EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Erik Uddström

Erik Uddström (s. 1945) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan yli tuhannen äänilevykannen tekijänä. Uddström valmistui Taideteollisessa korkeakoulussa ensin elokuvaohjaajaksi, mutta jatkoi sitten 1972–1975 vasta perustetulla valokuvauslinjalla ja valmistui myös valokuvaajaksi.Erik Uddström , Suomen valokuvataiteen museo. Viitattu 9.4.2014.Risto Vuorimies: Hirvi, älä tule tielle ja muita suomalaisia vinyylilevynkansia, Johnny Kniga 2008, ISBN: 978-951-0-33876-6, Sivut 78–83. Hän työskenteli 1960-luvulla myös kameran toisella puolella suosittuna valokuvamallina . Uddström oli 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa mukana monissa The Sperm -ryhmän esityksissä ja perustamassa Elonkorjaajat-taiteilijaryhmää. Hän toimi myös näyttelijänä Oh! Calcutta! -musikaalissa ja esitti pääosaa Sakari Rimmisen elokuvassa Pilvilinna. Valokuvataiteilijana Erik Uddström on 2000-luvun alusta alkaen tunnettu monista meri- ja saaristoaiheisista näyttelyistään. Valokuvaajana hän on tehnyt yli tuhat suomalaista äänilevykantta, huolehtien ensimmäisten noin 300 kannen osalta myös graafisesta suunnittelusta.About, Erik Uddströmin oma sivusto. Viitattu 9.4.2014. Erik Uddström on naimisissa näyttelijä Terhi Panulan kanssa. He ovat olleet yhdessä 1960-luvulta asti. ==Näyttelyitä== *Vesimiehen syntymä (1976) *Something Is Happening (1976) *Afroditen vanavedessä (2010) *Meren magiaa (Espoo 2012) *Muusa ja meri (Kirkkonummi 2013) *Oodi merelle (Loviisa 2013) *Levykansia (Raision kirjasto 2013) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mallit
Veli Krogerus

Veli Erkki Krogerus (23. joulukuuta 1915 Konginkangas – 5. helmikuuta 1987 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 8.2.1987, HS Aikakone. Viitattu 3.5.2018. oli suomalainen professori. Hän toimi Helsingin yliopiston farmasian teknologian professorina 1966–1978.Facta2001, WSOY 1981, 9. osa, palsta 173 Krogerus valmistui filosofian kandidaatiksi 1947, proviisoriksi 1949 ja filosofian tohtoriksi 1964.Kuka kukin on 1978 Hän oli Helsingin yliopistossa farmaseuttisen kemian assistenttina vuodesta 1946 ja farmasian teknologian opettajana 1955–1957 sekä Lääkintöhallituksen apteekkineuvoksena vuosina 1957–1966. Krogerus edisti lääketurvallisuuden kehittämistä. Hän oli Suomen Farmaseuttisen yhdistyksen puheenjohtaja vuosina 1964–1974. == Lähteet == Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Blacklist (televisiosarja)

Blacklist (The Blacklist) on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka pääosia näyttelevät James Spader ja Megan Boone. Yhdysvalloissa sarjaa alettiin esittää syyskuussa 2013. Suomessa TV5 aloitti sarjan ensimmäisen tuotantokauden esittämisen 4. maaliskuuta 2014. Sarja on katsottavissa Suomessa kahdessa eri suoratoistopalvelussa; Netflixissä ja Viaplayssa. Sarjan viimeinen, 10. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 26. helmikuuta 2023 ja Suomessa 27. helmikuuta 2023. == Juoni == Sarja kertoo FBI-agentti Elizabeth Keenin (Megan Boone) ja pahamaineisen rikollisen, Raymond ”Red” Reddingtonin (James Spader), yhteistyöstä heidän etsiessään ja ottaessaan kiinni mustan listan () rikollisia. === Rooleissa === == Tuotantokaudet == == Vastaanotto == Blacklist on saanut Internet Movie Databasessa arvosanaksi 8.0/10. Rotten Tomatoes -prosentti on 91. Blacklist on saanut myös korkeat katsojaluvut Yhdysvalloissa. James Spader oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi kategoriassa paras miespääosa televisiosarjassa. == Sisarsarja == 14\. toukokuuta 2016 NBC tilasi Blacklistille sisarsarjan nimeltä The Blacklist: Redemption. Sen pääosia esittävät Famke Janssen ja Ryan Eggold. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 23. helmikuuta 2017. Se ei saanut niin paljon katsojia, mitä toivottiin ja sarja lopetettiin yhden tuotantokauden jälkeen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Viralliset NBC:n sivut sarjalle * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:NBC:n televisio-ohjelmat
Lunsar

Lunsar on kaupunki Sierra Leonen Pohjoisen maakunnan Port Lokon piirikunnassa. Kaupunki on 59 347 asukkaan (2015) Marampan päällikkökunnan hallintokeskus. Vuonna 2004 Lunsarin asukasluku oli 36 108\. Noin 97 kilometriä Freetownista itään sijaitseva Lunsar on yksi tärkeimmistä kaupankäynnin keskuksista pohjoisessa Sierra Leonessa. Kaupungin asukkaat ovat suurimmilta osin temnejä. ==Historia== Lunsar on ollut pääasiassa kaivoskaupunki. ”Sar” tarkoittaa temnen kielellä kiveä, joka selittää kaupungin nimen. Lunsarin entinen nimi on ollut ”Ro-Sar”, joka tarkoittaa paikkaa josta löydetään kiviä. Ro-sarin nimi muuttui Lunsariksi siirtomaavallan aikana. Marampa-Masimeran päällikkökunnan perinteisenä kauppakeskuksena riisille, palmuöljylle sekä jyville, Lunsar alkoi kehittymään vuoden 1933 jälkeen kun Marampassa, joka sijaitsee noin 6 kilometriä Lunsarista itään, alettiin louhimaan ja hyödyntämään rautamalmia. Marampan kaivos suljettiin vuonna 1975. Kaupungissa on useita laitoksia, muun muassa hallituksen terveyskeskus, roomalaiskatolinen sairaala, nuorten muslimien yhdistys sekä useita kouluja. Lunsarin kaupungin läheisyydessä on toiminut yksi Sierra Leonen viidestä keskeisimmästä kaivoshankkeesta, vuoteen 2014 saakka brittiläisen London Mining -yhtiön operoima Marampan rautamalmikaivos. Vuonna 2014 taloudellisiin vaikeuksiin ajautuneen kaivoksen uudeksi omistajaksi tuli Timis Mining Corporation. Kaivos tavoittelee vuosittain noin 5–7 miljoonan rautamalmitonnin tuotantoa. == Lähteet == Luokka:Sierra Leonen kaupungit
Synnitön lankeemus

Synnitön lankeemus on Hannu Lemisen ohjaama jännityskomedia vuodelta 1943. Käsikirjoitus perustuu Cecil Scott Foresterin romaaniin Ihmeellinen viikko (1927)Forester, Cecil Scott: Ihmeellinen viikko. (The Wonderful Week, 1927.) Suom. Alpo Kupiainen. Hämeenlinna: Karisto, 1928.. ==Juoni== Vakoilutarinassa antikvariaatin myyjä Timo harrastaa näyttelemistä. Näytelmäharjoituksissa ohjaaja kehottaa kokematonta miestä harjoittelemaan suutelemista. Timo joutuu kidnappauksen todistajaksi ja joutuu itsekin pahoinpitelyn kohteeksi. Vuokraemäntä kauhistelee hänen kolhittua olemustaan. Hän päätyy esiintymään kidnappauksen kohteeksi joutuneen Ailin sulhasena. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Elokuvan käsikirjoitustiedoista puuttui alun perin pohjana oleva englantilaisen kirjailijan romaani, joka ilmestyi suomeksi jo seuraavana vuonna nimellä Ihmeellinen viikko Alpo Kupiaisen suomentamana. Käsikirjoituksen nimilehdellä tekijäksi on merkitty Eino Seisjoki, jota Leminen ja Unho olivat käyttäneet edellisessä yhteistyöelokuvassaan. Alkuperäisen romaanin tapahtumaympäristö on Lontoossa 1920-luvun lopussa. Elokuvassa tapahtumat siirrettiin Helsinkiin ja lähemmäksi nykyaikaa. ==Arviot== Aikalaisarvioissa elokuvan vastaanotto oli laimea. Toini Aaltonen (Suomen Sosialidemokraatti) paheksuu sitä, ettei alkuteosta ole mainittu. Toinen hänen kritiikkinsä kohde on elokuvan nimi, josta voisi odottaa intohimodraamaa, ja kuitenkin kysymyksessä on ”paroodinen jännityselokuva, josta kaikki synnillisyys on hyvin kaukana”. Vittorio Mantovanin avustama kuvaaja Felix Forsman sai kiitosmaininnan Paula Talaskiveltä (Helsingin Sanomat) ”loisteliaan joustavasti toteutetusta, mielikuvitusrikkaasta ja teknillisesti varmasta kameran käyttelystä, jossa tuntui olevan merkkejä oikean tunnelman tajuamisesta yli ohjaajan”. Samoin hän kiitti Hannes Häyristä, joka ”sai esitykseensä aitoa huumoria”. Lehdistöarvio. Viitattu 10.4.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jännityselokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Hannu Lemisen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1943 suomalaiset elokuvat
Max Bremer

Max Johan Bremer (s. 1962) on suomalainen näyttelijä. Bremer on tehnyt toistakymmentä elokuvaroolia. Niihin kuuluvat pääosat Esa Illin elokuvissa Apinajuttu (2000) ja Broidit (2003) sekä brittiläisessä tv-komediassa Murhamysteeri Purves & Pekkala (New Town, 2009).Murhamysteeri Purves & Pekkala, Yle TV1 20.07.2011. Viitattu 10.4.2014. Teatterityötä Bremer on tehnyt näyttelijänä, tuottajana ja ohjaajana muun muassa Svenska Teaternissa,Kotona on jäätikkö, Svenskanin tulkinta Krogeruksen näytelmästä raapaisee vain pintaa, Helsingin Sanomat 27.10.2008. Viitattu 10.4.2014. Teater Marsissa,Maria Säkö: Teater Marsissa kohdataan groteski arki, Helsingin Sanomat 4.11.2013. Viitattu 10.4.2014. Teatteri Universumissa Maria Säkö: Universumin jouluhäröily on syksyn hauskimpia esityksiä, Teknobiitti siivittää joululauluja viikinkien ja tonttujen satiirissa, Helsingin Sanomat 7.11.2012. Viitattu 10.4.2014., Venus-teatterissaMaria Säkö: Naamio vie, näyttelijä vikisee, Helsingin Sanomat 15.4.2010. Viitattu 10.4.2014. ja improvisaatioteatteri Stjärnfallissa.Max Bremer , Stjärnfall. Viitattu 10.4.2014.Max Bremer, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 19.12.2014. Max Bremer on valokuvaaja Stefan Bremerin veli. Heidän isänsä on valokuvaaja Caj Bremer.Minna Karila: Broidit , MTV3 10.10.2003. Viitattu 10.4.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tryggve

Tryggve tai Trygve on skandi­naavinen miehen etunimi. Nimen alkumuoto on ollut Tryggvi, joka nykyisin­kin on käytössä Islannissa. Nimi johtuu luotettavaa tarkoittavasta muinaisskandinaavisesta sanasta tryggr. Suomessa nimi Trygve annettiin 1900-luvulla 170 ja Tryggve noin 110 henkilölle. 2000-luvulla syntyneitä Trygve- tai Tryggve-nimisiä on vain muutama. Tryggven nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 10. huhtikuuta. == Tunntettuja Tryggve- ja Trygve-nimisiä == * Tryggve Andersen (1866–1920), norjalainen kirjailija * Trygve Bratteli (1910–1984), Norjan pääministeri 1971–1972 ja 1973–1976 * Trygve Brodahl (1905–1996), norjalainen hiihtäjä * Trygve Bøyesen (1886–1963), norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti * Trygve Eriksson (s. 1974), ahvenanmaalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos * Trygve Gulbranssen (1894–1962), norjalainen kirjailija, liikemies ja toimittaja * Trygve Haavelmo (1911–1999), norjalainen taloustieteilijä, Nobelin taloustieteen palkinnon saaja * Trygve Haugeland (1914–1998), norjalainen poliitikko ja ministeri * Trygve Dehli Laurantzon (1903–1973), norjalainen poliitikko, maanviljelijä ja maataloustieteilijä * Trygve Lie (1896–1968), norjalainen poliitikko, YK:n pääsihteeri 1946–1952 * Trygve Olsen (1921–1979), norjalainen poliitikko, ministeri ja Måsøyn pormestari * Trygve Rønningen (s. 1968), norjalainen toimittaja ja juontaja * Tryggve Saxén (1920/1921–1970), suomalainen professori ja akateemikko, Vaasan kauppakorkeakoulun rehtori * Tryggve Sköld (1922–2012), ruotsalainen kielitieteilijä * Trygve Slagsvold Vedum (s. 1978), norjalainen poliitikko ja ministeri * Trygve Utheim (1884–1952), norjalainen poliitikko == Lähteet == Luokka:Etunimet
Naantalin museo

Naantalin museo on Naantalin kaupungin omistama kulttuurihistoriallinen museo, joka sijaitsee vanhassa kaupungissa keskellä kaunista puutaloympäristöä. Museo on avoinna toukokuun puolivälistä elokuun loppuun ja joulun aikaan, mutta myös muina aikoina kävijöitä otetaan vastaan sopimuksen mukaan. Hiilolan talossa pääsee tutustumaan siihen, miten pikkukaupungin porvariperhe asui 1800-luvun lopussa. Pihan vanha tammi johdattelee kävijän museon puutarhaan, josta löytyy muun muassa yrttimaa ja vanhan kaivopaviljongin kopio. Puutarhan perältä portaat vievät Sau-Kallion käsityöläiskotiin. Humpin kiinteistö on museon päärakennus, jossa sijaitsevat museon toimiston lisäksi museokauppa Säsonki, arkeologinen näyttely Naantalin varhaisimmista vaiheista, pienoismalli luostarin elämästä ja vaihtuvien näyttelyiden tila. Naantalin museo on osallistunut myös nykydokumentointiin, tutkimalla mobiililaitteiden avulla arjesta kerättyjä kuvia ja muuta tietoa. == Museon historia == Naantalin museon perustivat vuonna 1919 innostuneet kaupunkilaiset, jotka olivat huolissaan sekä kirkollisen esineistön säilymisestä että myöhemmin myös kaupungin menneisyyden vaalimisesta. Naantalin Museoyhdistys lahjoitti museon kokoelmineen Naantalin kaupungille vuonna 1980 ja siitä asti museo on ollut ammatillisesti hoidettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Naantalin museo (naantali.fi) * Naantalin museon mobiilioppaat (tarinasoitin.fi) * Naantalin museo (Museokortti-kohde) (museot.fi) * Esa Koivuranta (17.11.2016) Järvenpään museopomo yllättyi valtiontuesta: "Tunnustus siitä, että teemme hyvää työtä" (yle.fi) Luokka:Naantalin museot Luokka:Naantalin vanhakaupunki
FICC

F.I.C.C. (Fédération Internationale de Camping, Caravanning et Autocaravaning) on kansainvälinen leirintämatkailujärjestö, johon kuuluu 56 karavaanari- ja leirintämatkailuliittoa 32 eri maassa. Näiden liittojen kautta järjestöön kuuluu noin 2,5 miljoonaa henkilöjäsentä. Suomesta järjestön jäseninä ovat SF- Caravan ry ja Aurocaravan Finland ry. F.I.C.C.:n päämaja sijaitsee Belgiassa Brysselissä. F.I.C.C. edistää kaikkien jäsenjärjestöjensä kansainvälistä yhteistyötä. Maailmanlaajuisesti F.I.C.C. vaikuttaa matkailuajoneuvojen turvallisuuteen ja käyttömukavuuteen sekä leirintäalueisiin. Yksi tärkeimmistä tuotteista on CCI (Camping Carnet International) eli kansainvälinen leirintäkortti. ==Lähteet== *F.I.C.C. Luokka:Matkailualan yritykset Luokka:Järjestöt
Ziva David

Ziva David on kuvitteellinen hahmo televisio­sarjassa NCIS Rikostutkijat. Ziva Davidia näyttelee Cote de Pablo, joka tuli televisiosarjaan vasta kolmannella kaudella. Ziva David tuli Mossadista ja aloitti työnsä NCIS:n ja Mossadin yhteysupseerina, ja seitsemänellä kaudella hänestä tuli kokonaan NCIS:n agentti. Zivan isä on Mossadin johtaja Eli David, joka kuoli 10. tuotantokaudella. Ziva David korvasi alun perin Caitlin "Kate" Toddin (Sasha Alexander), jonka Zivan velipuoli Ari Haswar ampui. Ziva lähtee 11. tuotantokauden alussa, ja hänet korvaa NSA:n analysoija Eleanor Bishop (Emily Wickersham). == Perhe == * Isä: Eli David * Äiti: Rivka David * Sisarukset: Ari Haswari * Talia David * Ziva syntyi Israelissa * Zivan sisko Talia "Tali" David kuoli Hamasin itsemurhaiskussa. Tali oli perheen nuorin ja vain 16-vuotias, kun hän kuoli. * Zivan velipuoli oli aikeissa kosia Zivan lapsuuden ystävää, mutta hän ei ehtinyt ennen kuolemaansa. * Ari Haswari kuoli, koska Ziva ampui hänet pelastaakseen esimiehensä, Leroy Jethro Gibbsin, hengen. * Zivan perhe on juutalainen. Zivan kollega ja ystävä Anthony "Tony" DiNozzo ampui Zivan silloisen poikaystävän Michael Rivkinin itsepuolustukseksi. Ziva suuttui Tonylle, lähti tiimistä ja palasi takaisin Mossadiin. Ziva jäi vangiksi Somaliaan, ja hänen oltuaan siellä kuukausia Gibbsin tiimi pelasti hänet. Silloin Ziva päätti ryhtyä kokoaikaiseksi NCIS agentiksi ja antoi anteeksi Tonylle. * Hänelle jäi huonot välit isänsä kanssa, eivätkä he ikinä saaneet niitä selvitettyä. * Hänen isänsä murhasi Mossadin varajohtaja Ilan Bodnar. * Ziva lähtee NCIS:stä, koska hän ei pitänyt siitä millainen hänestä oli tullut vaan halusi uuden alun. Viimeisessä kohtauksessa Ziva suutelee Tonya. Luokka:NCIS-sarjan hahmot Luokka:Kuvitteelliset salaiset agentit ja vakoojat
Guitars – the Museum

Guitars – the Museum (kansankielellä myös Gitarrmuseet, Kitaramuseo) on Uumajan keskustassa sijaitseva museo. Se sijaitsee tillirakennuksessa, jossa sijaitsi aiemmin Vasaskolan (Vaasakoulu). Museorakennuksen sisällä on myös esimerkiksi ravintola, musiikkikauppa sekä rokkiklubi. Museo avattiin tammikuun lopussa vuonna 2014 samalla, kun Uumajassa vietettiin kulttuuripääkaupunkivuoden avajaisia. Rakennus on nelikerroksinen. Museota pyöritetään yhteisyrityksenä, jota johtavat musiikkikauppa 4Soundista sekä rokkiklubi Scharinskasta (joka on säilyttänyt nimensä muutettuaan Scharinska villanista Vasaskolaniin) vastuussa olevat henkilöt. Molemmat yritykset ovat myös investoineet kitaramuseoon. Uumajan kunta on tukenut museohanketta sekä peruskorjaamalla että tilojen sovittamisella, ja vuosittaisella 2,4 miljoonan Ruotsin kruunun yhteisrahoituksella vuosien 2014–2015 aikana. == Kokoelmat == Museon kokoelma koostuu lähinnä 1950- ja 1960-luvun sähkökitaroista. Näiden lisäksi museossa on esillä pienempiä kokoelmia sähköbassoista, vahvistimista sekä muista sähkökitaroiden historiaan liittyvistä esineistöstä. Kokoelman ovat keränneet uumalaiskaksoset Mikael ja Samuel Åhdén 1970-luvulta lähtien, ja se on nyt ensimmäistä kertaa julkisesti esillä museossa. Monia kokoelmassa olevia kitaroita on valmistettu vain rajoitettu määrä. Arvokkaimmat niistä ovat jopa satojen tuhansien eurojen arvoisia. Muiden arvokkaiden kitaroiden joukossa kokoelmassa on vuoden 1958 Gibson Flying V, vuoden 1960 Les Paul ja vuoden 1950 Fender Broadcaster. Yli 500 kitaraa sisältävä museo on herättänyt kansainvälistä kiinnostusta, ja sitä on luonnehdittu suurimmaksi sen tyyliseksi maailmassa. Museon oman kokoelman lisäksi siellä on myös huone väliaikaisille näyttelyille. Folkrörelsearkivet järjesti museossa avajaisten kunniaksi näyttelyn Umeå - The European capital of hardcore 1989-2000, joka oli esillä 28. huhtikuuta 2014 saakka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Guitars - the Museum Luokka:Uumaja Luokka:Ruotsin museot
Länsi-Savo (yritys)

Länsi-Savo Oy on mikkeliläisen Länsi-Savo-konsernin emoyhtiö. Länsi-Savo Oy harjoittaa kiinteistöliiketoimintaa. Tytäryhtiö St. Michel Print on ohkopaperipainamiseen erikoistunut painotalo. Konsernin juuret juontavat vuoden 1888 lopulla ensimmäistä kertaa ilmestyneeseen Suomi-lehteen, jonka perustaja oli lehtori Jaakko Päivärinta ja kustantaja O. B. Blomfeltin kirjapaino. Lehdestä tuli muutaman nimenmuutoksen myötä Länsi-Savo vuonna 1917. Konsernin suurin omistaja on mikkeliläinen Tikan perhe, jolla on enemmistö yhtiön osakkeista. Yhtiön toimitusjohtaja on vuodesta 2021 alkaen Juhana Tikka. Entisiä pitkäaikaisia toimitusjohtajia ovat Adolf Manninen, E. J. Pasanen, Esko Tikka, Jukka Tikka ja Ilkka Tikka, joka on nykyisin yhtiön hallituksen puheenjohtaja. == Historia == Länsi-Savo-konserni on toiminut nykyisten toimialojen lisäksi aiemmin mm. mediatoimialalla sekä autokaupassa. Länsi-Savo-konserni kasvatti yrityskaupoin mediaomistuksia Kaakkois-Suomen alueella aina vuoteen 2014 asti, jolloin konserniin kuului yhteensä 19 maakunta- , paikallis- ja kaupunkilehteä. Loppuvuodesta 2010 Sanoma Lehtimedia myi viisi paikallislehteä Länsi-Savo-konserniin kuuluneelle Etelä-Savon Paikallislehdille (myöh. ESV-Paikallismediat). Kauppaan kuuluivat Kouvolan Anjalankoskella ilmestyvä Keskilaakso, Lappeenrannan Joutsenossa ilmestyvä Joutseno-lehti, Virolahdella ja Miehikkälässä ilmestyvä Kaakonkulma, Luumäellä ilmestyvä Luumäen Lehti sekä Mäntyharjulla ja Pertunmaalla ilmestyvä Pitäjänuutiset.Sanoma myy paikallislehtensä Länsi-Savo-konsernille Sanoma Lehtimedian maakuntalehdet Kymen Sanomat, Kouvolan Sanomat ja Etelä-Saimaa sekä Uutisvuoksi ja kaksi Vartti-lehteä siirtyivät huhtikuussa 2014 tehdyn esisopimuksen toteuduttua Länsi-Savo-konserniin, kun Sanoma Lehtimedia Oy:stä, Sanoman painoyhtiöistä Saimaan Lehtipaino Oy:stä ja Lehtikanta Oy:stä ja Länsi-Savon omistamasta Etelä-Savon Viestintä Oy:stä koottiin yksi yhtiö. Jussi Salokorpi, Sanoma myy maakuntalehtiään Länsi-Savo-konsernille, Yle.fi, uutiset, 10.4.2014Vesa Winberg, Länsi-Savon Tikka: "Lehtien lakkauttamisia ei suunnitteilla". 10.4.2014 Länsi-Savo Oy myi huhtikuussa 2019 medialiiketoiminnan Keskisuomalainen Oyj:lle. Tässä kaupassa Keskisuomalainen- konsernin omistukseen siirtyivät tytäryhtiöt Kaakon Viestintä Oy ja ESV- Paikallismediat Oy. Keskisuomalainen ostaa Kaakon Viestinnän 5.4.2019, Taloussanomat, viitattu 14.7.2020 == Konserniin aiemmin kuuluneita lehtiä== * Länsi-Savo (Mikkeli) * Itä-Savo (Savonlinna) * Joroisten Lehti (Joroinen) * Paikallislehti Joutseno (Lappeenrannan Joutseno) * Juvan Lehti (Juva) * Kaakonkulma (Virolahti, Miehikkälä) * Kangasniemen Kunnallislehti (Kangasniemi) * Keskilaakso (Kouvolan Anjalankoski) * Luumäen Lehti (Luumäki) * Pitäjänuutiset (Mäntyharju ja Pertumaa) * Puruvesi (Enonkoski, Kerimäki, Kesälahti, Punkaharju, Savonranta) * Savot * Viikkoset * Etelä-Saimaa (Lappeenranta) * Kouvolan Sanomat (Kouvola) * Kymen Sanomat (Kotka) * Uutisvuoksi (Imatra) * Vartti Etelä-Karjala ja Vartti Kouvola == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Konsernin esittely Länsi-Savo-lehden sivustolla Luokka:Suomalaiset viestintäyhtiöt
Skottiviski

Skottiviski on Skotlannissa valmistettu mallas- tai jyväviski. Skotlantilainen viski sisältää 40–94,8 prosenttia alkoholia. Kaikki skotlantilainen viski on alun perin tehty mallasohrasta. Kaupalliset tislaamot alkoivat valmistaa viskiä vehnästä ja rukiista 1800-luvulla. Skotlantilaista viskiä kypsytetään tammitynnyreissä vähintään kolme vuotta. Luokka:Viskit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Skotlantilainen kulttuuri
Leirintäopas

Leirintäopas on matkailijoille suunnattu opasvihko, joka kertoo kesä- ja talvileirintäpaikat ja antaa leiriytymiseen liittyviä ohjeita ja vinkkejä. Karavaanarin Leirintäoppaaseen kootaan jäsenetuleirintäkohteiden palvelut, harrastusmahdollisuudet ja yhteystiedot. Yli 140-sivuisessa Leirintäoppaassa julkaistaan myös täydennetty lista matkaparkeista. Oppaassa esitellään noin 400 yleistä leirintäaluetta, pihaleirintäkohdetta ja SFC-aluetta. Mukana ovat myös hiihtokeskusten caravanalueet ja muut talvileirintäkohteet. Leirintäkohteiden palvelut ja harrastusmahdollisuudet on kerrottu selkein symbolein. Leirintätiedoista löytyvät myös muun muassa leiriytymishinnat ja aukioloajat. Monet alueista kertovat itsestään myös värikuvalla. Kaikki oppaan leirintäalueet ja matkaparkit on merkitty Leirintäoppaassa olevaan tarkkaan tiekarttaan ja jokaiselle alueelle on sanallinen ajo-ohje. Jotkut alueet selkiyttävät ajo-ohjettaan piirroskartalla. Leirintäoppaan tiedot perustuvat leirintäyrittäjien antamiin ja tarkastamiin tietoihin. Tiedot päivitetään vuosittain kevättalvella ja ne ovat voimassa seuraavan oppaan ilmestymiseen saakka. Caravan Leirintäopas postitetaan Caravan-lehden kolmosnumeron liitteenä kaikille SF-Caravan ry:n jäsenille http://www.karavaanarit.fi/jasenyys/jasenedut/caravan-leirintaopas/ sekä Caravan-lehden tilaajille http://www.caravan-lehti.fi/leirintaopas . Leirintäoppaan painosmäärä vuonna 2018 oli 69 000 kpl. Leirintäopas 2018-2019, kustantaja SFC-Markkinointi Oy. == Lähteet == Luokka:Matkailu
Optiset pimeänäkökiikarit

Optiset pimeänäkökiikarit on optinen laite, jolla voidaan muodostaa kuva lähes täydellisessä pimeydessä. Niitä käytetään useimmiten armeijan ja poliisin tarkoituksiin, mutta laitteita on saatavilla myös siviilikäyttöön. Pimeänäkökiikareita käytettiin ensimmäisen kerran toisessa maailmansodassa, ja Vietnamin sodan aikaan ne tulivat laajaan käyttöön. Luokka:Optiset laitteet
Kongon tasavallan vaakuna

Kongon tasavallan vaakuna on vaakuna, joka on Kongon tasavallan symboli. Nykyinen vaakuna otettiin käyttöön ensimmäisen kerran vuonna 1960 ja uudelleen vuonna 1991. Vaakunasta löytyy Kongon tasavallan kansallinen motto, Unite, Travail, Progres, suomeksi Yhtenäisyys, Työ, Edistys. ==Entisiä vaakunoita== Luokka:Kongon tasavalta Luokka:Valtioiden vaakunat
Turvaseksi

Turvaseksi on seksiä, jonka aikana kehon eritteet eivät pääse kosketuksiin kumppanin limakalvojen kanssa. Näin suojaudutaan ei-toivotuilta raskauksilta ja sukupuolitaudeilta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Seksuaalisuus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kesäyön kuu

Kesäyön kuu on taiteilija Eero Järnefeltin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1889. Työ on kooltaan 62 × 79,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne sen lahjoitti vuonna 1979 Elma Järnefelt. Eero Järnefelt maalasi Kesäyön kuu -teoksen Keuruulla, ja maalauksen vanhat rakennukset ja vinot halkopinot ovatkin tyypillisen suomalaisia. Niiden kuvaustapa on modernia naturalismia. Se sai Järnefeltillä pontta Jules Bastien-Lepagelta, joka oli 1880-luvun naturalistisen maalaustavan johtohahmoja. Järnefelt ihaili Bastien-Lepagen töitä, joita hän vielä 1910-luvun muistiinpanoissaankin muistelee. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kesäyön kuu. Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset Luokka:Eero Järnefeltin maalaukset
Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa

Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa on taiteilija Aukusti Uotilan öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1883. Kooltaan tämä työ on 24×33,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin vuonna 1994. Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa on tavallinen aihe Aukusti Uotilalta vuosina 1881-1885. Hän vietti tuon ajan Suomessa sairastuttuaan vakavasti. Usein hän läksi tuolloin Itäiselle Suomenlahdelle purjehdus- ja linnustusmatkalle yhdessä Robert Stigelin kanssa. Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa on maalattu realistisesti herkällä ja kypsällä otteella. Nuorena kuollut taiteilija lahjoitti maalauksen Stigelille ja nimitti saarta "meidän saareksemme". Täällä he olivat yhdessä maalanneet. Aukusti Uotilan toinen Ranskan- matka, joka alkoi vuonna 1880 oli sysäys Uotilalle kohti ulkoilmarealismia. Etenkin kesäkuukaudet Bretagnessa vahvistivat häntä siihen. Tältä ajalta ovat hänen keskeisimmät teoksensa. Uotilan tyyli oli eleetöntä, tarkasti siveltimellä muotoilevaa, usein viileää väriskaalaa käyttävää. Hänen taiteilijauransa jäi kuitenkin lyhyeksi hänen kuollessaan vuonna 1886. Syntynyt hän oli vuonna 1858. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Saaristomaisema - Wiasholmen Pellingin saaristossa. Luokka: Suomalaiset maalaukset Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset
Logaritminen tuulilaki

Kitkanopeus on määritelmänsä mukaan u_*=\sqrt{\frac{\tau_0}{\rho}}=\sqrt{-\overline{u^\prime w^\prime}}, jossa \tau_0 on liikemäärän vuo. Kitkanopeuden yksikkö on \frac{m}{s}, mutta se ei ole todellinen nopeus, vaan skaalasuure pintakerroksessa. Neutraalissa stationäärisessä pintakerroksessa potentiaalilämpötila \theta on vakio korkeuden suhteen. Tällaisessa pintakerroksessa ei esiinny nostevoimia ja myös kinemaattinen lämmönvuo \overline{w^\prime \theta^\prime}= 0. Tuuliprofiili neutraalissa ilmakerroksessa noudattaa logaritmista tuulilakia, eli tuulen nopeus u korkeuden z funktiona on u(z)=\frac{u_*}{k}ln(\frac{z}{z_0}), jossa z_0 on rosoisuusparametri ja k Von Kármánin vakio (0,4). Rosoisuusparametrin yksikkö on m ja Karmanin vakio on dimensioton luku. Rosoisuusparametri kertoo pinnan aerodynaamisen rosoisuuden. Tyypillisiä arvoja ovat jäälle 10^{-5}\,, nurmikolle 10^{-2}\,, metsälle 1 ja Helsingin keskustalle 1,5. Siirroskorkeus z_d tarvitaan, jos rosoisuuselementit ovat hyvin suuria. Se voidaan arvioida kaavalla z_d=\frac{2}{3}z_H, jossa z_H on rosoisuuselementin korkeus, esimerkiksi puun pituus. Vasta siirroskorkeuden yläpuolella alkaa vaikuttaa logaritminen tuulilaki. Luokka:Tuulet
Poika ja pääkallo

Poika ja pääkallo on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin hiili- ja vesivärityö paperille vuodelta 1893. Kooltaan se on 66 cm × 95 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se hankittiin jo sen valmistumisvuonna vuonna 1893. Poika ja pääkallo kuuluu Magnus Enckellin varhaisteosten ydinryhmään. Näiden teosten henkinen lähde on 1890-luvun Pariisin symbolismissa. Poika ja pääkallo -teoksen yksinäistä poikahahmoa pidetään Enckellin poikahahmoista kaikkein symbolistisimpana. Tässä piirustuksessa levollisesti kyyryssä oleva alaston poika tutkii otsa rypyssä pääkalloa. Taiteilija luottaa viivan kykyyn ilmaista olennaista. Aiheeltaan piirustus on vanhaa vanitas-teemaa: ihminen ikuisuuden ja katoavaisuuden kysymysten äärellä. Pariisiin Enckell oli matkustanut opiskelemaan ensimmäisen kerran vuonna 1891, toisen kerran syyskuussa 1893. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgalleriassa. Luokka:Magnus Enckellin maalaukset Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Symbolistiset maalaukset
André Rankel

André Rankel (s. 27. elokuuta 1985) on saksalainen jääkiekkoilija, joka edustaa DEL:issä pelaavaa Eisbären Berliniä. Vasempana laitahyökkääjänä pelaava Rankel on edustanut Eisbäreniä koko ammattilaisuransa ajan. Hän laukoo vasemmalta. Rankel kuuluu Saksan jääkiekkomaajoukkueeseen ja on pelannut maan paidassa seitsemissä MM-kisoissa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koomankankaan hautausmaa

Koomankankaan hautausmaa on hautausmaa Kokemäellä. Se perustettiin vuonna 1892 hautapaikkojen loputtua Kokemäen kirkon viereiseltä hautausmaalta ja Vanhalta hautausmaalta, keisarillisen senaatin hylättyä luvan ottaa nykyistä Kirkkopuistoa käyttöön.http://kokemaensrk.fi/hautausmaat/ Koomankankaan hautausmaalle on suora kulku Köyliöntieltä. Koomankankaan hautausmaalle on rakennettu Koomankankaan siunauskappeli vuonna 1933. Kappeliin tehtiin arkkitehtonisia muutoksia 1970-luvulla arkkitehti Matti Salmivallin suunnitelmien mukaisesti. Kappelin tarkka osoite on Köyliöntie 481, 32810 Peipohja. http://kokemaensrk.fi/toimitilat/koomankankaan-siunauskappeli/ Koomankankaan kappelin tapulissa säilytettiin Räisälän kirkonkelloa, joka siirrettiin Räisälä-museoon Köyliöön. Kello oli 35 vuotta käytössä kappelin tapulissa. http://alueviesti.fi/2013/05/19/raisalan-kirkonkello-kokemaen- koomankankaan-tapulista-museoon/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen hautausmaat Luokka:Kokemäki
Säpilän riippusilta

Säpilän riippusilta on vuonna 1950 Kokemäen Säpilään rakennettu silta. Sen jännemitat ovat 126,5 ja 3,7 metriä. Kokonaisuuspituudeltaan silta on 164 metriä, ja leveydeltään 2,1 metriä, josta hyödyllistä leveyttä on 1,4 metriä. Silta on Riippusillantien ja Uppaantien yhdistävä kevyen liikenteen raittisilta. Säpilän niemen puolella silta on alempana, joten tullessa Kyttälän puolelta jokea on alamäkeä. Se on tarkoitettu kevyen liikenteen käyttöön. Mutkitteleva Kokemäenjoki erottaa noin seitsemän kilometriä pitkän Säpilänniemen, josta ei ole maantieyhteyttä joen yli. Sen sijaan niemen kärjen lähellä joen ylittää puukantinen kevyen liikenteen käyttöön tarkoitettu riippusilta. Sillan rakentaminen maksoi Kokemäen kaupungille noin 2 miljoonaa markkaa, vaikka alkuperäinen kustannusarvio oli 1,35 miljoonaa markkaa. 1990-luvun lopulla Kokemäen kaupunki kunnosti siltaa. Kansirakennetta uusittiin, ja koko silta tervattiin. Vuonna 2017 silta asetettiin käyttökieltoon ja vuonna 2018 Raition Kyläyhdistys ry vuokrasi sillan Kokemäen kaupungilta ja aloitti sillan kunnostuksen. Sillan kunnostuksen rahoitus koostui talkootyöstä, yhdistyksen varojenhankinnasta ja Kokemäen Kaupungilta sekä Leader Karhuseudulta anotuista avustuksista. Kokonaan kunnostetun sillan avajaisia vietettiin 1.5.2019. Sillan merkitys on Kokemäellä suuri, koska siltaa hyödynnetään virkistys- ja kuntoilukäytössä. Esimerkiksi riippusillan pyöräilylenkki on kesäisin erittäin suosittu. ==Alusrakenne== Sillan pylonien alaosa on teräsbetonirakenteinen. Rakenteet on perustettu kallion päälle. Sillan länsipään puupalkkisillan maatuki on teräsbetonista. Lisäksi sillan itäpään ankkuri on betonirakenteinen. ==Päällysrakenne== Riippusillan päällysrakenne koostuu teräksisistä pyloneista, kahdesta köysivaijerista, ja teräksisistä riipputangoista sekä puupalkkikannesta. Länsipäässä on lisäksi puinen palkkisilta. Köysivaijerit on tehty 6 millimetrin halkaisijaltaan olevista punotuista ja sinkityistä terässäkeistä. Riipputangot on tehty 12 millimetrin halkaisijaltaan olevista terästangoista, joiden keskinäinen etäisyys on noin 3,1 metriä. Riipputangot on kiinnitetty terässoljilla köysivaijeriin. == Kuvia == Tiedosto:Säpilän riippusilta (006).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (010).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (018).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (009).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (011).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (002).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (016).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (014).jpg Tiedosto:Säpilän riippusilta (021).jpg Tiedosto:Säpilä bridge Kokemäki Finland 2014.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kokemäenjoen sillat Luokka:Kevyen liikenteen sillat Luokka:Kokemäen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen riippusillat Luokka:Palkkisillat Luokka:Suomen puusillat
Organokadmiumyhdisteet

Organokadmiumyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät hiilen ja kadmiumin välisen kovalenttisen sidoksen. Organokadmiumyhdisteitä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä. ==Ominaisuudet ja käyttö== Organokadmiumyhdisteet ovat huoneenlämpötilassa tyypillisesti värittömiä vettä raskaampia nesteitä tai valkoisia kiinteitä aineita. Yhdiste reagoi veden, ilman ja valon vaikutuksesta, mutta ei aivan yhtä kiivaasti kuin organosinkkiyhdisteet. Ne ovat kuitenkin vastaavia organosinkkiyhdisteitä herkempiä hajaantumaan lämmön vaikutuksesta. Tyypillisimmät organokadmiumyhdisteet ovat dialkyyli- tai diaryylikadmiumyhdisteet (R2Cd) ja alkyyli- tai aryylikadmiumhalogenidit (RCdX).Norman Herron: Cadmium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 10.4.2014 Organokadmiumyhdisteet eivät ole yhtä reaktiivisia kuin organosinkkiyhdisteet ja Grignardin reagenssit. Niitä käytetään erityisesti ketonien muodostamiseen happoklorideista. Monet muut organometallireagenssit reagoisivat myös ketonin kanssa muodostaen tertiäärisen alkoholin. Tähän tarkoitukseen organokadmiumyhdisteet muodostetaan tyypillisesti in situ eikä niitä eristetä. Organokadmiumyhdisteitä on hyödynnetty muun muassa kolesterolin kokonaissynteesissä. : Organokadmiumyhdisteitden käyttöä orgaanisessa synteesissä rajoittaa kuitenkin niiden suuri myrkyllisyys sekä ihmiselle että ympäristölle. Useita dialkyyli- ja di-aryylikadmiumyhdisteitä voidaan käyttää alkeenien polymeroitumiskatalyytteinä. Tällaisia ovat muun muassa dimetyyli-, dietyyli- ja difenyylikadmiumit. Dimetyylikadmiumia voidaan käyttää myös valmistettaessa kadmiumsulfidista ohutkalvoja elektroniikkateollisuutta varten CVD-menetelmällä. ==Valmistus== Tavanomaisimmin organokadmiumyhdisteitä valmistetaan transmetallaatiolla muista organometalliyhdisteitä kuten Grignard-reagensseista, organolitiumyhdisteistä tai organoelohopeayhdisteistä ja kadmiumkloridista. :2 RMgX + CdCl2 → R2Cd + MgXCl :2 RLi + CdCl2 → R2Cd + 2 LiCl Alkyyli- tai aryylikadmiumhalogenideja voidaan valmistaa myös metallisen kadmiumin ja alkyylihalogenidin välisellä reaktiolla. :RX + Cd → RCdX ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Kadmiumyhdisteet
Pittali

Pittali (Melampitta lugubris) eli aiemmalta nimeltään pikkujuoksutimali on varpuslintu, joka BirdLife Suomen luokittelussa kuuluu pittalien heimoon. == Levinneisyys == Pittalia tavataan Uuden-Guinean saarella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Pittalit
Karstipittali

Karstipittali (Megalampitta gigantea) eli aiemmalta nimeltään isojuoksutimali on varpuslintu, joka BirdLife Suomen luokittelussa kuuluu pittalien heimoon. ==Levinneisyys== Karstipittalia tavataan Uuden-Guinean saarella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Pittalit
Sinilakki

Sinilakki eli aiemmalta nimeltään kiipijätimali (Ifrita kowaldi) on varpuslintu. Lajin taksonomia on osin epäselvä ja se on aiemmin luokiteltu kuuluvaksi muun muassa mutavaristen tai paratiisilintujen heimoihin. Nykyään sinilakki yleensä luetaan omaan sinilakkien heimoonsa (Ifritidae). ==Levinneisyys, ulkonäkö ja elintavat== Sinilakkia tavataan Uuden-Guinean saarella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sinilakki on pieni rakenteeltaan tukevahko ja lyhytpyrstöinen lintu. Väritykseltään se on ruskea lukuun ottamatta sinistä päälakea. Laji elää metsissä ja syö hyönteisiä. Ravinnostaan se kerää elimistöönsä alkaloideja ja on yksi harvoista myrkyllisistä linnuista. ==Lähteet== Luokka:Varpuslinnut
Lähetystöneuvos (arvonimi)

Lähetystöneuvoksen nimi ja arvo () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1918. Vuosien 1918–2013 aikana lähetystöneuvoksen arvonimi on myönnetty 56 henkilölle, viimeksi vuonna 1969. == Katso myös == * Lähetystöneuvos == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arvonimet
Suppo (jäätyyppi)

Suppo eli hyyde eli suppojää on dynaamisen jäänmuodostuksen kautta syntynyttä jäätä. Sitä syntyy erityisesti jokien turbulenttisissa virtauksissa, kun veden liike ei ole tarpeeksi tasaista, jotta niihin voisi syntyä jääkansi. Supon muodostuminen aiheuttaa ongelmia vesivoimalaitoksissa, kun jäätä alkaa kasaantua turbiinien seuloihin. Ajoittain vesivoimaloiden juoksutusta joudutaan pienentämään hyyteen aiheuttamien haittojen ehkäisemiseksi.Saimaan juoksutusta vähennetään hyytöriskin takia, YLE-uutiset 18.12.2012. Viitattu 10.4.2014. ==Muodostuminen== Talvipakkasillakin riittävän suuri virtausnopeus tekee mahdottomaksi yhtenäisen jääkannen muodostumisen. Tämän vuoksi turbulenttisissa joissa lämmönvaihto uoman ja ympäristön välillä on tehokasta, ja veden on mahdollista alijäähtyä eli jäähtyä jäätymispistettä kylmemmäksi. Hyydettä alkaa muodostua, kun tällaiseen veteen syntyy kasvavia ja toisiinsa tarttuvia jääkiteitä, esimerkiksi vedenpinnan yläpuolisen alijäähtyneen sumun härmistymisen tai lumihiutaleiden kautta. == Katso myös == * jääpato == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Video: Yosemite Nature Notes Episode 9: Frazil Ice Youtube Luokka:Potamologia
Invitation (Snakegodin albumi)

__NOTOC__ Invitation on suomalaisen heavy metal -yhtye Snakegodin esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Petri Repo – bassokitara * Marko Ruokonen – kitara * Jani Hölli – kosketinsoitin * Jari Tiura – laulu * Heikki Malmberg – rummut == Arvostelut == * Rockezine.com: 7.5/10Rockezine.com: Album review * The Metal Observer: 7/10The Metal Observer review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset metallialbumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit
Tilinteko

Tilinteko on Veikko Aaltosen ohjaama suomalainen rikoselokuva vuodelta 1987. Aaltonen oli tuotantoyhtiö Villealfan perustajajäseniä ja tehnyt sen elokuvissa töitä. Hänen ensimmäinen pitkä ohjauksena perustuu tositapahtumiin, kahteen samantyyppiseen postiryöstöön. Elokuvan esikuvina ovat olleet John Sturgesin elokuva Mies astui junasta ja amerikkalaisen westernin ja film noirin asetelmat sekä myös Jean-Pierre Melvillen ranskalaiset rikoselokuvat. Käsikirjoitus jäi Aaltosen mukaan melkein vain ideointiasteelle. Aaltosen seuraava ohjaustyö valmistui 1992, ja välillä hän teki äänittäjän, leikkaajan, apulaisohjaajan ja myös tuotantopäällikön tehtäviä Taustaa. ==Näyttelijät== Lisäksi elokuvassa on ollut avustajina Lavian nuorisoseuran näytelmäkerho (vaalitilaisuuden yleisöä), Eläkeliiton Kankaanpään yhdistyksen jäseniä (kirkkokansaa / ihmisiä vaalivalvojaisissa) == Vastaanotto == Iltalehden arviossaan Olli Manninen kirjoitti: ”Tilinteko ei ole varsinaisesti toimintaelokuva -- [vaan] se pohtii ihmisessä elävää pahuutta.” Hän luonnehti elokuvaa western-henkiseksi välienselvittelyksi. Uuden Suomen kriitikko Heikki Eteläpää olisi kaivannut henkilöiden taustoitusta: ”katsoja ei kahdesta päähenkilöstä tule tietämään todellakaan muuta kuin sen, että [he] ovat tehneet yhteisen ryöstömurhan”. Kaija Pakarista hän kuitenkin kehui. Sen sijaan monet muut kriitikot antavat kehuja myös miespääosienkin esittäjille. La Stradan Minna Tawast kiinnitti huomiota Nikkarin roolityöhön: ”Vaalivoittoaan juhlivan Varjolan hysteerinen naurukohtaus ravintolan vessassa on huikea näyte Nikkarin ammattitaidosta.” Lehdistöarvio. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == *Veikko Aaltosen haastattelu Filmihullu 5/1993. Luokka:Vuoden 1987 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat‎ Luokka:Veikko Aaltosen ohjaamat elokuvat
Alfonso Celis Jr.

Alfonso Celis Enecoiz Jr. (s. 18. syyskuuta 1996 México, Meksiko) on meksikolainen rata-autoilija. Celis aloitti karting-uransa vuonna 2009. Vuonna 2011 Celis voitti Turismos de Velcocidad 1800cc -luokan mestaruuden. Vuonna 2012 Celis kilpaili Formula BMW Talent Cup -sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Samana vuonna hän voitti Meksikon 24 tunnin kilpailun. Vuonna 2013 Celis kilpaili Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 14:nneksi. Samana vuonna hän sijoittui Panam GP -sarjassa seitsemänneksi ja Panam GP -talvisarjassa kolmanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja Euroopan Formula 3 -sarjoissa muutamia kilpailuja. Vuonna 2014 Celis siirtyi GP3-sarjaan kilpaillen Status Grand Prix -tallissa. Hän saavutti kaksi pistettä kauden aikana. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2015 Celis jatkoi GP3-sarjassa siirtyen ART Grand Prix -talliin. Samana vuonna hän kilpaili täyden kauden FR 3.5 -sarjassa. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2016 Force India AUS BHR TD CHN RUS TD ESP MON CAN EUR AUT TD GBR HUN GER BEL ITA TD SIN MAL JPN USA TD MEX BRA ABU TD – – 2017 Force India AUS CHN BHR RUS ESP MON CAN AZE AUT TD GBR HUN TD BEL ITA SIN MAL JPN USA MEX TD BRA ABU – – Luokka:Meksikolaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
Klaran väestönsuoja

Klaran väestönsuoja on suuri kallioon louhittu väestönsuoja Tukholmassa Ruotsissa. Lattiapinta-alaltaan se on 6 650 m2 eli noin jalkapallokentän kokoinen. Suoja on tarkoitettu sekä siviiliväestön että Ruotsin hallituksen käyttöön. Se rakennettiin kylmän sodan aikana vuosina 1954–1960 Tukholman liikekeskustan eli Cityn rakennustöiden yhteydessä. Suoja sijaitsee Tukholman keskustassa Sergelin torin ja Klaran kirkon alapuolella kallioperässä. Normaalioloissa se on 296-paikkainen maanalainen pysäköintihalli. Kriisitilanteessa se toimii 8 000 hengen väestönsuojana. Konehuoneessa on viisi dieselaggregaattia, joiden ansiosta suoja on sähkön suhteen omavarainen, jos virransyöttö yleisestä sähköverkosta katkeaa. Siinä on kaksi kerrosta ja useita sisäänkäyntejä. Laajin niistä on autoille tarkoitettu ajoramppi. Jalankulkusisäänkäyntien portaikot ovat 10 metriä leveitä ja johtavat suojaan Vasagatanilta ja Drottninggatanilta. ==Aiheesta muualla== *Atomgaraget under klarakyrkan *Klara skyddsrum Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Väestönsuojelu
Spiritual Hallucination

Spiritual Hallucination on suomalaisen stoner rock -yhtye Spihan toinen studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2005 levymerkillä Rock Frequency. == Kappaleet == # # # # # # # # # # === Venäjän bonuskappaleet === # * Interstellar Overdrive #Sheaster #Enola Gay #For Rest #Egoreactor #Scratch #Honeymoon In Hel #New Beginning #Heaven Demon == Kokoonpano == * Henry Lee Rock – laulu * Daemon P.A. Volume – kitara * Junza – kitara * Bomber Fagerholm – bassokitara * Mr. Ilectric – kosketinsoitin * Ringo Deathstarr – rummut, lyömäsoittimet === Vierailevat muusikot === * Jan Pethman – lyömäsoitin * Jim Therapy – huuliharppu == Arvostelut == * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/spiha-spiritual-hallucination * Desibeli.net: http://www.desibeli.net/arvostelu/1687 * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=3528 == Aiheesta muualla == * Spiritual Hallucination finnmusic.net -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Spihan albumit
Sellobioosi

Sellobioosi on disakkaridinen hiilihydraatti, joka koostuu kahdesta glukoosiosasta. Maltoosista se eroaa glykosidisen sidoksen konfiguraation suhteen; maltoosissa konfiguraatio on β ja sellobioosissa α. Sellobioosi on kiinteää, lähes valkoista ainetta. Sellobioosi on selluloosan rakenneosa. Sen D-muotoa syntyy luonnossa puun selluloosan hajotessa lahottajasienten sellobiohydrolaasien entsyymivaikutuksella. Sienten ja kasvien beetaglukanaasi hajottaa sen vuorostaan glukoosiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Cellobiose *Human Metabolome Database (HMDB): Cellobiose *ChemBlink: D-(+)-Cellobiose Luokka:Hiilihydraatit
Walter von Konow

Walter Emil Berndt von Konow (29. maaliskuuta 1866 Iisalmi – 24. heinäkuuta 1943 Sääksmäki) oli suomalainen von Konow -sukuun kuulunut museoasiantuntija. Von Konowin vanhemmat olivat eversti Johan Emil von Konow ja Hilda Charlotta Amalia Tudeer. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1892 ja toimi jonkin aikaa Haminan kadettikoulun historian opettajana ja sitten Turun kouluissa, muun muassa Heurlinin tyttökoulussa 1900-1925. Von Konow teki toisaalta merkittävän elämäntyön Turun kaupungin historiallisen museon intendenttinä 1896-1933, kartuttaen ja järjestäen museon kokoelmia. Museo tuli tunnetuksi muun muassa suomalaista asumiskulttuuria 1600-luvulta aina 1850-luvulle koskevista asuntojen sisustuksien esittelyistä. Von Konow hoiti myös museon kokoelmien luetteloinnin yksinään. Hänen vaikutuksensa museoharrastukseen laajemminkin oli huomattava. Von Konow julkaisi vuosien varrella useita museota koskevia opaskirjoja, kuten Tien opas Turun kaupungin historiallisessa museossa Turun linnassa jo vuonna 1907. Hänet tunnetaan myös laulujen sanoittajana. Von Konow kuoli naimattomana, säveltäjä Jean Sibelius oli hänen lapsuuden ystävänsä. Viitattu 10.4.2014.Kuka kukin on 1934, s. 322 Viitattu 10.4.2014. Von Konow oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1895, ss. 1537–1544. Maanviljelijä, valtiopäivämies Adolf Ferdinand von Konow oli hänen veljensä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
It’s Alive!

It's Alive on suomalaisen stoner rock -yhtye Spihan livealbumi. Se julkaistiin helmikuussa 2005 levymerkillä Low Frequency Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Henry Lee Rock – laulu * Daemon P.A. Volume – kitara * Junza – kitara * Bomber Fagerholm – bassokitara * Ringo Deathstarr – rummut * Mr. Ilectric – kosketinsoitin == Arvostelut == * Desibeli.net: http://www.desibeli.net/arvostelu/1650 * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/spiha-its-alive * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=3071 == Aiheesta muualla == * It's Alive finnmusic.netin sivulla == Lähteet == Luokka:Spihan albumit Luokka:Vuoden 2005 konserttitallenteet
Toivo Takki

Toivo Harald Takki (1. huhtikuuta 1905 Kotka – 25. maaliskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi Suomen valtiovarainministeriön kansliapäällikkönä vuosina 1947–1959. Takki oli kotkalaisen lasimestarin poika. Hänen veljensä oli sosiaalidemokraattinen poliitikko Uuno Takki. Toivo Takki valmistui merkonomiksi Kotkan kauppaopistosta 1925 ja kirjoitti ylioppilaaksi yksityisoppilaana 1929. Hän suoritti 1933 ylemmän oikeustutkinnon, sai 1938 varatuomarin arvon ja valmistui 1938 lakitieteen kandidaatiksi ja 1949 lisensiaatiksi. Takki työskenteli vuodesta 1933 virkamiehenä asutushallituksessa, mistä hän siirtyi 1939 valtiovarainministeriön nuoremmaksi hallitussihteeriksi. Vuosina 1940–1943 hän oli valtiokonttorin lainopillisena johtajana ja lainananto- ja sijoitusosaston päällikkönä sekä 1945 lyhyen aikaa Vakuutusyhtiöiden Keskusliiton toimitusjohtajana. Palattuaan valtiovarainministeriöön hän toimi 1943–1945 esittelijäneuvoksena, 1945–1947 hallitusneuvoksena sekä tulo- ja menoarvio- osaston päällikkönä ja vuodesta 1947 kuolemaansa asti kansliapäällikkönä. Takki osallistui sodanjälkeisinä niukkuuden vuosina vaativaan valtion budjettien laatimiseen. Hänelle myönnettiin valtiovarainneuvoksen arvonimi vuonna 1955. Takki oli vuodesta 1945 alkaen Sotakorvausteollisuuden valtuuskunnan jäsen ja kuului myös Valmetin johtokuntaan, Postisäästöpankin hallitukseen, rautatiehallituksen johtoon sekä 1950-luvun puolivälistä alkaen Suomen Kansallisteatterin johtokuntaan ja Suomen taideakatemian hallitukseen. Hän kuoli tapaturmaisesti vuonna 1959. ==Lähteet== Luokka:Valtiovarainministeriön valtiosihteerit ja kansliapäälliköt Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet