EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gaius Lutatius Catulus

Gaius Lutatius Catulus oli Rooman konsuli, jonka johdossa käytiin ensimmäisen puunilaissodan ratkaiseva taistelu ja jonka nimellä sodan jälkeinen rauha tunnetaan. Lutatiuksesta ei ole tietoja ennen hänen konsuliksi tuloaan. Vuonna 243 eaa. Rooman ja Karthagon välinen I puunilaissota oli kestänyt 22 vuotta ja molemmat valtakunnat olivat uupuneita Sisilian hallinnasta käytävään sotaan, mutta kumpikaan ei ollut valmis luovuttamaan. Rooma keräsi voimansa viimeiseen ponnistukseen ja rikkaiden kansalaisten vapaaehtoisten lainojen turvin Rooma rakensi uuden laivaston. Lutatiuksen osallistumisesta kampanjaan ei ole näyttöä, mutta hänen myöhemmät vaiheensa antavat syytä epäillä, että Lutatius saattoi olla hankkeen takana. Vuonna 242 eaa. Gaius Lutatius Catulus valittiin konsuliksi. Hän oli novus homo eli nousukas (hänen suvustaan ei ollut aikaisempia konsuleita). Parikseen Lutatius sai A Postumius Albinuksen, joka oli ikivanhaa sukua edustava patriisi. Tulevan sotavuoden suunnitelmia ja konsulien työnjakoa koskeva politikointi kärjistyi siihen, että pontifex maximus kielsi Postumiusta poistumasta Rooman kaupungista uskonnollisten syiden takia. Niinpä laivaston komento oli pakko antaa Lutatiukselle. Lutatiuksen avuksi sotatoimiin määrättiin praetori Q Valerius Falto, joka oli vanhaa patriisisukua. Lutatius ja Valerius veivät laivaston Sisiliaan ja operoivat vesillä ylivoimaisina, koska Karthago ei lähettänyt suuria voimia alueelle. Oltuaan pitkään Sisiliassa Lutatius haavoittui vakavasti, kun häneen osui katapultin ammus. Vuoden 241 eaa. maaliskuussa Karthago lähetti suuren laivaston Sisiliaan mukanaan maajoukkoja (mm. elefantteja). Sää oli huono. Lutatius määräsi Valeriuksen ottamaan komennon laivoissa ja seurasi itse taistelua maalta käsin. Laivastot kohtasivat Aigates-saarien luona ja roomalaiset saavuttivat voiton. Tämän jälkeen Lutatius neuvotteli Hamilkar Barkan kanssa rauhanehdot, jotka Rooman senaatin määräämien tiukennusten jälkeen päätyivät I puunilaissodan rauhansopimukseksi, joka tunnetaan 'Lutatiuksen rauhan' nimellä. Lutatius palasi Roomaan, mutta ei saanut yksin kunniaa sodan voittamisesta. Lopulta järjestettiin kaksi triumfia, toinen Lutatiukselle ja toinen Valeriukselle. Lutatiuksen myöhemmistä vaiheista ei ole historiassa viitteitä. Hänen nimensä esiintyy Juturnan temppelin jäänteissä, joten hän lienee vaikuttanut sen rakentamiseen. Lutatiuksen kuolinvuotta ei tiedetä. Gaius Lutatius Catulus on Jukka M. Heikkilän romaanin Merikonsuli (1995) päähenkilö. == Lähteet == *Polybios * J F Lazenby, The First Punic War Luokka:Roomalaiset sotilaat Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Euroopan olympiakomiteat

Euroopan olympiakomiteat (EOC) on eurooppalaisten olympiakomiteoiden yhteenliittymä. Järjestö pyrkii edistämään kilpa- ja huippu-urheilua sekä liikuntaa Euroopassa. EOC järjestää neljän vuoden välein Euroopan kisat sekä kahden vuoden välein Euroopan nuorten olympiafestivaalit. ==EOC:n jäsenkomiteat== Maa Maakoodi Komitea Alankomaat NED Albania ALB Andorra AND Armenia ARM Azerbaidžan AZE Belgia BEL Bosnia ja Hertsegovina BIH Bulgaria BUL Espanja ESP Georgia GEO Irlanti IRL Islanti ISL Iso-Britannia GBR Israel ISR Itävalta AUT Kosovo KOS Kreikka GRE Kroatia CRO Kypros CYP Italia ITA Latvia LAT Liechtenstein LIE Liettua LTU Luxemburg LUX Malta MLT Moldova MDA Monaco MON Montenegro MNE Norja NOR Pohjois-Makedonia MKD Portugali POR Puola POL Ranska FRA Romania ROU Ruotsi SWE Saksa GER San Marino SMR Serbia SRB Slovakia SVK Slovenia SLO Suomi FIN Suomen Olympiakomitea Sveitsi SUI Tanska DEN Tanskan urheiluliitto Tšekki CZE Turkki TUR Ukraina UKR Unkari HUN Valko- Venäjä BLR Venäjä RUS Viro EST == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.eurolympic.org/ Luokka:Olympiakomiteat
Michael Kaeshammer

Michael Kaeshammer (s. 7. tammikuuta 1977 OffenburgCanadian Jazz Archive: Michael Kaeshammer Musician Biography) on saksalaissyntyinen pianisti. Hän opiskeli Saksassa seitsemän vuotta klassista pianonsoittoa. 13-vuotiaana hän löysi boogie woogien, jota hän alkoi soittaa klubeilla, konserteissa ja festivaaleilla eri puolilla maata. Hän muutti perheineen Kanadan länsirannikolle, jossa hän sai huomiota blues- ja jazzfestivaaleilla kesällä 1996. Kaeshammerin kolme ensimmäistä levytystä olivat Blue Keys (1966), Tell You How I Feel (1998) ja No Strings Attached (2000).AllMusic: Michael Kaeshammer Kaeshammer on saanut useita Juno-palkintoehdokkuuksia. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itsehallintopuolue

Itsehallinto (fäär. Sjálvstýri), aikaisemmin Itsehallintopuolue (fäär. Sjálvstýrisflokkurin), on färsaarelainen puolue, joka on perustettu 1909. Puolue aloitti toimintansa vuonna 1906, mutta julkaisi ensimmäisen poliittisen ohjelmansa vasta 1909. Puolueen perustivat unionipuolueesta eronneet edustajat.. Itsehallintopuolue on Färsaarten vanhimpia puolueita, ja se perustettiin 1909 vastavoimana Tanskaan kuulumista kannattavalla unionipuolueelle.Wylie, s. 140. Puolue on ollut historiansa aikana kahdesti, vuosina 1916 ja 1936, Färsaarten parlamenttivaalien suurin puolue. Itsehallintopuolue hajosi kuitenkin vuonna 1939 maauudistuskiistaan. Sen perustajiin kuulunut Jóannes Patursson lähti puolueesta ja perusti muutaman vuoden päästä kansanpuolueen, joka sai noin puolet puolueen kannattajista.Wylie, s. 170. Itsehallintopuolueen kannatus lähti hajoamisen jälkeen laskuun, ja vuoden 1950 jälkeen se on saanut käytännössä enää 4–8 prosenttia äänistä. Vuoden 2011 parlamenttivaaleissa itsehallintopuolue sai 4,2 prosenttia äänistä ja yhden paikan Färsaarten parlamenttiin. Puolueen puheenjohtajana toimii Klaksvíkin pormestari Jógvan Skorheim. Puolueen ns. vaalikirjain on D. == Ideologia ja arvot == Itsehallintopuolue on keskustalainen puolue, joka kannattaa regionalismia ja sosiaaliliberalismia. Puolueohjelmansa mukaan puolueen tavoite on taata färsaarelaisille "täysi vastuu kansakunnastaan ja saada täysi päätösvalta". Tämä tarkoittaa Färsaarten itsenäistymistä kansanäänestyksen kautta ja pyrkimystä saada kansainvälistä tunnustusta. . Tanskassa puolue on varsin lähellä Radikaali Venstreä. Itsehallintopuolueella ei ole ollut omia edustajia Tanskan parlamentissa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kotisivut Luokka:Färsaarten puolueet Luokka:Liberaalit puolueet
Ingrid Newkirk

Ingrid Newkirk (s. 11. kesäkuuta 1949) on eläinten oikeuksia puolustavan järjestö PETAn (People for the Ethical Treatment of Animals) johtaja, jonka hän perusti Alex Pachecon kanssa vuonna 1980. Newkirk kääntyi eläinten oikeuksien puolustajaksi vuonna 1970, kun hänen silloinen naapuri hylkäsi kissanpentuja, jotka Newkirk päätti ottaa hoitoonsa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset eläinaktivistit Luokka:Brittiläiset eläinaktivistit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kim Hi-kyung

Kim Hi-kyung (; s. 1954AllMusic: Hi Kyung Kim) on eteläkorealainen säveltäjä, joka usein yhdistelee länsimaisia ja ei-länsimaisia vaikutteita. Hän on tehnyt tutkimusta korealaisesta perinnemusiikista ja Elliott Carterista. Hän on ollut IRCAMin residenssisäveltäjänä ja toiminut Pacific Rim Music Festivalin taiteellisena johtajana. Vuonna 2007 säveltäjä johti korealaisen gayageumin ja länsimaisten soittimien festivaalin, johon sisältyi yksitoista tapahtumaa Kaliforniassa ja Soulissa.UC Santa Cruz: Hi Kyung Kim Kim Hi-kyung on säveltänyt Yo-Yo Malle, Alexander-jousikvartetille, Koussevitzky-sätiölle, Fromm-säätiölle ja BluePrint-festivaalille. Hänen teostensa joukossa ovat Rituels I, II ja III sekä näiden päätös Rituel Suite. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sudenmorsian (albumi)

Sudenmorsian on suomalaisartisti Johanna Kurkelan viides studioalbumi. Sen julkaisi Kaiku Recordings 5. lokakuuta 2012. Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Oothan tässä vielä huomenna” ja ”Kaikki askeleet”. Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista syyskuun lopulla, mutta sen julkaisua siirrettiin viikolla tuotannollisteknisistä syistä. Albumi on saanut nimensä Aino Kallaksen samannimisen romaanin mukaan. Albumi oli kohtalainen menestys, sillä se saavutti albumilistalla 3. sijan ja julkaisuvuotensa aikana myös kultalevyrajan yli 12 000 kappaleen myynnillä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Keskisuomalainen: suopea == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Johanna Kurkelan albumit
Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas

Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas Oy oli Kustaa E. Merilän (1875–1961) vuonna 1904 Turkuun perustama Suomen ensimmäinen polkupyörätehdas, jonka toiminta loppui konkurssiin perustajan kuoltua 1960-luvun alussa. Se oli turkulaisten Pyrkijän ja Pyöräkellarin (sittemmin Tunturipyörän) ohella yksi 1930-luvun suurimmista suomalaisista polkupyörävalmistajista. Yrityksen pyöriä myytiin muun muassa tuotemerkeillä Olympia, Kiri, Aino, Luxus, Tähti, Svensk Fauber ja Eagle sekä Supo, josta tuli myös yrityksen loppuvuosien lyhytikäinen mopomerkki 1960-luvun alussa. Viitattu 1.12.2013 Kansakoulun ja kansanopiston käynyt 23-vuotias talollisenpoika Kustaa Edvard Merilä perusti Turkuun polkupyöräliikkeen 1898, jolloin polkupyörä oli juuri yleistymässä rikkaiden leikkikalusta koko kansan kulkuneuvoksi. Amerikkalaisten tuontipyörien ohella Merilä myi aseita, ompelu- ja kutomakoneita sekä veneitä ja niiden moottoreita. Kuljetusmatkat ja monet välikädet nostivat tuontipyörien hintoja, joten Merilä päätti 1900-luvun alkuvuosina ryhtyä valmistamaan pyöriä itse tuotemerkillä Olympia. Suomen Polkupyörä- ja Konetehdas valimoineen rakennettiin silloin Kaarinan pitäjään kuuluneelle Turun Nummenmäelle. 1930-luvulla tehdas työllisti parhaimmillaan noin 400 henkilöä. Tehtaassa valmistettiin myös muun muassa moottoreita sekä ompelukonepöytiä, joihin kiinnitetyt tuontiompelukoneet myytiin Suomi-tuotemerkillä. Tuotannon ohella Merilä piti myös pyörien jakelun omalla vastuullaan. Vuonna 1903 avatusta Tampereen sivuliikkeestä myyntiorganisaatio kasvoi 1930-luvun loppuun mennessä 14 myymälän valtakunnalliseksi ketjuksi, joka myi myös suksia, potkukelkkoja sekä erilaisia maatalouskoneita. Omien liikkeiden lisäksi pyöriä myivät asiamiehet ja kauppamatkustajat. Vaikeana luonteena Kustaa Merilä oli riidoissa milloin kenenkin kanssa. Kun Nummenmäki liitettiin Turkuun, Merilä laajensi tuotantoaan Turun sijasta Kuopioon, jonne hän rakennutti tehtaan uudelle Savon Pyörä Oy:lle. Toiminta ei kuitenkaan menestynyt, ja vuonna 1952 kiinteistö myytiin vaatevalmistaja Turo Oy:lle. Myös Naantalissa oli tehdas, joka oli Merilän pojan omistuksessa. 1950-luvulla Merilän polkupyörätuotanto menetti kilpailukykyään. Yli 80-vuotias teollisuusneuvos Merilä johti yrityksiään miltei kuolemaansa 1961 saakka, minkä jälkeen valtio haki liiketoiminnan konkurssiin verovelkojen vuoksi 1963. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Vesa Rohila: Nostalgiset polkupyörät. Alfamer 2007. ISBN 978-952-5089-93-6. ==Aiheesta muualla== *Artikkeli yrityksestä Suomen Turku -lehdessä 2/1961 (edellisellä aukeamalla artikkeli Kustaa Merilästä) Luokka:Entiset suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt Luokka:Suomalaiset polkupyörävalmistajat
Joulun lauluja (Johanna Kurkelan albumi)

Joulun lauluja on suomalaisartisti Johanna Kurkelan kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Kaiku Recordings 15. marraskuuta 2013. Albumin kappalemateriaali koostuu sekä Kurkelan tulkitsemista perinteisistä klassikoista että hänen itse sanoittamistaan täysin uusista joululauluista. Albumin julkaisun myötä Kurkela aloitti Suomen itsenäisyyspäivänä joulukiertueen, jonka aikana hän kiersi esiintymässä kirkoissa ympäri Suomea. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 12. sijalle. Sittemmin se on noussut parhaimmillaan kahdeksanneksi. Albumia on myyty kultalevyyn oikeuttava määrä, yli 10 000 kappaletta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 joulualbumit Luokka:Johanna Kurkelan albumit Luokka:Suomalaiset joulualbumit
Pyhävuoren kalliomaalaus (Alajärvi)

Pyhävuoren kalliomaalaus sijaitsee Lappajärven kaakkoispuolella Alajärvellä Etelä-Pohjanmaalla. Kalliomaalaus on poikkeuksellinen siitä syystä, että paikka on matalaa vuorta ja on kaukana vesistöistä. Jos maalaus on esihistoriallinen, laajentaa se kalliomaalausten aluetta merkittävästi. Kalliomaalauksen löysi geologian harrastaja Kari Väisänen vuonna 2008. == Kallio ja sen sijainti == Kallio sijaitsee 1,4 kilometriä Lappajärven rannasta lähellä Alajärven ja Vimpelin rajaa. Pyhävuori kohoaa 148 metriä merenpinnan yläpuolelle ja alueella risteilee eri vaellusreittien polkuja. Maalaukset sijaitsevat kalliossa lähellä luolamaisia muodostelmia, joita on paranneltu asumiseen kelpaaviksi kivimuurein. Näiden tekijäksi on mainittu Jaakko Reipakas (1855−1932), jonka eräkkomajaa muurit tukivat. == Maalaus == Vuonna 2008 paikalle tehty arkeologinen tarkastusretki määritti kaksi 32 metrin etäisyydellä ollutta kohtaa, jossa esiintyi punaväriä. GTK:n erikoistutkija Kari Kinnunen tutki punaväriläikät ja totesi käyttämänsä menetelmän avulla punavärin olevan luontaista alkuperää. Toinen havainto tehtiin vuonna 2009, kun arkeologi Peter Holmblad totesi kalliossa olevan hirveä tai peuraa esittävä kuvio, jonka mitat ovat 17×13 senttimetriä. Havainnon vuoksi kuviota tutkittiin vielä vuonna 2010, jolloin kallion pinta tutkittiin geologisesti. Silloin huomattiin seikkoja, jotka voivat viitata jopa väärennöksen mahdollisuuteen. Kuvion kalliopinnasta puuttui muun muassa selvä jäkälä- ja leväkasvusto sekä maalauskohdan ympäriltä tavattua nokijäämää. == Katso myös == * Pyhävuoren kalliomaalaus Kuhmoisissa ==Lähteet== * Luukkonen, Ismo: Pyhävuori * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Holmblad, Peter & Herrgård, Mikael: Etelä-Pohjalaiset juuret 2, 2010 Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Etelä-Pohjanmaan historia Luokka:Alajärvi
Hossain Mohammad Ershad

Hossain Mohammad Ershad (1. helmikuuta 1930 Dinhata – 14. heinäkuuta 2019Former Bangladesh military dictator Ershad dies at 89) toimi Bangladeshin presidenttinä vuosina 1983−1990. Ollessaan maan armeijan komentaja hän teki 24. maaliskuuta 1982 verettömän vallankaappauksen, kumosi perustuslain, erotti hallituksen ja presidentti Abdus Sattarin sekä kielsi puolueiden toiminnan. Hän ilmoitti, että poikkeustila tulisi jatkumaan kaksi vuotta. Ershad nimesi presidentiksi Ahsanuddin Chowdhuryn ja otti itselleen pääministerin tehtävän. Tavoitteekseen hän ilmoitti maan poliittisen elämän vakauttamisen, korruption poistamisen ja hallintokoneiston kuntoon laittamisen. Nämä tavoitteet olivat kansan odotusten mukaisia, ja Ershad olikin suosittu kansan keskuudessa. Joulukuussa 1983 hän otti presidentin tehtävän itselleen. Vuoden 1984 maareformin kautta uudistettiin maataloutta ja annettiin talonpojille taloudellisia oikeuksia ensi kertaa maan historiassa. Poikkeustila päättyi vuonna 1986, kun maassa pidettiin parlamentin ja presidentin vaalit. Ershad tuli valituksi presidentiksi viisivuotiskaudelle. Jatkokausi oli kuitenkin vaikea, sillä vuonna 1987 puhjenneet oppositiovoimien mielenosoitukset pakottivat Ershadin julistamaan poikkeustilan. Hänen oli annettava jonkin verran periksi islamistisille vaatimuksille, ja maa julistettiin 1988 islamilaiseksi tasavallaksi. Vuoden 1990 levottomuudet pakottivat Ershadin eroamaan, ja presidentiksi tuli Shahabuddin Ahmed. Seuraavana vuonna Ershad joutui oikeuden eteen korruptiosyytteiden vuoksi, ja hän sai vankeustuomion. Hän teki kuitenkin paluun politiikkaan jatiya-puolueensa johtajana. == Lähteet == Luokka:Bangladeshin presidentit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Från Lexå till Glitterscenen

Från Lexå till Glitterscenen: finlandssvenska tidsbilder, läsningar, författatporträtt 1960–2013 on Tuva Korsströmin kirjoittama suomenruotsalaisen kirjallisuuden katsaus noin vuodesta 1960 alkaen. Teoksen nimi kertoo kirjan sisällön aikarajat: Christer Kihlmanin teoksesta Se upp salige! (1960, suom. Varo autuas!) Monika Fagerholmin teokseen Glitterscenen (2009, suom. Säihkenäyttämö). Lexå on Kihlmanin teoksen kuvitteellinen tapahtumapaikka, joka saattaa viitata Porvooseen.Lexå paikka nimeltä Lakijoki. Helsingin Sanomat, kulttuuri. Viitattu 1.12.2013. Esipuheessa Korsström kertoo, että teos on tilaustyö, jossa alkuperäinen kustantaja Schildts toivoi käsiteltävän suomenruotsalaista kirjallisuutta viidenkymmenen viime vuoden ajalta siten että painotus olisi kirjailijoissa. Teos täydentäisi ja jatkaisi Thomas Warburtonin teosta Åttio år finlandssvensk litteratur, joka ilmestyi 1984. Sekä tekijä että uusi kustantaja Schildts & Söderströms totesivat työn hankalaksi, sillä aika oli ajanut ohi yhden kirjoittajan kirjallisuudenhistorioista. Sellaisen oli tehnyt vielä 1998 Georg C. Schoolfield teoksessa A History of Finland's Literature. Niinpä Korsströmin teos on siksi pikemminkin esseemäisen subjektiivinen, kuten hän sanoo. Kirjailija-artikkelit on koottu temaattisesti, ja niiden pituus vaihtelee lyhyestä perusteelliseen.Korström (2013), s. 9. Teos pohjautuu hänen omiin lukukokemuksiinsa: "Halusin lukea itse, en toistaa aiemmin kirjoitettua."Torvalds, Sofia: Ett ljus man kan känna igen. Kyrkpressen 44/2013. Viitattu 1.12.2013. ==Vastaanotto== Teoksen subjektiivisuus herätti keskustelua, sillä runoilijoiden osuus oli siinä pienempi kuin prosaistien. ”Kääntääpä asian miten päin tahansa, kustantajan viesti on yksiselitteinen: kustantaja pitää vähemmän tärkeinä meitä, jotka on jätetty pois suomenruotsalaisen kirjallisuuden 50 viimeisestä vuodesta.” Korsström on vastannut siihen, että suomenruotsalainen lyriikka vaatisi aivan oman teoksensa.Ahola, Suvi: Pohjanmaa kannattelee suomenruotsalaista kirjallisuutta, sanoo Tuva Korsström. Helsingin Sanomat 6.11.2013. Viitattu 1.12.2013.Lindqvist, Marit: Poeter bittra över osynliggörande i litteraturhistorik. Yle.fi, Svenska Yle. Viitattu 1.12.2013. (”Hur man än vrider och vänder är förlagets budskap entydigt: vi som är uteslutna ur den nya 50 år av finlandssvensk litteratur – – betraktas av förlaget som mindre viktiga.”) ==Lähteet== Luokka:Suomenruotsalainen kirjallisuus Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Ed Beers

Edward Joseph "Eddy" Beers (s. 12. lokakuuta 1959 Zwaag, Alankomaat) on entinen alankomaalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi urallaan 250 ottelua NHL:ssä. Hän teki lähes pisteen per peli, kunnes luokkaantuminen katkaisi hänen NHL-uransa. Hän ehti pelata Calgary Flamesissa ja St. Louis Bluesissa. Hän pelasi myös Denverin yliopistossa NCAA:ssa vuosina 1979-1982. == Tilastot == 1981–1982 Calgary Flames NHL 5 1 1 2 21 - - - - - 1982–1983 Calgary Flames NHL 41 11 15 26 21 8 1 1 2 27 Colorado Flames CHL 29 12 17 29 52 - - - - - 1983–1984 Calgary Flames NHL 73 36 39 75 88 11 2 5 7 12 1984–1985 Calgary Flames NHL 74 28 40 68 94 3 1 0 1 0 1985–1986 Calgary Flames NHL 33 11 10 21 8 - - - - - St. Louis Blues NHL 24 7 11 18 24 19 3 4 7 8 5 kautta yhteensä NHL 250 94 116 210 256 41 7 10 17 47 == Lähteet == * * * Luokka:Alankomaalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ron Berteling

Ron Berteling (s. 6. syyskuuta 1957, Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Alankomaiden jääkiekkomaajoukkueessa Lake Placidin talviolympialaisissa 1980. Hän pelasi kotimaansa pääsarjassa 615 ottelua ja teki niissä 455 maalia sekä 1060 pistettä. == Tilastot == 1974-1975 Amsterdam Tigers Alankomaat 1 1 1 2 2 - - - - - 1975-1976 Amsterdam Tigers Alankomaat 25 13 16 29 14 - - - - - 1976-1977 Amsterdam Tigers Alankomaat 32 12 24 36 12 - - - - - 1977-1978 Amsterdam Tigers Alankomaat 30 19 29 48 4 6 4 2 6 0 1978-1979 Amsterdam Tigers Alankomaat 36 24 29 53 28 6 2 3 5 2 1979-1980 Amsterdam Tigers Alankomaat 30 17 25 42 32 5 2 1 3 6 1980-1981 Amsterdam Tigers Alankomaat 31 31 31 62 20 6 6 7 13 4 1981-1982 Amsterdam Tigers Alankomaat 28 25 27 52 28 12 9 8 17 4 1982-1983 Amsterdam Tigers Alankomaat 28 25 23 48 12 10 12 17 29 26 1983-1984 Amsterdam Tigers Alankomaat 28 26 28 54 10 13 9 11 20 12 1984-1985 Amsterdam Tigers Alankomaat 35 34 49 83 20 6 7 3 10 0 1985-1986 Amsterdam Tigers Alankomaat 38 34 42 76 32 - - - - - 1986-1987 Rotterdam Pandas Alankomaat 27 17 23 40 16 14 6 15 21 2 1987-1988 Rotterdam Pandas Alankomaat 28 30 37 67 10 15 9 14 23 2 1988-1989 Rotterdam Pandas Alankomaat 27 12 24 36 10 17 13 18 31 2 1989-1990 Rotterdam Pandas Alankomaat 28 21 22 43 18 15 13 15 28 4 1990-1991 Rotterdam Pandas Alankomaat 24 17 21 38 2 16 9 11 20 0 1991-1992 Rotterdam Pandas Alankomaat 34 20 36 56 16 3 1 1 2 0 1992-1993 Rotterdam Pandas Alankomaat 28 16 37 53 12 11 5 5 10 8 1993-1994 Rotterdam Pandas Alankomaat 20 22 32 54 4 16 5 6 11 2 1994-1995 Rotterdam Pandas Alankomaat 36 27 38 65 6 - - - - - 1997-1998 Tigers Amsterdam II Alankomaat2 4 8 5 13 4 - - - - - 1998-1999 Amsterdam Tigers Alankomaat 11 7 8 15 2 16 6 7 13 4 1999-2000 Amsterdam Tigers Alankomaat 4 3 1 4 2 - - - - - 2001-2002 Amsterdam Tigers Alankomaat 2 0 0 0 0 - - - - - 2006-2007 Amsterdam Tigers Alankomaat 4 2 2 4 2 - - - - - 2010-2011 Amsterdam Tigers Alankomaat2 1 3 2 5 0 - - - - - 2012-2013 Amsterdam G's Alankomaat 1 0 0 0 4 - - - - - 26 kautta yhteensä Alankomaat 615 455 605 1060 318 187 118 144 262 78 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Alankomaalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muhammad Aijub Khan

Muhammad Aijub Khan (1857 − 7. huhtikuuta 1914) myös tunnettu nimellä Maiwandin voittaja tai Afganistanin prinssi Charlie ja jonkin aikaa Heratin maakunnan kuvernöörinä. Hän oli Afganistanin emiiri 12. lokakuuta 1879 − 31. toukokuuta 1880 ja afgaanien johtaja toisessa afgaanisodassa. Häntä pidetään Afganistanin kansallissankarina ja hänet on haudattu Peshawariin. 27\. heinäkuuta 1880 Malalai Maiwandilaisen avulla hän kukisti brittien armeijan, jota johti George Burrows Maiwandin taistelussa. Tämä oli suurin tappio mitä brittien intianarmeija koki toisen afgaanisodan aikana. Hän jatkoi Brittien joukojen piirittämistä Kandaharissa, mutta piiritys ei tuottanut tulosta. 1. syyskuuta 1880 hän hävisi kenraali Frederick Robertsin joukoille Kandalaharin taistelussa, joka lopetti toisen afgaanisodan. Vuoden päästä Aijub Khan yritti valloittaa Kandaharin takaisin emiiri Abd al-Rahman Khanilta, mutta epäonnistui. Hän pakeni Persiaan (nykyinen Iran). Vuonna 1888 hän lähti Persiasta Brittiläiseen Intiaan, jossa eli eläkeläisenä vuoteen 1914 kuolemaansa asti. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin valtionpäämiehet Luokka:Hallitsijat Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Michael Brandasu

Michael Brandasu (s. 5. syyskuuta 1986 Stavanger, Norja) on entinen alankomaalais-norjalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut Alankomaiden alle 20- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa. == Tilastot == 2005-2006 Viking Hockey Norja2 24 1 2 3 88 - - - - - 2006-2007 Stravenger Oilers2 Norja2 29 5 11 16 88 - - - - - 2007-2008 Amager Ishockey Tanska2 14 2 3 5 85 6 2 0 2 16 2008-2009 Amager Ishockey Tanska2 21 5 6 11 121 7 2 2 4 22 2009-2010 Stravenger Oilers2 Norja2 25 9 9 18 79 - - - - - Stravenger Oilers Norja 19 0 0 0 6 18 0 0 0 14 2010-2011 Stravenger Oilers Norja 42 0 5 5 88 14 0 2 2 18 2011-2012 Stravenger Oilers Norja 38 1 3 4 61 8 0 0 0 4 2012-2013 Stravenger Oilers Norja 24 3 2 5 24 10 0 1 1 2 4 kautta yhteensä Norja 123 4 10 14 179 50 0 3 3 38 == Lähteet == * * Luokka:Alankomaalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klaas van den Broek

Nicolaas Gerardus Maria "Klaas" van den Broek (s. 7. heinäkuuta 1955 Tilburg, Alankomaat) on entinen alankomaalainen jääkiekkoilija. Hän edusti Alankomaiden maajoukkuetta Lake Placidin talviolympialaisissa 1980, joissa pelasi viisi ottelua. == Tilastot == 1969–1970 Tilburg Trappers Alankomaat 5 0 1 1 4 – – – – – 1970–1971 Tilburg Trappers Alankomaat 4 0 1 1 0 – – – – – 1971–1972 Tilburg Trappers Alankomaat 52 9 14 23 110 – – – – – 1972–1973 Tilburg Trappers Alankomaat 50 22 23 45 8 – – – – – 1973–1974 Tilburg Trappers Alankomaat 40 16 14 30 10 – – – – – 1974–1975 Tilburg Trappers Alankomaat 44 37 33 70 27 – – – – – 1975–1976 Tilburg Trappers Alankomaat 48 36 23 59 36 – – – – – 1976–1977 Tilburg Trappers Alankomaat 43 38 45 83 45 – – – – – 1977–1978 Tilburg Trappers Alankomaat 42 30 35 65 44 – – – – – 1978–1979 Tilburg Trappers Alankomaat 44 38 32 70 34 – – – – – 1979–1980 Tilburg Trappers Alankomaat 38 34 30 64 34 – – – – – 1980–1981 Tilburg Trappers Alankomaat 45 33 34 67 42 – – – – – 1981–1982 Tilburg Trappers Alankomaat 51 30 26 56 34 – – – – – 1982–1983 Tilburg Trappers Alankomaat 47 18 33 51 26 – – – – – 1983–1984 Tilburg Trappers Alankomaat 51 32 32 64 32 – – – – – 1984–1985 Tilburg Trappers Alankomaat 26 18 20 38 4 – – – – – 16 kautta yhteensä Alankomaat 630 391 396 787 490 – – – – – == Lähteet == * * Luokka:Alankomaalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jokaisella on tämänsä – Saarikoskea KOM-teatterissa

Jokaisella on tämänsä – Saarikoskea KOM-teatterissa on vuonna 1988 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään 11. albumi. Se sisältää Pentti Saarikosken runoihin tehtyjä lauluja, joita ovat säveltäneet muun muassa Hector, Kaj Chydenius, Liisa Akimoff ja Toni Edelmann. Yleisradion tekemä samanniminen televisiotaltiointi valmistui vuonna 1989.Jokaisella on tämänsä (1989) Elonet. Viitattu 1.12.2013. == Solistit == *Pekka Milonoff (A2, A5, A7, B7) *Kati Outinen (A6, A8, B1) *Heikki Paavilainen (A4) *Marja Packalén (B1, B3, B6) *Pauli Poranen (A1) *Vieno Saaristo (A3, B1, B8) *Pekka Valkeejärvi (B2) *Tuula Väänänen (B1, B5) == Muusikot == *Juhani Syrjälä – kitara, banjo *Häkä Virtanen – basso *Pasi Naulapää – rummut *Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet *Markus Fagerudd – piano *Vesa Mäkinen – piano, kosketinsoittimet *Tapani Rinne – klarinetti, saksofoni *Martti Outinen – trumpetti *Pekka Laukkanen – pasuuna == Kappaleet == A-puoli # (säv. Vesa Mäkinen) # (säv. Eero Ojanen) # (säv. Annika Blomqvist) # (säv. Annika Blomqvist) # (säv. Hector) # (säv. Liisa Akimof) # (säv. Erkki-Sven Tüür) # (säv. Markus Fagerudd) B-puoli # (säv. Kaj Chydenius) # (säv. Vesa Mäkinen) # (säv. Vesa Mäkinen) # (säv. Markku Rissanen) # (säv. Liisa Akimoff) # (säv. Timo Hietala) # (säv. Vesa Mäkinen) # (säv. Toni Edelmann) == Lähteet == * KOM-Teatteri ‎– Saarikoskea KOM-Teatterissa Discogs ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:KOM- teatterin albumit
Candy Crush Saga

Candy Crush Saga on selainpeli, joka julkaistiin Facebookissa 12. huhtikuuta 2012 sekä älypuhelimilla 14. marraskuuta 2012. Pelin on kehittänyt King. Maaliskuussa 2013 Candy Crush Sagasta tuli Facebookin suosituin peli, ohittaen FarmVille 2:n 46 miljoonalla kuukausittaisella pelaajamäärällä. Se on muunnos heidän Candy Crush -selainpelistään. Activision Blizzard osti pelin kehittäjästudio King Digital Entertainmentin marraskuussa 2015 noin 5,9 miljardilla dollarilla.https://www.nytimes.com/2015/11/03/business/dealbook/activision- blizzardto-buy-king-digital-maker-of-candy-crush.html Pelille on sittemmin julkaistu jatko-osat Candy Crush Soda Saga, Candy Crush Jelly Saga ja Candy Crush Friends. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:Facebook-pelit Luokka:IOS-pelit Luokka:Android-pelit Luokka:Windows Phone -pelit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Yhdistä kolme -pelit
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1964

Jalkapallon Suomensarjan kausi 1964 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat Mestaruussarjaan kaudeksi 1965. ==Itälohko== 1 entinen Lahden Pallo-Miehet. ==Länsilohko== ==Pohjoislohko== ==Aiheesta muualla== Suomen jalkapallon sarjataulukoita ==Lähteet== * Palloliiton toimintakertomus 1964, sivut 128-133 (Pdf 15-17/50) ===Viitteet=== 1964 Luokka:Vuoden 1964 jalkapallo
Lähtö ja kaipaus

Lähtö ja kaipaus on vuonna 1988 ilmestynyt KOM-teatterin järjestyksessään 10. albumi. Sitä on pidetty jopa parhaana KOM-teatterin levytyksenä. == Muusikot == *Marja-Leena Kouki – laulu *Pekka Milonoff – laulu, trumpetti *Kati Outinen – laulu *Marja Packalén – laulu *Pauli Poranen – laulu *Vieno Saaristo – laulu *Pekka Valkeejärvi – laulu, saksofoni *Hannu Pelkonen – kitara *Janne Viksten – kitara, banjo *Tapani Ikonen – lyömäsoittimet *Kaj Chydenius – piano *Markus Fagerudd – piano *Vesa Mäkinen – saksofoni *Tapani Rinne – klarinetti == Kappaleet == A-puoli # (säv. Tommy Makem, san. Tommy Makem, Kaj Chydenius) # (säv. Kaj Chydenius, san. P. Mustapää) # (säv. Kaj Chydenius, san. Lars Hulden, Pentti Saaritsa) # (säv./san. Hiski Salomaa) # (säv. trad., san. Hannu Huppunen) # (säv. Albert Von Tilzer, san. Neville Fleeson, Kaj Chydenius) # (säv. trad., san. trad., Seppo Räty) B-puoli # (säv. Bulat Okudžava, san. Bulat Okudžava, Kaj Chydenius) # (säv. Bulat Okudžava, san. Bulat Okudžava, Kaj Chydenius) # (säv. Ralph Maria Siegel, san. Aldo von Pinelli, Kaj Chydenius) # (säv. trad., san. trad., Kaj Chydenius) # (säv. Kaj Chydenius, san. Carmen Luz Bejarano, Kaj Chydenius) # (säv. Kaj Chydenius, san. Carmen Luz Bejarano, Kaj Chydenius) # (säv. Joe Primrose, san. Joe Primrose, Kaj Chydenius) == Lähteet == *LÄHTÖ JA KAIPAUS Yleisradion Fono-äänitetietokanta ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:KOM-teatterin albumit
Litecoin

Litecoin (merkki: Ł, koodi: LTC) on yksi vanhimmista kryptovaluutoista. Litecoin on perustettu jo vuonna 2011 ja se pohjautuu ohjelmakoodiltaan Bitcoiniin. Perustaja on entinen Googlen insinööri Charlie Lee, joka on yksi tunnetuimmista henkilöistä kryptovaluuttojen maailmassa. Litecoin on säilyttänyt asemansa (markkina-arvolla mitattuna) yhtenä suurimmista kryptovaluutoista. Sillä on myös laaja kannattajakunta johtuen pitkästä historiasta. Litecoinin kurssihuippu on Coinmarketcap.com -sivuston mukaan 375,29 dollaria 19. joulukuuta 2017. Sen jälkeen kurssi on laskenut: nykyisin 54,76 dollaria (23. kesäkuuta 2022). Coinmarketcap.com -sivu. == Erot Bitcoiniin verrattuna == Litecoin eroaa Bitcoinista seuraavin tavoin: * Litecoinin lohkoketju käynnistyi vuonna 2011, Bitcoinin vuonna 2009. *Litecoinin lähetys on keskimäärin 4x nopeampi Bitcoiniin verrattuna, koska sen lohkot prosessoidaan keskimäärin 2,5 minuutissa (Bitcoin 10 min.). *Litecoinien maksimimäärä on 4x Bitcoiniin verrattuna (84 vs 21 miljoonaa kolikkoa). * Litecoinin louhinta-algoritmi on scrypt, Bitcoinin puolestaan SHA-256. Litecoinin louhinta-algoritmi suojasi aluksi sitä ASIC-louhinnalta, mutta nykyisin tilanne on tältä osin muuttunut. Esimerkiksi kiinalainen Bitmain myy nykyisin Litecoin ASIC-louhijoita. Litecoinissa on myös aktivoituna SegWit-päivitys ja Litecoinille löytyy oma salamaverkkonsa, kuten Bitcoinille. Litecoinista löytyy myös privaattiominaisuuksia, joita Bitcoinin lyhyen tähtäimen suunnitelmissa ei vielä ole. Litecoin otti kesäkuussa 2022 käyttöön MimbleWimble-teknologian, joka mahdollistaa transaktioiden suojauksen. == Transaktion toteutusnopeus == Litecoinin louhinnan vaikeus valitaan siten, että yksi lohko louhitaan keskimäärin neljä kertaa nopeammin kuin Bitcoinin vastaava, joten Litecoinin transaktiot liikkuvat jopa neljä kertaa Bitcoinia nopeammin. Transaktioiden nopeus on kasvanut merkittävästi SegWitin aktivoinnin jälkeen Litecoin-ketjussa. Transaktion katsotaan olevan suoritettu yleensä 6 lohkon tai 15 minuutin kuluttua. == Katso myös == * Vaihtoehtoiset valuutat * Dogecoin, Litecoin-pohjainen kryptovaluutta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * Litecoin aloittelijan opas Bitcoinkeskus. *Litecoin-opas. Osakesijoittaja. *Youtube-video: Kryptovaluutta Litecoin. Youtube, Bitcoinkeskus. *Litecoin roadmap. Luokka:Vertaisverkko-ohjelmistot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Kryptovaluutat
Guanacasten maakunta

Guanacasten maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 10 141 km² ja asukasluku vuonna 2011 noin 327 000. Guanacaste sijaitsee Tyynenmeren puolella ja on ilmastonsa sekä hyvien rantojensa vuoksi suosittu lainelautailijoiden keskuudessa. Guanacastessa sijaitsee muun muassa Tamarindo, joka on kuuluisa rantakohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Tokion DisneySea

thumb|Tokion DisneySean keinotekoinen tulivuori Tokion DisneySea () on toinen Tokion Disney Resort -lomakeskuksen teemapuistoista. Puisto sijaitsee Urayasun kaupungissa Chiban prefektuurissa lähellä Tokiota. Tokion DisneySea avattiin 4. syyskuuta 2001. Vuonna 2012 puisto oli maailman neljänneksi vierailluin huvipuisto 12,7 miljoonalla kävijällä. Puiston omistaa The Oriental Land Company. Tokion DisneySea sekä sen vieruspuisto Tokion Disneyland ovat maailman ainoat Disney-teemapuistot, jotka eivät ole The Walt Disney Companyn omistuksessa. == Teemapuisto == Tokio DisneySea on nimensä mukaisesti meriaiheinen teemapuisto, ja se sijaitsekin Tokionlahdella meren rannassa. Puisto on jaettu seitsemään teemaltaan erilaiseen alueeseen: Mediterranean Harbor, joka toimii puiston sisäänkäyntinä. Alueella sijaitsee myös Miracosta- hotelli. Mysterious Island, jolla sijaitsee puiston suurin maamerkki, keinotekoinen tulivuori Mount Prometheus. Alueen teemana on Jules Vernen tuotanto, ja siellä sijaitsee useita huvipuistolaitteita, muun muassa "Journey to the Center of the Earth" sekä "20,000 Leagues Under the Sea". Mermaid Lagoon, jonka teemana on Pieni merenneito -elokuva. Aluee sijaitsee pääosin sisätiloissa, jotka muistuttavat vedenalaista maailmaa. Valtaosa alueen laitteista on suunnattu lapsille, ja siellä sijaitsee mm. Flounder's Flying Fish Coaster, Jumpin' Jellyfish sekä Blowfish Balloon Race. Arabian Coast, jonka teemana on Aladdin-elokuva. Alueella on kolme huvipuistolaitetta: Sinbad's Storybook Voyage, Caravan Carousel sekä Magic Lamp Theater. Lost River Delta, jolla sijaitsevat laitteet Indiana Jones Adventure: Temple of the Crystal Skull sekä Raging Spirits -vuoristorata. Alueen teemana on atsteekit. Port Discovery muistuttaa teemaltaan muiden Disneyn teemapuistojen tulevaisuusalueita, kuten Disneyland Parisin Discoverylandia. Alueella on kolme laitetta: StormRider, Aquatopia sekä aluetta kiertävän DisneySea Electric Railwayn asema. American Waterfront muistuttaa 1900-luvun amerikkalaista rannikkokaupunkia. Alueella on matkustajalaiva SS Columbia, jossa sijaitsee myös ravintola. Alueella esitetään useita teatteri- ja musiikkiesityksiä. Lisäksi siellä sijaitsee "putoava hissi" -laite Tower of Terror sekä Toy Story -elokuviin perustuva laite Toy Story Mania. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tokyo DisneySean viralliset verkkosivut Luokka:Japanin huvipuistot Luokka:Walt Disney Parks and Resorts
Serhi Tihipko

Serhi Leonidovytš Tihipko (, , s. 3. helmikuuta 1960 Dragonešty, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen oligarkki, poliitikko ja taloustieteilijä. Hän on ollut Ukrainan talousministeri (31. joulukuuta 1999– 5. heinäkuuta 2000). Tihipkon kuuluu Ukrainan kymmenen tai toisen lähteen mukaan 30 varakkaimman oligarkin joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Tihipkon varallisuudeksi 1,0 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 0,458 miljardia dollaria. Serhi Tihipko on osallistunut ehdokkaana myös Ukrainan presidentinvaaleihin sekä vuonna 2010 että vuonna 2014. Hänen johtamansa Vahva Ukraina-puolue keräsi syksyn 2014 parlamenttivaaleissa liki puoli miljoonaa ääntä (3,1% kannatus), mutta kansallisen viiden prosentin äänikynnyksen takia läpi meni vain yksi vaalipiirissään riittävän kannatuksen saanut kansanedustajaehdokas. == Katso myös== * Ukrainan oligarkit ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Henkilökohtainen kotisivu , , Luokka:Ukrainalaiset liikemiehet Luokka:Ukrainalaiset oligarkit Luokka:Ukrainalaiset miljardöörit Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Winter (yritys)

Winter Oy, vuoteen 1961 asti Tampereen Tapettitehdas Oy, oli Tampereella vuosina 1892–1983 toiminut tapetteja, maaleja ja painovärejä valmistanut yhtiö. Sen perustivat Daniel Winter ja Rudolf Winter. Toiminta siirtyi Tammelasta Epilään vuonna 1909. Vuonna 1961 tapettiyhtiöön fuusioitiin painovärejä ja maaleja valmistanut D. Winter & Co Oy ja uudeksi nimeksi otettiin Winter Oy. Enimmillään työntekijöitä oli 1960-luvulla yli 300. Winterin tapettituotanto myytiin 1972 Wihurin omistamalle Sanduddille. Punainen Pispala Winter Oy siirtyi Rosenlewin omistukseen 1960 Rosenlewin aikana rakennettiin Tampereen Myllypuroon maalien sävytyspastoja ja painovärejä valmistava tehdas, jolla tähdättiin vientimarkkinoille. Toiminta oli kuitenkin tappiollista, ja Rosenlew myi Winterin vuonna 1981 monia rakennusalan tuotteita valmistaneelle Oy Lohja Ab:lle 1981. Winterin markkinaosuus Suomen maalimyynnistä oli tuolloin 15 prosenttia ja viennin osuus Winterin liikevaihdosta 20 prosenttia. Vuonna 1986 liiketoiminta myytiin edelleen Teknos Oy:lle. Toiminta Epilässä loppui vuonna 1992. Alue kaavoitettiin asuinalueeksi. == Katso myös == *Uno Khüry, toimitusjohtaja 1914–1950 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Winterin yhtiöhistoriaa Luokka:Entiset suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt Luokka:Epilä
Valdis Muižnieks

Valdis Muižnieks (, 22. helmikuuta 1935 Riika – 29. marraskuuta 2013) oli latvialainen Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Muižnieks saavutti Neuvostoliiton koripallomaajoukkueessa olympiahopeaa Melbournessa 1956, Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964, Yhdysvaltain vietyä kultamitalit jokaisella kerralla. Euroopan mestaruuden Neuvostoliitto ja Muižnieks voittivat vuosina 1957, 1959 ja 1961. Seuratasolla Muižnieks voitti ASK Rīgan joukkueessa FIBA Euroliigan kolmasti peräkkäin vuosina 1958–1960 ja neljä Neuvostoliiton mestaruutta.Olympics at Sports- Reference.comhttp://www.apollo.lv/zinas/muziba-aizgajis-legendarais- basketbolists-valdis-muiznieks/624802 Muižnieks kuoli 29. marraskuuta 2013. Hän oli kuollessaan 78-vuotias.http://godazale.basket.lv/lv/speletaji/10/valdis-muiznieks/ == Lähteet == * Valdis Muižnieks Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === Luokka:Latvialaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Uusi Kivipaino

Uusi Kivipaino Oy oli Tampereen Epilässä toiminut yhtiö. Se perustettiin 1919. Nykyisen Nokiantien ja Pispalan valtatien liittymäkohdan eli niin sanotun Winterin mutkan sisäkaarteessa sijainneisiin toimitiloihin yritys muutti vuonna 1955. Myöhemmin yritys muutti muualle, ja Epilän tontti kaavoitettiin kerrostaloalueeksi. Yhtiö myytiin Pirkanmaan Lehtipaino Oy:lle 2005. Yritys ajautui konkurssiin vuonna 2008. Uusi Kivipaino Oy:n tytäryhtiö oli vuosina 1947–1970 toiminut Oy Artko Ab, jonka nimi oli muodostettu Uuden Kivipainon omistajasuvun Artkosken nimestä. Artko kustansi muun muassa lastenkirjoja, postikortteja, seurapelejä ja pelikortteja. Vuonna 1982 Artkosken suku perusti Satukustannus Oy:n, jonka aputoiminimi oli Artko. Uusi Kivipaino Oy:n tytäryhtiöhin kuului myös vuonna 1954 perustettu sarjakuvia kustantanut Sarjakustannus Oy (alun perin Kustannus Oy Pecos Bill), joka myytiin Lehtimiehet Oy:lle vuonna 1969. == Lähteet == Luokka:Epilä Luokka:Entiset suomalaiset kirjapainot
Silvia Federici

Silvia Federici (s. 1942 Parma, Italia) on italialaissyntyinen yhdysvaltalainen historiantutkija, kansalaisaktivisti ja marxilainen feministi. Federici valmistui tohtoriksi University of Buffalosta vuonna 1967 ja hän on työskennellyt Nigeriassa. Hän opetti vuosina 1987–2005 Hofstra Universityssä New Yorkissa Yhdysvalloissa kansainvälistä politiikkaa, sukupuolentutkimusta ja poliittista filosofiaa. Federici oli vuonna 1972 perustamassa International Feminist Collective -järjestöä, joka järjesti kansainvälisen Wages For Housework (WFH) -kampanjan, joka vaati palkkaa kotitöistä. 1990-luvulla Federici toimi kuolemanrangaistusta vastustavassa liikkeessä sekä globalisaation vastaisissa liikkeissä. Hän on yksi Committee for Academic Freedom in African perustajajäsenistä. Järjestö tukee afrikkalaisten yliopisto-opiskelijoiden ja opettajien toimintaa taloudellisia ja opetuksellisia huononnuksia vastaan.http://www.pmpress.org/content/article.php?story=SilviaFederici ==Caliban and the Witch== Federicin tunnetuin teos on vuonna 2004 ilmestynyt Caliban and the Witch, jossa hän tutkii 1500- ja 1600-lukujen noitavainojen vaikutusta siirtymisessä kapitalismiin. Kirjaa on kuvattu Marxin Pääoman puuttuvaksi luvuksi, sillä Federici painottaa naisten tekemän työn riistoa, johon Marx ei kiinnittänyt juurikaan huomiota.http://www.revalvaatio.org/wp/wp-content/uploads/wp-post-to-pdf- cache/1/tuotantolinja-alkaa-keittiosta-tiskialtaalta-ruumiistamme-silvia- federicin-haastattelu.pdf ==Teokset== *(2004) "Il Femminismo e il Movimento contro la guerra USA", in DeriveApprodi #24 *(2004) Caliban and the Witch: Women, the Body and Primitive Accumulation. Brooklyn, NY: Autonomedia. *(2012) Revolution at Point Zero: Housework, Reproduction, and Feminist Struggle, Brooklyn/Oakland: Common Notions/PM Press ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Poliittinen näkökulma tulonmuodostukseen Revolution at Point Zero-kirjan arvio. Revalvaatio.org Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Betty Brosmer

Betty Brosmer (s. 2. elokuuta 1935) on yhdysvaltalainen malli ja fitness-alan vaikuttaja. Häntä on pidetty "ensimmäisenä supermallina" ("The first supermodel"). 1950-luvulla Brosmer oli Yhdysvaltain parhaiten tienaava pin-up -tyttö. Hän oli kehonrakentaja Joe Weiderin aviopuoliso vuodesta 1961 aina tämän kuolemaan vuonna 2013 asti. ==Elämä ja ura== Brosmer aloitti mallinuransa teini-ikäisenä Sears & Roebuckin katalogissa ja esiintyi sittemmin myös muissa kaupallisissa myyntiluetteloissa. Hänen kuviaan oli kokosivun mainoksissa laajalevikkisten julkaisujen sivuilla, kuten Esquire, Fortune, Time, Life ja The Saturday Evening Post. Ensimmäisen kauneuskilpailuvoittonsa Brosmer sai "Miss Television" -kisassa 1950-luvulla. Hänestä otettu kuva Empire State Buildingin katolla televisioantennin vierellä julkaistiin TV Guide -lehden kannessa. Brosmerille kertyi yli 50 kauneuskuningatar-voittoa, ja hänen ansiotasonsa kohosi alan huippulukemiin.Mike Steere Brothers of Iron, s. 120, Sports Publishing LLC, 2006 ISBN 978-1-59670-124-3 Hänen kasvonsa ja kurvikas vartalonsa kaunistivat yli 200:n aikakausjulkaisun kansia.Betty Weider website Betty Brosmer on naisten fitness-toiminnan uranuurtaja. Huhtikuussa 1961 hän avioitui kehonrakentaja ja liikemies Joe Weiderin kanssa. Pariskunta teki yhteistyötä useiden vuosien ajan, ja tuloksena syntyi lukuisia kehonrakennusaiheisia kirjoja ja aikakauslehtiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Stark Center *The Loop *Brosmerin ja Weiderin hääkuvia huhtikuulta 1961 Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian De Lorenzi

Christian De Lorenzi (s. 18. helmikuuta 1981 Sondalo Italia), on entinen italialainen ampumahiihtäjä. Hänen ampumahiihtouransa alkoi vuonna 1995 ja hän liittyi maajoukkueeseen 1999. De Lorenzi sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 seitsemänneksi normaalimatkalla ja 14:nneksi takaa-ajokilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hänen paras sijoituksensa oli 38. sija normaalimatkalla. Hän on osallistunut ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin yhdeksän kertaa ja hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on normaalimatkan kuudes sija Östersundissa 2008. Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 hän oli yhteislähtökilpailussa kymmenes. EM-kilpailujen nuorten sarjan pikamatkalla hän sai hopeaa 2001. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa De Lorenzi on sijoittunut kahdesti toiseksi ja cupin kokonaistilansteessa sijalle 22. kaudella 2010-2011. Normaalimatkan cupissa hän oli viides kaudella 2013-2014. De Lorenzi lopetti uransa kesäkuussa 2016. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annika Bengtzon

Annika Bengtzon on kuvitteellinen ruotsalainen rikosjournalisti, joka esiintyy Liza Marklundin romaaneissa ja niistä tehdyissä elokuvissa. Bengtzon on kotoisin Södermanlandista ja asuu nykyisin Kungsholmenilla Tukholmassa. Bengtzon esiintyy yhdeksässä kirjassa, joista kahdeksan on muokattu elokuvaksi. Kahdessa ensimmäisessä (2001 ja 2003) häntä esittää Helena Bergström. Myöhemmin 2010-luvulla tehdyssä elokuvasarjassa Bengtzonia esittää Malin Crépin. Elokuvasarjaa on Suomessa esittänyt MTV3. ==Kirjat== Kirjat on lueteltu aikajärjestyksessä sen mukaan milloin ne tapahtuvat, joka on erilainen kuin niiden ilmestymisjärjestys. * Studio sex (Otava 2001) (Studio sex, 1999; elokuva Studio sex, 2012), viitattu 9.10.2021 * Paratiisi (Otava 2001) (Paradiset, 2000; elokuva Paradiset, 2003), viitattu 9.10.2021 * Prime time (Otava 2002) (Prime time, 2002; elokuva Prime time, 2012), viitattu 9.10.2021 * Uutispommi (Otava 2000) (Sprängaren, 1998; elokuva 2001), viitattu 9.10.2021 * Punainen susi (Otava 2003) (Den röda vargen, 2003; elokuva Den röda vargen, 2012), viitattu 9.10.2021 * Nobelin testamentti (Otava 2006) (Nobels testamente, 2006; elokuva Nobels testamente, 2012), viitattu 9.10.2021 * Elinkautinen (Otava 2007) (Livstid, 2007; elokuva Livstid, 2012), viitattu 9.10.2021 * Paikka auringossa (Otava 2008) (En plats i solen, 2008; elokuva En plats i solen, 2012), viitattu 9.10.2021 * Panttivanki (Otava 2011) (Du gamla du fria, 2011) * Ajojahti (Otava 2014) (Lyckliga gatan, 2013) * Rautaveri (Otava 2015) (Järnblod, 2015) ==Lähteet== Luokka:Kuvitteelliset toimittajat
Seppo Raistakka

Seppo Raistakka (tammikuu 1969 Posio, Suomi – 11. heinäkuuta 2014) oli suomalainen harmonikansoittaja ja tanssimuusikko. Hän voitti Kultainen Harmonikka -kilpailun vuonna 1987. ==Tausta== Raistakka aloitti harmonikansoiton opiskelun 11-vuotiaana kansalaisopistossa Teuvo Peltosen johdolla. Myöhemmin hän opiskeli useiden vuosien ajan yksityisopetuksessa Seppo Leinon johdolla. Hänellä oli 1980-luvulla myös oma yhtye, jonka kanssa hän teki satunnaisia soittokeikkoja. ==Ura== Seppo Raistakka osallistui Kultainen Harmonikka -kilpailuun ensimmäistä kertaa vuonna 1986 sijoittuen toiseksi. Hän voitti kilpailun vuonna 1987, soittaen loppukilpailussa kappaleet "Bonita Nina" sekä "Varisevat lehdet". Hän sai tuomaristolta 181 pistettä. Voittoa luonnehdittiin ylivoimaiseksi toiseksi tulleen kilpailijan saatua 160 pistettä. Seppo Leinon oppilaiden hallittua Kultainen Harmonikka -kilpailua 1980-luvun lopulla alettiin jopa puhua niin sanotusta "Lapin tallista", joka myös esiintyi ja levytti Leinon johdolla 1980- ja 1990-lukujen aikana. Kilpailun jälkeen Raistakka toimi tanssimuusikkona muun muassa yhtyeissä Channel Four sekä Kolmoset. Muusikonuransa viimeisinä vuosina hän soitti enimmäkseen kosketinsoittimia. Väsyttyään keikkamuusikon ammattiin hän lopetti keikkailun joksikin aikaa ja luopui keikkatauon jälkeenkin kokopäiväisen muusikon toimesta. Hän keskittyi viimeisinä vuosinaan musiikin sovitustöihin studiossa sekä toimi päätyökseen lähihoitajan ammatissa. Henkilönä Raistakkaa on kuvattu ystävälliseksi, rauhalliseksi ja iloiseksi persoonaksi. Hän menehtyi heinäkuussa 2014 äkillisesti sairauskohtaukseen. ===Levytyksiä=== *Seppo Raistakka yhtyeineen (single), Studioala Ky, 1990 *(mukana) Lapin Talli: Kultainen harmonikka, Tatsia (LP 047), 1991 *(mukana) Tunturitangot, Musiikki-Mainos, 1993 ===Palkinnot ja tunnustukset=== *Kultainen Harmonikka -kilpailun voitto 1987 *Vuoden kulttuuriteko (Posio) 1987 *Suosituin posiolainen 1988 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ikeya–Seki

Ikeya-Seki on IAU:n nimellä C/1965 S1 tuntema vuonna 1965 auringon ohittanut komeetta. Komeetta näkyi ulkomailla paljain silmin jopa päiväsaikaan. Näkyvyydestä Suomessa ei ole tietoa lyhyen havaintoikkunan ja lokakuun lopun pilvisen sään takia. Lähimmillään Aurinkoa se oli 0.08 AU:n etäisyydellä, eli se oli auringonhipojakomeetta. Saapuessaan periheliin se hajosi kolmeen osaan, jotka jatkoivat kulkuaan lähes identtisillä radoilla. Ikeya-Seki on jaksollinen pyrstötähti, jonka jakso on noin 880 vuotta. On arveltu, että kyseessä on saattanut olla vuoden 1106 suuren komeetan paluu, joka sekin oli näkynyt Euroopassa päivätaivaalla. Komeetan on arveltu hajonneen jo tuolloin useaan osaan, jotka nykyisin muodostavat Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen. Kreutzin auringonhipojakomeettaperheen emokomeetaksi on ehdotettu myös jo Aristoteleen näkemää, vuoden 371 eaa. suurta komeettaa. Jos kuitenkin lasketaan vuodesta 1986 alkaen 76 vuoden syklejä alaspäin, niin voidaan olettaa vuoden 371 eaa. nähdyn komeetan voineen olla myös Halleyn komeetta. == Lähteet == * Tähdet ja avaruus Nro: 7 / 2002 sivut 27 ja 31. * http://yle.fi/vintti/yle.fi/yleradio1/viewtopic5d0a.html?f=1&t;=405&sid;=220c086219ae2ca851fb70c05988eaf1&start;=150 Luokka:Komeetat