EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Meänmaa

Meänmaa ( yleiskielellä Meidän maamme, ) on suomenkielinen tai/ja meänkielinen alue Tornionlaaksossa, Suomessa ja Ruotsissa. Suomen ja meänkielen ohella muita Meänmaan kieliä ovat ruotsi, pohjoissaame ja luulajansaame. Meänmaa- käsitteen isä on Bengt Pohjanen ja se on syntynyt korostamaan alueellista identiteettiä. Historiallisesti kyseessä on Torniojokilaakson alue, joka oli yhtenäinen vuoteen 1809, jolloin se jaettiin Ruotsin ja Venäjän kesken Haminan rauhassa. Vuosisadan vaihteessa etenkin Ahvenanmaan kiistan yhteydessä puhuttiin Länsipohjan kysymyksestä, jolloin Suomessa ehdotettiin alueen liittämistä Suomeen. Suomessa meänkieltä on pidetty suomen kielen peräpohjalaisina murteina. Ruotsissa 1800-luvun lopulla ja 1900 -luvulla Ruotsille jäänyt alue oli voimakkaan ruotsalaistamisen kohteena ja suomenkielen puhuminen oli mm. kouluissa kielettyä. Vuonna 1981 perustettu STR-T-yhdistys alkoi ajaa kielten puhujien asemaa. Vuonna 1988 meänkielen puhujat julistivat meänkielen omaksi kielekseen. Vuonna 1999 Ruotsin valtiopäivät tunnusti Tornionlaakson suomalais-saamelaisten kielten puhujat kansalliseksi vähemmistöksi ja edelleen vuonna 2000 viidessä Norrbottenin läänin kunnassa (Haaparanta, Kiiruna, Jällivaara, Pajala ja Ylitornio) lisättiin suomi ja meänkieli opetus- ja asioimiskieliksi. Vuonna 2007 Meänkieltä ja -kulttuuria edistämään on perustettu yhdistys Meänmaan-Tinkerit. Meänmaa-yhdistys julkisti 15. heinäkuuta 2007 Meänmaan lipun, alkoi viettämään tätä päivää Meänmaan lipun päivänä. Vuonna 2013 Ruotsin tornionlaaksolaisten valtakunnallinen keskusjärjestö STR-T päätti myös ottaa käyttöön lipun ja päivän. Samana vuonna Ruotsin Akatemia päätti lisätä juhlapäivän ruotsalaisiin almanakkoihin. Meänmaa-yhdistys julkaisee myös Meänmaa-kulttuurilehteä. ==Katso myös== * Meänkieli * Meänmaan lippu ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Meanmaa-yhdistyksen kotisivut * Birger Winsa: Meän kieli ja torniolaaksolaisitten kakskielisyys , Virittäjä 1993 *Tornionlaaksolaisten rotututkimuksista ja kielisyrjinnästä tehdään selvitys Yle, 2017 *
Toni Viitala

Toni Viitala (s. 28. joulukuuta 1982) on lentopallon SM-liigassa pelaava suomalainen lentopalloilija. 2007–2008 kaudella hänen seuransa on Kempeleen Lentopallo. Pelipaikaltaan hän on keskitorjuja. 2006–2007 kausi oli Viitalalla uran ensimmäinen SM-liigassa. Hän pelasi ensimmäisen kautensa liiganousija Kempeleen Lentopallon väreissä, jossa hän jatkaa myös 2007–2008 kaudella. Kempeleen Lentopallon lisäksi hän on edustanut Kempeleen Pyrintöä 1-sarjassa ja Oulun yliopiston urheiluseuraa 1-sarjassa. Hän on 194 cm pitkä pelaaja, joka on Kempeleen runkopelaajia ollut jo vuosia. Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niigatan maanjäristys 2007

Niigatan maanjäristys () oli Japanissa 16. heinäkuuta 2007 kello 10.13 paikallista aikaa tapahtunut maanjäristys, joka oli voimakkuudeltaan 6,8 Richterin asteikolla. Järistys alkoi Niigatan prefektuurista, ja se ravisteli taloja yli 200 kilometrin päässä Tokiossa. 11 ihmistä kuoli ja yli tuhat loukkaantui järistyksen vuoksi. Toinen maanjäristys sattui samana päivänä Japanin luoteisrannikolla kello 11.17 paikallista aikaa. Järistys oli voimakkuudeltaan 5,6 Richterin asteikolla. Taloja sortui etenkin Kashiwazakin kaupungissa. Järistys aiheutti myös mutavyöryjä ja katkaisi sähköt ja vesijohtoveden tuhansilta asukkailta. Niigatan lentoasema jouduttiin sulkemaan maanjäristyksen takia. Alueella sijaitseva maailman suurin atomivoimalakompleksi vaurioitui järistyksessä ja siitä syttyneessä tulipalossa, mutta tulipalo ei aiheuttanut säteilyvaaraa. Tiedosto:Sidewalk of Higashi-honcho, Kashiwazaki City 001.jpg|Vaurioitunutta jalkakäytävää Kashiwazakin kaupungissa. Tiedosto:Omigawa Station 001.jpg|Ōmigawan rautatieasema jouduttiin sulkemaan maanvyöryn peitettyä raiteet alleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *YLE:n uutiset tapahtumista *BBC:n uutiset tapahtumista Luokka:Maanjäristykset Japanissa Luokka:Vuoden 2007 maanjäristykset
Petteri Parkkisenniemi

Petteri Parkkisenniemi (s. 28. kesäkuuta 1984) on suomalainen lentopalloilija ja taekwondoin. Hän pelasi kaudella 2007–2008 Kempeleen Lentopallon väreissä lentopallon SM-liigassa. Parkkisenniemi pelasi Kempeleessä vuodesta 2005 lähtien, jolloin hän siirtyi Oulun vieressä olevaan Kempeleeseen Oulun Ettasta joukkueen pudottua SM-liigasta. Parkkisenniemi on pelannut SM-liigassa myös Perungan Pojissa. Pelaa nykyään Oululaisessa SunVolleyssa. SunVolley voitti Suomen Cupin vuonna 2009. Parkkisenniemi aloitti lentopallon jo nuorena ala- asteella. Pudasjärven lentopallokaupungissa hän asui 18-vuotiaaksi asti kunnes muutti Rovaniemelle pelaamaan Perungan Poikiin. Rovaniemellä hänelle ei kuitenkaan tullut paljon peliaikaa, joten hän päätti lähteä pelaamaan hieman etelämmäs Oulun Ettaan, kunnes lopulta vaihtoi Kempeleen Lentopalloon Oulun pudottua SM-liigasta 1-sarjaan. Kempeleen Lentopallo pelasi myös tuolloin 1-sarjaa, mutta joukkue oli hankkinut kovat vahvistukset kaudelle 2006 tavoitteenaan SM-liigaan nousu. Vahvistuksia olivat muun muassa Aki Riihimäki ja Timo Tolvanen. Kempele nousikin SM-liigaan ja Parkkisenniemellä oli edessään kaudella 2007 neljäs kausi Suomen korkeimmalla sarjatasolla. Kempele sijoittui lopulta liigassa vaikeuksien kautta kymmenenneksi. Parkkisenniemi on kilpaillut myös taekwon-dossa (ITF) sangen menestykkäästi. Hän on edustanut Suomea maajoukkueessa lajissa. Hänen vyöarvonsa on 2 Dan musta vyö. Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Suomalaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helsingin Poliisilaulajat

Helsingin Poliisilaulajat on vuonna 1943 perustettu kuoro. Helsingin Poliisilaulajilla on ollut laulunjohtajina mm. Alf Rautio, Nisse Rinkama, Peter Lacovich, Ilkka Kuusisto, Matti Hyökki, Pasi Hyökki, Paavo Hyökki sekä Tatu Erkkilä. ==Diskografia== * Venematka (1973) * Helsingin Poliisilaulajat (1977) ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset mieskuorot Luokka:Helsingin musiikki
Ilkka Merivaara

Ilkka Merivaara (s. 1965) on suomalainen näyttelijä. Merivaara on näytellyt monissa kotimaisissa televisiosarjoissa, muun muassa Kumman kaa -sarjassa hän esitti yhtä pääroolia, Vesa Nybergiä. Sen lisäksi hän on näytellyt tv- sarjoissa Raid, Rikospoliisi Maria Kallio ja Uutishuone. Hän on myös esiintynyt joissakin 1980–1990-lukujen elokuvissa. Merivaaran ääni on tuttu monista lastensarjoista ja -elokuvista. Eritoten hänet muistetaan Muumilaakson tarinoiden Niiskuna (jaksosta 51 eteenpäin, jaksoon 50 asti Niiskun äänenä oli Samuli Edelmann; Merivaara näyttelee hahmoa myös elokuvassa Muumipeikko ja pyrstötähti). Hän esitti myös lukuisia muita sivurooleja sarjassa, kuten Fredriksonia, Markiisia, Launoa, Kenraali Antoniusta, Billy The Kidiä, Bernardo da Pinciä ja Hömelöä. Lisäksi hän on dubannut suomenkielisiä ääniä muun muassa tv-sarjoihin Postimies Pate, Teletapit, Karhuherra Paddington ja Himpulat sekä elokuviin Happy Feet, Happy Feet 2 ja Prinsessa ja sammakko. Hän lukee myös äänikirjoja. Keväästä 2010 alkaen Merivaara on esiintynyt Kummanki kaa -lavakiertueella. Häntä on nähty myös muun muassa Teatteri Avoimissa ovissa. Näyttelijätöidensä lisäksi Merivaara on toiminut lauluntekijänä sekä levyttänyt lastenlauluja, kuten muun muassa Hottentottilaulun vuonna 1987. Vapaa-ajallaan Merivaara pelaa muun muassa koripalloa. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / Tv-elokuva Rooli 1985 Nyt nappaa 1988 Lauran huone Transu 1989 Aito Halonen vieras juhlissa 1994 Kake 40 v. Pena Pieniä valheita poliisi Marskin poika turvallisuusmies 1999 Patriootin kuolema toimittaja 2000 Las Nueve Vidas mies jonossa 2020 Muistojeni kahvila Elias ===Tv-sarjat=== Vuosi Sarja Rooli 1990 Ritari Yrjö 1991 Pakanamaan kartta Risto 1993 Pimennys Max 1995 Kotikatu haastattelija 1996 Nortia konstaapeli Harju 2000 Raid toimittaja Seppälä Ratikka-Raimo studio-ohjaaja 2001 Kotikatu Kustos 2002 Tummien vesien tulkit uutispäällikkö 2003 Rikospoliisi Maria Kallio Rami Luoto Kivi ja kilpi Pera Hartola 2003–2005 Kumman kaa Vesa Nyberg 2004 Headhunters Hannu 2006 Presidentit Ylen toimituspäällikkö 2008 Piru ja peijooni nuori Ahti Karjalainen 2009 Uutishuone MTV:n pomo 2011 Maailmanparantaja Markuksen isä ===Dubbaukset=== ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kontraktio

Matematiikassa kontraktio on eräs funktiotyyppi. Kontraktioita kutsutaan myös nimellä kutistus. ==Määritelmä== Funktio f : \mathbb{R} \rightarrow \mathbb{R} on kontraktio, jos riippumatta luvuista x, y \in \mathbb{R} on olemassa 0 \leq q < 1 siten, että |f(x) - f(y)| \leq q |x -y|. Yleisemmällä tasolla kontraktio määritellään kahden metrisen avaruuden välisenä funktiona. Tällöin yo. määritelmässä korvataan vain erotusten itseisarvot metriikoilla: funktio f : X \rightarrow Z on kontraktio, jos riippumatta pisteistä x, y \in X on olemassa 0 \leq q < 1 siten, että d_Z(f(x),f(y)) \leq q d_X(x,y), missä d_Z ja d_X ovat avaruuksien Z ja X metriikat, vastaavasti. ==Esimerkkejä== Funktio f(x) = \tfrac{x}{3} on kontraktio. Nimittäin nyt |f(x) - f(y)| = \frac{|x - y|}{3}, eli q = \tfrac{1}{3}. Funktio f(x) = x^2 ei ole kontraktio, sillä esimerkiksi |f(0) - f(2)| = |0 - 4| = 4 > 2 = 1 \cdot |0 - 2|. == Lause == Olkoon f:I\rightarrow\mathbb{R} derivoituva, missä I\subset\mathbb{R} on väli. Tällöin f on kontraktio jos ja vain jos \sup_{x\in I}|f'(x)|<1. Todistus: Olkoon r=\sup_{x\in I}|f'(x)|. Jos r<1, niin differentiaalilaskennan väliarvolauseen perusteella |f(x) - f(y)|/|x - y|=|f'(c)|\le r, kaikilla x,y\in I joten tällöin f on kontraktio. (Jos I ei ole avoin, toispuoleiset derivaatat päätepisteissä riittävät.) Jos q, niin on olemassa x\in I siten, että \delta=|f'(x)|-q>0. Tällöin on olemassa y\in I\setminus \\{x\\} siten, että \left|\frac{f(y)-f(x)}{y-x} - f'(x)\right|<\delta, jolloin \left|\frac{f(y)-f(x)}{y-x}\right|>|f'(x)|-\delta>q. Siis mikään q ei kelpaa kontraktion määritelmässä. Jos siis r\ge1, niin f ei ole kontraktio, MOT. === Esimerkki === Funktio f(x) = \frac{x^2}{1+|x|} ei ole kontraktio funktiona f:\mathbb{R}\rightarrow \mathbb{R} mutta on kontraktio millä tahansa äärellisellä välillä: f:[a,b]\rightarrow\mathbb{R}. On näet 0\le f'(x) = \frac{(x+1)^2-1}{(x+1)^2} <1 kaikilla x\ge0 ja f'(-x)=-f'(x) eli |f'(x)|<1 kaikilla x mutta silti \sup_{x\in\mathbb{R}}|f'(x)|=\lim_{x\rightarrow\infty}|f'(x)|=1, joten \sup_{x\in I}|f'(x)|<1 jos ja vain jos väli I on äärellinen. Tässä on käytetty apuna sitä, että f(x)=2/(x+1)^3\ge0 kaikilla x. ==Katso myös== *Banachin kiintopistelause ==Lähteet== Luokka:Funktiot
Jeferson de Salles Mench

Jeferson de Salles Mench, paremmin tunnettuna Jeferson on brasilialainen lentopalloilija, joka pelaa 2007–2008 kaudella jo neljännen kautensa Lentopallon SM-liigassa, Suomessa. Jeferson on pelannut Suomessa Vaasan Kiistossa ja pelaa myös Vaasassa 2007–2008 kaudella. Lentopalloilun mahtimaassa syntynyt Jeferson on yksi SM-liigan mielenkiintoisimmista persoonista. Jo heti ensimmäisellä kaudellaan Suomessa 2006 Vaasan kannustava kotiyleisö otti Jefersonin kaupungin omaksi pojaksi. Tällä hetkellä Jeferson asuukin vakituisesti Vaasan kaupungissa jo neljättä vuottaan ja on kihloissa suomalaisen kaunottaren kanssa. Suomeen 2006 tullut Jeferson oli pelannut ennen Suomeen tuloaan monta vuotta kovatasoisessa Argentiinan pääsarjassa. Lisäksi Jeferson oli pelannut myös Brasiliassa ja peräti eksoottisessa lentopallomaa Israelissa myös. Jeferson on pelannut lentopalloa 21 vuotta ja on ollut vuosistaan ammattilaisena peräti 19 vuotta. Hän on voittanut muun muassa Argentiinan pääsarjassa pronssia 2004 vuonna. Jeferson toimii 2007–2008 kaudella Kiistossa pelatessaan myös kakkosvalmentajana, Ruslan Zhbankovin apuna. Luokka:Brasilialaiset lentopalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Original Dixieland Jass Band

Original Dixieland Jass Band (eli O.D.J.B., Jass kirjoitettiin vuoden 1917 jälkeen Jazz) oli neworleansilainen yhtye, jonka levytys kappaleesta ”Livery Stable Blues” vuonna 1917 oli maailman ensimmäinen jazzäänite. Yhtyeen muita tunnettuja kappaleita olivat "Tiger Rag", "Fidgety Feet", "Clarinet Marmalade" ja "At The Jazz Band Ball". Yhtyeen perusti kornetisti Nick LaRocca, joka johti yhtyettä eri jaksoissa ja kokoonpanoissa vuoteen 1938. 1990-luvulla Nick LaRoccan poika, trumpetisti Jimmy LaRocca perusti uuden orkesterin, The New Original Dixieland Jazz Band, joka soittaa samantapaista musiikkia. == Aiheesta muualla == * The ODJB on RedHotJazz Sisältää .ram -tiedostoja vanhoista äänityksistä * Jimmy LaRocca's Original Dixieland Jazz Band Luokka:1910-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:1920-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzyhtyeet
Mika Mäki-Valtari

Mika Mäki-Valtari (s. 1978) on vaasalainen lentopalloilija. Hän on edustanut koko uransa synnyinkaupunginsa seuraa Vaasan Kiistoa. Kaudella 2003 Mäki- Valtari oli nostamassa Kiiston joukkueen historiallisesti SM-liigaan. Joukkue sijoittui liigassa kaudella 2005 viidenneksi, ja seuraavalla kaudella kuudenneksi. Kiiston joukkue putosi kauden 2008 päätteeksi liigasta. Mäki- Valtari nousi liigassa pelatessaan yhdeksi sarjan parhaimmista yleispelaajista. Mäki-Valtarin veli Juha-Matti pelaa myös Vaasan Kiiston riveissä ja on yksi joukkueen tärkeistä pelaajista kuten myös isoveli Mikakin. Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Theodor Granstedt

thumb|260px|Merikartanon koulu, entinen kuurojen koulu Tuirassa vuodelta 1902. Ernst Theodor Granstedt (28. lokakuuta 1842 Helsinki – 17. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja Yleisten rakennusten ylihallituksen ylijohtaja. Granstedtin isä Anders Fredrik Granstedt ja isoisä Pehr Granstedt olivat myös arkkitehteja, sisar Hilda Granstedt sen sijaan taidemaalari ja piirustuksenopettaja. Granstedt valmistui arkkitehdiksi Helsingin teknillisestä reaalikoulusta vuonna 1867. Valmistumisensa jälkeen hän opiskeli myös Pietarin ja Pariisin taideakatemioissa. Granstedt toimi eri tehtävissä Yleisten rakennusten ylihallituksessa, ja pitkän uran tehneenä hänet nimitettiin ylihallituksen ylitirehtööriksi 27. maaliskuuta 1905. Granstedtin toimikaudelle sattuivat vuoden 1905 yleislakko ja sen jälkeen tulleet suuret muutokset työaikoihin ja muihin työolosuhteisiin. Granstedt erosi virastaan 3. syyskuuta 1912 lähes 70 vuoden ikäisenä. == Theodor Granstedtin työt == * Kokkolan toinen kirkko, Kokkola – 1877 (Kirkko tuhoutunut tulipalossa loppiaisyönä 1958) * Viitasaaren kirkko, Viitasaari – 1878 * Ylimarkun kirkko, Ylimarkku – 1878 * Ryhtilä, Jyväskylä – 1895 * Bulevardi 6, Helsinki – 1888 * Sumiaisten kirkko, Sumiainen – 1889 * Sokeainkoulu, Vuorelankatu 5-7, Kuopio – 1889 * Keuruun uusi kirkko, Keuruu – 1892 * Bulevardi 10, Helsinki – 1894 * Sokeainkoulu, Ensi linja 1, Helsinki – 1898 * Kuuromykkäinkoulu, Sepänkatu 1, Kuopio – 1899 * Entinen Kuurojen koulu ja oppilasasuntola sekä johtajan asunto 1899, Porvoo Lukiokatu 5–7 * Kuurojen koulu ja asuntola, Lossikuja 6, Oulu – 1902Huusko, Teppo et al. 1986, s. 34, s.56 * Oulun Lyseon lukion voimistelusalirakennus Kajaaninkatu 3, Oulu – 1907Huusko, Teppo et al. 1986, s. 34, s. 59 * Kuurojen koulun johtajan asunto, Lossikuja, Oulu – 1910 == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Kirkkojen suunnittelijat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Unelmia ja toiveita

Unelmia ja toiveita on Leevi and the Leavingsin kokoelma-albumi vuodelta 1989. Se sisältää laulukokoelman yhtyeen 1980-luvun kappaleista. Levyn kappaleet on numeroitu aakkosjärjestyksessä. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1989 kokoelma-albumit Luokka:Leevi and the Leavingsin albumit
Eino Kirjonen

Eino Einari Kirjonen (25. helmikuuta 1933 Käkisalmi – 21. elokuuta 1988 Kouvola) oli suomalainen, Lahden Hiihtoseuraa edustanut mäkihyppääjä. Hänet muistetaan erityisesti moninkertaisena Keski-Euroopan mäkiviikon kävijänä, ensin kilpailijana ja myöhempinä vuosina Suomen mäkijoukkueen valmennus- ja johtotehtävissä. Mäkiviikon voittoon hän hyppäsi talvella 1961–1962. Osakilpailuvoittoon Kirjonen ylsi mäkiviikolla kolmasti. Eino Kirjonen asui lapsuutensa Koivistolla, ja siirtyi vanhempiensa kanssa sodan jälkeen Keski- Suomeen Kuhmoisiin. Siellä asuessaan hän hyppäsi 14-vuotiaana vuonna 1947 ensimmäisen kerran Lahden hyppyrimäestä. Aikuistuessaan 1950-luvun alussa Kirjonen muutti Helsinkiin ja oli töissä rakennuksilla. Silloin hän edusti Helsingin Tovereita Arvokisoissa Kirjonen, lempinimeltään "Milli-Ville", ei onnistunut. Olympiakisoissa hän sijoittui 1956 seitsemänneksi ja 1960 17:nneksi. MM-kisoissa Lahdessa 1958 hän kaatui kahdesti ja jäi 56:nneksi, ja Zakopanessa 1962 hänen sijoituksensa olivat normaalimäessä 12:s ja suurmäessä 21:s. Salpausselän kisoissa Kirjonen ylsi voittoon 1955. Holmenkollenilla hän oli parhaimmillaan toinen 1955 ja 1957. Sveitsin mäkiviikon voittoon hän hyppäsi 1961 ja 1963, ja SM-kultaa tuli vuosina 1955, 1957, 1960 ja 1962. Kirjonen pelasi kuten mäenlaskun nuorempi kilpakumppaninsa Veikko Kankkonen myös pesäpalloa SM-sarjatasolla, edustaen Lahden Mailaveikkoja. SM-sarjassa Kirjonen pelasi kolme kautena, 1954, 1955 ja 1963, kaikkiaan 15 ottelua. Aktiiviuransa jälkeen vuonna 1964 Eino Kirjonen siirtyi Hannu Koskivuoren silloin johtaman Suomen Hiihtoliiton palvelukseen ja toimi vuosina 1964-1977 mäkimaajoukkueen päävalmentajana. Senkin jälkeen oli aina vuoteen 1985 Hiihtoliiton palveluksessa. Eino Kirjonen oli innokas ravien seuraaja. Hän kuolikin sydänkohtaukseen Kouvolan raviradalla 21. elokuuta 1988. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
George Francis

George Rene Francis (6. kesäkuuta 1896 - 27\. joulukuuta 2008 Sacramento, Kalifornia) oli pitkäikäinen yhdysvaltalainen.http://www.sacbee.com/827/story/1503198.html Hän oli kotoisin Kaliforniasta ja jakoi maailman toiseksi vanhimman elossa olevan miehen sijan samana päivänä syntyneen englantilaisen Henry Allinghamin kanssa. Francis oli 9. tammikuuta 2007 alkaen vanhin elossa oleva yhdysvaltalainen mies. Hän oli afroamerikkalainen. == Lähteet == Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Tuomas Ruuska

Tuomas Ruuska (s. 23. helmikuuta 1981) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Kuutoset Volleyn riveissä, Lentopallon 1-sarjassa. Lentopallourallaan hän on pelannut myös kuusi kautta SM-liigassa. == Ura == Tuomas Ruuska aloitti lentopallouransa syntymäkaupungissaan Teuvalla. Hiljalleen alkoi hahmottua Ruuskan lahjakkuus ja nuorten maajoukkuevalmentajat kiinnostuivat nuoresta lentopalloilijan alusta. 16-vuotiaana nuorukaisena Ruuska lähti opiskelemaan ja harjoittelemaan valtakunnan parhaiden poikalentopalloilijoiden kanssa Varalan Urheilukioon, Tampereelle. === SM- liiga === Varalasta tie vei lopulta SM-liigaan, Muuramen Lentopallon riveihin. Ensimmäisen liigaottelunsa Ruuska pelasi kaudella 2002, 21-vuotiaana nuorukaisena. Muuramen Lentopallossa hän nousi nopeasti seuran runkopelaajaksi. Kaudella 2007 Ruuska oli isossa roolissa yhdessä liigan parhaimmaksi lentopalloilijaksi valitun Pekka Kortteisen kanssa, kun joukkue eteni historian ensimmäisen kerran pudotuspeleihin. Kauden 2007 jälkeen hän vaihtoi maisemaa Muuramesta takaisin Etelä-Pohjanmaalle, ja alkoi pelata liigajoukkue Vaasan Kiistossa. Kiistossa hän oli joukkueen tärkein lenkki läpi kauden. Pahoissa talousvaikeuksissa taistellut Kiisto menetti monia pelaajiaan kauden aikana, mutta Ruuska pysyi seurassa vaikka palkanmaksu hänelle takkusi paljon. Ruuska oli Kiiston paras pistemies koko kaudella. === Jymy kutsuu === Kaudeksi 2008-09 Ruuska siirtyi Nurmon Jymyn riveihin Lentopallon 1-sarjaan. Jymyläispaidassa hän on löysi kadoksissa olleen peli-ilonsa ja nousi uudelle tasolle urallaan. Hänet palkittiin muun muassa kentän parhaana peräti kuudessa ottelussa peräkkäin alkukauden aikana. Nurmolaisten kanssa Ruuska eteni aina ykkössarjassa puolivälieriin. Pohjoislohkossa joukkue oli neljäs. === Kuutosten riveihin === Kaudella 2009-10 Tuomas Ruuska pelaa fuusioseurassa nimeltä Kuutoset Volley. Siihen kuuluu myös hänen edelliskauden seuransa Nurmon Jymy, jolta Kuutoset peri sarjapaikan kaudelle 2009-10. == Muuta == Ruuska on kotoisin Etelä-Pohjanmaalta, Teuvalta ja asuu tällä hetkellä Jalasjärvellä. Hän on koulutukseltaan insinööri, ja toimiikin Kurikassa, Ruukki Engineeringillä töissä aina kun pelikentiltä hän ehtii. 192-senttinen ja 27-vuotias Ruuska on pelipaikaltaan yleispelaaja, jonka tehtävänä on nostaa pallot tarkasti passarille ja samalla kantaa iso vastuu laitahyökkäyksistä. Ruuska löysi peli-ilonsa Nurmon Jymyn paidassa, Ilkka 2008 == Henkilötiedot == * Syntymäaika: 23. helmikuuta 1981 * Pituus: 192cm * Ulottuvuus: 340cm * Pelirooli: yleispelaaja * Ammatti: insinööri * SM-kausia: 6. kautta * SM- liigaottelut: 148. kappaletta * 1. SM-liigaottelu: 6. syyskuuta 2002 == Joukkueet == * 2002-2003 Muuramen Lentopallo * 2003-2004 Muuramen Lentopallo * 2004-2005 Muuramen Lentopallo * 2005-2006 Muuramen Lentopallo * 2006-2007 Muuramen Lentopallo * 2007-2008 Vaasan Kiisto * 2008-2009 Nurmon Jymy == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nurmon Jymy Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Britanniankiinalaiset

Britanniankiinalaiset ovat kiinalaisia ihmisiä, jotka ovat joko syntyneet Yhdistyneessä kuningaskunnassa tai muuttaneet sinne. Britanniankiinalaiset ovat Euroopan vanhin kiinalaisten siirtolaisyhteisö. Ensimmäiset kiinalaiset saapuivat Isoon-Britanniaan 1800-luvulla. Britanniankiinalaisia on yhteensä 247 403. Uskonnoltaan he ovat pääosin buddhalaisia ja kristittyjä. Äidinkielenään he puhuvat mandariinikiinaa, hakka-kiinaa, kantoninkiinaa ja englantia. Suurin osa heistä on asettunut suurin kaupunkeihin kuten Lontooseen, Manchesteriin, Liverpooliin ja Glasgow'hun. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan etniset ryhmät Luokka:Kiinalaisten diaspora
Hemmo Silvennoinen

Hemmo Valio Silvennoinen (6. marraskuuta 1932 Kesälahti – 4. joulukuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen mäkihyppääjä, joka urallaan edusti Puijon Hiihtoseuraa ja Helsingin Tovereita. Talvella 1954–1955 hän ylsi ensimmäisenä suomalaisena Keski-Euroopan mäkiviikon voittoon.Mäkiviikon suomalaiset voittajat. Suomen Hiihtoliitto (arkistoitu versio) Silvennoisen paras arvokisasaavutus oli neljäs sija pienessä mäessä Zakopanen MM-kisoissa 1962. Samojen kisojen suurmäessä hän oli 23:s. Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956 Silvennoinen sijoittui 10:nneksi. Kilpailusuoritusta suurempaa kohua Cortinassa herättivät kuitenkin miehen Savo-lehteen lähettämät värikkäät kisajutut Suomen hiihtäjistä, jotka teksteistä suivaantuneina mukiloivat hänet kisakylässä. Salpausselän kisoissa Silvennoinen ylsi voittoon 1956. SM- kisoissa hän joutui tyytymään hopeamitaliin 1957 ja 1962. Silvennoinen ei kaihtanut suuriakaan mäkiä: Planican lentomäkiviikolla 1954 hän sijoittui kolmanneksi. Oberstdorfin lentomäkiviikolla helmikuussa 1955 käydyt kaksi kisaa hän voitti yltäen parhaimmillaan 128 metrin lentoon. Hemmon veli Vesa Silvennoinen voitti Puijon talvikisoissa 1955 yhdistetyn kilpailun. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Tuija-Maija Niskanen

Tuija-Maija Niskanen (10. heinäkuuta 1943 Savonlinna – 29. kesäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän aloitti ohjaajana Ylen Televisioteatterissa 1968, ja kahta teatterielokuvaa lukuun ottamatta hän ohjasi muut työnsä televisiolle. == Ura == Niskanen aloitti uransa Yleisradiossa tv-teatterin ohjaajana 1960-luvun loppupuolella ollessaan alle 25-vuotias. Tuolloin hän oli yksi ensimmäisiä naispuolisia ohjaajia. Hän teki töitä toisen nuoren naisohjaajan Eija-Elina Bergholmin kanssa joka oli syntynyt samana vuonna kun Niskanen. He tekivät myös ruotsinkielisiä tuotantoja ja sitä kautta tarjoutui mahdollisuus tehdä elokuva Vivica Bandlerin nuoruusmuistoista. Ruotsin tv-teatterin päällikkö Lars Löfgren tunsi Bandlerin joka oli kertunut hänelle nuoruusvuosistaan. Elokuvaan teki käsikirjoituksen Eija-Elina Bergholm ja Niskanen ohjasi sen 1980-luvun alussa Jäähyväiset (1982). Elokuva sivuaa viitteellisesti lesboutta. Loppuvaiheessa kun elokuvaa leikkattiin sitä olivat työstämässä Ingmar Bergman ja Jörn Donner. Lopullinen versio oli sellainen ettei Vivica Bandler ollut siihen tyytyväinen ja halusi nimensä pois lopputeksteistä koska hänen mukaansa tulos ei ollut käsikirjoituksen mukainen. Niskanen ohjasi myös elokuvan Suuri illusioni (1985) joka oli hänen toinen teatterielokuvansa jonka jälkeen hän teki töitä vain televisiossa. Se oli Mika Waltarin samannimisen esikoisromaanin filmatisointi joka sijoittui 1920-luvun Helsinkiin ja Pariisiin. Elokuvassa näytteli Stina Ekblad joka oli ollut mukana myös Jäähyväisissä ja Pekka Valkeejärvi. Käsikirjoittajana oli Anja Snellman. Näiden kahden elokuvan jälkeen Niskanen jatkoi uraansa televisiossa. Hän ohjasi TV-versiot muun muassa Minna Canthin näytelmästä Anna Liisa (1988) ja Anja Snellman romaanista Ihon aika (2004). == Filmografiaa == * Nukkekoti, (1968) * Ajolähtö, (1969) * Sen kunniaks, (1969) * Olen unessa useasti, (1970) * Malli, (1971) * Lokki, (1971) * Kuilu (Klyftan, 1972) * Valitsen rohkeuden, (1977) * Maa jota ei ole (Landet som icke är, 1977) * Seth Mattsonin tarina, (1979) * Jäähyväiset (Avskedet, 1982) * Yksinäinen nainen, (1982) * Kolme naista, (1983) * Suuri illusioni, (1985) * Anna-Liisa, (1988) * Mitä pimeämpi yö, sen kirkkaammat tähdet, (1991) * Sanat ja hiljaisuus, (1993) * Astrid, (1995) * Ihon aika, (1998) * Enkeli tulessa, (2004) Lähteet: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Open Content Alliance

Open Content Alliance on vuonna 2005 perustettu, pääasiassa yhdysvaltalainen yhteenliittymä, joka pyrkii edistämään avointen sisältöjen jakelua ja käyttöä. Hanke nähtiin monien yliopistojen ja yliopistokirjastojen, Yahoon ja Internet Archiven vastatoimena Googlen pyrkimyksille digitalisoida kirjoja omien käytäntöjensä mukaisesti, kirjailijajärjestöjen tekijänoikeuskritiikistä välittämättä. == Katso myös == * Google Books ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Open Content Alliance * Open Library Home (openlibrary.org) * Internet Archive Home (archive.org) * Video from Open Content Alliance Launch, Oct 2005 (opencontentonline.com) * OpenContentOnline – Search Engine for Open Content and OCW CourseWare (opencontentonline.com) * The Universal Library (Carnegie Mellon site) * Digitized Content in the Internet Archive from the University of Illinois at Urbana-Champaign Library * Google Library Project * Google Book Search luokka:Verkkokirjastot
Open Library

Open Library () on verkkopalvelu, johon pyritään kokoamaan kirjaston tapaan kirjoja. Open Librarya ylläpitävä Internet Archive kuuluu Open Content Allianceen, joka edistää vastaavanlaisia vapaasti saatavilla olevien julkaisujen esillepanoa. Sivustolla on myös tuhansia suomenkielisiä kirjoja. Open Library tarjoaa verkossa rekisteröityneille käyttäjilleen digitoimiaan kirjoja kontrolloidun digitaalisen lainaamisen periaatteella. Open Libraryn tarkoituksena on kerätä kokoelmiinsa jokainen maailmassa julkaistu kirja, digitoida ne ja säilyttää fyysiset kirjat sekä digitoidut tiedostot kirjoista. Open Library kerää kirjoja kokoelmiinsa lahjoitusten avulla, suurin osa kirjoista on pohjoisamerikkalaisten yliopistojen kirjastojen lahjoittamia kirjoja: esimerkiksi Trentin yliopisto lahjoitti vuonna 2018 noin 250 000 kirjaa Internet Archivelle. Vuonna 2020 Claremontin teologinen koulu lahjoitti kirjastonsa 250 000 kirjaa Internet Archivelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Open Library * Vartija-lehti: Internet Archive edistää radikaalisti kirjojen saatavuutta (26.8.2021) luokka:Verkkokirjastot
Yolanda Adams

Yolanda Yvette Adams (s. 27. elokuuta 1961 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen gospel-laulaja. Adams oli musikaalisen perheen kuudesta sisaruksesta vanhin. Hän valmistui Sterling High Schoolista vuonna 1979 ja aloitti uransa opettajana ja osa-aikaisena mallina Houstonissa. Ensimmäisen albuminsa hän julkaisi vuonna 1988. Adamsin ura on ollut erittäin menestyksekäs, ja hän on sen aikana voittanut muun muassa neljä Grammya. SoundScanin mukaan Adams on myynyt 4,5 miljoonaa levyä vuoteen 2009 saakka. 11\. joulukuuta 2009 Billboard-lehti julisti Adamsin 1900-luvun gospel-laulaja numero yhdeksi. Samalla listalla hänen albuminsa Mountain High...Valley Low nimettiin parhaaksi gospel-albumiksi. Adamsilla on Tim Crawfordin kanssa vuonna 2001 syntynyt tytär. Adams ja Crawford erosivat 2004. Laulajattaren kuuluisimpien kappaleiden joukkoon lukeutuu "Open My Heart", joka nousi vuonna 1999 Yhdysvaltain Hot 100 -listan 57. sijalle. == Diskografia == === Studioalbumit === * Just As I Am (1988) * Through the Storm (1991) * Save the World (1993) * More Than a Melody (1995) * Yolanda... Live in Washington (1996) * Songs from the Heart (1998) * Mountain High... Valley Low (1999) * Christmas With Yolanda Adams (2000) * The Experience (2001) * Believe (2001) * Day By Day (2005) * What a Wonderful Time (2007) * Becoming (2011) === Kokoelmat === * The Best of Yolanda Adams (1999) * The Praise and Worship Songs of Yolanda Adams (2003) * The Essential Yolanda Adams (2006) * The Best of Me: Yolanda Adams (2007) * Playlist: The Very Best of Yolanda Adams (2008) === Singlet === * "The Battle Is the Lord's" (1993) * "Open Arms" (1995) * "Gotta Have Love" (1995) * "The Battle Is the Lord's" (1996) * "Only Believe" (1998) * "Is Your All on the Altar" (1998) * "Still I Rise" (1998) * "Yeah" (1999) * "Open My Heart" (1999) * "Fragile Heart" (2000) * "The Things We Do" (2000) * "I'm Gonna Be Ready" (2001) * "I Gotta Believe" (2001) * "Never Give Up" (2001) * "Someone Watching Over You" (2005) * "Victory" (2005) * "This Too Shall Pass" (2005) * "Be Blessed" (2005) * "Step Aside" (2007) * "Hold On" (2007) * "Be Still" (2011) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Gospel Music Hall of Fame
Kalevi Kärkinen

Kalevi Antero Kärkinen (15. elokuuta 1934 Helsinki – 8. huhtikuuta 2004 Lahti) oli suomalainen mäkihyppääjä. Hän edusti Suomea Lahden MM-kisoissa 1958 ja sijoittui mäkikisassa yhdeksänneksi. Hänen veljensä Juhani Kärkinen voitti tuon kisan.Yle.fi Kalevi Kärkinen sijoittui 1960–1961 Keski-Euroopan mäkiviikolla kokonaiskilpailun kolmanneksi voitettuaan Innsbruckin osakilpailun.Mäkiveljekset Kärkinen. Yle. Squaw Valleyn olympialaisten esikisoissa 1959 Kärkinen oli paras, mutta seuraavana vuonna itse kisoissa hän ei päässyt kilpailemaan vaan jäi varamieheksi. Kärkinen edusti Lahden Hiihtoseuraa ja voitti kotimäessään Salpausselän kisojen mäkikilpailun 1957. SM-kisoissa Kalevi Kärkinen ylsi parhaimmillaan hopealle 1958, mutta vierailut Pohjois-Amerikassa tuottivat Kanadan mestaruuden 1956 ja Yhdysvaltain mestaruuden 1958. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mäkiveljekset Kärkinen. YLE Elävä arkisto. Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Thaimaan vaakuna

Thaimaan vaakunassa on keskeisessä osassa tarulintu Garuda, joka esiintyy sekä buddhalaisessa että hindulaisessa mytologiassa. Thaimaassa tätä vaakunaa on käytetty Thaimaan kuningasperheen symbolina. == Siamin vaakuna == 1873–1910 Siamissa oli käytössä heraldinen vaakuna, jonka kilvessä on kolme kenttää. Ylimmässä kentässä on kolmipäinen norsu kuvastamassa valtakunnan osia - pohjoista, keskivaltakuntaa ja etelää. Vasemmassa kentässä on albiinonorsu, joka on Laosin symboli. Oikealla on kaksi perinteistä veistä (kris), jotka symboloivat Malakkaa. Kilpeä koristavat kruunu ja Chakri-dynastian tunnus, chakra. Näiden molemmilla puolilla on seitsemänkertaiset päivänvarjot, jotka symbolisoivat absoluuttista monarkiaa. Vaakunan suunnitteli prinssi Pravich Chumsai.The Royal Crest of the Kingdom of Siam, haettu 18.1.2009 == Lähteet == Luokka:Valtioiden vaakunat Vaakuna
Kashiwazakin–Kariwan ydinvoimalaitos

Kashiwazakin–Kariwan ydinvoimalaitos () on Japanissa Niigatan prefektuurissa sijaitseva maailman suurin ydinvoimalaitos. Laitoksessa on 7 ydinreaktoria jotka tuottavat sähkötehoa yhteensä 8 212 MW. Sähköteho riittää noin 16 miljoonalle kotitaloudelle (Japanissa kotitalouksia on yhteensä n. 47 miljoonaa). Kashiwazakin–Kariwan ydinvoimalaitos on maailman neljänneksi tehokkain sähköntuotantolaitos. Ainoastaan kolme vesivoimalaa tuottaa enemmän sähköä. Laitoksen kaksi uusinta reaktoria on uudentyyppisiä kehittyneitä kiehutusvesireaktoreita, joita on maailmalla käytössä ainoastaan neljä. Japani tuottaa kolmanneksen sähköstään ydinvoimalla. ==Maanjäristyssuojaus ja vuoden 2007 maanjäristys== Ydinvoimalaitos sijaitsee maanjäristysherkällä alueella kuten ylipäätään koko Japani. Reaktorit sammuivat järistyksen sattuessa automaattisesti. Laitoksen omistaa ja sitä hallinnoi Tokion sähköyhtiö Tōkyō denryoku (TEPCO). Maanjäristys ravisteli voimalaa heinäkuussa 2007, ja voimala suljettiin. Japanilaislehti Mainichi shinbunin tietojen mukaan järistys, jossa voimalaitos vaurioitui, oli noin 2,5 kertaa voimakkaampi kuin mitä laitos oli suunniteltu kestämään. Lehden mukaan kahdeksan Japanin 17 ydinvoimalasta on rakennettu samojen turvamääräysten mukaan. TEPCO ja maan hallitus ovat jo myöntäneet, ettei alueelle uskottu koskaan iskevän näin voimakasta järistystä. Voimalaitos pysyi suljettuna liki puolitoista vuotta Niigatan maanjäristyksen aiheuttamien vikojen ja odottamattoman suuren järistyksen paljastamien lisäsuojaustarpeiden takia. Maanjäristys aiheutti ainakin 50 vikaa, mukaan lukien katkenneita putkia, vesivuotoja, radioaktiivisuuden vuotoa ympäristöön. 1,2 tonnia radioaktiivista vettä oli vuotanut jostain tankista ja valunut mereen. Matala-aktiivisen jätteen varasto, jossa oli 20 000 tynnyriä jätettä, vaurioitui ja tynnyreitä joutui mereen. Myös voimalan muuntajassa oli tulipalo Power cut fears after Japan quake. 8\. toukokuuta 2009 Kashiwazakin–Kariwan ydinvoimalaitoksessa aloitettiin 50 päivää kestävät kokeet, joissa testattiin maanjäristyksen myötä parannettuja seismisiä turvatoimia. ==Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden aiheuttama pysähtyminen== Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus vuonna 2011 pysäytti kaikki japanin ydinvoimalat. Kashiwazakin-Kariwan ydinvoimalaa ei ole vieläkään (2021) käynnistetty onnettomuuden jälkeen. Osa reaktoreista on jo 2017 hyväksytty käyttökelpoisiksi, mutta japanin ydinvoimaviranomainen on kieltänyt viimeksi keväällä 2021 käynnistämästä niitä liittyen turvallisuuspuutteisiin. ==Reaktorit== Nimi Reaktorityyppi Keskimääräinen antoteho Maksimiteho Rakentaminen aloitettu Valmistumispäivä KK - 1 BWR 1 067 MW 1 100 MW 05.06.1980 13.02.1985 KK - 2 BWR 1 067 MW 1 100 MW 18.11.1985 08.02.1990 KK - 3 BWR 1 067 MW 1 100 MW 07.03.1989 08.12.1992 KK - 4 BWR 1 067 MW 1 100 MW 05.03.1990 21.12.1993 KK - 5 BWR 1 067 MW 1 100 MW 20.06.1985 12.09.1989 KK - 6 ABWR 1 315 MW 1 356 MW 03.11.1992 29.01.1996 KK - 7 ABWR 1 315 MW 1 356 MW 01.07.1993 17.12.1996 == Lähteet == Luokka:Japanin ydinvoimalat
I Love Saturday

I Love Saturday on brittiläisen synthpop-yhtye Erasuren vuonna 1994 julkaisema EP, joka sisältää aiemmin samana vuonna julkaistun singlekappaleen "I Love Saturday" lisäksi kaksi aiemmin julkaisematonta kappaletta, sekä lauletun version aiemmin samana vuonna "Always"-singlen b-puolella julkaistusta kappaleesta "Tragic". ==Muusikot== * Vince Clarke – syntetisaattorit, kosketinsoittimet * Andy Bell – laulu ==Kappalelista== # "I Love Saturday" # "Ghost" (Edit) # "Truly, Madly, Deeply" # "Tragic" (Live Vocal) Luokka:Vuoden 1994 EP:t Luokka:Erasuren albumit
Scientific American

Scientific American on yhdysvaltalainen kansantajuinen tiedelehti. Sen ensimmäinen numero ilmestyi 28. elokuuta 1845, ja se on siten vanhin yhdysvaltalainen edelleen ilmestyvä aikakauslehti. Aluksi se ilmestyi viikoittain ja marraskuusta 1921 lähtien kuukausittain. Lehden pääsisältö ovat uusien tutkimustulosten kansantajuiset esittelyt.Schafer, Elizabeth D.: Scientific American , St. James Encyclopedia of Popular Culture, Gale 2000. Vaatii HighBeam-tilauksen. Scientific American oli aiemmin kohdennettu keksijöille ja tieteilijöille, jotka olivat kiinnostuneita muista kuin omista erikoisaloistaan. Nykyisin lehti on kohdennettu yleisölle, jolla ei välttämättä ole tieteellistä taustaa lainkaan. American Scientist on suunnattu perehtyneemmälle yleisölle. == "Scientific American Goes Woke" == (Tieteenhistorioitsija, dosentti, Skeptic-lehden perustaja ja päätoimittaja, The Skeptics Societyn johtaja ja) Scientific American -lehden pitkäaikainen kolumnisti Michael Shermer totesi lehden muuttuneen wokeksi ja luetteli esimerkkejä, kuten kreationismin väittäminen valkoisen ylivallan muodoksi tai naisten ja mustien aliedustuksen matemaatikoissa väittäminen misogyniaksi ja rasismiksi, vaikka yliopistot nimenomaan yrittävät palkata naisia ja vähemmistöjä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Online edition of Scientific American with partially free access to the current issue * Online archive (not free) of the issues from 1993 to the present * Online archive of Scientific American between 1846 and 1869 Luokka:Yhdysvaltalaiset tiedelehdet
Verkkokirjasto

Verkkokirjasto on tietoverkossa käytettävissä oleva kirjasto, jonka aineisto on talletettu sähköisen muotoon digitaalisesti. Verkkokirjastoja ylläpitävät usein yliopistojen kirjastot, kansalliskirjastot tai valtionarkistot osana muuta toimintaansa. Kiinnostus verkkokirjastoja kohtaan on olemassa myös Internetin hakukoneiden ylläpitäjillä ja digitaalista tulostamista toteuttavilla yrityksillä, kuten Adobella, jonka PDF-tiedostomuoto sitä käyttävine ohjelmineen on eräänlainen asiakirjojen teollisuusstandardi. == Aiheesta muualla == *
Mukana liikkuva etäisyys

Mukana liikkuva etäisyys tarkoittaa kosmologiassa menetelmää, jolla kuvataan etäisyyttä laajenevassa avaruudessa. Mukana liikkuva etäisyys on etäisyys kahden pisteen välillä tiettynä kosmologisena ajan hetkenä. Hubblen virtauksen mukana liikkuville kappaleille etäisyys pysyy vakiona ajan muuttuessa. Mukana liikkuva etäisyys havaitsijasta kaukaiseen kohteeseen, kuten toiseen galaksiin, voidaan laskea seuraavasti: : \chi = \int_{t_e}^{t} { c \; \mbox{d} t' \over a(t')} :missä a(t') on skaalatekijä, :t_e on havaitsijan havaitsemien fotonien lähtöhetki ja :t on hetki "nyt". Vaikka kyseessä on integraali ajan suhteen, saadaan etäisyys, joka mitattaisiin hypoteettisella mittanauhalla tiettynä hetkenä t. ==Aiheesta muualla== *Distance measures in cosmology *Ned Wright's cosmology tutorial *Weinberg, Steven (1972) *Peebles (1993) *Lineweaver & Davis, Expanding Confusion *Ned Wright's Javascript cosmology calculator Luokka:Kosmologia Luokka:Yleinen suhteellisuusteoria
Stielhandgranate 24

Stielhandgranate 24 (”perunanuija”, saks. kartoffelkeule) oli maailmansodissa ja muissa 1900-luvun sodissa käytetty saksalainen varsikäsikranaatti. Se oli aikasytytteinen ja viritettiin ruuvaamalla pohjakorkki auki, minkä jälkeen viritysnaru vedettiin ulos. Kranaatti räjähti noin 4–5 sekunnin päästä viritysnarun vetämisen jälkeen. ==Teknisiä tietoja== *Paino 480 grammaa *Pituus (varrella) 35,6 cm, (ilman vartta) 7,5 cm ja halkaisija 6 cm *Räjähdysaineen määrä 165 grammaa ==Lähteet== *Saksalaisia käsikranaatteja == Aiheesta muualla == Luokka:Kranaatit Luokka:Ensimmäisen maailmansodan sotilaskalusto
Asta Backman

Asta (alk. Agda) Elisabeth Backman (o.s. Inberg; ) oli suomalainen näyttelijä. Agda Inberg kävi Vaasassa kauppakoulun ja työskenteli Ilkka-lehden konttorissa, mutta toimi samalla iltanäyttelijänä Vaasan kaupunginteatterissa, johon sai vakituisen kiinnityksen 1940. Näytellessään jatkosodan vuosina Porin Teatterissa hän vaihtoi Agda-nimensä Astaksi ja tapasi tulevan aviomiehensä. Vuonna 1945 hänet kiinnitettiin ensi kerran Suomen Kansallisteatteriin, josta siirtyi miehensä kanssa Lahden kaupunginteatteriin vuosiksi 1947–53 ja palasi sitten Kansalliseen kymmeneksi vuodeksi. Backmanin teatterirooleja olivat muun muassa pääosat Maria Stuartissa ja Rumassa Elsassa sekä rouva Keller William Gibsonin Ihmeidentekijässä. Vasta perustettu Televisioteatteri kiinnitti Asta Backmanin 1963, mutta Yleisradion vasemmistoradikalismin myötä hän siirtyi vuosikymmenen lopulla Mainos-TV:n televisioteatteriin, josta jäi eläkkeelle 1979.Backman, Martti: Asta Backmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. 1970-luvun alkuvuosina hän teki vielä Kansallisteatterissa muutamia rooleja.Asta Backman. Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus. Viitattu 19.12.2014. Teatteriroolien lisäksi Backmanilla oli kymmenisen elokuvaosaa, muun muassa pääosa ”probleemielokuvassa” Ylijäämänainen. Hänen osasuorituksensa sai paljon tunnustusta. Backman näytteli myös muun muassa kaksinaamaista opettajatarta elokuvassa Neiti talonmies ja kansakoulun opettajan rouvaa elokuvassa Pastori Jussilainen. Lisäksi hän näytteli elokuvassa Täällä Pohjantähden alla räätäli Halmeen (Kalevi Kahra) vaimoa. Hänen puolisonsa esitti elokuvassa apteekkari Dahlbergia. Backman näytteli vielä eläkeiässä 1980-luvulla pääosaa televisiosarjassa Vihreän kullan maa. Hänen aviopuolisonsa oli näyttelijä Fritz-Hugo Backman. Pari avioitui vuonna 1947, ja liitto kesti Backmanin kuolemaan vuoteen 1993 asti. Heidän poikansa on toimittaja Martti Backman (s. 1948). == Filmografia == *Synnin jäljet (1946) *Ylijäämänainen (1951) *Veteraanin voitto (1955) *Pastori Jussilainen (1955) *Neiti talonmies (1955) *Kustaa III (1963) *Paha kulkee (1966) *Kuuma kissa? (1968) *Täällä Pohjantähden alla (1968) *Kesyttömät veljekset (1969) *Pohjantähti (1973) *Runoilija ja muusa (1978) *Olga (1978) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Emeritus

Emeritus (täysinpalvellut Pieni tietosanakirja s. 965) -sanaa käytetään eläkkeelle jääneen miespuolisen professorin, piispan tai muun merkittävän ammattilaisen entisen virkanimikkeen yhteydessä. Naisten tapauksessa käytetään sanaa emerita. Sana liitetään yleensä entisen viran jälkeen, esimerkiksi professori emeritus N.N.. Joidenkin sääntöjen mukaan emeritus/emeritaa tulisi käyttää vain silloin, kun samalla mainitaan virka, josta henkilö on jäänyt eläkkeelle (eli esimerkiksi Helsingin yliopiston suomen kielen professori emeritus). Korkeakoulujen emeriti-käytänteitä on, että eläkkeelle jäävien toistaiseksi voimassa olevassa työsuhteessa olevien professoreiden kanssa voidaan tehdä määräaikaisia sopimuksia, joihin perustuen he voivat käyttää muun muassa yliopiston sähköpostitunnuksia ja muita työvälineitä sekä jatkaa tutkimusta. ==Lähteet== Luokka:Kunniamaininnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Väinö Perttunen

Väinö Aleksanteri Perttunen (12. syyskuuta 1906 Kemi – 8. syyskuuta 1984 Kemi) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle. ”Källi” ylsi Euroopan mestariksi kreikkalais-roomalaisella tyylillä kahdesti. Kotimaassa hän edusti uransa alussa Kemin Intoa ja sen jälkeen Veitsiluodon Vastusta. == Saavutuksia == * Neljäs sija Berliinin olympialaisissa 1936 (sarja 56 kg) * EM-kultaa 1937 ja 1938 (sarja 56 kg) * EM-kisojen neljäs sija 1933 * Suomen mestari 1933, 1937 ja 1938 (sarja 56 kg)Pihlaja, s. 498Virtamo, s. 277–278 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Väinö Perttunen – Sports Reference LLC. (EM-kulta vuodelta 1937 puuttuu) *Väinö Perttunen FILA:n tietokannassa (EM-kulta vuodelta 1937 puuttuu) Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Segnosaurus

Segnosaurus (hidas lisko) oli Mongoliassa myöhäisellä liitukaudella elänyt teropodi-dinosaurus, jonka ruokavaliosta ei tiedetä juuri mitään. On ehdotettu, että se söisi kalaa pitkien kynsiensä ansiosta, että kynnet olisivat olleet apuna termiittikekojen auki kaivamisessa ja että se söisi kasveja, kuten muutkin Therizinosauridae-heimon jäsenet. Viimeinen teoria on laajalti hyväksytty. Luokka:Therizinosauria
Kauko Kiisseli

Kauko Juha Kiisseli (9. maaliskuuta 1912 Ruokolahti – 5. syyskuuta 1981 Imatra)Kiisseli Kauko Juha, Tainionkosken hautausmaa, Imatra, lohko UK, rivi 1, paikka 0037; Imatran seurakunta oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle ja 1940-luvun alkuun.Urheilumme kasvot, Osa 4, Kiisseli, Kauko Juha, sivu 388, vastaavat toimittajat Risto Rantala ja Markku Siukonen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1976 Tämä Tainionkosken Urheilijoita, Imatran Jyskettä, Lahden Ahkeraa ja Valkeakosken Hakaa edustanut mies ylsi Euroopan mestariksi kreikkalais-roomalaisella tyylillä vuonna 1939. Kiisseli saavutti SM-hopeaa sarjassa 56 kg vuosina 1937 ja 1938 Väinö Perttusen jälkeen. Suuren yleisön tietoisuuteen Kiisseli nousi voittaessaan Suomen mestaruuden ja Euroopan mestaruuden vuonna 1939 samassa sarjassa. Vuosina 1939–1946 hän voitti Suomen mestaruuden kaikkiaan kuusi kertaa sarjassa 56 kg ja hallitsi Suomen Painiliiton mestaruuskilpailuissa tätä sarjaa yhtäjaksoisesti kymmenen vuotta. Maaottelussa hän oli mukana ensimmäisen kerran vuonna 1935 Ruotsia vastaan B-maajoukkueessa ja Norjaa vastaan A-joukkueessa. Tämän jälkeen maaotteluedustuksia hänelle kertyi lähes kaksikymmentä vuoteen 1947 asti, suorittaen 14 voitollista maaottelua peräkkäin. Painijana Kiisseli oli paitsi taitava myös erittäin voimakas, minkä vuoksi hänen erikoisalaansa olivat lujat väännöt ja nostot matossa. Piirivalmentajana Kiisseli toimi muutamia vuosia 1950-luvun alussa. Kiisseli on saanut Suomen Urheilun ansiomitalin kullatuin ristein. Kiisseli harrasti musiikkia soittaen Kaukopään tehtaiden soittokunnassa. Kiisseli oli ammatiltaan kirvesmies ja hänen kotikuntansa oli Imatra. Hänet on haudattu Imatralle Tainionkosken hautausmaalle. == Saavutuksia == * EM-kultaa 1939 (sarja 56 kg) * Suomen mestari 1939–1941, 1943–1944 ja 1946 (sarja 56 kg)Pihlaja, s. 498Virtamo, s. 278 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Erkki Johansson

Erkki Johansson (27. heinäkuuta 1917 Viipuri – 7. lokakuuta 1984 Lahti) oli suomalainen vapaapainija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Hänet tunnettiin lempinimellä "Pula-ajan atleetti", ja hän edusti Sunilan Sisua ja Myllykosken Kilpa-Veikkoja. == Saavutuksia == * Olympiaedustaja Lontoon kisoissa 1948 (sarja 57 kg) * EM-pronssia 1946 (sarja 57 kg) * MM- kisojen neljäs sija 1950 (sarja 57 kg) * Suomen mestari 1945 (sarja 56 kg), 1947 ja 1949 (sarja 57 kg) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Paavo Hietala

Paavo Iisakki Hietala (26. syyskuuta 1919 Lapua – 18. syyskuuta 1984 Lapua) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Jo aktiivivuosinaan hän toimi Lapuan Virkiän puheenjohtajana (1947–53). == Saavutuksia == * Olympiakisoissa neljäs sija vapaapainissa Lontoon kisoissa 1948 (sarja 62 kg) * EM-pronssia vapaapainissa 1946 (sarja 62 kg) * Suomen mestari vapaapainissa 1946–48 ja 1950 (sarja 62 kg) * Suomen mestari kreikkalais-roomalaisessa painissa 1947–48 (sarja 62 kg) == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet