EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kevätkaapuyökkönen

Kevätkaapuyökkönen (Cucullia chamomillae) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomen perhoslajistossa jokseenkin uusi tulokas. == Koko ja ulkonäkö == Yleisväriltään harmaiden kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja erityisen paljon kevätkaapuyökkönen muistuttaa yleistä kellerväkaapuyökköstä (Cucullia umbratica). Etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä hieman sisäänpäin kaartuvat ja pohjaväriltään ruskehtavan harmaat. Siiven kuviointia ovat pitkät, ohuet, mustat viirut, jotka ulottuvat siiven ulkoreunaan saakka. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat ja jonkin verran tummuneet. Siipiväli 43-50 mm.Svenska fjärilar UK Moths Norges sommerfugler s. 516 == Levinneisyys ja lentoaika == Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Etelä- ja Keski- Euroopan kautta Skandinavian eteläosiin. Idässä Uralille ja Kaukasukselle. Suomesta laji tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 2004, mutta hyvin huonosti valolle tulevana kyseessä saattaa olla lähinnä havaintojen puute ja populaatio lienee ollut olemassa paljon pitempään. Tunnettu levinneisyys rajoittuu etelä- ja lounaisrannikolle, suunnilleen Turku-Imatra-linjan eteläpuolelle. Nimensä mukaisesti laji lentää keväällä, muita kaapuyökkösiä aikaisemmin, toukokuulta kesäkuun alkuun.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Kevätkaapuyökkönen on elinmpäristövaatimuksiltaan joutomailla ja muissa kulttuuriympäristöissä viihtyvä pioneerilaji. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat hyvin huonosti valopyydyksiin. Helpoin tapa perhosen läsnäolon havaitsemiseksi onkin etsiä toukkia ravintokasveilta. Lisäksi tarha- aamukääriäisen (Adoxophyes orana) sekä mänty-yökkösen (Panolis flammea) feromonit houkuttelevat kevätkaapuyökköstä. Toukat syövät pääasiassa kukintoja öisin ja piilottelevat päivät etenkin ravintokasvien alaosissa. Koteloituminen tapahtuu maaperään kotelokopan sisään. Kotelo on talvehtiva elämänvaihe ja saattaa talvehtia useita kertoja.Vlindernet == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat erilaiset mykerökukkaiset (heimo Asteraceae), etenkin kamomillasaunio (Matricaria chamomilla) ja peltosaunio (Tripleurospermum inodorum). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pertti Pakkanen: Cucullia chamomillae (Denis & Schiffermüller, 1775) Suomessa * Saunakukat reikiä täynnä - toukkametsästys parhaimmillaan YLE Häme 4. heinäkuuta 2012 * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Kaapuyökköset
Kellerväkaapuyökkönen

Kellerväkaapuyökkönen, vanhemmassa kirjallisuudessa nimellä kellertävä kaapuyökkönen tai harmaa kaapuyökkönen (Cucullia umbratica) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa sukunsa laajimmin levinnyt edustaja esiintyen yleisenä maan etelä- ja keskiosissa. == Koko ja ulkonäkö == Monien kaapuyökkösten aikuiset yksilöt ovat melko vaikeita määrittää lajilleen ja kellerväkaapuyökkösen kanssa erityisen samannäköisiä ovat tuhkakaapuyökkönen (Cucullia lucifuga) ja savukaapuyökkönen (Cucullia lactucae). Kellerväkaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, teräväkärkiset, ulkosyrjästä suorat ja pohjaväriltään vaalean harmaat. Siiven etureunan tuntumassa on kellanruskeaa väriä. Siiven kuviointia ovat ohuet, mustat viirut sekä munuaistäplän kohdalla tumma kaari ja rengastäplän kohdalla muutama tumma piste. Takasiivet ovat ruskehtavan harmaat. Siipiväli 50-58 mm.Svenska fjärilar UK Moths Norges sommerfugler s. 516 s. 165 == Levinneisyys ja lentoaika == thumb|250px|vasen|Kellerväkaapuyökkösen toukka. Lajin levinneisyys kattaa Euroopan aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta ja ulottuu Keski-Aasiaan. Suomessa sitä tavataan nykyisin suunnilleen Vaasa- Lieksa-linjan eteläpuolella, mutta aikoinaan lajia on tavattu pohjoisempanakin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle huipun osuessa kesäkuun lopulle ja heinäkuun alkuun.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Kellerväkaapuyökkönen elää monenlaisissa avoimissa ympäristöissä niin kulttuurivaikutteisissa kuin luonnontilaisissakin. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla, ja tulevat joskus myös valolle. Perhosia tavataan yleensä vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran.Vlindernet == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, muiden muassa erilaiset ukonkeltanot (Hieracium), valvatit (Sonchus) ja maitiaiset (Leontodon). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Kaapuyökköset
Tuhkakaapuyökkönen

Tuhkakaapuyökkönen (Cucullia lucifuga) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa harvinainen ja levinneisyydeltään vahvasti itäpainotteinen. == Koko ja ulkonäkö == Tuhkakaapuyökkönen kuuluu yhdessä kellervä- (Cucullia lucifuga) ja savukaapuyökkösen (Cucullia lactucae) kanssa ryhmään, jonka aikuiset perhoset melko vaikeita määrittää lajilleen. Tuhkakaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, kapeat, melko pyöreäkärkiset, ulkosyrjästä selvästi pyöristyneet ja pohjaväriltään tumman sinertävän harmaat. Munuaistäplän lähellä voi joskus erottua hieman ruskeaa sävyä ja tumma kaari. Rengastäplän erottuu korkeintaan ääriviivana. Siiven takanurkassa on musta viiru. Takasiivet ovat naaraalla tumman harmaat, koiraalla selvästi vaaleammat. Takaruumiin tyvellä on selkäpuolella mustaa karvoitusta. Siipiväli 44-48 mm.Svenska fjärilar Norges sommerfugler s. 515 s. 163 Toukka on nuorena puna-keltajuovainen, mutta muuttuu kasvaessaan täysin erinäköiseksi. Täysikasvuisena toukka on musta ja sen iholla on punaisia täplärivejä. == Levinneisyys ja lentoaika == Tuhkakaapuyökköstä esiintyy Pohjois-Euroopasta ja Keski-Euroopan vuoristoista Aasian pohjoisosien poikki Japaniin saakka. Suomessa se on harvinainen laji, jonka pääasiallinen nykyinen esiintymisalue sijaitsee sisämaassa Savon ja Karjalan alueilla. Lisäksi lännempänä etelärannikolla on erillinen esiintymä. Sen sijaan vanhoja havaintoja on sisämaasta laajemminkin. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun alkupuolelle huipun sijoittuessa kesäkuulle.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Lajin elinpaikkoja ovat metsäaukiot, puistot, puutarhat ja muut puoliavoimet ympäristöt. Tuhkakaapuyökköset lentävät yöllä ja käyvät kukilla mutta tulevat lähisukulaistensa tapaan vain harvoin valolle. Perhosia tavataan jokseenkin poikkeuksetta vain yksitellen. Toukat syövät öisin kukintoja ja piilottelevat päivisin. Kotelo talvehtii, joskus useamman kerran. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat mykerökukkaiset, etenkin ukonkeltanot (Hieracium) ja valvatit (Sonchus). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Kaapuyökköset
Stepas Butautas

Stepas Butautas (, 25. elokuuta 1925 Kaunas – 22. maaliskuuta 2001 Kaunas) oli Neuvostoliittoa kilpaurallaan edustanut liettualainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Butautas saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1947, 1951 ja 1953.http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/rpp//q/Stiepas%20BUTAUTAS/pid/64251/_//players.html == Lähteet == * Stepas Butautas Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Savukaapuyökkönen

Savukaapuyökkönen (Cucullia lactucae) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaa yöperhoslaji. Se on Suomessa eteläinen ja melko harvinainen tuttavuus, jonka löytää tyypillisimmin toukkana. == Koko ja ulkonäkö == Savukaapuyökkösen kanssa erityisen samannäköisiä ovat tuhkakaapuyökkönen (Cucullia lucifuga) ja kellerväkaapuyökkönen (Cucullia umbratica) eikä kolmikon perhosia ole helppoa erottaa toisisaan. Savukaapuyökkösen etusiivet ovat pitkät, pituuteensa nähden leveämmät kuin tuhkakaapuyökkösellä, ulkoreunasta selvästi pyöristyneet ja pohjaväriltään puhtaan vaalean harmaat. Siivissä ei ole kovin selkeää kuviointia, vain muutama tumma pitkttäisviiru eivätkä yökköstäplät juuri erotu. Takasiivet ovat tumman harmaat, tyvestä hieman vaaleammat ja koiraalla vaaleammat kuin naarailla. Takaruumiin tyvi on selkäpuolelta kokonaan vaaleanharmaa. Siipiväli 44-48 mm.Svenska fjärilar Norges sommerfugler s. 514 s. 164 Toukka on räikeän kelta-valkoinen laajoilla mustilla täplillä. == Levinneisyys ja lentoaika == Savukaapuyökkösen levinneisyys kattaa Euroopan läntisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta, ja ulottuu idässä Siperian itäosiin. Suomessa se on levinneisyydeltään vahvasti lounaispainotteinen, mutta on viime vuosina levinnyt rannikkoa pitkin itään ja jonkin verran myös sisämaahan. Esiintymisalueen pohjoisraja on suunnilleen Pori-Tampere-Imatra-linjalla. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Lajin elinpaikkoja ovat lämpimät hiekka- tai sorapohjaiset maastot sekä kuusimetsien reunat, rannat ja kulttuuriympäristöt. Esiintyminen on paikoittaista. Perhoset lentävät yöllä, käyvät kukilla, ja tulevat jossain määrin myös valolle. Aikuisia perhosia tavataan kuitenkin vain harvoin ja yksitellen, ellei niitä erikseen toukista kasvata. Sen sijaan toukkia saattaa löytyä suuriakin määriä. Kotelo talvehtii maaperässä kotelokopan suojaamana. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat etenkin jänönsalaatti (Mycelis muralis) sekä keltanot (Hieracium) ja valvatit (Sonchus), joskus muutkin mykerökukkaiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Kaapuyökköset
A. Hakkarainen

Aaro Hakkarainen, kirjailijanimi A. Hakkarainen (12. syyskuuta 1848 – (haudattu 22. lokakuuta) 1931 Kuopio)Kuolleita: Ent. poliisi Aaro Hakkarainen, Savo, 1931, No 241, sivu 2, julkaistu 20.10.193175 vuotta täytti eilen kansanrunoilija Aaro Hakkarainen Kuopion Karhossa, Uusi Suomi, 1923, No 210, sivu 7, julkaistu 13.9.1923 oli suomalainen Kuopiossa asunut kansanrunoilija ja arkkiveisujen tekijä.Muudan runokohtalo, Karjalainen, 1920, No 66, sivu 2, julkaistu 8.5.1920 Ensimmäisiä runoja Hakkarainen kokoili alle 20-vuotiaana kuten runot "Lauluja nälkävuodesta 1967", "Konstikauppiaista", ja "Äkäisistä äideistä". Kaikkiaan vuoteen 1920 saakka Hakkarainen oli kokoillut yli 40 runoa. Hakkaraisen runoista voidaan mainita myös "Runo Nurmes-kauppalasta ja L. 1 v. 1911"Juna kirjallisuudessa, Uusi Suomi, 1937, No 71, sivu 36, julkaistu 14.3.1937 sekä omalla kustannuksellaan Savonlinnassa vuonna 1903 julkaisemansa "Runo huonosta ajasta". Hakkarainen oli alkujaan ammatiltaan poliisi ja hänen poikansa oli maanmittausinsinööri ja näytelmäkirjailija Aaro Hakkarainen. Hakkaraisen ensimmäinen puoliso oli Greta Lovisa (o.s. Rissanen; kuollut 1885).† Maanmittausinsinööri Aaro Hakkarainen, Karjalainen, 1939, No 52, sivu 2, julkaistu 13.5.1939Kuolleita, rouva Greta Lovisa Hakkarainen, s. Rissanen Kuopiosta 25 v, Uusi Suometar, 1885, No 162, sivu 1, julkaistu 17.7.1885 Toinen puoliso oli Hilda (o.s. Kähkönen).Avioliittoon vihittyjä, kaupungista poliisi Aaro Hakkarainen ja palvelijatar Hilda Kähkönen, Tapio 1886, No 65, sivu 4, julkaistu 18.8.1886 Viimeisinä vuosinaan Hakkarainen asui Kuopion Karhossa. == Teoksia == * Runo sunnuntaista ja juhlapäivistä. Etelä- Sawon kirjapaino, Savonlinna 1911 * Kertomus Titanic-laiwan haaksirikosta. Pohjois-Karjalan kirjapaino, Joensuu 1912 * Kuusi laulua : Laulu Kuopion kiwikirkosta, Titanickin hymni 1921, Piirileikkilauluja, Piirilaulu, Laulu. Savon työväen kirjapaino, Kuopio 1915 * Historiallinen runo 1916 ihmiskunnan alkuajoilta ja nykyisestä naisten tasa-arvolta. Sanan walta, Kuopio 1916 * Laulu weljesmurhasta huhtikuulta 1916 Iisalmenpit. Pörsämäenkylästä. Sanan walta, Kuopio 1916 * Runo 1916 maataloudelliselta alalta. Sanan walta, Kuopio 1916 * Laulu Kalliista ajasta w. 1919, Laulu Euroopan sodasta 1931/7 14. Sanan walta, Kuopio 1917 * Laulu 1917 Nicolai II:sta ja Rasputiinista. Sanan walta, Kuopio 1920 * Laulu Valkoisen Suomen kieltolaista v. 1914. Tekijä, Kuopio 1924 == Lähteet == * Teosluettelo Fennica Suomen kansallisbibliografia * Jyväskylän yliopiston kirjaston arkkiveisukokoelma : A. Hakkarainen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Kazys Petkevičius

Kazys Petkevičius (, 1. tammikuuta 1926 Steigviliai – 14. lokakuuta 2008 Kaunas) oli Neuvostoliittoa kilpaurallaan edustanut liettualainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Petkevičius saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956.Olympics at Sports-Reference EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1947 ja 1953 sekä pronssia vuonna 1955.http://www.fibaeurope.com/cid_KNce8jInH7Qj1EsyH5rjn2.playerID_64261.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.season_1947.roundID_2241.teamID_2792.html == Lähteet == * Kazys Petkevičius Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Villeneuve-la-Garenne

Villeneuve-la-Garenne on Ranskan kunta Pariisin pohjoispuolen esikaupunkivyöhykkeellä. Se rajoittuu idässä ja pohjoisessa Seinejoen vasempaan rantaan ja lännessä Gennevilliers’n kuntaan, josta se erotettiin omaksi kunnakseen 1929. Matkaa Pariisin keskustaan on runsaat yhdeksän kilometriä. Kunnassa on arviolta 25 007 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta- ala on 3,2 neliökilometriä. Kunnan alueella ei ole asemaa tai pysäkkiä sen kummemmin Pariisin metrolla kuin RER-junallakaan, mutta lähin RER-asema on Saint-Denis vajaan kilometrin pohjoiseen päin. Villeneuveen kulkevat bussit numero 137, 177, 178 ja 378 sekä vuodesta 2012 myös raitiotielinja 1. Kunnan läheltä kulkevat tiet A86 ja A15. Villeneuven nähtävyyksiin kuuluvat Saint- Joseph-kirkko ja osin naapurikunta Gennevilliers’n alueella sijaitseva 75 hehtaarin Chanteraines-puisto, jossa on muun muassa lintujen suosima tekojärvi, ponitalleja ja nuorten aktiviteettipuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hauts-de-Seinen kunnat Luokka:Ranskan kaupungit
Stasys Stonkus

Stanislovas ”Stasys” Stonkus (, 29. joulukuuta 1931 Telšiai – 19. helmikuuta 2012 Kaunas) oli Neuvostoliittoa kilpaurallaan edustanut liettualainen koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Stonkus saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956.Olympics at Sports-Reference EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuonna 1957 ja pronssia vuonna 1955.http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/lid_38135_cp/1/pid/64331/q/stonkus/rpp//_//players.html == Lähteet == * Stasys Stonkus Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Piiskukaapuyökkönen

Piiskukaapuyökkönen (Cucullia gnaphalii) on kaapuyökkösiin lukeutuva, pienehkö, harmaankirjava yöperhoslaji. Se on Suomessa melko harvinainen. == Koko ja ulkonäkö == Piiskukaapuyökkönen on muihin harmaisiin Cucullia-suvun lajeihin verrattuna kooltaan pieni ja väritykseltään kirjava. Etusiivet ovat vaaleanharmaat ja rengas- sekä munuaistäplä erottuvat tummareunaisina hyvin. Siiven keskiosa on etenkin etureunasta selvästi ruskeavarjosteinen ja siiven ulkoreunan takanurkassa on tumma alue. Takasiivet ovat tummanharmaat. Siipiväli 36-39 mm.Svenska fjärilar UK Moths Norges sommerfugler s. 517 s. 166 == Levinneisyys ja lentoaika == Piiskukaapuyökkösen levinneisyys yltää Keski-Euroopasta ja Italian keskiosista Skandinavian eteläosiin ja Uralille ja Keski-Aasiaan. Britteinsaarilta se on luultavasti hävinnyt. Suomessa laji esiintyy harvinaisena etelärannikolta Keski- ja Itä-Suomen sisämaahan. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuussa, etenkin kesäkuun jälkipuoliskolla.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Laji elää paikoittaisena kuivilla ja lämpimillä paikoilla kuten harjuilla ja kangasmetsissä. Aikuiset perhoset käyvät kukilla ja tulevat valolle. Niitä tavataan kuitenkin vain harvoin ja yksitellen. Sen sijaan toukkia voi löytää ravintokasvien kukintoja ravistelemalla. Toukka syö kukintoja öisin ja piilottelee päivisin maassa. Kotelo talvehtii maassa. Laji on arvioitu Norjassa uhanalaiseksi. == Ravintokasvi == Toukan pääasiallinen ravintokasvi on kultapiisku (Solidago virgaurea). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa * Luonnontieteellinen keskusmuseo Luokka:Kaapuyökköset
Pohjantahti

Pohjantahti oli vuonna 1984 perustettu kansanmusiikkiyhtye. Yhtye esitti suomalais-ugrilaisten kansojen musiikkia erityisesti Neuvostoliiton alueelta sekä omia sävellyksiä Kalevalan teksteihin. Yhtye perustettiin Kalevalan juhlavuodeksi 1985. Yhtyeen jäsenet olivat Ilpo Saastamoinen (basso, laulu), Pekka Nylund (kitara, laulu) ja Kalle Fält (laulu, lyömäsoittimet). Arto Piispanen (kosketinsoittimet) korvasi Fältin vuonna 1991. Myös Wimme Saari (laulu) esiintyi yhtyeen kanssa sen viimeisinä vuosina. Yhtye soitti viimeisen keikkansa vuonna 1995, mutta sen muusikot olivat mukana Saastamoisen "Velho"-oopperatrilogiassa. Yhtyeen nimeä kantava LP julkaistiin vuonna 1986. Helsingin Sanomien Pirkko Kotirinta kutsui sen arvostelussa yhtyettä jonkinlaiseksi ”kansanmusiikin Sielun Veljiksi”. Hän sanoi Pohjantahdin löytäneen ikivanhat suomalaisten sukukansojen laulut ja tehneen niistä ennakkoluulottomasti omat juttunsa: ”Sovituksia ei ole tehty perinnekalotti päätä puristaen. Jotkut ideat tuntuvat hautuneen niin pitkään, että metsätseremissipohja jää hämärän peittoon, toisissa taas on jokseenkin alkukantainen lataus.” ==Albumit== * Pohjantahti Polydor 8294971Fono.fi ===Kappaleet=== A-puoli # Hyyperö, huuhkana, kuihkamo # Emmää tiiä # Tauti kaataa # Taivas ja maa # Itku B-puoli # Haapanan uni # Siskolle sulhasia # Kyynel putoaa # Poeka poes ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtyeeseen liittyviä dokumentteja Ilpo Saastamoisen kotisivulla * Yhtyeen LP kuunneltavissa Youtubessa Luokka:Suomalaiset kansanmusiikkiyhtyeet
Student Nonviolent Coordinating Committee

Student Nonviolent Coordinating Comittee (SNCC; ”Opiskelijoiden väkivallattoman koordinoinnin komitea”) oli yksi Yhdysvaltain mustien kansalaisoikeusliikkeen keskeisistä järjestöistä 1960-luvulla.Student Nonviolent Coordinating Committee (SNCC) Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 10.1.2015. SNCC perustettiin vuoden 1960 alussa Raleighissa Pohjois-Carolinassa. Järjestön alkuperäisenä tarkoituksena oli tuoda yhteen mustien kansalaisoikeuksia väkivallattomin keinoin ajaneet mustat ja valkoiset. Rotuerottelun vastustamiseen tarkoitetut mustilta kiellettyjen julkisten tilojen kuten ravintoloiden valtaukset olivat tuolloin etenemässä monissa Etelävaltioiden kaupungeissa. Nämä rauhanomaiset protestit toivat SNCC:lle alkuvaiheessa paljon julkisuutta. Se tuki myös vuoden 1961 vapausmatkustus (freedom ride) -liikettä, vuoden 1963 marssia Washingtoniin ja vuoden 1964 kansalaisoikeuslakia. Se antoi vuonna 1966 tukensa myös Vietnamin sodan vastaiselle liikkeelle. SNCC:n toiminnan lisääntyessä sen jäsenet joutuivat yhä useammin väkivaltaisten hyökkäysten kohteiksi. Tämän seurauksena järjestö alkoi 1960-luvun puolivälin jälkeen irtautua väkivallattomuuden periaatteestaan ja ryhtyi myötäilemään radikalisoituvien mustien aktivistien jyrkempää linjaa, kuten Black Power -liikettä. Vaikka järjestöön oli alkuvaiheessa kuulunut paljon valkoihoisia jäseniä, se alkoi nyt korostaa yhä voimakkaammin mustien omaa identiteettiä. Linjanmuutos henkilöityi Stokely Carmichaelissa, joka tuli John Lewisin tilalle SNCC:n puheenjohtajaksi vuonna 1966. Carmichaelin seuraaja H. Rap Brown osoittautui vielä radikaalimmaksi ja ryhtyi yhteistyöhön Mustien pantterien kanssa. Järjestön nimeksi muutettiin vuonna 1969 Student National Coordinating Committee. Se lakkasi toimimasta 1970-luvun alussa. Muita tunnettuja SNCC:ssä vaikuttaneita olivat muun muassa Ella Baker, Julian Bond, Rubye Robinson ja Fannie Lou Hamer. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia
Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi

Parhaan maskeeraussuunnittelun Jussi (aiemmin parhaan maskeerauksen Jussi) on yksi Jussi-palkinnon palkintosarjoista. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1992, minkä jälkeen se oli useita vuosia tauolla ja palautettiin palkintosarjaksi jälleen vuonna 2013. == Useamman palkinnon voittaneet henkilöt == ; Neljä *Salla Yli-Luopa ; Kolme *Riikka Virtanen ==Voittajat ja ehdokkaat== Vuosi Voittaja Elokuva Muut ehdokkaat 1992 Mila Niemi Rölli – hirmuisia kertomuksia 1993–2012 ei jaettu 2013 Riikka Virtanen Puhdistus * Marjut Samulin – Miss Farkku-Suomi * Marjut Samulin – Vuosaari 2014 Mari Vaalasranta 8-pallo * Riikka Virtanen – Isänmaallinen mies * Riikka Virtanen – Kaappari 2015 Jessica Simonsson Vadelmavenepakolainen * Marjut Samulin – Aikuisten poika * Marjut Samulin – Ruotsalainen hetki 2016 Salla Yli-Luopa Lovemilla * Pia Mikkonen – Armi elää! * Riikka Virtanen – Häiriötekijä 2017 Salla Yli-Luopa Hymyilevä mies * Anna Elo ja Mika Rättö – Samurai Rauni Reposaarelainen * Pia Mikkonen – Tyttö nimeltä Varpu 2018 Salla Yli-Luopa Tuntematon sotilas * Johanna Eliason ja Lars Carlsson – Tom of Finland * Marjut Samulin – Miami * Riikka Virtanen – Ikitie 2019 Riikka Virtanen Juice * Kaisu Hölttä – Hölmö nuori sydän * Kati Koskela – Hevi reissu 2020 Aija Beata Rjabovska Koirat eivät käytä housuja * Salla Yli-Luopa – Aurora * Marjut Samulin – Baby Jane 2021 Riikka Virtanen Tove * Gristina Pahmann – Näkemiin Neuvostoliitto * Riikka Virtanen – Teräsleidit 2022 Liina Pihel Hytti nro 6 * Žaneta Jasiūnė – Vinski ja näkymättömyyspulveri * Nadine Otsobogo Boucher – Guled & Nasra 2023 Marina Ritvall, Conor O’Sullivan Pahanhautoja * Kaire Hendrikson – Hetki lyö * Riikka Virtanen – Kikka! 2024 Salla Yli-Luopa Sisu * Küllikki Pert – Valoa valoa valoa * Terhi Väänänen – Lapua 1976 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jussi-gaalan viralliset sivut Maskeeraus
Malikaapuyökkönen

Malikaapuyökkönen (Cucullia absinthii) on kaapuyökkösiin lukeutuva, melko kookas, harmaankirjava yöperhoslaji. Se on yleistynyt Suomessa huomattavasti 2000-luvun aikana. == Koko ja ulkonäkö == Malikaapuyökkönen kuuluu kookkaisiin, harmaisiin kaapuyökkösiin, mutta on selvästi kirjavampi kuin useimmat lähilajit. Etusiivet ovat vaaleanharmaat, hieman ruskeakehnäiset ja pituuteensa nähden hyvin kapeat. Munuais- ja rengastäplän alueella on selkeitä mustia pisteitä minkä lisäksi voimakkaasti tumman kehnän varjostamat sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat selkeinä. Myös siiven ulkoreunassa on selkeä mustien pisteiden rivi. Takasiivet ovat vaaleat, reunoistaan tummemmat. Siipiväli 41-45 mm.Svenska fjärilar UK Moths Norges sommerfugler s. 512 s. 160 == Levinneisyys ja lentoaika == Malikaapuyökkösen levinneisyys Euroopan keskiosista Keski-Aasian poikki Kiinan keskiosiin ja Baikalille. Suomessa se on vanhastaan ollut lounaisrannikon ja -saariston hyvin harvinainen erikoisuus, mutta 2000-luvun aikana laji on laajentanut elinpiiriään likimain koko Pori-Imatra-linjan eteläpuolelle ja satunnaishavaintoja on tätäkin pohjoisempaa. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle.Perhosviki == Elinympäristö ja elintavat == Lajin elinpaikkoja ovat avoimet, hiekkapohjaiset ympäristöt ja perhosen esiintyminen on paikoittaista. Perhoset lentävät yöllä, käyvät luultavasti kukilla, ja tulevat jossain määrin myös valolle. Aikuisia perhosia tavataan vain harvoin ja yksitellen, mutta toukkia voi löytyä ravintokasvien kukinnoista suuriakin määriä. Toukkien etsintää hankaloittaa toukan ulkonäkö joka maastouttaa sen kukintoon tavattoman hyvin. Kotelo talvehtii maaperässä kotelokopan suojaamana. Laji on Norjassa luokiteltu uhanalaiseksi. == Ravintokasvi == Vaikka toukka syökin myös malia (Artemisia absinthum), pääasiallinen ravintokasvi on pujo (Artemisia vulgaris) . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Malikaapuyökkönen – Cucullia absinthii * Suomen Perhoset: Malikaapuyökkönen * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Kaapuyökköset
Ricardo Horta

Ricardo Jorge da Luz Horta (s. 15. syyskuuta 1994 Sobreda) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Málaga CF:ää. Oikeajalkainen Horta on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Portugalin jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Horta aloitti ammattilaisuransa vuonna 2013 Primeira Ligan Vitória FC:ssä. Hän debytoi pääsarjassa huhtikuussa 2013 Rio Ave FC:tä vastaan. Avausmaalinsa hän iski joulukuussa 2013 Académica de Coimbraa vastaan. Heinäkuussa 2014 Horta siirtyi Espanjan Primera Divisióniin ja Málaga CF:ään, jonka riveissä hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Athletic Bilbaota vastaan. == Maajoukkueura == Nuorten maajoukkuetasolla Portugalia edustanut Horta debytoi Portugalin jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan, kun Horta tuli vaihdosta William Carvalhon tilalle. Portugali hävisi ottelun 0-1. == Lähteet == * * http://www.national-football- teams.com/player/56973/Ricardo_Horta.html Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Belgradin aave

Belgradin aave (, Beogradski fantom) on serbialainen dramatisoitu televisiodokumentti vuodelta 2009. Se kertoo Vlada Vasiljevićistä, joka kesällä 1979 uhmasi Jugoslavian viranomaisia hurjastelemalla iltaisin varastamallaan valkoisella Porsche 911:lla poliiseja pakoon Belgradin keskustassa. Elokuva yhdistää sen ajan arkistomateriaalia, asianomaisten tuoreita haastatteluja ja dramatisoituja osuuksia, joissa ”Belgradin aavetta” näyttelee Milutin Milošević. Porsche-hurjastelijan onnistui jatkaa toimintaansa kymmenen päivän ajan, ennen kuin ajoi bussin kylkeen viranomaisia väistäessään. Tapahtumat veivät jugoslavialaisten huomiota pois paraikaa Kuubassa olleen yksinvaltias Josip Broz Titon valtiovierailun uutisoinnista. Jopa tärkeä jalkapallo-ottelu Argentiinaa vastaan keräsi stadionille epätavallisen vähän katsojia, kun kymmenet tuhannet ihmiset kokoontuivat Belgradin kaduille nähdäkseen ”aaveen”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 dokumenttielokuvat Luokka:Serbialaiset dokumenttielokuvat
Katarina Peltola

Katarina Peltola, aiemmin Kaisa Peltomäki, myös Kiikerin Kaisa ja Haka-Kaisa (21. kesäkuuta 1804 Jalasjärvi – 30. kesäkuuta 1870 Ilmajoki) toimi suomenkielisen koulun pitäjänä 35 vuotta. Sivut 610-611. Peltolan vanhemmat olivat uudisasukas Juhani Antinpoika Peltomäki ja Juliana Tuomaantytär, hän syntyi viisilapsisen perheen kolmantena tyttärenä. Peltola muutti Ilmajoelle 1833, kun taas hänen äitinsä mainitaan kuolleen ns. loisleskenä 1846 eli uudistilalle ei Peltolan isän kuoltua löytynyt jatkajaa. Peltola oppi lukemaan varhain ja sai rippikoulusta hyvän osaamisensa palkinnoksi Raamatun. Vaikka hänellä ei ollut käytännön mahdollisuuksia jatkaa koulunkäyntiään, hän ei silti päätynyt piiaksi eikä myöskään mennyt naimisiin. Sen sijaan hän hoiti ystävänsä torpparin vaimon Leena Korpikosken lapsia ja opetti heitä lukemaan Kiikerin kylässä Ilmajoen Könnin alueella. Vähitellen hän sai opetettavakseen muitakin lapsia, enimmillään heitä oli jopa nelisenkymmentä samalla kerralla. Ilmajoen seurakunnan kirkkoherra, rovasti Carl Rudolf Forsman (1802-1882) otti Peltolan avuksi kouluopetuksen järjestämisessä 1852. Yhteensä Peltolan koulunpito kesti noin 35 vuotta. Piispalta hän sai elinaikanaan Raamatun huomionosoituksena työstään. Suomen Naisyhdistys noteerasi hänet matrikkelissaan 1896 jo edesmenneenä, mutta oman aikansa edelläkävijänä. Vastaavanlaiset koulut yleistyivät 1800-luvulla lähinnä vain kaupungeissa ja ruotsinkielisinä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1870 kuolleet
Laviano

Laviano on kunta Italiassa Campanian alueella Salernon maakunnassa. Se oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Lavianossa menehtyi järistyksessä 303 henkilöä. Kartta maanjäristysalueesta ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Salernon maakunnan kunnat
Autonomous spaceport drone ship

Autonomous spaceport drone ship (ASDS) oli proomun pohjalle rakennettu laskeutumisalusta, jota SpaceX käytti rakettiensa ensimmäisten vaiheiden laskeutumiskokeissa. Aluksella oli merkittävä rooli SpaceX:n rakettien uudelleenkäyttösuunnitelmissa, joilla yhtiö tähtää alentamaan merkittävästi laukaisujen hintoja. SpaceX suunnitteli aluksen käyttöä kelluvana laukaisualustana, jossa raketin ensimmäinen vaihe tankattaisiin uudelleen, ja lähetettäisiin paluulennolle lähtöpaikkaansa. Yhtiö ei kuitenkaan ole ilmoittanut suunnitelmalle minkäänlaista aikataulua. ASDS pystyi pitämään paikkansa kolmen metrin tarkkuudella kovassakin merenkäynnissä satelliittinavigoinnin, dynaamisen paikannusjärjestelmän ja ruoripotkurien avulla. ASDS rakennettiin Marmac 300 -nimisen kansiproomun pohjalta vuoden 2014 lopulla, ja otettiin ensi kertaa käyttöön CRS-5-laukaisun aikana. Raketin ensimmäisen vaiheen laskeutuminen ei onnistunut täydellisesti tällä lennolla, sillä vaikka se onnistui laskeutumaan oikeaan paikkaan, se laskeutui suurella nopeudella. Tammikuussa 2015 SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk ilmoitti Twitterissä, että ASDS nimetään "Just Read the Instructionsiksi".https://twitter.com/elonmusk/status/558665265785733120 ==Historia== Pearlingtonissa, Mississippissä toimiva Gulf Coast Fabrication rakensi Marmac 300 -kansiproomun (CG No. 1063184) hinaajia ja lauttoja operoivalle McDonough Marine Servicelle vuonna 1998. Proomu oli valmistuessaan 88 metriä pitkä ja 30 metriä leveä, ja sen syväys oli noin kuusi metriä. Proomu siirtyi uuteen käyttöön 2014, kun SpaceX hankki sen käyttöönsä rakettien laskeutumiskokeita varten. Proomun kantta jatkettiin pituussuunnassa 91-metriseksi ja leveyssuunnassa 52-metriseksi. Alus sai myös Thrustmasterin valmistaman ruoripotkurijärjestelmän. Proomu on miehittämätön ja sen ohjausjärjestelmä pystyy toimimaan itsenäisesti, mutta sitä voidaan myös ohjata toisesta lähistöllä olevasta aluksesta. ASDS:n kotisatama on tällä hetkellä Floridan Jacksonville. Alkuperäinen ASDS palautettiin omistajalleen alkuperäiseen käyttöönsä kesäkuussa 2015. ==Sisaralukset== ASDS:llä oli kesäkuussa 2015 kaksi Marmac 300:n pohjalle rakennettua sisaralusta: Of Course I Still Love You, sekä toinen, Tyyneenmereen laskeutuville rakettivaiheille tarkoitettu alus. A Shortfall of Gravitas korvaa Of Course I Still Love You -aluksen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:SpaceX Luokka:Vesikulkuneuvot
Nikkelisulfidi

Nikkelisulfidi (NiS) on nikkeli- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja katalyyttinä kemianteollisuuden prosesseissa. Luonnossa nikkelisulfidia esiintyy milleriittimineraalina.Keith Lascelles, Lindsay G. Morgan, David Nicholls & Detmar Beyersmann: Nickel Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 10.1.2015 ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa nikkelisulfidi on mustaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta eikä se liukene myöskään laimeisiin happoihin. Väkeviin happoliuoksiin nikkelisulfidi kuitenkin liukenee. Yhdisteellä on metallinkaltainen kiilto eikä se välttämättä ole koostumukseltaan täysin stoikiometrinen, minkä vuoksi sitä voidaan pitää myös nikkelin ja rikin seoksena. Nikkelisulfidilla on kolme eri kidemuotoa eli se on polymorfinen yhdiste. Sen kidemuodot ovat amorfinen α-muoto, alkeiskopiltaan heksagonaalinen β-muoto ja romboedrinen γ-nikkelisulfidi. ==Valmistus ja käyttö== Nikkelisulfidia voidaan valmistaa nikkelijauheen ja sulan rikin välisellä reaktiolla tai saostamalla nikkeliliuoksista rikkivedyn tai ammoniumsulfidin avulla. Lievästi happamissa olosuhteissa saostettaessa muodostuu nikkelisulfidin γ-muotoa, neutraaleista olosuhteista saostettaessa muodostuu pääasiassa α-nikkelisulfidia ja emäksisissä olosuhteissa saostuu β-kidemuotoa. :Ni2+(aq) + H2S(g) → NiS(s) + 2 H+ Nikkelisulfidia käytetään metallisen nikkelin valmistuksessa ja sen saostumista käytetään analyyttisessä kemiassa nikkelin tunnistamiseen. Katalyyttinä nikkelisulfidia käytetään orgaanisten rikkiyhdisteiden vedyttämiseen ja rikkivedyn hapetuksessa. ==Lähteet== Luokka:Nikkeliyhdisteet Luokka:Sulfidit
Hiirijärvi (kuivatettu järvi)

Hiirijärvi on kuivatettu järvi Harjavallassa Satakunnassa, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Tattaranjoen valuma-alueeseen. Järvi sijaitsi Hiirijärven kylän ("Hiirijärviby") lounaispuolella maaston painaumassa, jossa virtaa nykyään Hiirijärvenoja. == Historia == Järven nimi on vaihdellut aikojen saatossa. Tästä on esimerkki Olof Mörtin piirtämässä kartassa vuodelta 1688, jossa sen nimeksi on merkitty "Wähäjärfwi" eli Vähäjärvi. Tämän parina on idempänä sijainnut "Isojerfwi" eli Isojärvi, jota kutsuttiin myöhemmin Harolanjärveksi . Hiirijärven nimi on kuitenkin jo vanha. Kokemäen Harjavallan ja Köyliön asukkaiden välinen riitä 1420-luvulla koski Hiirijärven aluetta ja sen ruohoniittyjä. Harjavaltalaiset halusivat ne itsellensä, mutta ne kuuluivat Köyliöläisille. Asia käsiteltiin käräjillä, josta on olemassa tuomio vuodelta 1429. Tällöin Hiirjärveä ei mainita lainkaan, mutta jo 1458 sen nimi mainitaan toisessa kiistassa annetussa tuomiossa. Silloin harjavaltalaiset käräjöivät samoista niityistä Turun piispan kanssa, joka väitti ostaneensa järven niityt Köyliön Polsun kylältä. Nimi oli kirjoitettu tuomioon "Hyrijarffue". Hiirijärven voidaan ajatella saaneensa viljelevää asutusta rannoilleen tuon tapahtuman jälkeen. Järvi on voinut saada nimensä Keski-Eurooppaa kiertäneen legendan mukaan. Legendan juoni olisi kopioitu Piispa Henrikin murhaajan Lallin tarinoihin siinä muodossa, että asuessaan 1100-luvulla metsässä paossa virkavaltaa olisivat hiiret ajaneet hänet puuhun, joka kaatuessaan järveen olisi aiheuttanut hänen lopunsa. Näin järvelle annettiin nimeksi Hiirijärvi. Muistona tästä perinteestä lähellä kylää ja järveä on muinaismuistona rauhoitettu Lallin itkukivi, jonka luona Lallin kerrotaan katuneen tekoaan. == Maantieto == Olof Mörtin kartassa ei ole merkitty ojia ja siinä mittakaava oli sen ajan pituusyksiköissä. Myöhemmässä Kalmbergin kartastossa järven mitat on suuren mittakaavan vuoksi arvioitavissa vain likimääräisesti. Järvi on kuitenkin ollut pitkä ja kapea ja sen pituussuunta on ollut likimain luode-kaakko- suuntainen. Järven pituus oli Mörtin kartassa noin 700 kyynärää (kartassa "al" eli aln) ja leveys yli 100 kyynärää. Metreiksi muutettuina järven pituus oli noin 400−450 metriä ja leveys noin 60−80 metriä. Järven laskuoja sijaitsi vuoden 1855 kartassa sen luoteispäässä, mistä sen oja laski Hiirijärven kylän niittyjen läpi Nakkilaan nykyiseen Tattaranjokeen. Hiirijärveen oli myös tulo- oja Harolanjärvestä. == Kuivattaminen == Hiirijärvenojaa perattiin vuonna 1935. Järvi kuivattiin kuitenkin vasta 1950-luvulla viljelysmaaksi. Kuivatusta varten kaivettiin ojia, jotka johdettiin Hiirijärvenojaa myöten Nakkilan Tattaranjokeen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kokemäenjoen alueen kuivatetut järvet Luokka:Tattaranjoen valuma-alue Luokka:Harjavallan luonto Luokka:Piispa Henrik ja Lalli
Virgin Galacticin onnettomuus (2014)

Virgin Galacticin onnettomuus sattui 31. lokakuuta 2014, kun yhtiön ensimmäinen valmistunut SpaceShipTwo, VSS Enterprise, putosi Mojaven autiomaassa Kaliforniassa tehdyllä koelennolla ja sen osat levisivät laajalle alueelle.Virgin Galacticin avaruuslentokone tuhoutui lennolla. Ylen uutiset 31.10.2014. Viitattu 3.11.2014 Konetta ohjasi kaksihenkinen miehistö, joista perämies Michael Alsbury kuoli ja heittoistuinta käyttänyt kapteeni Peter Siebold loukkaantui vakavasti. Koneen valmistajan, Scaled Compositesin, mukaan testilennolla käytettiin ensimmäistä kertaa uudenlaista polttoaineseosta. Heinäkuussa 2015 Yhdysvaltain onnettomuustutkinnasta vastaava NTSB vahvisti onnettomuuden syyksi sen, että perämies Alsbury aloitti jarrutuksen liian aikaisin, mikä johti rakenteelliseen vikaan ja sitä kautta räjähdykseen sekä maahansyöksyyn. Onnettomuuden vuoksi kaupallisten lentojen aloittamista on lykätty. Yritys ei silti aio luopua avaruusturismisuunnitelmistaan onnettomuuden takia. ==Lähteet== Luokka:Lento-onnettomuudet Kaliforniassa Luokka:Vuoden 2014 lento-onnettomuudet
Vilho Itkonen

Vilho (Ville Eliaanpoika) Itkonen (8. maaliskuuta 1872 Heinävesi – 5. elokuuta 1918 Tampereen vankileiri) oli suomalainen työmies, sosialistinen agitaattori, arkkiveisujen tekijä, kansanperinteen kerääjä ja teosofiaan ajattelunsa perustanut itseoppinut filosofi. Itkosen kirjoituksia julkaistiin muun muassa Työmies-lehdessä, Sorretun Voima-lehdessä ja teosofien Elämä-lehdessä. Hän julkaisi myös nimimerkillä Mooses omia kirjoittamiaan arkkiveisuja. Itkonen kierteli eri puolilla Suomea työmiehenä ja hän toimi myös sosialistien agitaattorina kuuluen lähinnä Matti Kurikan kannattajiin. Vuonna 1914 painoasiamies Sjöström haastoi "Mooses"-nimimerkkiä käyttäneen Itkosen käräjille kunnianloukkauksesta ja siveyttä loukanneiden lauseiden käytöstä hänen Ylöjärven kirkkoherrasta tekemänsä arkkiveisun vuoksi. Vuonna 1910 ilmestyneestä sanomalehtijutusta "Onko sielunhoito Ylöjärvellä oikeissa käsissä?" alkunsa saanut arkkiveisu takavarikoitiin kirjapainosta. Elokuussa 1914 Itkonen tuomittiin sakkoihin ja takavarikoidut arkkiviisut määrättiin tuhottaviksi. Itkonen teki myös muita pappeja ja poliiseja pilkanneita arkkiveisuja, jotka eivät kuitenkaan johtaneet oikeustoimiin. Anna Kuismin : Arkkiveisunikkarit käräjillä, Oikeudellinen tieto ja taito Suomessa n. 1750-1920: Tapaustutkimus kansan oikeudellisesta osaamisesta esimodernissa Euroopassa 29.3.2020 Itkosen ajattelun mukaan suomalainen kansanusko ja -perinne olivat suoraa jatkoa suuremmalle henkiselle ilmiölle jonka rakentui Itkosen mukaan ”intialais-hindulais-nasaretilais-spiritistis-tiedolliselle” pohjalle. Tähän liikkeeseen kuuluivat Raamatun Vanhan ja Uuden testamentin henkilöt, Buddha ja Itkosen mukaan essealaiseen salaseuraan kuulunut Jeesus. Itkonen lähetti näitä kysymyksiä käsitelleitä kirjoituksiaan, omia runojaan sekä keräämänsä perinneaineistoa Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralle. Itkonen keräsi 1907 Saarijärven seudulta taikoja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran stipendiaattina ja kaikkiaan hän keräsi kansanperinnettä parinkymmenen vuoden ajan 1890-luvulta alkaen. Tampereella asunut Itkonen joutui vangituksi Suomen sisällissodan aikana ja hän kuoli influenssaan Tampereen vankileirillä elokuun alussa 1918. == Teoksia == * * Arkkiveisu Pirkkalan kirkkoherrasta Ebelingistä sekä muista papeista yleensä. * Tuulimyllärit eli Aliluutnantti Blåfieldt’in ja Vilho Pekosen poliisimestaritoiminta. 1912 * Hyvästijättölaulu Omistettu mestaripoliisi R. Blåfieldille ja sihteeri H. Gahmbergille. 1913 * Korkea Veisu Ylöjärven ihmeistä, joissa on pääosassa näytellyt haudantakainen henki ja Ylöjärven nykyinen kirkkoherra Frans Edvard Salokas. 1914 * Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Haastateltavina tohtori Kati Mikkola Suomalaisen kirjallisuuden seurasta ja tohtori Antti Kujala. Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset teosofit Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio

Lambertin oikeapintainen lieriöprojektio on Johann Heinrich Lambertin vuonna 1772 laatima karttaprojektio. Nimensä mukaisesti Se kuuluu oikea­pintaisten lieriö­projektioiden ryhmään. Se voidaan ajatella muodostettavan ympäröimällä karttapallo lieriöllä, joka sivuaa sitä päiväntasaajan kohdalla, ja kuvaamalla maanpinnan jokainen kohta lieriön pinnalle siihen kohtaan, joka on samassa suunnasta kartta­pallon ja lieriön yhteisestä akselista kuin pallon­pinnallakin ja yhtä etäällä päivän­tasaajan tasosta. Lopuksi lieriö leikataan auki jotakin pituuspiiriä pitkin ja levitetään tasoksi. == Ominaisuuksia == Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa leveyspiirit näkyvät suorina ja pituuspiirit ne kohtisuorasti leikkaavina suorina. Projektion mukaisessa kartassa kartassa kunkin paikka­kunnan etäisyys päivän­tasaajasta on suoraan verrannollinen paikka­kunnan maan­tieteellisen leveyden siniin. Vaikka todellisuudessa pituuspiirit napoja kohti kuljettaessa lähestyvät toisiaan, tällaisessa kartassa niiden etäisyydet pysyvät vakioina, joten napoja lähestyttäessä länsi-itä-suuntainen mittakaava kasvaa. Sitä vastoin pohjois-etelä-suuntainen mittakaava pienenee kääntäen verrannollisena pohjois-etelä-suuntaiseen mitta­kaavaan. Näin projektio esittää eri alueiden pinta-alat oikeassa suhteessa eli se on oikea­pintainen. Lähellä päiväntasaajaa alueet näkyvät myös lähes oikean muotoisena. Sitä vastoin napojen läheisyydessä alueiden muodot vääristyvät niin paljon, että projektiota pidetään hyödyllisenä vain sellaisissa kartoissa, joissa näkyvän alueen maan­tieteellinen leveys ei ylitä 60 astetta. Esimerkiksi Alaska näyttäisi tämän projektion mukaisessa kartassa pitkältä ja kapealta niemi­maalta, samoin Siperian itäisin osa eli Tšuktšien niemimaa. Vaikka navat ovat todellisuudessa pisteitä, tällaisessa kartassa ne näkyvät yhtä pitkinä janoina kuin päivän­tasaajakin. Lambertin lieriöprojektiota sellaisenaan on harvoin käytetty muutoin kuin oppi­kirja­esi­merkkinä siitä, mikä on yksin­kertaisin tapa laatia oikeapintainen karttaprojektio.Snyder Siitä on kuitenkin laadittu muunnelmia, jotka eroavat alku­peräisestä vain siinä, että pohjois-etelä-suuntaista mitta­kaavaa on muutettu kertomalla se jollakin vakiolla. Tällöin päivän­tasaajan sijasta kaksi siitä yhtä etäällä kummallakin pallon­puoliskolla olevaa leveys­piiriä on kuvattu oikea­pituisina, jolloin niiden läheisyydessä olevat alueet kuvautuvat oikean muotoisina. Tunnetuin tällainen muunnelma on 1970-luvulta lähtien runsaasti keskustelua herättänyt Petersin projektio. == Koordinaatit == Lambertin oikeapintaisessa lieriöprojektiossa maan pinnan piste, jonka maan­tieteellinen leveys on \phi ja pituus \lambda, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit (x, y) ovat: :x = R (\lambda -\lambda_0) :y = R \sin{\phi} == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Karttaprojektiot
Chelsea Hobbs

Chelsea Raelle Hobbs (s. 18. helmikuuta 1985 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa on Emily Kmetko yhdysvaltalaisen Näytön paikka -nuortensarjan kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella 2009–2011. Hän on esiintynyt myös elokuvissa kuten Snow Queen (2002) ja Lords of Dogtown (2005). Hobbs on esiintynyt Näytön paikan lisäksi monissa muissakin televisiosarjoissa, kuten L-koodi, Todistettavasti syyllinen, C.S.I. Miami ja Supernatural. Nuorempana hän esiintyi useissa televisiomainoksissa. Hobbs on ollut kerran naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itseään kuvaava luku

Itseään kuvaava luku (tai merkkijono, jos huomioon otetaan alkunollat), on sellainen luku, jossa luvun paikka (indeksi) merkkaa sen numeron määrää koko luvussa, alkaen nollasta. Kymmenjärjestelmässä luvun pituus on täten maksimissaan 10 (kantaluku 10, b). Ensimmäinen numero (luvun paikka, d) ilmaisee nollien määrän koko luvussa, seuraava ykkösten määrän jne. Itseään kuvaava luku ei kuitenkaan ole vain kymmenjärjestelmän ominaisuus. Myös 16-kantainen luku C210000000001000 toteuttaa kaavan. Yleisimmin esitetty ongelma kuuluu seuraavasti: ”Pystytkö keksimään kymmennumeroisen luvun, jossa ensimmäinen numero kertoo nollien määrän, seuraava ykkösten, kolmas kakkosten ja niin edelleen?” Lukuja, jotka toteuttavat yllä mainitun, ovat: Kantaluku (b) / Pituus (n) Luku (m) 1 ei ratkaisuja 2 ei ratkaisuja 3 ei ratkaisuja 4 1210 ja 2020 5 21200 6 ei ratkaisuja 7 3211000 8 42101000 9 521001000 10 6210001000 16 C210000000001000 Kohdista 7–10 on huomattavissa järjestelmällinen muutos, jossa paikka (d) 1 nousee aina yhdellä, siirtäen sitä merkkaavaa lukua yhden oikealle. Lisäksi on huomattavissa, että kaikkien ratkaisujen lukujen yhteenlaskettu summa on aina sama kuin pituus. === Kaava === Kaavalla: (b - 4)b^{b - 1} + 2b^{b - 2} + b^{b - 3} + b^3, jossa b kantaluku, voidaan laskea mahdolliset ratkaisut. Esimerkiksi luku 4 (b=4) antaa luvun 100, joka on 4-järjestelmässä luku 1 210. == Lähteet == Luokka:Matematiikka
Ugg-saappaat

pienoiskuva|Ugg-saappaat Ugg-saappaat (eli uggit) ovat lampaannahasta valmistettavat saappaat, jotka ovat suosittuja etenkin Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Saappaiden sisällä on yleensä fleecestä valmistettu vuori. Uggeja on sekä miehille että naisille. Ensimmäisen kerran kengät tulivat käyttöön 1960-luvulla, jolloin niitä käyttivät lainelautailijat. Ugg- saappaista tuli maailmanlaajuinen muoti-ilmiö 2000-luvun puolessa välissä. Tunnetuin uggien valmistaja on UGG Australia, joka on perustettu vuonna 1978. Suuri osa kauppojen ugg-saappaista on kuitenkin väärennettyjä kenkiä, jotka ovat halvempia kuin oikeat uggit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saappaat
Sofija Tarasova

Sofija Tarasova (; s. 31. maaliskuuta 2001 Kiova) on ukrainalainen laulaja ja näyttelijä. Tarasova edusti Ukrainaa lasten Euroviisuissa vuonna 2013 hänen kotikaupungissaan. Tarasova oli kappaleellaan ”We Are One” toinen saavutettuaan 121 pistettä. Tarasova on esiintynyt viisivuotiaasta, eli vuodesta 2006 asti. Joulukuussa 2014 hän voitti oman ikäluokkansa kilpailun Euro Pop Contestissa Berliinissä. == Lähteet == * http://www.junioreurovision.tv/page/participant-profile?song=30883 === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset laulajat Luokka:Ukrainalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012

Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012 pelattiin Tšekissä ja pelipaikkakuntana toimivat Zlín ja Přerov. Maailmanmestaruuden voitti Kanada. == Lopputulokset == Pääsarja Sija Joukkue Kanada Yhdysvallat Ruotsi 4\. Saksa 5\. Suomi 6\. Tšekki 7\. Venäjä 8\. Sveitsi http://hydra.iihf.com/data/iihf/output/xml/279/IHW279000_FINAL_RANKING_1_0.pdf 1\. divisioona Sija Joukkue 9\. Unkari 10\. Itävalta 11\. Japani 12\. Norja 13\. Iso-Britannia 14\. Slovakia http://hydra.iihf.com/data/iihf/output/xml/296/IHW296000_FINAL_RANKING_1_0.pdf Final ranking Division I] == Lähteet == * Turnaus IIHF:n tulospalvelussa === Viitteet === 2012 Luokka:Vuoden 2011 jääkiekko Luokka:Vuoden 2012 jääkiekko Luokka:Tšekin urheilutapahtumat Luokka:Tšekin jääkiekko
Jussi-palkinnot 1945

Jussi-palkinnot 1945 jaettiin 6. marraskuuta 1945 järjestetyssä jakotilaisuudessa ravintola Adlonissa Helsingissä. Palkinnot jaettiin elokuville, jotka olivat saaneet ensi-iltansa välillä 1.10.1944–30.9.1945. ==Voittajat== Sarja Voittaja Elokuva Paras ohjaus Valentin Vaala Dynamiittityttö, Linnaisten vihreä kamari Paras käsikirjoitus Olavi Veistäjä Ristikon varjossa Paras miespääosa Rauli Tuomi Linnaisten vihreä kamari Paras naispääosa Lea Joutseno Dynamiittityttö Paras miessivuosa Yrjö Tuominen Ristikon varjossa Paras naissivuosa Siiri Angerkoski Anna Liisa Paras lavastus Tapio Vilpponen Linnaisten vihreä kamari Paras kuvaus Eino Heino Linnaisten vihreä kamari ==Lähteet== * * 1945 Luokka:1945
Fintraffic Raide

Fintraffic Raide Oy (vuosina 2012–2020 Finrail Oy) on Suomen valtion kokonaan omistama osakeyhtiö, jonka tehtävänä on rautatieliikenteen liikenteenohjauspalvelut. Yhtiö eriytettiin VR-Yhtymästä 1. tammikuuta 2015 itsenäiseksi osakeyhtiöksi, jotta liikenteenohjauspalvelut voidaan tarjota usealle toimijalle tasapuolisesti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *finrail.fi Luokka:Suomen rautatieliikenne Luokka:Suomalaiset valtionyhtiöt