EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Unkarin miesten lentopallomaajoukkue

Unkarin miesten lentopallomaajoukkue edustaa Unkaria kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Miesten maajoukkue on voittanut Euroopan- mestaruushopeaa 1963 ja Euroopan-mestaruuspronssia 1950. Vuonna 2017 Unkari oli lentopallon maailmanrankingissa sijalla 118. Unkari on esiintynyt MM- kilpailuissa kahdeksan kertaa, joista viimeinen esiintyminen tapahtui vuonna 1978. Tuolloin sijoitus oli yhdestoista. Joukkueen paras sijoitus MM- kilpailuissa on vuoden 1952 viides sija. EM-kisoissa joukkue on esiintynyt yksitoista kertaa, joista viimeisin vuonna 2001. Parhaat sijoitukset ovat olleet toinen ja kolmas sija. Vuonna 2001 joukkue sijoittui yhdeksänneksi. Historiansa ainoan kerran Unkari esiintyi olympialaisissa vuonna 1964 Tokiossa. == Lähteet == Luokka:Lentopallomaajoukkueet Maajoukkue
Viron miesten lentopallomaajoukkue

Viron miesten lentopallomaajoukkue edustaa Viroa kansainvälisissä lentopalloturnauksissa. Joukkue on lokakuussa 2019 julkaistussa lentopallon maailmanrankingissa sijalla 26. Joukkue esiintyi ensimmäisen kerran lentopallon arvokilpailuissa vuoden 2009 EM-kilpailuissa voitettuaan karsinnoissa muun muassa MM-hopeamitalisti Puolan. EM-lopputurnauksessa Viro hävisi Venäjälle ja Alankomaille eräluvuin 1–3 sekä Suomelle lukemin 0–3 eikä selviytynyt alkulohkostaan jatkoon. Viro on sittemmin ollut mukana myös vuosien 2011, 2015, 2017 ja 2019 EM-lopputurnauksissa. Ainoat otteluvoittonsa se on saavuttanut vuonna 2011 Portugalista ja vuonna 2015 Kroatiasta. Viron nuorten maajoukkueet ovat menestyneet viime vuosina arvokisoissa. Alle 18-vuotiaiden poikien maajoukkue selviytyi EM-lopputurnaukseen vuosina 2005 ja 2007; sijoitukset olivat yhdestoista ja kahdestoista. Alle 20-vuotiaiden poikien maajoukkue selviytyi vuonna 1999 MM-kisoihin, joista tuloksena oli 13. sija. == Lähteet == Luokka:Lentopallomaajoukkueet Lentopallomaajoukkue
Pelastusrengas

Pelastusrengas on ihmisten pelastamiseen vedestä tarkoitettu kelluva pelastusväline. ==Pelastusrenkaat kauppa-aluksissa== SOLAS-hyväksytyn pelastusrenkaan vaatimuksiin kuuluvat muun muassa seuraavat ominaisuudet: * Renkaan tulee olla valmistettu kelluvasta materiaalista. * Rengas on ulkohalkaisijaltaan enintään 80 senttimetriä ja sisähalkaisijaltaan vähintään 40 senttimetriä. * Renkaan tulee olla väriltään hyvin näkyvä. * Renkaan tulee painaa vähintään 2,5 kilogrammaa. * Rengas tulee olla varustettu siihen neljästä kohtaa kiinnitetyllä tartuntaköydellä. * Renkaan tulee pystyä kannattamaan vähintään 14,5 kilogrammaa rautaa makeassa vedessä vuorokauden ajan. * Renkaan tulee kestää pudotus veteen 30 metrin korkeudelta tai sijoituspaikaltaan alukselta veteen, suuremman etäisyyden mukaan. Pelastusrenkaaseen voidaan lisäksi liittää: * Kelluva pelastusköysi * Itsesyttyvä valolaite (yöetsinnän helpottamiseksi) * Itsestään toimiva savumerkinantolaite (oranssi savu, päiväetsinnän helpottamiseksi) Kauppa- aluksissa tulee renkaisiin olla merkittynä aluksen nimi ja kotipaikka ja lisäksi: * Aluksen molemmilla sivuilla olevista renkaista vähintään yhdessä on oltava pelastusköysi. * Vähintään puolessa aluksen renkaista on oltava valolaite. * Vähintään yksi rengas on oltava sijoitettuna aluksen perään. Aluksilla on myös oltava kaksi rengasta, joissa on sekä valo- että savumerkinantolaite. Nämä sijoitetaan aluksen komentosillan molemmille siiville. Näistä kahdesta renkaasta käytetään nimitystä MOB () -rengas, ja ne ovat pudotettavissa komentosillalta käsin avaamalla lukitukset. MOB-renkaiden tarkoitus ei ole ensisijaisesti toimia varsinaisena pelastautumisvälineenä veteen pudonneelle vaan helpottaa putoamispaikan löytymistä/etsintää, kun alus käännetään ympäri veteen pudonneen pelastamiseksi. ==Pelastusrenkaat muualla== Pelastusrenkaita käytetään hyvin paljon myös muissa aluksissa, kuten huviveneissä, sekä satamissa ja laitureilla. Renkaita on usein sijoitettuna myös puistoissa olevien lampien ja muiden vesistöjen rannoilla eli lähestulkoon kaikissa paikoissa, missä on suuri mahdollisuus joutua veden varaan. Huvivenekäyttöön tarkoitetut pelastusrenkaat saattavat olla muodoltaan myös hevosenkengän muotoisia ja valmistettu pehmeästä, kelluvasta materiaalista. Pelastusrenkaita käytetään eri muodoissaan myös meriaiheisina koriste-esineinä. Suomen Meripelastusseuraan kuuluu alaosastoina myös nimellä Pelastusrengas toimivia alaosastoja; niistä huomattava osa on paikallisten pelastusyhdistysten yhteydessä toimivia naisjaostoja, jotka keskittyvät varainhankintaan. Huomattavin poikkeus on Rauman Pelastusrengas, joka hoitaa kokonaisuudessaan paikallisen pelastusyhdistyksen tehtäviä. ==Lähteet== Luokka:Vesiliikenne Luokka:Liikenneturvalaitteet
Prinsessa Jasmine

thumb|Prinsessa Jasmine elokuvassa Aladdin. Prinsessa Jasmine on kuvitteellinen arabialainen prinsessa, joka ilmestyi ensimmäistä kertaa elokuvassa Aladdin (1992). Sen jälkeen hahmo on esiintynyt myös elokuvissa Jafarin paluu ja Aladdin ja varkaiden kuningas sekä Aladdin-piirrossarjassa. Prinsessa Jasmine ja Aladdin seikkailevat myös PlayStationin Kingdom Hearts -peleissä. Alkuperäisessä dubbauksessa hänen ääniroolissaan on Linda Larkin (puhe) ja Lea Salonga (laulu). Suomenkielisen version esittää Ulla Renko. == Hahmo == Prinsessa Jasmine asuu isänsä sulttaanin kanssa hulppeassa palatsissa Agrabassa. Jasminen isä on rikas ja heillä on kaikkea mitä voisi toivoa. Jasminella on jopa lemmikkinään oma tiikeri Rajah. Prinsessa Jasmine on temperamenttinen ja älykäs. Sulttaani painostaa Jasminea valitsemaan pian itselleen puolison, sillä lain mukaan hänen pitää mennä naimisiin ennen seuraavaa syntymäpäiväänsä. Jasmine kuitenkin antaa kaikille sulhasille rukkaset, sillä hän haluaa mennä naimisiin rakkaudesta. Isänsä painostettua tytärtään liikaa Jasmine karkaa palatsista ja tapaa köyhän katupojan Aladdinin. He rakastuvat toisiinsa, mutta sulttaani ilmoittaa, että hän on valinnut tyttärelleen puolisoksi sulttaanin neuvonantajan Jafarin, jota Jasmine inhoaa. Jafarin otettua valtansa käsiin hän toivoo Lampun Hengeltä, että Jasmine rakastuu häneen. Aladdinin kukistettua Jafarin he saavat toisensa. == Lähteet == Luokka:Kuvitteelliset prinsessat Luokka:Disneyn hahmot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Harold Ramis

Harold Allen Ramis (21. marraskuuta 1944 Chicago, Illinois – 24. helmikuuta 2014 Chicago) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. == Elämänvaiheet == Ramis syntyi Illinois’n osavaltion Chicagossa. Hänen vanhempansa olivat Nathan Ramis ja Ruth o.s. Cokee, ja hän sai juutalaisen kasvatuksen. Hän valmistui St. Louisin Washington- yliopistosta. Ramis oli kahdesti naimisissa: ensimmäisen kerran Anne Jean Plotkinin kanssa vuosina 1967–1984 ja toisen kerran Erica Mannin kanssa vuodesta 1989. Hänellä on lapsia. Hänestä tuli Washington-yliopiston kunniatohtori vuonna 1993. Ramisille myönnettiin vuonna 1994 parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Bafta-palkinto elokuvasta Päiväni murmelina (1993), jossa hän toimi ohjaajana, käsikirjoittajana ja tuottajana. == Ura == Ramis esiintyi 1970-luvun lopulla kanadalaisessa sketsikomediasarjassa Second City Television. Varhaisia elokuvarooleja nähtiin elokuvissa Natsat (1981) ja Haamujengi (1984). Hän esiintyi myöhemmin myös Haamujengin jatko-osassa Ghostbusters II (1989). Ramis ohjasi tai käsikirjoitti muiden muassa elokuvat Delta-jengi (1978), Latvasta laho (1980), Sekopäiden seurakunta (1995), Terapian tarpeessa (1999) ja Jäätävää satoa (2005). == Filmografia == Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Näyttelijä Ohjaaja Käsikirjoittaja Tuottaja 1978 Delta-jengi Animal House 1979 Jurtit Meatballs 1980 Latvasta laho Caddyshack 1981 Natsat Stripes 1982 The Rodney Dangerfield Show: It’s Not Easy Bein’ Me The Rodney Dangerfield Show: It’s Not Easy Bein’ Me 1983 Faijalla hommat hanskassa Vacation 1984 Haamujengi Ghostbusters 1986 Paluu kouluun Back to School Paratiisiklubi Club Paradise Aseistettu ja hirveen vaarallinen Armed and Dangerous 1987 Kuka kutsui haikaran? Baby Boom 1988 Caddyshack II Caddyshack II Kotiin paluu Stealing Home The Best of SCTV The Best of SCTV 1989 Ghostbusters II Ghostbusters II 1993 Päiväni murmelina Groundhog Day 1994 Sekopäät Airheads Kutsuvat sitä rakkaudeksi Love Affair 1995 Sekopäiden seurakunta Stuart Saves His Family 1996 Minusta on moneksi Multiplicity 1997 Elämä on ihanaa As Good as It Gets 1999 Terapian tarpeessa Analyze This 2000 Pyörryksissä Bedazzled 2002 Orange County Orange County Deittitemppu I’m with Lucy Jatkoterapian tarpeessa Analyze That 2005 Jäätävää satoa The Ice Harvest 2006 The Last Kiss The Last Kiss 2007 Atlanta Atlanta Paksuna Knocked Up Walk Hard: The Dewey Cox Story Walk Hard: The Dewey Cox Story 2009 Year One – kaiken alku Year One 2020 Ghostbusters III Ghostbusters III == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Harold Ramisin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Chet Hoff

Chester Cornelius "Chet" Hoff (8. toukokuuta 1891 Ossining, New York – 17. syyskuuta 1998 Daytona Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä MLB-tasolla 6. syyskuuta 1911 New York Highlandersissa ja viimeisensä 2. lokakuuta 1915 St. Louis Brownsissa. Hoff oli kuollessaan 107-vuotias. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Alaikäinen

Alaikäinen on ihminen, joka ei ole täyttänyt täysivaltaiselta henkilöltä edellytettyä ikää. Näin ollen alaikäinen on siis vajaavaltainen. Suomen lainsäädännön mukaan henkilö katsotaan täysivaltaiseksi hänen täytettyään 18 vuotta, ellei hän ole holhouksen alainen. Näin on ollut vuodesta 1976. Alaikäinen on rikosoikeudellisesti vastuunalainen täytettyään 15 vuotta, mutta rikoksen tehneeseen 15–17-vuotiaaseen sovelletaan lievempää rangaistusasteikkoa. Alaikäisyydestään huolimatta 15 vuotta täyttänyt saa hallita sitä, mitä on omalla työllään ansainnut.Factum, Weilin+Göös 2003–2005, ISBN 951-35-6646-3, hakusana alaikäinen. Alle 18-vuotiaaseen työntekijään sovelletaan lakia nuorista työntekijöistä (998/1993), jonka mukaan kevyeen työhön voidaan ottaa 14 vuotta täyttänyt tai saman kalenterivuoden aikana 14 vuotta täyttävä henkilö.Laki nuorista työntekijöistä, 2 §. ==Katso myös== * Lapsi * Huoltaja * Edunvalvoja * Täysi-ikäisyys * Luettelo ikärajoista Suomessa * Luettelo rikosoikeudellisen vastuun ikärajoista eri maissa ==Lähteet== Luokka:Henkilöoikeus
Aavikkovarpunen

Aavikkovarpunen (Passer simplex) on pienikokoinen vaalea varpuslaji. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 13,5 senttimetriä, siipien kärkiväli 22-25 senttiä ja paino 19-21 grammaa. Hieman varpusta pienempi, hyvin vaalea. Vatsapuoli on valkoinen ja selkä harmaa (juhlapukuinen koiras) tai hiekanruskea (naaras, nuori ja talvipukuinen koiras). Juhlapukuisella koiraalla on musta kurkku ja sen nokka on musta. == Esiintyminen == Esiintymisalue on huonosti tunnettu. Alalaji saharae (Carlo von Erlanger, 1899) esiintyy laikuttaisesti Pohjois-Afrikassa ja Saharassa, nimialalaji simplex Etelä-Saharassa Malista Sudaniin ja erillinen alalaji zarudnyi (Pleske, 1896) Turkmeniassa ja Uzbekistanissa. Laji on pääasiassa paikkalintu, mutta paikallisia vaelluksia talveksi etelämmäs tapahtuu.Perrins, Christopher M. (toim.) 1994: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. – Oxford University Press. Hong Kong. ISBN 0-19-854679-3 Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen, vaikka paikallista taantumista tapahtuu. == Elinympäristö == Afrikassa hiekka-aavikot ja keitaat ihmiskulttuurin naapurissa, Aasiassa laji karttaa ihmisasutusta. == Lisääntyminen == thumb|Passer simplex sahara Pesä on kolossa, yleensä puunkolossa 1,5-4 m korkealla mutta usein myös kallionkolossa tai rakennuksessa. Rakentaa joskus varpusmaisen pesän puun latvustoon. Naaras munii 2-5 munaa, kuivana kesänä munii vähemmän munia. Muna painaa 2,24 g. Turkmeniassa molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 12-13 päivää. Poikaset kuoriutuvat eriaikaisesti. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka ovat lentokykyisiä 12-14 päivän ikäisinä. Pesii tavallisesti kahdesti kesässä. == Ravinto == Aikuiset linnut syövät pääasiassa siemeniä, poikasille annetaan myös hyönteisiä. == Lähteet == * Cyberbirding (kuva) === Viitteet === Luokka:Varpuset (suku)
Varpuset (suku)

Varpuset (Passer) on varpuslintuihin kuuluva lintusuku, johon kuuluu 23 lajia. Tutkijoiden kesken on kuitenkin erimielisyyksiä alalajien asemista, ja joidenkin tulkintojen mukaan lajeja on todellisuudessa jopa 27. Varpusia esiintyy luontaisesti Euroopassa, Afrikassa ja Aasiassa. Varpunen on ihmisen toiminnan vaikutuksesta levinnyt myös Amerikkaan ja Oseaniaan. Varpuset ovat pieniä tai keskikokoisia tukevanokkaisia siemeniä syöviä varpuslintuja, pituudeltaan 10–20 cm. Ne rakentavat taidokkaita katettuja pesiä koloihin tai tiheään oksistoon. == Lajit == BirdLife Suomen maailman lintujen luettelossa suvun 18 lajia ovat: * Aavikkovarpunen Passer simplex * Afrikanvarpunen Passer motitensis * Arabiankultavarpunen Passer euchlorus * Eteläntuhkavarpunen Passer diffusus * Indusinvarpunen Passer pyrrhonotus * Italianvarpunen Passer italiae * Kanelivarpunen Passer cinnamomeus * Kapverdenvarpunen Passer iagoensis * Karakuminvarpunen Passer zarudnyi * Kastanjavarpunen Passer eminibey * Keidasvarpunen Passer ammodendri * Keltatamariskivarunen Passer yatii * Kordofaninvarpunen Passer cordofanicus * Palmuvarpunen Passer flaveolus * Pensasvarpunen Passer hispaniolensis * Pikkuvarpunen Passer montanus * Sahelinkultavarpunen Passer luteus * Sirkkuvarpunen Passer melanurus * Sokotranvarpunen Passer insularis * Somalianvarpunen Passer castanopterus * Tamariskivarpunen Passer moabiticus * Tuhkavarpunen Passer griseus * Varpunen Passer domesticus Lisäksi on tunnetaan risteymä: * Varpunen × pikkuvarpunen (P. hybridus) Suomessa tavattuja varpuslajeja ovat varpunen, pikkuvarpunen ja pensasvarpunen.Suomessa tavatut lintulajit BirdLife Suomi. Luettu 30.1.2011 == Lähteet == *
William M. Evarts

William Maxwell Evarts (6. helmikuuta 1818 Boston, Massachusetts – 28. helmikuuta 1901 New York, New York) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko, joka toimi ulkoministerinä, oikeusministerinä ja senaattorina. Evarts opiskeli lakia Harvardin yliopistossa, ja vuosina 1849–1853 hän toimi apulaispiirisyyttäjänä New Yorkissa. Hän toimi presidentti Andrew Johnsonin pääasiallisena puolustusasianajajana, kun tätä vastaan oli nostettu virkasyyte. Tämän jälkeen Evarts oli Johnsonin oikeusministeri heinäkuusta 1868 maaliskuuhun 1869. Evarts toimi ulkoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallinnossa vuosina 1877–1881. Vuosina 1885–1891 hän edusti New Yorkin osavaltiota Yhdysvaltain senaatissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain oikeusministerit Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Pohjois-Saksan liitto

Pohjois-Saksan liitto () oli vuonna 1866 perustettu sotilasliitto, josta vuonna 1867 muodostettiin federatiivinen valtio. Siihen kuului 22 pohjoisen Saksan valtiota. Preussin kuningaskunnalla oli liitossa johtavan valtion asema: Preussin kuningas oli liiton presidenttinä sekä Preussin kansleri liiton kanslerina. Pohjois-Saksan liiton muodostaminen merkitsi samalla piensaksalaisen ratkaisun läpiviemistä eli sitä, että Itävallan keisarikunta suljettiin lopullisesti pois saksalaisen kansallisvaltion luomisesta. Pohjois- Saksan liiton pinta-ala oli 415 150 km² ja alueella asui lähes 30 miljoonaa ihmistä. == Historia == Pohjois-Saksan liitto muodostettiin Preussin lyötyä Itävallan ja muut Saksan liittoon tuolloin kuuluneet maat Preussin–Itävallan sodassa vuonna 1866. Otto von Bismarck loi liitolle perustuslain, joka astui voimaan 1. heinäkuuta 1867, ja sen nojalla liiton presidentiksi nousi Preussin kuningas Vilhelm I ja kansleriksi von Bismarck. Liiton jäsenvaltiot olivat edustettuina 43-paikkaisessa liittoneuvostossa (). Preussilla oli neuvoston paikoista hallussaan 17. Pohjois-Saksan liitto ja sen eteläsaksalaiset liittolaiset muodostivat vuonna 1871 Saksan keisarikunnan Saksan–Ranskan sodan Pariisin-piirityksen aikana. Keisarikunnan keisariksi valittiin 18. tammikuuta vuonna 1871 Versailles’n palatsin peilisalissa Preussin kuningas Vilhelm I. == Osavaltiot == Liitto koostui seuraavista osavaltioista (tuolloisessa virkasaksassa Bundesstaaten): # Preussin kuningaskunta # Saksin kuningaskunta # Mecklenburg-Schwerinin suurherttuakunta # Mecklenburg-Strelitzin suurherttuakunta # Oldenburgin suurherttuakunta # Sachsen-Weimar-Eisenachin suurherttuakunta # Hessenin suurherttuakunnan pohjoisosa eli Oberhessen Main- joen pohjoispuolella # Braunschweigin herttuakunta # Sachsen-Meiningenin herttuakunta # Sachsen-Altenburgin herttuakunta # Sachsen-Coburg-Gothan herttuakunta # Anhaltin herttuakunta # Schwarzburg-Rudolstadtin ruhtinaskunta # Schwarzburg-Sondershausenin ruhtinaskunta # Waldeckin ruhtinaskunta # Reuss- Greizin ruhtinaskunta # Reuss-Geran ruhtinaskunta # Schaumburg-Lippen ruhtinaskunta # Lippen ruhtinaskunta # Hampurin vapaakaupunki # Lyypekin vapaakaupunki # Bremenin vapaakaupunki == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Hemmo Kallio

Herman ”Hemmo” Kallio (vuoteen 1906 Puttonen; 19. huhtikuuta 1863 Jyväskylän pitäjä – 8. syyskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija. Hemmo Kallio aloitti ammattinäyttelijänä vuonna 1890 Suomalaisessa Teatterissa alias Suomen Kansallisteatterissa, missä hän näytteli eläkeikäänsä saakka. Kansallisteatterissa hän näytteli pitkäaikaisesti Nummisuutareiden Eskona, ja siitä tulikin Kallion suosituin rooli ja hänet muistetaan Suomen tunnetuimpana Eskona. Vuosina 1920–1936 Kallio näytteli useissa kotimaisissa elokuvissa, yleensä isän roolissa. Hän näytteli mm. elokuvissa Anna-Liisa (1922), Tukkipojan morsian (1931) sekä nimiroolissa elokuvassa Rovastin häämatkat (1931). Hän kuoli vuonna 1940. == Teoksia == * Hyvästijättö vanhalle kodille: Runomuotoinen näytelmä yhdessä näytöksessä. Tekijän kustannuksella, Helsinki 1902. * Pärttylin yö: Kuvaelma kahdessa osassa lauluineen, leikkineen ja tanssineen. Vanhoja itä-suomalaisia kansantapoja J. Häyhän kokoelman mukaan. Näytelmäkirjasto n:o 2. Yrjö Weilin: Helsinki, 1903; 2. painos 1910. * Seitsemän veljestä: 4-näytöksinen huvinäytelmä kuudessa kuvaelmassa. Aleksis Kiven romaanista näyttämöä varten mukaeltu. Näytelmäkirjasto n:o 18. Yrjö Weilin: Helsinki, 1905; 2. korj. painos 1912; 3. korj. painos Kirja: Helsinki 1921: 4. painos 1923. == Lähteet == * Hemmo Kallio Elonetissä * * Teokset Fennica-tietokanta == Aiheesta muualla == *72-vuotias näyttelijä - Hemmo Kallio. 4000 kertaa teatterin parrasvalossa, Seura, 25.12.1935, nro 52, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Harry Seeley

Harry Govier Seeley (18. helmikuuta 1839 – 8. tammikuuta 1909) oli brittiläinen paleontologi, joka jaotteli vuonna 1888 julkaisemassaan tutkimuksessa dinosaurukset liskon- ja linnunlantioisiin. == Aiheesta muualla == * Prof. H. G. Seeley, F.R.S. (muistokirjoitus) Nature volume 79, pages 314–315 (1909) Luokka:Brittiläiset paleontologit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Sedentismi

Sedentismi tarkoittaa antropologiassa ja arkeologiassa kiinteää asutusta vastakohtana riistan tai vuodenaikojen mukaan siirtyvälle asutukselle. Vanhassa maailmassa varhaista varmennettua sedentismiä liittyi Natufin kulttuuriin Lähi-idässä noin 12 000 eaa. Tämän kulttuurin ihmiset metsästivät, kalastivat ja keräsivät palkokasveja, villiviljaa ja pähkinöitä. Sedentismin vastakohta on vuodenaikojen mukaan riistan ja muiden luonnon antimien perässä tapahtuva vuotuiskierto tai muu nomadinen vaeltaminen. == Lähteet == Luokka:Antropologia Luokka:Arkeologia
Futabatei Shimei

Futabatei Shimei (; 28. helmikuuta 1864 – 10. toukokuuta 1909) oli japanilainen kirjailija, kielenkääntäjä ja kirjallisuuskriitikko. Hänen romaaninsa Ukigumo (1887) on nykyaikaisen realismin merkkiteoksia. Shimei opiskeli venäjän kieltä Tokiossa. Kielen sujuvasti hallinneena hän käänsi muun muassa Ivan Turgenevia japaniksi. Hän oppi myös esperantoa ja julkaisi sen oppikirjan japaniksi vuonna 1906. Shimei menehtyi 45-vuotiaana tuberkuloosiin ollessaan matkalla Japaniin. Luokka:Japanilaiset kirjailijat Luokka:Esperantistit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Alusliikennepalvelu

Alusliikennepalvelu (, lyh. VTS) on nimitys toiminnoille, jotka pyrkivät parantamaan meriliikenteen tehokkuutta ja sujuvuutta sekä merenkulun turvallisuutta. Palvelun avulla pyritään ennalta ehkäisemään onnettomuuksia vesialueilla sekä ympäristöhaittoja, joita mahdollisiset onnettomuudet voisivat aiheuttaa. Maailmanlaajuisesti alusliikennepalvelu on käytössä yli 25 rannikkovaltiossa. VTS-palvelu on käytössä ainakin jossain mitassa kaikissa Itämeren maissa. Usein VTS-keskus on sijoitettu lennonjohtotornia muistuttavaan korkeaan rakennukseen, josta on hyvä näkyvyys keskeiselle satama-alueelle tai muulle keskeiselle meriteiden osalle kuten vilkasliikenteiseen salmeen (esimerkiksi Iso-Belt, Englannin kanaali, Malakansalmi Singaporen edustalla). Kuva:Old and New at Fittie - geograph.org.uk - 487692.jpg| Aberdeenin satama-alueella sijaitseva, myös VTS- palveluista vastaava meriliikennekeskus Kuva:VTS Waalbochten.JPG| VTS-keskus Hollannissa Kuva:Torre APL.JPG| Lissabonin sataman meriliikennekeskuksen rakennus Portugalissa Kuva:St Helier Vessel Traffic Service (VTS) - geograph.ci - 380.jpg|St Helierin VTS-keskus VTS-palvelukeskuksissa työskentelevät alusliikenneohjaajat ylläpitävät ajantasaista liikennetilannekuvaa kameroiden, AIS- ja tutkainformaation sekä meri-VHF- radioilla lähetettyjen ilmoitusten avulla. Alusliikenneohjaajat seuraavat myös alusliikennettä vastuualueillaan, antavat tietoa muun muassa turvalaitteiden ja väylien käytettävyydestä ja kunnosta sekä liikenteestä VTS-alueella. VTS:n antamiin palveluihin kuuluu navigointiapu, tiedonannot ja alusliikenteen järjestely. Aluksille saatetaan välittää tietoa myös merisäästä, vuorovedestä ja jäätilanteesta. ==VTS-järjestelmä Suomessa== Suomessa VTS-palvelusta vastaa Traffic Management Finland. Suomessa alukset, joiden suurin pituus on vähintään 24 metriä, ovat velvollisia osallistumaan alusliikennepalveluun. Suomessa toimi vuoden 2012 syksyllä kaikkiaan viisi VTS-keskusta. Kaikkia Suomen rannikon keskeisimpiä kauppamerenkulun väyliä suurimpiin satamiin valvotaan Helsingin ja Turun VTS-keskuksista. Lisäksi Saimaalla on Saimaa VTS (Lappeenranta), joka seuraa Saimaan syväväylän liikennettä. Vuonna 2011 päätettyä kolmen Länsi-Suomen VTS-keskuksen yhdistämistä Turkuun ei oltu toteutettu ainakaan vuoden 2012 syksyyn mennessä. VTS-keskusten vastuualueet ja alusten menettelytavat näillä alueilla liikuttaessa on kuvattu alusten päällystölle tarkoitetuissa ohjeissa. Alusliikennepalvelu on käytössä periaatteessa vuorokauden ympäri vuoden jokaisena päivänä. Saimaa VTS suljetaan kuitenkin talvisin Saimaan kanavan kiinniollessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Merenkulkulaitos: VTS – Vessel Traffic Service *Venäjän Itämeren alueen VTS-palvelun sivusto (rosmorport.ru) Luokka:Merenkulku
Yrjö Kivenoja

Yrjö Efraim Kivenoja (25. toukokuuta 1880 Kuopio – 3. heinäkuuta 1948 Vehkalahti) oli suomalainen pappi, opettaja ja kokoomuksen ja IKL:n poliitikko. Hän oli kansanedustajana vuodet 1933–1936.Suomen kansanedustajat == Poliitikko == Kivenoja oli presidentin valitsijamies vaalissa 1931 (Svinhufvudin). Hän oli Kokoomuksen Haminan piirin puheenjohtaja. Hänet valittiin eduskuntaan Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä vuoden 1933 vaaleissa Kokoomuksen listoilta. Vaalien jälkeen Kivenoja kuitenkin liittyi IKL:n eduskuntaryhmään. Hän toimi eduskunnassa työväenasiainvaliokunnassa. Kunnallispolitiikassa hän oli Vehkalahden kunnanvaltuuston jäsenenä vuosina 1931–1936 (1931–1932 kokoomuksen ja sen jälkeen IKL:n valtuutettu).Kinnunen, s. 373.Kinnunen, s. 433. Vuoden 1936 vaaleissa Kivenojaa ei enää valittu eduskuntaan ja äänimäärä 673 oli enää alle kolmanneksen kokoomuksen listoilla saadusta. Seuraavien vaalien 715 ääntä eivät nekään riittäneet paikkaan.Kinnunen, s. 374. == Työura == Kivenoja kouluttautui ylioppilaaksi 1898, sai teologian erotutkinnon 1910 ja suoritti pastoraalitutkinnon 1917. Kivenoja oli vuonna 1905 Pohjois-Karjalan kansanopiston uskonnon ja historian opettajana. Vuosina 1906–1907 hän oli Kotimaa-lehden taloudenhoitajana, alkuun apulaisena. Hänet valittiin lehden perustamisen yhteydessä 1905 sen väliaikaiseen toimikuntaan ja Kustannusyhtiö Kotimaan perustavassa kokouksessa yhtiön johtokuntaan. Kivenoja oli Jaakkimalla ylimääräisenä pappina 1910–1913, jonka jälkeen toimi Varkauden tehtaan saarnaajana ja kansakoulun johtajana vuoteen 1918. Vuosina 1918–1921 hän oli Iisalmella, Sonkajärvellä ja Vieremällä kunnes siirtyi Vehkalahden kappalaiseksi. Tässä työssä hän oli kuolemaansa asti vuoteen 1948. Lisäksi hän oli Haminan suomalaisen yhteiskoulussa vuosina 1923–1929 ja Haminan yhteislyseossa latinan kielen tuntiopettajana. Kivenoja oli Vehkalahdella paikallisen lestadiolaisen uudenheräyksen johtohenkilöitä ja saarnaaja. Hän lestadiolaistui Jaakkimassa ollessaan.Kinnunen s. 262. ==Henkilötietoja== Kivenoja oli naimisissa Ester Noposen kanssa. Heidän poikansa, ylioppilas ja reservin vänrikki Kaarlo Yrjö Kalervo Kivenoja (s. 1917), kaatui talvisodassa Säiniöllä tykistökeskityksessä 25. helmikuuta 1940. == Lähteet == * * Mauri Kinnunen, Herätysliike kahden kulttuurin rajalla. Lestadiolaisuus Karjalassa 1870 – 1939, 2004, ISBN 951-39-1835-1 === Viitteet === Luokka:Kansanedustajat Luokka:Isänmaallisen Kansanliikkeen poliitikot Luokka:Vehkalahden kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Stadio del Trampolino

Stadio del Trampolino on viiden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Pragelatossa Piemontessa Italiassa. ==Historia== Hyppyrimäet rakennettiin vuoden 2006 talviolympialaisia varten. Mäet on päällystetty muovimatolla kesäkilpailuja ja -harjoittelua varten. Mäkikeskuksen rakentaminen alkoi vuonna 2003 ja se valmistui 2005. Ensimmäiset maailmancupin kilpailut pidettiin 11.–12. helmikuuta 2005. Matti Hautamäki voitti henkilökohtaisen ja Itävalta joukkuekilpailun. Mäestä on hypätty olympialaisten ja maailmancupin lisäksi myös kesä-GP -kilpailu sekä Continental Cupia. ==Trampolino Olimpico HS140== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Mäkiennätyksen 144,0 metriä on hypännyt Simon Ammann. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 10.2.2005 Dmitri Vasiljev 135,5 m Maailmancup Adam Małysz 140,5 m 20.2.2006 Roar Ljøkelsøy 141,0 m Talviolympialaiset 2006 16.8.2007 Gregor Schlierenzauer 143,5 m Kesä-GP Kesämäkiennätys 13.12.2008 Simon Ammann 144,0 m Maailmancup ==Trampolino Olimpico HS106== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Virallisen mäkiennätyksen 104,5 metriä ovat hypänneet Dmitri Vasiljev ja Michael Uhrmann. Epävirallisen mäkiennätyksen 108,0 metriä on hypännyt Dmitri Ipatov Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu 12.2.2006 Dmitri Vasiljev Michael Uhrmann 104,5 m Talviolympialaiset 2006 19.1.2007 Dmitri Ipatov 108,0 m Talviuniversiadit 2007 ==Lähteet== *Stadio del Trampolino skisprungschanzen.com *Results - Pragelato data.fis-ski.com Luokka:Italian hyppyrimäet Luokka:Talviolympialaiset 2006 Luokka:Pragelato
Edward Everett

Edward Everett (11. huhtikuuta 1794 Dorchester, Massachusetts – 15. tammikuuta 1865 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen professori ja Whig-puoluetta edustanut poliitikko. Hän oli ensimmäinen yhdysvaltalainen, joka väitteli filosofian tohtoriksi. Everett edusti Massachusettsia Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1825–1835. Hän toimi Massachusettsin kuvernöörinä 1836–1840 ja Yhdysvaltain suurlähettiläänä Englantiin 1841–1845. Everett, joka aiemmin oli ollut kreikkalaisen kirjallisuuden professorina Harvardin yliopistossa, toimi yliopiston rehtorina 1846–1849. Vuonna 1852 presidentti Millard Fillmore nimitti hänet ulkoministeriksi Daniel Websterin kuoltua. Fillmoren presidenttikauden loputtua, Everett valittiin senaattiin, jossa hän istui maaliskuusta 1853 kesäkuuhun 1854. Vuoden 1860 presidentinvaaleissa Everett oli Perustuslaillinen liittovaltio -puolueen varapresidenttiehdokas, mutta ei tullut valituksi. Everettin veli oli diplomaatti ja kirjailija Alexander Everett (1790–1847)Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Everett 1. ja 2. Yksi Everettin pojista oli William Everett, joka myös oli mukana politiikassa. == Lähteet == Luokka:Massachusettsin kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Vuonna 1794 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet Luokka:Harvardin yliopiston rehtorit
Yrjö R. Saarinen

Yrjö Reino Saarinen (oik. Yrjö Reinhold, myös: Yrjö R., 22. lokakuuta 1899 Hämeenlinna – 23. syyskuuta 1977 Kangasala) oli suomalainen diplomi-insinööri ja IKL:n poliitikko. Hän oli kansanedustajana vuodet 1936–1945. Elämäntyönsä hän teki maanviljelysinsinöörinä. Saarisen vanhemmat olivat lehtori Otto Reinhold Saarinen ja Eedla Josefiina Lundahl. Saarinen avioitui vuonna 1928 Elli Linnea Rossanderin kanssa. == Poliitikko == Saarinen valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa puolustusasiain- ja työväenasiainvaliokunnassa. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi Kokkolan ja Oriveden valtuustoissa. == Insinööri == Saarinen oli koulutukseltaan ensin ylioppilas vuodelta 1919, sitten diplomi-insinööri vuonna 1926. Vuonna 1928 hän suoritti Kadettikoulussa aktiivi- insinööriupseeritutkinnon. Hän oli sotilasarvoltaan insinöörimajuri (ylennettiin 1941). Saarinen oli ylimääräisenä maanviljelysinsinöörinä Vaasan piirissä 1924–1926 ja Sortavalan piirissä 1926–1928. Vuosina 1928–1943 hän oli apulaismaanviljelysinsinöörinä Turun piirissä. Piiri-insinöörinä hän oli Kokkolan piirissä 1943–1952 ja Tampereen piirissä 1952–1965. Lisäksi hän oli tilanhoitajana Orivedellä 1941–1977. == Muu yhteiskunnallinen toiminta == Saarinen toimi eri yhdistyksissä. Hän oli Isänmaallisen kansanliikkeen Varsinais-Suomen piirin ja Lainsuoja ry:n hallituksen puheenjohtajana. Hän oli myös Reserviupseeriliiton varapuheenjohtajana ja jäsenejä liiton liittoneuvostossa. Saarinen oli Pohjois-Pohjanmaan reserviupseeripiirin puheenjohtaja. Hän toimi myös Vapaussoturien huoltosäätiössä ja Sotahistoriallisen seuran johtokunnassa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Isänmaallisen Kansanliikkeen poliitikot Luokka:Kokkolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Oriveden kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Sinä elävä

Sinä elävä () on ruotsalaisen Roy Anderssonin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Elokuvan nimi on lainaus eräästä Johann Wolfgang von Goethen Roomalaisia elegioita -teoksessa julkaistusta runosta. Elokuvan kuvaaja on Gustav Danielsson, leikkaaja Anna Märta Waern, puvustaja Sofia Frykstam ja musiikkivastaava Benny Andersson. Elokuvan ovat tuottaneet Philippe Bober ja Pernilla Sandström. Elokuva oli Ruotsin virallinen ehdokas vuoden 2008 parhaaksi vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Elokuvan maailmanensi-ilta oli 24. toukokuuta 2007 Cannesin elokuvajuhlilla. Ruotsin ensi-ilta oli 21. syyskuuta 2007 ja Suomen ensi-ilta 19. lokakuuta 2007 Helsingissä. Elokuva on keskimmäinen osa Anderssonin ”trilogiasta ihmisenä olemisesta”, jonka ensimmäinen osa on Toisen kerroksen lauluja (2000) ja kolmas osa Kyyhkynen oksalla istui, olevaista pohtien (2014).Sarhimaa, Jutta: Päättäjä on pettäjä myös Roy Anderssonin hirtehisessä tragikomediassa, Helsingin Sanomien Nyt-liite 5.3.2015. Viitattu 22.10.2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * * * * * * * * * * Markku Soikkeli: Sinä elävä . Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2007 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Roy Anderssonin ohjaamat elokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat
Nils Einar Eriksson

Nils Einar Eriksson (10. heinäkuuta 1899 SolnaVem är det 1977, s. 272 Runeberg.org. Viitattu 17.3.2018. – 9. helmikuuta 1978Vem är det 1981, s. 1199 Runeberg.org. Viitattu 17.3.2018. Göteborg) oli ruotsalainen funktionalismin ajan arkkitehti. Hän valmistui arkkitehdiksi Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta (KTH) vuonna 1922 ja Ruotsin kuninkaallisesta taidekorkeakoulusta (KKH) vuonna 1925. Hän sai Chalmersin teknillinen korkeakoulun kunniaprofessorin arvon vuonna 1975. Erikssonin suunnittelemista rakennuksista kuuluisimpia ovat Göteborgissa sijaitsevat Göteborgin konserttitalo (1935), messukeskus Svenska Mässan (1939), Götaälvbron-silta (1939), Folkets hus (1949) ja Park Avenue Hotel (1950) sekä Tukholmassa sijaitseva Folksamhuset (1960). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Pommerinlahti

Pommerinlahti (, ) on lahti Itämeren lounaisosassa Saksan ja Puolan rannikoilla. Sen rannoilla sijaitsee Pommeri. Etelässä Pommerinlahden erottaa Oderinhaffista eli Stettininhaffista ja siihen laskevan Oderjoen suistosta kaksi saarta, Usedom ja Wolin. Lahden yhdistää haffiin kolme vesiväylää: Dziwna, Świna ja Peene. Lännessä Pommerinlahti rajoittuu Rügenin saareen ja pohjoisessa sen alueen katsotaan ulottuvan Tanskalle kuuluvaan Bornholmin saareen saakka. Ympäröivistä Itämeren alueista Mecklenburginlahti on lännessä, Arkonanmeri eli Arkonan allas luoteessa ja Bornholmin allas pohjoisessa. Pommerinlahden itä- ja koillispuolista merialuetta kutsutaan yksinkertaisesti Etelä-Itämereksi. Lahden Saksan puoleiset rannikot ovat Mecklenburg- Vorpommernin osavaltiossa, Puolan puoleiset enimmäkseen Zachodniopomorskien voivodikunnassa. Pommerinlahtea reunustava Pommeri oli ennen vuotta 1945 kokonaisuudessaan osa Saksaa, mutta se jaettiin toisen maailmansodan jälkeen kahtia siten, että Puolaan liitettiin itäosa, Taka-Pommeri, ja Saksalle jäi länsiosa, Etu-Pommeri. Tämä tuli sen jälkeen kuulumaan Saksan demokraattiseen tasavaltaan, kunnes Saksat 1990 yhdistyivät. Oder on maiden rajajokena, kuitenkin niin, että sen suisto ja siellä oleva Szczecinin (Stettinin) kaupunki kuuluu kokonaan Puolalle. Jaon seurauksena Oderinhaffia ja Pommerinlahtea erottavista saarista läntisempi Usedom on kahden valtion aluetta, suuremman länsiosan kuuluessa Saksalle ja pienemmän itäosan Puolalle, kun taas itäisempi Wolin on kokonaan Puolaa, näin myös Świnoujścien (Swinemünden) kaupunki on Puolassa. Myös lahdesta suurin osa on Puolan merialuetta. Pommerinlahden suurin syvyys on 20 metriä ja suolapitoisuus on noin 8 promillea. Lahden poikki kulkee jatkuvasti ylläpidettäviä syväväyliä, joita myöten myös suuremmat alukset ja valtamerilaivat voivat vierailla Szczecinin ja Świnoujścien satamissa. Puolan hallitus päätti 1995, että vesiväyliä näihin molempiin satamiin voidaan pitää Puolan aluevesinä. Saksan ja Puolan välisen rajan kulku mukaan lukien meriraja Pommerinlahdella on kuitenkin Saksojen yhdistyttyä määritelty sopimuksissa yksiselitteisesti, päätös oli siis sikäli yksipuolinen kannanotto ilman kansainvälisoikeudellista perustaa. Tästä huolimatta vuonna 2006 maiden väliset suhteet kärsivät Puolan syytettyä Saksan laivastoa rajaloukkauksesta näillä aluevesillä. Pommerinlahden rannikon tärkeimmät satamat ovat Świnoujście ja Dziwnów, molemmat puolalaisia kaupunkeja. Saksan puoleisesta lahdesta suurin osa on määritelty Pommerinlahden luonnonsuojelualueeksi ympäristöministeriön päätöksestä syksyllä 2005. Suojelualueen pinta-ala on noin 200 000 hehtaaria. Lahden rannalla Usedomin saarella sijaitsevat Saksan keisarien aikanaan arvostamat kylpyläkohteet eli Dreikaiserbäder: Ahlbeck, Bansin ja Heringsdorf. Muitakin kylpylöitä on, etenkin Rügenillä, ja Ostseebad Binzistä Berliinin ja Erfurtin kautta Düsseldorfiin kulkeva InterCity-juna kantaa nimeä Pommersche Bucht. Luokka:Itämeren lahdet Luokka:Saksan maantiede Luokka:Puolan maantiede
Judith Arndt

Judith Arndt (s. 23. heinäkuuta 1976 Königs Wusterhausen, Brandenburg) on saksalainen ammattipyöräilijä. Hän voitti naisten maantieajon maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2004 sekä aika-ajon vuosina 2011 ja 2012. Hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon naisten La Flèche Wallonnessa vuosina 2005, 2006, 2007 ja 2008. Arndt on menestynyt myös muissa merkittävissä ammattipyöräilykilpailuissa. Hän voitti pronssia kesäolympialaisten 1996 ratapyöräilyn henkilökohtaisessa takaa-ajossa. Olympialaisten maantieajossa hän voitti pronssia vuonna 2000 ja hopeaa vuonna 2004 sekä aika-ajossa hopeaa vuonna 2012. Vuonna 2008 hän voitti maantiepyöräilyn maailmancupin kokonaiskilpailun. Arndt elää avoimesti lesbosuhteessa toisen menestyneen ammattipyöräilijän, Petra Roßnerin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frans Ekelund

Frans Hilding Ekelund (s. 1882 – k. 1965) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän oli rakennusmestari Nils P. Ekelundin poika. Hän syntyi eteläruotsalaisessa Malmön kaupungissa. Ekelund opiskeli Kungliga tekniska högskolanissa (KTH) Tukholmassa vuosina 1902–1906. Vuonna 1908 hän opiskeli Berliinin teknillisessä yliopistossa Charlottenburgissa. Vuosina 1913–1949 hän toimi kaupunginarkkitehtina ruotsalaisessa Landskronan kaupungissa. Ekelundin tunnetuin työ on Hotell Savoy, vuonna 1912 jugend-tyyliin rakennettu hotellirakennus Malmössä. Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Luettelo parhaiten myyneistä pelikonsoleista

Tämä on luettelo pelikonsoleista ja käsikonsoleista, jotka ovat myyneet yli 5 miljoonaa kappaletta. ==Peli- ja käsikonsolit== Valmistaja Konsoli Julkaistu Myydyt yksiköt Sony PlayStation 2 2000 147 miljoonaa Nintendo Game Boy ja Game Boy Color 1989 ja 1998 118.69 miljoonaa Sony PlayStation 1994 102.49 miljoonaa Nintendo Game Boy Advance 2001 80.72 miljoonaa Nintendo Nintendo DS 2004 64.79 miljoonaa Nintendo Nintendo Entertainment System 1983 61.90 miljoonaa Nintendo Super Nintendo Entertainment System 1990 49.10 miljoonaa Nintendo Nintendo 64 1996 32.93 miljoonaa Atari Atari 2600 1977 30 miljoonaa Sega Sega Mega Drive/Sega Genesis 1988 29 miljoonaa Sony PlayStation Portable 2004 26.91 miljoonaa Microsoft Xbox 2001 24.76 miljoonaa Nintendo Nintendo GameCube 2001 21.72 miljoonaa Nintendo Wii 2006 20.13 miljoonaa Microsoft Xbox 360 2005 18 miljoonaa Sega Sega Master System 1986 13 miljoonaa Sega Sega Game Gear 1990 11 miljoonaa Sega Sega Dreamcast 1998 10.60 miljoonaa Sony PlayStation 3 2006 10.50 miljoonaa NEC TurboGrafx-16 1987 10 miljoonaa Sega Sega Saturn 1994 9.50 miljoonaa Sega Sega Mega-CD 1991 6 miljoonaa Parhaiten myyneet pelikonsolit
Rajakari

Rajakari () on saari Airistolla Turun saaristossa. Se on osa Turun kaupunkia ja sijaitsee linnuntietä noin 9,6 kilometrin päässä Turun satamasta lounaaseen. Rajakarin kohdalta Turkuun menevä laivaväylä haarautuu kahdeksi haaraksi. Lisäksi Rajakarilta haarautuu pohjoiseen väylä kohti Pernoa, Pansiota ja Naantalia. Saarella on säähavaintoasema. Saarella on valkopunainen loisto. == Lähteet == Luokka:Turun saaret Luokka:Suomen loistot
Jukka Itkonen

Jukka Olavi Itkonen (7. lokakuuta 1951 Varkaus – 13. joulukuuta 2021 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 6.2.2022, s. C 13) oli suomalainen kirjailija, runoilija, sanoittaja ja muusikko. ==Ura== Itkosen kirjallinen tuotanto sisältää runoja, novelleja, lastenromaaneja, näytelmiä, TV-näytelmiä ja kuunnelmia. Hän työskenteli myös suomentajana ja käänsi muun muassa ruotsalaisten Sören Olssonin ja Anders Jacobssonin nuortenromaaneja. Lisäksi Itkonen kuvitti kirjoja ja suunnitteli kirjankansia. Kolme Itkosen teosta on ollut Finlandia Junior -palkintoehdokkaana: Be & POP (1997), Käpälämäki (2002) ja Taikuri Into Kiemura (2007). Itkonen oli tunnettu myös musiikintekijänä. Hän oli lastenmusiikkiyhtye Z.Z. Topeliuksen perustajajäsen, ja hän kirjoitti satoja lauluntekstejä eri taiteilijoille ja yhtyeille, muun muassa Magyarille, Harri Marstiolle, Paula Koivuniemelle, Kari Tapiolle, Taljankalle, Solistiyhtye Suomelle ja Topi Sorsakoski & Agentsille. Itkosen musiikkinäytelmä Astoria sai ensi-iltansa syyskuussa 2003 Lahden kaupunginteatterissa. Vuonna 2007 ilmestyi Itkosen sooloalbumi Joko teitä on rakastettu?. Itkonen kuoli 13. joulukuuta 2021. Muutama päivä ennen hänen kuolemaansa oli sovittu uuden lasten seikkailuromaanin julkaisemisesta. Kirja Antero Varovainen ja onnenkivi ilmestyi postuumisti vuonna 2023, ja sen pohjalta tehtiin samanniminen koko perheen musikaalielokuva, jonka ohjasi Arto Halonen. == Kirjallinen tuotanto == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * *Salamanterin muistelmat: Tuokiokuvia kirjailija Ville Piirakaisen elämänpolulta. Helsinki: LampLite, 2010. * *Neljän tuulen risteys. Helsinki: Lamplite, 2011. *Kasvopuu. Helsinki: Lamplite, 2011. * * == Diskografia == === Omat albumit === * *Omena on puu (LampLite, 2011) === Muut albumit === * Jukka Itkonen & Jaku Havukainen: * Jukka Itkonen & Jukka Linkola: * Jukka Itkonen & Daniel Helakorpi (lukija) Avoimella mielellä (2013) == Palkinnot == * Arvid Lydecken -palkinto 1999 * Kaarina Helakisa -palkinto 2000 * Vuoden runoilija 2002 * Anni Swan -mitali 2006 * Tirlittan-kirjallisuuspalkinto 2007 * Savonia- kirjallisuuspalkinto 2010 * Kirsi Kunnas -palkinto 2022 (postuumisti) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jukka Itkonen Otavan sivuilla. * Kaarsalo, Juha: Jukka Itkonen kirjoittaa monella saralla. Selvis 3/2000. * Kaivanto, Petri: Kuukauden tekijä Jukka Itkonen: Kirjoittamisessa tärkeintä on oppia kuuntelemaan. * Jukka Itkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Anni Swan -mitalin saajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
30 unohtumatonta laulua

30 unohtumatonta laulua voi tarkoittaa seuraavia: * 30 unohtumatonta laulua, Rainer Frimanin kokoelmalevy * 30 unohtumatonta laulua, Mikko Kuustosen kokoelmalevy * 30 unohtumatonta laulua, Aki Sirkesalon kokoelmalevy * 30 unohtumatonta laulua, Solistiyhtye Suomen kokoelmalevy * 30 unohtumatonta laulua, Riki Sorsan kokoelmalevy
Susanne Ljungskog

Susanne Ljungskog (s. 16. maaliskuuta 1976 Halmstad) on entinen ruotsalainen maantiepyöräilijä, kaksinkertainen maailmanmestari. Ljungskog voitti maantieajon maailmanmestaruuden Zolderissa 2002 ennen Nicole Brändliä sekä Hamiltonissa 2003 ennen Mirjam Melchersiä. Molempina vuosina hän voitti lisäksi UCI:n pistekilpailun. Ljungskog on voittanut Giro de Toscana -kilpailun vuosina 2002, 2003 ja 2005, Holland Ladies Tourin vuosina 2003 ja 2006 sekä Tour de l'Aude Cycliste Feminin -etappikilpailun 2007 ja 2008. Lisäksi hän on voittanut Trofeo Citta di Rosignano -kilpailun vuonna 2003, Emakumen Saria -ajon 2006 sekä Emakumeen Biran ja aika-ajokilpailu Chrono des Herbiers'n vuonna 2007. Ljungskog on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua: GP Suisse Féminin (2001), Primavera Rosa (2001), Castilla y Leon (2005), Open de Suède Vårgårda (2006) ja Bernin ympäriajo 2008. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on ollut toinen 2005 ja kolmas 2001. Vuonna 2006 Ljungskog voitti Italian ympäriajossa seitsemännen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Hän on voittanut lisäksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa maantieajossa ja hopeaa aika-ajossa 1998. Ljungskog lopetti uransa vuonna 2010 hemokromatoosin vuoksi. ==Lähteet== *Susanne Ljungskog Cyclingwebsite-tietokannassa ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Ruotsalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Torsofuck

Torsofuck on suomalainen brutaali death metal ja goregrindia soittava yhtye, joka perustettiin vuonna 1995 Harjavallassa. Yhtye julkaisi ensilevynsä Erotic Diarrhea Fantasy vuonna 2004 ja on sen jälkeen keikkaillut Suomessa ja ulkomailla, muun muassa Itävallassa. Yhtye oli yksi Maryland Deathfest -underground-metallifestivaalin esiintyjistä vuonna 2008, ainoana suomalaisyhtyeenä.Maryland Deathfest -kotisivut (viitattu 30.11.2007) Yhtyeessä vaikuttaa tai on vaikuttanut muusikoita alan yhtyeistä kuten Torture Killeristä, Demigodista, Archgoatista, Funeral Feastista ja Slugathorista. == Kokoonpano == * Mikko Friberg – laulu (Perustaja) * * Entiset jäsenet: * Antti Oinonen – kitara * Tuomas Karppinen – basso * Tuomo Latvala – rummut * Åke Andersson – kitara * Jarkko Rännäli – kitara * Jaazer – rummut * Tero – basso * Valtteri ”Mömmö” Salén – kitara * Hans – laulu * Jarkko Haapala – rummut, rumpuohjelmointi, kitara, basso == Diskografia == ;Studioalbumit * ;Split- albumit * ;Demot * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen foorumi * * Encyclopaedia Metallumin Torsofuck-artikkeli Luokka:Suomalaiset death metal -yhtyeet
Adrienne Barbeau

Adrienne Jo Barbeau (s. 11. kesäkuuta 1945 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi televisiosarjasta Maude. Hän sai sarjan aikana Golden Globe -ehdokkuuden. ==Ura== Sacramentossa syntynyt Barbeau kävi Del Mar High Schoolin San Joséssa, Kaliforniassa. Pian hän muutti 1960-luvulla New Yorkiin esiintymään Broadwayn teatterinäytelmiin ja sai muun muassa Tony Award -ehdokkuuden. 1970-luvulla Barbeau teki televisiodebyyttinsä sarjassa Maude, jonka jälkeen hän on esiintynyt lukuisissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Suuret Houdinit, Lemmenlaiva, Usva, Pako New Yorkista, Kanuunankuularalli, Viiltäjä-Jackin paluu ja Salaiset arkistot. Barbeau on tehnyt myös äänirooleja muutaman kerran 1980-luvulla, mutta varsinaisesti häntä kuultiin enemmän 1990-luvun jälkeen animaatiosarjoissa, kuten Batman, Angry Beavers, Batman of the Future ja Spies-tytöt. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Amerikanarmenialaiset Luokka:Elävät henkilöt
Fritz Frauenheim

Fritz Frauenheim oli saksalainen sukellusvenekapteeni, joka upotti 47. eniten tonnistoa sukellusveneiden komentajista toisen maailmansodan aikana Atlantilla, muun muassa suomalaiset rahtialukset SS Mercatorin ja SS Ellen. == Ura == Frauenheim palveli aluksi linjalaiva Schleswig-Holsteinilla huhtikuusta 1930, minkä jälkeen hän siirtyi kevyt risteilijä Karlsruhen miehistöön. Sukellusvenejoukkoihin hän liittyi tammikuussa 1936. Aluksi hän toimi vahtiupseerina U-25:llä, kunnes hän sai komentoonsa U-21:n lokakuussa 1939. U-21 partioi Frauenheimin komennossa viisi eri kertaa etupäässä Pohjanmerellä lokakuusta 1939 tammikuuhun 1940 ja upotti viisi alusta. Niiden joukossa oli SS Mercator 1. joulukuuta 1939. Britannian Kuninkaallisen laivaston risteilijä HMS Belfast vaurioitui pahoin U-21:n jättämästä merimiinasta marraskuussa 1939. Maaliskuussa 1940 hän siirtyi komentamaan VIIC-tyypin sukellusvenettä U-101 ja neljän matkan aikana hän upotti 12 alusta. Joulukuussa 1940 hänet siirrettiin koulutustehtäviin. Syyskuussa 1941 hän sai komentoonsa 23. laivasto-osaston ja 29. laivasto-osaston toukokuussa 1942. Helmikuusta 1944 hän palveli minisukellusveneamiraliteetin henkilökunnassa. Sodan jälkeen Frauenheim oli liittoutuneiden pidättämänä kahdeksan kuukautta. == Upotustilastot == *18 upotettua rahtialusta, 78.248 GRT *1 upotettu sota-alus, 605 GRT *1 vahingoitettu rahtialus, 4.155 GRT *1 vahingoitettu sota-alus, 11.500 tons == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Frauenheimin tiedot uboat.net-sivustolla; muun muassa kuva Luokka:Saksalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet