EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Liu Guohui

Liu Guohui (s. 8. lokakuuta 1975 Huhehaote) on kiinalainen pistooliampuja. Liu saavutti MM-kilpailuissa Zagrebissa 2006 henkilökohtaisen ja joukkuemestaruuden 25 m vakiopistoolissa, sekä joukkuemestaruuden 25 m olympiapistoolissa, uudella maailmanennätyksellä 1743. Liu saavutti Lahdessa 2002 MM-kilpailuissa kaksi joukkue mitalia, 25 m olympiapistoolissa ja 25 m vakiopistoolissa. ==Maailmanennätys== ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Kiinalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tan Zongliang

Tan Zongliang (谭宗亮, s. 29. lokakuuta 1971 Weifang) on kiinalainen pistooliampuja ja maailmanmestari. Tan Zongliang on voittanut kahdesti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden 50 m pistoolilla Zagrebissa 2006 ja Lahdessa 2002. Lisäksi hän on voittanut useita joukkuemitaleita 10 m ilmapistoolissa ja 50 m pistoolissa. Ateenan olympialaisissa Tan sijoittui 10 metrin ilmapistoolissa yhdeksänneksi ja 50 metrin pistoolikilpailussa kymmenenneksi. Neljä vuotta myöhemmin Pekingissä Tan jäi jälleen 10 metrin ilmapistoolikilpailussa karsintoihin sijoittuen yhdenneksitoista. Pistoolissa kuitenkin Tan nousi pronssille voittaen uransa ensimmäisen olympiamitalin. Kun toiseksi sijoittunut pohjoiskorealainen Kim Jong-su tuli hylätyksi dopingin takia, Tan nousi hopealle . ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta ===Viitteet=== Luokka:Kiinalaiset ampujat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniele Barbaro

Daniele Matteo Alvise Barbaro (8. helmikuuta 1514 – 1570) oli venetsialainen aatelinen, joka tuli tunnetuksi Vitruviuksen kääntäjänä. Hän opiskeli Padovan yliopistossa filosofiaa, matematiikkaa ja optiikkaa sekä oli Englannissa Elisabet I:n hovissa suurlähettiläänä. Hän oli lisäksi katolisen kirkon kardinaali ja uudistaja. Daniele Barbaro syntyi Venetsiassa Barbaron aatelissukuun. Hänen veljensä Marcantonio oli myös diplomaatti ja he rakensivat yhdessä Villa Barbaro -huvilan. Veljekset olivat arkkitehti Andrea Palladion ja taiteilija Paolo Veronesen suojelijoita. Veronese maalasi Daniele Barbarosta enemmän kuin yhden muotokuvan. Daniele Barbaro yhdisti uransa diplomaattina ja katolisen kirkon kardinaalina. Tämä olisi saattanut laittaa hänet vaikeaan asemaan protestanttisessa Englannissa, mistä johtuen on epäilty, että Barbaro oli ensimmäinen in pectore -kardinaali. Vuodet 1550–1570 Barbaro toimi Aquileian hiippakunnan patriarkkana. Hänen statuksensa ansiosta sekä diplomaattina että kirkonmiehenä hän oli Venetsian edustaja Trenton kirkolliskokouksessa. Barbaro tunnettiin kuitenkin erityisesti kirjallisista töistään. Hän julkaisi mm. uudet painokset isosetänsä Ermolao Barbaron kommentaarista Aristoteleen teokseen Retoriikka ja tämän teoksesta Compendium scientiae naturalis. Hän käänsi italiaksi ja myöhemmin latinaksi Vitruviuksen teoksen Arkkitehtuurista (De architectura). Barbaron merkittävin oma teos lienee La pratica della perspettiva, jossa hän käsittelee maalaustaiteen tiedettä. Luokka:Aateliset Luokka:Italialaiset diplomaatit Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Italialaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1514 syntyneet Luokka:Vuonna 1570 kuolleet
Colli Euganei

Colli Euganei on kukkula-alue Veneton alueella muutamia kilometrejä Padovasta etelään Italiassa. Colli Euganei on tuliperäistä alkuperää. Ensimmäiset purkaukset basalttista magmaa tapahtuivat eoseenikaudella, jolloin alue nousi merenpinnan yläpuolelle. Myöhemmin oligoseenikaudella tahmeammat purkaukset, joissa tuli pinnalle ryoliittiä ja trakyyttiä, muodostivat vulkaanisia kartioita. Colli Euganei säilyi pienenä saaristona aina kvartäärikaudella asti, jolloin koko Pon laakson alue kohosi meren yläpuolelle. Alueella on edelleen geotermistä toimintaa, joka ilmentyy kuumina lähteinä. Näitä lähteitä on etenkin Abano Termen ja Montegrotto Termen kylpyläkaupungeissa. Colli Euganei on nykyään suojeltu luonnonpuistona. Luokka:Padovan maakunta Luokka:Mäet ja kukkulat
Pohjoisten kansojen instituutti

thumb|250px|right Pohjoisten kansojen instituutti () oli Leningradissa sijainnut tutkimuslaitos, jonka tavoitteena oli Neuvostoliiton pohjoisvähemmistöjä koskevien aiheiden tutkiminen. Yksi tutkimuslaitoksen avainhahmoista oli Vladimir Bogoraz, joka oli tunnettu tšuktšien parissa tehdystä tutkimuksestaan. Tutkimuslaitos perustettiin vuonna 1930, sillä neljä vuotta aikaisemmin oli syntynyt mahdollisuus opiskella pohjoisten vähemmistöjen kieliä Leningradin valtiollisen yliopiston Itämäisten opintojen instituutissa. Vuoden 1929 loppuun mennessä laitoksen opettajat olivat alkaneet toimia yhdessä yhdistetyn pohjoiskansojen aakkoston luomiseksi () Neuvostoliiton pohjoispuolella asuvia kielivähemmistöjä varten. Tässä versiossa aakkostossa oli 32 latinalaista kirjainta, joista muutamalla oli tarkkeita. Käytännöllisistä syistä aakkostosta haluttiin kärsiä pois tarkkeelliset grafeemit, joten vuosi myöhemmin uusi versio valmistui. 13. joulukuuta 1930 instituutin Tieteellisten tutkimusten seuran presidiumi esitti yhdistetyn pohjoiskansojen aakkoston Neuvostoliiton Uuden aakkoston keskuskomitean tieteelliselle osastolle (ven. Всесоюзного центрального комитета нового алфавита). Sama elin käsitteli ehdotettua aakkostoa uudestaan 18. joulukuuta ja hyväksyi sen 23. helmikuuta 1931. Valistusasiain kansankomissariaatin tieteellinen osasto hyväksyi ehdotuksen samana vuonna toukokuussa. Aakkostossa oli 39 kirjainta: 29 konsonanttia ja 10 vokaalia. Peruskirjainten lisäksi olivat myös tarkkeelliset kirjaimet, jotka osoittivat liudennusta, pituutta ja aspiraatiota. Heti aakkoston hyväksymisen jälkeen laajamittainen ja järjestelmällinen julkaisukampanja käynnistettiin. Instituutissa noin 300 asiantuntijaa työskentelivät vuodesta 1939 vuoteen 1949. Lopulliset periaatteet oikeinkirjoitusten muodustamiseen pohjoisille kansoille tehtiin ensimmäisessä pan-venäläisessä konferenssissa Pohjoisten kansojen kielten ja kirjoittamisen kehitys. Leningradin INS:ssa pidetetyn konferenssin osallistujat edustivat Narkomprosa, Komitet Severaa (Presidium VCIK), VSNTL:n CK Novogo Alfavita SSSR, ja kustantamo Učpedgiz. Itse konferenssin työhön osallistuivat kansallisten pohjoisten piirien, paikallisten pohjoisten lautakuntien, SK VLKSM:in, Neuvostoliiton Tiedeakademian, Leningradin historiallis-kielitieteellisen laitoksen, ja Herzenin pedagogisen instituutin pohjoisten kansojen osaston edustajat. Alustava työ tehtiin INS:ssä. Konferenssi päätti tehdä oikeinkirjoituksia kaikkiaan 16:lle kielelle, ja hankkia niille kirjoja vallankumouksen 15-vuotispäivän kunniaksi: * Uralilaiset kielet: nenetsi, selkuppi, hanti, mansi ja kiltinänsaame * Tunguusikielet: evenki, even, nanai ja udehe ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Neuvostoliiton kielipolitiikka
Saturn INT-20

Saturn INT-20 oli ehdotettu keskisuuri Saturn V -pohjainen kantorakettikonstruktio. Sen voi kuvata olleen Saturn V, jonka toinen vaihe S-II olisi korvattu väliosalla tai tehostettu Saturn IB, jossa olisi voimakkaampi S-IC ensimmäinen vaihe. ==Lähteet== *Final Report - Studies of Improved Saturn V Vehicles and Intermediate Payload Vehicles (PDF format), October 7th 1966 *Saturn INT-20 (Astronautix) Luokka:Saturn-rakettiperhe Luokka:Rakettivaiheet
Kaljuuna

Kaljuuna, myös galleoni on karakista ja karavelista kehitetty, kookas, monikantinen, puusta tehty purjelaiva. Kaljuunan esittelivät maailmalle espanjalaiset 1400- ja 1500-lukujen taitteessa. Oman aikansa laivatyypeistä kaljuuna soveltui hyvin valtameripurjehduksiin ja sitä käyttivätkin useat Euroopan maat 1500-luvulta aina 1700-luvun lopulle saakka. Kaljuunoita käytettiin linja-, kauppa- ja sotalaivoina sekä tutkimusmatkoilla. Sotalaivat oli yleensä aseistettu kanuunoin. Kaljuuna oli aiempia laivatyyppejä yleisesti ottaen pitempi, matalampi ja kapeampi. Kapeus ja mataluus vähensivät veden- ja ilmanvastusta edessä. Kaljuunat myös kyntivät aaltoja edeltäjiään tasaisemmin.Tieteen kuvalehti: historia, 13/2013, s. 21 Kaljuuna kulki yksinomaan purjein, joita siinä oli 3–5 purjemastossa. Tyypillisesti fokkamastossa ja isomastossa oli raakapurjeet, kun taas mesaani- ja bonaventuramesaanimastoissa – jos sellainen oli takiloitu alukseen – latinalaispurjeet. Laivan profiilin kannalta oleellinen ero oli myös karakkien massiivinen keulakastelli, joka kaljuunoissa oli suhteellisen pieni, muun muassa sen aiheuttaman tuulen pyörteilyn vuoksi. Laidat levenivät alaspäin, koska muuten raskaat tykit olisivat tehneet aluksesta kiikkerän. Kaljuunojen peräkansi oli usein koristeellinen kaiverruksineen ja kultauksineen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Laivatyypit Luokka:Purjealustyypit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John Singleton Mosby

John Singleton Mosby (6. joulukuuta 1833 Powhatanin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat – 30. toukokuuta 1916) tunnetaan myös nimellä "Harmaa Aave", oli etelävaltioiden sissijohtaja Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänet muistetaan salamannopeista iskuistaan sekä kyvystään kadota ja harhauttaa Unionin takaa- ajajat. Mosby meni vuonna 1849 Virginian yliopistoon. Hän ampui kolmantena opiskeluvuonna kaksintaistelussa George R. Turpinia niskaan ja oli päätyä hirteen. Sisällissodan alussa hän liittyi etelävaltioiden armeijaan ja palveli kenraali William "Grumble" Jonesin komentamissa kiväärimiehissä. Hän otti Virginian vapaaehtoisjoukoissa osaa ensimmäiseen Bull Runin taisteluun. Hänestä tuli yliluutnantti Jeb Stuartin ratsuväkitiedustelijoihin, ja hän suunnitteli Stuartin ratsastuksen McClellanin armeijan ympäri Virginian niemimaan taistelujen aikana 1862. Hän jäi Unionin vangiksi ja oli kymmenen päivää Old Capitolin vankilassa. Hän vakoili etelävaltioiden laskuun ja vankienvaihdon jälkeen vei tietonsa henkilökohtaisesti Robert E. Leelle. Tammikuussa 1863 Lee ja Stuart antoivat Mosbyn komentoon 43. Virginian ratsuväkipataljoonan partisaanijoukot. He saivat erityiset sissijoukkoja koskevat säännöt konfederaation hallinnolta, toteuttivat Greenbackin ryöstöretken ja hyökkäsivät Philip Sheridanin kärryvankkurien kimppuun. Mosby tuli kuuluisaksi ryöstöretkestään kauas Fairfaxin piirikuntaan Unionin linjojen taakse maaliskuussa 1863. Hän vangitsi miehineen kolme korkea- arvoista upseeria, mukaan lukien prikaatinkenraali Edwin H. Stoughtonin, jonka tarinan mukaan herätti läimäyttämällä tätä takamuksille. Vangitsemisen jälkeen Grant käski Sheridania hirttämään Mosbyn kiinnisaadut miehet. George Armstrong Custer hirtätti kuusi Mosbyn miestä Front Royalissa Virginiassa. Tästä kostoksi Mosby antoi teloittaa seitsemän Unionin vankia 6. marraskuuta 1864 Rectortownissa Virginiassa. Vangeista kaksi onnistui karkaamaan. Kahta ammuttiin päähän, mutta nämä jäivät henkiin, ja lisäksi kolme vankia hirtettiin. 11. marraskuuta Mosby kirjoitti Sheridanille ja sopi vankien kohtelemisesta sotavankeina, eikä kenraali Grantin ja eversti Mosbyn päästyä sovintoon teloituksia pantu enempää toimeen. Useita viikkoja sen jälkeen kun kenraali Lee oli antautunut, Mosby hajotti joukkonsa eikä suostunut antautumaan virallisesti. Sodan jälkeen hän oli aktiivinen republikaani ja presidenttiehdokas Grantin kampanjapäällikkö. Virginiassa tämä herätti suuttumusta, ja Mosbyn koti poltettiin ja hänet yritettiin myös salamurhata kerran. Hän työskenteli Yhdysvaltojen konsulina Hongkongissa vuodesta 1878 vuoteen 1885, lakimiehenä, rautateillä ja sisäministeriön palveluksessa. Hän kuoli vuonna 1916. Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Ariarathes V

Ariarathes V Filopator (kuoli 131/130 eaa.) oli Kappadokian kuningas noin 163 eaa.–131/130 eaa. Hänen vanhempansa olivat kuningas Ariarathes IV ja Antiokhis, joka oli Antiokhos III:n ja Laodike III:n tytär. Ariarathes V nousi Kappadokian valtaistuimelle isänsä kuollessa noin vuonna 163 eaa. Hallituskautensa aikana Ariarathes asetti Sofenen valtaistuimelle oman nukkehallitsijansa Mithrobuzaneen. Commagenen kuningas Ptolemaios yritti vallata Kappadokialle kuuluneen Melitenen mutta hänet lyötiin takaisin. Seleukidikuningas Demetrios I Soter ehdotti avioliittoa Ariaratheen ja oman siskonsa Laodice V:n välille, mutta Ariarathes ei suostunut. Demetrios kannatti vuonna 158 eaa. syttyneessä sisällissodassa Ariaratheen veljeä Orofernes II:a. Noin vuonna 156 eaa. Ariaratheen sisko Stratonike IV meni naimisiin Pergamonin kuninkaan Attalos II:n kanssa. Attaloksen avustuksella Ariarathes pääsi palaamaan Kappadokiaan. Vuonna 152 eaa. Ariarathes yhdessä Attaloksen, Rooman ja Ptolemaios VI:n kanssa kannattivat Aleksanteri I Balaksen yritystä kaapata vallan Demetrios I:ltä. Vuonna 133 Pergamonin kuningas Attalos III kuoli ja testamenttasi kuningaskuntansa Rooman valtakunnalle. Attalos II:n poika Aristonikos nousi kapinaan. Ariarathes V taisteli Aristonikosta vastaan, mutta kaatui taistelussa. == Lähteet == * Luokka:Kappadokian kuninkaat Luokka:100-luvulla eaa. kuolleet
William J. Hardee

William Joseph Hardee (12. lokakuuta 1815 – 6. marraskuuta 1873) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. ==Lapsuus ja nuoruus== Hän oli syntynyt Camden Countyssä Georgiassa. Hän valmistui West Pointista 1838 ja sai komennuksen vänrikiksi 2. rakuunarykmenttiin. Hän taisteli seminolesodissa Floridassa ja Meksikon- Amerikan sodassa. Hän oli Meksikossa Zachary Taylorin alainen, haavoittui kerran ja ylennettiin kahdesti. Sodan jälkeen hän palveli Teksasin rangereiden komentajana, taktiikkaopettajana ja kadettikomendanttina West Pointissa, ja majurina 2. ratsuväkirykmentissä ja 1. ratsuväkirykmentin everstiluutnanttina ennen sisällissotaa. Hän julkaisi nimellä "Hardeen taktiikat" tunnetun, sisällissodassa laajasti käytetyn ohjekirjan. ==Sisällissota== Sisällissodan alkaessa hän erosi Unionin armeijasta ja liittyi etelävaltioiden armeijaan majurina maaliskuussa 1861. Kesäkuussa hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi ja lokakuussa kenraalimajuriksi. Lokakuussa 1862 hänestä tuli yksi konfederaation ensimmäisistä kenraaliluutnanteista. Hänen miehensä tunsivat hänet lempinimellä "Old Reliable". Hän palveli Arkansasissa, jossa hänen piti koota prikaati Arkansasin rykmenteistä, ja sai siirron Albert Sidney Johnstonin armeijaan Shilohin taisteluun. 6. huhtikuuta 1862 hän haavoittui käteen, jonka jälkeen siirtyi miehineen Braxton Braggin Tennesseen armeijaan. ==Braggin armeijakunnan komentaja== Hän komensi Perryvillessä Braggin armeijan vasenta sivustaa syyskuussa 1862 ja sai uransa suurimman voiton Stones Riverissä yllätyshyökkäyksellä joka miltei aiheutti Unionin kenraalimajurin William S. Rosecransin tappion. Tullahoma-sotaretken jälkeen hän siirtyi lyhyesti komentamaan Mississippin ja Itä-Louisianan joukkoja Joseph E. Johnstonin alaisuuteen. Hän nai Mary Foreman Lewisin Alabamasta tammikuussa 1864. ==Braggin erottaminen ja loppusota== Hän siirtyi takaisin Braggin armeijaan, piiritti Unionin armeijaa Chattanoogassa, kunnes Unionin kenraalimajuri George H. Thomas hyökkäsi konfederaation vahvoihin asemiin Missionary Ridgellä marraskuussa 1863. Tämän jälkeen Hardee siirtyi Braggia vastustavaan upseerioppositioon ja taivutteli presidentti Jefferson Davisia vapauttamaan vanhan ystävänsä Braggin tehtävistään. Sodan lopussa Hardee komensi Etelä-Carolinan, Georgian ja Floridan joukkoja, vastusti Shermanin marssia merelle ja evakuoi Savannahin. Hän otti osaa Bentonvillen taisteluun maaliskuussa 1865, missä hänen ainoa poikansa ensimmäisestä avioliitosta Elizabeth Dummettin kanssa kaatui. Hän antautui Shermanille Johnstonin kanssa huhtikuussa. ==Viimeiset vaiheet== Sodan jälkeen hän työskenteli farmarina Alabamassa, sekatavarakaupassa ja vakuutusbisneksessä. Hän kuoli Wythevillessä Virginiassa sairauteen ja on haudattu Live Oakin hautausmaahan. Hardee, William J. Hardee, William J. Hardee, William J.
Adi Hedman

Adi Hedman (oik. Adiel Hietanen, 23. elokuuta 1882 Suonenjoki – 30. maaliskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Adi Hedmanin vanhemmat olivat kirvesmies Juho Hedman (ent. Hietanen) ja Eeva Nenonen. Hän osallistui jo sortovuosien aikana aktivistiliikkeen toimintaan kotipitäjässään ja vaikutti myöhemmin Kuopion työväenliikkeessä. Hedman oli myös Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen sosialidemokraattien edustajana. 1920-luvun alussa Hedman muutti Helsinkiin, jonne hän perusti valokuvausliikkeen. Hedman toimi myös työväenlehtien avustajana. == Teoksia == * Pastorin kansliassa: huvinäytelmä 1:ssä näytöksessä. Kansan lehti, Tampere 1908 * "Kolmiyhteys": näytelmä 2:ssa näytöksessä. Savon työväen sanomalehtiosuuskunta, Kuopio 1909, 2. painos 1910, 3. painos 1917 * Nolla: komedia 2:ssa näytöksessä. Savon työväen sanomalehtiosuuskunta, Kuopio 1909, 3. painos 1913, 4. painos 1917, 5. painos 1920 * Natjunen naimisissa: komedia 2:ssa näytöksessä, jatkoa näytelmään "Nolla". Savon työväen sanomalehtiosuuskunta, Kuopio 1913, 2. painos 1917, 3. painos 1921, 4. painos 1929 * Pirun kelkassa : huvinäytelmä 1:ssä näytöksessä. Savon työväen sanomalehtiosuuskunta, Kuopio 1915, 2. painos 1919, 3. painos 1921 * Maalaisliittolainen : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Savon kansan kirjapaino, Kuopio 1922 * Uusi emännöitsijä : kaksinäytöksinen näytelmä, Maalaisliiton näytelmiä 1. Maalaisliitto, Vaasa 1940 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Adi Hedman === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Sortokausien aktivistit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Oiva Timonen

Oiva Timonen (26. toukokuuta 1920 Evijärvi – 31. lokakuuta 1998 Nurmo) oli suomalainen vapaapainija. Timonen edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa, jossa hän 52 kilon sarjassa jätti loukkaantumisen vuoksi urakkansa kesken ensimmäisen kierroksen jälkeen. Maaotteluissa hän paini kahdeksan kertaa. Seuratasolla Timonen edusti Seinäjoen Urheilijoita ja Seinäjoen Paini-Miehiä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1950 ja 1952. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Simon Ings

Simon David Ings (s. heinäkuu 1965 Horndean) on englantilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Simon Ings asuu Lontoossa. Ingsin novelleja, esseitä ja artikkeleita on ilmestynyt useissa lehdissä sekä internetissä. Ings teki läpimurron jo esikoisromaanillaan Kuuma pää (1992), ja häntä mainostettiin kyberpunkin uudistajana ja uutena William Gibsonina. Aihetta jatkoi romaani Kuumalinja (1995). Kuuma pää voitti Suomessa vuoden parhaalle tieteisromaanille myönnettävän Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 1994.Kirjasampo Viitattu 21.7.2023. Palkintolautakunta totesi, että teos ei pyri miellyttämään lukijaa, vaan luomaan näyn rujosta tulevaisuudesta, jossa kaikki on epävarmaa. == Suomennetut romaanit == * Kuuma pää (1992) * * Kuumalinja (1995) == Suomennetut novellit == * ”Toiset kaupungit” (1990). Aikakone 1b/1995. * ”Liikenne” (1993). Tähtivaeltaja 4/1995. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Jerrman, Toni: ”Simon Ings – Pää kuumana?”. Tähtivaeltaja 1/1995. == Aiheesta muualla == * Simon Ingsin kotisivut * Novelli ”Toiset kaupungit” (1990). Aikakone 1b/1995. * Satu Elo: Voiko tekoäly(yn) rakastua? Ylioppilaslehti 20.9.1996. * Simon Ings puhuu. Aikakone 1b/1995. * Mikko Saari: Rautakalan kaupunki. Kirjavinkit 26.5.2007. Luokka:Englantilaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Hunt Morgan

John Hunt Morgan (1. kesäkuuta 1825 – 4. syyskuuta 1864) oli etelävaltioiden kenraali ja ratsuväenupseeri Yhdysvaltojen sisällissodassa Hän oli syntynyt Huntsvillessä Alabamassa. Hän taisteli Meksikon sodassa sotamiehenä ja otti osaa Buena Vistan taisteluun. Sisällissodan alussa hän liittyi etelävaltoiden armeijaan ja kohosi pian everstiksi 2. Kentuckyn ratsuväenrykmenttiin. Hän taisteli Shilohissa, ja lähti 4. heinäkuuta 1862 Knoxvilleen ja tunkeutui viikkojen kuluessa syvälle Kentuckyyn ja kahakoi Don Carlos Buellin joukkoja vastaan. Hän otti 1.200 vankia, jotka päästi menemään ja tunkeutui syvälle Unionin alueelle ja tuhosi suuria määriä vihollisen varusteita. Hän tunkeutui Indianaan ja Ohioon saakka, tällä Morganin ryöstöretkeksi kutsutulla matkallaan. Hän pääsi kauemmaksi pohjoiseen kuin kukaan muu univormuun pukeutunut etelävaltioiden sotilas. Ryöstöretki johti myös siihen että Edmund Kirby Smith ja Braxton Bragg käynnistivät konfederaation Heartland-offensiivin samana syksynä olettaen että tuhannet kentuckyläiset liittyisivät konfederaation riveihin, jos etelä valtaisi osavaltion. Morgan ylennettiin prikaatinkenraaliksi 11. joulukuuta 1862. Hän sai arvon konfederaation kongressilta ryöstellessään William S. Rosecransin tarvikelinjoja joulukuussa 1862. Hän saavutti tästä voiton Hartsvillen taistelussa 7. joulukuuta. Joulukuussa Hunt nai Martha Readyn Tennesseestä. Kesällä 1863 Hunt käynnisti sen vuoden "Suuren ryöstöretken" samaan aikaan Gettysburgin ja Vicksburgin taistelujen aikaan, ylitti Ohio-joen ja eteni etelä-Ohioon ja Indianaan. Hänen ryöstöretkensä miltei päättyi 19. heinäkuuta Buffington Islandissa, kun 700 hänen miestään jäi sotavangeiksi Ohiojokea ylittäessään Unionin tykkiveneiden häiritessä ylitystä. Vain alle 200 miestä pääsi joen yli. Sotavangeiksi joutuneet päätyivät surullisen kuuluisaan Camp Douglasin vankileiriin Chicagoon, jossa olivat sodan loppuun, jossa oli huomattavan suuri vankikuolleisuus. Hunt antautui viimein Salinesvillessä Ohiossa 26. heinäkuuta joukkoineen, jotka olivat uupuneita ja nälkäisiä. 27. marraskuuta Morgan ja hänen kuusi upseeriaan, huomattavimpana Thomas Hines pakenivat Ohion rangaistusvankilasta. Morgan onnistui pakenemaan takaisin etelään salamatkustajana junassa. Hänen ryöstöretkensä sai suurta huomiota liittovaltion ja etelän lehdistössä. Hunt oli rikkonut Braggin käskyä olla ylittämättä joki, ja Unionin vahvat joukko-osastot ja tykkiveneet joella ja sen pohjoispuolella olivat tuominneet ryöstöretken ennalta epäonnistumaan. Hunt sai vankeudesta paettuaan komentoonsa konfederaation joukkoja Tennesseen itäosista ja Virginiasta. 4. syyskuuta 1864 hänet ammuttiin hengiltä hänen paetessaan Unionin joukkojen iskua Greenevillessä Virginiassa. Hänet on haudattu Lexingtonin hautausmaahan. Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Tyson Patterson

Tyson Patterson (s. 17. syyskuuta 1978) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, joka edusti kaudella 2009–2010 Korisliigassa pelannutta Forssan Koripoikia. Takamiehenä pelannut Patterson on Appalachian Staten yliopiston kasvatteja. Patterson pelasi urallaan myös Ranskassa, Sveitsissä ja Islannissa. Kaikkissa näissä kolmessa maassa hänet valittiin sarjansa parhaaksi takamieheksi. Kauden 2006–2007 Patterson pelasi Islannin pääsarjassa, jossa voitti Islannin mestaruuden lisäksi sarjan syöttö- ja riistotilastot. Suomeen hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Torpan Poikien riveihin. Hän voitti Korisliigan runkosarjan syöttötilaston 5,2 koriin johtaneen syötön keskiarvolla sekä riistotilaston 3,0 pallonriiston keskiarvolla. Lisäksi pisteitä syntyi ottelua kohden 16,1. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Da-Capo

Da-CapoDa-Capo Fazer. Viitattu 7.6.2019. on Fazerin valmistama suklaapatukka ja -konvehtimakeinen, jota on valmistettu vuodesta 1916 lähtien. Da-Capo- patukka on Fazerin ensimmäinen suklaapatukka. == Historia == Vuodesta 1916 vuoteen 1939 Da-Capoja myytiin paperipäällysteisenä konvehtikaramellina. Da- Capo nimettiin musiikkitermin Da capo (alusta uudelleen) mukaan, sillä se sai alkunsa kierrätysajatuksesta, kun laadunvalvonnassa virheellisiksi todetut liköörikonvehdit haluttiin saada käyttöön. Konvehdit sulatettiin, ja seokseen lorautettiin mausteeksi Rhum Martiniqueta, joka tasoitti liköörin makua. Suklaapatukkana Da-Capoja alettiin valmistaa vuonna 1949, ja vuonna 1957 kääreelliset konvehdit palasivat taas markkinoille. Välillä konvehdit olivat poissa markkinoilta, mutta nykyisin niitä myydään jouluisin ja muun muassa lentokenttien Travel-valikoimissa. == Pakkaus == Da-Capoja myydään 20 gramman suklaapatukkana ja kolmen kilogramman ja 350 gramman konvehtirasioissa sekä 130 gramman pusseissa. == Ainesosat == Alkoholin osuus tuotteessa on minimaalinen, sillä Da-Capo-massa keitetään 110-asteiseksi, jolloin suurin osa alkoholista haihtuu. Patukan sisältämä rommi saattaa kuitenkin vaikuttaa puhalluskokeeseen, jos koe tehdään heti suklaan syömisen jälkeen. Massan päälle tulee kuorrutus tummasta suklaasta. * sokeri * tärkkelyssiirappi * kaakaomassa * kaakaovoi * kasvirasva * rommi * rasvaton maitojauhe * maitorasva * herajauhe * emulgointiaine (soijalesitiini) * aromit (mm. vanilliini) * maraschino * ruokasuola == Lähteet == Luokka:Fazerin makeiset Luokka:Suklaapatukat
Corey Smith

Corey Smith (s. 27. heinäkuuta 1983) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja. Hänet valittiin kaudella 2007–2008 Korisliigan parhaaksi ulkomaalaisvahvistukseksi. 195-senttinen Smith on monipuolinen yleispelaaja. Hän on Vanderbiltin yliopiston kasvatteja. == Pelaajaura == Smith aloitti koripalloharrastuksensa viisivuotiaana Houstonissa. Smith pelasi koripalloa neljä kautta Vanderbiltin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2005. Vuonna 2006 Smith kiersi maailmaa show-ryhmä Harlem Globetrottersin mukana. Suomeen Smith siirtyi kaudeksi 2007–2008 Kouvojen Korisliiga-joukkueeseen. Smith valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi sekä tammikuussa että helmikuussa 2008. Lisäksi hän voitti Ilta- Sanomien järjestämän IS-tähtikisan, jonka voitosta hän nettosi 3 400 euroa. Runkosarjan pistetilastossa Smith sijoittui viidenneksi 21,0 keskiarvollaan. Kauden päätteeksi hänet palkittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena. Smith voitti Kouvojen mukana kaudella 2007–2008 SM- hopeaa. Kaudeksi 2008–2009 Smith siirtyi Uruguayn pääsarjassa pelaavaan Hebraica y Macabin joukkueeseen. Smith pelasi joukkueessa 13 ottelua 16,4 pisteen keskiarvolla. Vuoden 2008 lopulla Smith siirtyi latvialaiseen Barons/LMT Riga -joukkueen pelaamaan Latvian koripalloliigaa, Baltian koripalloliigaa ja Eurocupia. Smith poistui joukkueesta tammikuussa 2009. Helmikuussa 2009 Smith siirtyi Basketliganissa pelaavan Södertälje Kingsin joukkueeseen. Kaudeksi 2009–2010 hän teki paluun Suomeen ja siirtyi Torpan Poikien riveihin. == Saavutukset == === Henkilökohtaiset saavutukset === * Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus 2008 * Korisliigan kuukauden pelaaja 01/2008 ja 02/2008 * IS-tähtikisan voittaja 2008 === Joukkuesaavutukset === * SM-hopeaa 2008 ja 2010 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walsrode

Walsrode on kaupunki Saksassa Ala-Saksin osavaltiossa Lüneburgin nummialueen eteläosassa. Kaupungin asukasluku on 23 219. Walsrode on tunnettu vuodesta 1935 lisänimellä Hermann-Löns-Stadt saksalaisen journalistin ja kirjailijan Hermann Lönsin vaikutettua alueella 1900-luvun alussa. Pinta-alaltaan Walsrode on Ala-Saksin toiseksi laajin kaupunki. Ensimmäinen asiakirjamaininta paikkakunnasta on päivätty 7. toukokuuta 986. Walsrode sai kaupunkioikeudet 22. kesäkuuta 1383 Braunschweigin ja Lüneburgin herttuoilta. Kaupungin vaakunasta on varhaisin maininta vuodelta 1479. Kuvanveistäjä Hans Brüggemann syntyi Walsrodessa vuoden 1480 tienoilla. Hän loi tunnetun Bordesholmin alttarin, joka sijaitsee nykyisin Schleswigin tuomiokirkossa. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1626 Johann Tillyn joukot aiheuttivat laajaa tuhoa Walsrodessa. 6. kesäkuuta 1757 tulipalo tuhosi 230 kaupungin 237:stä talosta. 1890 kaupunki liitettiin valtakunnalliseen rautatieverkkoon. Walsrodesta tuli valtakunnallisesti tunnustettu virkistyspaikkakunta (Erholungsort) vuonna 1973. Kaupungin nähtävyyksiä on muun muassa maailman suurimpiin lukeutuva lintupuisto Vogelpark Walsrode. Ulkoilmamuseo Heidemuseum Rischmannshof avattiin 1912 ja se on lajissaan Saksan vanhimpia. Museo kertoo paikallisen talonpoikaiselämän historiasta. Walsrode sijaitsee moottoriteiden A 7 ja A 27 risteyksessä. Walsroden rautatieasema on Heidebahnin, Hannoverista pohjoiseen Buchholziin johtavan suurimmalta osaltaan yksirataisen sähköistämättömän ratalinjan varrella. Etäisyys Hannoverin asemalta on 62 kilometriä. Walsrodessa syntyneitä tai siellä jossain vaiheessa asuneita kuuluisuuksia ovat Lönsin ja Brüggemannin lisäksi muun muassa muusikko Drafi Deutscher ja näyttelijä Maren Kroymann. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaupungin verkkosivusto Luokka:Ala-Saksin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Oskari Vilamo

Oskari Rupert Vilamo (vuoteen 1906 Willman; 27. toukokuuta 1880 Mäntsälä – 29. syyskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen Helsingissä toiminut rakennusurakoitsija. Kyläseppä Abel Seth Willmanin ja Sifra Marjaana Juhontyttären perheeseen syntynyt Vilamo opiskeli puusepänkoulussa Sortavalassa ja muutti sitten Helsinkiin jossa hän valmistui rakennusmestariksi Helsingin teollisuuskoulusta vuonna 1901. Vilamo työskenteli sitten noin kymmenen vuotta rakennuspiirtäjänä ja -laskijana muun muassa vuosina 1905–1911 professori Onni Tarjanteen toimistossa. Hän oli sitten vastaavana rakennusmestarina useilla helsinkiläisillä työmailla ja toimi myös urakoitsijana ensimmäisen maailmansodan aikana Helsingin lähistöllä käynnistetyillä venäläisten linnoitustyömailla. Vilamo ryhtyi itsenäiseksi rakennusurakoitsijaksi vuonna 1919. Samana vuonna hänestä tuli vuonna 1910 perustetun Asfaltti-Osakeyhtiö Lemminkäisen johtokunnan puheenjohtaja. Hän hoiti tätä tehtävää kuolemaansa saakka ja 1950-luvun alussa Vilamo lapsineen omisti jo enemmistön yhtiön osakkeista. Lemminkäisen suuromistaja, vuorineuvos Heikki Oskari Pentti (1946–2008) oli Vilamon tyttärenpoika. Vilamo urakoi pääasiassa Helsingissä toista sataa rakennusta. Tunnetuimpia niistä ovat Hämäläisosakunnan talo, Helsingin Suomalainen Yhteiskoulu, Lallukan taiteilijakoti, Pääpostitalo, Mehiläisen sairaala ja Lastenlinna. Myös Hämeenlinnassa sijaitseva Hotelli Aulanko oli Vilamon urakoima. Vilamo sai talousneuvoksen arvon 1938. Hän oli Suomen rakennusalan työnantajaliiton varapuheenjohtajana 1932–1934 ja puheenjohtajana 1934–1945. Vilamo oli naimisissa vuodesta 1913 Siiri Mathilda Einiön (ent. Bäckström) kanssa. == Lähteet == * Kuka kukin oli (Wikiaineisto) * Oskari Vilamon rahasto: Oskari Vilamo - helsinkiläinen suurrakentaja (luettu 27.3.2008) (sivu uudessa osoitteessa ) * Helsingin Sanomat: Heikki Oskari Pentti - verotiedot (luettu 28.3.2008) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Korttelit.fi: Oskari Vilamon suunnittelemia rakennuksia Helsingissä Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomen rakennusalan vaikuttajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Debbie Brill

Debbie Brill OC (s. 10. maaliskuuta 1953) on kanadalainen korkeushyppääjä. Hän syntyi Missionissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, ja sai Kanadan ritarikunnan upseerin arvon vuonna 1983. Brill kehitti oman hyppytyylinsä, "Brill Bend", joka oli samantapainen kuin Dick Fosburyn samoihin aikoihin kehittämä floppaus. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kaksi kultaa (1970, 1982) ja yhden hopean (1978). Pan-Amerikan kisoissa hän ylsi kultaan (1971) ja pronssiin (1979). Hän on lisäksi yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailujen 1985 pronssimitalisti. Myös olympialaisiin osallistunut Brill kelpuutettiin vuonna 1982 Canadian Olympic Hall of Fameen. ==Lähteet== * Luokka:Kanadalaiset korkeushyppääjät Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ernst-Robert Grawitz

Ernst-Robert Grawitz (8. kesäkuuta 1899 – 24. huhtikuuta 1945) oli professori ja saksalainen natsitohtori toisen maailmansodan aikana. Grawitz syntyi Charlottenburgissa Berliinin länsiosassa. SS:n ja poliisin valtakunnanlääkärinä, Grawitz neuvoi Heinrich Himmlerille kaasukammioiden käyttöä. Hän teki raakoja lääketieteellisiä kokeita keskitysleirivangeille. SS-arvostaan johtuen Grawitz vastasi miltei kaikista tehdyistä lääketietellisistä kokeista. Toisen maailmansodan lopussa Grawitz meni Adolf Hitlerin Führerbunkeriin ja pyysi lupaa lähteä kaupungista etenevän puna- armeijan tieltä. Hitler kuitenkin kielsi tämän, ja kertoman mukaan nöyryytti tätä pelkuruudesta useiden bunkkerin naisten edessä. Tämän jälkeen Grawitz meni kotiinsa ja räjäytti itsensä ja perheensä kesken aterian kahdella käsikranaatilla. Perikato-elokuvassa (2004) Grawitzia esitti Christian Hoening. Luokka:SS-sotilaat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Robert Irwin

Robert Irwin (23. elokuuta 1946 – 28. kesäkuuta 2024) oli brittiläinen historiantutkija ja kirjailija. Irwin erikoistui Arabian ja Lähi-idän historiaan ja opetti Oxfordin ja Cambridgen yliopistoissa. Ensimmäisen romaaninsa Tuhannen ja yhden yön painajainen Irwin julkaisi 1983. Suomeksi Irwinin romaaneista ovat ilmestyneet myös Täydellinen ruumis (1995) ja Sulttaanin rukoustyynyt (2000). Hän on Royal Society of Literaturen jäsen.Royal Society of Literature: Current RSL Fellows Viitattu 20.11.2013. == Suomennettuja teoksia == * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tommi Aitio: Kaikki tiet vievät Kairoon. Helsingin Sanomat. 8.2.2003. Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Siegfried Seidl

Tohtori Siegfried Seidl (24. elokuuta 1911 Tulln, Ala-Itävalta – 4. helmikuuta 1947 Wien) oli itävaltalainen natsi ja Theresienstadtin keskitysleirin komendantti toisessa maailmansodassa. Siegfried Seidl keskeytti lakiopintonsa, ja teki tilapäistöitä. 1930 hän liittyi natsipuolueeseen ja 1932 SS:ään. Myöhään vuonna 1939 Seidl kutsuttiin poliisin palvelukseen, ja 1940 hän meni RSHA:n Adolf Eichmannin alaisuuteen ja Poseniin SS-komentajaksi. 1941 hän viimeisteli opintonsa, jotka olivat keskeytyneet vuonna 1935. Lokakuussa 1941, SS-Obersturmführer Seidl sai RSHA:lta tehtävän rakentaa Theresienstadtin Ghetto. 1941-1943 hän oli gheton komendantti, ja vastuussa tuhansien ihmisten huonosta kohtelusta ja murhista. Marraskuussa 1942 Seidl ylennettiin SS- Hauptsturmführeriksi. 1944-1945 hän oli SS:n erikoistyöleirien johtajana Itävallassa. Wienin asemapaikastaan Seidl hallitsi unkarinjuutalaisia varten rakennettuja työleirejä Wienissä ja Ala-Itävallassa. 14\. marraskuuta 1946 Seidl tuomittiin Wienissä kuolemaan sotarikoksista. Hänet teloitettiin helmikuussa 1947. Luokka:SS-sotilaat Luokka:Itävaltalaiset teloitetut Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Mark Dusharme

Mark Dusharme (s. 23. toukokuuta 1981) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka pelasi kausilla 2007–2010 lentopallon SM-liigan Hurrikaani Loimaassa. Kotimaassaan Dusharme pelasi yliopistosarjaa. Loimaalle hän saapui kesken kauden 2007–2008, kun Hurrikaani Loimaa halusi uudet ulkomaalaisvahvistukset alkukauden vahvistusten pettäessä. Dusharme onnistui avauskaudellaan ja nosti putoajajoukkueen profiiliin jääneen ryhmän aina puolivälieräpeleihin asti. Lopulta Hurrikaani myönsi hopeajoukkue Pielaveden Sammon paremmakseen puolivälierissä. Dusharme oli liigan pistekeskiarvopörssissä kuudennella sijalla. Myös toinen kausi Hurrikaani Loimaan riveissä oli Dusharmelle ja koko joukkueelle onnistunut. Hurrikaani saavutti tavoitteensa suorasta pudotuspelipaikasta kuudennella sijallaan ja Dusharme oli joukkueen tukipilari läpi kauden. Lopulta joukkue putosi puolivälierissä voitoin 3–1 Isku- Volleylle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mark Dusharme Etelä- Kalifornian yliopiston sivustolla * Hurrikaanissa pelanneet Luokka:Yhdysvaltalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irmfried Eberl

Irmfried Eberl (8. syyskuuta 1910 Bregenz, Itävalta-Unkari – 16. helmikuuta 1948 Ulm, Saksa) oli itävaltalainen natsi ja Treblinkan keskitysleirin komendantti toisessa maailmansodassa. Hän oli sotilasarvoltaan SS Obersturmführer. Eberl valmistui lääketieteen koulutusohjelmasta Innsbruckin yliopistosta vuonna 1933. Hän sai pätevyyden lääkäriksi vuotta myöhemmin. T4-eutanasia-ohjelman kannattajana Eberl vietti kaksi vuotta Brandenburgissa ja Bernburgissa ja auttoi kehittämään ohjelmaa, ennen kuin hänet siirrettiin Treblinkan komentajaksi heinäkuussa 1942. Hänet siirrettiin tehtävästä pois kahden kuukauden kuluttua epäpätevyyden vuoksi ja korvattiin Franz Stanglilla. Vuonna 1944 Eberl liittyi Wehrmachtiin loppusodan ajaksi. Sodan jälkeen Eberlistä tuli leski hänen toisen vaimonsa kuoleman jälkeen. Hän jatkoi lääkärin ammatin harjoittamista Blaubeurenissa, kunnes hänet pidätettiin tammikuussa 1948. Hän hirttäytyi sellissään seuraavassa kuussa välttääkseen oikeudenkäynnin. Luokka:SS-sotilaat Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Janne Korpi

Janne Korpi (s. 5. helmikuuta 1986 Vihti) on suomalainen uransa jo lopettanut lumilautailija. Hän on myös raviohjastaja. ==Lumilautailijana== Korpi voitti lumikourun nuorten maailmanmestaruuden vuonna 2005 Sveitsissä. Aikuisten kisoissa Korpi on voittanut kahdesti MM-pronssia: vuonna 2007 big airissa ja vuonna 2013 slopestylessä. Kaudella 2011–2012 Korpi voitti lumilautailun maailmancupin kokonaiskilpailun freestyle-lajeissa (lumikouru, big air ja slopestyle), lumikourussa ja big airissa. Sarjatasolla Korpi edustaa Vihdin lumilautailijoita. Korpi on osallistunut talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010, 2014 ja 2018. Torinon olympialaisissa (2006) Korpi oli lumikourun 20:s ja Vancouverin olympialaisissa (2010) 24:s.Janne Korpi, Snowboard Vancouver 2010 Sotšin olympialaisissa (2014) hän kilpaili slopestylessa ja lumikourussa. Slopestylessä hän sijoittui 18:nneksi. Urheilutoimittajien valitsema vuoden suomalainen lumilautailija Korpi oli vuonna 2012. Hän lopetti lumilautailu- uransa vuonna 2018. ==Raviohjastajana ja hevostenomistajana== Jannen isä Pekka Korpi on eräs menestyneimmistä suomalaisista raviohjastajista. Myös Janne Korpi on ohjastanut hevosia lumilautailu-uransa ohella. Janne Korpi on ohjastanut isänsä valmentamilla hevosilla useita voittoja ravikilpailuissa. Ensimmäinen suurkilpailuvoitto tuli kesällä 2009 Joensuun V75-raveissa. Hän voitti isopalkintoisen Suur-Hollola -ajon heinäkuussa 2022 isänsä valmentamalla Run for Royaltyllä. Janne Korven JJK Sports Oy:n omistama Kinglet Bird ravasi Stochampionatetin voittoon Axevallassa. ==Yksityiselämä== Janne seurusteli 2007 taitoluistelijatar Kiira Korven kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konrad IV

Konrad IV (25. huhtikuuta 1228 Andria, Sisilian kuningaskunta – 21. toukokuuta 1254 Lavello, Sisilian kuningaskunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1237–1254, Jerusalemin kuningas vuosina 1228–1254 nimellä Konrad II ja Sisilian kuningas vuosina 1250–1254 nimellä Konrad I. == Suku == Hän oli Hohenstaufen-sukuisen keisari Fredrik II:n ja tämän toisen puolison Jolandan, Jerusalemin kuningattaren toiseki vanhin poika ja ainoa eloonjäänyt poika, sillä vanhempi veli menehtyi pian syntymänsä jälkeen. Konrad asui Sisiliassa, ennen kuin muutti Saksaan vuonna 1235. Konrad oli Jerusalemin kuningaskunnan perijä äitinsä kautta, Hänen isänsä teki hänestä myös Svaabian herttuan vuonna 1235. == Avioliitto ja lapsi == Konrad avioitui 1. syyskuuta 1246 Vohburgissa Baijerin herttuatar Elisabeth von Bayernin (1227–1273) kanssa, joka oli Baijerin herttua Otto II Wittelsbachin ja Reinin paladiinikreivitär Agnes von Hohenstaufenin vanhin tytär. Heille syntyi 25. maaliskuuta 1252 poika Konradin (1252–1268). == Kuningas == Hänet valittiin Saksan eli Roomalaisten kuninkaaksi Wienissä helmikuussa 1237 velipuolensa Henrik VII:n tilalle, joka oli kapinoinut keisaria vastaan ​​vuonna 1235. Paavi Gregorius IX:n asetettua Fredrik II:n kirkonkiroukseen vuonna 1239, Konradia sai vastaansa Saksassa vahvistuvan paavimielisen puolueen, jota johtivat Mainzin arkkipiispa Siegfried ja Kölnin arkkipiispa Konrad. Vuonna 1245 paavi Innocentius IV julisti sekä Konradin että hänen isänsä Fredrik II:n syrjäytetyiksi keisarina ja perillisenä ja julisti ristiretken heitä vastaan. Vastakuningas Henrik Raspe joukkoineen kukisti Konradin armeijoineen 5. elokuuta 1246 lähellä Frankfurtia. Häntä tukivat kuitenkin edelleen Saksan kaupungit ja Baijerin herttua Otto II, jonka tyttären Elisabetin kanssa hän avioitui vuonna 1246. Keisari Fredrik II kuoli 13. joulukuuta 1250. Sisilian ongelmat ja paavipuolueen vahvistuminen Saksassa vastakuningas Henrik Raspen seuraajan, Vilhelm Hollantilaisen johdolla, pakottivat Konradin lähtemään Saksasta loppuvuodesta 1251 Sisiliaan. Uutenavuotena 1252 Konrad palasi hallitsijana Sisilian kuningaskuntaan, missä hänen velipuolensa Manfred oli ollut valtionhoitajana, ja ryhtyi varusteluihin, joiden tarkoituksena oli puolustaa Sisilian kuningaskuntaa sotilaallisesti. Konradin aseman Sisiliassa varmisti hänen joukkojensa tekemä Napolin valtaus lokakuussa 1253, mutta hänen yrityksensä päästä yhteisymmärrykseen paavin kanssa epäonnistuivat. == Perintö == Konrad menehtyi äkillisesti vain 26-vuotiaana toukokuussa 1254. Hänen seuraajansa Sisilian kuninkaana, poika Konradin oli tuolloin vain kaksivuotias. Leskikuningatar Elisabeth avioitui toisen kerran Müncenissä vuonna 1259 Gorizia-Tirolin kreivi, Kärntenin herttua Meinhard II:n kanssa, heille syntyi kuusi eloon jäänyttä lasta. Konradin kuolemasta vuonna 1254 alkoi Interregnum, jonka aikana kukaan Saksan hallitsija ei saanut valtakuntaa hallintaansa. Vasta Rudolf I Habsburgilainen kykeni tekemään sen vuonna 1273. == Lähteet == Luokka:Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsijat Luokka:Vuonna 1228 syntyneet Luokka:Vuonna 1254 kuolleet
Orofernes

Orofernes II () oli Kappadokialainen usurpaattori. Hänen isänsä oli Ariarathes IV. Oroferneen veli Ariarathes V nousi Kappadokian kuninkaaksi noin vuonna 163 eaa. Ariarathes ei suostunut avioliittoon seleukidikuninkaan Demetrios I:n siskon Laodike V:n kanssa, minkä jälkeen Demetrios alkoi kannattaa Orofernestä, joka nousi kapinaan veljeään vastaan. Rooman senaatti määräsi veljekset jakamaan kuningaskunnan keskenään, mutta Pergamonin kuningas Attalos II auttoi Ariarathes V:a palaamaan valtaistuimelleen vuonna 158 eaa. Orofernes pakeni seleukidien luokse, mutta hänet vangittiin. == Lähde == * Luokka:Kappadokian kuninkaat
Palmukakadu

Palmukakadu (Probosciger aterrimus) on suurin kakadu ja Australian suurin papukaijalintu. == Koko ja ulkonäkö == Täysikasvuinen palmukakadu on 50-63 cm pitkä ja painaa 910–1 200 grammaa. Se on väriltään mustanharmaa lukuun ottamatta poskella olevaa paljasta punaista laikkua. Palmukakadulla on komea ja suuri töyhtö. Punaisen kielen kärki on musta. Nokka on mustanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Naaran ylänokka on vaatimattomampi kuin koiraan. Äänet ovat sointuvia vihellyksiä, varoitusääni on terävä kirkaisu. == Esiintyminen == Palmukakadua tavataan Uudessa-Guinessa ja muutamilla pienemmillä saarilla sekä Koillis-Australiassa. Sen elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä ja sen populaation koko on noin 30 000 yksilöä. Lajista tunnetaan kolme alalajia: aterrimus, goliath ja stenolophus. == Elinympäristö == Palmukakadut elävät alavien maiden savanneja reunustavilla sademetsien laitamilla 1 300 metrin korkeuteen asti. == Lisääntyminen == Lisääntymiskausi on elokuusta tammikuuhun. Palmukakadun pesä on syvässä puunkolossa normaalisti avoimessa sademetsämaastossa. Pari voi käyttää samaa pesää peräkkäisinä vuosina. Palmukakadun yhden munan hautomisesta huolehtii naaras. Haudonta-aika on 30–35 päivää ja pesäpoikasaika on noin 80 päivää. Palmukakadun soidin on näyttävä; suurempi koiras tarttuu jalallaan keppiin ja alkaa hakata sillä puunrunkoa saaden aikaan voimakkaan äänen. == Ravinto == Palmukakadut syövät siemeniä, pähkinöitä, marjoja, hedelmiä ja silmuja. == Lähteet == *Otavan lintutieto, Otava * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 ===Viitteet=== Luokka:Kakadut
Tulimyrsky (albumi)

Tulimyrsky on suomalaisen Moonsorrow-yhtyeen ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa EP-levy, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2008. Levyn kesto on yli tunnin, ja se sisältää yhden uuden kappaleen, kaksi cover-kappaletta ja kaksi uudelleenäänitettyä kappaletta yhtyeen ensimmäisiltä demoilta. Idea ”Tulimyrsky”-kappaleesta oli elänyt yhtyeen sisällä jo vuosia, mutta sitä ei ollut toteutettu, sillä se ei sopinut edellisten albumien teemoihin. Vaikka Tulimyrsky on EP:ksi varsin pitkä, sen nimeäminen EP:ksi oli yhtyeen mielestä soveliasta sen sisältäessä ainoastaan yhden kokonaan uuden kappaleen. Levyllä esiintyy parhaiten näyttelijänä tunnettu Turkka Mastomäki tarinankertojanahttp://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=7413. Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 2. == Kappaleet == # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Imperiumi.net: Imperiumi.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Moonsorrow’n albumit
Sortland

Sortland on kunta ja kaupunki Nordlandin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Langøyan ja Hinnøyan saarilla Vesterålenin saaristossa Pohjois-Norjassa. Vuoden 2024 alussa Sortlandissa oli 10 618 asukasta. Hallinnollisen keskuksen Sortlandin lisäksi kunnassa sijaitsevat Sigerfjordin ja Strandin taajamat. Sortland on yksi Hurtigruten-laivareitin välisatamista. ==Kuvia== Sortland Bridge and hurtigruta.jpg|Sortlandin mantereeseen yhdistävä silta ja sen alittava Hurtigruten-laiva. IMG 1897a - Djupfjorden.jpg|Djupfjorden. Sortland torg in summer.jpg|Sortlandin tori. Befolkningsutvikling kommune 1870.svg|Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010. ==Tunnettuja henkilöitä== * Sivert Høyem (s. 1976), laulaja * Olav Christopher Jenssen (s. 1954), kuvataiteilija * Hill-Marta Solberg (s. 1951), poliitikko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Neil Aspinall

Neil Aspinall (13. lokakuuta 1941 Prestatyn, Britannia – 24. maaliskuuta 2008 New York, Yhdysvallat) oli brittiläinen musiikkituottaja. Aspinall oli Paul McCartneyn ja George Harrisonin lapsuudenystävä, ja hänestä tuli The Beatlesin kiertuemanageri. Lisäksi hän oli mm. Let it be -elokuvan tuottaja. Hän toimi myös Beatlesin perustaman Apple-levy-yhtiön johdossa aina vuoteen 2007 saakka. Aspinall kuoli 66-vuotiaana 24. maaliskuuta 2008 keuhkosyöpään. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:The Beatles Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Universe

Universe on englanninielinen sana joka tarkoittaa maailmankaikkeutta. Lisäksi Universe voi tarkoittaa seuraavia: * Ibanez Universe, kitaramalli * Universe, Kyōko Fukadan albumi * Universe, Modern Talkingin albumi * Universe, Planet X:n albumi * Universe, Omnitrendin vuoden 1983 videopeli * Universe, Core Designin vuoden 1994 seikkailupeli
Threads of Life

__NOTOC__ Threads of Life on Shadows Fallin vuonna 2007 julkaistu albumi. Albumilta nousivat hiteiksi muun muassa "Redemption" ja "Burning The Lives". Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 46. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Brian Fair ‎– laulu * Jonathan Donais ‎– kitara * Matthew Bachand ‎– kitara * Paul Romanko ‎– basso * Jason Bittner ‎– rummut == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Threads of Life discogs.com -sivustolla * Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Shadows Fallin albumit
With You

With You on yhdysvaltalaisen R&B-laulaja; Chris Brownin kolmas single hänen toiselta studioalbumiltaan Exclusivelta. With You piti kolmen viikon ajan hallussaan Billboard Hot 100 -listan viidettä sijaa. ==Listamenestys== * Australian singlelista: #4 * Billboard Hot 100: #2 * Billboard Hot R&B;/Hip Hop Songs: #1 * Billboard Pop 100: #3 * Irlannin singlelista: #26 * Ison- Britannian singlelista: #4 * Kanadan Hot 100: #23 * Ruotsin singlelista: #58 * Sveitsin singlelista: #1 * United World Chart: #8 * Uuden-Seelannin singlelista: #1 Luokka:Chris Brownin kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet