EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bozot

Bozot ovat mandelaista bozon kieltä puhuva kansa Malissa. He asuvat hajanaisina ryhminä Nigerin ja sen sivujokien varrella. Kieleltään ja kulttuuriltaan bozot ovat lähellä soninkeja. Songhaiden keskuudessa elävästä ryhmästä käytetään nimitystä sorko. Samankaltainen bambararyhmä ovat somonot. Bozoja arvioidaan olevan lähes 250 000 henkeä. Bozojen pääelinkeinot ovat kalastus ja jokiliikenne. Heillä katsotaan olevan etuoikeus jokien ja niiden rantojen hyödyntämiseen. Kalastusta ja metsästystä harjoitetaan verkoilla, merroilla, ongilla, harppunoilla ja jousipyssyillä. Veneet ovat kymmenen metriä pitkiä puisia kanootteja. Vastineeksi pyytämästään kalasta bozot saavat fulbeilta maitoa ja lihaa, bambaroilta, soninkeilta ja songhailta viljaa, vihanneksia ja juureksia ja dogoneilta sipulia. Bozot asuvat väliaikaisissa siirrettävissä asutuksissa sekä erillisinä ryhminä muiden kansojen muodostamissa kylissä. Perinteinen asumus on pyöreä olkimaja. Suurperheet muodostavat yhdessä kalastusta harjoittavia ryhmiä. Naisilla on huomattava yhteiskunnallinen rooli. Patrilateraalisen sukulaisuusjärjestelmän ohella bozot muodostavat fiktiivisiä sukulaissuhteita fulbejen ja dogonien kanssa. Perinteinen uskonto käsittää samankaltaista jokihenkien palvontaa kuin bambaroilla ja dogoneilla. Osa kansasta harjoittaa islamia. Nykyään Moptin alueen bozot ovat järjestäytyneet kalastusosuuskunniksi, jotka käyttävät perämoottoreita ja nykyaikaisia säilöntämenetelmiä. Bozojen pyydystämä kala on Malin tärkeimpiä vientituotteita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Malin etniset ryhmät
Francisco Rodríguez (soutaja)

Francisco Rodríguez Márquez (s. 19. toukokuuta 1953) on kuubalainen entinen soutaja. Rodríguez kilpaili Montréalin olympialaisissa 1976, joissa Kuuba sijoittui pariaironelikoissa kymmenenneksi. == Lähteet == * Rodríguezin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Kuubalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PIAT

PIAT (Projector, Infantry, Anti Tank) on brittiläinen toisen maailmansodan aikana kehitetty panssarintorjunta-ase. Sen nimi muodostuu asetyypin määritelmästä, käyttäjistä ja käyttökohteesta (). Se kehitettiin vuonna 1942 vastaamaan brittiarmeijan jalkaväen panssarintorjuntatarpeisiin ja otettiin käyttöön 1943. PIAT oli ensimmäistä kertaa käytössä Sisilian maihinnousussa kesällä 1943 ja säilyi palveluskäytössä Britannian ja Kansainyhteisön asevoimissa aina 1950-luvun alkuun saakka. Asetta toimitettiin Neuvostoliittoon tuhat kappaletta ja 100 000 ammustahttp://hansard.millbanksystems.com/commons/1946/apr/16/russia-british- empire-war-assistance#S5CV0421P0_19460416_HOC_267 , Ranskan vastarintaliikkeelle, Puolan vastarintaliikkeelle ja juutalaisten puolisotilaallisille joukoille Haganah'lle. ==Kehitys== Toisen maailmansodan alussa vuonna 1939 brittiläisillä jalkaväkimiehillä oli käytössään ainoastaan kahdenlaisia panssarintorjunta-aseita, Boys-panssarintorjuntakiväärejä ja 68 AT -panssarintorjuntakranaatteja. Kumpikaan näistä ei ollut käytännössä tarpeeksi tehokas panssarintorjuntaan. Ensin mainittu oli liian raskas jalkaväkimiesten liikuteltavaksi ja se kykeni läpäisemään vain kevyttä panssarointia lähietäisyydeltä ammuttaessa. Jälkimmäinen, kivääristä ammuttavaksi tarkoitettu kranaatti oli aivan liian kevyt läpäistäkseen panssaria. Marraskuussa 1941 operaatio Crusaderin aikana brittiupseerit joutuivat toteamaan ettei Boys-pst-kiväärillä kyetty vahingoittamaan lainkaan vihollisen panssarivaunuja. Uuden panssarintorjunta-aseen kehittämistarve tuli entistä polttavammaksi. Sveitsiläinen insinööri Henry Mohaupt oli 1930-luvulla kehittänyt suunnattuun räjähdysvaikutukseen perustuvan panssaria helposti läpäisevän onteloammuksen. Ammus teki osuessaan hyvin pienen reiän panssariin, tuottaen valtavan paine- ja metallihiukkasvaikutuksen panssariajoneuvon sisätiloihin. Tämä tekniikka oli käytössä jo 68 AT -kranaatissa, mutta tarvittiin uusi ase lennättämään kyllin suuri ammus tarpeeksi pitkälle. ==Rakenne ja käyttö== Aseen muodosti tähtäimillä ja liipaisinkoneistolla varustettu putki, johon sijoitettu voimakas jousi laukaisi aseessa käytettävän onteloammuksen. Aseen viritystä on mahdoton tehdä makuuasennossa ja se vaatii suurta lihasvoimaa. Liipaisinta vedettäessä iskuri laukaisi ammuksen ajopanoksen, jonka rekyyli puolestaan viritti laukaisukoneiston jousen uudelleen. Aseen liipaisimen painamiseen on käytettävä neljää sormea sen vaatiman voiman vuoksi. Tehokas ampumaetäisyys oli noin sata metriä panssaroituun kohteeseen ja 300 metriä ammuttaessa esimerkiksi rakennusta. Ammuksen osuessa maaliin iskusytytin laukaisi taistelulatauksen. Ase oli yhden jalkaväkimiehen operoitavissa mutta tavallisesti aseella oli kaksi miestä, toisen toimiessa lataajana ja ammusten kantajana.Pohjois-Kymenlaakson asehistoriallinen yhdistys, Saksalaisten panssarintorjuntaan käyttämät jalkaväkiaseet 2.maailmansodassa, Osa 3b: Liittoutuneiden vastineet, viitattu 31.10.2014 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Panssarintorjuntasingot Luokka:Toisen maailmansodan sotilaskalusto
Lätkäboogie Vol 20

Lätkäboogie Vol 20 on Smurffien 20. studioalbumi. Se julkaistiin 13. huhtikuuta 2012 levymerkillä EMI. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lätkäboogie Vol 20 itunes.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Smurffien albumit
Burman rata

Burman rata eli Thaimaan–Burman rautatie on yli 400 kilometriä pitkä rautatie Myanmarin (eli entisen Burman) Yangonista (entinen Rangoon) Thaimaan pääkaupunkiin Bangkokiin. Radasta vain osa on nykyään käytössä. Historiansa vuoksi rata tunnetaan myös ”Kuoleman rautatienä”. Japanilaiset rakensivat radan toisen maailmansodan aikana vuosina 1942–1943 mahdollistaakseen tarvikkeiden kuljettamisen Bangkokin ja Rangoonin välillä. Radan rakennustöissä käytettiin sotavankeja ja pakkotyöläisiä. Noin 180 000 aasialaisesta pakkotyöläisestä jopa 90 000 kuoli joko onnettomuuksissa, surmattuna, nälkään tai sairauksiin. Pakkotyössä oli myös 60 000 vangittua liittoutuneiden sotilasta, joista kuoli arviolta 16 000\. Sodan lopulla vuonna 1945 liittoutuneet pommittivat radan käyttökelvottomaksi. Thaimaan puolella radasta on käytössä 130 kilometrin mittainen osuus Ban Pongin ja Namtokin välillä. Myös Myanmarissa harkitaan 105 kilometrin mittaisen osuuden kunnostamista ja ottamista käyttöön. Kunnostustöihin on luvassa ulkomaista tukea. Radan rakennustyöstä ja rakentajien kovasta kohtelusta kertoo vuoden 1957 elokuva Kwai-joen silta, joka perustuu Pierre Boullen samannimiseen romaaniin. ==Lähteet== Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:Myanmarin liikenne Luokka:Thaimaan liikenne Luokka:Rautatiet
Myodocarpaceae

Myodocarpaceae on aitokaksisirkkaisheimo Apiales-lahkossa. Se on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) lähisukulainen. Heimoon kuuluu kaksi sukua, Myodocarpus ja Delarbrea, joissa on yhteensä 19 lajia. Lajit ovat kotoisin Uudesta-Kaledoniasta, Malaijien saaristoon itäosista ja Australian koillisosista.Stevens 2001-, Viitattu 7.11.2014 == Tuntomerkit == Kasvit ovat puuvartisia, ja niiden lehdet ovat parilehdykkäisiä, harvoin yksinkertaisia. Lavan laita on ehyt, toisinaan sahalaitainen. Kukat sijaitsevat nivelikkäiden perien päissä. Hedelmät ovat sileitä ja meheviä tai kuivia ja siivellisiä. == Evoluutio ja luokittelu == Heimo muodostaa kladin eli evoluutiopuun haaran yhdessä lähimmän sukulaisensa, sarjakukkaiskasvien heimon kanssa (vrt. Apiales-lahkon kladogrammi). Kladin ominaisuuksia ovat furanokumariinien esiintyminen ja heteiden taipuminen sisäänpäin kukkanupussa. Furanokumariinit antavat kasveille ominaistuoksun. Kehityshaaran ikäarvioita ovat 29, 32, 33, 38 ja 91 miljoonaa vuotta. Aiemmin heimo on yhdistetty sarjakukkaiskasveihin tribuksena Myodocarpeae. Puun anatomialtaan Myodocarpus muistuttaa ehkä enemmän kanukkakasveja (Cornaceae) kuin sukulaisiaan aralia- (Araliaceae) ja sarjakukkaiskasveja (Apiaceae), mutta on muiden ominaisuuksien suhteen sarjakukkaiskasvien kaltainen. Myodocarpus-suvulla on joukko omintakeisia kukan ja lohkohedelmän piirteitä. Lohkohedelmän hedelmykset ovat kauniita, pieniä ja sivuilta litistyneitä siivellisiä pähkylöitä, jotka ensi näkemältä tuovat mieleen saippuamarjakasveihin (Sapindaceae) kuuluvan suvun Serjania. == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === Luokka:Apiales Luokka:Kasviheimot
Cardiopteridaceae

Herttasiipiökasvit (Cardiopteridaceae) on Aquifoliales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisheimo. Siihen kuuluu viisi sukua ja 43 lajia, joista puolet kuuluu sukuun Citronella. Heimo kasvaa kaikilla trooppisilla mantereilla ja Tyynenmeren saarilla. Herttasiipiökasvit on melko epäyhtenäinen ryhmä sukuja. Yhteinen ominaisuus löytyy emin vartaloista. Niitä on tavallisesti yksi, joskus kaksi, ja ne ovat melko ohuita. Hedelmä on enemmän tai vähemmän litteä ja/tai särmikäs luumarja. == Tuntomerkit == Heimon kasvit ovat puuvartisia, eräät liaaneja. Kasveihin kerääntyy alumiinia ja niissä on eräitä välkehtiviä yhdisteitä (iridoideja). Lehiruodin poikkileikkauksessa näkyy rengasmaisia johtojänteitä. Lehden ilmarakotyypit ovat vaihtelevia. Lavan reuna on tavallisesti ehyt, harvoin hampainen, ja suonitus on yleensä sulkasuoninen, harvoin kourasuoninen. Yleensä kasvit ovat yksikotisia, joskus kaksikotisia tai sekasopuisia siten, että yhdessä kasviyksilössä on sekä kaksineuvoisia että hedekukkia (andromonoeekkisyys). Kukinto on tavallisesti haaraton; haaraisten kukintojen osakukinnot voivat olla viuhkomaisia. Kukinnossa on tavallisesti suojuslehtiä. Verholehdet ovat kasvaneet yhteen tyvestään, ja hetiö voi olla yhtynyt teriöön. Kukassa on tavallisesti mesiäinen. Emilehdet sijaitsevat tiiviinä rykelmänä. Vartalo on tavallisesti kapea ja noin sikiäimen mittainen, ja vartaloita voi olla yhdestä kolmeen. Joskus vartalo kiinnittyy lateraalisesti. Luotti on tylppä tai pallomainen. Siemenaiheita on tavallisesti enemmän kuin yksi, ja niiden sydämessä eli nukelluksessa on kahden solukerroksen paksuinen laitasolukko. Hedelmän poikkileikkauksessa endokarppi eli seinämän sisäkerros on C:n muotoinen. Siemenkuori on ohut ja siemenvalkuainen on toisinaan kirjava. Citronella-suvussa putkiloelementeissä on vain tikapuumaisia perforaatioita. Herttasiipiöillä (Cardiopteris) esiintyy nivelikkäitä maitiaisputkia, ja siemenaiheet ovat kalvottomia. Herttasiipiöt muistuttavat ulkonäöltään jamsseja (Dioscorea), vaikka eivät tietenkään ole niille sukua. Korkkimarjoilla (Gonocaryum) on siemenessään pitkä alkio, jossa on lehtimäiset alkeislehdet. == Luokittelu == Cardiopteridaceae-heimo jaetaan viideksi suvuksi. Luettelossa synonyymit ovat suluissa. * Cardiopteris Wall. ex Royle (Peripterygium Hasskarl) – herttasiipiöt * Citronella D.Don (Briquetina J. F. Macbride, Chariessa Miquel, Patagua Baillon, Pleuropetalum Bentham, Sarcanthidion Baillon, Villaresia Ruiz & Pavon, Villarezia Roemer & Schultes, Villaresiopsis Sleumer) * Gonocaryum Miq. (Phlebocalymna Miers) – korkkimarjat * Leptaulus Bentham (Acrocoelium Baillon) * Pseudobotrys Moeser == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 eteenpäin). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/ === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Herttasiipiökasvit (Cardiopteridaceae) * iNaturalist: Cardiopteridaceae * ITIS: Cardiopteridaceae * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cardiopteridaceae * Plant List: Cardiopteridaceae * Luokka:Kasviheimot
Agent provocateur

Agent provocateur (monikossa agents provocateurs, ”yllyttävä agentti”; toisinaan suomeksi provokaattori) on ranskankielinen termi, jolla viitataan poliisin tai muun entiteetin väkijoukkoon soluttamaan henkilöön, jonka tarkoituksena on yllyttää muita ihmisiä rikkomaan lakia. Agent provocateureja käytetään erityisesti Yhdysvalloissa poliittisten radikalistiryhmien vangitsemiseksi, jolloin agent provocateur yllyttää väkivallatonta ryhmää toimimaan laittomasti, esimerkiksi terrori-iskun muodossa. 2000-luvulla useiden eri maiden, muun muassa Yhdysvaltain, Kanadan ja Yhdistyneen kuningaskunnan, on väitetty käyttäneen agent provocateureja suurissa mielenosoituksissa. == Tunnettuja tapauksia == * Genovassa vuonna 2001 pidetyn G8-maiden huippukokouksen aikaan sanomalehti The Guardian raportoi naamioituneiden, mustiin pukeutuneiden miesten liittyneen mustaan blokkiin poliisiautoista jossain vaiheessa mielenosoitusta. Aktivistien mukaan poliisiautoista nousseet henkilöt aiheuttivat tuhoa alueen kiinteistöille ja hyökkäsivät toimittajia vastaan. Paikalliset aktivistit eivät tunteneet yhtäkään autoista nousseista henkilöistä. Italialainen aktivisti Luigi Malabarba kertoi The Guardianin haastattelussa nähneensä poliisiasemalla aktivisteiksi naamioituneita saksalaisia ja ranskalaisia poliiseja, jotka olivat aseistautuneet tiiliskivillä. * Yhdysvaltain demokraattisen puolueen puoluekokouksessa vuonna 2008 poliisi oli soluttanut väkijoukkoon poliiseja, jotka oli myöhemmin tarkoitus poistaa väkijoukosta ”pidättämällä” nämä. Soluttautumisen jälkeen väkijoukko oli alkanut käyttäytyä aggressiivisesti, minkä takia poliisit käyttivät ihmisiä, mukaan lukien soluttautuneita poliiseja, vastaan muun muassa pippurisumutteita. Tapauksen tultua julki kansalaisoikeuksia ajava American Civil Liberties Union of Colorado syytti poliiseja siitä, että nämä olivat tarkoituksella määränneet soluttautuneet poliisit provosoimaan mielenosoittajia ja poliiseja voimankäyttöön * Sittemmin murhatut toimittaja Anna Politkovskaya sekä entinen Venäjän turvallisuuspalvelun agentti Alexander Litvinenko syyttivät Venäjän turvallisuuspalvelua osallisuudesta Moskovan teatterikaappaukseen 2002, jossa heidän mukaansa yllyttäjäagentti Khanpash Terkibayev oli apurin kanssa soluttautuneena tšetšeeniryhmään, joka kaappasi teatterin. Myös Politkovskayan haastattelema Terkibayev kuoli muutama kuukausi haastattelun jälkeen auto- onnettomuudessa. * Vuonna 2007 poliittisessa mielenosoituksessa Montebellossa Kanadassa kolme poliisia oli mielenosoittajien joukossa anarkisteiksi naamioituneena, kivenmurikat käsissään. Mielenosoittajien huomatessa tämän ajoivat nämä heidät virkapukuisten virkaveljiensä suojiin. Poliisilaitos myönsi myöhemmin tapahtuneen. == Katso myös == * Lavastettu hyökkäys * Titušky * Valeosto * Peitetoiminta == Lähteet == Luokka:Poliisitoimi Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Luokka:Terrorismi Luokka:Poliittinen väkivalta Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Lima (täsmennyssivu)

Lima voi tarkoittaa seuraavia: * lima, tahmea erite * limat (Ruppia), vesikasvisuku * NRP Lima (1933), Portugalin laivaston Douro-luokan hävittäjä. ;Paikkoja: * Lima, Perun pääkaupunki * Lima, kaupunki Ohiossa Yhdysvalloissa * Lima, joki Espanjassa ja Portugalissa * Lima, kylä ruotsalaisessa Leksandin kunnassa * Lima, taajama ruotsalaisessa Malung-Sälenin kunnassa ;Henkilöitä: * Adriana Lima (s. 1981), brasilialainen malli * Aline Milene de Lima (s. 1994), brasilialainen jalkapalloilija * Arthur Moreira Lima (1940–2024), brasilialainen pianisti * Caetano Antônio Lima dos Santos (1916–2014), brasilialainen katolinen piispa * Eder Lima (s. 1984), brasilialais-venäläinen futsalpelaaja * Francisco Ernandi Lima da Silva, Mirandinha (s. 1959), brasilialainen jalkapalloilija * Gabriel Lima (s. 1987), brasilialais- italialainen futsalpelaaja * Gusttavo Lima (s. 1989), oik. Nivaldo Batista Lima, brasilialainen laulaja * Ildefons Lima (s. 1979), andorralainen jalkapalloilija * Isabel Wiseler-Lima (s. 1961), luxemburgilainen poliitikko ja europarlamentaarikko * João Evangelista de Lima Vidal (1874–1958), portugalilainen katolinen arkkipiispa * José de Lima (1924–2013), brasilialainen katolinen piispa * José Lezama Lima (1910–1976), kuubalainen kirjailija ja toisinajattelija * José Vieira de Lima (s. 1931), brasilialainen katolinen piispa * Képler Laveran Lima Ferreira, Pepe (s. 1983), portugalilainen jalkapalloilija * Kevin Lima (s. 1962), yhdysvaltalainen ohjaaja * Kristian Lima de Faria (s. 1965), ruotsalainen näyttelijä * Leila de Lima (s. 1959), filippiiniläinen asianajaja, poliitikko ja ihmisoikeuksien puolustaja * Letícia Izidoro Lima da Silva, Lelê (s. 1994), brasilialainen jalkapalloilija * Lucas Lima (s. 1990), brasilialainen jalkapalloilija * Marcos Aurélio de Oliveira Lima (s. 1984), brasilialainen jalkapalloilija * Maurício Lima (s. 1968), brasilialainen lentopalloilija * Paulo Eduardo Rodrigues Lima (s. 1985), brasilialainen jalkapalloilija * Paulo Henrique Chagas de Lima, Ganso (s. 1989), brasilialainen jalkapalloilija * Pedro Lima (1971–2020), angolalainen uimari * Rodrigo José Lima dos Santos (s. 1983), brasilialainen jalkapalloilija * Ronaldo Luis Nazário de Lima (s. 1976), brasilialainen jalkapalloilija * Rosalvo Cordeiro de Lima (s. 1962), brasilialainen katolinen piispa * Salvatore Lima (1928–1992), italialainen poliitikko (kristillisdemokraatti) * Sandy Leah Lima (s. 1983), brasilialainen pop-laulaja * Sebastião Lima Duarte (s. 1964), brasilialainen katolinen piispa * Tarciane Karen dos Santos de Lima (s. 2003), brasilialainen jalkapalloilija * Vanderlei de Lima (s. 1969), brasilialainen kestävyysjuoksija * Vicente de Lima (s. 1977), brasilialainen pikajuoksija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Stemonuraceae

Stemonuraceae on Aquifoliales-lahkoon lukeutuva kasviheimo, jossa on 12 sukua ja 95 lajia. Heimon kasvit kasvavat tropiikissa keskittyen indomalaijilaiselta alueelta Australian Queenslandiin ulottuvalle alueelle.Stevens 2001- == Tuntomerkit == Stemonuraceae-kasvit ovat puuvartisia ja niiden lehdet ovat ehyitä, korvakkeettomia ja kuivuneina lähes suonettoman näköisiä. Kukat ovat melko pieniä ja sijaitsevat viuhkomaisissa kukinnoissa. Terälehdet ovat tavallisesti erillisiä ja ovat kärjestään taipuneet sisäänpäin. Tukevat heteenpalhot ovat usein silmiinpistävän karvaisia. Leveä emin luotti on vartaloton, ja sikiäin näyttää muodostuneen yhdestä emilehdestä. Hedelmä on vaihtelevissa määrin litistynyt ja särmikäs luumarja, jonka yksi sivu on toisinaan ulkonäöltään muusta hedelmästä poikkeava sekä väriltään että rakenteeltaan. == Suvut == * Cantleya Ridl. * Codiocarpus R.A.Howard * Discophora Miers (Kummeria Engler, Lasianthera Barbosa Rodrigues) * Gastrolepis Tiegh. * Gomphandra Wall. ex Lindl. * Grisollea Baillon * Hartleya Sleumer * Irvingbaileya R.A.Howard * Lasianthera P.Beauv. * Medusanthera Seem. (Tylecarpus Engler) * Stemonurus Blume (Urandra Thwaites) * Whitmorea Sleumer http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/stemonuraceaegen.html Heimon noin 12 suvusta suurimmat ovat Gomphandra (55 lajia) ja Stemonurus (15 lajia). == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === Luokka:Aquifoliales Luokka:Kasviheimot
Orjanlaakerikasvit

Orjanlaakerikasvit (Aquifoliaceae) on Aquifoliales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jonka ainoa suku on orjanlaakerit (Ilex). Eri aikoina heimoon on kuulunut myös muita sukuja, eräät suvut on siirretty muihin heimoihin ja lisäksi orjanlaakereihin on mm. yhdistetty 31 eri kuvattua sukua. == Luokittelu == Orjanlaakerikasvien lähimmät sukulaiset ovat heimot Phyllonomaceae ja marjalapakasvit (Helwingiaceae), joiden kanssa ne muodostavat yhteisen evoluutiopuun haaran eli kladin. Kladin ominaisuuksiin lasketaan muun muassa yksinkertaiset putkiloelementtien perforaatiot, varsinivelten yksiaukkoinen anatomia (yksi johtojänne eroaa kussakin nivelessä johtojännelieriössä jättäen siihen yhden aukon), poikkileikkaukseltaan kaareva ruodin johtojänne, kierteinen lehtiasento, lavan hammaslaitaisuus, pienten ja varteen kiinnittyvien korvakkeiden olemassaolo, terälehtien kärkien taive, emiön vartalon puuttuminen, yksi siemenaihe kussakin emilehdessä ja hedelmä, jossa on erilliset kivet (pyreniot). Tämä kolmen heimon kladi on arvioitu noin 62 miljoonaa vuotta vanhaksi, mutta tunnetaan orjanlaakerifossiileja, jotka ovat selvästi paljon vanhempia: siitepölylöytöjä on liitukaudelta noin 80 miljoonan vuoden takaa.Stevens 2001–, Viitattu 8.11.2014. Aikaisemmin orjanlaakerikasvien heimoon liitettiin toisinaan myös suvut Phelline ja Sphenostemon. Edellinen on nykyään heimossa Phellinaceae, joka kuuluu Asterales-lahkoon, ja jälkimmäinen heimossa Paracryphiaceae (lahko Paracryphiales). Cronquist (1981) liitti orjanlaakerikasvit hyvin epäyhtenäiseen Celastrales-lahkoon. == Tuntomerkit == Orjanlaakerien suvun kasvit ovat tavallisesti kausivihantia puuvartisia kasveja, joissa on myös joitain liaanilajeja.Stevens 2001–, Viitattu 8.1.2021. == Levinneisyys == Orjanlaakerien suvun kasveilla on kosmopoliittinen levinneisyys, niitä esiintyy Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa, Australiassa, Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa. Subtrooppinen vyöhykkeen pohjoispuolella niitä kuitenkaan ei merkittävästi esiinny. Erityisesti orjanlaakerilajeja kasvaa Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa saaristoineen. Afrikassa on vain kaksi lajia ja Euroopassa kolme lajia. Kaikkein pohjoisimpana luonnonvaraisena kasvaa euroopanorjanlaakeri (Ilex aquifolium), jota esiintyy Atlantin läheiselle Norjan länsirannikolle asti. == Lähteet == * Stevens 2001–: Angiosperm Phylogeny Website: Aquifoliaceae === Viitteet === * Luokka:Kasviheimot
Phyllonoma

Phyllonoma on neljälajinen kasvisuku ja ainoa suku heimossa Phyllonomaceae (syn. Dulongiaceae). Lajit kasvavat Meksikosta Peruun ulottuvalla alueella.Stevens 2001–, Viitattu 8.11.2014. == Tuntomerkit == Phyllonoma-lajit ovat pensaita tai pieniä puita. Ne voi tunnistaa lehdistään, joiden yläpintaan kukinto on kasvanut kiinni, eli lajeilla on niin sanotut epifylliset kukinnot. Lehtien korvakkeet ovat vähäpätöiset. Sikiäin on kehänalainen ja sen päällä on huomiota herättävä mesiäiskehrä (diskus). Marjamainen hedelmä sisältää muutaman siemenen. Kasveihin kertyy alumiinia. Nuorten varsien johtojänteet ovat erillään toisistaan. Ruodin johtojänteen poikkileikkaus on rengasmainen. Kasvit ovat karvattomia. Kukinto on terttumainen, usein haaroittunut; siinä ei ole kukkien tukilehtiä. Kukat ovat kaksineuvoisia, ja niissä on neljä tai viisi verholehteä, joiden reunoissa on erityskarvoja, ja kolmesta viiteen terälehteä, joiden yläpinnalla on heikko köli. Heteiden palhot ovat ponsia lyhyempiä. Sikiäimessä on kutakin emilehteä kohden kuusi tai seitsemän siemenaihetta laitaistukoissa. Hedelmä on muutamasiemeninen marja, ja siemenkuoren anatomiassa on erotettavissa monikerroksinen ulkokerros eli testa, jonka uloin kerros koostuu kookkaista ja paksuseinäisistä limasoluista. Endospermi eli siemenvalkuainen on hemiselluloosainen. == Luokittelu == Phyllonoma-suvun ja herukkakasvien (Grossulariaceae) siementen välillä on havaittu samankaltaisuuksia. Cronquistin (1981) järjestelmässä Phyllonoma onkin sijoitettu herukkakasveihin. Takhtajan (1997) liitti suvun omana heimonaan lahkoon Hydrangeales. === Lajit === Lajeja suvussa on neljä tai viisi:http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=phyllonoma, viitattu 8.11.2014. * Phyllonoma cacuminis Standl. & Steyerm. * Phyllonoma laticuspis (Turcz.) Engl. * Phyllonoma ruscifolia Willd. ex Schult. * Phyllonoma tenuidens Pittier * Phyllonoma weberbaueri Engl. == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === Luokka:Aquifoliales
Marjalavat

Marjalavat (Helwingia) on omaan heimoonsa marjalapakasveihin (Helwingiaceae) kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Lajit ovat kotoisin Himalajalta Japaniin ulottuvalta alueelta.Stevens 2001–, viitattu 8.11.2014. == Tuntomerkit == Kasvit ovat ainavihantia pensaita tai pieniä puita. Lehden yläpinnalla on siihen kiinni kasvanut kukinto. Korvakkeet ovat pienet ja ripsuiset. Kukissa on vain yksi kehälehtikiehkura, sikiäin on kehänpäällinen, ja hedelmä on luumarja. Marjalavat ovat tavallisesti ainavihantia. Kasveissa on flavoneja ja iridoideja. Varressa on syysoluja, jotka muodostavat kuituja, ja piijyväsiä. Tavallisesti kasvia peittää vahainen pintakelmu eli kutikula, mutta se voi puuttuakin. Kasvit ovat kaksikotisia, hede- ja emikukat sijaitsevat eri kasviyksilöissä. Kukat sijaitsevat viuhkomaisissa rykelmissä, ja niissä on yksikiehkurainen kehä, jossa on kolmesta viiteen kehälehteä, joiden kärjet ovat enemmän tai vähemmän taipuneet. Hedekukissa ei ole näkyvissä emiön jäänteitä eikä emikukissa joutoheteitä. Ensin mainituissa on heteiden välissä mettä erittävä pohjuskehrä. Sikiäin on yhdislehtinen, tavallisesti neljän, joskus kahden tai kolmen, emilehden muodostama. Siemenaihe on apotrooppinen (taipunut poispäin sikiäimen keskustasta), sen varsi ja kalvo ovat paksuja. Siemenkuori on ohut ja endospermi on heikosti kirjava. Kromosomiluku on n = 19. == Luokittelu == Takhtajan (1997) sisällytti Helwingiales-lahkon ylälahkoon Aralianae, ja Cronquist (1981) vei suvun kanukkakasvien (Cornaceae) heimoon. Nyt heimoa pidetään orjanlaakerikasvien (Aquifoliaceae) sukulaisena. Suvussa on kolme tai neljä lajia:http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=helwingia * Helwingia chinensis Batalin * Helwingia himalaica Hook.f. & Thomson ex C.B.Clarke * Helwingia japonica (Thunb.) F.Dietr. – verkkomarjalapa * Helwingia omeiensis (W.P.Fang) H.Hara & S.Kuros. == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001–: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Marjalavat – Helwingia Luokka:Aquifoliales
Atland

Atland on espanjankielinen heavy/power metal -yhtye. Se perustettiin Zaragozassa vuonna 2000. == Jäsenet == * Chusé Miguel Joven – laulu * José Ignacio Cavero – kitara * Cristian Ferrándiz – kitara * Alberto Serrano – basso * Chesus Monforte – rummut * Judith Ramón – koskettimet == Julkaisut == === Wings of Tomorrow (2006) === # Promised lie # Inquisition # Wings of tomorrow # Blind slaves # Let children play # Passion and hate # Helena dreams === Opera Prima (2008) === # Preludio # Madre Gaia # Un mundo perfecto # La leyenda del cielo y la tierra # En mis sueños # Requiem por un hermano # Liberación # Partorgan (instrumental) # Princesa # Un día de invierno # Mente de cristal # El Último canto del cisne === Marboré (2011) === # Fausto # Nuevo Amanecer # Las Alas del Mañana # Odio y Pasión # Marboré # Tempus Fugit # Burning the Night # Bonus Track - Marboré (aragonés) ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Espanjalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Heavy metal -yhtyeet
Jean-Baptiste Bui Tuân

Jean-Baptiste Bui Tuân (24. kesäkuuta 1928 – 27. heinäkuuta 2024) oli vietnamilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. syyskuuta 1955 ja nimitettiin Long Xuyênin koadjuuttoripiispaksi sekä Tabunian titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michel Nguyên Khác Ngu, jota avusti Réginald-André-Paulin-Edmond Jacq. 30. joulukuuta 1997 Bui Tuânista tuli Long Xuyênin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. lokakuuta 2003.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Jean-Baptiste Bui Tuân == Lähteet == Luokka:Vietnamilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Francisco Carlos da Silva

Francisco Carlos da Silva (s. 30. syyskuuta 1955) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi São Carlosin hiippakuntaan Constantino Amstalden 11. joulukuuta 1982. Hänet nimitettiin Ituiutaban hiippakunnan johtoon 19. syyskuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joviano de Lima Júnior, jota avustivat Paulo Sérgio Machado ja Bruno Gamberini.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Francisco Carlos da Silva == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Mukasa Zuza

Joseph Mukasa Zuza (2. lokakuuta 1955 Malembo – 15. tammikuuta 2015) oli malawilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mzuzun hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1982 ja nimitettiin sen johtoon 3. maaliskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Leanza, jota avustivat Felix Eugenio Mkhori ja Tarcisius Gervazio Ziyaye.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joseph Mukasa Zuza == Lähteet == Luokka:Malawilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Flavio Roberto Carraro

Flavio Roberto Carraro (3. helmikuuta 1932 Sandon di Fossò – 17. kesäkuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 16. maaliskuuta 1957 ja nimitettiin Arezzo-Cortona-Sansepolcron hiippakunnan johtoon 8. kesäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Silvano Piovanelli, jota avustivat Francesco Gioia ja Giovanni D'Ascenzi.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Flavio Roberto Carraro, O.F.M. Cap. Carraro sai 25. heinäkuuta 1998 nimityksen Veronan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. toukokuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Oskar Pihl

Oskar Woldemar Pihl (11. helmikuuta 1890 Moskova – 22. elokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen jalokiviseppämestari ja kunniamerkkien suunnittelija. __NOTOC__ == Elämä == Oskar Pihl oli kultaseppäsukua sekä äitinsä että isänsä puolelta. Hänen vanhempansa olivat kultaseppämestari Knut Oskar Pihl ja kultaseppämestari August Holmströmin tytär Fanny Florentina Holmström. Hänen sisarensa Alma Pihl oli yksi Fabergén tunnetuimmista korusuunnittelijoista. == Ura == Oskar Pihl aloitti uransa piirtäjänä enonsa, kultaseppämestari Albert Holmströmin (1876–1925) liikkeessä Pietarissa. Holmström oli Fabergén jalokiviseppämestari, jonka työhuone valmisti suurimman osan yrityksen jalokivikoruista. Pihl sai kultasepän koulutuksen Holmströmin työhuoneella. Työskennellessään Holmströmin työpajassa Pihl suunnitteli Fabergélle useita pieniä esineitä, kuten emaloituja solmioneuloja. Hänen leimansa Fabergélle tekemissään esineissä oli ”OP”. Venäjän vallankumouksen jälkeen Oskar Pihl muutti Suomeen. Hän opiskeli vuosina 1922–1925 Taideteollisuuskeskuskoulussa Helsingissä ja tuli kultaseppä Alexander Tillanderin yrityksen palvelukseen 1925. Pihl toimi Tillanderilla kultaseppänä ja suunnittelijana ja sittemmin yrityksen taiteellisena johtajana aina kuolemaansa 1959 saakka. Hänen tunnetuimmat suunnittelutyönsä ovat Suomen Leijonan Ritarikunnan kunniamerkit sekä Suomen Olympialainen ansioristi ja -mitali. Lisäksi hän piirsi Mannerheim-ristin Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemien Vapaudenristien pohjalta.Perustaminen, Mannerheim-risti Mannerheim-ristin ritarit Pihl on saanut Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin ja Suomen Valkoisen Ruusun Ritarimerkin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Oskar Pihl kunniamerkkien suunnittelijana. Ritarikuntien kanslia. Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Suunnittelijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Kuivaniemen junaturma (1943)

Kuivaniemen junaturma tapahtui jatkosodan aikana 2. lokakuuta 1943, kun saksalaisia sotilaita kuljettanut lomalaisjuna törmäsi toiseen junaan Kuivaniemen ratapihalla -rataosalla. Onnettomuudessa kuoli kymmenen lomalaisjunassa matkustanutta saksalaissotilasta, ja lisäksi 25 sotilasta sai vakavia ja 19 lieviä vammoja. Saksalaisia kuljettanut lomalaisjuna oli lähtenyt Simosta kello 17.21. Junan saapuessa Kuivaniemen ratapihaa edeltävälle suoralle veturinkuljettaja huomasi, että toinen juna oli tulossa vastaan samalla raiteella, ja teki hätäjarrutuksen. Junat törmäsivät yhteen ratapihan pohjoispäässä olleen tasoristeyksen kohdalla niin, että veturit nousivat toisiaan vasten pystyyn ja vetureita lähinnä olleet vaunut murskaantuivat. Useat härkävaunujen ovilla kurkistelleet sotilaat menettivät henkensä, kun auki olleet vaunujen ovet paukahtivat kiinni törmäyksen voimasta. Loukkaantuneet saivat ensiavun lähitaloissa. Itse rata ei kärsinyt suuria vaurioita, ja se saatiin avattua liikenteelle melko pian sen jälkeen, kun raivaustyöt oli saatu tehdyksi. Onnettomuudesta ei kerrottu tiedotusvälineissä sotasensuurin vuoksi. Onnettomuuden syynä oli Kuivaniemen liikennepaikasta vastanneen liikenneoppilaan tekemä virhe. Hän oli juuri saapunut Helsingistä, valvonut useita vuorokausia yhteen menoon eikä tuntenut vielä Kuivaniemen ratapihaa ja paikallisia olosuhteita. Liikenneoppilas tuomittiin myöhemmin vankeusrangaistukseen, minkä lisäksi hän menetti virkansa ja joutui maksamaan vahingonkorvauksia. == Lähteet == * Aimo Korkala: Junalla sotaan ja sotaa pakoon, s. 82–84, teoksessa Junalla sotaan ja sotaa pakoon : Sota-ajan junamatkoja - kirjoituskilpailun parhaat, 2. painos toim. Heli Mäki. Helsingin yliopisto,Koulutus- ja kehittämiskeskus Palmenia, Kouvola 2011 Luokka:Kuivaniemi Luokka:Junaonnettomuudet Suomessa Luokka:Vuoden 1943 junaonnettomuudet Luokka:1940-luvun onnettomuudet Suomessa
Konad

Konad CO. ltd on korealainen yritys, joka valmistaa kosmetiikkaa ja kynsituotteita. Se perustettiin vuonna 2002. Konadin tuotteita myydään yli 100 maassa. Kaikkein tunnetuin Konadin tuote on Konad Stamping Nail Art, jonka ideana on, että kynsiin leimataan kuvioita. Yritys myy myös meikkejä, kosteusvoiteita ja muuta kosmetiikkaa. Suomen virallinen maahantuoja on Cesars Finland Oy. ==Aiheesta muualla== *Konad CO. ltd:n kotisivut *cesarsshop Luokka:Eteläkorealaiset yritykset Luokka:Kosmetiikka- ja kauneusalan yritykset
Serpentiiniankeriaat

Serpentiiniankeriaat (Derichthyidae) on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä. ==Lajit ja anatomia== Serpentiiniankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kolme lajia. Lajit ovat serpentiiniankerias (Derichthys serpentinus), pitkäkaula-ankerias (Nessorrhamphus ingolfianus) ja Nesorrhamphus danae. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja saavuttavat 40-60 cm:n pituuden. Ruumis on pitkulainen ja kaula on pitkä ja kapea. Kuono on serpentiiniankeriaalla lyhyt ja Nesorrhamphus-suvun lajeilla pidempi. Pitkä selkäevä alkaa melko takaa ja on yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Päässä on useita huokosia, jotka ovat osa aistijärjestelmää. Serpentiiniankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään yksivärisen ruskeita tai mustia ja evät ovat muuta ruumista vaaleammat. ==Levinneisyys== Serpentiiniankeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne elävät avomerellä yleensä yli 500 metrin syvyydessä. Serpentiiniankeriaiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän. ==Lähteet== Luokka:Ankeriaskalat
Boryaceae

Boryaceae on Australiassa hajanaisesti kasvava yksisirkkaisheimo, joka kuuluu lahkoon Asparagales. Heimossa on kaksi sukua ja 12 lajia.Stevens 2001–, Viitattu 10.11.2014 == Tuntomerkit == Boryaceae-heimon kasvit ovat kuivien kasvupaikkojen kseromorfisia ruohoja, joista jotkut näytettyään kuoliaaksi kuivuneilta voivat vielä kosteutta saatuaan herätä eloon. Kasvit ovat verrellisia ja niillä on pönkkäjuuria. Kasvit ovat lyhytjuurakkoisia ja sienijuurellisia. Keskuslieriön sisäketto on hyvin paksuuntunut, ja johtojänteissä on lateraalinen nila. Lehdet ovat kierteisesti järjestyneet, ja niiden tyvi on tupellinen. Kukinto on vanallinen ja suojuksellinen terttu tai tähkä. Kukat ovat vaatimattomia ja huomaamattomia. Kukassa on lyhyt kehälehtien muodostama putki, johon heteet ovat yhtyneet suvussa Borya; suvussa Alania hetiö on kehästä irrallaan. Ponnet ovat hieman leveyttään pidempiä. Sikiäimen väliseinissä on mesiäisiä. Siemenaiheen siitereikä on molempien integuenttien muodostama. Kehälehdet ovat jäljellä hedelmässä, ja siemenissä on tärkkelyksetön ravintovarasto eli endospermi ja lyhyt, munamainen alkio. Kromosomiluku on n = 11, 14.Stevens 2001–, Viitattu 10.11.2014 == Luokittelu == Heimon kaksi sukua on usein sisällytetty hietaliljakasveihin (Anthericaceae), joka sijoittuu nykyisessä fylogeneettisessä luokittelussa laajasti ymmärretyn parsakasvien heimon (Asparagaceae) alaheimoon Agavoideae. Heimoon kuuluu seuraavat 12 lajiahttp://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=alaniahttp://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=borya: * Alania cunninghamii Steud. * Borya constricta Churchill * Borya inopinata P.I.Forst. & E.J.Thomps. * Borya jabirabela Churchill * Borya laciniata Churchill * Borya longiscapa Churchill * Borya mirabilis Churchill * Borya nitida Labill. * Borya scirpoidea Lindl. * Borya septentrionalis F.Muell. * Borya sphaerocephala R.Br. * Borya subulata G.A.Gardner == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website Missouri Botanical Garden * The Plant List. AwWorking list of all plant species. http://www.theplantlist.org/ === Viitteet === Luokka:Asparagales Luokka:Kasviheimot
Punikkililjat

Punikkililjat (Blandfordia)Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Blandfordia on itäaustralialainen kasvisuku, joka kuuluu omaan heimoonsa Blandfordiaceae lahkossa Asparagales. Suvussa on neljä lajia, muun muassa koristekasvina kasvatettava punikkililja (Blandfordia grandiflora). == Tuntomerkit == Kasvit ovat lyhytjuurakkoisia ja juuripurjeisia, karvattomia. Lehtiasento on kaksirivinen. Lehdessä on vahva keskisuoni. Kukinto on terttu, kukkaperät nivelikkäät ja kukassa on suuri putkimainen kehä. Emiö on varrellinen, siinä on mesiäisiä, lyhyt vartalo ja pienehkö luotti. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Kota on liiteluomainen. Kromosomiluku n = 17, 27. == Luokittelu == Punikkililjat muistuttavat morfologialtaan läheisesti sukulaisheimoaan Boryaceae. Sen kanssa ne kuuluvat Asparagales-lahkon kehityslinjaan (kladiin), jonka muodostavat niiden lisäksi heimot Lanariaceae, Asteliaceae ja iirikkikasvit (Hypoxidaceae).http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/welcome.html Punikkililjalajeja on neljä: * Blandfordia cunninghamii Lindl. * punikkililja (Blandfordia grandiflora) R.Br. * Blandfordia nobilis Sm. * Blandfordia punicea (Labill.) Sweet == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001-: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === Luokka:Asparagales
Karl Gustaf Hjalmar Armfelt

Karl Gustaf (Carl Gustav) Hjalmar Armfelt (1873–1959Hagelstam.fi) oli suomalaissyntyinen kultaseppä Fabergén palveluksessa. Armfelt syntyi Suomessa vuonna 1873 joko Hangossa tai Artjärvellä. Vuonna 1886 hän meni oppipojaksi suomalaisen kultaseppä Paul Sohlmanin työpajaan Pietariin. Hänestä tuli kisälli vuonna 1891. Fabergén mestarina hän työskenteli vuodesta 1895 alkaen. Fabergélla hän käytti esineissään merkkiä ЯА. Armfeldt työskenteli myös kultaseppä Anders Nevalaisen alaisuudessa. Hänen uransa jatkui Pietarissa aina vuoteen 1916 asti. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan olivat erilaiset metalli-, puu- tai kivikehykset. Venäjän vallankumouksen jälkeen hän muutti Suomeen ja työskenteli Hämeenlinnassa kultaseppänä vuosina 1925–1937. ==Lähteet== * Ulla Tillander-Godenhielm, Personal and Historical Notes on Fabergé's Finnish workmasters and designers (s. 41) (1980) * H. C. Bainbridge, Peter Carl Fabergé: Goldsmith and Jeweller to the Russian Imperial Court (1966) * М. М. Постникова-Лосева, Н. Г. П. Платонова, Б. Л. Ульяноа, ЗОЛОТОЕ И СЕРЕБРЯНОЕ ДЕЛО XV-XX вв. (2003) * Gerard Hill, G. G. Smorodinova and B. L. Ulyanova, Fabergé and the Russian master Goldsmiths (2008) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Lanaria lanata

Lanaria lanata on Asparagales-lahkoon kuuluva yksisirkkaiskasvi, joka on heimonsa (Lanariaceae) ainoa laji. Se kasvaa Etelä-Afrikan Kapmaassa. == Tuntomerkit == Lajin tuntomerkkeihin kuuluu erityisesti sen lyhythaarainen kukinto, joka on kauttaaltaan puumaisesti haarovien karvojen peittämä. Kukat ovat säteittäissymmetrisiä, ja niiden kehälehdet ovat kasvaneet yhteen puolitiehen asti. == Luokittelu == Lanariaceae muodostaa heimon Asteliaceae ja iirikkikasvien (Hypoxidaceae) kanssa Asparagales-lahkossa kladin, jota luonnehtivat monisoluiset, usein haaroittuvat karvat, parasyyttiset ilmaraot, enemmän tai vähemmän kehänalainen sikiäin, mesiäisen väliseinien mesiäiset ja siemenaiheen siitereikä eli mikropyle, jonka molemmat siemanaiheen kalvot eli integumentit muodostavat. == Lähteet == Luokka:Asparagales
Kickstart My Heart

Kickstart My Heart on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen kappale. Kappale on julkaistu vuoden 1989 albumilla Dr. Feelgood (albumi). Kappale kertoo basisti Nikki Sixxn huumeiden yliannostuksesta, jolloin hänet elvytettiin kahdella sydämeen annetulla adrenaliinipiikillä. Kappale sijoittui Billboardin Hot 100 listalla sijalle 18. == Kokoonpano == * Vince Neil – laulu * Mick Mars – kitara, taustalaulu * Nikki Sixx – basso, taustalaulu * Tommy Lee – rummut, taustalaulu == Aiheesta muualla== * Songfacts Luokka:Mötley Crüen kappaleet Luokka:Vuoden 1989 kappaleet
Profilointi (ohjelmointi)

Profilointi tarkoittaa ohjelmointiterminä menetelmää, jossa profilointityökalu analysoi ohjelmaa suorituksen aikana samalla tallentaen sen muistin kulutusta, suorituskykyä ja niin edelleen. Näin saadaan selville esimerkiksi mahdollisia pullonkauloja, virheitä, ylimääräistä virran ja muistin kulutusta ohjelmasta.http://www.cs.utah.edu/dept/old/texinfo/as/gprof.html#SEC1 Profiloinnin lisäksi tai vaihtoehtona sille voidaan tehdä staattista analyysiä. Amdahlin lain mukaan nopeiden ja tehokkaiden ohjelmien kehittämisessä on keskityttävä ohjelman kalleimpaan (raskaimpaan) kohtaan. == Profilointityökaluja == Profilointityökalut voivat toimia eri periaatteilla kuten suorituksen mittauksilla, simuloimalla ja instrumentoimalla. Instrumentoinnilla tarkoitetaan ohjelman muokkaamista lisäämällä siihen itseensä laskureita. Profilointi voi käyttää mittauksiin laskureita kuten funktiokutsujen laskureita tai aikaperusteisia mittauksia. Tyypillisesti mittaukset suoritukset paljastavat "kuumia kohtia" () kahdella tavalla: paikkoja, joita kutsutaan usein, sekä paikkoja, joissa vietetään paljon suoritusaikaa. Molemmissa tapauksissa on arvioitava erikseen onko koodin suoritusta muutettava, muutettava kutsukohtia vai onko suoritus normaalia maksimikapasiteetin hyödyntämistä. Profilointiohjelmat voivat tallettaa kerätyn tapahtumajoukon () tai yhteenvedon () profiloinnista. Myös niin kutsuttuja "kylmiä kohtia" () joissa ohjelma ei tee mitään voidaan löytää profiloinnilla mittaamalla käytettyä kokonaisaikaa suoritusajan sijaan. Alustasta riippuen myös laitteistotason laskureita voi olla mahdollista käyttää profilointiin. === Linux === * Linux Trace Toolkit * OProfile - järjestelmätason profilointi * perf - ohjelmatason profilointi === OS X === * Shark === Solaris === * DTrace === AMD === * AMD uProf * AMD CodeAnalyst * CodeXL === IBM === * Rational Purify === Intel === * Intel Advisor === C/C++-kielelle === * GNU gprof * Valgrind === Basic-kielelle === * Gambas (IDEn integroitu profilointityökaluhttp://gambas.svn.sourceforge.net/viewvc/gambas?view=revision&revision;=4740) == Katso myös == * Ohjelman optimointi == Lähteet == Luokka:Profilointityökalut
Asteliaceae

Asteliaceae on yksisirkkaisheimo Asparagales-lahkossa. Sen 36 lajia kasvavat Uudesta-Seelannista Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella, Tyynenmeren saarilla, Chilessä ja Maskareeneilla Intian valtamerellä.Stevens 2001–, viitattu 10.11.2014. == Tuntomerkit == Kasvit ovat enemmän tai vähemmän juurakollisia ja sisältävät myrkyllisiä saponiiniyhdisteitä. Kasvia peittävät pienet suomut tai tähtikarvat. Lehtiasento on kierteinen, lehtikanta toisinaan tupellinen. Kukat ovat yleensä yksineuvoisia ja sijaitsevat kaksikotisesti. Kukinto on haarainen terttu tai tähkä, ja siinä on kookkaat ylälehdet. Kukat ovat melko pieniä, ja kehälehdet ovat yleensä tyvestään kasvaneet yhteen. Heteet voivat kiinnittyä kehän tyvelle. Emiössä on toisinaan haarainen vartalo. Sikiäimessä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on marja. Kromosomiluku n = 8, 30, ?35. == Luokittelu == Heimo on evoluutiopuussa iirikkikasvien (Hypoxidaceae) sisarhaara. Yhdessä ne muodostavat kladin, jonka kasvit ovat lehtiruusukkeellisia tai mätästäviä sekä flavonoleja ja limakanavia sisältäviä. Kussakin emilehdessä on muutama tai paljon siemenaiheita. Siemenessä on ohutsoluseinäinen endospermi. Taimen sirkkalehti ei yhteytä ja siinä on pitkä kieleke. Heimossa on perinteisesti erotettu useita sukuja, mutta nykyinen kladistisiin menetelmiin perustuva mielipide tuntuu kallistuvan siihen, että sukuja on vain yksi. Perinteisempi sukujako on seuraava:http://data.kew.org/cgi-bin/vpfg1992/genlist.pl?ASTELIACEAE * Astelia Banks & Sol. ex R.Br. * Collospermum Skottsb. * Milligania Hook.f. * Neoastelia J.B.Williams == Lähteet == * Stevens, P. F. 2001: Angiosperm Phylogeny Website. http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/ === Viitteet === Luokka:Asparagales Luokka:Kasviheimot
Rodger Bain

Rodger Bain (s. 1945) on englantilainen levytuottaja. Bain muistetaan parhaiten brittiläisen heavy metal -yhtyeen Black Sabbathin kolmen ensimmäisen albumin tuottajana. Hänen tyyliinsä kuului tuottaa albumit suoraan livenä vailla juurikaan päällekkäisnauhoituksia lyhyessä ajassa.Geezer Butlerin haastattelu The Last Supper -DVD:llä Bain tuotti myös Judas Priest -yhtyeen ensilevyn Rocka Rollan, tosin Priestin jäsenet olivat pettyneitä lopputulokseen.http://www.jugulator.net/judas_priest_history_part_ii.htm Historiaa Jugulator.net-sivustolla Tiettävästi Bain hylkäsi Priestin ehdottamien ja myöhemmin yhtyeen toisella albumilla julkaistujen kappaleiden, kuten ”The Ripper”, ”Genocide” ja ”Tyrant”, sisällyttämisen albumille. Kappaleet ovat ajan myötä nousseet yhtyeen klassikkokappaleiksi. Muita Bainin tuottamia yhtyeitä ovat esimerkiksi Barclay James Harvest ja Budgie. 1970-luvun puolivälin jälkeen Bain lopetti tuottajan työthttp://www.headheritage.co.uk/headtohead/unsung/topic/55657/threaded/694858 Artikkeli Bainista Head to Head -foorumilla. 1980-luvun alkupuolella hän perusti oman levymerkin Blue Chip/Cygnet Records. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarsuinmäen tykkipatterit

Sarsuinmäen tykkipatterit ovat toisen maailmansodan aikaiseen puolustuslinja Salpalinjaan kuuluneita betonirakenteita, jotka sijaitsevat Sulkavan Partalansaaressa. Ne rakennettiin välirauhan aikana vuonna 1940, valmistuttuaan ne olivat Suomen 30. linnoitustykistöpatteri. Alun perin paikalla sijaitsi kaksi Canet 152/45 C -mallin tykkiä. Niitä ei kuitenkaan kertaakaan jouduttu sodan aikana käyttämään Sarsuinmäellä, vaan paikalla on ammuttu ainoastaan koelaukauksia. Jatkosodan aikana tykit siirrettin paikalta pois etenevien joukkojen mukana Laatokalle. Vuonna 1994 paikalle tuotiin yksi samaa mallia oleva museotykki. Paikalle löytää opaskylttien avulla. Patterit sijaitsevat korkealla mäellä, mutta puut peittävät näkymää alhaalta katsoen. Pattereista on poistettu aseistus. Niiden betonirakenteet ovat muotoilultaan samanlaisia, kuin muidenkin Salpalinjalle rakennettujen kiinteiden tykkipatterien. Nykyisin tykkipattereita ylläpitävät pääasiassa paikalliset reserviläisyhdistykset. == Lähteet == Luokka:Suomen Salpa Luokka:Sulkavan nähtävyydet
Tom Allom

Tom Allom on englantilainen musiikkituottaja ja ääniteknikko, joka oli enimmäkseen aktiivisena 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on työskennellyt pääasiassa hard rock- ja heavy metal-yhtyeiden kanssa. Tom Allom muistetaan parhaiten Judas Priest-yhtyeen vuosina 1979-1988 julkaistujen albumien tuottajana. Yhtye teki myydyimmät albuminsa tuona aikakautena. Hän tuotti myös yhtyeen vuoden 2009 livealbumin A Touch of Evil: Live. Allom oli myös ääniteknikkona ja nauhoittajana Black Sabbath-yhtyeen viidellä ensimmäisellä albumilla. Muita Allomin tuottamia yhtyeitä ovat muun muassa Def Leppard, Doc Holliday, Pat Travers, Strawbs, Krokus, Y&T; ja Rough Cutt. Häntä kutsutaan lempinimellä ”Colonel” (suom. eversti).http://www.ultimate- guitar.com/interviews/interviews/tom_allom_the_sounds_on_first_sabbath_albums_could_have_been_heavier.html Allomin haastattelu Ultimate Guitar-sivustolla == Lähteet == Luokka:Brittiläiset musiikkituottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt