EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Koivistonkylä (Tampere)

Koivistonkylä (puhekielessä Koikkari) on Tampereen eteläinen kaupunginosa, joka rajoittuu pohjoisessa Nekalaan, lännessä Taatalaan, etelässä Vihiojaan ja idässä Veisuun. Koivistonkylän lempinimi on Koikkari, ja sieltä ovat kotoisin monet tamperelaiset jääkiekkoilijat, muun muassa Raimo Helminen. ==Historiaa== Koivistonkylä on nimetty Messukylän henkikirjakylään kuuluneen Koiviston torpan mukaan. Torppari Aukusti Koivisto lunasti tilan itsenäiseksi 1920-luvulla. Samaan aikaan alueelta alkoi vilkas rakentaminen ja 1940-luvun puoliväliin mennessä sieltä oli lohkottu jo noin 400 tonttia. Koivistonkylä siirtyi Tampereen kaupunkiin Messukylän kuntaliitoksessa vuoden 1947 alussa.Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet, s. 132. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. 1960-luvulla Koivistonkylä rajautui suuriin metsiin ja Lempääläntien varressa Sulkavuoreen. Vuoren päällä oli jatkosodan aikana sijainnut Tampereen ilmatorjuntapatteriston ilmatorjuntapatteri, ja sen betoniperustoja on edelleen jäljellä. Sähkölinjaa pitkin kulki talvisin latu, jota myöten saattoi hiihtää nykyisen Hervannan kaupunginosan keskellä sijaitsevan Ahvenisjärven hiihtomajalle. Siitä johti latu edelleen pitkälle Valkeakosken suuntaan Taivalpirtin majalle. Kuljun moottoritien rakentamisen yhteydessä 1960-luvun puolivälissä osa Sulkavuoresta leikattiin vanhan Lempääläntien liittämiseksi Koivistontiehen. Jäljelle jäänyt kuusikkorinne Taatalan puolella hävitettiin 1977 valmistuneen Osuusliike Voiman Eka-Marketin, nykyisen Prisma-keskuksen tieltä. Koivistonkylän Eka- Marketin rakennukseen tuli myös itsepalvelu-Alko.YLE: Koivistonkylän EKA oli Suomen ensimmäinen automarket Koivistonkylässä sijaitsi Länsilinjat Oy:n vuonna 1947 valmistunut autohalli, joka jäi tyhjilleen yrityksen muuttaessa uusiin tiloihin Sarankulman kaupunginosaan vuonna 1984. Vanha autohalli purettiin 1990-luvun lopulla. Koivistonkylällä on myös oma harrastejääkiekkoseura nimeltä Koivistonkylän Chiefs. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Lammi, Essi Maria. Koivistontien varrelta : Koivistonkylän kaupunginosahistoria. Tampere: Koivistonkylän omakotiyhdistys, Tampereen kaupunki, 2000. ISBN 951-609-133-4. *
Koivistonkylä

Koivistonkylä tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: * Koivistonkylä, kylä Kurikassa * Koivistonkylä, kaupunginosa Tampereella * Koivistonkylä, kylä Viljakkalassa * Koivistonkylä, kylä Äänekoskella * Koiviston kylä, Porin Vanhakoiviston kaupunginosan entinen nimi. == Katso myös == * Koivisto
Tselada

Tselada eli tšelada, tšeladapaviaani tai etiopianpaviaani (Theropithecus gelada) on sukunsa ainoa laji. Se on kehityshistorialtaan sukua makakeille, vaikka muistuttaakin elintavoiltaan ja ulkonäöltään enemmän paviaaneja ja joskus luetaankin niihin. Tselada on vuoristoeläin, jota tavataan 2 000–4 000 metrin korkeudessa kallioilla, niityillä ja pensastoissa laajalla alueella Tanajärven ympäristössä Etiopiassa. Tseladat voivat muodostaa jopa 400 yksilön laumoja. == Tuntomerkit == Tselada-uroksen pituus on 60–75 cm, hännän pituus 45–50 cm ja paino jopa 25 kg. Naaras on vain puolet uroksen koosta. Turkki muodostaa uroksilla ylävartaloon pitkän harjan. Kasvoja ympäröi poskiparta, ja sieraimet avautuvat ylöspäin. Lajilla on kaulassa ja rinnassa paljas punainen ihoalue, jota ympäröivät helmimäiset ihoturvotukset. Näitä muodostumia on naaralla lisäksi sukuelinten läheisyydessä. Tselada voi ”siirtää” nahan yläleukansa kohdalta, jolloin hampaat paljastuvat. == Ravinto == Tseladat käyttävät ravintonaan paviaaneista poiketen pieniä kasvinosia, pääasiassa siemeniä, juuria, lehtiä ja pieniä hedelmiä. Niiden leuat ovat lyhentyneet ja pienentyneet, ja poskihampaat ovat muotoutuneet jauhamaan siemeniä. == Lähteet == Luokka:Marakattiapinat
Giuseppe Gibilisco

Giuseppe Gibilisco (s. 5. tammikuuta 1979 Syrakusa) on italialainen seiväshyppääjä. Gibilisco sai pronssia nuorten MM-kilpailuissa Annecyssa 1998 tuloksella 520. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui kymmenenneksi. Seuraavana vuonna hän sai hopeaa Välimeren kisoissa ja pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Amsterdamissa. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli kymmenes ja Birminghamin MM-hallikisoissa 2003 kahdeksas. Gibilisco voitti seiväshypyn maailmanmestaruuden 2003 Pariisissa omalla ja Italian ennätyksellä 590. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Budapestin MM-hallikisoissa ja sai pronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 585. Vuonna 2005 hän voitti Euroopan cupin seiväskilpailun ja sijoittui viidenneksi Helsingin MM- kilpailuissa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kolmas. Göteborgin EM- kilpailuissa 2006 hän sijoittui seitsemänneksi. Gibilisco sai heinäkuussa 2007 kahden vuoden kilpailukiellon yhteyksistään italialaislääkäri Carlo Santuccioneen ja kielletyn aineen käytöstä tai käytön yrityksestä. Syyskuussa 2007 Italian yleisurheiluliiton valituslautakunta vapautti Gibiliscon, mutta lokakuussa 2007 Italian olympiakomitea vahvisti Gibiliscon kilpailukiellon. Heinäkuussa 2007 Gibilisco ilmoitti lopettavansa uransa dopingsyytösten vuoksi. Toukokuussa 2008 urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin (CAS) kuitenkin kumosi Gibiliscon kilpailukiellon, ja hän on sittemmin jatkanut uraansa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui seitsemänneksi. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän karsiutui loppukilpailusta. Samana vuonna Barcelonan EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi samalla tuloksella 575 cm kuin kolmanneksi sijoittunut Przemysław Czerwiński. Pariisin sisäratojen EM- kilpailuissa 2011 hän karsiutui jäätyään ilman tulosta. Gibilisco on myös voittanut useita Italian mestaruuksia. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset seiväshyppääjät Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
L’Arena

L’Arena on Veronan kaupungin ja maakunnan paikallinen jokapäiväinen sanomalehti. Se on ilmestynyt vuodesta 1866. Sitä julkaisee La Società Athesis S.p.A. Levikki on noin 50 000\. == Aiheesta muualla == * L’Arenan kotisivu. Luokka:Italialaiset sanomalehdet
Lappeenrannan Pallo

Lappeenrannan Pallo (LaPa) on vuonna 1945 perustettu lappeenrantalainen urheiluseura. Aluksi seurassa pelattiin ainoastaan jääpalloa, mutta vuonna 1954 mukaan tuli myös jalkapallo. Jääkiekko tuli seuran lajivalikoimaan mukaan vuonna 1960, minkä lisäksi seurassa on pelattu myös kaukalopalloa. Jalkapallossa seura pelasi vuosina 1958, 1961 ja 1965–1972 kymmenen kautta Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla (nykyinen Ykkönen). Suomen cupissa LaPa ylsi loppuotteluun vuonna 1964, jolloin Reipas oli parempi maalein 1–0. Seura yhdisti miesten edustusjoukkuetoiminnan Lauritsalan Työväen Palloilijoiden kanssa vuonna 1992 muodostaakseen FC Lappeenrannan, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Rakuunat. LaPan naisten joukkue pelasi SM- sarjassa kaudet 1986–1987. Kaukalopallossa seura voitti Suomen-mestaruuden kauden 1975–1976 päätteeksi, ja tästä vuoden päästä se saavutti SM-pronssia. Lisäksi seura on ollut jääpallossa mitaleilla. Näin tapahtui ensimmäisen kerran vuonna 1966. Vuonna 1977 Veiterä sai kuitenkin LaPan paikan pääsarjassa. Nykyisin LaPan nimeä kantaa vuonna 2002 perustettu jalkapallon erikoisseura FC LaPa. FC LaPan miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2021 Suomen neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kolmosessa. FC Lapa/2 pelaa Nelosessa. Seuran miesten joukkue nousi kaudeksi 2022 Kakkoseen https://www.esaimaa.fi/urheilu/4324918 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * FC LaPan sivusto Luokka:Lappeenrantalaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset jääpalloseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
20 suosikkia – Kaikki rakkauteni

Kaikki rakkauteni on 20 suosikkia -sarjassa vuonna 2002 julkaistu kokoelma- albumi, jolla on The Beatles -yhtyeen kappaleiden suomennoksia. == Kappaleet == # Hän sinun on (She Loves You) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. Saukki, sov. J. Liebkind -The Hounds - 2:14 (1964) # Kovan päivän ilta (A Hard Day's Night) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. R. Helismaa \- The Esquires - 2:21 (1964) # En voi ostaa rakkauttasi (Can't Buy Me Love) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. R. Helismaa, sov. M. Sortila \- Eddy & The Lightnings - 1:59 (1964) # Rakkautta vain (All You Need Is Love) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. K. Tuomisaari, sov. E. Linnavalli \- Kristina Hautala - 3:32 (1967) # Eleanor Rigby - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Raittinen \- Topmost - 2:28 (1966) # Michelle - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. T. Valkama, sov. N. Johansson \- Kivikasvot - 2:26 (1966) # Elämältä en halua enempää (Obla-di, Obla-da) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Vainio, sov. N. Johansson \- Erno - 3:05 (1969) # Meidän yhteinen (From Me To You) - P. McCartney - J. Lennon, suom. san. Solja Tuuli, sov. J. Liebkind \- Ann Christine & Johnny - 2:04 (1964) # Kaikki rakkauteni (All My Loving) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. K. Kuuva \- Eero & Jussi & The Boys - 2:02 (1964) # Kuiskaa (This Boy) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Vainio, sov. E. Linnavalli \- Danny - 2:03 (1966) # Tyttö (Girl) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. T. Valkama, sov. N. Johansson \- Kai Hyttinen - 2:42 (1966) # Hei pojat (Day Tripper) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. R. Reiman, sov. J. Sivonen \- Taiska - 3:38 (1982) # Älä kiusaa tee (Bad To Me) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. Saukki, sov. J. Salo \- Laila Kinnunen - 2:16 (1964) # Lady Madonna - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. P. Reponen, sov. E. Linnavalli \- Kirka - 2:10 (1971) # Ovensuu (The Long And Winding Road) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Vainio, sov. M. Johansson \- Pepe Willberg - 3:12 (1976) # Peitä jälkesi (Run For Your Life) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. V. Salmi, sov. Karma \- Karma - 2:48 (1975) # Eilinen (Yesterday) - P. McCartney - J. Lennon, suom. san. T. Valkama, sov. A. Hyvärinen Markku Aro - 2:43 (1976) # Paulin taikakaulin (Maxwell's Silver Hammer) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Virtanen, sov. J. Salo \- Vesa-Matti Loiri - 3:07 (1973) # Kaupungin harmain mies (When I'm Sixty-Four) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Vainio, sov. N. Johansson \- Robin - 2:51(1967) # Keltainen jäänsärkijä (Yellow Submarine) - J. Lennon - P. McCartney, suom. san. J. Vainio, sov. J. Salo \- Simo & Spede - 3:02 (1966) == Tuotanto == * 1, 4, 8, 10, 13, 14, 18, 20 - Scandia * 2, 3, 6 - Fazer Finnlevy * 5, 9 - Discophon * 7, 11, 12, 15, 16, 17, 19 - Finnlevy == Lähteet == CD-levy 5050466-1426-2-7 (Warner Music Finland, 2002) Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Paris-Geschütz

pienoiskuva|Paris-Geschütz Pariisin-tykkiJukka Luoma: Ruutitykillä on rajansa. (Tilaajille) Helsingin Sanomat 2.2.2008. Viitattu 29.1.2020 eli Paris-Geschütz eli Kaiser-Wilhelm-Geschütz ( eli Keisari Vilhelm -tykki) oli saksalainen rautatietykki, jolla tulitettiin Pariisia ensimmäisessä maailmansodassa maalis-elokuussa 1918. Sen suunnitteli Krupp-yhtiö, tarkoituksenaan luoda tykki pommittamaan Pariisia saksalaisten linjojen takaa. Ampumaetäisyys oli 120 km, joten tarvittiin järeitä ja erikoisia ratkaisuja; esimerkiksi putken pituus on 176 kaliiperinmittaa (37 metriä). Kanuunan nimellinen kaliiperi oli 210 millimetriä, mutta ammusten halkaisija vaihteli 210–230 millimetrin välillä. Ne oli ammuttava oikeassa järjestyksessä pienimmästä suurimpaan, koska tykin putki kului nopeasti suuren lähtönopeuden takia. Yksi putki kesti noin 65 laukausta, ja niitä valmistettiin seitsemän. Ajoainelataus painoi 150 kg, ja ammus nousi stratosfääriin saakka, saavuttaen suurimmillaan 40 km:n korkeuden ennen putoamistaan maahan. Tuli ei ollut kuitenkaan erityisen tehokasta, koska ammuksessa oli vain 15 kg räjähdysainetta ja paksu metallikuori, joka tuotti isoja sirpaleita. Tykki asennettiin 380 mm:n rautatietykin alustalle, ja sitä käytti 80 keisarillisen laivaston merimiestä vara-amiraali Roggen alaisuudessa, koska ase oli kehitetty Bayern-luokan taistelulaivan tykkiin perustuvan 38 cm SK L/45 "Max" -rautatietykin pohjalta. Tykillä ammuttiin sodan aikana saksalaisten lähteiden mukaan 367 laukausta, ranskalaisten mukaan 320 laukausta, joista 183 putosi Pariisiin. 256 ihmistä kuoli ja 620 haavoittui tykin tulesta. == Ominaisuudet == * Järeä pitkän kantaman kanuuna * Kaliiperi: 210 mm * Suurin kantama: 126–131 km * Ampumatarvike: sirpalekranaatti * Kranaatin paino: 120 kg (vaihteli ammuksesta riippuen) * Kranaatin lähtönopeus suurimmalla panoksella: 2 000 m/s (7 200 km/h) * Paino: noin 750 000 kg ==Lähteet== * Ian Hogg: 20th century Artillery ISBN 1-84013-315-5 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Paris-Geschütz. Firstworldwar.com * Le canon qui bombarda Paris * Majuri Einar Ahlfors : Pariisin pamaukset. Todenmukaista satua ja satumaista totuutta, Hakkapeliitta, 08.04.1930, nro 15, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Ensimmäisen maailmansodan sotilaskalusto Luokka:Kanuunat
Liivi (vaate)

Liivi on edestä napitettu hihaton vaate tai umpinainen pujoliivi. Lähinnä työasuina on olemassa myös kalastajan-, reportterin-, erä-, heijastin- ja taktisia liivejä. == Historia == Ennen vanhaan liivit olivat yleisempiä. Miehet käyttivät niitä toiseen maailmansotaan asti yleisesti puvun kanssa. Frakkiin ja smokkiin kuuluvat niin ikään liivit; frakin kanssa on käytössä erityinen frakkiliivi ja smokingin kanssa vyöliivi. Liivin nappiin oli kiinnitetty taskukellon ketju, ja itse kello oli liivin taskussa. == Katso myös == * Frakki * Smokki * Solmio * Rusetti * Kravatti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asusteet
Sukukypsyys

Sukukypsyys on eliön kehityksessä saavutettu vaihe, jolloin se pystyy lisääntymään. Ihmiset saavuttavat sukukypsyyden murrosiässä. Useimmat monisoluiset eliöt eivät ole syntyessään (tai itäessään) sukukypsiä, ja riippuen lajista, sukukypsyyden saavuttamiseen voi kulua aikaa päiviä, viikkoja tai vuosia. Sukukypsyyteen liittyy sukusolujen tuoton alkaminen ja eliön fenotyypissä voi tapahtua suuriakin muutoksia. Sukukypsyyden saavuttamisen aikoihin eliölajin eri sukupuolet voivat muuttua enemmän toisistaan eroaviksi. Eliön saavutettua sukukypsyyden siitä voi myöhemmin tulla taas lisääntymiskyvytön. Joissain tapauksissa sukukypsyyden saavuttanut eliö voi vaihtaa sukupuoltaan tai se voi olla hermafrodiitti eli kaksineuvoinen. Luokka:Lisääntyminen Luokka:Kehitysbiologia
Ympäristöjohtaminen

Ympäristöjohtaminen on liikkeenjohdon ala, joka keskittyy ympäristönsuojelun ja yritystoiminnan leikkauspisteisiin. Ympäristöjohtaminen tukeutuu usein ympäristöjohtamisjärjestelmiin, joita ovat mm. ISO 14001 ja EMAS-järjestelmä. Ympäristöjohtaminen on kytköksissä yritysvastuun konseptiin ja voi ottaa huomioon myös sosiaalisen vastuun teemoja. == Historia == Ympäristöjohtamisen synty ajoittuu 1960-luvun lopulle ympäristöherätyksen aikaan. Aluksi ympäristöjohtaminen oli vastahakoista mukautumista kiristyvään lainsäädäntöön. Vasta 1980-luvun puolestavälistä lähtien yritykset alkoivat itse korostaa toimintansa ympäristönäkökulmaa. Tähän vaikutti sekä kasvava paine kuluttajien ja julkisen vallan suunnasta että kestävän kehityksen käsitteen syntyminen. Yritykset saattoivat ainakin jollain tasolla yhdistää kestävän kehityksen normaaliin taloudelliseen toimintaan, kun taas aikaisempi puhe nollakasvusta oli yrityksille liian radikaalia. Nykyään yritysten ympäristöstrategiat ovat jo entistä enemmän sidoksissa yritysten liiketoimintastrategioihin. Yritykset ovat myös ottaneet käyttöön ympäristöjärjestelmiä, kuten ISO 14001 tai vaativamman Euroopan unionin asetukseen perustuva EMAS-järjestelmän.Lovio, Raimo: Ympäristöasioiden hallintajärjestelmät ympäristöjohtamisen työkaluna. Teoksessa == Ympäristöasioiden hallintajärjestelmät == 1990-luvun alkupuolella kehitettiin ympäristöjärjestelmät ympäristöjohtamisen työkaluiksi. Ensimmäinen standardi oli englantilainen BS 7750, jonka ensimmäinen versio julkaistiin vuonna 1992. Ensimmäiset toimipaikat Suomessa sertifioitiin BS 7750:n mukaan vuonna 1994. Myöhemmin kansainvälinen ISO 14001 -standardi korvasi BS 7750:n Suomessa. Vuonna 1993 julkistettiin EU:n asetukseen perustuva EMAS-järjestelmä. Kansalliset ja Euroopan laajuiset ympäristöjärjestelmät edistivät kansainvälisen standardin luomista. Kansainvälinen ISO 14001 -standardi julkistettiin vuonna 1996 ja siitä tuli nopeasti suosituin järjestelmä kaikkialla maailmassa.Standardin uusin painos on vuodelta 2015. Suomen Standardisoimisliitto SFS on vahvistanut standardin ISO 14001 kansalliseksi standardiksi SFS-EN ISO 14001 ja julkaissut sen suomeksi. == Ympäristöjohtamisen koulutus == Suomessa on mahdollista saada koulutusta ympäristöjohtamisen alalla. Jyväskylän yliopisto tarjoaa pohjoismaiden vanhinta ympäristöjohtamisen maisteri- ja tohtorikoulutusta. Koulutusohjelma käsittelee erilaisia ympäristöjohtamisen ja yritysvastuun teemoja, mm. elinkaariarviointia, kestävää kulutusta ja markkinointia sekä kestävän kehityksen mukaisia yritysstrategioita. == Katso myös == * Ympäristösuunnittelu == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * SFS-EN ISO 14001 Ympäristöjärjestelmät. Vaatimukset ja niiden soveltamisohjeita. 3. painos SFS 2015 == Aiheesta muualla == * SFS ISO 14000 Ympäristöjohtaminen Luokka:Johtaminen Luokka:Ympäristönsuojelu
Giuseppe Favalli

