EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Niilin legioonat

Niilin legioonat (, , , ”Kleopatran legioonat”) on vuonna 1959 valmistunut italialais-espanjalais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia- aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Vittorio Cottafavi. Sen pääosia esittävät Linda Cristal, Georges Marchal ja Ettore Manni. ==Juoni== Roomalainen kenturio Curridio saapuu Aleksandriaan varoittamaan Kleopatran kanssa liittoutunutta Marcus Antoniusta sodasta Augustuksen kanssa. Majatalossa hän rakastuu salaperäiseen tanssijaan Bereniceen. Antonious torjuu Curridion varoitukset ja Curridio havaitsee, että Berenice on itse asiassa kuninkaallisen elämänsä rajoituksia uhmaava Kleopatra. Pettynyt mies siirtyy Augustuksen leiriin, ja roomalaiset murskaavat taistelussa Egyptin armeijan. Lopussa Curridio palaa Aleksandriaan pelastamaan häneen rakastuneen Teyrè- tytön ja löytää palatsista Kleopatran ja Antoniuksen ruumiit. ==Näyttelijät== ==Tuotanto, teemat ja vastaanotto== Madridin CEA-studiolla ja Rooman Cinecittàssa Supercinescope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu Niilin legioonat on Cottafaville ominaiseen tapaan enemmän kuin pelkkä värikäs peplum-seikkailu. Komeista lavasteistaan ja toimintajaksoistaan huolimatta se on pohjimmiltaan inhimillinen ja sodanvastainen draama, jossa huomio keskittyy päähenkilöiden moraalisiin valintoihin. Elokuva menestyi Italiassa kohtalaisesti tuottaen yhteensä 472 miljoonan liiran pääsylipputulot. Yhdysvalloissa 20th Century Fox osti Niilin legioonien oikeudet miljoonalla dollarilla ja hyllytti elokuvan, jotta se ei häiritsisi yhtiön oman Kleopatran markkinointia. Eräät kriitikot ovat pitäneet Cottafavin elokuvaa jopa Joseph L. Mankiewiczin ja Elizabeth Taylorin filmiä parempana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1959 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1959 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1959 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset historialliset seikkailuelokuvat
Antti Särkelä

Antti Särkelä (17. maaliskuuta 1804 Himanka – 28. lokakuuta 1873 Turku) oli suomalainen kelloseppä, joka tiettävästi rakensi Suomen ensimmäisen kronometrin. Särkelän vanhemmat olivat Kustaa Särkelä ja Liisa Heikintytär. Särkelä ryhtyi jo nuorena korjaamaan kyläläisten taskukelloja. Kellosepän taitojaan hän kehitti edelleen Kokkolassa, jonne hän muutti 1829. Siellä hän onnistui rakentamaan Suomen tiettävästi ensimmäisen kronometrin. Kun Särkelän maine levisi, hän pääsi Pietariin, jossa sai 500 ruplan palkinnon eräästä kronometristaan. Toimittuaan muutaman vuoden Vaasassa kronometritehtailijana hän muutti Himangalle ja sieltä 1860 Turkuun poikansa Tuomaksen kanssa, joka oli ollut kolme vuotta kellosepän taitoja Pietarissa oppimassa. Särkelä tunnettiin erityisesti seinäkellojen tekijänä, yksi niistä hankittiin senaatin istuntosaliin. Hän valmisti myös sähkömagneettisia kojeita. Hänestä näkyy myös nimimuoto 'Anders Särkilä' vuonna 1843 Helsingfors Tidningar-sanomalehdessä, jossa on hänestä yli sivun mittainen artikkeli. Särkelän puoliso vuodesta 1829 oli Elisabet Kerola (1812–1883). Suomen ensimmäisiin naiskuvanveistäjiin kuulunut Eveliina Särkelä (1847–1939) oli heidän tyttärensä. == Lähteet == * * * Särkelä, Antti. Kirjastovirman henkilögalleria. (Viitattu 8.12.2013.) * Helsinfors Tidningar no 95, 6.12.1843 Luokka:Suomalaiset kellosepät Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus

Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus () on Euroopan unionin erillisvirasto, jonka päämaja sijaitsee Thessalonikissa, Kreikassa. Sen tavoitteena on edistämällä ammatillista koulutusta, ja sitä johtaa kerran vuodessa kokoontuva, 89-jäseninen johtokunta. == Tehtävät ja toiminta == Kehittämiskeskuksen tavoitteena on edistää elinikäistä oppimista tuottamalla tietoa ammattikoulutuksesta. Se tukee ammatillisen koulutuksen kehittämistä ja tutkimusta. Lisäksi se välittää tietoa ammatillisesta koulutuksesta ja koulutuspolitiikasta Euroopan unionin jäsenmaiden, ETA-maiden ja Euroopan komission kesken. Keskus kokoaa ammatillisen koulutuksen jatkokoulutukseen liittyvää tietoa, tarjoaa tutkimustyötä varten erilaisia tutkimus- ja tilastotietoja ja tukee päätöksentekoa erilaisilla poliittisilla analyyseilla. Se levittää asiakirjoja ja tietoja verkkosivustojen, julkaisujen, verkostoiden, opintokäyntien, konferenssien ja seminaarien avulla. Keskus kannustaa eurooppalaista politiikkaa tekemään yhteisiä lähestymistapoja ja tarjoaa kohtauspaikkoja ammatillisen koulutuksen eturyhmille. Keskus laatii tehtäviensä tueksi ensisijaisia tavoitteita ja vuotuisia työohjelmia. Keskuksen strategista päämäärää tukemaan se on luonut neljä ensisijaista tavoitetta. Niihin kuuluvat tiedotus EU:n ammattikoulutusta koskevasta politiikasta, eurooppalaisten suuntausten ja haasteiden tulkinta, ammatillisen koulutuksen hyötyjen arviointi ja ammatillisen koulutuksen profiilin nosto. == Organisaatio == Keskusta johtaa kerran vuodessa kokoontuva johtokunta, joka hyväksyy kaikki strategiset päätökset. Johtokunnassa on 89 jäsentä. Kolme jäsenistä edustaa komissiota ja loput kolmesta eri ryhmästä, eli jäsenvaltioiden hallituksista, työnantajajärjestöistä ja työntekijöiden ammattijärjestöistä. Johtokunnan asettamista ehdokkaista valittu johtaja panee täytäntöön johtokunnan päätökset, johtaa keskusta, toimii sen laillisena edustajana ja valmistelee johtokunnan sekä puheenjohtajiston kokoukset. Hänen tehtävänään on myös laatia lopullinen tilinpäätös. Puheenjohtajisto puolestaan valvoo päätösten täytäntöönpanoa ja keskuksen johtamista tehtävänjaon ja perustamiskirjan mukaisesti. Puheenjohtajistoon kuuluu johtokunnan puheenjohtaja, kolme varapuheenjohtajaa, komission edustajasta ja jokaisen johtokunnan ryhmän nimeämästä koordinaattorista. Maltalainen James Calleja aloitti lokakuussa 2013 keskuksen johtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus Luokka:Thessaloniki
Levuliinihappo

Levuliinihappo on orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä valkoista kiinteää ainetta. Sen kemiallinen kaava on C5H8O3 ja rakennekaava on CH3COCH2CH2COOH. Yhdisteestä käytetään myös nimiä hydroksipropaanihappo, 4-oksopentaanihappo ja asetyylipropionihappo. Levuliinihapon moolimassa on 116,12 g/mol, sulamispiste 33–35 °C, kiehumispiste 245–246 °C, tiheys 1,13 g/cm3, leimahduspiste 137 °C ja CAS-numero 123-76-2. Yhdiste liukenee hyvin veteen. Levuliinihappoa voidaan valmistaa biomassan selluloosassa olevasta glukoosista happokatalysoidun hydrolyysin avulla. Biomassapohjaisessa valmistuksessa levuliinihappoa voidaan valmistaa esimerkiksi kahdella sarjaankytketyllä reaktorilla, jossa ensimmäisessä syntyy välituotetta hydroksimetyylifurfuraalia (HMF) ja toisessa reaktorissa HMF reagoi levuliinihapoksi. Jälkimmäisessä reaktorissa muodostuu sivutuotteena muurahaishappoa. == Aiheesta muualla == *Teknologiakeskus Ketek: Luonnon kasvikuitujen käyttö biomassaraaka-aineena kemikaalien valmistuksessa (pdf) *Markus Vanninen, Tyypillisten biomassamateriaalien kemiallinen koostumus, Kappale 5.1 Levuliinihappo, Jyväskylän yliopisto, Kemian laitos, Pro gradu -tutkielma, 12.5.2009 *PubChem: Levulinic acid *Human Metabolome Database (HMDB): Levulinic acid *DrugBank: Levulinic Acid *ChemBlink: Levulinic acid *Researchgate.net: Daniel J. Hayes, Julian Ross, M. H. B. Hayes, Steve Fitzpatrick: The Biofine Process: Production of Levulinic Acid, Furfural and Formic Acid from Lignocellulosic Feedstocks (pdf) Luokka:Karboksyylihapot
Sixth Floor Museum

Sixth Floor Museum (Kuudennen kerroksen museo) on museo, joka on pyhitetty Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn muistolle. Museo sijaitsee entisen koulukirjavaraston kuudennessa kerroksessa, mistä Lee Harvey Oswald ampui kuolettavat laukaukset John F. Kennedyn salamurhassa 22. marraskuuta 1963. Museo esittelee John F. Kennedyn poliittista uraa sekä hänen viimeisen päivän tapahtumiaan. Museoon on myös lavastettu Lee Harvey Oswaldin pahvilaatikoista kyhäämä piilopaikka, missä hän oli väijynyt kiväärinsä kanssa. == Lähteet == Luokka:Dallasin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain museot Luokka:John F. Kennedyn salamurha
Johan Balthasar von Campenhausen

Johan Balthasar von Campenhausen (30. heinäkuuta 1689 Tukholma – 28. tammikuuta 1758 Pietari) oli kenraali ja venäläisten nimittämä Suomen kenraalikuvernööri pikkuvihan aikana 1742–1743. Von Campenhausenin vanhemmat olivat Pohjanmaan rykmentin eversti Johan Herman von Campenhausen ja Agnes Margareta Gyldenhoff, joilla oli yksitoista lasta, joista kuusi poikaa ja sisko kuolivat jo lapsina. Kahdeksas sisarus, veli, kaatui suuressa Pohjan sodassa. Isä Johan Herman von Campenhausen oli toiminut Riian ruotsalaisena varakomendanttina. Hän tuli 1708 kuningas Kaarle XII:n drabanttijoukkoihin, joutui Puolassa vangiksi 1710 ja siirtyi ensin puolalaisten ja 1711 venäläisten palvelukseen. Everstiksi hänet ylennettiin 1717 ja myöhemmin kenraalimajuriksi. Kun Suomi joutui hattujen sodassa venäläisten miehittämäksi, von Campenhausen nimitettiin syksyllä 1742 Suomen kenraalikuvernööriksi ja hän sai hoitoonsa taloudelliset, oikeudelliset ja kirkolliset asiat. Ylimpiin hallintovirkoihin nimitettiin hänen esityksestään virolaisia ja liivinmaalaisia henkilöitä ja suomalaisia taas alempiin. Turun rauhan jälkeen 1743 syksyllä von Campenhausen palasi Venäjälle, missä hän sai tehtäväkseen laatia esityksen Viipurin läänin hallintoa varten. Vapaaherraksi hänet korotettiin 1744 ja myöhemmin kenraaliluutnantiksi. Von Campenhausenin ensimmäinen puoliso vuodesta 1712 oli Margareta Lilliegren (k. 1733), joka oli aikaisemmin naimisissa Peipsijärven laivaston komentajan C.G. Löschern von Hertzfeldin kanssa, ja toinen vuodesta 1736 Helena Juliana von Straelborn (k. 1775). ==Lähteet== * Sivu 104. Luokka:Suomen kenraalikuvernöörit Luokka:Vuonna 1689 syntyneet Luokka:Vuonna 1758 kuolleet
Eugene Wright

Eugene Wright (29. toukokuuta 1923 Chicago, Illinois, Yhdysvallat – 30. joulukuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti. Hän oli enimmäkseen itseoppinut, mutta sai myöhään urallaan opetusta Paul Gregorylta. Hän opiskeli kornetinsoittoa high school -aikoinaan ja johti 16-henkistä The Dukes of Swing -yhtyettä 1940-luvulla. Parhaiten hän tuli tunnetuksi 1950–1960-luvuilla tekemästään yhteistyöstä Dave Brubeckin kanssa. Wright teki yhteistyötä myös Gene Ammonsin, Count Basien, Arnett Cobbin, Buddy DeFrancon ja Red Norvon kanssa. Hän työskenteli lisäksi opetustehtävissä. Hän ei johtanut levytyksillä omia sessioitaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kontrabasistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Unti Tuulensuu

Impi Siviä Varsila, kirjailijanimi Unti Tuulensuu (25. joulukuuta 1907 Oulu – 22. huhtikuuta 1987)Kuolinpäivä hautakivessä Maunulan uurnalehdossa, kortteli 26, rivi 13, hauta 293 oli suomalainen nuortenkirjailija. == Teoksia == * Teinien tempauksia. Karisto 1955 * Kesätoverit. Karisto 1959 * Kuolimme samana päivänä. Love kirjat, Helsinki 1985 == Lähteet == * Arkistoitu versio (archive.org) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
E. I. Uotila

Erkki Ireneus Uotila (11. joulukuuta 1907 Lieto – (kuoleman julkistamispäivä 2. elokuuta) 1988)Döda, I stadens finska församlingar, Erkki Ireneus Uotila, 80, Åbo Underrättelser, 1988, No 148, sivu 15, julkaistu 2.8.1988 oli suomalainen näytelmäkirjailija.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Uotila, E.I., sivu 472, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981 Uotila kävi mielisairaanhoitokoulun 1931–1932 ja toimi käsityönopettajana Moision sairaalassa Mikkelissä. Uotilan vanhemmat olivat maanviljelijä Kustaa Oskari Uotila ja Emilia Freetriikka (o.s. Anttila). Puoliso oli Elisa (o.s. Wahlman) vuodesta 1939. == Teoksia == * Oikean asian puolesta : yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1944 * Mikkelin mieslaulajat 25 vuotias ; toim. E. I. Uotila. Mikkelin mieslaulajat, Mikkeli 1954 * Mikkelin mieslaulajat 30 vuotias 1929-1959. Mikkelin mieslaulajat, Mikkeli 1959 == Lähteet == * Arkistoitu versio (archive.org) == Viitteet == Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Chennai Express

Chennai Express on vuonna 2013 ilmestynyt intialainen romanttinen toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Rohit Shetty. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja Deepika Padukone toisessa yhteisessä elokuvassaan. Elokuva kertoo miehen matkasta Mumbaista Rameswaramiin ja tapahtumista hänen rakastuttuaan paikallisen mafiapomon tyttäreen. Elokuva sai ensi-iltansa ulkomailla 8. elokuuta 2013 ja Intiassa 9. elokuuta 2013. Se sai sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta rikkoi ennätyksiä ja nousi nopeimmin miljardi rupiaa tuottaneeksi elokuvaksi. Chennai Express ohitti Yeh Jawaani Hai Deewanin eniten tuottaneena hindielokuvana vuonna 2013. Siitä tuli kaikkien aikojen eniten tuottanut hindielokuva, rikkoen 3 Idiotsin (2009) ennätyksen. Chennai Expressin ennätykset rikkoi Dhoom 3 vielä samana vuonna. == Näyttelijät == == Musiikki == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset komediat Luokka:Intialaiset toimintakomediat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Kultakäpinkäinen

Kultakäpinkäinen (Campochaera sloetii) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua- Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Angry Birds Star Wars II

Angry Birds Star Wars II oli vuonna 2013 julkaistu Rovion tekemä Angry Birds -peli. Peli on jatkoa Angry Birds Star Wars -pelille. Peli poistettiin Android-laitteilta ja IOS-palveluista 3. Helmikuuta, 2020. ==Eroja Angry Birds Star Warsiin== * Enemmän pelattavia lintuja * Ensimmäistä kertaa possuilla voi pelata * Valinta, pelaako hyvien vai pahojen puolella * Kiertopolkuja, pitkin pelaamalla pääsee nopeammin johonkin toiseen kenttään ==Aiheesta muualla== * Rovio: Angry Birds Star Wars II Luokka:Pulmapelit Luokka:Angry Birds‎ Luokka:Vuoden 2013 videopelit Luokka:Android-pelit Luokka:IOS-pelit
Lännenkäpinkäinen

Lännenkäpinkäinen (Lobotos lobatus) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Lännenkäpinkäistä tavataan Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa ja Sierra Leonessa. Sen kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Laji on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Elinympäristö== Lännenkäpinkäinen elää alankojen sademetsissä korkeiden puiden latvuskerroksissa. Sen elinympäristöt sijaitsevat alle 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Se elää joskus jokien läheisyydessä ja myös avoimissa suometsissä. Se kestää jonkin verran elinympäristöjen muutoksia. ==Ravinto== Lännenkäpinkäinen käyttää ravinnokseen perhosentoukkia, heinäsirkkoja sekä pieniä mustia siemeniä. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset Luokka:Uhanalaiset linnut
Alankokäpinkäinen

Alankokäpinkäinen (Lobotos oriolinus) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Alankokäpinkäistä tavataan Kamerunissa, Keski- Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Nigeriassa. Se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Sieppokäpinkäinen

Sieppokäpinkäinen (Hemipus picatus) on vangojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sieppokäpinkäistä tavataan laajalla alueella Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Vangat
Karpio (täsmennyssivu)

Karpio tarkoittaa seuraavia: *Karpio, vanha suomalainen kuivan tavaran tilavuuden mittayksikkö ;Sukunimi *Dagmar Karpio (o.s. Aalto, 1885–1960), yhteiskunnallinen vaikuttaja, järjestöaktiivi *Juha Karpio (1938–2018), juristi, kansanedustaja (kok.) *Markku Karpio (s. 1961), lasten- ja nuortenkirjailija *Sulo Karpio (vuoteen 1906 Glumerus, 1890–1974), kirjailija *Vihtori Karpio (vuoteen 1906 Glumerus, kirjailijanimi Olavi Kallio, 1885–1964), kirjailija ja toimittaja, Dagmar Karpion puoliso Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kaihon Karavaani

Kaihon Karavaani tai Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani, on suomalainen iskelmä/poprockyhtye. Sen solistina toimii laulaja/lauluntekijä Tuure Kilpeläinen. Bändin muut jäsenet ovat kitaristi Rocka Merilahti, rumpali/tuottaja Sampo Haapaniemi, haitaristi/kosketinsoittaja Jiri Kuronen, perkussionisti Aarne Riikonen ja basisti Jarno "Jape" Karjalainen.http://www.tuurekilpelainen.fi/ Tammikuussa 2022 Tuure Kilpeläinen ilmoitti yhtyeen jäävän syyskuun alussa 2022 ennalta määrittelemättömän pituiselle tauolle. ==Diskografia== ===Albumit=== Nimi Julkaisutiedot Lista Kulta/Platinalevy Albumilista Valon pisaroita *Julkaistu: 5. toukokuuta 2010 *Levy-yhtiö: WEA 10 Platinalevy Erämaa *Julkaistu: 12. syyskuuta 2011 *Levy-yhtiö: WEA 4 Platinalevy Afrikan tähti *Julkaistu: 28. syyskuuta 2012 *Levy-yhtiö: WEA 2 Platinalevy Käpälikkö *Julkaistu: 3. lokakuuta 2014 *Levy-yhtiö: Kaiho Republic 3 Kultalevy Surusilmäinen kauneus *Julkaistu: 21. lokakuuta 2016 *Levy-yhtiö: Universal 1 Kultalevy Kaihon karnevaali *Julkaistu: 3. marraskuuta 2017 *Levy-yhtiö: Warner Music Finland *2CD-kokoelma 10 Paluu paratiisiin *Julkaistu: 6. maaliskuuta 2020 *Levy-yhtiö: Universal 1 * Yhtye on soittanut taustamusiikit myös Vesa-Matti Loirin levyllä Tuomittuna kulkemaan. Se on soittanut myös elokuvassa Tie Pohjoiseen. Yhtye vierailee myös Paula Koivuniemen ja Tuure Kilpeläisen duettokappaleella Mieto väkevä. * Lisäksi yhtye on mukana myös Kuolemantanssi-levyllä jossa laulaa Tuure Kilpeläisen lisäksi mm. Olavi Uusivirta, Yona ja Viitasen Pia. ===Singlet=== Nimi Vuosi Listasijoitukset Levy Single- lista Lataus- lista Radio- lista "Valon pisaroita" 2010 — — 13 Valon pisaroita "Vaeltava aave" 2010 — — 17 "Lohtu" 2010 — — — "Pelko pois" 2011 — — 11 Erämaa "Ystävänpäivä" 2011 — 22 5 "Erämaa" 2012 — — — "¡Eloon!" 2012 — 21 2 Afrikan tähti "Tahtoisin, tahtoisin" (feat. Yona) 2012 — — 33 "Oi onnenmaa" 2012 — — — Iskelmä - Suomi "Hyvä, paha, ruma mies" 2013 — — — Afrikan tähti "Lisätään lämpöä" 2014 — — 29 Käpälikkö "Hymyilevä Apollo" 2014 — — 58 "Laiva" 2014 — — — "Pyyteetön rakkaus" 2015 — — 56 "Irrallaan" 2015 — — — "Autiosaari" 2016 — 8 2 Surusilmäinen kauneus "Surusilmäinen kauneus" 2016 — — 11 "Kesken jää" 2016 — — — "Tässä memee vielä hetki" 2017 — — 41 Kaihon karnevaali "Kai surra saan" 2017 — — — "Tornado" 2018 — — — Vain elämää - kausi 9: Toinen kattaus "Mä Oon Sun" 2019 — — — Paluu paratiisiin "Se on minä joka hajoaa" — — 44 "Rakastan sua niin et se sattuu" 2020 — — 5 "Lumous" 2021 — — 18 "Kuiskauksia tulevaisuudesta" 2022 — — 22 * Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Suomen virallinen latauslista (Top 30) (2007->) ja Suomen suosituimmat (Music Control/Radio Monitor) (Radio Top 100). ===Musiikkivideot=== * "Valon pisaroita" * "Vaeltava aave" * "Ystävänpäivä" * "Tahtoisin, tahtoisin" * "Lisätään lämpöä" * "Hymyilevä Apollo" * "Laiva" * "Irrallaan" * "Autiosaari" == Lähteet== Luokka:Suomalaiset iskelmäyhtyeet Luokka:Suomalaiset pop rock -yhtyeet
Filippiinienlivertäjä

Filippiinienlivertäjä (Lalage melanoleuca) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Filippiinienlivertäjää tavataan Filippiineillä. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Simon Kovar

Simon Kovarski eli Kovar (22. toukokuuta 1890 Vilna – 17. tammikuuta 1970 Encino, Kalifornia) oli liettualaissyntyinen fagotisti ja pedagogi.NNDB: Simon Kovar Hän opiskeli Pietarin konservatoriossa viulunsoittoa Leopold Auerin johdolla, mutta vaihtoi Aleksandr Glazunovin ehdotuksesta soittimensa fagottiin. Kovar emigroitui Yhdysvaltoihin vuonna 1922 ja toimi siellä New Yorkin filharmonikkojen fagotistina vuoteen 1949. Tämän jälkeen hän omistautui opetustyölleen. Hän vetäytyi vuonna 1957 eläkkeelle ja muutti perheineen Kalifornian Encinoon, jossa hän asui loppuikänsä.THE BASSOON PEDAGOGY AND PUBLICATIONS OF SIMON KOVAR - DISSERTATION Hänen kuolemansa johtui emfyseemasta. Kovar julkaisi vuonna 1951 harjoituskirjan 24 Daily Studies. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fagotistit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö

Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiö (, Eurofound) on Euroopan unionin erillisvirasto, jonka päämaja on Dublinissa. Vuonna 1975 perustetun viraston tehtävä on edistää elin- ja työolojen suunnittelua. Säätiön johdossa on espanjalainen Juan Menéndez-Valdés, ja sitä johtaa kolmeksi vuodeksi kerralla valittava johtokunta, jossa on jäseniä jokaisesta jäsenmaasta. Eurofoundin henkilökuntaan kuuluu noin 100 ihmistä. == Tehtävä == Kehittämissäätiö pyrkii edistää parempien elin- ja työoloja Euroopassa tuottamalla ja jakamalla tutkimukseen perustuvaa tietoa työ- ja sosiaalipolitiikan laatimisen tueksi. Säätiön keskeisimpiä kehityskohteita ovat työolot, kuten työn järjestäminen, työaika, joustavat työjärjestelyt, työolojen muutosten hallinta, elinolot, kuten työ- ja perhe-elämän välinen tasapaino, sosiaalipalvelujen saatavuus ja työmarkkinoille sopeutumisen tukeminen, ja työmarkkinasuhteet ja niihin liittyvät muutokset. Säätiö tukee esimerkiksi yliopistojen, viranomaisten sekä talous- ja sosiaalialan järjestöjen välisiä yhteyksiä, järjestää erilaisia tapahtumia ja osallistuu tutkimukseen. == Organisaatio == Säätiön kotipaikkana on Dublin, ja siihen kuuluu johtokunta, puheenjohtajisto, johtaja ja apulaisjohtaja. Johtokunnassa on kolme jäsentä Euroopan komissiosta, ja yksi edustaja jokaisen unionin jäsenvaltion hallituksesta, työnantajajärjestöistä ja työntekijäjärjestöistä. Johtokunnan jäsenten toimikausi kestää kolme vuotta, ja jäsenet voivat istua useampia toimikausia. Johtokunta johtaa säätiötä ja muun muassa hyväksyy vuosittaiset ohjelmat. Komission viideksi vuodeksi nimeämä johtaja on säätiön johdossa. Puheenjohtajisto valvoo johtokunnan päätösten täytäntöönpanosta. Säätiön johtajaksi valittiin vuonna 2010 espanjalainen Juan Menéndez-Valdés. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Eurofound: 40 ensimmäistä vuotta (esite, pdf) *Eurofoundin kotisivu (osin suomeksi) Elin- ja työolojen kehittämissäätiö Luokka:Dublin
Pauli Karttunen

Pauli Juhani Karttunen (1. syyskuuta 1929 Joensuu – 18. lokakuuta 2022)Kuolinilmoitus, Pauli Juhani Karttunen, Aamulehti, 2022, No 324, sivu B16, julkaistu 27.11.2022Pauli Juhani Karttunen 93 v, Aamulehti, Hyvä elämä, julkaistu 20.11.2022 oli suomalainen tekniikan tutkija.Karttunen Pauli Juhani, Suomen professorit, toimittaja Veli-Matti Autio, Professoriliitto, 2000, ISBN 951-95189-6-7 Hän oli 1969–1995 Tampereen teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan (säätötekniikan) professori. Hän tutki navigointi-, lämmitys-, sähkönjakelu- ja työstökonejärjestelmiä sekä betoniteknologiaa ja kaapelinvalmistuskoneistoja.Facta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 17WSOY Iso Tietosanakirja 4. osa, s. 212, WSOY 1995 Karttunen tuli ylioppilaaksi Turun toisesta lyseosta 1948. Diplomi-insinööriksi hän valmistui 1953 ja tekniikan lisensiaatiksi 1962. Tekniikan tohtoriksi hän väitteli 1968 Teknillisestä korkeakoulusta. Karttunen toimi assistenttina Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1952–1955 ja Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen vt. tutkimusinsinöörinä vuosina 1955–1963. Hän oli Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan (vahvavirtatekniikka) apulaisprofessori 1963–1969. Karttusen vanhemmat olivat pursimies Veetu Karttunen ja Hilja (o.s. Sormunen). Puoliso oli Tyyne Maria (o.s. Rajakangas) vuodesta 1954. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Severed Savior

Severed Savior on yhdysvaltalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1997 San Franciscossa, Kaliforniassa. Yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa, Puddle of Goren maaliskuussa 2000, ja EP Forced to Bleed julkaistiin vuotta myöhemmin levymerkillä Disfigured Records. EP:n julkaisun aikaan yhtye oli solminut tuoreen levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa, ja esikoisalbumi Brutality Is Law julkaistiin maaliskuussa 2003.http://uniqueleader.com/unique-leader-bands/unique-leader-alumni/severed- savior/ Vuonna 2007 yhtye liittyi Willowtip Recordsille. Toinen studioalbumi, Servile Insurrection, julkaistiin marraskuussa 2008. == Jäsenet == * Murray Fitzpatrick – basso * Troy Fullerton – rummut * Mike Gilbert – kitara * Anthony Trapani – laulu === Entiset jäsenet === * Armondo Avalos – basso * Rob Lumbre – laulu, kitara * Jared Deaver – laulu, kitara * Dusty Boisjolie – laulu * Shon Benham – kitara, laulu * Jason Kramer - kitara == Diskografia == === Studioalbumit === * * === EP:t === * === Demot === * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset brutaalit death metal -yhtyeet
The Group for Contemporary Music

The Group for Contemporary Music on Harvey Sollbergerin ja Charles Wuorisen vuonna 1962 perustama uuteen taidemusiikkiin erikoistunut yhtye. Se sai vuonna 1985 kunniamaininnan Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemialta ja -instituutilta. Yhtyeen alaa ovat sekä jo vakiintuneet modernit teokset että uusien lahjakkuuksien töiden tulokset. Kokoonpanon julkaisuihin lukeutuvat Naxos-levymerkillä ilmestyneet Jacob Druckmanin, Morton Feldmanin, Roger Sessionsin ja Charles Wuorisen teosten levytykset.Naxos: Group for Contemporary Music, The == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AllMusic: The Group for Contemporary Music Group for Contemporary Music, The
Esko Karvinen

Esko Karvinen (30. joulukuuta 1922 Savonlinna – 28. joulukuuta 1978 Jyväskylä) oli suomalainen professori ja liikuntatieteilijä. Hän oli Jyväskylän yliopiston liikuntafysiologian professori 1964–1978, liikuntatieteellisen tiedekunnan dekaani 1968–1974 ja yliopiston vararehtori 1974–1977. Hän julkaisi liikunnan fysiologiaa käsitteleviä tutkimuksia.Facta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 23Suomen Urheilutietäjät ry Suomalaisen SS-pataljoonan urheilumiehiä Karvinen valmistui ylioppilaaksi 1941, lääketieteen kandidaatiksi 1947 ja lisensiaatiksi 1952. Hän suoritti Master of Sciences -tutkinnon 1954 ja filosofia tohtorin tutkinnon 1958 Chicagon yliopistosta.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Karvinen palveli jatkosodan aikana suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikuntatieteilijät Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Hélène Flautre

Hélène Flautre (s. 29. heinäkuuta 1958 Bapaume, Pas-de-Calais, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli vuosina 1999–2014 Euroopan parlamentissa Europe Écologien edustajana. Parlamentissa hän on muun muassa kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsen. Hän on ollut Arrasin kaupunginvaltuutettu 1989–1992 ja 2001–2007. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hélène Flautre Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Hyacinthe Laser

Saint-Hyacinthe Laser oli kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue, joka pelasi Quebec Major Junior Hockey Leaguessa vuosina 1989-1996. Sen kotiareena oli Stade L.P. Gaucher. Joukkue ei kuitenkaan koskaan voittanut Memorial Cupia, ja se muutti vuonna 1996 Rouyn-Norandaan ja pelaa nykyään nimellä Rouyn-Noranda Huskies. ==Historia== Saint-Hyacinthe Laser syntyi vuonna 1989, kun Verdun Junior Canadiens ostettiin ja se muutti Saint-Hyacinthen kaupunkiin. Joukkue pelasi seitsemän vuotta ennen kuin se muutti Rouyn-Norandaan. Kolmantena toimintavuotena, pääjohtaja Claude Lemieux voitti John Horman Trophyn. ==NHL- pelaajat== * Martin Brodeur * Frederic Cassivi * Eric Charron * Martin Gendron * Eric Landry * Georges Laraque * Craig Martin * Dean Melanson * Patrick Poulin * Remi Royer * Pierre Sevigny Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1989 perustetut urheiluseurat
Catherine Grèze

Catherine Grèze (s. 15. huhtikuuta 1960 Pariisi, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentissa 2009–2014 Europe Écologien edustajana. Parlamentissa hän oli muun muassa kehitysyhteistyövaliokunnan jäsen. Grèzeä ei valittu uudelle kaudelle vuoden 2014 vaaleissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Catherine Grèze Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Afrikan tähti (albumi)

__NOTOC__ Afrikan tähti on Tuure Kilpeläisen kuudes ja Kaihon Karavaanin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 28. syyskuuta 2012. Levyllä on kuultavissa vaikutteita iskelmästä, popista, jazzista, rockista ja reggaesta. Myös slaavilaiset vaikutteet kuuluvat vahvasti levyllä. Albumi myi platinaa huhtikuussa 2013.http://www.radionova.fi/musiikki/uutiset/Tuure-Kilpelainen- ja-Kaihon-Karavaani--Afrikan-tahti-kimaltaa-nyt-platinanhohtoisena--28211.html Levyllä vierailee Suora lähetys -lauluyhtye kappaleella "Veljet" ja Yona kappaleella "Tahtoisin, tahtoisin". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # * Sävellykset: Tuure Kilpeläinen (kappaleet 1,2,4-11), Jarno Karjalainen (2,3,6,11), Rocka Merilahti (3,6,10), Sampo Haapaniemi (6), Aarne Riikonen (6), Jiri Kuronen (7), Timo Kiiskinen (9) * Sanoitukset: Tuure Kilpeläinen, myös Rocka Merilahti (6), Jarno Karjalainen (6), Jiri Kuronen (9) == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Afrikan tähti discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Tuure Kilpeläisen albumit
Jarno T. Karjalainen

Jarno "Jape" T. Karjalainen on suomalainen basisti. Hän soittaa muun muassa Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani -yhtyeessä. Hän soittaa yleensä kontrabassoa. Luokka:Suomalaiset kontrabasistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Karima Delli

Karima Delli (s. 4. maaliskuuta 1979 Roubaix, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Hän toimi Euroopan parlamentissa vuosina 2009–2024 Europe Écologien edustajana. Parlamentissa hän oli muun muassa työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnan jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karima Dellin verkkosivut * Karima Delli Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aarne Riikonen

Aarne Riikonen on suomalainen muusikko. Hän soittaa perkussioita, tamburiinia ja marakasseja muun muassa Kaihon Karavaanissa. Lisäksi hän on vieraillut monien artistien levyillä, kuten Mikko Pellisen Personal-levyllä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Lankinen

Mikko Lankinen on suomalainen kitaristi. Hän soittaa J. Karjalaisen yhtyeessä sähkökitaraa, ja on soittanut myös J. Karjalaisen aikaisemmissa yhtyeissä, kuten Mustissa Laseissa, ja J. Karjalainen Yhtyeineen -kokoonpanossa. Hän on soittanut myös yhtyeissä: Bablers, the Potatoes, Laika & The Cosmonauts ja Papu ja Pojat sekä muutamalla Jorma Kääriäisen levyttämällä kappaleella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Michèle Rivasi

Michèle Rivasi (9. helmikuuta 1953 Montélimar, Drôme, Ranska – 29. marraskuuta 2023) oli ranskalainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentissa vuodesta 2009 Europe Écologien edustajana. Parlamentissa hän toimi muun muassa teollisuus-, tutkimus- ja energiavaliokunnassa. Hän oli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän varapuheenjohtaja vuosina 2011–2016. Rivasi toimi professorina Valencen yliopistollisessa opettajankoulutuslaitoksessa (IUFM) 1981–2003 ja Grenoblen yliopistollisessa opettajankoulutuslaitoksessa (IUFM) vuodesta 2004. Hän oli Drômen departementin yleisvaltuutettu 2008–2009 ja Valencen kaupunginvaltuutettu ja apulaiskaupunginjohtaja vuodesta 2008. Hän oli Greenpeacen Ranskan osaston johtaja 2003–2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Michèle Rivasin verkkosivut * Michèle Rivasi Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskalaiset vihreät poliitikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Have a Holly Jolly Christmas

Have a Holly Jolly Christmas on Burl Ivesin joululaulualbumi. Sitä äänitettiin helmikuusta 1964 toukokuuhun 1965, ja se julkaistiin lokakuussa 1965 Deccan / MCA Recordsin kautta. Ives teki merkittävän version albumin nimikappaleesta ja vakiinnutti sillä asemansa joululaulugenressä. Useimmat muut kappaleet levyllä ovat standardeja. Albumin kesto on 28:56.AllMusic: Have a Holly Jolly Christmas == Kappaleet == # "A Holly Jolly Christmas" (Johnny Marks) # "Christmas Is a Birthday" (Dick Manning) # "Santa Claus Is Coming to Town" (J. Fred Coots / Haven Gillespie) # "Christmas Child (Loo, Loo, Loo)" (Sid Tepper) # "White Christmas" (Irving Berlin) # "Christmas Can't Be Far Away" (Boudleaux Bryant) # "The Little Drummer Boy" (Katherine Davis / Henry Onorati / Harry Simeone) # "Snow for Johnny" (Conway Twitty) # "Rudolph the Red-Nosed Reindeer" (Johnny Marks) # "Winter Wonderland" (Felix Bernard / Dick Smith) # "Silver Bells" (Ray Evans, Jay Livingston) # "I Heard the Bells on Christmas Day" (Johnny Marks) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1965 joulualbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset joulualbumit
Jäämeri 30 päivässä

Jäämeri 30 päivässä on tammikuussa 2014 alkanut kymmenosainen kulttuuriohjelmasarja, jossa seurataan Ville Haapasalon matkaa pitkin Venäjän pohjoisrannikkoa, Pohjoisen jäämeren äärellä. Sarja kuvattiin syksyn 2013 aikana. Ohjelmasarjassa matkataan Murmanskista aina Beringinsalmeen saakka pohtien Pohjoisen meritien merkitystä tulevina vuosina rannikkoalueille. Sarjassa ei nimestään huolimatta matkata Jäämeren muille alueille kuten esimerkiksi Alaskaan, Kanadan pohjoisosiin, Grönlantiin tai Norjan Huippuvuorille. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin 1. tammikuuta 2014 Yle Teema -kanavalla. Ohjelmasarjan on tuottanut Aito Media, ja hankkeeseen ovat Yle Teeman lisäksi osallistuneet Arte, NRK ja SVT. Sarjan ohjasi Iris Olsson. Ohjelmasarjan jaksot uusittiin ensiesityksen jälkeen kahdesti samalla viikolla ja ne tulivat myös katseltavaksi Yle Areenaan. Tammikuun alussa Yle avasi ohjelmasarjalle myös 30 päivän ennakkokatselumahdollisuuden. Ohjelma rikkoi esitysaikanaan Yle Teeman katsojaluvut. Ohjelma voitti parhaan lifestyle- ohjelman Kultaisen Venlan 2014. == Jaksot== Ville Haapasalo liikkuu kuvausryhmineen sarjan eri osissa erityisesti seuraavilla alueilla ja paikkakunnilla. Jakso AiheJäämeri 30 päivässä: Jaksot. YLE, yle.fi Paikkakunnat Ensiesitys Linkki 1/10 Kuola, Murmansk Murmansk; Lovozero (Luujärvi) ja Seitajärvi, Lovozeron piiri, Murmanskin alue ke 1.1.2014 klo 21 katso 2/10 Vienanmeri, Solovetski Kemi, Karjalan tasavalta; Vienanmeri, Solovetskin saaret, Primorjen piiri, Arkangelin alue ke 8.1.2014 klo 21 katso 3/10 Vienanmeri, Letnjaja Zolotitsa Letnjaja Zolotitsan maalaiskunta, Primorjen piiri ja Severodvinsk, Arkangelin alue ke 15.1.2014 klo 21 katso 4/10 Kaninin niemimaa, Šoina Šoina, Zapoljarnyin piiri, Nenetsia; Mezen ja Mezenjoki, Mezenin piiri, Arkangelin alue ja Salehard, Jamalin Nenetsia ke 22.1.2014 klo 21 katso 5/10 Jamalin niemimaa, nenetsit Obskajan asema ja tundra, Jamalin piiri, Jamalin Nenetsia ke 29.1.2014 klo 21 katso 6/10 Taimyr, Norilsk Bovanenkovo, Jamalin piiri, Jamalin Nenetsia; Norilsk ja siihen kuuluva Talnah, Krasnojarskin aluepiiri ke 5.2.2014 klo 21 katso 7/10 Jenisei, Dudinka Dudinka, Krasnojarskin aluepiiri; Jakutsk, Sahan tasavalta ke 12.2.2014 klo 21 katso 8/10 Jakutia, Tiksi Tiksi, Sahan tasavalta ke 19.2.2014 klo 21 katso 9/10 Tšuktšien niemimaa, Lorino Anadyr, Lavrentija ja Lorino, Tšukotka ke 26.2.2014 klo 21 katso 10/10 Dežnjovinniemi, Beringinsalmi Nunjamo ja Dežnjovinniemi, Tšukotka ke 5.3.2014 klo 21 katso == Katso myös == * Silkkitie 30 päivässä * Venäjän halki 30 päivässä * Suomensukuiset 30 päivässä * Kaukasia 30 päivässä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ville 30 päivässä -nettisivusto (yle.fi) * Ville Haapasalo uudesta sarjastaan: Taisimme käydä maailman rumimmassa kaupungissa (29.11.2013) (yle.fi) Luokka:2010-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:Pohjoinen jäämeri Luokka:Suomalaiset matkailuohjelmat
Geoffrey Palmer

Geoffrey Dyson Palmer (4. kesäkuuta 1927 Lontoo, Englanti – 5. marraskuuta 2020) oli englantilainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan sitcomeissa kuten Herra Perrinin uusi elämä ja Vanha suola janottaa. Hän esiintyi myös tunnetuissa elokuvissa, kuten Kala nimeltä Wanda, Hullu kuningas, Hänen majesteettinsa rouva Brown sekä James Bond -elokuvassa Huominen ei koskaan kuole. == Yksityiselämä == Geoffrey Palmer syntyi Norah Gwendolen (o.s. Robins) ja Frederick Charles Palmerin perheeseen 4. kesäkuuta 1927 Lontoossa. Palmerilla on myös veli. Palmer toimi kirjanpitäjänä ennen kuin hänen tyttöystävänsä houkutteli hänet taiteiden pariin. Hänen ensimmäinen televisiotyönsä oli televisiosarjassa St. Ives vuonna 1955. Tämän jälkeen hän esiintyi lukuisissa televisio- ja elokuvarooleissa. Palmer oli vuodesta 1963 asti naimisissa Sally Greenin kanssa. He saivat kaksi lasta, tyttären Harietin ja pojan Charlesin, joka toimii televisio-ohjaajana ja oli vuosina 2001–2006 naimisissa näyttelijä Claire Skinnerin kanssa. Palmer oli näyttelijä Judi Denchin läheinen ystävä. Palmerille myönnettiin vuonna 2004 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi, OBE. == Valikoitu filmografia == * St. Ives (1955) * The Army Game (1958–1960) * The Odd Man (1960) * Garry Halliday (1959-1962) * Bootsie and Snudge (1960-1963) *Doctor Who (1970-1972, 2007) * Onnenpoika (1973) *Herra Perrinin uusi elämä (1976–1979) *Pitkän Jussin majatalo (1979) * Ulkopuolinen (1979) * Perhosia (1978-1983) * Fairly Secret Army (1984-1986) * Miten niin myöhässä (1986) * Hot Metal (1986-1989) * Musta kyy (4. kausi, 1989) * Hullu kuningas (1994) * Herra Perrinin uusi elämä (1996) * Huominen ei koskaan kuole (1997) * Hänen majesteettinsa Rouva Brown (1997) * Anna ja kuningas (1999) * Rotta (2000) * Tänäänkin kotona (2001) * Peter Pan (2003) * Omistava rakkaus (2004) *Vanha suola janottaa (1992–2005) * Vaaleanpunainen pantteri 2 (2009) * W.E. (2011) * Parade's End (2012) * Paddington (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Oi kallis kaupunki

Oi kallis kaupunki on syksyllä 1974 ja keväällä 1975 ensiesitetty suomalainen televisiosarja, jonka pääosissa nähdään iskelmälaulajana suosituksi tullut Kim Floor ja nuori näyttelijä Eija Nousiainen. Yle TV2:n Teatteritoimituksen tuottamaan sarjaan tehtiin yhdeksän jaksoa. Jorma Savikon kirjoittamissa, aikakaudelle tyypillisissä yhteiskunnallisesti valveutuneissa tarinoissa konservatiivinen pintaliitäjä (Floor) seikkailee Lahtea muistuttavan kaupungin kunnallispolitiikassa ja oppii vastuullista politiikantekoa. Sarjan ohjasi Matti Tapio.Iiris Ruoho: Perhesarja suomalaista arkea rakentamassa, s. 220 teoksessa Kai Häggman; Anu-Hanna Anttila. Suomalaisen arjen suuri tarina. Werner Söderström; 2010. ISBN 978-951-0-36732-2.1970-luvun tv-sarjat, Yle Muistikuvaputki, viitattu 8.12.2013 ==Sarjan jaksot== # Vaalit # Ratkaisu # Poplaulaja # Valinta # Skandaali # Oppositio # Lehmänkauppoja # Puolueeton työväenlehti # Kapinoitsija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Abdel Karim el Kabli

pienoiskuva|Abdel Karim el Kabli Abdel Karim el Kabli (; 1932 – 2. joulukuuta 2021) oli sudanilainen laulaja ja udin, tinapillin sekä shetern-rummun soittaja. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu satoja perinteisiä sudanilaisia lauluja. Hänen 1960-luvulla äänitetty albuminsa Sudan on eräs tärkeimmistä sudanilaisen kansanmusiikin antologioista. El Kabli syntyi Port Sudanissa ja sai innoitusta lapsena kuulemiltaan kiertäviltä kansanmuusikoilta. Hän muutti 16-vuotiaana Khartumiin, ja hän opiskeli pääkaupungin yliopistossa sudanilaista kansanmusiikkia ja arabialaista runoutta. El Kabli muutti 1970-luvun lopussa tilapäisesti Saudi-Arabiaan. Hänen myöhempiä levyjään ovat Limaza (1995) ja Su'aad (2009).AllMusic: Abdel Karim el Kabli == Lähteet == Luokka:Sudanilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet Luokka:Udinsoittajat
God of the Serengeti

God of the Serengeti on räppäri Vinnie Pazin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin virallisesti 22. lokakuuta 2012. Albumi sisältää tuotantoa tunnetuilta tuottajilta, kuten Havocilta ja DJ Premieriltä, ja vähemmän tunnetuilta, kuten C-Lancelta ja Psycho Lesiltä. Levyllä on myös suuri määrä vierailevia esiintyjiä, joista tunnetuimpiin kuuluvat Immortal Technique, Scarface, Mobb Deepin molemmat jäsenet Havoc ja Prodigy. Vaikka albumi sijoittuukin hardcore hip hopin marginaaliin ja Vinnie Paz tunnetaan radikaalista ja rujosta tyylistään, albumi on huomattavasti vähemmän synkkä ja väkivaltainen kuin edeltäjänsä ja myös levyn äänimaailma on kevyempää, yksinkertaisempaa ja perinteisempää kuin debyyttialbumilla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # === Vinyl download bonuskappaleet === # * == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * HipHopDX: HipHopDX * XXL Magazine: XXL Magazine == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Katal

Katal (tunnus: kat) on katalyyttisen aktiivisuuden mittayksikkö SI- järjestelmässä. Se kuuluu johdannaisyksikköihin, ja yksi katal on sama kuin yksi mooli sekunnissa (1 kat = 1 mol/s). == Merkitys == Suureena katalyyttinen aktiivisuus ilmaisee katalyytin vaikutuksen kemiallisen reaktion nopeuteen. Koska katalyytin aikaansaama reaktionopeus on suoraan verrannollinen katalalyytin määrään, voidaan katalia samalla käyttää myös katalyytin määrän yksikkönä. Sitä käytetään varsinkin mitattaessa entsyymejä. Yksi katal entsyymiä, joka nopeuttaa tietyn yhdisteen muodostumista kemiallisessa reaktiossa, on täten määrä, joka saa aikaan sen, että kyseistä yhdistettä syntyy yksi mooli sekunnissa. Esimerkiksi yksi katal trypsiiniä on se määrä trypsiiniä, joka hajottaa sekunnissa peptidisidokset yhdessä moolissa peptidejä annetuissa olosuhteissa. Yleinen paino- ja mittakonferenssi ja muut kansainväliset järjestöt suosittelevat katalin käyttöä katalyyttisen aktiivisuuden yksikkönä varsinkin entsyymien ja kliinisen kemian yhteyksissä. Aikaisemmin sen ohella oli yleisessä käytössä SI-järjestelmään kuulumaton "entsyymiyksikkö" ja joka vastasi yhtä mikromoolia minuutissa. Muitakin yksiköitä on ollut paikallisessa käytössä. Vaikka konferenssi oli periaatteessa sitä mieltä, että johdannaisyksiköille ei enää pitäisi antaa uusia erityisnimeä, tässä tapauksessa katsottiin olevan syytä poiketa, koska asialla on merkitystä ihmisten terveyden ja turvallisuuden kannalta. Katalin ohella katalyyttisen aktiivisuuden yksikköinä käytetään sen etuliitteillä muodostettuja kerrannaisyksiköitä kuten muistakin SI-yksiköistä. Käytännössä yleisimpiä ovat millikatal (mkat, tuhannesosa katalia), mikrokatal (μkat, miljoonasosa katalia) ja nanokatal (nkat, miljardisosa katalia). Katal ei ole reaktionopeuden yksikkö. Reaktionopeus mitataan konsentraation muutoksena aikayksikköä kohti, esimerkiksi mooleina litraa kohti sekunnissa. Katalyyttinen aktiivisuus sen sijaan on reaktioon vaikuttavan katalyytin ominaisuus. ==Alkuperä== Mittayksikkö katal on ollut käytössä vuodesta 1964, mutta vasta 21. yleinen paino- ja mittakonferenssi vuonna 1999 hyväksyi sen SI-järjestelmään kuuluvaksi johdannaisyksiköksi. Nimi on muodostettu kreikan kielen sanasta κατάλυσις (katalysis), joka merkitsee "hajoamista" (), Samaa alkuperää ovat myös samat katalyytti ja katalyysi. == Lähteet == Luokka:Katalyytit Luokka:SI-järjestelmän johdannaisyksiköt
Veropalkkalaitos

Veropalkkalaitos eli määräjakoislaitos oli Ruotsissa ja Suomessa 1680-luvulta alkaen käytetty ruotujakolaitokseen liittyvä järjestelmä, jonka mukaan kunkin tilan verot oli ennalta määritelty tietyn viranhaltijan palkan maksamiseen. Veropalkkalaiset olivat erityisesti upseereja. Jo 1600-luvun alkupuolella Kustaa II Adolfin aikana oli sotaväen palkkausta vähitellen siirretty veropalkkapohjalle. Se idea periytyi Kustaa Vaasan ajalta, mutta vakavammin sitä oli yritetty toteuttaa Kaarle IX:n vuonna 1602 annetusta palkka- asetuksesta alkaen. Kustaa II Adolfin perusajatus oli, että komppanianpäällikölle osoitettiin erityisessä sotilasmaakirjassa talonpoikaistalot, joiden veroista hän sai palkkansa. Tätä veropalkkalaitosta kutsutaan vanhemmaksi jakolaitokseksi erotuksena 1600-luvun lopun ruotujakolaitokselle. Palkkatiloja oli kylläkin useammanlaisia ja terminologia hieman horjuvaa. Sotilaspalkkatila () oli yleisnimitys kaikille sotaväen palkkaukseen osoitetuille tiloille. Osa niistä oli vapaatiloja (), joita ratsuväessä joskus kutsuttiin nimellä ratsutila (). Kun upseeri tai ratsukon varustava talonpoika omisti tilan, sen verovapaus oli korvauksena ratsukon pidosta. Jos taas kyseessä oli muu talonpoikaistila, siitä kannetut verot osoitettiin upseerin ratsun varustamiskorvaukseksi. Jalkaväessä taas vapaatilan veroilla maksettiin päällystön vuosipalkka. Ratsuväen upseereilla oli myös etuustiloja, joiden verot muodostivat ratsuväen upseerin vuosipalkan. Ylimääräiset palkkatilat, (), tarvittiin rykmentin esikuntaan kuuluneiden upseerien lisäpalkkojen maksamiseen. Lisäksi puhuttiin jakotiloista (). Niiden verot saatettiin käyttää jalkaväkirykmentin miehistön palkkaan, niitä saatettiin osoittaa aputiloiksi köyhälle ratsutalolle, mutta samaa nimeä voitiin käyttää myös yleisnimenä eri tilatyypeille. Lopuksi järjestelmään kuului vielä autiotiloja (), joihin sotilaita 30-vuotisen sodan jälkeen yritettiin asuttaa, ja ylläpitotiloja (), jotka ylläpitivät miehistöä. == Lähteet == Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Neljä rakkautta

Neljä rakkautta on neljän Pohjoismaan yhteistyöelokuva vuodelta 1951. Sen ruotsalaisen ja suomalaisen osuuden on ohjannut Hampe Faustman ja tanskalaisen ja norjalaisen osuuden Johan Jacobsen, joilla kummallakin oli takanaan kymmeniä elokuvaohjauksia. Käsikirjoitustiimissä oli mukana muun muassa Mika Waltari. Taustaa, viitattu 9.12.2013 Tarina alkaa, kun Pohjoismaiden kuninkaat kohtaavat 1914 vakavassa poliittisessa tilanteessa. Tilaisuuteen osallistuu suomalainen aateliskaunotar, johon kuninkaat ihastuvat, ja joku heistä onnistuu pääsemään neidon huoneeseen. Tuloksena on tytär, josta kehkeytyy laulajatar. Juoni, viitattu 9.12.2013 ==Arviot== Suomalaisten kriitikkojen mukaan suomalainen osuus oli paras. Eugen Terttula katsoi, että käsikirjoituksen ja ohjauksen keskittäminen yksiin käsiin olisi estänyt hajanaisuuden. Lehdistöarvio, viitattu 9.12.2013 ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Ruotsalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Norjalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1951 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1951 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset monikieliset elokuvat
Pähkylä

thumb | oikea | 190px | Pähkylän poikkileikkaus. thumb | oikea | 190px | Poikkileikkaus pähkylästä, jossa on lenninhaivenia, siemen tummanruskea Pähkylä on kuivien hedelmien tyyppi, joka kehittyy sikiäimestä, jossa on yksi ainoa siemenaihe. Kuivissa hedelmissä sikiäimestä syntyneet seinäkerrokset kuivuvat ja jäävät siemenkuoren ympärille soluseinien paksuuntuessa tai puutuessa. Pähkylät näyttävät sen vuoksi pelkiltä siemeniltä. Esimerkiksi heinäkasvien jyvissä siemenkuori on kasvanut tiiviisti kiinni hedelmän seinään. Pähkylöissä on usein leviämistä helpottavia lisäkkeitä, kuten haivenia (voikukka), lenninsiipiä (koivut) tai koukkuja ja väkäsiä. Pähkylät ovat yleensä pieniä hedelmiä. Isoista pähkylöistä käytetään nimitystä pähkinä, esimerkiksi pähkinäpensaiden hedelmät ja tammien terhot. == Lähteet == == Kuvia erilaisista pähkylöistä == Tiedosto:Taraxacum serotinum sl31.jpg | Voikukan pähkylä. Tiedosto:Crepis capillaris achene pappus, Klein streepzaad zaden (1).jpg | Hoikkakelton (Crepis capillaris) pähkylöitä kukkapohjuksessa. Tiedosto:Crepis capillaris achenes, Klein streepzaad zaden (2).jpg | Hoikkakelton (Crepis capillaris) pähkylöitä. Tiedosto:Strawberry.achene.es.jpg | Mansikan pähkylöitä pohjusmarjan pinnalla. Tiedosto:Carex raynoldsii (4155989655).jpg | Kiiltosaran (Carex saxatilis) pähkylöitä eli pullakkoja. Tiedosto:Sunflower Seeds Kaldari.jpg | Auringonkukan pähkylän ydin, eli siemen ja pähkylä. Luokka:Hedelmätyypit