EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Joona Harjama

Joona Harjama (s. 5. heinäkuuta 1993 Hamina) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Harjama on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa. ==Ura== ===Seuraura=== Harjama aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana Haminan Kiekkoympyrät -80:ssä. Hän siirtyi E-juniori-ikäisenä Kotkan Titaaneihin ja sieltä edelleen 15-vuotiaana Saimaan Palloon kaudeksi 2008–2009. Harjama oli kaudella 2010–2011 seuran B-nuorten paras pistemies ja syöttäjä SM-karsinnoissa tehoilla 5+7=12. Toukokuussa 2011 Harjama teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Kalevan Pallon kanssa. Hän ei kuitenkaan tehnyt vielä liigadebyyttiään, vaan pelasi koko kauden A-nuorissa. Kaudella 2012–2013 Harjama teki liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen SM- liigaottelunsa 29. syyskuuta 2012 veiraissa Bluesia vastaan, jossa Harjama merkittiin joukkueen nelosketjun Jyri Junnilan ja Joonas Riekkisen viereen. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana SM-liigassa 13 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Harjama pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran lainalla Savonlinnan Pallokerhossa marraskuussa 2012. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin KalPan A-nuorissa, joiden kapteenina Harjama toimi. Hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 12+24=36. Huhtikuussa 2013 Harjama teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Kaudella 2013–2014 Harjama pelasi KalPan mukana lähes kaikki European Trophy -ottelut, mutta runkosarjassa hän pelasi 27 ottelua tehopistein 2+2=4 ja vietti osan kaudestaan A-nuorissa. Harjaman liigauran avausmaali syntyi 29. joulukuuta 2013 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Huhtikuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen KalPan kanssa. Harjama siirtyi kaudeksi 2016–2017 suuremman ja hyökkäävämmän roolin perässä vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Harjama voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Myös kauteen 2017–2018 hän lähti Kiekko-Vantaan varakapteenina, mutta Harjama toimi käytännössä koko kauden ajan joukkueen kapteenina, kun kapteeniksi nimetty Pekka Niemimaa oli loukkaantumisen vuoksi koko kauden sivussa. Kaudella 2018–2019 hän jatkoi Kiekko-Vantaan varakapteenina. ===Maajoukkueura=== Harjama on pelannut yhdeksän nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua. ==Muuta== Harjaman isä Ilpo on entinen pesäpalloilija. Myös Joona itse harrasti omien sanojensa mukaan 15-vuotiaaksi asti pesäpalloa Haminan Palloilijoissa. ==Tilastot== 2012–2013 SaPKo Mestis 3 0 1 1 4 – – – – – KalPa SM-liiga 13 0 1 1 0 – – – – – 2013–2014 KalPa SM-liiga 27 2 2 4 12 – – – – – 2014–2015 KalPa SM-liiga 37 0 5 5 10 2 0 0 0 0 2015–2016 KalPa SM-liiga 55 2 2 4 16 3 0 0 0 0 2016–2017 Kiekko-Vantaa Mestis 49 8 17 25 14 13 2 4 6 6 2017–2018 Kiekko-Vantaa Mestis 50 5 21 26 34 5 0 1 1 0 2018–2019 Kiekko-Vantaa Mestis 50 5 17 22 26 – – – – – 3 kautta yhteensä SM-liiga 132 4 10 14 38 5 0 0 0 0 4 kautta yhteensä Mestis 152 18 56 74 78 18 2 5 7 6 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyöröjänönputki

Pyöröjänönputki (Bupleurum rotundifolium) on yksivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Se on väriltään sinivihreä ruoho, joka kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat ruodittomia, ehytlaitaisia, sepiviä, soikean tai pyöreähkön muotoisia. Kukinnon pääsarja on suojukseton. Pikkusarjojen suojuslehdet ovat pitkulaisen puikeita, kellanvihreitä, valkoiseksi muuttuvia. Kukat ovat keltateriöllisiä. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. Luokka:Jänönputket
Paavo Gustaf Waris

Paavo Gustaf Waris, sukunimi vuoteen 1935 Warén (25. huhtikuuta 1897 Saarijärvi – 14. huhtikuuta 1959) oli suomalainen everstiluutnantti ja pankinjohtaja. Hän suunnitteli kadetin juhlaunivormun ja kadettikunnan ensimmäisen jäsenmerkinJukka Kemppinen.Kuka kukin on 1954 ==Henkilöhistoria== Wariksen vanhemmat olivat piirilääkäri Eliel Jonathan Warén ja Elina Amanda Ignatius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui kadettikoulusta 1920. Waris teki opintomatkat Ranskaan 1926 ja 1934 sekä Ruotsiin 1932. Waris oli Ilmailukoulun opetusosaston päällikkönä 1929–1935, ilmavoimien komentajakurssi 2:n johtajana 1934–1935, ilmavoimien esikunnan osasto l:n päällikkönä 1935–1936 ja Lentoasema 2:n komentajana 1937–1938. Waris toimi Sotakorkeakoulun ilmataktiikan opettajana 1934–1937, ilmasotakoulun koulutusesiupseerina 1940 ja päämajan sotilaallisen hallinto-osaston komentajan apulaisena 1941–1942. Hän toimi Suomen ilmapuolustusliiton toimitusjohtajana 1938–1945, Suomen ilmailuliiton toiminnanjohtajana 1945, Oy Volvo-auto Ab:n myyntipäällikkönä 1946–1948, Suomen Kulttuurirahaston kirjallisen toiminnan johtajana 1948–1950 sekä Kansallinen kokoomus ry:n talouspäällikkönä 1950–1952. Waris oli Helsingin Osakepankin Forumin konttorin johtajana vuodesta 1952 alkaen. Waris oli Sotilasaikakauslehden toimituskunnan jäsenenä 1935–1938, Suomen urheilukalastajien liiton hallituksen liiton jäsenenä vuodesta 1946, Suomen akvaarioliiton puheenjohtajana vuodesta 1947 ja Akvaarion Ystävä -lehden päätoimittajana 1948–1950. Wariksen puoliso oli Toini Tellervo Sinervä. Heidän pojastaan Matti Wariksesta tuli eläinlääkintäkenraalimajuri ja puolustusvoimien ylieläinlääkäri.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 1060 (Viitattu 27.1.2019)Puolustusvoimat. Helsingin Sanomat, 25.11.1989, s. 4. ==Julkaisut== * Lentoaapinen: mitä jokaisen suomalaisen tulee tietää lentokoneesta, lentämisestä ja ilmapuolustuksesta. Porvoo, WSOY, 1928. Sarja: Suomen ilmapuolustusliiton julkaisuja 1. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Karvakirveli

Karvakirveli (Chaerophyllum hirsutum) on monivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Laji kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Varsi ja lehdet ovat karvaisia, mutta kukinnon pikkusarjojen suojuslehdet kaljuja. Lehdet ovat kahdesti lehdykkäiset ja lehdykät vähäliuskaisia. Kukat ovat valkoteriöisiä. Terälehtien laidat ovat ripsellisiä, mikä on lajin erityistuntomerkki. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Karvakirveli (Chaerophyllum hirsutum) Suomessa. Luokka:Kirvelit
Vuoden 2010 talviparalympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2010 talviparalympialaisten mitalitaulukko. Maiden järjestys on ensin kultamitalien määrän mukaan, sitten hopea- ja lopuksi pronssimitalien määrän mukaan. Jos tuon jälkeen maiden mitalimäärä on sama, maat ovat jaetulla sijalla aakkosjärjestyksessä. Tätä järjestämistapaa käyttävät Kansainvälinen olympiakomitea ja IAAF. 1 13 5 6 24 2 12 16 10 38 3 10 5 4 19 4 6 2 3 11 5 4 8 6 19 6 4 5 4 13 7 3 4 4 11 8 3 3 5 11 9 2 0 7 9 10 1 4 1 6 11 1 3 3 7 12 1 3 2 6 13 1 2 0 3 13 1 2 0 3 15 1 0 0 1 16 0 1 3 4 17 Suomi 0 1 1 2 18 0 1 0 1 19 0 0 2 2 20 0 0 1 1 20 0 0 1 1 http://www.paralympic.org/Sport/Results/reports.html?type=medalstandings&games;=2010PWG&sport;=all Vancouver 2010 Paralympic Winter Games == Lähteet == Mitalitaulukko
Mukulakirveli

Mukulakirveli (Chaerophyllum bulbosum) on kaksivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Kaakkois-Euroopassa. Laji on vanha viljelykasvi, ja sitä on viljelty Suomessa tärkkelyspitoisen juurimukulan takia ennen perunan yleistymistä. Nuoria versoja on käytetty salaatissa. Mukulakirvelillä on pallomainen juurimukula, josta kasvaa yhdestä kahteen metriä korkea punatäpläinen varsi. Lehdet ovat liuskoittuneet kapealiuskaisiksi lehdyköiksi. Kukinnon pikkusarjoissa on kolmesta viiteen erikokoista kapeanpuikeaa suojuslehteä. Kukat ovat valkoteriöllisiä. Mukulakirvelin voi äkkiseltään sekoittaa koiranputkeen (Anthriscus sylvestris) tai idänkirveliin (Chaerophyllum prescottii). Mukulakirveli on Suomessa erittäin uhanalaisen kirvelilattakoin ravintokasvi, ja sen toukka elää mukulakirvelillä. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mukulakirveli (Chaerophyllum bulbosum) * Kasviatlas: Mukulakirveli (Chaerophyllum bulbosum) * Luontoportti: Mukulakirveli (Chaerophyllum bulbosum) * ITIS: Chaerophyllum bulbosum * United States Department of Agriculture (USDA): Chaerophyllum bulbosum Luokka:Kirvelit
Kultakirveli

Kultakirveli (Chaerophyllum aureum) on monivuotinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Sitä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajilla on paksu juurakko, josta kasvaa yhdestä puoleentoista metriä korkea punatäpläinen ja karvainen tai kalju varsi. Lehdet ja kukinnon pikkusarjojen suojuslehdet ovat karvaiset. Kolmiomaisen ja moninkertaisesti parilehdykkäisen lehtilavan lehdykät ovat leveänpuikeita, kärkiliuska on pitkä, kapea ja sahalaitainen. Kukat ovat valkoteriöisiä. Hedelmä on pituudeltaan kahdeksasta kahteentoista millimetriä.Hämet-Ahti, Leena ym. (toim.): Retkeilykasvio, 4. täysin uudistettu p., Helsinki: Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo 1998 ISBN 951-45-8166-0. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Biotopix: Kultakirveli (Chaerophyllum aureum) Kuvia. Luokka:Kirvelit
Myrkkykirveli

Myrkkykirveli (Chaerophyllum temulum) on myrkyllinen kirveleihin kuuluva sarjakukkaiskasvi. Laji on kaksivuotinen, ohutjuurinen. Karheakarvainen varsi kasvaa 50:stä 80:een senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat karvaisia, kolme kertaa parilehdykkäisiä. Kolmiomaisen lavan kärkiliuska on tylpähkön muotoinen. Kukat ovat valkoteriöisiä. Sukkulamainen hedelmä on pituudeltaan neljästä seitsemään millimetriä. Myrkkykirveliä esiintyy Euroopassa, Turkissa, Kaukasuksella ja Luoteis-Afrikassa. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan. Suomessa se on uutta perua oleva tulokaslaji. Myrkkykirveli on myrkyllinen ja aiheuttaa syötynä vatsa- ja sydänoireita sekä huimausta. Murskaantuvista lehdistä irtoava neste ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa ihottumaa. Kasvi muistuttaa paljon koiranputkea, mikä rajoittaa koiranputken käyttöä villivihanneksena alueilla joilla myrkkykirveliä kasvaa yleisesti. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Myrkkykirveli (Chaerophyllum temulum) * ITIS: Chaerophyllum temulum * United States Department of Agriculture (USDA): Chaerophyllum temulum * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Chaerophyllum temulum * Stamenković JG, Stojanović GS, Radojković IR, Petrović GM, Zlatković BK.: Chemical Composition of the Essential Oil from Chaerophyllum temulum (Apiaceae), Nat Prod Commun. 2015 Aug;10(8):1439-41 Luokka:Kirvelit Luokka:Myrkylliset kasvit
Merifenkoli

Merifenkoli eli merivenkoli (Crithmum maritimum) on sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Euroopassa Atlantin, Välimeren ja Mustanmeren rannikoilla. Se on monivuotinen matalakasvuinen ruoho, jonka lehdet ovat lehdykkäisiä ja lehdykät kolmiliuskaisia. Sarjakukinto koostuu tavallisesti yli 20 pikkusarjasta. Kukat ovat pieniä, teriöt vaaleankeltaisia. Hedelmät ovat kolmesta viiteen millimetriä pitkiä, soikeita, keltaruskeita ja matalaharjuisia. == Lähteet == * Bengt Jonsell & Thomas Karlsson (eds.) 2010: Flora Nordica vol. 6. Stockholm. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Merifenkoli – Crithmum maritimum * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Crithmum maritimum Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Kevätputki

Kevätputki (Hacquetia epipactis) on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski-Euroopan vuoristoissa. Sitä kasvatetaan kevätkukkivana koristekasvina. Laji on ainoa ranskalais-itävaltalaisen tieteilijän Belsazar Hacquetien mukaan nimetyssä kevätputkien (Hacquetia) suvussa. Kevätputkella on lyhyt haarainen juurakko, josta kasvavat lehdet ja pitkäperäinen yksinkertainen sarja. Lehtilavat ovat jakautuneet lähes toisistaan eroaviksi liuskoiksi. Pienissä sarjakukinnoissa on sekä perättömiä kaksineuvoisia kukkia että lyhytperäisiä hedekukkia. Verholehdet ovat ruusukelehtien näköisiä. Kukat ovat keltateriöllisiä. == Lähteet == * Bengt Jonsell & Thomas Karlsson (eds.) 2010: Flora Nordica vol. 6. Stockholm. Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Tuholatva

Tuholatva (Cenolophium denudatum) on monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Venäjällä. Se on puolipiilijä, jonka tyvelle jää vanhojen lehtiruotien jäänteitä. Lehdet ovat parilehdykkäiset. Lehdyköissä on kapeansuikeita liuskoja ja ne ovat asettuneet 90–120 asteen kulmaan ruotiin nähden. Kukinnon pääsarja on suojukseton, pikkusarjoja on yli 20 ja niissä useita suoria suojuslehtiä. Kukat ovat valkoteriöisiä. Hedelmän molemmat lohkot ovat viisiharjuiset. == Lähteet == * Bengt Jonsell & Thomas Karlsson (eds.) 2010: Flora Nordica vol. 6. Stockholm. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tuholatva – Cenolophium denudatum Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Sala

Sala on samannimisen Salan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 12 289 asukasta. Sala oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki. ==Media== Paikallislehti Sala Allehanda ilmestyy kolmesti viikossa. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat Luokka:Ruotsin kaupungit *
Fagersta

Fagersta on samannimisen Fagerstan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västmanlandin läänissä ja Västmanlandin historiallisessa maakunnassa Keski- Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 11 130 asukasta. Fagersta oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki. ==Media== Paikallislehti Fagersta-Posten ilmestyy kolmesti viikossa. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat Luokka:Ruotsin kaupungit *
Superchunk

Superchunk on amerikkalainen indie rock-yhtye, joka perustettiin Chapel Hillissä, North Carolinassa vuonna 1989. Yhtyeen jäsenet ovat: laulaja/kitaristi Mac McCaughan, kitaristi Jim Wilbur, basisti Laura Ballance ja rumpali Jon Wurster. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Superchunk (1990) * No Pocky for Kitty (1991) * On the Mouth (1993) * Foolish (1994) * Here's Where the Strings Come In (1995) * Indoor Living (1997) * Come Pick Me Up (1999) * Here's to Shutting Up (2001) * Majesty Shredding (2010) * I Hate Music (2013) ===Kokoelmat/Soundtrackit=== *Throw (1991) *Pyloric Waves (1991) *Teriyaki Asthma (1992) *Cookie Prize (1992) *Freedom Of Choice (1992) *Incline Plane (1993) *Dope Guns 'n Fucking in the Streets Vol. 8 7" (1993) *The Machines: Simple Machines 7"s (1990-1993) (1994) *Working Holiday! (1994) *Rows Of Teeth (1994) *Jerky Boys (1995) *Suburbia (1996) *Lounge Ax Defense Fund (1996) *Laugh Hard At The Absurdly Evil (1996) Luokka:Yhdysvaltalaiset indie rock -yhtyeet
Rax

Rax voi tarkoittaa seuraavia: * RAX (Radio Aurora Explorer), CubeSat- satelliitti * Rax, vuori Ala-Itävallassa * Rax, yhdysvaltalainen ravintolaketju * Rax Buffet, suomalainen ravintolaketju
Samsung Galaxy Xcover

Samsung Galaxy Xcover on Samsung Electronicsin vuonna 2012 julkaisema älypuhelin. Samsungin mukaan puhelin on säänkestävä ja pölytiivis. Näyttö on myös tavallista paksumpi. Puhelin on IP67-sertifioitu, joten se voi olla puoli tuntia metrin syvyisessä vedessä. Xcover on Android-puhelin ja siihen voidaan ladata Google Playn pelejä ja sovelluksia. Mallin seuraaja on Samsung Galaxy Xcover 2. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Galaxy Xcover Luokka:Android-pohjaiset laitteet‎ Luokka:Vuoden 2012 matkapuhelimet‎ Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Shappi Khorsandi

Shaparak ”Shappi” Khorsandi (s. 8. kesäkuuta 1973 Teheran, Iran) on iranilaissyntyinen englantilainen koomikko. Khorsandin perhe joutui pakenemaan Iranista Lontooseen Iranin vallankumouksen aikana; Shappin isän Hadi Khorsandin kirjoittama satiirinen runo herätti paljon negatiivista huomiota. Runossa kritisoitiin uskonnollista hallintotapaa, ja tekstin julkaisu poiki Hadille jopa tappouhkauksia. Vuonna 1995 Khorsandi valmistui Winchesterin yliopistosta aineinaan draama, teatteri ja televisio, minkä jälkeen hän aloitti uran komiikan parissa. Vuonna 2010 Winchesterin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorinarvon. Khorsandi oli naimisissa irlantilaissyntyisen koomikon Christian Reillyn kanssa vuosina 2005–2010. Heillä on poika nimeltä Charlie, jonka kanssa Khorsandi asuu Lontoossa lähellä Richmond Parkia. Myös Khorsandin isä ja veli ovat stand up -koomikoita. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Talbutaali

Talbutaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine jonka vaikutusaika on nopeasta keskipitkään. Talbutaali on butalbitaalin isomeeri, ja sitä myydään kauppanimellä Lotusate. Talbutaalin vaikutukset ovat hypnoottisia, miedosti sedatiivisia ja se voi aiheuttaa syvän kooman. Riittävän suurilla annoksilla sitä voidaan käyttää myös anestesiaan. Talbutaalin yliannostus on samankaltainen kuin muillakin barbituraateilla, yliannostuksen oireita ovat sekavuus, kooma, hengityslama, hypotensio ja šokki. Luokka:Barbituraatit Luokka:Anestesiologia
Tetrabarbitaali

Tetrabarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Tetrabarbitaalia on käytetty unilääkkeenä ja sitä on myyty tuotenimillä Butysal, Butysedal ja Tetramal. == Lähteet == Luokka:Barbituraatit
Tialbarbitaali

Tialbarbitaali tai tialbarbitoni on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Se kehitettiin 1960-luvulla, ja sillä on sedatiivinen vaikutus. Tialbarbitaalia on käytetty leikkausten esilääkityksenä. Golovchinsky VB, Plehotkina SI. Difference in the sensitivity of the cerebral cortex and midbrain reticular formation to the action of diethylether and thialbarbital. Brain Research. 1971 Jul 9;30(1):37-47. Tialbarbitaali on nopeavaikutteinen, ja se aiheuttaa muita barbituraatteja vähemmän hengityslamaa. Bercovitz AB, Godke RA, Biellier HV, Short CE. Surgical anesthesia in turkeys with thialbarbital sodium. American Journal of Veterinary Research. 1975 Mar;36(3):301-2. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Thialbarbital Luokka:Barbituraatit
Tiotetrabarbitaali

Tiotetrabarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Se on nopeavaikutteinen ja sitä on käytetty anestesia-aineena. Tiotetrabarbitaalin valmistenimi oli Thionarcex. Tiotetrabarbitaalia on käytetty myös eläinlääketieteessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Thiotetrabarbital Luokka:Barbituraatit Luokka:Anestesiologia Luokka:Eläinlääkkeet
Vinbarbitaali

Vinbarbitaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sitä on käytetty unilääkkeenä, ja se kehitettiin vuonna 1939.US Patent 2187703 Vaikka vinbarbitaalin kemiallinen kaava on samanlainen kuin vinyylibitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Vinbarbital *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Vinbarbital Luokka:Barbituraatit
Imukarpit

Imukarpit (Catostomidae) on karppikalojen lahkoon (Cypriniformes) kuuluva makean veden kalaheimo. Se muodostaa yksinään myös imukarppikalojen alalahkon (Catostomoidei). Imukarppien levinneisyysaluetta ovat Pohjois- ja Väli- Amerikka sekä itäinen Aasia. ==Monimuotoisuus ja rakenne== Imukarppien heimossa erotetaan neljä alaheimoa, 13 sukua ja 79 lajia. Varhaisimmat imukarppien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Suurimmat imukarppilajit voivat saavuttaa 1 metrin pituuden, mutta suurin osa jää alle 60 cm pitkiksi. Selkäevä alkaa ennen vatsaevää. Peräevä on aikuisilla koirailla pidempi kuin naarailla. Tyypillisesti imukarpeilla on paksut huulet, joilla ne tarttuvat kiviin voimakkaasti virtaavissa joissa ja puroissa. Imukarpit ovat tetraploidisia eli niillä kromosomisto on nelinkertainen. ==Levinneisyys ja elintavat== Useimmat imukarppilajit elävät Pohjois- ja Väli- Amerikassa Kanadasta Guatemalaan ulottuvalla alueella. Sulkaimukarppi (Caprioides cyprinus) elää Siperian itäosissa ja kiinanimukarppi (Myxocyprinus asiaticus) Kiinassa. Imukarpit ovat makena veden kaloja ja ne elävät erityisesti kirkkaissa ja nopeasti virtaavissa joissa ja puroissa. Ne elävät lähellä pohjaa, ja niiden ravinto koostuu kasvi- ja eläinplanktonista, kaloista, madoista ja pienistä äyriäisitä. Kutuaika on keväällä. Imukarpit ovat suosittuja urheilukalastuskohteita ja niitä voidaan käyttää myös ruokakaloina. Suomen aluevesiltä on tavattu kalanviljelyslaitoksilta karanneita imukarppeja (Catostomus catostomus) ==Lähteet== * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vinyylibitaali

Vinyylibitaali eli 5-(1 -metyylibutyyli)-5-vinyylibarbituurihappo on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen ja unettava vaikutus. Vinyylibitaalin kehitti Aktieboleget Pharmacia 1950-luvulla.US Patent 2868790 Sitä on käytetty rauhoittavana- ja unilääkkeenä. Vaikka vinyylibitaalilla on samanlainen kemiallinen kaava kuin vinbarbitaalilla, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeereja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Vinylbital Luokka:Barbituraatit
John Wargelin

John Wargelin (30. syyskuuta 1881 Isokyrö – 1. joulukuuta 1970 Detroit, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen pappi ja Amerikan suomalaisen evankelis- luterilaisen kirkon johtaja. Hän muutti Yhdysvaltoihin 1890 ja opiskeli Suomi- opistossa. Hän sai pappisvihkimyksen 1906. Hän toimi seurakuntapappina ja Suomi-opiston opettajana. Hän oli vuosina 1950–1955 Suomi-Synodin esimiehenä. Hän oli aktiivinen amerikansuomalaisissa sivistyspyrinnöissä. Hän sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1928.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1022 Wargelin oli Suomi-Opiston johtaja 1919–1927 ja 1930–1937. Hänen poikansa oli Suomi-synodin viimeinen esimies Raymond Wargelin. ==Julkaisuja== *The Americanization of the Finns, 1924 *A Highway to America, 1967 ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Raymond Wargelin

Raymond Waldemar Wargelin (25. kesäkuuta 1911 Michigan, Yhdysvallat – 23. joulukuuta 2003 Minneapolis Minnesota, YhdysvallatHs.fi) oli amerikansuomalainen pappi. Hän oli Suomi-opiston opettaja 1936–1955 ja Suomi- synodin pappi ja viimeinen esimies 1955–1963, sen jälkeen kirkkojen yhdistyttyä hän oli Lutheran Church in American 9. piirin aluejohtaja. Hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvo 1963.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1022 Hänen isänsä oli Suomi-synodin aiempi esimies John Wargelin. ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset papit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Matti Waronen

Matti Waronen (1861–1911) oli suomalainen kansatieteilijä. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1895 ja toimi suomen kielen lehtorina ensin Rauman seminaarissa, sitten vuodesta 1901 Sortavalan seminaarissa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1042 ==Julkaisuja== *Suomen kansan muinaisia taikoja. I Metsästystaikoja, II Kalastustaikoja. 18911892 *Vainajainpalvelus muinaisilla suomalaisilla, 1895, laajennettu p. 1898. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Armas Vartiainen

Armas Vihtori Vartiainen (19. maaliskuuta 1901 Helsinki – 10. elokuuta 1990 HelsinkiKansallisbiografia) oli suomalainen lääkäri ja professori. Vartiaisen vanhemmat olivat työmestari Vihtori Vartiainen ja Edla Maria Hellstén ja puoliso vuodesta 1927 Kirsti Helvi Elisabeth Bernhard. Hänen veljiään olivat Ilmari Vartiainen ja Osmo Vartiainen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1920 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1927. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1929. Hän oli Helsingin yliopiston farmakologian dosentti 1931–1945, ylimääräinen professori 1945–1950 ja professori vuodesta 1950 vuoteen 1966.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1060 Sotilasarvoltaan Vartiainen oli lääkintämajuri (1941). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ihmiset: Emeritusprofessori Armas Vartiainen (HS 9.9.1990) (Viitattu 20.10.2017) Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Ilmari Vartiainen

Ilmari Aleksanteri Vartiainen (12. syyskuuta 1905 Helsinki – 5. kesäkuuta 1985) oli suomalainen lääkäri ja professori. ==Henkilöhistoria ja ammattiura== Vartiaisen vanhemmat olivat työmestari Vihtori Vartiainen ja Edla Maria Hellstén ja puoliso vuodesta 1932 Elli Ester Seppänen. Hänen veljiään olivat Armas Vartiainen ja Osmo Vartiainen. Vartiainen tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1924 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1931. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1934. Vartiainen oli Helsingin yliopiston sisätautiopin dosentti 1940–1950 ja professori vuosina 1950–1970. Vuodesta 1961 hän oli samalla Helsingin yliopistollisen keskussairaalan johtajaylilääkäri.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1060 Sotilasarvoltaan Vartiainen oli lääkintäeverstiluutnantti (1943). Vartiainen oli myös Lääkintöhallituksen sotavammasairaalaosaston päällikkö 1944–1947 ja lääketehdas Orionin hallintoneuvoston puheenjohtaja 1971–1976. ==Julkaisuja== * Über die Ausscheidung der Salicylsäure im Harn : sowie eine neue Methode zur Bestimmung der Totalsalicylsäure im Harn, Tekijä, 1934. Väitöskirja. * Magenkrebs und perniziöse Anämie bei demselben Kranken, s.n., 1936. * Über den Kreatin-Kreatininstoffwechsel bei Dystrophia musculorum progressiva sowie über die Behandlung der Krankheit vermittels Glykokoll, s.n., 1937. * & Kallas Wichmann. Über die Wirksamkeit einiger Adrenalinpräparate s.n., 1938. * Sairaanhoitajattarien oppikirja. (farmakologia) 2, Lääkeaineoppi : Sairaanhoitajatarjärjestöjen oppikirjakomitean julkaisema ; Ilmari Vartiainen. WSOY, 1940. * Siirtoväen käsikirja, toim. Ilmari Vartiainen. Kaski-kirja, 1945. * Clinical significance of blood catalase, Duodecim, 1947. - (Annales medicinae internae Fenniae. ISSN 0365-4427; 36, 3). * Lääkeaineoppi (farmakologia), WSOY, 1949. * & Lasse Jaakkola. Lomakirja : lomanviettäjän ABC-kirja, toim. Lasse Jaakkola, Ilmari Vartiainen. Mantereen kirja, 1949. * Mainostajan T-opas, toim. Sakari Lappi- Seppälä, Martti Liukas, Ilmari Vartiainen. Mantereen kirja, 1949. * Helsingin yliopiston II sisätautien klinikan julkaisuja 1944-1953, toim. Ilmari Vartiainen. Helsingin yliopiston II sisätautien klinikka, 1954. * Lääkeaineoppi : (farmakologia), WSOY, 1954. (10. p. 1968, osa Sairaanhoitajien koulutussäätiön julkaisuja.) * Helsingin yliopiston Toisen sisätautien klinikan julkaisuja 1954-1958, toim. Ilmari Vartiainen. Helsingin yliopisto, 1959 * Vartiaisten viesti. 1964, toim. Ilmari Vartiainen. Vartiaiset ry, 1964. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Otso Wartiovaara

Otso Uolevi Wartiovaara (16. marraskuuta 1908 Helsinki – 24. maaliskuuta 1991 Helsinki)Leila Välkevirta: Kuolleita: Suurlähettiläs Otso Wartiovaara (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 30.3.1991. Viitattu 18.5.2018. oli suomalainen diplomaatti. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1932, työskenteli ulkoministeriössä vuodesta 1934, toimien lähetystöneuvoksena Washingtonissa 1949–1952, ulkoministeriön hallinnollisen osaston päällikkönä 1952–1954 ja oikeudellisen osaston päällikkönä 1954–1956. Hän oli Belgradissa Suomen lähettiläänä 1956–1958 ja suurlähettiläänä 1958–1961, ollen samanaikaisesti myös Ateenan-suurlähettiläänä 1956–1961, suurlähettiläänä Wienissä ja samalla Suomen pysyvänä edustaja YK:ssa 1961–1968 sekä suurlähettiläänä Lontoossa 1968–1974.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1062UlkoministeriöUlkoministeriö Wartiovaara oli myös Lapin sodan aikana 1944 Pohjois-Suomen evakuoinnin rajavaltuuskunnan puheenjohtaja. Hän sai erikoislähettilään ja täysivaltaisen ministerin arvonimen vuonna 1954. Otso Wartiovaaran isä oli Valtiokonttorin pääjohtaja J. V. Wartiovaara. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Suomen suurlähettiläät
Tyypin 23 torpedovene

Tyyppi 23, tyyppi 1923 tai Raubvogel-luokka oli Saksan laivaston kuuden 1926-1928 valmistuneen torpedoveneen muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa. == Suunnittelu == Luokka oli ensimmäinen ensimmäisen maailmansodan jälkeinen Saksassa suunniteltu ja toteutettu alusluokka. Suunnitteluun vaikuttivat runsaasti aiemmat suunnitelmat ja valmistusmenetelmät, mikä teki siitä vanhentuneen oloisen. Suunnitelman mukaan aluksille piti asentaa 50 cm torpedoputket ja tykkien piti olla sodassa testattuja vuoden 1916 mallin 10,5 cm tykkejä. Turbiinimoottorit eivät olleet ennättäneet sotaan, minkä vuoksi päätettiin luokan aluksilla testata neljän eri valmistajan ratkaisuja. Torpedoputkien kaliiperi nostettiin 1931 55 cm:een. == Alukset == Tyypin 23 torpedoveneetWhitley, M. J. s. 57 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Albatros Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 5. lokakuuta 1925 15. heinäkuuta 1926 15. toukokuuta 1928 haaksirikkoutunut 10. huhtikuuta 1940 Falke (1926) Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 17. marraskuuta 1925 29. syyskuuta 1926 15. heinäkuuta 1928 tuhoutunut ilmapommituksessa 14. kesäkuuta 1944 Greif Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 5. lokakuuta 1925 15. heinäkuuta 1926 15. heinäkuuta 1927 upotettu 24. toukokuuta 1944 Kondor Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 17. marraskuuta 1925 22. syyskuuta 1926 15. heinäkuuta 1928 palveluksesta 28. kesäkuuta 1944 Möwe Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 2. maaliskuuta 1925 24. maaliskuuta 1926 1. lokakuuta 1926 tuhoutunut ilmapommituksessa 14. kesäkuuta 1944 Seeadler Reichsmarinewerft Wilhelmshaven 5. lokakuuta 1925 15. heinäkuuta 1926 15. maaliskuuta 1927 upotettu 14. toukokuuta 1942 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Unto Vartiovaara

Unto Johannes Vartiovaara (24. kesäkuuta 1904 Salla – 4. tammikuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen mikrobiologi. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen professori 1940–1948, professori vuodesta 1948 sekä maatalous- metsätieteellisen tiedekunnan dekaani 1957–1963.Otavan Iso tietosanakirja, osa 9, p. 1062. Otava 1966. Hän oli Suomen ensimmäisen ei-lääketieteellisen mikrobiologian oppituolin haltija, mikrobiologian laitoksen ja opetuksen perustaja. Hän työskenteli Viikin kampuksen syntymisen puolesta ja toimi sen rakennustoimikunnan puheenjohtajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset mikrobiologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Tauno Wartiovaara

Tauno William Wartiovaara (entinen Weckman; 22\. maaliskuuta 1903 Kuolajärvi – 17. maaliskuuta 1991 Helsinki)Leila Välkevirta: Kuolleita: Professori T. W. Wartiovaara – Helsingin kaupunginlääkäri ja bakteriologi (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 5.4.1991. Viitattu 19.5.2018. oli Helsingin 1. kaupunginlääkäri ja Helsingin yliopiston bakteeriopin ja serologian dosentti vuosina 1946–1970.Helsingin yliopiston virkamiehet Wartiovaaran vanhemmat olivat piirilääkäri Johannes William Weckman ja Hilla Johannes Pelkonen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1928 oli filosofian maisteri Salme Liisa Hirn, professori Taavi Hirnin tytär, ja toinen vuodesta 1951 kamreeri Armi Angervo Niskanen. Wartiovaara tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1920 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1930. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Wartiovaara väitteli 1932 ja sai sisätautien erikoislääkärin pätevyyden 1934. Wartiovaara työskenteli vuosina 1934–1944 puolustusvoimien palveluksessa hygienikkona ja bakteriologina, ja oli vuosina 1942–1966 Helsingin kaupunginlääkäri. Lisäksi hän oli vuodesta 1946 Helsingin yliopiston dosentti ja vuosina 1952–1960 bakteeriopin ja sterilointitekniikan opettaja. Wartiovaaralle myönnettiin professorin arvonimi 1957.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1062 Hän oli sotilasarvoltaan lääkintäeverstiluutnantti (1940). Hän oli vuosina 1952–1971 kansainvälisen terveysjärjestö WHO:n asiantuntijaneuvoston jäsen kansainvälistä karanteenia ja terveydenhuoltohallintoa koskevissa asioissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Veijo Wartiovaara

Veijo Kalervo Wartiovaara (25. marraskuuta 1907 Helsinki – 16. heinäkuuta 2002Mitä Missä Milloin, Kansalaisen vuosikirja 2003, s. 156. Otava 2002 ISBN 951-1-18085-1) oli suomalainen kasvifysiologi. Hän oli Helsingin yliopiston yliopiston dosentti 1948–1962 ja professori vuodesta 1962Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1062 opetusalanaan kasvifysiologia ja -anatomia. Hänen tutkimuskohteenaan oli erityisesti kasvisolujen läpäisevyys.Kansallisbiografia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Vartiovaara

Vartiovaara tai Wartiovaara (ent. Weckman) on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Anu Wartiovaara (s. 1966), lääkäri, määräaikainen professori *Arvi Wartiovaara (1880–1952), silmälääkäri ja kuoronjohtaja *Eino R. Wartiovaara (1885–1967), metsänhoitaja, kirjailija ja saarnaaja *Ilkka Vartiovaara (1946–2010), lääkäri *Jonathan Wartiovaara (1875–1937), ministeri, virkamies *Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi (1887–1970), joululaulun "Tonttu" säveltäjä *Otso Wartiovaara (1908–1991), diplomaatti *Otto Väinö Vartiovaara (1878–1959), arkkitehti *Tapio Wartiovaara (1905–1940), ampuja, Arvi Wartiovaaran poika *Tauno Wartiovaara (1903–1991), Helsingin kaupunginlääkäri, dosentti *Teuvo Wartiovaara (1896–1979), jääkärieversti *Unto Vartiovaara (1904–1999), mikrobiologi, professori *Veijo Wartiovaara (1907–2002), kasvitieteilijä, professori.
Bracknell Bees

Bracknell Bees on englantilainen jääkiekkojoukkue Bracknellin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1987 ja se pelaa NIHL:ssa. == Pelaajat == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Kansallisuus Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 42 Max Wright L 2025 Waterloo, Ontario, Kanada Morgan Garside L Laina Halifax, Nova Scotia, Kanada Dean Skinns L 2025 Basingstoke, Englanti Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Kansallisuus Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Oliver Knaggs L 2025 Watford, Englanti 6 Joe Baird R 2024 Southampton, Englanti 13 Marcus Mitchell R 2025 Guildford, Englanti 15 Tyton Cathcart 2025 18 Preston Tombs R 2025 Guildford, Englanti 71 Joshua Kelly L 2025 Basingstoke, Englanti 94 Stuart Mogg (C) R 2025 Basingstoke, Englanti Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Kansallisuus Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 2 Adam Rosbottom KH 2025 7 Louis Allen L H 2025 Peterborough, Englanti 12 Hallam Wilson L H 2025 Winchester, Englanti 16 Adam Erskine R OLH 2025 19 William Stead R KH / P 2025 Reading, Englanti 21 Marcel Balaz L VLH / KH 2025 Trebišov, Slovakia, Tšekkoslovakia 23 Dominik Gabaj L KH / VLH 2025 Bratislava, Slovakia, Tšekkoslovakia 27 Joshua Smith R H 2025 Frimley, Englanti 58 Joshua Martin R H 2025 Chertsey, Englanti 74 Liam Morris L H / P 2025 Manchester, Englanti 75 Roman Cathcart H 2025 Basingstoke, Englanti 93 Joshua Poole VLH Laina Ralfs Circenis L LH 2025 Riika, Latvia Jacob Ranson R OLH / P 2025 Romford, Englanti Dan Rose R H 2025 Isleworth, Englanti Cain Russell R LH Laina Portsmouth, Englanti Luokka:Englantilaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1987 perustetut urheiluseurat
Testiristeytys

Testiristeytyksen tarkoituksena on selvittää, onko dominoivaa ominaisuutta ilmentävä yksilö ominaisuuden suhteen genotyypiltään homo- vai heterotsygoottinen. Jos yksilö on homotsygoottinen, syntyy vain yhdenlaisia jälkeläisiä. Jos yksilö on heterotsygoottinen alleelien suhteen, niin jälkeläisissä esiintyy sekä dominoivan että resessiivisen ominaisuuden mukaisia fenotyyppejä eli ilmiasuja. Testiristeytyksiä eli takaisinristeytyksiä on käytetty apuna jalostuksessa, missä on tärkeä tuntea fenotyyppien lisäksi yksilöiden genotyypit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Perinnöllisyystiede
Borovjonka

thumb|175px|Borovjonkan rautatieasema. Borovjonka () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella 15 kilometriä Okulovkasta luoteeseen. Taajamassa on 1 500 ja kunnassa 3 100 asukasta (vuonna 2010). Borovjonkan kunnan pinta-ala on 938,98 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kresttsyn, pohjoisessa Malaja Višeran ja koillisessa Ljubytinon piireihin sekä idässä Okulovkan piirin Kotovon, kaakossa Kulotinon ja lounaassa Berjozovikin kuntiin. Pinta-alasta 86,5 % on metsää ja 6,7 % maatalousmaata. Kuntaan kuuluu 76 kylää ja asutusta: Bolotnitsa, Bolšije Gusiny, Bolšije Kontsy, Bolšoi Zapolek, Bolšoje Babje, Bolšoje Borotno, Bor, Borovjonka, Boževodovo, Bujantsevo, Danilovo, Dernjaki, Devuštšino, Gljadki, Gluhovo, Gorbovo, Gorki, Horino, Jarusovo, Jermolino, Kajovo, Kapterevo, Korpovo, Koržava, Koržava Dernjakoskaja, Kozlovka, Krutets, Lešino, Maloje Babje, Maloje Borotno, Malyje Gusiny, Melnitsa, Mihnovitši, Naronovo, Navolok, Nezdrino, Nizovka, Novaja Davydovštšina, Olenino, Olgino, Olhovka, Otrada, Pamozovo, Pepelevo, Pestovo, Pestšanka, Plavištši, Poddubje, Podžarje, Poležalovo, Privolje, Proletarski, Ramenje, Rašutino, Šarovo, Seltso-Nikolskoje, Šeška, Sosnovyi, Suhovo, Sutoki, Sutoki Visleneostrovskije, Taltsevo, Terebunovo, Torbino, Torbinon rautatieasema, Tšernetsko, Uzi, Vatagino, Verhovik, Vislenev Ostrov, Vjalka, Vjaloje Veretje, Vydrino, Vysoki Ostrov, Zaretšnaja ja Zarutševje. Toiseksi suurin asutuskeskus on reilun 450 asukkaan Torbinon asema. Yli sadan hengen kyliä ovat Dernjaki ja Vislenev Ostrov. Yhdessätoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Borovjonkan asemataajama on syntynyt Pietarin ja Moskovan välisen rautatien rakentamisen yhteydessä 1800-luvun puolivälissä. Nimensä se on saanut lähistön havumetsistä. Neuvostoaikana taajamasta muodostui maatalousalueen keskus, jossa oli myös pienimuotoista teollisuutta. Työvoimasta 58 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat liikenne sekä maa- ja metsätalous. Kunnassa toimii joukko puunhankintayrityksiä, kaksi karjatilaa sekä sähköjohtoja ja kaapeleita valmistava yritys. Borovjonkassa ja Torbinossa on rautatieasemat. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovjonkaan, Okulovkaan ja Ljubytinoon. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, apteekki, säästökassa ja posti. Kylissä on kaksi alakoulua, kolme kulttuuritaloa, neljä kirjastoa ja viisi lääkintäasemaa. Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Borovjonkan asemarakennus ja tsasouna, Vislenev Ostrovin ja Vysoki Ostrovin kirkot sekä Dernjakin, Kajovon, Kozlovkan, Naronovon, Olginon, Torbinon aseman ja Zarutševjen kartanoalueet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Borovjonkan kunnan sivusto Luokka:Okulovkan piirin kunnat
Tavast (keskiaikainen suku)

Tavast oli myöhäiskeskiajalla vaikuttanut suomalainen suku, aikanaan merkittävimpiä suomalaisista rälssisuvuista. Sillä ei ole todettua yhteyttä muihin suomalaisiin Tavast- tai Tawast-nimisiin sukuihin. Suvun alkuperää ei tunneta, mutta nimi viittaa Hämeeseen. Varhaisin tunnettu suvun esi-isä on Varsinais-Suomessa Mynämäen Alasjoen eli Tavastilan kartanon omistanut rälssimies Olaf (Olavi) Tavast, josta on mainintoja vuosilta 1373–1390. Hänellä oli ilmeisesti myös useampia maaomistuksia Hämeessä. Hänen poikansa Nils Tavastin tiedetään saaneen 1411 vaihdossa haltuunsa tilan Lammin Porkkalassa. Olafilla oli ainakin yhdeksän aikuiseksi elänyttä lasta, mutta mieslinja jatkui vain Nilsistä ja sammui tämän pojanpojan Nilsin kuollessa. Viimeinen maininta hänestä on vuodelta 1470. ==Suvun jäseniä== *Maunu Tavast (k. 1452), Suomen piispa, Olaf Tavastin poika *Olaf (Olavi Niilonpoika) Tavast (k. 1460) valtaneuvos, Maunu Tavastin veljenpoika Suomen piispainkronikan mukaan piispa Olavi Maununpoika (n. 1405–1460) olisi ollut Maunu Tavastin sukulainen, mutta sukulaisuussuhteen laadusta ei ole selvyyttä. ==Lähteet== Luokka:Suomen keskiaikaiset suvut
Aikavaellus

Aikavaellus (engl. TimeTrek) on Kaarinasta Tuorlan observatoriolta alkava ja Turun yliopistolle päättyvä 13,7 kilometrin mittainen vaellusreitti. Se kuvastaa maailmankaikkeuden 13,7 miljardin vuoden ikää: yksi kilometri reitillä vastaa yhtä miljardia vuotta. Tuorlassa on alkuräjähdys ja yliopistolla nykyaika. Vaelluksen alkuperäiset ideoijat olivat astrobiologit Harry Lehto ja Kirsi Lehto. Aikavaellus kehitettiin yhteistyössä Turun Yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan ja Åbo Akademin yhteisenä poikkitieteellisenä projektina vuonna 2011. Projektin tavoitteena on esitellä luonnontieteellistä maailmankuvaa ja maailman historian jännittäviä vaiheita kaikenikäisille kohderyhmille - sekä koululaisille, matkailijoille, että paikallisille tieteen- ja liikunnanharrastajille. Vaeltaja pääsee Aikavaellus reitillä tutustumaan maailmankaikkeuden historian ajallisiin ulottuvuuksiin, sen eri aikakausiin, ja erilaisten tapahtumien jatkumoon ja niiden keskinäisiin syy-seuraussuhteisiin. Reitin varrelle on kiinnitetty messinkisiä laattoja, joissa on lyhyesti selitetty maailmankaikkeuden, maan, ja maapallon elämän historiallisia tapahtumia. Aikavaelluksella yhdistyvät tähtitiede, biologia, geologia ja meteorologia. Vaellusreitti avattiin toukokuussa 2011. Aikavaellusreitti muuttui Biolinjan Plantagenin rakennuksen myötä, jolloin osa reitistä siirrettiin kiertämään Plantagenin rakennuksen takaa. Reittiä suunnitellaan uudistettavan vuoden 2016 kesällä helpompikulkuiseksi. Vuonna 2015 Aikavaellus sai Tieteen Tiedotus Ry:ltä rahoitusta Digitaaliseen Aikavaellus projektiin, joka modernisoisi nykyisen Aikavaellus-reitin sekä luo oppimateriaalia maailmankaikkeuden historiasta opetuskäyttöön. Hankkeen arvioidaan olevan valmis vuoteen 2017 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aikavaelluksen kotisivu * Aikavaellusreitin kartta Luokka:Turun nähtävyydet Luokka:Kaarina Luokka:Turun yliopisto Luokka:Astrobiologia Luokka:Suomen vaellusreitit
Hitler (täsmennyssivu)

Hitler voi viitata ainakin seuraaviin: ==Henkilöitä== === Hitler sukunimenä === *Adolf Hitler (1889–1945), Saksan diktaattori ("Johtaja ja valtakunnankansleri") 1933–1945 *Alois Hitler (1837–1903), itävaltalainen tullivirkailija, Adolf Hitlerin isä *Alois Hitler nuorempi (1882–1956), edellisen poika ja Adolf Hitlerin velipuoli *Angela Hitler (1883–1949), Adolf Hitlerin sisarpuoli *Bridget Hitler (1891–1969), Adolf Hitlerin käly *Eva Hitler, o.s. Braun (1912–1945), Adolf Hitlerin lyhytaikainen vaimo *Heinz Hitler (1920–1942), Adolf Hitlerin veljenpoika *Klara Hitler, o.s. Pölzl (1860–1907), Adolf Hitlerin äiti *Paula Hitler (1896–1960), Adolf Hitlerin sisko *William Stuart Houston, alk. William Patrick Hitler (1911–1987), Yhdysvaltain laivaston upseeri, Adolf Hitlerin veljenpoika === Hitler etunimenä === *Adolf Hitler Uunona, namibialainen poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti *Adolf Lu Hitler Marak (s. 1968), intialainen poliitikko *Chenjerai ”Hitler” Hunzvi (1949–2001), zimbabwelainen poliitikko === Hitler taiteilijanimenä === *Bing Hitler, oik. Craig Ferguson (s. 1962), skotlantilais-yhdysvaltalainen talk show -juontaja, stand up -koomikko ja näyttelijä *E. Hitler, Eddie Meduza, oik. Errol Leonard Norstedt (1948–2002), ruotsalainen muusikko ja koomikko ==Elokuvia== ===Adolf Hitleriin liittyviä=== *Hitler, elokuva vuodelta 1962 *Hitler – ein Film aus Deutschland, elokuva vuodelta 1977 *Hitler, Beast of Berlin, elokuva vuodelta 1939 *Hitler: Viimeiset kymmenen päivää (Hitler: The Last Ten Days), elokuva vuodelta 1973 ===Muita=== *Hitler, elokuva vuodelta 1996 *Hitler, elokuva vuodelta 1997 *Hitler, elokuva vuodelta 1998 *Hitler och vi på Klamparegatan, ruotsalainen elokuva ==Muita== *Hitler – pahuuden nousu, kanadalainen minisarja *Elvis Hitler, yhdysvaltalainen psychobilly-yhtye *Hitler-suku * ”Adolf Hitler”, trancetuottaja Janus Syndromen kappale *Eddie Hitler, hahmo tv-sarjassa Bottom *Vic Hitler, hahmo tv-sarjassa Hill Street Blues Luokka:Täsmennyssivut
Giuliano Peixoto

Giuliano Peixoto (s. 29. syyskuuta 1975) on brasilialainen entinen pöytätennispelaaja. Hän osallistui Atlantan olympialaisissa 1996 Hugo Hoyaman kanssa nelinpeliin, jossa pari jäi jaetulle 25. eli viimeiselle sijalle. == Lähteet == * Peixoton profiili sports-reference.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Brasilialaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Džano Ananidze

Džano Ananidze (, s. 10. lokakuuta 1992 Kobuleti) on georgialainen maajoukkuetason jalkapalloilija, joka edustaa venäläistä jalkapalloseuraa Spartak Moskovaa. == Ura == 18\. lokakuuta 2009 Ananidzesta tuli kaikkien aikojen nuorin pelaaja, joka on onnistunut maalinteossa Venäjän pääsarjassa, kun hän teki maalin Lokomotiv Moskovaa vastaan 17 vuoden ja kahdeksan päivän iässä. Ananidze teki ensimmäisen maaottelumaalinsa 17. marraskuuta 2010 Sloveniaa vastaan. Toisen maaottelumaalinsa hän teki noin vuoden päästä ensimmäisestä, eli 11. marraskuuta 2011, kun hän osui Moldovan verkkoon. == Saavutukset == * Venäjän pääsarjan kakkossija: 2009 == Aiheesta muualla == * Džano Ananidze Sky Sports -sivustolla * Džano Ananidze Transfermarkt- sivustolla Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Major

Jean Gourlay Major (s. 29. syyskuuta 1957 Kapuskasing) on kanadalainen entinen maahockeypelaaja. Major kuului Kanadan maajoukkueeseen vuosina 1977-1984 ja osallistui kolmiin maailmanmestaruuskilpailuihin, 1979, 1981 ja 1983. Kanada voitti hopeaa 1983, ja Major valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen. Hän pelasi myös vuoden 1984 olympialaisissa, joissa maa sijoittui viidenneksi. Major oli maajoukkueessa kapteenina kahden viimeisen vuotensa aikana. Hän pelasi seuratasolla Toronton yliopiston joukkueessa ja pääsi yliopiston kunniagalleriaan 1987. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset maahockeypelaajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lehtorousku

Lehtorousku (Lactifluus bertillonii, syn. Lactarius bertillonii) on jalorouskuihin kuuluva sienilaji. Toisin kuin useimmat rouskut, lehtorousku ei kelpaa ryöpättynäkään syötäväksi, koska se on niin kitkerän makuinen. Aikaisemmin lehtorousku luokiteltiin rouskujen (Lactarius) sukuun, mutta nykyään se luokitellaan jalorouskujen (Lactifluus) sukuun. ==Ulkonäkö== Lehtorouskun lakki on laakean suppilomainen, nukkapintainen ja himmeän liidunvalkoinen tai kermankellertävä. Lakki kasvaa 10–25 cm leveäksi. Lakin reuna on pitkään sisäänkiertynyt. Heltat ovat johteiset, paksut ja väriltään valkoiset tai kellanvalkoiset. Jalka on lyhyt, tukeva ja 3–8 cm pitkä. Malto on valkoista. Heltoista tihkuva maitiaisneste on valkoista ja kuivuessaan kellertyvää. Sieni kerää maasta helposti kariketta, sillä sen lakki kehittyy suureksi maan alla. Lehtorouskua muistuttavia lajeja ovat vihersuppilohapero, jolla ei ole maitiaisnestettä, ja pippurirousku, jonka heltat ovat tiheämmät. Myös maitorousku ja liiturousku muistuttavat lehtorouskua. ==Kasvuaika ja -paikka== Lehtorousku kasvaa elo–syyskuussa Suomessa maan etelä- ja keskiosissa. Se on yleinen vain paikoittain. Kasvupaikkoja ovat lehtomaiset metsät, puistot ja sekametsät. Lehtorousku on tammen ja koivun juurisieni. ==Syötävyys== Lehtorousku ei kelpaa syötäväksi, koska sen maku on niin polttavan kirpeä. Kirpeys ei katoa keittämisellä. Laji ei kuitenkaan ole myrkyllinen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Laji.fi: Lehtorousku (Lactifluus bertillonii) Luokka:Russulales