EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tomoaki Makino

Tomoaki Makino (; s. 11. toukokuuta 1987 Hiroshima) on japanilainen, vuosina 2010–2019 Japanin A-maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi Japanin pääsarjan lisäksi muutaman ottelun Saksan Bundesliigassa. Hän lopetti pelaajauransa kauden 2022 jälkeen. == Seurajoukkueura == Makino siirtyi Sanfrecce Hiroshiman junioreihin vuonna 2000 ja pelasi ensimmäisen J1 League -ottelunsa joulukuussa 2006. Hän siirtyi tammikuussa 2011 saksalaisseura 1. FC Kölniin. Hän pelasi Kölnissä vuoden aikana kahdeksan bundesliigaottelua, joista vain yhden avauskokoonpanossa. Hän palasi tammikuussa 2013 Japaniin Urawa Red Diamonds -seuraan, aluksi lainalle. Hän voitti AFC:n mestarien liigan vuonna 2017, Japanin liigacupin vuonna 2016 sekä Japanin cupin vuosina 2018 ja 2021. Vuoden 2021 cupin loppuottelussa Oita Trinitaa vastaan hän teki lisäajalla 2–1-voittomaalin. Makino päätti pelaajauransa kaudella 2022 Vissel Koben joukkueessa. == Maajoukkueura == Makino pelasi Japanin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua ikäluokan MM-kilpailuissa 2007. Hän teki maalin neljännesvälieräottelussa Tšekkiä vastaan ja onnistui myös ottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa kolmantena laukojana, mutta Tšekki meni ottelusta jatkoon. Makino pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2010. Hän pelasi yhden ottelun MM-kilpailuissa 2018 ja kaksi ottelua Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019. Makino pelasi 38 A-maaottelua vuosina 2010–2019 ja oli niissä 29 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki A-maaotteluissaan neljä maalia: helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Islantia, kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Irakia, marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Brasiliaa ja maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. == Maajoukkuetilastot == Lähde: Japanin A-maajoukkue Vuodet ottelut maalit 2010 4 0 2011 4 0 2012 3 1 2013 3 0 2014 0 0 2015 8 1 2016 2 0 2017 4 1 2018 8 1 2019 2 0 Yhteensä 38 4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * National Football Teams * Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryōta Moriwaki

Ryōta Moriwaki (, s. 6. huhtikuuta 1986 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. == Jalkapallomaajoukkue == Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2011-2013. == Tilastot == Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2011 1 0 2012 1 0 2013 1 0 Yhteensä 3 0 == Aiheesta muualla == *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Masahiro Fukuda

Masahiro Fukuda (s. 27. joulukuuta 1966 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1990-1995. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 1990 5 0 1991 2 0 1992 8 3 1993 15 3 1994 0 0 1995 15 3 Yhteensä 45 9 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toshiya Fujita

Toshiya Fujita (s. 4. lokakuuta 1971 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2005. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 1995 6 2 1996 0 0 1997 0 0 1998 0 0 1999 4 0 2000 0 0 2001 0 0 2002 0 0 2003 3 0 2004 10 1 2005 1 0 Yhteensä 24 3 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatsuhiko Kubo

Tatsuhiko Kubo (s. 18. kesäkuuta 1976 Fukuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1998-2006. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 1998 1 0 1999 1 0 2000 5 0 2001 2 0 2002 5 0 2003 3 2 2004 9 6 2005 0 0 2006 6 3 Yhteensä 32 11 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satoru Yamagishi

Satoru Yamagishi (s. 3. toukokuuta 1983 Chiba, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2006 3 0 2007 5 0 2008 3 0 Yhteensä 11 0 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etupiiri

Etupiiri on kansainvälisessä politiikassa maantieteellinen alue, johon vieraalla valtiolla on poliittista, taloudellista tai sotilaallista määräysvaltaa tai johon se haluaisi saada tällaista määräysvaltaa. Tunnettu esimerkki on Saksan ja Neuvostoliiton hyökkäämättömyyssopimuksessa 1939 sovittu salainen etupiirijako. Sen kohteena olleet maat eivät tienneet etupiirijaosta mitään. Etupiirinä oleva alue voi olla taloudellisesti riippuvainen toisesta, vaikka olisikin näennäisesti siitä riippumaton. Tällöin kyseessä on nukkevaltio tai vasallivaltio. Taloudeltaan vahva Yhdysvallat piti 1800-luvulta alkaen Monroen opin mukaan Latinalaista Amerikkaa etupiirinään niin, että eurooppalaiset maat eivät saisi sekaantua Latinalaisen Amerikan asioihin. Yhdysvallat edellytti, että Latinalaisen Amerikan maat pysyivät yhteistyöhaluisina Yhdysvaltojen kanssa. Kylmän sodan aikana sekä Neuvostoliitto että Yhdysvallat pitivät useita maita etupiireinään, selvimpänä esimerkkinä Itä-Euroopan kansandemokratiat.Miksi yhä näyttäisi olevan vastakkainasettelu Venäjä vs. "länsimaat"? Kysy.fi. Viitattu 1.4.2014. Voimakkaamman valtion etupiiriksi joutunut maa voi joutua sen satelliittivaltioksi (muodollisesti itsenäinen mutta käytännössä toisen valtion määräysvallassa) tai siirtomaaksi (toisen valtion omistuksessa oleva maa). == Lähteet == Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Poliittinen maantiede
Yasuhiko Okudera

Yasuhiko Okudera (s. 12. maaliskuuta 1952 Akita, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Japanin maajoukkueessa Okudera pelasi vuosien 1972-1987 aikana kaikkiaan 32 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 1972 6 1 1973 0 0 1974 0 0 1975 5 0 1976 8 7 1977 4 0 1978 0 0 1979 0 0 1980 0 0 1981 0 0 1982 0 0 1983 0 0 1984 0 0 1985 0 0 1986 4 0 1987 5 1 Yhteensä 32 9 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kazuyuki Toda

Kazuyuki Toda (s. 30. joulukuuta 1977 Tokio, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. ==Jalkapallomaajoukkue== Japanin maajoukkueessa Toda pelasi vuosien 2001-2002 aikana kaikkiaan 20 ottelua ja teki niissä yhden maalin. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2001 10 0 2002 10 1 Yhteensä 20 1 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryūzō Morioka

Ryūzō Morioka (, s. 7. lokakuuta 1975 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija. == Jalkapallomaajoukkue == Japanin maajoukkueessa Morioka pelasi vuosien 1999-2003 aikana kaikkiaan 38 ottelua. == Tilastot == Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 1999 7 0 2000 14 0 2001 11 0 2002 2 0 2003 4 0 Yhteensä 38 0 == Aiheesta muualla == *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yūichirō Nagai

Yūichirō Nagai (, s. 14. helmikuuta 1979 Tokio, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. == Jalkapallomaajoukkue == Japanin maajoukkueessa Nagai pelasi vuonna 2003 kaikkiaan neljä ottelua ja teki niissä yhden maalin. == Tilastot == Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2003 4 1 Yhteensä 4 1 == Aiheesta muualla == *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kensuke Nagai

Kensuke Nagai (s. 5. maaliskuuta 1989 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän pelaa Nagoya Grampusin riveissä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. ==Jalkapallomaajoukkue== Japanin maajoukkueessa Nagai debytoi vuonna 2010. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2010 1 0 Yhteensä 1 0 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hideto Takahashi

Hideto Takahashi (s. 17. lokakuuta 1987 Gunma, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa FC Tokyota ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. ==Jalkapallomaajoukkue== Japanin maajoukkueessa Takahashi on pelannut vuodesta 2012 lähtien kaikkiaan 7 ottelua. ==Tilastot== Japanin jalkapallomaajoukkue Vuodet ottelut maalit 2012 4 0 2013 3 0 Yhteensä 7 0 ==Aiheesta muualla== *National Football Teams *Japan National Football Team Database Luokka:Japanilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eustratios Nikaialainen

__NOTOC__ Eustratios Nikaialainen (; n. 1050/1060–1120) oli bysanttilainen filosofi ja Aristoteles-kommentaattori, joka sovelsi filosofiaa myös teologisiin kysymyksiin. Eustratios oli Johannes Italoksen oppilas ja toimi Nikaian metropoliittana. Anna Komnena esitti tämän oppineena sekä maallisessa että uskonnollisessa kirjallisuudessa, sekä dialektiikan taitajana. Eustratios osallistui aikansa teologisiin keskusteluihin lännen kirkon kanssa keisari Aleksios I Komnenoksen pyynnöstä. Hän sovelsi teologisiin kysymyksiin aristoteelista logiikkaa ja sanoi jopa, että Kristus itse oli argumentoinut sen avulla. Lopulta Eustratios tuomittiin opettajansa Johanneksen tavoin harhaoppiseksi vuonna 1117 mahdollisesti sekä teologisista että poliittisista syistä. Eustratios kirjoitti Anna Komnenan toimeksiannosta kommentaareja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien kommentaarit Toiseen analytiikkaan ja Nikomakhoksen etiikkaan. Aristoteles-tulkinnoissaan hän seurasi antiikin aikaisia kommentaareja ja myöhemmän antiikin uusplatonilaista ajattelua, mutta teki myös omia huomioita. Eustratioksen teoksista vain osa on säilynyt. Osia teoksista käännettiin latinaksi ja sitä kautta ne vaikuttivat 1200-luvulla myös läntiseen skolastiikkaan. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Teosten laitokset === * * === Muuta kirjallisuutta === * * Luokka:Bysanttilaiset filosofit Luokka:Uusplatonistit
Mikael Efesoslainen

__NOTOC__ Mikael Efesoslainen (; n. 1050–1129) oli bysanttilainen filosofi. Hänen elämästään ei tiedetä juuri mitään sen ohella, että hän oli merkittävimpiä bysanttilaisia Aristoteles-kommentaattoreita. Mikael kirjoitti Anna Komnenan toimeksiannosta kommentaareja useisiin Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien Metafysiikka, Nikomakhoksen etiikka, Sofistiset kumoamiset, Eläinten syntymisestä, Pieniä tutkielmia, Eläinten osista, Eläinten liikkeestä ja Eläinten kehittymisestä. Aristoteles-tulkinnoissaan hän seurasi antiikin aikaisia kommentaareja, mutta teki myös omia huomioita. Mikaelin kommentaareista vain osa on säilynyt, ja osa laitettiin aiemmin virheellisesti Aleksanteri Afrodisiaslaisen ja Johannes Filoponoksen nimiin. Osia teoksista käännettiin latinaksi ja sitä kautta ne vaikuttivat 1200-luvulla myös läntiseen skolastiikkaan. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Teosten laitokset === * * * * * === Muuta kirjallisuutta === * * Luokka:Bysanttilaiset filosofit
MSI

MSI voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Micro-Star International, taiwanilainen elektroniikka-alan yritys * Italian sosiaalinen liike (Movimento Sociale Italiano), Italiassa toiminut puolue *Mindless Self Indulgence, yhdysvaltalainen punk-yhtye * MSI, Windows Installer -pakettien lyhenne
Artur Degerholm

Artur (Arthur) Degerholm (24. huhtikuuta 1864 Helsinki – 30. heinäkuuta 1932 Helsinki)Håkon Holmberg: Keisarillisen Suomen senaatin talousosaston puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1909–1918, Helsinki 1964, sivut 130–131. oli suomalainen upseeri ja virkamies. Haminan kadettikoulun suoritettuaan Degerholm siirtyi 1888 kornetiksi Hänen Majesteettinsa henkirakuunarykmenttiin. Sieltä hänet siirrettiin 1891 Hänen Majesteettinsa henkivartioväkikyrassierirykmenttiin. Vuonna 1892 hän yleni luutnantiksi ja aloitti seuraavana vuonna Suomen kenraalikuvernöörin adjutanttina. Aliratsumestariksi Degerholm yleni 1894. Vuonna 1896 hän suoritti Helsingin yliopistossa hallintotutkinnon ja 1897 molempien oikeuksien kandidaatintutkinnon. Vuonna 1900 Degerholmista tuli ratsumestari, joka palveli henkivartioratsuväessä. Virkamiehen uransa Degerholm aloitti helmikuussa 1901 ylimääräisenä kopistina senaatin talousosastossa ja saman vuoden lokakuussa hänet määrättiin hoitamaan esittelijäsihteerin virkaa senaatin sotilastoimituskunnassa. Everstiksi ylenneenä Degerholm otti eron sotapalveluksesta 1902.Axel Bergholm: Keisarillisen Suomen hallituskonseljin ja senaatin puheenjohtajat, jäsenet ja virkamiehet 1809–1909. Historiallisen seuran toimesta julkaissut Axel Bergholm, Porvoo 1912, sivut 191–192. Degerholmin virkaura jatkui senaatin palveluksessa. Vuonna 1903 hänet määrättiin esittelemään siviilitoimituskunnassa lakkautetulle sotilastoimituskunnalle ennen kuuluneita asioita. Senaatin yleisen kanslian esittelijäsihteeri Degerholmista tuli 1904. Oheistyönään Degerholm toimi kenraalikuvernöörintalon taloudenhoitajana vuodesta 1899, kenraalikuvernöörinapulaisen talon taloudenhoitajana vuodesta 1902 ja kenraalikuvernöörin kesäasunnon Bjälbon huvilan taloudenhoitajana vuodesta 1906. Vuonna 1908 Degerholm valittiin jäseneksi maakunta-arkistojen perustamista varten nimitettyyn komiteaan. Työnsä ohessa Degerholm kirjoitti sanomalehtiin Hufvudstadsbladet ja Nya Pressen. Hän toimi myös uutta arvojärjestystä laativan komitean puheenjohtajana vuodesta 1919 alkaenKansallisarkistossa oleva valtioneuvoston kanslian puhtaaksikirjoitetut kirjekonseptit 10.1.1919 n:o 31. ja uusia säännöksiä virkakuntoisuusmerkistä ja hengenpelastusmitaleista laativan komitean jäsenenä vuodesta 1919 alkaen.Kansallisarkistossa oleva valtioneuvoston kanslian puhtaaksikirjoitetut kirjekonseptit 19.12.1919 n:o 826.Degerholm siirrettiin lakkautuspalkalle 30. joulukuuta 1922. Artur Degerholmin vanhemmat olivat Helsingin vaivaistalon johtaja, kunnallisneuvos Karl Edvard Degerholm ja Maria Vilhelmina Oljelund. Artur Degerholm avioitui Helsingissä 1894 Nanna Elisabeth Mellinin (1873–1932) kanssa. Puolison vanhemmat olivat kultaseppä Otto Roland Mellin ja Elisabet Boman. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Keihäänheitto olympialaisissa

Keihäänheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1908 Lontoon kisoista lähtien. Naisten keihäs tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1932 Los Angelesin kisoihin. Lajin menestynein maa olympialaisissa on miesten kilpailuissa Suomi. Suomalaismiehet ovat voittaneet keihään olympiakultaa seitsemän kertaa. Naisten kilpailuissa menestynein maa on Itä-Saksa. Menestynein urheilija on Tšekkoslovakiaa ja Tšekkiä edustanut Jan Železný, joka on voittanut kolme olympiakultaa. == Mitalitaulukot == ===Miehet=== ===Naiset=== == Vapaan tyylin keihäänheitto == Vuonna 1908 olympialaisissa ratkaistiin keihäänheiton olympiamitalit myös vapaan tyylin keihäänheitossa. Tapahtuma oli virallisissa olympialaisissa vain kerran. Lisäksi se oli kilpailutapahtumana 1906 väliolympialaisissa. == Molempien käsien keihäänheitto == Vuoden 1912 olympialaisissa keihäänheitossa oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien keihäänheitossa. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä heitetyn keihään parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran. Suomalaiset keihäänheittäjät ottivat kilpailussa kolmoisvoiton. ==Lähteet== *
Pertti Kekki

Pertti Vilhelm Kekki (5. lokakuuta 1940 Hämeenlinna – 21. marraskuuta 2024 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 27.12.2024, s. B 19. oli suomalainen lääkäri. Hän oli Helsingin yliopiston yleislääketieteen professori vuodesta 1984. Hänen tutkimuskohteitaan olivat terveydenhuolto, terveystaloustiede ja hoidon laadun arviointi.Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 312 Hän jäi eläkkeelle 2008.Pertti Kekki cv Kekki oli Suomen ensimmäinen yleislääketieteen professori. Virka perustettiin Helsingin yliopistoon 1. elokuuta 1981 Lääkintö­hallituksen pää­johtaja Erkki Kivalon esityksestä. Kekki kutsuttiin sitä hoitamaan Lapualta, missä toimi kansanterveystyön johtavana lääkärinä. Viran tultua hakuun hän haki sitä. Kolme kansainvälisesti tunnettua ja arvostettua ulkomaista (Skotlanti, Hollanti ja Norja) yleislääketieteen professoria asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle sijalle. Myös lääke­tieteellinen tiede­kunta asetti hänet yksimielisesti ensimmäiselle ehdokassijalle (hakijoita oli kolme). Presidentti Mauno Koivisto nimitti hänet 1. tammikuuta 1984 alkaen Helsingin yliopiston yleislääketieteen varsinaisen professorin virkaan opetusalana avoterveydenhuolto, erityisesti terveys­keskusten toiminta. Professuurin nimike muutettiin asetuksella 1. maaliskuuta 1987 alkaen yleislääketieteen ja perusterveydenhuollon professuuriksi, minkä katsottiin paremmin kuvaavan opetusalaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Holmönin kirkko

Holmönin kirkko () on Holmönin saarella Merenkurkussa sijaitseva kirkkorakennus, jonka on piirtänyt ruotsalainen arkkitehti Fritz Eckert. Luulajan hiippakuntaan kuuluva kirkko on pystytetty vuonna 1891. Holmönin ensimmäinen kirkko, Helena Elisabethin kirkko vuodelta 1802, sen sijaan on rekonstruoitu ja pystytetty Uumajassa sijaitsevaan Gammlian ulkoilmamuseoon. Holmönin kirkko on puinen pitkäkirkko. Tyyliltään rakennuksessa on uusgoottilaisia sekä uusklassisia piirteitä. Tiedosto:Holmön kyrka kyrktorn.jpg|Kellotapuli. Tiedosto:Holmön kyrka 2.jpg|Kirkkorakennus. Tiedosto:Holmön kyrka predikstolen.jpg|Saarnastuoli. Tiedosto:Holmöns kyrkas kyrkogård.jpg|Hautausmaa. Luokka:Västerbottenin läänin kirkot Luokka:Uumajan kunta Luokka:Kirkot Luulajan hiippakunnassa
Fizeaun–Foucault’n koe

thumb|pysty=1.4|Kuva 1: Foucault’n koejärjestely. Vasen puoli: Valo heijastuu pyörivästä peilistä (vasemmalla) kohti paikallaan olevaa peiliä (ylhäällä). Oikea puoli: Paikallaan olevasta peilistä heijastunut valo heijastuu uudelleen pyörivästä peilistä, joka on ennättänyt kiertyä alkuperäisestä asennostaan kulman θ verran. 2θ:n kulmassa valonlähteeseen nähden oleva detektori kerää pyörivästä peilistä heilastuneen valon. thumb|pysty=1.4|Kuva 2: Fizeaun koejärjestely. Koelaitteisto koostuu valonlähteestä, pyörivästä hammasrattaasta, kahdesta peilistä ja detektorista. Valo kulkee hammasrattaan ohi eri puolilta hammasta tullessaan sitä kohti ja heijastuessaan peilistä takaisin, kun oletetaan hammasrattaan pyörivän yhden hampaan verran sinä aikana kun valo kulkee valonlähteeltä peilille ja heijastuu takaisin. Fizeaun–Foucault’n koe on ranskalaisten fyysikoiden Hippolyte Fizeaun ja Léon Foucault’n vuonna 1850 suunnittelema koejärjestely, jolla he mittasivat valonnopeutta. Laitteisto koostui valonlähteestä, josta tuleva valo heijastui pyörivästä peilistä kohti paikallaan olevaa peiliä, joka oli noin 35 kilometrin etäisyydellä. Pyörivä peili ehti kiertyä valon kulkiessa siitä paikallaan olevaan peiliin ja takaisin. Tämän vuoksi valo heijastui takaisin hieman eri kohtaan kuin mistä se oli alun perin tullut. Jos peilien välinen etäisyys on h, aika ensimmäisen ja toisen pyörivästä peilistä tapahtuvan heijastumisen välillä on: :t=\frac{2h}{c} , jossa c = valonnopeus. Kun tunnetaan rattaan pyörimisnopeus \omega, kulman θ kiertymä vastaa heijastuksien välistä aikaa: :\frac{\theta}{\omega} = \frac {2h}{c}=t \ Valonnopeus voidaan laskea kun tiedetään kulma θ, kulmanopeus ja mitattu etäisyys h: :c = \frac {2 \omega h}{\theta } \ Detektori on 2θ:n kulmassa valonlähteen suuntaan nähden, koska valo osuu peilin pyörimisen johdosta pyörivään peiliin θ astetta alkuperäistä heijastuskulmaa pienemmässä kulmassa peilin normaalin suhteen katsottuna, jolloin myös heijastuskulma pienenee θ astetta. Foucault’n koe perustui Fizeaun kokeeseen (Kuva 2). Vuonna 1849 Fizeau käytti laitteistoa, joka koostui valonlähteestä, isosta hammastetusta pyörivästä renkaasta, peilistä ja detektorista. Rengas pyöri nopeasti akselinsa ympäri ja valonsäde kulki valonlähteestä hampaanraon kautta peiliin, josta se heijastui takaisin. Valon kulkuun kuluva aika voitiin helposti mitata kun tiedettiin tarkka matka ja renkaan kulman muutos. Fizeau sai valonnopeudelle ilmassa arvon 315 000 kilometriä sekunnissa, joka on noin 15 % liian suuri arvo. ==Lähteet== Luokka:Fysikaaliset kokeet Luokka:Valo
Italian liberaalinen puolue

Italian liberaalinen puolue (Partito Liberale Italiano, PLI) oli Italiassa toiminut puolue. Puolue sai alkunsa ryhmästä, jonka Camillo Cavour loi Sardinian kuningaskunnan parlamenttiin vuonna 1848. Ryhmä jatkoi myöhemmin toimintaansa yhdistyneen Italian parlamentissa. Liberaalit eivät muodostaneet 1800-luvulla yhtenäistä puoluetta, vaan kyseessä oli lähinnä parlamentin enemmistöä hallinnut samanmielisten ryhmä. Liberaalit kannattivat tuolloin keskitettyä hallintoa, vapaakauppaa, regressiivistä verotusta ja rajoitettua äänioikeutta. Ryhmä hajosi 1860-luvulla oikeisto- ja vasemmistosiipiin, joista vasemmisto nousi vuodesta 1876 alkaen hallitsevaksi. Liberaalien johtamat koalitiohallitukset dominoivat Italian politiikkaa aina ensimmäiseen maailmansotaan asti. Sodan jälkeen liberaalit kuitenkin menettivät suuren osan poliittisesta voimastaan.Italian Liberal Party Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 1.4.2014. Italian liberaalinen puolue (PLI) perustettiin virallisesti vuonna 1922. Se liittoutui aluksi fasistien kanssa, mutta Benito Mussolini lakkautti sen vuonna 1925. Puolue perustettiin uudelleen toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1944. Se näyttäytyi nyt oikeistolaisempana ja omaksui vahvan antikommunistisen linjan. Puolue oli kylmän sodan aikana kannatukseltaan pieni, mutta valtaa pitäneen kristillisdemokraattisen puolueen tärkeä liittolainen, ja sai toisinaan vaikutusvaltaisia asemia Italian hallituksessa. Vuonna 1992 paljastunut tangentopoli-korruptioskandaali tuhosi puolueen uskottavuuden. PLI lakkautettiin vuonna 1994 ja suurin osa sen poliitikoista siirtyi Forza Italia -puolueeseen. ==Lähteet== Luokka:Italian puolueet Luokka:Liberaalit puolueet
Tupoksen koulu

Tupoksen koulu on Limingan Tupoksen taajamassa sijaitseva yhtenäiskoulu. Elokuussa 2022 oppilaita koulussa oli 815. == Historiaa == Tupokseen ensimmäinen koulurakennus rakennettiin vuonna 1924, ja se tunnettiin vuoteen 1930 asti nimellä Vesikarin koulu. == Lähteet == Luokka:Limingan oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut
Gammlian ulkoilmamuseo

Gammlian ulkoilmamuseo on ulkoilmamuseo Gammlian alueella itäisessä Uumajassa noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Museo on osa Västerbottenin museota, ja sen tarkoitus on näyttää, miltä Västerbottenin alueella on näyttänyt historian eri vaiheissa. Gammlian eri rakennukset - joihin kuuluvat muun muassa kirkko, 1800-luvun maalaistalo, koulu ja sepän paja - on haettu eri puolilta lääniä. Kesäisin Gammliassa on nähtävillä myös eläimiä, kuten hevosia, lehmiä, lampaita, sikoja sekä kanoja. ==Historia== * Ulkoilmamuseotoiminta alkoi vuonna 1919. * Rakennukset haettiin Gamliaan vuosien 1921 ja 1990 välillä eri puolilta Västerbottenin lääniä. Alkuperäisen suunnitelman mukaan Gammliaan haluttiin maalaistalot niin pohjoisesta kuin eteläisestäkin Västerbottenista, mutta kulujen karsimiseksi eri alueilta haettujen maalaistalojen rakennukset yhdistettiin yhdeksi maalaistaloksi. * Västerbottenin museon päärakennus rakennettiin vuonna 1943. * Vuonna 1976 rakennettiin myös Kalastus- ja Merenkäyntimuseo ulkoilmamuseon yhteyteen. Luokka:Uumajan kunta Luokka:Ruotsin ulkoilmamuseot
Džaba Kankava

Džaba Kankava (, s. 18. maaliskuuta 1986 Tbilisi, Gruusian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on vuodesta 2021 edustanut slovakialaista Slovan Bratislavaa. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Venäjällä, Ukrainassa, Ranskassa ja Kazakstanissa. Hän sai täyteen sata A-maaottelua kolmantena georgialaisjalkapalloilijana vuonna 2021. Kankava edusti vuoden 2004 loppuun kotimaassaan Tbilisin Dynamoa. Vuonna 2005 hän pelasi Venäjällä Alania Vladikavkazin joukkueessa sekä vuosina 2006–2015 Ukrainassa Arsenal Kiovassa, Dnipro Dnipropetrovskissa ja lainasopimuksella Kryvbas Kryvyi Rihissä. Kaudet 2015–2017 hän edusti Ranskassa Stade de Reimsiä ja pelasi ensimmäisellä kaudella 27 ottelua Ligue 1:ssä ja toisella kaudella 20 ottelua Ligue 2:ssa. Vuoden 2017 jälkipuoliskon Kankava oli ilman sopimusta mutta pääsi sitten kolmeksi vuodeksi kazakstanilaisseura Toboliin. Alkuvuonna 2021 hän pelasi ranskalaisseura Valenciennesissa 14 Ligue 2 -ottelua. Kesällä 2021 hän siirtyi Slovan Bratislavaan. Kankava on pelannut Georgian A-maajoukkueessa syyskuusta 2004 alkaen ja toiminut joukkueen kapteeninakin. Hän on pelannut A-maajoukkueessa huhtikuun 2024 loppuun mennessä 101 ottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia, joista viisi on EM-karsinnoista, kaksi Kansojen liigasta ja kolme ystävyysotteluista. Yhden maaleistaan hän teki kesäkuussa 2011 EM- karsintaottelussa Kroatiaa vastaan ja yhden lokakuussa 2015 EM- karsintaottelussa Saksaa vastaan. == Muuta == Kankava pelasti 30. maaliskuuta 2014 Ukrainan valioliigan ottelussa Kiovan Dynamon Oleh Husjevin hengen, kun tämä oli törmännyt rajusti Dnipron maalivahdin Denys Boikon kanssa. Husjev nielaisi kielensä tilanteessa ja olisi saattanut kuolla ilman Kankavan apua. == Lähteet == Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niklas Österlund

Niklas Österlund oli HC TPS:n eli Turun Palloseuran toimitusjohtaja. Hänet valittiin toimitusjohtajaksi 19. marraskuuta vuonna 2012. Österlund on kauppatieteen maisteri ja toiminut Turun Seudun Osuuspankin palveluksessa noin vuodesta 2004.http://hc.tps.fi/uutiset-uutisarkisto- syksy_2012-niklas_osterlund_hc_tpsn_toimitusjohtajaksi Österlund on toiminut Turun Osuuskaupassa toimitusjohtajana vuodesta 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Josep Bonaplata

Josep Bonaplata i Corriol (1795–1843) oli katalonialainen liikemies. Hänet tunnetaan miehenä, joka toi höyrykoneen Espanjaan. Bonaplata matkusti nuorena Englantiin tutustumaan tekstiilitehtaisiin ja höyrykoneen käyttöön. Palattuaan Barcelonaan vuonna 1832 hän perusti kahdeksan kumppaninsa kanssa yrityksen nimeltä Bonaplata, Rull, Borell ja kumppanit. Yritys valmisti sekä tekstiileitä että automaattisia kutomakoneita. Se kehräsi ja kutoi puuvillaa ja pellavaa ja valmisti koneita kaikkiin työvaiheisiin. Tekstiilialan työntekijät arvasivat että teollinen vallankumous veisi heiltä työpaikat, ja polttivat tehtaan vuonna 1835. Tuohon aikaan yrityksessä oli 600 työntekijää. Josep Bonaplata lähti kahden kumppaninsa kanssa Madridiin ja perusti sinne konepajan. Hänen poikansa käytti alkuperäisen tekstiilitehtaan jäljelle jääneet osat ja perusti Barcelonaan uuden yrityksen. == Lähteet == Luokka:Katalonialaiset henkilöt Luokka:Espanjalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet
Turun Seudun Osuuspankki

Turun Seudun Osuuspankki (TOP) on turkulainen OP-finanssiryhmään kuuluva osuuspankki. Konttoreita on 6, ja pankki toimii Turun, Kaarinan, Liedon, Naantalin, Paraisten, Raision, Ruskon ja Vehmaan kuntien alueilla. ==Historiaa== Turun Seudun Osuuspankki sai alkunsa maaliskuussa 1922, jolloin joukko kaarinalaisia oli koolla Kaarinan Metsäpirtissä päättämässä osuuskassan perustamisesta paikkakunnalle. Toiminta käynnistyi niin lupaavasti, että pian alettiin harkita muuttoa Rauvolan koululta naapurikaupunkiin Turkuun, koska Kaarinan tuolloin pirstaleinen alue ulottui molemmin puolin Turkua. Muuton yhteydessä 1928 myös Maarian Osuuskassa yhdistyi Kaarinan Osuuskassaan ja nimeksi tuli Turun Seudun Osuuskassa. Pankki toimi aluksi Aninkaistenkatu 4:ssä ja sitten parikymmentä vuotta Maariankatu 5:ssä. Vuonna 1938 mukaan liittyi myös Kuusiston Osuuskassa, vuonna 1953 Raision Osuuskassa ja vuonna 1968 Karjalasta Kaarinaan muuttanut Karhulan osuuskassa. 1950-luvun alkupuolen mittaan päästiin muuttamaan Turun Puutorin laidalle uuteen toimitaloon (Maariankatu 4), jossa pankki yhä sijaitsee. Ensimmäinen sivukonttori avattiin Littoisiin 1950, ja vuoden 1972 paikkeilla konttoreita oli parikymmentä. 1950-luvun puolessavälissä Turun Seurun Osuuskassasta oli tullut Suomen suurin, ja sitä se oli ainakin 1970-luvun alkupuolelle asti. Vuonna 1970 nimi muuttui muiden osuuskassojen tavoin osuuspankiksi, nimelle Turun Seudun Osuuspankki. Vuoden 1982 paikkeilla TOP oli Suomen toiseksi suurin osuuspankki. Vuonna 1986 TOP asetti esille pari vuosikymmentä keräämänsä rahakokoelman, jonka takana olivat numismatiikkaa harrastanut pankinjohtaja Jukka Suotmaa ja Turun Numismaattisen Seuran toiminnanjohtaja Leo Ääri. Vuoden 2019 toukokuun alusta Merimaskun Osuuspankki ja Turun Seudun Osuuspankki yhdistyivät. ==Toimitusjohtajia== *Olavi Kaisti 1951–1970 *Pauli Komi 1971–1985 *Risto Korpela 1990–2012 *Olli-Pekka Saario 2012–2021 *Petteri Rinne 2021– ==Muuta== Turun Seudun Osuuspankin pääkonttorin julkisivussa Puutorin laidalla on valotaideteos Elämän puu vuodelta 1960. TOP on Turun Palloseuran pääyhteistyökumppani.http://hc.tps.fi/uutiset-uutisarkisto- syksy_2012-niklas_osterlund_hc_tpsn_toimitusjohtajaksi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Turun Seudun Osuuspankki Luokka:OP Luokka:Varsinais-Suomi
New World

New World voi viitata ainakin seuraaviin: * New World, australialainen popyhtye 1960–1970-luvuilta * New World (1986), Norman Stonen ohjaama televisioelokuva * New World, The Zombies -yhtyeen albumi vuodelta 1990 * New World, Do As Infinity -yhtyeen albumi vuodelta 2001 * New World, Lauri Ylösen albumi vuodelta 2011 * New World, vuoden 2021 videopeli * New World Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö * New World Communications eli New World Pictures, yhdysvaltalainen elokuvatuotantoyhtiö * New World Computing, yhdysvaltalainen videopeliyritys. == Katso myös == * The New World, Terrence Malickin elokuva vuodelta 2005.
Museoneuvos

Museoneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1986. Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähteet 1. 14.11.1986 Jorma Heinonen filosofian maisteri Vantaa 2. 23.11.2001 Anneli Ilmonen aluetaidemuseon johtaja, fil. maist. Tampere 3. 6.6.2003 Jouko Heinonen museonjohtaja, filosofian tohtori Lahti 4. 26.11.2004 Marja-Liisa Haveri-Nieminen museotoimenjohtaja, hum. kand. Seinäjoki 5. 12.6.2008 Mariliina Perkko museotoimenjohtaja, filosofian kandidaatti Espoo 6. 12.6.2009 Kati Heinämies museonjohtaja, filosofian maisteri Helsinki 7. 20.5.2011 Ritva Kava ent. museonjohtaja, dosentti, filosofian tohtori Harjavalta 8. 2.12.2011 Anja-Tuulikki Huovinen pääsihteeri, filosofian maisteri Helsinki 9. 11.12.2015 Jaakko Martikainen museonjohtaja, everstiluutnantti evp. Tuusula 10. 10.3.2017 Toimi Jaatinen tuotantojohtaja, filosofian maisteri Tampere == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arvonimet
Kunnanjohtaja (arvonimi)

Kunnanjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähde 1. 12.5.1972 Veikko Suojanen vanhempi teknikko Tikkurila 2. 21.11.1975 Jouko Oikarinen kunnansihteeri Puolanka 3. 7.12.1979 Timo Moilanen kunnansihteeri Hyrynsalmi 4. 5.12.1980 Martta Salonen ent. kunnansihteeri Keikyä 5. 1.7.1988 Reino Talonen hallintopäällikkö, sosionomi Vihti 6. 8.12.1989 Armas Paananen hallintojohtaja Jalasjärvi 7. 23.5.2001 Heikki Taimi kunnansihteeri, sosionomi Kauhajoki 8. 26.11.2004 Veikko Tossavainen kunnanjohtaja, sosionomi Vaala 9. 2.6.2006 Kaarlo Katajisto kiinteistöpäällikkö Nurmo 10. 15.6.2007 Matti Tohkanen kunnanjohtaja, HTM Eno 11. 30.11.2007 Pekka Kemppainen hallintojohtaja Suomussalmi 12. 5.12.2008 Bo Lindholm kunnanjohtaja Nauvo 13. 5.12.2008 Olavi Pitsinki ent. kunnanjohtaja, insinööri Laihia 14. 20.5.2011 Toivo Seppälä ent. kunnanjohtaja, YTM Hattula 15. 20.5.2011 Silja Sutinen kunnanjohtaja, sosionomi Karttula 27.6.2018 Pentti Ala-Luopa kunnanjohtaja, hallintotiet. maisteri Merikarvia 11.6.2020 Vesa Ketola ent. kunnanjohtaja, VTL Turku == Katso myös == * Kunnanjohtaja == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arvonimet
Samuil

Samuil voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin: * Samuil, Bulgarian tsaari * Samuil Angelov, suomalainen viinimestari * Samuil Feinberg, venäläinen säveltäjä ja pianisti * Samuil Vainštein, venäjänjuutalainen shakinpelaaja, julkaisija sekä toimittaja.
Kaupunginjohtaja (arvonimi)

Kaupunginjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 4. ryhmään. Arvonimestä maksettava vero on joko . Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948 Viipurin kaupunginjohtaja Arno Tuurnalle. Vuosien 1918–2014 aikana kaupunginjohtajan arvonimi on myönnetty 20 henkilölle. == Arvonimen saajat == Nro Päivämäärä Henkilö Ammatti tai arvo Kotipaikka Lähde 1. 23.12.1948 Arno Tuurna kaupunginjohtaja, varatuomari 2. 17.12.1954 Erik von Frenckell apulaiskaupunginjohtaja, diplomi-insinööri Helsinki 3. 27.4.1956 A. B. Tammivaara kaupunginjohtaja, diplomi-insinööri Rauma 4. 29.6.1962 Eino Jalmari Leino ent. kaupunginjohtaja, varatuomari Oulu 5. 31.1.1964 Eino Waronen apulaiskaupunginjohtaja, fil. maist. Helsinki 6. 26.11.1976 Pertti Viljanen apulaiskaupunginjohtaja, FI Hämeenlinna 7. 16.6.1978 A. K. Loimaranta apulaiskaupunginjohtaja, FM Helsinki 8. 5.12.1980 Osmo Leino apulaiskaupunginjohtaja Kotka 9. 1.7.1988 Pentti Halonen ent. apulaiskaupunginjohtaja, LL Tampere 10. 1.7.1988 Gunnar Smeds ent. apulaiskaupunginjohtaja, DI Helsinki 11. 4.2.1992 Mikko Sävelä apulaiskaupunginjohtaja, varatuomari Pori 12. 1.12.1995 Erkki Veräjänkorva apulaiskaupunginjohtaja, HOK Vantaa 13. 15.11.1996 Seppo Suuripää ent. toimialajohtaja, TTM Tampere 14. 30.5.1997 Nils Forsell ent. kaupunginjohtaja, varatuomari Tammisaari 15. 1.12.2000 Antti Moisio apulaiskaupunginjohtaja, ekonomi, VTK Espoo 16. 23.5.2001 Seppo Surakka yhteistoimintajohtaja, DI Joensuu 17. 25.11.2002 Reijo Hautala apulaiskaupunginjohtaja, YTM Tampere 18. 30.11.2007 Bengt Strandin apulaiskaupunginjohtaja, VTM Vaasa 19. 26.11.2010 Jorma Auvinen toimitusjohtaja, luonnontiet. kand. Savonlinna 20. 19.12.2014 Kalervo Ukkola edunvalvontapäällikkö, diplomi-insinööri Oulu Oulun edunvalvontapäällikkö (eläkkeellä) Kalervo Ukkolalle kaupunginjohtajan arvonimi. Ouka.fi 10.2.2015. == Katso myös == * Kunnanjohtaja Suomessa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arvonimet
Helmisuohaukka

Helmisuohaukka (Circus assimilis) on haukkojen heimon kuuluva petolintu. Sitä tavataan Australiassa ja Indonesiassa, vaelluslintuna myös Itä-Timorilla. Sitä tavataan hyvin laajalla alueella, ja populaatio on suuri ja vakaa. Sen elinpiiriä ovat viljellyt alueet, lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset kuivat heinäarot ja pensastot 1 500 metrin korkeuteen.Birdlife.org viitattu 2.4.2014 ==Lähteet== Luokka:Suohaukat
Emilio Mola

Don Emilio Mola y Vidal (Espanjan grande ja Molan herttua, 9. kesäkuuta 1887 Placetas, Kuuban kenraalikapteenikunta – 3. kesäkuuta 1937 Alcocero, Espanja) oli espanjalainen kenraali ja aatelinen. Hän oli maan sisällissodan merkittävimpiä kansallismielisten sotilaskomentajia sekä yksi sodan syttymiseen johtaneen sotilasvallankaappauksen alullepanijoista.Emilio Mola Spartacus Educational. Viitattu 2.4.2014. Hänet tunnetaan myös termin "viides kolonna" keksijänä. Ennen Espanjan sisällissotaa Mola oli mukana Regulares- joukoissa Rifin sodassa, jota käytiin nykyisen Marokon pohjoisosassa sijainneessa Rifin tasavallassa. Tämän jälkeen hän toimi Espanjan Marokkoon sijoitetun Afrikan armeijan komentajana. Vuonna 1936 Espanjan toisen tasavallan hallitus siirsi Molan prikaatinkomentajaksi Pamplonan kaupunkiin estäkseen häntä suunnittelemasta sotilasvallankaappausta. Emilio Mola kuoli Airspeed Envoy -matkustajakoneen maahansyöksyssä ollessaan matkalla Vitoria- Gasteizin kaupunkiin.Fernández Barbadillo, Pedro: "La muerte de Mola, 'el Director'" Libertad Digital, 6.6.2012. Viitattu 2.4.2014. Lempinimellä "el Director" tunnetun Molan kuolinpaikka Alcocero nimettiin vuonna 1938 uudelleen hänen mukaansa Alcocero de Molaksi. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kenraalit Luokka:Espanjan sisällissodan sotilaat Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Espanjalaiset aateliset Luokka:Herttuat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
2006 QH181

2006 QH181 on transneptuninen kohde, jota pidetään todennäköisenä kääpiöplaneettana ja hajanaisen kiekon osana. == Lähteet == Luokka:Transneptuniset kohteet Luokka:Mahdolliset kääpiöplaneetat
Litiumtetrametyylipiperididi

Litiumtetrametyylipiperididi eli LTMP (C9H18NLi) on 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin litiumsuola. Yhdiste on erittäin voimakkaasti emäksinen ja sitä käytetään emäksenä orgaanisissa synteeseissä. ==Ominaisuudet== Litiumtetrametyylipiperididi on erittäin vahva emäs ja sen pKa-arvo tetrahydrofuraaniliuoksessa on 37,3. Se on hyvin reaktiivinen ja jopa sen liuokset voivat syttyä ilman vaikutuksesta palamaan. Yhdiste liukenee hiilivetyihin, kuten heksaaniin, ja eettereihin kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin.Mike Campbell, Victor Snieckus & Ellen W. Baxter: Lithium 2,2,6,6-Tetramethylpiperidide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2008. Teoksen verkkoversio Viitattu 2.4.2014 Monien muiden orgaanisten litiumyhdisteiden tavoin litiumtetrametyylipiperidi muodostaa liuoksissa aggregaatteja. Hiilivedyissä yhdiste esiintyy joko syklisena trimeerinä tai tetrameerina, joista tetrameerinen muoto on yleensä vallitseva. Eetteriliuoksissa se esiintyy dimeerinä tai monomeerina. ==Valmistus ja käyttö== Litiumtetrametyylipiperididiä valmistetaan n-butyylilitiumin ja 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin välisellä reaktiolla. Litiumtetrametyylipiperididi on hyvin vahvasti emäksinen, mutta monista muista emäksistä poiketen se ei ole steerisestä esteestä johtuen nukleofiilinen ja tämän vuoksi sillä on käyttöä orgaanisessa synteesissä. Yhdiste kykenee poistamaan protonin jopa hiileltä ja muodostaa aromaattisia, heteroaromaattisia tai alifaattisia karbanioneja. Erityisen käytetty litiumtetrametyylipiperididi on enolaattien valmistuksessa ja sitä käytettäessä muodostuu pääasiassa E-stereokemian omaavia enolaatteja. ==Lähteet== Luokka:Emäkset Luokka:Litiumyhdisteet
Lätkä lentää

”Lätkä lentää” on jääkiekkoseura Saimaan Pallon kannatuslaulu, jonka levytti alun perin Erkki Liikanen vuonna 1981. Kappaleen sävelsi ja sovitti Heikki Annala ja sanoitti lappeenrantalainen Heikki Hopponen SaiPan silloisen toiminnanjohtajan Sirkka-Liisa Rantsin tilauksesta. Alkuperäisen version esitti Erkki Liikanen taustallaan helsinkiläismuusikoista koottu Lätkä-Lasset- yhtye. Kappaleesta äänitettiin myös instrumentaaliversio, jossa soitti kitaristi Taisto Wesslin. Kappaleet julkaistiin SaiPan kustantamalla vinyylisinglellä vuonna 1981. Imatralainen Osmo’s Cosmos -yhtye on sittemmin tehnyt kappaleesta kaksi versiota. Vuoden 1997 versiossa mukana on myös kitaristi Jarmo Nikku, ja vuoden 2008 versiossa taustalaulajina ovat Marko Annala, Jouni Hynynen ja Antti Hyyrynen. Kappaleen uusimman version teki Hockey Club Lepran Sonnit eli HC LeSo vuonna 2015. Kokoonpanoon kuului Anal Thunderin, Kotiteollisuuden, Mokoman ja Stam1nan jäseniä, Laineen Kasperi sekä SaiPan edustusjoukkueen kuoro. Kappaleen äänitti ja miksasi Miitri Aaltonen. Liikasen ja Osmo’s Cosmosin versiot ovat mukana SaiPan 60-vuotisjuhlakauden kunniaksi vuonna 2008 julkaistulla levyllä. Jälkimmäinen Osmo’s Cosmosin versioista on julkaistu myös Sydän on sinivalkoinen – sinivalkoista lätkämusaa -kokoelma-albumilla (2009). Kappaleet soivat myös jokaisessa SaiPan kotiottelussa. == Singlen kappaleet == # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ”Lätkä lentää” (2008) SaiPan YouTube-kanavalla * ”Lätkä lentää” (2015) SaiPan YouTube-kanavalla Luokka:Kannatuslaulut Luokka:Saimaan Pallo Luokka:Vuoden 1981 kappaleet Luokka:Erkki Liikasen kappaleet
Mina (laulaja)

Mina (koko nimi Mina Anna Maria Mazzini; s. 25. maaliskuuta 1940 Busto Arsizio, Italia) on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä italialaislaulajista. Mina saavutti vankan suosion Italian television varietee-ohjelmissa ja oli maansa tunnetuimpia popmusiikin esittäjiä 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin. Hänellä on kolmen oktaavin ääniala. Mina oli Italian myyntilistojen kärjessä viidentoista vuoden ajan. Hänen tuotannostaan on noussut Italian listoille 77 albumia ja 71 singleä.Hit Parade Italia -tietokanta. Minan viimeiset julkiset esiintymiset olivat vuonna 1978, mutta levytysuraa hän on jatkanut senkin jälkeen. Vuonna 1989 hän sai Sveitsin kansalaisuuden. Mina meni naimisiin pitkäaikaisen miesystävänsä, sveitsiläisen kardiologin Eugenio Quainin kanssa vuonna 2006. == Diskografia == === Albumit === * Tintarella di luna (1960) * Il cielo in una stanza (1960) * Due note (1961) * Moliendo café (1962) * Renato (1962) * Stessa spiaggia, stesso mare (1963) * Mina (1964) * Studio Uno (1965) * Studio Uno 66 (1966) * Mina 2 (1966) * Sabato sera - Studio Uno ’67 (1967) * Dedicato a mio padre (1967) * Le più belle canzoni italiane interpretate da Mina (1968) * Canzonissima ’68 (1968) * I discorsi (1969) * Mina for You (1969) * ...bugiardo più che mai... più incosciente che mai... (1969) * Mina canta o Brasil (1970) * ...quando tu mi spiavi in cima a un batticuore... (1970) * Mina (1971) * Cinquemilaquarantatre (1972) * Altro (1972) * Frutta e verdura (1973) * Amanti di valore (1973) * Mina® (1974) * Baby Gate (1974) * La Mina (1975) * Minacantalucio (1975) * Singolare (1976) * Plurale (1976) * Mina quasi Jannacci (1977) * Mina con bignè (1977) * Attila (1979) * Kyrie (1980) * Salomè (1981) * Italiana (1982) * Mina 25 (1983) * Catene (1984) * Finalmente ho conosciuto il conte Dracula... (1985) * Sì, buana (1986) * Rane supreme (1987) * Ridi pagliaccio (1988) * Uiallalla (1989) * Ti conosco mascherina (1990) * Caterpillar (1991) * Sorelle Lumière (1992) * Mina canta i Beatles (1993) * Lochness (1993) * Canarino mannaro (1994) * Pappa di latte (1995) * Cremona (1996) * Napoli (1996) * Leggera (1997) * Mina Celentano (1998) * Olio (1999) * Mina n° 0 (1999) * Dalla terra (2000) * Sconcerto (2001) * Veleno (2002) * Napoli secondo estratto (2003) * Bula Bula (2005) * L’allieva (2005) * Bau (2006) * Todavía (2007) * Sulla tua bocca lo dirò (2009) * Facile (2009) * Caramella (2010) * Piccolino (2011) * 12 (2012) * Christmas Song Book (2013) * Selfie (2014) * Le Migliori (2016) * Maeba (2018) * Mina Fossati (2019) * Ti amo come un pazzo (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nimiavaruus

Nimiavaruus on tietojenkäsittelytieteessä formaalin kielen symboleja yhteen nippuun sitova määre. Nimiavaruuksia käytetään tyypillisesti ohjelmointikielissä, tiedostojärjestelmissä ja tietoverkoissa. Ohjelmointikielissä nimiavaruuksia käytetään jäsentämään ohjelmiston sisällä käytettäviä tunnisteita siten, ettei eri konteksteissa käytettyjen nimien välille synny päällekkäisyyksiä. Näin esimerkiksi ohjelman aliohjelmalla ja muuttujalla voi olla sama nimi. Tiedostojärjestelmissä nimiavaruus mahdollistaa nimien asettamisen tiedostoille sekä hakemistoille. Tietoverkoissa eri resursseille voidaan vastaavasti antaa nimet, jolloin kommunikointi laitteiden välillä on mahdollista. Samassa nimiavaruudessa ei voi olla samoja nimiä, vaikka ne tarkoittaisivatkin eri asioita. == Ohjelmointikielissä == Ohjelmointikielissä nimiavaruus osoitetaan nimiavaruuden tunnisteella sekä paikallisella nimellä. C++-kielessä nimiavaruuksia käytetään osoittamaan yhteenliittyviä kokonaisuuksia (kuten mm. funktiot, luokat, enumeraatiot) ja joissa ei saisi olla törmäyksiä muiden vastaavasti nimettyjen kanssa. Nimiavaruuksien ulkopuolelta viittaamiseen käytetään kaksoispisteitä erottimena tai määrittämällä synonyymi, jolloin nimiavaruutta ei tarvitse toistaa viitatessa siihen. Nimiavaruudet voi määrittää itse ja on mahdollista käyttää sekä sisäkkäisiä nimiavaruuksia että nimiavaruuksien aliasointia. Java käyttää nimiavaruuden osoittamiseen pakettinimiin perustuvaa hierarkiaa pistenotaatiolla: paketti osoittaa yhteenkuuluvien luokkien ryhmää ja määrittää nimiavaruuden johon ne kuuluvat. Luokan on sekä yksinkertainen nimi että täyspitkä nimi (), joka sisältää sen paketin johon se kuuluu. Luokan `java.lang.String` pakettinimi on `java.lang` ja yksinkertainen nimi on `String`. Kaikki ohjelmointikielet eivät tue nimiavaruuksia. Tällaisia ovat mm. C sekä Objective-C. == Katso myös == * Linux-nimiavaruudet ==Lähteet== Luokka:Formaalit kielet Luokka:Ohjelmointi
T. V. Soong

Soong Tzu-wen (, myös Soong Tse-vung tai Soong Tse-ven, tunnettu yleisesti nimellä T. V. Soong; 4. joulukuuta 1894 Shanghai, Kiina – 24. huhtikuuta 1971 San Francisco, Yhdysvallat) oli kiinalainen suurliikemies, joka toimi useissa keskeisissä tehtävissä Kuomintang-puolueen johtamassa Kiinan tasavallan hallinnossa vuosina 1927–1949. Hänen sanottiin olleen yksi aikansa rikkaimmista ihmisistä.T.V. Soong Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.4.2014. T. V. Soong kuului Kiinan tasavallassa merkittävän aseman saavuttaneeseen Soongin perheeseen. Hänen isänsä oli liikemies Charlie Soong (synt. Han Jiaozhun). T. V. Soongin kolme siskoa menivät kaikki naimisiin Kiinan merkittävimpien miesten kanssa: Soong Ai-ling nai liikemies H. H. Kungin, Soong Ching-ling tasavallan perustajan Sun Yat-senin ja Soong Mei-ling generalissimus Tšiang Kai-šekin.Soong family Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.4.2014. Soong opiskeli Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa ja palasi Kiinaan vuonna 1917. Hän ryhtyi pian toimimaan rahoitusalalla ja vuodesta 1923 hänestä tuli Etelä-Kiinaa hallinneen Kuomintang-puolueen päärahoittaja. Sun Yat-senin pyynnöstä hän perusti vuonna 1924 Kantonissa Kiinan keskuspankin. Neljä vuotta myöhemmin hän järjesti sen toiminnan uudestaan, jolloin siitä tuli varsinainen valtion keskuspankki. Soongista tuli vuonna 1925 Kuomintang-hallituksen valtiovarainministeri. Hän uudisti Kiinan verotusta ja lakkautti likinin eli Kiinan sisäisen tullimaksujärjestelmän. Vuosina 1928–1930 hän neuvotteli ulkovaltojen kanssa sarjan sopimuksia, joiden avulla Kiina sai takaisin 1800-luvulla menettämänsä oikeuden määrätä itse tullimaksuistaan ja valvoa niiden keräämistä. Soong erosi valtiovarainministerin tehtävästä 1931, mutta hänen vaikutusvaltansa säilyi suurena hänen mittavan omaisuutensa ja kansainvälisten suhteidensa ansiosta. Hän toimi myös lyhyesti pääministerinä syksyllä 1930. Soong palasi Kiinan hallitukseen vuonna 1936. Kiinan–Japanin sodan aikana hän vastasi maan ulkosuhteista ja toimi vuosina 1942–1945 ulkoministerinä. Hän neuvotteli muun muassa sopimuksen, jolla ulkovaltojen kansalaisten eksterritoriaalioikeudet Kiinassa lakkautettiin. Hän oli myös yksi keskeisistä osallistujista vuoden 1945 San Franciscon konferenssissa, jossa perustettiin Yhdistyneet Kansakunnat.San Francisco Conference Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 2.4.2014. Soong toimi vuosina 1945–1946 kahdesti Kiinan pääministerinä. Vuodesta 1947 hän oli Guangdongin maakunnan kuvernöörinä. Manner-Kiinan jouduttua 1949 kokonaan kommunistien valtaan Soong muutti asumaan Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi toimintaansa liike- ja pankkialalla. Soongin kuoltua hänen paperinsa lahjoitettiin Stanfordin yliopiston Hoover- instituutille.T. V. Soong Papers Hoover Institution Stanford University. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinalaiset liikemiehet Luokka:Kiinan tasavallan pääministerit Luokka:Kiinan ulkoministerit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet