EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Naisten Suomi–Norja-yleisurheilumaaottelu 1960

Vuoden 1960 naisten Suomi–Norja-maaottelu käytiin Norja–Ruotsi- yleisurheilumaaottelun yhteydessä Oslossa Norjassa 3. ja 4. elokuuta. == Tulokset == Tulokset (S=Suomi, R=Ruotsi, N=Norja) Laji 1. 2. 3. 4. 5. 6. 100 m B. Mortensson (R) 12,3 R. Buer (N) 12,3 S. Brovail (R) 12,4 B. Johansson (S) 12,5 Jaakkola (S) 12,6 S. Falck-Jorgensen (N) 12,5 200 m U-B. Wieslander (R) 24,8 B. Mortensson (R) 25,2 A. Lehmijoki (S) 25,3 T. Vahtera (S) 25,6 Gerd von der Lippe (N) 25,8 S. Falck-Jorgensen (N) 26,0 400 m A. Jaakkola (S) 57,6 E. Östeberg (R) 58,1 A-M. Tegelius (R) 58,6 T. Kaina (S) 58,9 A-L. Sandberg (N) 60,7 - 800 m E. Mikola (S) 2.12,9 S. Vilén (S) 2.13,7 S. Lindberg (R) 2.18,1 G. Andersson (R) 2.24,2 K. Tolaas (N) 2.31,7 - 80 m aidat U-B. Wieslander (R) 11,3 V. Westin (R) 11,9 J. Tangen (N) 12,1 T. Toppila (S) 12,1 E-M. Lindström (S) 12,2 R. Aasnes (N) 12,4 4 x 100 m viesti Ruotsi 46,7 Suomi 48,1 Norja 49,4 Korkeus R-M. Soppi (S) 162 I-B. Lorentzon (R) 159 B. Larsson (R) 159 R. Lahdensuo (S) 156 B. Schanke (N) 145 B. Töien (N) 140 Pituus B. Johansson (S) 578 I. Broberg (R) 577 S. Falck-Jorgensen (N) 575 M. Koivusaari (S) 568 Britt Johansson (R) 541 J. Tangen (N) 532 Kuula I. Talvitie (S) 13,14 E. Ronkonen (S) 12,50 M-B. Stolpe (R) 11,49 E. Leveraas (N) 11,16 - - Kiekko V. Berg (R) 47,58 I. Talvitie (S) 46,73 B. Schönborg (R) 42,55 S. Kauppinen (S) 41,77 E. Leveraas (N) 39,71 A. Lunde (N) 37,19 Keihäs U. Thorvaldsen (N) 54,28 I. Almqvist (R) 46,69 S.Toivola (S) 44,45 Britt Johansson (R) 42,7? R. Talvensaari (S) 42,39 - == Lisätietoa == * taulukon yksiköt: s (juoksut alle 800 m), min s (800 m), cm (korkeus, pituus), m (muut kenttälajit) * maaottelun loppupisteet (pisteet: 5, 3, 2, 1 ja viestipisteet: 5, 3): Suomi-Ruotsi 55-62, Suomi-Norja 75-39, Ruotsi-Norja 77-35 * 80 m:n aitajuoksussa Wieslander juoksi uuden Ruotsin ennätyksen * Keihäänheitossa Thorvaldsen heitti uuden Pohjoismaiden ennätyksen * Kuulan voitti kilpailun ulkopuolisana kilpailijana mukana ollut Japanin Y. Matsuda tuloksella 13,74 m. * Pituushypyssä Falck- Jorgensen hyppäsi uuden Norjan ennätyksen * Korkeushypyssä Soppi hyppäsi uuden Suomen ennätyksen * Katsojia oli noin 1000 == Lähteet == * Helsingin Sanomat 4.8. ja 5.8. v. 1960 Luokka:Suomen yleisurheilu Luokka:Vuoden 1960 yleisurheilu
Panamanpallotanssija

Panamapallotanssija (Corapipo altera) on tanssijoihin kuuluva lintulaji. Toisinaan sitä pidetään pallotanssijan (Corapipo leucorrhoa) alalajina. Lajia tavataan Väli- ja Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Panamanpallotanssija on pienikokoinen lintu voi kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Panamanpallotanssijakoiras on yleisväriltään sinertävän musta. Kurkku ja kaulan sivut ovat valkoiset. Lajin naaras on oliivinvihreä, ja sen kurkku on harmahtava. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Panamanpallotanssijaa tavataan Hondurasista Venezuelaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät ja metsien reunamaat. Useimmiten sitä tavataan metsien ala- tai keskikerroksista. Panamanpallotanssijan ravintoa ovat selkärangattomat eläimet ja hedelmät. ==Lähteet== Luokka:Tanssijat (linnut)
Find My

Find My eli suomeksi Missä on... on Applen luoma palvelu, jolla voidaan paikantaa omia, perheenjäsenten, sekä ystävien laitteita. Se toimii iPhoneilla, iPadeilla, Maceilla ja joidenkin oheislaitteiden kanssa, esimerkiksi AirPodsien. Sovellus syntyi vuonna 2019 ja korvasi aikaisemmat Etsi iPhoneni sekä Etsi Ystäväni -palvelut yhdistämällä ne yhteen ja samaan sovellukseen. Jos sovelluksen käyttäjä on perheryhmän jäsen, voi hän paikantaa muiden perheenjäsenien laitteiden sijainnin. Find My -palvelusta voidaan myös laitteesta riippuen soittaa merkkiääni, lukita ja tyhjentää laite etänä, sekä käyttää aktivointilukkoa uusimpien Macien kanssa. Sovelluksen käyttö on maksutonta, ja sitä voi hallinnoida joko jollain Applen laitteella tai iCloudin selainversiossa. == Lähteet == Luokka:IOS-sovellukset
Miss Ylöjärvi

Miss Ylöjärvi on vuosittain Ylöjärvellä järjestettävä kauneuskilpailu, jonka järjestäjänä toimii mallitoimisto Studio Face. Studio Face on järjestänyt kilpailun ensimmäistä kertaa vuonna 2015. Miss Ylöjärvi -voittajat vuosi Miss Ylöjärvi 1.perintöprinsessa 2.perintöprinsessa 2015 Vilhelmiina Riuttala Riina Salokorpi Hanna Rantanen 2016 Marjaana Savila Laura Lehtimäki Amanda Teuho 2017 Anniina Pietilä Emilia Meling Sanni Kujanpää 2018 Aurora Uotila Minna Pihlajamaa Sofia Niemi 2019 Emilia Kaskinen Assi Liitti Zozan Altun 2020 Milla Antikainen Julia Podkonlina Jonna Korpi 2021 Ronja Kangas Selina Rintala Hanna Koski == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kilpailun nettisivut/ Luokka:Suomen kauneuskilpailut Luokka:Ylöjärvi
Armando Silega

Armando Silega Carbonell (s. 26. lokakuuta 1962 Santiago de Cuba) on kuubalainen ratameloja. Silega edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1 000 metrin kanadalaisyksiköissä karsiutuen välierissä. Pan-Amerikan kisoissa Silega saavutti kaksi kultamitalia Havannassa 1991 sekä yhden hopeamitalin Indianapolisissa 1987. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti neljä kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993 sekä yhden hopeamitalin Poncessa 1993. Silega on pituudeltaan 181-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset melojat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miss Nokia

Miss Nokia on vuosittain Nokialla järjestettävä kauneuskilpailu, jonka järjestäjänä toimii mallitoimisto Studio Face. Studio Face on järjestänyt kilpailun ensimmäistä kertaa vuonna 2015. Miss Nokia -voittajat vuosi Miss Nokia 1.perintöprinsessa 2.perintöprinsessa 2015 Sara Kartesalo Sina Tuovinen Jenna Salminen 2016 Emilia Gustafsson Sanni Kujanpää Anniina Halonen 2017 Amanda Teuho Jennifer Diarra Karin Stenius 2018 Marika Eerola Mariangel Velasquez Venla Lehkamo 2020 Meiju Järvimäki Iida Latvala Assi Liitti 2021 Emilia Rajala Noora Rauhala Sandra Vapalahti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kilpailun nettisivut Luokka:Suomen kauneuskilpailut Luokka:Nokian kulttuuri
Vuorensola

Vuorensola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Ahti Vuorensola (1918–1994), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari * Kauko Vuorensola (1923–2007), näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä * Markku Vuorensola (1948–2023), agrologi, MTK:n toiminnanjohtaja ja Keskustan kansanedustaja * Timo Vuorensola (s. 1979), elokuvaohjaaja, näyttelijä ja muusikko * Yrjö Vuorensola (1893–1978), näyttelijä.
Zhengzhou Xinzhengin kansainvälinen lentoasema

Zhengzhou Xinzhengin kansainvälinen lentoasema on lentoasema Henanin maakunnan pääkaupunki Zhengzhoussa, Kiinassa. Se sijaitsee Xinzhengin kaupungissa, ja matka Zhengzhoun keskustaan on noin 37 kilometriä. Lentoaseman IATA-koodi "CGO" tulee Zhengzhoun nimen aiemmasta siirtokirjoitustavasta Chengchow. Vuonna 2019 se oli Kiinan 12. vilkkain lentoasema noin 29,1 miljoonalla matkustajalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen lentoaseman verkkosivusto Luokka:Kiinan lentoasemat Luokka:Henan
Sępólnon piirikunta

Sępólnon piirikunta () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 41 056\. Piirikunta jakautuu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Kamień Krajeński (sisältää Kamień Krajeńskin kaupungin), Sępólno Krajeńskie (sisältää hallintokeskus Sępólno Krajeńskien kaupungin), Sośno sekä Więcbork (sisältää Więcborkin kaupungin). Sępólnon piirikunnan pinta-alasta arviolta 24,7 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sępólnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 11,6 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Sępólnon piirikunnassa oli 41 056 asukasta, joista täsmälleen 50 prosenttia naispuolisia ja 50 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 41 711 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 058 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,3 prosenttia, työikäisten 60,9 prosenttia ja eläkeikäisten 19,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,6 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 382 lasta. == Lähteet == Luokka:Kujavia-Pommerin piirikunnat
Ivar Lindfors

August Ivar Lindfors (21. kesäkuuta 1872 Porvoo – 26. huhtikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja kauppaneuvos. BiografiaSampo : Ivar LindforsAikalaiskirja 1934Täydentäviä yhtiötietoja : Ivar Lindfors Aktiebolag Osakeyhtiö, Pörssitieto G. KockYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 Ivar Lindforsin vanhemmat olivat leipurimestari August Wilhelm Lindfors ja Wilhelmina Saarinko. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1891 ja teki useita opintomatkoja ulkomaille. Lindfors toimi aluksi konttoristina eri yritysten palveluksessa. Hän oli saksalaisen Arthur Koppelin vientiliikkeen haaraosaston johtajana Helsingissä 1899–1918. Liike toi maahan muun muassa kapearaiteisten rautateiden kalustoa. Vuodesta 1918 alkaen Lindfors johti perustamaansa Ab Ivar Lindfors Oy:tä, joka harjoitti metalli- ja rakennusalan kauppaa ja maahantuontia. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1928. Lindfors johti lisäksi vuodesta 1906 alkaen isänsä perustamaa makeisyritystä Porvoossa ja hän oli vaimonsa suvun omistaman Blomqvistien suklaatehtaan johtajana 1919–1925. Hän toimi Kymin Oy:n etuoikeudettomien saamamiesten edustajana yhtiön hallinnossa 1908–1912. Vuodesta 1925 Lindfors toimi Loviisa–Vesijärven kapearaiteisen rautatieyhtiön toimitusjohtajana, kunnes yhtiö myytiin Lahti Oy:lle 1943. Hän oli myös rautatieyhtiön pääomistaja. Lindfors oli Helsingin kaupunginvaltuutettuna 1914–1940 ja hän oli valtuuston puheenjohtajana 1929–1935. Lindfors oli myös vuoden ajan Helsingin rahatoimikamarin puheenjohtajana, johti Helsingin satamalautakuntaa sekä vuodesta 1935 alkaen Suomen Satamaliittoa. Hän toimi Keskuskauppakamarin varapuheenjohtajana 1928–1937 ja 1946–1948 sekä puheenjohtajana 1948–1950. Lindfors oli Helsingin Makasiini Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, Helsingin Puhelinyhdistyksen hallituksen jäsenenä 1911–1918 ja Liittopankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1931. Ivar Lindfors oli naimisissa 1894–1940 Ida Louise Blomqvistin kanssa ja vuodesta 1945 päätoimittaja Aili Wessbergin (ent. Theslöf) kanssa. Lindforsin poika Ragnar Lindfors (s. 1896) toimi Ab Ivar Lindfors Oy:n toimintaa vuodesta 1947 jatkaneen Oy Ilfors Ab:n johtajana isänsä jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Ruska (täsmennyssivu)

Ruska voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: Luonto: * ruska, kesävihantien kasvien syksyinen väriloisto Paikka: * Ruska, kylä Länsi- Halikossa Salon kaupungissa Sukunimi: * Ernst Ruska (1906–1988), saksalainen fyysikko ja sähköinsinööri * Ilkka Ruska (1941–2017), suomalainen toimittaja ja virkamies, maanviljelysneuvos * Wim Ruska (1940–2015), alankomaalainen judoka ja olympiavoittaja Etunimi: * Ruska, suomalainen etunimi Muita merkityksiä: * Ruska Ensemble, kokkolalainen teatteri * Ruska, Suomen ilmavoimien pääsotaharjoitus.
Juan Aballí

Juan Antonio Aballí Delgado (s. 10. maaliskuuta 1965) on kuubalainen ratameloja. Aballí edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1 000 metrin kanadalaiskaksikoissa parinaan Fernando Zamora. 500 metrissä Aballí ja Zamora karsiutuivat välierissä ja 1 000 metrissä he etenivät loppukilpailuun sijoittuen siellä yhdeksänneksi. Pan- Amerikan kisoissa Aballí saavutti kolme kultamitalia Indianapolisissa 1987 ja Havannassa 1991 sekä kaksi pronssimitalia Indianapolisissa 1987 ja Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti viisi kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993. Aballí on pituudeltaan 172-senttimetrinen ja painaa 82 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset melojat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fernando Zamora

Fernando Zamora Machado (s. 1. maaliskuuta 1970) on kuubalainen ratameloja. Zamora edusti Kuubaa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992, joissa hän kilpaili 500 metrin ja 1 000 metrin kanadalaiskaksikoissa parinaan Juan Aballí. 500 metrissä Zamora ja Aballí karsiutuivat välierissä ja 1 000 metrissä he etenivät loppukilpailuun sijoittuen siellä yhdeksänneksi. Pan-Amerikan kisoissa Zamora saavutti kaksi kultamitalia Havannassa 1991 sekä yhden pronssimitalin Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti neljä kultamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993. Zamora on pituudeltaan 175-senttimetrinen ja painaa 72 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset melojat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Soinne

Pentti Sakari Soinne (6. maaliskuuta 1927 Kuopio – 17. toukokuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja urkuri, Ilmari Hannikaisen ja Enzio Forsblomin oppilas, Liisa ja Paavo Sointeen veli. Pentti Soinne opiskeli Sibelius-Akatemiassa ja suoritti siellä pianodiplomin vuonna 1949 sekä urkudiplomin vuonna 1961. Pianoensikonserttinsa hän piti vuonna 1961 Helsingissä. Soinne opiskeli myös Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1972. Hän kävi Pariisissa opiskelemassa urkujensoittoa Marie-Claire Alainin johdolla. Soinne opetti Sibelius-Akatemiassa liturgista soittoa ja urkujensoittoa vuodesta 1959 lähtien. Hän työskenteli kanttori-urkurina Helsingin Munkkiniemen seurakunnassa vuodesta 1962 ja Munkkivuoren seurakunnassa vuodesta 1967. Hänelle myönnettiin arvonimet director cantus 1972 ja director musices 1973. Pentti Sointeen tytär Elina Soinne on viulisti ja hän on tehnyt pitkän uran Keskisen Uudenmaan musiikkiopiston lehtorina. ==Lähteet== * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 267. Helsinki 1979. ISBN 951-1-05295-0 * Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Ramona Fuhrer

Ramona Fuhrer (myöh. Weisskopf; s. 13. huhtikuuta 1979 Aarberg, Sveitsi) on sveitsiläinen urallaan hyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan sen ollessa A-sarjatasolla Kanadassa 1997, Suomessa 1999 sekä Kanadassa 2004 ja sen ollessa B-sarjatasolla Kanadassa 2000, Yhdysvalloissa 2001 ja Ruotsissa 2005. EM-kilpailuissa Fuhrer edusti Sveitsiä Riiassa 1995, jolloin Sveitsi saavutti pronssia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
IIT Madras

Intian teknillinen korkeakoulu Madrasissa (, lyh. IIT Madras) on vuonna 1959 perustettu, Intian Tamil Nadun osavaltiossa, Chennain suurkaupungissa toimiva julkinen korkeakoulu. Länsi-Saksa tuki teknisen korkeakoulun perustamista Intiaan merkittävästi osaamisellaan ja talousavullaan. Jo vuonna 1961 korkeakoulun tärkeys tunnustettiin Intian parlamentin määritellessä sen kansallisesti merkittäväksi instituutiksi. Korkeakoulun opiskelijamäärä vaihtelee jonkin verran lukukaudesta toiseen; lukuvuoden alkupuolella elokuussa opiskelijoita on kirjoilla yli tuhat vähemmän kuin tammikuussa. Tammikuussa 2020 IIT Madrasissa oli kirjoilla noin 10 300 opiskelijaa. Vuonna 2020 kansainvälinen Shanghain Jiao Tong -yliopiston ARWU-yliopistoranking luokitteli IIT Madrasin sijaluokkaan 601.–700. maailman tasokkaimpien yliopistojen listallaan. Se oli tässä tutkimustyötä painottavassa vertailussa Intian tiedeinstituutin jälkeen Intian toiseksi korkeatasoisimpien yliopistojen jaetulla sijalla samantasoisten Kalkutan ja Delhin yliopistojen kanssa. Intian kansallinen korkeakoulujen paremmuusluokittelu (NIRF) arvotti IIT Madrasin vuosina 2019 ja 2020 Intian korkeatasoisimmaksi yliopistollista opetusta antavaksi oppilaitokseksi kaiken kaikkiaan ja parhaimmaksi tekniseksi korkeakouluksi (sijaluku 1). Times Higher Education luokitteli IIT Madrasin vuoden 2021 yliopistorankingissaan maailmanlistansa sijaluokkaan 601.–800. Espanjalaisessa Webometrics-rankingissa IIT Madras pääsi vuonna 2020 Aasian korkeakouluista sijalle 106 ja maailmanlistan sijalle 597. IIT Madras kuuluu Intian kärkiyliopistojen kansainvälistymiseksi käynnistetyn Institution of Eminence -ohjelman piiriin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Chennai Luokka:Intian rakennukset ja rakennelmat
Oulun poliisilaitos

Oulun poliisilaitos on yksi Suomen poliisin alueellisista hallintoyksiköistä. Se toimii Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan alueella 38 kunnassa. Alueen asukasluku on noin 480 000\. Oulun poliisilaitoksen pääpoliisiasema sijaitsee Oulussa. Yhteensä asemia on 15. Laitoksella työskentelee noin 700 henkilöä, joista alle 600 on poliiseja. Laitosta johtaa poliisipäällikkö Mika Heinilä. Poliisilla on tiloja eri puolilla Oulua. Poliisille ja vankilalle on valmistumassa uudet yhteiset tilat Oulun Ruskonselkään. Vanhassa poliisitalossa Raksilassa oli vakavia sisäilmaongelmia. == Lähteet == Luokka:Kainuu Luokka:Pohjois-Pohjanmaa Luokka:Suomen poliisitoimi
Mari Rantasilan diskografia

Tämä artikkeli on Mari Rantasilan diskografia. == Studioalbumit == * * * * * * * * * * == Singlet == * * * * * * * == Mukana levyillä == * * YUP: * Samuli Edelman: * * == Katso myös == * Luettelo Mari Rantasilan kappaleista == Aiheesta muualla == * * Rantasila, Mari diskografia
Érika Durón

Érika Durón Miranda (s. 20. elokuuta 1974) on meksikolainen ratameloja. Durón edusti Meksikoa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa hän kilpaili 500 metrin kajakkiyksikössä karsiutuen alkuerissä ja 500 metrin kajakkinelosessa, jossa Meksiko karsiutui välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Durónin lisäksi Renata Hernández, Sandra Rojas ja Itzel Reza. Pan-Amerikan kisoissa Durón saavutti yhden hopeamitalin Mar del Platassa 1995. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti yhden kultamitalin Méxicossa 1990 sekä kuusi hopeamitalia Méxicossa 1990 ja Poncessa 1993. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset melojat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etuvartiokansojen klubi

Etuvartiokansojen klubi oli suomalainen vuosina 1920–1928 toiminut yhdistys, joka pyrki luomaan yhteistyötä Venäjän vähemmistökansojen ja Venäjästä irtautuneiden uusien valtioiden välille. Etuvartiokansoihin luettiin Suomi, Viro, Liettua, Latvia ja Puola sekä lisäksi Unkari, Ukraina ja Romania. Reunavaltiopolitiikkaa ajanut klubi pyrki vaikuttamaan suomalaisiin päättäjiin ja Suomen ulkopolitiikkaan. Klubin geopoliittisena ideologina oli professori Yrjö Ruuth.Jussi-Pekka Hakkarainen : Oppineiden talossa. Helsingin yliopiston slavistien kansainväliset verkostot Suomen Yliopistollisen Avustuskomitean toiminnan yhteydessä vuosina 1921–1925, Pro gradu -tutkielma, Nykykielten laitos, Helsingin yliopisto, Humanistinen tiedekunta 2011, sivu 35-37 Reunavaltiopolitiikka koki epäonnistumisen kun vuoden 1921 lopulla klubin jäsenenä ollut ulkoministeri Rudolf Holsti ei onnistunut aloittamaan Itä- Karjalan kriisin seurauksena sotilaallista puolustusliittoa koskeneita neuvotteluja Puolan kanssa. Vennolan II hallitus johon Holsti kuului erosi tämän vuoksi talvella 1922. Yhdistyksen puheenjohtajana toimi koko sen toiminta-ajan kansanrunoudentutkija Viljo Mansikka ja varapuheenjohtajana oli professori Yrjö Jahnsson. Yhdistyksen jäseniä olivat muun muassa ulkoministeri Rudolf Holsti, ulkoministeriön kansliapäällikkö Pontus Artti, heimoaktivistit Martti Haavio ja Niilo Kärki, kansanedustajat Antti Juutilainen, Ilmari Auer, Mikko Erich, Tekla Hultin, Vihtori Vesterinen sekä K. E. Linna, ylijohtaja V. M. J. Viljanen, Yrjö Ruuth, Iltalehden ja Uuden Suomen päätoimittajat Yrjö Koskelainen ja Kaarlo Koskimies, lähettiläs Boris Gyllenbögel, ministeri Oskari Mantere ja professorit E. N. Setälä ja J. J. Mikkola. == Lähteet == Luokka:Suomen politiikka 1920-luvulla‎ Luokka:Entiset suomalaiset poliittiset järjestöt
Itzel Reza

Itzel Reza (s. 29. toukokuuta 1979) on meksikolainen ratameloja. Hän edusti Meksikoa Atlantan kesäolympialaisissa 1996, joissa Meksiko karsiutui 500 metrin kajakkinelosessa välierissä. Joukkueeseen kuuluivat Rezan lisäksi Érika Durón, Renata Hernández ja Sandra Rojas. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset melojat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monika Leuenberger

Monika Leuenberger (s. 11. huhtikuuta 1973 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen urallaan puolustajana pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Sveitsin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 2006 Torinossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan sen ollessa A-sarjatasolla Kanadassa 1990, Suomessa 1992, Yhdysvalloissa 1994, Suomessa 1999, Kanadassa 2004, Kanadassa 2007, Kiinassa 2008 sekä Suomessa 2009 ja sen ollessa B-sarjatasolla Yhdysvalloissa 2001 ja Ruotsissa 2005. EM-kilpailuissa Leuenberger edusti Sveitsiä Riiassa 1995, jolloin Sveitsi saavutti pronssia. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut apuvalmentajana Sveitsin naisten ylimmällä jääkiekkosarjatasolla ja päävalmentajana toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Landeli Group

Landeli Group on suomalainen elintarvikealan yritys. Landelin merkkejä ovat Maalaistuote Vataja, Pajuniemi, Lihatukku Jouni Partanen ja Lihajaloste Korpela.https://landeli.fi/yhteystiedot Lihajaloste Korpela myytiin Landeli Groupille vuonna 2020. Korpelan liikevaihto on ollut noin 30 miljoonaa euroa vuodessa. Perheyritys Korpela oli perustettu vuonna 1958. Yrityksen tehtaat ovat Huittisissa ja Honkajoella sekä myymälät Kankaanpäässä ja Huittisissa. Korpelan osto kaksikertaisti Landelin liikevaihdon.https://yle.fi/a/3-11525807 Vuonna 2001 Korpela osti konkurssiin menneen Huittisten Lihapoikien tuotantotilat ja tuotemerkit. Yrityksen enemmistön omistaa toimitusjohtaja Sergei Medvedev, joka on Suomen kansalainen. Toinen omistaja on yhtiönsä kautta Dmitry Doykhen, jolla on Maltan ja Israelin kansalaisuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Landeli Group > Korpela Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Béla Vikár

Béla Vikár (1859–1945Béla Vikár, Kalevala maailmalla, Kalevalaseura 23.11.2015, viitattu 15.11.2020) oli unkarilainen kirjailija ja kansanrunoudentutkija. Hän toimi vuodesta 1880 pikakirjoittajana ja myöhemmin pikakirjoitusviraston kansliapäällikkönä Unkarin parlamentissa ja vuodesta 1886 pikakirjoituslehden Gyorsírászati Lapok toimittajana. Hän oli mukana perustamassa 1891 yhteiskunnallisia uudistuksia ajavaa Élet (’Elämä’) aikakauskirjaa, jota hän toimitti ja kustansi myöhemmin yksin. Hän perusti 1894 West-östliche Rundschau -nimisen aikakauskirjan, jota ilmestyi Berliinissä kolme vuosikertaa. Hän kirjoitti toimittamiinsa aikakauskirjoihin ja muuallekin poliittisia, yhteiskunnallisia ja kaunokirjallisia kirjoituksia sekä runoja (esimerkiksi Arany ember, Árpád és Habsburg) ja käänsi unkariksi muun muassa Henrik Ibsenin Kansanvihollisen.Vikár, Béla. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Vikárin huomattavimmat saavutukset koskevat kuitenkin kansanrunoutta. Vikár aloitti 1896 Unkarissa kansanlaulujen ja kansansävelmien järjestelmällisen keräämisen fonografin avulla, ja tulokset olivat niin hyvät, että hän oli jo 1901 koonnut Unkarin kansallismuseota varten 500 fonografilieriön suuruisen kokoelman. Hän julkaisi uudesta keräystavastaan selonteon A népköltési gyüjtés új módszeréröl (1897). Hän on julkaissut tutkielmia myös kansanrunoustieteen alalta, muun muassa A szentiváni ének (’Juhannuslaulu’, Magyar Nyelvör 1901), Das Lied von der Marie Szücs (Suomalais-ugrilaisen seuran aikakirja XXIII, 1906) ja lspiláng, ispilángi rózsa (Magyar Nyelvör 1907). Vikár aloitti Kalevalan unkarintamisen 1886–1887 uudestaan. Aiemmin Kalevalan oli kokonaisuudessaan kääntänyt Ferdinánd Barna.Barna Ferdinánd, Tietosanakirja osa 1, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Tutustuakseen henkilökohtaisesti runonlaulantaan, runonlaulajiin sekä Karjalan maahan ja kansaan Vikár oleskeli 1889 puoli vuotta Suomessa ja Venäjän Karjalassa. Hän julkaisi 1901 unkariksi Lemminkäisrunot (A Kalevalából. A Lemminkäjnen-rúnók), 1908 Kullervorunot (Kullervo énekei) Julius Krohnin Inkerin runoista lisäämän laitoksen mukaan ja Akseli Gallén-Kallelan kuvittamana loistopainoksena, ja vihdoin 1909 Unkarin tiedeakatemian kustannuksella koko Kalevalan unkarinnoksen. Käännöksessä ilmenevät Vikárin perehtyneisyys Kalevalan henkeen sekä suomalaiseen ja unkarilaiseen kansanrunouteen, samoin kuin hänen kielenkäyttötaitonsa. Béla Vikár saapui helmikuun lopulla 1928 vierailulle Suomeen. Hänet oli Kalevala- seuran toimesta kutsuttu pitämään juhlaesitelmä Helsingissä pidetyssä Kalevala-juhlassa. Turussa hän piti Turun yliopiston juhlasalissa esitelmän Unkarin oloista.Unkarilainen Kalevala-kääntäjä ja tutkija Béla Vikár saapunut Suomeen, Helsingin Sanomat, 26.02.1928, nro 56, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Folkloristit Luokka:Unkarilaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Haiharan nukketeatteri

Haiharan nukketeatteri on Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut nukketeatteri. Se on perustettu syksyllä 1969. Nukketeatterin kotinäyttämö on ollut alusta alkaen Tampereen Kaukajärvellä, Haiharan kartanon entisessä kanalarakennuksessa, joka sijaitsee osoitteessa Haiharankatu 30. Nukketeatteri on saanut alkunsa kartanonomistaja Gunvor Ekroosin ideasta. Hän perusti Haiharaan 1960-luvulla nukkemuseon ja keksi, että sen yhteyteen sopisi nukketeatteri. Käytännön järjestelyt hoiti Ekroosin ystävä, tekstiilitaiteilija Anneli Kuronen, joka sai teatteritoiminnan käynnistämiseen apua nukketeatteritaiteilija Mona Leolta. Ensimmäisenä näytelmänä nähtiin Prinsessa Ruusunen. Haiharan nukketeatterin esitykset ovat olleet yleensä lapsille suunnattuja, mutta niitä on tehty välillä myös aikuisyleisölle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Haiharan nukketeatterin kotisivut Luokka:Nukketeatteri Luokka:Lastenkulttuuri Luokka:Tampereen teatterit Luokka:Kaukajärvi
Pont au Change

Pont au Change on Pariisin keskustassa sijaitseva silta, joka ylittää Seinejoen pohjoisen haaran Île de la Citén saaren kohdalla. Sillan eteläpää on Île de la Citéllä Conciergerien vieressä ja pohjoispää Place du Châtelet -aukion kohdalla. Samassa katulinjassa Île de la Citén eteläpuolella on Pont Saint-Michel -silta. Siltoja yhdistää saaren poikki kulkeva katu Boulevard du Palais. Pont au Changen pituus on 103 metriä. Se on kolmiaukkoinen holvisilta. Sillan suunnittelivat insinöörit Vaudrey ja Lagalisserie vuonna 1858. Holvikaarien väliin kaiverretut suuret N-kirjaimet viittaavat silloiseen Ranskan keisariin Napoleon III:een. Paikalla on ollut silta jo 800-luvulta alkaen. Sillan nimi (”vaihtosilta”) viittaa rahanvaihtajiin, jotka toimivat vanhalla sillalla vuodesta 1141. Le pont au Change - Paris 1e Paris1900. Viitattu 15.11.2020. Sitä ennen silta tunnettiin nimellä Grand-Pont (”iso silta”). Sillan pohjoispäässä oli 1100-luvulta vuoteen 1802 Île de la Citéä suojannut linnoitus Grand Châtelet.La place du Châtelet dans les années 1900 - Paris 1e et 4e: Le Grand Châtelet Paris1900. Viitattu 18.11.2020. Saaren eteläpuolella olivat vastaavasti Petit-Pont (”pieni silta”) ja Petit Châtelet.Le pont Saint Michel - Paris 1e , 5e et 6e Paris1900. Viitattu 18.11.2020. Alkuperäinen silta tuhoutui tulipalossa vuonna 1621. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin sillat Luokka:Ranskan tieliikennesillat Luokka:Holvisillat
Robert Orth

Robert Orth (21. tammikuuta 1947 Chicago, Illinois – 12. heinäkuuta 2019 Libertyville, Illinois) oli yhdysvaltalainen ooppera- ja musikaalilaulaja, äänialaltaan baritoni.Robert Orth, 72, American Baritone Who Championed New American Operas, has Died Opera News Orth valmistui Wheaton Collegesta ja työskenteli tämän jälkeen musiikinopettajana Chicagon kouluissa. Hän teki ammattimaisen oopperadebyyttinsä vuonna 1974 Chicago Opera Theaterissa Guglielmon roolissa oopperassa Così fan tutte. Vuonna 2003 hän teki ensimmäisen esiintymisensä Metropolitan-oopperassa Kromowin roolissa Tim Alberyn tuotannossa Iloisesta leskestä. Orth tuli erityisen tunnetuksi esiintymisistään päärooleissa uusissa yhdysvaltalaisissa oopperoissa. Hän loi nimiroolin Stewart Wallacen oopperassa Harvey Milk vuonna 1995, Owen Hartin roolin Jake Heggien oopperassa Dead Man Walking vuonna 2000 ja Howie Albertin roolin Terence Blanchardin oopperassa Champion vuonna 2013. Orth esitti moneen otteeseen myös Richard Nixonin roolin John Adamsin oopperassa Nixon in China. Orth kuoli heinäkuussa 2019. Hän oli ollut noin viisikymmentä vuotta naimisissa, ja hänellä oli kaksi poikaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Juan Antonio Jiménez Muñoz

Juan Antonio Jiménez Muñoz (29. maaliskuuta 1951 Valladolid – 22. lokakuuta 1995 Madrid) oli espanjalainen laulaja-lauluntekijä. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä espanjalaisista lauluntekijöistä 1970- ja 1980-luvuilla. Veljekset Emilio ja Julio González Gabarre perustivat Los Chichos -nimisen yhtyeen, johon Jiménez Muñoz liittyi aluksi lyömäsoittajaksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi ilmestyi vuonna 1974. Jiménez Muñoz oli yhtyeen pääasiallinen säveltäjä. Los Chichosin levyjen ja kasettien myynti ylittää 20 miljoonaa kappaletta. Hän oli yhtyeen jäsen vuoteen 1989. Jiménez Muñoz teki noin 200 kappaletta. Julkaisemattomia lauluja on hänen poikansa mukaan satakunta. Musiikissaan hän kuvasi arjen tapahtumia ja parisuhteen ongelmia ja sisällytti sanoituksiinsa huumeiden, rikollisuuden, taloudellisen kurjuuden ja työttömyyden todellisuuden. Rumba vallecana (suom. vallecasilainen rumba) on musiikin alatyylilaji, jonka Madridin Vallecasin kaupunginosan romaniyhteisö kehitti 1970-luvun puolivälistä. Jiménez Muñoz aloitti soolouran nimellä Jeros, joka oli hänen varhainen lisänimensä. Hän teki toisen ja viimeisen sooloalbumin Agua y veneno (1992) yhdessä poikansa, muusikko Julio Jiménez Borjan (alias Chaboli) kanssa, mutta albumi ei menestynyt. Jiménez Muñoz kuoli pudottuaan terassilta toisen kerroksen asunnostaan. Hän oli yrittänyt itsemurhaa useita kertoja. ==Diskografia== ===Sooloalbumit=== * Tembló pero no calló (1990) * Agua y veneno (1992) ==Lähteet== * Discogs Juan Antonio Jiménez * Discogs Los Chichos === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset laulajat Luokka:Espanjalaiset lauluntekijät Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Sanoittajat Luokka:Espanjan romanit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Talking Dreams

Talking Dreams on yhdysvaltalaisen indie pop -yhtyeen Echosmithin esikoisalbumi, jonka julkaisi Warner Bros. Records 1. lokakuuta 2013. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # #* #* * Deluxe-painoksen bonusraidat == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset indie pop -albumit
Interstate 280

Interstate 280 (I-280) on Yhdysvaltojen Interstate-järjestelmään kuuluva valtatie joka kulkee etelä-pohjoissuunnassa Kalifornian osavaltion San Franciscon lahden ympäristön kahden suurkaupungin, San Josen ja San Franciscon, välillä. == Lähteet == 280 Luokka:Kalifornian tiet
Tommi Toija

Tommi-Henrikki Toija (s. 6. kesäkuuta 1974 Lapua) on helsinkiläinen kuvanveistäjä, joka asuu Lallukan taiteilijakodissa. Hänet tunnetaan humoristisista veistoshahmoista, joissa on myös synkkyyttäJussi Mankkinen, Tommi Toijan uusista teoksista pilkistää kauhu, Yle.fi, uutiset 23.6.2024, viitattu 23.6.2024. Helsingin Jätkäsaaressa on yhdeksän metriä korkea Bad Bad Boy -betoniveistos, joka esittää pissaavaa poikaa hänelle ominaisella tyylillä veistettynä. == Julkisia teoksia == Toija valmistui vuonna 2003 Kuvataideakatemiasta taiteen maisteriksi. Hänen taidettaan on esillä julkisilla paikolla muun muassa Riihimäellä, Jyväskylässä ja Kotkassa. Hän on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä ja on ollut mukana monissa yhteis- ja ryhmänäyttelyissä. Hänen taidettaan on hankittu museoihin Suomessa, muun muassa Nykytaiteen museo Kiasmaan, Amos Andersonin taidemuseoon, Sara Hildénin taidemuseoon ja Helsingin taidemuseo HAMiin. Toija tunnetaan erityisesti keraamisista pientä ihmistä esittävistä veistoksista ja niistä rakennetuista installaatioista. Pienet hahmot kuvastavat usein taiteilijan omia tuntemuksia ja ovat monesti humoristisia. Niissä on myös onnistumisen riemua, pelkoa, vihaa, surua ja häpeää. Hänen näyttelyissään on joskus ollut esillä myös hänen tekemiään croquis-piirroksia ja akvarelleja, joita hän on tehnyt surumielisestä ja suurisilmäisestä hahmosta. === Valokuvia julkisista teoksista === Tiedosto:Tuulen viemää 1.jpg|Tuulen viemää, 2011, Kotka. Tiedosto:Tommi Toija Bad Boy 2013.jpg|Bad Bad Boy, 2013, Helsinki. Tiedosto:Kuuseen kurkottaja.jpg|Kuuseen kurkottaja, 2017, Jyväskylä. Tiedosto:Tommi Toija Eksynyt 2018.JPG|Eksynyt, 2018, Riihimäki. Tiedosto:Litet paradis by Tommi Toija Porvoo 2021 kuva 1.JPG|Litet paradis, 2021, Porvoo. Tiedosto:Kukkulan kuningas by Tommi Toija 2021 Porvoo.JPG|Kukkulan kuningas, 2021, Porvoo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pontus Wikner

Carl Pontus Wikner (19. toukokuuta 1837 Ryr, Dalsland, Ruotsi – 15. maaliskuuta 1888 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen filosofi ja uskonnollinen kirjailija.Wikner, Carl Pontus. Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 Wikner, Carl Pontus, Nordisk familjebok 32. 1921 Wikner oli syntyisin talonpoikaisista vanhemmista. Hän joutui jo koulua käydessään Göteborgissa herännäisyyden vaikutuksen alaiseksi. Päästyään Uppsalan yliopistoon hän alkoi opiskella filosofiaa ja kiinnostui Uppsalassa siihen aikaan vallitsevasta Christopher Jacob Boströmin järjestelmästä, jonka perusta oli panteismi. Hän katsoi saavuttaneensa kristinuskon ja filosofian täydellisen sopusoinnun. Wikneristä tuli 1863 filosofian dosentti yliopistoon, ja yleisesti hänessä nähtiin Boströmin vastainen seuraaja. Uskonnollisen vakaumuksensa vaatimuksesta Wikner alkoi kuitenkin karttaa panteismia ja poikkesi yhä kauemmaksi Boströmin opista, jolloin hän menetti toiveet saada vakinainen filosofian professuuri. Hänen uusi teistis-kristillinen kantansa ilmeni 1872 julkaistussa teoksessa : Tankar och frågor inför menniskones son ( 1894, suom. Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä, 2. korj. p., WSOY 1922). Hän tekee siinä Kristukselle osoitetuissa puheissa uskonnollisen tunnustuksen Yleiseltä kannaltaan Wikner oli lähellä Viktor Rydbergiä, jonka teoksesta Viimeinen ateenalainen hän oli saanut voimakkaita vaikutteita. Itsekin hän julkaisi novelleja, esimerkiksi Min moders testamente (1869) ja Mantegnas ängel, jotka Karl Warburg julkaisi 1888 koottuina nimellä Vittra skrifter. Suomeksi on 1901 julkaistu muutamia novelleja nimellä Kertomuksia. Teoksellaan Om egenskapen och närgränsande tankeföremål (1880) Wikner luopui ratkaisevasti Boströmin idealismista ja alkoi kehittää omaa realistista järjestelmää. Kun Wiknerillä ei ollut toiveita saada kotimaassaan vakinaista professorin virkaa, hän haki ja sai 1884 nimityksen filosofian professoriksi Kristianiaan. Juuri ennen kuolemaansa Wikner oli hyväksytty professoriksi Uppsalaan. ==Teokset== * Religiösa meditationer och föredrag, I–III (1873–1898) * I mensklighetens lifsfrågor, I–II (1889) * Samlade predikningar (1889). ===Suomennetut teokset=== * Ajatuksia ja kysymyksiä ihmisen pojan edessä, suom. Maila Talvio. 2. korj. p., WSOY 1922 * Kertomuksia, suom. Ilmi Hallsten. Otava 1901 * Taisteluun ammonilaisia wastaan!, Sortawala: Sortawalan ewankelinen seura 1897. * Psykologisia tunnustuksia, suom. Eero Balk Kirja verkossa (sisältää kaksi esipuhetta) ==Kirjallisuutta== * L. H. Åberg, C. P. Wikner, hans lefnad och läror, 1889 * Minnesteckning af en tacksam vän, 1912 Juhlajulkaisu * Th. Rein, P. Wiknerin elämä, johdanto Kertomuksiin, Otava 1901 * Matti Perälä, Ihmiskäsitys Pontus Wiknerin filosofis-teologisessa ajattelussa, Väitöskirja Helsingin yliopisto, Teologisen kirjallisuusseura 1986 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset filosofit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Frisans

Frisans on historiallinen kartanomäki ja entinen kartano Matinkylän kaupunginosan luoteiskulmassa eteläisessä Espoossa välittömästi Länsiväylän eteläpuolella. Sen päärakennus purettiin 1970-luvulla. Alueella tehtiin tarkkuusinventointi keväällä 2014.Härö, s. 205 == Historia == Frisansin eli Frisbyn kylässä oli vuonna 1540 kaksi taloa, jotka yhdistettiin jo ennen 1600-lukua. Frisansista tehtiin maaratsutila 1644. Samana vuonna rykmentinkirjuri Olof Eriksson oli ostanut Frisansin. Hän laajensi tiluksiaan ostamalla Kaitansin talon ja liittämällä sen Frisansiin. Vakinainen ratsutila Frisansista tehtiin 1682, jolloin sen omisti majuri Filip Sass. Naapuritalo Dystby liitettiin Frisansiin 1680-luvulla. Suhteessa muihin Espoon kartanoihin Frisans oli verraten pieni. Frisansin päärakennus sijaitsi Tiistinmäen kallion laella. Se oli kaksikerroksinen ja puurakenteinen, rakennettu todennäköisesti 1800-luvun alussa. Kokonaisuuteen kuului myös toinen kaksikerroksinen asuinrakennus. Rinteellä sijaitsi myös tuulimylly, jota käytettiin näkötornina 1970-luvun puoleenväliin. Frisansin läntisen naapurikartanon Finnon 1700-luvulla rakennettu päärakennus sijaitsi aivan Frisansin päärakennuksen kupeessa. Finnon kartanosta ei ole säilynyt mitään, mutta Frisansista on jäljellä kiviaidan raunioita ja puretun päärakennuksen perustuksia. Vuoden 2014 tarkkuusinventoinnissa Frisansin historiallisen kylätontin pohjoislaidalta löydettiin pääosin 1800- ja 1900-luvun kulttuurikerroksia, kuten punasavikeramiikkaa. 1800-lukua varhaisempaa aineistoa ei löydetty. Nykyinen Frisans eli Friisilä on Olarin kaupunginosan pienalue. Matinkylän alueella sijaitsi myös Matinkylän kartano, jonka 1948 valmistunut päärakennus on yhdistyksen käytössä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Hagerlund.net: Kadonnut Espoo: Frisansin kartano *Alfons Almi: Muistelmia elämäni vaiheista Helsingin seudulla Luokka:Espoon kartanot Luokka:Matinkylä
Maarianhaminan kaupunginvaltuusto

Maarianhaminan kaupunginvaltuusto on Maarianhaminan kaupungin ylin päätöksentekoelin. Maarianhaminan asukkaat valitsevat kaupunginvaltuuston joka neljäs vuosi, ja se koostuu 27 jäsenestä ja heidän varajäsenistään. Kaupunginvaltuustolla on yksi puheenjohtaja ja kaksi varapuheenjohtajaa.Mariehamn.ax: Stadsfullmaktige ==Lähteet== Luokka:Maarianhamina Luokka:Suomen kaupunginvaltuustot
Kay Wiestål

Kay-Arne Arvid Wiestål (16. lokakuuta 1940http://www.birthday.se/person/63be84ca-03e5-cb21-75fa-10a1d7cb8468 – 14. marraskuuta 2020) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja yrittäjä. Kay Wiestål kuoli 14. marraskuuta 2020 80 vuoden iässä COVID-19:aan.Kay Wiestål är död, Aftonbladet, 16 November 2020. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Lauluja Seitsemästä veljeksestä

Lauluja Seitsemästä veljeksestä on suomalainen musiikkialbumi vuodelta 2006. Se on koostettu saman nimisestä Yleisradion radio-ohjelmasta, joka sai ensiesityksensä 27. tammikuuta 1974. Radio-ohjelma perustuu Turun kaupunginteatterin suosittuun näytelmään Seitsemän veljestä, joka sai ensi- iltansa joulukuussa 1972 ja jota esitettiin vuoteen 1976.Lauluja Seitsemästä veljeksestä CD-albumin oheisvihko == Kappaleet == == Orkesteri == *Kalevi Rothberg – kapellimestari ja piano *Erkki Välilä – saksifoni, klarinetti ja huilu *Otto Donner – trumpetti *Rauno Larssen – basso *Kurt Nordanberg – rummut == Laulajat == *Heikki Alho *Heikki Kinnunen *Vesa-Matti Loiri *Juha Muje *Ilari Paatso *Esko Salminen *Arno Virtanen == Naiset == *Eeva Kantanen *Heidi Krohn *Maikki Länsiö *Maija-Liisa Peuhu *Rose-Marie Precht *Leena Takala *Ritva Valtakoski == Välitekstit == *Kapo Manto *Risto Saanila == Muuta == Yleisradio tuotti vuoden 1974 radio-ohjelmasta CD-albumin Lauluja Seitsemästä veljeksestä (2002), mutta sen jakelu oli rajattua. Turun Aleksis Kivi -kerho toi albumin kaupallisille markkinoille vuonna 2006. Lauluja Seitsemästä veljeksestä sävelsi Kaj Chydenius, jolla oli väkevä musiikillinen suhde Aleksis Kiveen jo nuoruusvuosinaan. Turun kaupunginteatterin Seitsemän veljeksen ohjaajat Kalle ja Ritva Holmberg kutsuivat Chydeniuksen säveltämään musiikin näytelmäänsä. Yleisradio tuotti 1975 Seitsemästä veljeksestä televisionäytelmän, joka julkaistiin DVD:nä vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sointu.fi: Lauluja Seitsemästä veljeksestä (CD) *Nurmijärvi.fi: Muusikot ja musiikki Aleksis Kiven teoksissa *Tampere.fi: Lauluja Aleksis Kiven runoihin Luokka:Suomalaiset kansanmusiikkialbumit Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Seitsemän veljestä
Gadolinium(III)oksidi

Gadolinium(III)oksidi (Gd2O3) eli gadolinia on gadolinium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää ydinvoimatekniikassa ja muiden gadoliniumyhdisteiden valmistuksessa ja loisteaineena. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa gadolinium(III)oksidi on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste ei ole vesiliukoista mutta liukenee happoliuoksiin. Tyypillisimmin gadolinium(III)oksidia valmistetaan kuumentamalla voimakkaasti eräitä gadoliniumin yhdisteitä kuten gadoliniumhydroksidia, -karbonaattia tai -oksalaattia. :2 Gd(CO2)3 → Gd2O3 \+ 6 CO2 Gadolinium(III)oksidia käytetään ydinreaktoreissa neutroneja absorboivana aineena. Siitä myös valmistetaan muita gadoliniumyhdisteitä kuten loisteaineita, gadolinium(III)kloridia sekä lasereissa ja muisteissa käytettävää gadoliniumgalliumgranaattia. Gadoliniumoksidin nanopartikkeleita tutkitaan käytettäväksi varjoaineena magneettikuvauksessa.Steve Daigle, Eric Vogelsberg, Biron Lim & Ian Butcher: Electronic Chemicals, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. ==Lähteet== Luokka:Gadoliniumyhdisteet Luokka:Oksidit
Kouvolan kaupunginvaltuusto

Kouvolan kaupunginvaltuusto on Kouvolan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuusto kokoontuu kaupungintalolla (Torikatu 10). Kaupunginvaltuustossa on 59 valtuutettua. Kouvola.fi: Kaupunginvaltuusto Vuoden 2017 vaaleissa äänestysprosentti oli 57,6 %. Suurin puolue oli sosiaalidemokraatit (25,2 %, 16 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli Kokoomus 21,9 % (13 paikkaa), Keskusta (14,7 %, 9 paikkaa), Vihreät (10,2 %, 6 paikkaa), Perussuomalaiset (9,2 %, 5 paikkaa), Kristillisdemokraatit (6,4 %, 4 paikkaa), Kouvolan Sitoutumattomat yhteislista (4,5 %, 2 paikkaa), Vasemmistoliitto (4,4 %, 2 paikkaa) ja Suur-Kouvolan Sitoutumattomat yhteislista (3,3 %, 2 paikkaa) YLE Kuntavaalit: Kouvola == Kaupunginjohtajat == * Erkki Tuuli (1949–1963) * Eino Brofeldt (1963–1987) * Aimo Ahti (1994–2008) * Lauri Lamminmäki (2009–2017) * Marita Toikka (2017–) == Kaupunginvaltuuston puheenjohtajat == * Jari Suomela (–2013) * Harri Helminen (2013–2017) * Jouko Leppänen (2017–2021) * Paula Werning (2021–) == Lähteet == Luokka:Suomen kaupunginvaltuustot Luokka:Kouvola
Douglas Walton

Douglas Walton (2. kesäkuuta 1942 – 3. tammikuuta 2020) oli kanadalainen akateemikko, joka tunnetaan teoksistaan koskien argumentaatiota, ajattelun vinoumia sekä epävirallista logiikkaa. Hän on ollut tuottelias erityisesti 1990-luvun vaihteessa ja pohtinut argumentaatiota ja virhepäätelmiä pragmaattisesta näkökulmasta. Waltonin ajatuksia on pidetty läheisinä pragma- dialektikoille, mutta hän on kuitenkin käsitellyt argumentaatioon liittyviä teemoja varsin itsenäisesti. Walton on tunnistanut useita erilaisia argumenttiskeemoja. Jokaista argumenttiskeemaa kohden hän antoi joukon kriittisiä kysymyksiä, jotka auttavat arvioimaan argumenttia tilanteessa, jossa argumentti esiintyy. == Argumenttiskeemat == # Asiantuntijaan vetoaminen: Onko henkilö asiantuntija kyseisellä alalla? # Populaarisuus: Onko relevanttia olettaa tiedon yleisyyden perusteella argumentin uskottavuus? # Analogia: Onko X:n ja Y:n välillä samankaltaisuutta merkitsevällä tarkkuudella? # Korrelaatiosta kausaatioon: Onko X:n ja Y:n välillä todella vastaavuutta, vai voiko jokin esim. Z selittää X:n ja Y:n välisen näennäisen korrelaation? # Kalteva taso: Johtaako premissi X0:sta todella X1:een, X2:een ja lopulta loppupäätelmä Xn saakka? # Suora Ad hominem: X:n karaktääri on arveluttava. # Epäsuora Ad hominem: x esittää argumentin, jonka konkluusio on X. # Kielellinen luokittelu: X:lla on ominaisuus Y (instanssi-premissi), kaikki joilla on ominaisuus Y, on myös ominaisuus Z (luokittelu-premissi), konkluusio: X:lla on ominaisuus Z. # Seurauksiin vetoaminen: Jos X esiintyy, niin hyvät / huonot seuraukset Y todennäköisesti seuraavat. # Sitoumukseen vetoaminen: X on sitoutunut Y:hyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * dougwalton.ca - kotisivut Luokka:Kanadalaiset filosofit Luokka:Akateemikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Mikkelin kaupunginvaltuusto

Mikkelin kaupunginvaltuusto on Mikkelin ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua. Valtuuston puheenjohtajana toimii Oskari Valtola, ensimmäisenä varapuheenjohtajana Laura Hämäläinen ja toisena varapuheenjohtajana Minna Pöntinen. Vuoden 2021 vaaleissa äänestysprosentti oli 51,6 %. Suurin puolue oli keskusta (22,6 %, 12 paikkaa). Muut valtuustoon paikkoja saaneet puolueet olivat kokoomus (21,2 %, 11 paikkaa), SDP (21,0 %, 11 paikkaa), perussuomalaiset (16,0 %, 9 paikkaa), vihreät (9,5 %, 5 paikkaa), kristillisdemokraatit (4,8 %, 2 paikkaa) ja Liike Nyt (3,5 %, 1 paikka). == Lähteet == Luokka:Suomen kaupunginvaltuustot Luokka:Mikkeli
Sanjay Kapoor

Sanjay Kapoor (s. 17. lokakuuta 1965 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka on työskennellyt pääasiassa hindinkielisten elokuvien parissa. Hän on näyttelijä Anil Kapoorin nuorempi veli. Kapoor on naimisissa Maheep Kapoorin (o.s. Sandhu) kanssa ja heillä on kaksi lasta, Shanaya ja Jahaan. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 1995 Prem Shantanu/Sanjay Verma Raja Raja Kartavya Karan Singh 1996 Beqabu Raja Verma 1997 Mohabbat Gaurav M. Kapoor Auzaar Yash Thakur Zameer: The Awakening of a Soul Kishan Mere Sapno Ki Rani Vijay Kumar 1999 Sirf Tum Deepak 2001 Chhupa Rustam: A Musical Thriller Raja/Nirmal Kumar Chinoy 2002 Koi Mere Dil Se Poochhe Dushyant Soch Raj Matthews Shakti: The Power Shekhar 2003 Qayamat: City Under Threat Abbas Ramani Darna Mana Hai Sanjay Kal Ho Naa Ho Abhay LOC Kargil Majuri Deepak Rampal 2004 Jaago Shrikant Julie Rohan 2005 Anjaane: The Unknown Aditya Malhotra 2006 Unns: Love...Forever Rahul Malhotra 2007 Dosh Om Shanti Om Itsenään 2009 Luck by Chance Ranjit Rolly Kirkit I. M. Romeo 2010 Prince Ali Khan 2014 Kahin Hai Mera Pyar Rahul Kapoor 2015 Shaandaar Harry Fundwani 2017 Mubarakan Avtar Singh Bajwa 2018 Lust Stories Salman 2019 Seetharama Kalyana Tohtori Shankar Kannadankielinen elokuva Mission Mangal Sunil Shinde The Zoya Factor Vijayendra Singh Solanki Bedhab Yamraj 2020 Sleeping Partner Sharad Sahay Lyhytelokuva == Televisio == Vuosi Ohjelma Rooli Muuta 2003–2004 Karishma – The Miracles of Destiny Amar 2017–2018 Dil Sambhal Jaa Zara Anant Mathur 2019 The Last Hour Arup 2020 Fashion Street Sanjay Thakur The Gone Game Rajeev Gujral Minisarja Fabulous Lives of Bollywood Wives Itsenään 2021 The Last Hour DCP Arup Singh == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savonlinnan kaupunginvaltuusto

Savonlinnan kaupunginvaltuusto on Savonlinnan ylin päättävä elin. Kaupunginvaltuustossa on 51 valtuutettua. Savonlinna.fi: Kaupunginvaltuusto Vuoden 2017 vaaleissa äänestysprosentti oli 55,0 %. Suurin puolue oli Keskusta (31,8 %, 17 paikkaa). Muita valtuustoon paikkoja saaneita puolueita oli SDP (27,1 %, 14 paikkaa), Kokoomus (12,7 %, 6 paikkaa), Vihreät (9,2 %, 5 paikkaa), Perussuomalaiset (8,3 %, 4 paikkaa); Kristillisdemokraatit (6,0 %, 3 paikkaa) ja Vasemmistoliitto (4,9 %, 2 paikkaa).YLE Kuntavaalit: Savonlinna == Lähteet == Luokka:Suomen kaupunginvaltuustot Luokka:Savonlinna