EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Şeref Eroğlu

Şeref Eroğlu (s. 25. marraskuuta 1975 Kahramanmarasissa, Turkissa) on turkkilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Şeref Eroğlu on paininut vuodesta 1988 lähtien. Hän edustaa maineikasta istanbulilaista Bueyueksehir Belediyesi -seuraa. Hän on urallaan voittanut kuusi Euroopan mestaruutta, maailmanmestaruuden ja lukuisia himmeämpiä arvokisamitaleita. ==Arvokisat== *2005 MM-kisat: 22. sija (66 kg) *2005 EM-kisat: 17. sija (66 kg) *Kesäolympialaiset 2004: hopeaa (66 kg) *2003 MM-kisat: 5. sija (66 kg) *2003 EM-kisat: kultaa (66 kg) *2002 MM-kisat: 11. sija (66 kg) *2002 EM-kisat: kultaa (66 kg) *2001 MM-kisat: 16. sija (63 kg) *2001 maailmancup: 1. sija (63 kg) *2001 EM-kisat: kultaa (63 kg) *Kesäolympialaiset 2000: 10. sija (63 kg) *1999 MM-kisat: hopeaa (63 kg) *1999 EM-kisat: pronssia (63 kg) *1998 MM- kisat: hopeaa (63 kg) *1998 EM-kisat: kultaa (63 kg) *1997 MM-kisat: kultaa (63 kg) *1997 EM-kisat: hopeaa (57 kg) *Kesäolympialaiset 1996: 17. sija *1996 EM-kisat: kultaa (57 kg) *1995 MM-kisat: 14. sija (57 kg) *1994 MM-kisat: 5. sija (57 kg) *1994 EM-kisat: kultaa (57 kg) == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Turkkilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lithium (Nirvanan kappale)

"Lithium" on grungeyhtye Nirvanan kuuluisimpia kappaleita. Se julkaistiin vuonna 1991 yhtyeen Nevermind-albumilla ja on albumin kolmas singlejulkaisu. == Tietoja == "Lithium" on kolmas singlejulkaisu Nevermind-albumilta. Singlen B-puolet olivat Nirvanan kappaleet School (live) ja Curmudgeon. Kappale on tuttu bassokuviostaan ja varsinkin kertosäkeestä, jossa laulaja Kurt Cobain laulaa sanaa "yeah". Yhtye esitti kappaleen MTV Video Music Awardsissa vuonna 1992. Toinen kuuluisa liveversio äänitettiin vuonna 1992 Reading Festivaaleilla ja se julkaistiin vuonna 1994 Live! Tonight! Sold Out!! -videolta. ==Toiset versiot== Liveversio kappaleesta julkaistiin vuonna 1996 Nirvanan livekokoelma-albumilla From the Muddy Banks of the Wishkah ja toinen liveversio julkaistiin vuonna 1994 yhtyeen Live! Tonight! Sold Out!! -VHS- kasetilla. Nevermind-albumin versio kuultiin myös vuonna 2002 yhtyeen Nirvana kokoelma-albumilla. Akustinen demoversio vuodelta 1990 julkaistiin vuonna 2004 yhtyeen With the Lights Out -box setillä. "Lithiumin" singlevideon lisäksi kappaleesta tehtiin video, joka kuvattiin The Evergreen State Collegessa paikassa, tosin kappaleessa oli silloin eri sanat. ==Cover-versiot== "Lithium"-kappaleesta ovat esittäneet cover-version seuraavat artistit: * amerikkalainen rockyhtye Papa Roach * amerikkalainen rockyhtye The Polyphonic Spree * turkkilainen vaihtoehtorockyhtye Direc-t * Steeve Estafos lauloi kappaleen voitettuaan Nouvellen palkinnon * Dilana Robichaux lauloi kappaleen Rockstar: Supernovan ensimmäisessä jaksossa. * brittiläinen '60-luvun Nirvana- yhtye julkaisi Lithiumin coverina yhtyeen vuoden 1997 box setissä == Kappaleet == # # # ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 1992 Official Irish Singles Chart No. 5 1992 Polish Airplay Chart No. 9 1992 Slovakian Airplay Chart No. 10 1992 Official UK Singles Chart No. 11 1992 Official Spanish Singles Chart No. 13 1992 Official Italian Singles Chart No. 16 1992 Official Holland Singles Chart No. 16 1992 Mainstream Rock Tracks (US) No. 16 1992 Modern Rock Tracks (US) No. 25 1992 Official New Zealand Singles Chart No. 28 1992 Official Belgium Singles Chart No. 28 1992 Official Australian Singles Chart No. 53 1992 French Airplay Chart No. 60 1992 The Billboard Hot 100 (US) No. 64 ==Aiheesta muualla== * Nirvana - Lithium YouTubessa Luokka:Vuoden 1992 kappaleet Luokka:Nirvanan kappaleet
Pate

Pate voi tarkoittaa: * Pate (saari), saari Kenian rannikolla * Pate (Kambodža), kunta Kambodžan koillisosassa * Pātē, polynesialainen lyömäsoitin * Patee, ruokalaji () * Pattijoen Tempaus, urheiluseura == Henkilöitä == * Edward Pate Jr. (s. 1915), yhdysvaltalainen yrittäjä ja radioaseman perustaja * Danny Pate (s. 1979), yhdysvaltalainen pyöräilijä * Janez Pate (s. 1965), slovenialainen jalkapalloilija * Michael Pate (1920–2008), australialainen näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja * Miguel Pate (s. 1979), yhdysvaltalainen pituushyppääjä * Robert Pate (1819–1895), brittiläinen upseeri * Pate Kivinen (s. 1965), suomalainen muusikko * Pate Mustajärvi, oik. Pauli Antero Mustajärvi (s. 1956), suomalainen muusikko * Pate Vuorio, oik. Pasi Vuorio, suomalainen punkmuusikko === Kuvitteellisia henkilöitä === * Postimies Pate, animaatiohahmo * Pate, Timo Parvelan lastenkirjassa Ella ja Pate
Neal Broten

Neal Broten (s. 29. marraskuuta 1959 Roseau, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Broten aloitti jääkiekkouransa Minnesotan yliopiston joukkueessa kaudella 1978–1979. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään 1979 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella numerolla 42. Kauden jälkeen hänet valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen, joka onnistui seuraavana vuonna talviolympialaisissa sensaatiomaisesti voittamaan olympiakultaa. Kauden 1980–1981 Broten pelasi vielä yliopistosarja NCAA:ta ennen kuin aloitti NHL-uransa. Hän pelasi lyhyttä Saksassa pelattua ajanjaksoa lukuun ottamatta Minnesotassa niin kauan, kunnes joukkue muutti Dallasiin ja vaihtoi nimekseen Dallas Stars. Dallasista Broten kaupattiin kesken kauden 1994–1995 New Jersey Devilsiin, missä hän voitti Stanley Cupin tehden mestaruuden ratkaisseen maalin Detroit Red Wingsiä vastaan finaalisarjan neljännessä ottelussa. Kaudella 1996–1997 hän pelasi vielä Los Angeles Kingsissä ja uudelleen Dallas Starsissa, jonka jälkeen lopetti uransa. Yhteensä Brotenin tehot NHL:n runkosarjassa olivat 1099 ottelussa 289 maalia, 634 syöttöä eli yhteensä 923 tehopistettä. Pudotuspeleissä hänen saldonsa oli 135 ottelussa 35 maalia, 63 syöttöä eli 98 tehopistettä. Maajoukkueurallaan hän osallistui olympialaisten lisäksi vuosien 1979 ja 1990 MM-kisoihin sekä 1981 ja 1984 Kanada Cupiin. Vuonna 1998 Broten palasi lopettamisensa jälkeen kaukaloon kolmeksi otteluksi auttamaan Yhdysvaltojen maajoukkuetta MM-karsinnoissa. Hänen avullaan joukkue selvitti karsinnat ja pysyi MM-kisojen A-sarjassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Broten legendsofhockey.netissä * Broten hockeydraftcentral.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Minnesota North Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fintoto

Fintoto Oy oli suomalaisten totopelien järjestämisestä ja markkinoinnista vastaava yritys. Se perustettiin vuonna 2001. Yhtiön koko osakekannan omisti Suomen Hippos ry, joka vastasi totopeleistä Fintoton perustamiseen saakka. Suomen ravikilpailuiden lisäksi se tarjosi mahdollisuuden pelata myös ulkomaisia hevosurheilutapahtumia. Vuoden 2012 alusta lähtien Fintoto Oy vastasi kaikkien hevospelien myymisestä Suomessa. Aikaisemmin hevospelejä Suomessa järjesti Fintoton lisäksi myös Veikkaus Oy, jolla oli valikoimissaan V5- ja V75-pelit. Fintoton tehtäviin kuuluivat muun muassa: * Toto-pelien myynti ja markkinointi. * Raviratojen ja radan ulkopuolisten totojärjestelmien kehittäminen, myös kansainvälisesti. * Valtakunnallisesta kilpailukalenterista päättäminen koordinoidusti Suomen Hippoksen kanssa. * Hevospelien sisäinen ja ulkoinen tiedotus ja televisiotuotannot. Fintoto Oy:n pääkonttori sijaitsi Espoossa. Yrityksen toimitusjohtajana toimi lokakuusta 2014 lähtien Pertti Koskenniemi. Häntä ennen tehtävässä toimi vuosina 2010–2014 Markku Breider. Häntä edelsi Fintoton toimitusjohtajana yhtiön perustamisesta vuoteen 2010 Ilmari Halinen. Vuonna 2017 Fintoto Oy, Raha-automaattiyhdistys (RAY) ja Veikkaus Oy yhdistyivät yhdeksi valtion omistamaksi rahapeliyhtiöksi, jonka nimeksi tuli Veikkaus Oy. Peliyhtiöiden sulautumisvaihetta varten perustettiin peli-integrointiyhtiö FRV Evo Oy.. == Katso myös == *Ruotsin totopeliyhtiö ATG *Ranskan totopeliyhtiö PMU ==Lähteet== *Fintoto Oy:n yrityssivut === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Fintoton verkkopelisivut *Lisää tietoa Toto-peleistä Luokka:Rahapeliyhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset yritykset Luokka:Raviurheilu
Gorgosaurus

Gorgosaurus on suku teropodien Tyrannosauridae-heimossa. Paleontologit ovat tunnistaneet suvusta tyyppilajin Gorgosaurus libratus. Gorgosaurus libratus oli lihansyöjädinosaurus, joka eli liitukauden lopulla noin 70 miljoonaa vuotta sitten. Se oli pituudeltaan 7–8 metriä ja painoi 2,5 tonnia. Fossiileja on löydetty Yhdysvaltojen ja Kanadan länsiosista. Lajin kuvaili paleontologi Lawrence Morris Lambe vuonna 1914. Gorgosaurus libratus oli pääpiirteissään samanlainen kuin useimmat muut suuret Tyrannosauridae-heimon lajit, kuten Tyrannosaurus rex, Daspletosaurus ja Albertosaurus. Sillä oli suurikokoinen pää, suuret ja kaarevat hampaat, pienet kaksisormiset eturaajat ja voimakkaat jalat. Gorgosaurus muistuttaa eniten sen läheistä sukulaista Albertosaurusta. Jotkut tutkijat epäilevätkin Gorgosauruksen olevan pelkkä Albertosaurus-sukuun kuulunut laji. Luokka:Tyrannosauridae
Opel Corsa

Opel Corsa on Opelin vuodesta 1982 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli. Se oli Opelin ensimmäinen pikkuauto ja tuli markkinoille useita vuosia tärkeimpiä kilpailijoitaan Volkswagen Poloa (1975) ja Ford Fiestaa (1976) myöhemmin. Isossa-Britanniassa Corsaa on myyty alusta alkaen Vauxhall- merkkisenä, lisäksi aiemmin Latinalaisessa Amerikassa ja Lähi-idässä Chevroletina sekä Australiassa Holdenina. Myös muita mallinimiä on käytetty, kuten Opel Vita Japanissa, koska Toyota omistaa siellä oikeudet Corsa- mallinimeen. Vuoteen 2019 mennessä Corsaa oli myyty maailmanlaajuisesti 13,5 miljoonaa kappaletta.Arkistolinkki, Internet Archive, arkistoitu 26.10.2020. Viitattu 26.10.2021. == Sukupolvet == Tiedosto:Opel Corsa A front 20080131.jpg|Opel Corsa A (1982–1993) Tiedosto:Opel Corsa B WorldCup Facelift.JPG|Opel Corsa B (1993–2000) Tiedosto:Opel Corsa front 20080714.jpg|Opel Corsa C (2000–2006) Tiedosto:2012 Opel Corsa (CO) Enjoy 5-door hatchback (2015-11-11) 01.jpg|Opel Corsa D (2006–2014) Tiedosto:Opel Corsa 1.4 Turbo ecoFLEX Color Edition (E) – Frontansicht, 24. Oktober 2015, Münster.jpg|Opel Corsa E (2014–2019) Tiedosto:Opel Corsa F IMG 4059.jpg|Opel Corsa F (2019–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Corsa Luokka:B-segmentin autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eric Strobel

Eric Strobel (s. 5. kesäkuuta 1958 Rochester, Minnesota) on entinen yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Strobel aloitti jääkiekkouransa Minnesotan yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1976–1979. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään 1978 varaustilaisuuden kahdeksannella kierroksella numerolla 133. 1979 Strobel valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen ja hän osallistui saman vuoden MM-kilpailuihin. Seuraavana vuonna olympialaisissa Yhdysvallat teki jättiyllätyksen ja voitti olympiakultaa. Strobel solmi välittömästi olympiaturnauksen jälkeen sopimuksen Buffalon kanssa ja aloitti ammattilaisuransa AHL-liigassa Rochester Americans -joukkueessa. Kauden lopussa pudotuspeleissä hänen jalkansa kuitenkin murtui ja hän lopetti pelaajauransa. Urheilu-uransa jälkeen Strobel on toiminut myyntipäällikkönä. Hänen isänsä, entinen NHL-pelaaja Art Strobel, oli 1980 olympiajoukkueen valmentaja Herb Brooksin valmentaja tämän pelaajauralla. Strobel nimitettiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen vuonna 2003. ==Aiheesta muualla== * * Strobel hockeydraftcentral.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Wells

Mark Wells (18. syyskuuta 1957 St. Clair Shores, Michigan – 17. toukokuuta 2024) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Wells aloitti uransa Bowling Green Staten yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1975–1979. Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään 1977 varaustilaisuuden 13. kierroksella numerolla 176. Vuonna 1979 hänet valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen. 1980 talviolympialaisissa Yhdysvallat ylsi jymy-yllätykseen ja voitti turnauksessa olympiakultaa. Olympialaisten jälkeen Wells aloitti ammattilaisuransa IHL- ja AHL-sarjoissa. Syksyllä 1980 hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa, mutta kausi kului jälleen AHL:ssä New-Haven Nighthawksissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi IHL:ssä ja CHL:ssä, jonka jälkeen lopetti uransa. Jääkiekkouransa jälkeen Wells kärsi harvinaisesta perinnöllisestä selkäsairaudesta, joka haittasi hänen työuraansa. Hän työskenteli ravintolapäällikkönä, mutta joutui luopumaan töistä selkäkipujen takia. Hänet nimitettiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen vuonna 2003. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Wells hockeydraftcentral.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Muhai Tang

Muhai Tang (, s. 1949 Shanghai) on kiinalainen kapellimestari ja säveltäjä, joka on opiskellut Shanghain konservatoriossa ja myöhemmin Münchenin musiikkikorkeakoulussa prof. Michael Hermannin johdolla. Tämän jälkeen Tang jatkoi vielä opintojaan Berliinissä työskennellen kaksi vuotta Herbert von Karajanin johdolla. Vuodesta 2003 vuoden 2006 kesään asti Muhai Tang toimii Suomen kansallisoopperan ylikapellimestarina. Muhai Tang sai vuonna 2002 parhaan nykymusiikkisävellyksen Grammy-palkinnon teoksellaan Concert de Gaudí kitaralle ja orkesterille. Luokka:Kiinalaiset kapellimestarit Luokka:Kiinalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phil Verchota

Phillip ”Phil” Verchota (s. 28. joulukuuta 1956 Duluth, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Verchota aloitti pelaajauransa Minnesotan yliopiston joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1975–1979. Minnesota North Stars varasi hänet NHL:ään 1976 varaustilaisuuden viidennellä kierroksella numerolla 75. Samana vuonna Calgary Cowboys varasi hänet WHA:han varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella numerolla 79. Vuonna 1979 Verchota valittiin Yhdysvaltojen maajoukkueeseen ja hän osallistui saman vuoden MM-kilpailuihin. Seuraavana vuonna joukkue ylsi jättiyllätykseen olympialaisissa voittamalla olympiakultaa. Viimeisessä ottelussa Suomea vastaan Verchota teki kolmannessa erässä joukkueelleen erittäin tärkeän tasoitusmaalin. Kaudella 1980–1981 Verchota pelasi Jokereissa, ollen ensimmäinen SM-liigassa pelannut olympiavoittaja. Kaudet 1982–1984 hän pelasi jälleen Yhdysvaltojen maajoukkueessa ja oli mukana 1983 MM-kilpailuissa sekä joukkueen vanhimpana pelaajana 1984 olympialaisissa. Pelaajauransa jälkeen hän on työskennellyt pankkialalla. Hänet valittiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen vuonna 2003. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verchota hockeydraftcentral.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Minnesota North Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna-Maija Jalkanen

Anna-Maija Jalkanen on helsinkiläinen freelancer-näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt eri teattereissa Suomessa. Vuonna 2005 Jalkanen osallistui Tilt.tv- peliohjelman järjestämään TiltGirl-kilpailuun, jossa etsittiin uutta juontajaa Jaana Pelkosen seuraajaksi. Jalkanen voitti kilpailun, ja toimi ohjelman juontajana 10.8.2005 alkaen kevääseen 2007 asti. Anna-Maija Jalkanen on valmistunut Lahden AMK:n musiikkiteatterilinjalta vuonna 2013. Hän on näytellyt mm. Helsingin kaupunginteatterissa, Turun kaupunginteatterissa, Rauman kaupunginteatterissa, Hämeenlinnan kaupunginteatterissa ja Svenka Teaternissa. Hänen roolitöitään ovat muun muassa Tonja Zhivago, Myrskyluodon Maija ja Jolene Oakes (Herrasmieshuijarit, Rauma).Anna-Maija Jalkanen. Rauman Teatteri 2016.Anna-Maija Jalkanen. Tampereen Teatteri. Jalkanen esiintyi Seinäjoen Kaupunginteatterilla Niin Kuin Taivaassa -musikaalissa 16.9.2023-27.4.2024 Gabriellana ja Seili-musikaalissa 14.9.2024-2.4.2025 Almana. Teatteritöiden lisäksi Jalkanen on esiintynyt laulajana eri kokoonpanoissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Grammy-palkinto

Grammy-palkinto (), alkuperäiseltä nimeltään Gramophone-palkinto () on yhdysvaltalainen musiikkipalkinto. Palkinnot jakaa Yhdysvaltain musiikkialan ammattilaisten yhdistys, The Recording Academy, erityisistä ansioista musiikin alalla. Grammy-palkintoa pidetään elokuva-alan Oscareihin verrattavana tunnustuksena. Ensimmäiset Grammyt jaettiin vuonna 1959. Nykyisin palkintogaala järjestetään yleensä helmikuussa. Tärkeimmät palkinnot jaetaan televisiossa suorana lähetettävässä seremoniassa. Illan aikana palkintoja jaetaan kaiken kaikkiaan 83 kappaletta. Suomalaiset Grammy-voittajat ovat Matti Salminen, Karita Mattila, Esa-Pekka Salonen ja Osmo Vänskä, sekä Nils Schweckendiek, Helsingin kamarikuoro ja Uusinta Ensemble. https://yle.fi/a/74-20072917 == Palkintokategoriat == === Pääkategoriat === * Vuoden albumi (Album of the Year), jaetaan kokonaisen albumin esittäjälle ja tuottajille * Vuoden levytys (Record of the Year), jaetaan yksittäisen kappaleen esittäjälle ja tuottajille * Vuoden laulu (Song of the Year), jaetaan vain kappaleen tekijöille * Paras uusi artisti (Best New Artist), jaetaan esiintyjälle, joka on vuoden aikana julkaissut albumin ja vakiinnuttanut tällä asemansa (albumi ei välttämättä ole artistin ensimmäinen varsinainen julkaisu) === Muita kategorioita === * Paras rap-albumi (Best Rap Album) * Paras alternative rock-albumi (Best Alternative Music Album) * Paras gospel-albumi * Paras gospel-esitys/laulu * Paras roots gospel-albumi * Paras kristillisen nykymusiikin albumi * Paras kristillisen nykymusiikin esitys/laulu * Vuoden tuottaja (Producer of the Year, Non-Classical) Muita palkintoja jaetaan esiintymisestä ja tuotannosta tietyissä genreissä, sekä muun muassa kuvituksesta ja videosta. Erityispalkintoja jaetaan myös pitkäaikaisesta työstä musiikkiteollisuuden saralla. Vuoden 2016 gaalassa erilaisia tyylilajeja (pop, rock, R&B;, gospel jne.) oli 30 ja palkintoja kaikkiaan 83 kappaletta. Vuodesta 1973 lähtien on jaettu Grammy Hall of Fame -palkintoa vähintään 25 vuotta vanhoille historiallisesti merkittäville äänitteille. == Ennätykset == Henkilökohtaisesti eniten palkintoja on voittanut sir Georg Solti, joka toimi Chicagon sinfoniaorkesterin johtajana 24 vuotta. Hän voitti uransa aikana 31 palkintoa. Hänet mainittiin kaiken kaikkiaan 38 palkinnossa (kuusi palkintoa meni äänittäjille ja yksi solistille). Hän oli ehdolla Grammyn saajaksi 74 kertaa. Eniten ehdokkuuksia saanut henkilö on Jay Z, joka on vuoden 2022 gaalaan mennessä ollut ehdolla 83 kertaa. Eniten Grammy-ehdokkuuksia saanut henkilö, joka ei ole voittanut palkintoa ikinä, on Snoop Dogg (17 ehdokkuutta). Eniten palkintoja yhden illan aikana saaneet artistit ovat Michael Jackson (1984) ja Santana (2000), jotka voittivat kahdeksan palkintoa. Naisartisteista eniten Grammyja yhdellä kertaa ovat voittaneet Beyoncé (2010) ja Adele (2012), jotka kumpikin voittivat kuusi palkintoa. == Katso myös == * EGOT * Luettelo Grammy-palkinnoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gramophone-palkinto

Gramophone-palkinto on Gramophone-lehden vuosittain jakama joukko palkintoja parhaille taidemusiikin levytyksille. Palkitut valitsevat Gramophone-lehden toimittajat ja joukko muita alan vaikuttajia muun muassa jälleenmyyjiä, radiotoimittajia ja muusikoita. Palkinnot jaetaan Lontoossa. Luokka:Brittiläiset musiikkipalkinnot
Gramophone

Gramophone on brittiläinen taidemusiikkia käsittelevä aikakauslehti, joka on yksi oman alansa suurilevikkisimmistä julkaisuista. Sen perusti vuonna 1923 skotlantilainen kirjailija Compton Mackenzie. Lehti palkitsee vuosittain parhaaksi katsomiaan taidemusiikin levytyksiä Gramophone-palkinnoilla. Lehti julkaisee kirjasarjaa The Classical Good CD and DVD Guide. Myös merkittävä taidemusiikin levytyksiä arvioiva vuosikirja Penguin Guide to Compact Discs on kolmen Gramophone-lehden arvostelijan kirjoittama. == Aiheesta muualla == Gramophone-lehden sivut Luokka:Brittiläiset musiikkilehdet
Miloslav Hořava

Miloslav Hořava (s. 14. elokuuta 1961 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja. Hořava aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa Kladnon joukkueessa, jossa hän pelasi kaudet 1978–1989. Edmonton Oilers varasi hänet NHL:ään 1981 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella numerolla 176, mutta kauppasivat hänen pelaajaoikeutensa New York Rangersiin 23. lokakuuta 1986. Tšekkoslovakian viranomaiset antoivat hänelle luvan siirtyä Pohjois-Amerikkaan pelaamaan keväällä 1989, jolloin hänestä tuli 27-vuotiaana eräs kaikkien aikojen nuorimmista laillisesti Tšekkoslovakiasta siirtyneistä urheilijoista. Hořava pelasi Rangersissa kaudet 1989–1991 keräten runkosarjassa 80 ottelussa 5 maalia, 17 syöttöä eli yhteensä 22 tehopistettä. Pudotuspeleissä hän saalisti kahdessa ottelussa yhden syötön. Vuonna 1991 Hořava kaupattiin Quebec Nordiquesille, mutta hän päätti siirtyä pelaamaan Ruotsiin Modon riveihin. Vuonna 1994 hän palasi Tšekkiin Slavia Praha HC:hen, jossa pelasi vuoteen 1997 saakka. Hän pelasi Tšekin pääsarjassa aina vuoteen 2000 saakka. 2002 hänet nimitettiin Karlovy Vary -joukkueen valmentajaksi. Hän myös pelasi joitakin otteluja joukkueessa. Maajoukkueurallaan Hořava edusti Tšekkoslovakiaa olympialaisissa 1984 (hopeaa), 1988, 1992 (pronssia) sekä 1994. MM- kilpailuissa hän pelasi vuonna 1981 (pronssia), 1982 (hopeaa), 1985 (kultaa), 1987 (pronssia) ja 1993 (pronssia). Kanada Cupissa hän edusti Tšekkoslovakiaa 1981 (kolmas), 1984 ja 1987. ==Aiheesta muualla== * * Hořava hockeydraftcentral.comissa Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Edmonton Oilersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Istria

Istria on niemimaa Adrianmeren pohjoisosassa. Suurin osa siitä on Kroatiaa; Slovenialle kuuluu viipale niemimaan pohjoisosasta ja Italialle samoin pieni alue. Aiemmin Itävalta-Unkarille kuulunut Istria liitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen Italiaan, mutta toisen maailmansodan jälkeen pääosa niemimaasta liitettiin Jugoslaviaan. Suurimpia kaupunkeja ovat Pula Kroatian puolella ja Portorož Sloveniassa. Istria muistuttaa maisemiltaan meren toisella puolella aukeavaa Italiaa, ja se on suosittu matkailukohde. Välimeren oloissa suhteellisen puhdas vesi houkuttaa ranta- ja purjehduslomailijoita, ja pitkä historia kulttuurimatkailijoita. Porečin kaupunki Unescon maailmanperintökohteineen on suosittu matkailukohde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Piemonte d’Istria Community Luokka:Euroopan niemimaat Luokka:Kroatian maantiede Luokka:Slovenian maantiede
Europa Universalis

Europa Universalis on Paradox Interactiven pelisarja, johon kuuluvat pelit Europa Universalis, Europa Universalis II, Europa Universalis III ja Europa Universalis IV . Europa Universalis -pelit simuloivat ajanjaksoa noin 1400-luvun alkupuoliskolta aina 1800-luvun alkupuoliskolle. Alun perin ranskalaiseen lautapeliin perustunut Europa Universalis julkaistiin vuonna 2000. Peli on raskas strategiapeli, jossa on tarkoitus ohjata oma valtionsa mahtavimmaksi valtioksi koko maailmassa. Peli koostuu kaupankäynnistä, sotimisesta, diplomatiasta, ja siirtokuntien hallitsemisesta sekä peliin vaikuttaviin historiallisiin tapahtumiin reagoimisesta. Pelattavana on kaikki merkittävät ajanjakson valtiot ja pelaaja voi myös luoda omia vasallivaltioita, kuten Suomen, joka ei vielä tuolloin ollut valtio. Merkittävä ominaisuus pelisarjassa on se, että Crusader Kings antaa ohjattavaksi valtion keskiajalta renessanssiin ja tämän pelin voi siirtää Europa Universalis II:een. Europa Universalis II:n voi siirtää Paradoxin peliin Victoria: An Empire Under the Sun ja siitä vielä peliin Hearts of Iron II, jolloin pelaajan on mahdollista ohjata samaa valtiota lähes 900 vuoden ajan. Pelisarjan viimeisin peli Europa Universalis IV julkaistiin elokuussa 2013. ==Lähteet== Luokka:Videopelisarjat Luokka:Lautapelien tietokoneversiot
Deathlike Silence Productions

Deathlike Silence Productions (DSP) oli norjalainen itsenäinen levy-yhtiö. Yhtiö toimi Oslosta käsin ja se perustettiin 1980-luvun lopulla. Sen ainoa omistaja oli Øystein Aarseth, joka on tunnettu paremmin nimellä Euronymous. Aarseth oli black metal -yhtye Mayhemin kitaristi aina siihen asti, kunnes joutui Varg Vikernesin murhaamaksi kotonaan 10. elokuuta 1993. Aarseth otti levy-yhtiönsä nimen Sodom-yhtyeen kappaleesta Deathlike Silence albumilta Obsessed by Cruelty (1986). Levy-yhtiö sijaitsi samassa rakennuksessa kuin Aarsethin levykauppa Helvete, jonka nimi oli puolestaan helvetin norjan kielinen nimi. Aluksi Aarsethin tarkoituksena oli tehdä levytyssopimuksia ainoastaan norjalaisten black metal -yhtyeiden kanssa. Myöhemmin hän teki kuitenkin sopimuksia myös muista maista kotoisin olevien yhtyeiden kanssa, joihin lukeutuivat esimerkiksi ruotsalainen Abruptum ja japanilainen Sigh. ==Deathlike Silence Productionsin julkaisut== Tunniste Yhtye Albumi Vuosi Anti-Mosh 001 Merciless The Awakening 1989 Anti-Mosh 002 Burzum Burzum 1992 Anti-Mosh 003 Mayhem Deathcrush EP 1993 (uudelleenjulkaisu, alkuperäinen julkaisu 1987) Anti-Mosh 004 Abruptum Obscuritatem Advoco Amplectere Me 1993 Anti-Mosh 005 Burzum Aske EP 1993 Anti-Mosh 006 Mayhem De Mysteriis Dom Sathanas 1994 Anti-Mosh 007 Sigh Scorn Defeat 1994 Anti-Mosh 008 Enslaved Vikingligr Veldi 1994 Anti-Mosh 009 Abruptum In Umbra Malitiae Ambulabo, In Aeternum In Triumpho Tenebraum 1994 Aarsethin murhan jälkeen Voices of Wonder -yhtiö julkaisi jo levytetyt albumit DSP:n nimellä. ==Julkaisujen saatavuus== Suurin osa levy-yhtiön julkaisuista on pienten painosmäärien takia nykyisin erittäin vaikeasti saatavia keräilyharvinaisuuksia, joita voi löytää myynnissä korkeintaan internet-huutokaupoissa ja silloinkin hyvin kalliiseen hintaan. Tästä poikkeuksena Mayhemin Deathcrush-EP ja De Mysteriis Dom Sathanas -albumi ovat helposti saatavissa suurimpien levykauppojen valikoimista myös Suomessa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset levy-yhtiöt Luokka:Black metal -levy-yhtiöt
Portorož

thumb|Kempinski Palace Portorož on kuuluisa hotelli Portorožissa. Se avautui alun perin vuonna 1910. Portorož ( eli ”ruusujen satama”) on kylpyläkaupunki ja Slovenian tärkein matkailukaupunki, sillä se on koko maan lähes ainoa rantakohde. Se sijaitsee Istrian pohjoisosassa Adrianmeren rannalla. Slovenian rantaviiva Adrianmerellä on vain 40 kilometriä pitkä. Kaupungissa oli noin 2 870 asukasta vuoden 2020 arvioiden mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Slovenian kaupungit
Hugo Montenegro

Hugo Montenegro (2. syyskuuta 1925 – 6. helmikuuta 1981) oli New Yorkissa syntynyt säveltäjä, sovittaja ja orkesterinjohtaja, joka parhaiten muistetaan hänen elokuvamusiikkisävellyksistään 60-luvulla ja erityisesti hänen versioistaan Ennio Morriconen sävellyksistä Sergio Leonen spagettiwesterneihin. Montenegro aloitti musiikkiuransa Yhdysvaltain laivastossa, jossa hän muun muassa sovitti musiikkia erilaisille kokoonpanoille. Laivaston jälkeen hän opiskeli Manhattan Collegessa, jonka jälkeen hän toimi New Yorkissa Columbia Records –levy-yhtiössä henkilöstöpäällikkönä André Kostelanetzin alaisuudessa. Tämä johti lopulta hänet toimimaan orkesterinjohtajana ja sovittajana monille levy-yhtiön artisteille, nimekkäimpänä Harry Belafonte. 50-luvun puolivälissä Montenegro teki jo omia levytyksiä viihdeorkesterin kanssa. 60-luvun puolivälissä Montenegro muutti Kaliforniaan ja alkoi säveltää musiikkia elokuviin, aloittaen Otto Premingerin elokuvassa Hurry Sundown vuonna 1967. ==The Good, the Bad and the Ugly== Vuonna 1967 Montenegro levytti version Ennio Morriconen sävellyksestä samannimiseen elokuvaan The Good, the Bad and the Ugly (Hyvät, pahat ja rumat). Singlelevy oli suuri hitti, joka nousi sijalle 1 Britanniassa ja sijalle 2 Yhdysvalloissa. Yhteensä kansainvälisesti sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Sovituksen erikoisuuksia ovat siinä käytetyt soolosoittimet eli okariina ja piccolotrumpetti. Samoihin aikoihin Sergio Leonen elokuvan Yhdysvaltain ensi-illan kanssa vuodenvaihteessa 1967-1968 julkaistiin Hugo Montenegron ja orkesterin vinyylilevy Music from "The Good, the Bad and the Ugly" & "A Fistful of Dollars" & "For a Few Dollars More". Kokoelma Ennio Morriconen sävellyksistä Sergio Leonen ohjaamiin elokuviin nousi vuoden 1968 keväällä Yhdysvaltojen Top Teniin. For a Few Dollars More elokuvan pääteema oli julkaistu aikaisemmin myös singlenä. Hugo Montenegron versiot em. elokuvien kappaleista mielletään yleensä elokuvien soundtrackeiksi. Elokuvien ”oikeakin” soundtrack-levy ilmestyi muun muassa Italian ensi-illan jälkeen v. 1966, mutta ne eivät ole olleet Hugo Montenegron versioihin verrattavia kaupallisia tai taiteellisia menestyksiä. Myöhemmin samana vuonna Montenegro julkaisi singlen perustuen Ted Postin ohjaaman lännenelokuvan Hang ’Em High tunnusteemaan. Single ja samanniminen albumi eivät olleet edellisten levyjen kaltaisia hittejä. Elokuvamusiikin säveltämisen ohella HM:n levytystuotanto jatkui monipuolistuen musikaalikappaleista elektroniseen musiikiin. Hugo Montenegro sävelsi ja levytti kuolemaansa asti v. 1981. Hän kuoli keuhkolaajentumaan, jota hän sairasti useita vuosia. ==Lähteet== * Stephen Thomas Erlewine, All Music Guide www.musicmatch.com *Music from "The Good, the Bad and the Ugly" & "A Fistful of Dollars" & "For a Few Dollars More - Hugo Montenegro and his Orchestra, RCA Victor LSP-3927, 1968, lp-levy ==Aiheesta muualla== *www.spaceagepop.com Hugo Montenegro Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Pyloksen taistelu

Pyloksen taistelu käytiin peloponnesolaissodan aikana vuonna 425 eaa. Ateenan ja Spartan välillä. Vuoden 425 eaa. keväällä spartalaiset tekivät, kuten olivat jo monena vuonna aikaisemmin, hyökkäyksen Attikan alueelle. Samaan aikaan he saivat sisilialaisen Messenen kaupungin kapinoimaan Ateenaa vastaan. Ateenalaiset päättivät lähettää laivaston Sisiliaan, mutta ennen sitä sen piti auttaa Demosthenesta tekemään hyökkäyksen Peloponnesokselle. Demosthenes oli päättänyt linnoittaa Pyloksen niemen eli Koryfasionin niemen, josta käsin hän saattaisi hyökätä Spartan alueelle. Laivasto jatkoi matkaansa linnoituksen valmistuttua ja Demosthenes jäi Pylokselle viiden laivan kanssa. Kun spartalaiset saivat kuulla, että ateenalaiset olivat linnoittaneet Pyloksen, he vetivät heti takaisin armeijansa Attikasta. He lähettivät myös oman 60 laivaa käsittäneen laivastonsa piirittämään Pylosta mereltä käsin. Heti kuullessaan spartalaisten olevan matkalla Demosthenes kutsui takaisin ateenalaisen laivaston. Kun spartalaiset pääsivät Pyloksen luokse lähettivät he Epitadaan ja 440 hopliittia nousemaan maihin Pyloksen lähellä olevalle Sfakterian saarelle. Spartalaiset yrittivät hyökätä laivastonsa kanssa Pylosta vastaan, mutta heidät lyötiin takaisin. Pian tämän jälkeen ateenalainen laivasto palasi Pylokselle. Ateenalainen laivasto mursi helposti spartalaisten saartorenkaan ja kukisti spartalaisten laivaston. Sfakterialla olevat spartalaiset jäivät taistelun jälkeen itse saarroksiin. Spartalaiset näkivät tilanteen mahdottomaksi ja pyysivät ateenalaisia neuvottelupöydän ääreen. Neuvottelut eivät kuitenkaan johtaneet minkäänlaisiin tuloksiin ja lopulta ateenalaiset hyökkäsivät Sfakterialla olleiden spartalaisten kimppuun. Sfakterian taistelussa ateenalaiset ottivat vangiksi 292 spartalaista hopliittia. Luokka:Antiikin taistelut Luokka:Peloponnesolaissota
Värintoistoindeksi

Värintoistoindeksi (lyhenne CRI, englanniksi colour rendering index) eli Ra- indeksi on suure, jolla mitataan valonlähteen kykyä toistaa värejä verrattuna vertailuvalonlähteeseen. Värilämpötilaltaan alle 5 000 kelvinin valonlähteitä verrataan Planckin säteilijään, mustaan kappaleeseen, kun taas yli 5 000 kelvinin valonlähteitä verrataan standardoituun luonnonvaloloisteputkeen (D65). Päivänvalon värintoistoindeksi on 89, kun vertailuvalonlähde on Planckin säteilijä. Hehkulampun värintoistoindeksi on samoin 89 verrattuna päivänvaloon. Tämä on yksi syy, minkä vuoksi on alettu kehitellä uusia värintoistoindeksin mittausmenetelmiä. Värintoistoindeksi ilmoitetaan lukuna asteikolla nollasta sataan, missä 0 tarkoittaa täysin monokromaattista valoa, jossa värit eivät toistu lainkaan, ja 100 täysin jatkuvaspektristä valoa eli täydellistä värintoistoa. Värintoistoindeksi ei ilmoita valon väriä, vaan sen ilmoittaa värilämpötila. Värintoistoindeksi määritetään vertaamalla kahdeksan eri värin toistumista referenssivalossa ja tarkasteltavassa valossa. Kunkin värin kohdalla mitataan ero sijoittumisessa väriavaruuteen. Värintoistoindeksi on siis objektiivinen, ei subjektiivinen suure. Poikkeamista lasketaan neliöllinen keskiarvo. Vain yhden värin suuri poikkeama ei laske värintoistoindeksiä paljoa, ongelmaksi muodostuu epätasaisen spektrin omaavat valonlähteet mm. valkoinen ledi. Valo, jonka värintoistoindeksi on yli 80, koetaan yleensä varsin luonnolliseksi. Indeksiltään alle 70:n jäävä valo taas koetaan luonnottomaksi tai värittyneeksi, tai jotkin tietyt kohteet näyttävät valossa omituisilta. Valo- tai videokuvauksessa käytettävän valonlähteen värintoistoindeksin on yleensä syytä olla vähintään 90. Yleisistä valonlähteistä hehkulampuilla, jotka ovat likimäärin mustia kappaleita, on värintoistoindeksi 100, samoin kuin auringonvalolla. Teollisuus- ja liikennevalaisimien värintoistoindeksit ovat usein 20–60 (matalapainenatriumlampulla 0). Tavallisten loisteputkien värintoistoindeksit ovat jopa 80–85. Värintoistoindeksin ei nykyään katsota tyydyttävästi mittaavan uusien valonlähteiden, kuten parannettujen loisteputkien ja muiden purkauslamppujen sekä valkoisten ledien subjektiivisia ominaisuuksia, joten kansainvälinen valaistuskomissio CIE valmistelee parhaillaan uutta, tarkempaa menetelmää. == Aiheesta muualla == *Sormanen, Aleksi: Valonlähteiden värintoisto-ominaisuuksien kuvaaminen, Teknillinen korkeakoulu, Erikoistyö, 1.9.2008 (pdf) Luokka:Väriavaruudet
Savirakentaminen

Savirakentamisella tarkoitetaan saven käyttöä asuin- ja muiden rakennusten materiaalina. Pelkän savi-hiekkaseoksen käyttöä kutsutaan massiivisavirakentamiseksi. Savi-olkiseoksen käyttöä kutsutaan kevytsavirakentamiseksi. Savirakentamiseen liittyy myös olkipaalirakentaminen eli suorakaiteen muotoisten olkipaalien käyttö seinien rakennusaineena. Olkipaalit päällystetään yleensä savirappauksella. Olkipaalirakentaminen on huomattavasti helpompaa kuin kevytsavirakentaminen, jossa oljen ja saven sekoittaminen on työlästä ja saven ja oljen sekoitussuhde vaikuttaa lämmöneristävyyteen. ==Kirjallisuutta== * Volhard Franz, Westermarck Mikael: Savirakentaminen. Rakennusalan kustantajat, Helsinki 1994. * Lundsten Bength, Achcar Leticia, Westermarck Mikael: Selvitys savirakentamisesta. Raportti koerakentamisesta kevytsavitekniikalla. Teknillinen korkeakoulu, arkkitehtiosaston julkaisuja 1994/8, Espoo 1994. * Westermarck Mikael, Heuru Eija-Reetta, Lundsten Bengt: Luonnonmukaiset rakennusaineet. Teknillinen korkeakoulu, arkkitehtiosaston julkaisuja 1998/46. Rakennustieto, Helsinki, 1998. * Westermarck Mikael, Riuttamäki Juha-Pekka, Pelto-Uotila Tero, Weck Tor-Ulf: Olkipaalit rakennusaineena maatilojen puurakennuksissa. Teknillinen korkeakoulu 2002. * Schillberg Klaus, Knieriemen Heinz: Bauen und sanieren mit Lehm. AT Verlag 2001. * Minke Gernot, Mahlke Friedemann: Der Strohballenbau. Ökobuch 2004. ==Aiheesta muualla== *Saviyhdistys ry Luokka:Talonrakennus
Norbert Elias

Norbert Leo Elias (22. kesäkuuta 1897 Breslau – 1. elokuuta 1990 Amsterdam) oli saksanjuutalainen sosiologi, joka työskenteli Amsterdamissa. Hänen sivilisaatioprosessia käsittelevä pääteoksensa Über den Prozess der Zivilisation ilmestyi vuonna 1939.Elias ja sivilisaatioprosessi. HY Sosiaalipsykologian peruskurssin artikkeli. Elias tutki muun muassa hoviyhteisöjä. Hän loi oman sivilisaatioteorian, jonka mukaan sivilisaation perusta on ulkoisen pakon sisäistäminen väestön keskuudessa. Teoria on tullut tunnetuksi 1970-luvulta lähtien. Elias opetti Heidelbergin yliopistossa 1924–1929 ja Frankfurtin yliopistossa 1930–1933. Kansallissosialistien valtaannousun myötä hän pakeni Ranskaan ja asettui vuonna 1935 Englantiin, missä hän asui vuoteen 1975 saakka. Vuosina 1954–1962 hän opetti Leicesterin yliopistossa ja 1962–1964 Ghanan yliopistossa. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * HyperElias@WorldCatalogue Luokka:Saksalaiset sosiologit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Kastu

Kastu on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee noin kaksi kilometriä keskustasta pohjoiseen, Tampereen valtatien ja Raunistulan puistotien välissä. Pohjoisessa Kastu rajoittuu Kaerlan Takakirveeseen. Kaupunginosassa on panostettu viihtyvyyteen ja palveluihin keskustan lähellä. Siellä ei ole teollisuutta. Kastu on kuulunut 1950-luvulla Maarian kuntaan, ja lähistöllä on edelleenkin vanhaan emo-kuntaan liittyviä nimiä, kuten Maarian kirkko ja Maarian VPK. Vuosina 1970–2016 viereisessä Vätin kaupunginosassa Tampereentien länsipuolella oli Kastun koulu, alun perin Raunistulan yhteislyseo, sitten Kastun koulu ja lukio ja loppuaikoina vain Kastun lukio. Koulurakennukset purettiin 2016 sisäilmaongelmien vuoksi ja tilalle rakennettiin vuoden 2019 alusta toimintansa aloittanut Kastun päiväkoti. ==Lähteet== Luokka:Turun kaupunginosat Luokka:Maarian kylät
VOR

Lyhenne VOR voi tarkoittaa seuraavia: *VOR, Voice Operated Recording, äänitys alkaa automaattisesti äänityslaitteen (esim. sanelimen) havaitessa äänen *VOR, radiokanava Venäjän Ääni *VOR, Vertemati Offroad Racing, italialainen moottoripyöränvalmistaja *VOR-majakka, ilmailussa käytettävä VHF- monisuuntamajakka
Pekingin olympialaiset

Pekingissä on järjestetty olympiakisat kahdesti: * kesäolympialaiset vuonna 2008 * talviolympialaiset vuonna 2022.
Leena Pöysti

Leena Pöysti (s. 1976 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan etenkin televisiorooleistaan, esimerkiksi sarjoissa Käenpesä, Roba ja Syke. == Ura == Opiskellessaan Kallion ilmaisutaidon lukiossa 17-vuotias Pöysti sai ensimmäisen näyttelijäroolinsa Suomen Kansallisteatterin näytelmässä. Myöhemmin hän opiskeli Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa, josta valmistuttuaan hän esiintyi vierailevana ja 2006–2007 kiinnitettynä näyttelijänä Kansallisteatterissa. Hän on näytellyt lisäksi esimerkiksi Turun kaupunginteatterissa ja Espoon kaupunginteatterissa. 2000-luvun alussa Pöysti näytteli muun muassa televisiosarjoissa Benner & Benner ja Hovimäki. Vuosina 2004–2007 hän näytteli Käenpesässä Pirjo Räsäsen roolissa. Vuodesta 2012 lähtien Pöysti on näytellyt Maikki Kurkelaa poliisisarjassa Roba. Vetäytyvän ja työkeskeisen poliisin rooli erottuu Pöystin usein esittämistä sympaattisista ja rauhallisista hahmoista. Vuonna 2014 Pöysti alkoi näytellä Johanna Alankoa sairaaladraamassa Syke. Pöysti on esiintynyt myös muun muassa televisiosarjoissa Keisari Aarnio, Huone 301 ja Karppi. Elokuvia, joissa Pöysti on esiintynyt, ovat muun muassa Ganes, Suomen hauskin mies ja Syke- sarjaan pohjautuva Hätätila. Pöysti juonsi keväällä 2008 Hurtta ja stara -kilpailuohjelmaa, jossa julkisuuden henkilöt kouluttivat kodittomia koiria. Hän on tehnyt myös äänitöitä mainoksissa ja äänikirjoissa. == Yksityiselämä == Pöysti asuu Espoossa. Hän on naimisissa lavastaja ja pelisuunnittelija Max Wikströmin kanssa ja hänellä on kaksi lasta. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1998 Hiekkamorsian nuoren Sallan ääni 1999 Rakkaudella, Maire äiti kaupassa 2003 Ei siihen kuole Inka 2007 Ganes Satu 2016 Nuotin vierestä Leena nuorena 2018 Suomen hauskin mies Helen Kalm 2021 Syke-elokuva: Hätätila Johanna Alanko 2023 Syke: Särkynyt sydän Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 1994–1995 Kovaa maata Kikka 2001 Kaverille ei jätetä Ninni / Taina 2001–2002 Benner & Benner Nina Särki 2002 Tummien vesien tulkit kassaneiti 2003 Hovimäki Ruth Lindhof 2004–2007 Käenpesä Pirjo Räsänen 2007 Maan mitta Katja Halkola 2009 Uutishuone Marjatta 2012– Roba Maikki Kurkela 2014– Syke Johanna Alanko 2018 Keisari Aarnio Saara 2019 Aallonmurtaja Micaela 2019 Rehtori Mikin äiti 2019 Huone 301 Olivia Kurtti 2020–2021 Karppi Sara Tulisuo 2021 Karkurit Maikki Kurkela 2024 Sekunnit Marita Kaila == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Murkowski

Francis "Frank" Hughes Murkowski (s. 28. maaliskuuta 1933 Seattle) on amerikanpuolainen Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko, joka toimi Alaskan edustajana Yhdysvaltain senaatissa vuosina 1980–2002 ja Alaskan osavaltion 10. kuvernööri. Hänet valittiin kuvernööriksi 5. marraskuuta 2002 56 %:n ääniosuudella. Murkowskia seurasi vuonna 2006 Alaskan kuvernöörinä Sarah Palin.http://www.nga.org/cms/home/governors/past-governors- bios/page_alaska/col2-content/main-content- list/title_murkowski_frank.default.html Ammatiltaan Murkowski on pankkiiri. Hän on naimisissa ja hänellä on kuusi lasta, joista Lisa Murkowski on Alaskan edustaja senaatissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Amerikanpuolalaiset Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shinnecock-intiaanit

Shinnecock-intiaanit olivat Long Islandin alkuperäisväestöä nykyisen New Yorkin alueella. Long Islandin seuduilla asui kaikkiaan 13 eri heimoa, joista shinnecock oli yksi. Kaikki heimot olivat algonkin kieliryhmää ja sukua mohikaaneille ja delawareille. Shinnecockit jäivät historiaan "rahantekijöinä". He olivat ykkösasemassa wampumien tuottajina. Amerikan alkuperäisväestö käytti wampumia maksuvälineenä ja koruina. Shinnecockien ranta-alueilta löytyi valtavia simpukka- ja osterimääriä. Valkoisista ja purppuranvärisistä helmistä tehtiin nauhoja, joita kutsuttiin wampumeiksi. Ne kulkivat heimolta toiselle, jopa niinkin kauas kuin Etelä-Dakotan mustille vuorille kiowa-intiaaneille. Ennen eurooppalaisten tuloa intiaanit käyttivät niitä pääasiassa seremoniossa. 1700-luvun alkupuolella wampumeja käytettiin kuitenkin rahana valkoisten ja intiaanien välisessä kaupassa eurooppalaisen valuutan puutteen takia. Kun koneet keksittiin, ja ne yleistyivat 1800-luvun puolivälissä ja wampumeja alettiin massatuottaa, syntyi inflaatio joka pysäytti niiden käytämisen rahana Itä-Amerikassa. Lännessä intiaanit kuitenkin käyttivät niitä edelleen kaupankäytiin 1800-luvun puoliväliin asti. Shinnecockeja ja alueen muita heimoja kutsuttiin meteoceiksi ja joskus myös montaukeiksi. Eurooppalaiset alkoivat 1600-luvulla liikkua näiden rauhaarakastavien ja melko kekseliäitten intiaanien alueilla Long Islandilla. He liikkuivat suurilla puista koverretuilla kanooteilla joskus pitkiäkin matkoja tehden vierailuja Long Island Soundin toiselle puolelle sukulaiskansojen luo. Kovin suuri heimo ei shinnecock koskaan ollut. Eurooppalaiset toivat mukaan tarttuvat taudit isorokon, tuhkarokon jotka tappoivat muallakin amerikassa paljon intiaaneja. Osa kansasta on kuitenkin säilynyt nykypäivään asti. Edelleen heitä asuu Long Islandissa jossa heitä asuu noin 1 500, jossa heillä on 750 eekkerin maa-alue Southamptonin kaupungissa New Yorkissa. Heidät tunnetaan verrattain hyvin ja heidän maineensa rahantekijöinä on jäänyt elämään. He ovat hätkähdyttäneet Wall Streetin pankkiireja haastamalla heidät oikeuteen ja vaatimalla maitaan takaisin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat
Hypogammaglobulinemia

Hypogammaglobulinemia tarkoittaa tilaa, jossa seerumin IgG-pitoisuus on normaalia alempi. Määritelmän mukaan pitoisuus on alle 2 SD iänmukaisesta viitearvosta. Hypogammaglobulinemian syitä on tunnistettu yli 100 kappaletta. Yksi hypogammaglobulinemiaa aiheuttavista sairauksista on X-kromosomaalinen agammaglobulinemia eli XLA. XLA on X-kromosomiin liittyvä sairaus, joka tunnetaan myös Brutonin agammaglobulinemiana. Periytymistapa on äidiltä periytynyt tautigeeniä sisältävä X-kromosomi. Kyseinen sairaus huomataan jo varhain lapsena. Sairaudessa potilaan verenkierrosta puuttuu kypsiä B-soluja. ==Lähteet== * "Hypogammaglobulinemian diagnostiikka ja hoito", Duodecim 2002;118(18):1873–80, Leena Kainulainen ja Olli Ruuskanen Luokka:Veren oireet
Vincent Lukáč

Vincent Lukáč (s. 14. helmikuuta 1954 Košice, Tšekkoslovakia) on slovakialainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja poliitikko. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä. Lukáč aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Košice -joukkueessa kaudella 1971–1972. Quebec Nordiques varasi hänet NHL:ään 1982 varaustilaisuuden kymmenennellä kierroksella numerolla 202. Hän ei kuitenkaan ikinä pelannut NHL:ssä, vaan siirtyi 1985 Saksaan Rosenheim SB:hen. Kahden Saksassa pelatun kauden jälkeen hän siirtyi yhdeksi kaudeksi Itävallan pääsarjaan ja sieltä Yhdistyneen kuningaskunnan sarjaan, jossa pelasi vuodet 1988–1990. Maajoukkueurallaan Lukáč edusti Tšekkoslovakiaa 1984 olympialaisissa, jossa joukkue saavutti hopeaa. MM-kilpailuissa hän oli mukana 1977 (kultaa), 1982 (hopeaa), 1983 (hopeaa) ja 1985 (kultaa). Hän edusti maataan myös 1984 Kanada Cupissa. Pelaajauransa jälkeen Lukáč toimi valmentajana HC Košicessa, MsHK Žilinassa sekä Slovakian maajoukkueessa. Hänet nimitettiin Slovakian Hockey Hall of Fameen vuonna 2004. Lukáč valittiin Slovakian parlamenttiin vuoden 2010 vaaleissa äärikansallismielisen Slovakian kansallispuolueen edustajana. Kansallispuolueen johtaja Ján Slota toimi myös MsHK Žilinan presidenttinä Lukáčin työskennellessä seurassa. Lukáčin veljet Imrich ja Jozef olivat myös pääsarjatason jääkiekkoilijoita, poikapuoli Jiří Bicek puolestaan voitti omalla jääkiekkourallaan Stanley Cupin vuonna 2003. ==Aiheesta muualla== * * Lukáč hockeydraftcentral.comissa Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Slovakialaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Slovakialaiset poliitikot Luokka:Quebec Nordiquesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt