EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shabazz Muhammad

Shabazz Nagee Muhammad (s. 13. marraskuuta 1992, Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies. Hän pelasi NBA-liigassa Minnesota Timberwolvesissa vuosina 2011–2018 sekä Milwaukee Bucksissa keväällä 2018. Ennen ammattilaisuraansa Muhammad pelasi yliopistokoripalloa UCLA:n joukkueessa, UCLA Bruinsissa. == Yliopistoura == Muhammad oli ikäluokkansa tavoitelluimpia lukiopelaaja vuonna 2012, ja ESPN sijoitti hänet lopullisessa rankingissaan toiselle sijalle, sentteri Nerlens Noelin jälkeen. UCLA:n lisäksi Muhammadin perässä olivat sekä Duken että Kentuckyn maineikkaat yliopistot. Ensimmäisen yliopistokautensa kolme ensimmäistä ottelua Muhammad joutui seuraamaan katsomon puolelta, NCAA:n asetettua hänet pelikieltoon mahdollisesta amatöörisääntöjen rikkomisesta. Päätös kuitenkin kumottiin UCLA:n tehtyä valituksen asiasta. == Ammattilaisura == Muhammadia pidettiin vuosi ennen varaustilaisuutta mahdollisena kärkivarauksena NBA:n varaustilaisuudessa 2013. Utah Jazz varasi hänet 14. pelaajana kesällä 2013. NBA-uransa hän aloitti kuitenkin Minnesota Timberwolvesissa, jossa hän pelasi 267 ottelua. Maaliskuussa 2018 hän siirtyi Milwaukee Bucksiin, jossa hän pelasi 11 runkosarjaottelua ja neljä pudotuspeliä. Lokakuussa 2018 Muhammad siirtyi kiinalaisseura Shanxi Brave Dragonsiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cody Zeller

Cody Allen Zeller (s. 5. lokakuuta 1992 Washington, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän edustaa kaudella 2019–2020 NBA-seura Charlotte Hornetsia jo seitsemättä kauttaan. Zellerin veljet, Luke Zeller ja Tyler Zeller ovat myös koripalloilijoita. == Ura == Zeller pelasi yliopistokoripalloa Indianan yliopiston joukkueessa, Indiana Hoosiersissa. Hän olisi halutessaan voinut osallistua jo vuoden 2012 NBA:n varaustilaisuuteen, jossa olisi mitä todennäköisimmin ollut ykköskierroksen varaus. Vuoden 2013 varaustilaisuudessa hänet varattiin neljäntenä. Vuodesta 2013 hän on pelannut NBA:ssa ja edustanut Charlotte Bobcatsia, joka sittemmin vaihtoi nimensä Charlotte Hornetsiksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucas Liu Hsien-tang

Lucas Liu Hsien-tang (; s. 21. joulukuuta 1928) on taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 30. marraskuuta 1956 ja nimitettiin Hsinchun hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 24. lokakuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. tammikuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Petrus Pao-Zin Tou, jota avustivat Paul Ch'eng Shih-kuang ja Joseph Wang Yu-jung.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Lucas Liu Hsien-tang 29\. kesäkuuta 1983 Liu Hsien-tangista tuli Hsinchun piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. joulukuuta 2004. == Lähteet == Luokka:Taiwanilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kampsu

Kampsu eli kamsu on pohjoissuomalainen perinneleipä, jonka taikinassa on verta. Taikina valmistetaan vedestä, verestä, ohra-, ruis- ja vehnäjauhoista, voista, suolasta, sipulista ja maustepippurista. Valmiista hyvin turvonneesta taikinasta muotoillaan pieniä, litteähköjä leipiä, joiden paksuus on noin yksi senttimetri. Kohottamattomat, melko jähmeät kakkuset keitetään kypsiksi suolalla maustetussa vedessä. Kampsut syödään sipulikastikkeen tai voisulan kera, ja usein lisukkeena tarjotaan perunasosetta ja puolukkasurvosta. Kampsut voidaan lämmittää esimerkiksi sipulimaidossa ja nauttia sen keralla. Kampsu on iäkäs ruokalaji, joka perinteisesti valmistettuna sisältää sekä leivän että särpimen eli leivän lisänä syötävän ruoan, sillä karkeista jauhoista valmistettu veritaikina höystettiin talin paloilla. Taikinasta leivottiin joko normaalimuodosta poikkeavia leipiä tai keitettiin suolavedessä pienehköjä möykkyjä. Molemmat kestivät pitkäaikaista varastointia, ja niitä syötiin aikanaan paistettuina tai keiton aineksena. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset leivät Luokka:Veriruoat
Luettelo Swakopmundin aiemmista kadunnimistä

Namibian itsenäisyyden jälkeen vuonna 1990 Swakopmundin kaupunginvaltuusto vaihtoi monet alun perin saksan- ja afrikaansinkieliset kadunnimet niin, että nykyisin ne on nimetty SWAPOn johtajien, kannattajien ja nykyisten hallituksenjäsenten mukaan: Uusi nimi Alkuperäinen nimi Albertina Amathila Ave. Brücken (Bruecken) Straße Anton Lubowski Ave. Lazarett Straße Daniel Tjongarero Street Post Straße Franzizka Van Neel Street Mosely Ave./ Uraan Straße Hendrik Witbooi Street Schul / Roon Straße Hidipo Hamutenya Ave. Feld Straße Mandume Ya Ndemufayo Street Schlosser Straße Moses Garoeb Street Nordring / Südring Nathaniel Maxuilili Street Briete Str Nelson Mandela Ave. Winter Straße Rakota Straße Kolonel / Knobloch / Garnison Straße Sam Nujoma Ave. Kaiser Wilhelm Straße Theo-Ben Gurirab Ave. Banhof Straße Tobias Hainyeko Street Mittel / Garnison / Molkte Straße Vrede Rede Ave. Louis Botha Straße/ Dante Ave. ==Lähteet== Kadunnimet Swakopmundin aiemmat kadunnimet Swakopmundin aiemmat kadunnimet Swakopmundin aiemmat kadunnimet
Salomon Hongisto

Salomon Valentin Hongisto (16. syyskuuta 1881 Jalasjärvi – 30. elokuuta 1973 Seinäjoki) oli suomalainen kansanedustaja, maakauppias, Tsaari Nikolai II:n henkivartija jefreitteri nro.5, maanviljelijä ja talousneuvos. == Työura == Maataloustöissä kotitilalla ja apulaisena vanhempien kaupassa 1895–1906, palveli Tsaari Nikolai II:n henkivartiokaartissa jefreitteri nro.5 , sekatavarakauppias Jalasjärvellä 1906–1973. Aloitti kuitenkin jo 1800-luvun lopulla tehden kauppaa n. 80 vuotta, maanviljelijä 1907–1973, osuusmeijeri Murtajan Ilvesjoen meijerin isännöitsijä 1906–1911, Kurikan puutavarayhtiön osakas ja johtokunnan jäsen 1910–1920, Rajalan sahan osakas Jalasjärvellä 1920–, Kaskisten puutavara oy:n johtaja 1925–1936. == Eduskuntatoiminta == * Laki- ja talousvaliokunta * Pankkivaliokunta * Maalaisliiton eduskuntaryhmä 1.8.1929 – 20.10.1930 == Yhteiskunnallinen toiminta == Valtiolliset luottamustehtävät: * Toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940, 1943 Kunnalliset luottamustehtävät: * Jalasjärven kuntakokous (pj) * Jalasjärven kunnanvaltuusto (pj) Muut luottamustehtävät: * Kauppiaitten oy:n hallintoneuvosto * Keskon hallintoneuvosto * Tampere–Parkano–Seinäjoki- ratatoimikunta * Sanomalehti Ilkan hallitus * Jalasjärven palovakuutusyhdistyksen hallitus * Etelä-Pohjanmaan puhelin oy:n johtokunta * Etelä-Pohjanmaan keskusmielisairaalan kuntainliiton hallitus * useiden puutavarayhtiöiden johtokunnat Arvot ja arvonimet: * Talousneuvos 1941 == Perhe == * Vanhemmat : maanviljelijä Juho Kustaa Hongisto, Hedvig Serafia Riihimaa * Avioliitto: Lempi Hormaluoma 1906–1910 == Muuta == Talousneuvos Hongiston tsaarin henkivartiokaartin palveluspuku on nähtävillä Jalasjärven museossa. Museossa on myös hänen kauppansa, jota hän piti ja jossa hän oli töissä kymmenvuotiaasta yhteensä n. 80 vuoden ajan. Kaupan museolle lahjoitti Hongiston perikunta. Salomon Hongisto oli tunnettu myös laajasta filateliaharrastuksestaan, joka oli tuolloin vielä harvinaisempaa ja hänellä olikin laaja kokoelma postimerkkejä aina 1800-luvulta asti. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Jalasjärven kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Vuorihiirihaukka

Vuorihiirihaukka (Buteo oreophilus) on hiirihaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sen kanta on alle 10 000 yksilöä ja on vakaa. Sen koko on 45–50 cm, joten se on pienempi kuin hiirihaukka (Buteo buteo) ja väriltään tummemmanruskea, eikä se ole päältä yhtä punaruskea. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vuorihiirihaukkaa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Etiopiassa, Keniassa, Malawissa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Sudanissa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa. Etelä-Afrikan populaatiota pidetään toisinaan omana lajinaan B. trizonatus. Sen elinpiiriä ovat viljelmät, lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen vuoristometsät, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen ylävät heinäarot aina 4 500 metrin korkeuteen saakka. == Alalajit == Joidenkin lähteiden mukaan sillä katsotaan olevan kaksi alalajia: * Buteo oreophilus oreophilus * Buteo oreophilus trizonatus ==Lähteet== Luokka:Hiirihaukat eu:Buteo trizonatus
George Davis Snell

George Davis Snell (1903-1996) oli yhdysvaltalainen biologi, joka sai vuonna 1980 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Baruj Benacerrafin ja Jean Dausset'n kanssa solujen pinnan rakenteen immunologisten vaikutusten selvittämisestä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Susumu Tonegawa

Susumu Tonegawa (, s. 5. syyskuuta 1939) on japanilainen tutkija, joka sai vuonna 1987 Nobelin lääketieteen palkinnon vasta-aineisiin liittyvistä tutkimuksista. Tonegawa suoritti perustutkintonsa Kiotossa ja väitteli San Diegossa. Hän työskenteli Sveitsissä Baselin immunologian tutkimuslaitoksessa ja sovelsi molekyylibiologian tekniikoita immunologiaan. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981, missä hänestä tuli MIT:n biologian professori.Tonegawa Susumu Encyclopedia Britannica == Lähteet == Luokka:Japanilaiset biologit Luokka:Immunologit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ketoampiaisyrtti

Ketoampiaisyrtti (Dracocephalum thymiflorum) on ampiaisyrttien sukuun kuuluva huulikukkaiskasvilaji. Sitä esiintyy Itä-Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Ketoampiaisyrtti on yksi- tai kaksivuotinen 10–60-senttimetriseksi kasvava ruoho, jonka karvat ovat lyhyitä ja pehmeitä. Sen tähkämäinen kukinto on pitkä ja lieriömäinen. Teriöt ovat vaaleansinisiä, vain juuri verhiötä pidempiä. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla== * Ketoampiaisyrtti – Dracocephalum thymiflorum Suomen Lajitietokeskus * Pohjolan kasvien pauloissa: Dracocephalum thymiflorum - ketoampiaisyrtti Luokka:Ampiaisyrtit
Isoampiaisyrtti

Isoampiaisyrtti (Dracocephalum ruyschiana) on ampiaisyrttien sukuun kuuluva ruoho. Lajia kasvatetaan myös koristekasvina. Kasvin tieteellisen nimen loppuosa viittaa hollantilaiseen kasvitieteilijään Frederick Ruyschiin (1638–1731).Den virtuella floran: Drakblomma (myös levinneisyyskartat) Viitattu 15.11.2012. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen isoampiaisyrtti kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on lähes kalju. Nelisärmäinen varsi on usein monivartinen, varret ovat hoikkia ja jäykkiä. Vastakkain olevat lukuisat lehdet ovat enimmäkseen ruodittomia. Lehdet ovat tasasoukkia tai suikeita, ehytlaitaisia ja laidoiltaan taakäänteisiä. Voimakastuoksuinen kukinto on lyhyt ja tiheä tähkä, joka koostuu lehtihangoissa olevista kukintoryhmistä eli valekiehkuroista. Pari alimmaista valekiehkuraa ovat tähkästä erillisiä. Valekiehkuroiden alimmat tukilehdet ovat varsilehtien kaltaisia. Kukan verhiö on 15-suoninen ja kaksihuulinen. Verhiön ylähuuli on kolmiliuskainen, keskiliuska on sivuliuskoja selvästi leveämpi. Kaksihuulinen teriö on 20–30 mm pitkä, 2–3 kertaa verhiön pituinen ja väriltään sininen tai sinipunainen. Ylähuuli on kupera, kapea ja kaksiliuskainen, alahuuli on kolmiliuskainen, keskiliuska on sivuliuskoja isompi. Suomessa isoampiaisyrtti kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on nelilohkoinen lohkohedelmä.Retkeilykasvio 1998, s. 356, 364–365. == Levinneisyys == Isoampiaisyrtti on euraasialainen laji, jonka päälevinneisyysalue ulottuu Länsi-Venäjältä Etelä-Siperian keskiosiin. Pääesiintymisalueen ulkopuolella lajia tavataan Euroopassa paikoitellen Pyreneillä, Alpeilla sekä Itä-Euroopassa Romaniasta Puolaan, Baltiaan, Venäjän Karjalaan ja Pohjois-Venäjälle. Lajia tavataan myös Norjan ja Ruotsin eteläosissa sekä Kaukasuksen alueella. Aasiassa lajia tavataan paikoitellen Keski-Aasiassa, Itä-Siperiassa sekä Pohjois-Kiinassa ja -Japanissa. Suomessa laji on harvinainen uustulokas, jota on pidetty aiemmin vakiintuneena, mutta nykyisin satunnaisena. Sitä on tavattu luonnonvaraisena vain muutamissa paikoissa Etelä- ja Itä-Suomessa.Retkeilykasvio 1998, s. 365.Suomen Lajitietokeskus: Isoampiaisyrtti – Dracocephalum ruyschiana Viitattu 1.1.2023. == Elinympäristö == Luonnonvaraisena isoampiaisyrtti kasvaa muun muassa kuivilla kedoilla. Suomessa laji on viljelyjäänne, jota tavataan joskus puutarhoissa. == Käyttö == Isoampiaisyrttiä viljellään myös koristekasvina. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kasviatlas 2021: Isoampiaisyrtin (Dracocephalum ruyschiana) levinneisyys Suomessa. *Luontoportti: Isoampiaisyrtti (Dracocephalum ruyschiana) *Flora of China: Dracocephalum ruyschiana Luokka:Ampiaisyrtit
Siperianampiaisyrtti

Siperianampiaisyrtti eli siperiankissanminttu (Dracocephalum sibiricum, syn. Nepeta macrantha, Nepeta sibirica) on ampiaisyrttien sukuun kuuluva ruohokasvi, jota kasvatetaan myös koristekasvina. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen siperianampiaisyrtti kasvaa 60–80 senttimetriä korkeaksi. Kasvi on lyhytkarvainen tai lähes kalju. Varsi on nelisärmäinen. Vastakkain olevat lehdet ovat ruodillisia. Lehtilapa on pitkä, suikea tai kapeanpuikea, suippo, matalaan hertta- tai tylppätyvinen ja isohampainen. Kukinto on katkonainen, harsu ja usein toispuolinen tähkä. Tähkä koostuu lehtihangoissa olevista kukintoryhmistä eli valekiehkuroista. Valekiehkuroiden alimmat tukilehdet ovat varsilehtien kaltaisia. Kukan verhiö on 15-suoninen, kaksihuulinen, käyrä ja väriltään osaksi tummansinipunainen. Verhiön ylähuuli on kolmiliuskainen, liuskat ovat melkein samankokoisia. Kaksihuulinen teriö on 25–40 mm pitkä, yli kaksi kertaa verhiön pituinen ja väriltään punertavan sininen. Ylähuuli on kupera, kapea ja kaksiliuskainen, alahuuli on kolmiliuskainen, keskiliuska on sivuliuskoja isompi. Teriön torvi on siro ja pitkä. Suomessa siperianampiaisyrtti kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on nelilohkoinen lohkohedelmä.Retkeilykasvio 1998, s. 356, 364–365. == Levinneisyys == Siperianampiaisyrtti on alun perin kotoisin Keski-Aasiasta. Suomessa laji on uustulokas, jota tavataan paikoitellen Etelä-Lappia myöten.Retkeilykasvio 1998, s. 365. == Elinympäristö == Suomessa siperianampiaisyrtti on viljelyjäänne tai -karkulainen, jota tavataan puutarhoissa, pihoilla, joutomailla ja pelloilla. == Käyttö == Siperianampiaisyrttiä viljellään koristekasvina. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Siperiankissanminttu (Nepeta sibirica) * Kasviatlas 2020: Siperiankissanmintun (Nepeta sibirica) levinneisyys Suomessa * iNaturalist: Siperiankissanminttu (Nepeta sibirica) * Luontoportti: Siperiankissanminttu (Nepeta sibirica) * UniProt: Taxonomy – Nepeta sibirica * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Nepeta sibirica Luokka:Ampiaisyrtit
Veliko Tărnovon alue

Veliko Tărnovon alue () on yksi Bulgarian alueista. Se sijaitsee maan pohjoisrajalla Tonavan varella. Alue oli keskiajalla Bulgarian keskus. Veliko Tărnovon alue on jaettu kymmeneen kuntaan. ==Kunnat== *Elena *Gorna Orjahovitsa *Ljaskovets *Pavlikeni *Polski Trămbeš *Stražitsa *Suhindol *Svištov *Veliko Tărnovo *Zlataritsa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Sininen (koiraväri)

thumb|upright|Sinimaski keltainen eli diluutio-fawn cane corso -pentu. Sininen koiravärinä viittaa yleisimmin teräksen- tai siniharmaaseen väritykseen, joka on geneettisesti D-lokuksen diluution haalistama musta. Nimeä sininen käytetään kuitenkin tarkoittamaan joitain muitankin värityksiä, erityisesti roduilla, joilla D-diluutiota ei hyväksytä. Sininen koira on sävyltään viileän tai sinertävän harmaa, sävy vaihtelee tummasta lyijynharmaasta vaaleaan siniharmaaseen. Mustaan verrattuna sininen koira antaa ylivalottuneen tai haamumaisen vaikutelman. Liilasta eli isabellasta sininen eroaa nenän värin perusteella: liila on maksanruskean diluutio, ja liilalla koiralla on siksi aina ruskeansävyinen kirsu. Sinisen koiran kirsu on viileänharmaa. Liilan yleissävy on myös yleensä punertava. Sinistä saatetaan eri roduilla ja myös yleisesti kutsua melkein minkä tahansa viileänharmaan värityksen nimessä. Esimerkiksi sinimerle on mustapohjainen merle, jolla on mustia ja siniharmaita läiskiä. Musta eumelaniini kuitenkin osoittaa, ettei sinimerle ole diluutiovärinen. Diluutiovärinen mustapohjainen merle on värityksenä harvinaisempi ja tunnetaan nimellä slate merle, ”liuskekivimerle”. Sininen väritys hyväksytään esimerkiksi chow chow:lla, tanskandoggilla ja thai ridgebackillä. Sinimerle hyväksytään mm. australianpaimenkoiralla, bordercolliella, colliella, sekä beaucenpaimenkoiralla (nimellä harlekiini). Sininen roan tunnetaan joillain lintukoirilla, mm. cockerspanielilla. Australiankarjakoiralla termiä sininen käytetään "sinikirjavasta" (blue mottled/ blue speckled) värityksestä, joka on käytännössä ilmiasultaan lähellä blue roania. === Sinisen rotukohtainen merkitys === * kerrynterrieri: vaaleneva harmaa * shetlanninlammaskoira: sininen l. mustapohjainen merle * villakoira: mustana syntyvä koira, joka vaalenee tummanharmaaksi muutamassa vuodessa ==Aiheesta muualla== Luokka:Koirien värit
Ravinnontuotanto

Ravinnontuotanto tarkoittaa ihmisen ravinnon saantia eri puolilla maailmaa. Suurimman osan ravinnosta ihminen saa kasveista, esimerkiksi viljoista, joista yleisimpiä ovat riisi ja vehnä. Vain muutama prosentti ihmisen ruokavaliosta on liharuokaa. Tärkeimpiä tuotantoeläimiä ovat siipikarja, nauta ja sika. ==Lähteet== *Lukion maantieteen kirja 2 yhteinen maailma. Luokka:Ravinto-oppi Luokka:talous
Carcel-lamppu

Carcel-lamppu on tehokas valaisulaite, jota käytettiin 1800-luvulla kotitalouksissa ja Ranskassa valovoiman mittastandardina. Lampun kehitti ranskalainen kelloseppä Bernard Guillaume Carcel (1750–1818) välttääkseen sen ajan Argand-lampun kompastuskiven. Kasviöljyt - useimmiten rapsiöljy - joita silloin oli saatavilla olivat paksuja eivätkä nouseet sydänlankaa pitkin kovinkaan ylös. Argand-lamput käyttivät painovoimasyöttöä, mikä saneli että öljysäiliön piti olla polttimoa korkeammalla ja öljysäiliö langetti varjon ja teki lampusta kiikkerän korkealla painopisteellä. Carcel suunnitteli lampun, jossa öljysäiliö oli polttimon alapuolella, lampun rungossa. Jotta öljy saatiin polttimoon, Carcel asensi kellomekanismin lampun juureen, joka pyöritti pientä öljysäiliöön upotettua pumppua. Vetoavain sijaitsi lampun jalustan pohjassa. Etuja joita Carcel mainitsi lampustaan vuoden 1800 patentissa Pariisissa oli, että öljyn syöttö tapahtui vahtimatta, öljy saatettiin käyttää viimeistä pisaraa myöten, lamppu paloi kuusitoista tuntia yhtäjaksoisesti ilman täydennystä, ja se tarjosi valaistusta useammalle henkilölle samaan aikaan vain yhdellä polttimolla. Laitteet olivat kuitenkin monimutkaisempia eivätkä ne olleet suosittuja Euroopan suurimpien kaupunkien ulkopuolella. Tämä johtui osaltaa tarpeesta lähettää lamput (pääsääntöisesti eurooppalaisille) valmistajilleen huoltoon. Ranskalainen fysiikan standardi Carcel-lamppu, muodostui sylinterimäisestä Argand-polttimesta ja tuotti standardivalovoiman kun se kulutti 42 grammaa rapsiöljyä tunnissa. Polttoaineen syöttöä ja ilmavirtaa säänneltiin kellomekanismilla. == Lähteet == Luokka:Valaisimet Luokka:Lamput
Pemamek

Pemamek Oy on suomalainen vuonna 1970 perustettu hitsaus- ja tuotantoautomaatioratkaisuja raskaalle metalliteollisuudelle tuottava perheyritys. Yrityksen pääkonttori ja tehdas sijaitsevat Loimaalla Valtatie 9:n varrella. Toimistoja on lisäksi Turussa ja Tampereella. Yrityksen tytäryhtiöt sijaitsevat Yhdysvalloissa, Espanjassa, Italiassa ja Saksassa. Myyntitoimistoja on lisäksi Brasiliassa ja Puolassa.Loimaan Lehti, 16.11.2017 Pemamek on maailman johtava hitsausautomaatioratkaisujen toimittaja. Pemamek on perustettu vuonna 1970 ja toimittaa hitsaus- ja tuotantoautomaatioratkaisuja sekä työkappaleiden käsittelylaitteistoja yli 50 maahan maailmanlaajuisesti. Ratkaisuja toimitetaan laivanrakennus- ja offshoreteollisuudelle, tuulivoimateollisuudelle, kattilateollisuudelle sekä raskaalle konepajateollisuudelle ja liikkuvien työkoneiden valmistajille - aloille, jossa tarvitaan vaativaa hitsausteknologiaa. ==Historiaa== Pemamekin perusti Pentti Ala-Nissilä 1970-luvulla ja sittemmin yritys kiersi Korpivaara- yhtymän kautta Amerille, jolta toimiva johto osti sen vuonna 1988.Pemamek Oy, Tekniikka&Talous;, 26.8.1999 Pemamekin 50-vuotishistoriateos, Hippo Taatilan kirjoittama Yhteen hitsattu julkaistiin marraskuussa 2021. 1970 * Pemamek perustetaan * Ensimmäinen PEMA hitsauspöytä 1980 * Pemamek alkaa kehittämään automaatiota ja robotiikkaratkaisuja 1990 * Automaatiosta tulee Pemamekin ydinbisnes 2000 * Suuria investointeja uuteen tehtaaseen * Merkittäviä investointeja kehitystyöhön: moderni robotiikka ja automaatio 2010 * Sukupolven vaihdos * Tehtaan tilat kaksinkertaistuvat * Pemamek on kaksinkertaistanut liikevaihtonsa ja työllistää nyt yli 200 henkilöä 2020 * Pemamek juhlii 50-vuotisjuhlavuotta * Investointeja maailmanlaajuisiin toimintoihin ja kasvavaan kansainväliseen verkostoon * Pemamekin kolmas tehdaslaajennus valmistuu vuonna 2024 * Pemamek työllistää nyt yli 400 henkilöä ==Lähteet== Luokka:Loimaalaiset yritykset Luokka:Konevalmistajat Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Työkalumerkit
Bude-lamppu

Bude-lamppu on todella kirkas öljylamppu, joka toimii syöttämällä happea Argand-polttimon keskiöön. Öljyliekin palamaton hiili paloi todella kirkkaasti ja öljylampun heikko keltainen liekki muuttui kirkkaaksi ja valkeaksi. Lampun keksi englantilainen Sir Goldsworthy Gurney, ja se on nimetty hänen asuinpaikkansa, Cornwallissa sijaitsevan Buden ['bjuːd] mukaan. Lamppuja käytettiin valaisemaan Britannian parlamentin alahuonetta yli 50 vuoden ajan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.bude.co.uk/Tourism/special- events/Bude-Light-Project/Index.htm * http://www.visitbude.info/home/bude-in- a-seashell/famous-people Luokka:Valaisimet Luokka:Lamput
Íñigo

Íñigo on espanjankielinen etunimi. Nimi on keskiajalta peräisin oleva muoto baskinkielisestä nimestä Eneko, jonka tarkka alkuperä on epäselvä. Tunnettu varhainen nimenkantaja oli Eneko Aritza eli Íñigo Arista, ensimmäinen Pamplonan (myöh. Navarran) kuningas. Íñigo oli myös jesuiittojen perustajan Ignatius Loyolan alkuperäinen etunimi. Britanniassa nimi tunnetaan muodossa Inigo arkkitehti Inigo Jonesin ansiosta. Muita Íñigo- ja Inigo-nimisiä: * Inigo Campioni, italialainen laivastoupseeri * Íñigo Cuesta, espanjalainen maantiepyöräilijä * Íñigo Landaluze, espanjalainen maantiepyöräilijä * Íñigo López, espanjalainen jalkapalloilija * Íñigo López de Mendoza, kastilialainen runoilija, Santillanan markiisi * Íñigo Martínez, espanjalainen jalkapalloilija * Inigo Montoya, kuvitteellinen roisto romaanissa ja elokuvassa Prinsessan ryöstö * Íñigo Pérez, espanjalainen jalkapalloilija * Íñigo Ruiz de Galarreta, espanjalainen jalkapalloilija * Iñigo Urkullu, espanjalainen poliitikko, Baskimaan aluejohtaja 2012– == Lähteet == Luokka:Etunimet
Vena (Inkeri)

Vena () on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Kurkolanniemen keskiosassa Pärspäänjärven länsipuolella. Kylä mainitaan 1600-luvun kartoissa. Sen asukkaat olivat inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kosemkinan luterilaiseen seurakuntaan. Paikalliset talonpojat olivat vuodesta 1797 lähtien Iittovan kartanon maaorjia. Kartanon omistanut kreivi Karl Robert von Nesselrode luovutti heidät vuonna 1848 velkojensa korvauksena valtiolle. Vuonna 1862 Venassa oli 13 taloa ja 96 asukasta . Kylän sukuja olivat Joutsi, Mustonen, Pitkänen, Seppälä ja Tetri. Vuonna 1899 Vena kuului kyläkuntana Narvusin volostiin. Sen 151 asukasta olivat kaikki suomalaisia. Läsnä olleista 150 henkilöstä luterilaisia oli 149. Kylässä oli 1800-luvun lopussa rakennettu rukoushuone, joka suljettiin 1930-luvulla. Neuvostoaikana Vena muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Vuodesta 1924 lähtien se kuului Kurkulan kyläneuvostoalueeseen. Vuosikymmenen lopulla niemimaan kärkeen ryhdyttiin rakentamaan puna-armeijan tukikohtaa, minkä seurauksena asukkaat siirrettiin vuonna 1936 seudun muihin kyliin. Venaan vedettiin rautatie Laukaansuusta ja Pärspäänjärven rannalle tehtiin lentoasema vesitasoja varten. Tukikohta hävitettiin saksalaisten lähestyessä Leningradia. Nykyään paikalla kohoaa rautatieaseman, vesitornin ja muiden rakennelmien raunioita. Kylän hautausmaalla on sotilashauta ja luterilaisia ristejä. Entisen lentoaseman tienoilla on alueen johtajien käyttämä vartioitu huvila-alue. ==Lähteet== Luokka:Kosemkinan kylät Luokka:Jaaman piiri
K-G Roos

Karl-Gustav Roos (1937 Helsinki – 21. toukokuuta 1976 Tukholma) oli suomalainen dokumenttivalokuvaaja ja journalisti, joka erikoistui yhteiskunnallisten reportaasien kuvaamiseen. Karl-Gustav Roosin isä, teollisuusvalokuvaajana tunnettu Rafael Roos omisti Foto Roos -ateljeen, ja Roos aloitti kuvaamisen jo teini-ikäisenä. Roos kuvasi 1950-luvulla muun muassa Marimekolle muotikuvia. Vuonna 1959 hän teki kuvareportaasin Sisilian yhteiskunnallisista ongelmista ja hän kuvasi myös 1950-luvun lopun Helsinkiä. Roos teki myös lyhytelokuvia. Roos muutti 1960-luvulla Ruotsiin. Viimeisinä vuosinaan hän kärsi skitsofreniasta ja vainoharhoista ja teki itsemurhan 1976. K-G Roosin valokuvakokoelma on nykyisin Suomen valokuvataiteen museossa. __NOTOC__ == Teoksia == * Ihmisten Helsinki. Kuvat K-G Roos, teksti Jörn Donner. WSOY 1961. (Ruotsinkielinen alkuteos Helsingfors, Finlands ansikte, 1961.) == Lähteet == ===Verkkosivut=== * Muotikuvauksen uranuurtaja vei mallit studiosta ulkovaloon. Cult24 2.2.2012. * K.-G. Roos -valokuvakokoelman luettelointi on valmis. Suomen valokuvataiteen museo. * K.-G. Roos: Mafia, Marimekko, Mannerheim -näyttely 1.2.–29.4.2012. Suomen valokuvataiteen museo. ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * K-G Roos 1937–1976. Toimittanut Maria Faarinen. Suomen valokuvataiteen museo 2012. ISBN 978-951-9086-88-0 Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Italian Football League

Italia Football League on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Italiassa. Sarja on perustettu vuonna 2008 jatkamaan entisen pääsarjan NFL Italian toimintaa. Amerikkalaisen jalkapallon Italian mestaruudesta on pelattu vuodesta 1981 lähtien. Maan mestaruusottelu on nimeltään Italian Super Bowl. ==Joukkueet 2024== *Ancona Dolphins *Bologna Warriors *Giaguari Torino *Firenze Guelfi *Frogs Legnano *Lazio Marines *Panthers Parma *Rhinos Milano *Varese Skorpions ==Mestarit== *2023: Panthers Parma *2022: Firenze Guelfi *2014: Milano Seamen *2013: Parma Panthers *2012: Parma Panthers *2011: Parma Panthers *2010: Parma Panthers *2009: Bolzano Giants *2008: Bergamo Lions ==Lähteet== Luokka:Italian palloilusarjat Luokka:Amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Christian Frederik von Schalburg

Christian Frederik von Schalburg (15. huhtikuuta 1906 PietariSturmbannführer Christian Frederik von Schalburg, Venäjän keisarikunta – 2. kesäkuuta 1942 Demjanskin lähistö, Neuvosto-Venäjä, Neuvostoliitto) oli Tanskan armeijan upseeri ja Freikorps Danmarkin komentaja. Schalburg syntyi Venäjällä. Hän oli baltiansaksalaista aatelissukua, isä oli tanskalainen, äiti venäläinen.Mirko Harjula, Saksan liittolaiset toisessa maailmansodassa, s. 228-229, viitattu 24.8.2012 Perhe pakeni vallankumouksen puhjettua 1917 Tanskaan. Hän sai myöhemmin Tanskan kansalaisuuden. Schalburg oli Tanskan kansallissosialistisen työväenpuolueen nuorisojärjestön johdossa, ja kun Saksa miehitti Tanskan, hän liittyi 5. panssaridivisioona Wikingiin. Hän osallistui vapaaehtoispataljoonassa Suomen talvisotaan.Jouni Hokkanen: Schalburg - natsi ja isänmaanystävä, Tv-maailma, 34/2012 sivu 13 Natsitaustaisena ja Freikorps Danmarkin komentajana häntä pidetään Tanskassa isänmaanpetturina.Yle.fi Ohjelmat, viitattu 25.8.2012Christian Frederik von Schalburg 1906-1942, Danmark historia, Aarhus Universitet, viitattu 30.8.2012. Schalburg kaatui Saksan armeijan rinnalla SS-upseerina itärintamalla. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Burgenlandin kroaatit

Burgenlandin kroaatit ovat historiallisesti Itävallan Burgenlandin osavaltiossa asuneita kroaateja. Vuoden 2001 väestönlaskennassa 19 374 henkilöä Burgenlandissa ja 2 456 henkilöä Wienissä ilmoitti puhuvansa Burgenlandin kroatiaa, joka on Itävallassa tunnustettu omaksi kielimuodokseen. Eräät kroaattijärjestöt ovat arvioineet heidän todelliseksi määräkseen jopa 50 000\. ==Historia== Burgenlandin kroaatit tulivat alueelle Kroatiasta vuosien 1530 ja 1584 välillä pakoon levittäytyvää ottomaanien valtakuntaa. Burgenlandin unkarilaiset ja saksalaiset maanomistajat asuttivat heitä omille tiloilleen. Burgenlandin kroaati muodostui kirjoitetuksi alueelliseksi kieleksi vastareformaation aikana. Siihen tuli vaikutteita saksasta ja unkarista. Itävalta-Unkarin hajottua ja Itävallan liitettyä Burgenlandin itseensä Unkarilta vuonna 1921 kroaatien yhteisön sisällä syntyi ristiriitoja koulutukseen liittyen. Katolilaiset vastustivat Itävallan sekulaaria koulutusjärjestelmää, josta suuttuneina sosiaalidemokraattien kannattajat lakkasivat käyttämästä kroaattia ja lähettivät lapsensa saksalaisiin kouluihin. 1950- ja 1960-luvuilla perinteinen maalaiselämäntapa muuttui mekanisaation ja maatalouden yleisen heikkenemisen seurauksena. Monet Burgenlandin kroaateista alkoivat muuttaa alueelta pois, etenkin Wieniin ja Yhdysvaltoihin. Itävallan valtio oli toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1955 tunnustanut kroaattivähemmistön oikeudet, mikä takasi heille esimerkiksi omankielisiä palveluita. Näiden oikeuksien toteuttamisen puutteesta käytiin oikeustaistelua vuonna 1987, jonka kroaatit voittivat. Vuonna 1990 määriteltiin tarkemmin ne alueet, joilla kroaatinkielisiä palveluita tuli olla tarjolla. ==Kulttuuri== Vuodesta 1955 kaikissa kouluissa joissa 25% oppilaista on vähemmistötaustaisia on tullut järjestää kaksikielistä opetusta, mutta vuodesta 1994 oppilaat ovat saaneet luopua tästä. Kroatiaa opetetaan useammin vieraana kielenä, kuin yhtenä virallisista kielistä. Burgenlandissa on yksi toisen asteen oppilaitos, jossa tarjotaan kaksikielistä opetusta saksaksi ja kroaatiksi. Burgenlandin kroatiaksi tehdyt lastenjulkaisut ovat lisääntyneet vuodesta 1992, jolloin ne alkoivat saada valtion tukea. Kroatiaksi ilmestyy kaksi viikoittain ilmestyvää sanomalehteä ja useita kuukausittaisin ilmestyviä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kroaatit, Itävalta Luokka:Burgenland
Ilon pirstaleet

Ilon pirstaleet on Elonkerjuu-yhtyeen albumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2012. Albumi debytoi Suomen albumilistan ykkössijalla. == Kappaleet == Cdon: Ilon pirstaleet - Elonkerjuu Cdon # Viistäköön siipeni maata - 3.27 # Surun ja ilon kaupunki - 3.25 # Viiltävä ikävä - 3.12 # Rakas sekopää - 3.03 # Ruoskaa - 2.23 # Se kenen vuoksi - 2.53 # Rajaton sydän - 3.07 # Sä tarttet - 3.28 # Pirä ittes miehenä - 4.12 # Tyttöni - 3.05 # Latosaari - 2.54 # Magneetti - 3.06 == Lähteet == Luokka:Elonkerjuun albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Dožd

Dožd (, ) tai TV Rain on venäjänkielinen televisiokanava, joka toimi aiemmin Venäjällä Moskovassa, jossa oli sen päätoimipiste, sitten Latviassa Riiassa ja sen jälkeen internetissä. Doždin perustaja ja toimitusjohtaja on Natalja Sindejeva. Dožd-kanavan on arvioitu 2010-luvulla kuuluneen Venäjän kriittisimpien televisiokanavien joukkoon. Kanavan omistajan Aleksandr Vinokurovin mukaan Dožd joutui vaikeuksiin sen jälkeen, kun oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi paljasti kanavalla valtapuolue Yhtenäiseen Venäjään kuuluvien henkilöiden kesämökkiomistuksia. Vuonna 2014 merkittävä kaapeliyhtiö Trikolor ilmoitti poistavansa kanavan tarjonnastaan, jolloin Doždin näkyvyys putosi 17 miljoonasta kotitaloudesta kahteen miljoonaan. Elokuussa 2021 uutisoitiin, että televisiokanava oli luokiteltu Venäjän oikeusministeriön "ulkomaisten agenttien" listalle. Ainakin osa viestimistä tulkitsee listauksen kunnianosoitukseksi, osoitukseksi totuuden puhujiin kuulumisesesta ja mittariksi median hyvyydestä. Venäjän Ukrainaan 2022 tekemän hyökkäyksen aikana Venäjän valtakunnansyyttäjä vaati Roskomnadzoria rajoittamaan pääsyä Doždiin sen uutisoinnin vuoksi.Essi Sutinen, Meduza syyttää Venäjän valtiota sensuurista, Helsingin Sanomat 4.3.2022, s. A 11 Verkkoversio Roskomnadzor esti pääsyn maaliskuun 1. päivänä. Dožd keskeytti toimintansa Venäjällä 3. maaliskuuta. Kesällä 2022 Dožd ilmoitti aloittavansa toimintansa uudelleen ulkomailta. Dožd sai televisiolisenssin Latviasta ja pystytti studiot Riikaan, Amsterdamiin, Pariisiin ja Tbilisiin. Latvia peruutti kanavan lisenssin 6. joulukuuta 2022. Peruutuksen syyksi Latvia ilmoitti sen, että Dožd on monissa lähetyksissään tukenut Venäjää, ei ole tekstittänyt sisältöjä latviaksi ja on "rahoittanut terrorismia". Kanavan lähetyksissä on esitetty kartta, jossa Krim kuuluu Venäjään ja ainakin kerran kanavalla on kehotettu hankkimaan varusteita rintamalla oleville venäläissotilaille. Kanava jatkaa toimintaansa YouTubessa, mutta viranomaiset pyysivät YouTubea estämään kanavan näkymisen Latvian alueella. Sen jälkeen kanava sai viiden vuoden toimiluvan Alankomaista. Kanava aikoo siirtää osan toimituksestaan Amsterdamiin heti, kun kanavan työntekijät saavat maahan työluvat. == Dokumenttielokuva == * Vera Krichevskaya: Tangoa Putinin kanssa (F@ck This Job / Tango with Putin, Iso-Britannia 2021) == Katso myös == * Mihail Zygar, Doždin päätoimittaja 2010–2015, tietokirjailija ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Venäjä yritti tuhota televisiokanava Doždin, mutta siitä tuli entistä suositumpi – tällainen on Putinia vastustavan kanavan tarina Yle.fi 9.12.2022 *Esimerkki Dožd-kanavan valtion tv-mediasta poikkeavasta uutisoinnista: Tšto slutšilos s desantikami? Vse materialy Dožd. (Mitä tapahtui laskuvarjosotilaille? Lue: Venäjän joukkojen osallistumisesta sotaan Itä-Ukrainassa, 27.8.2014) (tvrain.ru) *Dokumenttielokuva Tangoa Putinin kanssa Yle Areenassa Luokka:Venäläiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2010 perustetut televisiokanavat
HMS Canopus

HMS Canopus on ollut kahden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen ja yhden tukikohdan nimenä. * HMS Canopus (1797), 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Canopus (1897), Canopus-luokan taistelulaiva * HMS Canopus (tukikohta), Aleksandrian koulutustukikohta toisessa maailmansodassa
Petrus Pao-Zin Tou

Petrus Pao-Zin Tou (19. maaliskuuta 1911 – 5. toukokuuta 1986) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. huhtikuuta 1937 ja nimitettiin Hsinchun hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Petrus Pao-Zin Tou Pao-Zin Tou osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 29. kesäkuuta 1983. Hänen nimestään on käytetty myös muotoa Peter Tou Pao-Zin.GCatholic.com: Diocese of Hsinchu == Lähteet == Luokka:Taiwanilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
A-Trak

A-Trak (oikealta nimeltään Alain Macklovitch, s. 30. maaliskuuta 1982 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen house-tuottaja, DJ ja Fool’s Gold Records -levy-yhtiön perustaja. Hän muodostaa Armand van Heldenin kanssa Duck Sauce -yhtyeen. == Diskografia == * Gangsta Breaks (12″) * Buck Tooth Wizards (CD) * Enter Ralph Wiggum (7″) * Monkey Boy Breaks (12″) * Don’t Fool With The Dips (12″) * Oh No You Didn’t! Live From Vancouver (CD) * Drive Slow Mixtape w/ GLC (CD) * Sunglasses Is A Must (2006) (DVD) * Dirty South Dance (CD), Obey’s 4th mixtape, limited to 5000 copies. * Running Man: Nike+ Original Run (2008) (Exclusive to iTunes) * FabricLive.45 (April 2009) (CD) * Infinity+1 (2009) (CD) * Dirty South Dance 2 (2010) * ”Ray Ban Vision” feat. CyHi Da Prynce (2010) * ”Stingray” w/ Zinc (2011) * ”Warrior” with Mark Foster and Kimbra (2012) * ”Piss Test” feat. Juicy J & Danny Brown (2012) * ”Ray Ban Vision” (2012) * ”Money Makin’” w/ Dillon Francis (2012) ===Remixit=== * Laidback Luke & Sander van Doorn – Who’s Wearing The Cap (A-Trak Remix) * Kanye West – Stronger (A-Trak Remix) * Yeah Yeah Yeahs – Heads Will Roll (A-Trak Remix, Radio Edit, and Dub) * Tiga – What U Need (A-Trak Remix) * Robyn – Indestructible (A-Trak Remix and Radio Edit) * MSTRKRFT – Bounce (A-Trak Remix) * Sébastien Tellier – Kilometer (A-Trak Remix) * Boys Noize – Oh! (A-Trak Remix) * Digitalism – Idealistic (A-Trak Remix) * The Count & Sinden – Beeper (A-Trak Remix) * Justice – D.A.N.C.E (A-Trak Remix) [For DJ Hero 2 Only] * Naughty By Nature ”O.P.P” vs. Jackson 5 ”ABC” (A-Trak Remix) [DJ Hero 2 Only] * The Rapture – How Deep Is Your Love? (A-Trak Remix) * Martin Solveig feat. Thomas Mars – The Night Out (A-Trak Remix) * Surkin – Never Let Go (A-Trak Remix) * Justice – New Lands (A-Trak Remix) * Zedd – Spectrum (A-Trak & Clockwork Remix) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Kanadalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Kanadalaiset DJ:t Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arvo Virvonen

Arvo Alfred Virvonen (22. maaliskuuta 1889 Punkalaidun – 7. lokakuuta 1947) oli suomalainen näytelmäkirjailija. == Teoksia == * Annikin kosijat : kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 135. Kirja, Helsinki 1915, 2. painos 1920, 3. painos 1922, 4. painos 1926 == Lähteet == * ==Viitteet== Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Viljo Valavuori

Viljo Erik Valavuori (sukunimi aik. Leinonen; 18. huhtikuuta 1889 Tampere – 27. huhtikuuta 1963 Helsinki)Kuolinilmoitus, Valavuori Viljo Erik, Helsingin Sanomat, 1963, No 121, sivu 2, julkaistu 5.5.1963 oli suomalainen asemapäällikkö ja runoilija.Valavuori, Viljo Erik, Suomen kirjailijat 1809-1916, sivu 809, toimittanut Maija Hirvonen, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Toimituksia 570, Tampere 1993 Valavuori kävi kuusi luokkaa Tampereen reaalilyseota. Hän toimi sähköttäjänä Vaasassa vuodesta 1917 ja kirjurina Sääksjärvellä vuodesta 1919. Suomen Valtion Rautateillä hän oli asemapäällikkönä Teuvalla vuodesta 1937 ja Iittalassa vuoteen 1954. Valavuori toimi avustajana Kansan Lehdelle ja Suomen Sosialidemokraatille. Valavuoren vanhemmat olivat räätäli Eero Leinonen ja Edla Aurora (o.s. Sundström). Valavuori vaihtoi syntymäsukunimensä Leinonen vuonna 1909.Suomen Virallinen Lehti, No 251, sivu 3, julkaistu 30.10.1909 == Teoksia == * Kesannolta : runoja. 1916 * Runoja: Käy eespäin. Valikoima suomalaista työväenrunoutta, Helsinki 1957, Tammi == Lähteet == * * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Heli Nevakare

Heli Maaret Nevakare (esiintyi myös taiteilijanimellä Helen West, 1960 Kerimäki – 2023 Tampere) oli suomalainen musiikkitoimittaja ja laulaja. ==Ura== Varhaisteininä Nevakare lauloi kuorossa sekä soitti viulua ja hieman myöhemmin kitaraa. Nevakare tuli tunnetuksi TV2:n musiikkiohjelmasta Rockstop!, jota hän toimitti vuosina 1987–1992. Vaikka ohjelma oli erittäin suosittu, herätti Nevakareen tyyli ohjelman juontajana ja artistien haastattelijana paljon kritiikkiä. Arvostelua tuli myös hänen tavastaan sijoittaa ohjelmaan omaa musiikkiaan. Kerimäeltä kotoisin oleva Nevakare opiskeli Jyväskylän yliopistossa englantilaista filologiaa ja valmistui vuonna 1985. Hän aloitti laulajan uransa jo 1980-luvun alussa ja julkaisi vuonna 1985 Costello Hautamäen tuottaman soololevyn nimellä Helen West.Costello Hautamäen kotisivut Tampereella asunut Nevakare vaikutti myös lyhyen aikaa oululaisessa Marilin-yhtyeessä, joka julkaisi yhden albumin vuonna 1986. Kun ensimmäiset paikallisradiot aloittivat toimintansa Suomessa vuonna 1985, Nevakare haki Radio Jyväskylään ja Radio Cityyn, ja tuli valituksi kumpaankin. Kolmetuntisten aamulähetysten lisäksi hän työsti musiikkiohjelmia. Televisioon Nevakare siirtyi parin viikon varoitusajalla, kun TV1:n Kamoon – kielet poikki -rockohjelmaa juontanut Liisa Akimof halusi siirtyä radioon ja Nevakaretta pyydettiin Akimofin tilalle tekemään kauden loput jaksot. Rockstop!-ohjelman loputtua Nevakare työskenteli Ylessä useiden musiikkiohjelmien toimittajana ja tuottajana. Nevakare irtisanottiin Yleisradiosta yt-neuvottelujen jälkeen vuonna 2001. ==Diskografia== Helen West *Helen West (1985) Marilin *Marilin! (1986) ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * * * * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Musiikkitoimittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Reino Volanen

Reino Volanen (myös Wolanen; 7. heinäkuuta 1890 Urjala – 25. tammikuuta 1962. Sisältää Kalevi Koukkusen kirjoittaman elämäkerran.) oli suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja. Volanen kävi Tampereella Suomalaisen yhteiskoulun ja kauppakoulun. Hän opiskeli sitten Kansallisteatterin oppilaskoulussa Jalmari Lahdensuon johdolla ja opiskeli myös laulua opettajinaan Alexandra Ahnger ja Alexis af Enehjelm. Volanen opiskeli myös ulkomailla Pietarissa 1916–1918, Berliinissä ja vuoden verran Wienissä. Hän oli näyttelijänä ja laulajana Suomalaisessa Maaseututeatterissa 1911–1912, Kansan Näyttämöllä 1912–1913, Suomalaisessa Oopperassa 1915–1916 sekä Tampereen Teatterissa. Volanen toimi myös Kotkan Näyttämön johtajana. Hän piti lisäksi omia konsertteja ja esiintyi Aino Acktén järjestämissä oopperaesityksissä Savonlinnassa. Volanen näytteli myös elokuvissa 1920- ja 1930-luvulla, muun muassa Erkki Karun ohjaamissa Meidän poikamme -elokuvissa. Myöhemmin Volanen toimi autokauppiaana. Monien oopperalaulajien tavoin Volanen levytti myös nimimerkin suojassa kevyttä musiikkia: Ilmari Sitarin nimellä ilmestyivät Kuularuiskulaulu ja Sörkän ruusun ensilevytys vuonna 1932.Hirviseppä, Reino: Hupilaulujen taitajia. WSOY, 1969. == Teoksia == * Punaisessa Pietarissa Suomen kansalais-sodan aikana: Erään suomalaisen taiteilijan havaintoja ja muistiinpanoja. Minerva, Helsinki 1918. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
J. Michael Bishop

John Michael Bishop (s. 22. helmikuuta 1936) on yhdysvaltalainen lääketieteilijä, joka sai vuonna 1989 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Harold E. Varmusin kanssa syöpätutkimuksesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Immunologit Luokka:Virologit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Elävät henkilöt
Harold E. Varmus

Harold Elliot Varmus (s. 18. joulukuuta 1939) on yhdysvaltalainen lääketieteilijä, joka sai vuonna 1989 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä J. Michael Bishopin kanssa syöpägeeneihin liittyvästä tutkimuksesta. Aškenasijuutalaisille siirtolaisvanhemmille New Yorkissa syntynyt Varmus valmistui Amherst Collegesta, Harvardin yliopistosta ja Columbian yliopistosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset virkamiehet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Elävät henkilöt
Sonja Grefberg

Sonja Grefberg (myöh. Forss, s. 9. kesäkuuta 1964) on suomalainen pöytätenniksen pelaaja. Hän on kaikkien aikojen menestynein suomalainen naispelaaja. Ensimmäisen kaksinpelin Suomen-mestaruutensa Grefberg voitti jo 13-vuotiaana. Yhteensä hän voitti kaksinpelissä yhdeksän Suomen-mestaruutta vuosina 1978–1990. Nelinpelit mukaan lukien hän voitti 30 Suomen-mestaruutta, joista naisten nelinpelissä useimmat Monica-siskonsa (myöh. Portin) kanssa. Kansainvälisen pöytätennisliiton rankingissa Grefberg oli parhaimmillaan sijalla 36 ja Euroopan liiton listalla sijalla 17. Hän osallistui myös useita kertoja MM- ja EM-kilpailuihin. Suurimmaksi saavutukseksi tuli junioreiden Euroopan-mestaruus nelinpelissä. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti vuonna 1983 kaksinpelissä, nelinpelissä (Eva Malmbergin kanssa) ja sekanelinpelissä (Jarmo Jokinen) sekä vuonna 1986 nelinpelissä (Katja Nieminen). Pöytätennis oli ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa Soulissa vuonna 1988, mutta Grefberg karsiutui kisoista hävittyään viimeisen karsintaottelun. Nykyään Grefberg asuu Kauniaisissa ja toimii yrittäjänä. Hän on mukana Suomen Pöytätennisliiton toiminnassa sekä juniorivalmennuksessa. Hän on toiminut Euroopan pöytätennisliiton hallituksessa vuodesta 2013 ja Kansainvälisen pöytätennisliiton valtuustossa (Board of Directors) vuodesta 2017. == Lähteet == * Suomen Pöytätennisliitto * Kaksinpelin Suomen mestarit 1938–2001 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pöytätennispelaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Platonin Akatemia (elokuva)

Platonin Akatemia () on kreikkalainen draamakomedia. Elokuvan pääaiheena ovat kreikkalaisten ja maahanmuuttajien väliset jännitteet. == Juoni == Noin 50-vuotias Stávros pitää Ateenassa kioskia, jossa ei käy juurikaan asiakkaita. Joka aamu hän asettaa kioskinsa eteen muovituolit, joihin hän ja hänen ystävänsä sekä hänen vanha ja jo seniili äitinsä asettuvat koko päiväksi katselemaan ohi lipuvia tapahtumia. Miesten pilkan kohteena ovat erityisesti albanialaiset maahanmuuttajat. Joukkoon kuuluu myös Pátriot (Patrióti) -niminen koira, joka haukkuu vain ohi kulkevia albanialaisia. Albanialaiset vaikuttavat tekevän elokuvassa kaikki raskaammat työt; lisäksi joukko ahkeria kiinalaisia on perustamassa naapurustoon omaa liikettään. Eräänä päivänä Stávroksen äiti ottaa hoiviinsa albanialaisen miehen nimeltä Marenglen, kutsuu tätä pojakseen ja alkaa itsekin puhua sujuvaa albaniaa. Käy ilmi, että äiti oli muuttanut Stávroksen kanssa Albaniasta tämän ollessa vielä pieni, kun taas toinen pojista oli jäänyt Albaniaan. Stávros joutuu pohtimaan albanialaisen taustansa merkitystä: onko hän vielä kreikkalainen? Myös Stávroksen ystävät alkavat suhtautua häneen epäilevästi ja vieroksuvasti. Äidin kuolema antaa miehille mahdollisuuden selvittää välejään. Lopussa herää epäilys, oliko Marenglen sittenkään Stávroksen veli, vai oliko kaikki vain Marenglenin toiveajattelua tämän etsiessä äitiään vanhan valokuvan avulla. Elokuvan nimi viittaa Ateenan samannimiseen Akadimía Plátonos -kaupunginosaan, mutta samalla myös suoraan filosofisten keskustelujen Platonin Akatemiaan. Elokuvan hulttiomaiset päähenkilöt ovat kuitenkin kaukana kreikkalaisista viisaista. == Näyttelijät == == Palkinnot == Elokuva kilpaili LUX-palkinnosta vuonna 2010 ja on voittanut erilaisia muita palkintoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kleine Wunder in Athen. Ein Film von Filippos Tsitos. * Filippos Tsitos’ “Plato’s Academy”. Goethe Institut. * Luokka:Draamakomediaelokuvat Luokka:Kreikkalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2009 elokuvat
Platonin Akatemia (täsmennyssivu)

Platonin Akatemia voi viitata seuraaviin: * Platonin Akatemia, Platonin perustama filosofikoulu * Akadimia Platonos, Ateenan kaupunginosa * Platonin Akatemia (Akadimia Platonos), kreikkalainen elokuva * Platonin akatemia, Kallio-Kuninkalan kartanossa vuosittain järjestettävä tapahtuma
Aavikkotrappi

Aavikkotrappi (Ardeotis arabs) on trappien heimoon kuuluva kuningastrappilaji. ==Tuntomerkit== Aavikkotrappi on 70–90 senttimetriä pitkä. Väritykseltään se on harmaanruskea. Kaulassa on ohutta poikkijuovitusta. Niskassa linnulla on lyhyt töyhtö, joka näkyy yleensä vain soitimella. ==Levinneisyys== Aavikkotrappeja pesii Afrikassa Saharan eteläpuolella. ==Lähteet== Luokka:Trapit