EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Guido Mazzoni

Guido Mazzoni (12. kesäkuuta 1859 Firenze – 29. toukokuuta 1943 FirenzeMazzoni, Guido, Senato della Republica, viitattu 27.7.2020 ) oli italialainen oppinut ja runoilija, Firenzen Istituto superioren professori. Runoilijana hän kuvaa syvästi ja herttaisesti kuvaa etupäässä perhe-elämää iloineen ja suruineen. Hänen runokokoelmiaan ovat muun muassa Poesie (1882), Nuove poesie (1886), Poesie (1890), Le voci della vita (1893).Mazzoni, Guido, Tietosanakirja osa 6, palsta 189, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Mazzonin tieteellisistä teoksista merkittäviä ovat esimerkiksi Laudi cortonesi del sec. XIII (1890), Avviamento allo studio critico delle lettere italiane (1891), Le odi e il giorno di G. Parini commentati (1897), L’Ottocento (1905), Esercitazioni sulla letteratura religiosa in Italia nei secoli XIII e XIV (1905). Mazzoni oli senaattori vuodesta 1910. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Italialaiset professorit Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Alliance pour la solidarité au Mali – Convergence des forces patriotiques

Alliance pour la solidarité au Mali – Convergence des forces patriotiques (ASMA–CFP) on poliittinen puolue Malissa. Adéma–PASJ:n johtajiin kuulunut Soumeylou Boubèye Maïga perusti ASMA–CFP:n vuonna 2013. Puolue luonnehtii itseään sosialistiseksi. ASMA–CFP sai kolme edustajaa Malin kansalliskoukseen vuoden 2013 vaaleissa. Puolueen puheenjohtaja Maïga toimi maan pääministerinä vuosina 2017–2019. Vuoden 2020 kansalliskokousvaaleissa puolue sai neljä edustajaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * ASMA–CFP:n sivusto Luokka:Malin puolueet
Meddah

Meddah on (arab. = ylistyspuhuja, turk. myös = sadunkertoja) on itämaiden kahviloissa tavallinen henkilö, joka elättää itseään ammattisadunkertojana.Meddah, Tietosanakirja osa 6, palsta 196, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == Luokka:Ammatit Luokka:Arabialainen kulttuuri Luokka:Turkkilainen kulttuuri
Yéléma

Yéléma (”muutos”) on poliittinen puolue Malissa. Moussa Mara perusti Yéléman vuonna 2010. Se sai Malin kansalliskokoukseen yhden edustajan vuoden 2013 vaaleissa ja kaksi edustajaa vuonna 2020. Puolueen puheenjohtaja Mara osallistui vuoden 2013 presidentinvaaleihin saaden 1,5 prosenttia äänistä. Hän toimi Malin pääministerinä vuosina 2014–2015. Vuoden 2018 presidentinvaaleissa Mara luopui ehdokkuudestaan ja kampanjoi entisen pääministerin Cheick Modibo Diarran puolesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yéléman sivusto Luokka:Malin puolueet
Mouvement pour le Mali

Mouvement pour le Mali (MPM) on poliittinen puolue Malissa. Varakas liikemies Hadi Niangadou perusti MPM:n vuonna 2018 tukemaan presidentti Ibrahim Boubacar Keïtan uudelleenvalintaa. Vuoden 2020 vaaleissa se sai kymmenen edustajaa Malin kansalliskokoukseen. MPM on ohjelmaltaan samanlainen kuin presidentti Keïtan puolue Rassemblement pour le Mali. Sitä on pidetty osana suunnitelmaa, jonka avulla presidentin pojasta Karim Keïtasta ollaan tekemässä hänen valtansa perijää vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Malin puolueet
Fujisawa

Fujisawa () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Sagaminlahden rannikolla Shōnanin seudulla prefektuurin eteläosassa. Kaupungin pohjoisosat kuuluvat Sagamiharan ylänköön, rannikolla on Enoshiman saari, suosittu vierailukohde. Fujisawassa on 436 322 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 69,56 neliökilometriä. Fujisawa kehittyi Muromachi-kaudelta lähtien Shōjōkō-jin eli Yugyō-jin temppelin eduskaupunkina. Se sijaitsi tärkeän Tōkaidō-tiereitin ja Miuran niemimaalle johtaneen tien risteyskohdassa, ja Edo-kaudella sinne sijoitettiinkin yksi Tōkaidōn postiasemista (shukuba). Nykyisen kaupungin kaakkoisosassa sijaitseva Katasen kaupunginosa, joka liitettiin Fujisawaan vuonna 1947, kasvoi vuorostaan jo Edo-kaudella Enoshiman saaren eduskaupungiksi. 1800-luvun lopulla Fujisawa hetkellisesti taantui, kun kaupungin kautta kulkeva rautatielinja rakennettiin ohittamaan vanhaa postiasemaa ympäröinyt asutus. 1930-luvulta lähtien Fujisawaan alkoi kuitenkin sijoittua huvila- ja lähiöasutusta, ja toisen maailmansodan jälkeen se on kaupungistunut voimakkaasti osana Suur-Tokiota. Kaupunkioikeudet Fujisawa sai vuonna 1940. Kaupungin pohjoisosiin on rakennettu suurimittakaavaista kemian-, elektroniikka- ja koneteollisuutta. Enoshiman saaren lisäksi Fujisawan nähtävyyksiä ovat Tyynenmeren hiekkarannat, jotka kuuluvat Japanin suosituimpiin. Rannikolle on rakennettu Enoshiman venesatama, Shōnanin rantapuisto ja Tsujidōn rantapuisto lomakohteineen. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat esimerkiksi Enoshima-jinjan šintolainen pyhäkkö ja Yōmei-jin buddhalainen temppeli. Kaupungissa toimii Keiō-yliopiston, Nihon- yliopiston ja Shōnanin teknillisen yliopiston laitoksia. Fujisawaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Tōkaidō-päälinja, Odakyū-rautateiden Enoshima-linja, Sagami-rautateiden Izumino-linja, Enoshima-rautateiden Enoshima-rautatielinja, Jokohaman metro ja Shōnan monorailin Enoshima-linja. == Kuvia == Tiedosto:Fujisawa (44451014545).jpg|Fujisawan rautatieaseman edustaa Tiedosto:Ryukoji Katase Hondo.jpg|Ryūkō-ji Tiedosto:Fujisawa city center area Aerial photograph.1988.jpg|Fujisawan aluetta vuoden 1988 ilmakuvassa Tiedosto:Shopping Street on Enoshima Island and Bridges 20130809.jpg|Silta Enoshiman saarelle Tiedosto:江島神社 Enoshima Shrine - panoramio.jpg|Enoshima- jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
C/2020 F3 (NEOWISE)

C/2020 F3 (NEOWISE) oli pohjoisella pallonpuoliskolla paljain silmin nähtävä komeetta vuonna 2020. Suomessa sen näkyvyys rajoittui heinäkuuhun 2020. Se oli kirkkaudeltaan yhtä kirkas kuin Hale-Bopp-komeetta vuosina 1996–1997. Komeetta havaittiin maaliskuussa vuonna 2020. Sen havaitsi Nasan avaruusteleskooppi Wide-field Infrared Survey Explorer, jonka mukaan komeetta myös nimettiin. Komeetta oli tuolloin 250 miljoonan kilometrin päässä Maasta. Lähimpänä maata komeetta oli heinäkuussa 2020, jolloin välimatkaa oli 103 miljoonaa kilometriä. Tiedosto:The_Golden_Gate_Bridge_and_Comet_C2020_F3_NEOWISE_and.jpg|Neowise ja Golden Gate Bridge Tiedosto:Comet_C2020_F3_(NEOWISE)_over_Split,_Croatia.jpg|Neowise Kroatian Splitistä kuvattuna == Lähteet== == Aiheesta muualla== Luokka:Komeetat
Karim Keïta

Karim Keïta (s. 31. elokuuta 1979 Pariisi) on malilainen poliitikko ja liikemies. Hän on maan elokuussa 2020 syrjäytetyn presidentin Ibrahim Boubacar Keïtan poika. Keïta opiskeli kauppatieteitä Belgiassa ja Kanadassa. Palattuaan Maliin vuonna 2006 hän perusti autovuokraamon ja konsulttitoimiston. Keïta valittiin Malin kansalliskokouksen edustajaksi isänsä puolueen Rassemblement pour le Malin listalta vuonna 2013. Vuonna 2014 hänestä tuli kansalliskokouksen puolustus- ja turvallisuusvaliokunnan puheenjohtaja. Keïta valittiin uudelleen kansalliskokoukseen vuonna 2020. Vaikutusvaltaisesta Keïtasta muodostui Malia vaivaavan nepotismin symboli. Hän joutui eroamaan puolustusvaliokunnan puheenjohtajan tehtävästä julkisuuteen vuotaneen videon aiheuttaman skandaalin ja kesän 2020 mielenosoitusten takia. Elokuun 2020 vallankaappauksen yhteydessä sotilaat yrittivät pidättää Keïtan, mutta hän onnistui pakenemaan Norsunluurannikolle. Keïta on naimisissa kansalliskokouksen entisen puheenjohtajan Issaka Sidibén tyttären kanssa. Yhdysvaltain valtiovarainministeriö julkaisi 9. joulukuuta 2022 luettelon yli 40 henkilöstä, joille on määrätty sanktioita korruptioteoista ja ihmisoikeusloukkauksista. Ulkomaanvarainvalvontaviraston (OFAC) kohteiden joukossa valtiovarainministeriön varainhoidon valvontaelin on Karim Keïta.Mali – Guinée : Alpha Condé et Karim Keïta sous sanctions des États-Unis ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar Meding

Johann Ferdinand Martin Oskar Meding (1829–1903) oli saksalainen kirjailija. Hän palveli vuodesta 1859 Hannoverissa virkamiehenä, jossa toimiessaan hän sai hallintoneuvoksen arvon ja kuningas Yrjö V:n luottamuksen. Hän seurasi hallitsijaansa 1866 maanpakoon, vetäytyi 1870 yksityiselämään ja rupesi salanimellä Gregor Samarow kirjoittamaan poliittisia romaaneja, joissa hän käytti hyväkseen tutustumistaan poliittisen juonittelun koneistoon ja esitti häikäilemättä ja edes nimiä muuttamatta tunnettuja henkilöitä. Tunnetuin Medingin teoksista on Um Szepter und Kronen (1872) johon sarjaksi liittyvät Europäische Minen und Gegenminen (1873), Zwei Kaiserkronen (1874-75). Kreuz und Schwert (1875) ja Held und Kaiser (1876). Vähempi menestys oli sarjoilla Höhen und Tiefen (1879-80), Des Kronprinzen Regiment (1880), Gipfel und Abgrund (1888). Muitakin romaaneja Meding kirjoitti, käyttäen salanimiä Detlev von Geyern, K. von Walfeld ja Leo Warren.Meding, Oskar (Pseudonym Gregor Samarow, Walter Morgan, Detlev von Geyern), Deutsche Biographie, viitattu 27.7.2020 ==Suomennettu teos== * Gregor Samarow, Kukkuloita ja kuiluja: Romaani Baijerin kuninkaan Ludwik II:sen elämän vaiheista 1–2. (Gipfel und Abgrund) Auran kirjapaino 1892 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Millariikka Rytkönen

Millariikka Rytkönen (s. 9. marraskuuta 1975 Hyvinkää) on sosiaali-, terveys- ja kasvatusalan ammattijärjestö Tehyn puheenjohtaja. Rytkönen on toiminut tehtävässä vuodesta 2017. Rytkönen on koulutukseltaan lähihoitaja, kätilö AMK ja sairaanhoitaja YAMK. Hän on suorittanut ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon sosiaali- ja terveysalan kehittämisestä ja johtamisesta. Lopputyön hän teki hätäsektion toimintamallin luomisesta ja käyttöönottamisesta Porvoon sairaalan synnytysyksikössä. Rytkönen työskenteli kätilönä synnytysalissa vuosina 2001−2009. Sen lisäksi hän on työskennellyt muun muassa lastenkodissa, leikkaus- ja anestesiayksikössä sekä osastonhoitajana naistentautien- ja synnytysten yksiköissä. Kätilöliiton puheenjohtajana hän toimi vuosina 2016−2017. Puoluetaustaltaan Rytkönen on sosiaalidemokraatti. Hän toimi Porvoon kaupunginvaltuustossa ja -hallituksessa vuosina 2017−2018. Tultuaan valituksi Tehyn puheenjohtajaksi hän jätti eroanomuksen poliittisista luottamustehtävistä. Rytkönen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Tehyn valtuustovaaleissa keväällä 2021 Rytkönen sai 4 712 ääntä, mikä oli vaalin suurin äänisaalis. == Kirjailijaura == Huhtikuussa 2024 Rytkönen julkaisi esikoiskirjansa Täysin auki. Kirja käsittelee Rytkösen kokemuksia eri elämänvaiheista ja teemoista, kuten perheestä, terveydenhuollosta, työelämästä ja naiseudesta. Kirjasta huokuu aito halu näyttää, millainen on todellinen ihminen lehtikuvien takana, kuvaili toimittaja Aino-Maria Savolainen kirjaa blogissaan. Täysin auki oli julkaisukuukautenaan Suomen seitsemänneksi luetuin tietokirja. == Tunnustuksia == Suomen Kätilöliitto valitsi Rytkösen vuoden kehittäjäkätilöksi vuonna 2015. Valintaperusteluissa mainittiin voimakas ja rohkea vaikuttamistyö pienten synnytyssairaaloiden säilyttämiseksi. Vuonna 2014 järjestettiin ”matkasynnytyspäivä”, johon Rytkönen ideoi mm. eri puolille maata pop-up-synnytysyksiköitä. Näillä haluttiin huomiota synnytyksille, jotka tapahtuvat sairaalan ulkopuolella. Vuonna 2019 Rytkönen sai kolmanneksi eniten mainintoja T-Median Järjestöjen MediaBarometri -tutkimuksessa, jossa toimittajat nimesivät spontaanisti mielestään parhaan työmarkkina- tai järjestöjohtajan. Tutkimuksessa haastateltiin 228 suomalaista toimittajaa. Rytkönen palkittiin 2021 markkinointiviestinnän Finnish Comms Awards -kilpailussa vuoden ajatusjohtajana. ”Tämä vuoden ajatusjohtaja ei pelkää laittaa itseään likoon edustamansa asian puolesta”, perusteli tuomaristo valintaansa. Naisasialiitto Unioni palkitsi Rytkösen vuoden Lyytinä 2022. Lyyti-arvonimi myönnetään vuosittain tunnustukseksi ansiokkaasta tasa- arvotyöstä. Valtiollisia kunnianosoituksia: * Suomen leijonan ritarikunnan I luokan ritari (Suomi, 2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Millariikka Rytkönen Instagramissa. * Millariikka Rytkönen X:ssä. Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset kätilöt Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Hadano

Hadano () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa. Kaupunki on rakentunut Hadanon allaslaaksoon, jota ympäröivät Tanzawavuoret. Hadanossa on 164 425 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 103,76 neliökilometriä. Edo-kaudella Hadano kehittyi markkinapaikkana ja Yagurazawa- ōkan-tiereitin postiasemana. Tärkeäksi elinkeinoksi nousi kauden puolivälin jälkeen tupakan viljely ja kauppa. Tupakan valmistus teollistui Meiji-kaudella ja jatkui 1980-luvulle saakka. Sittemmin kaupungin pohjoisosiin on rakennettu erityyppistä teollisuutta. Kaupungissa on pitkään tuotettu myös sakea. Kaupunkioikeudet Hadano sai kuntaliitoksen yhteydessä vuonna 1955. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljeltiin aiemmin maapähkinöitä, nykyisin vihanneksia ja koristekukkia. Hadanon nähtävyyksiä ovat Tanzawavuorten luonnonalueet, kuten Shinseijärvi ja Kōbōvuori ympäristöineen. Osa kaupungin alueesta kuuluu Tanzawan–Ōyaman puolikansallispuistoon. Kaupungin itäosassa toimii Tsurumaki-onsenin kuuma lähde. Hadanoon on sijoittunut myös Sophia- yliopiston kampus. Kaupunkia palvelee Odakyū-rautateiden Odawara-linja. == Kuvia == Tiedosto:Hadano-Basin from Mt.Kunugi 01.jpg|Näkymä Hadanoon Kunugivuorelta Tiedosto:Hadano City Hall 20120623.JPG|Hadanon kaupungintalo Tiedosto:Izumo Taisha Sagami bunshi.jpg|Izumo-taisha Sagami-bunshi Tiedosto:Mt.kobouyama-弘法山-2010-11-20.JPG|Kōbōvuori == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
Lippisch P.13b

Lippisch P.13b oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen ramjetillä varustettu, suunnitteluasteelle jäänyt hävittäjälentokone, jonka suunnitteli Alexander Lippisch. == Suunnittelu == P.13b: n suunnittelu aloitettiin marraskuussa vuonna 1944, ja ensimmäiset piirrokset olivat jo valmiina joulukuussa. Se oli jatkokehitys samankaltaisesta Li P.13a ramjet- hävittäjästä. Koneen ohjaamo sijaitsi rungon etuosassa, deltasiiven edessä. Deltasiiven nuolikulma oli 60° ja sen kärjet olivat taivutettu alaspäin. Laskutelineenä toimivat sisäänvedettävä jalas rungon etuosassa, sekä alaspäin taivutetut vahvistetut deltasiiven kärjet. Ilmanottoaukot sijaitsivat ohjaamon molemmin puolin siiven etureunassa. Kasvavan polttoainepuutteen vuoksi sodan loppuvaiheissa, päätettiin polttoaineena käyttää hiiltä. Koneen keskelle siiven sisälle tuli asentaa pyöreä tai kuusikulmainen keraamisista aineista valmistettu polttokammio, jota olisi voinut tankata yläpuolelta. Koneen kiihdytti ramjetin toimimiseen edellyttäville nopeuksille siipiin asennetut rakettimoottorit. Projekti lakkautettiin ennen kuin aseistuksesta oli päätetty, mutta 2 x 30mm MK 108 tykkiä oli ehdotettu. Nämä olisivat mahdollisesti asennettu ohjaamon alapuolelle. == Tekniset tiedot == * Miehistö: 1 * Pituus: 7.2 m * Korkeus: n.2.1 m * Kärkiväli: 6.9 m Aseistus * 2 x 30mm MK 108 tykki == Katso myös == * Lippisch P.13a * Lippisch P.09 * Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lentokoneprojektit, 1939–1945 Luokka:Saksalaiset hävittäjälentokoneet
Apoli-tunnustus

Apoli-tunnustus on Lahden kaupungin vuosittain luovuttama palkinto, joka myönnetään ansiokkaimmasta yksityisestä rakennus- tai ympäristörakentamishankkeesta tai laadukkaasta ympäristön hoidosta. Palkinto on jaettu vuodesta 2010. Apoli-tunnustus on yksi Lahden arkkitehtuuripoliittisen ohjelman toimenpiteistä. Palkinnon saajille myönnetään tunnuspalkinto Betoni, jonka ovat suunnitelleet muotoilijat Marko Luoma ja Heli Kauhanen. Tunnuspalkinto valittiin vuonna 2011 suunnittelukilpailulla. == Tunnustuksella palkittuja == * 2023 Arkkitehdit Davidsson Tarkela sekä Lahden kaupungin tilakeskuksen projektipäällikkö Sari Honkanen, "Lahden kaupungintalon perusparannuksen luovasta suunnittelusta ja huolellisesta toteutuksesta" * 2020 Tutkija Riitta Niskanen, "ansiokkaasta ja pitkäjänteisestä työstä arkkitehtuuripolitiikan ja erityisesti rakennetun ympäristön kulttuurihistoriallisten arvojen puolesta" *2019 Svenska Gården i Lahtis -hanke ja sen taustayhteisö, Anttilanmäen yli satavuotiaan koulun kunnostamisesta ja sen ympäristön kehittämisestä * 2018 Lahden Rakentajien yhdistys, Liisa Ruusuvaaran Kukkatervehdys-taideteoksen kunnostamisesta * 2017 UPEA17-taidefestivaali, muraalien toteuttamisesta Lahteen * 2016 Jouko Koivisto ja työryhmä, Unto Ojosen suunnitteleman Olavinlinnan (Aleksanterinkatu 29, Lahti) parvekkeiden kunnostustyö * 2015 Lahden Rautatienkadun kivijalkakauppiaat, mm. hyvän mielen tuottamisessa Rautatienkadun jalankulkijoille * 2014 Lasten ja nuorten taidekoulu TAIKA, mm. monivuotisesta ja innostuneesta työstä lasten ja nuorten kanssa * 2013 Open Mind ry:n INSPIS-hanke * 2012 Markku Tonttila ja Pro puu ry * 2011 Riku Routo, "toiminut moottorina rakennetun ympäristön vaalimisessa sekä vastuun kantajana kaupunkikuvan kerroksellisuuden jatkumisessa" * 2010 Uusi Lahti -lehti, juttuformaatista Tunnetko Lahtea == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lahden kaupungin arkkitehtuuripoliittinen ohjelma vuodelta 2010 * Apoli Lahden verkkosivut Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot Luokka:Arkkitehtuuripalkinnot Luokka:Lahden kulttuuri
Meidani

Abul Fadhl Ahmed Meidani (k. 1124) oli Iranin Nišapurista kotoisin ollut arabi kielitieteilijä. Hän laati arabialaisten sananlaskujen kokoelman, joka oli laajin ja suosituin kokoelma perinteisiä arabialaisia sananlaskuja. Sen käänsi latinaksi G. W. Freytag, ja se julkaistiin nimellä Arabum Proverbia 1838–1843. Meidani laati myös arabia-persia-sanakirjan, joka sisältää tavallisia termejä ja sanastoa sekä syntaksin, jossa on persiankieliset selitykset.Meidani, Tietosanakirja osa 6, palsta 225, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913Saeed Alizadeh, Alireza Pahlavani, Ali Sadrnia Iran: A Chronological History s. 119. 2003 ISBN 946-06-1413-0) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Arabum Proverbia Luokka:Persialaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1124 kuolleet
Graduate Institute of International and Development Studies

Graduate Institute of International and Development Studies (tai lyhyemmin , , ) on sveitsiläinen, Genevessä toimiva kansainvälisten taloussuhteiden ja kehityksen instituutti. Se on yliopisto ja tutkimusinstituutti, jonka toiminta on Geneven kantonin ja liittovaltion vastuulla. Instituutin toiminta tapahtuu ranskan ja englannin kielillä. == Historiaa == Nykymuotoinen instituutti aloitti toimintansa vuonna 2008, kun vuonna 1927 perustettu Institut universitaire de hautes études internationales (IUHEI) ja Institut universitaire d’études du développement (IUED) yhdistettiin. == Taloustietoja == Vuonna 2018 IHEIDin kulut olivat 87 milj. Sfr. Toiminnan rahoittajat olivat liittovaltio (37 milj. Sfr, 45 %), Geneven kantoni (15 milj. Sfr., 17 %) ja muut kantonit (1,5 milj. Sfr., 2 %). Runsas kolmasosa tuloista (32 milj. Sfr., 37 %) tuli muualta, esimerkiksi tilaustöistä ja palvelumyynnistä. == Tunnettuja opiskelijoita == Moni valtionpäämies, kansainvälinen poliitikko, diplomaatti ja tutkija on opiskellut Graduate Institutessa tai sen edeltäjäinstituuteissa. Valtionpäämiehiä ovat muun muassa Luxemburgin suurherttua Henri, Malin presidentti Alpha Oumar Konaré ja Sveitsin liittopresidentti Micheline Calmy-Rey. IHEIDiläisiä ovat myös Nobel-palkitut YK:n pääsihteeri Kofi Annan, Kansainvälisen atomienergiajärjestön johtaja Mohamed ElBaradei ja yhdysvaltalainen taloustieteen professori Leonid Hurwicz. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yliopiston kotisivu , Luokka:Sveitsin yliopistot Luokka:Geneve
Ptychochromoides

Ptychochromoides on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kolme lajia, joita tavataan Afrikasta: * Ptychochromoides betsileanus (Boulenger, 1899) * Ptychochromoides itasy Sparks, 2004 * Ptychochromoides vondrozo Sparks & Reinthal, 2001 == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet
Liopropoma

Liopropoma on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä, Intian valtamereltä ja Tyyneltämereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat 32 lajia: * Liopropoma aberrans Poey, 1860 * Liopropoma africanum Smith, 1954 – valkojuovapoma * Liopropoma aragai Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma aurora Jordan & Evermann,1903 – keltaeväpoma * Liopropoma carmabi Randall, 1963 – karamellikala * Liopropoma collettei Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma danae Kotthaus, 1970 * Liopropoma dorsoluteum Kon, Yoshino & Sakurai, 1999 * Liopropoma emanueli Wirtz & Schliewen, 2012 * Liopropoma erythraeum J. E. Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma eukrines Starck & Courtenay, 1962 – kultapoma * Liopropoma fasciatum W. A. Bussing, 1980 * Liopropoma flavidum Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma incandescens Pinheiro, Sheperd, Greene & Rocha, 2019 * Liopropoma incomptum Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma japonicum Döderlein, 1883 * Liopropoma latifasciatum Tanaka, 1922 * Liopropoma lemniscatum Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma longilepis Garman, 1899 * Liopropoma lunulatum Guichenot, 1863 * Liopropoma maculatum Döderlein), 1883 * Liopropoma mitratum Lubbock & Randall, 1978 * Liopropoma mowbrayi Woods & Kanazawa, 1951 – luolapoma * Liopropoma multilineatum Randall & Taylor, 1988 * Liopropoma olneyi Baldwin & Johnson, 2014 * Liopropoma pallidum Fowler, 1938 – valjupoma * Liopropoma randalli Akhilesh, Bineesh & White, 2012 * Liopropoma rubre Poey, 1861 – rubiinipoma * Liopropoma santi Baldwin & Robertson, 2014 * Liopropoma susumi Jordan & Seale, 1906 * Liopropoma swalesi Fowler & Bean, 1930 – nelisilmäpoma * Liopropoma tonstrinum Randall & Taylor, 1988 – rusojuovapoma == Lähteet == * Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: * Alempien taksonien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Henri Meilhac

Henri Meilhac (1831–1897) oli ranskalainen huvinäytelmänkirjoittaja. Hän toimi aluksi pilapiirtäjänä. Kuvia selittäviä nokkeluuksia kirjoittaessaan hän kiinnostui kirjallisuudesta ja teatterista. Hänen esikoisnäytelmänsä oli yksinäytöksinen La Sarabande du Cardinal, mutta ensimmäinen menestysnäytelmä oli, sekin yksinäytöksinen, L’autographe, joka tekee pilkkaa tekijänsä turhamaisuudesta.J. H-l: Meilhac, Henri, Tietosanakirja osa 6, palsta 230, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1914 Parhaimmillaan Meilhac oli työskennellessään Ludovic Halévyn kanssa, varsinkin operettilibretistinä. Heidän yhteisistä libretoistaan merkittäviä ovat varsinkin La belle Hélène (1865), Barbe bleue (1866), La vie parisienne (1868), La grandeduchesse de Gérolstein (1867), Les brigands (1869) ja myös komediat Fanny Lear (1868) ja Pariisin tapoja kuvaava näytelmä Frou-frou (1869). Philippe Gillen kanssa hän kirjoitti libreton Massenet'n oopperaan Manon (1884). Omissa nimissään hän kirjoitti huvinäytelmiä vasta myöhemmin. Parhaimpia niitä on Ma cousine vuodelta 1890. Meilhacin tuotannolle ominaisia piirteitä ovat tarkka huomiokyky ja nokkeluudet. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ranskalaiset libretistit Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Bamakon suurmoskeija

Bamakon suurmoskeija on perjantaimoskeija Malin pääkaupungissa Bamakossa. Bamakon ensimmäinen suurmoskeija rakennettiin kuvernööri Edmond Louveaun aikana vuosina 1948–1951. Vuonna 1976 sen paikalle valmistui Saudi-Arabian rahoittama uusi moskeija, joka tyyliltään muistuttaa enemmän Mekan kuin Malin pyhäköitä. Se nimettiin kuningas Faisal I:n mukaan vuonna 2017. ==Lähteet== Luokka:Bamako Luokka:Malin moskeijat
Veeti Nikkinen

Veeti Albin Nikkinen (s. 2002 Virrat) on suomalainen lentopalloilija. Nikkinen debytoi Suomen miesten lentopallomaajoukkueessa kesällä 2020 maaottelussa Viroa vastaan. Debytantti teki ensimmäisessä maaottelussaan tehot 6/+3, mitä voi pitää hyvänä suorituksena 1,5 erää pelanneelle ensikertalaiselle. Nikkinen liittyi samalla harvalukuiseen rivistöön suomalaisessa lentopallohistoriassa, sillä hänellä ei ollut allaan yhtään miesten pääsarjatason ottelua ennen ensimmäistä A-maaottelua. Nikkinen pelasi kaudella 2019-2020 lentopallon miesten 1-sarjaa Lentopalloliiton Kuortaneen valmennuskeskuksen riveissä sekä kasvattajaseuransa Virtain Veikkojen A-pojissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isehara

Isehara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sagamin tasangon reunamilla. Luoteessa kaupungin alue kohoaa Tanzawavuoriin kuuluvalle Ōyamalle. Iseharassa on 102 121 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 55,56 neliökilometriä. Asutus Iseharan alueella on vanhaa: kaupungista on löytynyt arkeologisia kohteita niin jōmon-, Yayoi- kuin kofun-kausiltakin. Iseharassa sijaitsi Heian-kauden alkupuolelta lähtien Sagamin provinssin pääkaupunki (kokufu). Sittemmin Edo-kaudella Isehara kehittyi markkinapaikkana ja yhtenä Yagurazawa-ōkan-tiereitin postiasemista. Se oli myös tukikohta Ōyamalle suuntautuneelle pyhiinvaellukselle. Toisen maailmansodan jälkeen Isehara on kaupungistunut ja teollistunut voimakkaasti osana Suur-Tokiota. Kaupunkioikeudet Isehara sai vuonna 1971. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään etenkin hedelmiä, kuten viinirypäleitä, omenapäärynöitä, kakeja, mansikoita ja mikan-mandariineja. Iseharan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Ōyama Afuri-jinjan šintolainen pyhäkkö ja Ōyama-deran buddhalainen temppeli, jotka sijaitsevat molemmat Ōyamalla, sekä Hinata-Yakushin temppeli, joka tunnetaan bodhisattva Yakushi- nyoraita esittävästä veistoksestaan. Osa kaupungin alueesta kuuluu Tanzawan–Ōyaman puolikansallispuistoon. Iseharaa palvelee Odakyū-rautateiden Odawara-linja. == Kuvia == Tiedosto:宝城坊 日向薬師.jpg|Hinata-Yakushin temppeli Tiedosto:Isehara Shibuta River Shibazakura.jpg|Kirsikkapuu Shibutajoella Tiedosto:Oyama Cable Car.jpg|Ōyaman funikulaari Tiedosto:Isehara city center area Aerial photograph.1988.jpg|Iseharan kantakaupunki vuoden 1988 ilmakuvassa Tiedosto:Isehara Sta inside from Shinjuku.jpg|Iseharan rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
Minami-Ashigara

Minami-Ashigara () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa. Kaupungin alue ulottuu Ashigaran tasangolta Hakonevuorelle ja rajautuu lännessä Shizuokan prefektuuriin. Minami-Ashigarassa on 41 332 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 77,12 neliökilometriä. Minami-Ashigaran keskusta sijaitsee Sekimoton kaupunginosassa, joka kehittyi Edo-kaudella Yagurazawa-ōkan-tiereitin postiasemana. Seutu alkoi kaupungistua Shōwa-kauden alkuvuosina, kun sinne rakennettiin alueen puhdasta ilmaa ja vesivaroja hyödyntävä Fujifilmin tehdas. Kaupunkioikeudet Minami-Ashigara sai vuonna 1972. Kaupunkiin kuuluvilla vuoristoalueilla viljellään esimerkiksi teetä, japaninkastanjaa ja mikan-mandariineja, joenvarsien tasangoilla riisiä. Minami-Ashigaran rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Myōjinvuoren rinteelle perustettu Sōtō-koulukunnan temppeli Daiyūzan Saijō-ji. Metsän keskellä sijaitseva temppeli tunnetaan tenguihin liittyvistä legendoistaan. Matkailijoita kaupunkiin houkuttelevat muun muassa Ashigaran solan ympäristön patikointimahdollisuudet. Minami-Ashigaraa palvelee Izu-Hakone-rautateiden Daiyūzan-linja. == Kuvia == Tiedosto:Minamiashigara Jinja 02.jpg|Minami- Ashigara-jinja Tiedosto:Mt.Yaguradake 02.jpg|Yaguravuori Tiedosto:Yuhi Falls 01.jpg|Yūhin vesiputous Tiedosto:Minamiashigara city center area Aerial photograph.1988.jpg|Minami-Ashigara vuoden 1988 ilmakuvassa Tiedosto:Minamiashigara cultural hall in 2010.jpg|Minami-Ashigaran kulttuurikeskus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
Gone with the Blastwave

Gone with the Blastwave on Kimmo Lemettin luoma sarjakuva, jossa ydinsodassa raunioituneessa kaupungissa toisiaan vastaan taistelevat punaisten, sinisten ja keltaisten armeijat. Missään vaiheessa sarjakuvassa ei täsmennetä, keitä nämä armeijat edustavat. Kaikilla hahmoilla on yllään täydellisesti peittävä suojainvarustus, ja siksi heistä ei nähdä kasvonpiirteitä. Sarjakuvan päähenkilöhahmoja ovat muutamat punaisten joukoissa taistelevat sotilaat. Sarjakuvan ensimmäisessä osassa vuodelta 2005 päähenkilö ihmettelee, minkä vuoksi he sotivat. ==Aiheesta muualla== * Gone with the Blastwave sarjakuvan omat sivut. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Verkkosarjakuvat Luokka:Science fiction -sarjakuvat Luokka:Strippisarjakuva
Eddie Shack

Edward Steven Phillip Shack (11. helmikuuta 1937 – 25. heinäkuuta 2020) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Häntä kutsuttiin lempinimillä ”the Entertainer” ja ”the Nose”". Shack edusti vuodesta 1957 vuoteen 1975 kestäneellä NHL-urallaan kuutta eri seuraa, mutta parhaiten hänet muistetaan Toronto Maple Leafs -seurasta, jossa hän voitti neljästi Stanley Cupin vuosina 1962, 1963, 1964 ja 1967. Ennen NHL-uraansa Shack pelasi viisi kautta OHA-liigasa Guelph Biltmoresin joukkueessa. NHL-uransa jälkeen jo kerran lopetettuaan, hän palasi vielä Ontarion senioriliigan peleihin ja pelasi yhdeksän pelin verran Whitby Warriorsin joukkueessa. Shack ei ollut kaukalon kirkkaimpia tähtiä – hän ylitti urallaan vain neljästi kahdenkymmenen maalin ja neljänkymmenen pisteen rajan. Hänet tunnettin enemmänkin kovaa taklaavana pelaajana. Shack kuoli 25. heinäkuuta 2020 sairastettuaan pitkään kurkkusyöpää. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Rui Tiago Dantas Silva

Rui Tiago Dantas da Silva (s. 7. helmikuuta 1994 Águas Santas, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia. == Seurajoukkueura == Silva liittyi Nacionalin junioriakatemiaan vuonna 2012. Silva teki ensiesiitymisensä seuran edustusjoukkueessa 26. tammikuuta 2014 Taça da Ligan ottelussa Leixõesia vastaan, jossa hän onnistui pitämään maalinsa puhtaana.Nacional vence Leixões para cumprir calendário O Jogo. Viitattu 28.7.2020. Ensimmäisen ottelunsa Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa hän pelasi kauden 2013–2014 viimeisellä kierroksella Gil Vicentea vastaan.Gil Vicente 1–0 Nacional SAPO. Viitattu 28.7.2020. Kauden 2015–2016 aikana hän nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi brasilialaisen Eduardo Gottardin.Rui Silva justifica elogios de Manuel Machado Record. Viitattu 28.7.2020. 27\. tammikuuta 2017 Silva allekirjoitti 4½-vuotisen sopimuksen Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelanneen Granadan kanssa.Rui Silva ficha por el Granada Marca. Viitattu 28.7.2020. Hänestä maksettiin 1,5 miljoonan euron siirtokorvaus. Silva ei saannut peliaikaa ensimmäisellä kaudellaan Guillermo Ochoan toimiessa ykkösmaalivahtina, jonka päätteeksi joukkue putosi Segunda Divisióniin.La invisibilidad de Rui Silva Ideal. Viitattu 28.7.2020. Silva toimi myös seuraavalla kaudella 2016–2017 joukkueen varamaalivahtina Javi Varasin takana. Ensimmäisen ottelunsa seurassa hän pelasi 6. syyskuuta 2017 Copa del Reyn toisella kierroksella Real Zaragozaa vastaan.El Zaragoza también ilusiona en Copa Marca. Viitattu 28.7.2020. Sarjakauden aikana hän pelasi yhteensä neljä ottelua. Uuden päävalmentaja Diego Martínezin alaisuudessa Silvas nousi joukkueen ykkösmaalivahdiksi ja oli sivussa vain kahdesta ottelusta sarjakauden 2018–2019 aikana. Kauden päätteeksi Granada nousi takaisin maan pääsarjaan ja Silva palkittiin Segunda Divisiónin parhaana maalivahtina.Rui Silva distinguido como o melhor guarda-redes da II Liga espanhola SAPO. Viitattu 28.7.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rui Silvan tilastot BDFutbol-sivustolla * Rui Silvan tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Portugalilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kfar Shemaryahu

Kfar Shemaryahu () on pieni asutuskeskus Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 1 891\. ==Maantiede== Kfar Shemaryahu sijaitsee Saaronin tasangon eteläosassa Tel Avivin metropolialueella. Vieressä on myös Herzliyyan ranta. ==Historia== Kfar Shemaryahu perustettiin mošavana vuonna 1937. Nimensä se sai Levin Shemaryahulta. Ensimmäiset asukkaat olivat pääasiassa keskiluokkaisia juutalaisia siirtolaisia Saksasta ja he kasvattivat pääasiassa siipikarjaa. 1950-luvulta lähtien paikka alkoi kasvaa yhteen Tel Avivin suuremman metropolialueen kanssa ja alue muuttui maaseudusta esikaupunkialueeksi. ==Talous== Kfar Shemaryahussa on nykyisin pienimuotoista teollista toimintaa. Se on myös kehittänyt vapaa-ajan ja viihdealan toimintaansa. ==Väestö== Kfar Shemaryahuassa oli vuoden 2018 lopussa 1 891 asukasta. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 1 790 ja vuonna 1969 1 260. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Kelja (artisti)

Kelja (oik. Petri Vanninen, s. 9. joulukuuta 1959) on Pohjois-Karjalassa asuva laulunkirjoittaja ja laulaja. Kelja on julkaissut kolme albumia: Kyllä maailma hieroo ja kirput kuppaa (2021), Horjuvan miehen karavaani (2019) ja Lauluja pienestä huoneesta (2017). Albumien lisäksi Keljalta on ilmestynyt joitakin singlejulkaisuja. Vuonna 2020 Keljan musiikista valmistui 43-minuuttinen dokumentti, Horjuvan miehen karavaani, joka esitettiin Suomen suurimman musiikkielokuvafestivaalin Rokumentin ohjelmistossa 2022. Kelja on tehnyt yhteistyötä muun muassa säveltäjä Yarin sekä kulttuurin moniottelija Atik Ismailin kanssa. Kelja on säveltänyt musiikin Cisse the Tiger -musiikkinäytelmään, joka on kertomus Hurriganes-basisti Cisse Häkkisen ja Atik Ismailin ystävyydestä. Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kfar Ruppin

Kfar Ruppin () on kibbutsi Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 493. ==Maantiede== thumb|vasen|Paikallista maisemaa. Kfar Ruppin sijaitsee Jordanjoen vieressä Beit She’anin laaksossa. Ympäröivä maa on melko suolapitoista. Sää alueella on tyypillisesti kuuma. ==Historia== Kfar Ruppin perustettiin vuonna 1938 ja nimensä se sai Arthur Ruppinin mukaan. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Saksasta, Unkarista ja Tšekkoslovakiasta. Kuuden päivän sodasta lähtien vuonna 1967 kylä joutui melko usein tulituksen kohteeksi Jordanian puolelta Jordanjokea. ==Talous== Kfar Ruppinissa on kasvatettu esimerkiksi taateleja, viljaa, siipikarjaa ja maitokarjaa. Paikalla on ollut myös kalastamo ja kalankasvattamo. Aikanaan paikalla kasvatettiin myös nutrioita turkiseläiminä. Kibbutsissa sijaitsee lintuasema. ==Väestö== Kfar Ruppinin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 493. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 448 ja vuonna 1967 310. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Kfar Masaryk

Kfar Masaryk () on kibbutsi Israelin pohjoisosassa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 831. ==Maantiede== Kfar Masaryk sijaitsee Israelin pohjoisosassa Haifanlahden alueella hieman Akkon kaupungista etelään. Vieressä kulkee Na'amanin puro. ==Historia== Kfar Masaryk perustettiin vuonna 1938. Sen ensimmäiset asukkaat olivat juutalaisia siirtolaisia Tšekkoslovakiasta, jonka ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin mukaan kibbutsi sai nimensä. Na'amanin suulla jouduttiin kibbutsin perustamiseksi tekemään kuivatustöitä. ==Talous== Kfar Masarykin asukkaat harjoittavat maataloutta ja alueella kasvatetaan esimerkiksi viljaa, hedelmäpuita, maitokarjaa ja siipikarjaa. Alueella harjoitetaan myös kalastusta. Kfar Masarykissä on pienimuotoista teollisuutta kuten pahvi- ja elektroniikkateollisuutta. ==Väestö== Kfar Masarykin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 831. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 592 ja vuonna 1967 480. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Kfar Vitkin

Kfar Vitkin () on mošav Keski-Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 013\. ==Maantiede== thumb|vasen|Kfar Vitkinin vanhin rakennus. Kfar Vitkin sijaitsee Keski-Israelissa Saaronin tasangolla. ==Historia== Kfar Vitkin mošav perustettiin vuonna 1933. Nimensä se sai Joseph Vitkinin mukaan. Sen ensimmäiset asukkaat olivat maantyötekijöitä Heeferin tasangon alueelta. Jonkin aikaa myöhemmin Kfar Vitkinistä tuli maan suurin mošav. ==Talous== Paikalliset saavat elinkeinonsa pääasiassa maanviljelystä. Kfar Vitkinin alueella on kasvatettu esimerkiksi appelsiineja, siipikarjaa, maitokarjaa ja kukkia. ==Väestö== Kfar Vitkinin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 2 013. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 1 480 ja vuonna 1968 845. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Kossot

Kossot (Hagenia) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu mahdollisesti yksi tai kaksi lajia. Suvun lajit on toisinaan myös sijoitettu muihin sukuihin kuuluviksi. == Lajeja == * Hagenia abyssinica – kosso * Hagenia filiformis == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hagenia Luokka:Ruusukasvit
Natalia Reyes

Natalia Reyes Gaitán (s. 6. helmikuuta 1987) on kolumbialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten James Cameronin tuottamasta ja Tim Millerin ohjaamasta 2019 ensi-iltansa saaneesta elokuvasta Terminator: Dark Fate. Reyes esittää elokuvassa Dani Ramosia, nuorta naista, joka pakenee Gabriel Lunan esittämää terminaattoria. Elokuvassa esiintyvät päärooleissa myös Linda Hamilton ja Arnold Schwarzenegger. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kolumbialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kosso

Kosso (Hagenia abyssinica) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja kossojen (Hagenia) sukuun kuuluva puulaji. Laji on ainoa suvussaan ja se on erityisen läheistä sukua ruohovartisille verijuurille (Agrimonia).Plants of the World Online: Hagenia J.F.Gmel. Viitattu 22.1.2024.U.S. National Plant Germplasm System (GRIN): Hagenia J.F.Gmel. Viitattu 22.1.2024. Kosso voi kasvaa 5–25 metriä korkeaksi. Sen kukat ovat punaiset, ja niitä pölyttävät mehiläiset. Kosso kasvaa luonnossa 2000–3000 metrin korkeudella merenpinnasta bambumetsävyöhykkeen yläpuolella. Luonnonvaraisena kossoa tavataan itäisessä Afrikassa Keski-Afrikan tasavallan ja Etiopian sekä Sambian ja Tansanian väliin jäävällä alueella. Kossoa hyödynnetään lääkekasvina, koristekasvina, puutavarana sekä maanparannuksessa. Lääkekasvina kossoa on käytetty perinteisessä afrikkalaisessa lääketieteessä, vaikka suurina annoksina kosso voi aiheuttaa myrkytyksen tai jopa kuoleman. Kosson eri osia ja niistä valmistettuja juomia tai ruokia on käytetty eri sairauksien hoitoon. Muun muassa kukista valmistettua teetä on käytetty heisimatojen torjuntaan, ja veteen liuotettua hienonnettua kaarnaa on käytetty ripulin ja mahakipujen hoitoon. Koristekasvina kossoa kasvatetaan tropiikissa. Kosson kaarnaa voidaan käyttää tekstiilien värjäämiseen kellertäväksi tai punaiseksi. == Lähteet == * Tropical Plants Database, Ken Fern. tropical.theferns.info. 2020-07-28. === Viitteet === Luokka:Ruusukasvit Luokka:Lääkekasvit Luokka:Värikasvit Luokka:Puut
Alfred Meissner

Alfred Meissner (1822–1885) oli saksalainen runoilija. Hän kuului Nuoren Saksan kumoukselliseen runoilijapiiriin. Parasta on hänen lyriikkansa, esimerkiksi Byronin ja George Sandin muistolaulut.Meissner, Alfred, Tietosanakirja osa 6, palsta 232, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Meissnerin suuremmista sepitelmistä sai kertomaruno Ziska (1846) paikoittaisella värikkyydellään unohtamaan taiteellisen yhteyden ja syvyyden puutteen. Muita merkittäviä ovat Heine-sävyinen koominen eepos Der Sohn des Atta Troll, murhenäytelmät Das Weile des Wrias (1850), Reginald Armstrong (1853) ja Der Prätendent von York (1857) sekä joukko yleisön huvitteluhalulle liiaksi uhraavia romaaneja (Die Sansara, 1858; Zwischen Fürst und Volk, 1861; Schwarzgelb, 1862–1864; Die Kinder Roms, 1870; Oriola, 1874; Auf und nieder, 1879 ja muita), joiden osatekijyyttä ja rahallista korvausta vaati Franz Hedrich -niminen kirjallinen harrastelija. Vuonna 1884 ilmestyi hänen toinen pääteoksensa Geschichte meines Lebens, joka on edelleen lukemisen arvoinen vuoden 1848 poliittisen ja henkisen ilmapiirin kuvauksenaHans-Wolf Jäger, Meißner, Alfred, Deutsche Biographie, viitattu 28.7.2020 . Meissner on mielikuvitukseltaan rikas, aikansa byronilaisen pessimismin ja kansanvaltaisten aatteiden valtaama, mutta melko pinnallinen runoilija. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Luettelo Suomen kävelykaduista

Suomen ensimmäiset kävelykadut avattiin Tammisaaressa 1966 ja Raahessa 1975. Ensimmäinen asemakaavassa vahvistettu kävelykatu oli Porin Yrjönkatu vuonna 1977. * HelsingissäUseimmat kävelykadut ovat ydinkeskustassa (Maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 8.6.2014. Viitattu 31.5.2021. ** Iso Roobertinkatu, osa ** Kalevankatu, osa ** Katariinankatu ** Keskuskatu ** Kluuvikatu ** Mikonkatu, osa ** Perhonkatu (Helsingin ensimmäinen pysyvä kävelykatu, avattiin 18. toukokuuta 1976) ** Salomonkatu, osa ** Siltasaarenkatu, osa ** Sofiankatu ** Yliopistonkatu, osa * Hämeenlinnassa ** Raatihuoneenkatu, osa * Imatralla ** Koskenparras * Joensuussa ** Kauppakatu, osa ** Siltakatu, osa * Jyväskylässä ** Asemakatu, osa ** Kauppakatu, osa ** Väinönkatu, osa * Järvenpäässä ** Sibeliuksenkatu * Kajaanissa ** Kauppakatu, osa * Kemissä ** Valtakatu, osa * Keravalla ** Kauppakaari * Kokkolassa ** Tehtaankatu, osa * Kouvolassa ** Manski * Kuopiossa **Kauppakatu, osa **Puijonkatu, osa * Lahdessa ** Rautatienkatu, osa * Lappeenrannassa ** Oleksi * Maarianhaminassa ** Torggatan, osa * Mikkelissä ** Hallituskatu, osa * Oulussa ** Rotuaari * Pietarsaaressa ** Kanavapuistikko, osa * Porissa ** Itäpuisto, osa ** Yrjönkatu, osa * Porvoossa ** Lundinkatu * Raahessa ** Laivurinkatu * Riihimäellä ** Kauppakuja ** Välikatu * Rovaniemellä ** Koskikatu, osa * Tampereella ** Aleksis Kiven katu, osa ** Itäinenkatu ** Kuninkaankatu, osa ** Otavalankatu, osa ** Pinninkatu, osa ** Tuomiokirkonkatu, osa * Torniossa ** Hallituskatu, osa * Turussa ** Itäinen Rantakatu, osa ** Läntinen Rantakatu, osa ** Yliopistonkatu, osa * Vaasassa ** Hovioikeudenpuistikko, osa * Vantaalla ** Asematie ** Liesikuja, osa ** Myyrmäenraitti ** Tikkuraitti ==Lähteet== == Aiheesta muualla == kävelykadut *
Miura

Miura () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla Miuran niemimaan eteläkärjessä prefektuurin kaakkoisosassa. Kaupungin etelärannikolla on Jōgashiman saari, joka tarjoaa sen satamalle suojan merta vastaan. Miurassa on 41 891 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 32,05 neliökilometriä. Miuran kaupunki perustettiin vuonna 1955 liittämällä yhteen Misakin ja Minami- Shitauran maaseutukaupungit sekä Hatsusen kyläkunta. Kaupungin keskusta sijaitsee Misakissa, joka on vanha satamapaikkakunta. Sieltä kalastetaan erityisesti Tyynenmeren tonnikalaa. Sisämaan ylänköalueilla viljellään esimerkiksi koristekukkia, vesimeloneja ja vihanneksia, kuten daikon- retiisejä. 1960-luvulta lähtien kaupunki on kehittynyt matkailu- ja rantalomakohteena sinne avatun rautatieyhteyden ansiosta. Miuran nähtävyyksiä ovat kaupungin rannikon luonnonalueet virkistysmahdollisuuksineen, kuten japanin- ja ulappamerimetsojen esiintymisalueena tunnettu Jōgashiman saari, Aburatsubon rannikko ja Tsurugizakin niemi. Kaupungissa on säilynyt paljon vanhaa kansanperinnettä, kuten Kainan-jinjan šintolaisen pyhäkön festivaalin chakkirako-tanssi, joka on valittu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Miuraa palvelee Keikyū-rautateiden Kurihama-linja. == Kuvia == Tiedosto:Misaki Shopping street part2.JPG|Misakin kaupunkikuvaa Tiedosto:Jōgashima Park 02.jpg|Jōgashiman rannikkoa Tiedosto:Tsurugizaki Lighthouses 03.jpg|Tsurugisakin majakka Tiedosto:Koajiro no mori - 01.jpg|Koajiron metsää Tiedosto:Miura city center area Aerial photograph.1988.jpg|Miura vuoden 1988 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
Paleoskandinaavinen kieli

Paleolappilainen kieli (myös muinaislappi) on kieli, jota puhuttiin pohjoisessa Fennoskandiassa, kunnes saame syrjäytti sen alle 2 000 vuotta sitten. Oletetaan, että paleolappi ei ollut sukua saamelle eikä millekään nykyään tunnetulle kielelle. Toisaalta sen sanastoa on säilynyt saamelaisissa paikannimissä, joiden pohjalta sanastoa on rekonstruoitu. Saamelaiskieliin on myös tullut monia lainasanoja paleolappilaisesta kielestä. Lainasanoja on todennäköisesti yli tuhat ja samoja sanoja eri muodoissa on mordvalaisissa ja komin kielimurteissa.https://www.sgr.fi/sust/sust266/sust266_aikio.pdf Nykysuomen sanoista nuotio, kontio, kiiruna ja naali ovat siirtyneet saamelaiskielten kautta muinaiskielestä suomeen.Rossi, Venla, 7 väärinkäsitystä suomen kielestä, Helsingin Sanomien kuukausiliite, syyskuu 2022 ==Sanastoa== *-ir-, vuori *skiehč(č)-, vedenjakaja *jeahk(k)-, yksinäinen (vuori) *nuss-, vuorenhuippu vuorijonon reunalla *čára-, ylimmäinen (järvi) *sáll-, suuri saari merellä *čiesti, jyrkkäreunainen ranta *ičč-/ižž-, uloin saari merellähttps://www.academia.edu/4811770/An_Essay_on_Substrate_Studies_and_the_Origin_of_Saami ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * luokka: Euroopan kuolleet kielet
Kfar Uriyya

Kfar Uriyya () on mošav Jerusalemin hallintoalueella Israelissa. Sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 924. ==Maantiede== Kfar Uriyya sijaitsee Israelissa noin 10 kilometrin päässä Bet Shemeshin kaupungista luoteeseen. ==Historia== Kfar Uriyyan nykyinen nimi on juonnettu arabialaisesta nimestä Kafuriyya, joka itsessään on johdettu "leijonan luolaa" tarkoittavasta heprean kielisestä termistä Kefar Aryeh. Lähellä sijaitsi myös arabiankielinen paikka Khirbat al-Assad. eli samoin leijonan luola. Alueella on muinaisten hautojen ja rakennusen jäänteitä. Nykyinen Kfar Uriyya ostettiin vuonna 1909 ja paikanpäälle tuli maanviljelijöitä vuonna 1912. Hyvien vedenlähteiden ja kulkureittien puute hidasti kuitenkin merkittävästi paikan kehittymistä. Se hylättiin kokonaan arabien kapinoidessa vuoden 1929 levottomuuksien aikana. Vuonna 1943 paikalle muutti joitakin Kurdistanin juutalaisia, jotka olivat aiemmin toimineet kiviseppinä Jerusalemissa. Paikka tyhjeni jälleen, kun sen asukkaat evakuoitiin Israelin itsenäisyyssodan aikana. Vuonna 1949 aukesi Bulgarian juutalaisten perustama mošav. Tuolloin oli rakennettu viimein myös maantieyhteys Jerusalemiin ja 1950-luvulla löydettiin myös suuret pohjavesiesiintymät. ==Väestö== Kfar Uriyyan asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 924. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 416 ja vuonna 1968 255. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Banque de développement du Mali

Banque de développement du Mali (BDM) on malilainen liikepankki. Malin kehityspankki BDM perustettiin Ranskan tuella vuonna 1968. Sen ensisijaisena tehtävänä oli Malin valtionyhtiöiden rahoittaminen. Valtion omistama pankki teki sittemmin vararikon ja se yksityistettiin vuonna 1989. Vuonna 2001 siihen liitettiin Banque malienne de crédits et de dépôts. BDM:n omistajia ovat marokkolainen BMCE Bank (32 %), Malin kauppa- ja teollisuuskamari (21 %), Malin valtio (20 %) ja Länsi-Afrikan kehityspankki (16 %). BDM on yksi Länsi- Afrikan talous- ja rahaliiton suurimpia pankkeja. Sillä on tytäryhtiöt Burkina Fasossa, Guinea-Bissaussa, Norsunluurannikolla ja Ranskassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * BDM:n sivusto Luokka:Malilaiset yritykset Luokka:Pankit