EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Robert Horry

Robert Keith Horry (s. 25. elokuuta 1970 Andalusia, Alabama) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa 1107 runkosarjaottelua ja 244 pudotuspeliä vuosina 1992–2008. Hän voitti seitsemän NBA-mestaruutta ja on ainoa tähän pystynyt pelaaja, joka ei voittanut mestaruuksiaan 1950–1970-lukujen Boston Celticsissä. Houston Rockets varasi Horryn NBA:n vuoden 1992 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella numerolla 11. Hän voitti Houstonissa NBA:n mestaruuden vuosina 1994 ja 1995. Kesällä 1996 hänet myytiin Phoenix Sunsiin kaupassa, jossa muun muassa Charles Barkley siirtyi toiseen suuntaan. Jo tammikuussa 1997 Horry myytiin Los Angeles Lakersiin, jossa hän pelasi vuoteen 2003 saakka ja voitti NBA- mestaruuden vuosina 2000, 2001 ja 2002. Kesällä 2003 hän siirtyi San Antonio Spursiin, jossa hän voitti mestaruuden vuosina 2005 ja 2007. Kauden 2007–2008 jälkeen hän lopetti peliuransa. Horry valittiin NBA:n tulokkaiden kakkostähdistöön vuonna 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Romanian kansalliskirjasto

Romanian kansalliskirjasto () on Bukarestissa toimiva Romanian kansalliskirjasto. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *IFLA World Report - Romania (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla-world-report.org) Luokka:Romanialainen kulttuuri Luokka:Bukarestin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Euroopan kirjastot
Kazakstanin kansalliskirjasto

Kazakstanin kansalliskirjasto (, ) on Almatyn kaupungissa toimiva Kazakstanin kansalliskirjasto. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *IFLA World Report - Kazakhstan (The International Federation of Library Associations and Institutions) (ifla-world-report.org) Luokka:Kazakstanilainen kulttuuri Luokka:Almatyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Aasian kirjastot Luokka:Euroopan kirjastot
Luettelo Siikaisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Siikaisten julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Siikaisten kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Kalkkikivimonumentti Keskusaukio, Lauttijärventie 1 1987 Kansalaissodan v. 1918 punaisten muistomerkki Siikaisten kirkon kirkkotarha Lento-onnettomuuden muistomerkkiLento-onnettomuuden muistomerkki; Levasjoki.fi Suvi-Siikainen 6-8/2017, sivu 9; Siikainen.fi Kamareinmäki, lähellä Kahrinnevaa, Leväsjoki 2017 Plootukivi (Kuparirahakivi) Sammi, Lavasjärvi; Hirvijärventie SankarimuistomerkkiSiikainen; Sotasampo.fi Siikaisten kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 1 1953 100px Suomi 100 -reliefi (Eväitä repussa)Tiedotuslehti Siikaisten yhtenäiskoulun ulkopääty Lauttijärventie 8 (ohjaaja) ja koulun kuvataideryhmä 2017 Talvisotaan lähtijöiden muistolaatta Nuorisoseurantalon piha, Tuorilantie 4 1990 Vapaussodan v. 1918 valkoisten muistomerkki Siikaisten kirkon kirkkotarha 1920 100px YrittäjäpatsasSuomen muistomerkit, s. 71 Keskustan liike- ja palvelutalon edessä, Tuorilantie 1 1988 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Siikainen Siikainen
Gone Home

Gone Home on yhdysvaltalainen ensimmäisen persoonan seikkailupeli, jonka on kehittänyt The Fullbright Company ja joka julkaistiin vuonna 2013. Peli sijoittuu taloon Portlandissa, Oregonissa vuonna 1995. Peluu koostuu tavallisten kotitalousesineiden tutkiskelusta, tavoitteena selvittää mitä talossa on tapahtunut. Peli julkaistiin 15. elokuuta 2013 Windows-, OS X- ja Linux-alustoille. Konsoleille se saapui, kun se julkaistiin PlayStation 4- ja Xbox One-konsoleille 12. tammikuuta 2016. == Pelaaminen == Pelaaja astuu 21-vuotiaan Katie Greenbriarin rooliin. Pelin alussa hän on saapunut perheensä uuteen kotiin oltuaan vuoden Euroopassa, mutta talo on hänen saapuessaan tyhjillään. Pelaajan tehtävänä on selvittää, mitä on tapahtunut. Tämä tapahtuu kulkemalla huoneiden välillä ja tutkimalla ja keräämällä ympäristössä lojuvia esineitä, kirjeitä, päiväkirjamerkintöjä ja muita viestejä, joiden avulla on mahdollista saada lisää tietoa tapahtumista ja edetä pelistä. Katien pikkusisko Samantha toimii monien päiväkirjakatkelmien kertojana. Pelaaminen ja ympäristön tutkisteleminen tapahtuu ensimmäisen persoonan perspektiivissä. == Vastaanotto == Gone Home voitti vuonna 2014 British Academy Games Awardsin parhaan debyyttipelin palkinnon ja oli ehdolla parhaan tarinan kategoriassa. Sekä Kill Screen että Polygon valitsivat sen vuoden peliksi vuonna 2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin viralliset kotisivut Luokka:Vuoden 2013 videopelit Luokka:1990-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Seikkailupelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan seikkailupelit Luokka:MacOS-pelit
Pornaisten historia 2, vuodesta 1869

Pornaisten historia 2, vuodesta 1869 – elämä pienessä kunnassa ja muuttuvassa yhteiskunnassa on Teemu Keskisarjan kirjoittama paikallishistoriallinen teos Pornaisista. Teos julkistettiin Pornaisten kirjastossa 26. lokakuuta 2007. Kirjan kustansi Pornaisten kunta. Se on toinen osa Seppo Aallon kirjoittamalle ensimmäiselle osalle. == Lähteet == Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Pornaisten historia Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 2007 kirjat
José María Olazábal

pienoiskuva|Olazábal vuonna 2009 José María Olazábal (s. 5. helmikuuta 1966 Fuenterrabia) on espanjalainen golfammattilainen. Olazábal voitti Masters- turnauksen vuosina 1994 ja 1999. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella kuusi kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1987, 1989, 1991, 1993, 1997http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/golf/3913439.stm, 1999 ja 2006 sekä toimi Euroopan joukkueen kapteenina vuonna 2012. == Lähteet == * https://www.pgatour.com/players/player.06373.jose-maria-olazabal.html === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liisa Salmi

Lyyli Anna-Liisa Salmi (myöh. Mattila, 1. lokakuuta 1914 Tampere – 30. elokuuta 2001)Tampereen seurakuntayhtymä, Mattila Liisa, Kalevankankaan hautausmaa, Tampere, osio 37, viitattu 11.4.2022 oli suomalainen pikaluistelija ja pesäpalloilija.Rantala et al, s. 893–894 Tampereen Pyrintöä edustanut ja etenkin 500 ja 1 000 metrillä menestynyt Salmi osallistui urallaan kahdesti yleisluistelijoiden MM-kilpailuihin saavuttaen hopeaa Tampereella 1939. Hän saavutti useita himmeämpiä SM-mitaleita ja teki Suomen ennätyksiä etenkin kotimaan radoilla. 500 metrin naisten Suomen ennätystä Salmi piti hallussaan vuodet 1935–1955. Pesäpallossa Salmi voitti ainakin kaksi Suomen mestaruutta. == Urheilu-ura == === Pikaluistelu === Tampereen Pyrintöä edustanut Salmi saavutti yleisluistelijoiden MM-hopeaa Tampereella 1939: hän sijoittui vähäväkisessä kilpailussa toiseksi Verné Leschen jälkeen ja ennen Laura Tammista pistein 252,50Nieminen 2010, 344.Nieminen 2010, 55http://www.schaatsstatistieken.nl/index.php?file=kampioenschappen&g;=v&type;=wkall&jaar;=1939 Salmi kilpaili myös Tukholmassa järjestetyissä yleisluistelun MM-kilpailuissa 1936, missä hän ei selviytynyt päätösmatkallehttp://www.schaatsstatistieken.nl/index.php?file=kampioenschappen&g;=v&type;=wkall&jaar;=1936. Salmi oli Leschen kovimpia haastajia 1930-luvun lopulla saavuttaen yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailuista hopea- ja pronssimitaleita: hän voitti yleisluistelun SM-kilpailuissa 500 metrin matkan vuosina 1937 ja 1939 ja 1 000 metrin matkan vuonna 1937.Fokus-Urheilu 2 1970, 218 Suomen ennätykseen Salmi ylsi vuonna 1935 luisteltuaan 500 metriä tasan 50 sekuntiin. Kotimaan ratojen SE:ksi 500 metrillä hän oli jo tehnyt 53,5 sekuntia vuonna 1933 ja menetettyään ennätyksen Leschelle oli parantanut sitä vielä vuosina 1934 50,9:ään ja 1935 edellä mainittuun 50,0:aan. Tämä kansainvälinen SE, samoin kuin Salmen ainoa 1 000 metrillä tekemä Suomen ennätys, kotimaan ratojen SE 1.47,3 vuonna 1935, kestivät 20 vuotta vuoteen 1955, jolloin Iiris Sihvonen rikkoi ne.Fokus-Urheilu 2 1970, 209–210 === Pesäpallo === Pesäpallossa Salmi voitti Tampereen Pyrinnössä Suomen mestaruuden vuosina 1933, 1936 ja mahdollisesti 1937. == Lähteet == * * * Jouko Nieminen: Jääkenttien kiitäjät: Suomen Luisteluliitto 1908–2010 * Profiili schaatsstatistieken.nl === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili speedskatingnews.info Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Nepal (yhtye)

Nepal oli argentiinalainen thrash metal -bändi, joka perustettiin Buenos Airesissa vuonna 1984. He erosivat vuonna 2001. Tänä aikana he julkaisivat kolme studiotallennusta. Lauluissaan he keskustelivat muun muassa syrjinnästä, rasismista, yhteiskunnallisesta oikeudenmukaisuudesta, kapitalismista, kansanmurhasta. == Diskografia == * * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Argentiinalaiset rockyhtyeet Luokka:Thrash metal -yhtyeet
Ann Griffiths

Ann Griffiths (o.s Thomas) (1776–1805) oli walesilainen runoilija, joka tunnetaan etenkin uskonnollisista kymrinkielisistä hymneistään. ==Elämäkerta== Ann Griffiths (omaa sukua Thomas) syntyi Dolwar Fach -nimisellä maatilalla Llanfihangel-yng-Ngwynfan pitäjässä silloisessa Montgomeryshiren kreivikunnassa vuonna 1776. Ann ja suurin osa hänen melko hyvätuloisesta suvustaan kääntyivät Walesissa vaikuttaneeseen kirkolliseen toisinajattelijaliikkeeseen 1790-luvulla. Dolwar Fachista tuli paikallisten kalvinististen metodistien kokoontumispaikka ja se rekisteröitiin sellaiseksi virallisesti vuonna 1803. Ann Griffiths oli kääntynyt vuonna 1796 ja hän alkoi todennäköisesti pian tämän jälkeen kirjoittaa hymnejä. Hymnit oli tarkoitettu lähinnä henkilökohtaiseen uskon harjoittamiseen, eikä Griffiths itse kirjoittanut niitä ylös. Ann meni naimisiin maanviljelijä Thomas Griffithsin kanssa vuonna 1804, mutta Ann kuoli vain vuotta myöhemmin synnytyksen yhteydessä. ==Teokset== Giffithsillä oli eläessään joskus tapana esittää virsiään palvelijana työskennelleelle Ruth Evansille, joka puolestaan opetteli ne kirjoitustaidottomana ulkomuistista. Evans esitti virsiä puolestaan metodistisaarnaajana työskennelleelle miehelleen John Hughesille, joka puolestaan kirjasi ne ylös ja luovutti kokoelmansa hymnejä keränneelle Thomas Charlesille. Kokoelma julkaistiin vuonna 1806 nimellä Casgliad o Hymnau. Virsistä tuli suosittuja Walesin toisinajattelijoiden kirkoissa. Virsien välittämää tunnetta on kuvailtu syvästi ja kiihkeästi uskonnolliseksi, ja niitä kuvastaa teologian kattava ymmärrys. Myöhemmät kriitikot ovat kuvailleet Griffithsiä yhdeksi merkittävimmistä kristityistä mystisistä runoilijoista, sekä yhtenä Walesin merkittävimpänä naisrunoilijana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Walesilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1805 kuolleet
Apokatastasis

Apokatastasis (kreik. ἀποκατάστασις, apokatástasis) eli ennalleenpalauttamisoppi on oppi universaalista, yleisestä pelastuksesta. Toisin kuin ikuisen rangaistuksen oppi sekä ehdollisen kuolemattomuuden ja syntisten tuhon oppi (lat. annihilaatio), apokatastaasi lupaa kaikille lopullisen pelastuksen. ==Varhainen kristinusko == Kirkkoisistä apokatastaasioppia edusti ensimmäisenä Origenes. Hän opetti, että kaikkien rationaalisten luontokappaleiden sielut tulevat ajan mittaan täydellisesti puhdistumaan synnistä ja palautuvat alkuperäiseen yhteyteensä Jumalan kanssa. Myös eräät muut idän kirkon teologit, kuten Gregorios Nyssalainen, Iisak Syyrialainen ja Euagrios Pontoslainen, ovat edustaneet opetusta yleisestä pelastuksesta. Samankaltainen toivo yleisestä pelastuksesta on löydettävissä muiltakin idän isiltä.Arkkimandriitta Arseni: Ortodoksinen sanasto, Helsinki: Otava 1999 ISBN 951-1-15657-8, s. 35. Apokatastaasioppi tuomittiin origenelaisriitojen päätteeksi vuonna 553 Konstantinopolin toisessa kirkolliskokouksessa. Tätä ennen Origenes oli useaan otteeseen tuomittu mm. Konstantinopolin paikallisessa kirkolliskokouksessa vuonna 543. == Nykyisin == Suomessa apokatastaasiopin edustajana tunnetaan esimerkiksi luterilainen pappi Antti Kylliäinen, joka on julkaissut teologisen pamfletin nimeltä Kaikki pääsevät taivaaseen: Välttämättömiä tarkistuksia kristillisiin opinkohtiin (1997). 1900-luvulla syntynyt oppi universalismista on samankaltainen, kuin apokatastasis-oppi. ==Sitaatteja== == Lähteet == Luokka:Kristillinen eskatologia Luokka:Kristilliset käsitteet Luokka:Kristillinen teologia Luokka:Ortodoksisen kirkon usko ja oppi
Kalevi Ylisirniö

Kalevi Ylisirniö on Mäntsälän entinen kunnanjohtaja. Hän toimi kunnanjohtajana 1980-luvun lopulta alkaen, mutta vuonna 1993 kunnanvaltuusto erotti hänet yksimielisesti. Ylisirniö valittiin Mäntsälän kunnanvaltuustoon ensimmäisen kerran 1990-luvun puolessavälisä. Hän on toiminut myös varavaltuutettuna. Ylisirniö oli aiemmin sosiaalidemokraatti, mutta loikkasi vuonna 2012 keskustaan. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Ylisirniö sai 17 ääntä eikä tullut valituksi Mäntsälän kunnanvaltuustoon. Ylisirniö on vaatinut useasti seuraajansa, kunnanjohtaja Esko Kairesalon erottamista. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Mäntsälän kunnanjohtajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Rautalammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Rautalammin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Rautalammin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Delaware-muistomerkki Kirkkopuistossa melko lähellä Kirkkotien ja Rautalammin keskusraitin (Kuopiontien) risteystä Rautalammin kirkonkylä 1938 Hymne al’energie eli Kyntäjä Rautalammin museon ulkoseinässä sisäänkäynnin yhteydessä, Kuopiontie 26 Rautalammin kirkonkylä 1938 Kansanrunoilijat ja muusa Rautalammin kirjaston sisäänkäynnin yhteydessä, Rautalammintie 4. Rautalammin kirkonkylä 1988 Karhu Rautalammin museon puistossa, Kuopiontie 26 (suihkulähteen veistos teos varastoituna vuonna 2023) Rautalammin kirkonkylä 1936 Karjalaan jääneiden muistokivi Rautalammin ortodoksisen kirkon (Pyhän Nikolaoksen kirkko) pihalla, Nikolaoksentie 1 Rautalammin kirkonkylä ja 1963 Kerkonjoen kenttälinnoitteiden muistomerkki eli Ensimmäisen maailmansodan 1915–1917 linnoitteiden muistomerkki Kerkonkosken kanavan eteläpuolella, Vanhatie 3 Kerkonkoski 2009 Konnekoskeen 1860 hukkuneiden muistokivi Rautalammin hautausmaa, Kuopiontie 15, melko lähellä Kuopiontietä, paikkalinkki suuntaa antava Rautalammin kirkonkylä 1960 Konnekosken kirkkoveneturman muistoristi Konnekosken sillan eteläpään itäpuolella, Konnekoskentie Konnekoski 100px Korhosten kivi Vesannontie 956 Vesterilä 2004 100px Rautalammin ensimmäisen kirkon muistokivi Talliniemen kärki. P-paikka Talliniementie 238 kohdalla. Kuljetaan noin 200 m läntistä tieuraa. Noin 50 m ennen Talliniementie 261 rakennuksia (koillispuolelta) lähtevää polkua kaakkoon noin 40 m ja edelleen etelään rantaa kohti noin 40 m). Talliniemi 1961 Rautalammin lentoturmien muistokivi Timosensalmi, lähellä Konneveden rajaa 2015 Rautalammin toisen ja kolmannen kirkon muistomerkki Rautalammin hautausmaa, Kuopiontie 15, kellotapulin takana Rautalammin kirkonkylä 1959 Sankarihautojen muistomerkki Rautalammin kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 6 Rautalammin kirkonkylä 1949 100px Sielulintu (Sielun vaellus) Rautalammin museon sisäänkäynnin edessä, Kuopiontie 26 Rautalammin kirkonkylä 1929, pystytetty 1938 Talvisotaan lähtemisen muistokiviTalvisotaan lähtemisen muistokivi; Etelä-Konnevesi.fi Rautalammin kirkon kirkkotarha, Kirkkotie 6 (karttalinkki likimääräinen) Rautalammin kirkonkylä 1988 100px Vapaussodan v.1918 valkoisten muistomerkki, Rautalampi Rautalammin kirkon kirkkotarha, Kirkkotie 6 Rautalammin kirkonkylä 1922 tai 1920 100px ==Lähteet== Luokka:Rautalampi Rautalampi
Andrus Kallastu

Andrus Kallastu (s. 17. huhtikuuta 1967 Pärnu) on virolainen kapellimestari ja säveltäjä. Hänen musiikkinsa on tehty rajatilanteihin, siinä on ekspressionistista voimaa, huoliteltua modernismia, sarjallisia ja äänikenttätekniikoita, hälyn estetiikkaa, multimediahahmotelmia, vokaali- ja instrumentaalisia ensemblejä, sekä näyttämölle tehtyjä toitä. == Elämä ja musiikki == Andrus Kallastu opiskeli vuosina 1985–1990 Tallinnan Konservatoriossa pianoa, orkesterinjohtamista ja säveltämistä, sekä vuodesta 1991 alkaen Sibelius-Akatemiassa Helsingissä, josta valmistui vuonna 1999. Sittemmin hän on toiminut freelance-säveltäjänä ja kapellimestarina Virossa. Vuodesta 1993, Andrus Kallastu on toiminut Pärnun oopperan taiteellisena johtajana. Vuodesta 2003 hän on ollut johtajana Pärnun nykymusiikin päivillä (viroksi Pärnu Nüüdismuusika Päevad). == Sävellyksiä == * "Cromwellin viimeinen yö" (balladi baritoni ja urut, 1986/87) * Sonata pianolle - kaksikätisenä(1988) * "Praeludium et invention" (piano, 1990) * "Sonata da chiesa," (viulu ja urut, 1991) * "Feroce-veloce" (piano, 1999) * Stabat Mater electronique (2000) * "Olen saanut tarpeekseni" (aaria kontratenorille ja uruille, 2000) * Stabat mater (Viola da gamba, 2001) * Melodia (viululle, 2001) * Dilemma (sinfoniaorkesterille, 2002) * Hengästynyt (multimedia kooste, 2005) * Stabat Mater per flauto "Tunc videns Iudas" (2005–2007) * Melodia Accompagnato (kamarikuorolle 2006) * Anima Mea (elektronisille laitteille, 2006) * Maailma on rakennettu (kamarikuorolle, 2007) == Yksityiselämä == Andrus Kallastu on naimisissa virolaisen sopraanon Kai Kallastun (s. 1970) kanssa. Avioparilla neljä lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Andrus ja Kai Kallastun verkkosivut * Luokka:Virolaiset kapellimestarit Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joonas Romppanen

Jyri Joonas Romppanen (s. 21. marraskuuta 1968 Tampere) on palkittu suomalainen päätoimittaja.Keski-Uusimaa saa palkitun päätoimittajan. Keski- Uusimaa 11.1.2016. Joonas Romppanen syntyi tutkimuspäällikkö Antti Romppasen ja kuvaussihteeri Päivi Hautamäen perheeseen. Hänen avopuolisonsa vuodesta 1999 on merkonomi Sari Pohjolainen. Romppanen tuli ylioppilaaksi 1987 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta 1990. Keski-Uusimaa-lehden tuottaja hän oli 1996–1997, konsernituottaja 1997–2001, toimituspäällikkö 2001–2003 ja vt. päätoimittaja 2002–2003. Lehden päätoimittajaksi Romppanen nimitettiin maaliskuussa 2016. Hän toimii myös Viikkouutiset-ilmaisjakelulehden päätoimittajana. Aamupostin vastaavaksi päätoimittajaksi Romppanen tuli 2003 ja Riihimäen Seutu -lehden sekä Hyvinkään Viikkouutisten vastaavaksi päätoimittajaksi vuonna 2005. Bonnierin journalistipalkinto myönnettiin Romppaselle vuonna 2003. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tabi Manga

Luc Landry Tabi Manga (s. 17. marraskuuta 1994 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Tabi Manga siirtyi virolaisen pääsarjajoukkueen Levadian riveihin kaudeksi 2016. Levadia- aikaa kesti kaksi kautta, jona aikana hän oli voittamassa kaksi kertaa Viron mestaruushopeaa. Syksyllä 2017 Tabi Manga siirtyi Suomen Veikkausliigaan Kuopion Palloseuran riveihin. Hänen uransa KuPS:n riveissä oli menestyksekäs, jossa huippusaavutuksena Veikkausliigan voitto kaudella 2019. Elokuusta 2021 helmikuuhun 2023 Mangan seura oli Tampereen Ilves. Helmikuusta 2023 hän on edustanut Ekenäs IF:ää.Tabi Manga Soccerway-sivustolla == Saavutukset == Meistriliiga (Viro): * Viron mestaruushopeaa: 2016 ja 2017 Veikkausliiga (Suomi): * Suomen mestaruus: 2019 * Suomen mestaruuspronssia: 2018 ja 2020 == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokisara

Nokisara (Carex fuliginosa) on sarojen (Carex) sukuun kuuluva kasvilaji. Se jaetaan eri alalajeihin, joista Suomessa ja Ruotsissa esiintyy vain napanokisaraa (Carex fuliginosa ssp. misandra). Nokisara muistuttaa sysisaraa (Carex atrofusca), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien sekä emitähkien ja pullakoiden ulkonäön perusteella. Nokisara on kasvutavaltaan melko tiiviisti mätästävä. Lehdet ovat puhteenvihreitä sekä kouruisia ja lehtien tyvitupet ovat vaaleanruskeita. Nokisara on yhtäläistähkäinen saralaji, ja sen kukinto koostuu useammista nuokkuvista tähkistä. Hedekukat sijaitsevat ylimmän tähkän tyvellä ja emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita. Pullakot ovat ruskeita ja niissä on pitkä sekä ulkoneva suuota. Nokisara kasvaa tunturiseuduilla kosteilla ja kalkkipitoisilla kasvupaikoilla sekä lapinvuokkonummilla. Suomessa nokisaraa tavataan vain Kilpisjärven seudulla, Enontekiöllä. Nokisara on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Nokisara (Carex fuliginosa) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex fuliginosa * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex fuliginosa * Flora of North America: Carex fuliginosa Luokka:Sarat
Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Tervon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Tervon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Tervon ortodoksisen rukoushuoneen pihalla, Kirkkotie 9 1961 Sankarihautojen muistomerkki Tervon sankarihautausmaa Tervon kirkon vierellä, Kirkkotie 10 1954 100px Sotaan lähteneiden muistomerkki Tervon kunnankirjaston edustalla männikössä, Kirkkotie 5 1989Teksti muistokivessä == Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset == Teos Aiempi sijainti Nykyinen sijainti Tekijä Paljastettu Poistettu/ Tuhoutunut Syy Kuva WD Tervon mänty (Satupuu) Tervon kunnantalon edessä, Tervontie 4 1976 2015 Poistettu huonokuntoisena ==Lähteet== Luokka:Tervo Tervo
Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vieremän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vieremän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Isänmaan puolesta -muistokivi Kunnantalon piha, Myllyjärventie 1 Kirkonkylä 2017 100px Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkkiEvakon pruasniekka ja Laatokan Karjalan liiton 80 vuotisjuhla; Suomen ortodoksinen kirkko Vieremän ev.lut kirkkopiha, Kirkkotie 1 Kirkonkylä 2015 100px Matti ja Liisa Petterintien ja Ponssentien kulmassa Kirkonkylä 1989 100px Sankarihautojen muistomerkki Kotikuusi Vieremän kirkon sankarihautausmaa, Kirkkotie 1 Kirkonkylä 1951 100px ==Lähteet== Luokka: Vieremä Vieremä
Vahasara

Vahasara (Carex flacca) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on yleisesti ottaen keskikokoinen ja vaaleanharmaanvihreä saralaji, joka muistuttaa jonkin verran jokapaikansaraa (Carex nigra). Vaaleanharmaanvihreä yleisväritys on vahasaralle tunnusomainen piirre, minkä myötä vahasaran voi tunnistaa jo kauempaakin. Vahasaralla on suikertava juurakko sekä tasapintaiset lehdet. Vahasara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona olevassa tähkistössä on tavallisesti kaksi tai kolme hedetähkää sekä kaksi tai kolme emitähkää. Hedetähkät ovat tummanruskeita. Emitähkät ovat perällisiä ja melko pitkiä sekä aluksi pystyjä ja myöhemmin nuokkuvia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat tummanruskeita ja niissä on vaalea keskisuoni. Pullakot ovat aluksi vaaleanruskeita, mutta tummuvat ajan kuluessa melko tummiksi. Vahasara kasvaa kosteilla kalkkipitoisilla niityillä. Suomessa vahasaraa tavataan lähinnä vain Ahvenanmaalla. Ruotsissa vahasara on yleinen osissa Etelä-Ruotsia, muun muassa Uplannissa, Skånessa ja Gotlannissa. Vahasaraa käytetään jonkin verran heinämäisenä koristekasvina. Vahasaran tieteellisen nimen lajinimi (flacca) tulee latinan kielen sanasta flaccus (suom. rento, veltto) ja viittaa nuokkuviin emitähkiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Vahasara (Carex flacca) * JSTOR Global Plants: Carex flacca * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carex flacca * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carex flacca Luokka:Sarat
HMS Resolute (1850)

HMS Resolute oli Ison-Britannian Kuninkaallisen laivaston 3-mastoinen purjealus (parkki) 1800-luvulla. Se varustettiin arktiseen tutkimusmatkailuun sopivaksi vuonna 1850 ja lähetettiin etsimään Franklinin kadonnutta retkikuntaa. Resolute ei löytänyt Franklinia, mutta se pelasti toisen etsintöihin osallistuneen aluksen, HMS Investigatorin, miehistön vuonna 1853. Investigator oli ollut jäihin juuttuneena silloin lähes kolme vuotta. Resolute puolestaan juuttui jäihin vuonna 1854 Barrowinsalmessa ja hylättiin. Yhdysvaltalainen valaanpyyntialus löysi sen myöhemmin Baffininlahdelta, ja Resolute palautettiin kuningatar Viktorialle vuonna 1856. Alus purettiin vuonna 1879, ja sen puusta valmistettiin työpöytä, joka on ollut lähes kaikkien Yhdysvaltain presidenttien käytössä Rutherford B. Hayesin presidenttikaudesta lähtien. Kanadan toiseksi pohjoisin kylä, Resolute, on nimetty HMS Resoluten mukaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat
Justin Leonard

Justin Leonard (s. 15. kesäkuuta 1972 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen golfammattilainen. Leonard voitti Yhdysvaltain avoimen turnauksen vuonna 1997. Hän sijoittui toiseksi Yhdysvaltain avoimissa 1999 sekä PGA:n mestaruusturnauksessa 1997 ja 2004.http://www.owgr.com/en/Ranking/PlayerProfile.aspx?playerID=5603 Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 12 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1997, 1999 ja 2008. == Lähteet == * https://www.pgatour.com/players/player.10860.justin-leonard.html === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuhansien laulujen maa

Tuhansien laulujen maa on lauluyhtye Rajattoman albumi, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2017. Albumi sisältää 13 suomalaista kevyen musiikin kappaletta. Mukana on useita vierailevia artisteja. Viikolla 50/2017 Tuhansien laulujen maa nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Se on ensimmäinen a cappella -albumi, joka on saavuttanut listan kärkipaikan. Yleisradion internetsivulla järjestettiin äänestys, jossa yleisö sai äänestää suosikkikappaleitaan eri vuosikymmeniltä. Äänestys päättyi 31.1.2017. Kunkin kategorian (1920–40-luvut, 1950–60-luvut, 1970-luku, 1980-luku, 1990-luku, 2000-luku ja 2010-luku) voittajakappale pääsi levylle. Nämä kappaleet ovat ”Päivänsäde ja menninkäinen”, ”Satumaa”, ”Myrskyluodon Maija”, ”Albatrossi”, ”Satulinna”, ”Rakkaus on lumivalkoinen” ja ”Missä muruseni on”. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # == Tuotanto == *Tuottajat: Rajaton ja Jyri Sariola *Äänitys & miksaus: Jyri Sariola / Mimix Studio *Masterointi: Svante Forsbäck / Chartmakers ==Lähteet== Luokka:Rajattoman albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Blandina

Pyhä Blandina (, n. 162–177 jaa.) oli gallialainen kristitty marttyyri, joka surmattiin Lugdunumissa Marcus Aureliuksen vainoissa vuonna 177. Pyhimystä muistetaan katolisessa kirkossa, ortodoksisessa kirkossa, idän katolisissa kirkoissa ja anglikaanisessa kirkossa. Hänen muistopäivänsä on 2. kesäkuuta. Lähes kaikki Blandinaa koskeva tieto on peräisin Lugdunumin seurakunnasta Anatoliaan lähetetyistä kirjeistä. Blandina oli orja, joka otettiin vangiksi kristittyjen vainojen yhteydessä 15-vuotiaana. Blandina otettiin kiinni hänen "emäntänsä" kanssa, joka pelkäsi ettei hän selviäisi kidutuksesta. Vankeudessa häntä nimittäin kidutettuun monella eri tavalla ja raa-asti. Vankeudessa Blandina kuitenkin puolusti omaa uskoaan sanomalla: "Minä olen kristitty, eikä meidän keskuudessamme tehdä mitään alhaista."Butler, Alban. Lives of the Saints, Vol. VI, 1866 Tämä oli vastaus roomalaisten esittämiin syytöksiin kristittyjen kannibalismista. Blandina oli yksi monista Lugdunumin marttyyreistä. Tarinan mukaan hänet vietiin kidutuksen jälkeen amfiteatterille, jossa hänet sidottiin seipääseen ja jätettiin villieläinten syötäväksi. Eläimet eivät kuitenkaan koskeneet häneen, jolloin roomalaiset veivät hänet takaisin vankeuteen. Muutaman päivän jälkeen roomalaiset veivät hänet amfiteatterille katsomaan kaupungin muiden kristittyjen kiduttamista. Tämän jälkeen Blandina ruoskittiin, poltettiin tulikuumalla ritilällä, suljettiin verkon sisään ja heitettiin villihärän viskottavaksi. Lopulta hänen kurkkunsa leikattiin auki tikarilla. == Lähteet == Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Orjat Luokka:Ranskalaiset pyhimykset Luokka:Lyonin historia
Ajosjärvi (Mänttä-Vilppula)

Ajosjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Vilppulan taajaman länsipuolella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 416 hehtaaria eli 4,2 neliökilometriä. Se on 3,5 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä. Järven ympäristö on melko alavaa maata. Järven itäpuolelta sen ohittaa pohjois-etelä- suuntainen harjujakso, josta Ajosharju sijaitsee järven kohdalla. Länsiranta nousee loivasti länteen jättäen järven painaumaan. Sen länsirannasta kohoaa selvästi vain Kuoppaniemestä nouseva 30 metrin korkeuteen kohoava nimetön mäki. Järvessä on laskettu olevan 38 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 31 hehtaaria, mikä on noin 7 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Peltosaari, Kohosaari, Tervasaari, Selkisaari, Jokisaari ja Latosaari ovat yli hehtaarin suuruisia, 21 ovat yli aarin ja loput 11 ovat alle aarin kokoisia. Muita nimettyjä saaria ovat esimerkiksi Latosaaren vieressä Huvilasaari, sekä Mikonsaari, Koivukari ja Raatosaari, Kotiniemen lähellä Loukkusaari ja Koivuniemensaari, ja luoteisosassa Kokkosaari ja Mertasaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 12 miljoonaa kuutiometriä eli 0,012 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 2,9 metriä ja suurin syvyys on 10,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee Peltosaaren ja Kohosaaren välisen salmen pohjoispuolella. Muita lähes kymmenmetrisiä syvänteitä sijaitsee esimerkiksi järven kaakkoisosassa, Huvilasaaren pohjoispuolella, Kuoppaniemen edustalla ja järven pohjoisosan lahden kapeikossa. Järven rantaviivan pituus on 25 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9 kilometriä. Sen rannat ovat silmämäärin puolet peltomaata ja loput metsämaata. Soistuneita rantoja on vain vähän. Järven itärantaan Ajosharjulle ulottuu Vilppulan taajaman asutusta, mutta muualla se on pääasiassa haja-asutusta tai vapaa-ajan asutusta. Kotiniemessä sijaitsee Vilppulan vankila, joka on perustettu vuonna 1988. Vankila-alue on entistä Kotiniemen kasvatuslaitosta, joka on Museoviraston suojelemaa. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Ruoveden alueella (35.33), jonka Ajosjärven valuma-alueeseen (35.335) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 97,9 metriä mpy. Järvi saa kaiken veden omalta valuma-alueeltaan, koska se on osa vesistönsä latvavesiä. Ajosjärven valuma- alueella on kuusi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Huhtilammi (9 ha), joka laskee Huhtipuroa myöten järven pohjoispäähän ja jonka valuma-alueella ovat myös Kurkkujärvi (23 ha), Valkeislammi (2 ha) ja Soutuanlammi (4 ha). Iso Kangasjärvi (43 ha) laskee Ajosjärven itärantaan Peltosaaren kohdalla ja Likasenlammi (5 ha) sen lounaisrantaan. Järven laskuoja lähtee sen kaakkoisrannasta ja se laskee 350 metrin jälkeen Ruoveden Huutoselän Mäkitalonlahteen, Kirkkosalmen suun lähelle. == Lähteet == Luokka:Ruoveden alue Luokka:Mänttä-Vilppulan järvet Luokka:Vilppula
Dirty Work (All Time Low’n albumi)

__NOTOC__ Dirty Work on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye All Time Lowin neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Interscope Records 6. heinäkuuta 2011. Yhtye vaihtoi levy-yhtiötä Hopeless Recordsista Interscopeen, koska se avasi yhtyeelle enemmän mahdollisuuksia. Rewiewrinserepeat: Zack Barakatin haastattelu Yhtye suunnitteli julkaisevan albuminsa vuoden 2010 kesällä, mutta se viivästyi vuoteen 2011. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 67/100 Metacritic: Reviews for Dirty Work by All Time Low * IGN: 6.5 IGN: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dirty Work discogs.com -sivustolla Luokka:All Time Low’n albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Don’t Panic

Don’t Panic voi viitata johonkin seuraavista: * Don’t Panic, All Time Low’n albumi * ”Don’t Panic”, Coldplayn kappale * ”Älä hätäile” (), Linnunradan käsikirja liftareille -romaanisarjan käsite
Täpläsara

Täpläsara (Carex punctata) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä matalakasvuinen saralaji. Täpläsara muistuttaa välisaraa (Carex distans), johon sen voi helposti sekoittaa. Täpläsara ja välisara ovat erotettavissa toisistaan lehtien, emitähkien ja pullakoiden ulkonäön perusteella. Täpläsara on kasvutavaltaan löyhästi mätästävä, ja sen varret voivat kasvaa 50 cm korkeiksi asti. Lehdet ovat vaaleanvihreitä, tasaisia sekä suunnilleen varrenpituisia. Kukinnon tukilehti on tavallisen lehden kaltainen. Täpläsara on erilaistähkäinen saralaji ja sen kukintona oleva tähkistö koostuu yhdestä hedetähkästä sekä kolmesta tai neljästä emitähkästä. Hedetähkä on perällinen ja emitähkät ovat selvästi erillään sekä tiheäkukkaisia. Emikukat ovat kolmiluottisia. Tähkäsuomut ovat kalvaanruskeita sekä teräväkärkisiä, ja niissä on vihreä keskisuoni. Pullakot ovat kiiltävän keltavihreitä, suonettomia ja suuodallisia. Täpläsara kasvaa kallioilla sekä merenrantojen kuivilla ruohostomailla. Täpläsaraa ei tavata Suomessa, ja lähimmillään sitä tavataan Ruotsissa sekä Norjassa Skagerrakin rannikoilla, missä se kasvaa harvinaisena. Muuten täpläsaraa tavataan siellä täällä ympäri Eurooppaa. == Lähteet == Luokka:Sarat
Salaisuus (albumi)

Salaisuus on lauluyhtye Rajattoman albumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2016. Albumi koostuu 11 uudesta suomenkielisestä kappaleesta. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ==Tuotanto== *Tuottajat: Rajaton ja Ilkka Herkman *Äänitys ja miksaus: Ilkka Herkman / iStudio *Masterointi: Pauli Saastamoinen / Finnvox ==Lähteet== Luokka:Rajattoman albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Mosambikin kansalliskirjasto

Mosambikin kansalliskirjasto (, lyh. BNM) on Maputon kaupungissa toimiva Mosambikin kansalliskirjasto. Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1961. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Biblioteca Nacional celebra hoje 54 anos (28.8.2015) (jornalnoticias.co.mz) Luokka:Mosambikin kulttuuri Luokka:Maputon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Afrikan kirjastot
Kaarlo Metsävainio

Kaarlo Henrik Immanuel Metsävainio, vuoteen 1906 Gutzén (25. kesäkuuta 1890 Kolari – 16. elokuuta 1962) oli suomalainen filosofian tohtori ja rehtori.Oulun Suomalaisen yhteiskoulun lukion historiaaAikalaiskirja 1934 Metsävainion vanhemmat olivat nimismies Henrik Immanuel Gutzén ja Elin Cecilia Hertmann. Hän pääsi ylioppilaaksi 1910 Kajaanin yhteiskoulusta. Metsävainio opiskeli Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1915, maisteriksi 1917 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1934. Kasvitieteen alan väitöskirja käsitteli suokasvien juuristoja. Metsävainio oli Oulun Suomalaisen yhteiskoulun maantieteen ja luonnonhistorian opettajana vuodesta 1918 alkaen ja Oulun yhteislyseon rehtorina 1931–1958. Hän oli Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi vuonna 1919 perustetun Oulun korkeakouluseuran sihteerinä 1919–1957. Metsävainio maalasi vuonna 1910 Piippolan kirkon alttaritaulun Jeesus kolkuttaa ovelle. == Teoksia == * Katsaus Oulun korkeakouluseuran toimintaan vuosina 1919-1923 ja kertomus vuodelta 1924. Oulun korkeakouluseura, Oulu 1926 * Oulun satunnaiskasvisto vuosina 1917-1925. Helsinki 1926 * Oulun seudun talvisiementäjät. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 3,5. Helsinki 1926 * Untersuchungen über das Wurzelsystem der Moorpflanze, väitöskirja. Annales botanici Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 1,1. Suomalainen eläin- ja kasvitieteellinen seura Vanamo, Helsinki 1931 * Oulun korkeakouluseura vuosina 1919 - 1933 : 15-vuotiskatsaus ja kertomus vuodelta 1933. Oulu 1934 * Sotkamon pitäjän Kallio-, Lappa- ja Tervajärven ja niitä yhdistävien purojen vesikasvillisuudesta. Sotkamon pitäjä, Oulu 1943 == Toimituksia == * Oulun luonnonystäväin yhdistyksen julkaisuja ; toim. K. Metsävainio. Oulun luonnonystäväin yhdistys, Oulu 1961 == Suomennoksia == * Henrik Ramsay : Huvudlinjerna i den finska industrins utveckling. Handelsgillets i Helsingfors bibliotek IV. Frenckellska Tryckeri-Aktiebolaget, Helsingfors 1915, ilmestynyt suomeksi nimellä Suomen teollisuuden kehityksen pääpiirteet ; suomentanut Kaarlo Metsävainio. WSOY 1919 * Henrik Ramsay : Liebig. Biografier 4. Schildt, Borgå 1918, ilmestynyt suomeksi nimellä Justus Liebig ; suomentanut K. Metsävainio. Merkkimiehiä n:o 7. WSOY 1917 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Kaksi astetta

__NOTOC__ Kaksi astetta on lauluyhtye Rajattoman, Jaakko Kuusiston ja Pekka Kuusiston yhteiskiertueella keväällä 2014 äänitetty albumi. Kappaleiden teemana on ilmastonmuutos. Rajattoman laulajat sekä Kuusistot sävelsivät kappaleet itse ja sanoituksista vastasivat Paula Vesala, Jarkko Martikainen, Paavo Westerberg ja Juha Itkonen. Kiertueella Rajattoman riveissä oli Soila Sariolan sijaisena Saima Hyökki. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Essi Wuorela (sopraano) * Virpi Moskari (sopraano) * Saima Hyökki (altto) * Hannu Lepola (tenori) * Ahti Paunu (baritoni) * Jussi Chydenius (basso) === Vierailevat muusikot === *Jaakko Kuusisto – viulu, harmoni *Pekka Kuusisto – viulu, sähköviulu === Tuotanto === * Ilkka Herkman – äänittäjä, miksaaja (iStudio) * Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers) == Lähteet == Luokka:Rajattoman albumit Luokka:Vuoden 2014 konserttitallenteet
Luettelo Vesannon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vesannon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vesannon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Grels Simosen muistomerkki Vesannon torpparimuseo, Simolantie 6 Apuranta 2016 Kansanrunoilija Anna-Kreeta Korhosen muistomerkki Vesannon kirkkomaalla (hautausmaa), Koulutie 1 (paikka-linkki suuntaa antava, hautausmaalle) Vesannon kirkonkylä 1968 Kaskikivet Kirkonmäellä kiviaidan vierellä tien puolella, Koulutie 1 Vesannon kirkonkylä 1988 Kurki Niiniveden levähdyspaikka, Sininentie 430 Vesannon lukion ylin luokka (Juha Karhu ja 12 muuta abiturienttia) Paavo Korhosen (Anna-Kreeta Korhosen isän) muistolaatta Järvelän talo (epävarma sijainti; yksi seudun muistomerkki Karttapaikan mukaan: 160 m Sonkarintieltä kärrypolkua itään, sitten noin 15-20 m etelään muistomerkille, tämän koord. alla. Toisaalta eräs Järvelän talo löytyy Sonkarijärven itärannalta Palvaniemestä: Järveläntie 35, joka erkanee Vesannontie 1992 kohdalta länteen) Sonkari 1968 Sankarihautojen Sankariristi Vesannon kirkon sankarihautausmaa, Koulutie 1 Vesannon kirkonkylä 100px Sotaanlähdön muistomerkki Vesannon kunnantalon pihassa, Sonkarintie 2 Vesannon kirkonkylä Vapaussodan valkoisten muistomerkki Vesannon kirkon sankarihautausmaa, Koulutie 1 Vesannon kirkonkylä 1922 Voimistelijat Liikuntahallin seinässä, Koulutie 16 Vesannon kirkonkylä 1989 100px == Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset == Teos Aiempi sijainti Alue Nykyinen sijainti Tekijä Paljastettu Poistettu/ tuhoutunut Syy Kuva WD Maapallo ja ydinohjukset Koulukeskuksen piha, Koulutie 16. Lienee siirretty tai poistettu viimeistään vanhan koulukeskuksen purun yhteydessä 2019, alue rakennustyömaana syksyyn 2021 saakka Vesannon kirkonkylä työmaa-alueella, purettu tai varastoitu ainakin loppukesään 2021 saakka Teoksen suunnitteli Markku Nikulainen. Kuvataiteen oppitunneilla oli suunnittelukilpailu monumentista ja Nikulaisen suunnitelma voitti. Alkuperäisessä suunnitelmassa ei ollut ohjusta kantavaa ukkoa ohjus kädessä, vaan palava sytytyslanka pohjoisnavalla. Opettaja Teuvo Karsikas oppilaineen toteutti teoksen metallityön tunneilla. Suunnittelu lienee ollut 1979 tai 1980. Toteutus luultavimmin 1980. ==Lähteet== Luokka:Vesanto Vesanto
Wylfan ydinvoimalaitos

Wylfan ydinvoimalaitos on Angleseyssä Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva entinen Magnox-tyyppinen ydinvoimala, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1963. Molempien reaktorien teho oli 490 MW ja ne otettiin käyttöön vuonna 1971. Reaktori 2 suljettiin huhtikuussa 2012 ja reaktori 1 joulukuussa 2015. Laitoksen sulkemista suunniteltiin alun perin vuodelle 2010, mutta Nuclear Decommissioning Authority pidensi käyttöikää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Angleseyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ydinvoimalat
Tippukivitapaus

Tippukivitapaus on Laura Ruohosen samannimiseen runoteokseen perustuva koko perheen musikaali. Näytelmän kantaesitys oli Kansallisteatterin suurella näyttämöllä 22. marraskuuta 2017 . Tippukivitapaus on ensimmäinen Kansallisteatterin päänäyttämölle kirjoitettu lastennäytelmä. Tippukivitapauksessa on Yökyöpelit-näytelmästä ja -televisiosarjasta tuttuja hahmoja, kuten mahtimummeli päätäi Väätäinen. Papupurkista seikkailemaan lähtenyt pikkupapu Seija Soija, hänen uusi ystävänsä Hujoppi ja pikkuinen Tukaani päätyvät matkallaan muun muassa tippukiviluoliin. Musiikin on säveltänyt Anna-Mari Kähärä. Näytelmän kappaleet on julkaistu cd-levyllä Tippukivitapaus, jota myydään muun muassa Kansallisteatterin lippumyymälässä. ==Näyttelijät ja muusikot (kantaesityksessä)== *Markku Haussila (Keskirotta, Maailman vanhin pizza, Karmu Gurmee) *Vuokko Hovatta (Seija Soija) *Mikko Jutila (olmien kuningas) *Jani Karvinen (Hujoppi) *Katja Kortström (Tukaani) *Sami Kurppa (Hujopin pieni isä) *Markku Maalismaa (rottaperheen Papio, Rämeämmä, apumies Hönttijeff) *Pihla Maalismaa (Kultahamsteri, Iso-pikkurotta, Nirso ipana) *Sari Puumalainen (Täti-Soija, rottaperheen Mamio, diktaattori Diktaatta) *Marja Salo (Setä-Soija, Pikkurotta, Hiippailuhotellin mursuportieeri) *Seela Sella (päätäi Väätäinen) *Martti Suosalo (videolla agenttinero Naru) **Hra Ruttunen: Jaan Pöldsam / Antti Soininen **Mummot: Pihla Maalismaa, Marja Salo, Markku Maalismaa, Markku Haussila **Pikkuiset orjatoukat: Pihla Maalismaa, Marja Salo, Katja Kortström, Markku Maalismaa, Sari Puumalainen ===Orkesteri=== *Sara Puljula – kapellimestari, kontrabasso, ukulele, lyömäsoittimet, laulu *Sami Kurppa – klarinetti, sopraanosaksofoni, ewi *Ville Leppilahti – koskettimet, sampleri, theremin, laulu *Marko Puro – piano, harmonikka, tuuba, laulu *Senni Valtonen – kantele, piano, lyömäsoittimet, puuhuilut, nyckelharpa, kitara, harmonikka, laulu ==Työryhmä (kantaesityksessä)== *Ohjaus ja käsikirjoitus: Laura Ruohonen *Musiikin sävellys ja sovitus: Anna-Mari Kähärä *Lavastus: Antti Mattila *Hahmot ja puvut: Erika Kallasmaa *Koreografia: Sanna Silvennoinen ja Henri Sarajärvi *Ilma-akrobatia: Sanna Silvennoinen ja Katja Kortström *Valosuunnittelu: Ville Toikka *Videosuunnittelu: Ville Virtanen *Äänisuunnittelu: Raine Ahonen, Veli- Pekka Lahtela ja Ville Leppilahti *Naamioinnin suunnittelu: Tuire Kerälä *Dramaturgi: Pipsa Lonka *Ohjaajan assistentti: Sanna Breilin ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset musikaalit Luokka:Emma-palkinnon saajat
Penmon

Penmon on kylä Pohjois-Walesissä Angleseyn saaressa osana Llangoedin kuntaa. 600-luvulla kylään saapui kelttiläinen lähetyssaarnaaja Pyhä Seiriol. Hän perusti kylään luostarin, jossa hän kastoi kansaa. Samalla hän perusti läheiselle pienelle saarelle yhteisön. Saari tunnetaan nykyään kymriksi nimellä Ynys Seiriol eli Seiriolin saari.Holy Penmon == Kylän rakennuksia == === Pyhän Seiriolin kaivo === Pyhän Seiriolin kaivo on todennäköisesti kylän vanhin rakennus. Varhaisiin kelttiläisiin kirkkoihin liittyi usein pyhä kaivo. Kaivon vedellä uskottiin olevan parantava voima. Pyhiinvaeltajat vierailivat usein kaivoilla. Käynneissä sekoittuivat usein usko ja muinainen taikausko keskenään. Pyhän Seiriolin kaivo on pienessä rakennuksessa, joka on rakennettu 1700-luvulla. === Pyhän Seiriolin luostari === pienoiskuva|vasen|Toinen luostarin pihassa olleista risteistä Pyhän Seiriol perusti luostarin 600-luvulla. Luostari kehittyi vuosisatojen ajan ja 900-luvulla luostariin rakennettiin puinen kirkko. Samoihin aikoihin luostarin pihaan pystytettiin kaksi suurikokoista ristiä. Viikingit hyökkäsivät kylään vuonna 971 ja tuhosivat kirkon. Uutta kivistä kirkkoa alettiin rakentaa 1100-luvulla kuninkaiden Gruffudd ap Cynanin ja Owain Gwyneddin hallintakausilla. Kirkko on ristin muotoinen. Ensimmäisenä valmistui sen keskilaiva noin vuonna 1140 ja seuraavaksi rakennettiin poikkilaiva ja torni vuosina 1160-1170. Kuori lisättiin kirkkoon vuosina 1220-1240 Llywelyn AP Iorwerthin (Llywelyn the Great) aikana. Luostari lakkautettiin vuonna 1537 Henrik VIII:n vallan aikana. Luostarin maat siirtyivät Sir Richard Bulkeleyn omistukseen, mutta kirkko pysyi kuitenkin käytössä. Kirkko rakennettiin uudelleen suurelta osin vuonna 1855. === Kyyhkyslakka === pienoiskuva|oikea|Kyyhkyslakka Sir Richard Bulkeley rakensi kyyhkyslakan kirkon lähelle noin vuonna 1600. Rakennus on neliön muotoinen ja siinä on kupumainen katto. Lakassa oli 1000 pesimälaatikkoa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Anglesey
Glipitsidi

Glipitsidi (C21H27SN5O4) on sulfonyyliureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä aikuistyypin diabeteksen hoidossa. ==Ominaisuudet, käyttö ja haittavaikutukset== Huoneenlämpötilassa glipitsidi on kiteistä ainetta. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin toisen sukupolven sulfonyyliureoihin. Se vaikuttaa sitoutumalla haiman kaliumionikanaviin ja tämän seurauksena insuliinin eritys haiman β-soluista lisääntyy ja verensokeritaso laskee. Lääkeaine otetaan ruokailun yhteydessä. Glipitsidi metaboloituu maksassa inaktiivisiksi aineenvaihduntatuotteiksi. Glipitsidi on suhteellisen hyvin siedetty lääkeaine. Yhdiste voi aiheuttaa liian alhaista verensokeritasoa, mutta tämä vaikutus ei ole yhtä yleinen kuin pitempivaikutteisilla sulfonyyliureoilla kuten glibenklamidilla tai glimepiridillä. Muita haittavaikutuksia voivat olla ruuansulatuskanavan oireet ja allergiset oireet.Steven E. Shoelson: Insulin and Other Antidiabetic Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 30.12.2017 ==Lähteet== Luokka:Diabeteslääkkeet Luokka:Kaliumkanavan salpaajat
Vsevolod Holubovytš

Vsevolod Oleksandrovytš Holubovytš (; 1885 Poltavka, Podolian kuvernementti, Venäjän keisarikunta – ? Neuvostoliitto) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi Ukrainan kansantasavallan toisena pääministerinä tammikuusta huhtikuuhun 1918.Holubovych, Vsevolod Internet Encyclopedia of Ukraine, Canadian Institute of Ukrainian Studies, Albertan yliopisto. Viitattu 30.12.2017. Holubovytš valmistui insinööriksi Kiovan polyteknisestä instituutista. Hänet valittiin vuonna 1917 Ukrainan Radaan sosialistivallankumouksellisen puolueen edustajana. Hän johti Ukrainan delegaatiota Brest-Litovskin rauhanneuvotteluissa. Holubovytš kokosi hallituksen muutamaa päivää itsenäisyysjulistuksen jälkeen, 30. tammikuuta 1918. Hän toimi pää- ja ulkoministerinä, kunnes hetmani Pavlo Skoropadski kaappasi saksalaisten tuella vallan 29. huhtikuuta. Holubovytš oli vangittuna joulukuuhun 1918 saakka. Vuosina 1919–1920 hän oli Ukrainan sosialistivallankumouksellisen puolueen lehden Trudova hromadan päätoimittaja. Hänet tuomittiin vuonna 1921 muun puoluejohdon kanssa bolševikkien järjestämässä oikeudenkäynnissä viiden vuoden vankeuteen, mutta hän sai pian armahduksen. Hän toimi NEP-kautena Ukrainan neuvostotasavallan korkeimman kansantalousneuvoston puheenjohtajana, mutta hänet vangittiin vuonna 1931 ja tuomittiin uudessa näytösoikeudenkäynnissä väitetyn ”Ukrainan kansallisen keskuksen” jäsenenä. Hän kuoli ilmeisesti vankileirillä, erään tiedon mukaan vuonna 1939. ==Lähteet== Luokka:Ukrainan pääministerit Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon