EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viipurin läänin läntinen vaalipiiri

Viipurin läänin läntinen vaalipiiri oli Suomen eduskuntavaalien ja presidentin valitsijamiesvaalien vaalipiiri, joka käsitti Viipurin läänin läntiset osat. Vaalipiirin alue muodostettiin vuonna 1906 Kymin, Lappeen ja Rannan kihlakunnistaSuomen Suuriruhtinaanmaan Vaalilaki 1906. Vuosien 1945 ja 1948 eduskuntavaaleissa Karjalan siirtoväki äänesti oman kotiseutunsa ehdokkaita entiseen asuinpaikaansa perustuvassa vaalipiirissä. Viipurin lääni poistui kuitenkin nimestä ja se korvattiin Kymen läänillä. Vuoden 1948 eduskuntavaaleissa Kymen läänin vaalipiirit yhdistettiin Kymen vaalipiiriksi. Vaalipiiriin kuuluivat Haminan, Kotkan, Lappeenrannan ja Viipurin kaupungit, Kouvolan, Koiviston ja Lauritsalan kauppalat sekä Haapasaaren, Johanneksen, Kanneljärven, Koiviston, Kuolemajärven, Kymin, Lappeen, Lavansaaren, Lemin, Luumäen, Miehikkälän, Nuijamaan, Pyhtään, Savitaipaleen, Seiskarin, Sippolan, Suomenniemen, Suursaaren, Säkkijärven, Taipalsaaren, Tytärsaaren, Uudenkirkon, Vahvialan, Valkealan, Vehkalahden, Viipurin, Virolahden ja Ylämaan maalaiskunnat. Toisen maailmansodan jälkeen Suomeen jäivät Hamina, Kotka ja Lappeenranta, Kouvola ja Lauritsala (liitettiin Lappeenrantaan vuonna 1967) sekä Haapasaari (liitettiin Kotkaan vuonna 1974), Kymi (liitettiin Kotkaan vuonna 1977), Lappee (liitettiin Lappeenrantaan vuonna 1967), Lemi, Luumäki, Miehikkälä, Nuijamaa (liitettiin Lappeenrantaan vuonna 1989), Pyhtää, Savitaipale, Sippola (liitettiin Anjalan kanssa Anjalankoskeksi vuonna 1975 ja edelleen osaksi Kouvolaa vuonna 2009), Suomenniemi (liitettiin Mikkeliin vuonna 2013), Taipalsaari, Valkeala (liitettiin Kouvolaan vuonna 2009), Vehkalahti (liitettiin Haminaan vuonna 2003), Virolahti ja Ylämaa (liitettiin Lappeenrantaan vuonna 2010). Pieniä osia Suomeen jäi myös Säkkijärvestä ja Vahvialasta, mutta kyseiset kunnat eivät enää jatkaneet itsenäisinä kuntina, vaan ensin mainitun kunnan Suomeen jääneet osat liitettiin Miehikkälään ja Ylämaahan, jälkimmäisen Ylämaahan ja Lappeeseen. == Paikat puolueittain == vaalit paikat paikat paikat paikat paikat paikat paikat vaalit Suom. Kok. SDP Nuor. Ed. ML SSTP SKDL IKL yht. 1907 4 6 3 -- 13 1908 3 6 4 -- 13 1909 3 6 4 -- 13 1910 2 6 4 1 13 1911 3 6 4 -- 13 1913 2 6 4 1 13 1916 2 7 3 1 13 1917 2 8 4 3 17 1919 4 6 3 4 17 1922 5 5 2 4 1 17 1924 5 5 3 3 1 17 1927 4 5 2 4 1 16 1929 4 5 1 5 1 16 1930 5 5 2 4 16 1933 2 6 2 4 2 16 1936 3 7 1 4 1 16 1939 4 7 -- 5 1 17 1945 3 5 1 4 2 15 Viipurin läänin läntisen vaalipiirin suurin puolue oli SDP, joka sai viidestä kahdeksaan kansanedustajaa. Autonomian vuosina sosiaalidemokraattien pahin vastustaja oli Nuorsuomalainen puolue. Itsenäistymisen jälkeen toiseksi suurimman puolueen asemasta kilpailivat kokoomus ja maalaisliitto. ==Katso myös== Viipurin läänin itäinen vaalipiiri ==Lähteet== Luokka:Kymen vaalipiiri * Luokka:Viipurin lääni
Aihekeräily (postimerkit)

Aihekeräily tarkoittaa filateliassa keskittymistä tietyn aihealueen postimerkkien keräilyyn ja tutkimukseen. Aihe voi olla laaja, kuten eläimet, urheilu tai kulkuneuvot, mutta useimmiten aihe on rajattu selkeästi suppeammin, koska aiheeseen liittyviä merkkejä voi olla julkaistu maailmassa tuhansia. Esimerkiksi jalkapallo tai vaikkapa vain maalivahdit, musiikki tai vielä tiukemmin rajattuna vaikka jazz-postimerkit, majakat, jne. Kokoelman avulla voi esittää vaikkapa jonkin tarinan tai historiallisen aikajanan, mutta merkit voidaan järjestää kokoelmaan esimerkiksi aakkosjärjestyksen tai jonkin tarkemman kokonaisuuden mukaan. Mukaan kokoelmaan voi liittää esimerkiksi myös ehiöitä ja postileimoja. ==Lähteet== * ==Kirjallisuutta== * Luokka:Postimerkkeily
Stereoelektroniikka

Stereoelektroniikka koskee orgaanisessa kemiassa elektronien jakautumista molekyylien sisällä ja sen stereokemiallisia vaikutuksia. Aaltofunktioiden muodosta voi ennustaa sen, miten ja erityisesti missä asennossa (konformaatiossa) molekyyli reagoi. Yksinkertaiset ideaalitapaukset riittävät usein, mutta tarkkaan laskentaan kvanttimekaniikkaa käyttäen tarvitaan paljon tietokonetehoa. Stereokemia muuttuu tai pysyy usein stereokemian takia. (Muita syitä ovat steerinen vaikutus ja epimerisaatio.) Esimerkiksi bimolekyläärisessä substituutioreaktiossa havaitaan, että stereokemia kääntyy täsmälleen toisin päin: vasenkätisestä tulee oikeakätinen ja toisin päin. Syy on siinä, että katkeavan sidoksen hajottava orbitaali on vastakkaisessa suunnassa sidoksen suhteen. Kun sidos katkeaa, se tapahtuu lisäämällä nukleofiili hajottavalla orbitaalille. Hyperkonjugaatio on ilmiö, jossa jotkin elektronit, kuten sidosten elektronit tai vapaat elektroniparit luovuttavat elektronitiheyttä toisen sidoksen hajottavalle orbitaalille. Tämä heikentää sidosta, mutta myös tekee molekyylin vakaammaksi. Koska sekä sidoksilla että niiden hajottavilla orbitaaleilla on avaruudellinen suunta, hyperkonjugoitunut konformaatio on vakaampi (alemman energian) muoto. Esimerkiksi anomeerinen efekti johtuu stereoelektroniikasta: substituenttien hajottava orbitaali vuorovaikuttaa elektroneja luovuttavan happiatomin vapaiden elektroniparien kanssa. Esimerkiksi pyranoosisokerimolekyyli on siksi siinä konformaatiossa, jossa renkaassa olevan hapen vapaat elektroniparit ja viereinen substituentti ovat samassa linjassa. Tämä siitäkin huolimatta, että tämä konformaatio on jännittynyt. Erilaisten diastereomeerien erilainen reaktiivisuus selittyy stereoelektroniikalla ja steerisillä vaikutuksilla. ==Katso myös== *Orgaaninen kemia *Stereokemia Luokka:Orgaaninen kemia
Arkadi Tšernyšov

Arkadi Ivanovitš Tšernyšov (, 16. maaliskuuta 1914 Moskova – 22. lokakuuta 1992) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja. Hän valmensi Neuvostoliiton maajoukkuetta yhdessä Anatoli Tarasovin kanssa vuosina 1954–1972. Tšernyšov valmensi 294 maaottelussa, joista voittoja oli 240, häviöitä 37 ja tasapelejä 17. Hän pelasi jääkiekkoa, jääpalloa ja jalkapalloa Dynamo Moskovassa. Tšernyšov toimi Dynamo Moskovan jääkiekkojoukkueen päävalmentajana 27 vuotta. Tšernyšovin mukaan on nimetty yksi KHL-liigan neljästä divisioonasta. == Saavutukset ja erikoispalkinnot == * neljä jääkiekon olympiakultamitalia 1956, 1964, 1968, 1972 * kolme jääkiekon MM-hopeaa 1955, 1957, 1958 * yksi jääkiekon olympiapronssi 1960 * kymmenen jääkiekon maailmanmestaruutta 1954, 1956, 1961, 1963–1971 * IIHF Hall of Fame 1999 * Neuvostoliiton Hall of Fame 1957 valmentajana * Neuvostoliiton Hall of Fame 1948 pelaajana Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Rakkauden kiertokulku

Rakkauden kiertokulku (JHN 3039 LP / JHNK 3039 CAS) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 1984. Levyllä kappaleet ”Rakkauden kiertokulku”, ”Melkein halvaannuin”, ”Tynnörilintu” ja ”Eikö juu” ilmestyvät ensimmäisen kerran. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == * Suomen äänitearkiston tietokanta Luokka:Vuoden 1984 kokoelma-albumit Luokka:Rauli Somerjoen albumit
Citius, altius, fortius

Citius, altius, fortius () on latinankielinen lentävä lause ja Olympialiikkeen motto. Moton kehitti nykyaikaisten olympialaisten isä, paroni Pierre de Coubertin, vuonna 1894 omaksuttuaan sen dominikaani-isä Henri Didonilta. Vuonna 2021 Kansainvälinen olympiakomitea muutti moton muotoon Citius, altius, fortius – communis (). == Lähteet == Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Olympiasymbolit
Stephan Letter

Stephan Letter on saksalainen sarjamurhaaja, joka surmasi ainakin 28 iältään 40–95-vuotiasta potilasta työskennellessään hoitajana Sonthofenissa sijaitsevassa sairaalassa. Letter tunnusti surmat ja kertoi antaneensa potilaille kuolettavia ruiskeita. Hänet tuomittiin 20. marraskuuta 2006 elinkautiseen 12 potilaan surmaamisesta. Hän ei itse muista, kuinka monta potilasta ehti surmata."Hoitajalle elinkautinen potilaiden surmaamisesta Saksassa" HS.fi 20.11.2006, viitattu 7.12.2021 (Archive.org) Letter suorittaa elinkautistaan Baijerin Straubingissa sijaitsevassa vankilassa. Letter oli tuomion saadessaan 27-vuotias."German male nurse admits killings" BBC news, viitattu 7.12.2021 ==Lähteet== Luokka:Henkirikoksiin syyllistyneet terveydenhoidon ammattilaiset Luokka:Saksalaiset sarjamurhaajat Luokka:Saksalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuotta

Nuotta on useista verkoista rakennettu kalastusväline, jonka perään kalaparvi yritetään saartaa. Nuotta lasketaan yleensä veneestä ja se voidaan vetää veneeseen tai rantaan. Talvinuottaa vedetään jään alla. Suomessa tavallisimpia nuotalla kalastettavia kaloja ovat muikku, silakka, siika ja kuore. Erilaisia nuottatyyppejä ovat muun muassa rantanuotta, talvinuotta, selkänuotta, muikkunuotta, silakkanuotta, kurenuotta, kierrenuotta ja laahusnuotta eli trooli. Vanhoista nuottapyydyksistä kulteet olivat muutaman metrin pituisia, tasaliinaisia virtanuottia, joilla pyydettiin lohia ja siikoja, vadat pikkunuottia, joita kaksi tai kolme henkeä veti kahlaten pitkin tyvenvesien rantoja ja poukamia. Niillä saatiin lähinnä pientä kalaa. Kuuritsa oli jalaksilla kulkeva, kolmen hengen vedettävä nuotta. == Aiheesta muualla == * Nuottajäällä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 01.05.1932, nro 18, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kalanpyydykset
Pick-Nick

Pick-Nick on Forssassa järjestettävä harrasteajoneuvotapahtuma. Tapahtumasta on kehittynyt pohjoismaiden suurin yksipäiväinen harrasteajoneuvotapahtuma ja siihen osallistuu vuosittain noin 2 500 harrasteautoa ja noin 30 000 kävijää. Tapahtuma järjestetään Pilvenmäen raviradalla vuosittain elokuun ensimmäisenä sunnuntaina. Pick-Nick on järjestetty joka vuosi vuodesta 1983 lähtien. (2020-luvulle siirtyessä tapahtuma on korona-taudin johdosta ollut tauolla.) ==Ajoneuvojen arvostelu== Arvostelussa autot ja moottoripyörät pisteytetään asteikolla 1–10. Arvosteltavia kohteita on viisi: *sisusta *maalaus *alusta *moottori *kokonaisuus Tuomareita on viisi, joista yksi toimii päätuomarina. Päätuomari arvostelee auton/moottoripyörän kokonaisuuden. Mikäli sattuu tilanne, että arvostelussa tulee samat pisteet kahdelle tai useammalle ajoneuvolle, kokonaisuuden pistemäärä ratkaisee sijoituksen. Jos kokonaispisteet ovat myös tasan, sen jälkeen tuomaristo ratkaisee paremmuuden. ==Palkintoluokat== Seuraavat ajoneuvot arvostellaan alkuperäisyyden mukaan: Classic cars, 50-luku, 60-luku, 70-luku sekä Rock’n Roll Cars. Seuraavat ajoneuvot arvostellaan tyylisuunnan ja rakentelun toteutuksen mukaan: Custom, Trucks & vans, Hot rod, Classic bike sekä Custom/chopper bike. ==Aiheesta muualla== *Pick-Nick.com Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Forssan kulttuuri
Kōka

Kōka () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kioton ja Mien prefektuurien rajalla. Kōkassa on 91 485 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 481,62 neliökilometriä. == Maantiede == Kōka on laaja kaupunki, joka syntyi vuonna 2004, kun Kōkan, Minakuchin, Tsuchiyaman, Kōnanin ja Shigarakin kunnat yhdistyivät uudeksi Kōkan kaupungiksi. Suuri osa kaupunkia on maaseutumaista, ja maasto vaihtelee vuoristosta laajoihin Yasugawan ja Somagawan jokilaaksoihin. Suurin osa alueen palveluista ja teollisuuslaitoksista on keskittynyt valtateiden numero 1 ja 307 tuntumaan. == Nähtävyydet == === Shigaraki === Alueen suurin nähtävyys on keramiikkatuotteiden keskittymä Shigarakin taajamassa. Shigarakin keramiikalla () on kautta Japanin tunnettu ominaispiirteensä. Kaupungissa asuu alan merkittäviä taiteilijoita, ja siellä on alan koulutusta. === Kōkan ninja-kylä === Ninja-kulttuuria ja perinteisiä kamppailulajeja vaalitaan Kōkalaisessa kylässä Kōkaryu Ninjussa. === Minakuchin linna === Minakuchin linna on alun perin vuonna 1585 rakennettu linna, joka sittemmin raunioitui, mutta on rakennettu uudelleen ja avattu yleisölle 1991. == Liikenne == Kōkaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kusatsu-linja, Ōmi-rautateiden päälinja ja Shigaraki-kōgen- rautateiden Shigaraki-linja. == Ystävyyskaupungit == Kōkalla on neljä ystävyyskaupunkia: * Traverse City, Michigan, Yhdysvallat * DeWitt, Michigan, Yhdysvallat * Marshall, Michigan, Yhdysvallat * Icheon, Korean tasavalta == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin internetsivut Luokka:Kōka
Wireless HD

WirelessHD joka tunnetaan myös nimellä WiHD (Wireless High Definition) on langattoman digitaalisen käyttöliittymän seuraava sukupolvi kulutuselektroniikan alalla. Monet merkittävät kulutuselektroniikan tuottajat ovat yhdistäneet voimansa kehittääkseen WirelessHD tekniikkaa. Mukaan ovat lähteneet mm. LG Electronics, Matsushita Electric Industrial (Panasonic), Samsung Electronics, Sony Corporation sekä Toshiba Corporation. WirelessHD standardi mahdollistaa pakkaamattoman teräväpiirtokuvan sekä monikanavaäänen digitaalisen lähettämisen lähettimestä vastaanottimeen. WirelessHD:n tämänhetkinen kehitysaste operoi 60 GHz:n taajuudella pystyen kuljettamaan sekä tämän hetkiset että todennäköisesti myös tulevaisuuden HD signaalit. Tällä hetkellä suuren toimintataajuutensa takia WirelessHD tekniikka vaatii suoran näköyhteyden lähettäjän ja vastaanottimen välille. Tämä ei käytön kannalta toisi kuluttajalle sitä vapautta, johon standardilla juuri pyritään. Tämä onkin yksi isoista haasteista joita kehittäjäryhmällä on ratkaistavanaan. Ensimmäisten markkinoille julkaistavien laitteiden tavoitteena on kuitenkin tarjota 10 metrin kantama ilman suoraa näköyhteyttä. Tekniikka on suunniteltu ja optimoitu näyttölaitteen langattomaan kytkemiseen. Sen ensimmäisen sukupolven toteutuksen tiedonsiirtonopeus vaihtelee 2–5 Gbps välillä käytettäessä mm. tietokoneiden ja kannettavien laitteiden (kuten kämmentietokone) kanssa. Teknologian teoreettinen nopeus voi nousta jopa 20 Gbps asti mahdollistaen korkeampien tarkkuuksien skaalaamisen sekä paremman värisyvyyden. WirelessHD standardin päätarkoituksena on tarjota kuluttajalle lisää vapautta kodin viihde-elektroniikan kytkemiseen. Teknologia vähentäisi huomattavasti kaapelointia ja mahdollistaisi myös sen että lähdelaitteiden kuten DVD:n ei tarvitsisi olla sijoitettuna näyttölaitteen läheisyyteen. Kehittäjäryhmän tavoitteena on saada standardi tuotantovalmiiksi 2007 kevääseen mennessä. WirelessHD käyttää UWB (Ultra WideBand) modulointimenetelmää. == Katso myös == * HDMI * HDTV * Langaton tiedonsiirto == Aiheesta muualla == *WirelessHD Luokka:Elektroniikka
Jouni Rinne

Jouni Rinne (s. 12. maaliskuuta 1956 Rauma) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hyökkääjänä pelannut Rinne aloitti liigauransa vuonna 1973 Lukossa, jossa hän pelasi kolmeen otteeseen: 1973–1977, (1977-1979) 1979–1980 ja 1981–1982. Liigassa Rinne edusti lisäksi KalPaa, jossa hän oli mukana jo seuran I-divisioona-aikoina ja nostamassa kuopiolaisia liigaan keväällä 1986. Liigassa Rinne pelasi runkosarjassa yhteensä 432 ottelua tehoin 252+302=557 ja pudotuspeleissä kuusi peliä saldolla 3+5=8. Maalitilaston hän voitti kaudella 1975–1976, jolloin hän teki 36 maalia. Divarissa Rinne edusti KalPan lisäksi myös HPK:ta, FoPS:aa ja KooKoota. Divarissa Rinne teki pisteitä kovalla tahdilla ja voitti pistepörssin kolme kertaa. Parhaalla kaudellaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla hän keräsi tehot 36+60. Kaudella 1998–1999 Rinne teki paluun liigajäille KalPan kakkosvalmentajan paikalta. Hän pelasi ottelussa HPK:ta vastaan 24 sekuntia ylivoimalla ja sai kahdeksan vuoden poissaolon jälkeen tililleen kaksi syöttöpistettä. Hän nousi pisteiden avulla SM-liigan kaikkien aikojen syöttötilastossa ohi Martti Jarkon ja Erkki Lehtosen. Maaotteluita Rinne pelasi 59. Hän edusti Suomea kaksissa MM- kisoissa. SM-liigaseura KalPa jäädytti Jouni Rinteen pelinumeron (27) Niiralan montun jäähallin kattoon ensimmäisenä pelinumerona. ==Saavutukset ja palkinnot== * SM-liigan paras maalintekijä (1976) * SM-liigan All Stars -hyökkääjä (1976) * Suomen Jääkiekkoleijona #166 * Kalevan Pallo jäädytti numeron 27 Niiralan montun kattoon * Eniten maaleja SM-liigassa alle 20-vuotiaana (77) ==Lähteet== * *Rinteen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla *Niiralanmonttu.com – 1998-99 - Upporikasta tai rutiköyhää * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:California Golden Sealsin varaamat pelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quo vadis, Domine?

Quo vadis, Domine? () on latinankielinen lentävä lause. Kysymys on lainaus Uuden testamentin apokryfikirjasta Pietarin teot. Siinä kerrotaan, että apostoli Pietari lähti uskonveljien neuvosta pakoon Roomasta välttääkseen kristittyjen vainot keisari Neron aikana. Kaupungin ulkopuolella Jeesus tuli häntä vastaan, jolloin Pietari kysyi: ”Herra, minne menet?” Jeesus vastasi: ”Eo Romam iterum crucifigi” eli ”menen Roomaan uudelleen ristiinnaulittavaksi”. Nämä sanat saivat Pietarin kääntymään takaisin. Hän palasi Roomaan, missä kärsi marttyyrikuoleman. Jossain vaiheessa tarinaan lisättiin se, että Pietari olisi kohdannut Jeesuksen Via Appialla, joka on Roomasta etelään johtava tie. Aivan sen alussa on ”Domine Quo Vadis -kirkkona” tunnettu Pyhän Neitsyt Marian kirkko (Santa Maria delle Piante). Uskotaan, että se on rakennettu paikalle, missä Pietari kohtasi Herran. Kirkon lattiassa on marmorilaatta, johon ovat uskomuksen mukaan ikuistuneet Jeesuksen jalanjäljet. Legendan pohjalta puolalainen kirjailija Henryk Sienkiewicz kirjoitti historiallisen romaaninsa Quo vadis (1896). == Lähteet == Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Opetuslapset
Janne Rautavuori

Janne Rautavuori (s. 21. marraskuuta 1964 Lappi) on suomalainen entinen jääkiekkotuomari. Rautavuori oli 1990-luvun arvostetuimpia suomalaisia linjatuomareita. Hänet valittiin kuudesti SM-liigan parhaaksi linjatuomariksi. Rautavuori vihelsi runkosarjassa ja pudotuspeleissä yhteensä 551 ottelussa, mikä oli linjatuomarien ennätys vuoteen 2018 saakka. Kansainvälisiä tehtäviä Rautavuorelle kertyi huomattava määrä. Hän oli tuomitsemassa kuusi kertaa MM- kisoissa ja kahdesti olympialaisissa. Lisäksi Rautavuori oli mukana vuoden 1990 Hyvän tahdon kisoissa, kaksi kertaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, kolmesti Euroopan Cupin finaalissa ja kahdella EHL-kaudella. Rautavuori on aateloitu Suomen jääkiekkoleijonaksi numerolla 168. Mestiksen parhaan linjatuomarin palkinto on nimetty Rautavuoren mukaan. == Lähteet == *Rautavuoren tiedot Jääkiekkomuseon sivulla *Kiekkoleijona Rautavuori yllättää: "Olen nyt enemmän hallilla kuin ennen" === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Pentti Isotalo -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viiden kilpailuvoiman malli

Viiden kilpailuvoiman malli on yhdysvaltalaisen liiketaloustieteilijä Michael Porterin vuonna 1979 luoma malli, jossa kuvataan viisi voimaa, jotka vaikuttavat tarkasteltavan markkinan (kilpailuympäristön, toimialan) houkuttelevuuteen yrityksen näkökulmasta. Viisi kilpailuvoimaa ovat : * Toimittajien neuvotteluvoima (tuottajien markkinavoima) * Asiakkaiden neuvotteluvoima (kuluttajien markkinavoima) * Uusien tulokkaiden uhka (uusien kilpailijoiden uhka) * Korvaavien tuotteiden uhka (substituuttihyödykkeiden uhka) * Alan sisäinen kilpailu (toimialan nykyisen kilpailun taso) Mallin avulla tehtävän analyysin tavoitteena on tunnistaa ne tekijät, jotka vaikuttavat markkinaan tai alaan taloudellisessa ja teknologisessa ympäristössä. Kun toimialan kilpailuun vaikuttavat tekijät on kartoitettu, yritys voi verrata omia vahvuuksiaan ja heikkouksiaan suhteessa toimialaan esimerkiksi SWOT-analyysin keinoin. Malli on yksi käytetyimmistä ulkoisen liiketoimintaympäristön analyysimalleista. Mallia käytettäessä on tärkeä tuntea mallin osa-alueet sekä sisäistää toimiala jota analysoidaan. == Katso myös == *Täydellisen kilpailun ehdot ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Strategisen kilpailuedun saavuttaminen. J. Uimonen. Luokka:Liiketalous Luokka:Mikrotaloustiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Laputa – linna taivaalla

Laputa – linna taivaalla () on Studio Ghiblin vuonna 1986 julkaisema anime- elokuva. Elokuva oli Studio Ghiblin ensimmäinen, ja sen ohjasi ja käsikirjoitti Hayao Miyazaki. Alkuperäisversiossa pääosissa ovat Keiko Yokozawa, Mayumi Tanaka ja Minori Terada. Nimi Laputa tulee Jonathan Swiftin romaanissa Gulliverin retket esiintyvästä leijuvasta saaresta. == Juoni == Elokuva kertoo Pazu-nimisestä pojasta, joka asuu kaivoskaupungissa. Eräänä iltana hän pelastaa Sheeta-nimisen tytön, joka leijailee alas taivaalta. Käy ilmi, että Sheetan kaulanauhassaan pitämä leijukivi suojeli Sheetaa pudotukselta, ja sekä sillä että Sheetalla on jotain tekemistä Laputan kanssa. Kohta Pazu temmataan mukaan seikkailuun, jossa he saavat peräänsä sekä ilmarosvot että valtion miehet ja eversti Muskalla on katala suunnitelma linnan voimaa varten. == Nimi == Kansainvälisessä jakelussa elokuvasta on yleensä käytetty nimeä Laputa: Castle in the Sky tai pelkästään Castle in the Sky. Lyhyempää nimeä käytettiin, sillä espanjankielinen sana ”la puta” tarkoittaa huoraa, vaikka useimmissa muissa kielissä sana onkin merkityksetön. ==Ääninäyttelijät== Hahmo Japaniksi Englanniksi (Streamline) Englanniksi (Disney) Suomeksi Pazu Mayumi Tanaka Barbara Goodson James Van Der Beek Joel Bonsdorff Sheeta Keiko Yokozawa Lara Cody Anna Paquin Debi Derryberry (nuori) Adeliina Sankari Dola Kotoe Hatsui Rachel Vanowen Cloris Leachman Titta Jokinen eversti Muska Minori Terada Jeff Winkless Mark Hamill Tarmo Ruubel Mouro Ichirō Nagai Mike Reynolds Jim Cummings Ossi Ahlapuro setä Pom Fujio Tokita Edward Mannix Richard Dysart Aarre Karén sotilas/Duffi Hiroshi Ito Clifton Wells John Hostetter Jarmo Mäkinen Louis Yoshito Yasuhara Dave Mallow Mandy Patinkin Pekka Jalava Okami Machiko Washio Tress MacNeille Katja Sirkiä Parta Juha Hyppönen Veli Tomi Walamies Motro Ryuji Saikachi Clifton Wells Eddie Frierson Pertti Koivula junankuljettaja Tomomichi Nishimura Daniel Foster Matt K. Miller Veikko Honkanen Suomenkielisessä versiossa ääninäyttelemisen on ohjannut Pekka Lehtosaari. == Aiheesta muualla == * Minna Karila: Laputa – linna taivaalla. MTVuutiset.fi 5.3.2009. * Henri Lassander: Laputa: linna taivaalla. Plaza.fi Kaista 5.3.2009. * Kirsi Raitaranta: Laputa: linna taivaalla. Skenet.fi 5.3.2009. * Satu Linnapuomi & Tarmo Poussu: Laputa – linna taivaalla. Ylen Tähtihetki 6.3.2009. * Animegurun leijuva välityö. Iltalehti 6.3.2009. Luokka:Studio Ghiblin elokuvat Luokka:Japanilaiset seikkailuelokuvat Luokka:Japanilaiset tieteiselokuvat Luokka:Hayao Miyazakin ohjaamat elokuvat Luokka:Steampunk Luokka:Vuoden 1986 japanilaiset elokuvat
VipVision

VipVision Oy oli suomalainen tuotantoyhtiö. Sen perustivat Jarmo Porola ja Kalervo Kummola vuonna 1986. Yhtiö tuotti useita suomalaisia dokumentti- ja viihdeohjelmia. VipVisionin tuottamia ohjelmia olivat muun muassa 7. hetki, Hyvät herrat, Tenavatähti, Kolmosvisa, Onnenpyörä, Sporttispurtti ja Hockey Night. Yhtiö sai myös merkittävän aseman kotimaisilla karaokelevymarkkinoilla. Vuonna 1997 yhtiö siirtyi Nordisk Filmin omistukseen ja ohjelmat on sen jälkeen tuotettu Nordisk Filmin nimellä. VipVision teki tiivistä yhteistyötä muun muassa Oy Kolmostelevisio Ab:n kanssa. Yhtiön toiminta päättyi vuonna 1999, ja se on sulautunut yritykseen Mesopodium. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset televisiotuotantoyhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset elokuvayhtiöt
Olaf Thon

Olaf Thon (s. 1. toukokuuta 1966 Gelsenkirchen, Länsi-Saksa) on uransa päättänyt jalkapalloilija ja maailmanmestari. Thon oli puolustava keskikenttäpelaaja. Olaf Thon aloitti ammattilaisuransa kaudella 1983-84 Saksan 2. Bundesliigassa FC Schalke 04:n joukkueessa. Hän pelasi tulokaskauttaan lukuun ottamatta koko uransa Bundesliigassa FC Schalken ja FC Bayern Münchenin joukkueissa. Thon voitti Bayern Münchenin joukkueessa kolme Saksan mestaruutta ja Schalke 04:n riveissä kaksi Saksan Cupia ja UEFA Cupin. Olaf Thon lopetti uransa kauden 2001-02 päätteeksi. Thon debytoi Saksan jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1984. Hän pelasi kolmissa MM-kisoissa ja voitti yhden maailmanmestaruuden ja yhden hopean. Hopeaa tuli vuoden 1986 kisoista ja maailmanmestaruus neljä vuotta myöhemmin Italian kisoista. Olaf Thon palasi yllättäen maajoukkueeseen vuonna 1997 oltuaan poissa maajoukkuekuvioista jo neljä vuotta. Hän mahtui vielä vuoden 1998 MM-kisojen joukkueeseen ja lopetti maajoukkueuransa kisojen jälkeen. Thon pelasi 52 maaottelussa ja teki niissä 3 maalia. == Joukkueet == * 1983-88 FC Schalke 04 * 1988-94 FC Bayern München * 1994-02 FC Schalke 04 * 1984-98 Saksan jalkapallomaajoukkue == Saavutukset == * Saksan mestari 1988-89, 1989-90, 1993-94 (myös kolme hopeaa ja yksi pronssi) * Saksan Cup 2000-01, 2001-02 * UEFA Cup 1996-97 * Maailmanmestaruus 1990 * Maailmanmestaruushopea 1986 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raunio (täsmennyssivu)

Raunio tarkoittaa seuraavia: * raunio, rakennuksen jäännös * Raunio, Rauman insinööriopiskelijayhdistys * Raunio, rautatieasema rataosalla Seinäjoki–Oulu * Raunio, Circlen albumi vuodelta 2002. ==Henkilöt== Raunio on seuraavien suomalaisen sukunimi: * Abel Raunio (1870–1933), kirkkoherra, suomentaja ja kristillinen kirjailija * Ari Raunio, everstiluutnantti ja tietokirjailija * Armas Kaarlo Raunio (1911–1994), taidemaalari ja kuvataiteilija * Christel Raunio (s. 1969), poliitikko * Eino Raunio (1909–1979), poliitikko * Esko Raunio (1917–1991), eversti ja yleisesikuntaupseeri * Johanna Raunio (s. 1954), missi, juontaja ja näyttelijä * Kaarlo Raunio (s. 1891), eversti ja rykmentin komentaja * Katja Raunio (s. 1985), kirjailija ja taidehistorioitsija * Lassi Raunio (s. 1983), kymmenottelija * Maria Raunio (o.s. Saarinen, 1872–1911), poliitikko * Marja-Leena Raunio, oik. Raija-Liisa Mäkelä (s. 1938), venäläis-suomalainen kääntäjä ja kirjailija * Niko Raunio (s. 1987), salibandyn pelaaja * Pauli Raunio (1923–2000), ortopedi * Tapio Raunio (s. 1969), valtiotieteilijä * Tuomas Raunio (s. 1993), pesäpalloilija * Veijo Raunio (1929–2022), lääkäri ja professori * Waldemar Raunio, ent. Nyman (1886–1947), näyttelijä ja teatterinjohtaja
Piikkilankoja preerialla

Piikkilankoja preerialla on järjestyksessä 14. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi 1974 Juhani Härmän ja Timo Reenpään suomentamana. == Juoni == Maanviljelijä Vernon Felps muuttaa keskelle preeriaa ja rakentaa maatilan. Lähellä sijaitsee Cow Gulch, karjankasvattajien kaupunki, jonka päällikkö on karjakuningas Cass Casey. Vernonin maatila sijaitsee juuri karjan reitin varrella, joten cowboyt johdattelevat karjansa suoraan Vernonin tilan läpi. Karjankasvattajat ja maatilalliset ovat vihamiehiä keskenään, ja Vernonin tullessa valittamaan asiasta hänet ollaan jo melkein hirttämässä, kunnes Lucky Luke sekaantuu asiaan ja suostuu auttamaan Vernonia. Vernon aikoo välittömästi aidata alueensa piikkilangalla. Lucky Luke tietää että karjankasvattajat pitävät piikkilankaa vapaalla preerialla henkilökohtaisena loukkauksena ja Vernon saa varautua aikamoiseen mellakkaan, mutta Vernon ei välitä muusta kuin että saa olla rauhassa. Cass Casey tietenkin raivostuu ja lähettää heti miehiä katkomaan piikkilangat. Lucky Luke keksii kuitenkin lopulta monen yrityksen jälkeen keinon jolla välit saadaan selvitettyä ja lopulta Vernon ja Cass Casey tekevät sovinnon. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1965 kirjat
Ran-Tan-Plan saa perinnön

Ran-Tan-Plan saa perinnön on 15. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva- albumi. Albumin käsikirjoittaja on René Goscinny. Se julkaistiin suomeksi 1974 Juhani Härmän suomentamana. Teos on julkaistu myös animaatioelokuvana. == Juoni == Oggie Svenson -niminen mies on kuollut ja hän on testamentannut koko valtavan omaisuutensa Rantanplanille, ainoalle tuntemalleen epäitsekkäälle olennolle. Testamentissa luki myös, että mikäli Rantanplan tavalla tai toisella kuolee, koko omaisuus menee Joe Daltonille, sillä Oggie Svenson oli äärimmäisen pettynyt kunnon ihmisiin. Joe tulee heti silmittömän raivon valtaan ja haluaa toki saada tapetuksi Rantanplanin tavalla tai toisella, jotta hän saisi Svensonin perinnön itselleen. Chester Brothersin asianajotoimiston edustaja antaa Lucky Lukelle tehtävän holhota Rantanplania ja suojella sitä Joe Daltonilta. Seuraavana yönä Daltonit karkaavat vankilasta ja lähtevät Virginia Cityyn, jonne Rantanplan muuttaa Oggie Svensonin vanhaan asuntoon. Daltonit saavat vangituksi Lucky Luken mutteivät Rantanplania, joka kaiken lisäksi lähtee karkuun omille teilleen. Daltonit tietenkin luulevat että Rantanplan on kuollut ja he vaativat Chester Brothersilta omaisuuden luovuttamista Joelle. Lucky Luke saapuu juuri ja juuri ajoissa pelastamaan Chesterin hengen, ja mellakka on jo syntymässä, kunnes Oggie Svenson ratsastaa pääkatua pitkin Virginia City Hotelin eteen. Niin selviää, että kuolinvuoteeltaan Svenson oli jo lähettänyt testamentin luulleensa kuolevan hetkenä minä hyvänsä, mutta hän selvisikin hengissä, joten omaisuus pysyy Svensonilla ja Daltonit joutuvat vankilaan. == Lähteet == Luokka:Lucky Luke -albumit Luokka:Vuoden 1973 kirjat
Chontalin kieli

Chontal (omakielinen nimi: yokot'an) on Tabascon osavaltiossa, Meksikossa puhuttu mayakieli. Vuonna 2010 sitä puhui hieman runsaat 36 810 chontal-mayaa. Kielen katsotaan olevan uhanalainen ja se jakautuu kolmeen päämurteeseen. Johtuen siitä, että chontalli tarkoittaa nahuatlin kielellä "vierasta; ulkolaista", Meksikossa tunnetaan kaksi kieltä, joista voidaan käyttää nimeä chontal: Tabascon chontal (tai yokot'an) ja Oaxacan chontal. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty yokot'aniksi vuonna 1977. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Klusiili b d k ʔ Affrikaatta ts ʧ Ejektiivi p' t' ts' ʧ' k' Frikatiivi s ʃ h Nasaali m n Tremulantti r Lateraali l Approksimantti w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: ==Lähteet== Luokka:Mayakielet Luokka:Meksikon kielet
Federation Cup

Federation Cup oli Euroopan seurajoukkueiden välillä pelattu jääkiekkokilpailu vuosina 1995 ja 1996. Turnaus käytiin joulukuussa ja joukkueet pelasivat ensin lohkoissa, jonka jälkeen parhaat etenivät pudotuspeleihin. Federation Cup lopetettiin kahden kauden jälkeen, ja vuonna 1998 pelattiin ensimmäistä kertaa Continental Cup, jota voidaan pitää Federation Cupin ja Euroopan cupin seuraajana. ==Mitalistit== Kausi Voittaja Hopeaa Pronssia 1995 Salavat Julajev Ufa Pardubice Olimpija Ljubljana 1996 Varese Metallurg Magnitogorsk Salavat Julajev Ufa Luokka:Jääkiekkokilpailut
Paksunokkakerttunen

Paksunokkakerttunen (Arundinax aedon) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu. Aikaisemmin laji luokiteltiin ruokokerttusten Acrocephalus sukuun ja sukuun Phragmaticola. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 16–19 cm. Kooltaan ja ulkomuodoltaan se muistuttaa rastaskerttusta, mutta sen nokka on lyhyempi ja tukevampi, ja ylänokan harja on kaareva. Päältä ruskea, alta vaaleampi. Pyrstö on pitkähkö ja pyöreäkärkinen. Sukupuolet ovat samannäköisiä. Nuori lintu on alapuolelta hieman ruskeampi kuin vanha. Ääni on kova maiskaus, ensimmäinen tavu usein hieman viipyilevä. Laulu on luhtakerttusmaista nopeaa lavertelua, jossa on runsaasti matkintoja. Vanhat paksunokkakerttuset sulkivat täydellisesti talvehtimisalueella. Nuorten sulkasadon ajankohdasta ei ole varmaa tietoa.Svensson, Lars 1997: Euroopan varpuslinnut - sukupuolen ja iän määritys. - Lintutieto. Jyväskylä. == Esiintyminen == Paksunokkakerttunen pesii Keski-Aasiassa ja Etelä-Siperiassa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Intiassa, Burmassa, Indokiinassa ja eteläisessä Kiinassa. Se on tavattu Suomessa kerran: 11.10.1994 Mustasaaren Västra Norrskärillä (nuori) 1 kv lintu (H.Kettunen ym.).Rariteettikomitea Lajin esiintymisalueen laajuus on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. == Elinympäristö == Pensaikot, suonlaiteiden tiheiköt, ruo'ikot. == Lisääntyminen == Pesä matalalla puussa tai pensaassa. Munia on 5–6. == Ravinto == Syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kerttuset
Hyasinttiara

Hyasinttiara (Anodorhynchus hyacinthinus) on kookas papukaija, jonka höyhenpeite on väriltään kirkkaan indigonsininen. Lajin kuvaili ja nimesi John Latham vuonna 1790. == Koko ja ulkonäkö == Laji on maailman suurin lentävä papukaija, sillä sen pituus on 95–100 senttiä, siipien kärkiväli 130–150 senttiä ja paino 1,4–1,7 kiloa. Nokka on valtava ja sen purentavoima on mahtava. Sukupuolet ovat samanvärisiä. == Esiintyminen == Hyasinttiaroja elää trooppisessa Etelä-Amerikassa eteläisessä Brasiliassa, itäisessä Boliviassa,Koillis-Paraguayssa ja Afrikassa. Laji on vaarantunut, sillä laiton pyynti on hävittänyt lajin laajoilta alueilta. Pelkästään 1980-luvulla arvioidaan pyydystetyn ja myydyn noin 10 000 yksilöä, joista puolet Brasilian omilla markkinoilla. Laji on kysytty lemmikki ja sen hinta liikkuu 10 000 euron paikkeilla. Maailman luonnonvarainen populaatio oli noin 4 300 yksilöä vuonna 2016.IUCN == Elinympäristö == Hyasinttiarat suosivat varsinkin palmusavanneja, soita ja metsänreunoja. Laji suosii lisääntymisen kannalta varsinkin metsiä, joissa on onttoja palmuja. == Lisääntyminen == Pesä on suuressa puunkolossa. Munia on yksi tai kaksi, mutta tavallisesti vain yksi poikanen selviytyy lentokykyiseksi. Haudonta-aika on 25–28 päivää ja poikanen oppii lentämään 13 viikon ikäisenä. Poikanen pysyy vanhempiensa seurassa puoli vuotta ja on lisääntymiskykyinen vasta 7-vuotiaana. Hyasinttiara voi elää luonnossa noin 50-vuotiaaksi. Vanhin vankeudessa elänyt oli lähes 39-vuotias.AnAge == Ravinto == Hyasinttiarat ovat monien sukulaistensa tavoin erikoistuneet syömään kovakuorisia siemeniä ja pähkinöitä. Sen nokka on niin vahva, että kovakin pähkinä antaa periksi. Pääravintoa ovat muutamien palmujen hedelmät. == Lähteet == * Animaldiversity * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Hyasinttiara (korkeasaari.fi) Luokka:Hyasinttiarat Luokka:Uhanalaiset linnut
Karhejärvi (rautatieliikennepaikka)

Karhejärvi () on kolmiraiteinen rautatieliikennepaikka rataosalla . Se sijaitsee entisen Viljakkalan kunnan alueella ja kuuluu nykyisin Ylöjärven kaupunkiin Viljakkalan ja Ylöjärven kuntaliitoksen myötä. Karhejärvi avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1999, ja se on Tampereen ja Parkanon asemien puolessavälissä. Karhejärvellä on junakohtauksia varten kaksi sivuraidetta, yksi pääraiteen kummallakin puolella. Liikennepaikalla on myös yksi sähköistämätön pistoraide sepelinlastausta varten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: Kuvia Karhejärven rautatieasemalta Luokka:Ylöjärven rautatieliikennepaikat
Hollannin Grand Prix

Hollannin Grand Prix on Alankomaissa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Kilpailu ajettiin kausien ja välisenä aikana lukuun ottamatta kausia , , ja . Hollannin GP:n ratana toimi Circuit Park Zandvoort. Vuonna 2019 F1-sarjan oikeudet omistava Liberty Media ilmoitti Hollannin kilpailun palaavan Zandvoortin radalle kaudelle 2020. Kilpailu kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi. Kilpailu palasi ohjelmaan kaudella . Vuonna 2024 ilmoitettiin että Hollannin GP ajetaan viimeisen kerran vuonna 2026. == Voittajat == Punataustaiset kilpailut eivät kuuluneet Formula 1:n MM-sarjaan. Kausi Kuljettaja Valmistaja Rata Raportti 1948 Prinssi Bira Maserati Zandvoort Raportti 1949 Luigi Villoresi Ferrari Raportti 1950 Louis Rosier Talbot-Lago Raportti 1951 Louis Rosier Talbot-Lago Raportti 1952 Alberto Ascari Ferrari Zandvoort Raportti 1953 Alberto Ascari Ferrari Raportti 1954 Ei järjestetty. 1955 Juan Manuel Fangio Mercedes Zandvoort Raportti 1956 – 1957 Ei järjestetty. 1958 Stirling Moss Vanwall Zandvoort Raportti 1959 Jo Bonnier BRM Raportti 1960 Jack Brabham Cooper-Climax Raportti 1961 Wolfgang von Trips Ferrari Raportti 1962 Graham Hill BRM Raportti 1963 Jim Clark Lotus- Climax Raportti 1964 Jim Clark Lotus-Climax Raportti 1965 Jim Clark Lotus- Climax Raportti 1966 Jack Brabham Brabham-Repco Raportti 1967 Jim Clark Lotus- Ford Raportti 1968 Jackie Stewart Matra-Ford Raportti 1969 Jackie Stewart Matra-Ford Raportti 1970 Jochen Rindt Lotus-Ford Raportti 1971 Jacky Ickx Ferrari Raportti 1972 Ei järjestetty. 1973 Jackie Stewart Tyrrell-Ford Zandvoort Raportti 1974 Niki Lauda Ferrari Raportti 1975 James Hunt Hesketh- Ford Raportti 1976 James Hunt McLaren-Ford Raportti 1977 Niki Lauda Ferrari Raportti 1978 Mario Andretti Lotus-Ford Raportti 1979 Alan Jones Williams-Ford Raportti 1980 Nelson Piquet Brabham-Ford Raportti 1981 Alain Prost Renault Raportti 1982 Didier Pironi Ferrari Raportti 1983 René Arnoux Ferrari Raportti 1984 Alain Prost McLaren-TAG Raportti 1985 Niki Lauda McLaren-TAG Raportti 1986 – 2020 Ei järjestetty. 2021 Max Verstappen Red Bull Racing-Honda Zandvoort Raportti 2022 Max Verstappen Red Bull Racing-RBPT Zandvoort Raportti 2023 Max Verstappen Red Bull Racing-Honda RBPT Zandvoort Raportti 2024 Lando Norris McLaren-Mercedes Zandvoort Raportti Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla ==
Glenn Anderson

Glenn Christopher Anderson (s. 2. lokakuuta 1960 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on entinen ammattijääkiekkoilija. Oikean laitahyökkääjän paikalla viihtynyt Anderson pelasi National Hockey Leaguessa seuroinaan Edmonton Oilers, Toronto Maple Leafs, New York Rangers ja St. Louis Blues. NHL-uransa 1129 ottelussa hän saalisti kaikkiaan 498 maalia ja 601 maalisyöttöä (yhteensä 1099 pistettä). Jäähyjä hänelle tuomittiin 1120 minuuttia. Glenn Anderson voitti viisi Stanley Cupia Oilersin ja yhden Rangersin kanssa. Hän edusti Kanadaa vuoden 1980 talviolympialaisissa sekä kahdesti MM-kisoissa ja Kanada-cupissa. Kauden 1994–95 NHL-työtaistelun aikana hän pelasi Rauman Lukon riveissä neljä SM-liigaottelua. Tämän lyhyen vierailun aikana kävi selväksi, ettei perinteikäs raumalainen elokuvateatteri, Iso- Hannu, ollut Glennin makuun. Aina yhtä nokkela raumalainen jääkiekkoyleisö nimesikin hänet leikkisästi Iso-Glennuksi. Vuonna 2008 Anderson nimettiin Hockey Hall of Fameen. == Tilastot == 1977–78 Bellingham Blazers BCJHL 64 62 69 131 46 1977–78 New Westminster Bruins WCHL 1 0 1 1 2 – – – – – 1978–79 Denverin yliopisto NCAA 40 26 29 55 58 1979–80 Seattle Breakers WHL 7 5 5 10 4 2 0 1 1 0 1979–80 Kanada 49 21 21 42 46 OK 6 2 2 4 4 1980–81 Edmonton Oilers NHL 58 30 23 53 24 9 5 7 12 12 1981–82 Edmonton Oilers NHL 80 38 67 105 71 5 2 5 7 8 1982–83 Edmonton Oilers NHL 72 48 56 104 70 16 10 10 20 32 1983–84 Edmonton Oilers NHL 80 54 45 99 65 19 6 11 17 33 1984–85 Edmonton Oilers NHL 80 42 39 81 69 18 10 16 26 38 KC 8 1 4 5 16 1985–86 Edmonton Oilers NHL 72 54 48 102 90 10 8 3 11 14 1986–87 Edmonton Oilers NHL 80 35 38 73 65 21 14 13 27 59 1987–88 Edmonton Oilers NHL 80 38 50 88 58 19 9 16 25 49 KC 7 2 1 3 4 1988–89 Edmonton Oilers NHL 79 16 48 64 93 7 1 2 3 8 MM 6 2 2 4 4 1989–90 Edmonton Oilers NHL 73 34 38 72 107 22 10 12 22 20 1990–91 Edmonton Oilers NHL 74 24 31 55 59 18 6 7 13 41 1991–92 Toronto Maple Leafs NHL 72 24 33 57 100 – – – – – MM 6 2 1 3 16 1992–93 Toronto Maple Leafs NHL 76 22 43 65 117 21 7 11 18 31 1993–94 Toronto Maple Leafs NHL 73 17 18 35 50 – – – – – 1993–94 New York Rangers NHL 12 4 2 6 12 23 3 3 6 42 1994–95 Kanada 26 11 8 19 40 1994–95 St. Louis Blues NHL 36 12 14 26 37 6 1 1 2 49 1994–95 Rauman Lukko SML 4 1 1 2 0 – – – – – 1994–95 Augsburger Panther DEL 5 6 2 8 10 1995–96 Augsburger Panther DEL 9 5 3 8 48 1995–96 Kanada 11 4 4 8 39 1995–96 Edmonton Oilers NHL 17 4 6 10 27 – – – – – 1995–96 St. Louis Blues NHL 15 2 2 4 6 11 1 4 5 6 1996–97 HC La Chaux-de-Fonds NLA 23 14 15 29 103 1996–97 HC Bolzano Italia 2 0 1 1 0 NHL yhteensä 1129 498 601 1099 1120 225 93 121 214 442 == Katso myös == * Luettelo 1 000 tehopistettä saavuttaneista NHL-pelaajista == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kääpiöhai

Kääpiöhai (Euprotomicrus bispinatus) on yksi pienimmistä hailajeista. Kääpiöhainaaraat kasvavat noin 27 senttimetrin pituuteen ja koiraat noin 22 cm:n kokoisiksi. Niillä on suuri pää, melamainenhttp://www.fishbase.org/Summary/Euprotomicrus-bispinatus kylkievä ja pieni selkäevä. Kääpiöhaita tavataan kaikkialla subtrooppisissa merissä. Kääpiöhait syövät planktonia. Kääpiöhai on sukunsa ainoa laji. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Hait
Latvian ilmavoimat

vuonna Latvian ilmavoimat () on yksi Latvian asevoimien puolustushaaroista. Latvian uudelleenitsenäistymisen jälkeisten ilmavoimien ensimmäinen yksikkö perustettiin vuonna 1992. Maan ilmavoimat muodostuu lentolaivueesta, ilmatorjuntalennostosta sekä ilmavalvontalaivueesta, ja siinä palvelee 247 henkeä. Latvian ilmavoimilla ei ole taisteluyksiköitä, joten Pohjois-Atlantin sopimusjärjestö huolehtii maan ilmavalvonnasta ja puolustuksen uskottavuudesta. Lentolaivueeseen kuuluvat helikopterilentue, ilmakuljetuslentue sekä tekninen lentue. Lentolaivueen kalustona ovat lentokoneet Antonov An-2 Colt, Let L-410 Turbolet ja PZL-104 Wilga sekä helikopterit Mil Mi-2 Hoplite, Agusta A109 ja Mil Mi-8 Hip. == Kalusto == Latvian ilmavoimien kalusto: * 3 x Mi-2 * 4 x Mi-8 * 1 x L-410UVP == Historiaa vuosilta 1919–1940 == Latvian asevoimiin perustettiin kesäkuussa 1919 ilmailutarha, josta tuli ilmailudivisioona vuonna 1921 ja edelleen ilmailurykmentti vuonna 1926. Vuoden 1937 lopulla Latvia hankki valtakunnallisesta lotosta saamillaan tuloilla 26 kaksitasoista Gloster Gladiator -konetta. Ilmailurykmentissä oli vuonna 1940 lähes 130 lentokonetta. Neuvostoliiton vuonna 1940 tekemä miehitys lakkautti Latvian asevoimat ja ilmailurykmentin sen osana. == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian ilmavoimat
Sprinttiuinnin Euroopan-mestaruuskilpailut 1992

Sprinttiuinnin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1992 toisen kerran. Kilpailut pidettiin Espoossa Espoonlahden uimahallissa 21.–22. marraskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 50 metrin vapaauinti Juri Vlasov 22,06 Mark Pinger 22,32 Mark Foster 22,38 50 metrin selkäuinti Jani Sievinen 25,07 Rudi Dollmayer 25,53 Patrick Hermanspann 25,62 50 metrin rintauinti Vasili Ivanov 27,25 Ron Dekker 27,67 Dmitri Volkov 27,89 50 metrin perhosuinti Mark Foster 23,89 Dirk Vandenhirtz 24,31 Miloš Milošević 24,49 100 metrin sekauinti Jani Sievinen 53,78 Antti Kasvio 54,93 Indrek Sei 55,85 4 × 50 metrin vapaauintiviesti Pär Lindström Göran Titus Joakim Holmquist Peter Pärlklo 1.27,94 Mark Pinger Ingolf Rasch Christian Tröger Axel Hickmann 1.28,14 Vasili Ivanov Aleksandr Popov Gennadi Prigoda Vladislav Kulikov 1.29,99 4 × 50 metrin sekauintiviesti Jani Sievinen Petri Suominen Vesa Hanski Antti Kasvio 1.38,10 Rudi Dollmayer Peter Haraldsson Jan Karlsson Joakim Holmquist 1.38,16 Aleksei Batuhin Vasili Ivanov Dmitri Volkov Aleksandr Popov 1.38,59 === Naiset === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 50 metrin vapaauinti Franziska van Almsick 24,95 Simone Osygus 25,42 Annette Hadding 25,75 50 metrin selkäuinti Sandra Völker 28,57 Nina Živanevskaja 28,66 Anja Eichhorst 28,95 50 metrin rintauinti Louise Karlsson 31,19 EE Peggy Hartung 31,55 Alicja Pęczak 31,73 50 metrin perhosuinti Louise Karlsson 27,28 Inge de Bruijn 27,57 Susanne Müller 27,80 100 metrin sekauinti Louise Karlsson 1.01,03 EE Daniela Hunger 1.01,95 Alicja Pęczak 1.02,76 4 × 50 metrin vapaauintiviesti Simone Osygus Annette Hadding Daniela Hunger Franziska van Almsick 1.40,63 Ulrika Bramer Linda Olofsson Louise Karlsson Susanne Lööv 1.41,65 Svetlana Lešukova Natalja Meštšerjakova Nina Živanevskaja Jelena Šubina 1.43,73 4 × 50 metrin sekauintiviesti Sandra Völker Peggy Hartung Bettina Ustrowski Franziska van Almsick 1.52,44 Therese Lundin Ulrika Jardfelt Louise Karlsson Linda Olofsson 1.52,60 Nina Živanevskaja Julija Landik Natalja Razunova Jelena Šubina 1.55,97 == Mitalitaulukko == Isäntämaa 1 4 6 4 14 2 4 4 0 8 3 3 1 0 4 4 1 1 5 7 5 1 0 1 2 6 1 0 0 1 7 0 2 0 2 8 0 0 2 2 9 0 0 1 1 9 0 0 1 1 Yhteensä Yhteensä 14 14 14 42 == Lähteet == *Tulokset Luokka:Uinnin Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1992 urheilu Luokka:Suomen uinti Luokka:Espoon urheilutapahtumat
Sveitsin Grand Prix 1952

Sveitsin Grand Prix 1952 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 18. toukokuuta 1952 Circuit Bremgartenin radalla. Kilpailu oli kauden avauskilpailu, ja sen voitti Piero Taruffi, jolle voitto oli uran ainoa. Kilpailua varten sääntöjä muutettiin myös Formula 2 -sarjan autoille sopivammaksi, koska F1-sarjan uudet säännöt ja rahalliset kustannukset aiheuttivat katoa osallistujamäärissä. Hallitsevan maailmanmestarin Nino Farinan ensimmäinen kilpailu Ferrarilla päättyi keskeytykseen kahdesti, kun ensin hänen autonsa moottori hajosi ja André Simonilta lainatussa autossa oli tekninen vika. Taruffi ja hänen tallikaverinsa Rudi Fischer ajoivat kaksoisvoittoon (Fischer oli myös ainoa, jota Taruffi ei ohittanut kierroksella). == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1\. 30 Piero Taruffi Ferrari 62 3.01.46,1 2 9 2\. 42 Rudi Fischer Ferrari 62 +2.37,2 5 6 3\. 6 Jean Behra Gordini 61 +1 krs. 7 4 4\. 22 Ken Wharton Frazer-Nash-Bristol 60 +2 krs. 13 3 5\. 26 Alan Brown Cooper-Bristol 59 +3 krs. 15 2 6\. 38 Toulo de Graffenried Maserati- Platé 58 +4 krs. 8 7\. 44 Peter Hirt Ferrari 56 +6 krs. 19 8\. 24 Eric Brandon Cooper-Bristol 55 +7 krs. 17 Kesk. 10 Prinssi Bira Simca-Gordini- Gordini 52 Moottori 11 Kesk. 32 André Simon Ferrari 51 Magneetto 4 Jaettu 32 Giuseppe Farina Ferrari Kesk. 40 Harry Schell Maserati-Platé 31 Moottori 18 Kesk. 46 Stirling Moss HWM-Alta 24 Vetäytyi 9 Kesk. 20 Lance Macklin HWM-Alta 24 Vetäytyi 12 Kesk. 8 Robert Manzon Gordini 20 Jäähdytin 3 Kesk. 28 Giuseppe Farina Ferrari 16 Magneetto 1 Kesk. 18 Peter Collins HWM- Alta 12 Vetoakseli 6 Kesk. 16 George Abecassis HWM-Alta 12 Vetoakseli 10 Kesk. 2 Hans Von Stuck AFM-Küchen 4 Moottori 14 Kesk. 4 Toni Ulmen Veritas- BMW 4 Polttoainevuoto 16 Kesk. 12 Louis Rosier Ferrari 2 Onnettomuus 20 Kesk. 50 Max de Terra Simca-Gordini-Simca 1 Magneetto 21 == Muuta == * Paalupaikka: Giuseppe Farina - 2'47.5 * Nopein kierros: Piero Taruffi - 2'49.1 * Alan Brownin ainoa MM-piste *Rudi Fischerin ensimmäinen palkintosija ja paras sijoitus * Moss ja Macklin vetäytyivät kilpailusta == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1952 Luokka:Sveitsin Grand Prix
Indianapolis 500 1952

Indianapolis 500 1952 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1952 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Troy Ruttman. == Tulokset == 1952 Indianapolis 500 Sija Lähtöruutu Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Pisteet 1 7 98 Troy Ruttman Kuzma-Offenhauser 200 3.52.41,88 8 2 10 59 Jim Rathmann Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +4.02,33 6 3 5 18 Sam Hanks Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +6.11,61 4 4 6 1 Duane Carter Lesovsky-Offenhauser 200 +6.48,34 3 5 20 33 Art Cross Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +8.40,15 2 6 21 77 Jimmy Bryan Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +9.24,32 7 23 37 Jimmy Reece Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +10.35,24 8 14 54 George Connor Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +12.00,61 9 9 22 Cliff Griffith Kurtis Kraft- Offenhauser 200 +12.23,76 10 31 5 Johnnie Parsons Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +13.37,78 11 3 4 Jack McGrath Kurtis Kraft-Offenhauser 200 +14.21,72 12 26 29 Jim Rigsby Watson-Offenhauser 200 +16.05,10 13 16 14 Joe James Kurtis Kraft- Offenhauser 200 +16.55,65 14 15 7 Bill Schindler Stevens-Offenhauser 200 +18.48,66 15 13 65 George Fonder Sherman-Offenhauser 197 +3 krs. 16 24 81 Eddie Johnson Trevis-Offenhauser 193 +7 krs. 17 8 26 Bill Vukovich Kurtis Kraft-Offenhauser 191 Ohjaus 1 18 11 16 Chuck Stevenson Kurtis Kraft- Offenhauser 187 +13 krs. 19 12 2 Henry Banks Lesovsky-Offenhauser 184 +16 krs. 20 28 8 Manny Ayulo Lesovsky-Offenhauser 184 +16 krs. 21 33 31 Johnny McDowell Kurtis Kraft-Offenhauser 182 +18 krs. 22 29 48 Spider Webb Bromme-Offenhauser 162 Öljyvuoto 23 22 34 Rodger Ward Kurtis Kraft-Offenhauser 130 Öljynpaine 24 30 27 Tony Bettenhausen Deidt-Offenhauser 93 Öljynpaine 25 4 36 Duke Nalon Kurtis Kraft-Novi 84 Ahdin 26 32 73 Bob Sweikert Kurtis Kraft-Offenhauser 77 Vaihteet 27 1 28 Fred Agabashian Kurtis Kraft-Cummins 71 Ahdin 28 18 67 Gene Hartley Kurtis Kraft-Offenhauser 65 Pakoputki 29 25 93 Bob Scott Kurtis Kraft- Offenhauser 49 Voimasiirto 30 27 21 Chet Miller Kurtis Kraft-Novi 41 Ahdin 31 19 12 Alberto Ascari Ferrari 40 Pyörä 32 17 55 Bobby Ball Stevens-Offenhauser 34 Vaihdelaatikko 33 2 9 Andy Linden Kurtis Kraft-Offenhauser 20 Öljypumppu ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1952 Luokka:Indianapolis 500