EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nukkekoti (albumi)

Nukkekoti on Joose Keskitalon kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 27. maaliskuuta 2020 levymerkillä Helmi Levyt. == Kappaleet == # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Joose Keskitalon albumit
Mélanie Laurentin filmografia

Tämä on Mélanie Laurentin filmografia. == Näyttelijänä == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli 1999 Silta Lisbeth 2001 Ceci est mon corps Clara 2002 Embrassez qui vous voudrez Carole 2003 Snowboarder Célia 2004 Une vie à t'attendre nuori tehtaan tyttö 2004 Rice Rhapsody Sabine 2004 Le Dernier jour Louise 2005 Kun sydän lakkaa lyömästä Minskovin tyttöystävä 2006 Indigènes Marguerite Vosgesista 2006 Dikkenek Natacha 2006 Je vais bien, ne t'en fais pas Élise "Lili" Tellier 2007 L’amore nascosto Sophie Marquand 2007 Le Tueur Stella 2007 La Chambre des morts Lucie Hennebelle 2008 Paris Lætitia 2009 Shoe at Your Foot Chloé 2009 Kunniattomat paskiaiset Shosanna Dreyfus / Emmanuelle Mimieux 2009 Konsertti Anne-Marie Jacquet 2010 Pariisin vainotut Annette 2011 Beginners Anna 2013 Yöjuna Lissaboniin nuori Estefania 2013 Suuri puhallus Alma Vargas 2013 Enemy Mary 2014 Aloft Jannia Ressmore 2015 Boomerang Agathe Rey 2015 Meren äärellä Lea 2016 Éternité Mathilde 2016 Mon nom à Pigalle 2016 Mike tohtori Bauer 2018 Operation Finale Hanna 2018 Le retour du héros Elisabeth Beaugrand 2018 Mia et le lion blanc Alice Owen 2019 6 Underground Two 2021 Happi Elizabeth Hansen === Televisioelokuvat === Vuosi Nimi Rooli 2000 Route de nuit Francesca 2003 Jean Moulin, une affaire française nuori Alice Arguel === Lyhytelokuvat === Vuosi Nimi Rooli 2003 La Faucheuse Isabelle 2005 Les Visages d'Alice Alice 2008 The Business Trip hotellin aulatyöntekijä === Ääninäyttelijänä === Vuosi Nimi Rooli 2013 Salainen valtakunta Mary Katherine 2015 Inside Out – mielen sopukoissa Inho == Ohjaajana ja käsikirjoittajana == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Muuta 2008 De moins en moins lyhytelokuva 2008 X Femmes lyhytelokuva (1 episodi) 2011 Les adoptés 2012 Surpêche lyhtydokumentti 2014 Respire 2017 Plonger Luokka:Filmografiat
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1944

Suomen vuoden 1944 miesten yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Tampereella 19.-20. helmikuuta ja naisten Kuopiossa 12.-13. helmikuuta. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 30 miesluistelijaa ja kolme naisluistelijaa. Yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Lassi Parkkinen 45,9 1 8.53,6 1 2.27,4 1 18.15,6 2 203,477 2 Martti Salomaa 47,8 9 8.58,8 2 2.30,0 3 18.13,2 1 206,340 3 Kalevi Laitinen 46,5 2 9.05,8 3 2.27,2 2 18.51,5 3 206,888 4 Antero Ojala 47,2 4 9.11,2 5 2.32,9 4 19.07,3 6 210,652 5 Kurt Skutnabb 47,6 6 9.10,0 4 2.34,5 5 19.03,7 5 211,085 6 Birger Grönqvist 48,8 11 9.14,7 7 2.36,7 8 19.17,0 7 214,353 7 Esko Leppänen 50,2 20 9.11,3 6 2.40,2 11 18.55,8 4 215,120 8 Vilho Raami 47,5 7 9.30,7 11 2.35,5 6 19.43,3 9 215,568 9 Keijo Lehdikkö 47,2 4 9.38,0 14 2.36,8 9 19.46,3 10 216,607 10 Reino Evävaara 49,3 14 9.29,4 9 2.37,9 10 19.47,1 11 218,228 11 Pentti Lammio 50,3 21 9.36,10 12 2.38,9 8 19.38,4 8 220,030 12 Mikko Seitz 50,9 23 9.47,0 15 2.36,2 5 20.38,3 12 226,381 13 Raimo Leheskivi 51,1 26 9.54,0 17 2.40,2 11 20.55,1 13 229,555 Mauri Suomalainen 46,7 3 9.25,3 8 2.36,1 7 - - - Erkki Salomaa 48,8 11 9.36,6 13 2.41,9 16 - - - Georg Hennum 49,9 16 9.30,2 10 2.41,7 14 – – – Aarre Helanterä 47,7 8 10.04,9 20 2.38,1 11 – – – Nils Lindberg 48,9 13 10.21,1 22 2.43,4 17 – – – Reino Niemelä 49,9 16 10.19,9 21 2.45,8 20 – – – Aake Ruohonen 52,9 29 10.00,9 18 2.46,1 21 – – – Esko Helander 51,6 28 10.32,2 23 2.54,9 24 – – – Erkki Tani 48,2 10 - - 2.43,9 18 – – – Pentti Laaksonen 50,5 22 - - 2.41,5 14 – – – Reino Levälahti 50,0 20 - - 2.46,1 21 – – – Sulo Ripatti 49,8 15 10.02,1 19 - - – – – Ahti Myllylä 49,9 16 - - - - – – – Tuomo Borg 51,0 24 - - - - – – – Olavi Eriksson 51,0 24 - - - - – – – Tauno Heliö 51,1 26 - - - - – – – Reino Kokkonen - - 9.49,4 16 - - – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 1 500 m # 3 000 m # Pisteet 1 Verné Lesche 53,8 1 2.48,0 1 5.50,1 1 168,150 2 Eevi Huttunen 55,9 2 2.53,8 1 6.05,2 2 174,700 3 Margit Laakso 57,4 3 3.12,0 3 6.44,6 3 188,830 == Lähteet == * * * * Luokka:Vuoden 1944 pikaluistelu Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Kuopion urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Assault

Assault on Namcon vuonna 1988 kehittämä ja julkaisema peli, joka julkaistiin alun perin kolikkopelinä. Pelissä avaruusoliot ovat hyökänneet pelaajan kotimaahan. Pelissä ohjataan panssarivaunua ja kuvakulma on ylhäältä. Myös viholliset ovat pääosin panssarivaunuja. Pelialue kääntyy pelaajan mukaan ja peli kertoo, jos pelaaja menee väärään suuntaan. Peliä ohjataan kahdella joystickilla. Pelissä on 11 kenttää. Pelaajan täytyy päästä miehitettyyn linnoitukseen ja tuhota se. == Lähteet == * Assault – Internet Archive Luokka:Vuoden 1988 videopelit Luokka:Namcon kolikkopelit
Erkki Puranen

Erkki Ilmari Puranen (21. elokuuta 1921 Hanko – 8. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja suomentaja. Puranen opiskeli psykologiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1947. Hän työskenteli psykologina kauppa- ja teollisuusministeriössä 1947–1954, Työterveyslaitoksessa 1954–1955 ja Valtion rautateiden palveluksessa psykoteknillisen laboratorion hoitajana 1955–1960 ja 1963–1974 sekä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä tarkastajana 1960–1962. Hän kuului suomalaisen työpsykologian pioneereihin ja ammatinvalinnanohjauksen kehittäjiin. Puranen luennoi Helsingin ja Turun yliopistossa sekä julkaisi artikkeleita, arvosteluja ja suomennoksia. Hänelle myönnettiin valtion kääntäjäpalkinto vuonna 1969 Sigmund Freudin teoksen Unien tulkinta suomentamisesta. ==Lähteet== * Erkki Purasen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 28.5.1979. (Maksullinen artikkeli.) * Erkki Purasen kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 27.5.1979. (Maksullinen artikkeli.) Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Suomentajat
Flawil

Flawil on kaupunki Koillis-Sveitsissä Sankt Gallenin kantonissa. Siellä on vajaat 11 000 asukasta. == Sijainti == Flawil sijaitsee kumpuilevassa Mittellandissa Glattjoen laaksossa, joen länsipuolella, viitisentoista kilometriä Sankt Gallenista länteen ja runsaat kolmekymmentä kilometriä Winterthurista itään. Kaupungin naapurikuntia ovat pohjoisessa Oberuzwil ja Oberbüren, idässä Gossau ja Herisau sekä etelässä Degersheim. == Liikenne == Moottoritie A1 Zürichistä St. Margretheniin kulkee Flawilin pohjoispuolitse. SBB:n rautatie Winterthurista Rorschachiin kulkee kaupungin kautta. == Tunnettuja flawililäisiä == * Belinda Bencic, tennispelaaja * Mathias Seger, jääkiekkoilija * Eduard Steinemann, voimistelija ja olympiavoittaja. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Sveitsin kaupungit Luokka:Sankt Gallenin kantonin kunnat
Vanquish

Vanquish on Platinum Gamesin kehittämä ja Segan julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelistä on myöhemmin julkaistu versiot Windowsille, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle. == Juoni == Peli sijoittuu avaruusasemalla nimeltä Providence, jonne on hyökännyt venäläinen ääriryhmä Venäjä tähden järjestö. Ääriryhmä muuttaa aseman aseeksi ja vastauksena Yhdyvallat lähettää joukon valtaamaan aseman takaisin. Valtaamisessa on mukana DARPA:n tutkija Sam Gideon, joka kerää tietoa taistelutilanteesta. == Pelaaminen == Pelissä on useita asetyyppejä kuten rynnäkkökivääri, haulikko, raketinheihin ja tarkka-ampujan kivääri. Pelissä on suojamekanismi, jossa pelaaja lukittautuu suojaa vasten. Kun pelaaja ottaa vastaan tarpeeksi vahinkoa Samin puku hidastaa aikaa luotien väistämisen ja suojautumisen avuksi. Pelissä on yksinkertainen mekanismi aseiden päivittämiseksi ja pelaajalla on rajattu määrä montako päivityskuutiota voi olla kerralla mukana. Merkittävin ero muihin kolmannen persoonan ammuntapeleihin "boostimekaniikka", jolloin käytetään Samin puvussa olevia moottoreita, joilla voi liikkua kentällä kovalla nopeudella. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.5/10. Peliä kutsuttiin tyylikkääksi ja ammuskelu sai kehuja. Pelin tarina ja hahmojenkehitys kalpenee näiden rinnalla. Peliä sanottiin myös vaikeaksi, mutta viihdyttäväksi ammuntapeliksi. == Ääninäyttelijät == Ääninäyttelijät: == Lähteet == * https://muropaketti.com/pelit/peliarvostelut/arvostelu-vanquish- alyttoman-hauska-tuhobaletti-mutta-pelina-liian-lyhyt/ === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2010 videopelit Luokka:Kolmannen persoonan ammuntapelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:PlayStation 4 Pro -tehostetut pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Platinum Games
Disney’s Aladdin (Capcom)

Disney's Aladdin on Capcomin kehittämä samannimiseen elokuvaan perustuva vuonna 1993 julkaistu tasohyppely ja sivuttaisvierittävä peli. Peli julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille 21. päivä marraskuuta 1993 ja käännettiin myöhemmin Game Boy Advancelle Japanissa 1. päivä elokuuta 2003, Euroopassa 19. päivä maaliskuuta 2004 ja Pohjois-Amerikassa 28. päivä syyskuuta 2004. Samana vuonna julkaistiin myös Virgin Interactiven kehittämä samanniminen peli Sega Mega Drivelle. Peli on Super Nintendon kolmanneksi myydyin peli viidellä miljoonalla kopiollaan. Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Toimintapelit Luokka:Tasohyppelyt
Altstätten

Altstätten on kaupunki Koillis-Sveitsissä Sankt Gallenin kantonissa. Siellä on noin 13 000 asukasta. == Sijainti == Altsätten sijaitsee Alppi-Reinin laakson länsipuolella ja Appenzellin Alpeilla, toistakymmentä kilometriä Bodenjärveltä etelään ja parikymmentä kilometriä Buchsista pohjoiseen. Kunnan korkein vuori on Hoher Gasten (1 793 m mpy.). Vuorelle on köysiratayhteys vuoren länsipuolelta Appenzell Innerrhodenin Rütestä. == Liikenne == Moottoritie A13 St. Margrethenista Buchsiin ja edelleen Churin kautta Ticinoon kulkee Reinin länsirantaa seuraten. SBB:n rautatie St. Margrethenista Sargansiin kulkee samaa reittiä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Sveitsin kaupungit Luokka:Sankt Gallenin kantonin kunnat
Aleuas

Aleuas () voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: * Aleuas, thessalialaisen Aleuadai-suvun myyttinen kantaisä * Aleuas, kuvanveistäjä, jonka Plinius vanhempi mainitsee tunnettuna filosofeja esittäneistä patsaistaanPlinius vanhempi: Naturalis historia 34.8.19, 26. == Lähteet ==
Walter Suni

Walter Suni (, 17. joulukuuta 1909 Tuutari – 2. maaliskuuta 1979 Petroskoi) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Walter Suni syntyi opettajan perheeseen. Hän työskenteli 17-vuotiaasta lähtien alakoulun opettajana ja vuodesta 1930 Leningradin suomalaisen valistustalon agitaatioryhmän säestäjänä. Vuonna 1932 hänestä tuli Leningradin suomalaisen teatterin näyttelijä. Suni, jolla ei ollut sukulaisia ulkomailla, oli yksi teatterin harvoista Stalinin vainoista selvinneistä näyttelijöistä. Suni osallistui talvisotaan, jossa hänet määrättiin konserttiryhmän jäseneksi. Sodan jälkeen ryhmä lähetettiin Petroskoihin Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan suomalaiseen draamateatteriin. Ennen jatkosotaa Suni ehti myös jälkiäänittää suomeksi neuvostoliittolaisia elokuvia. Suni työskenteli Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijänä ja johti sen sodan aikana Siperiaan evakuoitua musiikki- ja draamaryhmää. Teatterin toimiessa Aunuksessa vuosina 1944–1950 hänestä tuli myös ohjaaja. Suni työskenteli teatterin pääohjaajana vuosina 1950–1964 ohjaten noin 40 näytelmää. Ohjaaja Walter Suni ja näyttelijät Liisa Tomberg ja Toivo Lankinen saivat vuonna 1950 kolmannen asteen Stalin-palkinnon Elmar Grinin näytelmästä Tuuli käy etelästä. Suni sai Karjalais-suomalaisen SNT:n ansioituneen taiteilijan arvon vuonna 1951 ja vastaavan Venäjän federaation arvonimen vuonna 1959. Hänet on palkittu kahdesti työn punaisen lipun kunniamerkillä. Professori Leo Suni on Walter Sunin poika. ==Lähteet== Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset näyttelijät Luokka:Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Eukadmos

Eukadmos (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta. Eukadmos oli Pausaniaan mukaan noin 440–430 eaa. toimineen Androstheneen opettaja, millä perusteella hänet voidaan myös ajoittaa. Muutoin hänestä ei tiedetä mitään.Pausanias: Kreikan kuvaus 10.19.3. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Kefisodotos

Kefisodotos (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: * Kefisodotos vanhempi (300-luku eaa.), kuvanveistäjä, Praksiteleen isä * Kefisodotos nuorempi (300/200-luku eaa.), kuvanveistäjä, Praksiteleen poika
Kefisodotos vanhempi

Kefisodotos vanhempi (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuoden 372 eaa. tienoilla. Kefisodotos oli kuvanveistäjä Praksiteleen isä ja Kefisodotos nuoremman isoisä. Hänen sisarensa oli Fokionin vaimo.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Fokion 19. Kefisodotoksen ajoitus tunnetaan Plinius vanhemmalta, joka sijoitti hänet 102. olympiadille. Antiikin lähteistä hänet on joskus vaikea erottaa samannimisestä pojanpojastaan. == Teokset == Kefisodotos edusti nuorempaa ateenalaista (attikalaista) koulukuntaa, joka korvasi Feidiaan ankaran ja majesteettisen kauneuden luonnollisemmalla ja herkemmällä tyylillä. Useimmat hänen töistään liittyivät joihinkin tapahtumiin tai oli omistettu temppeleille. Antiikin lähteiden mukaan hänen teoksiaan ovat: * Zeus Soter ja Artemis Soteira Zeus Soterin temppelissä Megalopoliissa. Veistosryhmä, jonka Kefisodotos teki Pentelikon-vuoren marmorista yhdessä Ksenofonin kanssa. Ryhmän keskellä oli istuvaa Zeusta esittänyt patsas. Sen toisella puolella oli Artemiin patsas ja toisella puolella Megalopoliin kaupungin henkilöitymä.Pausanias: Kreikan kuvaus 8.30.5. Koska temppeli todennäköisesti rakennettiin heti kaupungin perustamisen jälkeen, työ voidaan ajoittaa noin vuoteen 371 eaa. * Rauha Ateenassa. Veistoksessa Rauhan henkilöitymä piti Plutosta eli rikkauksien jumalaa käsillään. Se liittyi todennäköisesti vuoden 371 eaa. rauhaan, ja voidaan näin yhdistää ennemmin vanhempaan kuin nuorempaan Kefisodotokseen.Pausanias: Kreikan kuvaus 1.8.2, 9.16.2. * Yhdeksän muusaa Muusien laaksossa Helikon-vuoren rinteellä; sekä kolme muusaa toisessa veistosryhmässä, jonka Strongylion ja Olympiosthenes saattoivat loppuun. Ne voidaan yhdistää vanhempaan Kefisodotokseen sillä perusteella, että Strongylion oli Praksiteleen aikalainen.Pausanias: Kreikan kuvaus 9.30.1. * Hermes ja Dionysos-lapsi, toisin sanoen sama aihe, joka tunnetaan parammin Praksiteleen Hermeestä.Plinius vanhempi: Naturalis historia 34.8 (34.19).Pausanias: Kreikan kuvaus 9.39.3. * Zeus Soterin alttari sekä Athene Pireuksessa, oletettavasti Zeus Soterin ja Athene Soteiran temppelillä. * Tuntematonta puhujaa esittänyt patsas, jossa puhujan käsi oli kohotettuna. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Kefisodotos nuorempi

Kefisodotos nuorempi (, ; 300/200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti varhaista hellenististä kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuoden 300 eaa. tienoilla. Kefisodotos oli tunnetun kuvanveistäjä Praksiteleen poika ja Kefisodotos vanhemman pojanpoika. Hänen ajoituksensa tunnetaan paitsi tämän perusteella myös siitä, että Plinius vanhempi sijoitti hänet 120. olympiadille.Plinius vanhempi: Naturalis historia 36.4.6, 34.8.19. Kefisodotos teki veistoksia sekä pronssista että marmorista. Hän teki ensimmäiset työnsä Ateenassa ja Thebassa yhdessä veljensä Timarkhoksen kanssa. He tekivät muun muassa puhuja Lykurgoksen ja tämän poikien Abronin, Lykurgos nuoremman ja Lykofronin patsaat, jotka omistettiin Erekhtheionille.Pausanias: Kreikan kuvaus 1.26.6; Plutarkhos: Kymmenen puhujan elämät (Vit X Orat.) 843. Toinen heidän yhdessä tekemänsä työ oli Dionysoksen alttari Thebassa. Se rakennettiin oletettavasti kaupungin uudelleenrakentamisen yhteydessä noin vuonna 315 eaa.Pausanias: Kreikan kuvaus 9.12.3. Kefisodotoksen myöhemmistä vaiheista tiedetään vain vähän. Hän saattoi olla ajalle tyypillisesti hellenististen kuninkaiden palveluksessa. Kefisodosoksen tiedetään tehneen ainakin Leton, Artemiin, Asklepioksen ja Afroditen patsaat, jotka olivat Pliniuksen aikana Roomassa. Häntä kiitettiin myös tekemistään filosofien ja muiden oppineiden muotokuvista. Hän teki ilmeisesti myös joitakin runoilijoiden ja runoilijattarien patsaita.Plinius vanhempi: Naturalis historia 34.8 (34.19). Kefisodotoksen nimiin laitetuista veistoksista tunnetuin on Symplegma, joka esittää satyyriä hermafrodiitin kimpussa. Siitä on säilynyt kopioita, joista tunnetuin on Skulpturensammlung- museossa Dresdenissä. Kaikki Kefisodotoksen alkuperäiset veistokset ovat kadonneet.Plinius vanhempi: Naturalis historia 36.4.6. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Kupusienet

Kupusienet on yli 700 lajia käsittävä kantasienten ryhmä, joka luokiteltiin aiemmin omaan luokkaansa Gasteromycetes. Kupusienillä itiölava sijaitsee umpinaisessa itiöemässä, joka on usein pallon tai munan muotoinen. Helttasienistä ja kääväkkäistä eroten ne eivät itse pakota itiöitään ulos vaan leviävät muilla tavoin. == Kupusienet ravintona == Suurin osa Suomessa esiintyvistä kupusienistä on syötäviä nuorina, kun niiden malto on vielä valkoista ja itiömassa kypsymätöntä. Niitä ei kuitenkaan pidä kuivata, koska silloin itiöt voivat alkaa kypsyä. Mukulakuukusissa (Scleroderma) on myrkyllisiä lajeja, mutta ne ovat kovia ja sisältä violetteja, kun taas syötävät lajit ovat pehmeämaltoisia ja nuorena sisältä vaaleita. Syötävien kupusienten sekoittaminen nuoriin kärpässieniin (Amanita) on mahdollista. Maan päällä kasvavien lajien lisäksi kupusienissä on enemmän tai vähemmän maanalaisia lajeja. Näitä ovat esimerkiksi jänönmukulat (Rhizopogon), jotka voi sekoittaa tryffeleihin. Tryffeleistä poiketen ne eivät kuitenkaan kelpaa ruoaksi. == Kupusieniä sisältäviä sukuja == Kupusieniä on ainakin seuraavissa suvuissa: * Ryhmätuhkelot (Apioperdon) * Maamunat (Bovista) * Sinimukulat (Chamonixia * Leipäkorisienet (Crucibulum) * Pesäsienet (Cyathus) * Gastrosporium * Tantereiset (Gautieria) * Maatähdet (Geastrum) * Ansarimukulat (Hydnangium) * Myyränmukulat (Hymenogaster) * Kamaraiset (Hysterangium) * Jättikuukuset (Langermannia) * Tuhkelot (Lycoperdon) * Mantumukulat (Melanogaster) * Pökkösienet (Mutinus) * Nahkapallot (Mycenastrum) * Pikkurakkosienet (Mycocalia) * Rakkosienet (Nidularia) * Lehtomukulat (Octaviania) * Haisusienet (Phallus) * Hernekuukuset (Pisolithus) * Jänönmukulat (Rhizopogon) * Mukulakuukuset (Scleroderma) * Luumukulat (Sclerogaster) * Sinkosienet (Sphaerobolus) * Jalkakuukuset (Tulostoma) == Lähteet == Luokka:Kantasienet
Patrokles

Patrokles (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: * Patrokles (400/300-luku eaa.), kuvanveistäjä * Patrokles (312 eaa.), makedonialainen kenraali Seleukos I:n palveluksessa * Patrokles Thurioilainen (400/300-luku eaa.), tragediakirjailija * Patrokles, Quintilianuksen mainitsema retoriikan opettaja * Patrokles Antigoneialainen (100-luku eaa.), sotilas Makedonian kuninkaan Perseuksen palveluksessa == Lähteet ==
Patrokles (kuvanveistäjä)

Patrokles (, ; 400/300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän toimi ainakin noin vuoden 400 eaa. tienoilla. Plinius vanhempi ajoitti Patrokleen yhdessä Naukydeen, Deinomeneen ja Kanakhos nuoremman kanssa 95. olympiadille. Pausaniaan mukaan hän teki osan patsaista veistosryhmässä, jonka spartalaiset omistivat Delfoille vuoden 405 eaa. Aigospotamoin taistelussa saamansa voiton kunniaksi.Plinius vanhempi: Naturalis historia 34.8; Pausanias: Kreikan kuvaus 10.9.4. Pausanias mainitsee myös krotonlaisen kuvanveistäjä Patrokleen, joka oli Katilloksen poika ja teki lokroilaisten Olympiaan pystyttämän Apollonin patsaan. Se oli puksipuuta ja siinä oli kullattu pää. Kyseessä on mahdollisesti sama Patrokles.Pausanias: Kreikan kuvaus 6.19.3. Toisaalta joskus Patroklesta on ehdotettu myös samaksi Patrokleeksi, jonka Pausanias mainitsee olleen sikyonlaisen kuvanveistäjä Daidaloksen isä. Tällöin hänkin olisi todennäköisesti ollut sikyonlainen. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Vihreä konfederaatio (Vanuatu)

Vihreä konfederaatio (eng. Green Confederation, ran. Confédération des Verts Vanuatu, bislama Vanuatu Grin Konfederesen) on Vanuatulla toimiva poliittinen puolue. Vihreiden perustivat Père Gerard Leymang, Vincent Boulekone ja Paul Telukluk vuonna 2000. Boulekone ja Telukluk vaikuttivat alkujaan UMP- puoluessaa. Huolimatta siitä, että Moana Carcasses Kalosil jätti puolueen puheenjohtajuuden, hän on voimakas taustavaikuttaja ja puolueen kasvot. Hän toimii puolueensa kunniapuheenjohtaja. Vuoden 2020 vaaleissa puolue menetti kannatustaan ja sai parlamenttiin vain yhden edustajan. == Lähteet == Luokka:Vihreät puolueet Luokka:Vanuatun puolueet
Praksias

Praksias (, ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta ja toimi noin vuosina 448–440 eaa. Praksias oli Kalamiin oppilas ja edusti tämän arkaaisempaa koulukuntaa, vaikka olikin Feidiaan aikalainen. Praksias aloitti Delfoin Apollonin temppelin päätykolmiokoristeluiden veistämisen, mutta kuoli kesken työn. Sen saattoi loppuun Eukadmoksen oppilas Androsthenes. Työ ajoittui samaan aikaan kun Ateenassa rakennettiin Parthenonia ja Olympiassa Zeuksen temppeliä.Pausanias: Kreikan kuvaus 10.19.3. Pausanias kuvaa, että Praksiaan tekemissä päätykolmioveistoksissa esiintyivät ainakin Artemis, Leto, Apollon ja muusat sekä Dionysos ja thyiadit. Oletettavasti Apollonin syntymää kuvanneet veistokset olivat itäpään eli pääsisäänkäynnin puolen päätykolmiossa ja muut eli Dionysos-ryhmä länsipään päätykolmiossa. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Timotheos (kuvanveistäjä)

Timotheos (, ; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen kuvanveistäjä, joka edusti klassisen kauden kuvanveistoa. Hän oli kotoisin Ateenasta tai Epidauroksesta ja toimi noin vuosina 380–350 eaa. Timotheos kuului myöhempään ateenalaiseen kuvanveistokoulukuntaan ja oli Skopaan, Bryaksiksen ja Leokhareen aikalainen ja kilpailija. == Teokset == Timotheos teki ilmeisesti pääasiassa marmoriveistoksia, mutta työsti myös pronssia. Hän teki muun muassa Epidauroksen Asklepioksen temppelin veistoskoristelut sekä osan Halikarnassoksen mausoleumin koristeluista (352 eaa.). Mausoleumiin Timotheos teki joidenkin lähteiden mukaan sen friisin eteläosan, siinä missä muiden sivujen veistäjät olivat Skopas, Bryaksis ja Leokhares. Toisaalta antiikin aikana jotkut myös katsoivat, ettei Timotheos olisi osallistunut koko hankkeeseen, vaan neljännen sivun olisikin tehnyt hänen sijastaan Praksiteles.Plinius vanhempi: Naturalis historia 36.5.; Vitruvius: De architectura 7 Praef. § 12. Muihin hänen merkkiteoksiinsa kuuluvat muun muassa Athene sekä Leda ja joutsen. Timotheoksen veistämä Artemis oli roomalaisella kaudella sijoitettuna Apollon temppeliin Palatinuksella Skopaan veistämän Apollonin patsaan ja Praksiteleen veistämän Leton patsaan viereen. Sen pää oli kuitenkin Aulanios Euandroksen (Aulanius Evander) tekemä ennallistus. Pausanias mainitsee, että Troizenissa oli Timotheoksen tekemä patsas, jota troizenilaiset pitivät Hippolytoksen patsaana, mutta Pausanias itse tulkitsi sen Asklepiokseksi.Pausanias: Kreikan kuvaus 2.32.3. Tiedosto:Leda swan Musei Capitolini MC302.jpg|Leda ja joutsen, roomalainen kopio (100-luku jaa.) alkuperäisestä. Tiedosto:NAMA 155 Nike Epidauros 1.JPG|Nike, Epidauros, n. 380 eaa. Tiedosto:NAMA-Aura Asklepios temple.jpg|Nereidi tai Aura, Epidauros, n. 380 eaa. Tiedosto:NAMA 299 Hygieia Epidauros 1.JPG|Hygieia, Epidauros, n. 380–370 eaa. Tiedosto:Timoteo (attr.), torso femminile, forse europa, 375-350 ac. 03.JPG|Naisen torso, n. 375–350 eaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset kuvanveistäjät
Mihail Mihailov (koripalloilija)

Mihail Aleksandrovitš Mihailov (, s. 17. toukokuuta 1971 Zlatoust, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija, jolla on myös Espanjan kansalaisuus. == Pelaajaura == Sentterinä pelannut Mihailov edusti pelaajaurallaan muun muassa venäläisiä, espanjalaisia ja italialaisia pääsarjajoukkueita. Hän voitti Real Madridissa Espanjan mestaruuden vuonna 2000 ja PBC Ural Greatissä Venäjän mestaruuden vuosina 2001 ja 2002.Liga ACBBasketball-Reference.com Mihailov edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti MM-hopeaa Kanadassa 1994 ja Kreikassa 1998, EM-hopeaa Saksassa 1993 ja EM-pronssia Espanjassa 1997. Hän pelasi myös Kreikan EM-kilpailuissa 1995.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/worldcup.htmhttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/eurobasket_e.htm == Lähteet == * Profiili Liga ACB * Mikhail Mikhailov International Stats Basketball-Reference.com * Profiili Euroliiga === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili eurobasket.com Luokka:Venäläiset koripalloilijat Luokka:Espanjalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janna Jihad

Janna Tamimi (), tunnetaan yleisemmin nimellä Janna Jihad () tai Janna Jihad Ayyad (s. 6. huhtikuuta 2006) on palestiinalainen nuorisoaktivisti ja toimittaja. == Elämäkerta == Tamimi on kotoisin Nabi Salihin kylästä Palestiinan Länsirannalta. Tamimi on aktivisti Bassem al-Tamimin veljentytär ja aktivisti Ahed Tamimin serkku. Hän alkoi raportoida Israelin ja Palestiinan konfliktista ollessaan seitsemänvuotias, jolloin kaksi hänen perheenjäsentään tapettiin. Hän halusi dokumentoida konfliktia, jonka monet toimittajat olivat unohtaneet. Jannaa on kutsuttu Palestiinan nuorimmaksi toimittajaksi ja yhdeksi maailman nuorimmista toimittajista. Hän tukee palestiinalaista vastarintaa ja uskoo elävänsä kolmatta intifadaa. Hän aloitti raportoinnin esitellääkseen palestiinalaisten nuorten elämää keskellä väkivaltaa. Aluksi hän käytti äitinsä puhelinta videoidakseen kotinsa lähellä olevia mielenosoituksia ja latasi ne Facebookiin, Instagramiin, Snapchatiin ja YouTubeen. Myöhemmin hän alkoi raportoida myös laajemmin tapahtumista ja mielenosoituksista Jerusalemissa ja Jordaniassa. Janna raportoi arabiaksi ja englanniksi. Hänellä on yli 310 000 seuraajaa Facebookissa. Vuonna 2017 Tamimi matkusti Etelä-Afrikkaan levittämään tietoisuutta Palestiinan alueiden väkivallasta osana Pals4Peace-kiertomatkaa. Hän esiintyi Radiance of Resistance -dokumentissa ollessaan yhdeksänvuotias. Jotkut ovat arvostelleet häntä propagandistisuudesta. === Amnestyn kampanja === Vuonna 2021 Janna Jihad oli yksi ihmisoikeusjärjestö Amnestyn Kirjeitä vapaudelle -kampanjan 10 henkilöstä. Kampanjassa kiinnitettiin huomiota silloin 15-vuotiaaseen Janna Jihadiin kohdistuvaan häirintään ja pelotteluun, ja vaadittiin Israelia lopettamaan palestiinalaislasten syrjintä miehittämillään alueilla. == Lähteet == Luokka:Toimittajat Luokka:Palestiinalaisaktivistit Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nabi Salih

Nabi Salih () on pieni palestiinalainen kylä Länsirannalla, 20 kilometriä luoteeseen Ramallahista. Sen väkiluku vuonna 2016 oli 600 asukasta. Kylä tuli tunnetuksi vuosien 2010 ja 2016 välillä käydyistä mielenosoituksista, joissa protestoitiin Israelin miehitystä vastaan. Tuona aikana 350 kyläläisen arvioitiin loukkaantuneen yhteenotoissa israelilaisten sotilaiden kanssa. == Merkittäviä asukkaita == * Janna Tamimi, journalisti ja aktivisti. * Bassem Tamimi, palestiinalaisaktivisti * Ahed Tamimi, nuori aktivisti joka pidätettiin joulukuussa 2017 israelilaisen sotilaan lyömisestä == Lähteet == Luokka:Palestiinan maantiede Luokka:Kylät
Jouko Suurhasko

Jouko Suurhasko (, 4. maaliskuuta 1929 Leningrad – 15. maaliskuuta 2002 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen kansatieteilijä. Jouko Suurhasko syntyi Suomen sisällissodan jälkeen Pietariin paenneen Julius Suurhaskon ja kivennapalaisen Aino Lattusen perheeseen. Pojan synnyttyä perhe muutti Kontupohjaan, jossa isä työskenteli mekaanikkona. Lapsena koetun sairauden seurauksena Joukolla oli kiero selkäranka. Isä katosi Stalinin vainoissa vuonna 1938. Äiti ja lapset olivat evakossa Kirovin alueella ja päätyivät sodan jälkeen Dnon asemalle, jossa Jouko suoritti keskikoulun. Vuonna 1949 he muuttivat Petroskoihin. Suurhasko valmistui vuonna 1955 Petroskoin yliopiston suomalais-ugrilaisesta osastosta ja työskenteli sen jälkeen muun muassa Karjalan kotiseutumuseossa. Vuonna 1964 hänestä tuli Neuvostoliiton tiedeakatemian kansatieteen instituutin jatko-opiskelija ja vuodesta 1966 hän työskenteli tiedeakatemian Karjalan filiaalin kielen, kirjallisuuden ja historian instituutissa. Suurhaskon tutkimusten pääkohteena olivat karjalaisten tapakulttuuri ja uskomukset. Hänen kandidaatinväitöskirjansa Karelskaja svadebnaja obrjadnost (”Karjalaisten häätavat”) julkaistiin vuonna 1977. Toinen monografia Semeinyje obrjady i verovanija karel (”Karjalaisten perhetavat ja uskomukset”) ilmestyi vuonna 1985. Tieteellisen työnsä ohella Suurhasko toimi kääntäjänä. Hänelle myönnettiin Karjalan ASNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimi vuonna 1990. ==Lähteet== Luokka:Etnologit Luokka:Neuvostoliittolaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Jorge Rojas

Jorge Alberto Rojas Méndez (s. 1. lokakuuta 1977 Mérida) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Argentiinan, Ecuadorin, Kolumbian ja Yhdysvaltojen sarjoissa. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 91 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. Rojas pelasi ensimmäisen maaottelunsa tammikuussa 1999 Tanskaa vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1999, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa. Hän teki maalin elokuussa 2004 Espanjaa, helmikuussa 2008 Haitia ja elokuussa 2008 Syyriaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Felix (rap-artisti)

Felix (oik. Felix Lee, s. 15. syyskuuta 2000 Sydney) on australialainen K-pop- artisti ja tanssija. Hän tunnetaan Stray Kids-yhtyeen jäsenenä. == Ura == === Lapsuus ja uran alku === Felix Lee syntyi 15. syyskuuta 2000 Sydneyssä, Australiassa. Leen perheeseen kuuluu hänen lisäkseen vanhemmat, isosisko ja pikkusisko. Vuonna 2016 Lee oli Australiassa ulkona ystäviensä kanssa, kun hänet kutsuttiin koe-esiintymään JYP Entertainmentille. Leen piti alun perin aloittaa samaan aikaan JYP Entertainmetin harjoittelijana kuin Hwang Hyunjinin, mutta hän lykkäsi sitä, että pystyi valmistumaan ajallaan koulusta. Vuonna 2017, Leestä tuli JYP Entertainmentin virallinen harjoittelija, jolloin hän alkoi opiskella korean kieltä. Lee osallistui Mnetin tosi-tv-sarjaan Stray Kids vuonna 2017. Lee putosi sarjasta, mutta hänelle annettiin uusi mahdollisuus. === Debyytti === Lee debytoi yhdessä Stray Kids-yhtyeen kanssa 25. maaliskuuta 2018 I Am Not EP:llä. Lee toimi Pops in Seoul-musiikkiohjelman juontajana 2019. == Filmografia == Vuosi Päiväys Ohjelma / tapahtuma Muuta 2019 1. heinäkuuta 2019–3. tammikuuta 2020 Pops in Seoul juontaja 2018 23. kesäkuuta 2018 KCON 2018 NY juontaja == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset tanssijat Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Stray Kids Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miguel Mea Vitali

Miguel Ángel Mea Vitali (s. 19. helmikuuta 1981 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjan, Italian, Argentiinan, Kreikan ja Sveitsin sarjoissa. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 85 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Mea Vitali pelasi ensimmäisen maaottelunsa toukokuussa 1999 Ecuadoria vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1999, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa. Hän teki ainoan maajoukkuemaalinsa kesäkuussa 2000 MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oswaldo Vizcarrondo

Oswaldo Augusto Vizcarrondo Araujo (s. 31. toukokuuta 1984 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Paraguayssa, Meksikossa ja vuodesta 2013 lähtien Ranskassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 81 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Vizcarrondo siirtyi kesällä 2013 ranskalaisseura Nantesiin. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa neljän kauden aikana 122 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kesällä 2017 hän siirtyi Troyesiin, jossa hän pelasi 20 pääsarjaottelua. Kaudeksi 2018–2019 Troyes putosi toiselle sarjatasolle, jossa Vizcarrondo pelasi kauden alussa vain kolme liigaottelua. Vizcarrondo pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 2004. Hän kuului Venezuelan joukkueen vakiokokoonpanoon vuosien 2011, 2015 ja 2016 Copa Américassa. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1943

Suomen vuoden 1943 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Helsingissä Kallion kentällä 20.-21. helmikuuta. Ohjelmassa oli sekä miesten kilpailut. Kilpailuun osallistui kaikkiaan 34 miesluistelijaa. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. Naisten mestaruuskilpailut käytiin Tampereen Pyynikillä 13.-14. helmikuuta 1943. Kilpailijoita kaikkiaan viisi, joista kaksi TUL:n edustaja eli Regina Marjanen Helsingin Työväen Luistelijoista ja Anna-Maija Kääntönen Tampereen Yrityksestä. Naisten mestaruuskilpailut käytiin poikkeuksellisesti kolmella matkalla eli ensimmäisenä päivänä 3 000 metriä ja toisena lyhyemmät matkat eli 500 ja 1 500 metriä. == Miesten yleismestaruus == Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Lassi Parkkinen 49,8 1 9.10,6 1 2.35,4 3 18.38,6 1 212,590 2 Antero Ojala 50,3 2 9.34,0 4 2.33,5 1 18.55,8 4 215,656 3 Martti Salomaa 50,6 3 9.44,1 8 2.36,4 4 19.11,3 6 218,708 4 Erkki Salomaa 52,2 10 9.35,4 5 2.39,1 7 19.01,8 5 219,863 5 Pentti Lammio 55,7 19 9.25,8 2 2.34,3 2 18.55,7 3 220,498 6 Vilho Raami 52,0 8 9.28,2 3 2.38,1 6 19.39,9 9 220,515 7 Georg Hennum 50,8 4 9.41,6 7 2.39,9 8 19.34,4 8 220,980 8 Kurt Skutnabb 53,6 14 9.47,2 9 2.40,5 9 19.31,4 7 224,390 9 Reino Evävaara 51,3 5 9.49,8 10 2.41,8 11 20.16,8 11 225,053 10 Esko Leppänen 57,7 28 9.40,6 6 2.42,1 12 18.53,8 2 226,483 11 Keijo Lehdikkö 55,1 18 9.52,8 11 2.37,9 5 19.53,4 10 226,683 12 Kalevi Laitinen 51,3 5 9.59,5 12 2.41,1 11 20.44,8 12 227,190 13 Reino Niemelä 54,2 15 10.23,0 19 2.50,7 23 21.53,3 14 239,065 14 Toivo Lahdelma 56,9 25 10.23,8 20 2.49,4 21 21.35,0 13 240,496 Onni Kilpeläinen 52,4 11 10.14,4 15 2.43,9 13 – – – Lauri Helanterä 52,6 12 10.16,1 16 2.44,6 15 – – – Tor Fält 51,6 7 10.22,7 18 2.41,6 16 – – – Toivo Sormunen 54,3 16 10.03,4 13 2.47,1 17 – – – Aarre Helanterä 53,3 13 10.31,4 21 2.44,2 14 – – – Väinö Karjalainen 56,6 24 10.14,1 14 2.47,4 19 – – – Ingvald Westerholm 56,2 20 10.17,1 17 2.49,4 21 – – – Olavi Halonen 56,4 22 10.43,9 23 2.47,2 18 – – – Albert Vahto 57,2 26 10.35,6 22 2.49,0 20 – – – Pentti Pihkala 57,4 27 11.13,2 27 2.51,6 24 – – – Juhani Kiviaho 1.01,0 31 11.11,7 25 3.02,4 25 – – – Tauno Lammi 1.01,7 33 11.12,0 26 3.05,3 26 – – – Reino Salviander 56,2 20 10.54,0 24 - - – – – Erkki Tani 52,1 9 - - - - – – – === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 500 m # Pisteet 1 Verné Lesche 55,3 2 6.12,6 1 2.48,6 1 173,600 2 Eevi Huttunen 54,3 1 6.22,3 2 2.49,0 2 174,349 3 Anna-Liisa Tuominen 60,8 3 7.15,0 4 3.20,2 3 200,033 4 Regina Marjanen 70,0 5 6.54,3 3 3.20,2 3 205,783 5 Anna-Maija Kääntönen 64,0 4 7.50,3 5 3.24,2 5 210,449 == Lähteet == * * * Luokka:Vuoden 1943 pikaluistelu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Matinkylän jäähalli

Matinkylän jäähalli on Espoon Matinkylään valmistuva jäähalli, joka on osa Matinkylään valmistuvaa urheilukeskusta. Hallissa on kolme kaukaloa, joista yksi on NHL-mitoissa. Vieressä on lisäksi vanhempi kaksikaukaloinen harjoitushalli, joka on tarkoitus purkaa tulevaisuudessa uuden yksikaukaloisen hallin tieltä. Luokka:Matinkylä Luokka:Suomen jäähallit Luokka:Espoon urheiluhallit
Gabriel Urdaneta

Gabriel José Urdaneta Rangel (s. 7. tammikuuta 1976 Mérida) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi yhden vuoden Saksassa ja usean vuoden ajan Sveitsissä. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 77 maaottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. Urdaneta pelasi vuonna 2002 Saksan 2. Bundesliigassa 13 ottelua Mannheimin joukkueessa. Sveitsin Superliigassa hän pelasi kaikkiaan 50 ottelua ja teki niissä kolme maalia Luzernin ja Young Boysin joukkueissa kausina 2001–2002 ja 2004–2006. Urdaneta pelasi ensimmäisen maaottelunsa kesäkuussa 1996 MM- karsintaottelussa Chileä vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1997, 1999 ja 2001 Copa Américassa. Vuoden 1999 turnauksessa hän teki maalin Meksikoa vastaan ja se olikin Venezuelan ainoa maali sen kolmessa ottelussa. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zhong Nanshan

Zhong Nanshan (; s. 20. lokakuuta 1936 Nanjing) on kiinalainen epidemiologi ja keuhkotautilääkäri.Zhong Nanshan and Chinese Medical Workers: From SARS to COVID-19 China.com.cnCOVID-19: Dr. Zhong Nanshan Is In The Diplomat Zhongin isä Zhong Shifan oli pediatri ja äiti sairaanhoitaja Liao Yueqin. Zhong valmistui lääketieteellisten opintojensa jälkeen Pekingin yliopistosta vuonna 1960 ja työskenteli sitten yliopistossa vuoteen 1966. Vuosina 1979–1981 hän opiskeli sekä tutki Edinburghin ja Lontoon yliopistoissa.Honorary doctorate awarded to China's SARS hero University of Birmingham Vuonna 1979 hän sai nimityksen Guangzhoun hengityselinsairauksien instituutin johtoon. Zhong on istunut Kiinan kansan neuvoa-antavassa poliittisessa konferenssissa. Hän on saanut monia tunnustuksia ja kunnianosoituksia, kuten Birminghamin yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2011. Hän on toiminut puheenjohtajana Kiinan lääketieteellisessä yhdistyksessä vuosina 2005–2010. Hänet valittiin Kiinan tekniseen akatemiaan vuonna 1996, ja hänet nimettiin vuonna 2009 yhdeksi Kiinan sadasta vaikutusvaltaisimmasta kansalaisesta kansantasavallan perustamisen jälkeen. == Toiminta epidemioiden aikana == Zhong saavutti kuuluisuutta työllään sars:n leviämisen aikana.Exclusive: Coronavirus outbreak may be over in China by April - expert Reuters Hän myönsi julkisesti, että sars ei ollut hallinnassa toisin kuin valtiollisessa mediassa annettiin ymmärtää. Vaikka vallanpitäjät aluksi väheksyivät epidemiaa, Zhongiin on jälkikäteen viitattu kiinalaisessa mediassa "SARS:n sankarina". Vuoden 2019– koronaviruspandemiassa Zhong nimitettiin Kiinan hallituksen johtavaksi lääketieteelliseksi neuvonantajaksiWill the whole world turn into Wuhan? China's top coronavirus expert warns the disease is ravaging the planet as it did in the epicentre in its early days Mail Online ja Kansallisen terveyskomission uuteen koronavirukseen kohdistaman tutkimuksen johtohahmoksi. Zhongin mukaan sars-kriisiä pitkitti hallituksen haluttomuus tiedon jakamiseen, mutta uuden koronaviruksen aiheuttaman pandemian aikana hän katsoi hallituksen parantaneen suoritustaan läpinäkyvyyden ja Maailman terveysjärjestön kanssa yhteistyön tekemisen osalta. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset lääkärit Luokka:Epidemiologit Luokka:Koronaviruspandemia 2019– Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frances Glessner Lee

Frances Glessner Lee (25. maaliskuuta 1878 – 27. tammikuuta 1962) oli ensimmäinen naispuolinen poliisikapteeni Yhdysvalloissa, ja jota pidetään ”oikeuslääketieteen äitinä”. == Lapsuus == pienoiskuva|Lapsuudenkoti Chicagossa Frances Glessner Lee eli suojaisen lapsuuden, joka edusti 1800-luvun esteettisiä ja moraalisia ihanteita. Hänen äitinsä Frances M. Glessner hoiti perhettä ja hänen isänsä John Jacob Glessner työskenteli International Harvester -yhtiössä, missä hän ansaitsi omaisuutensa. He asuivat vuonna 1886 valmistuneessa arkkitehti Henry Hobson Richardsonin heille suunnittelemassa talossa, joka toimii nykyään museona. Glessner Lee ja hänen veljensä saivat koulutuksen kotona. Hänen veljensä jatkoi opintoja Harvardin yliopistossa, kun taas Glessner Lee avioitui 19-vuotiaana nuoren asianajajan Blewett Leen kanssa. He saivat kolme lasta, mutta liitto päättyi avioeroon. == Intohimo == Glessner Lee ystävystyi veljensä luokkatoveri George Burgess Magrathiin, joka oli lääketieteen opiskelija ja kiinnostunut kuolemantutkimuksesta. Tämä sai Glessner Leen kiinnostumaan tuolloin ensiaskeleitaan ottavaan rikostutkinnan alaan. Hän hyödynsi omaisuuttaan ja visuaalisia kykyjään tämän toteuttamiseksi. Vuonna 1931 hän lahjoitti varat oikeuslääketieteellisen laitoksen perustamiseksi Harvardin yliopistoon, koska tuolloin harvalla oli sellaista lääketieteellistä koulutusta, joka auttoi kuolinsyyn selvittämiseen. == Rikospähkinät == Rikostutkijoille annettiin tuolloin hyvin vähän koulutusta. Tämä merkitsi sitä, että he eivät huomanneet avaintodisteita, tai sitten he käsittelivät niitä väärin. Pahimmassa tapauksessa rikospaikat tärveltiin peruuttamattomasti. Koska Glessner Lee kollegoineen Harvardissa halusivat parantaa koulutusta, he tarvitsivat siihen sopivia välineitä. Glessner Lee alkoi rakentaa 1940-luvulta lähtien dioraamoja, joissa kuvattiin murhia, itsemurhia ja tahattomia kuolemia. Tapaukset olivat yhdistelmiä todellisista ja erittäin haastavista tapauksista, joiden asettelun hän itse kuvitti ja suunnitteli. Hän oli erittäin vaativa ja luova pyrkiessään tarkkoihin yksityiskohtiin. Hän neuloi pieniä sukkahousuja käsin, pyöritti käsin pieniä tupakalla täytettyjä savukkeita ja poltti niiden päät, kirjoitti pieniä kirjeitä yksikarvaisella siveltimellä sekä teki ikkunoihin ja oviin toimivia lukkoja. Näitä nukkekodin kokoisia pienoisrikospaikkoja, eli ”selittämättömiä kuolemia pähkinänkuoressa” (Nutshell Studies of Unexplained Death), käytettiin murhatutkimuksen koulutukseen. Tavoitteena oli päästä tuomitsemaan syylliset, vapauttaa syyttömät ja löytää totuuden pähkinänkuoressa. Glessner Lee käytti koulutuksessa oletetun murhapaikan havainnointia myötäpäivään. Dioraamoja käytetään edelleen koulutuksessa, eikä niiden ratkaisuja ole julkisesti kerrottu. Alun perin niitä oli kaksikymmentä, joista kahdeksantoista on säilynyt. == Lähteet== == Aiheesta muualla== *YLE Areena: Tienraavaajat jakso 22: Frances Glessner Lee Luokka:Rikostutkimus Luokka:Yhdysvaltalaiset hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Luis Vallenilla

Luis José Vallenilla Pacheco (s. 13. maaliskuuta 1974 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Ecuadorissa ja Kyproksella. Hän pelasi Venezuelan maajoukkueessa 77 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Vallenilla pelasi ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 1996 Guatemalaa vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 1997, 2001, 2004 ja 2007 Copa Américassa mutta viimeisimmässä hän ei päässyt kentälle. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luis Manuel Seijas

Luis Manuel Seijas Gunther (s. 23. kesäkuuta 1986 Valencia) on venezuelalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut seuratasolla kotimaansa lisäksi Argentiinassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Brasiliassa ja kaksi kautta Belgiassa. Hän on pelannut Venezuelan maajoukkueessa 70 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Seijas pelasi kausina 2011–2013 Belgian pääsarjassa Standard Liègen joukkueessa ja teki 46 ottelussaan seitsemän maalia. Vuonna 2015 hän voitti kolumbialaisen Independiente Santa Fen joukkueessa Copa Sudamericanan. Seijas pelasi ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2006 Uruguayta vastaan. Hän on tehnyt maalin toukokuussa 2012 ystävyysottelussa Moldovaa vastaan ja lokakuussa 2013 MM-karsintaottelussa Paraguayta vastaan. Hän kuului Venezuelan joukkueeseen vuosien 2011, 2015, 2016 ja 2019 Copa Américassa. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomas Oneborg

Tomas Krister Oneborg (28. maaliskuuta 1958, Hägersten, Ruotsi – 29. maaliskuuta 2020 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen valokuvaaja. ==Elämäkerta== Oneborg syntyi Hägerstenissä Tukholman ulkopuolella ja työskenteli lehdistökuvaajana Svenska Dagbladetissa vuodesta 1986 kuolemaansa asti. Hänen valokuvansa vuoden 2017 Tukholman kuorma-auto iskun jälkimainingeista, jossa viisi ihmistä oli kuollut, sai toisen palkinnon vuoden valokuvana. Oneborg kuoli kotonaan Tukholmassa 29. maaliskuuta 2020 covid-19-tautiin. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Carlo Urbani

Carlo Urbani (1956 Anconan lähistö – 29. maaliskuuta 2003 Bangkok) oli italialainen lääkäri.Carlo Urbani US National Library of Medicine, National Institutes of HealthObituary: Carlo Urbani Médecins sans frontières Urbani valmistui Anconan yliopistosta vuonna 1981, erikoistui tartuntatauteihin Messinan yliopistossa kolmen vuoden ajan ja pääsi vuonna 1990 Maceratan sairaalan tartuntatautien laitoksen varajohtajaksi. Hän osallistui Maailman terveysjärjestön työhön ensimmäisen kerran vuonna 1993 Malediiveilla. Hän työskenteli Maailman terveysjärjestön palveluksessa myös Mauritaniassa ja oli jo opiskeluaikanaan vieraillut tutkimassa Afrikassa muun muassa malariaa. Työskenneltyään parasitologian konsultanttina Hanoissa, Filippiineillä ja Phnom Penhissä Urbani otti toukokuussa 2000 vastaan pitkäaikaisen viran spesialistina Hanoissa. Urbani kirjoitti kymmenittäin artikkeleita loisiin liittyvistä aiheista. Hän osallistui myös Lääkärit ilman rajoja -järjestön toimintaan ja johti sen Italian-haaraa. Hän oli yksi lääkäreistä, jotka vuonna 1999 vastaanottivat Nobelin rauhanpalkinnon kansainvälisen järjestön puolesta. Urbani oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta. == SARS-kriisi ja kuolema == Hanoin ranskalaiseen sairaalaan saapui 26. helmikuuta 2003 kiinalais- yhdysvaltalainen liikemies, joka oli tullut Hanoihin 23. helmikuuta. Kaksi päivää sairaalaan tulon jälkeen liikemiehen tila oli heikentynyt ja myös sairaalan henkilökunnan jäsenten keskuudessa oli alkanut esiintyä kuivaa yskää, hengitysvaikeuksia sekä kuumetta. Maaliskuun alussa Urbani käski eristää kaikki potilaat ja ne henkilökunnan jäsenet, joilla näitä oireita oli ilmennyt. Sairaalan ulkopuolelle järjestettiin vartiointi ja henkilökunta aloitti suojavarusteiden käytön. Sairastunut liikemies oli ilmeisesti saanut tartunnan Hongkongissa guangdongilaiselta lääkäriltä, jonka kanssa oli asunut samassa kerroksessa hotellissa. Taudin leviäminen Hanoissa antoi ensimmäisen signaalin kehittyvästä ongelmasta ulkomaailmalle. Guangdongin provinssissa tauti oli kiertänyt marraskuusta 2002 ja levinnyt sieltä Hongkongiin. Urbani konsultoi Maailman terveysjärjestön aluetoimistoa Hanoissa johtanutta Pascale Brudonia ja tiedotti sitten tapauksista Maailman terveysjärjestön päämajaan Geneveen. Maailman johtaviin kuuluneita epidemiologeja saapui Hanoihin tutkimaan tautia, ja 15. maaliskuuta Maailman terveysjärjestö julisti oireiston maailmanlaajuiseksi terveysuhaksi. Urbani oli tekemässä lentomatkaa kokoukseen Bangkokiin 11. maaliskuuta, kun alkoi itse oireilla oltuaan päivittäisessä kontaktissa sairastuneiden kanssa lähes kahden viikon ajan. Hän meni heti Bangkokiin saavuttuaan sairaalaan ja kuoli 29. maaliskuuta SARS:iin. Maailman terveysjärjestö järjesti Urbanin kunniaksi muistoseremonian kun tämän kuolemasta tuli kuluneeksi viisitoista vuotta keväällä 2018.WHO remembers Dr Carlo Urbani as a hero who fought SARS World Health Organization == Lähteet == Luokka:Italialaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Pythagoraan keskiarvo

Pythagoraan keskiarvoihin kuuluu kolme klassista keskiarvoa: aritmeettinen keskiarvo, geometrinen keskiarvo ja harmoninen keskiarvo. Geometrinen keskiarvo on suurempi kuin harmoninen keskiarvo ja aritmeettinen keskiarvo on taas suurempi kuin geometrinen keskiarvo. == Lähteet == * Pythagorean Means Luokka:Tilastotiede Luokka:Aritmetiikka