EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
The Science of Sleep

The Science of Sleep (La Science des rêves) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Michel Gondryn käsikirjoittama ja ohjaama fantasiakomedia. Elokuvan pääosissa ovat Gael García Bernal, Charlotte Gainsbourg, Miou-Miou ja Alain Chabat. == Juoni == Omalaatuisella nuorukaisella Stéphanella on vaikeuksia erottaa unet ja kuvitelmat todesta. Levoton nuorimies juontaa unissaan television puheohjelmaa ja käy läpi traumaattisia lapsuusmuistojaan. Päivisin hän on töissä pienessä mainospainofirmassa ja koettaa pitää yllä romanttista suhdetta naapurista löytyneen sielunsiskon Stéphanien kanssa. == Arvioita == Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä elokuva on yllättävän huono ollakseen Gondryn tekoa, mutta ohjaajan aiempien töiden käsikirjoittajana olikin omintakeinen Charlie Kaufman, kun taas tämän on kirjoittanut Gondry itse. Valotiestä ryhditön tarina ei jaksa kutkuttaa mielikuvitusta tai koskettaa tunteita kovinkaan pitkään, vaan kokonaisuus jää muutaman nokkeluuden ja askartelutasoisen lastenohjelmalavastuksen jalkoihin. Kaufmania olisi kaivannut myös Film-O-Holic.comin Ilari Laamanen tuomaan potkua Gondryn ideoihin. Hän kehuu kekseliäitä unijaksoja, pieniä kuvallisia ja sanallisia yksityiskohtia, mutta valittaa tarinan polkevan paikallaan. ”Gondryn surrealistis-romanttiseen päiväuneen on kiva mennä trippailemaan toviksi, mutta eheäksi kokoillan elokuvaksi Science of Sleepista ei kuitenkaan ole.” == Lähteet == Luokka:Michel Gondryn ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2006 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2006 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset fantasiaelokuvat Luokka:Italialaiset komediaelokuvat
Rakkauden viimeinen siirto

Rakkauden viimeinen siirto (The Luzhin Defence) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Marleen Gorrisin ohjaama elokuva, jonka pääosissa nähdään John Turturro ja Emily Watson. Tämä Vladimir Nabokovin tarinaan perustuva elokuva sijoittuu 1920-luvulle ja kertoo mieleltään järkkyneen shakkimestarin rakkaudesta Italiassa tapaamaansa nuoreen naiseen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2000 brittiläiset elokuvat
Marie-Jon kaksi rakastajaa

Marie-Jon kaksi rakastajaa (Marie-Jo et ses 2 amours) on vuonna 2002 ensi- iltansa saanut Robert Guédiguianin ohjaama elokuva. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2002 ranskalaiset elokuvat
Treffit Drewn kanssa

Treffit Drewn kanssa (My Date with Drew) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut pitkä dokumenttielokuva,. Se kertoo Brian Herzlingeristä, joka ihastui Drew Barrymoreen jo poikaiässä katsottuaan E.T.-elokuvaa ja pääsee nyt tietokilpailuvoiton ansiosta tapaamaan hänet ja kuvaamaan häntä videokameralla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2004 dokumenttielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Erittäin salainen (vuoden 1952 elokuva)

Erittäin salainen (; myös Mr. Potts Goes to Moscow) on vuonna 1952 ensi- iltansa saanut Mario Zampin ohjaama ja tuottama komediaelokuva, jonka pääosissa ovat George Cole, Oskar Homolka ja Nadia Gray. Jack Davies ja Michael Pertwee kirjoittivat käsikirjoituksen. Komedia sai ensi-iltansa Lontoossa 19. marraskuuta vuonna 1952 kotimaassaan Britanniassa. Suomen ensi- ilta oli 17. huhtikuuta. ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1952 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat
Munkkivuoren kirkko

Munkkivuoren kirkko on Munkkiniemen seurakunnan kirkkorakennus aivan Munkkivuoren ostoskeskuksen vieressä Munkkiniemen kaupunginosassa Helsingissä. Kirkon yhteydessä on seurakuntatalo. Myös erillinen kellotorni kolmine kelloineen on vuodelta 1963. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Olavi Kantele, joka oli aiemmin työskennellyt pitkään Aarne Ervin toimistossa. Munkkivuoren seurakunta itsenäistyi vuonna 1967 Munkkiniemen seurakunnasta. Vuoden 2011 alussa seurakunnat yhdistettiin uudelleen. Kirkossa on Åke Hellmanin alttarimosaiikki Fiat voluntas tua (Tapahtukoon sinun tahtosi) vuodelta 1965. Kirkon 30-äänikertaiset urut suunnitteli arkkitehti Kantele yhteistyössä Kangasalan urkutehtaan kanssa. Urkujen äänikerrat ja tekniset ominaisuudet suunnitteli urkutaiteilija Pentti Soinne. Koneistoltaan täysmekaaniset ja kolmisormioiset urut vihittiin käyttöön lokakuussa 1965. Karismaattisen liikkeen saarnaaja ja sielunhoitaja Ulla-Christina Sjöman työskenteli Helsingin ruotsinkielisissä seurakunnissa lehtorina ja saarnasi enimmäkseen Munkkivuoren kirkossa. Koettuaan 1970-luvulla Tukholmassa hengellisen herätyksen hän teki seurakuntatyötä, keskusteli ihmisten kanssa ja rukoili sairaiden parantumisen puolesta. Pisimpään hän toimi Lukas församlingin palveluksessa Munkkivuoressa, jossa hän työskenteli eläkeikäänsä, vuoteen 1989 asti. Munkkiniemen seurakunta päätti 14.12.2022 luopua Munkkivuoren kirkosta ja seurakuntatalosta vuoden 2024 lopussa, koska kirkko vaatisi lähivuosina laajan peruskorjauksen ja seurakunnan määrärahoja on leikattu. Seurakunta käyttää Munkkivuoren kirkkoa syksyyn 2026 asti ennen Munkkiniemeen muuttamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kirkot Luokka:Munkkiniemi Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Matka Albaniaan

Matka Albaniaan on Maarit Verrosen vuonna 1997 julkaisema matkakuvaus. Kirja kertoo kirjailijan vuonna 1995 tekemästä viikon kestäneestä matkasta Albaniaan. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1997 kirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Matkakirjat Luokka:Albania
Kunnian kukkula (muistomerkki)

Kunnian kukkula (, ) on 35 metriä korkealla keinotekoisella mäellä sijaitseva, 70,6 metriä ympäristöään korkeammalle kohoava muistomerkki neuvostosotilaille, jotka olivat mukana toisessa maailmansodassa. Muistomerkki sijaitsee 21 kilometrin päässä Valko-Venäjän pääkaupungista Minskistä itään, Smaljavitšyn piirissä Minskin kansainväliselle lentoasemalle (Minsk-2) johtavan valtatien M2 varrella. Muistomerkin suunnittelivat kuvanveistäjät A. Bembel ja A. Artimovitš, arkkitehdit O. Stahovitš ja L. Mitsevitš sekä insinööri V. Laptsevitš. Muistomerkin rakentaminen aloitettiin vuonna 1967 ja muistomerkki valmistui vuonna 1969, jolloin oli kulunut 25 vuotta siitä, kun puna-armeija oli vapauttanut Valko-Venäjän saksalaisilta. Maata mäelle tuotiin eri puolilta Valko-Venäjää ja symbolisesti myös Sevastopolin, Odessan, Moskovan ja Kiovan sankarikaupungeista ja Brestin sankarilinnoituksesta, Volgogradin Äiti synnyinmaa-patsaan alustana toimivana Mamajevin kurgaanilta sekä Pietarin Piskarevskojen hautausmaalta. == Katso myös == * Štyki-muistomerkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Muistomerkit Luokka:Valko-Venäjän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Minskin alue
Jaka Hvala

Jaka Hvala (s. 15. heinäkuuta 1993) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Ssk Ponikve -seuraa. Hvala saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Hinterzartenissa 2010 ja hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa Erzurumissa 2012. Hän voitti tammikuussa 2013 Liberecissä käydyissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa sekä henkilökohtaisen kullan että joukkuekullan Slovenian joukkueessa. Ensimmäisessä maailmancup-kilpailussaan Zakopanessa tammikuussa 2012 Hvala sijoittui 29:nneksi. Seuraavassa kilpailussaan Lahden normaalimäessä Hvala oli yhdeksäs. Kaudella 2012-2013 hän sijoittui viidenneksi Engelbergissä joulukuussa 2012. Helmikuussa 2013 Hvala voitti ensimmäistä kertaa urallaan maailmancupin osakilpailun Saksan Klinghenthalissa johdettuaan kilpailua jo ensimmäisen kierroksen jälkeen. Continental Cupissa hän on saavuttanut marraskuuhun 2012 mennessä yhden kakkos- ja kaksi kolmossijaa. == Maailmancupin osakilpailuvoitot == Päivä Kilpailupaikka Mäki 13\. helmikuuta 2013 Klingenthal, Saksa suurmäki == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Kaus

thumb|Jan Kaus 2011. Jan Kaus (s. 22. tammikuuta 1971) on virolainen kirjailija. Hän on opiskellut kasvatusoppia ja filosofiaaRaija Hämäläinen: Tuglas-seura Tallinnan yliopistossa. Kaus toimi Viron kirjailijaliiton puheenjohtajana 2004–2007. Hän on mukana järjestämässä vuosittain pidettävää Tallinnan kansainvälistä runofestivaalia, kuuluu Viron elokuvatoimittajien liittoon ja on myös kuvataiteilija. Hän soittaa bassokitaraa undergroundyhtye DreamphishissäJan Kaus, Absurdia.fi , jonka albumilla Happiness Happens on hänen sävellyksiään ja sanoituksiaanDiscogs.com, viitattu 27.11.2012. Kaus on virontanut Sofi Oksasen teokset Puhdistus ja Kun kyyhkyset katosivat. ==Teokset== ===Runot=== *"Öösel näeb halvemini kui päeval" (1994, salanimellä Kalle Kilokalor) *"Õigem Valem" – mukana myös Juku-Kalle Raid, Kalju Kruusa ja Fagira D. Morti (2000) *"Enam Vähem" – mukana myös Juku-Kalle Raid, Kalju Kruusa ja Fagira D. Morti (2003) *"Aeg on vaha" (2005) * "Asjaõigusest" - mukana myös Indrek Koff ja Raido Mürk (2012) ===Novellikokoelmat=== *"Üle ja ümber" (2000) *"Õndsate tund" (2003) *"Miniatuurid" (2009) suom. Tähtiä ja neonvaloja, suom. Raija Hämäläinen, NyNorden, 2010 **novelli "Ovien takana" (suom. Raija Hämäläinen) sisältyy antologiaan Tallinnasta pois – groteskia virolaista proosaa (Absurdia, 2003). ===Romaanit=== *"Maailm ja mõni" (2001) *"Tema" (2006) *"Hetk" (2009) *"Koju" (2012) ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Terrible (1895)

HMS Terrible oli Britannian kuninkaallisen laivaston Powerful-luokan ensimmäisen luokan risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä ja sen köli laskettiin vuonna 1894. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1895 ja se valmistui 24. maaliskuuta 1898.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 67 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1932. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Powerful-luokan risteilijät Luokka:John Brownin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
The Last Supper (Black Sabbath)

The Last Supper on Black Sabbath-yhtyeen konsertti-videojulkaisu vuodelta 1999. Se on kuvattu yhtyeen alkuperäiskokoonpanon Yhdysvaltain kiertueella samana vuonna. Konserttimateriaalin ohessa nähdään yhtyeen ja sen jäsenten haastatteluja. == Kappaleet == #"War Pigs" #"N.I.B." #"Electric Funeral" #"Fairies Wear Boots" #"Into the Void" #"Sweet Leaf" #"Snowblind" #"After Forever" #"Dirty Women" #"Black Sabbath" #"Iron Man" #"Children of the Grave" #"Paranoid" == Muusikot == *Ozzy Osbourne - laulu *Tony Iommi - kitara *Geezer Butler - basso *Bill Ward - rummut *Geoff Nicholls - kosketinsoittimet Luokka:Black Sabbathin videot
Taivaljärven kaivos

Taivaljärven kaivos on Sotkamossa sijaitseva hopeakaivos, joka aloitti toimintansa . Kaivoshankkeen takana on ruotsalais-suomalaisessa omistuksessa oleva Sotkamo Silver Oy. Taivaljärven hopeaesiintymä löytyi vuonna 1980. Kajaani Oy teki alueella valtauksen saman vuoden syksyllä ja tutki aluetta vuoteen 1988 saakka. Vuosina 1988–1991 esiintymää tutki Kajaani Oy:n ja Outokumpu Oy:n perustama Taivalhopea-niminen työyhteenliittymä. Alueella tehtiin yhteensä 46 kilometriä kairausta sekä rakennettiin 2 600 metriä pitkä tutkimustunneli 350 metrin syvyyteen. Myöhemmin esiintymän valtasi vuonna 2006 perustettu Silver Resources Oy, joka oli ostanut Taivalhopean tutkimusaineiston. Silver Resources Oy muutti myöhemmin nimekseen Sotkamo Silver Ab yhdistyttyään 2010 GEXCO Ab:n kanssa. Yhtiön kotipaikka on Ruotsissa mutta omistuksesta on 70 % suomalaisilla sijoittajilla. Vanha tutkimustunneli tyhjennettiin vedestä 2010, ja vuosina 2010–2011 alueelle tehtiin vielä 6,3 kilometriä lisäkairauksia. Kaivospiirin maa-alue ostettiin 2011, ja kaivoskirja saatiin 2012. Taivaljärven esiintymän mineraalivarat ovat 3,5 miljoonaa tonnia. Malmi sisältää keskimäärin 91 g/t hopeaa ja lisäksi 0,7 % sinkkiä ja 0,4 % lyijyä sekä 0,3 g/t kultaa. Kaivoksen suunniteltu louhintamäärä on 45 000 kiloa hopeaa vuodessa, ja nykyisin tunnetuilla varoilla kaivos voisi toimi 6–7 vuotta. Louhinta on tarkoitus tehdä aluksi avolouhoksesta mutta myöhemmin pääosin maan alta. Kaivoksen on laskettu tuottavan toiminta-aikanaan 2,5 miljoonaa kuutiometriä rikastushiekkaa ja 1,2 miljoonaa tonnia sivukiveä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Katsaus Taivaljärven kaivoshankkeen nykytilaan, Kestävä kaivostoiminta – seminaari Kajaani, Ilkka Tuokko 19.1.2012 Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Sotkamo
Tunturihiippasammal

Tunturihiippasammal (Orthotrichum pellucidum) on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa (Orthotrichaceae). Lajin on kuvannut ensimmäisen kerran Sextus Otto Lindberg vuonna 1867.Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. Tunturihiippasammalta esiintyy harvinaisena Maan pohjoispuoliskon vuoristoalueilla, erityisesti arktiselle vyöhykkeellä. Eniten lajia esiintyy Pohjois-Amerikassa Kalliovuorten pohjoisosissa. Pohjoismaissa on vain muutamia tunnettuja kasvupaikkoja. Suomen alueella tunturihiippasammal kasvaa Pohjois- Lapissa Enontekiön suurtuntureilla ja Koillismaalla. Kasvupaikat ovat avoimia ja valoisia tuntureiden kalkkikallioita ja kalkkipahtoja. Suomen uhanalaisuusluokituksessa tunturihiippasammal on äärimmäisen uhanalainen (CR). Sitä uhkaa ilmaston lämpeneminen. == Lähteet == * Syrjänen, K. 2009: Orthotrichum pellucidum – erittäin uhanalainen. Ympäristöopas Suomen uhanalaiset sammalet. Toim. Laaka-Lindberg, Sanna, Anttila, Susanna & Syrjänen, Kimmo. Suomen ympäristökeskus (SYKE). * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === Luokka:Hiippasammalet
HMS Philomel (1890)

HMS Philomel oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1889. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1890 ja valmistui 11. marraskuuta 1891.Gardiner, Robert 1860–1905 s. 82 == Palvelus == Alus luovutettiin 1914 Uudelle-Seelannille. Aluksen miehistö upotti aluksensa 1946. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Pearl- luokan risteilijät Luokka:Devonportissa valmistetut alukset
Pikkutihkusammal

Pikkutihkusammal (Oncophorus wahlenbergii) on lehtisammallaji kärpänsammalten heimossa (Rhabdoweisiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä, arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on pohjoisosassa yleinen. Uhanalaisuusluokituksessa laji on elinvoimainen (LC). Pikkutihkusammal kasvaa vesistöjen rannoilla ja tulvaisissa korvissa lahopuulla, lisäksi myös kostealla maalla ja märillä kivipinnoilla. Laji vaatii vähintään mesotrofisen (keskiravinteisen) kasvupaikan. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kuvia. Luokka:Kynsisammalet (lahko)
Lehtokivisammal

Lehtokivisammal (Grimmia hartmanii) on lehtisammallaji kivisammalten heimossa (Grimmiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Se on Skandinavian eteläosassa yleinen ja harvinaistuu pohjoiseen. Suomessa laji on melko yleinen, elinvoimainen (LC) ja levinneisyydeltään eteläinen. Sitä esiintyy Pohjois-Hämeen ja Pohjois-Karjalan korkeudelle, erillisesti myön Inarin Lapissa. Lehtokivisammal kasvaa lehdoissa varjoisilla silikaattikallioilla ja sisävesien rantakallioilla. Se on sammaleksi keskikokoinen ja kasvaa tuppaina. Itiöpesäkkeitä on harvoin. Itiöiden sijasta syntyy usein itujyväsiä lehtien kärjissä. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * The British Bryological Society Field Guide. Grimmia hartmanii, Hartman's Grimmia Luokka:Kivisammalet (heimo)
Foetida – Use Your Illusion III

Foetida – Use Your Illusion III on rap-artisti Asan 7. joulukuuta 2012 julkaistu studioalbumi ja Foetida-mixtapesarjan kolmas osa. Toisin kuin edelliset osat, Foetida – Use Your Illusion III on albumi, eikä mixtape. Albumilta on julkaistu kolme musiikkivideota: "Murheen musta mieli" 28. marraskuuta 2012 , "Loveen lankeus" 3. joulukuuta 2012 ja "Matelija sisällä" 7. joulukuuta 2012 . Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan viidennelle sijalle. == Kappaleet == # Silmä aukeaa #* tuotanto: DJPP & Polarsoul #* basso ja sello: Dyny Helminen #* rummut: Sami Kuoppamäki #* koskettimet: Pekka Gröhn #* viulu: Pekka Niemi # Matelija sisällä #* tuotanto: Polarsoul #* rummut: Arwi Lind #* basso: Pekka Gröhn #* lapsteel: Tero Holopainen #* jouhikko: Pekko Käppi # Loveen lankeus #* tuotanto: Polarsoul & Arwi Lind #* rummut: Arwi Lind #* basso: Pekka Gröhn #* kitara: Sami Kukka & Josafat #* pillit: Samuli Karjalainen #* perkat: Antti Norisalo # Esteitse #* tuotanto: Sami Kukka & Arwi Lind #* kitara: Sami Kukka #* basso ja koskettimet: Pekka Gröhn #* rummut: Arwi Lind #* haitari, melodika & perkat: Rasmoose # Puusaarna #* tuotanto: Polarsoul & Tero Holopainen #* basso: Olli Puolakka #* kitara: Tero Holopainen #* rummut: Sami Kuoppamäki #* pillit: Samuli Karjalainen #* koskettimet: Pekka Gröhn # Sisään ja ulos #* tuotanto: Tero Holopainen #* kitara ja basso: Tero Holopainen #* rummut: Lassi Ylönen #* saksofoni: Aku Kolari #* trumpetti: Jarkko Pellikka #* viulu: Pekka Niemi #* laulu: Puppa J # Sairaus nimeltä viha #* tuotanto: Polarsoul #* rummut: Sami Kuoppamäki #* basso: Kari Hulkkonen #* koskettimet: Pekka Gröhn #* räpit: Jani Rhyi & Julma Henri # Pirunpihka #* tuotanto: Polarsoul & Tero Holopainen #* rummut: Lassi Ylönen #* kitara ja basso: Tero Holopainen #* jouhikko: Pekko Käppi #* saksofoni: Aku Kolari #* trumpetti: Jarkko Pellikka # Murheen musta mieli #* tuotanto: Sami Kukka & Pekka Gröhn #* kitara: Sami Kukka #* basso: Pekka Gröhn #* rummut: Arwi Lind #* viulu: Pekka Niemi # Säteet ja säkeet #* tuotanto: Tero Holopainen & Polarsoul #* rummut: Lassi Ylönen #* basso: Ari Autio #* kitara: Tero Holopainen #* kitara: Samuli Lepola # Harhat #* tuotanto: Arttu Tolonen & Abdissa Assefa #* kitara & basso: Arttu Tolonen #* rummut: Abdissa Assefa #* torvet: Hepa Halme == Lähteet == Luokka:Asan albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Norkkusammal

Norkkusammal (Antitrichia curtipendula) on lehtisammallaji oravisammalten heimossa (Leucodontaceae). Sitä esiintyy Maan pohjois- ja eteläpuoliskolla. Suomen alueella lajin levinneisyys on painottunut eteläosaan, sitä esiintyy melko laajasti Etelä-Suomessa ja harvinaisena Koillismaan korkeudelle. Norkkusammalen pääverso kasvaa hyvin pitkäksi ja siitä kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä pitkiä sivuhaaroja jotka ovat edelleen haaroittuneet sulkamaisesti. Sammalen väri vaihtelee ruskehtavasta kirkkaanvihreään. Varsi on punainen. Lehdet ovat kolmikulmaiset, poimuiset, kärjestä pitkäsuippuiset. Kärjessä on teräviä väkäsmäisiä hampaita. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin. Niissä on noin yhden senttimetrin pesäkeperä. Norkkusammal kasvaa puolivarjoisilla, varjoisilla kallioseinämillä ja vanhojen lehtipuiden (jalojen) rungoilla. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Jahns, Hans Martin 1982: Sanikkaiset Sammalet Jäkälät Pohjois-, Keski- ja Länsi-Euroopassa (Farne, Moose, Flechten Mittel-, Nord- und Westeropas). Helsinki Otava. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === Luokka:Palmikkosammalet (lahko)
Kalifornia-Keke

__NOTOC__ Kalifornia-Keke (oikealta nimeltään Niko Liinamaa) on helsinkiläinen rap-artisti, DJ ja tuottaja. == Diskografia == === Sooloalbumit === * * * Kalifornia-Keke & Tommishock: * === Singlet === * ”Kultaa!” (2014) * ”Beamaa mut ylös” (2014) * ”Kummituxia” (2015) * ”Hullu rakkaus” (2016) * ”Timanttei” (2017) === Niko & Tapsa === * * * === Jesse === * * * * * * === Tuottajana === * Ruger Hauer: * Ruger Hauer: * Paperi T: * Kesken (useita kappaleita) == Arvostelut == * Rumba: 4/5 Mies, jonka ansiosta nykyisen suomirapin kerma kuulostaa niin hyvältä *Soundi: 3/5 Levyarvio: Jesse - Tum Tum Tum sekä Kalifornia-Keken haastattelu == Aiheesta muualla == *Facebook: *Soundcloud: == Lähteet == * Monsp Records julkaisut: Kalifornia-keke 2011-2013 * YleX: Uutiset Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Suomalaiset hip hop -tuottajat Luokka:Suomalaiset DJ:t
Jokisivun kaivos

Jokisivun kaivos on Huittisten Jokisivulla toimiva kultakaivos jonka omistaa Dragon Mining Oy. Kaivos aloitti toimintansa kesällä 2009. Vuotuinen tuotanto on 300–400 kiloa (noin 10 000 unssia) kultaa. Jokisivun kaivos työllisti 45 henkilöä vuonna 2011. Kaivos ulottuu syvimmillään noin 500 metrin syvyyteen. Ensimmäiset viitteet kullasta saatiin lohkarenäytteestä jo 1964 ja varsinainen malmiesiintymä löytyi Outokumpu Oy:n kairauksissa 1985. Polar Mining Oy jatkoi alueen tutkimuksia vuodesta 2003 alkaen ja kaivostoiminta alkoi kesällä 2009. Malmioita on kaksi, Kujankallio ja Arpola, joita molempia louhittiin ensin avolouhoksena. Alunperin malmin arveltiin riittävän vuoteen 2017 asti ja työllistävän 15 henkilöä. Vuonna 2010 alettiin valmistella maanalaista louhintaa, joka käynnistyi vinotunnelin valmistuttua loppuvuonna 2011. Kaivoksesta louhitaan malmia noin 10 000 tonnia kuukaudessa. Malmi kuljetetaan rikastettavaksi Sastamalan rikastamolle, jossa rikastettiin aiemmin myös Oriveden Kutemajärven kultakaivoksen malmi. Keväällä 2015 kaivoksesta pääsi luontoon uraania. Helmikuussa 2021 kaivoksessa tapahtui kaasuvuoto, jonka seurauksena 13 työntekijää altistui kaasulle ja joutui sairaalaan tarkistettavaksi. Tammikuussa 2025 kaivos sai luvan laajentaa aluettaan. Tuolloin kultamalmin arveltiin riittävän ainakin vuoteen 2031 asti. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == * GTK: Jokisivu Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Huittisten rakennukset ja rakennelmat
Tummauurnasammal

Tummauurnasammal (Amphidium lapponicum) on lehtisammallaji kärpänsammalten heimossa (Rhabdoweisiaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon pohjoisosassa ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on jokseenkin yleinen ja elinvoimainen (LC). Se kasvaa kalkkikallioiden ja keskiravinteisten kallioiden jyrkänteillä ja seinämien raoissa. Lajin itiöpesäkkeet ovat uurteisia. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === Luokka:Kynsisammalet (lahko)
Kallioahmansammal

Kallioahmansammal (Kiaeria blyttii) on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa (Dicranaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on jokseenkin yleinen ja elinvoimainen (LC). Kallioahmansammal kasvaa silikaattikallioilla ja lohkareilla ajoittain vettä valuvilla seinämillä, useimmin pohjoisen puolella. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kallioahmansammal (Kiaeria blyttii) Luokka:Kynsisammalet (heimo)
Paljakka-ahmansammal

Paljakka-ahmansammal (Kiaeria glacialis) on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa (Dicranaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella laji on pohjoinen tunturikasvi, jota esiintyy Kittilän, Sompion, Enontekiön ja Inarin Lapissa. Se on melko harvinainen. Paljakka-ahmansammal kasvaa tunturipaljakalla keskipaljakan korkeudelle muun muassa lumenviipymillä, kuruissa, kivikoissa ja puroilla kostealla maalla tai kivipinnalla. Laji muistuttaa kynsisammalia, sen voi sekoittaa turkkikynsisammaleen (Dicranum fuscescens) tai kivikynsisammaleen (Dicranum scoparium). == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * The British Bryological Society Field Guide. Kiaeria glacialis, Snow Fork-moss Luokka:Kynsisammalet (heimo) Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
HMS Phoebe (1890)

HMS Phoebe oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 23. huhtikuuta 1889. Alus laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1890 ja valmistui 1. joulukuuta 1892.Gardiner, Robert 1860–1905 s. 82 == Palvelus == Alus myytiin 1906 romutettavaksi. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Pearl-luokan risteilijät Luokka:Devonportissa valmistetut alukset
Lukinsammal

Lukinsammal (Platydictya jungermannioides) on lehtisammallaji palmikkosammalten heimossa (Hypnaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla. Skandinaviassa lajia kasvaa yleisimmin tunturialueilla. Suomessa lajia esiintyy suurimassa osassa maata paikoittaisesti kalkkiseuduilla. Lukinsammal on pienikokoinen ja sen versot ovat hyvin hentoja ja kalpean vihreitä. Itiöpesäkkeitä kehittyy hyvin harvoin. Itujyväsiä on toisinaan. Lukinsammal kasvaa kalkkikallioiden koloissa ja varjoisilla tyvillä kostealla kalkkipitoisella maalla. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * The British Bryological Society Field Guide. Platydictya jungermannioides, Spruce's Leskea Luokka:Palmikkosammalet (lahko)
Haisumarrassammal

Haisumarrassammal (Tayloria tenuis) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (Splachnaceae). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko, etenkin havumetsävyöhyke ja vuoristot, lisäksi Keski-Afrikka. Suomen alueella lajia esiintyy pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta koko maassa ei-yleisenä. Haisumarrassammal on vihreä tai tummanvihreä ja kasvaa noin kaksi senttimetriä korkeaksi pieninä tuppaina. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti, pesäkkeiden perä on punainen ja pesäke pitkähkö, kapea. Itiöt ovat pieniä. Haisumarrassammal kasvaa korvissa, puronvarsilla ja rannoilla kasvualustana lanta, lahopuu ja kostea typpipitoinen metsämaa. Lajin elinympäristöt ovat taantuneet Suomessa. Uhanalaisuusluokituksessa se on silmälläpidettävä laji (NT). == Lähteet == * * * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Haisumarrassammal (Tayloria tenuis) Luokka:Aitosammalet
Lettomarrassammal

Lettomarrassammal (Tayloria lingulata) on lehtisammallaji sompasammalten heimossa (Splachnaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla havumetsävyöhykkeestä arktisille alueille ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy keski- ja pohjoisosassa Keski-Pohjanmaalta ja Pohjois- Karjalasta pohjoiseen Lappiin. Se kasvaa letoilla ja puronvarsissa. Lettomarrassammal muistuttaa ulkonäöltään samaan heimoon kuuluvien raatosammalten (Tetraplodon) ja sompasammalten (Splachnum) lajeja. Tunnusomaisia ovat viisi millimetriä pitkät leveät tylpät lehdet. Itiöpesäkkeet ovat yleisiä, itiöt melko isoja. Pesäke on soikea ja kasvaa pitkän, kolmesenttimetrisen pesäkeperän päässä. == Lähteet == * The British Bryological Society Field Guide. Tayloria lingulata, Marsh Collar-moss * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === Luokka:Aitosammalet
Kenosammal

Kenosammal (Amblyodon dealbatus) on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa (Meesiaceae) ja yksilajisessa kenosammalten (Amblyodon) suvussa. Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla varsinkin viileällä vyöhykkeellä, Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikan Tulimaassa. Suomen alueella kenosammal on harvinainen kalkkialuiden laji, jota kasvaa Varsinais-Suomessa, Oulun Pohjanmaalla, Perä- Pohjanmaalla, Koillismaalla ja Enontekiön Lapissa. Aiemmin lajia on ollut Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla, mistä se on hävinnyt. Suomen uhanalaisuusluokituksessa laji on uhanalainen, vaarantunut (VU). Kenosammal on jokseenkin lyhytikäinen. Versot ovat hiirensammalen kaltaisia. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Ne ovat hyvin yksilöllisen näköisiä, epäsymmetrisiä, pystyjä mutta vähän vinoja. Kenosammal kasvaa kosteissa kalkkiympäristöissä kuten lettosoilla paljaalla maalla. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 * The British Bryological Society Field Guide. Amblyodon dealbatus, Short-tooth Hump-moss === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kenosammal (Amblyodon dealbatus) * The British Bryological Society Field Guide. Amblyodon dealbatus, Short-tooth Hump-moss Luokka:Aitosammalet Luokka:Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Neliön symmetriaryhmä

Neliön symmetriaryhmä on ryhmä, jonka muodostavat kahdeksan tapaa kiertää ja peilata neliö itselleen. Se on siis neliön diedriryhmä. Ryhmän alkiot ovat neljä erilaista kiertoa 90 asteen kerrannaisilla R_0, R_{90}, R_{180}, R_{270} (joista R_0 on identiteettikuvaus) sekä neljä erilaista peilausta H, V, D, D' eri akselien suhteen. Ryhmää voidaan siten merkitä \Big (\\{R_0, R_{90}, R_{180}, R_{270}, H, V, D, D'\\}, \circ \Big ), missä laskutoimitus \circ on yhdistetty kuvaus. Luokka:Ryhmäteoria en:Dihedral group of order 8
Dezső Földes

Dezső Földes (30. joulukuuta 1880 Miskolc - 27\. maaliskuuta 1950 Cleveland, Yhdysvallat) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän edusti uransa aikana seuratasolla Fless Vívóiskola és Sport Clubia ja Magyar Atlétikai Klubia. Földes voitti urallaan kaksi olympiakultaa, jotka hän sai säilän joukkuekilpailusta Lontoon kisoista 1908 ja Tukholmasta 1912. Hän pääsi säilän henkilökohtaisessa kilpailussa välierälohkoihin saakka 1908 ja oli neljää vuotta myöhemmin kahdeksanneksi paras. Földes miekkaili myös kalvalla ja floretilla, jolla hän oli Tukholman olympialaisissa 1912 välierävaiheessa ennen kuin keskeytti kilpailun. Juutalainen Földes muutti vuonna 1912 Yhdysvaltoihin ja perusti köyhille suunnatun klinikan Clevelandin kaupunkiin. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset miekkailijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Dinamo Riika (1946–1995)

Dinamo Riika oli pitkään Latvian ainoa ja maan historian menestyksekkäin jääkiekkoseura. Se pelasi kulta-aikoinaan Neuvostoliiton mestaruussarjassa 1973–1991. Parhaimmillaan Dinamo sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 1988. ==Historia== Dinamo Riika perustettiin vuonna 1946 täyttämään toisen maailmansodan synnyttämän aukon. Sodan aikana latvialaiset jääkiekkoseurat olivat lakkauttaneet toimintansa. Se liittyi vastaperustettuun Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaan samana vuonna. Seura sai vuonna 1949 uuden nimen Daugava Riika. Vuonna 1958 seura putosi Pervaja Ligaan, jossa se kilpaili kaksi kautta nimellä RVR Riika kunnes se otti nimen Daugava jälleen käyttöönsä. Seura menestyi kehnosti vuoteen 1967 saakka, jolloin Viktor Tihonovista tuli seuran päävalmentaja. Joukkue nimettiin uudelleen Dinamo Riiaksi ja Tihonovin johdolla se nousi takaisin mestaruussarjaan kaudella 1972–1973. Dinamo pelasi mestaruussarjassa sen lopettamiseen saakka 1991. Dinamosta tuli ensimmäinen latvialainen ammattilaisjoukkue vuonna 1976, ja siitä tuli ponnahduslauta useille latvialaisille jääkiekkoilijoille sen kulta- aikoina. Kaudella 1987–1988 Dinamo selvisi sarjan finaaliin saakka, jossa se hävisi Moskovan Dynamolle. Hopea jäi seuran parhaaksi saavutukseksi. Neuvostoliiton romahdettua Dinamon menetys hupeni. Sen tähtipelaajat lähtivät Pohjois-Amerikkaan ja seura oli ajautumassa talousvaikeuksiin. Sponsorisopimusten myötä seuran nimi oli kaudella 1991–1992 Stars Riika, ja seuraavina vuosina Pārdaugava Riika. Seura pelasi neljä kautta IVY:n mestaruussarjassa, kunnes seura teki konkurssin ja se lakkautettiin 1995. Seuran junioritoiminta jatkoi Dinamon perinnettä perustamalla joukkueen Juniors Riika uuteen Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan. Vuonna 2008 Venäjällä perustettiin monikansallinen KHL-liiga, johon haettiin ulkomaisia seuroja. Latviassa luotiin uusi Dinamo Riika osallistumaan tuohon sarjaan. ==Tunnettuja pelaajia== *Harijs Mellups *Helmuts Balderis *Artūrs Irbe *Sergejs Žoltoks *Kārlis Skrastiņš *Sandis Ozoliņš *Grigorijs Panteļejevs *Harijs Vītoliņš *Viktors Ignatjevs *Kaspars Astašenko *Raitis Ivanāns *Herberts Vasiljevs ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset jääkiekkoseurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Riian urheilu
Länsiterminaali 1

Länsiterminaali 1 on Helsingin Jätkäsaaressa sijaitseva matkustajaterminaali, joka on osa Länsisatamaa. Rakennus on kahdesta Länsiterminaalista vanhempi ja tunnettiin aiemmin pelkkänä Länsiterminaalina. Helmikuussa 2017 valmistunut Länsiterminaali 2 toi satama-alueelle kaksi uutta laivapaikkaa. Gunnar Taucherin suunnittelema rakennus valmistui satamavarastoksi vuonna 1941. Vuonna 1992 rakennus päätettiin muuttaa Tallinnan laivaliikennettä palvelevaksi matkustajaterminaaliksi ja se avattiin vappuna 1995. Terminaalista liikennöivät Tallink ja Eckerö Line. Rakennus puretaan vuosien 2024–2025 aikana ja korvataan uudella, korkeammalla terminaalirakennuksella, Merikeskuksella. Siitä on suunniteltu yhtä korkeaa kuin viereisestä Bunkkeri- rakennuksesta. Neliömääräksi on ilmoitettu noin 55 000. Uuden terminaalin alle suunnitellaan Jätkäsaaren tunnelia, jonka on arvioitu olevan liikennekelpoinen vuonna 2032. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helsingin satama: Länsiterminaali 1 Luokka:Jätkäsaari Luokka:Helsingin satama Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat
Naton pääsihteeri

Naton pääsihteeri (, ) on Naton korkein virkamies, joka vastaa järjestön päätöksenteosta ja päätösten toimeenpanosta toimien muun muassa Pohjois- Atlantin neuvoston kokousten puheenjohtajana. Pääsihteerin nimittävät Naton jäsenmaat nelivuotiselle toimikaudelle. Perinteisesti pääsihteerin tehtävää ovat hoitaneet eurooppalaiset valtiomiehet. Ensimmäisenä pääsihteerinä toimi brittiläinen kenraali Hastings Ismay. Vuonna 2023 pääsihteerin kuukausipalkka oli 26 878 euroa. == Luettelo Naton pääsihteereistä == Nro. Henkilö Henkilö Valtio Tehtävässä 1\. Hastings Ismay 24. maaliskuuta 1952 – 16. toukokuuta 1957 2\. Paul-Henri Spaak 16. toukokuuta 1957 – 21. huhtikuuta 1961 3\. Dirk Stikker 21. huhtikuuta 1961 – 1. elokuuta 1964 4\. Manlio Brosio 1. elokuuta 1964 – 1. lokakuuta 1971 5\. Joseph Luns 1. lokakuuta 1971 – 25. kesäkuuta 1984 6\. Peter Carington 25. kesäkuuta 1984 – 1. heinäkuuta 1988 7\. Manfred Wörner 1. heinäkuuta 1988 – 13. elokuuta 1994 – Sergio Balanzino (vt.) 13. elokuuta 1994 – 17. lokakuuta 1994 8\. Willy Claes 17. lokakuuta 1994 – 20. lokakuuta 1995 – Sergio Balanzino (vt.) 20. lokakuuta 1995 – 5. joulukuuta 1995 9\. Javier Solana 5. joulukuuta 1995 – 6. lokakuuta 1999 10\. George Robertson 14. lokakuuta 1999 – 17. joulukuuta 2003 – Alessandro Minuto-Rizzo (vt.) 17. joulukuuta 2003 – 1. tammikuuta 2004 11\. Jaap de Hoop Scheffer 1. tammikuuta 2004 – 1. elokuuta 2009 12\. Anders Fogh Rasmussen 1. elokuuta 2009 – 1. lokakuuta 2014 13\. Jens Stoltenberg 1. lokakuuta 2014 – 1. lokakuuta 2024 14\. Mark Rutte 1. lokakuuta 2024 – Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Matkalla seikkailuun

Matkalla seikkailuun on Yrjö Nortan ohjaama ja ruotsalaisen Gösta Rodinin käsikirjoittama jännityskomedia vuodelta 1945. Saman käsikirjoituksen pohjalta tehtiin myös ruotsalainen elokuva Biljett till äventyret, jonka ohjasi käsikirjoituksen tehnyt Gösta Rodin. Sen ensiesitys oli 1945 Örebrossa. Se sai kuitenkin pian uuden nimen Botte i farten, jolla se tuli 1951 ensi-iltaan Tukholmassa.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 5.7.2013Svensk filmdatabas, viitattu 5.7.2013 == Juoni == Pienen ja rauhallisen maaseutukaupungin kemianalan tehtaalla kehitetään hormonivalmiste, jonka kustannuksista johtaja Suurkari on henkilökohtaisessa vastuussa. Näin hän ainakin kertoo luotettavuuden ja suoraselkäisyyden perikuvalle, kirjanpitäjä Lehtoselle, joka ihmettelee johtajan yksityistilin suuruutta. Hieman epäilyttävää on se, että Suurkari lähettää Lehtosen Helsinkiin muka työtehtäviin juuri päivää ennen kuin tilintarkastaja on saapumassa. Suurkari pyytää Lehtosta olemaan vaiti asiasta eikä kerro tälle, mitä tämän matkaan annettu lukittu salkku sisältää: tilikirjan ja pullon hormonivalmistetta. Lehtonen on tietämätön sekä Suurkarin tekemisistä että tehtaalla työskentelevän ja johtajan kanssa salaa seurustelevan Veran yrityksistä saada valmiste käsiinsä. Juttuun sekaantuvat vielä konttorin henkilökuntaan kuuluvat nuoret Pertti ja Inkeri sekä valmisteen kehittänyt tohtori Hellner. Vera ja hänen veljensä Manne vaativat salkkua, mutta Pertti ja Lehtonen lukitsevat heidät ikkunattoman asunnon huoneeseen. Heidän etsiessään salkkua hotellissa sattuu monenlaisia kommelluksia. ==Näyttelijät== == Vastaanotto == Arvostelijat ottivat teoksen vastaan varovaisen myötämielisesti. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa seuraavasti: ”Aihe vaikuttaa hiukan etsityltä ja ohuelta, mutta käsikirjoittaja Gösta Rodin on laittanut joitakin hauskoja vuorosanoja ja muutamia lystikkäitä tilanteita, jotka suuresti huvittivat yleisöä.” Toisen arvostelijan mukaan elokuvan menestyksestä saa ensisijaisesti kiittää näyttelijöitä, joiden ansiosta elokuva on ”iloinen puolentoista tunnin hupailu.” Näyttelijöistä juuri Aku Korhonen nähtiin elokuvan ”koossapitävänä voimana”. Myös Tapio Ilomäen musiikki kriitikoiden mukaan ”tiivisti elokuvan tunnelmia”.Lehdistöarvioit, Elonet.fi ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1945 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yrjö Nortan ohjaamat elokuvat
Siimaskorpionit

Siimaskorpionit (Thelyphonida, aikaisemmin yhdessä Schizomidan kanssa Uropygi) on pieni hämähäkkieläinten lahko, jonka noin 15 sukuun kuuluu kaikkiaan noin sata eri lajia. Siimaskorpioneja tavataan Pohjois-Amerikan eteläosista Etelä- Amerikkaan, Länsi-Afrikassa sekä Etelä-Aasiasta Oseanian saarille.Mark S. Harvey (2002) "The neglected cousins: What do we know about the smaller Arachnid orders?" The Journal of Arachnology 30, 357 Joitakin lahkon lajeja pidetään terraarioeläiminä. Varhaisimmat tunnetut siimaskorpionien fossiilit Geralinura ja Proschizomus ovat kivihiilikaudelta. == Piirteitä == Siimaskorpionit ovat ulkonäöltään hieman oikeita skorpioneja muistuttavia litteäruumiisia eläimiä, joiden ruumis muodostuu selvästi erillisestä etu- ja takaruumiista. Koko ruumiin pituus vaihtelee 25 mm ylöspäin Mastigoproctus giganteus -lajin saavuttaessa jopa 85 mm pituuden. Leveyttään pitemmän eturuumiin sivuilla on neljä paria raajoja. Ensimmäinen raajapari on muuntunut ohuiksi ja huomattavan pitkiksi tunnusteluelimiksi, ja niissä on kuusi jaoketta, joista uloin (eli nilkka) on edelleen jakaantunut yhdeksään pienempään jaokkeeseen. Kolmessa muussa raajaparissa on seitsemän jaoketta. Eturuumiin etuosassa sijaitsevat pedipalpit ovat voimakkaat ja niiden kärkiosassa on pihtien tapaan toimiva tarttumaelin. Suun vieressä sijaitsevat pienet kelikerit, joissa ei ole pihtimäistä rakennetta. Aivan eturuumiin etuosassa on vierekkäin kaksi pistesilmää ja molemmilla sivuilla kolmen pistesilmän ryhmät. Takaruumiissa on 12 jaoketta, joista kolme takimmaista ovat selvästi muita pienempiä ja aivan kärjessä on tuntoelimenä toimiva, kauttaaltaan ohuiden sukasten peittämä siima.Uropygi BugGuide.net Rowland & Cooke (1973) "systematics of the Arachnid order Uropygida (= Thelyphonida)". The Journal of Arachnology 1, 55 Hengityseliminä toimii kaksi paria lehtikeuhkoja, jotka avautuvat takaruumiin etuosan vatsapuolelle. Siimaskorpionit voivat uhattuina suihkuttaa takaruumiin kärkiosan rauhaisista väkevää etikkahappoa uhkaajaa kohti. Muuten siimaskorpionit eivät ole myrkyllisiä.Texas A&M; == Elinympäristö ja elintavat == Kaikki siimaskorpionit ovat öisin saalistavia petoja, jotka viettävät päivät piilotellen koloissa tai karikkeen joukossa. Ne käyttävät ravinnokseen erilaisia selkärangattomia, mutta kookkaimmat lajit myös pieniä selkärankaisia kuten sammakoita. Saaliinsa siimaskorpionit tappavat pitämällä siitä kiinni pedipalppien kärkipihdeillä ja murskaamalla sen palppien tyvessä olevia piikikkäitä kyhmyjä vasten.Earthlife.net Parittelu käynnistyy kosiomenoilla, joiden päätteeksi koiras asettaa tuottamansa spermapaketin useiksi tunneiksi naaraan sukuaukkoa vasten. Paritellut naaras kaivaa erityisen pesäkammion, munii siellä tuottamalleen kalvolle ja kuljettaa tuottamiaan munia mukanaan takaruumiin alapintaan kiinnitettyinä. Kuoriutuneet poikaset kiinnittyvät emonsa selkäpuolelle. Poikaset kasvavat hitaasti ja niiden aikuistuminen kestää jopa kolme vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Edinburgh University Collections: Whip scorpion * European Society of Arachnology: Uropygi (Whip Scorpion) Luokka:Hämähäkkieläimet
Flashback (romaani)

Flashback () on Dan Simmonsin vuonna 2011 ilmestynyt dystopia- ja rikosromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2012 Liken kustantamana Einari Aaltosen käännöksenä. Teoksessa lähitulevaisuuden Yhdysvallat on romahduksen partaalla, mutta suurin osa väestöstä ei välitä ollessaan addiktoituneita huumeeseen nimeltä flashback. Teoksen maailmassa isoa osaa planeetasta hallitsee islamilainen Kalifikunta. == Vastaanotto == Tähtivaeltaja-lehden päätoimittaja Toni Jerrman luonnehti teosta kehnoksi ja äärioikeistolaisia mielipiteitä huokuvaksi. Savon Sanomien arvostelun mukaan kirja latistuu loppua kohden kuten kirjailijan itsensä kritisoimat Hollywood-tuotokset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seppo Turunen: Tarkkoja näkyjä lähitulevaisuudesta. Kainuun Sanomat 17.12.2012. * Petja Savoila: Flashback . Savon Sanomat 5.1.2013. * Erkki Kanerva: Poliittinen manifesti viihteenä . Turun Sanomat 20.1.2013. * Toni Jerrman: Vihapuhetta tieteisdekkarin valepuvussa. Helsingin Sanomat 23.2.2013. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 2011 kirjat Luokka:Dan Simmonsin teokset
Bermudan jalkapallomaajoukkue

Bermudan jalkapallomaajoukkue on Bermudan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Bermudaa kansainvälisissä otteluissa. Bermudan jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1928 ja se on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n sekä Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton CONCACAFin jäsen. Bermuda pelasi ensimmäisen jalkapallomaaottelunsa vuonna 1964 kohdatessaan Islannin Reykjavikissa. Bermudan suurin menestys on selviytyminen vuoden 1967 Pan-Amerikan kisojen loppuotteluun Meksikoa vastaan. Vuonna 2007 Bermuda sijoittui Kansainvälisten saarikisojen jalkapalloturnauksessa neljänneksi, voittamalla alkulohkossa muun muassa Ahvenanmaan. MM-kisojen lopputurnaukseen tai CONCACAFin mestaruusturnaukseen Bermuda ei ole selviytynyt kertaakaan. Suomi ja Bermuda ovat kohdanneet kerran. Marraskuussa 1979 Bermudan pääkaupungissa Hamiltonissa pelatun ottelun voitti Suomi maalein 2-0. ==Arvokisat== ===Maailmanmestaruuskilpailut=== *1930–1966 - ei osallistunut *1970 - ei selviytynyt karsinnoista *1974–1990 - ei osallistunut *1994 - ei selviytynyt karsinnoista *1998 - luopui karsinnoista *2002–2014 - ei selviytynyt karsinnoista ===CONCACAF Gold Cup=== *1963–1967 - ei osallistunut *1969–1971 - ei selviytynyt karsinnoista *1973–1996 - ei osallistunut *1998–2000 - ei selviytynyt karsinnoista *2002 - luopui karsinnoista *2003 – ei osallistunut *2005–2009 - ei selviytynyt karsinnoista *2011 - ei osallistunut *2013- ei selviytynyt karsinnoista *2015 - ei osallistunut ==Lähteet== *Bermudan jalkapalloliiton kotisivut Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Luokka:Bermudan jalkapallo
Verkko (romaani)

Verkko on Anna-Kaari Hakkaraisen esikoisromaani, joka ilmestyi Tammen kustantamana 2011. Teos sijoittuu vaihtoehtohistoriaan, jossa Suomi on neuvostotasavalta. == Vastaanotto == Verkko sai ristiriitaisen vastaanoton. Pohjalaisen Mirjam Silvén kiitteli Hakkaraisen kieltä ja Helsingin Sanomien Antti Majander totesi, että kirja on hyvin kirjoitettu mutta sanottava ei riitä täyttämään sivumäärää.Silvén, Mirjam: Jostain loistaa aina valo. Pohjalainen 22.11.2011.Majander, Antti: Neuvosto-Suomen poika etsii isää ja itseään. Helsingin Sanomat 21.8.2011. Portin Markku Soikkeli kirjoitti teoksen olevan keskeneräinen. Kirjassa ei näy erityistä historiallista asiantuntemusta eikä sitä voi suositella myöskään spekulatiivisuutensa puolesta. Historiaa kuvataan romaanissa ”siten kuin se olisi vinksahtanut moraalisesti tarkoituksenmukaiselta raiteeltaan” ja historia ”edustaa metafysiikkaa tavalla, joka on kovasti tuttua nationalistisessa retoriikassa”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helena Miettinen: Verkko . Savon sanomat 8.1.2012. * Elina Kela: Sukupolvia kahlehtiva ketju. Kiiltomato.net 29.2.2012. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Black Rebel Motorcycle Club

Black Rebel Motorcycle Club (lyh. BRMC) on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin San Franciscossa, Kaliforniassa vuonna 1998. BRMC on tunnettu garage rock, blues, folk revival, neo-psykedeelisestä soundistaan. == Jäsenet == * Peter Hayes – laulu, kitara, basso, syntetisaattori (1998–) * Robert Levon Been – laulu, basso, kitara, piano (1998–) * Leah Shapiro – rummut, lyömäsoittimet (2008–) === Entiset jäsenet === * Nick Jago – rummut, lyömäsoittimet 1998–2004, 2005–2008) * Peter Salisbury – rummut, lyömäsoittimet (2002) * Michael ”Spike” Keating – live aikana Howl kiertueella, basso, kitara, (2005–2007) == Diskografia == === Studioalbumit === * B.R.M.C. (2001) * Take Them On, On Your Own (2003) * Howl (2005) * Baby 81 (2007) * The Effects of 333 (2008) * Beat the Devil's Tattoo (2010) * Specter at the Feast (2013) === Livealbumit === * Black Rebel Motorcycle Club Live (2009) * LIVE in London (2010) === EP:t === * Screaming Gun EP (2001) * Spread Your Love EP (2002) * Howl Sessions EP (2005) * Napster Live Session (2007) * American X: Baby 81 Sessions EP (2007) * Kings of Leon/Black Rebel Motorcycle Club split EP (2008) Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset post-punk-yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset garage rock -yhtyeet Luokka:Bluesrock-yhtyeet
Anni Punttila

Anni-Maria Punttila (s. 20. marraskuuta 1970) on entinen suomalainen moukarinheittäjä. Uransa ajan hän edusti Jaalan Voimaa ja hänen valmentajanaan toimi Esko Punttila. Kalevan kisoista Punttila on saavuttanut moukarinheitosta kaksi kultaa ja yhden hopean. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Operation IVY (yhtye)

Operation IVY oli vuosina 1987-1989 toiminut ska punk/hardcore punk-yhtye Kalifornian Berkeleysta. Yhtyeen musiikki on pääosin sekoitus ska -ja hardcore punkia. Yhtyeen ainoa studioalbumi Energy on ska punkin klassikoita. Kitaristi Armstrong sekä Matt Freeman perustivat Rancid-nimisen punkyhtyeen Operation IVyn hajottua. == Kokoonpano == * Jesse Michaels - laulu * Tim Armstrong - kitara * Matt Freeman - bassokitara * Dave Mello - rummut == Diskografia == ===Studioalbumit=== * === EP:t === * == Aiheesta muualla == Operation IVY rateyourmusic.comissa Operation IVY discogs.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset hardcore punk -yhtyeet Luokka:Ska punk -yhtyeet
Reino Suuripää

Reino Kalevi Suuripää (20. maaliskuuta 1936 Ruovesi – 8. maaliskuuta 1997) oli suomalainen moukarinheittäjä. Uransa ajan hän edusti Tampereen Poliisi- Urheilijoita. Kalevan kisoista Suuripää voitti kultaa vuosina 1959 ja 1964, hopeaa 1965 ja pronssia 1960. Painonheitossa hän saavutti SM-kultaa vuonna 1963 ja pronssia vuonna 1966. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet