EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Melodifestivalen 1961

Melodifestivalen 1961 (tuolloin tunnettu nimellä Eurovisionsschlagern - Svensk final) oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja vuoden 1961 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 550 kappaletta. Niistä viisi valittiin finaaliin, joka pidettiin 6. helmikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokainen kappale esitettiin kahdesti eri artistien esittämänä, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestämänä. Voittajan valitsivat neljä ympäri Ruotsia kokoontunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raatien jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Kilpailun voitti kappale April, april, jonka karsinnassa esittivät Siw Malmkvist ja Gunnar Wiklund. Kansainväliseen Eurovision laulukilpailuun kappaleen esittäjäksi kuitenkin valittiin Lill-Babs. ==Tulos== Numero Artisti (suuri orkesteri) Artisti (pieni orkesteri) Kappale Lauluntekijä(t) Sija Pisteet 1 Lars Lönndahl Lily Berglund "Spela på regnbågen" Britt Lindeborg 2 71 2 Lily Berglund Lill-Babs "Stockholm" Bobbie Ericson, Eric Sandström 5 57 3 Lill-Babs Lars Lönndahl "Vårvinter" Bobbie Ericson 2 71 4 Siw Malmkvist Gunnar Wiklund "April, april" Bobbie Ericson, Bo Eneby 1 78 5 Gunnar Wiklund Siw Malmkvist "Vår i hjärtat" Lennart Gröhn 4 58 ===Pistetaulukko=== Kappale Tukholma Göteborg Malmö Luulaja Yht. Spela på regnbågen 18 15 22 16 71 Stockholm 24 7 15 11 57 Vårvinter 19 14 23 15 71 April april 23 9 24 22 78 Vår i hjärtat 15 5 18 20 58 ==Lähteet== *http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Sweden1961.html *https://eurovisionworld.com/national/sweden/eurovisionsschlagern-svensk- final-1961 Luokka:Eurovision laulukilpailu 1961 Luokka:Melodifestivalen
Lummepioni

Lummepioni (Paeonia emodi) on pionikasvien (Paeoniaceae) heimoon, pionien (Paeonia) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se voi kasvaa noin 1–1,5 metriä korkeaksi ja saavuttaa täyden korkeutensa 2–5 vuoden ikäisenä. Lummepioni on mättäänä kasvava ruohovartinen pionilaji, jolla on tummanvihreät ja liuskoittuneet lehdet. Kukat ovat 8–12 cm leveitä ja väriltään valkoisia. Kukkien keskellä on kullankeltaiset heteet. Lummepioni on kotoisin Afganistanista sekä Intian ja Pakistanin pohjoisosista, mutta sitä kasvatetaan myös koristekasvina. Puutarhassa lummepioni sopii kasvatettavaksi suojaiseen paikkaan täyteen auringon valoon tai puolivarjoon. Lummepioni kasvaa parhaiten syvässä, ravinteikkaassa ja runsashumuksisessa maaperässä, joka on kostea, mutta hyvin vettä läpäisevä. == Lähteet == * RHS Gardening: Paeonia emodi === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Paeonia emodi * Flora of China: Paeonia emodi * The Peony Society: Paeonia emodi Luokka:Pionikasvit
Cadillac Cimarron

Cadillac Cimarron on Cadillacin vuosina 1982-1988 valmistama kompakti luksusauto. Auto suunniteltiin kilpailemaan samankokoisten Eurooppalaisten premium sedanien kanssa, kuten Audi 5000, BMW 320i, Volvo GLE, ja Saab 900S. Se perustui Chevrolet Cavalier:iin. Cimarron oli ensimmäinen nelisylinterisellä moottorilla varustettu Cadillac vuoden 1914 Cadillac Model Thirty -mallin jälkeen sekä ensimmäinen manuaalilla tarjottu auto 1950-luvun jälkeen. Autoa pidetään Cadillacin yhtenä huonoimpana autona. == Lähteet == Cimarron Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot
Jean Bolinder

Jean Bolinder, salanimi Bo Lagevi,Bibbi Wopenka, Lagevi, Bo (pseud.), Alex.se 26.8.2017, viitattu 20.12.2021 (1935–2020) oli ruotsalainen dekkarikirjailija.Deckarförfattare är död, vk.se 7.7.2020, viitattu 20.12.2021 Bolinderin esikoisteos Skulle jag sörja då... ilmestyi 1967. Hän kirjoitti kaikkiaan kolmisenkymmentä dekkaria, joista Deckarakademin valitsi teokset För älskarens och mördarens skull ja Dödisgropen ilmestymisvuosiensa 1985 ja 1990 vuoden parhaiksi dekkareiksi. ==Suomennetut teokset== * Kummina kuolema (Tio till, att följa dig..), suom. kääntäjäkoulutuslaitoksen työryhmä. Helsinki: WSOY 1980 ISBN 951-0-09838-8 * Kolmas kerta toden sanoo (Fiktionen), suom. Harry Forsblom. Helsinki: WSOY 1991 ISBN 951-0-16820-3 * Kuoleman tanssi (Dödisgropen, 1990), suom. Sirpa Vuento. Hyvinkää: Book Studio 1992 ISBN 951-611-430-X ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Melodifestivalen 1960

Melodifestivalen 1960 (tuolloin tunnettu nimellä Eurovisionsschlagern - Svensk final) oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1960 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 1100 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan semifinaaliin. Karsinnan semifinaali pidettiin 28. joulukuuta 1959. Semifinaalissa valittiin neljä kappaletta karsinnan finaaliin. Ei ole tiedossa, miten finalistit valittiin, eikä semifinaalin tarkempi tulos myöskään ole tiedossa. Karsinnan finaali pidettiin 2. helmikuuta 1960 Cirkuksessa Tukholmassa. Finaalissa jokaisen kappaleen esitti kaksi eri esittäjää, ensin suuren ja sitten pienen orkesterin säestyksellä. Finaalissa voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta alueraatia, joista kussakin oli kolme jäsentä. Kukin raadin jäsen antoi jokaiselle kappaleelle arvosanan välillä 1-10. Karsinnan voitti kappale Alla andra får varann, jonka karsintafinaalissa esittivät Östen Warnerbring ja Inger Berggren. Jo ennen karsintafinaalia oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Siw Malmkvist. ==Kilpailun kulku== ===Semifinaali=== :Finalistit värjätty, semifinaalin tarkempi tulos ei ole tiedossa. Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Mona Grain Alexander Åke Gerhard Östen Warnerbring Alla andra får varann Åke Gerhard, Ulf Källqvist Lill-Babs En kyss, en kyss Fritz-Gustaf Sundelöf, Albert Stenbock Bertil Englund Flicka med positiv Eric Sandström, Bobbie Ericson Britt Damberg Nancy, Nancy Åke Gerhard, Sune Borg Lars Lönndahl Res med mig Eric Sandström, Bobbie Ericson Inger Berggren Underbar, så underbar Per Lindqvist Tommy Jacobsson Vårens första flicka Åke Gerhard, Gunnar Hoffsten ===Finaali=== Numero Artisti (suuri orkesteri) Artisti (pieni orkesteri) Kappale Lauluntekijä(t) Sija Pisteet 1 Inger Berggren Östen Warnerbring "Underbar, så underbar" Per Lindqvist 2 76 2 Britt Damberg Mona Grain "Nancy, Nancy" Sune Borg, Åke Gerhard 4 56 3 Östen Warnerbring Inger Berggren "Alla andra får varann" Ulf Källqvist, Åke Gerhard 1 85 4 Mona Grain Britt Damberg "Alexander" Åke Gerhard 3 67 ====Pistetaulukko==== Kappale Tukholma Göteborg Malmö Luulaja Yht. Underbar, så underbar 18 10 25 23 76 Nancy, Nancy 10 12 21 13 56 Alla andra får varann 16 20 19 30 85 Alexander 14 11 24 18 67 ==Lähteet== *http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Sweden1960.html *https://eurovisionworld.com/national/sweden/eurovisionsschlagern-svensk- final-1960 Luokka:Eurovision laulukilpailu 1960 Luokka:Melodifestivalen
Melodifestivalen 1959

Melodifestivalen 1959 (tuolloin tunnettu nimellä Säg det med musik: Stora Schlagertävlingen) oli Ruotsissa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustuskappale vuoden 1959 Eurovision laulukilpailuun. Melodifestivalen järjestettiin tuolloin ensimmäistä kertaa. Ruotsi oli osallistunut Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa jo vuotta aiemmin, mutta tuolloin maan edustaja oli valittu kokonaan sisäisesti. Kilpailu pidettiin avoimena sävellyskilpailuna, johon lähetettiin noin 200 kappaletta. Niistä kahdeksan valittiin karsinnan finaaliin, joka pidettiin 29. tammikuuta Cirkuksessa Tukholmassa. Voittajan valitsivat neljä musiikin asiantuntijoista koostunutta raatia, jotka kokoontuivat Tukholmassa, Göteborgissa, Malmössä ja Luulajassa. Raatikohtaiset äänet eivät kuitenkaan ole tiedossa. Karsinnan voitti kappale Augustin, jonka karsinnassa esitti Siw Malmkvist. Jo ennen karsintaa oli kuitenkin päätetty, että Ruotsin edustuskappaleen kansainvälisessä Eurovision laulukilpailussa esittäisi Brita Borg. ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Pisteet Sija 1 Östen Warnerbring "Kungsgatans blues" Axel Flyckt, Sven-Gustaf Johnsson 67 4 2 Ulla Christenson "Lyckans soluppgång" Dag Lamberth, Bengt Haslum 52 6 3 Lily Berglund "Dags igen att vara kära" Ulf Källqvist, Åke Gerhard 79 2 4 Britt-Inger Dreilick "Hösten är vår" Gösta Westerberg, Fritz-Gustaf Sundelöf 52 6 5 Åke Söhr "En miljon för dina tänkar" Per-Olof Flodin, Åke Gerhard 48 8 6 Britt Damberg "Nya fågelsången" Sam Samson, Fritz-Gustaf Sundelöf 76 3 7 Östen Warnerbring "Någon saknar dig" Britt Lindeborg 56 5 8 Siw Malmkvist "Augustin" Bo Harry Sandin, Åke Gerhard 105 1 ==Lähteet== *http://natfinals.50webs.com/50s_60s/Sweden1959.html *https://escsverige.blogspot.com/p/stora-schlagertavlingen-1959.html *https://eurovisionworld.com/national/sweden/eurovisionsschlagern-svensk- final-1959 Luokka:Eurovision laulukilpailu 1959 Luokka:Melodifestivalen
David Klemetz

David Klemetz (1921–1983) oli suomenruotsalainen helluntailainen pastori, opettaja, evankelista ja julkaisija. Klemetz oli suomenruotsalaisen helluntailaisuuden ja vapaakirkollisuuden pitkäaikainen johtohahmo. Klemetz toimi ensin evankelistana Vaasan saaristossa ja Koivulahden alueen helluntaiseurakuntien johtajana. Vuonna 1951 Klemetzistä tuli Helsingin Filadelfia-seurakunnan johtaja, missä hän toimi aina kuolemaansa asti.Herberts 1995, s. 183-184 Klemetziä on kuvattu intohimoisena evankelistana. Klemetz toimi usein raamatunopettajana ja teki puhujamatkoja konferensseihin Ruotsiin. Klemetz toimi Korsets Budskapin päätoimittajana yli 30 vuoden ajan. Pääosin hänen kirjoituksensa keskittyivät opetukseen ja sieluunhoitoon, mutta toisinaan hän otti kantaa kärkevästi. Klemetz teki aktiivista työtä KB:n levikin eteen suomenruotsalaisella alueella. Vuonna 1967 Klemetz julkaisi kirjan Framtid och hopp. Osia kirjasta levitettiin laajasti Suomessa ja Ruotsissa. Klemetz kuoli vuonna 1983 sydänkohtaukseen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Alfons Andström

Alfons Andström (1901 Hanko – 27. syyskuuta 1975 Uppsala, Ruotsi) oli suomenruotsalainen helluntailainen evankelista ja pastori. Andströmiä on kuvattu yhdeksi helluntailiikkeen värikkäimmistä julistajista. Andström syntyi Hangossa, mutta vietti nuoruutensa Helsingissä. Andström koki hengellisen heräämisen Andreaskyrkanilla Frank Mangsin kokouksessa.Herberts 1995, s. 182-183 Uskostaan huolimatta Andström koki uskonkriisiä. Jonkin ajan kuluttua Andström jätti Andreaskyrkanin ja liittyi Helsingin Filadelfia-seurakuntaan. Filadelfiassa Andström palkattiin välittömästi Anton William Rosenbergin työntekijäksi. Andström oli 1930-luvulla yhdessä Lars-Eric Bergsténin kanssa aloitteentekijä nuorten raamattuviikkojen perustamisessa. Andström piti vuosina 1936–1937, yhdessä Bergsténin ja Hilding Söderholmin kanssa, useita herätyssarjoja Pohjanmaalla ja Uudellamaalla. Andströmin kokouksissa monet tulivat uskoon. Andström toimi saarnaajana Helsingissä sekä seurakunnan johtajana Pietarsaaressa, Vaasassa ja Tammisaaressa. 1960-luvulla Andström muutti Ruotsiin, jossa hän toimi johtajana ensin Uumajan helluntaiseurakunnassa ja myöhemmin useissa muissa paikoissa. Andström kuoli Uppsalassa 74-vuotiaana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Helluntaiherätys Ruotsissa Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Meduusapuu

Meduusapuu (Medusagyne oppositifolia) on Seychelleillä kasvava harvinainen puulaji. Se on noin kymmenen metrin korkuiseksi kasvava pieni puu. Sen hedelmät koostuvat säteittäin kasvavista, siivellisistä, tuulilevitteisistä osahedelmistä. Laji on morfologisesti hyvin poikkeava, ja sen sukulaissuhteiden selvittäminen on päätynyt 2010-luvun lopussa sijoittamaan sen omaan alaheimoonsa mikinpensaskasvien heimossa. Laji on siirretty mikinpensaskasveihin vasta viimeksi julkaistussa eli APG IV -luokittelujärjestelmässä. Aiemmissa luokitteluissa laji on ollut yksinään erillisessä heimossa tai lahkossa. Meduusapuu esiintyy luonnonvaraisena pienellä alueella Seychellien suurimmalla saarella Mahélla ja sitä on ollut 2000-luvun alussa jäljellä alle 90 yksilöä. Se kasvaa saaren graniittikallion paljastumilla 150–500 metrin korkeudella. Meduusapuu luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi.Plants of the World Online 2021: Medusagyne oppositifolia Baker Viitattu 20.12.2021.Angiosperm Phylogeny Website: Medusagynoideae Reveal Viitattu 20.12.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Medusagyne oppositifolia Luokka:Ochnaceae Luokka:Puut Luokka:Seychellien kasvisto Luokka:Uhanalaiset kasvit
José Antonio Kast

José Antonio Kast Rist (s. 18. tammikuuta 1966 Santiago de Chile) on chileläinen poliitikko, asianajaja ja perustamansa Tasavaltalaispuolueen puheenjohtaja vuodesta 2019. Hän oli ehdokkaana Chilen vuoden 2021 presidentinvaaleissa ja hävisi toisella kierroksella vasemmiston Gabriel Boricille. Poliittisilta näkemyksiltään Kast on oikeistopopulisti. Hän ihailee Chilen entistä sotilasdiktaattoria Augusto Pinochetia ja on muun muassa ehdottanut ojien kaivamista maan rajoille pysäyttääkseen maahanmuuton. Hän kannattaa vapaita markkinoita, konservatiivisia perhearvoja ja kovempia otteita maan sisäiseen turvallisuuteen sekä vastustaa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * José Antonio Kast Chilen kansalliskongressin kirjaston verkkosivuilla * José Antonio Kastin kotisvut Luokka:Chileläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruoho laulaa

Ruoho laulaa (The Grass Is Singing / Killing Heat) on ruotsalais-sambialais- brittiläinen, Michael Raeburnin ohjaama englanninkielinen draamaelokuva vuodelta 1981. Se perustuu Doris Lessingin läpimurtoromaaniin ja kertoo valkoisesta viljelijäpariskunnasta 1950-luvulla apartheidin sävyttämässä Etelä-Afrikassa. Pääosia näyttelevät John Thaw ja Karen Black. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä avioliittotarina jää tavanomaiseksi ja vivahteettomaksi. Romaanissa sympaattiseksi kuvattu tilan emäntä Mary Turner on elokuvassa Fräntin mielestä muuttunut kopeaksi ja määräileväksi, eikä mustan palvelijamiehen aikaansaama kolmiodraama tule esille yhtä hyvin kuin romaanissa. Bille Augustin kuvaustyö on Fräntistä välillä melkein liiankin kaunista. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1981 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1981 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat
Mauno Koiviston synnyinkoti

Mauno Koiviston synnyinkoti on Turussa Piispankadun ja Tehtaankadun kulmassa osoitteessa Piispankatu 4 sijaitseva asuinrakennus, jossa Suomen tasavallan presidentti Mauno Koivisto syntyi 25. marraskuuta 1923. Vuonna 1984 Turun kaupunginvaltuusto päätti, että rakennus luovutetaan Turun yliopistolle käytettäväksi yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan hallinnassa olevana tutkijankammiona. Tutkijankammion nimi on Manun kammari ja se on tarkoitettu yliopiston yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa (tai -alalla) tai Åbo Akademissa yhteiskuntatieteellisellä alalla päätoimisesti jatkotutkintoja harjoittavalle, lisensiaatintutkimusta tai väitöskirjaa tekevälle opiskelijalle. Rakennuksen seinään on ehdotettu muistolaattaa. == Lähteet == Luokka:Turun yliopisto Luokka:Turun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Mauno Koivisto Luokka:I kaupunginosa
Ruutusiida

Ruutusiida eli queenslandinhamppu (Sida rhombifolia) on alkuperältään trooppinen malvakasvilaji. Se on kasvualueesta riippuen yksi-, kaksi- tai monivuotinen ruoho tai puolipuutunut pensas. Ruutusiida kasvaa Pohjoismaissa 20–40 senttimetriä korkeaksi, mutta tropiikissa enimmillään 2–3 metriä korkeaksi. Kukat ovat kalpean keltaisia tai kermanvärisiä, malvamaisen muotoisia. Hedelmä on säteittäinen lohkohedelmä, jossa on tavallisesti 8–10 osaa, hedelmystä. Ruutusiida voidaan hyödyntää kuitukasvina, mutta se on myös rikkakasvi. Se esiintyy alkuperäisenä Amerikassa, Afrikassa ja Etelä-Aasiassa ja on lisäksi levinnyt Eurooppaan, Australiaan ja Oseaniaan.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Sida rhombifolia Viitattu 20.12.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ruutusiida – Sida rhombifolia Luokka:Siidat
Komeaonnenpensas

Komeaonnenpensas (Forsythia × intermedia) on onnenpensaisiin ja oliivipuukasveihin kuuluva koristepensaana viljelty risteymälaji. Se on Kiinassa kasvavien lajien riippaonnenpensaan (Forsythia suspensa) ja törmäonnenpensaan (Forsythia viridissima) risteymä. Komeaonnenpensas kasvaa yhdestä kolmeen metriä korkeaksi. Pensaan oksat ovat pystykasvuiset-kaarevat ja ryhmyiset. Laji kukkii keväällä lehdettömänä runsain kirkkaankeltaisin kukin. Kukat ovat kooltaan 2–3,5 senttimetriä. Lehdet ovat soikeita, 8–12 cm pitkiä, ohuita, epäsäännöllisen hammaslaitaisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Komeaonnenpensas – Forsythia ×intermedia Luokka:Onnenpensaat Luokka:Risteymät
Ulla-Kirsikka Vainio

Ulla-Kirsikka Vainio (s. 1971/1972 Rovaniemi) on suomalainen poliitikko. Hänet valittiin joulukuussa 2019 Rovaniemen kaupunginjohtajaksi.Ro­va­nie­men uusi kau­pun­gin­joh­ta­ja Ul­la-Kir­sik­ka Vainio: ”On syvästi sy­käh­dyt­tä­vää palata vanhaan ko­ti­kau­pun­kiin" Lapin Kansa Vainiolla on yrittäjätausta, ja hän perusti ensimmäisen yrityksensä parikymppisenä.Rovaniemen uusi kaupunginjohtaja: Johtajuudessa tärkeintä avoimuus ja tasapuolisuus Rovaniemi Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri ja rakennusarkkitehti. Lokakuussa 2019 Rovaniemen kaupunginjohtajan tehtävää haki 22 henkilöä, joiden joukosta Vainio valittiin suljetulla lippuäänestyksellä kuuden vuoden määräajaksi äänin 35–16 joulukuussa 2019. Hänen vastaehdokkaakseen nousi Iin kunnanjohtaja Ari Alatossava. Vainio työskenteli nimityksen saadessaan Porin ympäristö- ja lupapalvelujen toimialajohtajana. Hän asui Tampereella, josta palasi perheineen synnyinkaupunkiinsa Rovaniemelle keväällä 2020. Hänellä on puoliso ja kolme lasta. Vainion edeltäjä Esko Lotvonen jäi eläkkeelle syyskuussa 2020; tavoitteeksi olikin otettu lähtevän ja tulevan johtajan mahdollisuus työskennellä jonkin aikaa samanaikaisesti. Vainio koki uutena kaupunginjohtajana muutosten tekemisen Rovaniemen taloudellisessa tilanteessa välttämättömäksi. Tilintarkastaja ja tarkastuslautakunta katsoivat Vainion ylittäneen toimivaltuutensa kaupungin sijoitusten kotiuttamisessa ja neuvontapalveluiden ostossa, mutta hänelle myönnettiin vuonna 2021 Rovaniemen kaupunginvaltuuston taholta vastuuvapaus vuodelta 2020 äänin 28–20.Vas­tuu­va­pau­den myön­tä­mi­nen Ro­va­nie­men kau­pun­gin­joh­ta­jal­le oli val­tuus­tol­ta oikea päätös, opiksi otet­ta­vaa jäi monelle Lapin Kansa Hänelle oli esitetty tilintarkastuskertomuksessa sekä toimivaltuuksiin että hankintoihin liittyvää muistutusta.Rovaniemen kaupunginjohtajalta pyydetään selvitystä sijoitussotkuun liittyen Yle Vainio kertoi pyrkineensä korjaamaan Rovaniemen sijoitustoiminnan puutteita.Harmaalla merkittyjä sijoituksia, kaksi oudosti ajoittunutta irtisanoutumista – kaupunginjohtaja avaa sijoitussotkun taustoja ja kiistää moitteet Yle == Lähteet == Luokka:Rovaniemen kaupunginjohtajat Luokka:1970-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Japaninstoraksi

Japaninstoraksi (Styrax japonicus) on storaksikasvien (Styracaceae) heimoon, storaksien (Styrax) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta puu, jolla on pyöreä latvus. Japaninstoraksi kasvaa tavallisesti noin 6–9 metriä korkeaksi sekä yhtä leveäksi, mutta voi toisinaan kasvaa jopa noin 15 metriä korkeaksi. Vanhempien oksien harmaa kuori hilseilee paljastaen kuoren oranssin sisäkerroksen. Lehdet ovat soikeita ja enintään noin 8 cm pitkiä. Kukat ovat halkaisijaltaan noin 2 cm, nuokkuvia, viisiterälehtisiä, muodoltaan kellomaisia ja väriltään valkoisia. Japaninstoraksi kukkii touko–kesäkuussa. Kukinnan jälkeen kukat muuttuvat vihreänruskeiksi, oliivinmallisiksi hedelmiksi, jotka voivat pysyä puussa myöhään syksyyn. Syksyllä puun lehdet voivat muuttua keltaisiksi tai punertaviksi. Koristekasvina japaninstoraksi kasvaa parhaiten runsasravinteisessa, happamassa sekä keskikosteassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Styrax japonicus === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Japaninstoraksi (Styrax japonicus) * Trees and Shrubs Online: Styrax japonicus * UniProt: Taxonomy – Styrax japonicus (Japanese snowbell) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Styrax japonicus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Styrax japonicus * Flora of China: Styrax japonicus Luokka:Storaksit Luokka:Puut
Lana Pudar

Lana Pudar (s. 19. tammikuuta 2006 Mostar, Hertsegovina) on bosniahertsegovinalainen uimari. Hän edustaa mostarilaista Orka Swim Clubia. Pudar saavutti nuorten EM-kilpailuissa 2021 kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 57,56 sekä hopeaa 50 ja 200 metrin perhosuinneissa. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 100 metrin perhosuinnissa 19:nneksi. Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021 hän oli 200 metrin perhosuinnissa viides ja 100 metrin perhosuinnissa kuudes. Saman vuoden Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa pronssia ajalla 2.04,88. Kyseessä oli Bosnia ja Hertsegovinan ensimmäinen uinnin aikuisten sarjan arvokisamitali. Samojen kisojen 100 metrin perhosuinnissa hän oli seitsemäs. Pudar sijoittui Budapestin MM-kilpailuissa 2022 kuudenneksi 200 metrin perhosuinnissa ja kahdeksanneksi 100 metrin perhosuinnissa. Saman kesän nuorten EM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 50 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 100 metrin perhosuinnissa. Kuukautta myöhemmin hän voitti Roomassa Euroopan-mestaruuden 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.06,81 ja sai 100 metrin perhosuinnissa pronssia ajalla 57,27. Melbournen lyhyen radan MM-kilpailuissa 2022 hän oli 200 metrin perhosuinnissa viides. Hän voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 50, 100 ja 200 metrin perhosuinneissa 2023. Saman vuoden Fukuokan MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Nuorten MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 50 metrin perhosuinnissa. Vuoden päätteeksi hän sai Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa pronssia 200 metrin perhosuinnissa. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2024 niin ikään pronssia 200 metrin perhosuinnissa ajalla 2.07,92. Saman vuoden Belgradin EM- kilpailuissa hän sai 200 metrin perhosuinnissa hopeaa. Pariisin olympialaisissa hän oli 200 metrin perhosuinnissa kahdestoista. == Lähteet == Luokka:Bosniahertsegovinalaiset uimarit Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt .
Bongcloud

Bongcloud, joka tunnetaan englanniksi nimillä Bongcloud Attack (”Bongcloud- hyökkäys”) ja Bongcloud Opening (”Bongcloud-avaus”) on epätavallinen shakkiavaus, jota kuvaavat seuraavat siirrot: :1.e4 e5 :2.Ke2? Bongcloudia pidetään pila-avauksena, ja se esiintyy usein internetshakkihuumorissa. Huonona avauksena Bongloudia on myös käytetty henkilökohtaisena haasteena. Esimerkiksi Twitch-striimaajat, kuten SM Hikaru Nakamura ovat käyttäneet sitä onlinepikashakissa itseään vahvempiakin vastustajia, kuten maailmanmestari Magnus Carlsenia vastaan. Bongcloudiksi kutsutaan myös muita avauksia, joissa toinen pelaajista liikuttaa kuningasta toisella vuorollaan. Bongcloud- avauksessa kuninkaan liikuttaminen rikkoo käytännössä kaikkia shakin yleisesti hyväksyttyjä periaatteita. Se muun muassa estää linnoittautumisen, tukkii kuningattaren ja vaalearuutuisen lähetin liikkumislinjat, jättää kuninkaan alttiiksi vastustajan hyökkäyksille sekä häviää temmon edistämättä valkean asemaa millään lailla. Englantilainen suurmestari Nigel Short on kuvaillut Bongcloudia Twitter-viestissään ”loukkaukseksi shakkia kohtaan”. ==Nimen taustaa== Bongcloud-avauksen nimen arvellaan juontuvan joko Chess.com- käyttäjästä nimeltä ”Lenny_Bongcloud”, joka käytti sitä huonolla menestyksellä tai bong-tyyppisestä vesipiipusta, joka on kannabiksen polttamisessa käytetty väline. ==Käyttö huipputasolla== Bongcloudin käyttöön huipputasolla yhdistetään lähinnä Hikaru Nakamura, joka on käyttänyt sitä onlinepikashakissa. Vuonna 2020 hän striimasi yrityksen pikapelata itsensä uudella Chess.com-tunnuksella vahvuuslukuun 3000 Bongcloudia käyttämällä. Vuonna 2018 Nakamura pelasi Bongcloudia kolme kertaa SM Levon Aroniania vastaan Chess.comin Speed Chess Championship -turnauksessa aikarajalla 1+1 voittaen peleistä yhden ja häviten kaksi. Myös vuoden 2019 Speed Chess Championshipsissa Nakamura käytti sitä, peleissä SM Vladimir Dobrovia ja SM Wesley Sota vastaan, jotka kummatkin hän voitti. Syyskuussa 2020 Nakamura käytti avausta SM Jeffery Xiongia vastaan Saint Louis Rapid and Blitz -onlineturnauksen viimeisellä kierroksella ja voitti pelin. Maaliskuussa 2021 Magnus Carlsen Invitational -turnauksessa valkeilla Nakamuraa vastaan pelannut Magnus Carlsen avasi pelin Bongcloudilla (1.e4 e5 2. Ke2). Nakamura vastasi tähän siirrolla Ke7. Kyseistä jatkoa kutsutaan ”tupla-Bongcloudiksi”, ja sen virallisempi nimi on Bongcloud Counter-Gambit: Hotbox Variation (”Bongcloudin vastagambiitin Hotbox-muunnelma”). Nakamura ja Carlsen pelasivat pelin tahallaan tasan toistamalla asemaa seuraavien siirtojen ajan. Peli sijoittui turnauksen alkuvaiheen viimeiselle kierrokselle, kun molemmat olivat jo varmistaneet paikkansa seuraavassa pudotuspelivaiheessa. Tämä oli tupla- Bongcloudin ensimmäinen esiintyminen suurturnauksessa. ==Lähteet== Luokka:Shakkiavaukset
Issa Parvari

Issa Parvari Oghani (s. 1976) on iranilainen karateka, joka saavutti Kyokushinin IKO Matsushima-liiton MM-hopeaa 2008.World Open Tournament – IKO Matsushima kyokushinresults.com Viitattu 20.12.2021 Hän sijoittui sitä ennen vuoden 2004 MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän voitti Euroopan keskisarjan mestaruuden 2005 ja sijoittui kaksi vuotta myöhemmin neljänneksi hävittyään pronssiottelun Aleksander Prodanille.European Open Championships - IKO MATSUSHIMA kyokushinresults.com Viitattu 20.12.2021 ==Lähteet== Luokka:Iranilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sermages

Sermages on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Château-Chinon (Ville)’n kaupungista lounaaseen. Saint-Pierren kirkon historia ulottuu 100-luvulle. Kirkko on uusittu 1400- ja 1800-luvuilla. Kirkon kellotornia käytettiin julisteessa François Mitterrandin presidentinvaalikampanjassa vuonna 1981. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Kroatian naisten jääkiekkomaajoukkue

Kroatian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kroatiaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Kroatian joukkue sijoitettiin ensimmäistä kertaa Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämälle naismaajoukkueiden rankinglistalle vuonna 2007, jolloin se oli 31. sijalla. Joukkue nousi nopeasti monta sijaa, ja vuonna 2010 se oli 20. sijalla. Toisaalta vuonna 2016 se romahti 25. sijalta ja oli vuonna 2017 listan 33. joukkue. Vuonna 2024 joukkue oli 37. sijalla. Vuonna 2022 maassa oli runsaat 60 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 200. == Sijoitukset == === Maailmanmestaruuskilpailuissa === * 2007 – 4. divisioona, 1. |ietf-kielikoodi=en}} * 2008 – 3. divisioona, 3. |ietf- kielikoodi=en}} * 2011 – 3. divisioona, 5. |ietf-kielikoodi=en}} * 2012 – 2. divisioonan A-lohko, 6. |ietf-kielikoodi=en}} * 2013 – 2. divisioonan B-lohko, 3. |ietf-kielikoodi=en}} * 2014 – 2. divisioonan B-lohko, 1. |ietf- kielikoodi=en}} * 2015 – 2. divisioonan A-lohko, 5. * 2016 – 2. divisioonan A-lohko, 6. * 2018 – 2. divisioonan karsinta, 1. * 2019 – 2. divisioonan B-lohko, 5. * 2020 – 2. divisioonan B-lohko, 5. * 2021 – 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian takia. * 2022 – 2. divisioonan B-lohko, 5. * 2023 – 2. divisioonan B-lohko, 5. * 2024 – 3. divisioonan A-lohko, 5. === Maailmanranking === * 2007 - 31. * 2008 - 30. * 2009 - 25. * 2010 - 20. * 2011 - 20. * 2012 - 22. * 2013 - 24. * 2014, helmikuu - 25. * 2014, huhtikuu - 25. * 2015 - 25. * 2016 - 25. * 2017 - 33. * 2018, helmikuu - 35. * 2018, huhtikuu - 36. * 2019 - 36. * 2020 - 35. * 2021 - 33. * 2022, helmikuu - 35. * 2022, syyskuu - 36. * 2023 - 35. * 2024 - 37. == Lähteet == Luokka:Kroatian jääkiekko Luokka:Naisten jääkiekkomaajoukkueet
Jami Pasanen

Jami Pasanen (s. 27. tammikuuta 2003 Vantaa) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Bregenzerwaldissa. == Ura == === Seuraura === Pasanen on Kalevan Pallon kasvatti. Kaudella 2020–2021 hän jäi niukasti seuran U20-joukkueen kakkosmaalivahdiksi Juha Jatkolalle ja Pasanen pelasi 17 runkosarjaottelua torjuen yhden nollapelin. Kaudella 2021–2022 Pasanen nousi KalPan U20-joukkueen selkeäksi ykkösmaalivahdiksi ja hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-sarjan hopeaa. Pasanen debytoi kauden aikana myös seuran SM- liigajoukkueessa, jossa hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen ottelunsa 20. joulukuuta 2021 vieraissa Tapparaa vastaan. Pasanen nousi KalPan kokoonpanoon, kun sekä Connor LaCouvee että Eero Kilpeläinen joutuivat sivuun sekä myös kolmas maalivahti Juha Jatkola oli liittynyt Suomen alle 20-vuotiaiden MM-joukkueen mukaan. KalPa oli nostanut U20-joukkueestaan myös otteluun kakkosmaalivahtina lähteneen Milo Marttisen. Pasanen päästi taakseen ensimmäisen häntä kohti tulleen laukauksen ajassa 2.29. Pasanen torjui ottelussa kaikkiaan 16 kertaa ja päästi taakseen kolme maalia, kun KalPa hävisi lopulta lukemin 4–2. Jukka Piirinen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Pasanen pelasi kauden 2022–2023 lähes kokonaan KalPan U20-joukkueessa. Hän puki kauden aikana SM-liigassa kahteen runkosarja- ja neljään playoff-otteluun, mutta Pasanen ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Helmikuussa 2023 KalPa lainasi hänet Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin, jossa Pasanen pelasi kaksi ottelua. Kaudeksi 2023–2024 Pasanen siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Hän pelasi kauden aikana myös yhdessä SM- liigaottelussa. Pasanen siirtyi kaudeksi 2024–2025 vuoden mittaisella sopimuksella monikansallisen Alps Hockey Leaguen itävaltalaisjoukkue EC Bregenzerwaldiin. === Maajoukkueura === Pasanen on pelannut yhden nuorten ja yhden poikien maaottelun. == Tilastot == Runkosarja Pudotuspelit Kausi Joukkue Liiga O V H T MIN PM NP PMK TP% O V H MIN PM NP PMK TP% 2019–2020 KalPa A-SM 1 2 0 85,7 – – – – – – – – 2020–2021 KalPa U20-SM 17 47 1 2.98 87,2 – – – – – – – – 2021–2022 KalPa U20-SM 30 16 14 0 1762 80 1 2.72 90,2 10 6 4 591 30 1 3.05 89,0 KalPa SM-liiga 1 0 1 0 58 3 0 3.09 84,2 – – – – – – – – 2022–2023 KalPa U20-SM 30 12 11 0 1727 67 5 2.29 91,0 3 0 3 175 12 0 4.14 88,2 IPK Mestis 2 0 1 0 69 2 0 1.74 88,9 – – – – – – – – 2023–2024 Jukurit U20-SM 26 10 13 0 1435 79 2 3.30 87,5 – – – – – – – – Jukurit SM-liiga 1 0 0 0 48 1 0 1.26 94,7 – – – – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pitkästyneet haamut

Pitkästyneet haamut, joskus Yksinäinen aave, () on Mikki Hiiri -lyhytelokuva vuodelta 1937. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomalainen ääninäyttelijä Rooli Walt Disney Antti Pääkkönen Mikki Hiiri Clarence Nash Jukka Rasila Aku Ankka Pinto Colvig Petri Liski Hessu Hopo Billy Bletcher ei tiedossa lyhyt haamu ei tiedossa Veikko Honkanen, Markus Bäckman muut haamut == Aiheesta muualla == * Luokka:Mikki Hiiri Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Disneyn elokuvat Luokka:Vuoden 1937 yhdysvaltalaiset elokuvat
Xi Jinping -aate

Xi Jinping -aate (), virallisesti Xi Jinping -aate sosialismista kiinalaisin erityispiirtein uudelle aikakaudelle (), on suuntaus Kiinan kommunistisessa puolueessa. Aate on nimetty puoluesihteeri Xi Jinpingin mukaan. Maon lisäksi Xi Jinping on ainoa maan johtaja, jonka aatteita on otettu samalla tavalla kokonaisvaltaisesti käyttöön Kiinassa tekemällä niistä muun muassa osa koulujen opetussuunnitelmaa. Tämän on katsottu olevan osa vahvemman, Maohon verrattavan, henkilökultin rakentamista Xin ympärille hänen lujittaessaan otettaan puolueesta yhä enemmän. Xi on Maon lisäksi myös ainoa johtaja, jonka nimeä kantava aate on saanut vastaavan kohtelun henkilön vielä ollessa elossa saati virassa. == Historia == Kiinan taloutta alettiin avata maailmalle 1980-luvulla, jolloin Deng Xiaoping kehitti ajatuksen sosialismista kiinalaisin erityispiirtein. Tämän keskeinen idea on se, että Kiina on virallisesti sosialistinen maa, vaikka sen talous onkin hyvin markkinaehtoinen. Xi on myöskin vahvistanut Dengin ajatuksia sanomalla, että miten ikinä Kiina uudistaakaan itseään, se pyrkii aina loppupeleissä toteuttamaan sosialismia kiinalaisin erityispiirtein. Vuonna 2017 aatetta alettiin opettaa Kiinan kansan yliopistossa sekä Tianjinin yliopistossa. Kumpaankin perustettiin omat yksikkönsä Xi Jinping -aatteen opettamiseksi, minkä lisäksi paikallisia opintopiirejä alettiin perustaa ympäri maata. Aate kirjattiin osaksi Kiinan perustuslakia vuonna 2018. Vuonna 2021 puolue teki aatteesta pakollisen aineen Kiinan kouluissa. == Keskeinen sisältö == Xi Jinping -aate lainaa perinteisestä kiinalaisesta poliittisesta filosofiasta muun muassa käsitteet tianxia, joka tarkoittaa kutakuinkin ”kaikki taivaan alla”. Sen mukaan koko ihmiskunnalla on yksi yhteinen kohtalo. Tianxiata on käytetty selittämään esimerkiksi Kiinan Vyö ja tie -projektia. Osittain Xi Jinping -aatteen nojalla Kiinassa on myös kielletty ulkomaalaiset oppikirjat sekä suljettu käytännössä kaikki ulkomaalaisten pyörittämät yksityiskoulut. === 14 kohtaa === Xi Jinping -aate on tiivistetty 14 kohtaan: * Puolueen ylivalta * Ihmiskeskeinen lähestymistapa * Syvenevä reformi * Uudet kehitysideat * Edustukselliset instituutiot (puolueelta lainatun johtamismallin tuominen osaksi myös muihin instituutioihin) * Laillisuusperiaate * Sosialistiset arvot * Sosiaalinen hyvinvointi * Yhteiselo luonnon kanssa * Vahvempi kansallinen turvallisuus * Puolueen määräysvalta asevoimissa * Kansallisen yhtenäisyyden vahventaminen (Hongkong ja Macao ovat erottamaton osa Kiinaa, ja Taiwanin kohdalla pidättäydytään yhden Kiinan politiikassa) * Ihmiskunnan yhteinen kohtalo (Kiinan tiiviit kontaktit ulkomaailmaan) * Kovempi puoluekuri == Lähteet == Luokka:Kiinan kommunistinen puolue Luokka:Sosialismin suuntaukset Luokka:Xi Jinping
Norichika Tsukamoto

Norichika Tsukamoto (, s. 4. helmikuuta 1974 Isahaya, Nagasakin prefektuuri) on japanilainen karateka. Hän on Kyokushinin kolminkertainen WKO-liiton maailmanmestari, joista Tsukamoto voitti World Openin kahdesti. Tsukamoto voitti myös Japanin mestaruuden seitsemän kertaa. == Kilpaura == Tsukamoto kilpaili uransa alkuvaiheessa IKO-liitossa, jossa hän onnistui parhaimmillaan sijoittumaan neljänneksi Japanin mestaruuskilpailuissa. Tsukamoto hävisi ensin raskaansarjan pronssiottelun Nicholas Pettasille ja sijoittui sen jälkeen avoimessa sarjassa kuudenneksi.Japan Full-Contact Karate Organisation - JFKO kyokushinresults.com Viitattu 21.2.2021 All Japan Tournament - WKO kyokushinresults.com Viitattu 21.12.2021 Liiton hajottua 1994 jälkeen Tsukamoto siirtyi WKO-liittoon. Tsukamoto saavutti heti uudessa liitossa Japanin mestaruuden 1996, voitettuaan loppuottelussa Kunihiro Suzukin. Tsukamoto saavutti uransa toisen maailmanmestaruuden 1997 WKO-liiton ensimmäisissä painoluokallisissa maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän voitti loppuottelussa Toru Okamoton.World Cup IKO 2 kyokushinresults.com Viitattu 21.12.2021 Tsukamoto voitti samana vuonna myös Japanin mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Hän voitti loppuottelussa toistamiseen Kunihiro Suzukin. Tsukamoto oli voittaa jo kolmannen kerran Japanin mestaruuden 2000, mutta hänet hylättiin turnauksen jälkeen. Tsukamoto eteni sittemmin 2002 Japanin mestaruuskilpailuissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi neljännen kerran jo Kunihiro Suzukin. Tsukamoto tällä kertaa hävisi mestaruuden ja sai hopeaa. Hän jäi poikkeuksellisesti 2004 Japanin mestaruuskilpailuissa kuudenneksi. Kesäkuussa 2005 Tsukamoto eteni raskaansarjan MM-kilpailuissa pronssiotteluun, jonka hän hävisi Kunihiro Suzukille. Tsukamoto selvitti tiensä uudelleen Japanin mestaruuskilpailujen loppuotteluun 2006. Tällä kertaa hän voitti Takayuki Tsukakoshin. Kesäkuussa 2009 hän oli mukana Pietarin MM-kilpailuissa, jossa Tsukamoto eteni toista kertaa urallaan raskaansarjan loppuotteluun. Tällä kertaa hän hävisi mestaruuden Valeri Dimitroville. Tsukamoto sen sijaan saavutti uransa kuudennen Japanin mestaruuden, voitettuaan loppuottelussa Shigeru Oyakin. Tsukamoto saavutti uransa seitsemännen Japanin mestaruuden 2010. Hän voitti loppuottelussa Tsutomu Murayaman. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koomikon synty

Koomikon synty (En komikers uppväxt) on Rojda Sekersözin ohjaama ruotsalainen elokuva vuodelta 2019. Se perustuu Jonas Gardellin samannimiseen, omaelämäkerralliseen romaaniin, josta on aiemmin tehty vuonna 1992 ensiesitetty tv-minisarja Koomikon lapsuus. ==Juoni== Kaksitoistavuotias Juha Lindström käy peruskoulua Sävbyholmin lähiössä 1970-luvulla. Luokan sosiaalisessa nokkimisjärjestyksessä hän on omaksunut hauskuttajan roolin. Aikuisena (Johan Rheborg) Juhasta on tullut koko Ruotsissa tunnettu koomikko, ja hänen teatteriesityksensä ”En komikers uppväxt” menestyy Tukholmassa. Silloin Juhaa tulee tapaaman entinen luokkatoveri, yksi luokan pahimmista koulukiusaajista, ja Juha joutuu palaamaan Sävbyholmiin ja kohtaamaan muistonsa, joissa hän ei uskaltanut puolustaa parasta ystäväänsä kiusaajilta ja tämä päätyi itsemurhaan. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2019 ruotsalaiset elokuvat
Eduard Latypov

Eduard Ratmilevitš Latypov (, s. 21. maaliskuuta 1994 Hrodna, Valko-Venäjä) on venäläinen ampumahiihtäjä. == Arvokilpailut == Latypov voitti nuorten maailmanmestaruuden takaa-ajossa ja viestissä 2015 sekä saavutti nuorten MM- kilpailuissa lisäksi pronssia pikakilpailussa ja viestissä 2014. Nuorten EM- kilpailuissa hän sai kultaa takaa-ajossa 2015 sekä hopeaa sekaviestissä 2014 ja pikakilpailussa 2015. Latypov saavutti EM-hopeaa sekaviestissä 2020. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän hiihti ankkuriosuuden Venäjän ampumahiihtoliiton joukkueessa, joka saavutti pronssia miesten 4 × 7,5 kilometrin viestissä. Hän sijoittui lisäksi pikakilpailussa kymmenenneksi, takaa-ajossa seitsemänneksi ja yhteislähdössä 14:nneksi. Pekingin talviolympialaisissa 2022 Latypov saavutti pronssia takaa-ajossa, sekaviestissä ja viestissä. Pikakilpailussa ja normaalimatkalla hän oli yhdestoista. == Maailmancup == Latypov kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Pokljukassa kaudella 2018–2019. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan samalla kaudella viidestoista Canmoren normaalimatkan kilpailussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Östersundin yhteislähtökilpailussa kaudella 2020–2021. Hän sijoittui kaudella 2021–2022 toiseksi Le Grand-Bornand'n pikakilpailussa ja takaa-ajossa. == Muut kilpailut == Latypov saavutti rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hopeaa takaa-ajossa sekä pronssia pikakilpailussa ja supersprintissä 2019. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit
Onnen poika (elokuva)

Onnen poika (Lykke-Per) on Bille Augustin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 2018. Se perustuu Nobel-palkitun tanskalaiskirjailijan Henrik Pontoppidanin samannimiseen romaaniin 1900-luvun taitteesta, jossa köyhän maalaisperheen teknisesti lahjakas nuorukainen raivaa tietään Kööpenhaminan yläluokkaan. == Lähteet == Luokka:Bille Augustin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2018 elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Tom Hakalax

Tom Henrik Hakalax (12. toukokuuta 1946 Vaasa – 9. kesäkuuta 2010 Oulu) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Hakalax vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Kokkolassa ja osin ulkomailla. Ylioppilaaksi hän tuli Oulun Svenska Privatskolanista, jatkaen opintojaan Oulun kauppaoppilaitoksessa ja Malmössä, jossa hän suoritti insinöörin tutkinnon. Hakalax tuli Kempeleessä johdinsarjoja valmistamaan alkaneen Pohjolan Kaapeli -yhtiön palvelukseen käyttöinsinööriksi vuonna 1972, oltuaan sitä ennen Tecalemit-yhtiössä Helsingissä. Vuonna 1978 hänet nimitettiin Pohjolan Kaapelin vientipäälliköksi. Yrityksen tultua fuusioiduksi Nokian kaapeliyhtiöön Hakalax toimi vuodesta 1986 Nokia Kaapelin Kempeleen tehtaan osastopäällikkönä. Vuonna 1990 Kempeleen tehdas yhtiöitettiin Nokia Johdinsarjat -yhtiöksi ja sen toimitusjohtajaksi valittiin Hakalax. Kun yhtiöstä muodostettiin osin toimivan johdon omistuksen myötä PK Cables vuonna 1994, Hakalax tuli sen toimitusjohtajaksi. Pörssiin yhtiö, sittemmin PKC Group, meni 1997. Seuraavana vuonna Hakalax siirtyi yhtiön päätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi, mutta palasi vajaan vuoden ajaksi toimitusjohtajaksi loppuvuonna 2000. Teollisuusneuvoksen arvonimen Hakalax sai vuonna 2003. Hän toimi muiden tehtäviensä ohella pitkään Tanskan kunniakonsulina Oulussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Blut und Boden

Blut und Boden (’veri ja maa’) oli kansallissosialistisessa Saksassa käytetty ilmaus, jolla haluttiin korostaa ”rodun” ja kotipaikan yhteyttä. Sitä käytti Walther Darré teoksessa Neuadel aus Blut und Boden (1930) ja jo häntä ennen yhtenä ensimmäisistä kansallissosialismin yhteydessä August Winnig kirjoituksessa Befreiung (1926), jossa hän julistaa: ”Blut und Boden sind das Schicksal der Völker” (’Veri ja maa ovat kansojen kohtalo’). Kirjallisuudessa se on kotiseudun ja ”rodun” runosuuntaus, jota kansallissosialismi pyrki edistämään. Sen tausta on 1800-luvun saksalaisissa kylätarinoissa ja 1900-luvun alun Heimatkunst-kotiseututaiteessa. ==Lähteet== Luokka:Kirjalliset suuntaukset Luokka:Saksan kirjallisuus Luokka:Kansallissosialismi Luokka:Saksankieliset sanat ja sanonnat
Institut national des langues et civilisations orientales

thumb|right|300 px|INALCO Institut national des langues et civilisations orientales (INALCO), usein Langues O’ tai Langues’O, on ranskalainen yliopisto, joka on erikoistunut maailman kielten ja kulttuurien opettamiseen. Sen kattavuus kattaa Keski-Euroopan, Afrikan, Aasian, Amerikan ja Oseanian kielet." Langues O " se bat contre Paris-III pour obtenir son indépendance INALCO on perustamisestaan vuonna 1669 lähtien tunnettu useilla eri nimillä; ensin École des jeunes de langues, vuodesta 1795 École spéciale des Langues orientales, vuodesta 1914 École nationale des Langues orientales vivantes, ja vuodesta 1971 nykyisellä nimellään. Koulun alumnien joukossa on useita opettajia, tutkijoita, kielitieteilijöitä ja diplomaatteja.Au cœur de l’Inalco : par amour des langues == Tunnettuja opettajia == * Jan Blomstedt, suomalainen kauno- ja tietokirjailija, esseisti, suomentaja ja kriitikko == Tunnettuja alumneja == * Bruno Gollnisch, ranskalainen akateemikko ja poliitikko == Lähteet == * INALCOn kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Pariisin koulutus
Karra

Karra (oikealta nimeltään Karra Jillian Madden, s. 24. heinäkuuta 1992 New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä, musiikkituottaja ja vokalisti. Hän sekä aloitti kaupallisen musiikkiuransa että nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2016 esiinnyttyään Unlike Pluton kappaleella "Searching For You". Hän on tehnyt uransa aikana yhteistyötä muun muassa Armin van Buurenin, Habstraktin, KSHMRin, Steve Aokin ja Seven Lionsin kanssa. Hän omistaa Reid Stefanin kanssa levy-yhtiön nimeltään Lazer Jungle Studios. Karra on kotoisin New Jerseystä, mutta hän asuu Las Vegasissa Nevadassa. Ennen Las Vegasiin muuttoa hän on asunut Los Angelesissä Kaliforniassa. Hän kiinnostui musiikista jo nuoressa iässä kun hänen äitinsä opetti tätä kotona lauluvalmentajana. Musiikkia hän alkoi tehdä täysin itsenäisesti 11-12 vuoden iässä. Hän opiskeli muusikoksi Belmontin yliopistossa Nashvillessä. ==Diskografia== ====Singlet==== Pääartistina * No Evil (2020) * Underwater (2021) * Tempo (2021) * Money On My Mind (2021) * Obstacle (2022) Vierailevana artistina * Searching for You (Unlike Pluto, mukana Karra ja Eric Zayne) (2016) * Where We Are (Ryos, mukana Karra) (2016) * Make Me Move (Culture Code, mukana Karra) (2016) * Ice (The Jackal, mukana Karra) (2016) * Undiscovered (Ashley Wallbridge, mukana Karra) (2017) * Down For Anything (Sam Feldt & Möwe, mukana Karra) (2018) * On My Own (Far Out, mukana Karra) (2018) * Devil Inside Me (KSHMR & Kaaze, mukana Karra) (2019) * Tell Me (PVLSE, mukana Karra) (2020) * Scare Me (Lum!x, KSHMR, Gabry Ponte, mukana Karra) (2020) * Slow (KSHMR & Mahmut Orhan, mukana Karra) (2021) * Stream High (Syndrome, mukana Karra) (2021) * The World We Left Behind (KSHMR, mukana Karra) (2021) * Where My Heart Goes (Amidy, mukana Karra) (2021) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja- lauluntekijät
Family (David Guettan kappale)

Family on ranskalaisen DJ-tuottajan David Guettan musiikkikappale, jolla vierailevat myös yhdysvaltalaislaulaja Bebe Rexha sekä yhdysvaltalaisräppärit A Boogie Wit da Hoodie ja Ty Dolla $ign. Sen julkaisi Atlantic Records digitaalisesti ladattavana singlenä 29. lokakuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Billy Mann, Guetta, Ralph Wegner, Jenna Johnson, Julius Dubose, Ben Johnson, Artem Igorevich Umrikhin ja Kelly Katherine Johnson, joista Guetta myös tuotti sen. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Michael Garcia ja se julkaistiin 23. marraskuuta 2021. Kappaleesta on tehty lukuisia kansainvälisiä versioita joilla esiintyy paikallisia artisteja lukuisista eri valtioista. Kansainvälisten versioiden esiintyjiin lukeutuvat muun muassa Annalisa, Imen Siar, LUNE, Jamie, 22Bullets, Julie Bergan, Artik & Asti, Iza ja Sofía Reyes. "Family" oli kaupallisesti huono menestys, sen päästä singlelistalle ainoastaan Norjassa ja Sveitsissä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:David Guettan kappaleet Luokka:Bebe Rexhan kappaleet