EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mastiffi (koirarotu)

Mastiffi () on erittäin suurikokoinen englantilainen koirarotu. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis urcanusHamilton Smith, Charles. The Naturalist’s Library: Vol. XIX, Mammalia: Dogs, Vol. II, s. 223. Chatto & Windus: Piccadilly.. == Ulkonäkö == Mastiffi on raskasrakenteinen molossikoira. Sen ruumiinrakenne on kookas, massiivinen, vahva, tasapainoinen ja tiivis. Sen pää on suuri suhteessa sen vartaloon. Säkäkorkeutta ei yleensä ilmoiteta rotumääritelmässä. Mitä isompi mastiffi on, sitä parempi, edellyttäen kuitenkin, että koira on terverakenteinen. Painavin mastiffi on painanut 156 kilogrammaa. Karvapeite on lyhyttä ja ihonmyötäistä. Sallitut värit ovat aprikoosi, kellanruskea, hopeankellertävä ja brindle (juovikas). == Luonne ja käyttäytyminen == Mastiffi on rauhallinen, itsevarma ja kiintyy omistajaansa. Rotu sopii vahtikoiraksi ja on valmis puolustamaan perhettään. Kotioloissa mastiffi on kuitenkin ystävällinen niin ihmisiä kuin muita koiriakin kohtaan, mutta vieraisiin mastiffi saattaa suhtautua varautuneesti. == Terveys == Mastiffien kanta Suomessa on kohtalaisen pieni. Suurena rotuna mastiffilla tavataan nivel- ja lonkkasairauksia. Isoilla koirilla esiintyy mahalaukun kiertymää. Myöskään allergiat, ihotaudit tai silmäsairaudet sekä harvinaisemmat perinnölliset sairaudet eivät ole poissuljettuja, vaikka nämä eivät olekaan niin yleisiä. Pentuja hankkiessa on erittäin tärkeää selvittää vanhempien terveystilanne. == Alkuperä == Mastiffi on hyvin vanha rotu. Rotua on aikaisemmin pidetty taistelukoirana, mutta kun koirataistelut 1800-luvun alussa kiellettiin, mastiffien suosio romahti. Mastiffeja käytettiin taisteluareenoilla tappelemaan karhuja, leijonia, härkiä ja jopa ihmisiä vastaan. Toisen maailmansodan aikana mastiffeja vietiin Amerikkaan ja sieltä niitä ostettiin sodan jälkeen takaisin Isoon-Britanniaan. Ellei niin olisi tehty, rotu olisi saattanut hävitä. == Lähteet == *Bullmastiffit & Mastiffit ry === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Suomen Kennelliitto: Rotumääritelmä Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat Luokka:Mastiffit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
The Agony Scene

The Agony Scene on Yhdysvaltain Tulsasta peräisin oleva metalcoreyhtye, joka yhdistelee musiikissaan thrash metallia ja hardcorea. Yhtye on julkaissut kolme albumia. == Jäsenet == * Mike Williams – laulu * Chris Emmons – kitara * Brian Hodges – kitara * Chris Rye – basso * Ryan Folden – rummut == Diskografia == * * * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset metalcore-yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset deathcoreyhtyeet
Beto (brasilialainen jalkapalloilija, 1976)

Gilberto Galdino dos Santos (s. 20. marraskuuta 1976) on brasilialainen jalkapalloilija, joka yleisesti tunnetaan nimellä Beto. Hänen nykyinen seuransa on portugalilainen Benfica. Hän oli seuran avainpelaajia kaudella 2005-2006 Ronald Koemanin valmentaessa joukkuetta. Pelipaikaltaan Beto on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän teki 17-vuotiaana ensimmäisen ammattilaissopimuksensa brasilialaisen Grémio Petribun kanssa. Beto Beto Beto
Prototyyppi

Prototyyppi eli koekappale tarkoittaa alkuperäistä, ensimmäistä versiota. Sanaa käytetään yleensä teollisuuden tuotekehitystoiminnan yhteydessä, mutta proto-käsite voidaan liittää niin eliöihin kuin teorioihinkin. Jos prototyypillä tarkoitetaan esinettä, esimerkiksi ensimmäistä painokappaletta, jolla ei ole testattavia toiminnallisuuksia, niin silloin suomen kielen vastine on mallikappale. Prototyypillä tarkoitetaan tuotteen ensimmäistä konkreettista ja fyysistä versiota, jota käytetään tuotteen muotojen ja toimintojen tarkasteluun ja testaukseen. Se voi olla hyvinkin lähellä lopullista tuotetta, tai se on tehty vain tiettyjen ominaisuuksien testaamista varten . Prototyyppejä voi olla useissa eri vaiheissa tuotekehityksen edetessä ja prototyyppejä ei yleensä toimiteta asiakkaille. Prototyyppejä voidaan käyttää useaa eri tarkoitusta varten: * Oppiminen - prototyyppejä voidaan käyttää vastaamaan kysymyksiin kuten "toimiiko se?" tai "kuinka hyvin se vastaa tarvetta?" * Kommunikointi - prototyyppejä voidaan käyttää suunnittelutiimin ja muiden (johto, asiakkaat, yhteistyökumppanit) välillä kommunikoinnissa konkreettisemmalla tavalla * Integrointi - prototyyppejä voidaan käyttää varmistamaan että suunnitellut osat toimivat toistensa suhteen odotetulla tavalla * Etapit - prototyyppejä voidaan käyttää valmiusasteen (edistymisen) ja toimivuuden osoittamiseen == Prototyypit eri toimialoilla == === Autotehtaat ja muut teollisuusyritykset === Autotehtaiden ja muiden teollisuusyritysten sisäisissä laatuohjeissa prototyyppitestausta luokitellaan seuraavilla periaatteilla: * Ensimmäinen proto, teknisen konseptin toimivuuden tarkistaminen * Toinen proto, valmistettavuuden ja toimivuuden tarkistaminen * Nollasarja, ensimmäinen tuotantosarja, tuotantokustannusten hiominen Autoteollisuus tekee uudesta mallista jopa 100 kpl:n nollasarjan pelkästään törmäyskokeita varten. === Ohjelmistoyritykset === Prototyyppejä hyödynnetään erityisesti käyttöliittymäkonseptien suunnittelussa. Käyttöliittymäkuvilla saadaan nopeasti aikaan demoja, joita voidaan käyttää potentiaalisten asiakkaiden kanssa keskustellessa. Prototyyppi voi olla evoluutioprototyyppi, josta voidaan kehittää lopullinen tuote, tai vaihtoehtoisesti kertakäyttöinen prototyyppi. Tavoitteet prototyypille on asetettava alkuvaiheessa, koska kertakäyttöisestä prototyypistä ei välttämättä saada lainkaan kehitettyä kaupallista tuotetta. ==Katso myös== *Konseptiauto == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Teollisuus Luokka:Liiketalous fr:Étalon (modèle)
The Agony Scene (albumi)

The Agony Scene on The Agony Scenen debyyttialbumi. Se julkaistiin 10. kesäkuuta 2003 Tooth & Nail Recordsin kautta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Michael Williams – laulu * Chris Emmons – kitara * Johnny Lloyd – kitara * Matthew Shannon – basso * Brent Masters – rummut == Arvostelut == * AllMusic: The Agony Scene - The Agony Scene Viitattu 15.12.2022. * Imperiumi: 9/10Agony Scene, The - The Agony Scene Viitattu 15.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2003 esikoisalbumit Luokka:The Agony Scenen albumit
The Darkest Red

__NOTOC__ The Darkest Red on yhdysvaltalaisen metalcore -yhtyeen The Agony Scenen toinen albumi. Se julkaistiin toukokuussa 2005. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Michael Williams – laulu * Chris Emmons – kitara * Steven Kaye – kitara * Brian Hodges – basso * Brent Masters – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:The Agony Scenen albumit
Robert Langdon

Robert Langdon on kuvitteellinen Harvardin yliopiston uskonnollisen symbologian professori, joka esiintyy päähenkilönä Dan Brownin romaaneissa Enkelit ja demonit, Da Vinci -koodi , Kadonnut symboli, Inferno ja Alku. Romaaneissa Langdon joutuu soveltamaan erityistietouttaan ratkaistakseen muun muassa Graalin ja Illuminatien arvoitukset. Dan Brown nimesi romaanihahmonsa professori John Langdonin mukaan. Tämä suunnitteli ja piirsi Enkeleissä ja demoneissa esiintyvät ambigrammit. Vuonna 2006 ilmestyneessä Da Vinci -koodin elokuvaversiossa Robert Langdonia näytteli Tom Hanks. Hanks palasi Langdonin rooliin myös Enkelit ja Demonit -elokuvassa vuonna 2009 sekä vuonna 2016 ilmestyneessä elokuvassa Inferno. == Lähteet == Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Rikoskirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset professorit
Vaalimaan raja-asema

Vaalimaan raja-asema on Vaalimaan kylässä Virolahden kunnassa sijaitseva Suomen itärajan vilkkain matkustajaliikenteen rajanylityspaikka. Vuonna 2012 asemalla tilastointiin 3 495 458 matkustajan rajatarkistusta. Vaalimaan liikenne oli vuosina 2011 ja 2012 matkustajien osalta hieman Lappeenrannan Nuijamaan raja-asemaa vilkkaampaa. Venäjän puoleinen raja-asema on nimeltään Ylä-Urpala (, Ylä-Urpalan kansainvälinen ajoneuvojen tarkastuspiste), joten ylityspaikkaa kutsutaan myös nimellä Vaalimaa–Ylä-Urpala. Raja-asema avattiin vuonna 1958. Raja-asemalla on ajoittain ruuhkautumista. Merkittävien pyhien aikaan saattaa Vaalimaan raja-asemalta olla jopa mittavia jonoja kummallakin puolella rajaa. Rajanylityspaikan Venäjän puolen toimintaan vaikuttavat Venäjän tullin ja Venäjän FSB:n rajapalvelun lisäksi kuorma-autoliikennettä tarkastavan Väyläviraston tarkastustoiminta sekä muiden rajalla rajanylitykseen liittyen toimivien virastojen toiminta. Kuorma-autot ja henkilöautot tullataan eri jonoissa. Vaalimaan rajanylityspaikka suljettiin 24.11.2023 klo 00.00 alkaen valtioneuvoston päätöksellä. Kansainvälisen suojelun hakeminen keskitettiin Raja-Joosepin rajanylityspaikalle. Päätös on voimassa 23.12.2023 asti. Rajanylityspaikkojen alueille ja niiden sivustoille oli rakennettu esteaitaa. Rajojen valvontaa tehostettiin Kaakkois-Suomen rajavartioston valvomalla rajaosuudella jalka- ja ajoneuvopartioinnilla, teknisellä valvonnalla, sekä miehitetyllä ja miehittämättömällä lentotoiminnalla. ==Katso myös== *Kuorma-autojen pysäköintialue Vaalimaalla ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Vaalimaan rajanylityspaikka (rajaliikenne.fi) *Toimintaohje Vaalimaan rajanylityspaikalla (rajaliikenne.fi) *Jonotustilanne Suomen kaakkoisrajalla (rajaliikenne.fi) *Venäjän Luoteisen tullihallinnon tullit (sztu.customs.ru) *Kaakkois-Suomen rajavartiosto: Vaalimaan rajavartio- ja rajatarkastusasema ===Rajaruuhkat=== * Verkkouutiset: Rekoille jonotuskaista Hamina-Vaalimaa-välille 9.11.2006 * Rajamme Vartijat: Vaalimaalla haetaan ruuhkiin ratkaisua, 1/2001 * Verkkouutiset: Liikenneministeriön kannanotto 24.4.2000 * Arrak: Kuvia uudisrakennuksista 1994–1996 * Finlex: Asetus rajanylityspaikoista ===Henkilölinjaliikenne=== * Savonlinja Oy: Vaalimaan kautta kulkevat linjat * Sovavto: Vaalimaan (Torfjanovkan) kautta kulkevat linjat Luokka:Suomen rajavartiolaitos Luokka:Suomen tulli Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Rajanylityspaikat
Kaakkois-Suomen rajavartiosto

Kaakkois-Suomen rajavartiosto Vastuualue: Etelä-Karjala ja Kymenlaakso Valvottava raja: 228 km Kansainväliset rajanylityspaikat: Vaalimaa, Nuijamaa, Vainikkala ja Imatra Tilapäiset rajanylityspaikat: Parikkala ja Uukuniemi (suljettu) Kaakkois-Suomen rajavartiosto () yksi Suomen Rajavartiolaitoksen alueellisista organisaatioista, joka vastaa 228 kilometriä pitkän rajan osan valvonnasta Virolahdesta Parikkalan kunnan Uukuniemen pitäjään. Vartiosto jakautui 31.12.2010 asti Virolahden, Lappeenrannan ja Imatran rajavartioalueisiin. Vartioalueet lakkautettiin 1.1.2011, jolloin rajavartio- ja rajatarkastusasemat ovat suoraan vartioston esikunnan alaisia. ==Organisaatio== Rajavartioston (K-SR) komentajana toimii Mika Rytkönen. Aiemmin komentajina ovat toimineet mm. eversti Vesa Blomqvist ja eversti Ismo Kurki. ==Muuta== Kaakkois-Suomen rajavartiostossa toimii Imatran Immolasta Rajavartiokoululta käsin sotilasradioamatööriasema OI5R, jonka nimi on Immolan radistit. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaakkois-Suomen rajavartiosto Luokka:Imatra Luokka:Lappeenranta Luokka:Virolahti Luokka:Kouvola Luokka:Suomen rajavartiolaitos
Niiralan raja-asema

Niiralan raja-asema eli Niirala–Värtsilä on Tohmajärven Värtsilässä sijaitseva Suomen itärajan kansainvälinen rajanylityspaikka, valtatie 9 itäinen päätepiste, raja-aseman kautta kulkee Norjan Nesnasta Atlantin rannikolta Petroskoihin johtava Sininen tie. Vuonna 2005 Niirala muutettiin ympäri vuorokauden auki olevaksi rajanylityspaikaksi. Matkustajamäärältään Niiralan rajanylityspaikka oli vuonna 2012 Suomen itärajan 4. vilkkain ylityspaikka Vaalimaan, Nuijamaan ja Imatran raja-asemien jälkeen. Niiralan rajanylityspaikalla tehtiin vuonna 2012 yhteensä 1 501 511 matkustajien rajatarkastusta. Paikka on tunnettu myös Värtsilän raja-asemana. Tähän on kaksi syytä. Niirala sijaitsee Värtsilässä, joka oli itsenäinen kunta vuoden 2004 loppuun saakka. Myös rajanylityspaikan Venäjän puolella oleva raja-asema on nimeltään Värtsilä sijaintipaikkansa Värtsilän kaupunkimaisen taajaman mukaan, joka on osa Karjalan tasavallan Sortavalan piiriä. Venäjän puoleisella rajanylityspaikalla esimerkiksi Venäjän federaation tullilla on kaksi eri tullipistettä, joista maantieliikennettä palvelee MAPP Värtsilä (). Toinen tullauspiste hoitaa rautatieliikenteen tavaravirran. Niiralan kautta kulkee maantie- ja rautatieliikennettä Suomesta Sortavalaan, Petroskoihin ja muualle Karjalan tasavaltaan. Keihäänheittäjä Seppo Räty työskenteli aiemmin Niiralan raja-asemalla. Niiralan rajanylityspaikka suljettiin 24.11.2023 klo 00.00 alkaen valtioneuvoston päätöksellä. Kansainvälisen suojelun hakeminen keskitettiin Raja-Joosepin rajanylityspaikalle. Päätös on voimassa 23.12.2023 asti. Rajanylityspaikkojen alueille ja niiden sivustoille oli rakennettu esteaitaa. Rajojen valvontaa tehostettiin Kaakkois-Suomen rajavartioston valvomalla rajaosuudella jalka- ja ajoneuvopartioinnilla, teknisellä valvonnalla, sekä miehitetyllä ja miehittämättömällä lentotoiminnalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Niiralan rajanylityspaikka (rajaliikenne.fi) *Toimintaohje Niiralan rajanylityspaikalla (rajaliikenne.fi) *Tiehallinnon kelikamera Niiralasta (tiehallinto.fi) *Raja-asema Niiralan pitäjäyhdistyksen sivuilla (vartsila.fi) *Tohmajärvi: Rajaosaaminen *Kuva Niiralan raja-asemasta Värtsilässä sekä kuvia vanhasta Värtsilästä. *Artikkeli Palkkatyöläisessä 30. 8.2005 luokka:Värtsilä luokka:Suomen rajavartiolaitos luokka:Suomen tulli Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Rajanylityspaikat
Vainikkalan rautatieasema

Vainikkalan rautatieasema () on Lappeenrannan Vainikkalassa sijaitseva kansainvälinen rajanylityspaikka, jota käytetään vain rautatieliikenteessä. Vuonna 2012 Kaakkois-Suomen rajavartiosto teki Vainikkalan kautta kulkeville matkustajille yhteensä 483 988 rajatarkastusta. Tämä oli runsas 10 prosenttia edellisvuotta enemmän. Vainikkalan asema avattiin vuonna 1898 Riihimäki–Pietari-radalle. Vanha puinen asemarakennus rakennettiin V-luokan asemaksi, mutta se korotettiin III-luokkaan valtakunnanrajan siirtyessä aseman itäpuolelle. Uusi, punatiilinen asemarakennus valmistui vuonna 1963. Vanha asema purettiin vuonna 1972 uuden aseman laajennuksen yhteydessä. Kotimaan sisäinen henkilöliikenne Vainikkalassa lopetettiin toukokuussa 1977. Nykyisin asema toimii Suomen ja Venäjän välisen henkilö- ja tavaraliikenteen rajatarkastuspaikkana. Asemalla ei ole lipunmyyntiä. Venäjän puoleinen rajanylityspaikka ja lähin asema on runsaan kahden kilometrin päässä rajasta sijaitseva Buslovskaja (ent. Loukon seisake), joka esiintyy joskus rautatieliikenteen tarkastuspistettä tarkoittavan lyhenteen kanssa muodossa ŽDPP Buslovskaja. Suomesta Pietariin tai Moskovaan kulkevat junat eivät yleensä pysähdy tällä asemalla, vaan jatkavat 26 kilometriä pidemmälle Viipuriin. Vainikkalan asema sijaitsi alun perin Lappeen kunnan alueella, joka liitettiin Lappeenrannan kaupunkiin vuoden 1967 alussa. Vainikkala on jaettu 9. tammikuuta 2005 kahteen liikennepaikkaan, jotka ovat Vainikkala tavara ja Vainikkala asema. Vainikkalassa on myös Vainikkala-raja -niminen liikennepaikka, joka ei kuulu Vainikkalan liikennepaikkaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vaunut.org: Kuvia Vainikkalan rautatieasemalta Luokka:Lappeenrannan rautatieliikennepaikat Luokka:Etelä-Karjalan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Suomen rajavartiolaitos Luokka:Suomen tulli Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Rajanylityspaikat
Pohjois-Karjalan rajavartiosto

Pohjois-Karjalan rajavartiosto () on yksi Suomen rajavartiolaitoksen neljästä rajavartiostosta. Sen toimialueena ovat Pohjois-Karjalan sekä Pohjois-Savon maakunnat. ==Rajanylityspaikat== Rajavartiosto vastaa rajatarkastuksista Joensuun lentoaseman ja Niiralan kansainvälisillä rajanylityspaikoilla sekä Lieksan Inarin ja Ilomantsin Leminahon ja Ruhovaaran tilapäisillä rajanylityspaikoilla. Toimimattomina ovat tällä hetkellä Kivipuron, Kokkojärven, Haapovaaran ja Valkeavaaran tilapäiset rajanylityspaikat. Rajatarkastuksilla tarkoitetaan lainmukaisen maastalähdön ja maahantulon valvontaa. Rajatarkastusten lisäksi rajavartioston toinen päätehtävä on rajavalvonta rajanylityspaikkojen välisillä alueilla. Rajavalvonta toteutetaan maastossa liikkuvilla partioilla sekä teknisellä valvonnalla. Valkeavaaran (Kitee), Ruukinpohjan (Ilomantsi) ja Aittovaaran (Lieksa) valvontatornit sekä Ruukinpohjan partiomaja huutokaupattiin kesäkuussa 2012 teknisen valvonnan korvattua tähystyspartioinnin alueella. == Organisaatio == Vuoden 2010 loppuun Pohjois-Karjalan rajavartiosto koostui Kontiolahden Onttolassa sijaitsevasta esikunnasta ja rajajääkärikomppaniasta sekä Ilomantsin, Lieksan ja Tohmajärven rajavartioalueista. 1.1.2011 kaikki raja- ja merivartioalueet lakkautettiin kaksiportaiseen johtamisrakenteeseen siirtymisen myötä. *Lieksan rajavartioalueella toimivat Kivipuron ja Inarin rajavartioasemat. *Ilomantsin rajavartioalueeseen kuuluivat Hattuvaaran, Möhkön ja Talikkajärven rajavartioasemat. *Tohmajärven rajavartioalueella olivat Värtsilän, Välivaaran ja Närsäkkälän rajavartioasemat sekä Niiralan rajatarkastusasema. Rajavartioston lyhenne on P-KR ja sen komentajana vuonna 2020 toimii eversti Marko Turunen. Vartioston nykyiset toimipisteet ovat viiden rajavartioaseman lakkauttamisen jälkeen Tohmajärven, Ilomantsin ja Lieksan rajavartioasemat sekä Niiralan rajatarkastusasema. ===Muuta=== Pohjois-Karjalan rajavartioston piirissä harjoitetaan radioamatööritoimintaa kutsumerkillä OI7R. Rajavartioston piirissä ensimmäinen kutsumerkki oli OI5R Kaakkois-Suomen rajavartioston rajakoululla Immolassa Imatralla ja toinen OI9R Lapin rajavartiostossa Ivalossa. ==Katso myös== * Hiienvaaran ampuma-alue == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Rajavartiolaitos: Pohjois-Karjalan rajavartiosto (raja.fi) Luokka:Suomen rajavartiolaitos Luokka:Pohjois-Karjala Luokka:Pohjois-Savo
Pitkähäntäkissa

Pitkähäntäkissa eli puuoselotti eli margay (Leopardus wiedii) on Etelä- ja Keski-Amerikassa elävä kissaeläin. Se on läheistä sukua oselotille ja tiikerikissalle. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä margai. Pitkähäntäkissa muistuttaa hyvin paljon oselottia, joskin sen pää on lyhyempi, häntä pitempi ja hännän täpläkuviointi on toisenlainen. Pitkähäntäkissassa on merkittävää, että se on sukulaistaan taitavampi kiipeilijä, mistä juontuu sen puuoselotti-nimitys. Oselotti yleensä saalistaa maassa, kun taas pitkähäntäkissa voi viettää koko elämänsä puissa, saalistaen loikkimalla lintuja ja apinoita. Se on toinen kahdesta kissalajista, joiden nilkan joustavuus sallii sen laskeutua puusta pää edellä, toinen on puuleopardi. Se pystyy tarttumaan oksaan yhtä hyvin etu- kuin takatassuillaan ja hyppäämään pitkiä matkoja. Pitkähäntäkissojen on nähty roikkuvan oksista yhden tassun varassa. Aiemmin pitkähäntäkissojen uhkana oli metsästys, mutta nykyisin lähinnä metsänhakkuut, sillä laji ei juuri liiku metsien ja pensaikkojen ulkopuolella. Naaras saa kerrallaan vain yhden tai kaksi poikasta. == Ulkonäkö == Pitkähäntäkissan kokonaispituus on 80–120 senttiä (josta hännän osuus 35–50 senttiä) ja paino 2,5–4 kiloa. Sen turkki on väriltään keltaruskea ja mustatäpläinen, ja hännässä on rengaskuvioita. Pitkähäntäkissan silmät ovat suuret ja väriltään tummanruskeat. == Levinneisyys == Pitkähäntäkissan levinneisyysaluetta ovat Keski- ja Etelä- Amerikka Meksikosta Argentiinaan. Laji luokitellaan nykyisin silmälläpidettäväksi. == Lähteet == Luokka:Kissaeläimet
Hanna Granfelt

Hanna Lilian Granfelt (2. kesäkuuta 1884 Sakkola – 3. marraskuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano). Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1947 ja Suomen Kulttuurirahaston kunniapalkinnon vuonna 1952.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 2, s. 426. Helsinki 1977. ISBN 951-1-04191-6 Käytyään tyttökoulun Helsingissä Hanna Granfelt liittyi vuonna 1902 Kaarlo Bergbomin johtamaan Suomalaiseen teatteriin ja esiintyi useissa sen laulunäytelmissä. Samanaikaisesti hän opiskeli laulua Helsingissä Alexandra Ahngerin johdolla ja vuodesta 1904 Pariisissa Edmond Duvernoyn konservatoriossa.Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 151. Helsinki: Otava, 1948. Hän harjoitti myös näyttämöopintoja Louis Bremontin teatterikoulussa. Granfelt teki lukuisia rooleja ulkomailla, ja Richard Strauss kiinnitti hänet useiden oopperoidensa päärooleihin. Granfelt oli 1908–1910 kiinnitettynä Mannheimin hovioopperaan, 1910–1912 Berliinin Kurfüsten-oopperaan, vuonna 1913 Lontoon Covent Gardeniin ja 1915–1923 Berliinin kuninkaalliseen oopperaan. Hän esiintyi myös useilla muilla ulkomaisilla oopperanäyttämöillä, muun muassa Yhdysvalloissa, Espanjassa, Alankomaissa ja Sveitsissä. Laulunopettajana Granfelt toimi Suomen lisäksi Saksassa ja Norjassa. Granfeltin puoliso vuodesta 1930 oli laulaja Heikki Tuominen (1898–1946). Granfelt on haudattu Hietaniemen uurnalehtoon. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla== * *Hanna Granfelt: Tuijotin tulehen kauan. Yle 8.12.2006. * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Irja Aholainen

Aune Irja Aholainen-Saurola (ent. Saurén) (27. joulukuuta 1904 Helsinki – 14. elokuuta 1994 Helsinki)Otavan musiikkitieto, s. 14. Otava, Helsinki 1997. oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisoopperaan 1928–1954 ja piti lisäksi omia konsertteja ja esiintyi orkesteriteosten solistina. Irja Aholainen näytteli kahdessa elokuvassa: Pohjalaisia (1936, Maija Harri) ja Ihmiset suviyössä (1948, kätilö). Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1948. Hänen puolisonsa vuodesta 1931 alkaen oli radioteknikko Lauri Saurola (Saurén).Aholainen, Irja, Aikalaiskirja 1934, sivu 340. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Aino Elenius

Aino Sylvia Elenius-Urbano ()Mitä missä milloin 1998, Otava 1997 oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1948. Hän oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan, jonka kantavia voimia hän oli. Oopperan lisäksi hän oli huomattava oratoriolaulaja. ==Lähteet== *Klassinen.fi Luokka:Suomalaiset altot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Heterofonia

Heterofonia, alkujaan Platonin käyttämä termi, tarkoittaa primitiivistä moniäänisen musiikin muotoa, jossa on käytännössä vain yksi pää-ääni, jota muut äänet jossakin määrin muuntelevat. Katso myös polyfonia ja homofonia. ==Lähteet== * http://www.uta.fi/mute/apusivut/sanastot/h.html Luokka:Musiikin teoria
Maikki Järnefelt

Maria ”Maikki” Järnefelt-Palmgren (o.s. Pakarinen; 26. elokuuta 1871 Joensuu − 4. heinäkuuta 1929 Turku) oli suomalainen oopperalaulaja (sopraano), joka sai urallaan runsaasti kansainvälistä tunnustusta.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3, s. 308. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9 Hän oli myös arvostettu pedagogi. Hän levytti vuosina 1904–1906 Gramophonelle parikymmentä levyä sekä Yhdysvalloissa yhden levyn vuonna 1921 ja kaksi vuonna 1929. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli säveltäjä Armas Järnefelt, joka omisti vaimolleen useita sävellyksiä. Toinen puoliso oli säveltäjä Selim Palmgren, joka taas sovitti vaimolleen useita kansanlauluja. Järnefeltiä on kuvattu ”Joensuun kuuluisimmaksi ja rakastetuimmaksi kulttuurihahmoksi kautta aikojen”.Joensuun taidemuseon tietokanta Vuonna 1954 hänen syntymäkotinsa seinään Torikatu 9:ään kiinnitettiin taiteilija Veikko Jalavan suunnittelema pronssinen muistolaatta. Sittemmin talo on purettu, mutta muistolaatta on kiinnitetty paikalle rakennetun talon seinään. Järnefelt on haudattu Helsingin vanhalle hautausmaalle. Haudalla on kuvanveistäjä Arvi Tynyksen patsas, joka esittää harppua soittavaa tyttöä. ==Teoksia== * Laulutaiteen opas (1917) * Jokapäiväiset lauluharjoitukset (1919) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Maikki Järnefelt-Palmgren Ylen Musiikin syntymäpäiväkalenterissa * Toivo Tarvas : Maikki Järnefelt-Palmgren. Muistelma, Helsingin Sanomat, 15.09.1935, nro 248, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Elli Pihlaja

Elli Esteri Pihlaja (o.s. Paavola, myöh. Engström, 19. helmikuuta 1906 Töysä – 10. helmikuuta 1985)http://www.hypermedia.fi/VYS/elinaikoja.html oli suomalainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa oli sopraano. Pihlaja opiskeli laulua kotimaassa sekä Berliinissä Loeschin ja Lohmannin oppilaana. Lisäksi hän opiskeli näyttämöohjausta Wienissä Wittin johdolla. Pihlaja aloitti työuransa Ylioppilasteatterissa 1931 ja jatkoi sieltä Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatteriin vuosiksi 1934–1936. Ensikonserttinsa hän piti 1934 ja oli kiinnitettynä Suomalaiseen Oopperaan 1936–1956. Pihlaja esiintyi myös Operettiteatterissa ja oli Ruotsissa Riksteaternin kiertueella 1948 ja 1950. Lisäksi hän esiintyi ja toimi ohjaajana Neuvostoliitossa sekä teki pari pientä elokuvaroolia 1940-luvulla. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1953. ==Filmografia== *Miehen kunnia (1943) *Kuollut mies vihastuu (1944) ==Lähteet== * Otavan iso musiikkitietosanakirja, Otava 1978 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Maarit Tastula

Anne Maarit Katarina Tastula (s. 24. joulukuuta 1961 Kaarlela) on suomalainen toimittaja, joka on tehnyt urallaan lukuisia televisio-ohjelmia. Hän on voittanut muun muassa useita Telvis- ja Venla-palkintoja. Tastula varttui työläisperheessä Kokkolassa. Hän oli kuuden laudaturin ylioppilas. Tastula on koulutukseltaan humanististen tieteiden kandidaatti ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa kieliä, kirjallisuustiedettä, tiedotusoppia ja sosiologiaa. Hänen gradunsa valmistui vuonna 2008. Ennen televisiotöitä Tastula työskenteli Aamulehden kulttuuritoimituksessa. Vuonna 1988 hän sai vakinaisen paikan Ajankohtaisesta kakkosesta. Tastula tunnetaan erityisesti haastatteluohjelmista Yhdenillan pysäkki (1993–1996), Punainen lanka (1999–2008), Seitsemäs taivas (2009–2013) ja Avec Tastula. Hänen aiempia ohjelmasarjojaan ovat olleet Pikku Jättiläinen, Yölento ja vaihtelevien juontajien vetämä ryhmäkeskusteluohjelma Lauantaisauna.Virnes-Karjalainen, Anu: Vapaa nainen tarvitsee lauman, Maarit Tastulan haastattelu, Oma Aika 4/2013 s. 13. Vuoden 2018 alussa alkoi keskusteluohjelma Flinkkilä & Tastula, jossa Anne Flinkkilä ja Maarit Tastula kohtasivat vuoroviikoin vieraita ja keskustelivat heidän kanssa yhteiskunnallisista aiheista. Tastula jätti ohjelman syksyllä 2020. Tastula asuu Tampereella. Hänellä on vuonna 2002 syntyneet kaksoset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palkkatyöläinen

Palkkatyöläinen oli SAK:n pää-äänenkannattaja. Lehden kappalemääräinen levikki oli vuonna 2015 noin 27 000 ja lukijamäärä noin 80 000. Ruotsinkielinen vastaava julkaisu oli Löntagaren (palkansaaja). Lehti on lakkautettu vuonna 2015. ==Historia== Palkkatyöläinen perustettiin vuonna 1929, kun sosialidemokraatit erosivat Suomen Ammattijärjestöstä vastalauseena kommunistien johtaman järjestön linjalle. Aloitteen lehden perustamiseksi teki Ammatillisten Järjestöjen Valtuuskunta (AVJ), ja julkaisijaksi tuli aluksi Suomen Työläisliitto, SDP:n SAJ:sta eronneille perustama eri aloja koonnut ammattiliitto. Palkkatyöläisen kaksi näyte numeroa julkaistiin marras- ja joulukuussa, ja vuoden 1930 alusta se alkoi ilmestyä säännöllisesti kerran viikossa. Uusi lehti julistautui ei-kommunistisen ammattiyhdistysväen äänenkannattajaksi ja se ilmoitti taistelevansa kommunistien karkottamiseksi ay-liikkeestä. Palkkatyöläisen ensimmäinen päätoimittaja oli E. K. Louhikko ja toimitussihteeri K.-A. Fagerholm. Nykyinen SAK pitää Palkkatyöläistä vuosina 1908–1930 ilmestyneen SAJ:n Suomen Ammattijärjestö -lehden perillisenä. Loppuvuonna 1930 Palkkatyöläisestä tuli Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliiton äänenkannattaja. Vuonna 2010 SAK pohti Palkkatyöläisen paperiversion lakkauttamista. Lehden tekemistä päätettiin kuitenkin jatkaa vähentämällä ilmestymiskertoja kymmenestä viiteen vuodessa.Palkkatyöläinen ilmestyy viidesti ensi vuonna Kansan Uutiset 6.9.2010 ===Päätoimittajat=== *Eero Kosonen ?–2006 *Harri Järvinen 2007–2009 *Aino Pietarinen 2009–2015 ==Lähteet== Luokka:SAK Luokka:Suomalaiset ammattilehdet
Outworld

Outworld voi tarkoittaa: *Outworld, progressiivista metallia soittava yhtye *Outworld, Outworld-yhtyeen debyyttialbumi *Outworld, fiktiivinen maailma Mortal Kombat -pelisarjassa.
Nestori Lampi

Nestori Lampi (14. kesäkuuta 1911 Helsinki – 14. marraskuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Lammen elokuvaura alkoi vuonna 1940. Lampi oli aikakautensa lihavin suomalainen elokuvanäyttelijä, minkä vuoksi Lampi sai yleensä näyteltäväkseen lihavia herroja. Lampi tuli tunnetuksi sivurooleistaan Pekka ja Pätkä ja muissa rillumarei-tyyppisissä elokuvissa. Muistettavimmat roolityöt olivat Tukulan junanlähettäjä elokuvassa Hei, rillumarei! (1954) ja lihava autoilija elokuvassa Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957). Lampi saikin uransa aikana vain sivurooleja. Nestori Lampi nähtiin viimeksi valkokankaalla vuonna 1959. Vuonna 1965 Lampi nähtiin Kaarlo Nuorvalan ohjaamassa opetusfilmissä Herkullista lihavuutta. == Filmografia == *Tavaratalo Lapatossu & Vinski (1940) *SF-paraati (1940) *Kersantilleko Emma nauroi? (1940) *Yövartija vain... (1940) *Perheen musta lammas (1941) *Viimeinen vieras (1941) *Uuteen elämään (1942) *Hevoshuijari (1943) *Anna Liisa (1945) *Tähtireportterit tulevat (1945) *Kyläraittien kuningas (1945) *Sankari kuin sankari (1948) *Kalle Aaltosen morsian (1948) *Aaltoska orkaniseeraa (1949) *Radio tekee murron (1951) *Jees, olympialaiset, sanoi Ryhmy (1952) *Varsovan laulu (1953) *Lentävä kalakukko (1953) *Rantasalmen sulttaani (1953) *Pekka Puupää kesälaitumilla (1953) *Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä (1954) *Hei, rillumarei! (1954) *Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) *Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja (1955) *Olet mennyt minun vereeni (1956) *Syntipukki (1957) *Pekka ja Pätkä ketjukolarissa (1957) *Pikku Ilona ja hänen karitsansa (1957) *Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957) *Pekka ja Pätkä Suezilla (1958) *Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958) *Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) *Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959) *Lasisydän (1959) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
M10 (valtatie)

Valtatie M10 eli Magistral 10 () on Venäjän liittovaltiotason päävaltatie, joka yhdistää maan kaksi suurinta kaupunkia, Moskovan ja Pietarin ja jatkuu Pietarista edelleen Suomen rajalle Vaalimaalle liittyen E18-tiehen. Se kulkee reittiä Moskova-Novgorod-Pietari-Viipuri-Suomen raja. Moskovan ja Pietarin välinen osuus on myös osa Eurooppatietä 105 ja osuus Pietarista Suomen rajalle osa Eurooppatietä 18. ==Tiereitti== ===Moskovan alue=== *Himki (Shodnjan kohtaan) 10 *Srarodalnja (A 107:n risteys) 21 *Klin (A 108:n risteys) 44 ===Tverin alue=== *Novozavidovski 26 *Tverin kehätie Emmaussin jälkeen, ennen Pasynskovoa 36 *Tverin kehätien loppu ennen Zavolžkin risteystä 28 *Toržokin liittymä Vyšni Volotšokiin 44 *Vyšni Volotšok 130 ===Novgorodin alue=== *Valdai 226 *Kresttsy 53 *Proletarin ja Novgorodin ohitustien risteys ennen Krasnyje Stankia 40 *Podberezjen kohdalla Novgorodin ohitustien loppu 44 *Tiutova 78 *Zujevo 8 ===Leningradin alue=== *Tusina 53 *Pietarin eteläisen kehätien risteys Krasnyi Borin kohdalla 9 *Jam-Ižora 15 *Pietarin raja 25 Pietarin kaupunki ===Leningradin alue=== *Lahdenkontu 15 *Kellomäki A 122:n risteyksessä 21 *Kämärän risteys 63 *Viipuri 16 *Tienhaaran risteys 7 *Ylä- Urpalan raja-asema 51 *Suomen raja ==Moskova-Pietari-moottoritien rakennusprojekti== M10-tiellä on aloitettu moottoritien rakentaminen Moskovasta Pietariin. 700 km pitkälle moottoritielle tulee kuusi kaistaa ja Moskovan sisääntuloväylälle kymmenen kaistaa. Kyseinen tieosuus johtaa Moskovasta kaupungin kansainväliselle Šeremetjevon lentokentälle. Tielle suunnitellun tietullin ja ensimmäisen osan tiestä on määrä aueta vuonna 2013. Rakennustyöt ovat olleet laajan kiistan ja protestiliikkeen aihe jo vuosia koska tien ensimmäinen osuus on linjattu kulkemaan Himkin kaupungin suojellun metsän läpi. 26. elokuuta 2010 presidentti Medvedev määräsi rakennustyön keskeytettäväksi erimielisyyksien takia. Samalla päätös kumosi pääministeri Putinin 5.11.2008 antaman määräyksen rakentaa tielinja Himkin kautta. On puhuttu että Euroopan unioni perääntyy tien rahoituksesta jos tie halkaisee Himkin metsän. Tien kustannukseksi on arvioitu 8 miljardia dollaria. Valmistuessaan tiellä on 32 eritasoliittymää, 167 ylikulkusiltaa ja 85 siltaa. Luokka:Venäjän valtatiet
Tuotantotekniikka

Tuotantotekniikka käsittää kaiken sen tekniikan, jota ihminen käyttää elinkeinojensa harjoittamiseen. ==Valmistustekniikka== Valmistustekniikka (), jossa metalleista, puusta, muoveista ja muistakin raaka-aineista, kuten keraamista, tekstiileistä ja luusta valmistetaan esineitä työstämällä, muovaamalla tai yhdistämällä muihin materiaaleihin kokoamalla, hitsaamalla, kutomalla, ompelemalla, liimalla tai muulla tavalla liittämällä. Valmistustekniikan alueeseen kuluvat tuotantolaitokset koostuvat usein monista yksittäisistä, omalla ohjauksella toimivasta tai työntekijän käyttämästä tuotantokoneesta. ==Prosessitekniikka== Prosessitekniikka () sisältää sellaiset tuotantotekniikat, joissa raaka-aineita käsitellään neste-, kaasu- tai plasmamuodossa ja niitä pumpataan, sekoitetaan, keitetään tai muulla tavalla käsitellään (prosessoidaan) ja yhdistetään muihin nesteisiin, kaasuihin tai kiinteisiin aineisiin. Prosessilaitoksen voidaan katsoa olevan yksi suuri kone, jossa on keskusvalvomo. Prosessitekniikan piiriin voidaan lukea myös sellaiset kiinteitä materiaaleja käyttävät tuotannot, joissa tuote on jatkuva nauha tai lanka. Esimerkkinä paperitehdas, lehtipaino, metallivalssaamo tai lankakehräämöt ja kangasvärjäämöt. Myös voimalaitokset luetaan prosessitekniikan piiriin. ==Muut osa-alueet== Kolmanteen ryhmään kuuluvat kaikki muut tuotantotekniikat, jotka eivät sisälly kahteen edelliseen. Tähän ryhmään kuuluvat: * maataloustuotannossa käytetyt tekniikat ** Karjankasvatuksessa käytetyt tekniikat ** maanviljelyssä käytetyt tekniikat * viihdeteollisuuden tuotantotekniikka ** Elokuvien tuotantotekniikka ** Äänitallenteiden tuotantotekniikka ** Televisio- ja radio-lähetysten tuotantotekniikka ** Teatteri- ja näyttämötekniikka * palvelualojen tuotantotekniikka ** pesuloiden tuotantotekniikka * tietoteknisten alojen tuotantotekniikka * rakennustekniikan alasta rakennusten pystyttämiseen käytetty tekniikka. Valmistustekniikan ja prosessitekniikan välimaastoon sisältyy eräitä aloja, kuten keraaminen teollisuus ja puolijohdeteollisuus, joissa osa työvaiheista on prosessitekniikkaa ja osa valmistustekniikkaa. Englannin kielessä käyttävät näillä aloilla usein sanaa fabrication. ==Katso myös== *Teollisuus *Tehdassuunnittelu *Tuotanto *Tuotantokonsepti * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Benitoiitti

Benitoiitti on kirkkaan sininen, erityisesti keräilijöiden arvostama, harvinainen jalokivi. Se sai nimensä ainoan löytöpaikkansa, Kalifornian San Beniton mukaan. Sen Mohsin kovuus on 6–6,5, ja sen kemiallinen koostumus on barium-titaanisilikaattia (BaTiSi3O9). Benitoiitti muodostaa trigonisia kaksoispyramidin muotoisia kiteitä. Kiteet ovat yleensä pieniä, ja ne kasvavat magmakivissä. San Benitossa benitoiittia löydetään serpentiinisuonissa neptuniitin ja natroliitin kanssa. Suurin hiottu benitoiitti-kivi on 7,80 karaattia (Washingtonin Smithsonian Institution). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mindat: Benitoite *Webmineral: Benitoite Mineral Data *Gemdat.org: Benitoite Luokka:Jalokivet Luokka:Bariumyhdisteet
OMAP

OMAP () on Texas Instrumentsin valmistama järjestelmäpiirisarja. OMAP juontaa juurensa Texas Instrumentsin ja Nokian yhteistyöstä. Alun perin Nokia oli tilannut Texas Instrumentsilta omiin puhelimiinsa piirejä, joissa oli ARM- suoritin ja Texas Instrumentsin C5X-sarjan signaaliprosessori (DSP) samalla piirillä, mutta myydäkseen S60-käyttöliittymää muille puhelinvalmistajille Nokia halusi yleisen kenen tahansa ostettavissa olevan raudan joka pyörittäisi S60:tä. Useimmat OMAP-sarjan piirit sisältävät samalla piirillä ARM- suorittimen, TMS320 C55X -sarjan signaaliprosessorin sekä muuta toiminnallisuutta. Kaikissa OMAP-piireissä ei kuitenkaan signaaliprosessoria ole. Tarkoituksena on, että ARM-suorittimella ajetaan normaaleja ohjelmia kuten puhelimen käyttöliittymää, signaaliprosessorilla voidaan esimerkiksi purkaa ja pakata ääntä ja kuvaa. OMAP-sarjan piirejä käytetään muun muassa useissa Nokian matkapuhelimissa, kuten Nokian E- ja N-sarjoissa sekä joissakin vanhemmissa malleissa, kuten Nokia 6630 ja Nokia 3650. OMAP-piirejä käytetään myös uudemmissa HP:n iPaq-kämmentietokoneissa. == OMAP 1 == OMAP1xxx-sarjan malleissa ARM-ytimenä on ARM9. == OMAP 2 == OMAP2xxx-sarjan malleissa ARM- ytimenä tehokkaampi ARM11. OMAP2xxx-malleissa on myös PowerVR MBX -sarjan grafiikkasuoritin. == OMAP 3 == OMAP3xxx-sarjan malleissa on ARM Cortex A8 CPU ja osassa malleista on PowerVR SGX -grafiikkasuoritin. == OMAP 4 == OMAP 4 on käytössä mm. Google Glass -laitteessa (TI OMAP 4430). Malleissa on ARM Cortex A8 CPU ja PowerVR SGX GPU. == OMAP 5 == OMAP 5 -malleissa on ARM Cortex-A15 CPU ja PowerVR SGX GPU. == Lähteet == Luokka:ARM-suorittimet Luokka:Texas Instruments Luokka:Järjestelmäpiirit
Silosalava

Silosalava eli salava eli piilipuu (Salix euxina) on pajujen laajaan sukuun kuuluva puu. Silosalava kasvaa suureksi pensaaksi tai jopa 20 metriä korkeaksi puuksi, Etelä-Euroopassa jopa 27 metriä korkeaksi. Oksat lähtevät rungosta melko jyrkässä kulmassa ja murtuvat helposti tyvestä. Vuosikasvaimet ovat kaljuja ja kiiltäviä, väriltään joko punaisia tai vihreitä. Lehdet ovat muodoltaan suikeita, 10–12 cm pitkiä, päältä kiiltäviä ja molemmin puolin kaljuja. Silmut ovat pieniä, noin 2 mm, ja kiiltävän ruskeita. Kukinto on 5–7 cm pitkä, keltainen norkko. Salava kukkii vasta kesällä lehtien jo puhjettua. Silosalava kasvaa luonnonvaraisena Turkissa ja Kaukasiassa. Suomessa se on luultavasti tuontipuu, jota on istutettu pihoille, puistoihin ja puutarhoihin. Tunnettuja salavalajikkeita on esimerkiksi terijoensalava (’Bullata’). Helsingin Kruununhaan Kirjapuistossa, Kirjatyöntekijänkatu 12 kohdalla kasvaa kenties Suomen vanhimpiin kuuluva salava. Tämä puu suojeltiin jo vuonna 1924. Puu on luultavasti istutettu 1830-luvulla. == Risteymiä == Silosalava voi risteytyä useiden pajulajien kanssa ja tuottaa ainakin seuraavat risteymälajit: * Jokisalava (Salix × fragilis) – silosalavan ja valkosalavan risteymä * Vanajansalava (Salix × alopecuroides) – silosalavan ja jokipajun risteymä * Kiiltosalava (Salix × meyeriana) – silosalavan ja halavan risteymä * Riippasalava, aiempi nimi kyynelsalava (Salix × pendulina) – silosalavan, valkosalavan ja itkusalavan risteymä * Kujahalava (Salix × pentandroides) – jokisalavan ja halavan risteymä. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Suomen Luonnonsuojelun Tuki Oy. Helsinki 1986. ISBN 951-9381-15-5. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Silosalavan (Salix euxina) levinneisyys Suomessa. * Luontoportti: Silosalava (Salix euxina) * ITIS: Salix fragilis * United States Department of Agriculture (USDA): Salix fragilis * Flora of China: Salix fragilis Luokka:Pajut Luokka:Puut
C. A. R. Hoare

Charles Antony Richard "Tony" Hoare (s. 11. tammikuuta 1934 Colombo, Brittiläinen Ceylon) on brittiläinen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on kehittänyt muun muassa pikalajittelualgoritmin ja Hoaren logiikan sekä monitorit ratkaisuksi moniajojärjestelmien lukkiutumatilanteisiin. Hoare sai Turing-palkinnon vuonna 1980 työstään ohjelmointikielien parissa. == Kirjoja == * O.-J. Dahl, E. W. Dijkstra, C. A. R. Hoare (1972): Structured Programming. Academic Press. ISBN 0-12-200550-3. * C. A. R. Hoare (1985): Communicating Sequential Processes. Prentice Hall International Series in Computer Science. ISBN 0-13-153271-5 hardback or ISBN 0-13-153289-8 paperback. * C. A. R. Hoare, M. J. C. Gordon (1992): Mechanised Reasoning and Hardware Design. Prentice Hall International Series in Computer Science. ISBN 0-13-572405-8. * C. A. R. Hoare, He Jifeng (1998): Unifying Theories of Programming. Prentice Hall International Series in Computer Science. ISBN 0-13-458761-8. == Lähteet == Luokka:Tietotekniikan kehittäjät Luokka:Brittiläiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Turing-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen kansainväliset rajanylityspaikat

Kansainvälinen rajanylityspaikka on valtioneuvoston asetuksen 25.8.2005/652 mukainen korkeamman tason rajanylityspaikka, joka on tarkoitettu kansainväliselle matkustajaliikenteelle. Jako kansainvälisiin rajanylityspaikkoihin ja tilapäisiin, mahdollisesti vain osan vuorokaudessa auki oleviin tai muuten rajoitettuihin rajanylityspaikkoihin on määritelty Suomen ja Venäjän federaation kesken valtiosopimuksella SopS 66/1994. ==Kansainväliset rajanylityspaikat== *Enontekiön lentoasema *Eckerön satama *Färjsundetin satama *Haminan satama *Hangon satama *Haukiputaan satama *Helsingin satama *Helsinki-Malmin lentoasema *Helsinki-Vantaan lentoasema *Imatran raja-asema *Inkoon satama *Ivalon lentoasema *Joensuun lentoasema *Jyväskylän lentoasema *Kajaanin lentoasema *Kalajoen satama *Kaskisten satama *Kemi-Tornion lentoasema *Kemin satama *Kemiön satama *Kirkkonummen satama *Kittilän lentoasema *Kokkola-Pietarsaaren lentoasema *Kokkolan satama *Kotkan satama *Kouvolan rautatieasema, vain rautatieliikenteelle *Kristiinankaupungin satama *Kuopion lentoasema *Kuusamon lentoasema *Lappeenrannan lentoasema *Lappeenrannan satama *Loviisan satama *Långnäsin satama *Maarianhaminan lentoasema *Maarianhaminan satama *Merikarvian satama *Mikkelin lentoasema *Naantalin satama *Niiralan raja-asema *Nuijamaan raja-asema *Nuijamaan satama *Olkiluodon satama *Oulun lentoasema *Oulun satama *Paraisten satama *Pernajan satama *Pietarsaaren satama *Pohjan satama *Porin lentoasema *Porin satama *Porvoon satama *Raahen satama *Rauman satama *Raja-Joosepin raja-asema *Rovaniemen lentoasema *Sallan raja-asema *Salon satama *Savonlinnan lentoasema *Sipoon satama *Taalintehtaan satama *Tammisaaren satama *Tampere- Pirkkalan lentoasema *Tornion satama *Turun lentoasema *Turun satama *Uudenkaupungin satama *Vaalimaan raja-asema *Vaasan lentoasema *Vainikkalan rautatieasema, vain rautatieliikenteelle *Varkauden lentoasema *Vartiuksen raja-asema ==Aiheesta muualla== *Finlex: 25.8.2005/652 Luokka:Suomen rajat Luokka:Suomen rajavartiolaitos
Viattomien lasten päivä

Viattomien lasten päivä on kristinuskossa juhlapäivä, jota vietetään niiden betlehemiläisten lasten muistoksi, jotka kuningas Herodes Matteuksen evankeliumin 2. luvun mukaan surmautti. Päivää vietetään useimmissa kristillisissä maissa 28. joulukuuta. Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa kyseisenä päivänä on tapana tehdä piloja muiden maiden aprillipäivän tapaan. Ruotsissa ja Suomessa viattomien lasten päivä oli ennen vuotta 1774 pyhäpäivä (neljäs joulupäivä).Pentti Lempiäinen: Pyhät ajat, 5. painos, s. 72, Kirjapaja 2000, ISBN 951-625-682-1 Se oli niin sanottu pikkupyhä eli päivä, joka oli niin pyhä, ettei saanut tehdä työtä, mutta ei niin pyhä, että olisi pitänyt viettää sitä uskonnollisen hartaasti. Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa viattomien lasten päivä (4. joulupäivä) on evankeliumikirjassa ja siten kirkkovuoden yksi juhlapäivä. Sitä vietetään, kun kyseinen päivä sattuu sunnuntaille. == Katso myös == * Betlehemin lastenmurha ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Suomalaiset kristilliset juhlapäivät Luokka:Pyhien juhla- ja muistopäivät Luokka:Uskonnollinen joulu Luokka:Joulukuun juhlapäivät Luokka:Jouluun liittyvät juhlapäivät de:Kindermord in Betlehem#Tag der Unschuldigen Kinder en:Massacre of the Innocents#Feast days
Yki Nummi

Yrjö Kalevi ”Yki” Nummi (31. lokakuuta 1925 Yungshuen, Hunan, Kiina – 12. maaliskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen muotoilija, joka tunnetaan erityisesti valaisinsuunnittelijana ja Tikkurilan Jokeri-värikartan kehittäjänä. == Ura == Nummi syntyi vuonna 1925 Kiinassa suomalaiseen lähetyssaarnaajaperheeseen. Suomeen muutettuaan hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1945 ja ryhtyi sen jälkeen opiskelemaan fysiikkaa ja matematiikkaa. Mieli kuitenkin muuttui ja Nummi vaihtoi Helsingin Taideteolliseen oppilaitokseen, josta valmistui vuonna 1950. Valmistuttuaan Nummi kaavaili taidemaalariksi ryhtymistä, mutta sai muotoilijan töitä Ornon valaisintehtaalta, jossa työskenteli vuoteen 1958 asti. Hän suunnitteli valaisimia myös Sanka Oy:lle. Hänen moderneille valaisimilleen tunnusomaista oli muovimateriaalien uraauurtava käyttö. Monet valaisinmallit ovat nykyisin perikunnan lisenssillä kotimaisen valaisinvalmistajan (Innolux) Innojok Oy:n uustuotannossa. Nummi kuvasi valaisinmuotoiluaan vuonna 1958 näin: > Jokainen tarpeeton osa tai koriste lisää valaisimen hintaa ja huonontaa sen > hyötysuhdetta. – – Tämä on tietenkin erittäin voimakas muotoa karsiva ja > puhdistava tekijä: yksinkertaisimmat geometriset muodot, pallot, kartiot, > lieriöt sekä hyperboloidi- ja paraboloidipinnat muodostavat tällä hetkellä > oikeaoppisen muotovaraston. Vuodesta 1958 vuoteen 1975 Nummi työskenteli Tikkurilan maalitehtaalla ja suunnitteli muun muassa Jokeri-värikarttajärjestelmän. Hän jatkoi työskentelyä myös Ornossa vuoteen 1974, jolloin päätti keskittyä värisuunnitteluun, jota piti merkittävimpänä saavutuksenaan. Nummi oli ahkera lehtikirjoittaja ja suunnitteli myös kirjankansia sekä 1950-luvulla jalopuuta ja muovia yhdistäviä astioita Sanka-yhtiölle. Työstään muotoilijana Nummi sai useita tunnustuksia, muun muassa Milanon triennaalin kultamitalin vuosina 1954 ja 1957 sekä Pro Finlandia -mitalin vuonna 1971. Yki Nummen veljiä olivat kirjailija Lassi Nummi ja säveltäjä Seppo Nummi. == Valaisimia == Tiedosto:Modern Art (Yki Nummi, 1955).jpg|Modern Art -pöytävalaisin (1955) on valittu mm. MoMAn kokoelmiin. Tiedosto:Yki Nummen valaisin.JPG|Lokki-valaisin == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Luminesenssi

Luminesenssi tarkoittaa ilmiötä, jossa atomin tai molekyylin viritystila purkautuu, ja atomi palaa alemmalle energiatasolle vapauttaen ylimääräisen energian valona. Useimmiten atomin tai molekyylin viritystilan aiheuttaa esimerkiksi valo, ultraääni tai voimakas sähkökenttä. Luminesenssi-ilmiö jaotellaan alalajeihin viritystilan muodostumistavan mukaan. == Fysikaalinen ilmiö == Luminesenssissa atomi virittyy eli atomin elektroni siirtyy korkeammalle viritystilalle. Tämä voi tapahtua esimerkiksi atomin absorboidessa fotonin, jolloin kyse on fotoluminesenssista. Viritystilan purkautuessa atomi emittoi energian yhtenä tai useampana fotonina, joiden yhteen laskettu energia on pienempi kuin alkuperäisen viritystilan. Osa energiasta muuttuu lämmöksi. Virittyminen: S_0 + h f \to S_1 Luminesenssi (fotonien emissio): S_1 \to S_0 + h f h f on fotonien energia missä h = Planckin vakio ja f on valon taajuus. S0-tila on luminesoivan molekyylin perustila ja S1-tila on sen virittynyt tila. === Luminesenssin tehokkuus === Luminesenssin tehokkuus eli hyötysuhde on absorboitujen ja emittoitujen fotonien suhde: \Phi = \frac {\rm \\#\ emittoidut \ fotonit} {\rm \\#\ absorboidut \ fotonit}. Korkein fluoresenssin tehokkuus on 1,0 (100 %), jossa jokainen absorboitu fotoni emittoituu ja energiaa ei vapaudu muissa muodoissa. Jo yhdisteitä, joiden luminesenssin tehokkuus on 0,10 pidetään hyvin luminesoivina. == Aiheesta muualla == *Tieteen termipankki: Luminesenssi *Webmineral: Luminescence in Minerals