EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nykyaikainen Pompadour

Nykyaikainen Pompadour (myös Nykyajan Pompadour; ) on Clarence Brownin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen historiallinen draamaelokuva vuodelta 1936. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Taylor, Lionel Barrymore ja Franchot Tone. Elokuva sijoittuu vuoden 1823 Washingtoniin, missä Yhdysvaltain presidentti Andrew Jacksonin ystävyys majatalon isännän tyttären kanssa tuo hankaluuksia heille molemmille. Nykyaikainen Pompadour -elokuvan käsikirjoituksen olivat laatineet Stephen Morehouse Avery ja Ainsworth Morgan Samuel Hopkins Adamsin romaanin pohjalta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Ohjaaja Brown ja Joseph L. Mankiewicz toimivat elokuvan tuottajina. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooliin alun perin kaavailtiin Jean Harlowta. Vuonna 1934 Katharine Hepburnia harkittiin myös elokuvan pääosaan, kun elokuvan tekemistä suunniteltiin RKO Radio Picturesilla. MGM kuitenkin osti elokuvan oikeudet itselleen vuonna 1935. Margaret "Peggy" O’Neal Eatonin rooli meni loppujen lopuksi Joan Crawfordille. Nykyaikaisen Pompadourin tuotanto alkoi 27. huhtikuuta 1936 ja päättyi kesäkuussa. Nykyaikainen Pompadour kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1 119 000 dollarin budjetilla. Elokuva on ensimmäinen, jonka Joan Crawford ja Franchot Tone tekivät yhdessä avioliittonsa aikana. He olivat menneet naimisiin vuonna 1935. ==Julkaisu ja vastaanotto== Nykyaikainen Pompadour sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 28. elokuuta vuonna 1936. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 31. tammikuuta vuonna 1937. Nykyaikainen Pompadour oli yksi Crawfordin taloudellisesti menestyneimmistä elokuvista MGM:llä. Elokuva oli myös Crawfordin kallein. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 1 458 000 dollaria ja ulkomailla 651 000 dollaria. Yhteensä Nykyaikainen Pompadour tuotti 2 019 000 dollaria.MGM film grosses, 1924–1948: The Eddie Mannix Ledger Elokuva sai lisäksi hyvän vastaanoton kriitikoilta. Vuonna 1937 Beulah Bondi sai roolisuorituksestaan Oscar-ehdokkuuden parhaasta naissivuosasta ja George J. Folsey sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta kuvauksesta. Nykyaikainen Pompadour julkaistiin DVD:lle 15. kesäkuuta vuonna 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Nykyaikainen Pompadour TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1936 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Elokuvat poliitikoista Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Clarence Brownin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Lovecraftian Dark

Lovecraftian Dark on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Season of Mist. Albumi on jaettu kolmeen lukuu, Throes Matrix (1-7), Themes of Stifled Screams (8-11) ja The Story of Rose Haven (12-14). Kolmas osa on yhtyeen ennen julkaisematon demo vuodelta 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mika Tönning – laulu * Jukka Juntunen – rummut, kitara, syntetisaattori * Rauli Roininen – kitara * Teemu Luukinen – kitara * Pekka Mustonen – bassokitara * Pekka Malo – syntetisaattori === Muut tekijät === * Ahti Kortelainen – äänittäjä, miksaaja * Jarno Juntunen – äänittäjä, taustalaulu (kappaleet 2, 4 & 6) * Anssi Kippo – masteroija (kappaleet 12–14) * Mika Jussila – masteroija, remasteroija (kappaleet 12–14) * Niklas Sundin – kansitaide == Arvostelut == * Imperiumi.net: http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=509 * Soundi: ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Lovecraftian Dark discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Dawn of Relicin albumit
Maurice Couve de Murville

Maurice Couve de Murville (24. tammikuuta 1907 – 24. joulukuuta 1999) oli ranskalainen diplomaatti ja poliitikko. Hän kuului Union pour la défense de la République -puolueeseen. Couve de Murville toimi Ranskan ulkoministerinä Charles de Gaullen aikana 1958–1968 ja pääministerinä 1968–1969. Hän toimi 1950-luvulla Ranskan suurlähettiläänä Kairossa, Washingtonissa, Natossa ja Bonnissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Night on Earth (Dawn of Relicin albumi)

Night on Earth on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Season of Mist. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Zann Path – rummut * Teemu Luukinen – kitara * Rauli Roininen – kitara === Vierailevat muusikot === * Ilkka Lassila – taustalaulu * Jarno Juntunen – taustalaulu * Toni Laine – bassokitara * Jukka Juntunen – rummut * Kai Jaakola – laulu * Sampo Heikkinen – syntetisaattori == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: 7–http://www.imperiumi.net/index.php?act=albums&id;=3982 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Dawn of Relicin albumit
Xiphioidei

Xiphioidei on ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon kuuluva kalojen alalahko. ==Heimot== Xiphioidei -alalahkoon kuuluu kaksi heimoa: * Purjekalat - Istiophoridae * Miekkakalat - Xiphiidae ==Lähteet== *
Kai Jaakkola

Kai Jaakkola on suomalainen metallimusiikin laulaja, joka on vuodesta 2007 toiminut deathrash -yhtyeen Deathchainin laulajana. Ennen liittymistään Deathchainiin Jaakkola oli ollut perustamassa death metal -yhtye Deathboundia vuonna 2000. Hän toimi myös ruotsalaisen The Duskfallin laulajana. Jaakkola liittyi Deathchainiin yhtyeen erotettua edellisen laulajansa, Rottenin, alkuvuodesta 2007. Jaakkola oli ollut ennestään yhtyeen fani sen perustamisesta alkaen sekä toiminut sen promoottorina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kai Jaakkola metal-archives.com -sivustolla Luokka:Suomalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Karnevaali (elokuva)

Karnevaali () on vuonna 1939 julkaistu Reinhold Schünzelin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalidraamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, James Stewart, Lew Ayres ja Lewis Stone. Crawford näyttelee Marya, näyttelijätärtä, joka menee vihille luistelijan kanssa ja kohtaa ongelmia sekä uransa että parisuhteensa osalta. Karnevaali perustuu Leonard Praskinsin tarinaan, jonka pohjalta itse Praskins, Florence Ryerson ja Edgar Allan Woolf laativat käsikirjoituksen. Harry Rapf toimi elokuvan tuottajana ja Franz Waxman sävelsi elokuvaan musiikin. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Karnevaali kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 1,1 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuva on sekä mustavalkoinen että värillinen. Elokuvan lyhytkestoinen värillisyys saatiin Technicolor-menetelmällä. Elokuva leikattiin raskaasti; Crawfordin esittämät kaikki kolme kappaletta leikattiin pois elokuvasta. Karnevaali sai ensi- iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 10. maaliskuuta vuonna 1939. Suomessa elokuva julkaistiin 21. tammikuuta vuonna 1940. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 1 213 000 dollaria. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tuotti 725 000 dollaria. Karnevaali julkaistiin DVD:llä 23. maaliskuuta vuonna 2009. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1939 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Blue Jasmine

Blue Jasmine on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamakomedia. Se kertoo newyorkilaisesta seurapiirinaisesta, joka yrittää aloittaa alusta menetettyään kaiken rikkaan miehensä jäätyä kiinni petoksista. Elokuvan pääosaa näyttelee Cate Blanchett. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 26. heinäkuuta 2013 ja Suomessa se oli 30. elokuuta 2013. Cate Blanchett palkittiin roolistaan parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella, BAFTAlla ja SAG-palkinnolla. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== ===Arvostelut=== Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 91 % oli positiivisia perustuen 193 arvosteluun.http://www.rottentomatoes.com/m/blue_jasmine/ Episodi Jussi Huhtala Filmitähti Päivi Laajalahti Filmgoer Aleksi Salonen Film-O-Holic Emmi Koivumäki Helsingin Sanomat Pertti Avola Iltalehti Tuomas Riskala Ilta-Sanomat Tarmo Poussu MTV3 Minna Karila ===Palkinnot ja ehdokkuudet=== Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus British Academy Film Awards Naispääosa Cate Blanchett British Academy Film Awards Naissivuosa Sally Hawkins British Academy Film Awards Alkuperäinen käsikirjoitus Woody Allen Detroit Film Critics Society Awards Näyttelijäkokoonpano Golden Globe Naispääosa draamaelokuvassa Cate Blanchett Golden Globe Naissivuosa Sally Hawkins New York Film Critics Circle Awards Naispääosa Cate Blanchett New York Film Critics Online Naispääosa Cate Blanchett Online Film Critics Society Naispääosa Cate Blanchett Online Film Critics Society Naissivuosa Sally Hawkins Online Film Critics Society Alkuperäinen käsikirjoitus Woody Allen Oscar Naispääosa Cate Blanchett Oscar Naissivuosa Sally Hawkins Oscar Alkuperäinen käsikirjoitus Woody Allen Satellite Awards Elokuva Satellite Awards Ohjaus Woody Allen Satellite Awards Naispääosa Cate Blanchett Satellite Awards Naissivuosa Sally Hawkins Satellite Awards Alkuperäinen käsikirjoitus Woody Allen Screen Actors Guild Award Naispääosa Cate Blanchett Washington D.C. Area Film Critics Association Naispääosa Cate Blanchett Washington D.C. Area Film Critics Association Alkuperäinen käsikirjoitus Woody Allen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Woody Allenin ohjaamat elokuvat Luokka:Woody Allenin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:SAG-palkitut elokuvat Luokka:BAFTA Film Award -palkitut elokuvat
Asmir Kolašinac

Asmir Kolašinac (, s. 15. lokakuuta 1984 Skopje, Makedonia) on serbialainen kuulantyöntäjä. Kolašinac sijoittui kuudenneksi Bangkokin universiadeissa 2007. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa 2008, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Dohan MM-hallikisoissa 2010. Barcelonan EM- kilpailuissa 2010 hän oli yhdeksäs. Vuonna 2011 hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Pariisissa ja oli 11:s Daegun MM-kilpailuissa. Kolašinac karsiutui loppukilpailusta Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012. Myöhemmin samana vuonna hän sai pronssia Helsingin EM-kilpailuissa tuloksella 20,36. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 20,71. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Göteborgissa 2013 tuloksella 20,62. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kymmenes. Sopotin MM- hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui loppukilpailusta. Zürichin EM- kilpailuissa 2014 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 20,55. Sisäratojen EM- kilpailuissa Prahassa 2015 hän sijoittui toiseksi tuloksella 20,90. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli seitsemäs. Kolašinac sijoittui viidenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017, Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018, Berliinin EM-kilpailuissa 2018, sisäratojen EM-kilpailuissa Glasgow'ssa 2019, Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Belgradin MM- hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Välimeren kisoissa ja oli kahdeksas Münchenin EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-kilpailuissa 2023. Kolašinac on voittanut Serbian-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2018 ja 2019 sekä sisäradoilla 2013, 2014, 2017, 2018, 2019 ja 2022. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi 2010 ja 2012. Hän työnsi ulkoratojen ennätyksensä 21,58 Belgradissa 27. heinäkuuta 2015. Hallissa hän on työntänyt Serbian ennätyksen 21,06 Belgradissa 28. joulukuuta 2019. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Serbialaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritual Death Metal

__NOTOC__ Ritual Death Metal on Deathchainin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2013 levymerkillä Svart Records. Albumin musiikki on tyyliltään runsaasti melodisempaa, sekä sisältää black metal -musiikin vivahteita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * K.J. Khaos – laulu * Cult – kitara * Corpse – kitara * Kuolio – basso * Kassara – rummut * C. Void – laulu \+ * L-G Petrov – laulu kappaleessa 6 === Tuotanto === * Tore Stjerna – äänittäjä * Babalon Graphics – kansitaide * Costin Chioreanu – muu grafiikka == Arvostelut == * Desibeli.net: Deathchain: Ritual Death Metal Viitattu 17.11.2022. * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Inferno: * Kaaoszine.fi: 5/10Kaaoszine.fi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Deathchainin albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Hirado (1911)

Hirado () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1940, ja se romutettiin vuonna 1947. == Valmistus == Hirado tilattiin Kawasakin telakalta Kōbesta osana vuoden 1907 hankintoja. Kölinlasku tapahtui 10. elokuuta 1910. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1911, ja valmistui 17. kesäkuuta 1912.Gardiner 1985, s. 237. == Palvelus == Hirado lähti 1. lokakuuta 1914 kontra-amiraali Tsuchiyaman johtaman 2. japanilaisen etelämeren laivueen mukana Sasebosta kohti Rabaulia. Laivueen lippulaivana oli taistelulaiva Satsuma ja siihen kuului Hiradon lisäksi Yahagi. Laivueen tehtävänä oli suojata Australian rannikkoa Tyynellämerellä olevalta amiraali Graf Speen johtamalta Saksan Itä-Aasian laivueelta.Corbett, Sir Julian S. Volume 1 s. 305 Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940Gardiner, Robert s. 237 ja se nimettiin Hai Kan No. 11:ksi.Jentschura, Hansgeorg et al s. 105 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Chikuma- luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Night on Earth

Night on Earth tarkoittaa seuraavia asioita: * Night on Earth, Jim Jarmuschin elokuva * Night on Earth, Tom Waitsin soundtrackalbumi Jarmuschin elokuvasta * Night on Earth, Dawn of Relicin albumi.
Kaunis Sadie

Kaunis Sadie () on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford nimiroolissa, Gene Raymond, Franchot Tone ja Edward Arnold. Kaunis Sadie kertoo nuoresta naisesta Sadie McKeestä (Crawford), joka tulee työväenluokasta. Sadie kärsii kolmen parisuhteen ajan matkallaan kohti menestystä. Kaunis Sadie perustuu Viña Delmarin tarinaan Pretty Sadie McKee, jonka pohjalta John Meehan sovitti käsikirjoituksen. Lawrence Weingarten toimi elokuvan tuottajana. Tuotantoyhtiönä ja jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Kauniin Sadien kuvaukset alkoivat 12. helmikuuta 1934. Elokuvaa kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 612 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 7. huhtikuuta 1934. Kaunis Sadie oli siihen aikaan poikkeuksellisen kallis MGM-tuotanto. Kaunis Sadie on Leo G. Carrollin ensimmäinen elokuva. Kaunis Sadie on yksi ensimmäisistä elokuvista, joka käsittelee alkoholismia vakavana ongelmana eikä koomisena lisäkkeenä. Laulu "All I Do Is Dream of You" kirjoitettiin elokuvaa varten Gene Raymondin laulettavaksi. Myöhemmin kappaletta käytettiin Debbie Reynoldsille Laulavat sadepisarat -elokuvaan (1952). ==Julkaisu ja vastaanotto== Kaunis Sadie sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. toukokuuta vuonna 1934 ja Suomessa 11. marraskuuta 1934. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa 838 000 dollaria ja ulkomailla 464 000 dollaria; yhteensä elokuva tuotti 1 302 000 dollaria. Elokuva menestyi näin ollen kohtuullisesti muihin Crawfordin sen ajan elokuviin verrattuna. The Hollywood Reporter kehui Crawfordin roolisuoritusta. ==Populaarikulttuurissa== Elokuvaa käytettiin jännityselokuvassa Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? (1962), jossa Blanche Hudson (Joan Crawford) katselee vanhaa klassikkoelokuvaansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Kaunis Sadie TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1934 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Clarence Brownin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Condon

Condon voi tarkoittaa seuraavia: ==Sukunimi== * Bill Condon (s. 1955), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Edward Condon (1902–1974), yhdysvaltalainen fyysikko * Kerry Condon (s. 1983), irlantilainen näyttelijä * John Condon, (1889–1919), brittiläinen nyrkkeilijä * Mike Condon (s. 1990), yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti ==Kunta== *Andert-et-Condon, kunta Ranskassa ==Tutkimus== * Condonin raportti, UFO-raportti
Simon J. Berger

Simon Jönsson Berger (s. 1. kesäkuuta 1979 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Vuonna 2007 Bergerillä oli yksi pääosista minisarjassa Aatteen asialla. Bergerin ensimmäiset roolit pitkissä elokuvissa olivat pienet roolit elokuvissa Sovinto ja Wallander – Perintö vuonna 2010. Berger esiintyi Paulin roolissa minisarjassa Älä koskaan pyyhi kyyneleitä paljain käsin ja elokuvassa Call Girl hänellä oli yksi pääosista. Teatterinäyttämöllä hän on esiintynyt muun muassa Dramatenissa. Berger oli pääosassa televisiosarjassa ExitBerger IMDB. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Simon J. Berger Elonetissa Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1967 käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa Prahassa 1967. Suomen joukkue koostui kolmesta miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Altti Alarotu, joka oli seiväshyppykilpailussa neljäs. ==Joukkue== Laji Nimi Sijoitus ja tulos seiväshyppy Altti Alarotu neljäs (480) seiväshyppy Auvo Pehkoranta seitsemäs (480) kuulantyöntö Antero Junttu karsinnassa kymmenes (16,49) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969 käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa Belgradissa 1969. Suomen joukkue koostui kahdesta miesurheilijasta, joista paremmin sijoittui Mauri Myllymäki, joka oli pituushyppykilpailussa kuudes. ==Joukkue== Laji Nimi Sijoitus ja tulos korkeushyppy Reijo Vähälä 11. (205) pituushyppy Mauri Myllymäki kuudes (742) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970 käsittelee Suomen joukkuetta ensimmäisissä virallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Wienissä 1970. Suomen neljästä miesurheilijasta koostunut joukkue saavutti yhden pronssimitalin. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Pronssia Jarkko Tapola 60 metrin juoksu ==Joukkue== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Jarkko Tapola loppukilpailussa kolmas (6,7) 3 000 metriä Seppo Tuominen alkuerässään kuudes (8.09,6) korkeushyppy Reijo Vähälä kymmenes (211) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa
Jarnsaxa

Jarnsaxa on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijilla 6. maaliskuuta 2006. Jarnsaxaa kutsuttiin alun perin nimellä S/2006 S6. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Jarnsaxa on yksi yhdeksästä jättiläisestä, jotka synnyttivät Heimdallin. == Lähteet == Luokka: Saturnuksen kuut
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sofiassa 1971. Suomen joukkue koostui viidestä miesurheilijasta, joista parhaiten sijoittui Antti Kalliomäki, joka oli seiväshyppykilpailussa viides. Tuleva olympiavoittaja Pekka Vasala jäi 1 500 metrillä alkueriin. ==Joukkue== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 1 500 metriä Pekka Vasala alkuerässään viides (3.52,1) 3 000 metriä Rune Holmén alkuerässään viides (8.11,6) seiväshyppy Antti Kalliomäki viides (500) pituushyppy Kari Palmén 12. (751) kuulantyöntö Seppo Simola kahdeksas (18,19) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
From Beyond

From Beyond on yhdysvaltalaisen death metal -yhtyeen Massacren esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1991. Rick Rozz sävelsi kappaleen ”Corpsegrinder” ollessaan Death-yhtyeessä, mutta levytti sen Massacren kanssa. == Sisältö == * Kaikki kappaleet sanoittanut ja säveltänyt Kam Lee ja Rick Rozz, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kam Lee - laulu * Rick Rozz - kitara * Terry Butler - bassokitara * Bill Andrews - rummut * Walter Trachsler - rytmikitara (ei merkitty) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset death metal -albumit
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1972 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grenoblessa 1972. Suomen joukkue koostui kuudesta miesurheilijasta ja yhdestä naisurheilijasta. Nämä olivat ensimmäiset sisäratojen EM-kisat, joihin osallistui suomalainen naisurheilija. Suomen joukkue saavutti yhden pronssimitalin. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Pronssia Antti Kalliomäki seiväshyppy ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 50 metriä Raimo Vilen loppukilpailussa viides (5,93) 50 metriä Erik Gustafsson välierässään kuudes (6,05) korkeushyppy Asko Pesonen kuudes (217) seiväshyppy Antti Kalliomäki kolmas (530) pituushyppy Reijo Toivonen ilman tulosta kuulantyöntö Seppo Simola seitsemäs (18,97) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 50 metriä Tuula Rautanen alkuerässään viides (6,55) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1973 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Rotterdamissa 1973. Suomen kahdeksasta miehestä ja kahdesta naisesta koostunut joukkue saavutti kaksi pronssimitalia. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Pronssia Raimo Vilen 60 metrin juoksu Pronssia Pekka Päivärinta 3 000 metrin juoksu ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Raimo Vilen loppukilpailussa kolmas (6,71) 60 metriä Antti Rajamäki välierässään neljäs (6,79) 3 000 metriä Pekka Päivärinta loppukilpailussa kolmas (7.52,97) 3 000 metriä Mikko Ala-Leppilampi alkuerässään neljäs (8.02,04) korkeushyppy Lasse Viskari kahdeksas (214) seiväshyppy Antti Kalliomäki kymmenes (480) kolmiloikka Esa Rinne 11. (15,25) kuulantyöntö Matti Yrjölä kymmenes (18,03) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Mona-Lisa Pursiainen välierässään kuudes (7,50) 60 metriä Tuula Rautanen välierässään kuudes (7,51) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Göteborgissa 1974. Suomen joukkue koostui kolmesta miehestä ja kolmesta naisesta. Parhaiten sijoittui seiväshypyssä toiseksi yltänyt Antti Kalliomäki. Myös Mona-Lisa Pursiainen oli lähellä mitalia oltuaan neljäs 60 metrin kilpailussa. Myöhemmin samana vuonna ulkoratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa voittoon yltänyt Riitta Salin jäi hallikisoissa alkueriin. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Hopeaa Antti Kalliomäki seiväshyppy ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Raimo Vilen välierässään seitsemäs (6,82) 800 metriä Markku Aalto alkuerässään kolmas (1.49,81) seiväshyppy Antti Kalliomäki toinen (530) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Mona-Lisa Pursiainen loppukilpailussa neljäs (7,24) 400 metriä Riitta Salin alkuerässään kolmas (54,76) pituushyppy Tuula Rautanen kymmenes (610) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1975 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Katowicessa 1975. Suomen joukkue koostui kahdeksasta miehestä ja yhdestä naisesta. Suomi saavutti kautta aikojen ensimmäisen sisäratojen Euroopan- mestaruuden, kun Antti Kalliomäki voitti seiväshypyn. Aikaisemmista EM- hallikisoista hänellä oli jo hopeaa ja pronssia. Joukkue saavutti myös toisen mitalin, kun Pekka Päivärinta sijoittui hopealle 3 000 metrin kilpailussa. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Kultaa Antti Kalliomäki seiväshyppy Hopeaa Pekka Päivärinta 3 000 metrin juoksu ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Raimo Vilen välierässään kuudes (6,90) 60 metriä Antti Rajamäki alkuerässään viides (6,89) 60 metriä Ossi Karttunen alkuerässään viides (6,98) 400 metriä Ossi Karttunen ylimääräisessä välierässä toinen (49,52) 3 000 metriä Pekka Päivärinta loppukilpailussa toinen (7.58,6) 3 000 metriä Heikki Vakkuri loppukilpailussa 12. (8.13,0) korkeushyppy Harri Sundell yhdeksäs (216 seiväshyppy Antti Kalliomäki ensimmäinen (535) seiväshyppy Raimo Eskola 12. (520) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Tuula Rautanen välierässään kuudes (7,51) pituushyppy Tuula Rautanen kymmenes (591) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1976 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Münchenissä 1976. Suomen joukkue oli pieni ja koostui vain neljästä miehestä ja yhdestä naisesta. Joukkueesta parhaiten sijoittui seiväshyppääjä Antti Kalliomäki, joka saavutti jo uransa neljännen sisäratojen EM-mitalin. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Hopeaa Antti Kalliomäki seiväshyppy ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Markku Perttula välierässään kuudes (6,94) 60 metrin aidat Arto Bryggare välierässään neljäs (8,09) seiväshyppy Antti Kalliomäki toinen (540) kolmiloikka Pentti Kuukasjärvi viides (16,44) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Mona-Lisa Pursiainen välierässään neljäs (7,36) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1977 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa San Sebastianissa 1977. Suomen seitsemästä miehestä ja kahdesta naisesta koostuva joukkue saavutti kolme mitalia. Mitalisteista Arto Bryggare oli ensimmäistä kertaa palkintokorokkeella, kun taas Pekka Päivärinnalle EM-hallimitali oli jo kolmas ja Antti Kalliomäelle peräti viides. Tuleva EM-hallimenestyjä Reijo Ståhlberg oli ensimmäisissä sisäratojen EM-kisoissaan neljäs. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Hopeaa Pekka Päivärinta 3 000 metrin juoksu Hopeaa Antti Kalliomäki seiväshyppy Pronssia Arto Bryggare 60 metrin aitajuoksu ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metriä Arto Bryggare alkuerässään viides (6,90) 800 metriä Markku Taskinen alkuerässään kuudes (2.31,6) 3 000 metriä Pekka Päivärinta loppukilpailussa toinen (7.59,3) 60 metrin aidat Arto Bryggare loppukilpailussa kolmas (7,79) seiväshyppy Antti Kalliomäki toinen (530) seiväshyppy Tapani Haapakoski kahdeksas (580) kuulantyöntö Reijo Ståhlberg neljäs (19,83) kuulantyöntö Markku Tuokko kymmenes (18,53) ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 60 metrin aidat Ulla Lempiäinen alkuerässään viides (8,60) korkeushyppy Susann Sundkvist kymmenes (180) ==Lähteet== * Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuissa
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1978 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Milanossa 1978. Suomen kymmenhenkisen joukkueen menestys oli historian paras, kun suomalaiset saavuttivat peräti kolme kultamitalia. Mestaruudet tulivat sisäratojen SE-tuloksilla ja vieläpä varmistuivat vajaan puolen tunnin aikavälillä. Yllättävimpänä mestarina pidettiin Markku Taskista, kun taas Reijo Ståhlbergin kultaa osattiin jopa odottaa. EM-hallikisojen kestomenestyjä Antti Loikkanen saavutti kultaa heti ensimmäisellä osallistumiskerrallaan. Arto Bryggare kaatui aitajuoksun finaalissa ja jäi viimeiseksi. ==Mitalistit== Mitali Nimi Laji Kultaa Markku Taskinen 800 metrin juoksu Kultaa Antti Loikkanen 1 500 metrin juoksu Kultaa Reijo Ståhlberg kuulantyöntö ==Joukkue== ===Miehet=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos 800 metriä Markku Taskinen loppukilpailussa ensimmäinen (1.47,36) 1 500 metriä Antti Loikkanen loppukilpailussa ensimmäinen (3.38,16) 1 500 metriä Juhani Sams karsiutui alkuerissä 3 000 metriä Ari Paunonen 13. (8.07,3) 60 metrin aidat Arto Bryggare loppukilpailussa kuudes (9,05) seiväshyppy Rauli Pudas 12. (500) seiväshyppy Tapani Haapakoski ilman tulosta kolmiloikka Pentti Kuukasjärvi kymmenes (15,80) kuulantyöntö Reijo Ståhlberg ensimmäinen (20,48) kuulantyöntö ===Naiset=== Laji Nimi Sijoitus ja tulos korkeushyppy Susann Sundkvist 11. (185) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Ei naisia enää!

Ei naisia enää! (myös Ei enää naisia; ) on Edward H. Griffithin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 1935. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Montgomery, Charlie Ruggles, Franchot Tone ja Vivienne Osborne. Ei naisia enää! perustuu A. E. Thomasin näytelmään No More Ladies, jonka pohjalta Donald Ogden Stewart ja Horace Jackson laativat käsikirjoituksen. Rachel Crothers mukautti alkuperäisen käsikirjoituksen elokuvaa varten, mutta studion muutoksien takia Crothers ei halunnut nimeään elokuvan teksteihin; Crothers oli katkeroitunut studioille siitä, että tämä muutti hänen käsikirjoitustaan. Muut mainitsemattomat elokuvan kirjoittajat ovat Edith Fitzgerald ja George Oppenheimer. Griffithin sairastelu esti häntä viimeistelemästä elokuvaa, joten George Cukor korvasi hänet ja vei elokuvan päätökseen. Häntä ei kuitenkaan mainita elokuvan teksteissä, koska hän oli kieltäytynyt siitä. Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkissa 23. tammikuuta vuonna 1934 ja sitä esitettiin 176:n näytöksen ajan. Näytelmän pääosissa olivat Melvyn Douglas ja Lucile Watson. Ohjaaja Griffith ja Irving Thalberg tuottivat elokuvan. Metro-Goldwyn- Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Ei naisia enää! -elokuvan tuotanto alkoi 12. maaliskuuta 1935 ja päättyi huhtikuussa. Ei naisia enää! on Joan Fontainen elokuvadebyytti. Ei naisia enää! sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 14. kesäkuuta 1935 ja Suomessa 29. joulukuuta 1935. Ei naisia enää! menestyi hyvin taloudellisesti; se tuotti yhteensä 1 623 000 dollaria maailmanlaajuisesti. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 1 117 000 dollaria ja ulkomailla 506 000 dollaria. Elokuva julkaistiin DVD:lle 6. huhtikuuta vuonna 2010. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1935 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:George Cukorin ohjaamat elokuvat Luokka:Irving Thalbergin tuottamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn- Mayerin elokuvat
Aarne Niinivirta

Aarne Niinivirta (26. joulukuuta 1906 Vehmaa – 20. marraskuuta 1942KuvataiteilijamatrikkeliSuomalaisen kuvataiteen bibliografia : Puro, Weikko ) oli suomalainen taidemaalari ja hän edusti symbolismia. Hänen päätyönsä ovat vuosina 1940–1942 tehdyt Turun Ylösnousemuskappelin alttaritaulun luonnokset,Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 194 joiden suunnitelmilla hän sai ensimmäisen palkinnon alttariseinän maalauskilpailussa 1940. Niinivirran kuoltua tuberkuloosiin kappelin arkkitehti Erik Bryggman päätti korvata alttaritauluksi suunnitellun freskon muratti-istutuksilla, mutta Niinivirran luonnokset ovat nähtävissä kappelin sakastin seinällä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Vilho Niitemaa

Teodor Vilhelm (Vilho) Niitemaa, vuoteen 1942 Nyman (16. maaliskuuta 1917 Helsinki – 15. kesäkuuta 1991Vilho Niitemaa In Memoriam. Olavi Koivukangas, Siirtolaisuusinstituutti. Web Archive 2012.) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli Turun yliopiston yleisen historian professori vuodesta 1955.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, sivu 395. Niitemaan väitöskirja vuodelta 1949 käsittelee Baltian keskiaikaista historiaa. Niitemaan yhdessä Kalervo Hovin kanssa kirjoittama Baltian historia (1959) oli alan populaari perusteos ja kurssikirja vuosikymmenten ajan. Niitemaa aloitti Turun yliopistossa siirtolaisuuteen liittyvän tutkimuksen. Projektin tuloksia oli Siirtolaisuusinstituutin perustaminen. ==Teoksia== *Suomen sota 1941-1945. Asevoimien sotilasoperaatiot. // Puolustusvoimien esikunnan sotilashistorian toimiston toimet 8 (1948) (ruotsiksi 1949). *Der Binnenhandel der Politik der Livländischen Städte im Mittelalter. Helsinki, 1952. (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 76). *Das Strandrecht Nordeuropa im Mittelalter. Helsinki, 1955 (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 94). *Baltian historia. Helsinki 1959, 21991 (toinen tekijä Kalervo Hovi). *Der Kaiser und die Nordische Union bis zu den den Burgunderkriegen. Helsinki, 1960. (Annales Academiae Scientiarum Fennicae B 116) *Die Nordosteuropäischen Staaten. // Weltgeschichte der Gegenwart, I: Die Staaten. Bern 1962. *Suomenlahden nimen synty. // Turun Historiallinen Arkisto 16 (1963). *Die Zeit der Stadtgründungen im Ostseeraum. // Acta Visbyensia I. Uppsala, 1965. *Untersuchungen über die Siedlungsgeschichte Hämes im Mittelalter. // Studia historica in honorem Hans Kruus. Tallinna, 1971. *Rannikkolaki varhaiskeskiaikaisten oikeudellisten käsitteiden heijastajana Pohjois- Euroopassa. // Vieraiden luennoitsijoiden esitelmät 2. Oulun yliopisto, 1976. *Suomen ratsuväen historia, I. 1917–1939. Mikkeli, 1979. (Sotatieteiden laitoksen julkaisut, 19). *Das Mittelalterliche Handwerk im Ostseeraum. // Der Ostseeraum - Historische Elemente einer Wirtschaftlichen Gemeinschaft. Lyypekki, 1980. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Nikander

Nikander tai Nicander on seuraavien henkilöiden sukunimi: ==Nikander suomalaisena sukunimenä== * Aku Nikander (s. 1990), maastohiihtäjä * Armas Nikander (1883–1947), insinööri, vuorineuvos ja Lokomon toimitusjohtaja * Arthur E. Nikander (1881–1953), rakennuttaja ja tiilitehtailija, kilpapurjehtija * Carl-Johan Nikander (1915–2005), insinööri, yrittäjä, järjestö- ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Gabriel Nikander (1884–1959), sivistyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori ja vararehtori * Hannamaija Nikander (s. 1982), näyttelijä * Hannu Nikander (s. 1949), taidemaalari * Harry Nikander (1957–2004), jääkiekkoilija * Ilmari Nikander (1901–1931), seiväshyppääjä * James Nikander (Musta Barbaari, s. 1990), rap- artisti ja kehonrakentaja * Juho Kustaa Nikander (1855–1919), amerikansuomalainen pappi * Pasi Nikander (Panda, s. 1962), basisti, yrittäjä ja ELMU:n aktiivi * Saara Nikander (s. 1994), kestävyysjuoksija ja hiihtäjä * Toini Nikander (o.s. Putkonen, Antonietta Toini, 1901–1990), oopperalaulaja * Vieno Nikander (1905–1969), jalkapalloilija * Maj-Britt Wikström-Nikander (s. 1949), kirjailija ja sarjakuvataiteilija ==Nicander== * Karl August Nicander (1799–1893), ruotsalainen kirjailija ==Katso myös== * Mikander * Nikandros (), antiikin henkilöitä * Niklander
Gabriel Nikander

Johan Gabriel Nikander (21. toukokuuta 1884 Perniö – 31. joulukuuta 1959 Turku) suomalainen sivisyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori ja Åbo Akademin vararehtori. Hän oli Helsingin yliopistossa dosentti 1917–1921 ja sen jälkeen Åbo Akademin pohjoismaisen sivistyshistorian ja kansanelämän tutkimuksen professori 1921–1952. Vararehtori hänestä tuli 1931.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 399 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Milnenlahti

thumb|Milne Bay Alotausta nähtynä Milnenlahti (eng. Milne Bay) on suuri 35 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä lahti Milne Bayn provinssissa Papua- Uuden-Guinean kaakkoisosassa. Lahti on suojainen metsän peittämä syvävesisatama, jonka pohjoisosassa kapealla rantaviivalla sijaitsee mangrovesoita. Lahti on saanut nimensä Sir Alexander Milnen mukaan. Lahdelle rantautuivat ensimmäisinä eurooppalaisina Luis Vaez de Torres heinäkuussa 1606Royal Geographical Society. Supplementary Papers. 1886, s. 270 ja kapteeni Owen Stanley vuonna 1850Hydrographic Map of Papua or New Guinea Sheet 7, Southeast coast, Orangerie Bay to Bramble Haven, 1852–1888. Toisessa maailmansodassa japanilaiset tekivät maihinnousun lahdelle, mutta kokivat ensimmäisen virallisen tappionsa Tyynenmeren sodassa Milnenlahden taistelussa. == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean maantiede Luokka:Tyynenmeren lahdet
Juho Kustaa Nikander

Juho Kustaa (Johan Gustaf) Nikander (3. syyskuuta 1855 Lammi – 13. tammikuuta 1919 Hancock, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen pappi. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Nikanderin vanhemmat olivat puuseppä Johan Gustaf Nikander ja Hedvig Maria Matintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1874 ja suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1879. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Nikander toimi siirtolaispappina Yhdysvalloissa ja oli Suomi-Synodin esimies 1890–1897 ja 1903–1919. Hän oli mukana perustamassa Suomi-opistoa ja oli sen ensimmäinen johtaja 1896–1919. Hän oli Paimen Sanomien päätoimittaja ja käynnisti 1917 avustustoiminnan Suomen hädänalaisille. Hänelle myönnettiin 1906 Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvo.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 399 Nikander oli naimisissa vuodesta 1902 Hanna Kristina Rajalan kanssa. == Teoksia == Nimellä J. K. Nikander: * Raamatun historia : Amerikan suomalaista nuorisoa varten. Suomalainen evank.-luteeril. kustannusliike, Hancock, Michigan 1906, 5. painos 1930, englanniksi nimellä Bible history for the Finnish youth of America ; translation by John Wargelin. Finnish Lutheran book concern, Hancock. Michigan 1929, 1930, 1945 * Suomi-opiston albumi 1896-1906 ; toim. J. K. Nikander. Suomalais-Luteerilainen Kustannusliikkeen Kirjapaino, Hancock, Michigan 1906 * Tartu kiinni : Suomi-opiston juhla-julkaisu ; toim. J. K. Nikander. Suomi- opisto, Hancock, Michigan 1911 * Suuri uskonpuhdistaja Martti Luther : nelisataisen riemuvuoden muistoksi. Suomal-lut. kustannusliike, Hancock, Michigan 1917 * Pienempi Raamatun historia : Amerikan suomalaisia lapsia ja nuorisoa varten. Suom. -lut. kustannusliike, Hancock, Michigan 1923 * Dear uncle : letters ; by J. K. Nikander and other pioneer pastors (K. L. Tolonen, Abel Kivioja, Matti Tarkkanen) ; transl. by Raymond W. Wargelin. Parta Printers, New York Mills 1984 ==Lähteet== Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Alwar Niklander

Karl Alwar Niklander (29. lokakuuta 1875 Mäntsälä – 11. kesäkuuta 1969Meteli.net) oli suomalainen liikemies. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1921 ja kauppatieteiden kunniatohtorin arvon 1955. Hän oli Rake Oy:n toimitusjohtaja 1906–1947. Hän oli myös säveltäjä. Hänen sävellyksiään ovat esimerkiksi sinfonia Caduceus ja Simeonin pako.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 402 Alwar Niklanderin pojanpoika on kirjailija Hannu Niklander. Niklander kävi Helsingin suomalaista normaalilyseota ja suoritti 1893 Helsingin kauppaopiston päästötutkinnon. Hän oli sitten työssä eri puutavara- ym. liikkeissä vuoteen 1906 saakka, jolloin hänestä tuli Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n, myöhemmin Rake Oy, toimitusjohtaja. Niklander oli myös Koskensaaren naulatehtaan johtajana vuodesta 1910 lähtien.Kenttämies : Pohjolan, Imatran ja Kullervon asiamieslehti, 01.10.1935, nro 10, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Niklander oli Unkarin konsulina 1921–1929. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä, rautatiehallituksen neuvottelukunnan jäsenenä ja puolustusministeriön hankinta-asioitten neuvottelukunnan puheenjohtajana. Niklander kuului Kansallis-Osake-Pankin ja Vakuutusyhtiö Pohjolan hallintoneuvostoihin ja Pohjoismaiden Rautakauppiasjärjestöjen pysyvään komiteaan. Hän oli Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden yhdistyksen varapuheenjohtaja sekä Rautakonttori Oy:n hallintoneuvoston ja Rautakauppojen Osakeyhtiön johtokunnan jäsen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pikapiirtoja autoilun aikakaudelta virtaviivaiseen Buickiin. Kauppaneuvos Alvar Niklanderia haastattelemassa, Automme ja me : autolle ja autoilulle omistettu aikakauslehti, 01.01.1938, nro 4, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Vihreä herne -galaksi

Vihreä herne -galaksi on galaksityyppi, jonka galaksit ovat hyvin pieniä ja hohtavat kirkkaan vihreinä. Galaksityypin löysivät vuonna 2007 Galaxy Zoo -nimisen galaksien luokitteluun keskittyvän kansalaistiedeprojektin osallistujat. Vihreä herne -galakseja ei tule sekoittaa nyttemmin löydettyihin vihreä papu -galakseihin, jotka ovat myös kirkkaan vihreitä, mutta paljon massiivisempia.http://www.avaruus.fi/uutiset/tahdet-sumut-ja-galaksit/uusi- pienten-vihreiden-galaksien-luokka-loytyi.html Vihreä herne -galakseja on havaittu 1,5-5 miljardin valovuoden päästä. Niiden halkaisija on vain kymmenesosa ja massa noin sadasosa Linnunradasta. Pienestä koostaan huolimatta ne tuottavat tähtiä Linnunrataa kymmenen kertaa nopeammin.Yalen yliopiston sivusto Vihreä herne -galaksit ovat tiheitä, ja niissä on vähän metallia, joten ne saattavat olla Sinisten kompaktien galaksien alatyyppi. Galaksien vihreä väri aiheutuu ionisoituneen hapen lähettämästä säteilystä. == Lähteet == Luokka:Galaksit
Havaijisaaret

thumb|Saariryhmän pääsaarten sijainti. Pääsaari Havaiji punaisella. Havaijisaaret on saariryhmä pohjoisella Tyynellämerellä. Se kuuluu Yhdysvaltojen Havaijin osavaltioon, lukuun ottamatta Midwaysaarten atollia, joka kuuluu Yhdysvaltain pieniin erillissaariin. Havaijisaarten kahdeksan pääsaarta ovat kaakosta luoteeseen Havaiji (Big Island), Maui, Kahoolawe, Lanai, Molokai, Oahu, Kauai ja Niihau. Havaijisaaret voidaan jakaa Luoteisiin Havaijisaariin eli Leewardsaariin sekä Kaakkoisiin Havaijisaariin eli Windwardsaariin. Havaijisaaret ovat tuliperäisiä ja koralliriuttojen reunustamia. Havaijin saari eli Big Island on geologisesti nuorin ja pinta- alaltaan lähes kaksi kertaa suurempi kuin muut saaret yhteensä. Havaijisaaret ovat syntyneet Tyynenmeren laatan liikkuessa luoteeseen niin sanotun kuuman pisteen yli. Kuuman pisteen kohdalla muodostuu tulivuori, joka ajan myötä nousee merenpinnan yläpuolelle synnyttäen saaren. Mannerlaatan liikkuessa vuosimiljoonien kuluessa tulivuoret ovat liikkuneet pois kuumasta kohdasta luoteeseen, sammuneet ja eroosion vaikutuksesta pienentyneet. 35 kilometriä Havaijin saaresta etelään on syntymässä uusi saari, Loihi. Havaijin tunnetuimpia tulivuoria ovat Mauin Haleakala ja Havaijin saaren Mauna Kea, Mauna Loa ja Kilauea, joista kaksi viimeisintä ovat edelleen aktiivisia. Havaijisaaret ovat erittäin vuoristoisia: 50 % saarten maa-alasta sijaitsee yli 600 metrin korkeudessa ja 10 % yli 2 000 metrin korkeudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain maantiede Luokka:Havaijin saaret Luokka:Saaristot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bennie Lifts

Bennie Lifts Limited oli 1900-luvulla toiminut isobritannialainen hissivalmistaja. Sen perusti John Bennie 1900-luvun alussa. Kone osti Bennie Liftsin vuonna 1986. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset yritykset Luokka:Hissien valmistajat
Keijo Tuominen

Keijo Kalervo Tuominen (30. huhtikuuta 1928 Vaasa – 27. heinäkuuta 2006 HaminaKeijo Tuomisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.) oli suomalainen kenraaliluutnantti.Kuka kukin on 1982, s. 1033. Helsinki 1981. ISBN 951-1-06659-5 Tuominen toimi urallaan mm. tasavallan presidentin 2. adjutanttina 1964–1969http://www.kysy.fi/kysymys/vanhoissa-kuvissa-60-luvulta- nakyy-presidentti-kekkosen-vierella-usein sekä patteriston komentajana Kainuun prikaatissa 1969–1972.http://pstkmkilta.vuodatus.net/sivut/kainuun- tykistorykmentin-perinteet Uudenmaan Prikaatia hän komensi 1976–1980. Myöhemmin 1980-luvulla hän toimi Etelä-Suomen sotilasläänin komentajana. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1984. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tuomo Tuominen

Tuomo Tuominen (21. joulukuuta 1931 Iitti – 10. kesäkuuta 2003 Lahti) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Tuominen aloitti kadettikoulun jälkeen uransa Kainuun ja Lapin rajavartiostoissa. Vuonna 1961 hän siirtyi Puolustusvoimien puolelle Porin prikaatiin kouluttajaksi, komppanianpäälliköksi sekä sotilaspoliisialiupseerikoulun johtajaksi. Hän valmistui yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta sekä opetti Kadettikoulussa. Vuodesta 1972 alkaen hän työskenteli pääesikunnan operatiivisella osastolla mm. operatiivisen toimiston päällikkönä. 1970-luvun loppupuoliskon ajan hän opetti Taistelukoulussa esiupseerikurssin johtajana. Vuosina 1980-1984 hän komensi vastaperustettua Jääkäriprikaatia. Vuonna 1984 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin jalkaväen tarkastajaksi vuoteen 1988 asti. Vuonna 1988 hänet nimitettiin puolustusvoimien koulutuspäälliköksi ja ylennettiin kenraaliluutnantiksi. Hän kuitenkin jätti tehtävän ennen pakollista eläkeikää sairauden vuoksi. ==Lähteet== * http://muistot.hs.fi/muistokirjoitus/337/tuomo-tuominen Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Peter van de Kamp

Peter van de Kamp () oli alankomaalainen tähtitieteilijä. Hän toimi Swarthmoren yliopiston tähtitieteen professorina 1940–1972 ja Swarthmoren yliopiston kuuluvan Sproulin observatorion johtajana 1937–1972. Hän suoritti dosentin tutkinnon Utrechtin yliopistossa vuonna 1920 ja vuonna 1922 hänet hyväksyttiin tohtorikoulutukseen (doctorandus). Hän jatkoi akateemisia opintojaan Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä ja väitteli tohtoriksi vuonna 1925. Seuraavana vuonna hän sai tohtorin tutkinnon Groningenin yliopistosta. 1900-luvulla van de Kamp arveli löytäneensä astrometrian avulla todisteita siitä, että Barnardin tähdellä olisi kiertolaisenaan yksi tai useampia eksoplaneettoja. Myöhemmät tutkimukset eivät ole kyenneet vahvistamaan planeettojen olemassaoloa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset tähtitieteilijät Luokka:Amerikanalankomaalaiset Luokka:Alankomaalaiset professorit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet