EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
The Insider

The Insider on Latvian Riiassa toimiva, Venäjää koskeviin aiheisiin keskittynyt tutkiva verkkojulkaisu. The Insiderin perusti vuonna 2013 toimittaja ja aktivisti Roman Dobrokhotov, joka on julkaisun päätoimittaja. The Insider on toiminut yhdessä Bellingcatin kanssa useimmissa sen tutkimuksista vuodesta 2017 alkaenhttps://www.reuters.com/world/europe/russia- bans-news-outlet-bellingcat-labels-it-security-threat-2022-07-15/. Vuonna 2021 The Insider nimettiin "ulkomaiseksi agentiksi". Poliisi teki kotietsinnän päätoimittaja Dobrokhotovin kotiin ja takavarikoi hänen passinsa, mutta Dobrokhotov onnistui kuitenkin pakenemaan maasta. Dobrokhotovista annettiin pidätysmääräys. Häntä odottaa syyte ja kahden vuoden vankeusrangaitus. Myöhemmin lehdelle määrättiin sakkoja. The Insider julistettiin laittomaksi Venäjällä 2022. The Insiderin toimitus on kuitenkin sijoitettu Latviaan suojaan Venäjän viranomaisilta. Lehden toimittaja ja Aleksei Navalnyin säätiön työntekijä Oksana Baulina kuoli työssään Kiovassa Venäjän hyökkäyksessä maaliskuussa 2022. Esimerkkejä The Insiderin tutkimuksista ja yhteistyöhankkeista: * Bellingcat ja The Insider selvittivät MH17-koneen alasampumiseen liittyneen kenraalieverstin henkilöyden äänianalyysillä. (2017) *Yhdessä Bellingcatin ja Der Spiegelin kanssa The Insider selvitti, että Zelimhan Hangošvilin Berliinissä 2019 ampunut venäläinen "Vadim Sokolov” eli Vadim Krasikov oli Venäjän turvallisuuspalvelu FSB:n agentti. (2020) *Insiderin, Bellingcatin, Der Spiegelin ja CNN:n yhteishanke selvitti, että venäläinen oppositiopoliitikko Aleksei Navalnyi yritettiin murhata ainakin kaksi kertaa Venäjän turvallisuuspalvelun FSB:n myrkyttäjäryhmän toimesta (2020) *Bellingcatin, Der Spiegelin ja The Insiderin yhteistyö paljasti, että Vladimir Kara-Murzan murhayritysten takana oli todennäköisesti Venäjän turvallisuuspalvelu FSB. (2021) *Bellingcatin, Der Spiegelin ja The Insiderin yhteisessä raportissa paljastettiin 33 nuoren tietoliikenneinsinöörin ryhmä, joka ohjelmoi Venäjän risteilyohjusten iskut ukrainalaisiin sotilas- ja siviilikohteisiin. (2022) * Der Spiegel -lehti, yhdysvaltalainen 60 Minutes -uutisohjelma ja The Insider tutkivat yhdessä vuoden ajan Havannan syndroomaa ja löysivät todisteita, joiden mukaan syndrooman oireet on aiheuttanut Venäjän sotilastiedustelun GRU:n käyttämä energia-ase. (2024) == Palkintoja == * Euroopan neuvoston demokratia-innovaatiopalkinto 2017 * Norjalaisen Fritt Ord -säätiön ja saksalaisen ZEIT-säätiön jakama Free Media Award vuonna 2019 * Euroopan lehdistöpalkinto tutkivan journalismin kategoriassa The Insiderin perustaja ja päätoimittaja Roman Dobrokhotoville Salisburyn myrkytystapausta koskevasta artikkelisarjasta vuonna 2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Insider Luokka:Latvialaiset viestimet Luokka:Verkkolehdet
Virginia Eliza Clemm Poe

Virginia Eliza Clemm Poe (15. elokuuta 1822 - 30. tammikuuta 1847) oli runoilija, kauhukirjailija Edgar Allan Poen serkku ja vaimo. Virginia Clemm menetti isänsä neljävuotiaana ja eli Baltimoressa isoäitinsä, äitinsä ja Henry-serkkunsa (Edgarin veljen) kanssa. Edgar muutti heidän luokseen vuonna 1831. Edgar Allan Poe ja Virginia Clemm menivät naimisiin vuonna 1835 tai 1836. Sulhanen oli 27, morsian 13-vuotias. He muuttivat Richmondiin, ja Virginian äiti muutti heidän mukanaan. Virginia Poe kirjoitti aviomiehelleen rakkausrunon Valentinen päivänä 1846. Runon säkeiden alkukirjaimet muodostavat miehen nimen. Runossa hän pyytää miestään muuttamaan kanssaan rauhalliseen pieneen mökkiin. Virginia sai vuonna 1842 verensyöksyn ja eli lähes liikuntakyvyttömänä, kunnes kuoli vuonna 1847 tuberkuloosiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1847 kuolleet
Naisten Korisliiga-kausi 2023–2024

Naisten Korisliiga-kausi 2023–2024 on 81. kausi, jolloin pelataan koripallon naisten Suomen mestaruudesta. == Sarjataulukko == === Naisten Korisliigan joukkueet kaudella 2023–2024 === Joukkue Paikkakunta Espoo Basket Team Espoo Forssan Alku Forssa HBA-Märsky Helsinki Kouvottaret Kouvola Peli-Karhut Kotka Tampereen Pyrintö Tampere Tapiolan Honka Espoo Torpan Pojat Helsinki Vimpelin Veto Vimpeli == Pudotuspelit == Puolivälierät pelataan paras viidestä -järjestelmällä eli kolme voittoa riittää ottelusarjan voittoon. === Ottelukaavio === ==Lähteet== Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Koripallosarjojen kausi 2023–2024/2024
Nikolai Strunnikov

Nikolai Vasiljevitš Strunnikov ( s. 16. joulukuuta 1886, Sknjatino – 12. tammikuuta 1940, Moskova) oli venäläinen, joka edusti keisarillista Venäjää ja Neuvostoliittoa pikaluistelussa ja pyöräilyssä. Kansallisesti Strunnikov saavutti ensimmäisen pikaluistelumenestyksensä vuoden 1906 Venäjän- mestaruuskisoissa Nikolai Sedovin voittaessa. Vuonna 1908 Strunnikov nousi ensimäisen kerran Venäjän pikaluistelumestariksi, minkä jälkeen hän voitti maansa mestaruuden vielä kaksi kertaa vuosina 1909 ja 1910. Kansainvälisesti Strunnikovin ensimmäinen menestysvuosi oli 1910, jolloin hän voitti ensin Europan-mestaruuden Viipurissa ja sen jälkeen maailmanmestaruuden Helsingissä. Kovimpia kilpakumppaneita olivat norjalaiset, ennen kaikkea Oscar Mathisen. Strunnikov uusi seuraavana vuonna mestaruutensa Hamarissa ja Trondheimissä, mutta tällöin Mathisen oli asetettu kilpailukieltoon ammattilaisuussyytösten vuoksi. Tämän jälkeen Strunnikovilla oli erimielisyyksiä ulkomaille tehtävien matkojen rahoituksesta, minkä vuoksi hän ei enää kilpaillut ulkomailla. Pikaluistelun rinnalla Strunnikov oli myös Venäjän parhaita pyöräilijöitä. Strunnikov jatkoi urheilua ja erityisesti teki mainetta pyöräilijänä useiden vuosien ajan. Hän työskenteli myös luisteluvalmentajana kuolemaansa saakka vuonna 1940. === Henkilökohtaiset ennätykset === * 500 metriä: 45,1 (11. helmikuuta 1911, Kristiania) * 1 000 metriä: 1.38,0 (7. tammikuuta 1911, Moskova) * 1 500 metriä: 2.23,8 (12. helmikuuta 1911, Kristiania) * 5 000 metriä: 8.37,2 (4. helmikuuta 1911, Kristiania) * 10 000 metriä: 17.59,8 (18. helmikuuta 1911, Hamar) == Lähteet == Luokka:Venäläiset pikaluistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset maantiepyöräilijät Luokka:Neuvostoliittolaiset ratapyöräilijät Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Päiväntasaajankaste

Päiväntasaajankaste eli linjakaste on perinteinen merenkulun seremonia, joka pidetään, kun alus ylittää päiväntasaajan. Seremoniassa merimiehet, jotka eivät ole vielä aiemmin ylittäneet päiväntasaajaa, "koetellaan merenjumala Neptunuksen hovissa". pienoiskuva|Linjakaste Puolan laivaston aluksella vuonna 2003 Ensimmäiset kirjatut kuvaukset seremoniasta ovat 1600-luvulta. Seremonian voidaan nähdä olleen testi, jolla varmistettiin, että miehet, joiden kanssa purjehdittiin ja joista oltiin siten riippuvaisia, olivat päteviä merenkulkijoita. Toisaalta seremonian voidaan tulkita olleen taikauskoinen Neptunuksen lepyttely. Historiallisiin ylitysseremonioihin sisältyi väkivaltaa ja nöyryyttämistä usein teini-ikäisiä alokkaita kohtaan ja ne saattoivat johtaa loukkaantumisiin tai jopa kuolemiin. Kaikki päiväntasaajan ylittäneet merimiehet kokivat seremoniat, mutta ilmeisesti korkeammassa asemassa olleet upseerit ja korkea-arvoiset matkustajat säästyisivät kaikkein ankarimmilta testeiltä. 1700-luvulla jopa matkalla olleita kissoja ja koiria saatettiin ottaa mukaa seremoniaan. Luonnontieteilijä Charles Darwin koki seremonian Beagle-laivalla. Seremonian kulku on perusteiltaan pysynyt kuitenkin samana vuosisatoja. Yleensä kastaminen tapahtuu joko meressä (ennen yli laidan heittämällä) tai laivalla olevassa säiliössä, tai kastettavan päälle kaadetaan vain runsaasti merivettä. Juhlallisuuksiin voi osallistua myös monenlaisia hahmoja, kuten naisten vaatteisiin pukeutuneet merimiehet, jotka esittävät merenneitoja ja Neptunuksen puolisoa Salaciaa. "Hänen Majesteettiaan Neptunusta" eli "Neptunus Rexiä" esittää usein aliupseeri. 1800- ja 1900-luvun versioissa mukana oli usein parturi, joka leikkasi vihittävien parrat ja hiukset epätasaisesti. Seremonian vaarallisimpia osia on vuosisatojen kuluessa poistettu, mutta esimerkiksi vielä vuonna 1995 Australian laivastossa seremonia oli väkivaltainen. Seremonian läpikäyneet voivat saada todistuksen. Risteilyaluksilla matkustajille voidaan järjestää seremoniaan perustuvia viihde-esityksiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Seremoniat Luokka:Merenkulku
The Fisherwoman

The Fisherwoman on tekeillä oleva yhdysvaltalais-saksalainen elokuva, jota on luonnehdittu toimintatrilleriksi. Elokuvassa näyttelevät Emma Thompson, hänen tyttärensä Gaia Wise sekä Laurel Marsden. Thompson näyttelee kalastajaa, joka puuttuu nuoren naisen kaappaukseen. Laurel Marsden esittää kaapattavaa naista. Elokuvan ohjaa Brian Kirk. Käsikirjoittajat ovat Nicholas Jacobson-Larson ja Dalton Leeb. Kuvaaja on Christopher Ross. Elokuva on Stampede-yhtiön ja saksalaisen Augenscheinin yhteistuotanto. Tapahtumat sijoittuvat Yhdysvaltain Minnesotaan, mutta elokuva kuvattiin Suomessa ja Saksassa. Suomessa kuvauspaikkana oli Koli, joka edusti elokuvassa Minnesotaa. The Fisherwomanin budjetiksi on kerrottu 14,5 miljoonaa euroa. Suomessa käytettävä osuus on Pohjois-Karjalan tulevaisuusrahaston hakemuksen mukaan vähintään 650 000 euroa. Pohjois-Karjalan maakuntahallitus myönsi elokuvalle sadantuhannen euron tuen. Kuvausten jälkeen Thompson kirjoitti avoimen kirjeen, joka herätti paljon huomiota. Kirjeessä Thompson ylisti suomalaisia ja Suomen luontoa ja nosti myös esiin elokuvien tuotantokannustimen. Kirjettä oli ideoimassa elokuva-alan lobbari Laura Sutinen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Suomessa kuvatut elokuvat Luokka:Tulevat elokuvat
Solitudo

Solitudo on sukupuuttoon kuollut kilpikonnasuku. Se sisältää suurikokoisia maakilpikonnia, jotka elivät Välimeren saarilla plioseenilla ja pleistoseenilla. __NOTOC__ == Taksonomia == Solitudo kuvattiin uutena sukuna vuonna 2022, mutta tyyppilaji oli kuvattu jo vuonna 1877 nimellä Testudo robusta. Samoin Testudo gymnesicus, nykyään Solitudo gymnesica, kuvattiin vuonna 1914. Nämä lajit on eri aikoina sijoitettu paitsi Testudo-sukuun myös sukuihin Geochelone, Centrochelys, Cheirogaster ja Titanochelon. Vuoden 2022 tutkimuksen perusteella nämä kaksi lajia ja uutena kuvattu Solitudo sicula muodostavat oman kehityslinjansa, joka eroaa muista maakilpikonnista reisiluun anatomian perusteella. Kehityslinja kuvattiin uutena sukuna Solitudo, mutta on vielä epäselvää, minne se sijoittuu maakilpikonnien sukupuussa. Muinais-DNA:n eristämistä yritettiin, mutta se epäonnistui. == Levinneisyys ja ajoitus == Kaikki Solitudo-lajit elivät Välimeren saarilla. Lajeista vanhin, Solitudo gymnesica, eli Menorcalla plioseenilla. Se saattoi joutua Mallorcalta saapuneen eläimistön syrjäyttämäksi, tai vaihtoehtoisesti se katosi ilmastonmuutoksen takia jo ennen tämän eläimistön tuloa. Muut Solitudo-lajit tunnetaan pleistoseeniajan jäänteistä. Solitudo robusta eli Maltalla ja Solitudo sicula Sisiliassa. Lisäksi Sisiliasta on löydetty pleistoseenisia jäänteitä, jotka edustavat vielä kuvaamatonta taksonia. Suvun nuorimmat tunnetut jäänteet kuuluvat lajille Solitudo sicula, ja niiden ikä on noin 12,5 tuhatta vuotta. On mahdollista, että ihmiset metsästivät ja söivät Solitudo sicula -lajia ja siten vaikuttivat sen sukupuuttoon. == Kuvaus == Solitudo- kilpikonnat olivat kooltaan suuria tai jättimäisiä. Solitudo gymnesica -lajin kilven pituus oli noin 110–130 senttimetriä ja Solitudo robusta -lajin noin 85 senttimetriä. Solitudo sicula -lajin kilpi oli arviolta 50–60 senttimetriä pitkä. Kuvaamaton sisilialainen laji oli samaa kokoluokkaa kuin Solitudo sicula, mutta se oli anatomialtaan lähimpänä Solitudo robusta -lajia. == Lähteet == Luokka:Esihistorialliset matelijat Luokka:Kilpikonnat Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
L’Oréalin ja Unescon For Women in Science -ohjelma

L’Oréalin ja Unescon For Women in Science -ohjelma on Fondation L’Oréalin ja Unescon vuonna 1998 perustama ohjelma, joka nostaa esille naistieteilijöitä ja tukee näiden uraa. Ohjelma tukee tutkijoita vuotuisilla palkinnoilla ja tutkimusapurahoilla, joiden tarkoituksena on muuttaa asenteita naistutkijoita kohtaan sekä tarjota nuorille tytöille innostavia roolimalleja. Ohjelma käyttää tunnuslauseenaan ”maailma tarvitsee tiedettä; tiede tarvitsee naisia”.Bello, Alessandro ym: ”To be smart, the digital revolution will need to be inclusive”. Teoksessa For Women in Science -ohjelmaa jakaa vuosittain palkintoja stipendejä tieteilijöille, postdoc- ja väitöskirjatutkijoille sekä nuorille kyvyille. Kansainvälistä palkintoa annetaan vuosittain viidelle tutkijalle. Palkittujen pitää tulla viideltä eri alueelta, jotka ovat Afrikka ja arabimaat, Aasia ja Tyynenmeren alue, Eurooppa, Latinalainen Amerikka ja Karibia sekä Pohjois-Amerikka. Parillisina vuosina palkinto annetaan biotietieden ja parittomina vuosina fysikaalisten tieteiden, matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen edustajille. Matematiikka ja tietojenkäsittelytiede lisättiin mukaan vuonna 2019. Kansainvälisten nousevien kykyjen apuraha annetaan vuosittain 15 nuorella väitöskirja- tai postdoc-tutkijalle. Lisäksi kansallisten ja alueellisten nuorten kykyjen ohjelma pyrkii tukemaan kansallisten komissioiden ja toimistojen kautta nuoria naistutkijoita saamaan tutkijapaikkoja joko kotimaistansa tai ulkomailta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *For Women in Science -ohjelman kotisivut Luokka:Unesco Luokka:Tieteen ja tekniikan palkinnot Luokka:Naiset ja yhteiskunta
Aïn Defla

Aïn Defla () on kaupunki ja Aïn Deflan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Cheliffjoen laaksossa 150 kilometriä Algerista länteen. Aïn Deflan kunnassa oli arviolta 83 100 asukasta vuonna 2018. Aïn Deflan kunnan pinta-ala on 105 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Mekhatrian, koillisessa Aribin, kaakossa Djelidan, lounaassa Bourachedin, lännessä Rouinan ja luoteessa El Amran kuntiin. Seudun ilmasto on välimerellinen, mutta siihen vaikuttavat myös Atlasvuoret. Vuotuinen sademäärä on 500–600 millimetriä. Kaupungin paikalla lienee sijainnut roomalainen Oppidum Novum, joka perustettiin vuonna 52 armeijan veteraanien siirtokunnaksi. Arabit perustivat keskiajalla El Khadran kaupungin. Nykyinen paikkakunta on syntynyt vuonna 1857 ranskalaisten maataloussiirtokunnaksi. Sille annettiin nimi Duperré amiraali Guy-Victor Duperrén mukaan. Algerian itsenäistyttyä kaupunki sai takaisin arabiankielisen nimensä, joka tarkoittaa ”oleanterilähdettä”. Aïn Deflasta tuli maakuntakeskus vuonna 1984. Aïn Deflan kautta kulkee maantie RN4 sekä Algerin ja Oranin välinen rautatie. Kaupungissa on metalli-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Ympäröivä maaseutu tuottaa vihanneksia, hedelmiä ja viljaa. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Kotoisa

Kotoisa on MTV3-kanavalla vuodesta 2018 esitetty sisustus- ja piharemontointiin keskittyvä televisiosarja. Sitä tuottaa Endemol Shine Finland Oy. Kussakin tunnin mittaisessa jaksossa remontoidaan yksi kohde, jotka ulottuvat pikkuyksiöistä suuriin omakotitaloihin pihoineen. Saman tuotantoyhtiön Neloselle tekemän Huvila & huussi -ohjelman tavoin myöskään Kotoisassa kohteiden omistajat eivät ole vaikuttamassa millään tavalla lopputulokseen. Tuotantoyhtiön mukaan kohteen muutos tulee heille jakson lopussa aitona yllätyksenä, vaikka he maksavat remontin ja suunnittelun itse. Tuotesijoittelun pääsponsorina ohjelmassa on alusta asti ollut kiintokalustevalmistaja Temal. Muita yhteistyöyrityksiä ovat olleet Vallila Interior, Värisilmä, Timberwise-puulattiat ja GreenCare-puutarhatuotteet. ==Tuotantokaudet== ===1. tuotantokausi=== *12 jaksoa torstai-iltaisin *ensimmäinen jakso 22.2.2018, kohteena Marja Hintikan ja Ile Uusivuoren kesämökki ===2. tuotantokausi=== *ensimmäinen jakso 6.2.2019 ===3. tuotantokausi=== *ensimmäinen jakso 28.1.2020 *kohteiden omistajina mm. näyttelijä Ernest Lawson, duudsoni Jarno Leppälä sekä radiojuontajat Anssi Honkanen ja Tuija Pehkonen. ===4. tuotantokausi=== *sisustussuunnittelijana aloitti Niina Ahonen, korjausrakentajana Rickard Carlsson ja pihasuunnittelijana Helga Andersson ===5. tuotantokausi=== *ensimmäinen jakso 9. maaliskuuta 2022 *remonttikohteiden omistajina muun muassa näyttelijä Sari Havas *kauden jatkona neljä jaksoa Kotoisa 48h -sarjaa, jossa Niina Ahonen ja Rickard Carlsson tekevät koteihin 48 tunnin pikastailauksen, mukana mm. Vicky Rostin keittiöremontti. ===6. tuotantokausi=== *ensimmäinen jakso 1. huhtikuuta 2024 *Seija Strand palasi sisustussuunnittelijaksi *sisustusurakoijaksi saman tuotantoyhtiön Neloselle tekemästä Huvila & huussi -sarjasta siirtynyt Vilja Schepel *kohteina mm. tositv-julkkisten Niko Saarisen ja Tapani Alasen kiinteistöjä. ==Lähteet== Luokka:2010-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:2020-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Remonttiohjelmat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Lasten oma Aarrearkku

Lasten oma Aarrearkku oli vuonna 2003 helluntaiseurakuntien lastenkerhojen tueksi perustettu lehti. Se sisälsi opettavaisia kertomuksia, monipuolisia tehtäviä, käsinukkenäytelmiä, leikki-ideoita, lasten omia tarinoita, uusia lasten lauluja, sekä sarjakuvan jatkokertomuksena. Lehti ilmestyi neljä kertaa vuodessa ja sen painosmäärä oli 2000. Lehden päätoimittaja ja perustaja oli Merja Hautanen yhdessä työryhmän kanssa. Vuonna 2006 lehden erillinen toimitus lakkautettiin. Sen julkaisemista jatkettiin Suomen Helluntaikansa ry:n toimittaman Ristin Kansa -lehden lapsille suunnattuna kuukausiliitteenä. Vuodesta 2011 alkaen lasten liitteen päätoimittajana on toiminut Arja Lehmuskoski. Luokka:Kristilliset lastenlehdet
Eliza McCardle Johnson

Eliza McCardle Johnson (4. lokakuuta 1810, Tennessee – 15. tammikuuta 1876, Tennessee) oli Yhdysvaltain 17. presidentin Andrew Johnsonin puoliso. == Elämä == Eliza McCardle kasvoi ja opiskeli Rhea Academyssa Greenevillessä, Tennesseessä. Vuonna 1827 hän meni naimisiin kunninahimoisen ja lahjakkaan räätäli Andrew Johnsonin kanssa. Nuori pari – morsian oli 17-vuotias ja sulhanen 18-vuotias – perusti räätälinliikkeen ja työskenteli yhdessä. Eliza kannusti Andrewia jatkamaan koulutustaan ja parantamaan puhetaitojaan, mutta toisin kuin väitetään, hän ei kuitenkaan opettanut miestään lukemaan ja kirjoittamaan. Sisällissodan aikana Johnsonit pysyivät uskollisina Unionille. Perhe joutui hajalleen, yksi pojista ja yksi vävyistä kuoli ja Eliza Johnson oli sotainvalidi lopun elämäänsä. Vaikka hän rohkaisi miestä tämän poliittisella uralla, Eliza Johnson ei itse nauttinut julkisuudesta, vaan keskitti mieluummin voimansa heidän viiden lapsensa kasvattamiseen (joista neljä syntyi avioliiton seitsemän ensimmäisen vuoden aikana) ja talon ylläpitoon. Kun Andrew palveli Yhdysvaltain edustajainhuoneessa (1843–1853), Eliza ja lapset jäivät Tennesseehen, ja hän teki ensimmäisen matkansa Washington D.C.:hen vasta vuonna 1860, paljon sen jälkeen, kun Andrew valittiin senaattiin. Hän itse asiassa vietti hyvin vähän aikaa Washingtonissa ennen kuin hänen miehestään tuli presidenttti Abraham Lincolnin salamurhan jälkeen huhtikuussa 1865. Huono terveys – hän sairasti tuberkuloosia – ja huoli kahdesta eloon jääneestä pojasta, jotka kärsivät alkoholismista, lisäsivät hänen taipumusta jäädä taustalle. Presidentin puolisona Eliza jätti sosiaaliset tehtävät tyttärelleen Martha Pattersonille, joka sai kiitosta yksinkertaisista tavoistaan ja kovasta työstään. Eliza Johnson sanoi jopa, että hän ja hänen perheensä olivat "yksinkertaisia ihmisiä Tennesseen vuoristosta, jotka on tuotu tänne kansallisen onnettomuuden takia". Eliza Johnson saattoi Valkoisen talon toisen kerroksen huoneestaan vaikuttaa enemmän miehensä päätöksiin kuin tuolloin tiedettiin. Hän luki sanomalehtiä ja jakoi niiden sisällön aviomiehelleen, ja seurasi tiiviisti virkasyytteen käsittelyä kongressissa. Vapauttavan tuomion jälkeen Eliza julisti: "Tiesin, että hänet vapautetaan, tiesin sen." Kun Johnsonin presidenttikausi päättyi vuonna 1869, Eliza ja Andrew palasivat Greenevilleen. Vuonna 1875 Andrew valittiin senaattiin, mutta hän kuoli myöhemmin samana vuonna. Eliza oli liian sairas osallistuakseen miehensä hautajaisiin, ja hän kuoli kuusi kuukautta myöhemmin tyttärensä kotona, maatilalla Greenevillen ulkopuolella. Pariskunta haudattiin nykyiselle Andrew Johnsonin kansalliselle hautausmaalle Greenevillessä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain ensimmäiset naiset Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Riika Räsänen

Riika Räsänen (s. 17. syyskuuta 1987 Liperi) on suomalainen pesäpalloilija. Räsänen edusti Superpesiksessä kasvattajaseuraansa Viinijärven Urheilijoita ja Porin Pesäkarhuja. Hän saavutti yhden SM-hopean kaudella 2017 ja yhden SM- pronssin kaudella 2016. Hän pelasi yhden naisten Itä-Länsi-ottelun vuonna 2015 ja yhden B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelun vuonna 2005. Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. Räsänen pelasi 238 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kolme kunnaria ja 69 tavallista juoksua, toi 35 juoksua ja keräsi 479 kärkilyöntipistettä. Räsänen pelasi 43 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi yhden kunnarin ja 16 tavallista juoksua, toi neljä juoksua ja keräsi 101 kärkilyöntipistettä. Räsänen pelasi 13 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi neljä tavallista juoksua, toi kolme juoksua ja keräsi 38 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Brandt

Paul Brandt (s. 21. heinäkuuta 1972) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. allmusic.com. Viitattu 1.4.2024. Brandt lauloi gospelia ja opetteli soittamaan kitaraa lapsena. Lukioiässä hän alkoi esittää omia kappaleitaan. Brandt opiskeli terveydenhuoltoa collegessa. Brandt voitti parhaan alkuperäisen kanadalaisen countrylaulun ensimmäisen palkinnon kappaleella ”Calm Before the Storm” kanadalaisen musiikkialan järjestön SOCANin sponsoroimassa kilpailussa. Kilpailun jälkeen Brandt solmi levytyssopimuksen Reprise Recordsin kanssa. Esikoisalbumi Calm Before the Storm ilmestyi kesäkuussa 1996. Albumi myi kultaa eli yli 500 000 kappaletta Yhdysvalloissa. Kappaleet ”My Heart Has a History” ja ”I Do” pääsivat countrylistan kymmenen parhaan joukkoon sekä Kanadassa että Yhdysvalloissa. Vuonna 1997 albumi Outside the Frame nousi Kanadan countrylistan kärkeen. riaa.com. Viitattu 3.6.2024. Brandt ja Steve Rosen kirjoittivat kappaleen ”For You” (2002), jonka Johnny Cash ja Dave Matthews levyttivät. charlatan.ca. Viitattu 16.4.2024. Bluegrass-/gospel-albumi Just As I Am ilmestyi vuonna 2012. musicrow.com. Viitattu 16.4.2024. Brandt valittiin Kanadan countrymusiikin Hall of Famen jäseneksi vuonna 2017. ccma.org. Viitattu 1.4.2024. Vuonna 2017 Brandt ja hänen puolisonsa Liz perustivat Not in My City -järjestön, jonka tarkoituksena on lisätä tietoisuutta ihmiskaupasta ja tuoda yhteen niitä, jotka toimivat ihmiskaupan torjumiseksi. Brandtilla on ukrainalaisia sukujuuria. canadaehx.com. Viitattu 30.3.2024. ivanfranko.ca. Viitattu 1.4.2024. ==Diskografia== === Studioalbumit === * Calm Before the Storm (1996) * Outside the Frame (1997) * That's the Truth (1999) * This Time Around (2004) * Risk (2007) * Give It Away (2011) * Just As I Am (2012) == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Kanadalaiset countrymuusikot Luokka:Kanadanukrainalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daria Pikulik

Daria Pikulik (s. 6. tammikuuta 1997 Skarżysko-Kamienna, Świętokrzyskien voivodikunta, Puola) on puolalainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on ratapyöräilyn olympia- ja MM-mitalisti sekä kuusinkertainen EM-mitalisti. Maantiepyöräilyssä hän on voittanut UCI Women's World Tour -kilpailu Tour of Guangxin vuonna 2023 sekä saavuttanut maantieajon EM-pronssia 2024. Hän edustaa Human Powered Health -tallia. == Ratapyöräily == Pikulik saavutti Pariisin olympialaisissa 2024 hopeaa omniumissa, eli ratapyöräilyn "moniottelussa", sekä sijoittui pariajossa eli madisonissa seitsemänneksi. Hän on sijoittunut olympialaisissa lisäksi kahdeksanneksi joukkuetakaa-ajossa ja 14:nneksi omniumissa Rio de Janeirossa 2016 sekä kuudenneksi pariajossa ja 20:nneksi omniumissa Tokiossa 2021. Pikulik on saavuttanut ratapyöräilyn MM- kilpailuissa pronssia omniumissa vuonna 2020. Hän oli samassa lajissa neljäs 2017, seitsemäs 2023 ja kymmenes 2019. Pariajossa hän sijoittui neljänneksi 2023, seitsemänneksi 2020 ja kahdeksanneksi 2019. Joukkuetakaa-ajossa hän oli kuudes vuonna 2021, seitsemäs 2016 sekä kahdeksas 2017 ja 2018. Linja-ajossa hän sijoittui seitsemänneksi vuonna 2023 ja kahdeksanneksi 2021. EM- kilpailuissa Pikulik on saavuttanut omniumissa hopeaa vuonna 2023 ja pronssia 2022 sekä ollut neljäs 2019 ja viides 2024. Joukkuetakaa-ajossa hän sai hopeaa vuonna 2016 ja pronssia 2017 sekä oli neljäs 2018, kuudes 2019 ja 2024, seitsemäs 2023 ja kahdeksas 2022. Linja-ajossa hän sai pronssia vuosina 2021 ja 2023 sekä oli neljäs 2024. Pariajossa hän oli neljäs vuonna 2024, viides 2022, kuudes 2019 ja 2023 sekä kahdeksas 2017. Nuorten MM-kilpailuissa Pikulik saavutti pisteajossa kultaa ja omniumissa hopeaa 2015. Nuorten EM-kilpailuissa hän sai omniumissa kultaa ja pisteajossa hopeaa 2015 sekä joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2014 ja 2015. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti takaa- ajossa hopeaa ja joukkuetakaa-ajossa pronssia 2016 sekä pariajossa hopeaa ja omniumissa ja linja-ajossa pronssia 2019. Nations Cupissa Pikulik on voittanut omniumin ja pariajon Calissa 2021. == Maantiepyöräily == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats ;2015 :Aika-ajon nuorten Puolan-mestaruus :MM- kilpailut, nuorten aika-ajossa seitsemäs ;2022 :Districtenpijl - Ekeren- Deurne, voitto :EM-kilpailut, maantieajossa viides ;2023 :Tour Down Under, 1. etapin voitto :Bretagne Ladies Tour, 4. etapin voitto :Konvert Koese, voitto :Tour Cycliste Féminin International de l'Ardèche, 1. ja 3. etapin voitto :Tour of Chongming Island, kokonaiskilpailussa kolmas :Tour of Guangxi, voitto ;2024 :Classic Brugge-De Panne, kolmas :Ronde de Mouscron, voitto :Argenta Classic - 2 Districtenpijl Ekeren-Deurne, voitto :EM-kilpailut, pronssia ;2025 :Volta a la Comunitat Valenciana, kolmas == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset ratapyöräilijät Luokka:Puolalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Puolalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noora Vennamo

Noora Säde Sinikka Vennamo (s. 13. joulukuuta 1977 Helsinki) on suomalainen yrittäjä ja entinen malli. Helsingissä mallikoulun käynyt Vennamo muutti lukion jälkeen Turkuun, jossa hän työskenteli Marjo Sjöroosin mallikoulussa mallina ja koreografina. Vennamo on osallistunut muun muassa Miss Suomi -kilpailuihin ja valittu Miss Yyterin toiseksi perintöprinsessaksi. 2000-luvun alussa hän vetäytyi julkisuudesta ja opiskeli teatteri- ja elokuva-alaa. Lisäksi Vennamo on työskennellyt pitkään ravintola- ja matkailualalla. Vuonna 2012 Vennamo muutti Hämeenlinnaan, jossa hän ryhtyi ravintoloitsijaksi. Noora Vennamon isä on entinen poliitikko ja pääjohtaja Pekka Vennamo. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Suomalaiset ravintoloitsijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brett Kissel

Brett Kissel (s. 27. toukokuuta 1990) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä. allmusic.com. Viitattu 2.4.2024. Kissel on tullut tunnetuksi karismaattisesta persoonallisuudestaan, dynaamisesta lavaesiintymisestään ​​ja ainutlaatuisesta musiikkityylistään. Hän on voittanut Canadian Country Music Associationin (CCMA) palkinnon 22 kertaa, kolme Juno-palkintoa, kaksi kultalevyä sekä lukuisia kulta- ja platinasinglejä. aristopr.com. Viitattu 2.4.2024. billboard.com. Viitattu 2.4.2024. opry.com. Viitattu 4.4.2024. Kissel julkaisi esikoisalbuminsa Keepin’ It Country 12-vuotiaana. Kolme muuta itsenäisesti julkaistua levyä ilmestyivät vuosina 2004–2008. Vuonna 2013 hän teki artistisopimuksen Warner Music Canadan kanssa. Albumi Started with a Song (2013) toi hänelle ensimmäisen Juno-ehdokkuuden. Pick Me Up (2015) sijoittui seitsemänneksi Kanadan albumilistalla, voitti Canadian Country Music Associationin palkinnon ja toi hänelle toisen Juno-ehdokkuuden. Vuoden 2017 albumi We Were That Song sisälsi neljä Top Ten -singleä ja voitti vuoden country-albumin Juno-palkinnon. The Compass Project esittelee erilaisia teemoja neljällä albumilla, jotka julkaistiin vuonna 2023. Kisselin isoisän isoisä muutti Kanadaan Ukrainasta. Kissel syntyi St. Paulissa ja asuu sukutilalla Flat Laken alueella Albertassa. canadianbusiness.com. Viitattu 2.4.2024. ==Diskografia (valikoima)== === Studioalbumit === * Started with a Song (2013) * Pick Me Up (2015) * We Were That Song (2017) * Now or Never (2020) * What Is Life (2021) * The Compass Project – South Album (2023) * The Compass Project – East Album (2023) * The Compass Project – West Album (2023) * The Compass Project – North Album (2023) == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Kanadalaiset countrymuusikot Luokka:Kanadanukrainalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
W0nderful

Ihor ”w0nderful” Ždanov (; s. 14. joulukuuta 2004) on ukrainalainen Counter- Strike 2 -ammattilainen. Hän on edustanut Natus Vincere -joukkuetta lokakuusta 2023. Hänet valittiin maailman 11. parhaaksi pelaajaksi vuonna 2024. Ždanov voitti NaVin kanssa ensimmäisen Counter-Strike 2:ssa pidetyn major-turnauksen, PGL Major Copenhagenin maaliskuussa 2024. Hänen keskiarvonsa oli puolivälierässä kaikki kartat mukaan luettuina korkein 1,36 yhteensä 48 tapollaan. Ždanov on pelannut NaVin lisäksi muun muassa HellRaisersissa, Spiritissä ja Sproutissa. Spiritin kanssa hän voitti merkittävän FiReLEAGUE 2022: Global Finals -turnauksen lokakuussa 2022. Ždanov oli finaalissa joukkueensa toisiksi paras 1,48 keskiarvollaan. == Saavutukset == * Sija 11. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2024. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
JL (pelaaja)

Justinas ”jL” Lekavičius (s. 29. syyskuuta 1999) on liettualainen Counter- Strike 2 -ammattilainen. Hän on edustanut kesäkuusta 2023 Natus Vincere -joukkuetta. Hänet valittiin maailman viidenneksi parhaaksi pelaajaksi vuonna 2024. Lekavičius voitti Na'Vin kanssa ensimmäisen Counter-Strike 2:n major- turnauksen, PGL Major Copenhagenin maaliskuussa 2024. Lekavičius valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi saatuaan yhteensä 1,22 keskiarvon. Hän sai finaalissa FaZe Clania vastaan kaksi tärkeää kolmen tapon kierrosta, joista toinen sinetöi joukkuelle karttavoiton. Yhteensä hän sai finaalissa 46 tappoa. Hänet valittiin seuraavan kerran turnauksen parhaaksi pelaajaksi ESL Pro League Season 20:sta syyskuussa yhteensä 1,31 turnauskeskiarvollaan. Hän sai neljännesvälierässä Spiritiä vastaan peräti 1,80 keskiarvon saatuaan 47 tappoa ja kuoltuaan 21 kertaa. Finaalissa Eternal Fireä vastaan hän sai 64 tappoa, kun Na'Vi voitti karttavoitoin 3–2. Lekavičius on pelannut NaVin lisäksi muun muassa MAD Lionsissa ja Apeksissa. Apeksin kanssa hän tuli sijalle 3.–4. viimeisestä Global Offensiven major-turnauksesta, BLAST Paris Major 2023:sta. Hän sai hävityssä semifinaalissa Team Vitalityä vastaan tärkeän kahden tapon kierroksen. Yhteensä hän sai 42 tappoa ja kuoli 48 kertaa. == Saavutukset == * Sija 5. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2024. * MVP / PGL CS2 Major Copenhagen 2024 * MVP / ESL Pro League Season 20 == Lähteet == Luokka:Elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Liettualaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suzannah Ibsen

Suzannah Daae Ibsen (o.s. Thoresen; 26. kesäkuuta 1836 Herøy – 3. huhtikuuta 1914 Kristiania) oli norjalainen kirjallisuustuntija, naisasianainen ja Henrik Ibsenin vaimo. Hän jakoi usein tietämystään miehelleen ja toimi esikuvana useille tämän tarinoiden hahmoille. Ibsenin miniä Bergljot Ibsen kuvaili häntä Henrikin kirjalliseksi neuvonantajaksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Thoresen

Thoresen on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi: * Jan Thoresen (s. 1968), curling-pelaaja * Magdalene Thoresen (1819–1903), kirjailija * Patrick Thoresen (s. 1983), jääkiekkoilija * Petter Thoresen (s. 1961), jääkiekkoilija * Petter Thoresen (s. 1966), suunnistaja * Steffen Thoresen (s. 1985), jääkiekkoilija * Suzannah Ibsen (o.s. Thoresen, 1836–1914), kirjallisuustuntija
Tombin kirkko

Tombin kirkko () on Råden kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Råde
Olli Ilola

Olli Johan Ilola (17. joulukuuta 1909 Hollola – 10. tammikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka sai lähetystöneuvoksen arvonimen. Olli Ilolan vanhemmat olivat vaihdemies Juho Ilola ja Hulda Maria Laine ja puoliso vuodesta 1944 Irja Pirkko Marjatta Vuorinen. Ilola tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1930 ja valmistui ekonomiksi 1933 ja kauppatieteiden kandidaatiksi 1936 ja maisteriksi 1950. Hän oli Valtion revisiolaitoksen vt. apulainen 1936–1937, Asutushallituksen ylimääräinen esittelijä 1937, maatalousministeriön asutusrahaston kirjanpitäjä 1938 ja pääkirjanpitäjä 1938–1941, liikevaihtoverokonttorin toimistopäällikkö 1941, kansanhuoltoministeriön tilitoimiston toimistopäällikkö 1941–1948 ja ulkoasiainministeriössä tilijaoston päällikkö 1949–1971 ja jaostopäällikkö 1971–1972. Ulkomaanedustuksen palkkauslautakunnan sihteeri Ilola oli 1963–1970. Hän sai lähetystöneuvoksen arvonimen 1959. Ilola muistetaan virkamiehenä, joka määräsi tiukasti ja yksinvaltaisesti ulkoasiainministeriön varojen käytöstä, mukaan lukien palkat ja etuudet, ja pyrki kaikessa säästäväisyyteen. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Sukupuolenpaljastusjuhla

Sukupuolenpaljastusjuhla eli gender reveal -juhla on Yhdysvalloista lähtöisin oleva juhla, jossa paljastetaan syntymättömän lapsen sukupuoli. Odottavat vanhemmat järjestävät juhlan lähipiirilleen, mutta tulevan vauvan sukupuoli saattaa olla yllätys myös vanhemmille. Juhlan aikana sukupuoli voidaan paljastaa esimerkiksi rikotusta ilmapallosta leijailevalla vaaleanpunaisella tai vaaleansinisellä konfettisateella tai täytekakun värjätyllä täytteellä. Sukupuolenpaljastusjuhlia on kritisoitu sukupuolistereotypioita vahvistavina sekä kaksijakoista sukupuolikäsitystä ylläpitävinä. == Historia == Juhlaperinteen aloittajana pidetään entistä bloggaajaa Jenna Karvunidista. Vuonna 2008 hän päivitti blogiinsa juhlista, joissa hänen tulevan vauvansa sukupuoli oli selvinnyt vieraille vaaleanpunatäytteisellä kakulla. Karvunidis oli juhlistanut vauvansa sukupuolta, koska oli aiemmin saanut monta keskenmenoa ja viimein edennyt raskaudessaan niin pitkälle, että sukupuoli pystyttiin määrittämään. Blogijulkaisun jälkeen raskauslehti The Bump haastatteli häntä ja kirjoitti juhlista artikkelin, jonka seurauksena muut alkoivat järjestää samanlaisia juhlia. Kymmenen vuotta myöhemmin juhla oli jo levinnyt laajalle. Suomessa sukupuolenpaljastusjuhlat alkoivat yleistyä 2010-luvun loppupuolella. == Katso myös == * Baby shower == Lähteet == Luokka:Perhejuhlat Luokka:Sukupuoli Luokka:Raskaus ja synnytys Luokka:Yhdysvaltalainen kulttuuri
Korean Airin lento 015

Korean Airin lento 015 oli Korean Airin kansainvälinen reittilento Los Angelesista Anchoragen kautta Souliin. 19. marraskuuta 1980 suoritetulla lennolla kone törmäsi penkkaan ennen kiitotietä ja syttyi palamaan. Laskeutuminen tapahtui kello 7.15 aamulla. Lentäjän oli kertoman mukaan ennen laskeutumistaan Gimpon lentoasemalle hankaluuksia ohjata konetta. Sää oli sumuinen ja näkyvyys oli noin 1 000 metriä. Tuuli oli heikkoa. Kone kiersi lentoasemaa monta kertaa ennen laskeutumisyritystä. Kone osui maahan 90 metriä ennen kiitotietä, missä se osui sotilasajoneuvoon ja ilmatorjunta- aseistukseen, minkä jälkeen se liukui kiitotielle. Koneen polttoainesäiliöt eivät vuotaneet, mutta hydrauliikkanesteet saivat ruumassa aikaan tulipalon. Miehistön toiminnan sanotaan olleen järjestelmällistä ja evakuoinnin nopeaa. Yhdeksän matkustajaa ja kuusi miehistön jäsentä kuoli onnettomuudessa. Neljä ihmistä sai vakavia vammoja. Onnettomuuden syyksi epäillään miehistön tekemiä virheitä mittareiden käytössä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 lento- onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Etelä-Koreassa
Louis Gallois

Louis Gallois (s. 26. tammikuuta 1944) on ranskalainen liikemies. Hän toimi eurooppalaisen ilmailu- ja avaruuspuolustusyhtiön EADS:n toimitusjohtajana vuosina 2007–2012.Profile: Louis Gallois == Elämäkerta == Gallois johti useita julkisia osastoja uransa aikana. Hänet nimitettiin Ranskan puolustusministeriön siviili- ja sotilaskabinetin johtajaksi (1988-1989). Hän oli lentokoneiden ja rakettimoottoreita valmistavan Snecman toimitusjohtaja vuosina 1989–1992, jolloin hänestä tuli ranskalaisen valtion omistaman ilmailu- ja avaruusalan yrityksen Aérospatialen toimitusjohtaja. Hän johti tätä yritystä vuoteen 1996 asti, jolloin hänestä tuli Ranskan kansallisen valtion rautatieyhtiön SNCF:n johtaja.Louis Gallois, le plus beau CV de l'industrie française, tire sa révérence Gallois liittyi EADS:ään 2. heinäkuuta 2006 Noël Forgeardin erottua. Forgeard erosi sisäpiirikaupoista esitettyjen väitteiden jälkeen, jotka hän kiisti. Forgeard oli myynyt EADS:n osakkeita viikkoja ennen kuin tytäryhtiö Airbus ilmoitti, että Airbus A380 viivästyy jälleen. Ilmoitus aiheutti 26 prosentin pudotuksen EADS:n osakekurssiin. 9\. lokakuuta 2006 Gallois korvasi Christian Streiffin lentokonevalmistajan Airbus S.A.S.:n toimitusjohtajana. EADS:n johtorakennetta muutettiin 16.7.2007 ja Gallois nimitettiin EADS:n toimitusjohtajaksi viideksi vuodeksi. Hänet korvasi 31. toukokuuta 2012 silloinen Airbusin toimitusjohtaja Tom Enders. Gallois on École centrale de Parisin hallituksen jäsen ja Fondation Villette-Entreprisesin puheenjohtaja. Vuonna 2012, heti erottuaan EADS:stä, Galloisista tuli hallituksen investointikomissaari. Hän toimi tehtävässään vuoteen 2014 asti. Kesäkuussa 2012 hänet valittiin FNARS:n (Fédération nationale des Associations d'accueil et de réinsertion sociale) presidentiksi. Ryhmä on keskittynyt sosiaalisiin ja solidaarisuustoimiin.Louis Gallois Louis Gallois valmistui HEC Parisista ja ENA:sta.Portrait de Louis Gallois, ancien PDG d’EADS == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walter Bauer

Walter Bauer (8. elokuuta 1877 Königsberg – 17. marraskuuta 1960) oli saksalainen teologi ja professori, joka tutki varhaiskristillisyyttä. Hänet tunnetaan Uuden testamentin kreikan sanastostaan, jonka asema tutkimuksessa on vakiintunut. Hän oli myös ensimmäinen tutkija, joka kyseenalaisti kirkkohistorian perinteisen näkemyksen harhaoppien ja ortodoksian suhteesta, jonka mukaan kristinuskon alkuperäinen versio voitti itsestään irtautuneet harhaoppiset kilpailijansa. Teoksessaan Rechtgläubigkeit und Ketzerei im ältesten Christentum (1934) hän osoitti kristinuskon harhaoppisina pidettyjen suuntausten olleen monilla alueilla hallitsevassa asemassa ennen Rooman kirkon aseman vakiintumista. Bauer opiskeli teologiaa ja filologiaa Marburgin, Berliinin ja Strassburgin yliopistoissa. Hän aloitti yksityisdosenttina Marburgissa vuonna 1902, jossa hän pysyi kunnes siirtyi professoriksi Breslauhun vuonna 1913. Kolmen vuoden kuluttua hän siirtyi Göttingeniin, jossa vietti loppuelämänsä. Yliopistouraltaan hän siirtyi eläkkeelle terveyssyistä vuoden 1945 lopussa, mutta jatkoi siitä huolimatta tieteellistä uraansa. Bauer oli Göttingenin tiedeakatemian jäsen vuodesta 1925. Hän oli Society of Biblical Literature and Exegesis -tiedeyhdistyksen kunniajäsen vuodesta 1933. Hampurin yliopisto myönsi hänelle kunniatohtorin arvon 1952. Saksan liittotasavalta myönsi hänelle Großes Verdienstkreuz -ansiomerkin 1954. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Crowborough

Crowborough on asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) East Sussexin kreivikuntaan kuuluvassa Wealdenin hallintopiirissä Kaakkois-Englannissa. Kunta sijaitsee A26-tien varrella High Wealdin maisemansuojelualueella, aivan Ashdown Forestin tuntumassa. Se on East Sussexin sisäosien asukasluvultaan suurin ja korkeimmalla sijaitseva kaupunki. Esihistoriallisina aikoina Crowboroughin ympäristö oli tiheän metsän peitossa. Sen maaperästä on löydetty muinaisjäännöksiä mesoliittiselta ja neoliittiselta kaudelta. Roomalaisaikana sekä paikalliset heimot että roomalaiset valloittajat tuottivat seudulla rautaa harkkohyteillä. Rautaesineitä kuljetettiin Lontoosta Lewesiin johtanutta tietä pitkin, joka kulki Ashdown Forestin läpi. Harkkohyttien käyttö jatkui aina 1400-luvulle saakka, jolloin ne korvattiin vesivoimalla toimivilla masuuneilla. Vuonna 1868 avattiin rautieyhteys, joka kulki Groombridgestä Crowboroughin kautta Uckfieldiin. Koska Crowborough kuului Rotherfieldin kuntaan vuoteen 1905 saakka, oli aseman nimi aluksi Rotherfield. Seuraavalla vuosikymmenellä Jarvis Brookin alueelle rakennettiin kolme tiilenpolttouunia, joiden toiminta jatkui 1970-luvun lopulle saakka. Crowboroughiin alettiin houkutella 1800-luvun loppupuolella terveysmatkailijoita mainostamalla sitä ”palana Skotlantia Sussexissa”. Yksi ensimmäisistä vierailijoista oli luontokirjailija Richard Jefferies, joka saapui kylään 1885 ja kirjoitti siellä joitakin kauneimmista teoksistaan. Matkailijoita varten rakennettiin peräti kaksitoista hotellia ja perustettiin golfseura Crowborough Beacon Golf Club 1895. Vuonna 1907 kylään muutti salapoliisikirjailija Arthur Conan Doyle, joka asui siellä kuolemaansa asti vuonna 1930. == Lähteet == Luokka:Asutut paikat East Sussexissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Peruano (1756)

Peruano (San José) oli Espanjan laivaston vuonna 1756 vesille laskettu kaksikantinen 58-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Guayaquilista ja oli ainoa Etelä-Amerikan Tyynenmeren puoleisella rannikolla valmistettu linjalaiva. Aluksen valmistuksesta vastasi Juan Bonet. Alus laskettiin vesille 1756 ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna.Winfield et al 2023 s. 188-189 == Palvelus == Alus lähti 30. lokakuuta 1756 Guayaquilista ja saapui 21. tammikuuta 1757 Callaoon päällikkönään Juan Bautista Bonet. Alus määrättiin tammikuussa 1758 huollettavaksi Callaossa, mikä saatiin päätökseen maaliskuussa. Alus kuljetti 1763 Callaosta fregattien Hermionan ja Liebren kanssa tykkejä ja tarvikkeita Valparaisoon, Guayaquiliin, Santiagoon ja Panamaan. Alus siirrettiin marraskuussa 1763 Callaossa reserviin, missä se oli sotatoimien loppuun. Alus lähti 28. lokakuuta 1767 Callaosta viiden 200 jesuiittaa ja seitsemän miljoonaa pesoa kuljettavan kaapparin Cádiziin. Saattue saapui 30. marraskuuta Valparaisoon, mistä se jatkoi 20. tammikuuta 1768 Cádiziin. Saattue saapui 1. toukokuuta 1769 Cádiziin, mistä alus suojasi Callaoon kolme kauppalaivaa, joiden lastina oli sotilaita, kymmenen 24 naulan kanuunaa, 10 000 tykinkuulaa, elohopeaa ja muita tarvikkeita. Saattue saapui 11. huhtikuuta 1771 Concepcióniin, jonne jätettiin neljä 24 naulan kanuunaa ja 5 000 tykinkuulaa. Se jatkoi 14. toukokuuta 1771 Concepciónista Callaoon, jonne saavuttiin 10. kesäkuuta. Alus oli Callaossa, kunnes se lähti 3. marraskuuta 1776 Cádiziin. Alus saapui 10. huhtikuuta 1777 Cádiziin mukanaan lähes kaksi miljoonaa pesoa. Marraskuussa 1777 alus kuljetti Cádizista kasveja, tarvikkeita ja elohopeaa Callaoon, jonne se saapui 14. huhtikuuta 1778. Alus kuljetti 16. marraskuuta 1778 Callaosta joukkoja Valdiviaan. Alus palasi kesäkuussa 1779 Callaoon, mistä se jatkoi kesäkuussa San Pedro de Alcántaran, Américan ja fregatti Paulan kanssa partiomatkalle Tyynellemerelle päällikkönään Vácaro. Ne lähtivät 12. tammikuuta 1780 Callaosta. Alus lähti 28. toukokuuta 1783 urcan kanssa Talcahuanosta ja saapui 24. kesäkuuta 1783 Callaoon. Alus lähti Limasta San Pedro de Alcántaran ja Paulan kanssa Cádiziin. Laivueen komentajana oli Córdova. Alus saapui 4. heinäkuuta 1784 yksin vaurioituneen Rio de Janeiroon, jolloin sen miehistö oli sairas. Alus lähti 28. lokakuuta 1784 Rio de Janeirosta Paulan kanssa. Alus saapui 21. helmikuuta 1785 yksin Cádiziin mukanaan yli seitsemän miljoonaa pesoa. Alus oli vuodesta 1785 Cádizissa, kunnes se myytiin 26. tammikuuta 1790. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espanjan laivaston linjalaivat
Horizon Air

Horizon Air on yhdysvaltalainen paikallislentoyhtiö, jonka omistaa kokonaan holdingyhtiö Alaska Air Group. Lentoyhtiö lentää nykyään Alaska Airlinesin paikallislentoja. Yhtiön koneet ovat Alaska Airlinesin väreissä, mutta ne ovat brändätty tekstillä Alaska HORIZON. == Laivasto == Horizon Airin laivasto huhtikuussa 2024: Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Matkustajapaikkoja Huom. Embraer E175 43 – 76 Laivaston keski-ikä on 4,4 vuotta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt
Frozen (pelaaja)

David ”frozen” Čerňanský (s. 18. heinäkuuta 2002) on slovakialainen Counter- Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa nykyään FaZe Clan -joukkuetta, joka tuli toiseksi ensimmäisessä Counter-Strike 2:n major-turnauksessa maaliskuussa 2024. Frozen tunnetaan erityisesti urastaan Mouzissa, jossa hän pelasi maaliskuusta 2019 joulukuulle 2023. He voittivat muutamia erittäin merkittäviä turnauksia, kuten CS:GO Asia Championships 2019, ESL Pro League Season 10 - Finals ja ESL Pro League Season 18. Frozen liittyi joulukuussa 2023 nykyiseen joukkueeseensa FaZe Claniin.. He ovat tulleet toiseksi merkittävistä turnauksista BLAST Premier: World Final 2023 ja Intel Extreme Masters Katowice 2024. == Saavutukset == * Sija 17. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2022. * Sija 12. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2023. * Sija 10. HLTV TOP 20 -arvioinnissa vuonna 2024. * MVP – Flashpoint Season 3 == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pillisieppari

Pillisieppari (Cnemotriccus fuscatus) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. Pillisiepparilla katsotaan useimmiten olevan seitsemän alalajia, mutta osa niistä on mahdollisesti omia lajejaan. ==Koko ja ulkonäkö== Pillisieppari kasvaa 14–15 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat ruskeat ja niissä on alalajista riippuen harmaa tai punertava vivahde. Siivet ovat sävyltään tummemmat ja niissä ja on kaksi kellertävää juovaa. Linnun päässä on kellertävä silmäkulmajuova. Alalajista riippuen pillisiepparin rinta on harmaa tai ruskea ja vatsa valkoinen tai vaaleankeltainen. ==Levinneisyys ja elintavat== Pillisiepparia tavataan laajalla alueella Kolumbiasta Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja niiden reunamaat, tiheiköt ja pensaikot. Osa alalajeista ovat kosteahkojen metsien lintuja, kun taas osa alalajeista elävät kuivemmissa pensaikoissa. Pillisieppari liikkuu tavallisesti pareittain. Se rakentaa kuppimaise pesän oksanhaaraan ja naaras munii kolme munaa. Pillisieppari syö hyönteisten lisäksi hedelmiä ja siemeniä. == Lähteet == Luokka:Tyrannit