Giuseppe Favalli (s. 8. tammikuuta 1972 Orzinuovi, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A'ssa pelaavaa AC Milania. Hän on pelipaikaltaan vasen pakki. Favalli aloitti uransa vuonna 1988 Serie B'ssä pelaavassa Cremonesessa. Vuoden 1992 kesällä Lazio hankki italialaispuolustajan itselleen. Lazion kapteenina toimineesta Favallista tuli nopeasti fanien suosikki. Kesällä 2004 298 Laziossa pelatun ottelun jälkeen Favalli siirtyi Interiin. Vuonna 2006 Favalli siirtyi ilmaisella siirrolla nykyiseen joukkueeseensa AC Milaniin, jonka kanssa teki 30. kesäkuuta 2008 asti ulottuvan sopimuksen. == Saavutukset == * Nousu Serie A:han: 1989, 1991 * Italian Cup: 1998, 2005, 2006 * Serie A: 2000 * Cup-voittajien Cup: 1999 * UEFA Super Cup: 1999 * Italian Super Cup: 1998, 2000, 2005 == Aiheesta muualla == *Profiili 123football.comin sivustolla Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christer Gardell

Christer Gardell (s. 1960) on ruotsalainen liikemies. Gardell perusti pääomasijoitusyhtiö Cevian Capitalin vuonna 2002 ja on toiminut yhtiön johtavana osakkaana siitä lähtien. Vuosina 1996–2002 hän oli AB Custoksen pääjohtaja. Gardell on työskennellyt aikaisemmin Nordic Capitalissa ja McKinsey & Companyssa. Hän on myös Metso-konsernin hallituksen jäsen ja Skandian hallituksen puheenjohtaja.Gardellin CV. Metso Oyj (Web Archive 2014).Dagens Industri Gardell asuu Tukholmassa. Gardell vastusti vuoden 2003 kansanäänestyksessä Ruotsin liittymistä euroalueeseen, mutta myöhemmin hän on nähnyt euron parempana vaihtoehtona koska pitää Ruotsin kruunua heikkona valuuttana jonka seurauksena Ruotsin valuuttamarkkinoilla on liian vähän likviditeettiä ja näin Ruotsin-markkinat ovat sijoitusriski ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anjala

Anjala tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Anjala, entinen Suomen kunta, nykyisin osa Kouvolaa * Anjala, Kouvolan kaupungin Anjalankosken suuralueen pienalue ja asuinalue, entinen Anjalan kunnan kirkonkylä * Anjala, Salon kaupunginosa * Anjala, kylä Salossa * Anjala, kylä Perniössä == Henkilöitä == * Ari Anjala (s. 1958), suomalainen suunnistaja * Outi Borgenström-Anjala (s. 1956), suomalainen suunnistaja * Topi Anjala (s. 1984), suomalainen suunnistaja, Ari Anjalan ja Outi Borgenström-Anjalan poika ==Katso myös== Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat: * Anjalan kartano, kartano Kouvolassa * Anjalan kirkko, kirkko Kouvolassa * Anjalan koulu, koulu Kouvolassa * Anjalan liitto, Ruotsin armeijan upseerien kapina kuningas Kustaa III:ta vastaan.
Kirk Muller

Kirk Christopher Muller (s. 8. helmikuuta 1966 Kingston, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekon ammattipelaaja. Hyökkääjä Kirk Muller pelasi NHL:ssä 19 kautta vuosina 1984–2003. Muller toimi Carolina Hurricanesin päävalmentajana kevääseen 2014. Hänen seurojaan NHL:ssä olivat New Jersey Devils, Montreal Canadiens, New York Islanders, Toronto Maple Leafs, Florida Panthers ja Dallas Stars. == Saavutuksia == * edusti Kanadaa vuoden 1984 nuorten MM-kisoissa * edusti Kanadaa vuoden 1984 olympiaturnauksessa * edusti Kanadaa MM-kisoissa 1985, 1986, 1987 ja 1989 * pelasi NHL:n tähdistöjoukkueessa Rendez-vous ’87 -tapahtumassa Neuvostoliittoa vastaan * New Jersey Devilsin kapteeni 1987–1991 * Montreal Canadiensin kapteeni 1994–1995 Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dave Poulin

Dave James Poulin (s. 17. joulukuuta 1958 Timmins, Ontario, Kanada) on entinen jääkiekkoilija. Keskushyökkääjä Poulin pelasi National Hockey Leaguessa 13 kautta, kaudesta kauteen , seuroinaan Philadelphia Flyers, Boston Bruins ja Washington Capitals. 724:ssä NHL:n runkosarjaottelussaan hän teki 205 maalia ja antoi 325 maalisyöttöä. Ennen NHL-uraa hän pelasi vuosina 1978–1982 Notre Damen yliopiston yliopistojoukkueessa ja kaudella 1982–1983 Rögle BK:ssa Ruotsissa. == Saavutuksia == * Philadelphia Flyersin kapteeni 1984–1990 * pelasi NHL:n tähdistöottelussa 1986 ja 1988 * pelasi NHL:n tähdistöjoukkueessa Rendez-vous ’87 -tapahtumassa Neuvostoliittoa vastaan * Frank J. Selke Trophy 1987 * King Clancy Memorial Trophy 1993 == Lähteet == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Frank J. Selke Trophy -voittajat Luokka:King Clancy Memorial Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isokylä (Salo)

Isokylä on Salon pieni kaupunginosa, joka sijaitsee valtatien 1 ja kantatien 52 risteyksessä. Alueella sijaitsee ainoastaan huoltoasema.Salon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen lista kaupunginosien nimistä. Vieressä sijaitsevat asumukset kuuluvat jo Isokylän kyläalueeseen. ==Historiaa== Alue on ollut aikoinaan Kupilan ja Ruoksmäen peltoa, ja se rakennettiin samaan aikaan, kun valtatie 1 valmistui. ==Lähteet== Luokka:Salon kaupunginosat
Stéphane Guivarc’h

Stéphane Guivarc'h (s. 6. syyskuuta 1970 Concarneau) on ranskalainen jalkapalloilija, joka oli voittamassa Ranskan maajoukkueen mukana maailmanmestaruutta vuoden 1998 MM-kisoissa. Hän pelasi MM-kisoissa kuudessa Ranskan seitsemästä ottelusta mutta ei onnistunut kertaakaan maalinteossa vaikka oli kisoihin tullessaan kaksinkertainen Ranskan liigan maalikuningas. Vuonna 1989 alkaneella ammattilaisurallaan Guivarc'h edusti Stade Brestoisia, Auxerrea, Rennesia, Newcastlea, Rangersia ja En Avant Guingampia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hellboy

Hellboy on kuvitteellinen supersankari Dark Horse Comicsin julkaisemassa sarjakuvassa Hellboy. Hahmon loi Mike Mignola. Hellboy esiintyi ensimmäistä kertaa julkaisussa San Diego Comic-Con Comics #2 vuonna 1993. Guillermo del Toro on ohjannut Hellboysta kaksi elokuvaa: Hellboy (2004) ja Hellboy II: The Golden Army (2008). Näissä elokuvissa hahmo esitti Ron Perlman. Hahmosta tehtiin vuonna 2019 uusi elokuva, jossa hahmoa esittää David Harbour. == Historia == Hellboy on olento jonka Grigori Rasputin toi Maahan Toisen maailmansodan viimeisinä hetkinä. Hellboy todisti, että ei ole paholainen vaan pieni paholaisen kaltainen olento jolla oli punainen nahka, sarvet, häntä ja valtava kivinen oikea käsi. Hänet nimesi professori Trevor Bruttenholm. Hellboyn kasvatti Yhdysvaltain armeija sekä Paranormaalin Tutkimuksen ja Puolustuksen Toimisto (P.T.P.T.), englanniksi Bureau for Paranormal Research and Defense (BPRD), Yhdysvaltain agentiksi joka taistelee okkulttisia uhkia vastaan. Aikuisena Hellboysta tuli PTPT:n tärkeimpiä agentteja yhdessä muutaman ihmisen ja teko-ihmisen kanssa. Hänen toverinsa olivat Kate Gorrigan, kansanperinteen professori New Yorkin yliopistosta, Abe Sapien, kalamainen humanoidi, Liz Sherman, pyrokineettinen nuori nainen ja Roger, valtava homonculus. == Vastustajat == Hellboylla, kuten muillakin supersankareilla, on vastustajinaan joukkio erilaisia superroistoja ja konnia. Näistä merkittävimpiä ovat: * Herman von Klempt -- Natsi joka on Hellboyn ehkä kuuluisin vastustaja. Pukeutuu kaasunaamariin ja SS-univormuun. On kuollut jo vuosia aiemmin, mutta pystyy jatkamaan elämäänsä selkäänsä asennetun vieterin avulla. * Grigori Rasputin -- Venäläinen okkultisti joka toi Hellboyn Maahan * Karl Ruprecht Kroenen -- Natsitutkija joka oli mukana Rasputinin johtamassa Ragna Rok -projektissa. Herman von Klemptin vanha ystävä. * Ogdru Jahad -- Seitsemän muinaista lohikäärmettä jotka yrittävät tuhota Maan. Näiden vapauttaminen oli Ragna Rok -projektin päätavoite. * Ogdru Hem -- Ogdru Jahadien jälkeläisiä jotka janoavat ääretöntä voimaa. == Julkaisuja suomeksi == * * Luokka:Fantasiasarjakuvat Luokka:Kauhusarjakuvat Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Supersankarisarjakuvat Luokka:Dark Horse Comicsin supersankarit Luokka:Dark Horse Comicsin sarjakuvat
Uskelan Isokylä

Isokylä on kylä Salossa Uskelanjoen varressa Salon keskustasta hiukan Pertteliin päin. Sen alue ympäröi Salon Isokylän kaupunginosaa. Kylää halkovat moottoritie E18 ja kantatie 52. Alueella sijaitsee myös moottoritien E18 Isokylän tunneli, jonka pituus on 450 metriä. Isokylän alue rajoittuu entisiin Halikon ja Kuusjoen kunnanrajoihin sekä Uskelanjokeen. Isokylässä Munamäellä sijaitsee myös televisiomasto, jonka korkeus on 120 metriä maanpinnasta ja se lähettää maanpäällisiä digitv-lähetyksiä. ==Historiaa== Isokylä on yksi Uskelan pitäjän vanhoista kylistä, ja se on aiemmin kuulunut Uskelan kuntaan, joka vuonna 1967 liitettiin Salon kaupunkiin. Isokylässä sijaitsi vielä 1800-luvulla Uskelan seurakunnan vanha emäkirkko, joka jouduttiin purkamaan vuonna 1825 Uskelanjoen maanvyörymän jälkeen koska osa kirkon alla olevasta maasta oli poissa.{Kirjaviite |Tekijä= Hannu Arve ym. |Nimeke= Salo: Kuninkaantien kaupunki |Sivu = 86|Vuosi= 2004 |Julkaisupaikka= Salo |Julkaisija= Salon kaupunki |Isbn= 951-96152-3-7 }}. Jäljellä on osa hautausmaata sekä vuonna 1749 valmistunut tapuli. Kylästä lohkaistiin vuonna 1935 osa, joka liitettiin silloiseen Salon kauppalaan. Vuonna 1937 tapahtui siihenastinen suurin auto-onnettomuus Suomessa kun kuorma-auto syöksyi emäkirkon rotkoon ja 8 ihmistä kuoli. ==Lähteet== Luokka:Uskelan kylät
Kutteri (elintarviketeollisuus)

Kutteri on nimitys elintarviketeollisuudessa mm. makkaran valmistukseen käytetylle laitteelle, jossa liharaaka-aine ja muut ainekset hienonnetaan ja sekoitetaan varsinaiseksi makkaramassaksi ennen kypsennystä. Luokka:Lihateknologia
Mälkiän sulku

thumb|300px|Mälkiän sulku edessäpäin. Oikealla kanavan vanha linjaus. Mälkiän sulku on Saimaan kanavan sulku Lappeenrannassa. Putouskorkeus on 12,4 metriä.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 318, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Se on Saimaan kanavan korkein sulku. Mälkiän sulku on Saimaalta Suomenlahden suuntaan kuljettaessa ensimmäinen sulku, seuraava on Mustola. Sulun liikkuvat pollarit ovat sulun itäpuolella. Mälkiän sululla sijaitsee Saimaan kanavan kaukokäyttökeskus, josta voidaan suorittaa kaikkien kanavan sulkujen ja siltojen käyttö. Lisäksi Brusnitšnojen (suom. Juustila) sululta voidaan suorittaa kolmen alimman sulun käytöt. Mälkiän sulun lähellä on vanha kanava museoituna, puisto ja muistopatsas. Pysäköintialueella on tiedotteita kanavasta ja sen historiasta. Saimaan kanavan alkuperäiset, vuonna 1968 käyttöönotetut alaportit tulivat käyttöikänsä päähän ja ne uusittiin vuosien 2017–2019 aikana. Mälkiän sulun alaportit uusittiin kevättalvella 2017. Mälkiän sulku ja sen pohjoispuolella sijaitseva asuinalue kuuluvat Lappeenrannan Mälkiän kaupunginosaan. Mälkiän sulun lähettyvillä kulkee valtatie 6 Mälkiän kanavasillalla noin 25 metrin korkeudella veden pinnasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Väylävirasto - Saimaan kanava * Suomen kanavat: Saimaan kanava - Mälkiän sulku * Mälkiän sulkuportit maailman suurimpia, Suomen Kuvalehti, 15.10.1932, nro 42, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Saimaan kanava
Isoveli (yhtye)

Isoveli on helsinkiläis-tamperelainen pop rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2011. Yhtyeeseen kuuluvat Antti Westman, Ville Moilanen, Jesse Valo, Eero Alasuutari ja Samuli Jokinen. == Historia == Yhtyeen perustanut kokoonpano tunnettiin vuosina 2004-2011 nimellä Brightboy. Se julkaisi kaksi englanninkielistä studioalbumia. Brightboyn ensimmäiset demot saivat osakseen huomiota. Yhtyeen The Dead City Songs valittiin Soundin kuukauden demoksi ja yksi sen raidoista Yeah Yeah No No YleX:n tehobiisiksi. Helsinki Music Company julkaisi tammikuussa 2006 brightboyn ensisinglen nimeltä 1989. Se keräsi hyvät arviot ja pysytteli YleX:n soittolistalla kuukausia. Kappale viihtyi myös Radio X3M:n, Uudella Kissin Radio Rogmon soittolistoilla. Love for the Streets -albumi julkaistiin kesäkuussa 2006. Sen seuraaja In the Shadow of Trance Formers ilmestyi vuonna 2007. Vuonna 2011 yhtye vaihtoi nimekseen Isoveli ja alkoi tehdä suomenkielistä musiikkia. Yhtye julkaisi syksyllä 2011 esikoissinglen Tanssi tai kuole, joka päätyi useaksi kuukaudeksi YleX:n soittolistalle. Kappale on kerännyt yli 83 000 klikkausta Youtubessa. Loppuvuodesta 2011 yhtye julkaisi singlenä myös kappaleen Koti-ikävä ei minnekään. Isovelin suomenkielinen esikoisalbumi 2012 julkaistiin 7. maaliskuuta 2012 Exogenic Music Groupin kautta. Levyn yhteydessä julkaistiin kolmas single Aika olla valveilla, josta tehtiin myös musiikkivideo. == Jäsenet == * Antti Westman – laulu, kitara * Ville Moilanen – kitara * Jesse Valo – basso * Eero Alasuutari – rummut * Samuli Jokinen – kosketinsoittimet === Live-kokoonpanon jäsenet === *Ilkka Ferm - tenori- ja baritonisaksofoni *Martti Vesala - trumpetti *Toni Kimpimäki - akustinen kitara, perkussiot ja taustalaulu == Julkaisut == === Albumit === * Love for the Streets (2006) * In the Shadow of Trance Formers (2007) * 2012 (2012) === Singlet === * 1989 (2006) * Vanity Fair (2006) * Wheels of misfortune (2007) * Tanssi tai kuole (2011) * Koti-ikävä ei minnekään (2011) * Aika olla valveilla (2012) * Kolmatta linjaa takaisin (2013) === Demot === * The Dead City Songs (2005) * Promo 1 (2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Brightboyn virallinen sivusto * * Luokka:Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Torpvikin lentotukikohta

Torpvikin lentotukikohta oli Venäjän Itämeren laivaston 2. ilmailuprikaatin 4. Ilmailudivisioonan Granbodan lentoasemaan kuuluva laskusillalla varustettu lentoveneiden lentotukikohta ensimmäisessä maailmansodassa. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät luokka:Ensimmäinen maailmansota luokka:Venäjän Itämerenlaivasto luokka:Eckerö
Saltvikin lentotukikohta

Saltvikin lentotukikohta oli ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjän Itämeren laivaston 2. ilmailuprikaatin 4. Ilmailudivisioonan Granbodan lentoasemaan liittyvä lentoveneiden lentotukikohta, laskusilta. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät luokka:Ensimmäinen maailmansota luokka:Venäjän Itämerenlaivasto Luokka:Saltvik
Jungfrusundin lentoasema

Jungfrusundin lentoasema oli Venäjän Itämeren laivaston 2. ilmailuprikaatin 4. lentodivisioonan toinen lentoasema Turun Vähä-Heikkilän lentoaseman lisäksi. Lentoasemilla oli lentotukikohtinaan Jurmon, Lappohjan sekä Mäntyluodon laskusillat lentoveneilleen. Jungfrusundin lentoasema sijaitsi Dragsfjärdin Söderlångvikissä. Siellä oli kaksi puista lentokonehallia, ja alueella palveli 100 sotilasta. Lentoasema oli toiminnassa vuosina 1916–1918. Valkoiset ottivat aseman haltuunsa 28. huhtikuuta 1918. Aseman puurakennukset purettiin ja myytiin pois vuoden 1918 aikana. ==Lähteet== Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät luokka:Ensimmäinen maailmansota luokka:Venäjän Itämerenlaivasto luokka:Dragsfjärd Luokka:Suomen entiset lentoasemat
Football Manager

Football Manager on nykyään Sports Interactiven kehittämä ja Segan julkaisema jalkapallomanageripelisarja. Pohjois-Amerikassa sarja tunnettiin vuosina 2004-2008 nimellä Worldwide Soccer Manager. Alkuperäinen, Kevin Tomsin Addictive Gamesille kehittämä, Football Manager -peli julkaistiin ZX Spectrum -kotitietokoneelle vuonna 1982. Suositusta pelistä tehtiin versiot muun muassa Amstrad CPC:lle, Commodore 64:lle ja Amigalle, ja se sai jatko-osat Football Manager 2 (1988), Football Manager World Cup Edition (1990) ja Football Manager 3 (1993). Viimeinen, ilman Tomsia tehty osa menestyi huonosti, ja pelisarjan julkaiseminen päättyi. Veljekset Paul ja Oliver Collyer alkoivat kehittää Championship Manager peliä opiskelun lomassa harrastuksena ja ensimmäinen versio julkaistiin 1992. Sittemmin veljekset perustivat Sports Interactive pelistudion ja jatkoivat Championship Managerin pelin kehittelyä ja vuosittaista julkaisutahtia aina vuoteen 2004 saakka. Sports Interactive ajautui sopimusriitoihin pelin julkaisijan Eidoksen kanssa vuonna 2004, jolloin tehdyn sopimuksen myötä Eidos sai oikeudet pelin nimeen ja Sports Interactive koodiin. Vanhan Championship Managerin pohjalta Sports Interactive herätti Football Manager -nimen uudelleen eloon Football Manager 2005 -pelin muodossa vuonna 2004, minkä jälkeen sarja on saanut vuosittain uuden osan. Vuodesta 2006 lähtien pelistä on julkaistu myös PSP-käsikonsolille tarkoitettu Football Manager Handheld -versio. Football Manager Live oli Sports Interactiven vuonna 2008 julkaistu nettimoninpeli (MMOG), joka ei lyönyt itseään läpi. Vuoden 2025 julkaisusta alkaen mukaan on otettu myös naisjoukkueita. == Pelit == ; Alkuperäinen sarja * Football Manager (1982) * Football Manager 2 (1988) * Football Manager 3 (1992) ; Uudempi sarja * Football Manager 2005 * Football Manager 2006 * Football Manager 2007 * Football Manager 2008 * Football Manager 2009 * Football Manager 2010 * Football Manager 2011 * Football Manager 2012 * Football Manager 2013 * Football Manager 2014 * Football Manager 2015 * Football Manager 2016 * Football Manager 2017 * Football Manager 2018 * Football Manager 2019 * Football Manager 2020 * Football Manager 2021 ; Muut * Football Manager Mobile * Football Manager Live * Football Manager Online ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Alkuperäinen pelisarja MobyGamesissä * Uudempi pelisarja MobyGamesissä * Football Manager sivusto * Football Manager Sports Interactiven sivustolla * Football Manager Suomi Luokka:Jalkapalloaiheiset pelit Luokka:Videopelisarjat Luokka:Britanniassa kehitetyt videopelit
Love for the Streets

Love for the Streets on suomalaisen Brightboy-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin 7. kesäkuuta 2006. Kappaleet "1989" ja "Vanity Fair" julkaistiin singlenä, ja jälkimmäisestä kuvattiin myös musiikkivideo. __notoc__ Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Antti Westman – laulu, kitara * Ville Moilanen – kitara * Henri Bertel Lidsle – basso * Eero Alasuutari – rummut * Sami Suova – kosketinsoittimet == Singlet == === 1989 === # 1989 # 1989 (Samisu Remix) === Vanity Fair === # Vanity Fair # Yeah Yeah No No Ilmestyi 24. toukokuuta 2006. == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * PopMatters: PopMatters * Soundi: Soundi * Stara.fi: Stara.fi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Jurmon lentotukikohta

Jurmon lentotukikohta Jurmossa Korppoossa nykyisen Paraisten alueella oli ensimmäisessä maailmansodassa Venäjän Itämeren laivaston 2. Ilmailuprikaatin 5. ilmailudivisioonan Turun Vähä-Heikkilän lentoaseman ja Jungfrusundin lentoaseman toimintaan liittyvä laskusilta, jota käytettiin lentoveneiden toimintaa tukemaan. Jurmossa oli yksi puinen lentokonehalli. Tukikohtaa miehitettiin vain satunnaisesti käytön tarpeiden mukaan. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema | Granbodan lentoasema (4. Ilmailudivisioona) | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema (5. Ilmailudivisioona) | Vähä-Heikkilän lentoasema (5. Ilmailudivisioona) | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät Luokka:Ensimmäinen maailmansota Luokka:Venäjän Itämerenlaivasto Luokka:Paraisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Korppoon historia
Lappohjan lentotukikohta

Lappohjan lentotukikohta oli Venäjän Itämeren laivaston 2. Ilmailuprikaatin 5. ilmailudivisioonan Turun Vähä-Heikkilän lentoaseman ja Jungfrusundin lentoaseman toimintaan liittyvä laskusilta, mitä käytettiin lentoveneiden toimintaan tukemaan. Tukikohdassa ei ollut pysyvää miehitystä, vaan siellä oli henkilöitä vain käytön tarpeiden mukaan. Tukikohdassa oli yksi puinen lentokonehalli. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Ensimmäinen maailmansota Luokka:Venäjän Itämerenlaivasto Luokka:Hangon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hangon liikenne Luokka:Hangon historia
Mäntyluodon lentotukikohta

Mäntyluodon lentotukikohta Mäntyluodossa Porissa oli Venäjän Itämeren laivaston 2. Ilmailuprikaatin 5. ilmailudivisioonan Turun Vähä-Heikkilän lentoaseman ja Jungfrusundin lentoaseman toimintaan liittyvä laskusilta, jota käytettiin lentoveneiden toimintaan tukemaan. Päinvastoin kuin kahdella muulla lentoasemien toimintaa tukevilla tukikohdissa, ei Mäntyluodon tukikohdassa ollut puurakenteista lentokonehallia, vaan ainoastaan kaksi laskusiltaa. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Ensimmäinen maailmansota Luokka:Venäjän Itämerenlaivasto Luokka:Porin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Porin liikenne Luokka:Porin historia
WSC

WSC voi tarkoittaa seuraavia: * WonderSwan Color, käsikonsoli * World Sportscar Championship, autourheilusarja * Snookerin maailmanmestaruusturnaus (World Snooker Championship)
PKC Group

PKC Group Oy on suomalainen entinen pörssiyhtiö, joka toimii kansainvälisesti päätoimialueillaan johdinsarjatuotannossa ja elektroniikan sopimusvalmistajana. Yrityksen päätuotteina ovat hyötyajoneuvojen johdinsarjat. Vuonna 2017 intialainen Motherson Sumi Systems Limited (MSSL) osti PKC Groupin koko osakekannan ja yhtiö poistui pörssistä. PKC suunnittelee, valmistaa ja integroi räätälöityjä sähkönjakelujärjestelmiä ja niihin liittyviä arkkitehtuurikomponentteja, ajoneuvoelektroniikkaa, johtoja ja kaapeleita erityisesti kuorma- ja linja-autoihin, kevyisiin ja vapaa-ajan ajoneuvoihin, rakennuskoneisiin sekä maatalous- ja metsätalouslaitteisiin. Lisäksi PKC suunnittelee ja valmistaa sähkökaappeja ja sähkönjakelujärjestelmiä johtaville kiskokaluston valmistajille. Yhtiöllä on tehtaita Brasiliassa, Meksikossa, Kiinassa, Puolassa, Virossa, Serbiassa, Venäjällä, Liettuassa, Englannissa ja Arabiemiraateissa. == Historiaa == Vuonna 1969 Oy Nokia Ab:n omistama Pohjolan Kaapeli Oy perusti Kempeleeseen autojen johdinsarjoja valmistavan tehtaan. Uusi tehdas toimitti samaan aikaan perustetulle Uudenkaupungin autotehtaalle johdinsarjoja. Pohjolan Kaapeli, jolla oli myös Oulun Ruskossa toimivat käämilanka-, asennusjohto- ja telekaapelitehtaat, fuusioitiin Nokia Kaapeliin vuonna 1981. Johdinsarjojen tuotanto yhtiöitettiin omaksi yhtiökseen vuonna 1990, jolloin sen nimeksi tuli Nokia Johdinsarjat Oy. Nokian keskityttyä yhä enemmän telekommunikaatioon, johdinsarjatehdas myytiin toimivalle johdolle. PK Cables Oy perustettiin kesäkuussa 1994 ja kolmen vuoden kuluttua yritys listautui Helsingin pörssiin. PKC Group Oyj nimi oli käytössä vuodesta 2000 lähtien. Huhtikuussa 2008 PKC Group vaihtoi toimitusjohtajaa kun Mika Karin tilalle nimitettiin hallituksen silloinen puheenjohtaja Harri Suutari. Talousjohtaja Sami Klemola erosi tehtävästään kesäkuussa 2008. Syksyllä 2008 PKC Group hankki saksalaisen MAN:in Puolan johdinsarjaliiketoiminnan 20 miljoonalla eurolla. Maaliskuussa 2009 yhtiö ilmoitti irtisanovansa 150 henkilöä ja sulkevansa Kempeleen tehtaansa.Helsingin Sanomat. 20.3.2009. PKC sulkee tehtaansa Kempeleessä. Syksyllä 2011 PKC osti yhdysvaltalaisen johdinsarjavalmistaja AEES inc:n noin 110 miljoonan käteissummalla. Yrityskaupan myötä yhtiön työntekijämäärä kasvoi yli 13 000:lla. == Kirjallisuutta == * P. Haapanen, H. Paronen & H. Karlsson: Aika matka. Nokia kaapeli 75 vuotta. Vantaa 1987. * Kulju, Mika: Suomalaisen alihankintateollisuuden uranuurtaja, PKC Group 1969–2004. PKC Group 2004. ISBN 952-91-7918-9. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * PKC Groupin verkkosivusto Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Suomalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Ajoneuvoteollisuuden osatoimittajat
Amancio

Amancio on espanjalainen ja portugalilainen etu- ja sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi: * Amancio Amaro, espanjalainen jalkapalloilija * Amancio Ortega, espanjalainen muotialan yrittäjä ja Espanjan rikkain henkilö (Forbes 2004) * Ebert William Amâncio (Betão), brasilialainen jalkapalloilija.
Ohmimakkara

Ohmimakkara (myös sähkömiehenmakkara) on temppu, jossa makkaraa kuumennetaan johtamalla 230 V sähkövirtaa pistorasiasta sen läpi. Menetelmä voi olla hengenvaarallinen, jos sitä ei suoriteta sähköturvallisissa olosuhteissa. == Lähteet == Luokka:Ruokahuumori
Horn (Salo)

Horn on Salon kaupunginosa aivan ydinkeskustassa. Se rajoittuu Salonjokeen, Horninkatuun, Vähäjokeen, rantarataan ja päättyy lähelle KirjolansiltaaSalon kaupungin kartta, johon on merkitty kaupunginosien rajat ja numerot; lisäksi erillinen lista kaupunginosien nimistä.. ==Historiaa== Alueella on Salon tori, jolla on pitkä perinne markkinapaikkana. Ensimmäinen virallinen toripäivä oli lauantai 14. syyskuuta 1886Lauri Hollmen: Kadonnutta Saloa : talojen tarinoita ISBN 952-91-8529-4 . ==Lähteet== Luokka:Salon kaupunginosat
Kotkan lentotukikohta

Kotkan lentotukikohta rakennettiin vuonna 1917 Venäjän Itämeren laivaston 2. ilmailuprikaatin laskusillaksi. Venäjän Itämerenlaivaston 2. ilmailuprikaatin lentoasemat ja lentotukikohdat ensimmäisessä maailmansodassa Lentoasemat, lentotukikohdat ja laskusillat: luettelo Suomen sisällissodan aikaisista lentokentistä Hermannin lentoasema (1915) | Kotkan lentotukikohta (1917) | Granbodan lentoasema (1916) / 4. Ilmailudivisioona | Torpvikin lentotukikohta | Saltvikin lentotukikohta | Jungfrusundin lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Vähä-Heikkilän lentoasema / 5. Ilmailudivisioona | Jurmon lentotukikohta | Lappohjan lentotukikohta | Mäntyluodon lentotukikohta Luokka:Suomen sisällissodan aikaiset lentokentät Luokka:Suomen entiset lentoasemat Luokka:Venäjän Itämerenlaivasto Luokka:Kotkan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kotkan liikenne Luokka:Kotkan historia
Alfred Norrmén

Johan Alfred Norrmén (22. huhtikuuta 1858 Ylöjärvi – 6. heinäkuuta 1942 Helsinki) oli helsinkiläinen pankinjohtaja, valtiopäivämies ja pitkäaikainen kunnallispoliitikko. == Suku == Alfred Norrmén kuului Norrménin aatelissukuun. Hänen isänsä oli senaattori ja salaneuvos Oscar Norrmén ja äiti Selma Emelie Stjernvall (1837–1917), joka oli insinöörikenraalimajuri, Lielahden kartanon ratsutilan omistaja Claes Alfred Stjernvallin (1803–1869) ja Selma Aurora von Kraemerin (1803–1888) viides tytär. Alfred Norrménin äidinpuoleinen isoisä, majuri Casper Henrik von Kræmer (1764–1819) aateloitiin vuonna 1818. Norrménin puoliso vuodesta 1884 oli ruotsalainen Eliza Ida Eva Pauliina Björkstén (1860–1928), joka oli Clas Gustaf Richard Björksténin (1824–1889) ja Paulina Concordia Elisabet Trotzigin (1831–1889) tytär ja kotoisin Göteborgista. Heillä oli viisi lasta: vuonna 1885 pienenä kuollut poikalapsi; varatuomari Gustaf Alfred Norrmén (1886–1940); Martha Norrmén Zilliacus (1888–1944); Oskar Richard Norrmén (1890–1929) ja Anna Margaretha (Maggie) Norrmén Procopé (1893–1956). == Työura == Alfred Norrmén valmistui hovioikeuden auskultantiksi vuonna 1880 ja toimi sitten asianajajana Helsingissä vuodesta 1882 vuoteen 1890, jolloin hänet kutsuttiin Suomen Yhdyspankin johtokunnan jäseneksi. Hän toimi pankin pääjohtajana vuosina 1907–1913 ja vaikutti merkittävästi tuolloin maan suurimman talletuspankin kehittymiseen. Yhdyspankin pääjohtajana Alfred Norrmén vastaanotti viestejä ja varoituksia Tampereen konttorin pankinjohtaja Nils Idmanista. Norrmén oli todennut: "Kehenkä minä voin luottaa, jollen Idmaniin?" Suomen suurin pankkipetos paljastui Tampereen konttoriin tehdyssä yllätystarkastuksessa. Pankin sisäinen valvonta oli pettänyt täysin. Pääjohtaja Norrmén joutui eroamaan. == Luottamustoiminta == Norrmén osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville vuonna 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Helsingin kaupungin rahatoimikamarin puheenjohtaja hän oli vuosina 1888–1889, kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1890–1918 ja puheenjohtaja vuosina 1904–1918. Hän oli myös vuonna 1910 perustetun Pörssiklubin ensimmäinen hallituksen puheenjohtaja. Vuosina 1919–1932 hän toimi kauppasopimuskomitean puheenjohtajana, vuosina 1912–1932 Suomen Teollisuudenharjoittajain paloapuyhdistyksen hallintoneuvoston puheenjohtajana sekä vuodesta 1928 alkaen kuolemaansa asti Finlayson & Co:n johtokunnan puheenjohtajana. Norrmén muistetaan myös Katajanokalla sijainneesta Norrménin talosta, jossa hän asui kuolemaansa saakka.Biografiasampo: Alfred Norrmén Viitattu 6.4.2021. Kuten muistakin entisistä valtuuston puheenjohtajista, Helsingin kaupunki on maalauttanut Norrménista muotokuvan, joka on esillä Helsingin kaupungintalossa. Sen on maalannut vuonna 1919 Eero Järnefelt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pieni Tietosanakirja * Kuva Norrménin talosta Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet