin pohjoisrajalla virtaa Niemen-joki. Piirin itäosien poikki kulkee Valko- Venäjän rautateiden pohjois-eteläsuuntainen Lidan ja Baranavitšyn välinen rataosuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lyhyt kaupunkikuvaus (bycity.org) *Hrodnan alueen viralliset sivut piiristä , ja (region.grodno.by) *Kantakaupungin kartta (bycity.org) *Дятловский район - Tietoa piiristä taajamineen (dorogiby.info) *WikiMapia karttalinkki, kohteiden selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaista topografiakarttaa 1:100 000 ja 1:200 000 alueesta Luokka:Hrodnan alueen kaupungit
Peter Sladey

Peter Alexander Sladey () oli suomalainen jääkärimajuri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Tulikasteensa hän sai Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana Valkoisen armeijan jääkärijoukoissa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975. ==Perhe ja opinnot== Sladeyn vanhemmat olivat talonomistaja ja kauppias Peter Sladey ja Anna Aleksandra Kecklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Enny Sofia Rechardtin kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Tampereella klassillista lyseota. Opintojaan hän jatkoi Tampereella teknillisen opiston sähköteknillisellä osastolla, mistä hän sai päästötodistuksen vuonna 1915. Sotilaskoulutusta hän sai kaasukurssilla Helsingissä vuonna 1924 ja sotilaspedagogisella kurssilla Hämeenlinnassa vuonna 1925. ==Jääkärikausi== Sladey liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan tiedonanto- osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. ==Suomen sisällissota== Sladey saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Sladey siirrettiin sisällissodan jälkeen 5. elokuuta 1918 alkaen puhelinjoukkueen johtajaksi 2. Divisioonan tiedonanto-osastoon, josta hänet siirrettiin Kenttälennätinpataljoonaan ja nimitettiin 2. helmikuuta 1921 alkaen päälliköksi 2. komppaniaan. Kenttälennätinpataljoonassa hän siirtyi 1. lokakuuta 1924 alkaen aliupseerikoulun johtajaksi. Hän erosi armeijasta 8. maaliskuuta 1927 ja muutti siirtolaiseksi Kanadaan. Hän julkaisi vuonna 1926 kirjan Sähkö- ja puhelinoppi viestijoukkoja varten. Hänet on haudattu Egmontiin, Kanadaan. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Anne-Marie Kynsilehto

Anne-Marie ”Mirri” Kynsilehto (nyk. Clarke, s. 1969) on entinen suomalainen esteratsastaja. Hän aloitti ratsastuksen kotikaupungissaan Oulussa ratsastuskoulu Saaran Tallilla ja edusti kilpailu-uransa ajan seuraa Oulun Ratsastajat. Hän kilpaili vuodesta 1979 aina 1990-luvun alkupuoliskolle edeten kansainvälisesti menestyksekkäästä poniratsastajasta kansainväliseen avoimen tason kilpailumenestykseen. Poniratsastajana hän saavutti Pohjoismaiden mestaruuden ponilla Super Trouper vuonna 1984 sekä viisi Suomen mestaruutta muun muassa poneilla Janina ja Two Star, juniorina lisäksi kaksi PM-hopeaa hevosella Maxall. Avoimella tasolla hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1990 ja SM-hopeaa vuonna 1989 sekä Finnderbyn vuonna 1988, ratsasti Suomen Nations Cup -joukkueessa monissa kilpailuissa vuosina 1990–1992 sekä kilpaili kansainvälisesti keräten sijoituksia World Cup -tasolla saakka, muun muassa 7. sijan Helsinki International Horse Shown Word Cup -osakilpailussa vuonna 1992. HIHS:ssa hän myös tuli kolmanneksi tapahtuman toisessa pääluokassa eli Grand Prix'ssa vuonna 1989. Kynsilehto oli vuonna 1988 ensimmäinen pohjoismaalainen esteratsastaja, joka kutsuttiin kilpailemaan Kanadaan Calgaryn Spruce Meadows -ratsastuskeskukseen, ja hän vietti talvet 1988–1990 Yhdysvalloissa George Morrisin valmennuksessa kilpaillen hyvällä menestyksellä muun muassa Tampassa ja West Palm Beachissa. 1990-luvulla hän kilpaili Euroopan kansainvälisissä kilpailuissa hollantilaisesta valmennuskeskuksesta käsin. Kynsilehdon tärkein kilparatsu oli ori Neopolitan (kilpailunimi Uusi Suomi (US) Neopolitan), mutta hän kilpaili kansainvälisesti myös muiden muassa hevosilla (EG) Argentina, Jasper BB ja Whispering Royal Lady, jotka myöhemmin siirtyivät Pinja Immosen esteratsuiksi. Kansainvälisen tason kilparatsuihin kuului myös (GWS) Run and Jump. Anne-Marie Kynsilehto avioitui 1990-luvulla englantilaisen esteratsastaja Warren Clarken kanssa. Hän asuu nykyään Lancashiressa, Englannissa ja keskittyy puolisonsa kanssa estehevosten kasvatukseen ja myyntiin. Kynsilehdon isä on entinen ralliautoilija, oululainen liikemies Juhani (Jussi) Kynsilehto, joka tyttärensä kilpailuvuosina toimi tämän managerina. Yksi Kynsilehdon kilpailu-uran tärkeistä sponsoreista oli sanomalehti Uusi Suomi, jonka viimeisessä painetussa numerossa 28.11.1991 hän kiitti yhteistyöstä koko sivun ilmoituksella. Kynsilehto kuului myös Kati Hurmeen tavoin vuodesta 1985 alkaen Enso-Teamiin, joka tuki lahjakkaita nuoria suomalaisratsastajia. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Warren ja Anne-Marie Clarken kotisivut ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset esteratsastajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pertsa ja Väärä Osoite

Pertsa ja Väärä Osoite on suomalainen yhtye, jonka musiikki edustaa 1970–80-lukujen vaihtoehtomusiikkia yhdistäen suomi-iskelmää, punkkia ja folkia. Yhtye on julkaissut yhden albumin ja 2 singleä. Yhtyeen musiikki on pääosin Koskelan käsialaa, mutta myös Brommels, Rosenberg ja I. Pesonen on mainittu usean kappaleen tekijöinä. Levyjen kustantajana toimi Itu-liike. == Kokoonpano == * Pertsa Koskela – laulu * Timo Hinkkanen – rummut * Jerker Brommels – kitara, huuliharppu * Jukka Pesonen – basso, laulu * Ismo Pesonen – kitara * Pau Rosenberg – puhaltimet == Diskografia == * Täältä jostakin... (LP 1979) * Kiskojen laulu (single 1979) * Yön tullessa (single 1979) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Täältä jostakin... LP:n arvio (Laidasta laitaan blogi 2014) Luokka:Suomalaiset folk rock -yhtyeet Luokka:Suomalaiset pop rock -yhtyeet Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Ville Viljanen

Ville Viljanen (s. 2. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Pääosin hyökkääjänä pelaavan Viljasen kasvattajaseura on göteborgilainen Sandarna BK. Sieltä hän siirtyi myös göteborgilaiseen BK Häckenin ja pelasi sen riveissä vuosina 1995–1998. Hän siirtyi kaudeksi 1999 myös Göteborgissa pelaavaan Västra Frölunda IF:ään. Västra Frölundassa hän pelasi 20 ottelua tehden kaksi maalia. Samana vuonna hän pelasi ainoaksi jääneen maaottelunsa Suomen jalkapallomaajoukkueen riveissä ottelussa Sloveniaa vastaan. Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta Englannissa Port Vale FC:ssä. Siellä hän keräsi tililleen 34 ottelua tehden niissä kuusi maalia. Kesällä 2001 hän palasi Ruotsiin ja Göteborgiin GAIS:iin pelastaakseen seuran putoamiselta Superettanista. Siinä seura ei onnistunut ja se pelasi kaksi seuraavaa kautta Ruotsin kakkosdivisioonassa. Kauden 2004 jälkeen Viljanen lähti GAIS:sta kolmannessa divisioonassa kaudella 2005 pelanneeseen Jonsereds IF:ään. Hän edusti GAIS:ia yhteensä 62 ottelussa tehden 19 maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalmagiitti

Kalmagiitti (C17H14N2O5S) on atsoväriaine ja kompleksometrinen indikaattori. Sitä käytetään analyyttisessä kemiassa metalli-ionien pitoisuuksien määrittämiseen. ==Ominaisuudet ja käyttö== Vapaassa muodossaan kalmagiitin väri riippuu liuoksen pH-arvosta. Kun pH on alle 5, on indikaattori väriltään punaista. Sinistä indikaattori on happamuusalueella 7-9 ja erittäin emäksisissä olosuhteissa punaoranssia. Kalmagiitti muodostaa useiden metalli- ionien kanssa väriltään viininpunaisen kompleksin. Kalmagiittia valmistetaan 1-amino-2-naftoli-4-sulfonihapon diatsoniumsuolan ja p-kresolin atsokytkentäreaktiolla. Kalmagiittia käytetään indikaattorina kompleksometrisissä titrauksissa. Se soveltuu muun muassa veden kovuutta aiheuttavien kalsium- ja magnesiumionien määrittämiseen. Kalmagiitin etu toiseen tähän tarkoitukseen käytettyyn indikaattoriin eriokromimusta T:hen nähden on kalmagiittiliuoksien parempi säilyvyys ja selkeämpi ja terävämpi värinmuutos. Kalmagiittimetallikompleksien pitoisuuksia voidaan määrittää myös spektrofotometrisesti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Indikaattorit Luokka:Atsovärit
KNM Montbretia (K208)

KNM Monbretia (viirinumero K208) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Monbretia. == Valmistus == Alus tilattiin 28. kesäkuuta 1940 Paisleysta Fleming and Fergusonilta, missä köli laskettiin 16. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1941 ja valmistui 29. syyskuuta.Friedman, Norman s. 341 == Palvelus == Yksi kolmesta Saksan laivaston sukellusveneen U-262:n laukaisemasta torpedosta osui 18. marraskuuta 1942 Monbretian keulaan, kun alus oli tutkimassa tutkahavaintoaan. Osuma teki suuren reiän aluksen keulaan ja räjäytti nelituumaisen kranaatit, jolloin aluksen kansi vääntyi pahoin. Sirpaleet surmasivat kolme miestä.Uboat.net – HNoMS Monbretia Aluksen päällikkö Halvor Søiland antoi käskyn jättää laivan. Kaksi venettä ehdittiin laskea veteen ennen kattilahuoneeseen osunutta toista torpedoa, joka katkaisi aluksen. KNM Potentilla pelasti 20 uponneen aluksen eloonjäänyttä veneistä sekä viisi muuta tilapäisvälineiltä. Osa pelastetuista oli pahoin haavoittuneita ja kaksi kuolikin vielä samana päivänä vammoihin. Aluksen mukana sai surmansa 40 norjalaista ja kahdeksan brittiläistä merimiestä. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Norjan laivaston Flower- luokan korvetit Luokka:Fleming and Ferguson
Osmo Kanerva

Osmo ”Osku” Kanerva (4. joulukuuta 1941 HelsinkiBoxrec.com – 4. marraskuuta 2014 Lake Worth, Yhdysvallathttp://www.iltalehti.fi/urheilu/2014110518809807_ur.shtml) oli suomalainen nyrkkeilijä, myöhemmin nyrkkeilyvalmentaja ja toimittaja. Amatööriuralla hän edusti Tapanilan ErääNyrkkeilyliitto . Kanerva asui viimeiset vuotensa Palm Beachillä Yhdysvalloissa, jossa hän toimi valmentajana ja toimittajana.Usa suomeksi Kanerva otteli amatöörinä 120 ottelua, joista hävisi noin 20. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1965 Itä-Berliinissä hän hävisi puolivälierissä Italian Ermanno Fasolille. Gentleman Nyrkkeilijät ry:n Ville- patsas Kanervalle myönnettiin 1966.Nyrkkeilymuseo ==Sijoitukset SM-kisoissa== *1963: sarja alle 67 kg: sijoitus 3. *1964: sarja alle 63,5 kg: sijoitus 3. *1965: sarja alle 63,5 kg: sijoitus 1. *1966: sarja alle 63,5 kg: sijoitus 1. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
KNM Rose (K102)

KNM Rose (viirinumero K102) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Britannian kuninkaallisen laivaston HMS Rose. == Valmistus == Alus tilattiin 15. joulukuuta 1939 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 3. syyskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1941 ja valmistui 31. lokakuuta.Friedman, Norman s. 341 == Palvelus == Alus liitettiin 24. marraskuuta 1941 Liverpoolin saattajaosastoon, jossa se oli uppoamiseensa saakka. Aluksen miehistö pelasti 18. marraskuuta 1942 eloonjääneet amerikkalaisen rahtialus Parisminan eloonjääneet. Saksan laivaston sukellusvene U-624 oli upottanut rahtialuksen torpedoimalla.Uboat.net - HNoMS Rose Alus suojasi 15. lokakuuta 1944 Southend-on-Seasta lähtenyttä saattuetta ON260, kun se upposi 26. lokakuuta 1944 Pohjois-Atlantilla jouduttuaan Britannian kuninkaallisen laivaston fregatin HMS Mannersin yliajamaksi. Turmassa menehtyi kolme miehistönjäsentä. == Päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *Thomas Jacobsen 13. lokakuuta 1941 - 30. toukokuuta 1943 *Leif Rosenvold Lund 30. toukokuuta 1943 - 13. elokuuta 1944 *Per Scott-Hansen 13. elokuuta - 13. lokakuuta 1944 *Leif Rosenvold Lund 13.-26. lokakuuta 1944 ==Lähteet== * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Warsailors.com - HNoMS Rose Luokka:Norjan laivaston Flower-luokan korvetit
Ranskan ralli

pienoiskuva|Sébastien Loeb Ranskan rallissa 2010. Ranskan ralli (Rallye d'Alsace tai Rallye de France-Alsace) on Ranskassa järjestettävä rallikilpailu. == Historia == Aiemmin Ranskassa järjestettiin rallikilpailuja Korsikan saarella nimellä Korsikan ralli, jota ajettiin vuosina 1956–2008. Vuodelle 2010 FFSA päätti siirtää kilpailun Ranskan maaperälle Strasbourgiin Alsaceen. Alsacen MM-ralli rakentui kansallisen tason Rallye Alsace-Vosges -kilpailun ympärille. Ranskan ralli korvasi Korsikan rallin MM-sarjassa vuosina 2010–2014, jonka jälkeen Korsikan ralli palasi MM-sarjaan. Tammikuussa 2015 kerrottiin, että Alsacen paikallishallinto on vetänyt tukensa kilpailulle ja että kilpailun olisi etsittävä uusi sijainti. Kilpailua saapui katsomaan lähes ja se tuotti 20 miljoonaa euroa ympärivälle seudulle. Seudulla on tämän jälkeen järjestetty rallifestivaali Alsace Rallye Festival, joka ei ole kilpailu. == Voittajat == Kausi Kuljettaja Kartanlukija Auto Raportti 2010 Sébastien Loeb Daniel Elena Citroën C4 WRC Raportti 2011 Sébastien Ogier Julien Ingrassia Citroën DS3 WRC Raportti 2012 Sébastien Loeb Daniel Elena Citroën DS3 WRC Raportti 2013 Sébastien Ogier Julien Ingrassia Volkswagen Polo R WRC Raportti 2014 Jari-Matti Latvala Miikka Anttila Volkswagen Polo R WRC Raportti == Lähteet == *
KNM Potentilla (K214)

KNM Potentilla (viirinumero K214) oli Norjan laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus oli Britannian Kuninkaalliselta laivastolta lainattu HMS Potentilla. == Valmistus == Alus tilattiin 3. elokuuta 1940 Renfrew'stä W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 28. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta ja valmistui 5. helmikuuta 1942.Friedman, Norman s. 341 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Liverpoolin saattajaosastoon. Koulutuksen päätyttyä se liittyi 9. huhtikuuta 1942 osastoon, jossa se oli koko palvelusuransa. Aluksen miehistö pelasti 25. elokuuta merestä kuusitoista eloonjäänyttä norjalaiselta kauppa- alus Trollalta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-438 oli upottanut torpedoimalla. Aluksen miehistö pelasti 13. lokakuuta kymmenen eloonjäänyttä U-221:n upottamalta norjalaiselta kauppalaivalta Fagerstenilta. Seuraavana päivänä aluksen miehistö poimi merestä 77 saman sukellusveneen upottaman brittiläisen valaanpyytäjien emälaivan Southern Empressin eloonjäänyttä. Alus pelasti 18. marraskuuta KNM Montbretian eloonjääneet.Uboat.net - HNoMS Potentilla Alus palautettiin 13. maaliskuuta 1944 Britannian Kuninkaalliselle laivastolle, joka myi sen 13. maaliskuuta 1946. Alus romutettiin Gatesheadissä. == Päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *Christian A. Monsen 16. tammikuuta 1942 – 30. toukokuuta 1943 *Thomas Jacobsen 30. toukokuuta 1943 – 13. maaliskuuta 1944 ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Norjan laivaston Flower-luokan korvetit
Renfrew

Renfrew (gaeliksi Rinn Friù) on kaupunki 9,7 km Glasgow'n länsipuolella Skotlannissa keskisten Alamaiden länsiosassa. Renfrew on "Stuart-suvun kehto" yhteyksillään Skotlannin ja Britannian kuningassukuihin. Se sai royal burghin aseman 1397. Kaupungin merkittävin teollisuudenala oli aiemmin laivanrakennusteollisuus. Kaupungissa sijaitsi Simons and Lobnitzin telakka, joka suljettiin 1960-luvun alussa.Freewebs.comArchives.gla.ac.uk ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Renfrew information *Oneilsrenfrew.net *Myrenfrew.com Luokka:Renfrewshire Luokka:Asutut paikat Skotlannissa
Tuomo Peltonen

Tuomo Timo Juhani Peltonen (5. lokakuuta 1966 Helsinki – 29. toukokuuta 2023 EspooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.6.2023, s. B 31.) oli suomalainen johtamistutkija. Peltonen väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 1998. Hän oli Aalto-yliopiston ja Turun yliopiston johtamisen ja organisoinnin dosentti. Peltonen toimi Oulun yliopiston johtamisen ja organisaation professorina (2001–2009) ja Tampereen teknillisen yliopiston organisaatioiden ja ihmisten johtamisen professorina (2009–2013) sekä johtamisen ja organisoinnin professorina Turun kauppakorkeakoulussa (2013–2016) sekä Åbo Akademin organisaatioiden ja johtamisen professorina. Vuosina 1997 ja 1998–1999 hän oli vierailevana tutkijana Keelen yliopistossa Englannissa. Hän julkaisi tai toimitti lukuisia kirjoja sekä suomeksi että englanniksi. Peltonen on haudattu Östersundomin hautausmaalle. == Julkaisut == *Ura ja merkityksen punos: liikkeenjohdollisen uran jäsentäminen globaalin yhtymän kontekstissa, Helsingin kauppakorkeakoulu, 1995. Sarja: Helsingin kauppakorkeakoulun julkaisuja. B, ISSN 0356-889X; 149 ISBN 951-702-797-4 *Expatriate Experience and Career. Acta Universitatis oeconomicae Helsingiensis. A-139. Helsinki School of Economics, 1998 *Laadulliset menetelmät kauppatieteissä / Ilpo Koskinen, Pertti Alasuutari & Tuomo Peltonen. Vastapaino, 2005 ISBN 951-768-175-5 *Johtaminen ja organisointi: teemoja, näkökulmia ja haasteita, KY-palvelu, 2007, 2008. ISBN 978-952-99060-5-5 *Johtaminen ja organisointi, 3. muuttamaton painos; e-kirja. 2017, ISBN: 9789529384105 *Organisaatioteoria : klassisesta jälkimoderniin, WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-35808-5 *Henkisyys ja johtajuus - Spirituaalisuus ja uskonto organisaation teoriassa ja käytännössä, Tuomo Peltonen Consulting and Training, 2015/6. ISBN: 9789529353538 *Organization Theory: Critical and Philosophical Engagements. Emerald Publishing, 2016. ISBN 978-1-785609466 *Spirituality and Religion in Organizing. Palgrave Macmillan, 2017. ISBN 978-3-319-56311-4 *Koihti Viisasta Johtamista: Järkevyys ja Typeryys Strategisessa Päätöksenteossa, 2017. ISBN: 978-952-93-9006-9 *Origins of Organizing. Peltonen, T., Gaggiotti. H. & Case, P. (toim.) Edward Elgar, 2018. ISBN: 978-1-78536-874-5 *Towards Wise Management. Palgrave MacMillan, 2018. ISBN 978-3-319-91719-1 *Osuustoiminnan sielu. Osuustoiminnan aate yhteiskunnan ja yrityselämän muutoksissa. BoD, 2020. ISBN 978-952-33-0488-8 ==Lähteet== *Kuka kukin on 2011. Otava *https://web.archive.org/web/20160304111312/http://www.citeulike.org/user/derchao/article/3545444 *https://aalto.academia.edu/TuomoPeltonen/Papers ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Tuomo Peltosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet