EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isokarvaslakki

Isokarvaslakki (Gymnopilus junonius) on kellomainen tai kuperankeltainen karvaslakkilaji. Sen heltat ovat aluksi keltaisen ja vanhemmiten muuttuvat ruosteenruskeiksi. Jalka on renkaallinen ja nahkamainen. Sieni kasvaa lehtipuulla rykelminä tai yksittäin. Se on luultavasti myrkyllinen ja ruokasieneksi kelpaamaton jo pahan makunsa vuoksi. Sienessä on hallusinaatioita aiheuttavaa psilosybiiniä. Sieni on Suomessa harvinainen. ==Lähteet== Luokka:Karvaslakit
Kultahelokka

Kultahelokka (Pholiota aurivella) on puolipallomainen, kupera tai laakeneva ruskeankeltainen helokkalaji. Sen heltat ovat aluksi kellertävät ja muuttuvat vanhemmiten oliivinsävyisiksi. Jalka on kellertävä ja siinä on rengasmainen vanhemmista sienistä puuttuva vyö. Helokka on ruokasienenä mitätön, mauton ja hajuton sieni. Se kasvaa usein korkealla puissa, pääasiassa koivulla ja haavalla. Sieni kasvaa melko harvinaisena Etelä-Suomessa. ==Lähteet== Luokka:Helokat
Liselott Willén

Liselott Willén (s. 1972, Ahvenanmaa, Suomi) on ahvenanmaalainen kirjailija. Hän asuu nykyään Örebrossa Ruotsissa ja työskentelee dermatologina. == Teokset == * Sten för sten (2001) * Eldsmärket (2003) * Islekar (2008) * Ingenstans under himlen (2011) Luokka:Ahvenanmaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsinkieliset kirjailijat
Kalvashelokka

Kalvashelokka (Pholiota gummosa) on kupera, keltainen ja kostealla säällä limainen helokkalaji. Sen heltat ovat vaalean kellanvalkoiset ja vanhemmiten ruskeat. Jalka on kellanvihreä ja siinä on rengas ja renkaan alapuolella pieniä ruskeita suomuja. Malto on kellanvalkoista. Sieni maistuu miedolta. Se kasvaa rykelminä nurmikoilla melko harvinaisena. ==Lähteet== Luokka:Helokat
Antero Markelin

Antero Markelin (10. huhtikuuta 1931 – 14. marraskuuta 2005 Helsinki, Suomi) oli suomalainen arkkitehti ja korkeakouluopettaja. Markelin opiskeli Helsingissä ja Münchenissä. Vuodesta 1966 vuoteen 1997 hän toimi kaupunkirakentamisen ja -suunnittelun professorina Stuttgartissa. Markelin perusti Alvar Aalto yhdistyksen ja toimi sen puheenjohtajana. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Bundesverdienstkreuz. ==Aiheesta muualla== * Antero Markelinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Gunilla Nyroos

Gunilla Birgitta Nyroos (s. 7. lokakuuta 1945, Vaasa, Suomi) on suomalaissyntyinen ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt yli 30 elokuvassa, näihin lukeutuvat muun muassa Vuori kuun takana (Berget på månens baksida, 1983), Moa (1986, kirjailija Moa Martinsonista), Mio, poikani Mio (Mio in the Land of Faraway, 1987) ja [Hyvä tahto]] (Den goda viljan, 1992). Ruotsalaisen äidin ja suomalaisen isän tytär muutti jo varhain perheineen Vaasasta Tukholmaan, jossa kansakoulunopettaja sai tytön kiinnostumaan teatterista. Koulun jälkeen Nyroos työskenteli vaateliikkeessä ja postipankissa ja otti yksityistunteja Sif Ruudilta muttei päässyt Dramatenin näyttelijäkouluun, avustajaksi näytäntöihin kyllä. Koulutuksensa hän sai Göteborgin Scenskolanissa vuosina 1966–1969. Hän työskenteli pitkään Folkteaternissa, kunnes vuonna 1986 muutti takaisin Tukholmaan ja pääsi lopulta vuonna 1994 Dramatenin näyttelijäksi. Nyroos on saanut parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon 1985. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Minna Suoniemi

Minna Suoniemi (s. 17. huhtikuuta 1972 Tampere) on suomalainen videotaiteilija. Hän opiskeli Kuvataideakatemiassa, Helsingissä ja työskenteli freelancerina Suomessa. Hän on pitänyt näyttelyitä Suomessa, Itävallassa, Puolassa, Yhdysvalloissa, Englannissa, Ruotsissa, Etelä-Amerikassa ja Aasiassa. Suoniemi työskentelee mediataiteen lehtorina Aalto-yliopiston taiteen laitoksella. == Aiheesta muualta == * Henkilökohtaiset sivut City- Breaks-Projektille * Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marsaxlokk FC

Marsaxlokk FC on jalkapalloseura Maltan Marsaxlokkista. Joukkue perustettiin vuonna 1949, ja se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Maltan Valioliigassa. Se voitti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan liigamestaruutensa kaudella 2006–2007. == Lähteet == Luokka:Maltalaiset jalkapalloseurat
Lauri Honko

Lauri Olavi Honko (6. maaliskuuta 1932 Hanko – 15. heinäkuuta 2002 Turku) oli suomalainen folkloristi ja uskontotieteen professori. Hän oli myös Skandinavian empiirisen kulttuuritutkimuksen uranuurtaja. Honko väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1959 aiheesta Krankheitsprojektile: Untersuchung über eine urtümliche Krankheitserklärung. Vuodesta 1961 vuoteen 1963 hän toimi folkloristiikan ja uskontotieteen ylimääräisenä professorina Turun yliopistossa ja myöhemmin vuodesta 1971 lähtien vakinaisena professorina. Vuonna 1997 hänestä tuli emeritusprofessori. Vuonna 1998 hän perusti Kalevala-instituutin Turun yliopistoon. Hän oli vuodesta 1972 Nordic Institute of Folkloren johtaja ja vuodesta 1974 vuoteen 1989 ISFNR:in presidentti. Sen lisäksi hän oli Folklore Fellows’ Communicationsin päätoimittaja, kuten myös Temenosin, NIF Newslettersin ja Studia Fennican. == Teoksia == * Krankheitsprojektile: Untersuchung über eine urtümliche Krankheitserklärung. Helsinki 1959. (Folklore Fellows' communications, 178.) * Geisterglaube in Ingermanland. Helsinki 1962. (Folklore Fellows' communications, 185.) * * Textualising the Siri epic. Helsinki 1998 (Folklore Fellows' communications, 264. Vol. 118.) * * * Luokka:Suomalaiset folkloristit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Orai

thumb|Rautatieasema Orai on kaupunki ja kunta Intiassa Jalaun piirikunnassa Uttar Pradeshin osavaltiossa. Kaupungissa asui 139 318 ihmistä vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan. ==Lähteet== Luokka:Uttar Pradeshin kaupungit
Kari-Pekka Syväjärvi

Kari-Pekka Syväjärvi (s. 26. marraskuuta 1987, Kemijärvi) on suomalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa FC Santa Clausia. Syväjärvi siirtyi RoPSiin 6. elokuuta 2008 loppukauden mittaisella sopimuksella joukkueen ykkösmaalivahdin Kalle Rönkön loukattua peukalonsa. Hänen edellinen seuransa oli FC Lynx, jonka paidassa hän oli pelannut alkukaudella Kolmosta ja kaudella 2007 Kakkosta. Debyyttinsä liigassa Syväjärvi teki 17. elokuuta 2008 vierasottelussa MyPaa vastaan. Tulokaskaudellaan Kari-Pekka pelasi kolmessa Veikkausliiga-ottelussa sekä kahdessa Liigacupin ottelussa. Kauden jälkeen Syväjärven roolin avauskokoonpanossa odotettiin kasvavan Kalle Rönkön lähdettyä Rovaniemen Palloseurasta. Mutta korealaisen Jung Hyuk Kwonin tehtyä RoPSin kanssa pelaajasopimuksen keväällä 2009, Syväjärvi jäi edelleen joukkueessa kakkosmaalivahdiksi. Kaudeksi 2010 Syväjärvi siirtyi FC Santa Clausiin. == Aiheesta muualla == * Syväjärvi RoPSin sivuilla * Syväjärvi Veikkausliigan sivuilla * "RoPS täydensi maalivahtiosastoaan" Syväjärvi, Kari- Pekka Syväjärvi, Kari-Pekka Syväjärvi, Kari-Pekka
Richard Sievers

Klas Richard Sievers (21. heinäkuuta 1852 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 9. marraskuuta 1931 Helsinki, Suomen tasavalta) oli suomalainen lääkäri ja arkkiatri. == Suku, koulutus ja ura == Sieversin vanhemmat olivat leipurimestari August Conrad Sievers ja Aurora Mathilda Möller. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1874 ja teki vuosina 1875 ja 1876 eläintieteellisiä tutkimuksia Aunuksessa, mutta siirtyi sitten lääketieteen pariin. Sievers valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1883 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1886. Helsingin yliopiston sisätautiopin dosenttina hän toimi vuosina 1888-1906, Helsingin diakonissalaitoksen sairaalan ylilääkärinä vuosina 1890-1893 ja Marian sairaalan ylilääkärinä vuosina 1895-1906. Sievers nimitettiin lääkintöhallituksen ylijohtajaksi vuonna 1906, mutta erotettiin poliittisista syistä tehtävästä vuonna 1911. Hän toimi vuosina 1911-1926 ruotsinkielisten kansakoulujen lääkärinä ja vakuutusyhtiö Kalevan ylilääkärinä vuosina 1914-1929. Samalla Sievers hoiti omaa praktiikkaansa. == Taistelu tuberkuloosia vastaan == Sievers oli pioneeri suomalaisessa taistelussa tuberkuloosia vastaan, hän perusti vuonna 1907 Suomen Tuberkuloosin vastustamisyhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän toimi vuoteen 1928 asti, samoin kuin Nummelan parantolan, jonka johtokunnan puheenjohtaja hän oli vuosina 1903-1906 ja 1911-1931. Sievers toimi myös Raajarikkoisten huoltoyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1899-1923. Lääkärinä hän perehtyi erityisesti tartuntatauteihin, mutta tutki myös lääkintölaitoksen historiaa Suomessa. Hän oli Suomen ruotsinkielisen lääkäriseuran Handlingar -nimisen sarjan toimittaja. Sieversille myönnettiin professorin arvo vuonna 1923 ja arkkiatrin arvo vuonna 1928. Hän oli myös Upsalan yliopiston ja Kööpenhaminan yliopiston kunniatohtori. == Avioliitto ja lapset == Sieversin puoliso oli vuodesta 1888 vapaaherratar Karin Ulrika Mathilda von Bornsdoff (k. 1952). Perheen pojasta Hjalmar Richard Olof Sieversistä (s. 1899) tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori, joka erikoistui bakteriologiaan ja serologiaan. Kirjailija Olof Lagercrantz ja näyttelijä Marika Lagercrantz ovat Sieversin lapsenlapsia. ==Lähteet== * Sivu 681. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Viitattu 4.5.2014. * Sievers Tietosanakirjassa, s. 1232 (Viitattu 4.5.2014) Luokka:Arkkiatrit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Manhattan (elokuva)

Manhattan on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Sen ovat käsikirjoittaneet Allen ja Marshall Brickman, joka osallistui myös elokuvan Annie Hall tekemiseen. Elokuva kertoo kahdesti eronneesta 42-vuotiaasta komediakirjoittajasta Isaac Davisista (Woody Allen), joka tapailee 17-vuotiasta lukiolaistyttöä (Mariel Hemingway). Mustavalkoista elokuvaa pidetään yhtenä Allenin parhaista. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Manhattan sai vuonna 1980 johtavilta suomalaisilta elokuvakriitikoilta eniten ääniä elokuvakerholehti Projektion järjestämässä äänestyksessä edellisen vuoden parhaista ensi-iltaelokuvista Suomessa.Vuoden 1979 parhaiden kriitikkoäänestys, Projektio 1/1980, Suomen elokuvakerhojen liitto ry, s. 27. Elokuva valittiin vuonna 2001 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 5.7.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat Manhattanin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1979 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Woody Allenin ohjaamat elokuvat Luokka:Woody Allenin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Oulun palo 1773

Vuonna 1773 Oulussa syttyi peräti kolme suurta tulipaloa. Ensimmäisessä tulipalossa heinäkuussa tuhoutui noin kolmannes kaupungista. Tuli raivosi lähinnä LimingantullinHalila 1953, ss. 73, 101. Kyseessä ei ole nykyinen Limingantullin kaupunginosa, vaan kaupunkia ympäröivässä tulliaidassa sijainnut tulliportti, joka 1700-luvun lopulla sijaitsi nykyisen Heinätorin puiston paikkeilla. lähellä kaupungin keskustan eteläpuolella, minkä lisäksi tuli poltti aittoja Kiikelinsaaressa ja Hahtiperän alueella. Elokuussa syttyi toinen tulipalo, josta kärsi pääasiassa toinen kaupunginosa. Tuli uhkasi myös kirkkoa, mutta palo saatiin kuitenkin pysäytettyä kirkon lähelle. Myöhään syksyllä syttyi vielä kolmaskin tulipalo, joka tuhosi pikiruukin ja tervavaraston Tullisaaressa.Halila 1953, ss. 101–102. Palot saivat aikaan kaupungin palosammutusvälineiden kunnostamisen. Palokalusto tutkittiin virallisesti, kun kaupungista tuli maaherrankaupunki vuonna 1776, ja kalusto todettiin virallisesti riittäväksi. Palokalustoon kuului kyseisenä vuonna kaksi paloruiskua ja viisi palokeksiä. Aikomuksena oli hankkia näiden lisäksi neljä palopurjetta, 12 kevyttä palohakaa ja kahdeksan nahkaämpäriä. Vaikka sammutuskalusto vastasikin tuon ajan virallisia vaatimuksia, kalusto osoittautui riittämättömäksi, kun suurpalo vuonna 1822 tuhosi kaupunkia. Tuolloin ei enää kirkkoakaan pystytty pelastamaan.Halila 1953, ss. 102–103. == Lähteet == * === Viitteet === Palo 1773 Luokka:1700-luvun tulipalot Luokka:1773 Luokka:Tulipalot Suomessa Luokka:Kaupunkien palot
Pinja Flink

Pinja Liisa Flink (s. 5. huhtikuuta 1975, Jämsä)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 157. on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisioelokuvassa Laina-aika, Hovimäki-sarjassa Karoliina Seppää ja Salatuissa elämissä Milla Muurista. Flinkillä oli kiinnitys Seinäjoen kaupunginteatterissa 2000–2003 ja Kuopion kaupunginteatterissa 2003–2005. Sen jälkeen hän on vieraillut muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterissa, Porin Rakastajat-teatterissa ja erityisesti Koko-teatterissa Helsingissä.Pinja Flink, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 19.12.2014. Hän on tehnyt televisio- ja radiospiikkejä, dubbauksia, äänikirjoja ja kuunnelmia Radioteatterille. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tove Skutnabb-Kangas

Tove Anita Skutnabb-Kangas (6. heinäkuuta 1940 HelsinkiTove Skutnabb-Kankaan kotisivu. – 29. toukokuuta 2023 Lund, Ruotsi) oli suomalainen kielitieteilijä ja pedagogi, koulutukseltaan filosofian tohtori. Skutnabb-Kangas toimi opettajana steinerkoulussa, erityisluokilla kansakoulussa ja Espoon ammattikoulussa. Vuodesta 1967 vuoteen 1968 hän työskenteli Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa professori Einar Haugenin tutkimusassistenttina. Sen jälkeen hän palasi Helsinkiin ja toimi opettajana Helsingin yliopistossa. Hän muutti Tanskaan vuonna 1979 ja toimi siellä Roskilden ja Kööpenhaminan yliopistoissa. Hän oli dosenttina Åbo Akademin kasvatustieteellisessä tiedekunnassa Vaasassa, alanaan kielelliset ihmisoikeudet ja monikielinen koulutus. Skutnabb-Kangas tutki ensisijaisesti monikielisyyttä, monikielistä koulutusta ja kielellisiä ihmisoikeuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tove Skutnabb-Kankaan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Easton Turnaus

Easton Turnaus on vuosittainen Lahdessa järjestettävä jääkiekon harjoitusturnaus. Viime vuonna turnauksessa mukana olivat Lahden Pelicans, SaiPa Lappeenrannasta, Lukko Raumasta ja HPK Hämeenlinnasta. ==Voittajat== vuosi mestari 2009 HPK 2008 SaiPa 2007 Pelicans 2006 Pelicans 2005 Pelicans 2004 Pelicans 2003 Pelicans 2002 Pelicans 2001 Pelicans 2000 Pelicans 1999 Pelicans Luokka:Jääkiekkokilpailut Luokka:Suomen jääkiekko
Michael Belfield

Michael Robert Mark Belfield (s. 10. kesäkuuta 1961, Wandsworth, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. == Ura == Belfieldin pelaajaura pääsarjatasolla käynnistyi vuonna 1981, jolloin hän siirtyi SM- sarjan Kuopion Pallotovereihin. Heti ensimmäisellä kaudellaan hän voitti SM- hopeaa. Kuopiosta hän siirtyi kahden kauden jälkeen Tampereen Ilvekseen. Ilveksen riveissä hän pelasi kaikkiaan viisi kautta ja voitti yhden mestaruuden sekä SM-hopean ja SM-pronssin. Ilveksestä Belfield siirtyi Lahden Reippaaseen, jossa hän pelasi kolme kautta ennen kuin vaihtoi toiseen lahtelaisseuraan Kuusysiin. Kuusysissä Belfield voitti jälleen mestaruuden ja SM-hopean. Kuusysissä Belfield muistetaan erityisesti Liverpoolin kotiottelussa 1–0 kaataneesta maalista. Kuusysistä Belfield vaihtoi Hakaan, jossa hän voitti viimeisen mestaruutensa kaudella 1995. Hakasta Belfield vaihtoi silloin 2. divisioonassa pelanneeseen PK-35:een, jossa hän pelaamisen ohella toimi myös kakkosvalmentajana. Hän oli mukana nostamassa PK-35:n kahdessa vuodessa Veikkausliigaan. Nousukaudella hän oli Ykkösen paras maalintekijä, ja kaudella 1998 hän voitti PK-35:ssa SM-pronssia. Vuonna 1999 Belfield aloitti kauden 1. divisioonan HIFK:n pelaajavalmentajana, mutta sai potkut syksyllä HIFK:n jouduttua karsimaan sarjapaikastaan. HIFK:n jälkeen Belfield on toiminut pelaajavalmentajana Hyvinkään Palloseurassa ja Atlantiksessa pelaavana kakkosvalmentajana. Hän valmensi Järvenpään Palloseuran B-junioreita. Nykyään hän valmentaa Riihimäen Palloseuran B-junioreita. Urallaan Belfield pelasi Suomessa pääsarjatasolla kaikkiaan 16 kautta, joiden aikana hän pelasi 355 ottelua ja teki niissä 119 maalia. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 1983, 1991, 1995 * SM-hopea 1981, 1985, 1992 * SM-pronssi 1984, 1998 == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Veikkausliigan legendat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iiro Itämies

Iiro Itämies (s. 8. heinäkuuta 1972 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka edusti Asplöven HC:n joukkuetta Ruotsin jääkiekon 1. divisioonassa. Nykyään hän toimii Kärppien junioreissa maalivahtivalmentajana. Itämies debytoi kaudella 1989–1990 Oulun Kärpissä, jossa hän pelasi viisi kokonaista kautta ennen siirtymistään Kiekko-Espoon riveihin kaudelle 1994–1995. Kaudella 1997–1998 hän teki nopean vierailun Kölner Haiessa, josta hän seuraavaksi kaudeksi siirtyi Tapparaan. Tämän jälkeen Itämies siirtyi pelaamaan Saksan toiseksi korkeinta sarjatasoa EC Wilhelmshaven-Stickhausenin paidassa. Seuraavat kaudet hän vietti ES Weißwasserin riveissä, jossa hän nousi seuran ykkösmaalivahdiksi. Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rakokiven koulu

Rakokiven koulu on vuonna 1979 perustettu Lahden Nastolassa sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa opiskelee noin 390 oppilasta. Koulu sijaitsee monitoimitalo Loistossa, jossa toimivat myös Rakokiven päiväkoti ja Nastolan kirjasto. Koulun rehtorina toimii Susanna Kulonen. Rakokiven koulu toimi vuonna 1979 valmistuneessa rakennuksessa, joka korvattiin sisäilmaongelmien takia uudella monitoimitalolla. Monitoimitalo Loisto otettiin käyttöön elokuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Nastolan oppilaitokset
New Era (yritys)

New Era Fits on vuonna 1920 Buffalossa perustettu vaatealan yritys, joka valmistaa lippalakkeja. Yritys valmistaa MLB-, NBA-, NHL-, NFL- ja MLS- lippiksiä. New Eran lippiksiä on monta mallia: 59Fifty, 49Fourty, 39Thirty ja 29Twenty. New Era valmistaa myös monien muiden valmistajien lippikset, kuten esimerkiksi Carharttin. New Era -lippikset ovat enimmäkseen hiphop- ja rap- pukeutumistyylin suosiossa. Suomessa New Era -lippiksiä myyvät mm. Shoptetuan, Bronx Store, Bronx.fi ja monet muut Street/Urban-tyyliset vaatekaupat. ==Tunnistaminen== Aidon New Era -lippiksen tunnistaa parhaiten lipassa olevista kahdeksasta ompeleesta, lipassa olevasta kullanvärisestä tarrasta ja hatun vasemmalla puolella olevasta New Era-logosta. Alkuperäisesä Authentic- lippiksissä ei ollut New Era -ompeletta. Lakin sisällä on myös uusimmissa malleissa,("The Official On-Field") New Eran lippulogo painettuna metallinappiin. Sisällä on myös 6 riviä leimoja poikittain, joiden pitäisi olla samassa linjassa metallinapin kanssa. Myös tarra on tiiviisti kiinni lipassa, eikä leiju. Kaikissa MLB/Authentic-lippiksissä lipan alapuolella pitäisi olla "hologram"-tarra, mallista riippuen esim. pesäpallo. Lakissa yläpuolella olevat 6 reikää on hyvälaatuisia, ja eivät ole tukkeessa. Reikä näkyy myös erittäin selvästi. ==Aiheesta muualla== *Ohjeita aidon New Eran tunnistamiseen Luokka:Vaatemerkit
Jugoslovenski Aerotransportin lento 367

Jugoslovenski Aerotransportin lento 367 oli matkalla Tukholmasta Belgradiin 27. tammikuuta vuonna 1972 kun se syöksyi maahan lähellä Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakiassa. 27 ihmistä sai surmansa. Tšekkoslovakian viranomaisten julkaiseman onnettomuustutkintaraportin mukaan räjähdys oli seurausta koneeseen asetetusta pommista. Räjähtäessään - Hinterhermsdorfin yläpuolella Saksan demokraattisessa tasavallassa - pommi repi koneen palasiksi, ja se putosi lumisille vuorille lähelle Srbská Kamenicen kylää Tšekkoslovakian puolelle rajaa. Lentoemäntä Vesna Vulović oli ainoa eloonjäänyt. Jugoslavian viranomaisten mukaan kroaattien nationalistinen terroristijärjestö Ustaša oli vastuussa pommi-iskusta. == Epäilyt turman kulusta == 8\. tammikuuta 2009 Saksan yleisradioyhtiö ARD:n Tagesschau- uutisohjelma julkaisi oman selvityksensä onnettomuudesta. Artikkelin mukaan koneen ampui todellisuudessa alas Tšekkoslovakian ilmavoimat väärinkäsityksen seurauksena, koska vaikeuksissa ollut kone oli ylittänyt rajan lähestyen sotilasaluetta matalalla lentäen. Silminnäkijähavaintoihin perustuen Tagesschau esitti koneen lentäneen tuolloin vain 2 000–3 000 jalan (noin 600–900 metrin) korkeudessa, mikä olisi osaltaan selittänyt myös Vesna Vulovićin selviytymisen ja virallinen versio pommi-iskusta normaalissa lentokorkeudessa olisi siten sepitettä. Artikkelissä todettiin, että aihetodisteiden perusteella oli syytä epäillä Tšekkoslovakian ja Jugoslavian salaisten palvelujen lavastaneen tarinan kroaattinationalistien pommi-iskusta peittääkseen kannaltaan kiusallisen tapauksen julkitulon.http://web.archive.org/20100202224726/www.tagesschau.de/ausland/hornung100.html Tschechoslowakischer Geheimdienst erfand Rekord (saksaksi) Myös tšekkiläinen tutkija Pavel Theiner esitti vastaavan arvion jonka mukaan kone joutui jostain syystä vaikeuksiin, harhautui kurssistaan ja joutui syöksyyn, jolloin Tšekkoslovakian ilmavoimat ampui sen alas sen lähestyessä sotilasaluetta, jossa varastoitiin ydinaseita. Tällöin koneen hajoamiskorkeus olisikin ollut 10 kilometrin sijaan vain 800 metriä.http://www.guardian.co.uk/world/2009/jan/13/flight-attendant-record- fall-hoax == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lento-onnettomuudet Saksassa Luokka:Tšekkoslovakian historia Luokka:Vuoden 1972 lento- onnettomuudet Luokka:Vuoden 1972 terrori-iskut Luokka:Lento-onnettomuudet Tšekissä
Kersleti

Kersleti (, ) (vironruotsalaisten ääntämänä Kählet, Kälet) on kylä Vormsin kunnassa Läänemaalla Virossa. Kylä sijaitsee 11 metrin korkeudella merenpinnasta. Linnuntietä Kersletistä on matkaa Saxbyhyn noin kilometri, Förbyhyn 3,4 km, Vormsin kunnan keskukseen noin 4 km, Suuremõisaan 4,8 km ja Hulloon 5,2 km. Kylän nimi on virolainen muunnos Suomen etelärannikolla sijaitsevasta Kirkkonummen ruotsinkielisestä nimestä Kyrkslätt. Kylän ovat perustaneet entiset kirkkonummelaiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kärrslätts byalag *Turun Sanomat: Vormsin saari tunnetaan Viron ruotsalaisperinteen keskuksena Luokka:Vormsi Luokka:Viron kylät
Ilpo Kauhanen

Ilpo Kauhanen (s. 21. lokakuuta 1973 Kuopio, Suomi) on suomalais-saksalainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi 4 kautta (1994–1998) Suomen Jääkiekon SM- liigassa Tapparan paidassa. Hän edusti lisäksi useita eri joukkueita DEL- liigassa ja Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, 2. Bundesliigassa, näihin joukkueihin kuuluvat EC Bad Tölz (1998–2001), Kassel Huskies (2001–2002), ERC Ingolstadt (2002–2003), Hannover Scorpions (2003–2005), Adler Mannheim (2005–2007), Heilbronner Falken (2007), Adler Mannheim (2007–2008), Füchse Duisburg (2008–2009), ERC Ingolstadt (2009–2010). Mannheimissa 2007 hän voitti DEL:n mestaruuden. Kauhanen lopetti uransa kevääseen 2010. Kaudella 2011–2012 hän aloitti KalPan nuorten joukkueen maalivahtivalmentajana. DEL seura Schwenningen Wild Wings palkkasi Kauhasen maalivahtivalmentajaksi 20. heinäkuuta 2015. Kauhanen on toiminut kasvattajaseuransa KalPan maalivahtivalmentajana vuodesta 2021 lähtien. Kauhanen on toiminut myös Saksan jääkiekkomaajoukkueen maalivahtivalmentajana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti-Jussi Miettinen

right|thumb|250px|Antti-Jussi Miettinen EHC Dortmundin paidassa Antti-Jussi Miettinen (s. 30. maaliskuuta 1983 Tampere, Suomi) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä. Hän edustaa EHC Dortmundia, joka pelaa Saksan neljänneksi korkeimmalla sarjatasoa. Miettinen debytoi kaudella 2001–2002 Tampereen Ilveksessä. Kaudella 2002–2003, hän kuului WHL:ssä pelaavan Lethbridge Hurricanesin joukkueeseen. Pelattuaan kauden WHL:ää hän siirtyi takaisin Tampereelle Ilvekseen, jossa hän pelasi koko kauden 2003–2004 ja osan kaudesta 2004–2005, jolloin hän siirtyi KooKoohon. KooKoosta hän siirtyi lopulta Ratinger Ice Aliensin kautta nykyiseen seuraansa, EHC Dortmundiin. Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Ahola

Mika Ahola (13. joulukuuta 1974 Hämeenlinna, Suomi – 15. tammikuuta 2012 Barcelona, Espanja) oli suomalainen endurokuljettaja. Hän voitti enduron maailmanmestaruuden viisi kertaa peräkkäin, E1-luokassa vuosina 2008 ja 2009, E2-luokassa vuosina 2007 ja 2010, ja E3-luokassa vuonna 2011. Hän on lisäksi ollut seitsemän kertaa jäsenenä voitokkaassa Six-Days-endurojoukkueessa. Ahola alkoi ajaa enduron maailmanmestaruussarjassa vuonna 1993. Vuonna 1996 hän oli ensimmäistä kertaa voittamassa Six-Days-joukkuekilpailua eli joukkueiden MM- kilpailua. Hän siirtyi TM:n tehdastalliin vuodeksi 1997 ja sijoittui 125-kuutioisten MM-sarjassa toiseksi. Seuraavana vuonna hän otti osaa 250-kuutioisten sarjaan kuten myös voitokkaaseen Six-Days-joukkueeseen. Vuonna 1999 hän sijoittui MM-sarjassa kolmanneksi ja oli jälleen voittamassa Six- Days-kilpailua. Vuonna 2000 hän sijoittui toiseksi 250-kuutioisten luokassa. Seuraavana vuonna hän vaihtoi italialaiseen VOR- moottoripyörämerkkiin ja alkoi ottaa osaa yli 500-kuutioisten nelitahtisten sarjaan. Ensimmäisinä kahtena vuonnaan tässä sarjassa hän sijoittui toiseksi maailmanmestaruusluokassa. Vuonna 2003 hän sijoittui kolmannelle sijalle. Vuosina 2002–2004 hän oli myös voittamassa Six-Days-joukkuekilpailua. Kaudella 2004 hän vaihtoi Husqvarnaan ja sijoittui Enduron E3-luokassa neljänneksi, ja sama menestys jatkui myös kaudella 2005. Vuonna 2006 hän sijoittui toiseksi E2-luokassa Hondalla. Vuonna 2007 Aholasta tuli E2-luokan maailmanmestari voittaessaan puolustavan mestarin, Samuli Aron. Vuosina 2008 ja 2009 Ahola voitti Hondalla maailmanmestaruuden E1-luokassa. Ahola voitti Päijänteen ympäriajon ennätykselliset kuusi kertaa vuosina 1993, 1995–1998 ja 2000. Mika Ahola on voittanut Novemberkåsanin kaksi kertaa vuosina 1993 ja 1998. Vuonna 1993 voittaessaan Ahola oli siihen mennessä toinen ulkomaalainen, joka oli voittanut kilpailun. Edellisen kerran ulkomaalainen voitti Novemberkåsanin 1947. Tuolloin kisan voitti tanskalainen Josef Koch. Ahola ilmoitti lopettamisestaan 1. tammikuuta 2012. Hän kuoli kaksi viikkoa myöhemmin barcelonalaisessa sairaalassa ajoharjoituksissa kaatumisesta seuranneen sisäelinvamman ja leikkauksen jälkeisiin komplikaatioihin.HS- artikkeli, Aamulehti 17. tammikuuta 2012 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yle Elävä arkisto: Mika Ahola mukana Päijänneajossa 1995 * Yle Elävä arkisto: Rämäpää Mika Ahola kaasutti Päijänteeltä maailman huipulle * Artikkeli Mika Aholasta Helsingin Sanomissa 17.1.2012 Luokka:Suomalaiset endurokuljettajat Luokka:Enduron maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Oikean käden sääntö

Oikean käden sääntö on matematiikassa ja fysiikassa käytetty muistisääntö, jolla havainnollistetaan vektorien suuntia kolmessa ulottuvuudessa. ==Oikeakätinen koordinaatisto== Oikeakätinen koordinaatisto tarkoittaa koordinaatistoa, jossa katsottaessa kohti origoa pisteestä jonka kaikki koordinaatit ovat positiivisia, x-, y- ja z-akselit seuraavat toisiaan vastapäivään eli positiivisessa kiertosuunnassa. Tämä pätee myös kaksiulotteisessa koordinaatistossa. ==Vektoritulo== Oikean käden muistisääntöä voidaan käyttää ristitulon tuloksena olevan vektorin suunnan määrittämiseen. Vektoreiden \vec{a} ja \vec{b} ristitulo on : \vec{a} \times \vec{b} = \vec{c}. Oikean käden sääntö kertoo, mihin suuntaan vektori \vec{c} osoittaa. Laita oikean käden peukalo, etusormi ja keskisormi kohtisuoraan kulmaan toisiinsa nähden siten, että etusormi ja keskisormi muodostavat L-kirjaimen. Peukalo sojottaa nyt vektorin \vec suuntaan, etusormi on \vec{b} ja niiden ristitulo eli vektori \vec{c} osoittaa keskisormen suuntaan kuvan osoittamalla tavalla. Sääntöä käytetään usein myös siten, että etusormi osoittaa vektorin \vec{a} suunnan, keskisormi \vec{b}:n ja näiden ristitulo on siten peukalon suuntaan \vec{c}. Esimerkiksi magneettikentän varattuun hiukkaseen aiheuttaman voiman suunta määritetään usein tällä tavoin. Silloin hiukkasen nopeusvektori osoittaa etusormen suuntaan, magneettikenttä keskisormen suuntaan ja voima peukalon suuntaan. ==Kierron suunnan kertova oikean käden sääntö== Mekaniikassa kiertävää liikettä kuvaavien vektorisuureiden suunnat kertova oikean käden sääntö: Jos oikeaa kättä pidetään nyrkissä siten, että sormet kiertyvät peukalon ympäri liikkeen kiertosuuntaan, osoittaa peukalo vektorin suunnan. Tällä tavalla voidaan selvittää esimerkiksi kulmanopeusvektorin suunta , samoin vääntömomentin ja liikemäärämomentin. ==Sähkövirta ja sähkömagneettinen kenttä== Sähkövirta luo ympärilleen pyörteisen magneettikentän, jonka kenttäviivat kiertävät virtajohtimen ympäri. Asetettaessa sähköjohdin oikean käden kämmenelle siten että peukalo osoittaa virran suuntaan, niin muut sormet osoittavat magneettikentän kiertosuunnan johtimen ympärillä. Vastaavasti, jos johdin asetetaan oikean käden kämmenelle siten että sormet osoittavat magneettikentän kiertosuuntaan, niin peukalo osoittaa virran suunnan.https://peda.net/valkeakoski/opetuspalvelut/pk/naakan- koulu/oppiaineet/fysiikka/fy-tervaniemi/e9k2/3vms/sjm Kelassa kulkevan virran ja kelaan syntyvän magneettikentän suunnat selviävät säännöllä, jossa oikea käsi kiedotaan kelan ympärille niin että virran kulkusuunta on kämmenestä sormiin päin. Tällöin peukalo osoittaa magneettikentän pohjoista. Vastaavasti, jos käsi asetetaan niin, että peukalo osoittaa magneettikentän pohjoista, niin sormet osoittavat virran suunnan kelan johtimissa. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * ==Aiheesta muualla== Luokka:Sähkömagnetismi Luokka:Lineaarialgebra Luokka:Muistisäännöt
Markus Puolakka

Markus Esa Armus Puolakka (s. 6. toukokuuta 1985 Pieksämäki) on suomalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja. Pikaluistelun maailmancupin osakilpailuihin Puolakka osallistui 17 kertaa vuosina 2005–2012 kilpaillen 100 ja 500 metrin matkoilla. Hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon kolmesti, kaikki 100 metrin matkalla. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Puolakka sijoittui 500 metrin kilpailussa 30:nneksi. Urheilu-uransa jälkeen Puolakka on toiminut valmentajana Suomen Luisteluliitossa. Puolakkaa valmensi hänen isänsä Esa Puolakka, joka on myös ollut pikaluistelija ja osallistunut olympialaisiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset pikaluisteluvalmentajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Abalakov

Jevgeni Mihailovitš Abalakov (, 17. helmikuuta 1907 Krasnojarsk, Venäjän keisarikunta – 24. maaliskuuta 1948 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen vuorikiipeilijä. Hänet tunnetaan siitä, että hän kiipesi ensimmäisenä Qullai Ismoili Somonīn huipulle. == Elämä == Jevgeni Abalakov toimi sekä kuvanveistäjänä että vuorikiipeilijänä. Hän valmistui vuonna 1932 Moskovan taideinstituutista ja ryhtyi Neuvostoliiton kuvataiteilijoiden liiton jäseneksi. Pik Stalinan lisäksi hän kiipesi yli 50 merkittävän vuoren huipulle, teki Pamirin ja Tienšanin alueilla tieteellistä tutkimusta ja kartoitti näitä alueita. Toisen maailmansodan aikana hän toimi asevoimissa vapaaehtoisena ja opetti sotilaille vuorikiipeilyä. Jevgeni Abalakov kuoli vuonna 1948 Moskovassa 41 vuoden ikäisenä. Hänen mukaansa on nimetty useita vuorenhuippuja Pamirissa, Tienšanissa ja muissa vuoristoissa. Lisäksi hänen ja hänen veljensä Vitali Mihailovitš Abalakovin mukaan on nimetty katu heidän kotikaupungissaan Krasnojarskissa. == Aiheesta muualla == * Восходители. Евгений Абалаков Luokka:Neuvostoliittolaiset urheilijat Luokka:Vuorikiipeilijät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Eero Ettala

Eero Anselm Ettala (s. 17. lokakuuta 1984 Helsinki) on suomalainen entinen lumilautailija. Hän on ollut vuodesta 2000 lähtien Nitro Snowboards -joukkueen jäsen. Ettala on ensimmäinen laskija, joka onnistui Double Backside Rodeo 1080:ssa. Hänen parhaat liikkeensä on taltioitu MDP-Filmille Follow Me Around. Ettala voitti vuoden 2010 X Gamesin slopestyle-kilpailun. Vuonna 2009 hän voitti arvostetun Big Air -kilpailun Sapporossa. Ettala on kertonut olevansa kiinnostunut kokeilemaan uusia asioita, jotta voisi kartoittaa mahdollisuuksiaan lumilautailu-uransa jälkeen: hän on kokeillut muun muassa TV-juontajan työtä. Eero Ettalasta kertova dokumenttielokuva Ender valmistui vuonna 2015. Keväällä 2016 Ettala vieraili Lakon ja Herban BOKSISSA. Syksyllä 2016 hän juonsi MTV3:lla esitettyä ohjelmaa Ota rahat ja juokse ja siitä lähtien hän on jatkanut juontamista MTV3:lla, esimerkiksi keväällä 2018 hän juonsi Suomen surkeimman kuskin 5. kautta. == Yksityiselämä == Ettala kihlautui radiojuontaja Tuija Pehkosen kanssa elokuussa 2019, he avioituivat joulukuussa 2019, saivat vuoden 2020 syyskuussa esikoispojan ja toinen lapsi syntyi elokuussa 2023. == Televisio-ohjelmia == * Ota rahat ja juokse (2016, 2018, 2023) * Mestareiden mestari (2017) * Suomen surkein kuski (2018-) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lumilautailijat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bora-luokan ohjusveneet

Projekti 1239 Sivutš on Venäjän laivaston ja entisen Neuvostoliiton laivaston ilmatyynyalusluokka, jonka alukset valmistuivat Neuvostoliitossa 1980-luvun lopulta lähtien. Luokkaa kutsutaan länsimaissa myös Bora-luokaksi. Luokan ensimmäinen ohjusvene oli MRK-27 Sivutš, joka nimettiin myöhemmin Boraksi (runkonumerolla 615).http://warfare.ru/?catid=271&linkid;=1748 == Suunnittelu == Alusten uppouma on 1 050–1 280 tonnia, nopeus 50–55 solmua, pituus 64,0–65,6 metriä.http://www.globalsecurity.org/military/world/russia/1239-specs.htm Käyttövoimana veneissä on kaksi 35 000 hevosvoiman kaasuturbiinimoottoria. Miehistön määrä voi olla 35–68. Ohjuksina aluksilla on 2 x 4 Moskit () -meritorjuntaohjusta. Ilmatorjuntana Osa-MA-järjestelmä, jossa on 20 x 9K33 Osa -ilmatorjuntaohjusta. Tykistöaseistuksena aluksissa on automaattinen 100 mm:n AK-100 ja kaksi gatling-tyyppistä 30 mm AK-630 -konetykkiä. == Alukset == MRK-27 Sivutš valmistui 1988, mutta otettiin palvelukseen 1997 Mustanmeren laivastoon. Seuraava Samun (runkonumerolla 616) otettiin 2000 palvelukseen Itämeren laivastoon.Bora Class, FAS ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *www.bora-class.info http://www.bora-class.info/eng/ Luokka:Venäjän laivaston sotalaivat Luokka:Ohjusveneet
Zaventem

Zaventem on kunta Vlaams-Brabantin maakunnassa, Flanderissa, Belgiassa. Kunta kuuluu Halle-Vilvoorden arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2007 Zaventemissa oli 29 034 asukasta ja väestötiheys oli 1 051 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kunnalla on 27,62 km². Kunnan pormestari on Francis Vermeiren. Virallinen kieli Zaventemissa, kuten koko Flanderissa, on hollanti. Kunnassa on myös pieniä vähemmistöjä monista maista Euroopan unionin alueelta, Yhdysvalloista ja Kanadasta. Lisäksi on ranskankielinen vähemmistö, joka on edustettuna kuudella jäsenellä Zaventemin 29-paikkaisessa kunnanvaltuustossa. Zaventem muodostuu seuraavista osista (): Nossegem, Sint-Stevens-Woluwe ja Sterrebeek. Brysselin lentoasema sijaitsee Zaventemin alueella. Zaventemin ystävyyskaupunki on Saksassa sijaitseva Blankenheim. == Kuuluisia asukkaita == *Sandra Kim, vuoden 1986 Eurovision laulukilpailun voittaja *Eric Van Rompuy, poliitikko ja ministeri *Francis Vermeiren, poliitikko ja pormestari == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan virallinen kotisivu Luokka:Flanderin Brabantin kunnat
Hilkka Talvio

Hilkka Marjatta Talvio (o.s. Helenius, 18. heinäkuuta 1928 Tampere – 8. marraskuuta 2022 Kangasala)Kuolinilmoitus. Aamulehti 27.11.2022, s. B 14 oli suomalainen pikajuoksija, joka edusti Tampereen Kisa-Veikkoja. Hän voitti naisten 100 metrin juoksun Suomen mestaruuden vuonna 1949 ajalla 12,9 sekuntia ja 1950 ajalla 12,8 sekuntia. Vuonna 1948 hän sai pronssia. Talvion henkilökohtainen ennätys oli 12,6, joka oli myös Suomen ennätys. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Per-Erik Ekblom

Per-Erik Ekblom (8. huhtikuuta 1928 – 6. toukokuuta 1993) oli suomalainen kirjeshakinpelaaja ja shakkitoimitsija. Ekblom kuului 1961 Suomen kirjeshakkiliiton (FCCF) perustajiin. FCCF:ssä hän toimi sihteerinä ja puheenjohtajana. Hänen ansiotaan oli se, että suomi pääsi ICCF:n jäseneksi vuonna 1963 ja Vuodesta 1966 lähtien hän toimikin FCCF:n kontaktina maailmanlaajuisessa ICCF:ssä. Hän toimi vuodesta 1968 vuoteen 1975 ICCF:n tilintarkastajana. Hänestä tuli myös vuonna 1985 virallinen kirjeshakkituomari. Hänet palkittiin vuonna 1985 hopeisella ICCF:n Bertl von Massow-mitalilla ja kaksi vuotta myöhemmin kultaisella. Vuonna 1988 hänelle myönnettiin FCCF:n huomionosoituspalkinto. Kirjeshakissa hän osallistui usein kansalliseen mestaruusturnaukseen, jossa hän 1960-luvulla sijoittui kahdesti viidenneksi. Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Alex Järvinen

Alex (Alexander) Järvinen (26. heinäkuuta 1884, AsikkalaAsikkala rippikirja 1900–1909 (AP_III I Aa:32) Sivu 1296 Salo 9 Hokkala, Trp. Wanhala ; SSHY http://www.sukuhistoria.fi/sshy/sivut/jasenille/paikat.php?bid=30343&pnum;=350 / Viitattu 10.7.2022Jaervinen, Alex (FIN) uni-leipzig.de – 8. joulukuuta 1921Kuolinilmoitus Uusi Suomi, 13.12.1921. Ilmoitus Kansalliskirjaston digitaalisissa aineistoissa) oli suomalainen painija. Järvinen saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1911 pronssia raskaassa sarjassa. Samana vuonna epävirallisissa MM-kilpailuissa Berliinissä hän voitti kultaa. Myöhemmin Järvinen toimi ammattilaispainijana eri puolilla maailmaa. Vuonna 1911 hän voitti raskaan sarjan Suomen-mestaruuden Viipurissa käydyissä kilpailuissa. Järvinen kuului Helsingin Jyryn perustajajäseniin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset painijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Aviancan lento 11

Aviancan lento 11 oli reittilento, joka lähti Pariisista 27. marraskuuta 1983 klo 22.25 paikallista aikaa. Koneen reitin piti kulkea Madridin kautta Bogotáan, Kolumbiaan. Ollessaan laskeutumassa Madridiin kone joutui onnettomuuteen, jossa menehtyi 162 matkustajaa ja kaikki 19 miehistön jäsentä. 11 matkustajaa selvisi loukkaantumisilla. Kone nousi matkalentokorkeuteen lentopinnalle 370. Kone otti yhteyden Madridin aluelennonjohtoon (ACC) 23.31 saaden selvityksen Madridin VOR:lle Pamplonan, Barahonan ja Castejónin kautta. Kello 23.46 Madrid selvitti koneen alas lentopinnalle 190. Kello 23.56 Madridin aluelennonjohto selvitti koneen lentopinnalle 90 sekä luovutti koneen Madridin lähestymislennonjohdolle. Lähestymislennonjohto selvitti koneen ILS- lähestymiseen Barajasin kiitotielle 33. Kello 0.03 Madridin torni antoi Aviancalle laskeutumisselvityksen. Koneen piti aloittaa loppulähestyminen oikealla kaarrolla Madridin VOR-majakan päältä, mutta lentäjä aloitti kaarron liian aikaisin ja kone joutui alueen minimilaskeutumiskorkeuden alle. Koneen oikea pääteline sekä ulommainen moottori osuivat noin 685 metrin (2 247 jalan) korkeudessa kukkulaan. Kolme sekuntia myöhemmin kone osui toiseen kukkulaan, kuusi sekuntia myöhemmin kolmanteen kukkulaan ja neljännellä osumalla koneen oikea siipi repesi irti. Repeämän seurauksena kone teki kärrynpyörän, hajosi viiteen kappaleeseen ja pysähtyi maastoon nurin päin. Koneessa oli 173 matkustajaa ja 19 miehistön jäsentä. Matkustajista 162 kuoli ja 11 selviytyi loukkaantumisilla. Kaikki miehistön jäsenet menehtyivät. Kuolleiden joukossa olivat muun muassa perulainen runoilija Manuel Scorza, meksikolainen kirjailija Jorge Ibargüengoitia ja uruguaylainen kriitikko Ángel Rama. Turmakone, Boeing 747, rekisterinumeroltaan HK-2910, oli vuokrattu SAS:lta Aviancalle. ==Lähteet== Luokka:Lento-onnettomuudet Espanjassa Luokka:Vuoden 1983 lento-onnettomuudet Luokka:Madridin historia
Kari Laukkanen

Kari Laukkanen (s. 14. joulukuuta 1963 Pielavesi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti. Laukkanen aloitti uransa vuonna 1982 Kuopion Palloseurassa. Vuonna 1986 Laukkanen vaihtoi belgialaiseen Cercle Bruggeen, jolloin hän pelasi jo Suomen maajoukkueen aloittavana maalivahtina. Hän palasi Kuopioon pelattuaan vain yhden kauden Belgiassa. Pian kuitenkin saksalainen Stuttgarter Kickers palkkasi hänet. Kickersissä Laukkanen vietti menestyksekästä aikaa, vuonna 1988 hän onnistui joukkueineen nousemaan yhdeksi kaudeksi Bundesliigaan. Laukkanen oli Kickersin ykkösmaalivahti, mutta lopulta hän kuitenkin vaihtoi niin ikään 2. Bundesliigassa pelanneeseen SV Waldhof Mannheimiin. Aluksi hän toimi joukkueen varamaalivahtina, mutta ensimmäisen kauden puolivälin jälkeen hänestä tuli Mannheimin ykkösmaalivahti. Laukkasella on edelleen hallussa yhden kauden aikana päästettyjen maalien ennätys. Kahdeksan vuoden ammattilaisuransa Saksassa jälkeen Laukkanen siirtyi takaisin Suomeen. Hän pelasi Finnairin Palloilijoissa sekä Hangö Idrottsklubbissa ja lopetti uransa 1999 Riihimäen Palloseurassa. Ammattilaisuransa jälkeen Laukkanen toimi valmennustehtävissä Hongassa. Vuodet 2005–2013 Laukkanen toimi NJS:n valmennuspäällikkönä. Tammikuusta 2014 lähtien Laukkanen on toiminut Kauklahden Pyrinnön valmennuspäällikkönä. Hän on toiminut myös Suomen alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen osatoimisena valmentajana ja joukkueenjohtajana vuodesta 2002. Laukkasen perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi poikaa. == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Visa (puu)

Visa on siemenen kautta periytyvä puun ominaisuus, jota esiintyy eniten koivuilla ja nimenomaan rauduskoivulla, mutta sitä tavataan myös hieskoivulla, harmaa- ja tervalepällä, pihlajalla, raidalla ja vaahteralla. Visautunut puu kasvaa tavallista hitaammin. Visa näkyy puussa tietynlaisina kuvioina. Puussa on tavanomaista leveämpiä ydinsäteitä ja poikkeuksellisesti suuntautunutta solukkoa. Siihen liittyy kuoren osien jääminen rungon sisään. Koivussa saattaa olla muunkinlaista kuviointia, joka muodostaa lainekuvioita ja silloin on kyseessä loimukoivu, jota käytetään huonekaluteollisuudessa, samoin kuin visapuuta. == Katso myös == * Visakoivu == Lähteet == * Visaseura Luokka:Puu
Visa

Visa tai Wisa voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Visa, luottoyritys *Visa, miehen etunimi *visa, puun, usein koivun, perinnöllinen muunnos *visa, tietokilpailu *Citroën Visa, vuosina 1978–1988 valmistettu automalli *Visa tai Wisa, sukunimenä: **Sakari Visa (s. 1940), Suomen merivoimien komentaja 1990–1996 **Sebastian Visa (s. 1994), suomalainen tanssija, koreografi ja muusikko **Viljo Visa (s. 1880), suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja toimittaja **Woldemar Wisa (1892–1955), suomalainen jääkärikapteeni.
Marie-Louise von Bergmann-Winberg

Marie-Louise von Bergmann-Winberg (s. 9. kesäkuuta 1946 Helsinki) on suomalais-ruotsalainen valtiotieteiden professori Keski-Ruotsin yliopistossa, Östersundissa. Hänen vanhempansa olivat Georg-Håkan von Bergmann (1915–1981) ja hänen vaimonsa Else-May (1924–2012). Hän tuli ylioppilaaksi Nya svenska samskolanista ja opiskeli Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1987 väitöskirjallaan Wohlfahrt, Lebensniveau und Lebensweise im deutsch- deutschen Vergleich. Se käsitteli talouspolitiikkaa Itä- ja Länsi-Saksan valtioissa hyvinvoinnin ja elämäntapojen kautta. Hänen myöhemmät tutkimuksensa koskevat pääasiassa aluekehitystä ja yrittäjyyttä. == Aiheesta muualla == * CV yliopiston sivulla Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Izegem

Izegem on kaupunki Länsi-Flanderin provinssissa, Flanderissa, Belgiassa. Kaupunki kuuluu Roeselaren arrondissementtiin. 1. tammikuuta 2007 Izegemissä oli 26 486 asukasta ja väestötiheys oli 1 039 asukasta neliökilometrillä. Pinta-alaa kaupungilla on 25,48 km². Kaupungin pormestari on Gerda Mylle. Kaupungissa on noin 900 rekisteröityä yritystä. N63-valtatie yhdistää kaupungin Courtrayhyn ja Roeselareen ja E403-moottoritie Courtrayhyn ja Bruggeen. Lisäksi E17-moottoritie (Lille–Courtray–Gent–Antwerpen) kulkee kaupungin alueella. Kaupungin alueella sijaitsevan kanavan varrella on myös satama. Lisäksi rautatie yhdistää Izegemin Courtrayhyn ja Bruggeen. Izegemin ystävyyskaupungit ovat Bad Zwischenahn Saksassa, Bailleul Ranskassa, Zlín Tšekissä ja Hotton Valloniassa. == Kaupunginosat == Izegem muodostuu seuraavista osista (): {| border="0" style="border: 1px solid #999; background-color:#FFFFFF" # Nimi Pinta-ala (km²) I Izegem 14,88 II Kachtem 5,17 III Emelgem 5,44 == Kuuluisia asukkaita == * Filip Bardoel, jousiampuja * Tine Bossuyt, uimari * André Bourgeois, entinen ministeri * Geert Bourgeois (s. 1951), ministeri * Frans Brouw, pianisti * Johan Bruyneel (s. 1964), pyöräilijä * Veerle Dejaeghere, urheilija * Guido Depraetere (1946–2006), televisiojuontaja ja -tuottaja ja poliitikko * Niko Eeckhout (s. 1970), pyöräilijä * 't Hof van Commerce, länsiflanderilainen hiphopryhmä * Flip Kowlier (s. 1976), laulaja * Jean-Marie Lermyte (s. 1946), kirjailija * Jan Michiels (s. 1966), pianisti * Patrick Sercu (s. 1944), pyöräilijä * Geert Spillebeen, kirjailija * Ulla Werbrouck (s. 1972), judoka == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin virallinen kotisivu Luokka:Länsi-Flanderin kunnat Luokka:Belgian kaupungit
Arto Koskinen

Arto Koskinen (s. 20. tammikuuta 1962 Alatornio) on suomalainen elokuvaohjaaja, joka on tehnyt lukuisia dokumentti- ja TV-elokuvia. Hänen esikoisohjauksensa, pitkä näytelmäelokuva Kahlekuningas, sai ensi-iltansa 2001. Kahlekuningas valittiin muun muassa Berliinin elokuvajuhlien kilpasarjaan lastenelokuvien kategoriaan, se sai parhaan miessivuosa-Jussin (Heikki Hela) ja parhaan äänisuunnittelun Jussin (Olli Pärnänen), ja se oli ehdolla myös parhaasta käsikirjoituksesta. Elokuva voitti myös palkinnon parhaasta esikoisohjauksesta Durangon elokuvajuhlilla 2004. == Ura == Koskinen opiskeli aluksi arkkitehtuuria Oulussa. Hän valmistui Taideteollisen korkeakoulun käsikirjoitus- ja ohjauslinjalta 1993. Koskisen ensimmäinen dokumentti Henkinen arkkitehtuuri (1990) tutkii unkarilaisen Imre Makoveczin arkkitehtuuria. Koskisen ensimmäisessä fiktiossa Sukellus (1989) pienen yhteisön rauha järkkyy, kun rannalta löytyy tytön ruumis. Elokuva voitti pääpalkinnon Cineurope 1991 -festivaaleilla Firenzessä. Muita Koskisen uran alkuvuosien lyhytfiktioita ovat Kesän viimeinen päivä (1992) ja Avaruuden musta kivi (1994). Koskisen lyhytdokumenteista Esa Illin kanssa Yle TV1 -kanavalle toteutettu Ennätysten tekijät (1993) kuvaa ihmisiä, jotka yrittävät päästä Guinnessin ennätysten kirjaan mitä omituisimmilla tavoilla. Dramatisoidussa dokumentissa Aivan tavallinen pankkirosvo (1995) Heikki Määttänen esittää sympaattista reppanaa, joka joutuu hankaluuksiin, kun häneltä varastetaan työttömyyskorvaukset. Vuonna 1996 syntyivät Mitäs me salamaniskemät, Haudattu tuntemattomana ja Me valehtelijat. Niitä seurasi Kuka oli Felix Kersten? (1998), dokumentti ristiriitaisesta hahmosta Heinrich Himmlerin hierojasta ja vakoojasta Felix Kerstenistä. Vuonna 2004 Arto Koskinen ohjasi dokumentin Joki taivaalla kuvataiteilija Osmo Rauhalasta, ja vuonna 2012 valmistui dokumentti jalkapalloilija Jari Litmasesta nimellä Kuningas Litmanen. Vuonna 2013 valmistui dokumenttielokuva Epävirallinen linja, Suomen vähemmän tunnetusta roolista Viron itsenäistymisprosessissa. Koskisen seuraava dokumentti kertoi suomalaisen matkapuhelimen tarinan. Nokia Mobile – Matkapuhelimen tarina (2017) valittiin Amsterdamissa järjestettävän IDFA-dokumenttifestivaalin Panorama-sarjaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt