EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aaron Ness

Aaron Douglas Ness (s. 18. toukokuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Providence Bruinsissa. Hän on New York Islandersin toisen kierroksen varaus vuodelta 2008. == Ura == Ness pelasi yliopistokiekkoa Roseau High Schoolissa Minnesotan osavaltiossa, jossa hän vuonna 2008 vastaan otti Minnesota Mr. Hockey -palkinnon parhaiten kehittyneenä pelaajana Minnesotan osavaltiossa. Ness siirtyi Minnesotan yliopistoon, jossa pelasi kolmen kauden aikana koulun joukkueessa Minnesota Golden Gophersissa. 16\. maaliskuuta 2011 New York Islanders kiinnitti Nessin kolmivuotiseen tulokassopimukseen. Kaudella 2014–2015 Ness valittiin Islandersin AHL-yhteistyöseura Bridgeport Sound Tigersin kapteeniksi. 1\. heinäkuuta 2015 Ness jätti Islandersin organisaation siirtyen vapaiden pelaajien markkinoille. Hän teki kaksisuuntaisen yhden vuoden sopimuksen Washington Capitalsin kanssa. == Tilastot == 2008–09 Minnesotan yliopisto NCAA 37 2 15 17 16 – – – – – 2009–10 Minnesotan yliopisto NCAA 39 2 10 12 24 – – – – – 2010–11 Minnesotan yliopisto NCAA 35 2 12 14 41 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 13 1 3 4 4 – – – – – 2011–12 New York Islanders NHL 9 0 0 0 2 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 69 5 22 27 36 3 0 0 0 4 2012–13 Bridgeport Sound Tigers AHL 76 3 24 27 30 – – – – – 2013–14 New York Islanders NHL 20 1 2 3 10 – – – – – Bridgeport Sound Tigers AHL 48 6 14 20 47 – – – – – 2014–15 Bridgeport Sound Tigers AHL 74 8 37 45 62 – – – – – 2015–16 Hershey Bears AHL 62 6 21 27 22 21 0 12 12 12 Washington Capitals NHL 8 0 2 2 2 – – – – – 2016–17 Hershey Bears AHL 51 5 12 17 24 9 0 1 1 0 Washington Capitals NHL 2 0 0 0 0 – – – – – 2017–18 Hershey Bears AHL 55 4 25 29 26 – – – – – Washington Capitals NHL 8 0 1 1 8 – – – – – 2018–19 Hershey Bears AHL 71 5 50 55 40 6 0 2 2 0 2019–20 Arizona Coyotes NHL 24 0 1 1 0 – – – – – Tucson Roadrunners AHL 17 2 7 9 14 – – – – – 6 kautta Yhteensä NHL 71 1 6 7 22 – – – – – 10 kautta Yhteensä AHL 536 45 215 260 305 39 0 15 15 16 == Palkinnot == Palkinto Kausi Lähde College WCHA All-Academic Team 2010–2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:New York Islandersin varaamat pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Matti Hara

Matti Juhani Hara (s. 26. toukokuuta 1936) on suomalainen eläkkeellä oleva radiotoimittaja ja valtiotieteen maisteri. Hän vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Helsingin Oulunkylässä ja asuu nykyisin Helsingin Kivikossa Mauno Koivisto auttoi Matti Haraa muuttamaan Kontulaan, Mellunkylän alueportaali.Oulunkylä - Åggelby Vanhan huvilakaupungin aikakerrostumat –kirjan julkistustilaisuus 11.6.2014 Oulunkylän kirjastossa. Kaupunginosat.net. Hara vammautui pysyvästi 29.1.1958, kun hän oli varusmiehenä lentoupseerikurssilla (LntUk 29) Ilmasotakoulussa Kauhavalla. Toipilaana oli Ilennonvarmennusaliupseerina (1958–1961) ja kaslistina (1961–1963) Ilmavpimien esikunnassa, josta siirtyi Yleisradion palvelukseen. Hän oli Nuorten radion toimituspäällikkönä (1.6.1963–31.12.1974) ja erikoistoimittajana Radio Suomen ajankohtaisohjelmissa (1.1.1975–1.6.1999)).Matti Hara : Nuorten radiossa ja radioselostajana. Teoksessa Kaarle Nordenstreng - Viestintätieteen suurlähettiläs Ambassador of Communication Research ; toim. Erkki Karvonen ja Jukka Pietiläinen. Tampere University Press 2001. Hara on tullut tunnetuksi puolustusvoimien paraatien, itsenäisyyspäivien lipunnostojen ja valtiollisten hautajaisten selostajana. Hara on Liputusyhdistys Siniristi ry:n Vuoden 2001 liputtaja. == Teoksia == * Yleisradion kehitysteoriasta radion puheohjelmistojen aihepiirien yleiskartoitukseen : 1960-luvun kehitystä kuvaava teoreettis-empiirinen tarkastelu, Helsingin yliopiston pro gradu-työ. Yleisradio Sarja B 1975,7. Yleisradio, Helsinki 1975 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio Nikkari

Urho Tapio Nikkari (s. 13. maaliskuuta 1934 LumivaaraKuka kukin on 1978 (Runeberg.org)) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. Nikkarin vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Veli Urho Nikkari ja Aino Mirjam Hirvonen ja hänen puolisonsa vuodesta 1959 on opettaja Marja Elina Särkilä. Nikkari tuli ylioppilaaksi 1953 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1962. Nikkari oli vuodesta 1973 Tampereen yliopiston lääketieteellisen biokemian professori. Hän on tutkinut lipidien biokemiaa.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 52 Nikkari toimitti vuonna 2017 Kurkijoen Elisenvaaran historiateoksen Muistojemme Elisenvaara. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikkari

Nikkari tarkoittaa seuraavia: * nikkari, puuseppä * Nikkarin koulu, keravalainen koulu * Peltosaaren Nikkarit, riihimäkeläinen jääkiekkojoukkue * Riihimäen Kiekko-Nikkarit, riihimäkeläinen jääkiekkojoukkue ==Sukunimi== * Esko Nikkari (1938–2006), näyttelijä * Konstantin Nikkari (s. 1986), graafikko, malli ja näyttelijä * Seppo Nikkari (1948–2022), kestävyysjuoksija * Tapio Nikkari (s. 1934), lääkäri, lääketieteellisen biokemian professori * Ville Nikkari (s. 1988), jalkapalloilija Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Nikkarinen

Nikkarinen on suomalainen sukunimi: * Antto Nikkarinen (s. 1991), koripalloilija * Eero Nikkarinen (s. 1963), koripallovalmentaja * Lasse Nikkarinen (s. 1931), juristi, KO:n jäsen
Lasse Nikkarinen

Lasse Verner Nikkarinen (2. elokuuta 1931 Virrat – 20. lokakuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos vuodesta 1977Facta 2001, osa 12, p. 52. WSOY 1985. vuoteen 2001. Nikkarinen sai varatuomarin arvon 1957. Hän toimitti parikymmentä vuotta Suomen laki -kokoelmaa.Kuka kukin on 1978, s. 636. Runeberg.org.Lasse Nikkarisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Viitattu 15.9.2015. == Lähteet == Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kivisydän (televisiosarja)

Kivisydän on neliosainen suomalainen televisiosarja vuodelta 1985. Draaman tyylilajiin tehty sarja perustuu Markku Veijalaisen 1974 julkaistuun saman nimiseen romaaniin. Sen käsikirjoitti Yrjö Juhani Renvall ja ohjasi Pekka Parikka. Tarina mukailee muusikko Irwin Goodmanin uran alkuvaiheita. Kivisydän valmistui vaiheessa, jona useita nousuja ja laskuja läpikäyneen Irwinin ura oli lähtenyt uuteen nousuun albumin Härmäläinen perusjuntti avittamana.http://pomus.net/001579 ==Juoni== Rafa ja Pena tekevät musiikkia: Rafa säveltää ja Pena sanoittaa. He tarjoavat teoksiaan Kanttoriksi kutsutulle levy-yhtiön pomolle menestyksettä. Tympiintyneinä he lähtevät satamatyöntekijöiksi Hampuriin, missä töiden loputtua juopotellaan ja käydään huorissa. Jonkin ajan kuluttua Rafa ja Pena palaavat Suomeen. Tällä kertaa he onnistuvat musiikillisissa pyrkimyksissään: Rafan esittämästä "Henkipatto"-nimisestä kappaleesta tulee suurmenestys. Keikat pursuavat yleisöä. Myös lehdistö kiinnostuu Rafasta ja alkaa kirjoitella raflaavia juttuja hänen elämästään. Riidat keikkapalkkioista alkavat viilentää Rafan ja Penan välejä. Pena haluaa että kaikki rahaliikenne kulkee hänen kauttaan. Rafan keikat tanssityttöineen ja viinoineen alkavat olla siinä määrin epämääräisiä, että viranomaisten mielenkiinto herää. Rafan ihastus Oili alkaa tuskastua tilanteeseen. Rafan ura kääntyy laskuun ja on tyssätä tyystin hänen sekaannuttuaan alaikäiseen tyttöön. Penan onnistuu junailla sopimus, jonka hyväksymällä Rafa välttyy vankilalta. Vankilaelämää kokenut Ralliperuna ottaa syyt niskoilleen. == Näyttelijät == == Tuotanto == Kivisydämen kuvasivat Risto Inkinen ja Christian Girardet, leikkasi Keijo Virtanen, lavasti Reino Helkesalo ja puvusti Eeva-Liisa Niiranen. Vexi Salmella on Kivisydämen viimeisessä jaksossa pieni cameonomainen rooli. Kivisydämen yhteiskesto on 177 minuuttiaKivisydän-DVD-julkaisun takakansi. ==Musiikki== Rafan esittämät hitit "Henkipatto" ja "Kivisydän" sävelsi Juha Tikka, sanoitti Emil von Retee ja sovitti Juha Tikka. Etenkin "Henkipatto" soi Kivisydämen diegeettisenä musiikkina korostetun tiuhaan. Kappale julkaistiin Irwin Goodmanin tulkitsemana singlenä vuonna 1985. Single-version sovitti Kassu Halonen. Kappale julkaistiin myös albumilla Viimeiset laulut (1991). Teoksen "Vajaamittainen" sävelsi ja sanoitti Kari Sorvali. Kivisydämessä ei kuulla eikä nähdä Irwiniä: Sorvali laulaa Rafan esittämät numerot itse. ==Muuta== MTV Oy on julkaissut Kivisydämen DVD:nä sarjassa Suomiviihteen klassikot. Irwin Goodmanin eli Antti Hammarbergin (1943–1991) elämästä on tehty kokoillan elokuva Rentun ruusu vuonna 2001. Timo Koivusalon ohjaama teos on varsinainen elämäkertaelokuva päinvastoin kuin Kivisydän. ==Lähteet== *Kivisydän-DVD- julkaisu *Elonet, Kivisydän ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Vexi Salmi diskografia: Levytetyt laulut: Henkipatto (1985) . Finnishsongwriters.wordpress.com. Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat
Bajrangi Bhaijaan

Bajrangi Bhaijaan (; suom. ”Veli Bajrangi”) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Kabir Khan. Pääosia näyttelevät Salman Khan, Kareena Kapoor, Nawazuddin Siddiqui ja Harshaali Malhotra. Elokuvassa jalomielinen Pawan yrittää auttaa mykän pakistanilaisen pikkutytön takaisin kotimaahansa. Bajrangi Bhaijaan rikkoi ennätyksiä ja saavutti valtaisan suosion sekä Intiassa että sen ulkopuolella. Se esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Bajrangi Bhaijaanin ”kaikkien aikojen jymymenestykseksi”. == Palkinnot == * BIG Star Entertainment Awards ** Viihdyttävin miesnäyttelijä yhteiskunnallisessa roolissa – Salman Khan ** Viihdyttävin ohjaus – Kabir Khan ** Viihdyttävin lapsitähti – Harshaali Malhotra * Filmfare Awards ** Paras tarina – K. V. Vijayendra Prasad * International Indian Film Academy Awards ** Paras elokuva – Salman Khan Films, Kabir Khan Films ** Paras käsikirjoitus – Kabir Khan, Parveez Shaikh * National Film Awards ** Paras populaarielokuva – Salman Khan, Rockline Venkatesh, Kabir Khan * Producers Guild Film Awards ** Paras elokuva – Salman Khan Films, Kabir Khan Films ** Paras tarina – K. V. Vijayendra Prasad ** Paras käsikirjoitus – Kabir Khan * Screen Awards ** Paras elokuva (yleisön valinta) ** Paras ohjaus – Kabir Khan ** Paras tarina – K. V. Vijayendra Prasad ** Paras lapsinäyttelijä – Harshaali Malhotra ** Paras taustamusiikki – Julius Packiam * Stardust Awards ** Vuoden paras elokuva ** Vuoden paras ohjaus – Kabir Khan ** Paras lapsinäyttelijä – Harshaali Malhotra * Times of India Film Awards ** Paras elokuva * Zee Cine Awards ** Paras elokuva (yleisön valinta) ** Paras miesnäyttelijä (yleisön valinta) – Salman Khan ** Paras näyttelijä koomisessa roolissa – Nawazuddin Siddiqui ** Paras naistulokas – Harshaali Malhotra == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2015 intialaiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat
Paul Déroulède

Paul Déroulède (2. syyskuuta 1846 Pariisi – 30. tammikuuta 1914 Nizza)Paul Déroulède Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 15.9.2015. oli ranskalainen runoilija ja jyrkän kansallismielinen poliitikko. Hän perusti äärioikeistolaisen Ligue des Patriotes -järjestön ja yritti helmikuussa 1899 johtaa epäonnistunutta sotilasvallankaappausta. Déroulède opiskeli lakitiedettä ja osallistui vapaaehtoisena Ranskan–Saksan sotaan 1870–1871. Hän jäi vangiksi Sedanissa, mutta pakeni sotavankeudesta Breslaussa ja liittyi vielä sodan loppuvaiheessa kenraali Bourbakin armeijaan. Hän teki debyyttinsä runoilijana Revue Nationale -lehdessä salanimellä Jean Rebel.Nordisk familjebok (1907), s. 182–183 Runeberg.org. Viitattu 15.9.2015. Déroulèden julkaisemat isänmaalliset ja saksalaisvastaiset runoelmat Chants du soldat (1872) ja Nouveaux chants du soldat (1875) muodostuivat hyvin suosituiksi. Hän julkaisi myös useita historiallisia näytelmiä. Vuonna 1882 hän perusti Ligue des Patriotes (”Patrioottien liiga”) -nimisen poliittisen järjestön, jonka puheenjohtajaksi hän tuli. Puoluerajat ylittävänä liittona esittäytynyt järjestö oli omistautunut revansismille ja vaati Ranskan liittoutumista Venäjän kanssa sekä Ranskan perustuslain uusimista. Déroulède julkaisi myös järjestön lehteä Le Drapeauta. Déroulède liittoutui 1880-luvun lopulla politiikkaan siirtyneen kenraali Georges Boulangerin kanssa. Suhtautuminen boulangismiin jakoi Ligue des Patriotesin, ja Déroulède joutui luopumaan järjestönsä johdosta. Viranomaiset lakkauttivat järjestön vuonna 1889 sen harjoittaman väkivaltaisen kiihotuksen vuoksi. Déroulède oli kuitenkin samana vuonna valittu Angoulêmen edustajana Ranskan edustajainkamariin, jossa hän esiintyi parlamentaarista tasavaltaa vastustaneen boulangistien edustajaryhmän johtajana. Vuonna 1892 Déroulède syytti radikaalien johtajaa Georges Clemenceauta sekaantumisesta Panama-skandaaliin. Clemenceau haastoi hänet kaksintaisteluun, jossa kumpikaan ei loukkaantunut. Dreyfus-oikeudenkäynnin nostattaman kuohunnan aikana Déroulède vastusti jyrkästi Alfred Dreyfusin tuomion kumoamista. Presidentti Félix Fauren hautajaisten aikana 23. helmikuuta 1899 Déroulède yritti saada kenraali Gaudérique Roget’n joukot suorittamaan sotilasvallankaappauksen kolmannen tasavallan kumoamiseksi, mutta yritys epäonnistui. Ensimmäisessä valtiopetosoikeudenkäynnissä Déroulède vapautettiin, mutta hänet vangittiin uudelleen elokuussa 1899 yhdessä André Buffet’n, Jules Guérinin ja eräiden muiden nationalistijohtajien kanssa. Tällä kertaa hänet tuomittiin karkotettavaksi maasta kymmeneksi vuodeksi. Déroulède vietti karkotusvuotensa San Sebastiánissa Espanjassa. Joulukuussa 1905 säädetty yleinen armahduslaki kumosi hänen tuomionsa ja hän pääsi palaamaan Ranskaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Paul Déroulède Assemblée Nationale Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Jean-Joseph Dessolles

Jean-Joseph Paul Augustin Dessolles (3. heinäkuuta 1767 Auch – 2. marraskuuta 1828 Saulx-les-Chartreux)DESSOLLES Jean Joseph Paul Augustin, marquis Le Comité des travaux historiques et scientifiques. Viitattu 15.9.2015. oli ranskalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1818–1819. Dessolles osallistui upseerina Ranskan vallankumoussotiin ja yleni vuoteen 1797 mennessä prikaatinkenraaliksi ja 1799 divisioonankenraaliksi. Hän toimi vuonna 1799 kenraali Barthélemy Schérerin ja vuonna 1800 kenraali Jean Moreaun esikuntapäällikkönä. Hänellä oli merkittävä panos ranskalaisten voittoon päättyneessä Hohenlindenin taistelussa. Dessolles komensi vuonna 1808 divisioonaa Espanjan-sotaretkellä ja toimi vuonna 1810 Córdoban, Jaénin ja Sevillan kuvernöörinä. Napoleonin valtaan tyytymättömänä hän vetäytyi asepalveluksesta. Hän palasi vuonna 1812 toimimaan Venäjän-sotaretkellä kenraali Eugène de Beauharnaisin komentaman armeijakunnan esikuntapäällikkönä, mutta pyysi eron joukkojen edettyä Smolenskiin asti.Nordisk familjebok (1907), s. 236 Runeberg.org. Viitattu 15.9.2015. Dessolles liittyi vuonna 1814 Napoleonin vastustajiin. Bourbon-restauraation myötä hänet korotettiin pääriksi ja nimitettiin Ranskan kansalliskaartien ylipäälliköksi. Päärien kamarissa hän kuului niin sanottuun perustuslailliseen oppositioon. Hän sai 1817 markiisin arvon. Hän toimi pää- ja ulkoministerinä joulukuusta 1818 marraskuuhun 1819. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Alphonse Henri d’Hautpoul

Alphonse Henri d’Hautpoul (4. tammikuuta 1789 Versailles – 27. heinäkuuta 1865 Saint-Papoul)Alphonse, Henri D'HAUTPOUL Assemblée Nationale. Viitattu 15.9.2015. oli ranskalainen kreivi, kenraali ja poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä toisen tasavallan aikana vuosina 1849–1850. D’Hautpoul osallistui nuorena Napoleonin sotiin. Vuoden 1823 Espanjan-sotaretken aikana hän komensi kaartinrykmenttiä. Hänet ylennettiin vuonna 1828 kenraalimajuriksi ja 1841 kenraaliluutnantiksi. Hän oli myös edustajainkamarin jäsenenä 1830–1838 ja sai 1848 päärinarvon. Toisen tasavallan perustamisen jälkeen d’Hautpoul valittiin vuonna 1849 lakiasäätävään kansalliskokoukseen ja nimitettiin samana vuonna sotaministeriksi. Vuonna 1850 hän siirtyi Algerian kenraalikuvernöriksi. Presidentti Louis Napoléon Bonaparte nimitti hänet joulukuun 1851 vallankaappauksensa jälkeen senaattoriksi ja senaatin suurreferendaariksi.Nordisk familjebok (1909), s. 114 Runeberg.org. Viitattu 15.9.2015. Alphonse d’Hautpoulin veli oli kenraali Marie Constant Fidèle Henri d’Hautpoul. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Ranskalaiset kreivit Luokka:Vuonna 1789 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Vaalea Venus

Vaalea Venus (Blonde Venus) on Josef von Sternbergin ohjaama yhdysvaltalainen musiikkielokuva vuodelta 1932. Marlene Dietrich esittää siinä saksalaista kabareelaulajaa, jonka kemistimies sairastuu radiumsäteilystä. Rahoittaakseen tämän tarvitsemaa hoitoa laulajatar lyöttäytyy yhteen miljonääri Nick Townsendin (Cary Grant) kanssa. ==Rooleissa== Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Vuoden 1932 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Josef von Sternbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Charles Duclerc

Charles Théodore Eugène Duclerc (9. marraskuuta 1812 Bagnères-de-Bigorre – 21. heinäkuuta 1888 Pariisi)Charles, Théodore, Eugène DUCLERC Assemblée Nationale. Viitattu 15.9.2015. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1882–1883. Duclerc oli alkujaan lehtimies ja toimi 1840–1846 Le National -lehden toimittajana. Helmikuun vallankumouksen myötä vuonna 1848 hänestä tuli Pariisin pormestarin Louis-Antoine Garnier-Pagèsin apulainen, perustuslakia säätävän kansalliskokouksen jäsen ja toukokuussa Ranskan valtiovarainministeri. Hän erosi pian protestina hallituksen kesäkuun kansannousun kukistamisen jälkeen julistamalle poikkeustilalle. Tämän jälkeen Duclerc vetäytyi pitkäksi aikaa politiikasta ja toimi Espanjassa Ebrojoen kanavahankkeen palveluksessa ja pankinjohtajana. Hän palasi Ranskan politiikkaan kolmannen tasavallan perustamisen jälkeen ja hänet valittiin 1871 kansalliskokoukseen, jossa hän liittyi vasemmistoon. Vuonna 1875 hänet nimitettiin elinikäiseksi senaattoriksi ja hänestä tuli senaatin varapuhemies. Duclerc toimi elokuusta 1882 tammikuuhun 1883 pää- ja ulkoministerinä.Nordisk familjebok (1907), s. 1003 Runeberg.org. Viitattu 15.9.2015. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Väärä profeetta

Väärä profeetta on uskonnollisessa yhteydessä henkilö, joka väärin perustein hankkii profetoimisen lahjan tai käyttää sitä omiin pahoihin tarkoitusperiinsä. == Väärä profeetta Ilmestyskirjassa == Yksi tunnetuimmista vääristä profeetoista esiintyy Ilmestyskirjassa. Maailmanlopun väärä profeetta on toinen kahdesta pedosta, tarkennetusti myöhemmin maasta noussut peto. Väärä profeetta ylistää ensimmäistä petoa (antikristus) ja yrittää horjuttaa ihmisten uskoa kirkon sisältäpäin. Maasta noussut peto kuvataan olennoksi, jolla on kaksi lampaan sarvea ja lohikäärmeen ääni. Väärä profeetta pettää ihmisiä tekemällä ihmeitä, kuten käskemällä tulen langeta taivaasta ja diktaattorin kuvia puhumaan. Väärä profeetta tulee hallitsemaan kaupantekoa, ja vain ne joilla on pedon luku näkyvällä paikalla saavat käydä kauppaa. Antikristuksen ja väärän profeetan lopullinen kohtalo on palaa ikuisessa kärsimyksessä kun Jumala heittää molemmat tulimereen. Luokka:Kristilliset käsitteet Luokka:Uskonnolliset käsitteet
Bromiasetoni

Bromiasetoni (C3H5BrO) on asetonin bromattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on aikaisemmin käytetty kyynelkaasuna ja nykyään sitä käytetään valmistettaessa muita kemikaaleja. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa bromiasetoni on väritöntä nestettä. Valon vaikutuksesta se muuttuu nopeasti väriltään ruskeaksi tai violetiksi. Yhdiste on veteen niukkaliukoista ja liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Bromiasetoni reagoi hyvin helposti nukleofiilien kanssa. Aine ärsyttää voimakkaasti silmiä aiheuttaen kyynelvuotoa. Lisäksi yhdiste ärsyttää ihoa ja hengitysteitä. Viitattu 16.9.2015.Norbert De Kimpe: Bromoacetone, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 16.9.2015 Eräät eliöt kuten Asparagopsis taxiformis -levät kykenevät tuottamaan bromiasetonia. Lisäksi tämä levälaji muodostaa myös dibromi- ja tribromiasetonia. == Valmistus ja käyttö == Bromiasetonia valmistetaan bromaamalla asetonia bromin avulla happamissa olosuhteissa esimerkiksi jääetikkaliuoksessa tai vesiliuoksessa kaliumkloraatin toimiessa katalyyttinä. Reaktiossa muodostuu ensin asetonin enoli, joka nukleofiilina reagoi elektrofiilisen bromin kanssa muodostaen bromiasetonia. : Bromiasetonia on käytetty ensimmäisessä maailmansodassa kyynelkaasuna joko kranaatteina tai suihkutettuna. Nykyään yhdistettä ei käytetä enää tähän tarkoitukseen. Nykyään yhdistettä käytetään useiden muiden kemikaalien synteeseissä valmistettaessa esimerkiksi asetonin johdannaisia ja heterosyklisiä yhdisteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Bromoacetone *US Environmental Protection Agency: Acute exposure guideline levels (AEGLs), Bromoacetone (CAS Reg. No. 598-31-2) Interim (pdf) Luokka:Ketonit
HelMet-kirjallisuuspalkinto

HelMet-kirjallisuuspalkinto on pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastojen vuosina 2015–2019 myöntämä kirjallisuuspalkinto. Palkinto jaettiin noin viiden vuoden sisällä ilmestyneelle kirjalle ja sen tarkoitus oli nostaa esiin tulevia klassikoita. Palkittava kirja voi olla kauno- tai tietokirjallisuutta tai lasten- ja nuortenkirja. ==Palkitut== Vuosi Kirjailija Kirja Yleisön suosikki Muut ehdokkaat 2015 Mia Kankimäki Asioita jotka saava sydämen lyömään nopeammin Emmi Itäranta: Teemestarin kirja Kari Enqvist: Uskomaton matka uskovien maailmaan Juha Hurme: Nyljetyt ajatukset Maija Muinonen: Mustat paperit Viljami Puustinen: Kingston Wall Asko Sahlberg: Yö nielee päivät Veera Salmi: Puluboin ja ponin kirja Henriikka Tavi: Toivo Maria Turtschaninoff: Anaché – Myter från akkade 2016 Peter Sandström Transparente blanche (suom. Valkea kuulas) Mika Honkalinna: Korppiretki Ilari Aalto & Elina Helkala: Matkaopas keskiajan Suomeen Juhani Anttila & Tuukka Perhoniemi: Popin ja pikkukarhun avaruusmatka Hassan Blasim: Irakin Purkkajeesus Olli Jalonen: Miehiä ja ihmisiä Katri Kirkkopelto: Molli Leena Krohn: Hotel Sapiens Aki Ollikainen: Nälkävuosi Iida Rauma: Seksistä ja matematiikasta 2017 Jani Toivola Musta tulee isona valkoinen Antti Eskola: Vanhuus: helpottava, huolestuttava, kiinnostava Antti Eskola: Vanhuus: helpottava, huolestuttava, kiinnostava Sanna Isto: Maan alaiset Sanna Karlström: Siilin laulu (kuvitus Marika Maijala) Joonas Konstig: Perkele Veera Nieminen: Avioliittosimulaattori Harri Nordell: Hajo Annika Sandelin: Yokos nattbok (suom. Yokon yökirja) Hannele Mikaela Taivassalo: In transit Pauliina Vanhatalo: Keskivaikea vuosi 2018 Kari Hukkila Tuhat ja yksi 2019 Piia Leino Taivas Minna Rytisalo: Lempi Mari Ahokoivu: Oksi Tapani Bagge & Carlos da Cruz: Aavehevosen arvoitus Riitta Jalonen: Kirkkaus Aleksandr Manzos: Pelit elämän peilinä Hanneriina Moisseinen: Kannas Hanna Nikkanen & työryhmä: Hyvän sään aikana Pasi Pitkänen: Kadonneiden eläinten saari Terhi Rannela: Frau ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
RN Vespa

RN Vespa () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Gabbiano-luokan korvetti. == Valmistus == Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 4. toukokuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 22. marraskuuta ja liitettiin laivastoon 2. syyskuuta 1943.Ando, Elio s. 198 == Palvelus == Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, jonka liittivät laivastoonsa nimellä Uj2221. Miehistö upotti aluksensa 24. huhtikuuta 1944. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Gabbiano-luokan korvetit Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan korvetit
RN Lucciola

RN Lucciola () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti. == Valmistus == Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1943.Ando, Elio s. 198 == Palvelus == Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, jota ei kuitenkaan otettu palvelukseen. Alus upotettiin. Sodan päätyttyä alus nostettiin ja muutettiin rahtialukseksi. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Gabbiano-luokan korvetit Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan korvetit
Kutilan Liikenne

Kutilan Liikenne Oy on rovaniemeläinen linja-autoyhtiö. Mikko Kutila perusti yrityksen vuonna 1950. Yritys perustettiin palvelemaan matkustajia välille Rovaniemi – Ranua. Myöhemmin toimintaa laajennettiin myös linjoilla Ouluun ja Pudasjärvelle. Nämä linjat ovat vieläkin yrityksen runkolinjoja. Vuosien myötä mukaan on tullut vahvasti myös tilausliikenne. Kutilan Liikenne oli mukana aloittamassa jouluturistitoimintaa vuonna 1984 yhdessä hotelli Pohjanhovin ja Lapin Safareiden kanssa. Kun Rovaniemelle saapui ensimmäinen Concorde-lento, siitä lähti liikkeelle myös Lapin joulumatkailu. Mikko Kutilan jälkeen yrityksen ottivat haltuun hänen poikansa Pertti ja Jorma Kutila. Viimeiset vuodet yrityksen operatiivisessa johdossa ovat toimineet tj. Pertti Kutila, hänen poikansa Antti Kutila sekä Jorman poika Matti Kutila. Vuonna 2014 yritys työllistää johdon lisäksi 26 henkilöä. Liikevaihto oli noin 2,5 miljoonaa euroa. Yrityksen tuotteet ovat: henkilökuljetus (vakiovuorot, paikallisliikenne, palveluliikenne, koululaiskuljetukset ja tilausliikenne) sekä kotiruoka- ja rahtikuljetukset. ==Aiheesta muualla== * Kutilan.fi *Ammattiautot.fi *Kuvia kalustosta eri ajoilta *Vuosaari-lehti s. 11 Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt
RN Grillo

RN Grillo () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti. == Valmistus == Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta; missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1943.Ando, Elio s. 198 == Palvelus == Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, mutta sitä ei otettu palvelukseen. Alus upotettiin. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Gabbiano-luokan korvetit Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan korvetit
RN Cicala

RN Cicala () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 vesillelaskettu Gabbiano-luokan korvetti. == Valmistus == Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Navalmeccanicalta, missä köli laskettiin 30. syyskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1943.Ando, Elio s. 198 == Palvelus == Saksalaiset valtasivat 1943 aluksen, mutta sitä ei otettu palvelukseen. Alus upotettiin. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Gabbiano-luokan korvetit Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan korvetit
Mia Kankimäki

Mia Kankimäki (s. 1971 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Kankimäki on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta, missä hän opiskeli yleistä kirjallisuustiedettä. Hän on työskennellyt kustantamoissa mainos- ja kustannustoimittajana. Kankimäen harrastuksiin kuuluu japanilainen kulttuuri, ja hän on valmistunut Sogetsu-ikebanakoulukunnan opettajaksi. Vuonna 2013 ilmestyi Kankimäen esikoisteos Asioita jotka saavat sydämen lyömään nopeammin, jossa hän kuvaa Kiotossa tuhat vuotta sitten elänyttä japanilaista hovinaista ja kirjailijaa Sei Shōnagonia. Teos sai vuonna 2015 ensimmäistä kertaa jaetun HelMet-kirjallisuuspalkinnon. Mondo-lehti valitsi sen myös Vuoden matkakirjaksi 2013. Vuonna 2018 ilmestyi Kankimäen toinen kirja Naiset joita ajattelen öisin, jossa hän matkustaa inspiroivien historiallisten naisten jäljillä Afrikassa, Italiassa ja Japanissa. Tammikuussa 2019 Kankimäki sai Lauri Jäntin säätiön tunnustuspalkinnon. Vuonna 2020 Kankimäelle myönnettiin Otavan Kirjasäätiön tietokirjapalkinto. Kankimäki on julkaissut myös täytettäviä kirjoja yhdessä Mikko Aarnen kanssa. ==Teokset== * Aikuiset ystäväni, 2004 – yhdessä Mikko Aarnen kanssa (ilman tekijänimeä) ISBN 978-951-1-19354-8 * Lapselliset – Kirja vauvalle ja vanhemmille, 2005 – yhdessä Mikko Aarnen kanssa (ei Fennicassa) * Bileet – Kootut selitykset, 2006 – yhdessä Mikko Aarnen kanssa (ilman tekijänimeä) ISBN 951-1-20548-X * Lukupäiväkirja, 2007 (ilman tekijänimeä) ISBN 978-951-1-21584-4 * * Keski- ikäiset ystäväni, laatineet Mikko Aarne ja Mia Kankimäki. Otava, 2014. ISBN 978-951-1-27827-6 * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mia Kankimäki Kotisivut * Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minerva-luokka (korvetti)

Minerva-luokka oli Italian merivoimien kahdeksan korvetin muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin kahdessa sarjassa 1980- ja 1990-luvuilla. Ne oli suunniteltu rannikkovesille ja niiden päätehtävänä olivat merenkulun- ja kalastuksenvalvonta sekä laivaston iskuosastojen kouluttaminen. == Alukset == Ensimmäiset neljä alusta päätettiin hankkia 1982 ja ne tilattiin vuotta myöhemmin. Toiset neljä päätettiin hankkia 1985 ja ne tilattiin 1987. Minerva-luokan korvetitGardiner, Robert s. 216Navi Italiane Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Minerva Fincantieri, Riva Trigoso 11. maaliskuuta 1985 3. maaliskuuta 1986 10. kesäkuuta 1987 poistettu palveluksesta 2012 Urania Fincantieri, Riva Trigoso 11. maaliskuuta 1985 21. kesäkuuta 1986 10. kesäkuuta 1987 Danaide Fincantieri, Muggiano 26. toukokuuta 1985 18. lokakuuta 1986 13. helmikuuta 1988 Sfinge Fincantieri, Muggiano 26. toukokuuta 1985 16. kesäkuuta 1987 13. helmikuuta 1988 Driade Fincantieri, Muggiano 5. maaliskuuta 1987 11. maaliskuuta 1989 4. joulukuuta 1990 Fenice Fincantieri, Muggiano 5. maaliskuuta 1987 9. syyskuuta 1989 4. joulukuuta 1990 Chimera Fincantieri, Muggiano 5. maaliskuuta 1987 7. huhtikuuta 1990 30. marraskuuta 1991 Sibilla Fincantieri, Muggiano 5. maaliskuuta 1987 15. syyskuuta 1990 30. marraskuuta 1991 poistettu palveluksesta 2012 Kuusi luokan alusta on tarkoitus poistaa palveluksesta 2016 ja niiden korvaajaksi on suunniteltu kevyttä fregattia.World Naval Review 2013 s. 87 == Lähteet == * === Viitteet === *
Hustle Fuzz

Hustle Fuzz on vuonna 2013 perustettu suomalainen jazzyhtye. ”Kotibilejazzin sanansaattajiksi” itsensä ristinyt yhtye yhdistää musiikissaan jazzia, soulia ja rock 'n' rollia. == Historia == Kriitikoiden kehuma debyyttialbumi Hustle Time julkaistiin heinäkuussa 2014, jonka myötä yhtye on esiintynyt eri puolilla Suomea sekä isännöinyt omaa Jazz a Go Go -klubia Helsingin Bar Loosessa. Vuonna 2015 Hustle Fuzz aloitti yhteistyön Eero Raittisen kanssa, ja syyskuussa 2015 he julkaisivat yhteisen singlen Twerkie Jerkie Dance. Marraskuussa 2016 marraskuussa he toteuttivat yhteisen konserttisalikiertueen, joka käsitti kymmenen paikkakuntaa eri puolilla Suomea. Kiertueen alla yhtye julkaisi myös singlen Fino all'ultimo respiro. == Diskografia == === Albumit === *Hustle Time (2014) *Franz Wunderbaum (2022) === Singlet === *Twerkie Jerkie Dance (2015) *Fino all'ultimo respiro (2016) *Franz Wunderbaum Rides Again (2021) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzyhtyeet
Niku

Niku on suomalainen sukunimi: * Hilja Niku (Hilja Maria, o.s. Oinonen, 1898–1985), voimistelunopettaja, kaupunginvaltuutettu ja pakinoitsija * Sami Niku (s. 1996), jääkiekkoilija * Risto Niku (s. 1941), tiedottaja, toimittaja ja tietokirjailija, Hilja ja Tapani Nikun poika * Tapani Niku (aik. Karsikas, 1895–1989), hiihtäjä, Hilja Nikun puoliso * Tomi Niku (s. 2001), jääkiekkoilija, Sami Nikun veli * Väinö Niku (1927–2009), yritysjohtaja, metsäneuvos, Hilja ja Tapani Nikun poika
Ferdinand Sarrien

Jean Marie Ferdinand Sarrien (25. lokakuuta 1840 Bourbon-Lancy – 28. marraskuuta 1915)Nordisk familjebok (1916), s. 818–819 Runeberg.org. Viitattu 16.9.2015. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1906. Sarrien oli taustaltaan lakimies ja osallistui kapteenina Ranskan–Saksan sotaan. Hänet valittiin vuonna 1876 edustajainkamariin, jossa hän liittyi radikaaleihin. Hän toimi Ranskan posti- ja lennätinministerinä 1885, sisäministerinä 1886, 1887–1888 ja 1895–1896 sekä oikeusministerinä 1886–1887 ja 1898. Sarrien tuki Émile Combesin hallituksen hanketta kirkon ja valtion erottamiseksi. Maaliskuussa 1906 Sarrien tuli itse pää- ja oikeusministeriksi, mutta hänen hallituksensa todellinen vahva mies oli sisäministeri Georges Clemenceau. Hallituksella oli tukenaan suuri enemmistö edustajainkamarissa, mutta Sarrien erosi jo lokakuussa 1906 terveyssyistä. Hänet valittiin 1908 senaattoriksi. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Ernest Monis

Antoine Emmanuel Ernest Monis (23. toukokuuta 1846 Châteauneuf-sur-Charente – 25. toukokuuta 1929 Châteauneuf-sur-Charente)Antoine, Emmanuel, Ernest MONIS Assemblée Nationale. Viitattu 16.9.2015. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1911. Monis oli alun perin lakimies ja maanomistaja Cognacin seudulla. Hän kuului edustajainkamariin 1885–1889 ja senaattiin vuodesta 1891 alkaen Gironden edustajana. Hän toimi oikeusministerinä 1899–1902 ja sen jälkeen yhtenä senaatin varapuhemiehistä. Monis tuli maaliskuussa 1911 pääministeriksi hallitukseen, jota dominoivat useat radikaalipuolueen johtajat. Hallituksen tärkein päätös oli ranskalaisten joukkojen lähettäminen Fèsin kaupunkiin Marokossa huhtikuussa 1911. Monis loukkaantui vakavasti ja sotaministeri Maurice Berteaux kuoli lentonäytöksessä tapahtuneessa onnettomuudessa Issy-les-Moulineauxissa 20. toukokuuta 1911. Hallitus jatkoi tämän jälkeen kuukauden ajan vt. pääministeri Antoine Perrierin johdolla, kunnes se sai epäluottamuslauseen edustajainkamarilta ja erosi muutamaa päivää ennen Marokon tapahtumien kriisiytymistä.Nordisk familjebok (1913), s. 918–919 Runeberg.org. Viitattu 16.9.2015. Monis oli myöhemmin vielä meriministerinä 1913–1914.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 589 Runeberg.org. Viitattu 16.9.2015. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Fritiof Nilsson Piraten

Fritiof Nilsson Piraten, oikea nimi Nils Fritiof Adam Nilsson (1895 Vollsjö, Ruotsi – 1972 Kivik, Ruotsi) oli ruotsalainen humoristinen kirjailija. Hänen kirjojensa tapahtumaympäristö oli usein Skåne. Huumoriin yhdistyi syvää tragiikkaa. Erityisesti poikakuvauksia pidetään mestarillisina.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 61–62 Esikoisteos Bombi Bitt ja minä sai suuren suosion, ja sitä on verrattu Huckleberry Finniin. Nilsson on humoristi, mutta huumorin ohella hänen tuotantoonsa kuuluu traagis-humoristisia teoksia, joista Kirjakauppias joka lopetti uimisen kertoo elämänvalheesta. Kirjailijan työn tunnetuksi tekemistä edistämään on perustettu Fritiof Nilsson Piraten Sällskapet (Piratensällskapet). ==Suomennokset== * Bombi Bitt ja minä (Bombi Bitt och jag, 1934),suom. Eeva-Liisa Manner, Gummerus, 1964 (elokuvattu) * Kirjakauppias joka lopetti uimisen (Bokhandlaren som slutade bada, 1937), suom. Kyllikki Villa, Gummerus, 1966 (elokuvattu) * Pukki yrttitarhassa (Bock i örtagård, 1933) suomentaneet Päivi Lindroos ... [et al.]. Gummerus, 2007 ISBN 978-951-20-6515-8 (elokuvattu) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Matti Ansala

Matti Ansala on ollut Rovaniemen apulaiskaupunginjohtaja vuodesta 2006. Sitä ennen hän oli Rovaniemen maalaiskunnan viimeinen kunnanjohtaja.http://www.rovaniemi.fi/fi/Paatoksentekohttps://www.rovaniemi.fi/loader.aspx?id=1ba8e621-26ee-4025-bd03-05a97112a2e1 Hän on valtiotieteen maisteri. Vuonna 2003 hän haki Rovaniemen maalaiskunnan kunnanjohtajaksi ja aloitti toimessaan seuraavana vuonna.http://www.kaleva.fi/uutiset/pohjois-suomi/maalaiskunnan-johtoon-haki- seitseman/533069/ Ansalan edeltäjä, Mauri Gardin siirtyi Rovaniemen kaupunginjohtajaksi kolmisen vuotta ennen kuntaliitosta. == Lähteet == Luokka:Rovaniemen maalaiskunnan kunnanjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Pesäpallon suomensarja 1976

Pesäpallon suomensarja pelattiin 32. kerran kaudella 1976. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Oulun Lippo ja Nurmon Jymy nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1977. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Jyväskylän Lohi varmisti itälohkon voiton ja nousun mestaruussarjaan voitettuaan päätöskierroksella 29. elokuuta kotonaan Juvan Pallon 11–3. Eroa sarjakakkoseen Lammiin jäi vain piste, kun tämä voitti samana päivänä IPV 2:n juoksuin 5–2. Juva sijoittui sarjassa kolmanneksi. Summan Ponnistuksen putoamisen ratkaisi käytännössä 22. elokuuta Ilomantsille kärsitty 11–13 kotitappio. Päätöskierroksella hankittu vierasvoitto HoNSu:sta ei enää joukkuetta pelastanut, kun Ilomantsi samaan aikaan nuiji kotonaan jo aiemmin putoamaan tuomitun Lahden. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Jyväskylän Lohi 18 13 2 3 142–66 28 Lammin Luja 18 13 1 4 206–106 27 Juvan Pallo 18 12 1 5 154–94 25 Tohmajärven Urheilijat 18 12 0 6 188–105 24 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 7 3 8 177–127 17 Imatran Pallo-Veikot 2 18 8 1 9 123–152 17 Saaren Urheilijat 18 7 0 11 122–136 14 Ilomantsin Urheilijat 18 7 0 11 125–172 14 Summan Ponnistus 18 6 0 12 137–194 12 Lahden Mailaveikot 18 1 0 17 107–329 2 ===Etelälohko=== Etelälohkon voiton vei Nurmon Jymy ylivoimaisella 9 pisteen erolla sarjakakkoseen Kauhajoen Karhuun. Ainoan tappionsa Nurmo kärsi heinäkuussa Ilmajoella. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Nurmon Jymy 18 16 1 1 184–65 33 Kauhajoen Karhu 18 12 0 6 179–121 24 Ilmajoen Kisailijat 18 10 2 6 155–114 22 Loimaan Palloilijat 18 10 1 7 153–108 21 Ikaalisten Urheilijat 18 10 0 8 134–123 20 Tampellan Terä 18 7 2 9 109–108 16 Riihimäen Pallonlyöjät 18 6 3 9 94–130 15 Herttoniemen Urheilijat 18 6 3 9 107–153 15 Työväen Mailapojat 18 4 1 13 104–192 9 Turun NMKYn Urheilijat 18 2 1 15 92–197 5 ===Länsilohko=== Oulun Lippo voitti Länsilohkon hävittyään vain viimeistä edellisellä kierroksella Iille kotonaan 11–13. Putoajat ratkesivat käytännössä 22. elokuuta Kempeleen voitettua Tyrnävän 9–2. Tyrnävä olisi päätösottelussaan tarvinnut voiton Liposta päästäkseen uusintaan. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Oulun Lippo 18 17 0 1 255–68 34 Iin Urheilijat 18 15 0 3 189–75 30 Vähänkyrön Viesti 18 11 0 7 146–131 22 Vaasan Maila 18 10 0 8 140–124 20 Vimpelin Veto 2 18 9 0 9 167–175 18 Muhoksen Pallo- Salamat 18 8 1 9 120–150 17 Sotkamon Jymy 18 7 1 10 120–148 15 Kempeleen Kiri 18 4 1 13 81–164 9 Maaningan Mahti 18 4 0 14 97–176 8 Tyrnävän Tempaus 18 3 1 14 96–200 7 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1976 pesäpallo
Georges Leygues

Georges Jean Claude Leygues (28. lokakuuta 1857 Villeneuve-sur-Lot – 2. syyskuuta 1933 Saint-Cloud)Georges, Jean, Claude LEYGUES Assemblée Nationale. Viitattu 16.9.2015.Nordisk familjebok (1912), s. 330–331 Runeberg.org. Viitattu 16.9.2015. oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1920–1921. Leygues oli alkujaan lakimies. Hänet valittiin vuonna 1885 edustajainkamariin ja hän toimi Ranskan opetusministerinä vuodet 1894 ja 1898–1902, sisäministerinä 1895 sekä siirtomaaministerinä 1906. Vaikka hän pyrki opetusministerinä rajoittamaan kirkon vaikutusta koululaitoksessa, hän vastusti Émile Combesin hallituksen vielä pidemmälle menneitä toimenpiteitä samassa asiassa. Leygues muodosti vuonna 1905 yhdessä Louis Barthoun kanssa liberaalin Union républicaine -parlamenttiryhmän. Ensimmäisen maailmansodan aikana Leygues toimi vuosina 1917–1920 meriministerinä Georges Clemenceaun hallituksessa. Kun Alexandre Millerand valittiin syyskuussa 1920 Ranskan presidentiksi, Leygues tuli hänen tilalleen pää- ja ulkoministeriksi muiden ministerien jatkaessa aiemmissa tehtävissään. Hallitus kuitenkin kaatui jo tammikuussa 1921.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 153 Runeberg.org. Viitattu 16.9.2015. Leygues oli vielä uudelleen meriministerinä vuodet 1925–1930 ja 1932–1933. Hänen johdollaan Ranskan sotalaivastoa uudistettiin ja täydennettiin maailmansodan jäljiltä.Georges Leygues Encyclopédie Larousse. Viitattu 16.9.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan ulkoministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Niassodon

Niassodon (nimen merkitys: ”Niassan hammas”) on sukupuuttoon kuollut dikynodontteihin kuuluva terapsidisuku, joka eli permikauden lopulla (Loping- epookki). Sen fossiili on löydetty Niassan maakunnasta, Mosambikista. Sukuun luetaan yksi laji nimeltä Niassodon mfumukasi. Lajinimi (mfumukasi) tarkoittaa ”kuningatar Nyanjassa”, ja se on annettu paikallisen Nyanjan matriarkaalisen yhteisön kunniaksi. ==Ominaisuudet== Niassodon on pienikokoinen dikynodontti. Sen kallon pituus on arviolta 63 millimetriä, ja eläimen ruumiinpainon on arvioitu olleen sen eläessä noin 364 ja 849 gramman välillä. Niassodon eroaa monista dikynodonteista siinä, että sillä on useampia hampaita ylä- ja alaleuoissaan. ==Fossiililöydöt== Niassodon tunnetaan vain holotyyppinsä (ML1620) perusteella. Tämä fossiili käsittää kallon, alaleuan, 19 nikamaa, kylkiluita, kaksi suoliluuta ja osittaisen reisiluun. Tarkka löytöpaikka on Lagon alueella lähellä pientä kylää nimeltä Tulo. Kerrostuma, josta fossiili löytyi on harmaata lietekiveä, jossa lisäksi kalsiumkarbonaattipitoista kivettymää. ==Luokittelu== Niassodon kuuluu yläheimoon Emydopoidea ja heimoon Kingoriidae. Se on siis suhteellisen läheistä sukua Dicynodontoides ja Kombuisia -suvuille. Myös Cryptocynodon simus vaikuttaisi olevan läheistä sukua Niassodonille. ===Fylogenia=== Osa kladogrammista Castanhinha et al., (2013): Tiedosto:3D animation of reconstructed skull and atlas of Niassodon mfumukasi - pone.0080974.s002.ogv|Animaatio Niassodon mfumukasi -dikynodontin kallosta (ML1620) ==Lähteet== Luokka:Anomodontia
Nissan NV200

Nissan NV200 on Nissanin vuodesta 2009 lähtien valmistama pieni pakettiautomalli, joka korvasi Euroopan markkinoilla Nissan Kubistarin. Japanissa puolestaan NV200:sta tuli seuraaja ikääntyneelle Vanettelle. Siellä myös säilytettiin Vanette osana mallinimeä. Tavarankuljetusmallin lisäksi NV200:sta valmistetaan Evalia-nimistä pikkubussiversiota. Saatavana on myös kaksikäyttöauto Combi (5 tai 7 istuinta) ja tehdasvalmisteinen kylmäkuljetusauto Fridge. Pohjois-Amerikassa autoa myytiin vuoteen 2018 saakka Chevrolet City Express -nimisenä ja Japanissa sitä myydään Nissanin lisäksi myös Mitsubishin merkillä.Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä NV200/Evalia sai tulokseksi kolme tähteä viidestä. NV200 valittiin Vuoden pakettiautoksi 2010. Suomessa NV200:n ainoa polttomoottorivaihtoehto on 1,5-litrainen dCi -dieselmoottori. Tehovaihtoehtoja on tarjolla kaksi (90/110 hv). Voimansiirtona on manuaalivaihteisto, joka on pienitehoisemmassa viisi- ja suuritehoisemmassa kuusiportainen. Valikoimassa on myös e-NV200-sähköautoversio. Muilla markkinoilla on saatavana lisäksi 1,5-, 1,6- ja 2,0-litraiset bensiinimoottorit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == NV200 Luokka:Pakettiautot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Tappava hymy

Tappava hymy (tv-esityksessä Luojan lähettiläät, VHS-videona molemmilla nimillä Tappava hymy ja Luojan lähettiläät I Quattro dell’Ave Maria) on italialainen Giuseppe Colizzin ohjaama spagettiwestern-komedia vuodelta 1968. Sen pääosissa näyttelevät Terence Hill ja Bud Spencer sekä Eli Wallach. Elokuva on keskimmäinen kolmen lännenkomedian trilogiassa, jonka ensimmäinen osa on Luoja armahtaa, minä en ja kolmas Veristen saappaiden kukkula. Suomessa tämä elokuva nähtiin niistä ensimmäisenä vuonna 1970, kolmas osa 1972 ja ensiosa vasta 1973. ==Vastaanotto== Tappava hymy oli Suomen elokuvateattereissa 166 204 katsojallaan vuoden 1970 kuudenneksi katsotuin elokuva ja toiseksi katsotuin ulkomainen Huuliharppukostajan jälkeen.Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1970, Elokuvauutiset 2008. Viitattu 16.9.2015. Video-oppaassa vuodelta 1994 Roope Lehtinen pitää elokuvaa toiminnaltaan vaisuna ja tyylitajultaan rajallisena ja antaa sille yhden viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”.Lehtinen, Roope: ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1968 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset lännenelokuvat
Théodore Steeg

Jules Joseph Théodore Steeg (19. joulukuuta 1868 Libourne – 10. joulukuuta 1950 Pariisi)Steeg, Théodore Ranskan senaatti. Viitattu 16.9.2015 oli ranskalainen poliitikko ja toimi Ranskan pääministerinä lyhyen aikaa joulu–tammikuussa 1930–1931. Radikaalisosialisteihin ja myöhemmin demokraattiseen vasemmistoon (Gauche démocratique) kuulunut Steeg oli edustajainkamarin jäsenenä 1904–1914 ja senaattorina 1914–1944. Hän toimi opetusministerinä 1911–1912, 1913 ja 1917, sisäministerinä 1912–1913, 1917 ja 1920–1921, oikeusministerinä 1925 ja 1930 sekä siirtomaaministerinä 1930–1931 ja 1938. Steeg toimi myös Algerian kenraalikuvernöörinä 1921–1925 ja Marokon kenraaliresidenttinä 1925–1928. Pääministerinä hän oli runsaan kuukauden ajan joulukuusta 1930 tammikuuhun 1931. ==Lähteet== Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan opetusministerit Luokka:Sisäministerit Luokka:Ranskan oikeusministerit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Viljo Niskanen

Viljo Veikko Niskanen (15. kesäkuuta 1910 KontiolahtiKuka kukin on 1978, s. 641. Runeberg.org – 10. helmikuuta 1986) oli suomalainen tekniikan lisensiaatti ja varatuomari sekä Maanmittaushallituksen pääjohtaja 1960–1972.Facta 2001, osa 12, p. 72. WSOY 1985. Niskanen oli koulutukseltaan myös maanmittari. Hän oli Maanmittauslaitoksen organisaatiouudistuksen puheenjohtaja ja ajoi maanmittareille kuukausipalkkaa, kun palkkaus oli aiemmin ollut suoritusperusteinen. Maatalousministeriön hallitusneuvoksena hän oli vuonna 1960 ja hän toimi opettajana Teknillisessä korkeakoulussa. Pääjohtaja-aikanaan hän toimi myös Korkeimman oikeuden esittelijänä.Maanmittauslaitoksen pääjohtajat == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Maanmittauslaitoksen pääjohtajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Mustalaissiskot

Mustalaissiskot (Gypsy Sisters) on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja. Se on jatkoa sarjalle Prameat mustalaishäät. Sarja seuraa muun muassa Nettien, Kaylan ja Mellien elämää, johon he ovat luoneet omat sääntönsä ja kulttuuriinsa aina äärettömyyksiin viedystä blingistä heille "arkipäiväisiin asioihin". Ohjelmaa esitetään Suomessa kanavapaikalla 16 (Frii). Se on vapaasti katsottavissa ja tavoittaa 84% koko Suomen väestöstä. Sarjaa tehtiin neljä tuotantokautta vuosina 10. helmikuuta 2013 ja 20. heinäkuuta 2015 välisenä aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sisters' family tree * Gypsy Sisters Canceled After Cast Member's Husband Allegedly Kills Puppy Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tositelevisiosarjat Luokka:TLC:n televisio- ohjelmat
Veristen saappaiden kukkula

Veristen saappaiden kukkula (La Collina degli stivali) on italialainen Giuseppe Colizzin käsikirjoittama ja ohjaama spagettiwestern-komedia vuodelta 1968. Sen pääosia näyttelevät Terence Hill, Bud Spencer ja Woody Strode. Elokuva on viimeinen kolmen lännenkomedian trilogiassa, jonka ensimmäinen osa on Luoja armahtaa, minä en ja toinen Tappava hymy. ==Vastaanotto== Veristen saappaiden kukkula oli vuonna 1972 Suomen elokuvateattereissa 120 684 katsojallaan 17:nneksi katsotuin elokuva.Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1972, Elokuvauutiset 2008. Viitattu 16.9.2015. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvan VHS-julkaisulle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.Lehtinen, Roope: ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1968 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset lännenelokuvat
Pekka Niskanen (psykiatri)

Pekka Juhani Niskanen (5. syyskuuta 1935 Heinola – 11. helmikuuta 2020 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 15.3.2020, s. C 16.) oli suomalainen lääkäri ja Tampereen yliopiston psykiatrian professori 1977–2000. Hän tutki sosiaalipsykiatriaa, psykiatrista kuntoutusta ja biologista psykiatriaa.Facta 2001, osa 12, p. 71. WSOY 1985. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet