EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dana Antal

Dana Antal (s. 19. huhtikuuta 1977 Saskatoon) on kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja. Hän oli mukana Kanadan kultaa voittaneessa joukkueessa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 ja MM-kisoissa 2001 ja 2004. Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Lhéritier

Jean Lhéritier (n. 1480 – 1551 tai myöhemmin) oli ranskalainen renessanssisäveltäjä. Hän opiskeli Josquin Desprez’n johdolla ja työskenteli pitkään Italian eri kaupungeissa. Hänet tunnetaan pääasiassa moteteistaan. Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1480 syntyneet Luokka:1500-luvulla kuolleet
Lorca Deportiva

Lorca Deportiva Club de Fútbol on jalkapalloseura Lorcasta Espanjasta. Sen joukkue pelaa Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Seuran kotistadion on 8 000 -paikkainen Francisco Artés Carrasco, joka valmistui vuonna 2003. == Historia == Lorca Deportiva perustettiin talousvaikeuksiin kaatuneen Lorca CF:n tilalle vuonna 2002. Joukkue pelasi ensimmäisellä kaudellaan 2002–2003 Tercera Divisiónissa, ja nousi kauden päätyttyä Segunda División B:hen. Kauden 2004–2005 päätyttyä Lorca nousi Segunda Divisióniin ja pelasi siellä kaksi kautta, kunnes putosi takaisin Segunda B:hen. Vuosina 2004–2006 joukkuetta valmensi sen entinen pelaaja Unai Emery, joka on sittemmin toiminut muun muassa Valencian valmentajana. == Saavutukset == * Tercera Divisiónin lohkovoitto: 2003 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lorca Deportiva CF:n sivusto Lorca Luokka:Murcian itsehallintoalue
Jean Mouton

Jean Mouton (n. 1459 – 30. lokakuuta 1522) oli renessanssinajan ranskalainen säveltäjä. Mouton työskenteli pitkään Ranskan hovissa. Häntä suosi myös paavi Leo X, jolle hän sävelsikin musiikkia. Koska säveltäjän tuotanto oli 1500-luvun alussa laajasti julkaistua ja levitettyä, on sitä säilynyt tähän päivään saakka. Teosten joukossa on muun muassa runsaslukuinen määrä motetteja sekä useita messuja, mutta myös chanson-lauluja. Myös Moutonin pedagogiset ansiot tunnustettiin. Hänen oppilaisiinsa kuului Adrian Willaert. Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:1450-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1522 kuolleet
Heinrich Glarean

Heinrich Glarean (kesäkuu 1488 Mollis, Glarusin kantoni – 28. maaliskuuta 1563 Freiburg) oli sveitsiläinen musiikki­teoreetikko, runoilija ja humanisti. Opiskeltuaan nuorena perusteellisesti musiikkia hän kirjoittautui Kölnin yliopistoon, jossa hän opiskeli teologiaa, filosofiaa ja matematiikkaa sekä myös musiikkia. Siellä hän kirjoitti kuuluisan runon keisari Maksimilian I:n kunniaksi. Vähän myöhemmin hän tapasi Baselissa toisen humanistin, Erasmus Rotter­damilaisen, josta tuli hänen eli­nikäinen ystävänsä. Ensimmäisen musiikkia koskevan teoksensa Isagoge in musicen hän julkaisi vuonna 1516. Siinä hän käsitteli musiikin perustekijöitä, ja todennäköisesti teos oli tarkoitettu opetusta varten. Hänen kuuluisin teoksensa, joka samalla oli yksi kaikkein huomattavimmista musiikin teoriasta renessanssiaikana kirjoitetuista teoksista, oli kuitenkin Dodecachordon, jonka hän julkaisi Baselissa vuonna 1547. Tämä laaja teos käsittelee musiikin teorian lisäksi myös filosofiaa ja elämäkertoja, ja se sisältää myös 120 kokonaista edellisen sukupolven säveltämää musiikki­teosta, muun muassa Josquin des Prez'n, Johannes Ockeghemin, Jacob Obrechtin ja Heinrich Isaacin teoksista. Kolmiosaisen teoksen alussa käsitellään Boethiusta, joka 500-luvulla oli kirjoittanut laajasti musiikista. Teoksessa johdetaan musikaalisten moodien käyttö laulusta, erityisesti gregoriaanisesta laulusta ja yksi­äänisyydestä. Teoksen lopussa käsitellään laajasti moodien käyttöä moniäänisessä eli polyfonisessa musiikissa. Teoksen Dodecachordon nimi tarkoittaa sanan­mukaisesti 12-kielistä soitinta. Teoksen tärkein merkitys on Glareanin ehdotuksessa, että moodeja eli kirkko­sävel­lajeja oli itse asiassa kaksi­toista, ei kahdeksan niin kuin kauan oli oletettu ja kuten vielä Glareanin aikalaisen Pietro Aronin teoksissa sanottiin. Glareanin lisäämät neljä uutta moodia olivat autenttinen ja plagaalinen aiolinen (9. ja 10. moodi) sekä autenttinen ja plagaalinen jooninen moodi (11. ja 12. moodi). Nämä uudet moodit vastasivat mollia ja duuria ja luonnollista mollia, jotka ennen pitkää lähes täysin syrjäyttivät vanhat kirkko­sävel­lajit. Jo Glarean väitti, että jooninen sävellaji oli yksi hänen aikansa säveltäjien eniten käyttämistä. Teoksella oli suunnaton vaikutus. Monet myöhemmät teoreetikot kuten Zarlino hyväksyivät 12 moodia. Nykyisin eroa moodien plagaalisen ja autenttisen muodon välillä ei tosin enää pidetä merkityksellisenä, mikä on vähentänyt moodien lukumäärän kuuteen, mutta muutoin Glareanin selvitystä musikaalisista moodeista pidetään vielä nykyäänkin pätevänä. Glarean saavutti merkittäviä ansioita myös runouden ja maantieteen aloilla.Catholic Encyclopedia: Henry Glarean == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:Sveitsiläiset runoilijat Luokka:Renessanssimusiikki Luokka:Vuonna 1488 syntyneet Luokka:Vuonna 1563 kuolleet
The Kink Kontroversy

The Kink Kontroversy on The Kinks -yhtyeen vuonna 1965 julkaistu kolmas studioalbumi. Se sisältää muun muassa singlehitin ”Till the End of the Day” sekä sen B-puolen ”Where Have All the Good Times Gone”. Yhdysvalloissa The Kink Kontroversy julkaistiin erilaisella kannella varustettuna, mutta kappalesisältö oli täysin sama. Italiassa albumi julkaistiin nimellä United Kinksdom samalla kappalesisällöllä. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # ===Vuoden 1998 CD-version bonuskappaleet=== # * # # # ==Kokoonpano== *Ray Davies – laulu, kitara, piano, huuliharppu *Dave Davies – laulu, kitara *Pete Quaife – bassokitara, taustalaulu *Mick Avory – rummut, lyömäsoittimet ===Vierailijat=== *Rasa Davies – taustalaulu *Nicky Hopkins – piano *Clem Cantini – rummut ===Tuotanto=== *Shel Talmy – tuottaja *Alan Mackenzie – äänittäjä *Alan O'Duffy – äänittäjä ==Lähteet== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1965 albumit
Suolayrtti

Suolayrtti eli punasuolayrtti (Salicornia europaea) on suolamaiden mehevävartinen kasvi. Euroopassa laji kasvaa merenrantahietikoilla. Suomessa suolayrtti on voimakkaasti harvinaistunut ja se on luonnonsuojeluasetuksessa mainittu uhanalainen kasvilaji.Ympäristöministeriö: Uhanalaiset putkilokasvit luonnonsuojeluasetuksessa Viitattu 20.7.2009. == Ulkonäkö ja koko == Yksivuotinen suolayrtti kasvaa 3–15 senttimetriä korkeaksi. Siirottavahaarainen varsi on pysty ja möyheä. Lehdet ovat vastakkain, mutta ovat muuntuneet hyvin lyhyiksi, suomumaisiksi vartta ympäröiviksi tupiksi. Suolayrtin versot ovat usein punertavia. Kukinto on 1–8 cm pitkä, tähkämäinen ja jaokkeinen. Kussakin jaokkeessa kaksi vaatimatonta kolmikukkaista viuhkoa. Möyheän kilpimäinen kehä suojelee kukkia. Suolayrtti kukkii elo- syyskuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 136.Väre 2008, s. 224–225. == Levinneisyys == Suolayrttiä tavataan Euroopan kaikilla merenrannikoilla Vienanmereltä Välimerelle asti. Sitä tavataan myös Afrikan ja Lähi-idän Välimeren rannikoilla sekä Pohjois-Amerikan itärannikolla. Aasiassa laji on levinnyt laajalle sisämaan aroalueilla.Den virtuella floran: Glasört Suomessa suolayrttiä tavataan Ahvenanmaalla, Varsinais-Suomessa ja Pohjanlahden rannoilla Satakunnasta sekä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalta. Laji on voimakkaasti taantunut koko Suomessa ja kanta on pienentynyt 1960-luvun jälkeen yli 60 prosenttia. Esimerkiksi Hailuodossa suolayrtti kasvoi yleisenä vielä 1970-luvulla. Nykyisin Hailuodossa on jäljellä enää kaksi kasvustoa.Hailuodon luonto == Elinympäristö == Suolayrtti kasvaa hiekkaisten merenrantaniittyjen suolalaikuilla, joissa meriveden haihtuminen tekee maaperän suolaiseksi ja vähäkasviseksi. Tällaisia paikkoja syntyy esimerkiksi maakohoamisen takia tai voimakkaasta karjanlaidunnuksesta aiheutuneesta rantaniittyjen maanpinnan paljastumisesta, joka lisää veden haihtumista. Rantalaidunnuksen loppuminen ja Itämeren rehevöityminen ovat Suomessa johtaneet suolayrtin kasvupaikkojen nopeaan umpeenkasvamiseen ja lajin harvinaistumiseen. Suolayrtti luokitellaan suolaisen kasvupaikkansa vuoksi suolakkokasviksi eli halofyytiksi. == Käyttö == Suolayrttiä on aikaisemmin käytetty soodan valmistamiseen. Sitä on myös lisätty salaatteihin. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Väre, Henry: Punasuolayrtti. Teoksessa Kasvit II. Toim. Piirainen, Mikko. WSOY, Porvoo 2008, s. 224–225. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: (Puna)suolayrtin (Salicornia perennans) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Suolayrtti (punasuolayrtti) – Salicornia perennans Luokka:Revonhäntäkasvit Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Põhja-Tallinn

Põhja-Tallinn (kirjaimellisesti Pohjois-Tallinna) on Tallinnan kaupunginosa. Kaupunginosalla on oma hallinto. 1. marraskuuta 2007 kaupunginosan väkiluku oli 55 681\. Sen pinta-ala on 17,3 km². Põhja-Tallinn jakautuu 9 asuinalueeseen, jotka ovat Kalamaja, Karjamaa, Kelmiküla, Kopli, Merimetsa, Paljassaare, Pelgulinn, Pelguranna ja Sitsi. == Väestö == Asukasluvun kehitys vuosina 2003–2015; * 2003: 53 696 * 2004: 56 044 * 2005: 56 997 * 2006: 56 994 * 2007: 55 691 * 2008: 55 628 * 2009: 55 478 * 2010: 56 005 * 2011: 56 346 * 2012: 56 443 * 2013: 56 914 * 2014: 58 385 * 2015: 58 926 * 2020: 59 533 * 2021: 59 856 Vuonna 2022 oli 59 612 asukasta, joista 51,5 % oli virolaisia, 35,8 % venäläisiä, 4,3 % ukrainalaisia, 1,6 % valkovenäläisiä, 1,0 % suomalaisia, 0,4 % latvialaisia, 0,3 % juutalaisia, 0,2 % saksalaisia, 0,2 % tataareja ja 3,1 % muita kansallisuuksia. ==Kuvia== File:Baltijaam0808.jpg| File:EU-EE-Tallinn-PT-Kopli-Wooden apartment building.JPG| File:EU-EE-Tallinn- PT-Kopli-Sirbi street.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Kopli-Kopliranna 24.JPG| File:Kopli tram depot.jpg| File:EU-EE-Tallinn-PT-Angerja-slum house.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Sitsi.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Tööstuse street.JPG| File:Near_Tallinn_train_station.jpg| File:Tallinna Transpordikooli hooned.jpg| File:TLN-Merimetsa-12.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Merimets-Stroomi beach.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Stroomi beach.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Paljassaare Sewage treatment plant.JPG| File:Tallinn-pelgulinn-kolde-2008-10-12.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Pelguranna-Madala.JPG| File:EU-EE-Tallinn-PT-Pelguranna- Randla.JPG| == Lähteet == Luokka:Tallinnan kaupunginosat
Grand Ole Opry

Grand Ole Opry on yhdysvaltalainen countrymusiikkiohjelma, jota lähettää Nashvillessä, Tennesseessä sijaitseva WSM-radioasema. Ohjelman ensimmäinen lähetys tapahtui 28. marraskuuta 1925, ja se on maailman pitkäikäisin radio- ohjelma. Grand Ole Opryn nimi oli alun perin Barn Dance (). Nykyinen nimi tuli käyttöön vuonna 1927, kun ohjelman vetäjä George D. Hay kuulutti lavalle huuliharpisti DeFord Baileyn. Ohjelmaa on lähetetty kuudesta eri esityspaikasta yli 90 vuoden aikana. Näistä tunnetuin on Ryman Auditorium. Nykyinen lähetyspaikka sijaitsee hieman kauempana Nashvillen keskustasta, mutta ohjelma palaa Rymaniin joka vuosi talvikuukausien ajaksi. Vuosien varrella lähes kaikki merkittävimmät yhdysvaltalaiset countrymuusikot ovat esiintyneet Grand Ole Opryssa. Heistä mainittakoon muun muassa Hank Williams, Dolly Parton, Garth Brooks, Roy Acuff, Loretta Lynn, Johnny Cash ja Willie Nelson.http://entertainment.howstuffworks.com/14-notable-grand-ole-opry- performers.htm Myös Elvis Presley on esiintynyt ohjelmassa vuonna 1954.http://entertainment.howstuffworks.com/14-notable-grand-ole-opry- performers3.htm Grand Ole Opry on päässyt Radio Hall of Fameenhttp://www.radiohof.org/music/grandoleopry.html , sekä NAB Hall of Fameen.http://www.nab.org/AM/Template.cfm?Section=Awards&CONTENTID;=7444&TEMPLATE;=/CM/ContentDisplay.cfm Se on myös voittanut Peabody -palkinnon.http://www.peabody.uga.edu/winners/search.php == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Grand Ole Opryn kotisivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset radio- ohjelmat Luokka:Countrymusiikki Luokka:Radio Hall of Fame
Unai Expósito

Unai Expósito Medina (s. 23. tammikuuta 1980 Barakaldo, Vizcaya) on espanjalainen/baskilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Expósito pelaa nykyään Athletic Bilbaossa. Aiemmin hän pelasi CA Osasunassa. Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Face to Face

Face to Face on The Kinksin vuonna 1966 julkaistu neljäs studioalbumi Euroopassa, jonka katsotaan samalla aloittaneen yhtyeen ”klassisen kauden”. Albumi oli ensimmäinen laatuaan, joka sisälsi ainoastaan Ray Daviesin kirjoittamia kappaleita, ja lisäksi yhtye käytti levyn tekoon ensimmäistä kertaa kuukausikaupalla aikaa etenkin päällekkäisäänitysten vuoksi. Face to Facen tuottamisessa esiintyi ristiriitoja, ja albumi oli viimeinen, jonka tuottaja Shel Talmy yksin tuotti.Dimery 2010, s.88. Albumilla yhtyeen tyylilaji siirtyi rhythm and blues -vaikutteisesta rock and rollista lähemmäs pop-tyylistä ilmaisua. Levy on yleiseltä sävyltään synkkä ja se sisältää yhtyeen kotimaassa Britanniassa listaykköseksi nousseen kappaleen ”Sunny Afternoon”.Dimery 2010, s.88. Mukana on myös psykedeelisiä vaikutteita äänitehosteiden muodossa. Levyn psykedeelinen kansikuva ei miellyttänyt Ray Daviesia, joka olisi kirjavien värien sijaan halunnut kannesta albumin materiaalin mukaisesti synkän ja voimakkaan.Dimery 2010, s.88. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies. A-puoli # # # # # # # B-puoli # * # # # # # # ===Vuoden 1998 CD-version bonuskappaleet=== # * # # # # # # ==Kokoonpano== ===The Kinks=== *Ray Davies – laulu, komppikitara, mellotron *Dave Davies – soolokitara, taustalaulu, laulu kappaleissa "Party Line", "You're Looking Fine" ja "Mr. Reporter", bassokitara kappaleessa "Dead End Street" *Pete Quaife – bassokitara, taustalaulu *Mick Avory – rummut, lyömäsoittimet ===Vierailijat=== *John Dalton – bassokitara, taustalaulu *Nicky Hopkins – kosketinsoittimet, piano, harmonialaulu kappaleessa "Sunny Afternoon" *Rasa Davies – taustalaulu kappaleissa "Sunny Afternoon", "Session Man", ja "Rainy Day in June" ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1966 albumit
Maailman väestöpäivä

Maailman väestöpäivä on Yhdistyneiden kansakuntien UNFPA:n kansainvälinen vuosipäivä, jolloin korostetaan väestönsuunnittelua. Päivää on vietetty vuodesta 1989 lähtien, jolloin Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelma UNDP suositteli sitä vietettävän vuosittain 11. heinäkuuta. ==Katso myös== * Väestönkasvu ==Aiheesta muualla== * http://157.150.195.10/depts/dhl/population/index.html * World Population Day 2008 * http://www.un.org/Pubs/chronicle/2007/webArticles/071307_world_population_day.htm ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Feel the Fire

__NOTOC__ Feel the Fire on thrash metal -yhtye Overkillin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1985. Albumin julkaisun myötä yhtye pääsi lämmittelijäksi Megadethin ”Peace Sells” -kiertueelle Yhdysvalloissa ja kiersi myöhemmin Eurooppaa Anthraxin ja Agent Steelin kanssa. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Bobby "Blitz" Ellsworth – laulu * D.D. Verni – basso, taustalaulu * Bobby Gustafson – kitara * Rat Skates – rummut ==Tuotanto== *Nauhoitettu ja miksattu Pyramid Soundissa, Ithaca, (New York, USA) *Tuottaja: Carl Canedy *Vastaava tuottaja: Jon Zazula *Masterointi: George Marino (Sterling Sounds) *Kansitaide ja valokuvaus: Bill Benson ja Dan Muro == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Vuoden 1985 esikoisalbumit Luokka:Overkillin albumit
Zos Kia Cultus (Here and Beyond)

Zos Kia Cultus (Here and Beyond) on puolalaisen metalliyhtye Behemothin vuonna 2002 julkaistu studioalbumi. Albumi on tyylillisesti jatkoa edelliselle levylle Thelema.6: itämaiset, Nile-tyyliset vaikutteet sekä erittäin nopea ja tekninen death metal yhdistyvät levyllä jättäen black metal -ainekset hieman vähemmälle huomiolle. == Kappalelista == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nergal – laulu, sähkö- ja akustinen kitara * Orion – bassokitara, taustalaulu * Inferno – rummut * Havok – sähkökitara, taustalaulu * U.reck – sessiokoskettimet (Lux Occulta) == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Behemothin albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Kruunueetterit

Kruunueetteri on heterosyklinen yhdiste, joka sisältää useita eetteriryhmiä . Kruunueetterit nimesi Charles J. Pedersen niiden kruunua muistuttavan rakenteen vuoksi. Kruunueetterit voivat sulkea sisäänsä metalli-ioneja erittäin selektiivisesti eli ne sitoutuvat vain tiettyyn ioniin eivätkä muodosta sidosta muiden metalli-ionien kanssa. Yleisimpiä kruunueettereitä voidaan pitää etyleenioksidin oligomeereinä. Kruunueettereitä voidaan käyttää ionoforeina eli ionien kuljettajina esimerkiksi vedestä kloroformiin ==Historiaa== Vuonna 1967 Charles Pedersen, työskennellesään DuPontilla, löysi yksinkertaisen synteesin etsiessään ainetta, joka pystyisi kationien kelaatioon. Hän liitti katekolimolekyylejä toisiinsa hydroksyyliryhmien välityksellä. Yllätyksekseen Pedersen huomasi, että eräs kuusi happiatomia sisältävä rengasmainen sivutuote kykeni muodostamaan vahvan sidoksen kaliumioniin. Myöhemmin Pedersen tutki erityisesti dibentsokruunueettereitä. :: == Selektiivisyys== Kruunueetterin happiatomilla on yksi sitoutumaton elektronipari, niillä se muodostaa koordinaatiosidoksen metallikationin kanssa. Selektiivisyys riippuu suuresti kruunueetterin koosta. Mikäli metalli- ioni on säteeltään liian suuri, se ei kykene pääsemään kruunueetterirenkaan sisälle, eikä sidosta muodostu. Vastaavasti liian pieni kationi on liian kaukana happiatomeista eikä tehokas sidoksen muodostaminen onnistu . Kruunueetterit toimivat siis Lewis-emäksinä. ==Kruunueetterijohdannaisia== ===Bentsokruunueetterit=== Bentsokruunueettereissä kruunueetterimolekyyliin on liittynyt yksi tai usein kaksi bentseenirengasta. Bentsokruunueettereitä käytetään muodostamaan komplekseja ioniyhdisteiden kanssa . Bentsokruunueetterit ovat myrkyllisiä . ===Atsakruunueetterit=== Atsakruunueettereissä yksi tai useampi happiatomeista on korvattu typpiatomilla, joka voi muodostaa metalli-ionin kanssa kolme sidosta. Kaksi- ja useampisyklisiä atsakruunueettereitä kutsutaan kryptandeiksi . ===Lariaattiset kruunueetterit=== Lariaattisen kruunueetterin runkona on atsakruunu, jonka yhteen typpiatomiin on liittynyt hiilivetyhäntä, jossa on eetteriryhmä. Substraatti muodostaa sidoksen hännän kanssa ja hiilivetyketju taipuessaan asettaa metalli-ionin atsakruunurenkaan sisälle . Yleensä kruunueetterit muodostavat sidoksia pääasiassa alkali- ja maa-alkalimetalli- ionien välillä, mutta lariaattiset kruunueetterit voivat sitoutua myös muidenkin metallien, kuten hopean ja lyijyn, kanssa . Lariaattisten kruunueettereiden häntä voi myös olla vastaanottaa protoneja. Tämä vaikuttaa myös aineen selektiivisyyteen. Lariaattiset kruunueetterit ovat myös huomattavan tehokkaita ionoforeja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sykliset eetterit
Tunturikeulankärki

Tunturikeulankärki (Oxytropis lapponica) on Euraasian vuoristoalueilla kasvava hernekasvi. Suomessa laji on rauhoitettu ja sitä tavataan vain yhdellä kasvupaikalla.Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 19.9.2009. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen tunturikeulankärki kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on suikerteleva, tyveltä haarova ja koheneva. Varsi on myötäkarvainen ja varren nivelvälit ovat pitkiä. Lehdet ovat päätöparisia ja parilehdykkäisiä, pareja on 7–10 kappaletta. Lehdykät ovat suikeita. Terttumaisessa kukinnossa on 7–9 violetinsävyistä kukkaa. Palko on mustakarvainen, riippuva ja teräväkärkinen. Tunturikeulankärki kukkii heinä-elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 275. Tunturikeulankärki muistuttaa väritykseltään hiukan hiirenvirnaa (Vicia cracca), ja muodoltaan kenttäkeulankärkeä (O. campestris). Sen voi sekoittaa tunturikurjenherneeseen (Astragalus alpinus), mutta ero näkyy kukkien muodossa: keulankärkien venho eli kahden alimman terälehden muodostama osa on suippo, kurjenherneillä tylppä. == Levinneisyys == Tunturikeulankärkeä tavataan vuoristoalueilla Euroopassa ja Aasiassa. Euroopassa sitä kasvaa Albaniassa, Pyreneillä, Alpeilla sekä Ruotsin ja Norjan tunturialueella, mihin esiintymään myös Suomen ainoa kasvusto liittyy. Aasiassa lajia tavataan muun muassa Kaukasuksella, Altailla ja Tiibetissä.Den virtuella floran: Lappvedel Viitattu 19.9.2009.Väre 1997, s. 203. Suomessa tunturikeulankärkeä tavataan vain Enontekiön Kilpisjärvellä Käsivarren alueellaKasvimuseo: Putkilokasvilajit ja -alalajit, joita tavataan Suomessa vain Käsivarren alueella yhdessä paikassa Mallan luonnonpuistossa. == Elinympäristö == Suomessa tunturikurjenherne kasvaa alapaljakan paisterinteillä paikoilla, joissa maaperä on kulunut esimerkiksi lumen sulamisvesien takia. Laji on kalkinvaatija. Suomen ainutta esiintymää saattaa uhata kasvupaikan umpeenkasvu. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Väre, Henry: Tunturikeulankärki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 203. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Tunturikeulankärjen levinneisyys Suomessa Luokka:Keulankärjet Luokka:Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Apostasia

Apostasia (, sanoista από apó, 'kaukana', στάσις stásis, 'asento') merkitsee julkista uskosta luopumista. Erityisesti ilmausta käytetään kristinuskosta luopumisesta, mutta sillä voidaan viitata myös muista uskonnoista luopumiseen. Roomalaiskatolisessa kirkossa apostasialla viitataan myös papin virasta luopumiseen eli siirtymistä hengellisestä säädystä maalliseen. Rooman keisari Julianus (361–363) sai lisänimen Apostata, koska hän luopui kristinuskosta ja suosi kreikkalaista filosofiaa ja erityisesti uusplatonismia. == Uskosta luopuminen Suomessa == Suomessa oli voimassa uskontopakko vuodesta 1634 alkaen. Kaikkien oli kuuluttava luterilaiseen kirkkoon tai lähdettävä maasta, poikkeuksena Karjalan ortodoksit. Evankelis-luterilaisesta kirkosta eroaminen tai vaihtaminen toiseen uskontoon ei ollut mahdollista.Suomen uskonnonvapauden historia. Uskonnonvapaus.f. Viitattu 5.12.2014.Hallituksen esitys Eduskunnalle laiksi ortodoksisesta kirkosta HE 59/2006, s. 5Uskonnonvapaus kehittyi vähitellen 1700-luvulta alkaen kohti uskonnonvapauslain säätämistä 1920-luvulla Evl.fi, viitattu 3.7.2020 Vuonna 1869 säädettiin kirkkolaki, jonka mukaan ”erehdyksessään pysyvät” sai päästää kirkosta.Suomen uskonnonvapauden historia. Uskonnonvapaus.fi. Viitattu 5.12.2014.Uskonnonvapaus kehittyi vähitellen 1700-luvulta alkaen kohti uskonnonvapauslain säätämistä 1920-luvulla. Evl.fi. Viitattu 3.7.2020. Kirkosta eroaminen kokonaan tuli mahdolliseksi vuonna 1923, kun uskonnonvapauslaki astui voimaan. == Islam == Islamilainen sharialaki määrää kuolemantuomion, jos henkilö edes osittain luopuu islamista. Tällöin hänestä tulee kafir eli uskoton.Luku ”Reliance of the Traveller and Tools of the Worshipper” teoksessa ”Someone raised among muslims who denies the obligatoriness of the prayer, zakat, fasting Ramadan, the pilgrimage, or the unlawfulness of wine and adultery, or denies something else upon which there is scholarly consensus (ijma) – – there by becomes an unbeliever (kafir) and is executed for his unbelief.” Määräyksen uskonnolliset perustelut löytyvät hadith-kirjallisuudesta. == Katso myös == * Uskosta luopuminen vanhoillislestadiolaisuudessa == Lähteet == Luokka:Uskonnolliset käsitteet
Palonkylä

Palonkylä eli Palo on yksi entisen Saloisten kunnan eli Salon vanhimmista kylistä Pohjois-Pohjanmaalla Raahessa, se on myös maarekisterikylä. ==Historia== Palo perustettiin 1500-luvulla. Aiemmin Palo oli ollut savolahtelaisten huhtamaita. Ensimmäiset palonkyläläiset olivat veljekset Heikki ja Olli Heikinpojat, joiden tilat perustettiin 1540-luvulle mennessä. Heikin tila oli Isoperet ja Ollin tila Ojala. Kolmannen talon kylälle perusti 1560-luvulla Heikin poika Jaakko ja se tunnettiin tietenkin Jaakkolana. Olli Heikinpojan perustama sukutila oli yhtäjaksoisesti saman suvun hallussa 1548 vuodesta 2000-luvulle asti. Äijälän sukutilaa hoiti 15 sukupolvea. Se kuuluu Talousseuran alueen vanhimpiin sukutiloihin. Palo kuului Salon pitäjään 1800-luvun lopun kuntauudistukseen asti, jolloin pitäjä jaettiin kolmeksi kunnaksi. Kuntauudistuksessa Palo siirtyi hetkeksi Salon emäseurakunnan eli Pattijoen alaisuuteen. Vuonna 1912, Raahen-Salon kirkkoherrakuntaa jaettaessa, Palo palasi jälleen osaksi Saloisten kuntaa. Rautaruukin perustamisen jälkeinen aika 1960-1970-luvuilla oli Palonkylällä vilkasta rakentamisen aikaa. Vuonna 1926 perustettiin Palon koulu, joka lakkautettiin 1980-1990-luvulla.Raahen tienoon historia I, Aulis Forss, Pekka Toivanen 1990Raahen tienoon historia III, Matti Lackman 1991Kotiseutumme Pattijoki, Raahe, Vihanti 2001-2002, Botnia-foto oy. ==Kantatilat== *1 Isoperet. *2 Äijälä. *3 Aunola. *4 Palo. *5 Vähä-Aunola. *6 Riihijärvi. *7 Koskenkorva. *8 Haapakangas. *9 Mattila. *10 Tikkakangas. *11 Martikkala. Raahen tienoon historia II, Toivo Nygård, Heikki Rantatupa, Pekka Toivanen, Ossi Viita 1995. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Palonkylän asukasyhdistyksen sivut Luokka:Saloisten kylät
Nikolai Bolštšakov

Nikolai Bolštšakov (s. 11. toukokuuta 1977 Žakasij) on venäläinen maastohiihtäjä, MM-mitalisti. Bolštšakov saavutti Canmoren nuorten MM- kilpailuista 1997 hopeaa 10 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa. Aikuisten arvokisoissa hän debytoi Lahden MM-kisoissa 2001, jossa hän sijoittui takaa-ajossa 29:nneksi ja vapaan sprintissä 35:nneksi. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän sijoittui viestissä kuudenneksi ja 30 kilometrin vapaan yhteislähdössä seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2005 Bolštšakov hiihti ankkuriosuuden Venäjän joukkueessa, joka saavutti pronssia Saksan ja Norjan jälkeen. Kultajoukkue Norja voitti Venäjän noin 20 sekunnin erolla. Joukkueessa hiihtivät hänen lisäkseen Vasili Rotšev, Jevgeni Dementjev ja Nikolai Pankratov. Samoissa kisoissa hän hiihti lisäksi 15 kilometrin vapaalla kahdenneksitoista. Maailmancupissa hän hiihti ensimmäisen kisansa Kavgolovossa 3. tammikuuta 1998. Hän on sijoittunut kahdesti viestikilpailuissa palkintokorokkeelle; hän oli Kuopiossa 27. marraskuuta 2001 kolmas ja samana talvena 16. joulukuutaDavosissa toinen. == Lähteet == * Nikolai Bolštšakov FIS:n tietokannassa Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alice Connor

Alice Connor (s. 2. elokuuta 1990 Buckinghamshire, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka aloitti uransa lapsinäyttelijänä kuusivuotiaana. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista Tatuoitu äiti, Rosvoruhtinas, sekä televisiosarjoista The New Worst Witch ja My Spy Family. Tuotanto Tuotanto Tuotanto Tuotanto Vuosi Ohjelman nimi Rooli Tyyppi 1998 Coming Home Young Jess TV-sarja 1998 Fun Song Factory Alice TV-sarja 1999 Alien Love Triangle Sarah Lyhytelokuva 2001 A Knight's Tale Yksinäinen tyttö Elokuva 2002 Rikos ja rangaistus Polya TV-elokuva 2003 Tatuoitu äiti Dolphin Westward TV-elokuva 2004–2005 UGetMe Mia TV-sarja 2004 Fungus the Bogeyman Mucusen ääni TV- sarja/Animaatio 2005–2006 The New Worst Witch Henrietta "Hettie" Hubble TV- sarja 2006 Rosvoruhtinas Hornet Elokuva 2007–2009 My Spy Family Elle Bannon TV-sarja 2009 Po5t Ange Spice Girls video TV-sarja 2010 Coming of Age Snooty Bitch TV-elokuva 2011 Hotel Trubble Jenny Montenny TV-elokuva 2013 House of Wax 2 Gwen Esituotanto 2017 Call The Midwife Lucy Chen TV-elokuva kausi 6, jakso 3 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Alice Connor Talented Young Actors sivustolla Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ann Flood

Ann Flood (s. 12. marraskuuta 1934 - 7. lokakuuta, 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi varsinkin vuodesta 1962 esittämästään Nancy Pollock Karrin roolista televisiosarjassa The Edge of Night (1956–1984). Hän esiintyi myös elokuvissa Mystic Pizza (1988) ja The Nostril Picker (1993). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Bite It Like a Bulldog

Bite It Like a Bulldog on Lordin single, joka julkaistiin 3. syyskuuta 2008. Se on ensimmäinen singlejulkaisu Deadache-albumilta. Kappaleen ovat tehneet Mr. Lordi ja OX. Kappaleessa on mukana Mr. Lordin koirien Mörkön ja Fridan murinaa.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi 2022, s. 394 Kappaleesta on tehty myös Mika Lindbergin ohjaama musiikkivideo, joka kuvattiin Lapland Studiolla.Maria Jyrkäs, Mr. Lordi 2022, s. 402-403 Musiikkivideo julkaistiin 30. syyskuuta 2008. Single nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen singlelistan ykkössijalle. Single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän. "Bite It Like a Bulldog" sai ensisoittonsa radiossa Radio Rockin iltapäivässä perjantaina 15. elokuuta 2008 kello 15. 27\. elokuuta 2008 Lordin jäsenet Awa, Kita ja OX osallistuivat Espoon 550-vuotisjuhliin jakamalla nimikirjoituksia. Nimikirjoituksen hakijoille jaettiin ilmaiseksi rajoitettu erikoispainos singlestä. == Kappaleet== # == Kokoonpano == * Mr. Lordi – laulu * Amen – kitara * OX – basso * Kita – rummut * Awa – koskettimet == Suomen listasijoitukset == * Viikko 37/2008, sija 1. * Viikko 38/2008, sija 16. == Lähteet == Maria Jyrkäs, Mr. Lordi: Lordiary. Tammi, 2022 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * SonyBMG:n uudet julkaisut * Bite It Like a Bulldog Discogsissa. * Luokka:Lordin kappaleet Luokka:Vuoden 2008 kappaleet
SPIT

SPIT () eli VoIP-spam tarkoittaa automatisoituja mainospuheluita, palvelunestohyökkäyksiä ja muita haitakkeita IP-puheluissa. Kuten sähköposti ja muut Internet-palvelut, myös IP-puhelut ovat vaarassa automatisoidulle haittaviestinnälle niiden ilmaisuudesta johtuen. Toistaiseksi haittaviestintä on ollut hyvin vähäistä, vaikka sen torjumiseksi on jo tehty tutkimusta ja muutamia sovelluksia. Teknisesti ottaen tutkimus ja sovellukset ovat kohdistuneet enimmäkseen SIP-protokollaan, joka on tällä hetkellä lupaavin standardi muun muassa IP-puheluyhteyksien luontiin. (Session Initiation Protocol, IETF – Internet Engineering Task Force, ) Ongelma SPIT:n torjumisessa on puheluiden synkroninen luonne. Sähköpostiviestejä on huomattavasti helpompi analysoida etukäteen, koska viesti on kirjoitetussa muodossa, eikä sen tarvitse olla samalla minuutilla käyttäjän luettavissa. Puheluissa sisältöä on kuitenkin vaikea analysoida ilman, että puhelu ohjataan aluksi erilliselle koneelle, joka pyrkii tunnistamaan soittajan ihmiseksi koneen sijaan. Tämä kuitenkin häiritsee jossain määrin oikeita soittajia. Keskeisessä osassa SPIT:n torjumiseksi onkin suunniteltu ns. mustia listoja ja luotettuja kontakteja. Luokka:TCP/IP Luokka:Tietoturva
Thomas Klauser

Thomas Klauser (s. 9. kesäkuuta 1964) on Länsi-Saksaa urallaan edustanut saksalainen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1979–1991. Klauser kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuissa Sarajevon olympialaisissa 1984, jossa hän sijoittui normaalimäessä sijalle 46. Seefeldin MM-kilpailuissa seuraavana vuonna hän sijoittui suurmäessä 28:nneksi ja normaalimäessä 22:nneksi. Tauplitz/Bad Mitterndorfin lentomäen MM-kilpailuissa 1986 hän sijoittui kuudenneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 hän liiti suurmäessä viidenneksi, normaalimäessä 20:nneksi ja joukkuemäessä kuudenneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui suurmäessä neljänneksi ja joukkuekisassa kuudenneksi, mutta epäonnistui normaalimäessä ja jäi sijalle 47. Lahden MM-kisoissa 1989 Klauser sijoittui normaalimäessä 16:nneksi ja suurmäessä 45:nneksi. Hän oli vielä kahdeksas lentomäen MM-kilpailuissa Vikersundissa 1990. Hän päätti uransa seuraavaan kauteen. Maailmancupin osakilpailuissa hän ylsi viidesti palkintosijalle. == Maailmancupin palkintosijat == *Normaalimäki **Kausi 1989–1990: Örnsköldsvik kolmas **Kausi 1988–1989: Lake Placid kolmas *Suurmäki **Kausi 1986–1987: Oberstdorf toinen **Kausi 1986–1987: Thunder Bay toinen *Lentomäki **Kausi 1986–1987: Planica kolmas == Lähteet == * Thomas Klauser FIS:n tietokannassa Luokka:Saksalaiset mäkihyppääjät Luokka:Mäkihyppytuomarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
My Spy Family

My Spy Family on brittiläinen Paul Alexanderin luoma televisiosarja, joka keskittyy Bannonin perheeseen, joilla on vahva salaisen agentin tausta. Perheen vanhemmat Dirk ja Talia olivat nuoruudessaan vihollis vakoojia, mutta rakastuivat ja menivät myöhemmin naimisiin. Nykyään heillä on kolme lasta Spike, Elle ja Boris, jotka ovat vanhempiensa myötä tutustuneet enemmän kuin tarkemmin vakoojien tekniikoihin ja laitteisiin. Sarjaa esitettiin ensi kerran 1. syyskuuta 2007 Britanniassa ja Suomessa maksullisella Cartoon Networkilla 10. tammikuuta 2008. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Sarjan virtuaalinen studio Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset tilannekomediat Luokka:Cartoon Networkin televisio-ohjelmat
Aarne Hytönen

Aarne Jonatan Hytönen (joissakin lähteissä virheellisesti Aarre Jonatan HytönenOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 978) (20. lokakuuta 1901 Turku – 29. huhtikuuta 1972) oli suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Helsingissä sijaitsevat Töölön kisahalli ja Olympiaterminaali, jotka hän suunnitteli yhdessä Risto-Veikko Luukkosen kanssa. Hytönen kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1919 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1928. Opintomatkoja hän teki Skandinaviaan, Saksaan, Ranskaan, Alankomaihin ja Italiaan. Hän työskenteli Helsingin kaupungin rakennustoimiston avustavana arkkitehtina 1927–1937. Vuosina 1937–1959 hänellä oli arkkitehtitoimisto R.-V. Luukkosen kanssa. Vuonna 1942 Hytönen työskenteli Waldhof-yhtiön arkkitehtina Käkisalmessa, 1943–1944 professori Alvar Aallon toimistopäällikkönä, 1946–1947 rakennushallituksen yliarkkitehtina ja 1947–1948 hänellä oli Göteborgissa toimisto yhdessä arkkitehti Gustaf Birch-Lindgrenin kanssa. ==Töitä== * Töölön kisahalli, alkuaan Helsingin Messuhalli, yhdessä Luukkosen kanssa, 1935 * Suomen paviljonki Brysselin maailmannäyttelyssä yhdessä Luukkosen kanssa, 1935 * Suomi-yhtiön liiketalo Helsingissä osoitteessa Kalevankatu 6 yhdessä Luukkosen kanssa, 1938 * Iin kirkko (yhdessä Gustaf Strandbergin kanssa), 1950. * Olympiaterminaali Helsingissä, alkuaan Meriaseman matkustajapaviljonki ja tullivarastorakennus yhdessä Luukkosen kanssa, 1952 ===Kuvia tuotannosta=== Töölön Kisahalli.jpg|Töölön kisahalli (1935). Iin kirkko1.jpg|Iin kirkko (1950). Olympiaterminaali,Helsinki IMG 2009.jpg|Olympiaterminaali (1952). ==Lähteet== * Kuka kukin on 1954, Otava 1954 * Suomen korkeakouluinsinöörit ja arkkitehdit, STS ja TFiF 1956 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Ivan Udodov

Ivan Vasilevitš Udodov (, 20. toukokuuta 1924 - 16\. lokakuuta 1981) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut venäläinen painonnostaja. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 Udodov vietiin Buchenwaldin keskitysleirille. Vapauduttuaan keskitysleiriltä vuonna 1945 hän ei pystynyt liikkumaan ilman apua ja hänen painonsa oli noin 30 kiloa. Udonov aloitti painonnoston lääkärin suosituksesta. Udodovin suurin saavutus on olympiakulta kääpiösarjasta Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 90 kg, tempaustuloksensa 97,5 kg ja työntötuloksensa 127,5 kg. Yhteistuloksellaan 315 kg hän voitti hopealle sijoittuneen Iranin Mahmoud Namdjoun 7,5 kilolla. MM-kilpailuissa hän saavutti kolme mitalia. Hän saavutti höyhensarjassa hopeaa Wienissä 1954 ja Münchenissä 1955. Kääpiösarjassa hän voitti kultaa Tukholmassa 1953 yhteistuloksella 315 kg. Udodov pyrki vuoden 1956 olympialaisiin, mutta ei tullut valituksi loukkaantumisen takia. Udodov lopetti urheilu-uransa ja toimi autonkuljettajana ja myöhemmin painonnoston valmentajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Venäläiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Hadžimurad Akkajev

Hadžimurad Magomedovitš Akkajev (s. 27. maaliskuuta 1985 Tyrnyauz) on venäläinen painonnostaja. Akkajev saavutti hopeaa Ateenan olympialaisissa 2004 alle 94-kiloisten sarjassa. Pekingissä 2008 hän saavutti pronssisen mitalin samassa painoluokassa. Venäjän mestaruuden hän on voittanut vuonna 2007 molemmissa nostomuodoissa ja vuonna 2008 yhteistuloksessa. Lisäksi hänellä on lukuisia mitaleita alempien ikäluokkien kansainvälisistä arvokilpailuista. Seuratasolla Akkajev edustaa Venäjän armeijan keskusurheiluseuraa. Hän on 182 senttimetriä pitkä ja painaa 94 kilogrammaa. ==Lähteet== * Henkilökuva TsSKA:n sivuilla. * Tulokset Leipzigin yliopiston painonnostotietokannassa Luokka:Venäläiset painonnostajat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Risto-Veikko Luukkonen

Risto-Veikko Luukkonen (25. kesäkuuta 1902 Mikkeli – 7. syyskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Helsingissä sijaitsevat Töölön kisahalli ja Olympiaterminaali, jotka hän suunnitteli yhdessä Aarne Hytösen kanssa, sekä Turun kaupunginteatteri ja konserttitalo. Luukkonen kirjoitti ylioppilaaksi suomalaisesta normaalilyseosta 1920 ja valmistui diplomiarkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1925. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin, Skandinaviaan, Keski- Eurooppaan, Neuvostoliittoon ja Yhdysvaltoihin. Luukkonen oli Helsingin kaupungin rakennustoimiston palveluksessa 1925–1935, jonka jälkeen hän perusti arkkitehtitoimiston Aarne Hytösen kanssa vuosiksi 1937–1959. Vuodesta 1959 lähtien hänellä oli oma toimisto. ==Töitä== * Töölön kisahalli, alkuaan Helsingin messuhalli, yhdessä Hytösen kanssa 1935 * Suomen paviljonki Brysselin maailmannäyttelyssä yhdessä Hytösen kanssa 1935 * Suomi-yhtiön liiketalo Helsingissä osoitteessa Kalevankatu 6 yhdessä Hytösen kanssa * Valkeakosken kauppalantalo 1956 * Göteborgin ammattikoulu * Turun kaupunginteatteri yhdessä Helmer Stenrosin kanssa * Turun konserttitalo 1952 * Olympiaterminaali, alkuaan Meriaseman matkustajapaviljonki ja tullivarastorakennus 1952 * Etelä-Hämeen keskusammattikoulu 1952–1966 * Pohja- yhtymän liiketalo Helsingissä * Pohjoismaisen Yhdyspankin liiketalo Helsingin Hakaniemessä osoitteessa Siltasaarenkatu 14, 1960 * Makasiiniterminaali 1960 * Valtion virastotalo Turussa, yhdessä Stenrosin kanssa, 1967 ==Lähteet== * Kuka kukin on 1964, Otava 1964 * Suomen korkeakouluinsinöörit ja arkkitehdit 1956, STS ja TFiF 1956 == Aiheesta muualla == * Esittely rakennustaiteen museon sivulla Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Manuel Alegre

Manuel Alegre de Melo Duarte GCL (s. 12. toukokuuta 1936 Águeda) on portugalilainen runoilija ja sosialistipuolueen poliitikko. Hän on ollut tuottelias kirjoittaja, jonka tekstejä on tehty myös lauluiksi. Hänelle myönnettiin Camões-palkinto vuonna 2017.Biblioteca nacional: Prêmio Camões de Literatura Viitattu 2.7.2024. Alegre opiskeli Coimbran yliopistossa. Hän joutui hallituksen epäsuosioon avoimesta vastustuksestaan António de Oliveira Salazaria kohtaan johtuen. Hän olikin pitkään ulkomailla; Angolassa ja Algeriassa. Hän palasi Portugaliin neilikkavallankumouksen jälkeen ja pääsi parlamenttiin ensimmäistä kertaa 1975. Hänen kunniakseen on pystytetty Coimbrassa patsas. Alegre osallistui tammikuun 2006 presidentinvaaleihin saaden 20,7 % kannatuksen. ==Lähteet== Luokka:Portugalilaiset runoilijat Luokka:Portugalilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liberian lippu

Liberian kansallislippu on johdettu Yhdysvaltain lipusta. Se koostuu yhdestätoista poikittaisesta raidasta, joista kuusi on punaisia ja viisi valkoisia, sekä vasemmassa yläkulmassa sijaitsevasta valkoisesta viisisakaraisesta tähdestä, joka on sinisellä taustalla. Yksitoista raitaa symboloivat maan itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajia ja punainen ja valkoinen rohkeutta ja moraalista erinomaisuutta. Valkoinen tähti kuvastaa entisten orjien vapautta, valkoinen väri esimerkillisyyttä, punainen rohkeutta ja sininen tausta afrikkalaisen kotimaan edustamista. Vuonna 1827 Liberian siirtokunnat ottivat itselleen lipun, joka oli johdettu Yhdysvaltain lipusta niin, että tähtikuvion sijalla oli valkoinen risti, joka symboloi siirtomaaseuran kristillistä taustaa. Nykyisen lipun piirsi seitsemän monrovialaisnaisen komitea. Tähti kuvaa kirkkaana loistavaa Liberiaa Afrikan tummansinisellä taivaalla.Kiljunen 2013: s. 317 == Piirikuntien liput == Liberian 15 piirikunnalla on omat lippunsa. Ne ovat herättäneet hilpeyttä Liberian internetissä niiden perinteistä poikkeavan ulkonäön takia. Tiedosto:Flag of Bomi County.svg|Bomi Tiedosto:Flag of Bong County.svg|Bong Tiedosto:Flag of Gbarpolu County.svg|Gbarpolu Tiedosto:Flag of Grand Bassa County.svg|Grand Bassa Tiedosto:Flag of Grand Cape Mount County.svg|Grand Cape Mount Tiedosto:Flag of Grand Gedeh County.svg|Grand Gedeh Tiedosto:Flag of Grand Kru County.svg|Grand Kru Tiedosto:Flag of Lofa County.svg|Lofa Tiedosto:Flag of Margibi County.svg|Margibi Tiedosto:Flag of Maryland County.svg|Maryland Tiedosto:Flag of Montserrado County.svg|Montserrado Tiedosto:Flag of Nimba County.svg|Nimba Tiedosto:Flag of Rivercess County.svg|Rivercess Tiedosto:Flag of River Gee County.svg|River Gee Tiedosto:Flag of Sinoe County.svg|Sinoe == Lähteet == * === Viitteet === Liberia lippu
Marlboro-mies

thumb|Marlboro-mies Hampurin päärautatieasemalla keväällä 2008. Marlboro-mies on Marlboro-savukemerkin mainoshahmo. Se keksittiin Yhdysvalloissa, jossa Marlboro-miestä käytettiin savukemainoksissa vuosina 1954–1999. == Historia == Marlboro-miehen hahmon kehitteli vuonna 1954 Leo Burnett. Marlboro-mies on kovapintainen karjapaimen, joka esiintyy savuke suussa ulkoilmassa tekemässä oikeita miesten töitä. Mainosten alkuperäinen tarkoitus oli lisätä suodattimella varustettujen savukkeiden suosiota, joita pidettiin tuohon aikaan usein naisten savukkeina. Mainoskampanjaa on usein pidetty yhtenä mainonnan historian parhaista. Cowboy-hahmon lisäksi on ollut muunkin tyyppisiä Marlboro-miehiä, mutta ne eivät ole olleet yhtä suosittuja. Vuonna 2006 Allan Lazar, Dan Karlan ja Jeremy Slater laittoivat Marlboro-miehen ykkössijalle kirjassaan The 101 Most Influential People Who Never Lived (Vaikutusvaltaisimmat ihmiset, jotka eivät koskaan eläneet). == Hahmon esittäjiä == Näyttelijä ja kirjailija William Thourlby oli ensimmäinen Marlboro-mies. Muita ovat olleet muun muassa Charley Conerly, Jim Patton, Darrell Winfield, Dick Hammer, Brad Johnson, Bill Dutra, Dean Myers, Robert Norris, Wayne McLaren, David McLean, Buster Hobbs ja Tom Mattox. Australialainen George Lazenby, joka näytteli James Bondia elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa, oli Euroopan Marlboro-mies. == Marlboro-miesten kuolemat == Ainakin kolme entistä Marlboro-miestä on kuollut tupakoinnin aiheuttamiin sairauksiin. David Millar kuoli keuhkoahtaumatautiin vuonna 1985 ja Wayne McLaren keuhkosyöpään 51-vuotiaana heinäkuussa 1992. David McLean, joka esiintyi monissa televisiomainoksissa ja lehti- ilmoituksissa 1960-luvun alkupuolelta, kuoli myös syöpään 73-vuotiaana vuonna 1995. Vuosina 1978–1981 Marlboro-miestä esittänyt Eric Lawson kuoli keuhkosairauteen tammikuussa 2014 72-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Mainonta Luokka:Kuvitteelliset henkilöt Luokka:Tupakointi
Matti Nurro

thumb|upright|Matti Nurro Matti Tapani Nurro on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Miljoonasade-yhtyeen kitaristina, vaikka hän on myös säveltänyt ja sovittanut monia yhtyeen kappaleita. Hän on toiminut yli 20 vuotta Miljoonasateen kitaristina. Nykyisin hän myös opettaa Pohjoisen Keski- Suomen Ammattioppilaitoksessa Äänekoskella. ==Lähteet== * Toiveammattina rockmuusikko ==Aiheesta muualla== * * * YLE Elävä arkisto: Haastattelu vuodelta 1988 Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
My Skin Is Cold

__NOTOC__ My Skin Is Cold on norjalaisen black metal -yhtye Satyriconin EP. Se sisältää yhden uuden kappaleen, kaksi remasteroitua kappaletta ja kaksi live- esitystä, joilla orkesteri soittaa yhtyeen kanssa. == Kappaleet == === Levy 1 (CD) === # # # # # === Levy 2 (vinyyli) === # # == Arvostelut == * Imperiumi.net: 8–/10Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Satyriconin albumit
Bertel Roos

Bertel Arthur Roos (9. lokakuuta 1893 Rautalampi – 10. lokakuuta 1954) oli suomalainen Venäjän armeijan luutnantti ja Suomen armeijan luutnantti. Hänen vanhempansa olivat konsulentti Aapeli Roos ja Vilhelmiina Hiltunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Priska Laineen kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja liittyi Savolaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1913–1914. ==Venäjän armeija== Hän ryhtyi sotilaaksi vuoden 1915 alussa ja liittyi vapaaehtoisena Venäjän armeijaan ja suoritti Vladimirin sotakoulun kurssin ja palveli Venäjän armeijaa 50. Siperialaisessa tarkka-ampujarykmentissä, jonka mukana hän otti osaa maailmansotaan ja yleni luutnantiksi. ==Jääkäriaika== Venäjän vallankumouksen aikaan hänelle myönnettiin kotiloma armeijasta. Tällä kotilomalla hänelle kerrottiin mahdollisuudesta saada sotilasoppia Saksassa ja näin hän liittyi vapaaehtoisena jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 3. marraskuuta 1917, josta hänet poistettiin 5. tammikuuta 1918. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Hän palasi Suomeen syyskuun alussa vuonna 1918 ja astui 24. lokakuuta 1918 luutnanttina Suomen armeijan palvelukseen ja määrättiin komppanianpäälliköksi Terijoen rajavartiopataljoonaan, josta hänet siirrettiin 17. tammikuuta 1920 samanlaiseen toimeen Käkisalmen läänin rykmenttiin. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1920 ja matkusti sen jälkeen Pohjois- Amerikan Yhdysvaltoihin, jossa on toiminut postivirkailijana. Hänet on haudattu Brooklyniin New Yorkiin Yhdysvaltoihin. == Lähteet == * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Sagas

__NOTOC__ Sagas on metalliyhtye Equilibriumin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. kesäkuuta 2008 levymerkillä Nuclear Blast Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Helge Stang − laulu * Rene Berthiaume − kitara * Andreas Völkl − kitara * Sandra Völkl − basso * Manuel DiCamillo − rummut === Vierailevat muusikot === * Kurt Angerpower − kitara * Ulrich Herkenhoff − panhuilu * Muki Seiler * Agnes Malich − viulu * Gaby Koss − laulu * Jörg Sieber == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi: 4/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Equilibriumin albumit