EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Markku Salminen (poliisiylijohtaja)

Markku Salminen (13. toukokuuta 1947 Toijala – 12. helmikuuta 2009 Kerava) oli oikeustieteen lisensiaatti ja oli poliisin ylijohtaja vuoteen 2008 asti. Hän tuli virkaan vuoden 2005 alussa eläkkeelle jääneen Reijo Naulapään tilalle. Ennen poliisiylijohtajaksi tuloaan Salminen toimi vankeinhoitolaitoksen ylijohtajana ja Rikosseuraamusviraston päällikkönä. Sitä ennen hän toimi muun muassa talousrikostutkinnan johtajana keskusrikospoliisissa. Hän oli niin sanottu ”pitkän linjan” poliisi: hän aloitti nuorempana konstaapelina ja opiskeli oikeustiedettä poliisityön ohessa. Huhtikuussa 2008 valtakunnansyyttäjän määräämä tutkinnanjohtaja päätti aloittaa esitutkinnan liittyen Salmisen virka-auton käyttöön yksityisajoihin. Salminen ilmoitti samaan aikaan jäävänsä elokuussa 2008 eläkkeelle saatuaan valtiokonttorilta myönteisen päätöksen eläkehakemukseensa. Lokakuussa 2008 Markku Salminen jäi kiinni rattijuopumuksesta epäiltynä. Helsingin käräjäoikeus tuomitsi hänet 43 päiväsakon rangaistukseen. Lisäksi hän joutui ajokieltoon 23. tammikuuta 2009 asti. Salminen menehtyi saman vuoden helmikuussa. Markku-liitto valitsi vuonna 1998 Salmisen toiseksi vuoden Markuksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * (Poliisitoiminnan kehittämisessä tarvitaan palautetta) Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Diagrammimenetelmä

Diagrammimenetelmä on keino suorittaa deduktiivisia päätelmiä, esimerkiksi syllogismeja, Venn-diagrammien avulla. Diagrammimenetelmässä oletustyypit kuvataan ympyröinä, joilla on kohtaamispinta-alaa. Väitteiden mukaisesti ympyröistä varjostetaan niitä osia, jotka ovat väitteen mukaan mahdottomia. Kuva:Syllodia.JPG Esimerkiksi: "kukaan ihminen ei ole kavioeläin", "ihminen"-ympyrästä mustataan se osuus, jolla on yhteistä pintaa "kavioeläimen" kanssa. Kun taas väitetään "jokainen aasi on kavioeläin", mustataan se osuus "aasi"-ympyrästä joka on muualla kuin "kavioeläin"-ympyrässä. Loppupäätelmä on pätevä sen mukaan, miten väitetyn asian alueella mustattuja vai puhtaita alueita suhteessa muihin ympyröihin. Näin voidaan punnita esimerkiksi väite "aasi ei ole ihminen" päteväksi, sillä kaikki "aasi"-ympyrän ja "ihminen"-ympyrän kohtaamispaikat ovat mustattuja ("ei"). Diagrammin pohjalta voidaan päätellä myös esimerkiksi, että väite "jokainen kavioeläin on aasi" on virheellinen, ainakin annettujen tietojen pohjalta. Diagrammimenetelmän heikkoutena on se, että se ei tunnista kehäpäätelmiä virhepäätelmiksi. Diagrammimenetelmää käytettäessä tämä on muistettava ottaa huomioon. Luokka:Logiikka
Tommi Hakala

Tommi Johannes Hakala (s. 9. elokuuta 1970 Riihimäki) on suomalainen baritoni ja oopperalaulaja. Hän voitti arvostetun BBC Singer of the World -kilpailun vuonna 2003, toisena suomalaisena. Vuonna 2001 hän voitti Merikanto- laulukilpailun. == Opinnot ja ura == Hakala soitti 1980-luvun lopulla kitaraa riihimäkeläisessä rockyhtyeessä, Myös saksofoni kuului tuolloin hänen soittimiinsa. Hän pyrki Riihimäen musiikkiopistoon klassisen kitaran linjalle mutta ei päässyt sinne. Pääsykoelautakunnassa ollut laulunopettaja sai houkuteltua Hakalan opiskelemaan pääaineenaan laulua. Opinnot Sibelius- Akatemiassa ja Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa Matti Salmisen säätiön apurahan turvin johtivat kiinnitykseen Nürnbergin oopperassa 1998–2001, edelleen Leipzigin oopperassa 2001–2004. Hakala oli freelance-taiteilijana 2004–2008, ja vuodesta 2008 hän on kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan. Tommi Hakala on vieraillut muun muassa New Yorkin Metropolitan-oopperassa, San Franciscon oopperassa, Dresdenin Semper-oopperassa, Strasbourgin Opéra national du Rhinissä, Tel Avivin New Israeli Operassa, De Vlaamse Operassa ja Atlantan oopperassa. Savonlinnan oopperajuhlilla Hakala on esiintynyt muun muassa Faustin Valentinina, Pajatson Silviona, Ratsumiehen Ratsutilallisena, Tannhäuserin Wolframina, Olli Kortekankaan Isän tyttö -oopperan Urhona ja Carmina Buranan baritonisolistina. Lisäksi hän on toiminut lukuisten lied- ja orkesterikonserttienkin solistina. Hakala voitti kesäkuussa 2003 Cardiffissa Singer of the World -kilpailun. Hän lauloi finaalissa kreivi Almavivan aarian Mozartin Figaron häistä, Wolframin aarian Wagnerin Tannhäuserista ja Fordin aarian Verdin Falstaffista. == Laulettuja rooleja == * Berlioz: Les Troyens (Chorèbe) * Bizet: Carmen (Escamillo) * Gounod: Faust (Valentin) * Korngold: Die Tote Stadt (Frank/Fritz) * Leoncavallo: Pagliacci (Silvio) * Mozart: Figaron häät (Kreivi Almaviva) * Mozart: Taikahuilu (Papageno) * Puccini: La bohème (Schaunard) * Sallinen: Kullervo (nimirooli) * Verdi: Falstaff (Ford) * Verdi: Don Carlo (Rodrigo) * Verdi: La Traviata (Germont) * Verdi: Rigoletto (Marullo) * Wagner: Tannhäuser (Wolfram) == Levytyksiä == *"Great Baritone Arias" (ODE 1048-2) * "Tule, armaani", Toivo Kuulan laulutotantoa (ODE 1087-2) * Aulis Sallisen "Kuningas lähtee Ranskaan", nimirooli (ODE 1066-2D) * Sibeliuksen Kullervo-sinfonia (ODE 1122-5) * Sibeliuksen lauluja Sinfonia Lahti -orkesterin kanssa: "Spirit Of Nature" (BIS-CD-1565) ja "The origin of fire" (BIS-CD-1525) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tommi Hakala Cardiffin kilpailun sivuilla (2003) Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hamida Djandoubi

Hamida Djandoubi (1949 Ranskan Tunisia – 10. syyskuuta 1977 Ranska) oli tunisialainen emigrantti sekä viimeinen Ranskassa giljotiinilla teloitettu henkilö. Hänet tuomittiin kuolemaan 21-vuotiaan entisen tyttöystävänsä Elisabeth Bousquet’n kiduttamisesta ja murhasta. Djandoubi oli muuttanut Ranskaan vuonna 1968. Djandoubi tuomittiin kuolemaan 25. helmikuuta 1977. Vetoomustuomioistuin hylkäsi hänen valituksensa 9. kesäkuuta. Syyskuun kymmenentenä Djandoubi herätettiin aikaisin aamulla, kun presidentti Valéry Giscard d’Estaing oli kieltäytynyt armahtamasta häntä, ja teloitettiin pian tämän jälkeen noin kello 04.40. == Lähteet == Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Ranskalaiset murhaajat Luokka:Ranskalaiset teloitetut Luokka:Ranskantunisialaiset Luokka:Tunisialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Olhava (kaupunki)

Olhava () on kaupunki Leningradin alueen Olhavan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Olhavanjoen varrella 122 kilometriä Pietarista itään. Asukkaita oli 47 344 (vuonna 2010). thumb|left|210px|Volhovstroi 1:n rautatieasema Olhavassa. Kaupunki on saanut alkunsa 1906 valmistuneen Pietarin ja Vologdan välisen rautatien Zvanka-nimisestä asemasta. Vuonna 1917 Zvankasta rakennettiin sivurata Tšudovoon ja edelleen Novgorodiin. Vuonna 1926 otettiin käyttöön Neuvostoliiton ensimmäinen vesivoimala, joka tuotti energiaa läheisille alumiinitehtaille. Zvankan työläisasutus ja lähikylät yhdistettiin vuonna 1933 Volhovstroin kaupungiksi. Vuonna 1940 kaupunki sai uuden venäjänkielisen nimen Volhov. Kaupungin rautatieasemien nimenä on kuitenkin edelleen Volhovstroi 1 ja 2. Nykyään Olhavassa on vesivoimalan ja alumiinitehtaan lisäksi kemian, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungin nähtävyyksiä ovat historiallinen museo, taidemuseo ja vuonna 1820 rakennettu ortodoksinen arkkienkeli Mikaelin kirkko. Kahdeksan kilometrin päässä Olhavasta pohjoiseen sijaitsee 700-luvulla perustettu Pohjois-Venäjän vanhimpiin kaupunkeihin ja kauppapaikkoihin lukeutuva Vanha Laatokka eli Laatokanlinna. ==Ystävyyskunnat== * Järvenpää, Suomi == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Olhava Leningradin alueen kulttuuri -tietosanakirjassa * Olhavan kaupungin sivusto Luokka:Leningradin alueen kaupungit Luokka:Olhavan piirin kunnat
Muzaffarabad

Muzaffarabad () on Pakistanin Azad Kashmirin osavaltion pääkaupunki. Osavaltio on Pakistanin hallinnoima osa kiisteltyä Kashmirin aluetta. Vuoden 2015 arvion mukaan siellä asui 136 700 asukasta. Kaupunki on nimetty 1600-luvulla eläneen sulttaani Muzaffar Khanin mukaan. Kaupunki sijaitsee lähellä 8. lokakuuta 2005 tapahtuneen maanjäristyksen keskusta. Järistys tuhosi noin puolet kaupungin rakennuksista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Azad Kashmir
Superhessu

Superhessu (, ) on Hessu Hopon alter ego. Superhessu saa supervoimansa takapihallaan kasvavista maapähkinöistä, joita hän usein varastoi hattuunsa. Maapähkinöiden teho ei ole kuitenkaan ikuinen, ja usein Superhessu muuttuu takaisin Hessuksi silloinkin, kun supervoimia vielä tarvittaisiin. Aluksi ihmevoimat tulivat Pelle Pelottoman keksimästä ihmepolttoaineesta, sitten Pellen tekemästä viitasta ja sen jälkeen lopulliseksi selitykseksi sarjakuvatoimittaja Chase Craig keksi nuo lyhytvaikutteiset superpähkinät.Markku Kivekäs: Verraton kerrastosankari. Aku Ankka 15/2005. Osana alkanutta supersankaribuumia Disneyn sarjakuvia julkaissut Western Publishing Company keksi Superhessun vuonna 1965. Ensiesiintyminen tapahtui tuolloin 1965 julkaistussa tarinassa The Phantom Blot Meets Super Goof (Mustakaapu kohtaa Superhessun), joka julkaistiin suomeksi kirjassa Aku Ankan riemuralli vuonna 1987. Aku Ankka -lehdessä Superhessu esiintyi ensi kertaa numerossa 23/1968 tarinassa Kauniin Helunan ryöstö, joka oli Paul Murryn piirtämä ja Del Connelin käsikirjoittama. == Lähteet == Luokka:Mikki Hiiri -sarjakuvan hahmot Luokka:Eläinsupersankarit Luokka:Kuvitteelliset koirat
Tuomas Palaiologos

Tuomas Palaiologos (1409–1465) oli Bysantin keisari Manuel II Palaiologoksen nuorin poika. Hän oli Morean despootti vuodesta 1449 aina siihen asti kun turkkilaiset valtasivat Morean vuonna 1460. Morean menetyksen jälkeen hän eli Italiassa, missä hänet tunnustettiin yleisesti Bysantin keisariksi. Hänen veljiänsä olivat keisarit Johannes VIII ja Konstantinos XI, Morean despootit Theodoros II ja Demetrios, ja Tessalonikin despootti Andronikos. Kun Konstantinos XI:stä tuli keisari, hän antoi veljelleen Tuomakselle Morean despotaatin hallittavakseen. Pari vuotta myöhemmin Demetrios lähetettiin myös Kreikkaan ja veljekset saivat hallita Moreaa yhdessä. Sen jälkeen kun Mehmed II:n joukot valtasivat Konstantinopolin, hän päätti että veljekset saisivat jatkossakin hallita yhdessä. Tuomas päättikin nyt etsiä tukea lännestä. Hän menin naimisiin erään genovalaiseen aatelissukuun kuuluvan naisen kanssa. Mutta pian veljien välille syttyi sisällissota, jonka Tuomas voitti. Demetrios pakeni Mehmedin luokse ja pyysi tätä avukseen. Turkkilaisten hyökätessä Moreaan Tuomas pakeni perheineen Italiaan vuonna 1460. Morean väestön hän jätti oman onnensa nojaan. Viimeisin taistelu turkkilaisia vastaan käytiin Salmenikonin kaupungista, jossa keisariperheelle kaukaista sukua oleva Graitzas Palaiologos piti pintansa yli kuukauden ajan. Morean menetyksen jälkeen Tuomas asui Roomassa, jossa hänet tunnustettiin Bysantin keisariksi. Kun Tuomas kuoli vuonna 1465. hänen poikansa Andreas Palaiologos peri Bysantin keisarin arvonimen. Hän myi kuitenkin arvonimensä Ranskan kuninkaalle Kaarle VIII:lle. Andreas kuoli vuonna 1503 ilman perillisiä. Vuonna 1472 paavi järjesti, että Tuomaksen katolinen tytär Zoe Palaiologina (Sofia) meni naimisiin Venäjän Iivana III:n kanssa. == Lähteet == Luokka:Bysantin keisarit Luokka:Vuonna 1409 syntyneet Luokka:Vuonna 1465 kuolleet
Junkers A 50 Junior

Junkers A 50 Junior oli saksalainen kaksipaikkainen alatasoinen urheilulentokone, joka lensi ensimmäisen kerran vuonna 1928.Heinonen 1992 s. 103 == Taustaa == Koneen suunnitteli ja valmisti Junkers Flugzeugwerke AG, ja se oli maailman ensimmäinen kokometallirakenteinen urheilukone. Koneen hyvistä ominaisuuksista huolimatta sen valmistusmäärä jäi huomattavasti suunniteltua pienemmäksi. == Käyttö Suomessa == Suomeen ostettiin kaksi Junkers Junioria. 1931 suojeluskunnat hankkivat OH-SKY-koneen, joka 1936 merkittiin Suomen ilmavoimien rekisteriin SK-1:ksi. Kone pakko-otettiin virallisesti ilmavoimien käyttöön lokakuussa 1939. Toinen koneyksilö oli suomalaisen ennätyslentäjän Väinö Bremerin hankkima OH-ABB. Bremer lensi koneella muun muassa Kapkaupunkiin ja takaisin vuonna 1932 sekä osittain maapallon ympäri vuonna 1933, ylittäen Tyynen valtameren ja Atlantin laivalla. Bremerin kone pakko- otettiin ilmavoimien käyttöön lokakuussa 1939. Suomen ilmailuliitto hankki koneen omistukseensa vuonna 1967 kansalaiskeräyksellä hankituin varoin.Heinonen 1992 s. 104 == Museokoneita Suomessa == OH-ABB kuuluu Suomen Ilmailumuseon kokoelmiin. Se oli sijoitettuna vuosien 1976-2018 välisen ajan Helsinki-Vantaan lentoasemalla, ensin tullirakennuksen katolla ja sittemmin ulkomaanterminaalin lähtöaulassa. Vuonna 2018 se siirtyi terminaalin uudistuksen vuoksi Suomen Ilmailumuseolle, missä museon henkilökunta ja vapaaehtoisryhmät Keskiviikkokerho ja Ilmailumuseoyhdistys ry:n Tiistaikerho suorittivat koneen puhdistuksen, kuntokartoituksen ja huollon. 13.2.2020 kone asetettiin näytteille Suomen Ilmailumuseon II-halliin. Suomen Ilmailumuseo on ylläpitänyt vuodesta 2013 koneen omaa Facebook-sivua, Junkers A50 Junior of Finnish Aviation Museum. == Tekniset tiedot == == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Urheilulentokoneet Luokka:Junkersin ilma-alukset
Salaarin kieli

Salaari on salaarien puhuma altailaisten kielten turkkilaiseen ryhmään kuuluva kieli. Sitä puhutaan Kiinaan kuuluvissa Qinghain ja Gansun provinsseissa sekä Xinjiangin autonomisessa provinssissa. Salaareja on yli 100 000, mutta vain noin kolmasosa heistä puhuu salaarin kieltä. Salaarin kieli jakaantuu kahteen murreryhmään. Näistä toinen on saanut vaikutteita tiibetistä ja kiinalaisista kielistä, toinen puolestaan uiguurin ja kazakin kielistä. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset kielet Luokka:Kiinan kielet
Simo Rantalainen

Simo Rantalainen (s. 6. elokuuta 1961 Lahti) on suomalainen entinen toimittaja ja tv-persoona. Hän aloitti Mainostelevision urheilu-uutisten juontajana 1990-luvun alussa ja tuli tunnetuksi Jari Sarasvuon ohella Hyvät, pahat ja rumat -talk show’n juontajana. Rantalainen juonsi Hyvät, pahat ja rumat -ohjelmaa vuosina 1992–1996. Joulukuussa 1996 Rantalainen sai potkut pahoinpideltyään iltapäivälehden toimittajan ohjelman tuotantotiimin matkalla Lontoossa. Toimittaja oli juhlimassa HPR-tiimin ja Maria Guzeninan kanssa Neneh Cherryn keikalla. Rantalaisen ja toimittajan välille tuli riitaa, ja Rantalainen löi toimittajaa. Toimittajalta murtui leukaluu kahdesta kohdasta. Rantalainen on opiskellut puheviestintää ja käynyt Yleisradion urheilutoimittajakurssin. Hän harrastaa erilaisia kamppailulajeja ja toimi nyrkkeilijä Tarmo Uusivirran managerina 1990-luvun alussa. Rantalainen on kirjoittanut Uusivirrasta Tare – mestarinyrkkeilijän muotokuva -nimisen kirjan, joka julkaistiin helmikuussa 2017. Hän on myös ollut rauhanturvaajana Suomen YK-pataljoonassa (FINBATT-UNDOF) Golanin kukkuloilla 1980-luvulla. Vuonna 1993 Rantalainen kääntyi islaminuskoiseksi ja myöhemmin 2000-luvulla omaksui nimen Mujahed bin Risto Faisal. == Oikeudessa == Televisiouransa jälkeen Rantalainen on esiintynyt suomalaisessa julkisuudessa pääosin oikeusjuttujensa myötä. Vuonna 1999 hänet tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa 50 päiväsakkoon kunnianloukkauksesta. Vuonna 2006 hän joutui maksamaan korvauksia kunnianloukkauksesta ja laittomasta uhkauksesta. 4\. joulukuuta 2006 hänet tuomittiin kolmen kuukauden ehdolliseen vankeuteen perättömästä vaarailmoituksesta. Rantalainen oli tehnyt poliisille perättömän ilmoituksen, jonka mukaan porvoolaisessa ravintola Seurahovissa olisi pommi. Poliisi ei löytänyt pommia. Porvoon käräjäoikeus määräsi Rantalaisen maksamaan 12 000 euron korvaukset ravintolassa keskeytyneen nyrkkeilyillan järjestäjille. Lokakuussa 2008 Rantalainen sai Helsingin käräjäoikeudessa neljän kuukauden ehdottoman vankeusrangaistuksen kahdesta pahoinpitelystä. == Teokset == * * * Simo siellä jossain. Helsinki: Reuna Publishing, 2023. ISBN 978-952-355-189-3. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset managerit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Šoorin kieli

Šoorin kieli (šooriksi шор тили, šor tili) on Venäjällä Etelä-Siperiassa asuvien šoorien puhuma turkkilainen kieli. ==Levinneisyys ja puhujamäärä== Šoorien perinteistä asuinaluetta ovat Kuznetskin Alataun rinteet sekä Tomin ja sen sivujokien Kondoman ja Mras-Sun varret. Hallinnollisesti seutu kuuluu Kemerovon alueen Taštagolin ja Novokuznetskin piireihin, Mežduretšenskin kaupunkipiirikuntaan sekä osittain Hakassiaan ja Altain tasavaltaan. Vuonna 1989 Venäjällä laskettiin olevan 15 700 šooria ja 10 000 šoorin kielen puhujaa. Kansallisuudeltaan šooreista 57,5 % ilmoitti äidinkielekseen šoorin ja 40,9 % venäjän. Toisena kielenään venäjää puhui 53,6 %. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 14 000 šooria ja 6 200 šoorin puhujaa. 99,7 % šooreista osaa venäjää. Alueellisesti he jakautuvat seuraavasti: * Kemerovon alue 11 600 šooria (joista 4 900 puhuu šoorin kieltä), * Hakassia 1 100 (487), * Altain tasavalta 141 (50). Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 2 800 šoorin puhujaa. ==Historia ja murteet== Šoori kuuluu turkkilaisten kielten uiguurilais-oguusilaisen ryhmän hakassilaiseen alaryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat hakassi, tšulyminturkki ja altain pohjoismurteet. Šoorin kieltä ei tule sekoittaa hakassin kielen samannimiseen murteeseen. Kieli jakautuu kahteen murteeseen. Mras-Sun murre on lähempänä hakassia ja Kondoman murre altain pohjoismurteita. Šoorissa on paljon mongolilaisia ja venäläisiä lainasanoja. ==Kirjakieli== Ortodoksiset lähetyssaarnaajat loivat 1880-luvulla kyrilliseen kirjaimistoon perustuneen kirjakielen, jolla julkaistiin aapinen ja uskonnollista kirjallisuutta. Vuonna 1926 perustettiin Vuoristo-Šorian kansallinen piiri, avattiin šoorinkielisiä kouluja ja julkaistiin sanomalehteä. Šooriksi ilmestyi myös alkuperäistä kaunokirjallisuutta. Kirjakielen pohjana oli Mras-Sun murre. Vuonna 1929 siirryttiin latinalaiseen aakkostoon, mutta vuonna 1938 palattiin kyrilliseen kirjaimistoon, jota on täydennetty lisämerkeillä ғ, қ, ң, ӧ ja ӱ. Vuonna 1939 tapahtuneen kansallisen piirin lakkauttamisen jälkeen kirjakielen viljely loppui lähes kokonaan. Šoorin kirjaimisto А а Б б В в Г г Ғ ғ Д д Е е Ё ё Ж ж З з И и Й й К к Қ қ Л л М м Н н Ң ң О о П п Р р С с Т т У у Ф ф Х х Ц ц Ч ч Ш ш Щ щ Ъ ъ Ы ы Ь ь Э э Ю ю Я я Kieltä alettiin elvyttää 1980-luvun lopussa. Nykyään šooriksi on julkaistu äidinkielen oppikirjoja ja sitä opetetaan kouluissa aineena. Vuonna 1989 kieltä alettiin opettaa Novokuznetskin kasvatustieteellisessä korkeakoulussa. ==Nykytilanne== Elvytystoimista huolimatta šooria voidaan pitää vakavasti uhanalaisena kielenä. Nykyään valtaosa sen puhujista asuu kaupungeissa täysin venäjänkielisessä ympäristössä. Äidinkielen arvostus on vähäistä ja venäjä on vaikuttanut voimakkaasti sen rakenteeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Endangered Languages of Siberia: The Shor Language * Ethnologue: Shor * Šoorin kielelle omistettu sivusto Luokka:Kemerovon alue Luokka:Turkkilaiset kielet Luokka:Venäjän kielet
Liudennus

Liudennus, palatalisaatio, palataalistuminen eli muljeeraus tarkoittaa konsonantin ääntymistä siten, että kielen etuselkä kohoaa suulakea vasten [j]:n ääntymäasentoa kohden. Tällöin konsonantti pehmenee eli ääntyy j-voittoisesti. Liudennus on yleinen piirre uralilaisissa kielissä, mutta itämerensuomalaiset kielet ovat menettäneet tämän ominaisuuden. Joissain itäisissä kielissä ja murteissa on sittemmin kehittynyt uusi liudennus alkuperäisen i:n tai j:n edelle, näin esimerkiksi virossa tai suomen itämurteissa. Liudennus on tullut muinaiskarjalaan venäjästä ja levinnyt asutuksen mukana Savoon ja mahdollisesti Länsi-Karjalaan. Suomen murteissa, joissa liudennus esiintyy, se koskee dentaaleja t, s, n, l, r - ja h:ta. Savon murteella: * mänj [mænj] (meni) * vesj [vesj] (vesi) Unkarin kielessä on kolme liudentunutta äännettä (t, d, n), jotka kirjoitetaan ty, gy ja ny. Unkarissa on aiemmin ollut myös liudentunut l, joka kirjoitetaan ly. Nykyunkarin kirjakielessä ja itämurteissa se on muuttunut j-äänteeksi. Kuitenkin unkarin länsimurteissa liudentunut l on muuttunut tavalliseksi l:ksi eli liudennus on kadonnut. Unkarin pohjoismurteissa on yhä liudentunut l. Venäjässä liudennus tapahtuu vokaalien е, и, ё, ю, я edellä. Poikkeukset merkitään pehmeällä ja kovalla merkillä. * пальто [paljto] (päällystakki) Serbiassa ja makedoniassa on omat kirjaimensa liudentuneille äänteille (љ ja њ). Latinalaisin kirjaimin kirjoitetuissa slaavilaisissa kielissä konsonantin liudennusta merkitään yleensä akuutilla aksentilla (esimerkiksi puolassa: ć, ń, ś, ź) tai hatulla (eli caronilla eli háčekilla; esimerkiksi tšekissä ja slovakissa: Ď/ď, Ň/ň, Ť/ť). Puolassa konsonantit lisäksi liudentuvat i-kirjaimen edellä. Virossa i-vokaali yleensä liudentaa edellisen konsonantin, mutta säännöstä on poikkeuksia, ja monesti liudennus tai sen puute muuttaa sanan merkityksen, vaikkei näy kirjoitusasussa, esimerkiksi tall voi tarkoittaa ″karitsaa” tai ″tallia” riippuen siitä, onko loppu-L liudentunut vai ei. Ranskassa esiintyi aikaisemmin myös liudentunut l, joka kirjoitettiin ill tai sanan lopussa il. Nykyranskassa se on kuitenkin muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Myös useissa Latinalaisen Amerikan maissa liudentunut konsonantti on muuttunut kokonaan j-äänteeksi. Espanjassa tätä kutsutaan nimellä ieismo ja sitä pidetään sosiaalisesti hyvin stigmaattisena merkkinä. == Historiallinen palatalisaatio == Liudentuneilla konsonanteilla on taipumusta muuttua muiksi konsonanteiksi. Tätä historiallista prosessia kutsutaan myös palatalisaatioksi. Esimerkiksi portugalin kielessä latinan kl-äänneyhtymä on palatalisoitunut suhu-s:ksi, jota merkitään joko kirjaimella x tai digrafilla ch: chave [ʃave] "avain" < (lat. clavis). ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Liudennuksesta Kotimaisten kielten tutkimuskeskuksen verkkosivustolla Luokka:Fonetiikka
Minä ja pojat

Minä ja pojat on Ismo Alanko Säätiön kuudes albumi. Se julkaistiin elokuussa 2004. Levyllä vierailee Marjo Leinonen, joka laulaa "Kaikki raitistuu" -kappaleessa. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1. Sitä on myyty 16 261 kappaletta, ja se ylitti kultalevyrajan vuonna 2005.Ifpi – Kultalevyt == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat Ismo Alangon käsialaa, ellei toisin mainita. # (Alanko/Karjalainen) # # # # # # (Alanko/Kämäräinen/Karjalainen) # # # # == Kokoonpano == * Ismo Alanko – laulu, kitara * Jarno Karjalainen – basso, laulu * Timo Kämäräinen – kitara, laulu * Riku Mattila – kitara * Marko Timonen – rummut, lyömäsoittimet === Vierailijat === * Marjo Leinonen – laulu (kappale "Kaikki raitistuu") == Singlet == === Ruuvaa, väännä, säädä, hinkkaa === # Ruuvaa, väännä, säädä, hinkkaa # Tee hyvä työ * Ruuvaa, väännä, säädä, hinkkaa -musiikkivideo (ohj. Stefan Lindfors) === Rakkaus hallitsee === # Rakkaus hallitsee # Noidat === Pentti === # Pentti == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * Metropoli.net: Metropoli.net * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Ismo Alanko Säätiön albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Jussi Jaakonahon tuottamat albumit
Kaasukehä

Kaasukehä eli atmosfääri on kiinteää planeettaa ympäröivä kaasuista ja hiukkasista koostuva kerros, jota planeetan gravitaatio pitää lähellä pintaa. Maan kaasukehää kutsutaan ilmakehäksi. Kaikilla aurinkokunnan planeetoilla ja joillain kääpiöplaneetoilla, kuten Plutolla ja ehkä myös Eriksellä sekä Cereksellä on kaasukehä. Lisäksi joillakin kuilla kuten Titanilla on kaasukehä. Planeettojen kaasukehät eroavat toisistaan esimerkiksi koostumuksen ja paineen suhteen. Massaltaan alhaisten taivaankappaleiden kaasukehät ovat ohuita ja paineiltaan alhaisia. Planeetan on oltava riittävän massiivinen kyetäkseen pitämään kaasukehä painovoimansa avulla – kuitenkin myös pikkuplaneetat voivat olla riittävän massiivisia siihen. Jos planeetta on kuuma ja sen kaasukehä on kevyt, se karkaa avaruuteen. ==Lähteet== Luokka:Tähtitiede en:Atmosphere
Agglutinaatio

Agglutinaatio tarkoittaa solujen liimautumista yhteen. Punasolujen agglutinaatio johtaa veren sakkautumiseen. ==Lähteet== Luokka:Solubiologia
Laite

Laite on jonkin tehtävän suorittamiseen käytettävä kone tai muu väline, joka eroaa työkalusta siten, että se toimii osittain tai kokonaan automaattisesti. Tyypillinen laite on elektronisista, mekaanisista, tietoteknisistä tai muista komponenteista valmistettu, lähinnä pieni tai keskikokoinen kone. Monet laitteet ovat yhdisteltävissä kaltaistensa tai muunkin tyyppisten laitteiden kanssa laitteistoiksi. Laitteita ovat esimerkiksi kodinkoneet sekä monet signaalien tuottamiseen, tallentamiseen ja toistamiseen suunnitellut välineet. Laitteeksi kutsutaan myös Golgin laitetta, joka on lukuisien eliötyyppien soluissa toimiva rakenneosanen. * Luokka:Elektroniikka
Juha Takanen

Juha Takanen on suomalainen muusikko. Hän toimii rumpalina, äänittäjänä, miksaajana ja tuottajana. Juha Takanen oli Agents-yhtyeen alkuperäinen jäsen ja soitti yhtyeessä rumpuja vuosina 1979–1992. Hän toimii myös studiomuusikkona ja on soittanut muun muassa Tuomari Nurmion ja Eero Raittisen levyillä. == Yhtyeitä == * Agents (1979–1992) * Köyhien ystävät (1978–1979) * Paavo ja Zephyr (1994–) * Miki Lamarr (2011-) * Mr.Breathless (2012-) Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Suomalaiset sessiomuusikot Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset musiikkiäänittäjät Luokka:Agentsin jäsenet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Urumin kieli

Urumin kieli (urumiksi urum dili tai urum tili) on Ukrainan kaakkoisosassa Asovanmeren pohjoispuolella asuvien urumien puhuma turkkilainen kieli. Urumin kieltä puhutaan Donetskin alueen Peršotravnevojen, Starobeševon, Telmanovon ja Velikaja Novoselkan piireissä, Zaporožjen alueen Kuibyševon piirissä sekä Mariupolin kaupungissa. Pieniä ryhmiä asuu Venäjällä Krasnodarin aluepiirin Gelendžikin piirissä sekä Georgian Trialetissa. Vuonna 1980 urumeja arvioitiin olevan yli 60 000 henkeä. Uskonnoltaan ortodoksiset urumit ja kreikan kieltä puhuvat rumeit muodostavat etnisen yhteisön, josta on käytetty nimitystä Mariupolin kreikkalaiset. Ryhmien nimet perustuvat Itä-Rooman valtakunnan asukkaista käytettyyn turkkilaiseen nimitykseen rumi (vertaa Rumelia). Mariupolin kreikkalaisten esi-isiä ovat Krimille mahdollisesti Trapezuntin keisarikunnasta muuttaneet kreikkalaiset. Krimillä osa kansasta omaksui krimintataarin kielen. Vuonna 1779 heidät siirrettiin Krimiltä nykyiselle asuinalueelleen. Urumi kuuluu turkkilaisten kielten oguusilaisen ryhmän oguusilais-seldžukkilaiseen alaryhmään. Se pohjautuu koillis-Anatolian turkkilaismurteisiin. Kieli jakautuu kolmeen tai neljään päämurteeseen, jotka poikkeavat toisistaan oguusilais- ja kiptšakkilaispiirteiden määrän suhteen. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Kieli lasketaan uhanalaiseksi, koska varsinkin lapset osaavat sitä heikosti. Lisäksi urumit ovat alkaneet käyttämään enemmän alueen dominoivia kieliä.. Urumia kirjoitetaan sekä kyrillisillä että kreikkalaisilla kirjaimistoilla. Kreikkalaisella kirjaimistolla laaditut kielenmuistomerkit ovat yhä tutkimatta. 1930-luvulla laadittiin latinalaiseen aakkostoon perustunut kirjakieli, joka jäi pian pois käytöstä. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Labiodentaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Glottaali Klusiili b d ɟ g Frikatiivi v z ʒ ɣ h Affrikaatta ʤ Nasaali m n ŋ Tremulantti ɾ Lateraali l ɫ Approksimantti j Lähde: === Vokaalit === Etinen Takainen Suppea y u Puolisuppea e o Puoliavoin œ Avoin a Lähde: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * North Azovian Urums Luokka:Turkkilaiset kielet Luokka:Ukrainan kielet
Peltola (Oulu)

Peltola on kaupunginosa Kontinkankaan pohjoispuolella Oulussa noin kaksi kilometriä keskustasta itään. Kaupunginosassa asuu noin 1 700 asukasta ja siellä on noin 1 030 työpaikkaa. Peltola rajoittuu Kontinkankaan, Intiön, Värtön ja Oulunsuun kaupunginosiin. Vanhinta Peltolaa on Oulunsuun sairaala- alue, joka rakennettiin 1920–30-luvuilla. Vanhoihin sairaalarakennuksiin on nykyisin sijoitettu kaupungin virastoja sekä OYS:n psykiatrian klinikan tiloja. Peltolan kaakkoiskulmassa on sotien jälkeen 1940–50-luvuilla rakennettu omakotitaloalue, Vanha Peltola. 1990-luvulla osa Oulunsuun sairaala-alueen puistoista ja entisestä kaupunginpuutarhasta kaavoitettiin asuinkerrostaloille. Vuonna 1999 sairaalan puistoalueesta lohkaistiin osa työpaikka-alueeksi, ja Peltolaan rakennettiin Nokia Oyj:n Oulun päärakennus. Peltola on nuorten lapsi-, yrittäjä- ja opiskelijaperheiden suosima asuinalue. == Kuvia == Kuva:Nokia Peltola Oulu 2006 04 14.JPG|Nokia Oyj:n Oulun päärakennus Kuva:Department of Psychology Oulu 2008 02 17.JPG|Yksi vanhoista Oulunsuun sairaalarakennuksista, nykyään OYS:n käytössä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Oulun kaupunginosat
Jouppila (Ilmajoki)

Jouppila on kylä Koskenkorvan taajamassa Ilmajoella. Kylä sijaitsee Kurikan rajan tuntumassa. Kylämaisemaa hallitsevat Kyrönjoki, valtatie 3 ja Yli- Penttilän tuulimylly.Jouppila-esite , Luoman kyläseura. Viitattu 20.11.2015. Jouppilassa toimi koulu 1929–2009.Ilmajoki lakkauttaa Jouppilan koulun ensi vuoden syksyllä, Ilkka 12.11.2008. Viitattu 20.11.2015. Koskenkorva-seura on rakentanut kylälle joenrantaan virkistysalueen, jossa ovat matonpesupaikka, uimaranta ja grillikota. ==Lähteet== Luokka:Ilmajoen kylät
Port Arthur (Ontario)

Port Arthur on entinen satamakaupunki ja piirikunnan keskus Ontarion provinssissa Kanadassa Yläjärven länsirannalla. Se yhdistyi 1. tammikuuta 1970 Fort Williamin, Neebingin ja McIntyren kaupunkien kanssa, muodostaen nykyisen Thunder Bayn kaupungin. ==Historia== Kaupunki muodostui suojaisaan Thunder Bayn lahteen Yläjärven länsirannalle 1850-luvun puolessa välissä. Kun Kanadan provinssit yhdistettiin 1867 Simon James Dawson sai Kanadan julkisten töiden osastolta tehtäväkseen suunnitella ja toteuttaa Dawson Route vankkuritien Thunder Bayn lahdelta Red Riverin siirtokuntaan. Tietyömaan satamapaikka Yläjärven rannalla sai virallisen nimensä 1870 kun eversti Garnet Wolseley antoi tuolle pienelle tulipalon tuhoamalle paikkakunnalle nimeksi Prince Arthur Landing kuningatar Viktorian pojan mukaan. Vuonna 1871 valmistui Prince Arthur Landing Town Plot eli kaupungin kaavasuunnitelma, joka samalla virallisti paikkakunnan nimen ja mahdollisti lainmukaiset maakaupat. Prinssi Arthur itse saapui paikkakunnalle vasta 1890 Kanadan kiertomatkallaan. Vuonna 1883 kaupungin nimeksi oli jo vaihdettu Port Arthur Canadian Pacific Railwayn virkailijoiden toivomuksesta. Port Arthurista tuli kauppala vuonna 1884 Canadian Pacific Railwayn rakennustöiden (1882–1885) myötä. CPR myös pystytti kaupunkiin läntisen Kanadan ensimmäisen viljasiilon, mutta vuokrasi sen myöhemmin Joseph Goodwin Kingille. Port Arthurin kukoistuskausi jäi kuitenkin lyhyeksi rautatieyhtiön siirtäessä toimintojaan pois kaupungista ja muuttaessa pääratansa linjauksen pohjoisemmaksi. Paikallinen talous oli lamassa aivan 1800-luvun loppuun saakka, kunnes 1897–1899 liikemiehet William Mackenzie ja Donald Mann hankkivat omistukseensa rautatieyhtiöt Ontario & Rainy River Railwayn sekä Port Arthur, Duluth & Western Railwayn. Näistä muodostettiin yhdistämisen myötä uusi rautatieyhtiö, Canadian Northern Railway. Yhtiön Yläjärven päätoimipaikaksi tuli Port Arthur, joka nousi tärkeäksi viljan laivaussatamaksi vuonna 1901 kun CNoR:n rautatie Port Arthurin ja Winnipegin välille valmistui. Paikallisessa taloudessa metsäteollisuus oli suurimmassa roolissa aivan 1900-luvun alusta alkaen. Muita teollisuuslaitoksia kaupunkiin ei tullut vuosisadan alussa teollistamisyrityksistä huolimatta. Sahalaitosten jatkoksi kaupunkiin perustettiin myös sellu- ja paperitehdas vuonna 1917. Canadian Northern Railway fuusioitui Canadian National Railwayn kanssa johti myös rautatieliikenteen vähenemiseen, sillä CNR vähensi Port Arthuriin johtavan radan kunnossapitoa ja alensi sen luokitusta. Tämä ei kuitenkaan vaikuttanut viljayhtiöihin, jotka tästä huolimatta päättivät rakentaa viljasiilonsa mieluummin Thunder Bayn alueelle kuin Fort Williamsiin. Port Arthurista tuli kauppala (town) vuonna 1884 ja kaupunki (city) vuonna 1907. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaiset Port Arthurin rakentajina, Suomen Kuvalehti, 27.10.1934, nro 44, s. 35, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Thunder Bay
Kiitokori

Kiitokori on suomalainen erikoisajoneuvojen koreja valmistava yritys. Kiitokori on erikoistunut erityisesti linja-autoihin sekä lentokentillä käytettäviin jäänpoistoautoihin. Kiitokorin tehdas sijaitsee Kausalassa. Kiitokori Group-konserniin kuuluvat korivalmistaja Kiitokori Oy:n lisäksi myös Saurus-merkkisiä palo- ja pelastusajoneuvoja valmistava Sammutin Oy Jyväskylässä, hydraulisia nostolavoja valmistava Vema Lift Oy Kaarinassa sekä linja-autojen ja erikoisajoneuvojen sähköjärjestelmiä valmistava Minorum Oy Tuusulassa. Konsernin liikevaihto oli vuonna 2011 noin 35 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 235. ==Historiaa== Kiitokorin edeltäjä oli vuonna 1943 perustettu Kausalan Rakennuspuutyö Oy, joka valmisti ovia ja ikkunoita. Yrityksen kiinteistö tuhoutui tulipalossa lokakuussa 1947. Tasan vuoden kuluttua tästä, lokakuussa 1948 yrityksen nimi muutettiin Kiitokori Oy:ksi ja uuden yhtiön toimialaksi tuli autonkorien valmistus.Pekka Paloranta: Kiitokori Oy 70 vuotta: Erikoistunut menestyy myös murroksessa. Hetku-lehti 4/2018, s. 14–21. Helsinki: Suomen Linja-autohistoriallinen Seura ry. Toimintansa alkuaikoina Kiitokori valmisti myös kuorma-autojen ohjaamoja erityisesti Sisu- ja Vanaja-autoihin sekä myymälä- ja kirjastoautoja. Ensimmäinen paloauto valmistui vuonna 1952 ja ensimmäinen myymäläauto vuonna 1956. Kuorma-auton ohjaamojen valmistus hiipui, kun autovalmistajat alkoivat tehdä autojen hytit itse. Kirjasto- ja klinikka-autojen tuotanto alkoi 1960-luvun puolivälin aikoihin ja samaan aikaan autojen korirakenteissa siirryttiin puusta teräkseen. Myymäläautojen kauppa kukoisti 1970-luvulle saakka; tuhannes Kiitokorin rakentama myymäläauto luovutettiin ostajalle vuonna 1970. Sadas Kiitokorin valmistama kirjastoauto luovutettiin yhtiön kotikuntaan Iittiin vuonna 1973. Kiitokorin toimitusjohtajana toimi lähes sen perustamisesta eli vuodesta 1950 lähtien aina vuoteen 1979 asti teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Esa Hannula.Biografia-sampo: Esa Hannula Viitattu 22.10.2021. Ajokki Oy osti Kiitokorin koko osakekannan vuonna 1984, ja samana vuonna Kiitokori sai Neuvostoliitosta suurtilauksen, joka käsitti 40 television ulkolähetysautoa. Vuonna 1986 Kiitokori siirtyi Wiima Oy:n omistajalle, diplomi-insinööri Ilmari Mustoselle. Kiitokori on koko toimintansa ajan ollut pienehkö tai keskisuuri valmistaja; vuonna 1956 Kiitokori rakensi kymmenen uutta koria ja täyskorjasi viisi. Kahta vuosikymmentä myöhemmin 1975 tuotantomäärä oli 15 koria, kun alan suurimmat suomalaiset tuottivat noin kymmenkertaisia määriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kiitokori Luokka:Entiset suomalaiset linja- autonvalmistajat Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomen autoteollisuus
Dmanisi

Dmanisi (, vuosina 1921–1947 Baškitšeti, ) on kaupunki Dmanisin piirikunnassa Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Kaupungissa on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 3 400 asukasta, ja se on piirikuntansa pääkaupunki. Dmanisi tunnetaan erityisesti arkeologisista kaivauksistaan, jotka sijaitsevat Dmanisin historiallisen keskiaikaisen kylän alueella Mašavera- ja Pinezauri- jokien yhtymäkohdassa nyky-Dmanisin ulkopuolella. Kaivaukset ovat olleet käynnissä vuodesta 1936, ja niiltä on löydetty keskiaikaisen esineistön lisäksi esihistoriallisten eläinten ja ihmisten fossiileja. Vuonna 1991 Dmanisista löytyi esihistoriallisen ihmisen leuka ja vuonna 1999 kaksi kalloa, jotka ajoitettiin 1,7–1,8 miljoonan vuoden ikäisiksi. Paikalta löydetyt työkalut kuuluivat Oldowan-kulttuuriin. Löydöillä oli suuri merkitys paleoantropologialle ja ihmisen evoluution historialle, sillä ne olivat vanhin esimerkki Homo-suvun edustajista Euraasian alueella. Ne ovat lähes miljoona vuotta vanhempia kuin seuraavat uudemmat löydöt. Aluksi tutkijat pitivät löytöjä Homo ergasterin fossiileina, mutta niiden on esitetty olevan aikaisemman Homo habiliksen ja myöhemmän Homo erectuksen välimuodon Homo georgicuksen edustajia. Paikalta on myöhemmin kaivettu esiin lisää fossiileja. Dmanisi oli keskiajalla merkittävä keskus kauppareittien yhtymäkohdassa. Kaivausten lisäksi Dmanisissa on 500-luvulla rakennettu Dmanisi Sionin katedraali, jossa on säilynyt vanhoja kaiverruksia sekä pyhimyksiä esittäviä freskoja. Giorgi IV:n kaudella 1200-luvulla rakennettu kirkon lisäosa on runsaasti koristeltu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian kaupungit Luokka:Muinaisjäännökset
Moo do

Moo Do on korealainen vastinen länsimaissa tunnetummalle termille budo. Korealaisia lajeja olisi korrektia kutsuttu yhteisellä nimellä Moo Do -lajit, mutta käytännössä termi budo on vakiintunut suomen kieleen ja se kattaa kaikki kamppailutaidot huolimatta siitä mistä ne ovat lähtöisin. Tulevaisuudessa kielenkäyttö saattaa muuttua erilaisten kamppailulajiperinteiden muuttaessa Suomeen ja tuodessa muassaan oman kielenkäyttönsä ja ehkä osittain jopa Kaukoidässä vallitsevia ajattelutapoja. Esimerkiksi korealaiset ja japanilaiset ovat vähän kuin suomalaiset ja ruotsalaiset, eli rakkaita vihollisia, joita vastaan ei nykyään enää ole varsinaista kaunaa ja pahaa verta, mutta joihin on silti tapana tehdä pieni pesäero. Luokka:Taistelulajit
Varoitusmerkintä

Varoitusmerkintä on merkintä, jolla pyritään varoittamaan aineen tai paikan mahdollisista vaaroista. Niiden taustaväri, muoto, ja muu ulkoasu vaihtelee, mutta niiden tarkoitus on olla niin selkeitä, että kaikki tunnistavat ne heti varoitusmerkinnöiksi. Kemikaalien varoitusmerkintä sisältää varoitusmerkin, sen kirjaintunnuksen ja nimen, varoituslausekkeen (R-lauseke), ja turvallisuustoimenpidelausekkeen (S-lauseke). Varoitusmerkintöjen käyttö ilman syytä on epäasiallista. Viranomaiset valvovat merkkien käyttöä. == Kansainvälisiä varoitusmerkintöjä == Kuva:Radiation_warning_symbol.svg|Säteilyvaara Kuva:Radio_waves_hazard_symbol.svg|Ionisoimatonta säteilyä Kuva:Biohazard_symbol.svg|Tartuntavaara Kuva:High_voltage_warning.svg|Korkeajännite Muita yleisiä varoitusmerkintöjä ovat esimerkiksi voimakkaan magneettikentän merkki ja laser-säteilystä varoittava merkki. Katso myös liikenteen varoitusmerkit. == Kemikaalien varoitusmerkinnät== === CLP- varoitusmerkit === Varoitusmerkkejä sääntelee EU- direktiivi 1272/2008. Varoitusmerkki Vaarallisuusluokka Räjähteet Palovaaralliset Hapettavat Paineen alaiset kaasut Syövyttävät aineet Myrkyllinen Ärsyttävä Vakava terveysvaara Ympäristölle vaarallinen === Käytöstä poistuneet === Euroopan unionin direktiivin 67/548/EEC (Säädetty 27. kesäkuuta 1967, kumottu 31. toukokuuta 2015) mukaiset varoitusmerkit. Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen. Image:Hazard E.svg|Räjähtävä (E) Image:Hazard O.svg|Hapettava (O) Image:Hazard FF.svg|Erittäin helposti syttyvä (F+) Image:Hazard F.svg|Helposti syttyvä (F) Merkit on järjestetty vaarallisimmasta ominaisuudesta vähemmän vaaralliseen. Katso myös myrkyllisyys. Kuva:Hazard_TT.svg|Erittäin myrkyllinen (T+) Kuva:Hazard_T.svg|Myrkyllinen (T) Kuva:Hazard_C.svg|Syövyttävä (C) Kuva:Hazard_X.svg|Haitallinen (Xn) Kuva:Hazard_Xi.svg|Ärsyttävä (Xi) Image:Hazard_N.svg|Ympäristölle vaarallinen (N) ==== Varoitus- ja turvallisuustoimenpidelausekkeet ==== Varoituslausekkeet eli R-lausekkeet antavat lisätietoja varoitusmerkin kertomasta vaarallisesta ominaisuudesta. Turvallisuustoimenpidelausekkeet eli S-lausekkeet antavat tietoa kemikaalin turvallisesta käytöstä. == Katso myös == *NFPA 704 *Käyttöturvallisuustiedote == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Turvallisuus- ja kemikaalivirasto (Tukes): Kemikaalien varoitusmerkit *Euroopan unionin direktiivi vaarallisista aineista *Euroopan unionin kemikaalivirasto Luokka:Symbolit Luokka:Turvallisuus Luokka:Kemikaaliturvallisuus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hallanvaara

Hallanvaara on Ismo Alanko Säätiön kolmas, vuonna 2002 julkaistu studioalbumi. Albumi sijoittui albumilistalla parhaimmillaan toiselle sijalle ja myi kultaa vuonna 2004http://www.ifpi.fi/tilastot/artistit/ismo+alanko . == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ismo Alanko, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == Albumilla lähes jokaisessa kappaleessa soittavat eri soittajat, joten kokoonpanolistauksessa saattaa olla virheitä. * Ismo Alanko – laulu, taustalaulu, vihellys, sello, piano, sähköpiano, kitara * Arttu Takalo – jouset * Marko Timonen – lyömäsoittimet * Jarno Karjalainen – basso * Safka Pekkonen – urut, sähköpiano, piano * Riku Mattila – kitara, sitar, syntetisaattori, kellopeli * Pentti Lahti – huilu, saksofoni, klarinetti * Juhani Hapuli – thai-gongi, celesta * Seppo Kantonen – piano * Timo Paasonen – flyygelitorvi, trumpetti * Erik Siikasaari – kontrabasso * Ilkka Alanko – taustalaulu * Jukka Hakoköngäs – piano * Ahti Marja-aho – piano * Erja Joukamo-Ampuja – käyrätorvi * Samuli Laiho – akustinen kitara, taustalaulu * Anni Haapaniemi – oboe * Puka Oinonen – saha * Ville Kankaan Jousikvartetti == Arvostelut == * Soundi: == Singlet == ===Kadonnut suudelma=== # Kadonnut suudelma (Alanko) # Paratiisin puu (konserttitallenne) (Alanko ja Tynkkynen) # Pieni itsemurha (konserttitallenne) (Alanko) # Risteys (konserttitallenne) (Alanko ja Takalo) ===Risteys=== # Risteys (Alanko) ===Paratiisin puu=== # Paratiisin puu (Alanko ja Tynkkynen) # Jalankulkuonnettomuus == Lähteet == Luokka:Ismo Alanko Säätiön albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Riku Mattilan tuottamat albumit
Valkyria

Valkyriat (muinaisnorjaksi Valkyrja, ”surmattujen valitsija”) olivat skandinaavisessa mytologiassa Odinia palvelevia taistelun hengettäriä ja kuolemanhaltijattaria, jotka keräsivät taistelukentiltä kuolleiden urheiden sotureiden sielut (einherjar) ja veivät ne mukanaan Valhallaan. Valkyriat ratsastivat taisteluun joko hevosilla tai lensivät halki ilman. Heillä oli kypärät ja kilvet, ja joillakin oli kyky surmata soturit, jotka eivät miellyttäneet heitä. Toiset valkyriat puolestaan suojelivat suosikkejaan. Muinaisnorjalaisissa kertomuksissa viitataan sekä yliluonnollisiin että ihmisvalkyrioihin, joilla oli joitakin yliluonnollisia ominaisuuksia. Edda- runoissa valkyrioiden nimiksi mainitaan muun muassa Brynhild, Göll (Kutsuja), Göndul (Taikasauva) tai Gondul (Naarassusi), Gudr, Gunn (Taistelu), Herfjoturr, Hildr (Taistelu), Hladgunnr, Hlökk/Hlokk, Hrist (Myrsky), Mist (Usva), Sigrdrifa, Sigrún, Skuld, Svafa ja Thrud (Valta).Biedermann 1993, s. 393–394. Tynni 1982, s. 273-282 Keskeisimmäksi hahmoksi valkyrioista on uudempana aikana noussut Brynhild, jolla on tärkeä ja traaginen rooli Nibelungein laulussa. Saksassa on vahvoja naisia joskus kutsuttu ”brynhildimäisiksi” (brünnhildisch). Max Payne -videopelissä keskeisessä osassa oleva designhuume Valkyr on viittaus valkyrioihin. __NOTOC__ == Katso myös == *Kilpineito *Revontulet kansanperinteissä == Lähteet == * Hans Biedermann: Suuri symbolikirja. WSOY, 1993. ISBN 951-0-18537-X. * Eddan jumalrunot. Suomentanut Aale Tynni. WSOY 1982. ISBN 951-0-11503-7 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Skandinaavinen mytologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Aavekaupunki

Aavekaupungeiksi kutsutaan kaupunkeja, jotka tavalla tai toisella ovat tyhjentyneet asukkaista tai jotka on evakuoitu määräajaksi tai lopullisesti. Määräajaksi tyhjennetyissä aavekaupungeissa tarvitaan järjestyksenvalvontaa, jotteivät rikollisuus tai anarkia pääse valloilleen. Termiä käytetään erityisesti puhuttaessa Yhdysvaltain villin lännen hylätyistä kaivoskaupungeista. Tällaiset kaupungit perustettiin yleensä jonkin rikkaan arvomineraaliesiintymän (kulta, hopea) lähelle, ja ne autioituivat esiintymän ehtyessä. == Aavekaupunkeja == === Suomessa === * Jussarö === Muualla === * Bodie, Kalifornia, Yhdysvallat * Centralia, Pennsylvania, Yhdysvallat * Council, Alaska, Yhdysvallat * Craco, Italia * Hashima, Japani * Irbene, Latvia * Oradour-sur-Glane, Ranska * Port Essington, Kanada * Port Nelson, Kanada * Prypjat, Ukraina * Schokland, Alankomaat * Tšernobyl, Ukraina * Varósia, Kypros * York Factory, Kanada == Aiheesta muualla == * Ghost Town Gallery, kuvia Yhdysvaltain aavekaupungeista ja historiallisista paikoista * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bodie

Bodie on aavekaupunki Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Sierra Nevada -vuoriston itäisillä rinteillä Monon piirikunnassa, noin 80 kilometriä kaakkoon Tahoejärveltä, 2 550 metrin korkeudessa. Kaupungin perusti William S. Bodey (alias Waterman S. Body), ja kaupunki nimettiin hänen mukaansa. Kaupungin perustamisen syynä oli Bodeyn vuonna 1859 tekemä kultalöytö. Vuonna 1877 Standard Oil Company löysi entistäkin rikkaamman kultasuonen, ja Bodie kasvoi 20 hengen kyläpahasesta vilkkaaksi 10 000 asukkaan kaupungiksi. Parhaimmillaan tuossa kultakaupungissa toimi jopa 60 saluunaa. Murhat ja tappelut olivat arkipäivää. Legendan mukaan eräs tyttö, joka sai kuulla joutuvansa muuttamaan Bodieen, kirjoitti päiväkirjaansa "Goodbye God, I'm going to Bodie" (Hyvästi Jumala, minä olen menossa Bodieen). Bodie on aavekaupunkien joukossa epätavallinen siinä mielessä, että pieni osa väestöstä jäi kaupunkiin kultaryntäyksen päätyttyä ja kaivoksien sulkeuduttua. Suuri osa Bodien rakennuksista säilyi 1930-luvulle saakka, jolloin ne tuhoutuivat kaupungin keskustassa riehuneessa tulipalossa. Vuonna 1962 Bodiesta tuli osavaltion hallinnoimaa puistoaluetta, ja sitä ylläpidetään "pysäytetyn rappion tilaisena".http://www.bodie.com/ Bodie State Historic Park, johon kaupunki kuuluu, on aito kalifornialainen kultaryntäysaavekaupunki. Vierailijat voivat kävellä entisen suurkaupungin autioilla kaduilla. Nykyisin vain pieni osa kaupungista on jäljellä. Rakennuksien sisustus ja jäljelle jääneet tavarat ovat yhä niillä sijoillaan. Bodie on määritelty kansalliseksi historialliseksi maamerkiksi. ==Kuvia== Tiedosto:Bodie 1 bg 090604.jpg|Ränsistyneen talon eteinen. Tiedosto:Bodie Saloon.jpg|Bodien saluuna. Tiedosto:Church in Bodie, CA edit1.jpg|Metodistinen kirkko. Tiedosto:Bodie old car.jpg|Hylätty Chevrolet vuodelta 1937. Tiedosto:Bodie September 2016 023.jpg|Bodien huoltoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.bodie.com Luokka:Kalifornian aavekaupungit Luokka:Monon piirikunta
Onomatopoeettinen

Onomatopoeettinen eli onomatopoieettinen (kreik. onomatopoiesis, suom. nimen sepittäminen) on ääntä muistuttava tai jäljittelevä sana tai sanonta. Esimerkiksi: ammua, hohottaa, hauva, kolke, kumista, raksua, sihistä, narskua. Myös huudahdus tai ilmaus, joka matkii ääntä, mutta ei sinänsä tarkoita mitään esinettä tai asiaa (esimerkiksi kling, titityy). == Onomatopoeettiset eläinten nimet == Joillain eläinlajeilla, varsinkin ääntelystään tunnetuilla linnuilla, on onomatopoeettinen nimi. Suomen kielessä onomatopoeettisia lintujen nimityksiä ovat esimerkiksi kuikka, kukko, uikku, räkättirastas (räkättää), ruisrääkkä (rääkii), tiltaltti, tikka (tikittää nokkiessaan puuta), pulu (pulputtaa), riekko (riekkuu), huuhkaja (huhuilee), kurppa, naakka, viklo ja kuovi. == Muissa kielissä == Japanin kielessä on joukko "mimeettisiä" sanoja (giongo/giseego/gitaigo), joita ei ole oppikirjoissa tai sanakirjoissa mutta ovat osa kulttuuria ja päivittäistä kommunikointia. Japanilainen äänisymbolismi sisältää onomatopoeettisten sanojen (kuten eläinten ja esineiden äänien) lisäksi ideofonisia tai symbolisia sanoja, jotka kuvaavat fyysisiä ja tunteellisia tiloja. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Semantiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Basaltti

Basaltti on tumma, hienorakeinen ja usein huokoinen vulkaaninen kivilaji, yleensä laava. Basaltti on mineraalikoostumukseltaan pääasiassa plagioklaasia sekä pyrokseenia, sisältäen lisäksi vähäisemmissä määrin muita tyypillisiä mineraaleja, kuten oliviinia ja sarvivälkettä. Basalttia koostumukseltaan vastaava syväkivi on gabro. Basalttia on myös Marsissa ja Kuussa, missä se antaa kuun meriksi kutsutuilla alueille niiden tunnusomaisen tumman värin. Basalttisia laavoja syntyy erityisesti valtamerten keskiselänteillä mutta myös muissa ympäristöissä. Basalttinen laava on juoksevaa ja leviää mantereisissa purkauksissa laajoille alueille muodostaen laakiobasaltteja, joita on mm. Intiassa (Deccanin laavapurkaukset) ja Islannissa. Jäähtyessään basalttinen laava lohkeilee usein kuusikulmaisiksi pylväiksi. Basalttimuodostumia ovat basalttipylväs, basalttityyny ja laavatunneli. == Lähteet == Luokka:Mafiset kivilajit Luokka:Pintakivilajit Luokka:Vulkaniitit Luokka:Vulkanologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit