EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nastolan Uudenkylän työväentalo

Uudenkylän työväentalo oli Lahdessa, entisen Nastolan kunnan Uudenkylän kaupunginosassa sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Uudenkylän työväenyhdistys perustettiin lokakuussa 1905. Perustavassa kokouksessa mukaan liittyi 12 jäsentä. Ensimmäinen toimitila oli Rasilasta vuokrattu tupa, jossa yhdistys järjesti ensimmäiset iltamansa laskiaisena 1906. Tupa jäi kuitenkin ahtaaksi, ja vuonna 1906 tai 1907 yhdistys osti erään puusepän talon työväentaloksi. Kauppa rahoitettiin suurimmaksi osaksi lainoilla ja arpajaisten tuloilla. Taloa laajennettiin jo vuonna 1909, ja 1930-luvun puolivälissä siihen rakennettiin vielä vinttikamari. Talo sijaitsi lähellä Uudenkylän asemaa. Sisällissota pysäytti yhdistyksen toiminnan noin 1,5 vuodeksi. Sodan jälkeen ne yhdistyksen jäsenet, jotka olivat vielä hengissä, vangittiin. Talo sekä kaikki muukin yhdistyksen omaisuus takavarikoitiin. Toiminta päästiin aloittamaan uudelleen keväällä 1919, ja talo vapautui takavarikosta kesällä. 1930-luvun puolivälissä yhdistys eli nousukauttaan ja jäsenmäärä kasvoi. Talolla järjestettiin muun muassa kesäjuhlia, joiden ohjelmassa oli erilaisia kilpailuja, juhlapuheita, näytelmiä ja muita esityksiä sekä tanssia. Vuonna 1937 yhdistys pyrki ostamaan työväentalon tontin itselleen, ja myös talon korjaamista suunniteltiin. Suunnitelmissa oli ainakin talon maalaaminen sisältä. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Nastolan rakennukset ja rakennelmat
Malcolm Bosse

Malcolm Bosse (6. toukokuuta 1926 – 3. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja englannin kielen opettaja. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja historiallisia romaaneja joista tuli myyntimenestyksiä. Hänet tunnetaan muuna muassa historiallisesista romaaneista Sotalordi (The Warlord, 1983) ja sen jatko-osasta Taivaan tuli (Fire in heaven, 1987). == Elämäkerta == Bosse syntyi Detroitissa vuonna 1926 mutta vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Molinessa Illinoisissa. High schoolin käytyään hän oli töissä Aasiassa purjehtivilla kauppalaivoilla. Hän jatkoi myöhemmin opiskelua Yalen yliopistossa, jossa hän suoritti vuonna 1950 kandidaatin tutkinnon, minkä jälkeen työskenteli ensin Barron's Financial Weeklyn toimituksessa ja palveli sitten Yhdysvaltain laivastossa Vietnamissa. Bosse suoritti vuonna 1956 englannin kielen maisterin tutkinnon Michiganin yliopistossa ja kirjallisuuden tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa vuonna 1969. Hän oli kirjallisuuden professorina ja opetti englannikielistä kirjallisuutta kirjailijantyönsä ohella City College of New Yorkissa vuodesta 1969 siihen asti kun hän jäi eläkkeelle vuonna 1992. Bosse oli asunut Intiassa ja matkusteli laajasti Kaakkois-Aasiassa: Japanissa, Taiwanissa ja Kiinassa muun muassa Fulbright- stipendillä. Bosse aloitti ensimmäisen kirjansa Journey of Tao Kim Nam (1959) kirjoittamisen ollessaan Yhdysvaltain laivastossa 1950-luvun alussa. Hän kirjoitti kaiken kaikkiaan 22 romaania, joista kahdesta tehtiin niihin perustuvat elokuvat: Ganesh kuvattiin nimellä Ordinary Magic (1993), ja toisesta romaanista The Man Who Loved Zoos tehtiin elokuva Agent Trouble (1987). Bosse kuoli 3. toukokuuta 2002 ruokatorven syöpään kotonaan New Yorkissa. == Suomeksi julkaistut teokset == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Kyrön työväentalo

Kyrön työväentalo sijaitsee keskellä Pöytyän (vuoteen 2005 Karinainen) taajamaa. Talo on rakennettu vuonna 1908, ja sen omistaa Kyrön Työväenyhdistys ry. ==Historiaa== Kyrön Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja talo rakennettiin vuonna 1908. Toiminallisesti talo on kokenut monia vaiheita. 2000-luvun alkuvuosina toiminta oli jo varsin vähäistä, ja talo oli huonossa kunnossa. 2010-luvulla talo oli jo huonossa kunnossa. Lämmitys toimi vanhoilla puu-uuneilla, ja talo oli käytännössä jo poissa käytöstä. 2010-luvun jälkipuoliskolla tilanne muuttui. Vuonna 2018 perustetiin Kyrön Työväentalon kannatusyhdistys. Työväenyhdistyksen ja kannatusyhdistyksen kesken on vuokrasopimus, jonka perusteella talon kunnossapidosta, kehittämisestä, ja tapahtumien järjestämisestä vastaa kannatusyhdistys. Kannatusyhdistys sai vuonna 2018 Pöytyän kunnalta 2 000 euron avustuksen Kyrön Työväentalon kunnostuksen aloittamiseksi. ==Rakennus== Kyrön työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja talo rakennettiin vuonna 1908. Rakennustarpeiksi ostettiin 2 000 markalla vanha talo. Talo rakennettiin talkootyönä Karl L. Lemströmin piirustusten mukaan. Vuonna 1924 uusittiin talon näyttämö ja näyttämön viereen rakennettiin pukuhuone. Vuonna 1930 rakennettiin yläkertaan elokuvaprojektorin käyttöhuone ja taloa laajennettiin tilavalla eteisellä. Eteinen rakennettiin kohtisuoraan talon pitkää sivua vasten ja juhlasaliin jäi vain yksi ikkuna. 1950-luvulla rakennus korjattiin ja laajennettiin ==Talon käyttö== Talo on alusta lähtien toiminut yhdistyksen toimitiloina. Siellä on harjoitettu näyttämötoimintaa ja esitetty elokuvia jo 1930-luvulla ja vielä 1960-luvullakin. Taloa vuokrataan erilaisiin tilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Pöytyän rakennukset ja rakennelmat
Trinitrobentseeni

Trinitrobentseeni (C6H3N3O6) on nitroryhmiä sisältävä aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa trinitrobentseeni on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Aine liukenee vain niukasti veteen, hieman etanoliin ja hyvin asetoniin ja bentseeniin. Yksi tai useampi nitroryhmistä voidaan pelkistää aminoryhmäksi ja myös nukleofiiliset aromaattiset substituutiot ovat mahdollisia.Gerald Booth: Nitro Compounds, Aromatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Trinitrobentseeniä valmistetaan kuumentamalla 2,4,6-trinitrobentsoehappoa. Yhdistettä muodostuu myös nitrattaessa bentseeniä väkevän typpi- ja rikkihapon seoksella, mutta sivureaktioiden vuoksi tätä tapaa ei käytetä.William Fruscella: Benzene, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002. Trinitrobentseeniä käytetään muun muassa floroglusinolin ja 3,5-dinitroanisolin valmistukseen. Yhdiste on räjähdysaineena TNT:tä voimakkaampaa, mutta korkean hinnan vuoksi sitä ei käytetä tähän tarkoitukseen.Jacques Boileau, Claude Fauquignon, Bernard Hueber & Hans H. Meyer: Explosives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: 1,3,5-Trinitrobenzene * Human Metabolome Database (HMDB): 1,3,5-Trinitrobenzene * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): 1,3,5-Trinitrobenzene Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Rodynske

Rodynske (; )) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Pokrovskin piirissä. Rodynske sijaitsee noin 75 kilometriä aluekeskus Donetskista luoteeseen. Rodynskestä maanteitse viisi kilometriä lounaaseen sijaitsee piirikeskus Pokrovsk, jossa on myös lähin rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on -6,8 ja heinäkuun +21,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 540 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi Rodynsken väkiluvuksi 9 948 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 1990 väkiluku oli noin 15 300, ja den 2001 väestönlaskennassa asukkaita oli 11 996\. Paikkakunta on perustettu kaivospaikkakunnaksi vuonna 1950. Kaupungin aseman Rodynske sai vuonna 1962. Se oli osa Pokrovskin (vuoteen 2016 saakka Krasnoarmijsk) kaupunkipiiriä vuoteen 2020, jolloin siitä tuli Ukrainan aluehallinnollisessa uudistuksessa osa Pokrovskin piiriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Pokrovskin piiri
Ahoisten työväentalo

Ahoisten työväentalo tai Etelä-Rengon työväentalo oli entisen Rengon kunnan (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) Ahoisten kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin vuonna 1968. ==Historiaa== Etelä-Rengon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Eräs tilanomistaja vuokrasi yhdistykselle tontin Ahoisten Marjomäestä, ja talo valmistui vuonna 1909. Vihkiäisiä vietettiin seuraavana keväänä. Yhdistys oli Rengon suurin ja niin oli myös talo. Vuonna 1937 talo peruskorjattiin, ja samassa yhteydessä hankittiin sähkövalo. Taloa myös laajennettiin vaatehuoneella/eteisellä sekä rakentamalla näyttämöä laajentanut lisäsiipi. Sotien jälkeen yhdistyksen jäsenmäärä alkoi kuitenkin laskea etenkin kaupunkeihin suuntautuneen muuttoliikkeen vaikutuksesta. Velkoja ei enää pystytty hoitamaan, vaikka vielä 1930-luvulla yhdistys oli ollut hyvissä varoissa. Talo päätyi ilmeisesti 1950-luvun lopulla Työväen Säästöpankille, jolta yksityishenkilö osti sen polttopuiksi vuonna 1968. Yhdistyksen jäsenet liittyivät 1970-luvun alussa Rengon sosialidemokraattiseen työväenyhdistykseen. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1929 yhdistys osti työväentalolle radion. Paikallinen poliisi kuitenkin kielsi radion kuuntelemisen, ja se jouduttiin laittamaan arpajaisten pääpalkinnoksi. Toiminta talolla oli vilkasta: siellä pidettiin iltamia, näyteltiin ja vietettiin erilaisia juhlia. Sekä yhdistyksen jäsenet että ulkopuolisetkin vuokrasivat taloa omaan käyttöönsä. Talolla toimi myös kirjasto. ==Rakennus== Taloon kuului juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja vaatehuone. Kuvien perusteella talo oli 1,5- tai kaksikerroksinen. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Rengon rakennukset ja rakennelmat
Lietsan työväentalo Ihantola

Lietsan työväentalo Ihantola oli entisen Rengon kunnan Lietsan kylässä sijainnut työväentalo. Se purettiin 1950-luvun alussa. ==Historiaa== Lietsan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Vuonna 1910 se sai vuokratontin. Sopimus tehtiin 50 vuodeksi, mutta vuonna 1930 omistajat myivät tontin yhdistykselle. Paikan nimeksi annettiin Ihantola. Talon valmistuminen vei vuosia, ja sen vihkiäisiä päästiin juhlimaan vasta loppuvuodesta 1916. Ohjelmassa oli muun muassa yhdistyksen näytelmäseuran esittämä näytelmä Junula ja Tanula. Helmikuussa 1918 yhdistyksessä äänestettiin punakaartiin liittymistä vastaan selvällä enemmistöllä. Sillä kuitenkin oli järjestystoimikunta. Hieman myöhemmin Lietsaan punakaartia halunneet ottivat osan työväentalosta käyttöönsä. Työväenyhdistyksen jäsenluku laski sotien jälkeen samaa tahtia kuin maaseudun työmahdollisuuksien määrä. Helmikuussa 1952 pidetyssä kokouksessa päätettiin lakkauttaa yhdistyksen toiminta. Iltamien pito ei enää kannattanut, ja talokin oli rapistunut korjauskelvottomaksi. Seuraavana vuonna talo luovutettiin Länsi-Rengon työväenyhdistykselle (myöhemmin Rengon sosialidemokraattinen työväenyhdistys) sillä ehdolla, että siitä saatava hyöty käytettäisiin työväenliikkeen hyväksi. Talo purettiin, osa hirsistä myytiin huutokaupalla ja osasta rakennettiin Länsi-Rengon yhdistyksen tanssilavan viereen elokuvatalo. Se ei kuitenkaan ehtinyt toimia pitkään. ==Rakennus== Talo oli hirsirakenteinen. Siinä oli juhlasali näyttämöineen, ravintola, talonmiehen asunto, vaatehuone, kuisti ja putka. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla harrastettiin muun muassa näyttelemistä, ja siellä oli yhdistyksen kirjasto. Yhdistys hankki alkuaikoina jäsenilleen kirjoitusharjoitusvihkoja. Kukin harjoitteli kotonaan, ja kokouksissa pulmia sitten ratkottiin yhdessä. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Rengon rakennukset ja rakennelmat
Rengon Muurilan työväentalo

Muurilan työväentalo, joka tunnettiin myös nimellä Aatteen talo, oli entisen Rengon kunnan (vuodesta 2009 osa Hämeenlinnaa) Muurilan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Muurilan työväenyhdistys Aate perustettiin vuonna 1907. Talon ja tontin yhdistys sai joulukuussa 1932, kun se osti huutokaupasta Syrjälä-nimisen tilan. Talo oli valmistunut vuonna 1915, ja se oli pieni: pinta-ala oli vain 90 neliömetriä. Myöhemmin, ilmeisesti 1970-luvun alussa, yhdistys liittyi Rengon sosialidemokraattiseen työväenyhdistykseen taloineen. Vuonna 1977 yhdistys sai nuorisolautakunnalta kirjeen, jossa valiteltiin nuorison käyttäytymistä Aatteen talolla. Talo oli ainakin 1990-luvun alussa vielä pystyssä, ja se maalattiin tuolloin keltaiseksi. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla harjoitteli jonkin aikaa Voimistelu- ja urheiluseura Muurilan Apu, jonka perustava kokous pidettiin työväentalolla vuonna 1946. Seurassa harjoiteltiin muun muassa painia. Lisäksi yhdistyksellä oli aktiivista näytelmätoimintaa ja oma kirjasto. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Rengon rakennukset ja rakennelmat
La Nación

La Nación () on argentiinalainen sanomalehti, jonka perusti maan entinen presidentti Bartolomé Mitre vuonna 1870. Lehden taustalla toimivan yhtiön toimitusjohtajana toimivat Mitren perheen jäsenet neljän sukupolven ajan. Näistä viimeisin, myös nimeltään Bartolomé Mitre kuoli vuonna 2020. Mitren perhe omistaa edelleen 35 % lehdestä. Lehden kanta on konservatiivinen liberalismi. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset sanomalehdet
Rengon Viialankulman työväentalo

Viialankulman työväentalo oli entisen Rengon kunnan Viialankulman kylässä sijainnut työväentalo. Se siirrettiin sittemmin vuonna 1915 Lopen Vojakkalaan ja purettiin 1978. ==Historiaa== Viialankulman työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906 tai 1907. Talo valmistui jo tammikuussa 1908 Rengon ensimmäisenä työväentalona. Yhdistys oli kuitenkin alusta asti vaikeuksissa muun muassa syrjäisen sijaintinsa takia. Toiminta oli pysähdyksissä vuodesta 1909 eteenpäin. Vuonna 1913 yhdistystä koetettiin herättää henkiin, mutta turhaan. Lisäksi yhdistyksen varoja oli kadonnut alusta asti: rahastonhoitaja oli laittanut niitä omiin taskuihinsa. Vuonna 1913 pidetyssä kokouksessa talo päätettiin myydä Hämeen sosialidemokraattiselle piirikunnalle. Se taas myi talon edelleen Lopelle, Vojakkalan työväenyhdistykselle, joka siirsi sen vuonna 1915 uudelle paikalle. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Rengon rakennukset ja rakennelmat
Röylä (Lohja)

Röylä () on Lohjan 27. kaupunginosa. Kaupunginosa sijaitsee Vanhan Turuntien (seututie 110) varrella ja Vihdin kunnan rajalla. Röylä on suosittu kesämökkialue Lohjalla, ja väestön määrä kasvaa kaksinkertaiseksi kesäisin. == Lähteet == Luokka:Lohjan kaupunginosat
La Tercera

La Tercera on chileläinen päivittäinen sanomalehti. Sen perusti Picó Cañasin perhe 7. heinäkuuta 1950, ja lehti on sittemmin kasvanut yhdeksi Chilen suurimmista. Sen tärkein kilpailija markkinoilla on El Mercurio. Lehden päätoimittajana toimii José Luis Santa María Oyanedel. Lehden katsotaan edustavan keskusta-oikeistoa. Vuodesta 2019 lähtien lehti on tehnyt yhteistyötä The Wall Street Journalin kanssa. == Lähteet == Luokka:Chileläiset sanomalehdet
Modularbox

Modularbox Oy on suomalainen perheyritys, joka on perustettu vuonna 2001. Yrityksen päätoimipaikka sijaitsee Espoossa Kehä III:n varrella. Sivutoimipaikka sijaitsee Porissa Harmaalinnan teollisuusalueella. Modularbox myy vaihtelevalla tuotevalikoimalla mönkijöitä, muita sähköisiä kulkuvälineitä ja ajoneuvoja, työkaluja ja Finman-tuotemerkin työvälineitä. Modularbox myy ajoneuvot asiakkaille ilman jälleenmyyntiverkostoa. Sopimushuoltopisteitä yrityksellä on eri puolilla Suomea yli 150. Lisäksi yritys ostaa mönkijöiltä suoraan asiakkailta suoraostoportaalinsa kautta. == Historia == Modularbox Oy on ollut Suomessa ensimmäinen edullisempia aasialaisia mönkijöitä maahantuonut yritys. Vuonna 2003 ensimmäiset merkkiedustukset olivat Loncin- ja Kazuma- merkkiset mönkijävalmistajat. Vuonna 2005 merkkiedustuksina olivat Taiwan Golden Bee ja Loncin, jonka markkinointinimi Suomen markkinoilla oli tällöin Rally USA. Vuonna 2001 Modularbox alkoi myymään ja markkinoimaan 1993 perustetun suomalaisen Finman-tuotemerkin työkaluja, kuten puukkoja, lumilapioita, lumikolia sekä myöhemmin mönkijöiden lisävarusteita. Modularbox oli vuonna 2012 mukana kehittämässä Bellier-mopoautojen uusia sport-malleja ja niiden korisarjoja. Vuosien 2012–2019 välillä yritys teki myös käytettyjen henkilöautojen kauppaa MB Auto -nimellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Espoolaiset yritykset
Sysen hallitus

pienoiskuva|Pääministeri Jan P. Syse Sysen hallitus oli Norjan hallitus 16. lokakuuta 1989 – 3. marraskuuta 1990. Siihen kuuluivat Høyre, Kristillinen kansanpuolue ja Keskustapuolue. ==Ministerit== Pääministeri * Jan P. Syse (Høyre) Ulkoministeri * Kjell Magne Bondevik (Kristillinen kansanpuolue) Ulkomaankauppa- ja merenkulkuministeri * Kaci Kullmann Five (Høyre) Kehitysyhteistyöministeri * Tom Vraalsen (Keskustapuolue) Kalastusministeri * Svein Munkejord (Høyre) Ympäristöministeri * Kristin Hille Valla (Høyre) Maatalousministeri * Anne Vik (Keskustapuolue) Sosiaaliministeri * Wenche Frogn Sellæg (Høyre) Puolustusministeri * Per Ditlev-Simonsen (Høyre) Liikenne- ja viestintäministeri * Lars Gunnar Lie (Kristillinen kansanpuolue) Valtiovarainministeri * Arne Skauge (Høyre) Opetus- ja tutkimusministeri * Einar Steensnæs (Kristillinen kansanpuolue) Kirkko- ja kulttuuriministeri * Eleonore Bjartveit (Kristillinen kansanpuolue) Perhe- ja kuluttajaministeri * Solveig Sollie (Kristillinen kansanpuolue) Työ- ja hallintoministeri * Kristin Clemet (Høyre) Kuntaministeri * Johan J. Jakobsen (Keskustapuolue) Öljy- ja energiaministeri * Eivind Reiten (Keskustapuolue) Oikeusministeri * Else Bugge Fougner (Høyre) Elinkeinoministeri * Petter Thomassen (Høyre) ==Lähteet== Luokka:Norjan hallitukset
Kaci Kullmann Five

Karin Cecilie "Kaci" Kullmann Five (13. huhtikuuta 1951 Oslo – 19. helmikuuta 2017 Oslo) oli norjalainen Høyren poliitikko ja puolueensa ensimmäinen naispuolinen puheenjohtaja vuosina 1991–1994. Hän istui suurkäräjillä 1981–1997 sekä toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1989–1990. Vuosina 1977–1979 hän oli puolueensa nuorisojärjestön Unge Høyren puheenjohtaja. Five sairastui rintasyöpään vuonna 2014 ja menehtyi helmikuussa 2017. Hän toimi ennen kuolemaansa Norjan Nobel-komitean puheenjohtajana. ==Kunniamerkit== * Kunnialegioona, ritari (2006) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaci Kullmann Five Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Mettalanmäki

Mettalanmäki on kaupunginosa Raahessa. Mettalanmäelle valtatien 8 varteen oli suunnitteilla Raahen Portti-niminen kauppakeskus, mutta Osuuskauppa Arina osti Raahen Portti Oy -yhtiön koko osakekannan ja suunnitteilla olleen kauppakeskuksen tontille on rakenteilla Prisma-keskus, joka avataan loppuvuodesta 2025. == Lähteet == Luokka:Raahen kaupunginosat
Jussi Hyvärinen

Jussi Hyvärinen (3. toukokuuta 1973 Rääkkylä) on joensuulainen runoilija ja kirjastoalan ammattilainen. ==Koulutus ja runous== Hyväristen kahdeksanlapsisen perheen isä työskenteli pappina ja äiti uskonnonopettajana. Hyvärinen kirjoitti ylioppilaaksi Pyhäselän lukiossa 1992 ja opiskeli teologiaa, venäjän kieltä ja venäläistä kirjallisuutta Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian maisteriksi 1998 ja filosofian lisensiaatiksi 2005. Lisäopintoja hän suoritti Oulun yliopistossa saavuttaakseen kirjastonhoitajan pätevyyden. Filosofian tohtoriksi Hyvärinen väitteli Helsingin yliopistossa 2015 aiheenaan musiikin merkitys neuvostoliittolaisen runoilijan Osip Mandelštamin runoudessa. Runoja Hyvärinen on kirjoittanut pienestä pitäen, vaikka niiden teossa on ollut useiden vuosien taukoja. Hänen ensimmäinen julkaistu runonsa oli alakoululaisena kirjoitettu hirveästä hauesta kertova runo, joka julkaistiin Kalevalan juhlavuoden antologiassa. Runon mahdollisuuksiin Hyvärinen havahtui vasta ollessaan yliopistossa venäläisen lyriikan analyysikurssilla. Hänet lumosi se, miten venäjän kieli soi. Intohimo runouteen syttyi lopullisesti hänen ollessaan kieliharjoittelussa Pietarissa, jossa isäntäperhe tutustutti hänet Puškinin runouteen. Uskonnollinen runous tuntui Hyvärisestä vaikealta lajilta, vaikka hän on ollut paljon tekemisissä uskonnon kanssa. Muuten uskonto oli siihen aikaan läsnä hänen elämässään päivittäin, sillä hän työskenteli Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen toimistossa Oulussa lukien käsikirjoituksia ja antaen palautetta. Itse Hyvärinen ei ollut koskaan käyttänyt mitään arvostelupalvelua, eikä osallistunut kirjoittajakoulutukseen, mutta toimiessaan julkaisutoimittajana hän lähetti vähän arastellen 24 omaa runoaan J. H. Erkon kirjoituskilpailuun 2003. Hän voitti kilpailun, sai 2 500 euron palkintosekin sekä sai paljon haastattelu- ja kuvauspyyntöjä. Runonsa Hyvärinen kirjoittaa tavallisesti suoraan tietokoneelle ilman luonnostelua ja runot ovatkin yleensä jo syntyessään valmiita. Näytöllä olevaa tekstiä hän pystyy tarkastelemaan kriittisemmin, sillä paperille kirjoitettu tuntuu kovin henkilökohtaiselta. Esikoisrunokokoelmansa Kurkistan kaivoon vanhimmat runot hän kirjoitti 1995 ja uusimmat 2006. Kokoelmassa Hyvärinen pyrki runokielen samanaikaiseen tiiviyteen ja selkeyteen sekä kirjoittamaan sekä silmille että korville. Hänen runojaan on julkaistu myös Parnasso- ja Tuli & Savu -lehdissä. Toisessa runokokoelmassaan Olduvain rotko Hyvärinen tarjoaa tiheää kieltä, verratonta rytmitajua ja paljon kulttuuriviittauksia. Monessa runossa on myös läsnä uskonnollinen taso sekä viittauksia myytteihin ja Raamattuun. ==Teokset== * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chilen kansalliskongressi

Chilen kansalliskongressi () on maan kaksikamarinen parlamentti, joka käyttää lainsäädännöllistä valtaa. Parlamentti perustettiin vuonna 1811 ja vuonna 1925 siitä tehtiin kaksikamarinen. Alkujaan kansalliskongressi kokoontui Santiagon kaupungissa, jossa maan entinen parlamenttirakennus sijaitsee. Nykyään kyseisessä rakennuksessa toimii mm. parlamentin kirjasto. Kansalliskongressi koostuu kahdesta osasta: * Ylähuone eli senaatti * Alahuone eli edustajainhuone == Lähteet == kansalliskongressi Luokka:Kansalliset parlamentit
Mynttorget

Mynttorget on Tukholman vanhankaupungin pohjoisosassa Västerlånggatanin ja Helgeandsholmenilla valtiopäivätalon läpi kulkevan Riksgatanin välissä sijaitseva aukio. Paikalla sijaitsi aiemmin kaupungin ainoa sisäänkäynti pohjoisesta, jykevä portti jossa oli laskusilta Helgeandsholmenille. Kun portti purettiin 1672, muodostui aukio, joka sai nimekseen Mynttorget sen laidalle asettuneen Myntverket-rahapajan mukaan. Rahapaja muutti 1849 Kungsholmenille ja rakennus siirtyi kuninkaan kanslian käyttöön. ==Rakennuksia== Gamla stan - KMB - 16001000027492.jpg|Vakuutusyhtiö Skandialle rakennettu uusrenessanssitalo vuodelta 1889. Brandkontoret 2016.jpg|Brandkontorets hus valmistui 1679 ja sai uuden ulkoasun 1764. Siinä on vuodesta 1806 pitänyt konttoriaan Ruotsin vanhin vakuutusyhtiö. Kanslihuset 2010.jpg|Kanslihusetissa on valtiopäivien toimitiloja. Rakennus on vuodelta 1935, mutta pylväikkö on peräisin Kustaa III:n ajalta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman aukiot Luokka:Tukholman vanhakaupunki
Chilen edustajainhuone

Chilen edustajainhuone () on Chilen kansalliskongressin alahuone. Se koostuu 155 vaaleilla valitusta edustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä vaaleissa. Maa on jaettu 28 vaalipiiriin, joista edustajat valitaan suhteellisella vaalitavalla. Edustajainhuone kokoontuu Valparaíson kaupungissa, jonne se muutti Santiagosta vuonna 1990 osana hajasijoittamisyritystä. Parlamenttaarista työtä tehdään 26 valiokunnassa. Maassa on käytännössä käytössä sukupuolikiintiö edustajille: puolueiden asettaessa ehdokkaita, yli 60 % näistä ei saa olla yksinomaan miehiä tai naisia. Edustajien kausien määrää ei ole rajoitettu. Edustajiksi voidaan valita sellainen henkilö, joka täyttää seuraavat ehdot: * Chilen kansalainen * Vähintään 21-vuotias * Suorittanut toisen asteen tutkinnon loppuun * Asunut edustamansa vaalipiirin alueella vähintään 2 vuotta ennen valituksi tulemista Marraskuusta 2022 lähtien edustajainhuoneen puheenjohtajana on toiminut Vlado Mirosevic. == Lähteet == edustajainhuone Luokka:Alahuoneet
Samnium

Samnium () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue ja myöhemmin myös Rooman valtakunnan provinssi (Provincia Samnium), joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Abruzzon ja Molisen alueet. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Samniumin alueeseen kuului sen nimen mukaisesti Samniumin maakunta eli samnilaisten (Samnites) alue kuitenkin lukuun ottamatta hirpiinien (Hirpini) aluetta, joka oli erotettu muusta Samniumista osaksi Apulia et Calabrian (Regio II) aluetta. Lisäksi siihen luettiin frentanien, marrucinien, marsien, pelignien, aequiculien, vestinien ja sabiinien alueet. Samnium käsitti Italian niemimaan itäisen keskiosan Adrianmeren rannalla. Sitä rajasivat Anio (nyk. Aniene), Piscarius (nyk. Pescara), Aternus (nyk. Aterno), Silarus (nyk. Sillaro) ja Tifernus (nyk. Biferno) -joet. Samniumin pohjoispuolella sijaitsivat Picenum (Regio V) ja Umbria (Regio VI), länsipuolella Etruria (Regio VII), eteläpuolella Latium et Campania (Regio I) ja itäpuolella Apulia et Calabria. Latiumista Samniumin erotti Anio, Picenumista Aternus ja Apuliasta Tifernus. Samniumin ollessa provinssi sen hallinnollisen keskuksen arvellaan olleen Beneventum. Samniumin pääteitä olivat Roomasta Cerfenniaan tullut Via Valeria, sitä rannikolle Aternumiin jatkanut Via Claudia Valeria, Roomasta Samniumin läpi Picenumiin kulkenut Via Salaria, sekä Via Valerian ja Salarian yhdistänyt Via Claudia Nova. === Kaupunkeja === Samniumin alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Aesernia * Alba Fucens * Allifae * Amiternum * Angelum eli Angulum/Angulus * Antinum * Anxanum * Aquae Cutiliae eli Cutiliae * Aquilonia * Aternum * Aufidena * Aufina * Aveia * Bovianum * Buca * Callifae * Carseoli * Casperia * Cerfennia * Cliternia * Cluviae * Cominium * Compsa * Compulteria * Corfinium * Cures * Cutina * Duronia * Eretum * Fagifulae * Falacrinae eli Falacrinum * Foruli * Forum novum * Furconium * Histonium * Interocrium * Juvanum * Lucus Angitiae * Marruvium * Melae * Milonia * Mucrae * Murgantia * Nursia * Ortona eli Hortona * Peltuinum * Pinna * Pitinum * Plistia * Prifernum * Reate * Regillum * Romulea * Rufrae * Saepinum * Salinae * Saticula * Sublaqueum * Sulmo * Superaequum * Taurasia * Teate * Telesia * Terventum * Trebula Mutuesca * Treventum * Trivicum * Uscosium == Historia == Samniumin alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen. 300-luvulla Samnium oli välillä osa Italia, Illyricum et African prefektuuria ja välillä Italia et African prefektuuria. Italian diokeesin jaon jälkeen provinssista tuli osa Italia suburbicarian diokeesia. Rooman valtakunnan vuonna 395 tapahtuneen jaon jälkeen se oli osa Länsi-Roomaa. Notitia dignitatumin aikoihin 400-luvun alussa provinssia hallitsi praeses. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Rooman provinssit
Picenum

Picenum () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Romagnan alueen. == Maantiede == Picenum käsitti sille nimen antaneen Picenumin maakunnan eli pikeenien (Piceni) alueen sekä Praetutii-heimon alueen. Siihen kuului alue Italian niemimaan itärannikon pohjoisosissa Adrianmeren rannalla Aternus (nyk. Aterno) -joen suulta Aesis (nyk. Esino) -joen suulle. Sen länsipuolella sijaitsi Umbria (Regio VI) ja eteläpuolella Samnium (Regio IV). Picenumin pääteitä oli Roomasta Asculumiin ja Castrum Truentinumiin tullut Via Salaria. === Kaupunkeja === Picenumin alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Adria * Ancona * Asculum * Auximum * Beregra * Castrum novum * Castrum Truentinum * Cingulum * Cluana * Cupra maritima * Cupra montana * Falerio * Firmum * Interamnia Praetuttiorum * Matrinum * Novana * Numana * Pausulae * Pollentia * Potentia * Ricina eli Helvia Ricina * Septempeda * Tolentinum * Trea * Urbs Salvia == Historia == Picenumin alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen.<ref name="Smith/> Alue lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja sen alue tuli osaksi Italian diokeesiin kuulunutta Flaminia et Picenumin provinssia. Se jaettiin myöhemmin kolmeksi provinssiksi, jotka olivat Flaminia et Picenum annonarium, Picenum suburbicarium ja Valeria. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Umbria (Augustuksen alue)

Umbria (), myös Umbria et Ager Gallicus, oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka käsitti suunnilleen nykyisen Italian Umbrian ja Marchen alueet. == Maantiede == Umbria käsitti sille nimen antaneen Umbrian maakunnan eli umbrien (Umbri) alueen sekä gallialaisten senonien (Senones) asuttaman niin kutsutun Ager Gallicuksen. Ne sijaitsivat Italian niemimaan itäisissä keskiosissa. Alue ulottui Adrianmeren rannikolle, ja käsitti siitä Aesis (nyk. Esino) ja Ariminus (nyk. Marecchia) -jokien välisen alueen. Umbrian alueen luoteispuolella sijaitsi Aemilia (Regio VIII), länsipuolella Etruria (Regio VII), josta sen erotti Tiber-joki, kaakkoispuolella Samnium (Regio IV) ja itäpuolella Picenum (Regio V). Umbrian hallinnollinen keskus oli Hispellum. Alueen päätie oli Roomasta Umbrian läpi Adrianmeren rannikolle johtanut Via Flaminia. === Kaupunkeja === Umbrian alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Acerrae Vatriae * Aesis * Ameria * Arna * Asisium * Attidium * Cales * Camerinum * Carsulae * Fanum Fortunae * Forum Flaminii * Forum Julii * Forum Sempronii * Fulginiae (Fulginium) * Helvillum * Hispellum * Iguvium * Interamna Nahars * Matilica * Mevania * Mevaniola * Narnia eli Nequinum * Nuceria * Ocriculum * Ostra * Pisaurum * Pitinum Mergens * Pitinum Pisaurense * Pitulum * Plestia * Prolaqueum * Sarsina * Sena Gallica * Sentinum * Sestinum * Spoletium * Suasa * Tadinae eli Tadinum * Tifernum Mataurense * Tifernum Tiberinum * Trebiae * Tuder * Tuficum * Urbinum Hortense * Urbinum Mataurense * Vesionica == Historia == Umbrian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen.<ref name="Smith/> Alue lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja sen alue tuli Etrurian ohella osaksi Italian diokeesiin kuulunutta Tuscia et Umbrian provinssia. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Etruria (Augustuksen alue)

Etruria () oli keisari Augustuksen perustama roomalaisen Italian alue, joka vastasi paljolti Etrurian maakuntaa ja käsitti pääosin nykyisen Italian Toscanan alueen. == Maantiede == Etruria käsitti sille nimen antaneen Etrurian maakunnan Italian niemimaan länsiosassa Tyrrhenanmeren ja Apenniinien välisellä alueella. Sen luoteispuolella sijaitsi Liguria (Regio IX), josta sen erotti Macra (nyk. Magra) -joki, pohjoispuolella Aemilia (Regio VIII), itäpuolella Umbria (Regio VI) ja Samnium (Regio IV), ja kaakkoispuolella Latium et Campania (Regio I), josta sen erotti Tiber-joki. Etrurian pääteitä olivat rannikolla kulkenut, Roomasta Pisaeen johtanut Via Aurelia, sekä sitä jatkanut Via Aemilia Scauri ja sisämaassa kulkenut Via Cassia. === Kaupunkeja === Etrurian alueen kaupunkeja olivat muun muassa: * Alsium * Anneianum * Aquae Populoniae * Arretium * Blera * Caere * Capena * Castrum novum * Centumcellae * Clusium * Cortona * Cosa eli Cosae * Faesulae * Falerii * Ferentium * Feronia eli Lucus Feroniae * Fescennium * Flavinium * Florentia * Forum Aurelii * Forum Cassii * Forum Clodii * Fregenae * Graviscae * Herbanum * Horta * Luca * Luna * Massa eli Massa Veternensis * Maternum * Nepet * Perusia * Pisae * Pistoriae * Polimartium * Populonia * Pyrgi * Rusellae * Sabate * Salebro * Salpinum * Saturnia eli Aurinia * Saena eli Saena Julia * Statonia * Suana * Sudertum * Sutrium * Tarquinii * Telamon * Tuscana eli Tuscania * Urbs Vetus * Vada Volaterrana * Veji * Vetulonia * Visentium eli Bisentium * Volaterrae * Volsinii * Vulci == Historia == Etruria oli vanhastaan pääasiassa etruskien asuttamaa aluetta, ja monet sen kaupungeista olivat vanhoja etruskikaupunkeja. Etrurian alue perustettiin noin vuonna 7 eaa., kun keisari Augustus jakoi Italian yhteentoista alueeseen (regio).Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.46– (lat.) Muiden alueiden tavoin siihen viitattiin alun perin lähinnä numerolla. Ajan kuluessa se sai myös nimen pääalueensa mukaan.<ref name="Smith/> Alue lakkautettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin ja sen alue tuli Umbrian ohella osaksi Italian diokeesiin kuulunutta Tuscia et Umbrian provinssia. Näin tärkeimmät alueen hallinnossa ajan kuluessa tapahtuneet muutokset olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Henrik Berggren

Henrik Berggren (s. 1974) on ruotsalainen muusikko, joka tunnetaan erityisesti indie rock -yhtye Broder Danielin laulajana. Broder Danielin hajoamisen jälkeen Berggren on tehnyt musiikkia myös soolouralla. Berggren vietti nuoruutensa Göteborgin Västra Frölundassa. Vuonna 1995 Broder Daniel julkaisi ensin debyyttisinglensä Cadillac ja myöhemmin debyyttialbuminsa Saturday Night Engine. Yhtye julkaisi yhteensä neljä studioalbumia, joista viimeiseksi jäi vuonna 2003 julkaistu Cruel Town. Broder Danielin hajoamisen jälkeen Berggren on tehnyt jonkin verran musiikkia myös itsenäisesti. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Wolf's Heart julkaistiin vuonna 2017. Albumi oli julkaisunsa jälkeen Ruotsin albumilistalla yhteensä kuusi viikkoa ja kävi korkeimmillaan listan sijalla kolmehttps://swedishcharts.com/showitem.asp?interpret=Henrik+Berggren&titel;=Wolf%27s+Heart&cat;=a. Berggren on sairastanut pitkään kroonista väsymysoireyhtymää, mikä on vaikeuttanut hänen musiikintekoaan. == Diskografia == === Broder Daniel === * * * * * * * === Soolona === * == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. E. Janatuinen

Johan Emil Janatuinen (6. helmikuuta 1891 Helsinki - 16. huhtikuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kunnallisneuvos. Kirjansitojan perheeseen syntynyt Janatuinen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta vuonna 1911, jonka jälkeen hän opiskeli kieliä Helsingin yliopistossa. Janatuinen työskenteli vt. kansakoulunopettajana Hyvinkäällä 1912-1913 ja Helsingissä 1913-1918. Janatuinen lähti työväenliikkeeseen 1910-luvun vaihteessa, jolloin hän liittyi Hermannin työväenyhdistykseen. Sisällissodan aikana Janatuinen toimi punaisten siviilihallinnossa Helsingin kansakouluntarkastajana ja kansakoulujohtokunnan sihteerinä sekä miliisilaitoksella rikosasiain kuulustelijana. Hän sai valtiopetoksesta 10 vuoden kuritushuonetuomion, jonka valtiorikosylioikeus alensi 2 vuodeksi. Vapauduttuaan Janatuinen työskenteli Helsingin sosialidemokraattisen piirijärjestön toimistonhoitajana vuosina 1919-1953. Hän opetti myös Työväen Akatemiassa ja toimi Työväen Sivistysliiton luennoitsijana. Janatuinen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1926-1950 ja sen varapuheenjohtaja 1934-1945. Lisäksi hän kuului Helsingin kaupunginhallitukseen. Vuonna 1949 Jantuiselle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi. == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Monivarsituenta

Monivarsituenta tarkoittaa auton pyöräntuentatyyppiä, jossa käytetään useaa tukivartta. Pyöräntuenta ja jousitus kuuluvat järjestelmään, jossa auto on yhteydessä tienpintaan ja sen toimintaan liittyy useita ominaisuuksia, jotka liittyvät ajettavuuteen kuten käsiteltävyyteen, vakauteen ja mukavuuteen. Näitä tavoitteita varten tarvitaan paljon suunnittelun vapautta, josta johtuen monivarsituentaa käytetään pääasiassa korkean luokan autoissa. Toisaalta suunnittelun vapaus tekee geometrian suunnittelusta monimutkaisempaa. Monivarsituennassa käytetään normaalisti viittä tukivartta, jolloin pyörän liike voidaan ratkaista täsmällisesti ja rengas on ideaalisessa asennossa jatkuvasti. Kun monivarsituentaa käytetään ohjaavassa pyörässä pyörä muuttaa asentoa itsensä ympäri eikä ulkoisen tukipisteen ympärillä. Monivarsituenta vaimentaa suuren osuuden melusta ja värinästä, joka parantaa mukavuutta. Monivarsituenta esiteltiin 1960-luvulla Mercedes-Benz C111 -prototyypissä ja otettiin massatuotantoon Mercedes-Benz W201 -mallissa. == Lähteet == Luokka:Auton rakenne
Kolmiovarsituenta

Kolmiovarsituenta tarkoittaa auton pyöräntuentaa erillisjousituksessa, jossa on kaksi päällekkäistä A-kirjaimen muotoista tukivartta (kutsutaan myös kaksois-A-varsituennaksi). Molemmilla tukivarsilla on kiinnitys auton runkoon tai koriin. Yksittäistä A-vartta käytetään myös MacPherson-pyöräntuennan muunnelmissa. Kahden kolmiotukivarren ratkaisua käytetään kalliimmissa autoissa tai kilpa-autoissa koska se tarjoaa paremman pidon ja vakauden kuin MacPherson-tuenta. Ratkaisua käytetiin jo 1930-luvulla, jolloin Citroën ja Packard käyttivät sitä. Tuenta yleistyi myös kilpa-autojen etujousituksessa, jossa aerodynamiikka ja keveys ovat tärkeitä tekijöitä. Kahden kolmiotukivarren ratkaisussa jousituksen puristuminen kasvattaa negatiivista camber-kulmaa eripituisista varsista johtuen. == Lähteet == Luokka:Auton rakenne
Jorma Pärkö

Jorma Juhani Pärkö (24. lokakuuta 1912 Laitila – 5. marraskuuta 1999 Turku) oli suomalainen järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 25.1.2023. ==Henkilöhistoria== Pärkön vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Artturi Pärkö ja Saima Josefiina Pietilä ja puoliso vuodesta 1947 hammaslääkäri Anna Maissi Huhtala, aiemmin Haijanen. Pärkö tuli ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1933 ja valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1941. Hän oli maatalousministeriön asutusasianosaston palveluksessa viljelyskelpoisten maiden tarkastajana 1944–1945, Laitilan Osuuskaupan palveluksessa 1945, Varsinais-Suomen maanviljelysseuran maatalouskonsulentti 1946–1950 ja Maataloustuottajain Varsinais-Suomen Liiton toiminnanjohtaja 1950–1975. Turun työvoimapiirin päällikkönä Pärkö toimi 1948–1949, Oy Vehnän rehutehtaan tarkastajana vuodesta 1951 ja Oy Juurikassokerin rehutehtaan ja Hankkijan rehutehtaan tarkastajana vuodesta 1956. Hän oli myös Osuustukkukaupan Turun rehutehtaan tarkastaja ja hänellä oli useita maatalouden ja maatalouskaupan asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Pärkö sai 1975, jolloin myös taiteilija Liisa Tanner maalasi hänen muotokuvansa. ==Julkaisuja== * Varsinais-Suomen agronomien kerho 1933–1983, 1983. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Garai

Garai oli unkarilainen aatelissuku, joka oli yksi Unkarin kuningaskunnan voimakkaimmista ja vaikutusvaltaisimmista 1300- ja 1400-luvuilla. Nimi tulee Gara-nimisestä paikasta (Gorjani) entisessä Valkón komitaatissa Slavoniassa, jonka kuningas Béla IV myönsi István Drusmalle (Garai) vuonna 1269. Garai- suvun omaisuus oli pääasiassa Tonavan ja Tiszan välisissä komitaateissa sekä Slavoniassa ja Syrmiassa. István I. Garain (1300) kuoleman jälkeen suku jakautui baanin ja palatiinin sukuhaaroihin.Garai Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuningas Sigismundin myötämä Garai-suvun vaakunan parannus 1416 * Garay-sukutaulu, Kroatia Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Kroatialaiset suvut Luokka:Keskiaikaiset suvut Luokka:Unkarin keskiaika
Rosellin talo

Rosellin talo sijaitsee Orivedellä Eräjärven kylällä. Talo on Nikkilänjärven rannalla. Eräjärvi-Seuran Yrjö Johannes Rosellilta vuonna 2018 testamenttilahjoituksena saama tilan päärakennus sekä sen talousrakennus ovat muodostumassa Eräjärven kotiseutumuseoksi. == Eräjärven kotiseutumuseo == Aluetta on kunnostettu talkoilla vuodesta 2018 asti ja samalla on suunniteltu tulevia näyttelyitä. Tulevan kotiseutumuseon pihapiirissä on päästy järjestämään yleisölle jo muutamia tapahtumia ja itse rakennukseenkin on voinut tutustua. Tulevaisuudessa Rosellin taloa on tarkoitus käyttää kotiseutumuseon esineistön esittelyyn, vaihtuvien näyttelyiden järjestämiseen sekä luentojen ja tilaisuuksien järjestämiseen. Eräjärven kotiseutumuseon aiempi museorakennus on tuhoutunut tulipalossa. == Rakennukset == Rosellin talon hirsinen päärakennus on vuodelta 1909. Pihapiirin muita rakennuksia ovat navetta, 1930-luvun suuli sekä aitat. Perkiöntien varrella aiemmin sijainnut lato on purettu. Eräjärvi-Seuran omistukseen siirtymisen jälkeen rakennuksia on korjattu talkoovoimin sekä avustusten turvin. Pirkanmaan maakuntamuseon suosituksia noudattaen pihapiirissä on muun muassa korjattu aitan katto ja päärakennuksen piiput. Navettaan on rakennettu näyttelytila. Päärakennus ja navetta on maalattu. Osana korjauksia päärakennukseen asennettiin vesijohto. Rosellin talon viereistä peltoa on salaojitettu pysäköintialueen toteuttamiseksi. == Pirkanmaan kulttuuriympäristöpalkinto == Vuonna 2023 Eräjärvi-Seura ry palkittiin Pirkanmaan kulttuuriympäristöpalkinnolla. Palkinto myönnetään vaikuttavasta, esimerkillisestä ja pitkäjänteisestä pirkanmaalaisen kulttuuriympäristön hyväksi tehdystä työstä. Palkinnon myöntänyt Pirkanmaan maakuntamuseo toi myöntämisperusteina esiin muun muassa Eräjärvi-Seuran Rosellin talon korjausprojektissa esiin tulleet korjausrakentamisen taidot, museokokoelmista ja pihapiiristä huolehtimisen sekä oman yhteisön arvostuksen. == Lähteet == Luokka:Oriveden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oriveden nähtävyydet
Kevyen musiikin vuosisata

Kevyen musiikin vuosisata (All You Need Is Love: The Story of Popular Music) on Tony Palmerin luoma brittiläinen television dokumenttisarja angloamerikkalaisen rytmi- ja populaarimusiikin eri tyylilajien kehityksestä 1900-luvun taitteesta 1970-luvun puoleenväliin. Sarja kattaa ragtimen, jazzin varhaisvaiheet, bluesin ja gospelin ja etenee sitten vaudevilleen ja music halliin, Broadway-musikaaleihin, swingiin, rhythm and bluesiin, countryyn ja folkiin ja päätyy lopulta rockmusiikkiin. Musiikkiesitysten lisäksi sarja kiinnittää populaarimusiikin tyylilajien kehityksen niiden synnyinvuosien yhteiskunnallisiin ilmiöihin. 17-osainen sarja julkaistiin alun perin vuonna 1977 ja sai pääosin ylistäviä arvosteluja eri puolilla maailmaa. Sitä kuitenkin kritisoitiin vahvasta rock-painotteisuudesta ja siitä, että se ohitti lähes täysin muun muassa diskomusiikin ja juuri nousussa olleen punk rockin. Ainakin jälkimmäisen poisjäänti harmitti Tony Palmeria itseäänkin, joka on kertonut anoneensa lisäyksille rahaa ja tuotantoaikaa mutta jääneensä ilman. Suomessa sarja esitettiin ensi kerran syksyllä 1977 Yle TV2:n lauantain myöhäisilloissa saamatta kovin paljon katsojia, ja uudelleen avausjaksoa lukuun ottamatta seuraavan vuoden syksyllä Ylen ykköskanavan ohjelmistossa paremmalla ohjelmapaikalla torstain alkuilloissa. Vuonna 2008 sarja julkaistiin viiden DVD-levyn pakettina. ==Tuotanto== Sarja alkoi kehittyä John Lennonin ehdotettua sellaisen tekemistä elokuva-alan tuttavalleen Tony Palmerille vuonna 1974. Varmistettuaan sarjan rahoituksen Palmer alkoi kerätä harvoin nähtyjä elokuvatallenteita eri tyylilajien muusikoiden esiintymisistä ja matkustaa ympäri maailmaa tekemässä haastatteluja ja taustatutkimusta. ==Jaksot== # Sarjan esittelyjakso (Introductory Programme) # Jumalan lapset (God's Children: The Beginnings) # Ragtime (I Can Hypnotise 'Dis Nation: Ragtime) # Jazz (Jungle Music: Jazz) # Blues (Who's That Comin'?: Blues) # Valkoinen viihde (Rude Songs: Vaudeville & Music Hall) # Musiikkia liukuhihnalta (Always Chasing Rainbows: Tin Pan Alley) # Musikaalien maailma (Diamonds as Big as the Ritz: The Musical) # Swingin kulta-aika (Swing That Music!: Swing) # Rhythm and blues (Good Times: Rhythm and Blues) # Nashvillen äänet (Making Moonshine: Country Music) # Folk-laulajat (Go Down, Moses!: Songs of War and Protest) # Rock and roll (Hail! Hail! Rock'n'Roll!) # The Beatles (Mighty Good: The Beatles) # Katkera sointi (All Along the Watchtower: Sour Rock) # Säihky rock (Whatever Gets You Through the Night: Glitter Rock) # Uusia suuntia (Imagine: New Directions). ==Lähteet== Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Brittiläiset dokumenttiohjelmat Luokka:Musiikkidokumenttielokuvat Luokka:Populaarimusiikki
Kellosalmen työväentalo Sötkö

Kellosalmen työväentalo Sötkö (joskus myös Ilomäki) oli Padasjoen kunnan Kellosalmen kylässä sijainnut työväentalo. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 1994. ==Historiaa== Kellosalmen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1911. Talo rakennettiin vuonna 1927, mutta vielä vuonna 1931 se oli osaksi keskeneräinen. Tuolloin yhdistyksessä oli jäseniä 12. Rakennustyöt tehtiin talkoilla. Vuonna 1994 talo tuhoutui salaman aiheuttamassa tulipalossa. Se oli ilmeisesti ollut jo jonkin aikaa vain kesäkäytössä. Yhdistys järjesti talolla kesäisin kokouksia ja tansseja. ==Rakennus== Talon pinta-ala oli noin 140 m². Se oli hirsirunkoinen ja vuoraamaton, alun perin myös maalaamaton. Vuonna 1976 talo maalattiin tummanpunaiseksi. Katto oli alun perin pärettä. Se vaihdettiin vuonna 1948 huopaan ja 1977 peltiin. Sisäseinät olivat vuoraamattomat. Talossa oli juhlasali näyttämöineen, keittiö ja eteinen; näyttämö tosin purettiin jo vuonna 1946. Talon uunit purettiin vuonna 1970, ja se jäi ilman lämmitystä. Siellä ei myöskään ollut vesijohtoa, viemäriä tai sisä-wc:tä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Padasjoen rakennukset ja rakennelmat
Juha Saarikko

Juha Mikael Saarikko (s. 1969) on toiminut Jyväskylän yliopistossa professorina. Hän on opiskellut ydinfyysikoksi Helsingin yliopistossa ja tullut sittemmin mukaan politiikkaan Hollolan Keskusta-puolueen edustajana. Nykyään hän on Lahden kaupungissa lehtorina. == Työelämä == Saarikko oli mukana kehittämässä Jyväskylän yliopistossa raskasioni-kiihdytintä vuoteen 1990, eli samaan aikaan kun Cernissä valmistui ensimmäinen samanlainen. Nykyään hän on töissä Lahden Tiirismaan yläkoulussa. Ennen opettajanuraansa hän aloitti pienimuotoisen maanviljely-yrittäjyytensä Hollolassa ja jatkaa sitä edelleen koittaen parantaa maanviljelijöiden toimeentuloa ja asemaa olemalla mukana politiikassa. == Lähteet == * Jyväskylän yliopiston verkkosivut https://www.jyu.fi/fi/tule-opiskelemaan/kandidaatti-ja- maisteriohjelmat * Hollolan Keskusta http://www.hollolankeskusta.fi/saarikko.html Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet
Kalannin työväentalo

Kalannin työväentalo, myös Voiton talo, sijaitsee Uudenkaupungin Kalannin taajamassa. Kalanti oli vuoteen 1936 nimeltään Uusikirkko Tl. Talon omistaa Kalannin Työväenyhdistys Voitto ry. ==Historia== Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja talo rakennettiin vuonna 1908.Talon tontin vuokrasi ja rakennutti talon omiin nimiinsä yhdistyksen varapuheenjohtaja O. Suominen. Myöhemmin hän myi talon yhdistykselle. Talo on peruskorjattu vuonna 1994 ==Rakennus== Alkuperäinen talo oli suorakaiteen muotoinen. Toisessa päässä oli näyttämö, keskellä sali ja toisessa päässä keittiö ja eteinen. Vuosina 1922–1923 taloa laajennettiin. Koko alkuperäinen osa muutettiin saliksi ja uusi osa sijoitettiin talon toiselle pitkälle sivulle. Lämmitysjärjestelmänä ovat sähköpatterit, puun poltolla toimiva ilmanpuhallin, katon säteilylämmittimet ja salissa kaksi ilmalämpöpumppua. ==Talon käyttö== Talon käyttö on ympärivuotista. Oman toiminnan ohella tiloja myös vuokrataan. Talolla on pidetty häitä, syntymäpäiviä ja muita juhlia. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Uudenkaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kalanti