EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fukuyama (täsmennyssivu)

Fukuyama voi tarkoittaa: == Maantiede == * Fukuyama, Japanin kaupunki Hiroshiman prefektuurissa * Fukuyama, Japanin entinen maaseutukaupunki Kagoshiman prefektuurissa == Henkilöt == * Francis Fukuyama (s. 1952), yhdysvaltalainen filosofi ja poliittinen taloustieteilijä * Hideo Fukuyama (s. 1955), japanilainen kilpa-autoilija * Jun Fukuyama (s. 1978), japanilainen ääninäyttelijä * Masaharu Fukuyama (s. 1969), japanilainen laulaja- lauluntekijä * Yoshiki Fukuyama (s. 1963), japanilainen kitaristi
Alberti

Alberti voi tarkoittaa: * Domenico Alberti (1710–1740), italialainen säveltäjä, cembalisti ja laulaja * Giuseppe Matteo Alberti (1685–1751), italialainen säveltäjä ja viulisti * Leon Battista Alberti (1404–1472), italialainen taidemaalari, runoilija, kielitieteilijä * Ottorino Pietro Alberti (1927–2012), italialainen katolinen piispa * Peter Adler Alberti (1851–1932), tanskalainen poliitikko * Rafael Alberti (1902–1999), espanjalainen runoilija * Valentin Alberti (1635–1697), sleesialainen filosofi ja luteriainen teologi.
Presto

Presto on kanadalaisen rock-yhtye Rushin 13. studioalbumi. Albumi myi platinaa kotimaassaan Kanadassa, sekä kultaa Yhdysvalloissa. == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Geddy Lee, Alex Lifeson ja Neil Peart. # # # # # # # # # # # == Arvosteluja == * Allmusic () * Rolling Stone () ==Menestyminen listoilla== === Albumi === Vuosi Lista Sijoitus 1989 The Billboard 200 16 === Singlet === Vuosi Single Lista Sijoitus Albumi 1990 Presto Billboard, Mainstream Rock Tracks 14 Presto 1990 Superconductor Billboard, Mainstream Rock Tracks 15 Presto 1990 The Pass Billboard, Mainstream Rock Tracks 37 Presto == Lähteet == Luokka:Vuoden 1989 albumit Luokka:Rushin albumit
Huntington

Huntington voi tarkoittaa ainakin seuraavia: == Paikkoja == * Huntington, kaupunki Indianassa Yhdysvalloissa * Huntington, kaupunki Länsi-Virginiassa Yhdysvalloissa * Huntington, kunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa * Huntingtonin piirikunta, piirikunta Indianassa Yhdysvalloissa == Sukunimenä == * Geoffrey Huntington (oik. William J. Mann, s. 1963), yhdysvaltalainen kirjailija * George Huntington (1850–1916), yhdysvaltalainen lääkäri, jonka mukaan on nimetty Huntingtonin tauti * Maria Huntington (s. 1997), suomalainen moniottelija * Rosie Huntington-Whiteley (s. 1987), brittiläinen malli ja näyttelijä * Sam Huntington (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä * Samuel P. Huntington (1927–2008), yhdysvaltalainen politiikan tutkija == Katso myös == * Huntingdon Luokka:Sukunimet
Allan Visanen

Allan Viljam Visanen (26.1.1903 Turku – 6. syyskuuta 1936 Petroskoi) oli suomalainen kommunisti ja Neuvostoliitossa toiminut kirjailija. Visanen syntyi työläisperheeseen. 14-vuotiaana poikasena hän liittyi punakaartiin ja osallistui Suomen sisällissotaan. Vuonna 1921 hänestä tuli Suomen kommunistisen puolueen työntekijä. Vuonna 1928 hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksi ja puoleksi vuodeksi vankilaan. Vapauduttuaan vankilasta Visanen muutti vuonna 1931 Neuvostoliittoon. Hän työskenteli Petroskoissa teknikumin opettajana, opiskeli ja kirjoitti artikkeleita, kertomuksia ja kuvauksia suomenkielisiin lehtiin. Erillisinä kirjoina ilmestyivät Punaista elämää (1933), Antero (1934), Nuotio palaa (1934) ja näytelmä Teppojevin keksintö (1934). Visanen kuoli 33-vuotiaana tuberkuloosiin. ==Teoksia== * Punaista elämää. Leningrad: Kirja, 1933. (Ilmestynyt myös New Yorkissa 1934.) * Antero. Petroskoi: Kirja, 1934. * Nuotio palaa. Petroskoi: Kirja, 1934. * Teppojevin keksintö: proloogi ja kuusi kuvaelmaa: tapahtumapaikka Neuvosto-Karjala. Petroskoi: Kirja, 1934. ==Lähteet== * Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Otto Muikku

Otto Evert Muikku (7. heinäkuuta 1901 Pielisjärvi – 17. toukokuuta 1963 Lieksa) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut vahtimestari. Muikun vanhemmat olivat mäkitupalainen Aatami Muikku ja Kaisa Turunen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten renkinä sekä uitto- ja metsätöissä, rakennustöissä ja konepuuseppänä vuoteen 1926 saakka. Muikku oli Lieksan työväentalon vahtimestarina ja Kansan Voima -lehden Lieksan konttorin hoitajana 1926–1945. Hän toimi myös Lieksan–Pielisjärven taajaväkisen yhdyskunnan palopäällikkönä ja järjestysmiehenä sekä Lieksan kauppalan ammattientarkastajana. Muikku oli SDP:n kansanedustajana 1945–1958 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa Muikku oli mukana Pielisjärven kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan sekä Lieksan kauppalanvaltuuston ja kauppalanhallituksen jäsenenä. Hän oli myös Osuusliike Pielisen hallintoneuvoston puheenjohtaja ja oli jäsenenä Kansa-yhtiöiden ja Kulutusosuuskuntien keskusliiton hallintoneuvostoissa. Otto Muikku oli naimisissa 1924–1950 Hanna Koistisen kanssa ja vuodesta 1957 Kerttu Tahvanaisen (ent. Härkönen) kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Pielisjärven kunnanvaltuutetut Luokka:Lieksan kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Sami Franssila

Samuli Antero Sami Franssila (s. 1959 Koski Tl) on Aalto-yliopiston kemiantekniikan korkeakoulun materiaalitieteen professori. Hän toimii Teknillisen korkeakoulun (TKK) materiaalitieteen professorina 1. elokuuta 2009 lukien. Franssila kirjoitti ylioppilaaksi 1978, valmistui filosofian kandidaatiksi 1986 Helsingin yliopistosta ja väitteli filosofian tohtoriksi TKK:ssa 1995. Franssila on toiminut TKK:n mikro- ja nanotekniikan laboratoriossa ryhmänjohtajana vuosina 2006–2009. Hän on myös kirjoittanut mikrovalmistekniikkaa käsittelevän oppikirjan Introduction to microfabrication. Franssila tutkii mikroteknologian materiaalitiedettä ja valmistusmenetelmiä. == Palkinnot ja tunnustukset == *Member of the Academy for Technical Sciences in Finland (2010) *Teaching award based on student response: 1999 - 2002, 2004 - 2006, 2009 (2009) *Textbook of the year award from Helsinki University of Technology (2004) == Projektit == * N2PCON: Nanostructures and nanoelectromechanical devices for precise control of topological defects/matter in superfluid helium (2022–2024) * GHz: Komposiittivaahdot GHz_taajuuksille (2021–2023) * TUTL_RAS_T10304_ARMOR (2021–2022) * BioHäive: Ultrakevyet häivemateriaalit luonnon raaka-aineista (2019–2021) * CONNECT WP4 (2019–2024) * CONNECT WP3 (2019–2024) * DiENT: Digital Entrepreneurial Education Portal - DiENT (2019) * CONNECT WP7 (2019–2024) * CONNECT: Connecting neural networks: Nervous-system-on-Chip Technology (2018–2024) * GoldTail: Kultapitoisten rikastushiekkojen kestävä hyödyntäminen (2018–2021) * Mikropumput yksisolutekniikoiden ja lääketieteen avuksi (2017–2018) * Piisienet: mikrovalmistetut nesteitä hylkivät pinnat (2016–2020) * Superwindows - a new look at the world through supertransparent windows (2016) * 3I-Innovative Induction Initiative (2014–2019) * Programmable wetting - Ohjelmoitava vettyminen (2012–2016) == Lähteet == Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leander Sirola

Juho Leander Sirola (sukunimi aik. Selenius; 23. huhtikuuta 1871 Mäntsälä – 9. helmikuuta 1960 Mäntsälä) oli suomalainen sosialidemokraattien kansanedustajana toiminut pienviljelijä. Sirolan vanhemmat olivat syytinkiläinen Johan Selenius ja Anna Liisa Josefintytär. Hän kävi kansakoulua kahden talvikauden ajan ja vielä yhden lukukauden rakennuskoulua. Sirola teki uuninrakennustöitä Helsingissä ja oli sittemmin pienviljelijänä Mäntsälässä. Sirola oli SDP:n kansanedustajana 1919–1922, 1924–1927 sekä 1929–1930 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1925 presidentinvaaleissa, kuului Kellokosken sairaalan liittohallitukseen ja toimi Mäntsälän kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Leander Sirola oli naimisissa 1896–1899 Hilma Aurora Antintyttären kanssa ja vuodesta 1908 Eeva Sofia Holopaisen kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Mäntsälän kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Antti Lehikoinen

Antti Lehikoinen (2. tammikuuta 1886 Juuka – 14. kesäkuuta 1953 Juuka) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1924, 1927–1930 ja 1937–1939. == Elämä == Juukan Larinsaaressa syntyneen Antti Lehikoisen vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Lehikoinen (1853-1909) ja Anna Maria Martikainen (1857-1932). Kansakoulun ja käsityökoulun käytyään hän työskenteli 15-vuotiaasta lähtien kivityömiehenä Suomessa ja Venäjällä. Vuonna 1904 Lehikoinen liittyi Kajaanin työväenyhdistyksen ja sosialidemokraattisen puolueen jäseneksi. Puuttteellista koulusivistystään hän paikkasi ahkeralla itseopiskelulla. Vuonna 1912 Lehikoinen osti Juuasta maatilan ja ryhtyi pienviljelijäksi. Hän toimi myös SDP:n kiertävänä luennoitsijana. Lehikoinen valittiin kansanedustajaksi kevään 1919 vaaleissa. Pudottuaan eduskunnassa hän työskenteli Pielisjärven Yleisen Osuusliikkeen Juukan myymälän hoitajana 1924-1927. Lehikoinen oli kansanedustajana jälleen 1927-1930, jonka jälkeen hän toimi rakennusurakoitsijana. Helmikuussa 1937 Lehikoisesta tuli kansanedustaja kolmannen kerran, kun hän nousi eduskuntaan varasijalta Matti Puittisen kuoltua. Lehikoinen oli presidentin valitsijamies vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Hän oli Juuan kunnanvaltuuston jäsen 1920-1947 ja toimi sen puheenjohtajana kymmenen vuoden ajan. == Perhe == Antti Lehikoisen puoliso oli sotkamolainen Kaisa Lydia (Lyyli) Mustonen (1886-1966), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1907. Heillä oli yksi tytär. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Juuan kunnanvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Matti Laukkonen

Matti Laukkonen (30. elokuuta 1883 Karstula – 20. toukokuuta 1946 Kannus) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. Hän loikkasi myöhemmin äärioikeistolaisen IKL:n riveihin. == Elämä == Matti Laukkosen vanhemmat olivat karstulalainen mylläri Kaarle Laukkonen (s. 1850) ja Lehtimäellä syntynyt Vilhelmiina Kaltiala (s. 1852). Perhe muutti Kannuksen kautta Ouluun, jossa Laukkonen meni maalarinoppiin. Hän oli Oulun maalarien ammattiosaston sihteeri ja vaikutti myös sosialidemokraattisen nuorisoliiton paikallisosastossa. Työskenneltyään jonkin aikaa Ruotsissa Laukkonen seurasi takaisin Kannukseen muuttanutta perhettään. Hän toimi muun muassa Kannuksen työväenyhdistyksen sihteerinä. Vuonna 1912 Laukkonen lähti lyhyeksi aikaa siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän asui Massachusettsin Fitchburgissa. Suomeen palattuaan Laukkonen asettui jälleen Kannukseen ja toimi vuodesta 1914 lähtien sosialidemokraattien kiertävänä puhujana, kunnes hänet valittiin 1916 Oulun läänin eteläisen vaalipiirin piirisihteeriksi. Laukkonen pysytteli erossa sisällissodan tapahtumista ja vuoden 1919 vaaleissa hänestä tuli kansanedustaja. Laukkonen äänesti pienviljelijöitä koskevissa kysymyksissä usein Maalaisliiton linjan mukaisesti, minkä johdosta hän joutui epäsuosioon puolueessaan. Laukkonen perusteli äänestyskäyttäytymistään vaalipiirinsä pienviljelijöiden edulla. Pudottuaan edukunnasta Laukkonen työskenteli 1922-1925 Oulussa ilmestyneen Kansan Tahdon toimitussihteerinä, jonka jälkeen hän pyöritti omaa maalausliikettä Kannuksessa. Vuosina 1927-1928 Laukkonen oli sosialidemokraattien piirisihteerinä Porissa. Hän toimi Kannuksen työväenyhdistyksen puheenjohtajana 1929-1932 ja kuului Lestijokilaakson Osuusliikkeen perustajiin. Laukkonen oli myös Kannuksen kunnanvaltuuston jäsen. 1930-luvun puolivälissä hän ryhtyi IKL:n kannattajaksi ja oli puolueen ehdokkaana vuoden 1936 eduskuntavaaleissa. == Perhe == Matti Laukkosen puoliso oli Toholammilla syntynyt Alma Aliina Luoma (1887-1930), jonka kanssa hän avioitui Yhdysvalloissa vuonna 1912. Pariskunnalla oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Isänmaallisen Kansanliikkeen poliitikot Luokka:Kannuksen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Valojuova

Valojuova on Lapin Ilmatorjuntarykmentin ja Lapin Ilmatorjuntakillan lehti. Sen päätoimittaja on everstiluutnantti Teijo Oksanen.Valojuova 1/2014, viitattu 9.7.2014 Lehti oli alkujaan aliupseerikoulun kurssilehti, josta se on kehittynyt rykmentin viralliseksi tiedotuslehdeksi.Komentajan ajatuksia. Valojuova 4.6.2010 , s. 5, viitattu 9.7.2014 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Linkit lehden pdf-numeroihin Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1929

Vuoden 1929 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais- roomalaisen painin osalta huhtikuussa Dortmundissa, Saksassa. Vapaapainissa kisattiin helmikuussa Pariisissa, Ranskassa. Nämä EM-kilpailut olivat ensimmäiset, joissa kilpailtiin eri painityyleillä: kreikkalais-roomalainen paini sai nyt vierelleen vapaapainin, jossa painoluokkia oli näissä kisoissa seitsemän. Kreikkalais-roomalaisessa painissa oli yksi sarja vähemmän. ==Kreikkalais-roomalainen paini (Dortmund)== ===Mitalistit=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 58 kg Svend Martinsen Erland Nielsen Antonín Nič 62 kg Folke Hernström Aage Torgensen Eugen Fleischmann 67,5 kg Eduard Sperling Torsten Bergström Silvio Tozzi 75 kg József Tunyogi Väinö Kokkinen Ivar Johansson 82,5 kg Onni Pellinen Robert Rupp Sanfried Söderqvist yli 82 kg Georg Gehring Rudolf Svensson Josef Urban ===Mitalitaulukko=== 1 2 1 0 3 2 1 2 2 5 3 1 1 0 2 4 1 0 0 1 Unkari 1 0 0 1 6 0 2 0 2 7 0 0 3 3 8 0 0 1 1 ==Vapaapaini (Pariisi)== ===Mitalistit=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 56 kg Piet Mollin Berthaux R. Wyss 61 kg René Rottenfluc Joseph Dillen Dennis Perret 66 kg Erik Malmberg Károly Kárpáti Reginald Edwards 72 kg Hyacinthe Roosen Alvar Eriksson F. Käsermann 79 kg Sanfried Söderqvist A. Mollet H. Deniel 87 kg Erich Äschlimann Paul Bonnefont Joseph van Assche yli 87 kg Johan Richthoff Edmond Charlier Edmond Dame ===Mitalitaulukko=== 1 3 1 0 4 2 2 2 1 5 3 1 2 2 5 4 1 1 3 5 5 Unkari 0 1 0 1 6 0 0 1 1 == Lähteet == *FILA:n tietokanta 1929 Luokka:Vuoden 1929 urheilu Euroopan-mestaruuskilpailut 1929 Euroopan- mestaruuskilpailut 1929 Luokka:Pariisin urheilutapahtumat Luokka:Dortmundin urheilu
Artikulaatio

Artikulaatio tarkoittaa fonetiikassa äänenmuodostamistapaa. Artikilaatiolla tarkoitetaan, miten ihminen ääniväylässään tuottaa puheäänteitä ja prosodiaa, tai toisin ilmaisten kaikkea sitä, ”mitä puhujan puhe-elimistössä puhetta tuotettaessa tapahtuu”O’Dell, Michael & Nieminen, Tommi 2020: Kokeellinen fonetiikka. Teoksessa: Milla Luodonpää-Manni ym. (toim.): Kielentutkimuksen menetelmiä II. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Toimituksia 1457. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki. 313–344.. Yleisesti artikulaatiosta kuvataan vain se osa, joka suoraan vaikuttaa viestinnän kulkuun, esimerkiksi erottaa sanojen merkityksiä. Fonetiikassa kiinnostuksen kohteina ovat kuitenkin periaatteessa kaikki ääniväylän seikat ja tapahtumat, myös sellaiset vain osin tahdonalaiset kuten hengittäminen tai lihaskontrolli. Fonetiikan kannalta artikulaatio on puheäänen tuottamisen viimeinen vaihe: # Ensin on initiaatio (”alkuunpano”), jolla ilmapatsas saatetaan liikkeelle. Koska ääni on kuultavissa oleva ilman liikettä, ensin ilma on saatettava liikkeelle. Puhutussa kielessä tavallisin initiaatiotapa on pulmoninen egressiivinen ilmavirta eli keuhkoista lähtevä uloshengitysilmavirta, mutta puhetta voi tuottaa myös pulmonisella ingressiivisellä ilmavirralla; esim. suomessa on varsin tavallista sanoa Joo tai muu lyhyt lausuma sisään hengittäen. Muita mahdollisuuksia ovat (egressiivinen) glottaalinen initiaatio (ingressiivinen on periaatteellinen mahdollisuus), jolla tuotetaan esimerkiksi mayakielissä esiintyviä ejektiivikonsonantteja, sekä velaarinen initiaatio, joko egressiivinen tai ingressiivinen, jolla tuotetaan eteläisen Afrikan kielissä esiintyviä maiskausäänteitä. # Tämän jälkeen on mahdollisesti fonaatio, jossa ilmapatsas voidaan saattaa aaltoliikkeeseen. Tämä tapahtuu kurkunpäässä. Fonaation yleisimmät perustyypit ovat soinnillinen (fonaatio tapahtuu) ja soinniton (fonaatiota ei tapahdu), mutta muutkin tyypit ovat mahdollisia: narina eli vajaasointi, kuiskaussointi ja henkäyssointi. Kaikkia näitä saatetaan kielittäin käyttää. Fonaatio on kuitenkin puheäänen tuottamisessa vapaaehtoinen vaihe. # Viimeiseksi tulee artikulaatio eli ääniväylän muodon muuttaminen, jossa puheääni saa lopullisen värinsä. Jonkin äänteen artikulaatiota kuvattaessa määritellään tavallisesti ääniväylän ahtaimman kapeikon sijainti ja muoto, koska sen katsotaan vaikuttavan äänenväriin eniten. Joskus artikulaatio ja ääntäminen nähdään synonyymeiksi, jolloin artikulaatiota saatetaan kuvata arvottavin ilmauksin (”hyvä” – ”huono”) sen sijaan, että kuvattaisiin tieteen tavoin ainoastaan se, mitä ääniväylässä kullakin hetkellä tapahtuu. Esimerkiksi esiintyjiltä odotetaan yleensä ”hyvää artikulaatiota” eli selkeää puhetta. Vastaavasti epäselvää ja mumisevaa puhetta kutsutaan huonoksi artikuloinniksi. == Katso myös == *Ääntöpaikka *Ääntötapa *Artikulaatiovirhe == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Fonetiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gottfrid Hampf

Gottfrid Hampf (; 12. heinäkuuta 1904 Turku – 16. tammikuuta 1938 Petroskoi) oli neuvostoliitonsuomalainen agronomi ja kirjailija. Hampf muutti Neuvostoliittoon vuonna 1923. Hän valmistui maatalousteknikumista ja työskenteli agronomina Tunkuan piirin Lehdon kylässä. Hän kirjoitti runoja Nuori kaarti ja Rintama -lehtiin ja toimi Soihdun, Punakanteleen ja Rintaman taiteilijana. Vuonna 1931 ilmestyi Hampfin ja Einari Leinon yhteiskokoelma Radan varrelta. Hän laati myös karjanhoitoa käsitteleviä oppaita. 1930-luvun lopun suomalaisvainojen aikana Hampf pidätettiin, tuomittiin vakoilijana kuolemaan ja ammuttiin Petroskoin lähellä. Hänet todettiin syyttömäksi vuonna 1959. ==Teoksia== * Einari Leino, Gottfrid Hampf. Radan varrelta: Runoja – lauluja. Leningrad: Kirja, 1931. * Runoja teoksessa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 259–263. ==Lähteet== Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt
Tom Söderman

Tom-Christian Leander Söderman (3. huhtikuuta 1936 Helsinki – 14. huhtikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja toimittaja. Söderman oli vuosina 1956–1959 sekä 1960–1961 Suomen Tietotoimiston toimittaja ja 1961–1963 Yleisradion toimittaja. Hän siirtyi diplomaattiuralle ja toimi Tukholmassa 1963–1967 avustavana lehdistöattaseana ja 1971–1975 vastaavana lehdistöattaseana. Lehdistöneuvoksena Söderman toimi 1975–1977 Tukholmassa ja 1977–1984 Lontoossa. Tukholmassa hän pyrki kylmän sodan aikana esittämään mielipiteitä Suomen ulkopolitiikan tueksi. Söderman oli ulkoministeriön lehdistöpäällikkö 1985–1988, Göteborgin pääkonsuli 1988–1993 ja Reykjavikin suurlähettiläs 1993–2000. Diplomaattiuransa jälkeen Söderman toimi vapaana kirjoittajana. Hän kirjoitti säännöllisesti kolumneja ruotsalaiseen Utrikesbloggeniin ja kulttuurireportaaseja Nya Argusiin. Yhdessä Camilla Lindbergin kanssa hän kirjoitti kirjan Röster från Rosala (Schildt, 2007). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tom Södermanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Suomen suurlähettiläät
Nya Argus

Nya Argus on vuonna 1907 perustettu suomenruotsalainen aikakauslehti. Nya Argus ilmestyy kymmenen kertaa vuodessa ja käsittelee ajankohtaisia kulttuuriin ja yhteiskuntaan liittyviä ilmiöitä. Nya Argusin vastaava toimittaja on Trygve Söderling. 1900-luvun alussa suomenruotsalaisessa kirjallisuudessa vaikutti Euterpe-ryhmä, joka julkaisi Euterpe-lehteä 1900–1905. Sen työtä jatkoi Argus, jonka nimeksi tuli 1911 Nya Argus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ögonen Upp, Historik, Nya Argus * Nya Argusin sivusto Luokka:Kulttuurilehdet Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Nora Ikstena

thumb|right|200px|Nora Ikstena, 2008. Nora Ikstena (s. 1969 Riika) on latvialainen kirjailija. Ikstena valmistui Latvian yliopistosta 1992 ja opiskeli jonkin aikaa Yhdysvalloissa Columbian yliopistossa. Hän on ollut toimittajana latvialaiseen kirjallisuuteen keskittävässä julkaisussa The Review of Contemporary Fiction. Ikstenan ensimmäinen teos oli latvialaisen kirjailijan ja poliitikon Anna Rūmane-Ķeniņan elämäkerta. Sen jälkeen häneltä ilmestyi kaksi novellikokoelmaa. Romaaneista Dzīves svinēšana (1998) ja Jaunavas mācība (2001) hän on saanut Latvian kirjallisuuden vuosipalkinnon. Vuonna 2004 ilmestyi novellikokoelma Dzīvesstāsti, jossa hän irtautui aiemmasta koristeellisesta tyylistään. 2006 ilmestyi hänen yhteistyössä Imants Ziedonisin kanssa tekemänsä kaunokirjallis-elämäkerrallinen teos Nenoteiktā bija, jossa yritetään löytää Ziedonisin lapsuusmuistoja. Hän sai teoksesta useita palkintoja: Baltian Seuran palkinnon, Latvian kirjallisuuden vuosipalkinnon ja Diena-sanomalehden vuosittaisen kulttuuripalkinnon. ==Teokset== ===Suomennetut teokset=== *Nora Ikstena: Danielan näytös. Novellikokoelmasta Rihkamaa ja huvituksia. Suomentanut Helena Johansson. Rozentāls-seura, vuosikirjat 1995 ja 1996, s. 109-113. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Teoksen Dzīves svinēšana - Livets fest esittely Luokka:Latvialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ludvig Kosonen

Ludvig Kosonen, myös: L. Kosonen (2. syyskuuta 1900 Pietari – 21. maaliskuuta 1933 Leningrad) oli suomalainen kommunisti ja Neuvostoliitossa toiminut kirjailija. Kosonen syntyi pietarinsuomalaiseen työläisperheeseen. Vuonna 1918 perhe muutti Suomeen, jossa Ludvig suoritti loppuun kansakoulun ja toimi kauppa-apulaisena. Vuonna 1920 hän muutti Helsinkiin, jossa työskenteli Strömbergin tehtaalla. Syksyllä 1921 Kosonen liittyi Suomen kommunistiseen puolueeseen. Helmikuussa 1926 hänet pidätettiin Sosialistisen nuorisoliiton jutussa ja tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankilaan. Vuonna 1929 Kosonen vapautui vankilasta ja siirtyi seuraavana vuonna Neuvostoliittoon. Hän kirjoitti artikkeleita, runoja ja kertomuksia suomenkielisiin lehtiin ja toimi Punakanteleen päätoimittajana. Vuonna 1932 julkaistiin kuvaus Suomen kommunistisen nuorisoliikkeen toiminnasta Lippulaulu ja runokokoelma Marssimme eteenpäin. Kosonen kuoli tuberkuloosiin leningradilaisessa sairaalassa. ==Teokset== * Lippulaulu: Kuvaus Suomen kommunistisen nuorisoaktiivin elämästä vuodelta 1929. Leningrad: Kirja, 1932. * Marssimme eteenpäin: Runoja. Leningrad: Kirja, 1932. * "Kiellosta huolimatta!": luku tekeilläolevasta romaanista, teoksessa: Nuorisotoverimme Suomessa: muutamia Suomen vasemmistolaista nuorisoliikettä kuvaavia kaunokirjallisia tuotteita, toimittaneet Helka Ström ja Ludvig Kosonen, Leningrad: Kirja 1931 * Kurjet, runo, antologiassa Rohkeesti, hehkuvin rinnoin...: Suomen luokkasodan veteraanit muistelevat, koonnut Matti Mazajev; toimittajina Terttu Vikström ja Milja Hytti, Petroskoi: Karjala 1978 * Runoja teoksessa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu: Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940. Petroskoi: Karjala, 1976, s. 273–281. * Runoja teoksessa: Nyt ylös kansa kaikkivalta: valikoima vanhan työväenliikkeen runoutta, toim. Kalevi Kalemaa, Jyväskylä: Gummerus 1975 ISBN 951-20-1128-X ** Taistelutoverille: Ole siunattu päivä ** Sotilasvyö: Yö yhteinen, työ yhteinen ** Tulkaa, tulkaa: Tulkaa, tulkaa taistelun päivät ** Sinipusero: Valonheittäjän edessä ** Elämänprobleemi: Elämänarvoitus on selvä ===Suomennokset=== * Intia: Intia: Intia, Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja 1931. Sarja: Kipinän kirjasto, n:o 11 * A. Novikov-Priboi, Merimiehiä: viisi kertomusta, suom. L. Kosonen, Leningrad: Kirja 1931 * L. Ovalov: Punaista ja mustaa: kuvauksia viljanhankintakamppailusta v. 1929–30, suomentanut Ludvig Kosonen, Leningrad: Kirja 1931 (Onko kirjoittaja Lev Ovalov?) ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Simo Lampinen

Simo Lampinen (s. 22. kesäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen ralliautoilija. == Ura == Simo Lampisen isä oli Raine Lampinen ja äiti Doris Lampinen (o.s. Rosenqvist). Raine Lampinen oli yksi Suomen menestyneimmistä moottoripyöräkilpailijoista ja Porvoon Moottorikerhon perustaja. Hänen kilpailu-uransa kesti 34 vuotta. Simon isoisä Emil Lampinen oli myös kilpa- ajaja, ja hän perusti Porvoon Kerkkooseen Karhun suksitehtaan 1901 ja Lampisen suksitehtaan 1922. Simo Lampinen sairastui 13-vuotiaana polioon, jonka vuoksi hänen oli luovuttava ratamoottoripyöräilijän unelmastaan. Lampinen sai erikoisluvalla ajokortin 17-vuotiaana ja osallistui ensimmäiseen ralliinsa viikkoa 18-vuotispäivän jälkeen. Simo Lampinen on Porvoon Moottorikerhon tunnetuimpia autokilpailijoita. Kilpailemisen lisäksi hän on ollut aktiivisesti mukana kerhon järjestötoiminnassa. Hän on toiminut kerhon puheenjohtajana 1983-1985 ja ottanut pitkään osaa kerhon kilpailujärjestelyihin. Kerhon arkistojen mukaan hän aloitti kilpailemisensa jäärata-ajoissa. Eräs hänen ensimmäisistä kilpailuistaan oli kerhon järjestämät jäärata–ajot 25. maaliskuuta 1962 Kokonniemen jäällä. Hän otti tuolloin osaa kaikkiin neljään luokkaan ja ajoi eri luokissa Saab- ja Jaguar- autoilla. Hän voitti kolme luokkaa ja oli toinen luokassa alle 1300 cm3 tavallisin renkain. Lampinen aloitti ralliuransa 18-vuotiaana heti ajokortin saatuaan, ja kilpaura kesti vuoteen 1979 saakka. Hän on ajanut lukuisia kilpailuja sekä Suomessa että ulkomailla. Suurimmat kotimaiset voitot ovat neljä Suomen mestaruutta ja voitot Jyväskylän Suurajoissa 1963, 1964 ja 1972. Hän oli Jyväskylän Suurajoissa myös kolme kertaa toinen ja kerran kolmas. Hän sijoittui tässä kilpailussa 15 kertaa yleiskilpailun viiden parhaan joukkoon. Kansainvälisiä ykkössijoja hän saavutti RAC-rallissa 1968, Skotlannin rallissa 1969 ja Portugalin rallissa 1970. Vuonna 1965 hän voitti luokkansa Le Mansin 24 tunnin ajossa Triumph GT6 -autolla. Kilpauransa aikana hän ajoi 35 rallin MM-osakilpailua. Autourheilun järjestöpuolella Lampinen on ollut muun muassa Suomen Autourheiluliiton puheenjohtaja ja pitkään Jyväskylän Suurajojen puheenjohtaja. Lisäksi hän on ollut kansainvälisen autourheiluliiton (FISA) rallivaliokunnan jäsen, MM-rallien tarkkailija sekä Alastaron formularataa hoitavan kiinteistöyhtiön puheenjohtaja. Suomen Leijonan Ritarikunnan 1. luokan ritarimerkin hän sai vuonna 1982. Kilpauransa aikana hän ajoi seuraavia kilpa-autoja: Saab 96, Lancia, Peugeot, Fiat ja Triumph. Simo Lampinen toimii edelleen toimitsijana rallikilpailuissa ympäri maailmaa. == Lähteet == * Profiili Suomen Moottoriurheilumuseon sivuilla === Viitteet === == Aiheesta muualla == * eWRC-sivustolla Luokka:Suomalaiset ralliautoilijat Luokka:Rallin Suomen-mestarit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ASVEL Lyon-Villeurbanne

ASVEL Lyon-Villeurbanne tai ASVEL Basket ranskalainen koripalloseura, joka sijaitsee Villeurbannessa. Seura on kautta aikain Ranskan menestynein joukkue. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1948. Heti seuraavan vuonna joukkue voitti ensimmäisen Ranskan mestaruuden. Vuodesta 1949 alkoi ajanjakso vuoteen 1981 saakka, jolloin ASVEL voitti 15 Ranskan mestaruutta. Joukkueen paras sijoitus Euroliigassa oli vuonna 1997 saavutettu semifinaalipaikka. Voittojen teille Asvel palasi vuonna 2002, kun se kaatoi Ranskan liigan finaalissa arkkivihollisensa Pau Orthezin. Debyyttinsä ULEB Cupissa joukkue teki kaudella 2005–2006, jolloin se pääsi puolivälieriin saakka. == Entisiä pelaajia == * Nikola Radulović * Nikola Vujčić * Yann Bonato * Alain Digbeu == Saavutukset == *17 Ranskan mestaruus: 1949, 1950, 1952, 1955, 1956, 1957, 1964, 1966, 1968, 1969, 1971, 1972, 1975, 1977, 1981, 2002, 2009 *8 Ranskan Cup: 1953, 1957, 1965, 1967, 1996, 1997, 2001, 2008 == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Ranskalaiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 1948 perustetut urheiluseurat Luokka:Rhônen departementti
Kissimmee

Kissimmee on kaupunki Floridassa, Yhdysvalloissa. Asukkaita kaupungissa on 62 632 (2009).http://factfinder.census.gov/servlet/SAFFPopulation?_event=Search&geo;_id=16000US1235000&_geoContext=01000US%7C04000US12%7C16000US1235000&_street=&_county=Kissimmee&_cityTown=Kissimmee&_state=04000US12&_zip=&_lang=en&_sse=on&ActiveGeoDiv;=geoSelect&_useEV=&pctxt;=fph&pgsl;=160&_submenuId=population_0&ds;_name=null&_ci_nbr=null&qr;_name=null®=null%3Anull&_keyword=&_industry= Kissimmee sai kaupunkioikeudet vuonna 1883. Se on ollut maanviljely- ja karjatalousaluetta, mutta kun 1800-luvun loppupuolella Kissimmee-jokea ruopattiin läheisten peltoalueiden kuivattamiseksi, kaupungista tuli höyrylaivaliikenteen keskus. Samalla kaupunki sai höyrylaivatelakan. Vuonna 1916 valmistui maantieyhteys Floridasta muualle Yhdysvaltoihin, ja höyrylaivojen merkitys hiipui. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan kaupungit
Rozentāls-seura

Rozentāls-seura on vuonna 1990 perustettu Suomi–Latvia-ystävyysseura. Seuran tarkoituksena on toimia Suomen ja Latvian kulttuurisuhteiden ja muun yhteistyön kehittämiseksi sekä Latvian historian ja yhteiskunnallisen, taloudellisen ja sivistyksellisen elämän tuntemuksen levittämiseksi ja syventämiseksi Suomessa. Tarkoituksensa toteuttamiseksi seura järjestää esitelmätilaisuuksia, näyttelyjä ja erilaisia kulttuuri- ja muita tilaisuuksia, asiantuntijatapaamisia ja harrastustoimintaa, edistää latvian kielen opetusta ja opiskelua sekä harjoittaa julkaisu- ja tiedotustoimintaa. Seura toimii valtakunnallisesti koko Suomessa. Seura on nimetty latvialaisen taidemaalarin ja kansallistaiteilijan Janis Rozentālsin mukaan, joka asui Suomessa yhdessä suomalaisen vaimonsa Elli Forssellin kanssa. Vuosina 1915–1916 hän asui vaimoineen Kulosaaressa Hopeasalmentie 2:n huvilassa, joka purettiin Itäväylää rakennettaessa. Muistolaatta paljastettiin Kulosaaressa 18. marraskuuta 2008. Se on kiinnitetty Kulosaarentielle lännestä tulevan luiskan kallioseinään. Rozentāls kuoli Kulosaaressa 1916. Rozentāls-seuran perustamiskokous pidettiin 17. toukokuuta 1990. Kokous valitsi seuran hallituksen ja hyväksyi varatuomari Kari Paason valmistelemat säännöt. Seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Heikki Koski. == Rahoitus == Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Rozentāls-seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti: Avustus 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 OKM:n ystävyysseurojen yleisavustus € € € € € € € € € == Lähteet == Luokka:Latvia Luokka:Suomalaiset ystävyysseurat
Toni Ulmen

Toni Ulmen (25. tammikuuta 1906 – 4. marraskuuta 1976, Düsseldorf) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui Veritas-Meteorin yksityistallin autolla kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1952 ja oli parhaimmillaan kahdeksas Saksan GP:ssä 1952. 1940-1950-luvuilla Ulmen ajoi myös Saksan Formula 2 -sarjassa (mestaruus 1949) ja Formula 1:sten ulkopuolisissa kilpailuissa. Vuonna 1953 Ulmen osallistui Belgian 24 tunnin ajoon, jossa sijoittui kolmanneksi C-tyypin Jaguarilla. Ulmen perusti 1900-luvun alussa autotalo Gebrüder Ulmenin (nyk. autotalo Ulmen) yhteistyössä veljiensä Peterin ja Andreaksen kanssa. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 Sijoitus Pisteet 1952 Toni Ulmen Veritas-Meteor Veritas S6 SUI Kesk. 500 BEL FRA GBR GER 8 NED ITA - 0 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Nino Vaccarella

Nino Vaccarella (4. maaliskuuta 1933 Palermo, Italia – 2021) oli italialainen autourheilija, joka voitti kolmesti sisialaisen Targa Florio -kilpailun ja kerran Le Mansin 24 tunnin ajon. Formula 1 -sarjassa hän osallistui viiteen osakilpailuun. Vaccarella osallistui viiteen F1-osakilpailuun kausilla 1961–1962 ja 1965. Hän oli parhaimmillaan yhdeksäs Italian GP:ssä 1962. Hän osallistui myös useisiin MM-sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin. Vaccarella voitti vuoden 1964 Le Mansin 24 tunnin kilpailun. Hänestä tuli paikallinen sankari voittaessaan Targa Florion kilpailun vuonna 1965. Hän uusi voittonsa vuosina 1971 ja 1975. == F1-kilpailut == Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Sijoitus Pisteet 1961 Scuderia Serenissima De Tomaso F1 Alfa Romeo S4 MON NED BEL FRA GBR GER ITA Kesk. USA - 0 1962 Scuderia SSS Republica di Venezia Lotus 18/21 Climax S4 NED MON DNQ BEL FRA GBR - 0 Porsche 718 Porsche F4 GER 15 Lotus 24 Climax V8 ITA 9 USA RSA 1965 Scuderia Ferrari SpA SEFAC Ferrari 158 Ferrari V8 RSA MON BEL FRA GBR NED GER ITA 12 USA MEX - 0 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Togon alueet

Togo on jaettu hallinnollisesti viiteen alueeseen (régions, yksikössä région), jotka ovat luetteloituna alla eteläisimmästä pohjoisimpaan. Alueet on puolestaan jaettu 30:een prefektuuriin ja yhteen kuntaan (Lomé). Alue Asukasluku Pinta-ala Pääkaupunki 1\. Maritime 1 937 293 6 395 km² Lomé 2\. Plateaux 1 425 199 16 974 km² Atakpamé 3\. Centrale 549 179 13 182 km² Sokodé 4\. Kara 828 121 11 631 km² Kara 5\. Savanes 659 444 8 603 km² Dapaong Yhteensä 5 750 000 56 785 km² Lomé ==Historia== Togon nykyinen jako muodostettiin vuonna 1955, kun siirtomaa-ajan hallintoalueet lakkautettiin ja muodostettiin neljä aluetta (Centrale, Maritime, Plateaux ja Savanes). Vuonna 1981 Centralen ja Savanes´n alueista lohkaistiin Karan alue. ==Katso myös== *Luettelo Togon prefektuureista ==Lähteet== *statoids.com * cs:ISO 3166-2:TG nl:Deelgebieden van Togo sk:ISO 3166-2:TG
Savanes (Togo)

Savanes on Togon viidestä alueesta pohjoisin. Savanesin asukasluku on vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 1 143 520, ja sen pinta-ala on 8 603 km². Alueen pääkaupunki on Dapaong. Savanesin alue rajoittuu idässä Beniniin, lännessä Ghanaan, pohjoisessa Burkina Fasoon ja etelässä Karan alueeseen. == Prefektuurit == Savanesin alue koostuu seitsemästä prefektuurista: *Cinkassé *Kpendjal *Kpendjal-Ouest *Oti *Oti-Sud *Tandjouaré *Tône == Lähteet == * statoids.com === Viitteet === Luokka:Togon alueet
Marie-Christine Cazier

Marie-Christine Cazier (ent. Balo, s. 23. elokuuta 1963 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija. == Ura == Cazier saavutti urallaan viisi arvokisamitalia, joista kaksi ulkoradoilla. Ateenan EM-kilpailuissa 1982 hän sijoittui 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 23,08 s ja saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa pronssia ajalla 42,69 s. Stuttgartin EM- kilpailuissa 1986 hän saavutti 200 metrillä hopeaa uransa parhaalla ajalla 22,32 s ja oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui neljänneksi ajalla 43,11 s. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän kilpaili 400 metrin aitajuoksussa mutta karsiutui jo alkuerissä. Soulin 1988 olympialaisissa Cazier ei menestynyt. Kaksissa MM-kilpailuissa hänen parhaat saavutuksensa olivat 200 metrin juoksun välieräpaikka Roomassa 1987 sekä 4 × 100 metrin viestin seitsemäs sija Helsingissä 1983 ajalla 43,40 s ja kahdeksas sija Roomassa 1987 ajalla 43,75 s. Sisäratojen MM-kilpailuissa Cazier saavutti Pariisissa 1985 hopeaa 200 metrillä ajalla 23,33 s. Indianapolisissa 1987 hän karsiutui 200 metrin välierissä. Sevillassa 1991 hän sijoittui 4 × 400 metrillä viidenneksi ajalla 3.34,05. Sisäratojen EM-kilpailuissa Cazier saavutti 200 metrillä hopeaa Göteborgissa 1984 ajalla 23,68 s ja pronssia Liévinissä 1987 ajalla 23,40 s. Vuosina 1982 ja 1990 hän karsiutui 200 metrin välierissä. Milanossa 1982 hän sijoittui 60 metrin juoksussa viidenneksi ajalla 7,35 s ja vuotta myöhemmin Budapestissa hän oli samalla matkalla kuudes ajalla 7,38 s. Cazier voitti Ranskan ulkoratojen mestaruuden 100 metrillä vuonna 1985, 200 metrillä vuosina 1985–1988 sekä 400 metrin aidoissa vuosina 1990–1991. Sisäratojen mestaruuden hän voitti 60 metrillä vuonna 1982 sekä 200 metrillä vuosina 1984, 1985, 1987 ja 1990. Hän paransi 200 metrillä kolmasti Ranskan ennätystä vuonna 1986: heinäkuussa hän juoksi Épinalissa ajan 22,51 s sekä elokuussa Stuttgartin EM-kilpailuissa ajat 22,45 ja 22,32 s. Viimeksi mainitun ennätyksen alitti Marie-José Perec kesäkuussa 1991. Sisäradoilla Cazier juoksi 200 metrillä Ranskan ennätyksen 23,33 s Pariisin MM-kilpailuissa 1985. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 60 metriä (hallissa): 7,28 (1982), käsiajanotolla 7,2 (1984) * 100 metriä: 11,23 (1986), käsiajanotolla 10,9 (1985) * 200 metriä: 22,32 (1986) * 400 metriä: 53,85 (1990) * 400 metrin aidat: 55,50 (1990) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kätketty aarre

Kätketty aarre (Moonfleet) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1955. Se pohjautuu J. Meade Falknerin romaaniin, ja elokuvan pääosissa ovat Stewart Granger, George Sanders, Joan Greenwood ja Viveca Lindfors == Tuotanto ja vastaanotto == MGM oli hankkinut Falknerin romaanin filmatisointioikeudet ja tuottanut teoksesta elokuvakäsikirjoituksen vuonna 1952. Tämän jälkeen projekti jäi kuitenkin hetkeksi hyllylle, kunnes tuottaja John Houseman otti sen tuotantoon. Houseman valitsi Langin ohjaajaksi elokuussa 1954.McGilligan, s. 411 Kätketyn aarteen kuvaukset alkoivat elokuun puolessa välissä. Sen budjetti oli 1,9 miljoonaa dollaria. Kuvaukset saatiin päätökseen kahden kuukauden päästä.McGilligan, s. 412 Ensi-iltansa elokuva sai kesäkuussa 1955. Se ei ollut Yhdysvalloissa menestys, mutta Euroopassa kriitikoiden arvostus oli selvästi parempi. Euroopan-levitykseen elokuva päätyi vasta muutama vuosi myöhemmin. Pariisissa Kätketty aarre oli ensi- illassa 1960. Ranskassa elokuva sai myös kriitikkopalkinnon ennen Robert Bressonin Taskuvarasta ja Ingmar Bergmanin Kasvoja.McGilligan, s. 413 == Näyttelijät == == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1955 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Fritz Langin ohjaamat elokuvat
Liliane Gaschet

Liliane Gaschet (s. 16. maaliskuuta 1962 Fort-de-France, Martinique) on entinen ranskalainen pikajuoksija. Hän edusti Ranskaa kolmissa arvokisoissa vuosina 1982–1984. Gaschet sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 seitsemänneksi 200 metrin juoksussa ajalla 22,97 s ja saavutti 4 × 100 metrin viestijuoksussa pronssia ajalla 42,69 s. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän karsiutui 200 metrin välierissä ajalla 23,37 s ja sijoittui pikaviestissä seitsemänneksi ajalla 43,40 s. Los Angelesin 1984 olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ajalla 11,68 s (alkuerissä hän juoksi ajan 11,42 s) sekä sijoittui 200 metrillä kahdeksanneksi ajalla 22,86 s (välierissä hän juoksi uransa parhaan ajan 22,73 s) ja 4 × 100 metrin viestissä neljänneksi ajalla 43,15 s. Liliane Gaschet voitti Ranskan mestaruuden 200 metrin juoksussa sisäradoilla vuonna 1983 ja ulkoradoilla vuonna 1984. Hän paransi Ranskan ennätystä 4 × 100 metrillä kerran ja 4 × 200 metrillä kahdesti. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 60 metriä (hallissa): 7,39 (1984) * 100 metriä: 11,31 (1984) * 200 metriä: 22,73 (1984) * 400 metriä: 55,24 (1982) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Captain Olimar

Captain Olimar () on Shigeru Miyamoton luoma pelihahmo, joka seikkailee Pikmin-pelisarjassa. Hahmo esiintyy myös pelattavana hahmona Super Smash Bros. Brawlissa, Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii Ussa ja Super Smash Bros. Ultimatessa. == Lähteet == Luokka:Nintendon pelihahmot Luokka:Super Smash Bros. -pelisarjan hahmot Luokka:Nintendon maskotit
Huulipunamurhaaja

Huulipunamurhaaja (While the City Sleeps) on Fritz Langin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1956. Se perustuu Charles Einsteinin kirjoittamaan romaaniin The Bloody Spur William Heirensin Chicagon alueella tekemistä murhista. Elokuvassa esiintyvät muun muassa Dana Andrews, Rhonda Fleming, George Sanders ja Howard Duff. Elokuva kuvattiin nopeasti kesällä 1955. Ensi-iltansa se sai vajaa vuosi myöhemmin. Huulipunamurhaaja sai suhteellisen suotuisat arviot, ja sitä pidettiin hyvänä jännityselokuvana. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Lourcelles, Jacques: ”Huulipunamurhaaja”, Filmihullu 6/2012. Luokka:Vuoden 1956 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Film noir -elokuvat Luokka:Fritz Langin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
Miikka Matikka

Miikka Matikka (s. 12. joulukuuta 1986 Imatra) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Ykköspesis-joukkue Jyväskylän Kiriä. Hänet valittiin vuonna 2007 Superpeiksen vuoden tulokkaaksi. Matikka aloitti Superpesiksessä 2007 Hyvinkään Tahkossa. Hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan mestaruuden ja hänet valittiin vuoden tulokkaaksi. Ennen ensimmäisiä Superpesis-otteluitaan Matikka pelasi Riihi-Pesiksessä, Järvenpään Pesiksessä, Imatran Pallo- Veikoissa sekä Kouvolan Pallonlyöjissä. Matikka loukkaantui Hyvinkään joukkoampumisessa 26. toukokuuta 2012, jossa joukkuetoveri Topi Koistinen kuoli.http://www.uutisvuoksi.fi/Online/2012/05/26/Imatralaistaustainen+Miikka+Matikka+yksi+Hyvink%C3%A4%C3%A4n+loukkaantuneista/2012513496107/16 == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 2007 * 1 Itä-Länsi-ottelu: 2015 * Superpesiksen vuoden tulokas: 2007 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden_tulokkaat/ * Miesten Ykköspesiksen kärkilyöntikuningas 2023 == Tilastot == === Superpesis-ura === Vuosi Joukkue Ottelut Lyödyt Tuodut Kärkilyönnit 2007 Tahko 30 4 + 19 15 60 2008 Tahko 31 1 + 4 6 44 2009 Tahko 29 0 + 11 9 69 2010 Tahko 26 1 + 3 17 113 2011 Tahko 26 0 + 1 23 93 2012 Tahko 6 0 + 0 7 32 2013 Tahko 26 4 + 10 22 122 2014 Kiri 30 1 + 6 15 160 2015 Kiri 30 1 + 3 36 157 2016 Kiri 28 1 + 3 29 132 2017 IPV 32 5 + 6 43 174 2018 IPV 32 0 + 3 28 156 2019 PattU 30 1 + 8 15 109 2020 PattU 23 0 + 3 11 92 2021 PattU 25 0 + 5 4 63 2022 Tahko 30 2 + 6 14 73 2023 Kiri 24 1 + 4 13 142 == Lähteet == *Matikan pelaajakortti Pesiksen Maailma -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Jyväskylän Kirin pelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anomodontia

Anomodontia on sukupuuttoon kuollut terapsidien alalahko. Useimmat anomodontit olivat kasvinsyöjiä, ja niiden monimuotoisin ja menestynein ryhmä on Dicynodontia. Dikynodonteista Lystrosaurus oli menestynein. Se on laajimmalle levinnyt selkärankainen maaeläin maapallon historiassa. Anomodontit ilmestyivät permikauden keskivaiheilla noin 269 miljoonaa vuotta sitten ja hävisivät myöhäistriaskaudella noin 215 miljoonaa vuotta sitten. Saattaa kuitenkin olla että viimeiset alalahkoon kuuluneet lajit selvisivät varhaisliitukaudelle n. 110 miljoonaa vuotta sitten asti, mikäli eräs sirpaleinen löytö osoittautuu dikynodontiksi. Anomodontit olivat permikauden lopulla ja triaskaudella hallitsevia kasvinsyöjiä. Basaalisimmilla (”primitiivisimmillä”) Anomodontian jäsenillä on vielä kokonainen hampaisto, kuten Biseridensin erilaistuneet hampaat, mutta myöhemmiltä anomodonteilta kuten Dicynodontian edustajilta hampaat puuttuvat lähes kokonaan tai jopa täysin. Hampaiden sijasta niillä oli keratiinista muodostunut nokka. == Luokittelu == 250px|thumb|oikea|Kannemeyerian kallo *Kladi: Synapsida (synapsidit) ** Lahko Therapsida (terapsidit) *** Alalahko: Anomodontia **** Suku: Biseridens **** Yläheimo: Anomocephaloidea ***** Suku: Anomocephalus ***** Suku: Tiarajudens **** Osalahko: Venyukovioidea ***** Heimo: Otsheridae ****** Suku: Otsheria ****** Suku: Suminia *****Heimo: Venyukoviidae ****** Suku: Ulemica ****** Suku: Venjukovia **** Kladi: Chainosauria ***** Suku: Galechirus ***** Suku: Galeops ***** Suku: Galepus ***** Suku: Patranomodon ***** Osalahko: Dicynodontia (dikynodontit) Dental Occlusion in a 260-Million- Year-Old Therapsid with Saber Canines from the Permian of Brazil Science 25. maaliskuuta 2011: Vol. 331 no. 6024 pp. 1603-1605 ===Fylogenia=== Tämä kladogrammi perustuu kallon ominaisuuksiin, sillä useimmat näistä terapsideista tunnetaan vain kallon perusteella. Jun Liu, Bruce Rubidge & Jinling Li (2009): Rubidge & Sidor (2001):Phylogenetic interrelationships and pattern of evolution of the therapsids: testing for polytomy Tom S. Kemp; Museum of Natural History and St John’s College, Oxford == Lähteet == *
Index Ventures

Index Ventures on eurooppalainen pääomasijoitusyhtiö, joka toimii venture capital -rahoittajana. Yhtiön päämaja on Genevessä, Sveitsissä. Se hallinnoi noin 1,5 miljardin euron sijoitusomaisuutta. Yhtiö on kerännyt perustamisensa jälkeen viisi venture-rahastoa ja yhden kasvurahaston. Index Ventures sijoittaa pääasiassa tieto- ja viestintäteknologia- ja biotekniikkayrityksiin Euroopassa ja Israelissa. Sen menestyksekkäimmät sijoitukset ovat Betfair, Skype ja MySQL. Vuonna 2007 yrityksen osakas Daniel Rimer nimettiin Forbesin Midas List -rankingissa maailman 25 parhaan venture capital -kaupantekijän joukkoon. Hän on yksi Index Venturesia pyörittävästä Rimerin veljesnelikosta. ==Sijoituksia== *Betfair *Joost *Last.fm *MySQL *Skype *Stardoll *Trolltech/Qt Software *Zend Technologies ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Index Ventures *Index Ventures Buys When Everyone Else Is Selling ArcticStartup, 9.3.2009. Luokka:Venture capital -yhtiöt Luokka:Sveitsin finanssipalveluyhtiöt
Christer Engelhardt

Christer Engelhardt (s. 1969) on ruotsalainen sosiaalidemokraattipuolueen poliitikko. Hän istui vuosina 2002–2015 valtiopäivillä, jossa hän edusti Gotlannin läänin vaalipiiriä. Hän on varsinaiselta ammatiltaan diakoni. Gotlannin saarella syntynyt ja kasvanut Engelhardt asuu Visbyssä vaimonsa ja kahden poikansa kanssa. Hän työskentelee diakonina Visbyn tuomiokirkkoseurakunnassa.Christer Engelhardt (s) Hän on paitsi valtiopäiväedustaja, myös Gotlannin kunnan kunnanvaltuuston jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Christer Engelhardt Valtiopäivien sivuilla Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nanay

Nanay on yksi Amazonin sivujoista. Nanayn pituus on noin 300 kilometriä. Se kulkee Napojoen länsipuolella, Tigrejoen itäpuolella ja yhtyy Amazonin pääuomaan Perussa Iquitosin kaupungin luona. Jokivarressa kasvaa tulvametsiä, joiden suojelemiseksi on perustettu Allpahuayo-Mishanan suojelualue 23 kilometriä Iquatosista etelään. Nanayn veden laatu on hyvä. Akvaariokalojen kauppiaat käyttävät sitä kalojen kasvattamiseen, ja ilmeisesti kahden heille sattuneen onnettomuuden seurauksena jokeen on levinnyt värikäs kiekkokalakanta. == Lähteet == Luokka:Perun joet Luokka:Amazonin vesistö
Juan Alberto Schiaffino

Juan Alberto Schiaffino Villano (28. heinäkuuta 1925 Montevideo, Uruguay – 13. marraskuuta 2002 Montevideo, Uruguay) oli uruguaylais-italialainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan sekä Uruguayta että Italiaa MM-tasolla. Seurajoukkueuransa aikana hän edusti uruguaylaista Peñarolia sekä italialaisia AC Milania ja AS Romaa. Hän voitti Uruguayn riveissä maailmanmestaruuden Brasilian MM-kisoissa 1950. Hän teki loppuottelussa Brasiliaa vastaan 1–1-tasoitusmaalin. Milanin riveissä Schiaffino voitti kolme Italian- mestaruutta. ==Lähteet== Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Uruguaylaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet