EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roslagen

Roslagen on saaristo ja siihen rajautuva rannikkoalue Ruotsin itärannikolla Uplannin edustalla. Sen katsotaan alkavan etelässä Danderydistä ja ulottuvan pohjoisessa Östhammariin. Tukholman saariston pohjoisosa kuuluu Roslageniin, samoin kuin osia Norrtäljen, Vaxholmin, Österåkerin ja Östhammarin kunnista. Sen suurimpia saaria ovat Gräsö, Singö ja Väddö. Historiallisesti nimeä käytettiin Ruotsissa koko Itämeren rannikosta kuin myös Mälarenin rannoista. Nimi juontuu erään teorian mukaan sanasta Roden, jolla tarkoitettiin eräänlaista rannikon ruotulaitosta. Tämä merkitsi sitä, että jokainen tällainen skeppslag eli laivakunta oli velvollinen asettamaan tietyn määrän aluksia rannikon puolustamiseen vihollisen uhatessa mereltä. Nimessä Roslagen on siis yhdistetty sanat Roden ja skeppslag. Suomen ja viron Ruotsia tarkoittavat sanat juontuvat Roden-sanan alkuperästä, muinaisruotsin sanasta *roþs-, tai todennäköisemmin sen vanhemmasta, kenties muinaisnorjalaisesta, muodosta, joka on mahdollisesti lainattu vielä myöhäiskantasuomeen. Ruotsalaiset kutsuvat Norrtäljeä joskus Roslagenin ”pääkaupungiksi”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yleissivusto * Veneilijöille sivusto * Mökkejä alueella * Paikallisradio Luokka:Tukholman lääni Luokka:Uppsalan lääni
Jaavalaiset

Jaavalaiset ovat Jaavan saarelta lähtöisin oleva etninen ryhmä. He muodostavat Indonesian suurimman kansan. Jaavalaisia asuu Indonesiassa 83,2 miljoonaa ja ulkomailla joitakin miljoonia. Yhteensä jaavalaisia on noin 85 miljoonaa. Useimpien jaavalaisten äidinkieli on austronesialaisiin kieliin kuuluva jaava, mutta monet puhuvat myös indonesiaa. Enemmistö jaavalaisista on muslimeja. Merkittäviä jaavalaisvähemmistöjä on muun muassa Malesiassa, Surinamessa, Egyptissä ja Uudessa-Kaledoniassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian etniset ryhmät Luokka:Austronesialaiset kansat
Sundalaiset

Sundalaiset ovat Jaavan saaren länsiosasta Indonesiasta lähtöisin oleva etninen ryhmä. Sundalaiset puhuvat sundan kieltä ja suurin osa heistä on muslimeja. Vuonna 2010 sundalaisia oli Indonesiassa 36 701 670, eli he muodostivat noin 15,5 % koko maan väestöstä. ==Historia== Sundalaiset ovat historiansa aikana olleet eristyksissä ulkomaailmasta. Islamin usko tuli alueelle intialaisten kauppiaiden mukana 1400-luvulla. Sundalaisten ylimystö kääntyi islamiin Bantenin sulttaanin määräyksestä vuonna 1579. Vain hieman myöhemmin sundalaiset päätyivät Mataramin sulttaanikunnan alaisuuteen ja jonkin aikaa tämän jälkeen alueella nousivat valtaan Alankomaat. Alankomaalaisten mukana tulivat plantaasiviljelmät ja kahvi. Sundalaiset kapinoivat Alankomaita vastaan kahteen otteeseen, ensimmäisen kerran vuonna 1880 ja toisen kerran hieman toisen maailmansodan jälkeen. Molempien kapinoiden tavoitteena oli itsenäinen sundalainen valtio, joka ei kuitenkaan toteutunut. Sundalaiset ovat nykyisin osa itsenäistä Indonesiaa. ==Kulttuuri== Sundalaisten pääelinkeino on riisinviljelys. Jotkut sundalaiset etenkin heidän asuinalueidensa lounaisosissa harjoittavat edelleen kaskiviljelystä. Vuosittain tuotetaan tavallisesti kolme riisisatoa. Riisin ohella kasvatetaan esimerkiksi kasviksia, chiliä ja tupakkaa. Rannikolla monet harjoittavat myös kalastusta tai kalanviljelyä. Suurin osa sundalaisista on muslimeja, mutta heidän uskonnossaan on monia piirteitä vanhoista islamia edeltäneistä uskonnollisista tavoista. Uskontoon kuuluu varsin keskeisenä osana esimerkiksi seremonialliset käynnit esi-isien haudoilla. Sundalaisten alaryhmä baduit harjoittavat edelleen perinteistä uskoa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian etniset ryhmät Luokka:Austronesialaiset kansat
Eero Marttinen

Eero Marttinen (s. 17. toukokuuta 1943 Kajaani) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. == Kirjallinen tuotanto == Eero Marttinen toimi käsikirjoittajana Mikko Niskasen elokuvassa Elämän vonkamies. Lisäksi hän on tehnyt käsikirjoituksia televisiolle ja radiolle sekä lukuisia kulttuuri- ja kirjallisuusartikkeleita eri lehtiin. Hän on kirjoittanut ja toimittanut myös tietokirjoja, joista tunnetuimpia ovat: * Sanomia Kainuusta ja Kainuuseen 1918-1993 (KS 1993) * Mestarin eväät, Gummerus 1994 * Kalle Päätalon Koillismaa; Gummerus -Valitut Palat 1995 * Mestarin selkonen, Gummerus 1996 * Mikko Niskanen – elokuvamies, Gummerus 1997 * Mestari elämän telineillä; Gummerus 1998 * Olimme päämajan kaukopartiomiehiä, WSOY 2002 * Venäjällä on väljää (Ilmari Honkanen, toimittaja Eero Marttinen), WSOY 2003 * Ampukaa arvojärjestyksessä (WSOY 2004) * Heikki Savolainen – Voimistelun jättiläinen, WSOY 2006 * Salainen sotapäväkirja 1941–1942, toimittanut Eero Marttinen; Gummerus 2007 * Ilmari Kiannon talvisota, toimittanut Eero Marttinen; Ajatuskirjat 2009 * Ilmari Kianto – Korpikirjailijan elämä; Ajatuskirjat 2010 * Veikko Huovinen: Luonnonkierto, novelleja, pakinoita, lyhyitä erikoisia, ideoinut ja koonnut Eero Marttinen; Siltala 2012 * Semmonen savotta – talvi- ja jatkosota Kalle Päätalon silmin, toimittaneet Eero Marttinen ja Hannu Kahakorpi (Gummerus 2014) * Vaaran vuodet – Jälleenrakennuksen aika Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen (Gummerus 2015) * Murroksen aika – 1950-luku Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen (Gummerus 2016) * Alkutaival – Itsenäisyyden etsikkoaika Kalle Päätalon silmin, toimittanut Eero Marttinen, esipuhe Vilja Päätalo, Gummerus 2017. * Hiljaisen hymyn mies - Veikko Huovisen elämä; Into 2018 == Tunnustukset == * SKR:n Kainuun rahaston Veikko Huovisen palkinto vuonna 1989 lehtityöstä. * Oulun läänin taidemitali vuonna 1996 lehden kulttuuriosaston luomisesta ja kehittämisestä. * Kainuun kirjallisuuspalkinto vuonna 2007 teoksesta Heikki Savolainen – voimistelun jättiläinen. * Kajaanin kaupungin vuoden 2010 kulttuuripalkinto pitkästä kirjallisesta urasta. * Kainuun kirjailijoiden kunniajäsen 2014 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivor Novello -palkinto

Ivor Novello -palkinnot (, ”the Ivors”) ovat British Academy of Songwriters, Composers and Authorsin (Basca) lauluntekijöille ja säveltäjille jakamia palkintoja. Ensimmäisen kerran palkinnot jaettiin vuonna 1956. Vuosittainen palkintojenjakotilaisuus järjestetään Grosvenor Housessa Lontoossa. Palkittujen joukkoon kuuluvat esimerkiksi Shane MacGowan, Elton John, Gary Barlow, Robbie Williams ja Emeli Sandé. Palkintona jaettava pronssiveistos esittää Euterpea, kreikkalaisen mytologian musiikin muusaa. Veistoksen muoto on pysynyt samana alusta alkaen, vaikka viimeistely on vaihdellut hiukan. Veistoksen on suunnitellut Hazel Underwood. Palkinto on nimetty walesilaisen säveltäjän, näytelmäkirjailijan ja näyttelijän Ivor Novellon (1893–1951) mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset musiikkipalkinnot
Zacharias Lithovius

Zacharias Gabriel Lithovius (17. helmikuuta 1672 Oulu – 17. syyskuuta 1743 Oulu) oli suomalainen runoilija ja pappi. Hän oli varhainen suomeksi kirjoittanut runoilija, joka tunnetaan parhaiten valitusrunosta ”Kaarle XII:n kuolemasta”. == Henkilöhistoria == Zacharias Lithovius syntyi oululaiseen porvarisperheeseen 1672. Hänen vanhempansa olivat porvari Gabriel Gabrielsson Limingius ja Margareta Limingius (o.s. Uhlbrandt). Poika sai käydä koulua ja valmistui ylioppilaaksi Turussa 1692. Hän kirjautui heti Turun akatemiaan ja suoritti maisterin tutkinnon vuonna 1700. Lithovius sai Nevanlinnan kirkkoherran viran 1702 ja meni silloisen tavan mukaan naimisiin edeltäjänsä lesken Maria Hinnelin kanssa. He joutuivat kuitenkin heti seuraavana vuonna pakenemaan isonvihan taisteluja Porvooseen. Sieltä Lithovius vaimoineen siirtyi Tukholmaan, jossa he elivät köyhyydessä. Vihdoin vuonna 1713 Lithovius pääsi Oulun kirkkoherraksi, joskin varsinaisen viranhoidon hän aloitti vasta 1721. Siinä välissä hän toimi vuosina 1719 ja 1720 valtiopäivämiehenä pappissäädyssä. Aseman vakiinnuttua Lithovius ryhtyi kirjoittamaan runoja suomeksi. Hänen tiettävästi ensimmäinen suomenkielinen runonsa on vuoden 1715 kuninkaallisia häitä varten laadittu ”Suomalaisten onnen-toivotus”. Vuonna 1718 ilmestyi toinen runo ”Suomalaisten sucucunnan, pohjalaisten peräcunnan, valituxet vaikeimmat”, jossa ilmaistaan surua piispa Johannes Gezelius nuoremman kuoleman johdosta. Lithoviuksen tunnetuin runo on ”Kaarle XII:n kuolemasta” (1719), joka pyrkii ilmentämään suomalaisten tuntemuksia kuningas Kaarle XII:n kuoleman johdosta. Lithovius kirjoitti myös runon ”Sangen suuret suomalaisten, Pohjan peräst pacolaisten, totisimmat toiwotuxet” (1719) Ulriika Eleonooran ja runon ”Suomalaisten suosio-sanat” (1720) Fredrik I:n kruunauksen kunniaksi. Jälkimmäisessä näkyy jo iloa lähestyvästä rauhasta. Kaikki kolme runoa oli kirjoitettu suomen lisäksi myös ruotsiksi ja latinaksi. Lithovius jäi vanhemmalla iällään leskeksi ja meni vielä naimisiin jo toisen kerran leskeksi jääneen Susanna Cajanuksen kanssa 1727. Lithovius kuoli Oulussa syksyllä 1743. == Lähteet == * Fennica, Suomen kansallisbibliografia. * Krohn, Julius 1954 [1897]: Suomalaisen kirjallisuuden vaiheet. 2., muuttamaton painos. SKS:n Toimituksia 86. SKS, Helsinki. * SKS = Suomalaisen Kirjallisuuden Seura * ==Aiheesta muualla== * Kirjasampo.fi: Zacharias Lithovius Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1672 syntyneet Luokka:Vuonna 1743 kuolleet
Tapio Tapiovaara

Kaarlo Tapio ”Tapsa” Tapiovaara (7. marraskuuta 1908 Sortavala – 16. lokakuuta 1982 Leningrad) oli suomalainen taidemaalari, graafikko ja lavastaja.Insinöörin rakkaus: Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos, s. 112. Ateneumin taidemuseo 2003. ==Ura== Tapiovaara tuli tunnetuksi kantaa ottavista kuvituksistaan. Hän toimi Tulenkantajat-lehden kuvittaja-avustajana 1933–1939. Vuonna 1936 hän liittyi Kiilaan ja kuvitti sen vuosialbumeja. Kirjojen kansia ja kuvituksia muun muassa WSOYn, Kansankulttuurin ja Tammen kirjoihin yli kaksisataa. Vanhimmat lehtikuvitukset tehtiin suoraan linolaatalta. Kirjankuvitusten herkemmät viivapiirrokset muun muassa Edith Södergranin Runoja-teokseen poikkeavat selvästi voimakkaista linopiirroksista. 1930-luvun jakautuneessa kulttuurielämässä Tapiovaara asettui selvästi vasemmalle, kuten veljensä Nyrki Tapiovaara.Kulttuurivihkot 2/04. Tapiovaara kävi Taideteollinen keskuskoulun 1931–1935, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1935–1936 ja opiskeli Vapaassa Taidekoulussa 1936–1939. Tapiovaaralle myönnettiin Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitali 1972. Tapiovaaran laaja henkilöarkisto on Kansan Arkistossa. Tapiovaaran vanhemmat olivat lääninmetsäntarkastaja Kaarlo Juho Vihtori Tapiovaara ja Aino Tapiovaara (o.s. Grönroos-Rainio). Hänen ensimmäinen puolisonsa 1945-1953 oli keraamikko Ulla Helena Tapiovaara (o.s. Karlström, 1916-1953). Toinen puoliso 1955- oli toimittaja Tyyne Maria Tapiovaara (o.s. Salmi). Hänellä on seitsemän lasta: ensimmäisestä avioliitosta: Maria (Kylänen), s. 1945 ja Jukka, s. 1947; toisesta avioliitosta: Aku, 1957–2007, Mikko, s. 1959, Tuomo, s. 1960, Jouni, s. 1962 ja Lasse, s. 1965. == Valokuvia julkisista teoksista == Tapio Tapiovaara ja Sisko Petäjä V.I. Leninin vierailun muistolaatta 1965.jpg|V.I. Leninin vierailun muistolaatta, yhdessä Sisko Petäjän kanssa, Tampere 1965. == Kuvituksia == * == Katso myös == * Nyrki Tapiovaara, nuorempi veli, elokuvaohjaaja * Ilmari Tapiovaara, nuorempi veli, muotoilija, sisustussuunnittelija == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Rinne, Matti: Yksitoista Tapiovaaraa: Tuoleja, tauluja, elokuvia. Kustannusosakeyhtiö Teos, 2008. * Räsänen, Anja Kaarina (toim.): Tapio Tapiovaaran grafiikkaa. 1977. ISBN 951-615-156-6 == Aiheesta muualla == * Kuvataiteilijamatrikkeli. * Tapio Tapiovaara. Sininen laulu. YLE. * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Ursus etruscus

Ursus etruscus eli 5,3 miljoonaa – 11 000 vuotta sitten. Tämä laji eli keski- villafrancakaudelta Tiglian-lämpökaudelle. Tätä suurta karhua pidetään ruskeakarhujen, mustakarhujen ja sukupuuttoon kuolleiden jääkauden aikaisten luolakarhujen kantamuotona. Huomattavasti nykyistä karhua muistuttavan Ursus etruscus -lajin hampaat olivat nykykarhua alkeellisemmat. Lajin elinaikana oli ajoittain suuria mannerjäätiköitä, viileitä ja lämpimiä kausia. Uroksen pituus oli noin 1,3–2 metriä ja paino 100–200 kilogrammaa. Lajin jäänteitä on löydetty Euroopasta, Aasiasta ja Pohjois-Afrikasta. ==Lähteet== Luokka:Karhut Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Ursavus

Ursavus oli varhainen karhun esi-isä, joka kehittyi koiraa muistuttavasta esi- isästä. Se oli koiramainen karhu, joka muistutti matalaa ilvestä tai näätää. Se oli kettuterrierin kokoinen. Ursavus eli 20–10 miljoonaa vuotta sitten varhais-keskilla. Noin 20 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Saksa, jossa ursavus eli, oli lämmintä, subtrooppista aluetta. Se kehittyi pienemmästä ursavus elmensis -lajista suuremmaksi ursavus deperetiksi. Luokka:Karhut Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Rusi

Rusi voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöitä == * Rusi, suomalainen sukunimi, alun perin Karjalan kannakselta. Tunnettuja Rusi-nimisiä henkilöitä ovat: **Alpo Rusi (s. 1949), diplomaatti ja ulkoasiainneuvos **Anamaria Rusi (s. 1982), laulaja, lauluntekijä ja muusikko **Jukka Rusi (1935–2004), toimittaja ja tiedottaja **Nestor Rusi (1916–2003), Neuvostoliitossa vankina ja karkotettuna ollut suomalainen sotaveteraani. == Paikkoja == * Rusi, joki Romaniassa * Rusi, kylä Zlatnassa, Romaniassa * Rusi, kylä Bretea Românăssa, Romaniassa * Rusi, kylä Slimnicissä, Romaniassa * Rusi, kylä Forăștissa, Romaniassa * Rusi, kylä Puieștissa, Romaniassa == Muita merkityksiä == * Rusi, puolustus- ja turvallisuusalan ajatushautomo Wellingtonissa (rusi.org) *Rusit, viikinkien nimitys Venäjällä.
Maluri

Maluri () on ulkomeren saari Perämerellä Ruotsissa Haaparannan edustalla. Se sijaitsee Sanskerin eteläpuolella. Saari kuuluu hallinnollisesti Kainuun kuntaan. Maluri on metsätön ja siksi saarella sijaitsevat Malurin kirkko ja majakka näkyvät kaukaa. Saarella on myös runsaasti asumuksia loma- ja virkistyskalastuksen käytössä. Aikoinaan saari on ollut tärkeä tukikohta myös suomalaisille kalastajille. ==Aiheesta muualla== * Tarunhohtoiset Maluri ja Sanskeri Luokka:Perämeren saaret Luokka:Ruotsin saaret Luokka:Kainuun kunta
Luolakarhu

Luolakarhu (Ursus spelaeus) oli jääkaudella elänyt, luolissa talvehtinut suuri karhueläin. Se ilmestyi viimeistään Holstein-lämpökaudella noin 300 000 vuotta sitten, ehkä jo 500 000 vuotta sitten. Itävallasta on löydetty noin 40 000 vuotta vanhoja luolakarhun jäänteitä, joiden luista on saatu muutaman geenin pätkiä DNA-näytteinä talteen. Luolakarhu katosi jääkauden lopun pleistoseenin joukkotuhossa noin 10 000 vuotta sitten luultavasti ilmastonmuutoksen ja ihmisen metsästyksen takia. == Piirteet == Luolakarhun nimitys tulee siitä, että sen jäännöksiä on löydetty useimmiten luolista. Koska sen jäännökset luolissa ovat yleisempiä kuin esimerkiksi karhun, on oletettu että se vietti aikaa luolissa muutenkin kuin talvehtiessaan. Luolakarhu-urokset olivat arvioiden mukaan 400–500-kiloisia ja naaraat olivat 225–250-kiloisia. Useimpien nykyisten karhujen tapaan se oli kaikkiruokainen. Sen hampaistosta tehtyjen arvioiden mukaan sen ruokavalio on kuitenkin saattanut olla kasvipainotteisempi kuin nykyisen karhun. Luista löydettyjen jälkien perusteella tiedetään että luolakarhut söivät joskus myös toisiaan. == Häviäminen == Viimeisimmät luolakarhun jäännökset on ajoitettu 27 800 vuotta taaksepäin. Häviämisen syystä ei ole varmuutta, mutta syyksi on ehdotettu muun muassa ilmastonmuutoksen aiheuttamaa elinympäristön häviämistä, kilpailua elintilasta nykyisen karhun kanssa ja kilpailua ihmisen kanssa luolista. Viimeiset luolakarhut elivät luultavasti Alppien eteläosissa. == Suhteet ihmisiin == Luolakarhut ovat melko harvinaisia luolamaalausten aiheena. Tämä saattaa johtua siitä että ihmiset välttelivät sitä, tai sitten näiden kahden lajin elinalueet eivät olleet samat. Neandertaalien on väitetty palvoneen luolakarhuja. Muutamista neandertaalien muinoin asuttamista luolista Sveitsistä, Ranskasta ja Italiasta on löydetty luolakarhun luita, jotka on aseteltu tietyin tavoin. == Levinneisyys == Euroopassa luolakarhua oli Etelä- ja Keski-Euroopassa. Pohjoismaissa ja hieman etelämpänäkään sitä ei ollut. Pohjoisempana luolakarhua esiintyi aivan Britteinsaaren eteläisimmässä osissa, Keski-Saksassa ja Etelä-Puolassa asti pohjoisessa sekä Etelä-Ukrainassa. Luolakarhua ei kuitenkaan tavattu Iberian niemimaalta paitsi Pyreneiltä, eikä Etelä-Italiasta eikä myöskään suurimmasta osasta Kreikkaa. Näin ollen luolakarhu eli jääkaudella suunnilleen 40 ja 50 leveysasteiden välissä. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Karhut Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Tanssiklubi Star

Tanssiklubi Star on vuonna 1968 perustettu tanssiurheiluseura Helsingissä, joka on erikoistunut kilpatanssivalmennukseen. Vakio- ja latinalaistanssien lisäksi seuran ohjelmaan kuuluvat myös argentiinalainen tango ja salsa. Tanssiklubi Star on yksi kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä suomalaisia tanssiseuroja. Menestynein starilainen pari kautta aikain on Heikki ja Vieno Ketonen kolmellatoista Suomen-mestaruudella. == Aiheesta muualla == *Tanssiklubi Star Luokka:Suomalaiset tanssiurheiluseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1968 perustetut urheiluseurat
Stefan Olsdal

Stefan Alexander Bo Olsdal (31. maaliskuuta 1974 Göteborg) on rockyhtye Placebon basisti. Olsdal asui lapsuutensa Luxemburgissa. Hän kävi Luxemburgin kansainvälistä koulua, jossa opiskeli myös hänen nykyinen yhtyetoverinsa Brian Molko, mutta he eivät tutustuneet toisiinsa vielä koulussa. Myöhemmin Olsdal muutti takaisin Ruotsiin, missä kävi lukion, jonka jälkeen hän muutti Lontooseen opiskelemaan musiikkia. 1990-luvun alussa Olsdal tapasi Brian Molkon sattumalta uudelleen Lontoossa South Kensingtonin metroasemalla. He perustivat yhdessä yhtyeen nimeltä Ashtray Heart. Nimi muutettiin myöhemmin Placeboksi. Placebon lisäksi Stefan Olsdal tekee myös DJ-keikkoja sekä soittaa elektronista musiikkia Hotel Persona -nimisessä yhtyeessä. Hän nimeää musiikillisiksi vaikutteikseen muun muassa Depeche Moden sekä Eurythmicsin. Luokka:Ruotsalaiset basistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ursus minimus

Ursus minimus eli noin 5–3,5 miljoonaa vuotta sitten plioseenikauden alkupuolella. Siitä kehittyi laji Ursus etruscus. Luokka:Karhut Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Sanskeri

Sanskeri () on saari Perämerellä Haaparannan saaristossa. Saari kuuluu nykyisin Haaparannan saariston luonnonsuojelualueeseen ja siksi kulkeminen alueella on ohjattua. Saarella on Kumpulan kylä, jossa on kunnostettuja rakennuksia. Kumpulassa on myös kirkko. Saaren eteläosassa on laajoja nummia ja hiekkakinoksia. Kinokset koostuvat sannasta, jonka mukaan saari on saanut nimensä. Alueella on myös vanhoja kalastukseen liittyviä kivirakennelmia. Pohjoisosassa on kosteikkoja ja lehtimetsää. Sanskerista etelään sijaitsee Malurin ulkosaari. ==Aiheesta muualla== * Tarunhohtoiset Maluri ja Sanskeri ==Lähteet== Luokka:Haaparannan kunta Luokka:Perämeren saaret Luokka:Ruotsin saaret
105 K 34

105 K 34 oli ruotsalaisen Bofors-asetehtaan valmistama 105 millimetrin kanuuna. Tykki oli paranneltu versio mallista 105 K 27. Talvisodan aikana Suomi osti 12 kappaletta 105 K 34-tykkejä, joista neljä tykkiä ehti mukaan sotaan. Tykkejä käytti 1. erillinen moottoroitu raskas kanuunapatteri (myöhemmin 1./raskas patteristo 7). Talvisodan aikana tykit kärsivät sopimattoman ruudin vuoksi putkivaurioista. Jatkosodassa tykkimallia käyttivät raskas patteristo 3, raskas patteristo 5 ja järeä patteristo 1. Tykkiä pidettiin onnistuneena konstruktiona, ainoa haittapuoli oli suuren lähtönopeuden aiheuttama putken nopea kuluminen, josta johtuen putki kesti vain noin 2 000 laukausta. Tykeillä ammuttiin talvisodassa 1 679 ja jatkosodassa 21 760 laukausta. == Tekniset tiedot == * Kaliiperi: 105 mm * Putkipituus: 42 kaliiperia (4 410 mm) * Ammuspaino: 15,3 kg * Lähtönopeus: 800 m/s * Tulinopeus: noin 5 laukausta/min * Korotusalue: -5° – +42° * Sivusuuntausalue: +/- 30° * Kantama: 16,3 km * Tuliasemapaino: 3 750 kg == Lähteet == * Luokka:Kanuunat Luokka:Suomen puolustusvoimien tykkikalusto Luokka:Talvisodan aseet Luokka:Jatkosodan aseet
Mongoose Publishing

Mongoose Publishing on brittiläinen roolipelikustantamo, joka julkaisee roolipelikirjojen lisäksi miniatyyrejä ja korttipelejä. Mongoose Publishing on julkaissut lisensseillä sekä tieteis- (Babylon 5, Judge Dredd ja Starship Troopers) että fantasia-aiheisia (Conan barbaari ja RuneQuest) pelejä. == Historia == Mongoose Publishing aloitti julkaisutoimintansa vuonna 2001. Kustantamo sai alkunsa d20-innostuksesta, jonka aiheutti Dungeons & Dragonsin kolmas laitos. Mongoose Publishingin julkaisut saavuttivat suosiota, mutta niitä myös syytettiin ulkoasultaan kehnoiksi ja hutaisten tehdyiksi. Ensimmäiset julkaisut oli varsin selvästi tarkoitettu Dungeons & Dragonsin lisäosiksi. Yrityksen vakiinnutettua d20-julkaisuilla asemansa se alkoi hankkia itselleen lisenssejä ja sai 2002 oikeudet suosittuun brittiläiseen komediasarjaan Sláine ja Judge Dreddiin. Vuonna 2003 Mongoose Publishing onnistui samaan lisenssin myös televisiosarjaan Babylon 5. Se ryhtyi myös julkaisemaan omaa lehteä nimeltä Signs and Portents, joka oli tarkoitettu tukemaan kustantamon omia tuotteita ja d20-järjestelmää. Seuraavana vuonna Mongoose Publishing teki lisää ostoksia: lisenssit Conan barbaariin ja Paranoiaan sekä EN World Gamer -lehden. Vuonna 2005 Mongoose Publishing julkaisi Starship Troopersiin perustuvat rooli- ja miniatyyripelit ja hankki lisenssin RuneQuest-roolipelin uuden laitoksen julkaisemiseen. RuneQuestin uusi laitos ilmestyi elokuussa 2006. Kustantamo yritti saada myös Tom Clancyn Rainbow Sixin ja Ghost Reconin oikeudet muttei onnistunut siinä. ==Aiheesta muualla== * Mongoose Publishingin kotisivut Luokka:Roolipelikustantamot
Anne Mäkinen

Anne Mäkinen (s. 1. helmikuuta 1976) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän kuuluu nykyään Suomen naisten jalkapallomaajoukkueen valmennusjohtoon. Keskikentällä pelannut Mäkinen edusti seuratasolla viimeksi ruotsalaista AIK:ta, johon hän siirtyi lokakuussa 2007. . Tätä ennen hän pelasi Bälinge IF:ssä ja Umeå IK:ssa sekä useita vuosia ensimmäisenä suomalaisammattilaisena Yhdysvalloissa. Ennen ammattilaisuraansa hän valmistui Notre Damen yliopistosta ja pelasi sen joukkueessa yliopistosarjaa. Maajoukkueuransa Mäkinen aloitti jo 15-vuotiaana 8. kesäkuuta 1991 Neuvostoliittoa vastaan pelatussa ottelussa. Mäkinen oli keskeisessä roolissa Suomen yltäessä välieriin EM-kisoissa 2005, ja hänet valittiin koko kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän saavutti ensimmäisenä suomalaisena naisjalkapalloilijana sadan maaottelun rajapyykin 9. maaliskuuta 2006 Algarve Cupissa pelatussa ottelussa Saksaa vastaan. Mäkinen ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa vuodenvaihteessa 2007 perhesyiden takia. Hän oli silloin pelannut 108 maaottelua ja tehnyt niissä 15 maalia. Toukokuussa 2008 Mäkinen kuitenkin palasi maajoukkueeseen harjoitusmaaottelussa Islantia vastaan. Marraskuussa 2012 Mäkinen valittiin kolmantena naisena Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen. == Seurat == * JNK Laajasalo, Helsinki (kasvattajaseura) * FC Kontu, Helsinki * Helsingin Jalkapalloklubi, Helsinki * Malmin Palloseura, Helsinki * University of Notre Dame, Yhdysvallat * Washington Freedom, Yhdysvallat * Philadelphia Charge, Yhdysvallat * New Jersey Wild Cats, Yhdysvallat * Umeå IK, Ruotsi * Bälinge IF, Ruotsi * AIK, Ruotsi == Saavutukset == * 109 maaottelua (4. toukokuuta 2008 mennessä.) * 15 maaottelumaalia (3. toukokuuta 2008 mennessä.) * EM-välierä 2005 * EM-kisojen paras pelaaja 2005 * Ruotsin mestaruus 2005 ja 2006 * Suomen mestaruus MPS 1994 * Suomen cup HJK 1993 * Vuoden tyttöpelaaja 1992 * Vuoden naispelaaja 1993 ja 2004 * Vuoden tulokas USA:n yliopistosarjassa 1997 * Vuoden pelaaja USA:n yliopistosarjassa 2000 * All-Stars-pelaaja USA:n yliopistosarjassa 1997-2000 * Suomen Palloliiton myöntämä Erik von Frenckell -mitali tunnustuksena mittavasta työstä suomalaisen jalkapallon edistämiseksi * Valinta Suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anne Mäkinen Palloliiton sivuilla. Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ojanko

Ojanko () on Vantaan kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Vantaalla Kehä III:n koillis- ja Porvoonväylän pohjoispuolella. Idässä se rajoittuu Krapuojaan, joka on samalla Helsingin raja. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Länsisalmi etelässä, Vaarala lounaassa, Hakunila luoteessa ja Sotunki koillisessa. Kaupunginosassa sijaitsee Vantaan kaupungin lunastama Håkansbölen kartano puistoalueineen. Kaupunginosa on suurelta osin Ojangon ulkoilualuetta, jossa kiertelee ulkoilureittejä, ratsastuspolkuja ja talvisin hiihtolatuja. Täällä toimii myös ratsastuskoulu Poni-Haka Ratsumestarintiellä ja Kehä III:n puolella on koirien koulutusalue. Sotungintien varrella toimii Vantaan luontokoulu entisessä Sottungsbyn kyläkoulussa ja siellä on myös omakotiasutusta. Porvoonväylän kupeessa Långmossebergenillä sijaitsee Vantaan Energian jätevoimalaitos, jota luonnehdittiin valmistumisvuonna 2014 lajissaan Euroopan tehokkaimmaksi. Laitos tuottaa noin puolet Vantaan kaukolämpötarpeesta ja kolmanneksen sähköntarpeesta. Sähkö siirretään valtakunnanverkkoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Vaarala (Vantaa)

Vaarala () on Itä-Vantaalla, Hakunilan suuralueella sijaitseva noin 3 000 asukkaan kaupunginosa. Vaarala sijaitsee Helsingin rajalla Kehä III:n, Porvoonväylän ja Lahdenväylän muodostamassa kolmiossa. Naapurikaupunginosia Vantaalla ovat Kuninkaala, Hakunila, Ojanko, Rajakylä ja Länsimäki. Helsingin puolella vieressä sijaitsee Jakomäki. == Asutus ja ympäristö == Vaaralan asutuksen ytimenä on jyrkille kallioisille mäenkumpareille ja niiden välisiin peltonotkelmiin 1940- ja 1950-luvuilla rakennettu, puutaloista koostuva omakotialue. Kehä III:n tuntumaan on noussut tiiviimmin laatikkomaisia rivitaloja ja joitain kerrostaloja. Keksien nimet näkyvät Fazerilan työsuhdeasunnoiksi rakennettujen vanhempien kerrostalojen nimissä; uudempia rakennettiin opiskelijoille. Tästä huolimatta yli 75 % alueen asunnoista on pientaloja ja vielä suurempi osuus omistusasuntoja. Alueen eteläosissa, Porvoonväylän pohjoispuolella sijaitsee rämealue Slåttmossanin kohosuo (luonnonsuojelualue). Korjaustarpeessa ollut, vuonna 1960 valmistunut Vaaralan kirkko myytiin vuonna 2013 yksityiselle taholle. Samassa yhteydessä rakennuksen nimi vaihdettiin Vaaralan kappeliksi. Vaaralassa toimii yksi päiväkoti. Suunnitellun Vantaan pikaraitiotien reitti on linjattu Vaaralan läpi. == Teollisuus ja työpaikat == Vaarala tarjoaa työpaikan ja toimeentulon yli 2 000 ihmiselle. Jalostus on toimialueista tärkein. Vaaralan itäosissa on yritysalue, jossa sijaitsee muun muassa Valion juustotehdas. Yritysalueen sijoittuminen pohjavesivyöhykkeelle rajaa kuitenkin toiminnan laatua. Vaaralassa on myös niin kutsuttu Fazerilan alue, jossa sijaitsevat Fazerin tunnetut tuotantolaitokset, makeistehdas ja leipomo. Alkujaan alueelle perustettiin keksitehdas. Fazerin vesitorni on alueen kauas näkyvä maamerkki. Vuonna 2016 perustettu vierailukeskus Fazer Experience Vierailukeskus on yksi Vantaan nähtävyyksistä ja pääkaupunkiseudun suosituimmista matkakohteista. Jo aikaisemmin Fazerin makeistehtaalle tehtiin noin 50 000 vierailua vuodessa, mutta vierailukeskuksen kävijämäärä oli vuonna 2017 yli 180 000. Ennätysvuonna 2019 vierailukeskuksessa kävi 231 000 ihmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Coda

Coda tai CODA voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * coda eli kooda, musiikillisen kokonaisuuden päätöselementti * Coda, Led Zeppelinin albumi vuodelta 1982 * CODA, child of deaf adult, kuurojen vanhempien kuuleva lapsi. * coda, tiedostojärjestelmä * Tappajan kahdet kasvot, (), australialainen elokuva vuodelta 1987 * Coda, kanadalainen elokuva vuodelta 2019 * Coda – kahden maailman välissä, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2021
Cabaletta

Cabaletta on oopperamusiikin termi, jolla on kaksi hieman toisistaan poikkeavaa merkitystä. 1800-luvun italialaisessa oopperassa se tarkoittaa ensin kaksiosaisen aarian jälkimmäistä, nopeampaa ja rytmisempää osaa joka seuraa rauhallisempaa cantabile-osuutta. Termi tuli käyttöön vuonna 1826. Cabaletassa on kaksi stanzaa, joita seuraa vapaamuotoisia koristeluja. Cabaletta tavallisesti päättyy koodaan. Tunnettuja esimerkkejä tällaisista cabaletoista ovat mm. "Vien diletto è in ciel la luna" Bellinin Puritaaneista (1835) ja "Non più mesta..."' Rossinin Tuhkimosta (1817). Myöhemmin cabaletoiksi alettiin kutsua myös minkä tahansa ensemblen viimeistä osuutta, yleensä duettoa. Cabaletta yleensä välittää vahvoja tuntemuksia; suunnatonta iloa (Lindan "O luce di quest' anima" Linda di Chamounix'ssä), syvää surua (Lucian "Spargi di qualche pianto" Lucia di Lammermoorissa), rakkautta (Lindoron lyhyt cabaletta oopperassa Italiatar Algeriassa). Cabaletta on tärkeä elementti varsinkin bel canto -oopperassa - Rossini kirjoitti kaikille oopperoidensa päähenkilöille aina vähintään yhden cabaletan. Esimerkiksi Italialainen Algeriassa sisältää kaksi cabalettaa Lindorolle, kolme Isabellalle sekä yksi niin Mustafalle kuin Taddeollekin; jos tähän lisätään vielä ensemblejen loppuosat, saadaan yhteensä kuutisentoista cabalettaa. Giuseppe Verdi käytti samaa formaattia menestysteoksissaan hyvin tehokkaasti - esimerkkinä Violetan mietiskelevä "È strano! è strano..." La traviatan ensimmäisestä näytöksestä, joka päättyy räiskyvään cabalettaan "Sempre libera". Toinen Verdin tunnettu cabaletta on Manricon "Di quella pira" Il trovatoressa. ==Lähteitä== *Budden, Julian. "Cabaletta." Grove Music Online, http://www.grovemusic.com . Luokka:Oopperatermistö Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat
Oporto (ravintolaketju)

Oporto on portugalilaiseen ruokaan erikoistunut ravintolaketju, jolla on yli 85 ravintolaa eri puolilla Australiaa ja Uudessa-Seelannissa. Ensimmäisen Oporto-ketjun ravintolan avasi portugalilainen siirtolainen Antonio Cerqueira Sydneyn North Bondiin vuonna 1986. Ravintolaketju on nimetty Portugalin toiseksi suurimman kaupungin, Porton mukaan. Business Review Weekly -lehti nimesi Oporton vuonna 2005 Australian nopeimmin kasvavaksi ravintolaketjuksi. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Australialaiset yritykset Luokka:Ravintolaketjut
Cantabile

Cantabile () on musiikkitermi ja italiankielinen sana, jolla on useita toisistaan poikkeavia merkityksiä. Instrumentaalimusiikissa sillä tarkoitetaan ihmisääntä imitoivaa soittotyyliä. Termiä cantando () käytettiin 1700-luvulla cantabilen synonyyminä. Tällöin soitto kulkee rauhallisessa tempossa legatoa käyttäen. Myöhempien aikojen (varsinkin pianomusiikin) säveltäjien yhteydessä cantabile tarkoittaa yhden melodian venyttämistä säestykseen nähden (vrt. kontrapunkti). Oopperassa cantabile tarkoittaa kaksiosaisen aarian ensimmäistä osuutta, jota seuraa cabaletta. Cantabile on tällöin sitä seuraavaa osuutta rauhallisempi ja muodoltaan vapaampi. Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Oopperatermistö Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat
Ossewabrandwag

Ossewabrandwag tai OB () oli afrikaanerinationalistinen eteläafrikkalainen järjestö, joka perustettiin virallisesti Bloemfonteinissa 4. helmikuuta 1939. Virallisesti Ossewabrandwag oli kulttuurijärjestö, mutta jo alusta lähtien sillä oli puolisotilaallinen luonne. Järjestön ensimmäisenä johtajana toimi eversti J. C. C. Laas. Järjestö vastusti Etelä-Afrikan osallistumista toiseen maailmansotaan Yhdistyneen kuningaskunnan rinnalla. Laas vapautettiin tehtävistään lokakuussa 1940, ja joulukuussa hänen seuraajakseen valittiin Johannes van Rensburg. Rensburgin johdolla ja epäsuositun sodan vaikutuksesta järjestö muuttui pienestä salaliittoseurasta massajärjestöksi, jolla suurimmillaan arvioidaan olleen 200 000 - 400 000 jäsentä. Rensburgin johdolla järjestö muuttui myös aggressiivisemmaksi, ja vuoden 1940 aikana perustettiin niin ikään Rensburgin johtama järjestön sotilaallinen siipi, Stormjaers (""), joka oli järjestäytynyt esikuvanaan natsi-Saksan SA. Stormjaers toteutti sabotaasi-iskuja Jan Smutsin hallitusta vastaan. Useiden muiden OB:n jäsenten lailla Etelä-Afrikan tuleva pääministeri John Vorster vangittiin sodan aikana hallituksenvastaisesta toiminnasta. Toisen maailmansodan jälkeen monet OB:n jäsenet nousivat merkittävään asemaan Kansallispuolueessa ja olivat rakentamassa Etelä-Afrikan apartheid-järjestelmää. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Etelä-Afrikan historia Luokka:Kansallissosialistiset puolueet Luokka:Puolisotilaalliset järjestöt Luokka:Afrikaanerinationalismi
Teatro Carcano

Teatro Carcano on teatteri ja oopperatalo Milanossa. Rakennuksen suunnittelu alkoi 1801 ja se valmistui 1803. Saman vuoden syyskuun 3. pidettiin avajaiset joissa esitettiin muun muassa Voltairen Zaïren italiankielinen versio Zaira, johon musiikin oli säveltänyt Vincenzo Federici. Rakennuksen arkkitehti oli Luigi Canonica, joka otti työhönsä mallia Teatro alla Scalasta sekä Teatro della Cannobianasta. Neoklassisin ornamentein koristellussa rakennuksessa on istumapaikkoja 1200–1500. ==Kantaesityksiä Teatro Carcanossa== *20. joulukuuta 1830 – Donizetti: Anna Bolena *6. maaliskuuta 1831 – Bellini: Unissakävelijä ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Italian oopperatalot Luokka:Konserttitalot Luokka:Italian teatterit Luokka:Milanon rakennukset ja rakennelmat
Bölkow

Bölkow oli saksalainen lentokonevalmistaja, jonka Ludwig Bölkow perusti vuonna 1965. Yhtiö yhdistyi vuonna 1968 Messerschmittin kanssa. Yritysten fuusiossa syntyi ensin Messerschmitt-Bölkow ja sitten Messerschmitt-Bölkow-Blohm. Tämän yhtiön Daimler-Benz osti 1990-luvun alussa ja liitti sen DASAan, joka muuntui osaksi EADSia vuonna 2000. == Tuotteita == ===Lentokoneet=== * Bölkow Bo 207 * Bölkow Bo 208 Junior * Bölkow Bo 209 Monsun * Bölkow Phoebus, muunnokset A, A1, B, B1, B3, C liitimet ===Helikopterit=== * Bölkow Bo 46 * Bölkow Heidelbergrotor kokeellinen roottorijärjestelmä * Bölkow Bo 70 Projekti kokeellisella "Heidelberg-roottorilla" * Bölkow Bo 102 * Bölkow Bo 103 * Bölkow Bo 105 * MBB/Kawasaki BK 117 Yhteistyössä Kawasakin kanssa ===Ohjukset=== * Cobra (ohjus) * HOT (ohjus) * MILAN * Roland (ohjus) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lentokonevalmistajat Luokka:EADS
Chris Columbus

Chris Columbus (s. 10. syyskuuta 1958 Spangler, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänet tunnetaan muun muassa Harry Potter -filmatisoinneistaan. Hän ohjasi elokuvasarjan kaksi ensimmäistä osaa (Harry Potter ja viisasten kivi sekä Harry Potter ja salaisuuksien kammio) ja oli tuottajana kolmannessa (Harry Potter ja Azkabanin vanki). Muita Columbuksen ohjaamia elokuvia ovat muun muassa Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä, Rent ja Yksin kotona sekä sen jatko-osa Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa. Lisäksi Columbus on ollut mukana tuottamassa lukuisia elokuvia, esimerkiksi komedian Isäni on turbomies. == Filmografia == Vuosi Nimi Alkuperäinen nimi Käsikirjoittaja Tuottaja Ohjaaja 1984 Kovis Reckless ✓ Riiviöt Gremlins ✓ 1985 Arkajalat The Goonies ✓ Pelon pyramidi Young Sherlock Holmes ✓ 1987 Ilta kaupungilla Adventures in Babysitting ✓ 1988 Eläköön Elvis Heartbreak Hotel ✓ ✓ 1989 Little Nemo: Adventures in Slumberland Little Nemo: Adventures in Slumberland ✓ 1990 Yksin kotona Home Alone ✓ 1991 Äitini on naiseni Only the Lonely ✓ ✓ 1992 Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa Home Alone 2: Lost in New York ✓ 1993 Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä Mrs. Doubtfire ✓ 1995 Yhdeksän kuukautta Nine Months ✓ ✓ ✓ 1996 Isäni on turbomies Jingle All the Way ✓ 1998 Aina vierelläsi Stepmom ✓ ✓ 1999 Robotin elämää Bicentennial Man ✓ ✓ 2001 Harry Potter ja viisasten kivi Harry Potter and the Philosopher's Stone ✓ ✓ 2002 Harry Potter ja salaisuuksien kammio Harry Potter and the Chamber of Secrets ✓ ✓ 2004 Harry Potter ja Azkabanin vanki Harry Potter and the Prisoner of Azkaban ✓ Skipataan joulu Christmas with the Kranks ✓ ✓ 2005 Fantastic Four Fantastic Four ✓ Rent Rent ✓ ✓ 2006 Night at the Museum – yö museossa Night at the Museum ✓ 2007 Fantastic Four: Hopeasurffari Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer ✓ 2009 Night at the Museum 2 Night at the Museum: Battle of the Smithsonian ✓ I Love You, Beth Cooper I Love You, Beth Cooper ✓ ✓ 2010 Percy Jackson: Salamavaras Percy Jackson & the Olympians: The Lightning Thief ✓ ✓ 2015 Pixels Pixels ✓ ✓ == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Letov

Letov on tšekkiläinen lentokonetehdas, joka toimii Kbelyssä. Letov on Tšekin tasavallan, ja oli Tšekkoslovakian kansantasavallan, vanhin lentokonetehdas. Sen perusti puolustusministeriö vuonna 1918. Se alkoi toimintansa huoltamalla ja korjaamalla uuden tasavallan käyttöön tulleet maan Itävalta-Unkarilta perimät lentokoneet. Vuonna 1921 se rakensi ensimmäisen tšekkiläisen sotilaslentokoneen. 1920–1930-luvuilla yhtiö toteutti noin 50 konetyyppiä. Yhtiön pääsuunnittelijana toimi Alois Šmolík. Toisen maailmansodan aikana yhtiö joutui natsien miehittäessä Tšekkoslovakian Saksan Luftwaffen lentokoneiden korjaamoksi. 1950-luvulta vuoteen 1989 yhtiö rakensi osia MiG-15-, MiG-19- ja MiG-21-hävittäjiin. 1960-luvun alusta alkaen se suunnitteli ja rakensi yhdessä toisen tšekkiläisen lentokonetehtaan, Aeron, kanssa Aero L-29 Delfín koneita 4 000 kappaletta. 1970-luvun alusta alkaen sen on rakentanut 2 500 Aero L-39 Albatros -konetta. Vuoden 1989 vallanvaihdon jälkeen ranskalainen Groupe Latecoere valtasi yrityksen. Nykyisin se valmistaa osia suuriin matkustajakoneisiin. ==Lentokoneet== *Letov Š-1 – tiedustelukone, vuosi 1920 *Letov Š-4 – hävittäjä, 1922 *Letov Š-10 – lisenssirakenteinen Hansa-Brandenburg B.I -tiedustelukone *Letov Š-16 – pommikone, 1926 *Letov Š-18 – koulukone, 1925 *Letov Š-19 – liikennelentokone, 1925 *Letov Š-20 – hävittäjä, 1926 *Letov Š-218 – koulukone, 1926, jatkokehitelmä S-18-koneesta *Letov Š-31 - hävittäjä, 1929 *Letov Š-328 – tiedustelukone, 1932 *Letov Š-231 – hävittäjä, 1933 *Letov Š-331 – hävittäjän prototyyppi *Letov Š-428 – rynnäkkökone *Letov Š-50 – pommikoneen prototyyppi, 1938 *Letov LF-107 Luňák – liitokone *Letov XLF-207 Laminar – liitokone *Letov L-101 – matkustajalentokone, 1945 (suunnitelma) ==Aiheesta muualla== * Letovin sivusto * Latecoeren sivusto Luokka:Tšekkiläiset ja tšekkoslovakialaiset lentokonevalmistajat
Suomen Keltaiset Sivut

Suomen Keltaiset Sivut Oy oli suomalainen yritys, joka myi, markkinoi ja valmisti keltaiset sivut Fonectalle ja Finnet-ryhmälle kaikkiin valtakunnallisiin puhelinluettelosarjoihin Suomessa. Puhelinluetteloissa hakemistosivut erottuivat siten , että ne oli painettu keltaiselle paperille. keltaiset sivut sisälsivät yritysten ja yksityisten ammatin­harjoittajien maksullisia ilmoituksia luokiteltuina toimialojen ja ammattien mukaan. == Alueelliset luettelot == Etelä-Häme, Helsingin Seutu, Keski-Suomi, Kymen telealue, Lappi, Lounais-Häme, Lounais-Suomi, Mikkelin telealue, Oulun lääni, Pirkanmaa, Pohjois-Karjala, Pohjois-Savo, Päijät-Häme, Satakunta, Uusimaa ja Vaasan telealue. == Historia == Erilliset suomalaiset puhelinyhtiöt perustivat yhtiön vuonna 1986. Perusajatus yrityksen perustamiseen oli luoda yksi yhteinen yritys myymään ja markkinoimaan puhelinluetteloiden yhteydessä jaettavia keltaiset sivut -luetteloita. Vuonna 2010 Eniro myi osuutensa yrityksestä Fonectalle, joka on siitä lähtien julkaissut Keltaisia Sivuja. == Omistajat == *37 % Fonecta Oy *35,6 % EDS Media *14,8 % TS-Yhtymä *12,6 % Alueelliset teleoperaattorit, Finnet-ryhmä **Alajärven Puhelinosuuskunta **Aurajoen Puhelin **Enfo **Eurajoen Teleosuuskunta **Härkätien Puhelin **Iisalmen Puhelin **Ikaalisten-Parkanon Puhelin **Kajaanin Puhelinosuuskunta **Karjaan Puhelin **Keikyän Puhelinosuuskunta **Kemiön Puhelin **Kokkolan Puhelin **Kymen Puhelin **Laitilan Puhelin Osk **Lohjan Puhelin **Loviisan Puhelin **Lännen Puhelin **Länsilinkki **Mariehamns Telefon **Mikkelin Puhelin **Oulun Puhelin **Paraisten Puhelin **Pietarsaaren Seudun Puhelin **Pohjanmaan PPO **Pohjois-Hämeen Puhelin **Päijät-Hämeen Puhelin **Salon Seudun Puhelin **Satakunnan Puhelin **Savonlinnan Puhelin **Tampereen Puhelin **Telekarelia **Telepohja **Vaasan Läänin Puhelin **Vakka-Suomen Puhelin **Ålands Telefonandelslag == Lähteet == Luokka:Yhteystietoyritykset Luokka:Entiset suomalaiset yritykset
Venäjän metsäpalot 2006

Venäjän metsäpalot 2006 tarkoittaa kesällä 2006 Venäjällä tapahtunutta metsäpalojen sarjaa. Metsäpaloja oli poikkeuksellisen paljon: yli 23 000 erillistä paloa. Metsää paloi varsinkin Siperiassa, mutta kymmenittäin erillisiä paloja oli myös Suomen rajan tuntumassa. Paloihin myötävaikutti varsinkin sen vuoden kuiva kesä. Suomeen kantautunut paloista aiheutunut savu nousi huomion kohteeksi. Varsinkin elokuussa jolloin oli yksitoista päivää kun ilman hiukkapitoisuus nousi yli WHO:n ohjearvon yli 25 mikrogrammaa kuutiometrissä ilmaa. Laajoilla alueilla Etelä-Suomessa ilmanlaatu huonontui paikoin selvästi, ja savun pystyi helposti näkemään ja haistamaan. Savu vaivasi erityisesti joitakin astmapotilaita. Venäjällä on palojen sammutukseen tarvittavia lentokoneita, mutta ne olivat sammuttamassa Siperiassa paljon suurempia metsäpaloja. Venäjää arvosteltiin siitä, ettei paloja yritetty sammuttaa riittävän tehokkaasti. Suomalaisen metsäntutkimuksen mukaan Venäjällä on 1/5 metsäautoteitä Suomen metsäautotiheyteen verrattuna. Näin ollen palojen sammuttaminen Venäjällä suomalaiseen tapaan on ongelmallista. Metsät kuuluvat Venäjän federaatiossa Neuvostoliiton perintönä liittovaltion metsäkomiteoille, joiden piirit hallinnoivat käytännössä metsäomaisuutta. Metsänhoito- ja -hakkaamistarkoituksiin voidaan metsää vuokrata 49 vuodeksi. Venäjä kiinnittää huomiota metsäpalojen ehkäisyyn muun muassa satelliittivalvonnalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2006 luonnonmullistukset Metsäpalot 2006 Luokka:2000-vuosikymmenen maastopalot
Eroguro

(sanoista erotic ja grotesque) on japanilaisen populaarikulttuurin eräs tyylisuuntaus. Eroguro tarkoittaa vapaasti suomennettuna "eroottista groteskiutta" tai "erotisoitua groteskiutta". Eroguro-tyyliä edustavat muiden muassa jotkin anime- ja mangasarjat sekä j-rock-yhtyeet. Angura kei on eroguron alalaji. Animessa ja mangassa eroguro on hentain alalaji, joka voi sisältää esimerkiksi sadomasokismia, silpomista, kidutusta ja ulosteita. Myös lonkeroporno määriteltiin alun perin eroguroksi, mutta se luokitellaan nykyisin omaksi kategoriakseen suosionsa vuoksi. Tunnettuja eroguromangaa piirtäviä taiteilijoita ovat esimerkiksi Suehiro Maruo, Toshio Maeda, Henmaru Machino ja Waita Uziga. Luokka:Hentai Luokka:Japanilaiset alakulttuurit
GPU

GPU tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * GPU (Graphics Processing Unit) eli grafiikkaprosessori, tietokonegrafiikan käsittelyyn tarkoitettu mikroprosessori. Saatetaan joskus sekoittaa näytönohjaimeen. * GPU, Ground Power Unit, termi lentokoneen maassa käytetylle lisävirtageneraattorille, ks. myös APU auxiliary power unit * Valtion poliittinen hallinto () neuvosto- Venäjän/Neuvostoliiton salainen poliisi 1922-23
EXOSAT

EXOSAT (European X-Ray Observatory Satellite) oli Euroopan avaruusjärjestön ensimmäinen röntgensatelliitti. Se rakensi saksalainen Messerschmitt-Bölkow- Blohm-yhtiö (MBB). Se laukaistiin Delta II-kantoraketilla 26. toukokuuta 1983 Vandenberg Air Force Base-rakettikeskuksesta Yhdysvalloista vaikka alun perin oli tarkoitus laukaista se Ariane 1-kantoraketilla. EXOSATissa oli kolme samaan suuntaan suunnattua instrumenttia, joiden energia-alueet olivat 0,05–2,5 keV, 2–20 keV ja 1–50 keV. Elliptisellä kiertoradalla (apogeum 191710 km, perigeum 347 km, inklinaatio 72,5 astetta) se pystyi mittaamaan eri röntgenlähteitä pitkän aikaa kutakin. Se mittasi myös röntgenlähteiden muuttuvuutta ja Auringon röntgensäteilyä. == Aiheesta muualla == *ESAn EXOSAT- sivu *NASAn EXOSAT-sivu Luokka:Satelliitit
Post-grunge

Post-grunge on vaihtoehtorockin alalaji. Post-grunge-nimitys tuli käyttöön 1990-luvun keskivaiheilla, kun monet huippusuositut Seattlen grunge-yhtyeet, kuten Nirvana, Alice in Chains tai Soundgarden hajosivat tai menettivät suosiotaan. Post-grungelle ominaisia piirteitä ovat muun muassa raskas särökitara ja yleensä yksinkertaiset riffit. Useimmiten kappaleiden säkeet ovat rauhallisia ja kertosäkeet äänekkäitä. Useimmat post-grunge-yhtyeet ovat ottaneet paljon vaikutteita alkuperäisiltä grunge-yhtyeiltä. Monesti myös yhtyeiden kappaleet sopivat paremmin radioon kuin ensimmäisen grungeaallon. 1990-luvun lopulla post-grungeksi kutsuttiin kevyempiä yhtyeitä, kuten Third Eye Blind ja Matchbox Twenty, mutta joskus niitä yhtyeitä kutsutaan poprockyhtyeiksi. Vuosituhannen vaihteessa useita raskaampia yhtyeitä, kuten Puddle Of Mudd, Breaking Benjamin ja Nickelback, alettiin kutsua termillä. Jotkut uudemmista yhtyeistä saavuttivat myös alkuperäisen grungen suosion. Useat kutsuvat post-grunge-yhtyeitä vaihtoehtorockiksi tai moderniksi rockiksi. == Vertailu grungeen == Post-grungea yleensä pidetään vähemmän "likaisena" kuin alkuperäinen grungemusiikki. Jotkut uskovat, että koko alalaji oli levy-yhtiöiden luoma genre, jolla yritettiin saada grungesta enemmän pop-musiikkia ja helpommin myytäväksi. Useat pitävätkin post-grunge- yhtyeitä "itsensä myyneinä" ja alkuperäisten grungeyhtyeiden kopioijina. Esimerkiksi yhtyettä nimeltä Creed pidetään yleensä Alice in Chainsin ja Pearl Jamin kopiona. == Tunnetuimpia post-grunge-yhtyeitä == === Alkuaikojen post- grunge (1993–1996) === * Better Than Ezra * Bush * Candlebox * Cake * Collective Soul * Dishwalla * Dog's Eye View * Everclear * Filter * Gin Blossoms * Goo Goo Dolls * Life of Agony * Live * Oleander * Our Lady Peace * Seven Mary Three * Silverchair * Sponge * Third Eye Blind * Toadies * Tonic === Toisen aallon post-grunge (1996–2000) === * Athenaeum * Creed * Cold * Collapsis * Days of the New * Disturbed * Eve 6 * Fastball * The Flys * Fuel * Godsmack * Harvey Danger * Lifehouse * Lit * Local H * Marcy Playground * Marvelous 3 * Matchbox Twenty * Nickelback * Semisonic * Sugar Ray * Unified Theory === Moderni post-grunge (2000–) === * 12 Stones * 3 Doors Down * Alter Bridge * Audioslave * Audiovent * Breaking Benjamin * Breaking Point * The Calling * Chevelle * Course of Nature * The Cringe * Crossfade * The Damning Well * Dark New Day * Default * Downface * Dropbox * Dust for Life * Eleven To One * The Exies * Finger Eleven * Forty Foot Echo * The Fray * Future Leaders of the World * Hinder * Hoobastank * Hurt * Institute * Lifehouse * The Livewire * Local H * Lovehammers * Manmade God * Nickelback * No Address * Pray for the Soul of Betty * Puddle of Mudd * Ra * Revelation Theory * Revis * Saliva * Scott Stapp * Seether * Shinedown * Smile Empty Soul * Socialburn * Staind * Stereo Fuse * Tantric * Theory of a Deadman * Thornley * Three Days Grace * Skillet *
Huanglong

Huanglong on alue Sichuanin maakunnassa, Kiinassa. Se sijaitsee 150 kilometriä pohjoisluoteeseen maakunnan pääkaupungista Chengdusta Minshanin vuoristossa. Huanglongin alue julistettiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 1992. Huanglong tunnetaan erityisesti värikkäistä lammikoistaan, jotka ovat muodostuneet kalsiittivarastoista, sekä monimuotoisesta metsän ekosysteemistä, lumipeitteisistä huipuistaan, vesiputoksistaan ja kuumista lähteistään. Huanglongissa asuu myös monia uhanalaisia eläimiä, kuten isopanda ja lumiapina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Protected Areas Programme *Virtual Tour *Huanglong UNESCOn sivuilla *Radio86.fi: Huanglong - Keltaisen lohikäärmen keijukaismaa Luokka:Sichuan Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa