EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ken Burns

Kenneth Lauren ”Ken” Burns (s. 29. heinäkuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja tuottaja, joka on keskittynyt elokuvissaan Yhdysvaltojen sota- ja kulttuurihistoriaan. Hänen merkittäviä töitään ovat television minisarjat The Civil War (1990), Baseball (1994), Jazzin historia (2001), Amerikkalaiset sodassa (2007) ja The National Parks: America’s Best Idea (2009). Ken Burnsin isä toimi antropologina, mutta Burnsillä ei ole mitään koulutusta historiantutkimuksessa. Hän sanoo halunneensa elokuvaohjaajaksi jo 12-vuotiaana, ja hän kiinnostui dokumenttielokuvasta opiskellessaan Hampshire Collegessa Amherstissä, Massachusettsin osavaltiossa. Ensimmäinen elokuva, jonka parissa hän työskenteli, sattui olemaan historia-aiheinen dokumentti, ja siinä lajityypissä Burns on pitäytynyt. Burns aloitti uransa lyhytelokuvilla, mutta vuosikymmenten kuluessa hänen projektinsa ovat kasvaneet budjeteiltaan ja kestoiltaan jatkuvasti. Monet hänen vuosituhannen vaihteen jälkeen tekemät minisarjat ovat kestoltaan kukin noin 20 tuntia. Burnsin historiasarjat esitetään Yhdysvalloissa aina julkisella tv-kanavalla PBS:llä. Hän käyttää työkumppaneinaan usein sukulaisiaan: hänen veljensä Ric toimi muun muassa Civil War -sarjan toisena käsikirjoittajana, kunnes aloitti oman elokuvauransa. Myöhemmin Burnsin kanssa ovat työskennelleet hänen tyttärensä Sarah Burns ja tämän aviomies David McMahon. Burnsin vakiotuottaja on Lynn Novick, jonka kanssa hän on tehnyt myös ohjausyhteistyötä. Ken Burns on puolestaan tuottanut muiden dokumentaristien töitä, kuten Barak Goodmanin syöpäaiheisen tv-sarjan Sairauksien keisari (2015). Ken Burnsin mukaan on nimetty valokuvien elokuvallinen käsittelytekniikka, jossa kamera tekee hitaita panorointeja ja zoomauksia valokuvan yli yksityiskohdasta laajempaan kuvaan tai päinvastoin. Ken Burns effect -nimellä tunnettu tekniikka ei ole Burnsin kehittämä, mutta hänen dokumenttielokuvissaan sitä on käytetty paljon. == Filmografiaa == * The Statue of Liberty (1985) Vapaudenpatsas * The Civil War (1990) Yhdysvaltain sisällissota * Baseball (1994–2010) Baseball * Frank Lloyd Wright (1997) arkkitehti Frank Lloyd Wright * Jazzin historia (Jazz, 2001) Jazz-musiikki * Amerikkalaiset sodassa (The War, 2007) 7 osaa / n. 14 tuntia, Yhdysvallat toisessa maailmansodassa * The National Parks: America’s Best Idea (2009) * Yhdysvallat kieltolain aikaan (Prohibition, 2011) Yhdysvaltain kieltolaki * USA:n 1930-luvun pölymyrskyt (The Dust Bowl, 2012) Dust Bowl * Rooseveltin suku (The Roosevelts: An Intimate History, 2014) Roosevelt * The Vietnam War (2017, tuotanto) 10 osaa / 17 h 15 min, Vietnamin sota * Country Music (2019) 8 osaa / 16 h 30 min, Kantrimusiikki * Hemingway (2021) 3 osaa / 5 h 42 min, kirjailija Ernest Hemingway * Muhammad Ali (2021) 4 osaa / 8 tuntia, nyrkkeilijä Muhammad Ali * Benjamin Franklin (2022) 3 h 41 min, Benjamin Franklin == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttiohjaajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Limapäät

Limapäät (Berycidae) on limapääkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimoon kuuluvia lajeja tavataan valtameristä. ==Lajit ja anatomia== Limapäiden heimoon kuuluu yhdeksän tai kymmenen lajia kahdessa suvussa, jotka ovat Beryx ja Centroberyx. Lajeja ovat muun muassa hohtolimapää (Beryx splendens) ja pohjanlimapää (Beryx decadactylus). Lajit kasvavat korkeintaan noin 60 cm pitkiksi. Heimon lajeille tyypillistä ovat punaiset suomut ja hyvin suurikokoiset silmät. Myös suu on suuri. Pään aistikanavat ovat hyvin kehittyneet ja sijaitsevat limatäytteisissä onkaloissa. Selkäevä on lyhyehkö ja pyrstö voimakkaasti haarautunut. Poikasilla ja nuorilla limapäillä rinta- ja vatsaevät ovat pidemmät kuin aikuisilla yksilöillä. ==Levinneisyys ja elintavat== Limapäiden heimon lajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren keski- ja länsiosista trooppisissa ja lauhkeissa vesissä. Ne elävät tyypillisesti 200- 600 metrin syvyydessä, mutta niitä on tavattu aina 1 300 metrin syvyydessä merenpinnasta. Kalat voivat siirtyä öisin lähemmäs pintaa. Limapäiden ravinto koostuu kaloista, äyriäisistä ja nilviäisistä. Beryx-suvun lajit ja erityisesti pohjanlimapää ovat arvostettuja ja taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja. Limapäitä kalastetaan trooleilla ja pitkäsiimakalastuksena. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Mikko's Phylogeny Archive: Berycidae *ITIS: Berycidae *UniProt, Taxonomy: Berycidae Luokka:Limapääkalat
Tamsin Egerton

Tamsin Egerton (s. 26. marraskuuta 1988 Hampshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja malli, joka on esiintynyt muun muassa ​​Holly Goodfellowina vuoden 2005 elokuvassa Mami hoitaa, Chelsean Parkerina vuoden 2007 elokuvassa Tyttökoulu St. Trinian's ja Guineverena vuoden 2011 televisiosarjassa Camelot. == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hemel Hempstead

Hemel Hempstead on noin asukkaan kaupunki Hertfordshiren kreivikunnassa, Kaakkois-Englannissa. Kaupunki kuuluu Suur-Lontoon urbaanialueeseen ja sijaitsee Lontoon keskustan luoteispuolella. Sen alueella ei ole kuntia (unparished area) ja sen hallinnosta vastaa Dacorumin piirivaltuusto. Kaupungissa on sisätiloissa toimiva talviurheilukeskus.Welcome to Britain’s premier indoor snowsports destination Snow Centre Hemel Hempstead == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.hemeltoday.co.uk/ Luokka:Asutut paikat Hertfordshiressä Luokka:Englannin kaupungit
Sava Savanović

Sava Savanović on serbialaisen kansanuskon tunnetuimpia vampyyrejä. Sava Savanovićin uskotaan asuneen vanhassa vesimyllyssä Zarožjen kylässä Bajina Baštan kunnassa.Politika: Sava Savanović još čeka da postane srpski brend Hänen väitetään tappaneen viljaa jauhamaan tulleita ihmisiä ja juoneen heidän verta. Vaikka usein sanotaan hänen olleen ensimmäinen serbialainen vampyyri, usein mainitaan myös Veliko Gradištesta kotoisin oleva vuonna 1724 kuollut Petar Blagojević, joka omana aikanaan pääsi myös Euroopan huomion keskipisteeksi. ==Mylly== Muutamat viime vuosikymmenet Sava Savanovićin mylly on ollut Jagodićin perheen omistuksessa ja sitä on usein nimitetty ”Jagodićin myllyksi”. Se oli toiminnassa myöhään 1950-luvulle asti, jolloin se suljettiin ja sammutettiin. Vesimylly vetää puoleensa kävijöitä, mutta kylän asukkaat eivät ole vielä onnistuneet tekemään myllystä menestyksekästä turistikohdetta. ==Vaikutus kulttuuriin== Sava Savanovićin hahmo mainitaan kirjailija Milovan Glišićin kertomuksessa ”Posle devedeset godina” ja serbialaisessa kauhuelokuvassa Leptirica vuodelta 1973, joka perustuu Glišićin kertomukseen, sekä myös Mirjana Novakovićin kirjassa Strah i njegov sluga. ==Katso myös== * Arnaut Pavle * Leptirica ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoja kansanuskomuksista Zarožjen kylän epävirallisilla sivuilla Luokka:Serbialaiset henkilöt Luokka:Slaavilainen mytologia
SMS Tegetthoff (1912)

SMS Tegetthoff oli Itävalta-Unkarin laivaston Tegetthoff-luokan dreadnought- taistelulaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Stabilimento Tecnico Triestinolta Triestestä, missä köli laskettiin 24. syyskuuta 1910. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1912 ja valmistui 21. heinäkuuta 1913. Alus nimettiin 1800-luvulla eläneen itävaltalaisen Lissan taistelua johtaneen amiraalin Wilhelm von Tegetthoffin mukaan.Gardiner, Robert s. 334 == Palvelus == Keväällä 1914 alus teki sisaraluksensa SMS Viribus Unitiksen kanssa koulutuspurjehduksen itäisellä Välimerellä. Ensimmäisen maailmansodan alettua alus oli vara-amiraali Njegovanin lippulaivana 1. taistelulaivueen 1. viirikössäGreger, René s. 11, jonka mukana se osallistui Anconan pommitukseen toukokuussa 1915. Loppusodan se vietti Pulan satamassa, kunnes alus osallistui epäonniseen Otranton sulun purkuyritykseen kesäkuussa 1918. Sodan lopulla alus antautui Italiassa, jolle se luovutettiin 1919. Alus romutettiin 1924-1925 La SpeziassaGreger, René s. 25. ==Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Tegetthoff-luokan taistelulaivat Luokka:Itävaltaunkarilaiset ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat Luokka:Stabilimento Tecnico Triestino
Dumfries

Dumfries () on kauppala Skotlannissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Nith-joen kohdalla Dumfries ja Gallowayn paikallishallintoalueella. Dumfries on entinen royal burgh ja entisen Dumfriesshiren kreivikunnan kreivikuntakaupunki. Asukkaita kaupungissa on 43 009\. Ensimmäinen kivisilta Dumfriesin kohdalle Nith-joen yli rakennettiin 1432. Sitä korjattiin 1620 ja lyhennettiin 1800, se on edelleen jalankulkijoiden käytössä ja yksi Skotlannin vanhimmista silloista.Dumfries Undiscovered Scotland Gallowayn alue sijaitsee rajaseudulla, jonka kuuluminen Skotlantiin ei ole aina ollut itsestään selvää. Niinpä englantilaiset hyökkäsivät, ryöstelivät tai miehittivät Dumfriesiä vuosina 1300, 1448, 1536, 1542, 1547 ja 1570. Runoilija Robert Burns vietti viimeiset vuotensa Dumfriesissa, ja häntä kunnioitetaan patsaalla kaupungin keskustassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dumfries ja Galloway Luokka:Asutut paikat Skotlannissa
Kauriinmetsästäjät

Kauriinmetsästäjät on Heikki Petrellin ja Tuomas Kaitasen muodostama elektropop-musiikkia esittävä duo. He ovat aiemmin vaikuttaneet Stockers!-yhtyeessä. Yhtyeen huhtikuussa 2016 julkaisema esikoissingle ”Oisit vaan sanonu” nousi pian julkaisunsa jälkeen Suomen Spotifyn viraalilistan ykköseksi ja pian kappale nostettiin YleX:n soittolistalle ja päätyi lopulta kanavan Himotuimmat-äänestyksen ykköseksi neljän viikon ajaksi. Yhtye julkaisi kolme ensimmäistä singleä omakustanteisesti. Helmikuussa 2017 julkaistulla ”Revi mua” -singlellä oli julkaisuyhteistyössä musiikkikonsulttiyhtiö Skorpioni. Huhtikuussa 2017 yhtye solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa ja julkaisi singlen ”Sua sua” kesäkuussa 2017. Kappale on mukana myös joulukuussa 2017 julkaistulla Huudan-EP:llä. == Diskografia == === EP:t === Nimi Julkaisutiedot Huudan *Julkaistu: 14. joulukuuta 2017 *Formaatti: digitaalinen lataus *Levy-yhtiö: Warner Music Finland === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Oisit vaan sanonu” 2016 – – ”Intiaanikesä” – 80 Huudan-EP ”Kun mä mietin sua, niin uuh” – 98 ”Revi mua” (feat. Vesta) 2017 – – ”Sua sua” – – Huudan-EP ”Padot” 2019 – – ”Haamuja” 2021 – – ”Haipeis” – – ”Vedä mut” 2022 – – ”Vikaa kertaa” 2023 === Musiikkivideot === * Revi mua (ohj. H&H;) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kauriinmetsästäjät-duon Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset duot
Kukkula 60 (elokuva)

Kukkula 60 () on Jeremy Simsin ohjaama vuonna 2010 ilmestynyt australialainen sotaelokuva. Se perustuu Kukkula 60:n tapahtumiin länsirintamalla I maailmansodassa. Juoni kertoo australialaisesta pioneeriyksiköstä, jonka tehtävänä oli kaivaa tunneleita saksalaisten asemien alle ja räjäyttää ne. Elokuva menestyi suhteellisen hyvin Australiassa, mutta ei herättänyt laajaa huomiota ulkomailla. ==Tuotanto== Elokuva kertoo australialaisen 1st Australian Tunneling Company-yksikön toiminnasta ensimmäisen maailmansodan länsirintamalla. Yksikkö kaivoi tunneleita saksalaisten asemien alle ja räjäytti ne miinoilla. Elokuvan idea sai alkunsa, kun australialainen kaivosinsinööri Ross J. Thomas törmäsi ensimmäisen maailmansodan historian harrastajana kapteni Oliver Holmes Woodwardin sotapäiväkirjaan. Thomas tapasi edelleen dokumenttielokuvia ohjanneen ja tuottaneen Bill Leimbachin, joka vakuuttui tarinan elokuvakelpoisuudesta. Leimbach teki Thomasista elokuvan pääasiallisen tuottajan ja palkkasi ohjaajaksi Jeremy Hartley Simsin. Käsikirjoituksen laati David Roach pohjautuen Oliver Woodwardin päiväkirjaan, sekä tutkimukseen Australian War Memorial-museon arkistoissa. Elokuvan 8,1 miljoonan Australian dollarin budjettiin kerättiin rahoitusta monilta eri tahoilta, joista suurimman osan kustansi valtiollinen Screen Australia. Elokuvan kuvaukset toteutettiin Townsvillessä Australian Queenslandissä 20. heinäkuuta – 28. elokuuta 2008. Taistelupaikan lavastamiseksi kaivettiin esimerkiksi yli 500 metriä juoksuhautoja. Tunneleihin sijoittuvat kohtaukset kuvattiin turvallisuussyistä oikeasti maanpäällisissä rakennuksissa. ==Vastaanotto== Elokuvan ensi-ilta järjestettiin kuvauspaikkakunnalla Towsnwillessä 15. huhtikuuta 2010 ja maanlaajuisesti seuraavana päivänä. Elokuvan lipputulot olivat lopulta kot- ja ulkomailla 9,6 miljoonaa Australian dollaria. Elokuva teki näin mainos- ja muut menot huomioon otettuna ehkä hieman voittoa. Australialaiset elokuvakriitikot ottivat sen vastaan pääosin myönteisesti. Sen sijaan ulkomailla elokuva ei herättänyt suurempaa mielenkiintoa. Elokuvakriitikkojen arvioita keräävä Rotten Tomatoes antoi elokuvalle arvosanan 87/100 % perustuen 14 arvioon. Elokuva sai 16 AACTA- ehdokkuutta, sekä useita muiden tahojen palkintoja ja ehdokkuuksia. Elokuvaa pidettiin pääasiassa hyvin historiallisesti tarkkana. Tietyissä yksityiskohdissa on kuitenkin käytetty luovaa vapautta. Esimerkiksi elokuvan Frank Tiffin oli todellisuudessa suhteellisen tuntematon ja hän selvisi sodasta, eikä hän näin ollut elokuvan tarinan kaltainen marttyyrisankari. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 australialaiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Sotadraamat
Työn Voima

Työn Voima (vuosina 1906–1918 Sorretun Voima) oli Jyväskylässä vuosina 1906–1959 ilmestynyt sosialidemokraattinen sanomalehti.Suomen lehdistön historia 7, s. 162 ==Historia== Sorretun Voima perustettiin suurlakkoa seuranneella SDP:n nousukaudella. Poliittiselta linjaltaan se edusti jyrkkää kautskylaista marxismia. Alkuvaiheen merkkihahmoja oli kansanedustaja Onni Tuomi. Lehden levikki oli Jyväskylän suurin, mutta alhaisten tilausmaksujen ja ilmoitusten vähäisyyden takia se kärsi huomattavista taloudellisista vaikeuksista. Sisällissodan aiheuttaman lakkautuksen jälkeen lehti pääsi ilmestymään uudelleen helmikuussa 1919. Samalla sen nimeksi tuli Työn Voima. 1920-luvulla se kannatti SDP:n vasenta siipeä, mutta siirtyi myöhemmin tannerilaiselle linjalle ja kehittyi enemmän uutislehden suuntaan.Suomen lehdistön historia 7, s. 163 Toisen maailmansodan jälkeen lehti osallistui voimakkaasti sosiaalidemokraattien ja kommunistien taisteluun työväenliikkeen johtajuudesta. Sen levikki nousi aina vuoteen 1949 saakka. 1950-luvulla Työn Voima pyrki kilpailemaan uutislehtenä maakunnan ykköslehdeksi nousseen Keskisuomalaisen kanssa. Sitä julkaissut osuuskunta sortui kuitenkin lopulta taloudellisiin ongelmiin. Lehden kannatuksen laskuun vaikutti myös SDP:n hajaannus. Vuoden 1960 alusta Työn Voima yhdistettiin tamperelaiseen Kansan Lehteen, josta samalla tuli myös Keski-Suomen sosiaalidemokraattien äänenkannattaja. Vuonna 1981 Keski-Suomen sosiaalidemokraattien piirilehtenä aloitti jyväskyläläinen Vastin-lehti, joka ilmestyi vuosina 1997–2014 nimellä Keski-Suomen ViikkoPatrikainen, Seppo - Joensuu, Miikka. Se olkoon vapauden työ. SDP:n Keski-Suomen piiri 1906-2006. ISBN 978-952-92-2586-6. Jyväskylä 2007. (s. 311 ja 374), mutta lakkautettiin kevättalvella 2014. ==Ilmestymistiheys ja levikki== Työn Voima ilmestyi aluksi kolmesti ja vuodesta 1920 lähtien kuudesti viikossa. Sen levikki oli suurimmillaan 10 500 kappaletta vuonna 1919. 1940-luvulla levikki liikkui 8 000 kappaleen molemmin puolin ja laski seuraavalla vuosikymmenellä 5 000 kappaleen tuntumaan. ==Päätoimittajat ja vastaavat toimittajat== * Leander Linnavuori 1906 * Kaarlo Salovaara (vast. toim.) 1907 * Jalmari Kirjarinta 1907–1911 (vast. toim. 1908–1911) * Väinö Hupli (vast. toim.) 1908 * Onni Tuomi 1911–1918 (vast. toim. 1911) * Väinö Haukkariutta (vast. toim.) 1911–1917 * Oskari Suutala 1917–1918 * Toivo Lehto 1919–1928 * Väinö Salmela 1928–1929 * Heikki Laakso 1929 * Edvard Halonen 1929–1930 * Jussi Raatikainen (vast. toim.) 1930 * Jalmari Leino 1930–1937 * Reino Oittinen 1938 * Hugo Varjola 1938–1946 * Onni Haini 1946–1956 * Arvo Sepänmaa (vast. toim.) 1956 * Olavi Hurri 1956–1957 * Erkki Wikstén 1957–1959 * Ilmari Tiainen (vast. toim.) 1959 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Sorretun Voima (1906–1917) digitoituna kansalliskirjastossa * Työn Voima (1919–1920) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Jyväskylän media Luokka:SDP:n lehdet
Syytön mies

Syytön mies on vuonna 1989 valmistunut rikosdraamaelokuva, jonka pääosaa esittää Tom Selleck. Se kertoo miehestä, jonka kaksi kieroa poliisia lavastaa syylliseksi huumekauppaan. == Juoni == Elokuvan ensimmäisellä kolmanneksella näytetään Jimmien onnellista elämää; hänellä on hieno koti, kaunis vaimo ja hyvä työpaikka lentokoneasentajana. Kaikki muuttuu kun huumepoliisit Mike Parnell ja Danny Scalise tekevät ratsian erehdyksessä hänen kotiinsa. Koska he harjoittavat lainvastaista kauppaa ottamalla osan huumeista haltuunsa ja myymällä eteenpäin, he päättävät lavastaa Jimmien oikeaksi syylliseksi, peittääkseen erehdyksensä, jotta heille ei koituisi harmeja. Jimmie joutuu oikeuden eteen, ja hänellä on mahdollisuus lievempään tuomioon, mikäli myöntää syyllisyytensä. Jimmie on kuitenkin rehellinen mallikansalainen, eikä suostu ottamaan huumevälittäjän leimaa. Hänelle langetetaan kuuden vuoden tuomio pahamaineisessa vankilassa. Elokuvan toinen kolmannes kuvaa Jimmien selviytymistaistelua karmeissa vankilaoloissa. Heti alussa hän joutuu pelätyn vangin Jinglesin ja tämän jengin silmätikuksi. Häntä kiusataan pahoinpitelemällä, seksuaalisella ahdistelulla ja tavaroiden anastamisella. Jimmie ei pane vastaan, joten kukaan ei kunnioita häntä. Eräänä päivänä hän saa odottamatonta apua Virgil-nimiseltä pitkän linjan vangilta, joka vaatii Jimmieta tekemään ahdistelustaan lopun. Jimmie päättää ryhdistäytyä ja tappaa Jinglesin vastoin luontoaan ja moraalisia periaatteitaan. Samaan aikaan Jimmien vaimo Kate yrittää saada Jimmien vapaaksi, tuloksetta. Hän tietää poliisien lavastaneen Jimmien ja yrittää vakuuttaa poliisipäällikkö John Fitzgeraldin, joka lopulta uskoo Kateen muttei voi todisteiden puutteessa tehdä mitään. Elokuvan viimeisellä kolmanneksella Jimmie pääsee kolmen vuoden lusimisen jälkeen ehdonalaiseen ja voi jatkaa elämäänsä vapaana. Mike Parnell ja Danny Scalise kuitenkin palaavat kuvioihin ja Jimmie tajuaa, ettei heidän ahdistelunsa lopu, ellei hän tee asialle jotain. Jimmie tapaa Fitzgeraldin ja kertoo aikovansa todistaa Miken ja Dannyn olevan kieroja huumeidenvälittäjiä, joko hänen avullaan tai ilman. Fitzgerald lupaa auttaa parhaansa mukaan ja niin alkaa hengenvaarallinen tehtävä Miken ja Dannyn kukistamiseksi. == Rooleissa == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen kutsuu Syytöntä miestä lepertelemättömäksi ja kriittiseksi rikoselokuvaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vankilaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Peter Yatesin ohjaamat elokuvat
Richard Stone

John Richard Nicholas Stone (30. elokuuta 1913 Lontoo, Britannia – 6. joulukuuta 1991 Cambridge, Britannia), oli brittiläinen ekonomisti, joka sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 1984. Stone sai palkinnon kirjanpitomallin kehittämisestä, minkä avulla voidaan seurata taloudellisia tapahtumia kansallisesti ja kansainvälisesti. Stone työskenteli Britannian keskuspankissa yhtä aikaa John Maynard Keynesin kanssa. Hän oli kansantalouden tilinpidon pääsuunnittelija. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Stone Nobel- säätiön sivustolla Luokka:Brittiläiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Vapaa Sana (Vaasa)

Vapaa Sana (vuosina 1918–1919 Työläinen) oli Vaasassa vuosina 1906–1923 ilmestynyt sanomalehti.Suomen lehdistön historia 7, s. 232 Vaasan työväenyhdistys perusti Vapaan Sanan vuoden 1905 suurlakkoa seuranneella sosiaalidemokraattien nousukaudella. Sen julkaisijana toimi aluksi osuuskunta, joka vuonna 1913 siirsi omaisuutensa vaasalaiselle Oy Kirjapaino Ab:lle. Sisällissodan jälkeen lehti pääsi ilmestymään Työläinen-nimisenä jo vuoden 1918 lopussa. SDP:n vasemmistoa edustaneesta lehdestä tuli sittemmin Suomen sosialistisen työväenpuolueen äänenkannattaja. Viranomaiset lakkauttivat sen elokuussa 1923.Suomen lehdistön historia 7, s. 233 Seuraavana vuonna lehden jatkajaksi perustettiin Työn Ääni. Lehti ilmestyi aluksi kolmesti, vuosina 1920–1922 kuudesti ja heinäkuusta 1922 lähtien jälleen kolmesti viikossa. Vuosina 1921–1922 sen rinnalla ilmestyi myös kolmipäiväinen painos. Levikki oli suurimmillaan 7 000 kappaletta vuonna 1917.Suomen lehdistön historia 7, s. 234 Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Janne Hautala (1906–1907, vast. toim. 1913–1916), Antti Komonen (1907–1908), J. E. Pukander (vast. toim. 1908), J. O. Leivo (1908–1910), Ali Aaltonen (1910–1912), Seth Heikkilä (vast. toim. 1912–1913), Sameli Teerimäki (1916–1917), Väinö Takala (1917–1918), Vilho Jaakko Kulku (vast. toim. 1919), Isak Penttala (1919), Mauritz Rosenberg (1919–1921), Lauri Arvo (1921–1922), Väinö Lattunen (1922–1923), Antti Tuokkola (1923) ja Arvi Sänkiaho (1923).Suomen lehdistön historia 7, s. 232–233 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Vapaa Sana (1906–1918) digitoituna kansalliskirjastossa * Työläinen (1918–1919) digitoituna kansalliskirjastossa * Vapaa Sana (1920–1923) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:SDP:n lehdet Luokka:Suomen sosialistinen työväenpuolue Luokka:Vaasan media
Hugo Ingelius

Ernst Hugo Johannes Ingelius (12. tammikuuta 1853 Raisio – 29. heinäkuuta 1899 Turku) oli suomalainen toimittaja ja säveltäjä. Hän käytti nimimerkkiä H.I-s. Ingeliuksen vanhemmat olivat kirjailija Axel Gabriel Ingelius ja Maria Kristina Lindmark. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1870 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1874. Hugo Ingelius toimi opettajana ja oli myös Åbo Underrättelser -lehden vastaavana toimittajana. Ingeliuksen tunnetuin sävellys oli Ruotsin kuningas Erik XIV:stä kertonut romanttinen laulu Kung Erik (Alpo Noposen suomentamana Kuningas Erik) jonka hän sävelsi ruotsalaisen hovirunoilija Carl Snoilskyn tekstiin. Sävellys tunnetaan myös nimellä Kaarina ja kuningas, jonka on sanoittanut Sauvo Puhtila. Sen ovat levyttäneet Annikki Tähti (1958) ja Vieno Kekkonen (1963).Suomen äänitearkisto == Teoksia == Nimimerkillä H. I-s: * Åbo Underrättelser 1824–1850: en kort historia. Första bandet. G. W. Wilén, Åbo 1895. * Åbo Underrättelser. Andra bandet, (Åren 1851–1863), en kort historik sammanstäld af H. I-s. G. W. Wilén, Åbo 1896. == Lähteet == * * * Teokset Fennica-tietokannasta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
HMS Triumph (1903)

HMS Triumph oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan taistelulaiva ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Chilen hallitus tilasi 26. helmikuuta 1902 Reedin suunnitteleman aluksen Vickersiltä nimellä Libertad. Köli laskettiin 26. helmikuuta 1902. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1903. Alkuvuodesta 1903 Chilen hallitus asetti aluksen myyntiin, jolloin Britannian hallitus lunasti sen 3. joulukuuta estääkseen aluksen joutumisen venäläisille. Alus nimettiin 7. joulukuuta HMS Triumphiksi ja valmistui 21. kesäkuuta 1904 Chathamin laivastontelakalta, jossa se oli viimeisteltävänä.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 39 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa Triumph liitettiin Kotilaivastoon. Se joutui 17. syyskuuta 1904 Pembroken telakalla Walesissa kauppalaiva SS Sirenin yliajamaksi, jolloin aluksen kylki kärsi lieviä vaurioita. Laivastoa uudelleen organisoitaessa tammikuussa 1905 Kotilaivasto nimettiin Kanaalin laivastoksi, johon alus liitettiin.Burt 2013 s. 309-310 Alus törmäsi 3. kesäkuuta 1905 sisaralukseensa HMS Swiftsureen, jolloin keula vaurioitui. Vauriot korjattiin Chathamin telakalla. Se sijoitettiin 7. lokakuuta 1908 Portsmouthissa reserviin ja siirrettiin vielä lokakuussa Chathamiin huollettavaksi. Telakalta vapauduttuaan alus määrättiin 6. huhtikuuta 1909 Välimeren laivastoon. Toukokuussa 1912 laivastoa uudelleen organisoitaessa alus siirrettiin Kotilaivaston 3. laivastoon eli runkomiehitettynä Portsmouthin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen 28. elokuuta 1913 Devonportissa määrättynä Kiinan asemalle. Alus sijoitettiin Hongkongissa uudelleen runkomiehitettynä reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Sen miehistöksi siirrettiin palveluksesta poistettujen jokitykkiveneiden miehistöt, joita täydennettiin Duke of Cornwall's Light Infantry -rykmentistä siirretyillä kahdella upseerilla ja sadalla miehellä sekä kuudella viestittäjällä. Alus oli 6. elokuuta valmis merelle lähtöön. Elokuun alussa alus osallistui amiraali von Speen johtaman Saksan Itä-Aasian laivueen etsintään, jolloin sen miehistö valtasi yhden huoltoaluksista. Alus liitettiin 23. elokuuta Tsingtaun operaatioihin keisarillisen Japanin laivaston 2. laivastoon, missä se oli marraskuuhun 1914. Alus oli paikalla 7. marraskuuta vallattaessa linnoitus. Alus oli marraskuusta 1914 tammikuuhun 1915 huollettavana Hongkongissa. Tammikuussa 1915 alus siirrettiin Dardanellien operaatioihin. Alus lähti 12. tammikuuta Hongkongista ja saapui Sueziin 7. helmikuuta. Alus jatkoi 12. helmikuuta matkaansa Dardanelleille, missä se osallistui helmikuusta toukokuuhun operaatioihin esimerkiksi 18.-19. helmikuuta Dardanellien suulla olevan Fort Sedd el Bahrin tuhoamiseen. Alus upposi 25. toukokuuta 1915 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-21 torpedoimana Dardanelleilla. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === Luokka:Swiftsure-luokan taistelulaivat Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
J. I. Warén

Johannes Immanuel (Jussi) Warén (23. helmikuuta 1853 Hankasalmi – 29. elokuuta 1912 Kesälahti) oli suomalainen upseeri, joka julkaisi muistelmat osallistumisestaan Turkin sotaan. Warénin vanhemmat olivat rovasti Johannes Warén (1827–1883) ja Maria Adolfina Aschan (1832–1914). Hän opiskeli Kuopion lyseossa, mutta lähti sitten Helsingin junkkarikouluun, suoritti upseeritutkinnon 1876 ja liittyi Venäjän armeijaan. Warén osallistui Turkin sotaan vuosina 1877–1878 ja oli mukana muun muassa Plevnan piirityksessä. Sodan jälkeen hän palveli miehitysjoukoissa Balkanilla ja Aigeanmeren saarilla sekä Puolassa. Warén erosi palveluksesta vuonna 1890 ja palasi Suomeen, jossa hän asettui vuonna 1901 Lepomäki-nimiseen huvilaansa Kesälahdella. Warén kuvasi kaksiosaisissa muistelmissaan sodan tapahtumia kaunokirjalliseen sävyyn käyttäen pohjana sekä omia kokemuksiaan että toisilta kuulopuheina saamiaan tietoja. == Teoksia == * Upseerin muistelmia sotaretkeltä v. 1877-78-79, osa I, kirjoitti J. I. Varén. WSOY 1895 * Upseerin muistelmia venäläis- turkkilaisesta sodasta v. 1877-79, osa II, kirjoitti J. I. Varén. WSOY 1898 == Lähteet == * * Teuvo Laitila : Soldier, structure and the other - social relations and cultural categorisation in the memoirs of finnish guardsmen taking part in the Russo-Turkish war, 1877–1878. Academic Dissertation, University of Helsinki, Faculty of Arts, Department of Cultural Anthropology 2001, Warénista sivulla 20 * Teokset Fennica-tietokannasta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet Luokka:Suomalaiset upseerit
Leijonan häntä

Leijonan häntä: Luoko tietoa luonto vai ihminen? on Raimo Lehden vuonna 2001 ilmestynyt kirja luonnontieteestä ja tiedosta. Teoksen on julkaissut Ursa. Kirjan nimi tulee Albert Einsteinin lausumasta: ”Luonto näyttää meille vain leijonan hännän. Minulla ei kuitenkaan ole epäilystäkään, että leijona kuuluu siihen.” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kari Enqvist: Pyörittääkö luonto meitä vai me luontoa? Helsingin sanomat 9.11.2002. Luokka:Kirjat tieteestä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Arbetet

Arbetet oli Turussa vuosina 1908–1918 ilmestynyt ruotsinkielinen sosiaalidemokraattinen sanomalehti. Turun ja Varsinais-Suomen ruotsinkielisen työväenlehden perustajana toimi Turun ruotsinkielinen työväenyhdistys. Vuonna 1910 siitä tuli SDP:n ruotsinkielisen keskusjärjestön Finlands Svenska Arbetarförbundin äänenkannattaja. Turussa ja välillä myös Helsingissä toimitettu Arbetet levisi Varsinais-Suomen lisäksi myös Uudellemaalle. Sisällissodan jälkeen lehteä ei enää perustettu uudelleen, vaan SDP:n ruotsinkieliseksi äänenkannattajaksi tuli helsinkiläinen Arbetarbladet. Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1912 kahdesti ja vuonna 1918 kolmesti viikossa. Sen levikki nousi 1910-luvulla yli neljän tuhannen. ==Vastaavat päätoimittajat== * Johan Adolf Ojala (1909) * Arthur Blomqvist (1910) * Ivar Hörhammer (1910–1912) * William Lundberg (1912–1917) * Axel Åhlström (1917–1918) * K. H. Wiik (1910–1918). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Arbetet digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset ruotsinkieliset sanomalehdet Luokka:SDP:n lehdet Luokka:Turun media
Vilho Lisitzin

Vilho Lisitzin (30. toukokuuta 1876 Hiitola – 8. helmikuuta 1916 Lahti) oli suomalainen agronomi, maatalousvalistaja ja näytelmäkirjailija. Lisitzin asui varhaislapsuutensa Sortavalassa ja vietti myöhemmin loma-aikansa sen ympäristössä. Hän kävi kahdeksan luokkaa Helsingin yhteiskoulua, suoritti insinöörintutkinnon Filipstadin vuoriopistossa ja työskenteli sen jälkeen tehtaan isännöitsijänä Venäjällä. Lisitzin palasi hoitamaan ostamaansa maatilaa Tohmajärvelle ja suoritti vuonna 1907 agronomin tutkinnon Mustialassa. Hän opetti karjataloutta Konnitsan maamieskoulussa ja siirtyi vuonna 1909 Salmin kiertävän maamieskoulun johtajaksi ja Itä-Karjalan Maanviljelysseuran karjatalouskonsulentiksi. Lisitzin työskenteli vuonna 1912 vähän aikaa Niemiskosken paperitehtaan isännöitsijänä ja osti sen jälkeen oman tilan Suistamosta. Vuonna 1913 hän siirtyi Itä-Hämeen Maanviljelysseuran sihteeriksi ja työskenteli ennen kuolemaansa Lahden Sterilisaattorimeijerin toimitusjohtajana. Lisitzin oli toimelias ja suosittu maatalousneuvoja. Hän avusti Pellervo- ja Maatalous-lehtiä ja julkaisi kolme karjatalousaiheista kirjasta. == Teoksia == * Miten saan todellisen tiedon siitä, mikä lehmistäni tuo talooni suurimman puhtaan tulon?. Pakinoita pienviljelijöille karjatalouden alalta 1. Otava 1908 * Navetan korjaamisesta ajanmukaisempaan kuntoon ja uuden rakentamisesta. Pakinoita pienviljelijöille karjatalouden alalta 2. Otava 1908 * Minkälaista nautakarjaa pienviljelijällä tulisi olla?. Pakinoita pienviljelijöille karjatalouden alalta 3. Otava 1908 * Järkevän tuvassa: näytelmällinen vuoropuhelu: aihe karjatalouden alalta. Seuranäytelmiä n:o 138. Karisto 1911 == Lähteet == * * Teokset Fennica-tietokannasta ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Tähtiä ja ihmisiä

Tähtiä ja ihmisiä on Raimo Lehden vuonna 1996 ilmestynyt kirja tähtitieteen historiasta. Teoksen on julkaissut Ursa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapio Markkanen: Tähtiä ja ihmisiä. Tieteessä tapahtuu 8/1996. Luokka:Kirjat tähtitieteestä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1996 kirjat
Tanya James

Tanya James voi tarkoittaa: * Tanya James (sääennustaja), brittiläinen sääennustaja * Tanya James (pornonäyttelijä), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä en:Tanya James
Janne Hautala

Janne Hautala (25. joulukuuta 1881 Jyväskylä – 7. toukokuuta 1917 Vaasa) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli muun muassa Vapaan Sanan päätoimittajana 1906–1907 ja 1913–1916. Hän käytti myös nimimerkkiä ”Joukahainen”. Viitattu 31.5.2011. Jyväskylässä syntynyt Hautala varttui puolitoistavuotiaasta lähtien Toholammessa, josta hän vuosisadan vaihteessa muutti perheensä mukana Ouluun. Hautala valmistui rakennusmestariksi Oulun teollisuuskoulusta ja sai työpaikan Vaasasta. Hautala oli jo Oulussa liittynyt työväenliikkeeseen ja 1906 hänestä tuli Vaasaan perustetun Vapaan Sanan ensimmäinen päätoimittaja. Vuonna 1907 Hautala siirtyi Lahdessa ilmestyneen Itä-Hämeen Raivaajan toimittajaksi ja sieltä jo parin kuukauden kuluttua Ouluun Kansan Tahdon toimitussihteeriksi. Vuonna 1913 Hautala palasi Vapaan Sanan päätoimittajaksi. Hautala sairasti yli kymmenen vuoden ajan munuaistautia, johon hän kuoli 35-vuotiaana toukokuussa 1917. Janne Hautalan puoliso oli Hilma Maria Pohto. Heidän poikansa oli professori Jouko Hautala. Hautalan veli oli kansanedustaja Kalle Hautala. == Teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Lumihiutaleet ja maailmankuvat

Lumihiutaleet ja maailmankuvat: Talvinen tarina kylmyydestä ja sen ihmeellisistä aikaansaannoksista on Raimo Lehden vuonna 1998 ilmestynyt tietokirja. Teoksen on julkaissut Ursa. Kirja sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon 1999 ja sen toinen painos ilmestyi vuonna 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Raimo Lehti: Lumihiutaleet ja maailmankuvat: Havaintoja ja spekulaatioita 1600-luvulta. Tieteessä tapahtuu 7/1998. Luokka:Kirjat tieteestä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1998 kirjat
Moneta

Moneta on roomalaisten jumalattaren Junon epiteetti eli lisänimi. Roomalaiset katsoivat sen johtuvan verbistä monere, kehottaa, sillä Juno oli kehottanut heitä uhraamaan Capitoliumilla sijaitsevassa temppelissään emakon sovitusuhriksi maanjäristyksen jälkeen. Toisen tulkinnan mukaan sana moneta liittyi muistiin ja muistoihin. Kreikkalaisesta muistin jumalattaresta Mnemosynestä käytettiinkin ajoittain latinalaista nimeä Moneta. Juno Monetan temppelin lähelle rakennettiin sittemmin rahapaja. Sen vuoksi monissa kielissä rahaa merkitsevä sana juontuu temppelin nimestä.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 349Lurker 1987, s. 96 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Roomalainen mytologia
Tieteen rannalla

Tieteen rannalla: Pohdiskeluja tieteen arvosta ja merkityksestä on Raimo Lehden vuonna 2005 Ursan julkaisemana ilmestynyt kirjoituskokoelma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pekka Wahlstedt: Tieteen aavan meren rannalla . Helsingin sanomat 7.3.2006. Luokka:Kirjat tähtitieteestä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Istanbulin yliopisto

pienoiskuva|Yliopiston pääportti Istanbulin yliopisto () on Turkin Istanbulissa sijaitseva yliopisto. Siihen kuuluu viisi kampusaluetta ja 17 tiedekuntaa. Yliopistossa on 60 000 alemman tutkinnon opiskelijaa ja 8 000 ylemmän tutkinnon suorittajaa. Henkilökuntaa yliopistossa on 6 000\. Yliopisto kuuluu Coimbra-ryhmään. ==Historia== Yliopiston juuret pohjaavat madrassaan, joka perustettiin, kun Mehmed II oli valloittanut Istanbulin eli silloisen Konstantinopolin 1400-luvulla. Madrassa oli uskonnollinen koulu, ja siinä koulutettiin yhteiskunnan eliittiä. Koulutus ei kuitenkaan vastannut ajan vaatimuksia, ja vuonna 1863 perustettiin korkeakoulu nimeltä Darülfünun-i Osmani, jonka toiminta kuitenkin lakkasi vuonna 1871. Vuonna 1874 Darülfünun-i Sultani alkoi järjestää ranskankielisiä oikeustieteen luentoja, mutta sekin suljettiin vuonna 1881. Yliopiston toiminta alkoi uudelleen vuonna 1900 nimellä Darülfünun-i Shahane. Tuolloin toimintansa aloittivat teologinen, humanistinen, matemaattinen, luonnontieteellinen ja kielitieteellinen tiedekunta, ja tuolloin voidaan nähdä oppilaitoksen vakiintuneen yliopistoksi. Vuonna 1924 Kemal Atatürk lakkautti madrassat ja nykyisen yliopiston edeltäjä Istanbul Darülfünunu perustettiin. Siihen kuuluivat tuolloin lääketieteen, oikeustieteen, kirjallisuuden, teologian ja luonnontieteiden tiedekunta. Yliopiston opettajina toimi useita saksalaisia akateemikkoja, jotka pakenivat Saksasta toisen maailmansodan aikaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston kotisivu Yliopisto Luokka:Turkin yliopistot ja korkeakoulut
Tanya James (pornonäyttelijä)

Tanya James (s. 27. lokakuuta 1983) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa aikuisviihdeteollisuudessa vuonna 2002 ja esiintyi aluksi vain lesbokohtauksissa ja muutamissa kohtauksissa silloisen poikaystävänsä kanssa. Palattuaan muutaman vuoden tauolta maaliskuussa 2008 hän solmi Zero Tolerance Entertainment -pornostudion kanssa sopimuksen, jossa edellytettiin enemmän heterokohtauksia. Hän on toiminut myös Penthousen mallina. == Palkinnot == *2005 AVN Award -ehdokkuus – Best Tease Performance – Innocence: Little Secrets *2010 AVN Award -ehdokkuus – Best Solo Sex Scene – Intimate Touch 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tanya Jamesin kotisivut * Tanya James Internet Adult Film Databasessa * Tanya James Adult Film Databasessa Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät
Hannes Leiviskä

Johannes (Hannes) Leiviskä (15. maaliskuuta 1873 Muhos – 26. toukokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen pappi ja kirjallisuuden suomentaja. Leiviskän vanhemmat olivat seppä Johan Leiviskä ja Maria Johanna Kujala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Oulun lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1903. Leiviskä vihittiin papiksi samana vuonna. Leiviskä toimi siirtolaispappina Yhdysvalloissa 1903–1905. Hän oli Jämsän kappalaisena 1908–1916 ja viimeksi Helsingin eteläisen suomalaisen seurakunnan kappalaisena vuodesta 1916. Leiviskä suomensi muun muassa Rudyard Kiplingin romaanin Kim sekä yhdessä Matti Tarkkasen kanssa John Bunyanin elämäkerran (Ylenpalttinen armo syntisistä suurimmalle eli John Bunyanin omatekemä elämäkerta). Hannes Leiviskä oli naimisissa vuodesta 1901 Elin Johanna Sjögrenin kanssa. == Teoksia == * Piirteitä Amerikan suomalaisten seurakunnallisista oloista. Helsinki 1908 == Lähteet == * * * Teokset Fennica-tietokannasta Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Nordic Moneta

Oy Nordic Moneta Ab on pohjoismainen keräilyrahoja ja -mitaleita markkinoiva yritys. Suomessa yritys toimii aputoiminimellä Suomen Moneta.Suomen Moneta: Tiedotteet Nordic Monetalla on toimintaa myös Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa. Suomen Rahapaja luopui Nordic Monetan viidenkymmenen prosentin omistuksesta vuonna 2010 ja yritys siirtyi kokonaan Samlerhuset- konsernin omistukseen. Suomen Rahapaja: Uutiset Samlerhusetin pääkonttori sijaitsee Hollannissa. Suomen Moneta hankkii keräilytuotteita rahapajoilta ja toimittajilta eri puolilta maailmaa. Samlerhuser-konsernin tytäryhtiönä Nordic Moneta on yhteydessä Euroopan ja muun maailman tärkeimpiin rahapajoihin.Suomen Moneta: Lehdistö Kotimaiset juhlarahat eurokolikkosarjat yritys ostaa Suomen Rahapajalta.Suomen Pankki: Usein kysyttyä Suomen Moneta myy suomalaisten ja kansainvälisten rahojen lisäksi raha- ja mitalikirjeitä sekä vanhoja rahoja Suomesta ja maailmalta. Suomen Moneta ==Sponsorointi== Suomen Moneta toimii useiden suomalaisurheilijoiden sponsorina. Moneta tukee muun muassa pikaluistelija Pekka KoskelaaPekka Koskela.net: Yhteistyökumppanit, purjehtija Sari MultalaaMarjaniemen Purjehtijat: Sari Multala sekä kävelijä Jarkko KinnustaJarkko Kinnunen.fi . Vuonna 2011 Suomen Moneta käynnisti yhdessä Urheilijayhdistyksen kanssa Tue urheilijaa -varainhankintakampanjanTue urheilijaa.fi, jossa yksityinen henkilö, yhteisö tai yritys voi lahjoittaa rahaa omalle suosikkiurheilijalleen.Suomen Olympiakomitea: Urheilijayhdistys ja Suomen Moneta käynnistivät tueurheilijaa.fi -varainhankintakampanjan Iltalehti: Uutta Suomessa: Osta kullattu harkko, tue haluamaasi urheilijaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suomen Monetan internetsivut Luokka:Yritykset
Suomen Moneta

Oy Nordic Moneta Ab on pohjoismainen keräilyrahoja ja -mitaleita markkinoiva yritys, joka on ollut toiminnassa vuodesta 2000 lähtien. Suomessa yritys toimii aputoiminimellä Suomen Moneta. Suomen Moneta on osa kansainvälistä Samlerhuset-konsernia, joka toimii 14 eri Euroopan maassa. Suomen Moneta on suomalaisten rahasarjojen ja erikoiseurojen virallinen myyjä sekä suomalaisten juhlarahojen virallinen valmistuttaja ja myyjä. Yritys toimii osana Samlerhuset-konsernia monien rahapajojen virallisena jakelijana, näiden joukossa mm. Norjan rahapaja, Britannian kuninkaallinen rahapaja, Ranskan rahapaja, Kanadan kuninkaallinen rahapaja ja Suomen rahapaja. Suomen Moneta myy suomalaisten ja kansainvälisten rahojen lisäksi muun muassa harkkoja ja koruja. == Yhteistyökumppanit == Suomen Moneta tekee yhteistyötä monien eri tahojen kanssa tarjoten esimerkiksi taloudellista tukea sekä auttamalla kumppaneitaan saavuttamaan tavoitteensa. Suomen Moneta on tehnyt yhteistyötä muun muassa John Nurmisen Säätiön, Joulupukkisäätiön, Kultakeskus Oy:n, Lotta Svärd Säätiön, Mannerheimin Lastensuojeluliiton, #OURSEA-kampanjan, Moomin Charactersin, Paavo Nurmi Gamesin, Sotiemme Veteraanien, Suomen Jääkiekkoliiton, Suomen Palloliiton, Suomen kansallismuseon ja Suomen Olympiakomitean kanssa. Suomen Moneta tukee suomalaista urheilua monin eri tavoin. Yritys on tehnyt Moneta Teamin kautta urheilijayhteistyötä vuodesta 2009 lähtien ja tukenut suomalaista urheilua kaikkiaan yli 1,5 miljoonalla eurolla. == Tunturikulta == Suomen Moneta tekee yhteistyötä Lemmenjoen kullankaivajien kanssa. Yrityksen valikoimiin kuuluu Tunturikullasta valmistettuja tuotteita, kuten harkkoja ja mitaleita. Tunturikulta on Suomen Lapista peräisin olevaa kultaa. Tunturikultahippujen kultapitoisuus on poikkeuksellisen korkea, peräti 94–96 painoprosenttia. == Fairmined == Suomen Moneta kuuluu vastuullista kullantuotantoa edistävään Fairmined-verkostoon. Alliance for Responsible Mining -järjestön avulla pieni kaivos voi saada Fairmined-sertifioinnin ja sitä kautta oikeudenmukaisen hinnan kullasta. Kaivos saa myös ylimääräisen maksun, jolla se voi kattaa sertifiointikuluja, kehittää tuotantoaan, suojella ympäristöä sekä parantaa sosiaalista vastuutaan. Fairmined on vastuullisesti tuotettua kultaa, jonka alkuperän voi aina selvittää. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritykset Luokka:Vantaalaiset yritykset
Prometheus-palkinto

Prometheus-palkinto on kirjallisuuspalkinto, jonka Libertarian Futurist Society (LFS) jakaa libertaristisille tieteiskirjoille. Ensimmäinen palkinto jaettiin vuonna 1979 ja vuodesta 1982 palkintoa on jaettu vuosittain. LFS jakaa samannimisen palkinnon myös Hall of Fame Award ja Special Award luokissa. Johanna Sinisalo on saanut palkinnon teoksesta Auringon ydin vuonna 2017. == Parhaan romaanin palkinto == Vuosi Romaani 1979 F. Paul Wilson - Wheels Within Wheels 1982 L. Neil Smith - The Probability Broach 1983 James P. Hogan - Voyage from Yesteryear 1984 J. Neil Schulman - The Rainbow Cadenza 1985 ei voittajaa 1986 Victor Milan - Cybernetic Samurai 1987 Vernor Vinge - Marooned in Realtime 1988 Victor Koman - The Jehovah Contract 1989 Brad Linaweaver - Moon of Ice 1990 Victor Koman - Solomon's Knife 1991 Michael F. Flynn - In the Country of the Blind 1992 Larry Niven, Jerry Pournelle, Michael F. Flynn - Fallen Angels 1993 James P. Hogan - The Multiplex Man 1994 L. Neil Smith - Pallas 1995 Poul Anderson - The Stars are also Fire 1996 Ken MacLeod - The Star Fraction 1997 Victor Koman - Kings of the High Frontier 1998 Ken MacLeod - The Stone Canal 1999 John Varley - The Golden Globe 2000 Vernor Vinge - A Deepness in the Sky 2001 L. Neil Smith - The Forge of the Elders 2002 Donald Kingsbury - Psychohistorical Crisis 2003 Terry Pratchett - Yövartiosto 2004 F. Paul Wilson - Sims 2005 Neal Stephenson - The System of the World 2006 Ken MacLeod - Learning the World 2007 Charles Stross - Glasshouse 2008 Harry Turtledove - The Gladiator; Jo Walton - Ha'penny 2009 Cory Doctorow - Little Brother 2010 Dani and Eytan Kollin - The Unincorporated Man 2011 Sarah Hoyt - Darkship Thieves 2012 Delia Sherman - The Freedom Maze; Ernest Cline - Ready Player One 2013 Cory Doctorow - Pirate Cinema 2014 Cory Doctorow - Homeland; Ramez Naam - Nexus 2015 Daniel Suarez - Influx 2016 Neal Stephenson - Seveneves 2017 Johanna Sinisalo - Auringon ydin 2018 Travis Corcoran - The Powers of the Earth 2019 Travis Corcoran - Causes of Separation == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Tieteiskirjallisuuspalkinnot
Albany Devils

Albany Devils oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Albanysta, New Yorkista. Joukkue pelasi AHL:ssä ja kotiottelunsa Times Union Centerissä. Joukkue toimi New Jersey Devilsin farmijoukkueena. Kesäkuussa 2010 Lowell Devils ilmoitti kotisivuillaan, että joukkue siirtyy pelaamaan New Yorkin Albanyyn, Joukkueen nimi vaihtui tällöin Albany Devilsiksi. Devils siirtyi kaudesta 2017-2018 alkaen New Yorkin Binghamtoniin ja otti käyttöön nimen Binghamton Devils. ==Aiheesta muualla== * http://devils.nhl.com/club/news.htm?id=531414 Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Albany (New York) Luokka:Entiset AHL-seurat Luokka:New Jersey Devils Luokka:New Yorkin osavaltion urheilu Luokka:Vuonna 2010 perustetut urheiluseurat
William H. Clothier

William H. Clothier (1903 Decatur, Illinois – 7. tammikuuta 1996 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän aloitti avustavana kameramiehenä vuonna 1923, ja oli mukana muun muassa kuvaamassa vuonna 1927 valmistuneen elokuvan Siivet ilmakohtauksia. Clothierilla oli vaikeuksia päästä kameramiesten ammattiliiton jäseneksi, joten hän työskenteli ulkomailla ja palasi takaisin Yhdysvaltoihin vasta toisen maailmansodan jälkeen. Pääkuvaajana ollessaan Clothier kuvasi erityisesti lännenelokuvia. Clothier oli ehdolla parhaan värikuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvista Alamo (1960) ja Cheyenne (1964). == Valikoitu filmografia == * Siivet (Wings, 1927) * King Kong (1933) * Valkoinen helvetti (Island in the Sky, 1953) * Paluuta ei ole (High and the Mighty, 1954) * Alamo (The Alamo, 1960) * Mies joka ampui Liberty Valancen (The Man Who Shot Liberty Valance, 1962) * Cheyenne (Cheyenne Autumn, 1964) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
HMS Ulster (R83)

HMS Ulster (viirinumerot R83 ja F83) oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa ja sen jälkeen tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi muutettuna viirinumerolla F83. == Valmistus == Alus tilattiin 12. kesäkuuta 1941 sodan ajan hätäohjelmassa () Swan Hunterilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 12. marraskuuta. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1942 ja valmistui 30. kesäkuuta 1943.Naval- history.net - HMS Ulster == Palvelus == Alus saapui elokuussa 1945 Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus siirrettiin lokakuussa Chathamin telakalle, mistä se palasi palvelukseen helmikuussa 1946 poikien koulutusalukseksi Kotilaivastoon. Alus siirrettiin toukokuussa 1950 Dartmouthin koulutuslaivueeseen kadettien ja alipäällystön kouluttamiseksi. Se siirrettiin tammikuussa 1951 edelleen Plymouthiin sijoitettuun hävittäjistä koottuun paikallislaivueeseen koulutukseen, koeajoihin ja valvontatehtäviin. Alus poistettiin joulukuussa 1952 palveluksesta ja sijoitettiin Devonportin reserviin. Alus valittiin muutettavaksi tyypin 15 sukellusveneentorjuntafregatiksi. Se valmisteltiin muutostöitä varten ja hinattiin Chathamin telakalle, jossa muutostyöt aloitettiin 1954. Alus aloitti 1956 koeajot, joiden päätyttyä se määrättiin palvelukseen 8. fregattilaivueeseen. Alus palautettiin 7. maaliskuuta 1957 palvelukseen 8. fregattilaivueeseen. Se aloitti 19. elokuuta 1958 Länsi-Intian aseman vartioaluksena. Se määrättiin reserviin sijoitettavaksi 1963 ja poistettiin palveluksesta syyskuussa sijoitettuna Plymouthin reserviin. Alus palasi 15. heinäkuuta 1965 palvelukseen sijoitettuna 2. fregattilaivueeseen. Syyskuussa 1966 alus siirrettiin Devonportin telakalle huollettavaksi, jolloin sille siirrettiin HMS Urchinin peräosa. Alus poistettiin 1967 palveluksesta sijoitettuna Portsmouthiin HMS Dryadin navigoinnin koulu- ja kokeilualuksena. Alus poistettiin 1977 palveluksesta. Se hinattiin Plymouthiin alokkaiden koulualukseksi liitettynä HMS Raleighiin. Koulutus aluksella päättyi 1979 ja se sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 4. elokuuta 1980 T. W. Wardille romutettavaksi ja hinattiin romuttamolle Inverkeithingiin, jonne se saapui 2. marraskuuta. ==Lähteet== * * * * * * === Viitteet === Luokka:U-luokan hävittäjät Luokka:Kuninkaallisen laivaston tyypin 15 fregatit Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät