EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
SS Rankat Ankat

SS Rankat Ankat (lyh. SSRA) on oululainen vuonna 2002 perustettu salibandyn erikoisseura. Seura on Pohjois-Suomen ainoa tyttö- ja naissalibandyyn erikoistunut seura ja pelaajia seurassa on noin 200 (2016). Naisten edustusjoukkue saavutti sarjanousun kolmena peräkkäisenä kautena ja nousi kaudeksi 2016–2017 ylimmälle sarjatasolle F-liigaan (silloinen Salibandyliiga). == Pelaajatoiminta sekä menestys == ==== Naisten liigajoukkue kaudet 2018-2021 ==== SSRA naisten liigajoukkue sijoittui runkosarjan kolmannelle sijalle, kaudella 2018–2019. Pudotuspeleihin vastaan tuli TPS joka voitti ottelusarjan ja SSRA aloitti kesäloman. Kausi 2019–2020 jäi pelaamatta loppuun, vallinneen koronaviruspandemian johdosta. SSRA:n naiset saavuttivat pronssia, naisten F-liigassa, kaudella 2020–2021. He voittivat Tampereen Classicin, lukemin: 8-4. Naisten liigajoukkue kausi 2023-2024 SSRA naisten liigajoukkue sijoittui kaudella 2023-2024 runkosarjan kuudennelle sijalle ja eteni pudotuspeleihin. Puolivälierissä SSRA kohtasi SaiPan ja voitti ottelusarjan edeten välieriin. Välierissä SSRA hävisi ottelusarjan Classicille. Pronssiottelussa SSRA kohtasi FBC Loiston. SSRA hävisi pronssiottelun maalein 11-2. ==== Juniorit ==== Juniorijoukkueita Rankat Ankat ry:ssä on neljä (kaudella 2024-2025). Juniorijoukkueista kaksi (T16, T18) pelaavat valtakunnallista sarjaa kaudella 2024-2025. Seura järjestää myös kerhotoimintaa pienemmille junioreille. == Kausi 2016–2017 == ==== Naisten edustusjoukkue ==== Kausi oli naisille menestyksekäs. Suomen Cup näytti jo suuntaa ja naiset selvittivät tiensä Cupin loppuotteluun. Vastassa oli TPS joka osoittautui tällä kertaa liian kovaksi vastustajaksi, joten Suomen Cup hopeaa Ankoille. Naisten salibandyliigan runkosarjan kolmannelta sijalta pudotuspeleihin tuli vastustajaksi M-Team ja voittajaksi viiden ottelun jälkeen tuli Rankat Ankat. Välierässä vastustajana oli SB-Pro joka vei loppuottelupaikan kolmella voitolla. Pronssipeli pelattiin Kastellissa, jossa vastassa oli PSS. Ankkojen oli tyytyminen rangaistuslaukauskisan jälkeen Naisten salibandyliigan neljänteen sijaan. ==== B-tytöt ==== B-tytöt pelasivat SM-sarjassa. Sijoituksena oli runkosarjassa neljäs mutta pudotuspeleissä kärsityn tappion myötä kausi päättyi siihen. ==== C-tytöt ==== C-tytöt pelasivat SM-sarjassa. Sijoituksena oli runkosarjan neljäs sija. Pudotuspeleissä C-tytöt etenivät välieriin voitettuaan KooVeen. Välierässä vastaan tuli Pirkkalan Pirkat, jotka etenivät loppuotteluun. Ankat pelasivat pronssiottelun SBS Wirmoa vastaan mutta joutuivat tyytymään tappion myötä neljänteen sijaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran sivusto Luokka:Oululaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Vuonna 2002 perustetut urheiluseurat
Peeter Põld

Peeter Siegfried Nikolaus Põld (12. heinäkuuta 1878 Puru, Virun piiri, Viron kuvernementti – 1. syyskuuta 1930 Tartto, Viro) oli virolainen pedagogi, koulunjohtaja ja poliitikko ja Viron kansanpuolueen (Eesti Rahvaerakond, ERE) jäsen. Hän oli Viron ensimmäinen opetusministeri. Tarton yliopiston kuraattorina (1918–1925) hän huolehti yliopiston opetuksen siirtymistä vironkieliseksi juuri itsenäistyneessä maassa. Tartossa on Viron opetus-ja tiedeministeriön edessä Peeter Põldin muistomerkkiPeeter Põldin muistomerkki Matkailuopas ==Lähteet== == Aiheesta muualla== * Peeter Põld, artikkeliarkisto, the European Library Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Virolaiset opettajat Luokka:Viron opetusministerit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Flamman

Flamman (”Liekki”) on Tukholmassa ilmestyvä ruotsalainen vasemmistolehti. Vuoteen 1998 saakka sen nimenä oli Norrskensflamman (”Revontulet”). == Historia == Malmivaarassa vuonna 1906 perustettu, mutta Luulajassa toimitettu ja painettu Norrskensflamman oli Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen äänenkannattaja Länsipohjassa. Puolueen jakauduttua vuonna 1917 siitä tuli Ruotsin sosiaalidemokraattisen vasemmistopuolueen ja myöhemmin Ruotsin kommunistisen puolueen ja Vasemmistopuolue kommunistien lehti. Vuonna 1977 se jäi puolueen vähemmistön muodostaman Työväenpuolue kommunistien (Arbetarpartiet kommunisterna) linjalle. Vuonna 1990 Flamman julistautui riippumattomaksi sosialistiseksi lehdeksi. Norrskensflamman ilmestyi Luulajassa vuoteen 1987 saakka, jolloin se siirrettiin Tukholman seudulle. Lehden ilmestymistiheys on vaihdellut yhdestä kuuteen kertaan viikossa. Levikki oli enimmillään 11 000 kappaletta 1920-luvulla. Viikkolehtenä ilmestyneen Flammanin päätoimittaja on Anna Herdy. Vuonna 2015 lehden levikki oli 3 400 kappaletta. Vuosina 1919–1927 Norrskensflammanin yhteydessä ilmestyi suomenkielinen vasemmistolehti Revontulet. Vuonna 1940 lehden toimitus joutui tuhoisan pommi-iskun kohteeksi. == Päätoimittajat == *Ivar Vennerström (1906–1907) *I. A. Davidsson (1907–1908) *J. W. Kramer (1908) *Hjalmar Larsson (1908–1912) *C. N. Carleson (1912–1913) *Andreas Johnsson (1913–1924) *Sven Linderot (1924–1927) *Paul Thunell (1927–1929) *Hilding Hagberg (1930–1935) *Helmer Holmberg (1935–1940) *Filip Forsberg (1940–1944) *Lennart Brick (1944) *Helmer Holmberg (1944–1956) *Helmer Persson (1956–1966) *Alf Lövenborg (1966–1972) *Harry Hagberg (1972–1977) *Sven Bjelf (1977–1979) *Alf Lövenborg (1980–1989) *Dan Gahnström (1989–1993) *Rolph Johansson (1993–1994) *Jan Ask (1994) *Dan Gahnström (1995) *Erik Cardfeldt (1995–1996) *Kenth Karlsson (1996–1997) *Erik Cardfeldt (1997–1998) *Jonas Thunberg (1998–99) *Emil Lindahl Persson (1999–2003) *Aron Etzler (2003–2012) *Jonas Thunberg (2012–2015) *Anna Herdy (2015–) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Flammanin sivusto Luokka:Luulajan kunta Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Tukholman media
Peeter Põldin muistomerkki

Peeter Põldin muistomerkki on Viron tasavallan ensimmäisen opetusministerin Peeter Põldin kunniaksi Tarttoon pystytetty muistomerkki. Se sijaitsee opetus- ja tiedeministeriön edessä Peeter Põldin aukiolla (Peeter Põllu plats, entinen Politseiplats).Raimu Hanson "Peeter Põld avaneb täies ilus esmaspäeval" Tartu Postimees 28.11.2008, viitattu 21.12.2016 Peeter Põldin muistomerkki Matkailuopas Muistomerkin on suunnitellut suunnittelukilpailun jälkeen"Tartu kavandab Peeter Põllu monumenti" ERR, 26.06.2008 kuvanveistäjä Ekke Väli yhdessä arkkitehti Ain Rööpsonin kanssa. Veistos paljastettiin 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Peeter Põllu monument portaalis Puhkaeestis.ee * "Tartu kavandab Peeter Põllu monumenti" ERR, 26.06.2008 Luokka:Viron patsaat ja veistokset Luokka:Tartto
Pyörrevirtaustila

Pyörrevirtaustila (engl. Vortex Ring State, VRS) on helikopterilennossa vaarallinen tilanne, jossa roottorit ajautuvat valmiiksi pyörteiseen ilmaan ja menettävät nostotehonsa. Tilanteen on tunnettu johtavan kohtalokkaisiin onnettomuuksiin. Tilanteesta selviämiseen on yleensä nostettava moottoritehoa hätäasetukselle sekä pyrittävä ohjaamaan kopteri pois pystyvirtauksesta. Pelkän moottoritehon turvin helikopterit eivät yleensä selviä tilanteesta, koska se tarvitsee kaksinkertaisen tehoreserverin normaalilentoon verrattuna. Vain Sikorsky S-64 Skycrane on todettu pystyvän tähän kuormaamattomana. Luokka:Ilmailu
Hurstin linna

Hurstin linna on Henrik VIII:n perustama linnake Hampshiren rannikolla. Se oli osa linnojen verkostoa, joka suunniteltiin Ranskan ja Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan maihinnousua vastaan. Kuningas Kaarle I oli vangittuna linnassa Englannin sisällissodan jälkeen. Torni rakennettiin uudelleen Napoleonin sotien aikaan vuonna 1805. Kaksi sivupatteria, joissa oli 30 raskasta tykkiä, lisättiin 1860-luvulla Ison-Britannian ja Ranskan vihollisuuksien aikaan. Linnaan on rakennettu neljä majakkaa 1700-luvulta lähtien, joista vuonna 1867 rakennettu on edelleen käytössä. Linnoitus poistettiin armeijan käytöstä vuonna 1956 ja se on nykyään English Heritagen ja yksityisen säätiön hallinnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hampshiren linnat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan majakat
Last Days Of Eden

Last Days Of Eden on vuonna 2011 perustettu sinfonista metallia soittava yhtye Espanjasta. == Jäsenet == * Ani M. Fojaco – laulu * Dani González – kitara, laulu * Adrián Huelga – basso * Juan Gómez – kosketinsoitin * Leo Duarte– rummut * Sara Ember – viulu * Andrea Joglar – säkkipilli, vihellykset === Entiset jäsenet === * Jorge Ruiz – basso * Manuel Morán – rummut * Alberto Ardines – rummut * Christian Bada – rummut * Gustavo Rodriguez – säkkipilli * Pindy Diaz – säkkipilli, vihellykset, huilu == Julkaisut == * * * * * === Singlet === * Paradise (2014) * Invincible (2015) * Here Come The Wolves (2015) * The Piper's Call (2016) * Ride The World (road movie) (2016) * The Garden (2021) * Silence (2021) * The Secret (2021) * Save The World (2021) * Lluz de Llucerín (2021) == Aiheesta muualla == * * * http://lastdaysofeden.es/ Luokka:Espanjalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Espanjalaiset sinfoniset metalliyhtyeet
Mangaani(III)oksidi

Mangaani(III)oksidi eli mangaaniseskvioksidi (Mn2O3) on mangaani- ja oksidi- ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy brauniittimineraalina. Yhdistettä käytetään magneettisena materiaalina elektroniikkateollisuudessa. ==Ominaisuudet== Mangaani(III)oksidi on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta ja sillä on kaksi eri kidemuotoa, jotka ovat α- ja γ-muodot. Näistä α-muodon alkeiskoppi on kuutiollinen ja väriltään se on ruskeaa. γ-Mn2O3 on alkeiskopiltaan tetragonaalista ja väriltään mustaa. Mangaani(III)oksidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee happamiin liuoksiin. Aine voidaan pelkistää mangaani(II.III)oksidiksi kuumentamalla yli 900 °C:n lämpötilaan tai vedytyksen avulla. Happamissa olosuhteissa mangaani(III)oksidi hapettaa esimerkiksi kloridi-ionit klooriksi.Kenneth Pisarczyk: Manganese Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 21.12.2016 ==Valmistus ja käyttö== Mangaani(III)oksidin α-muotoa voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanidioksidia tai muita mangaanisuoloja kuten -karbonaattia, -kloridia, -nitraattia tai -oksalaattia hapen läsnä ollessa 600-800 °C:n lämpötilaan. Mustaa γ-muotoa voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanihydroksidia hapettavissa olosuhteissa. Välivaiheena muodostuu mangaani(III)oksidin hydraattia. :4 MnO2 → 2 Mn2O3 \+ O2 Mangaani(III)oksidia voidaan käyttää keramiikan ja lasin värjäykseen. Sillä on myös käyttöä katalyyttinä. Tärkein käyttö on kuitenkin elektroniikkateollisuudessa käytettävien magneettisten materiaalien ja puolijohteiden valmistus. ==Lähteet== Luokka:Mangaaniyhdisteet Luokka:Oksidit
Le Mystère des Voix Bulgares

Le Mystère des Voix Bulgares -kuoro on tunnetuin bulgarialaista kuoromusiikkia esittävä kokoonpano, joka on palkittu GRAMMY-palkinnolla vuosina 1990 ja 1994. Kuoro aloitti Bulgarian radion ja television kuoron nimellä, mutta muutti nimensä Le Mystére des Voix Bulgares -kokoonpanoksi Marcel Cellierin 1970-luvulla tuottamien albumien myötä. Kuoro on konsertoinut 1200 konserttia kaikissa maanosissa. Kuoroa johtaa Prof. Dr. Dora Hristova. ==Aiheesta muualla== * Kuoron viralliset kotisivut Luokka:Bulgarialaiset yhtyeet
Peeter Põldin aukio

Peeter Põldin aukio (Peeter Põllu plats, aiemmin Politseiplats) on puisto Tarton keskustassa Etelä-Virossa. Puistoa ympäröivät Vabaduse puiestee (Vapauden puistotie), Munga tänav, Kompanii tänav ja Gildi tänav. Puistossa opetus- ja tiedeministeriön edessä paljastettiin 1. joulukuuta 2008 Viron ensimmäisen opetusministerin Peeter Põldin muistomerkki. Puisto nimettiin Põldin mukaan vuonna 2015.Mis nime võiks kanda haridus- ja teadusministeeriumi hoone ees asuv plats? Samana vuonna puistoon sijoitettiin Tartossa vaikuttaneiden henkilöiden muistopenkkejä. Ensimmäinen penkki nimettiin 29. kesäkuuta 2015 Lucia Rohtlaanin muistoksi, toinen 17. elokuuta 2015 kirjailija Helmi Mäelon muistoksi.Avati Helmi Mäelo mälestuspink Postimees 17. august 2015 Tiedosto:Politseiplats, Kompanii ja Gildi tänava nurk.jpg|Põldin aukion etelänurkka. Tiedosto:Politseiplats, Munga 18.jpg|Põldin aukio koillisnurkka. ==Lähteet== Luokka:Tartto Luokka:Viron puistot Luokka:Viron aukiot
Marika Hackman

Marika Louise Hackman (s. 17. helmikuuta 1992 Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen laulaja, multi-instrumentalisti ja lauluntekijä. Hänen isänsä on suomalainen. Hackman syntyi Hampshiressä, Englannissa ja kasvoi Selbornessa ja Devonissa. Hänen vanhempansa tapasivat töissään animaattoreina. Hackman on itseoppinut kitaristi, joka aloitti kitaransoiton opettelun 12-vuotiaana. Perheessä on muitakin musikaalisia, sillä hänen veljensä tuottaa tanssimusiikkia ja julkaisee materiaalia nimellä ”Hackman”. Marika Hackman sai stipendin Bedales Schooliin ja oli siellä 11-vuotiaasta 17-vuotiaaseen asti. Koulussa hän ystävystyi malli Cara Delevingnen kanssa. Yhdessä he muodostivat coverkappaleita esittävän lyhytikäisen yhtyeen, jossa Hackman soitti rumpuja, Delevingnen soittaessa kitaraa ja laulaessa. Hackman esiintyi Delevingnen helmikuun 2014 vaatemalliston juhlissa Mulberry Park Lanessa. 18-vuotiaana Hackman muutti Brightoniin, jossa hän opiskeli taidetta ja suunnitteli tutkinnon suorittamista kuvataiteesta. Hän päätti kuitenkin jatkaa musiikintekoa täysipäiväisesti. Nykyään Hackman asuu Lontoon East Endissä. == Diskografia == === Studioalbumit === *We Slept At Last (2015) *I’m Not Your Man (2017) *Any Human Friend (2019) *Covers (2020) *Bigh Sig (2024) === EP:t === *Free Covers (2013) *That Iron Taste (2013) *Sugar Blind (2013) *Deaf Heat (2014) === Singlet === *”You Come Down” (esikoissingle, 2012) *”Bath Is Black” (2013) *”Drown” (2014) *”Animal Fear” (2015) *”Ophelia” (2015) *”Next Year” (2015) *”Boyfriend” (2017) *”My Lover Cindy” (2017) *”Violet” (2017) *”Cigarette” (2017) *”I’m Not Where You Are” (2019) *”The One” (2019) *”I’m Not Where You Are” (acoustic) (2019) *”The One” (acoustic) (2019) *”All Night” (2019) *”Hand Solo” (acoustic) (2019) *”Any Human Friend” (2019) *”Blow (Rosa Let's Eat Grandma Rework)” (2020) *”Realiti” (2020) *”Between the Bars / All Night” (2020) *”Summerside” (2021) *”No Caffeine” (2023) *”Hanging” (2023) *”Slime” (2023) *”The Yellow Mile” (2024) === Musiikkivideot === *”You Come Down” (2012) *”Cannibal” (2013) *”Bath Is Black” (2013) *”Drown” (2014) *”Animal Fear” (2015) *”Ophelia” (2015) *”Boyfriend” (2017) *”My Lover Cindy” (2017) *”Time’s Been Reckless” (2017) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Britanniansuomalaiset Luokka:Brittiläiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Englantilaiset folklaulajat Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Englantilaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eurolines

pienoiskuva|Eurolinesin linja-auto Ranskassa vuonna 2013. Eurolines on pitkille matkoille keskittynyt linja-autoyritys. Se liikennöi kansainvälisesti yli 700 kohteeseen 32 eri maassa. Se perustettiin vuonna 1985. Eurolines- verkostoon kuuluu 29 kumppaniyritystä eri puolilta Eurooppaa. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa Eurolines-palvelua liikennöi National Express, Pohjois- Irlannissa Ulsterbus, ja Pohjois-Irlannissa Bus Éireann. Eurolinesin pääkonttori sijaitsee Brysselissä, Belgiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Linja-autoyhtiöt
Urmas Klaas

Urmas Klaas (s. 17. maaliskuuta 1971 Räpina) on virolainen poliitikko, joka on ollut Tarton kaupunginjohtajana 9. huhtikuuta 2014 lähtien. Hän edustaa Reformipuoluetta. Klaas on valmistunut Tarton yliopistosta vuonna 1998 pääaineenaan historia. Hän työskenteli yliopiston lehtorina 1994–2003 ja toimi samaan aikaan eri tehtävissä Postimees-sanomalehdessä muun muassa toimittajana ja päätoimittajana. Tämän jälkeen Klaas toimi Põlvan maakunnan maaherrana vuosina 2004–2007. Maaherran tehtävien jälkeen hän istui Riigikogussa Reformipuolueen edustajana vuosina 2007–2014. Hänen edeltäjänsä Tarton kaupunginjohtajana oli Urmas Kruuse, joka siirtyi Tarton kaupunginjohtajan tehtävistä terveys- ja työministeriksi Taavi Rõivasin hallitukseen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kärt Anvelt. Sotsiaalministri kohale pürib ainsa valikuna Urmas Klaas EPL, 19.2.2009 * Jaanus Kulli: Korra mees Eesti Ekspress 30.3.2000 Luokka:Päätoimittajat Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Tarton kaupunginjohtajat Luokka:Viron reformipuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauppalakunta

Kauppalakunta () oli Viron kuntiin liittyvä käsite. Sitä käytettiin niistä Viron kunnista (vald), joiden ainoa asuttu paikka oli tyypiltään kauppala (alev). Virossa oli vuoteen 2017 asti viisi kauppalakuntaa (Aegviidu, Järvakandi, Kohtla-Nõmme, Tootsi ja Vändra), jotka vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistettiin osaksi muuta kuntaa. Aiemmin myös Kohila, Lavassaare, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi ja Võsu ovat olleet kauppalakuntia. == Lähteet == == Katso myös == * Luettelo Viron kauppaloista * Luokka:Hallinnolliset alueet
Epäitsenäinen kaupunki

Epäitsenäinen kaupunki (, "kaupunki asutusyksikkönä"; aiemmin vallasisene linn, ”maalaiskunnan sisäinen kaupunki”) on Virossa kuntaan kuuluvana taajamana yksi alueellisessa hallintojakolaissa säädetyistä kunnallisista asutusyksiköistä (). Se ei ole lain määrittämä kunnallinen hallintoyksikkö (), joita ovat kaupunki- ja maalaiskunnat, mutta voi kuulua kumpaan tahansa asutusyksikkönä. Kaupungilla () on siten Viron lainsäädännössä kaksi merkitystä, joista vain hallintoyksikkö vastaa asemaltaan suomalaista kuntaa. Kymmenen Viron kaupunkia, kuten Tallinna, Kohtla-Järve ja Narva, muodostaa yhtä aikaa alueellisen asutus- ja hallintoyksikön. Viisi kaupunkia, Haapsalu, Narva-Jõesuu, Paide, Pärnu ja Tartto ovat "sisäkkäisiä kaupunkeja", jotka ovat hallintoyksikköinä alueellisesti laajempia kuin asutusyksikköinä. Kaikki muut 32 kaupunkia kuuluvat hallinnollisesti maalaiskuntiin. Maalaiskuntiin kuuluvat kaupungit. Sulkeissa on ilmoitettu kunta, johon kaupunki kuuluu. * Abja- Paluoja (Mulgin kunta) * Antsla (Antslan kunta) * Elva (Elvan kunta) * Jõgeva (Jõgevan kunta) * Jõhvi (Jõhvin kunta) * Kallaste (Peipsiäären kunta) * Karksi-Nuia (Mulgin kunta) * Kehra (Anijan kunta) * Kilingi-Nõmme (Saarden kunta) * Kiviõli (Lüganusen kunta) * Kunda (Viru-Nigulan kunta) * Kuressaare (Saarenmaan kunta) * Kärdla (Hiidenmaan kunta) * Lihula (Läänerannan kunta) * Mustvee (Mustveen kunta) * Mõisaküla (Mulgin kunta) * Otepää (Otepään kunta) * Paldiski (Lääne-Harjun kunta) * Põltsamaa (Põltsamaan kunta) * Põlva (Põlvan kunta) * Püssi (Lüganusen kunta) * Rapla (Raplan kunta) * Räpina (Räpinan kunta) * Saue (Sauen kunta) * Sindi (Torin kunta) * Suure-Jaani (Põhja-Sakalan kunta) * Tamsalu (Tapan kunta) * Tapa (Tapan kunta) * Tõrva (Tõrvan kunta) * Türi (Türin kunta) * Valga (Valgan kunta) * Võhma (Põhja-Sakalan kunta) == Lähteet == *
PI-kaavio

PI-kaavio eli putkitus- ja instrumentointikaavio on prosessilaitteistojen kuvaamiseen käytettävä piirustustyyppi. PI-kaavio antaa toiminnallisen kokonaiskuvan laitteistosta. Siinä esitetään putkien ja muiden kuljetusteiden liityntä kohteisiinsa. Se sisältää kaikki toiminnalliset laitteet. Näitä ovat putket ja muut kuljetustiet sekä kaikki laitteet kuten venttiilit, mittauspisteet ja säätöpiirit Kullekin laitteelle annetaan tunnus. == Lähteet == Luokka:Tekninen piirtäminen
Luettelo Viron kauppaloista

Tämä artikkeli on luettelo Viron kauppaloista. Viron asuttuihin paikkoihin kuuluu 12 kauppalaa (), joista 5 muodostaa kauppalakunnan (alevvald) ja 7 on epäitsenäisiä kauppaloita (vallasisene alev). Kauppala Väkiluku (2011) Kunta, johon kuuluu Huomautus Maakunta Aegviidu Aegviidu kauppalakunta Harjumaa Järva-Jaani Järva-Jaani Järvamaa Järvakandi Järvakandi kauppalakunta Raplamaa Kiili Kiili Harjumaa Kohila Kohila ennen vuoden 2002 kuntaliitosta kauppalakunta Raplamaa Kohtla-Nõmme Kohtla-Nõmme kauppalakunta Itä-Virumaa Lavassaare Audru ennen vuoden 2013 kuntaliitosta kauppalakunta Pärnumaa Märjamaa Märjamaa ennen vuoden 2002 kuntaliitosta kauppalakunta Raplamaa Paikuse Paikuse kauppala vuodesta 2011 Pärnumaa Pärnu-Jaagupi Halinga ennen vuoden 1996 kuntaliitosta kauppalakunta Pärnumaa Tootsi Tootsi kauppalakunta Pärnumaa Vändra Vändra kauppalakunta Pärnumaa ==Entisiä kauppaloita== * Võsusta tuli kauppala vuonna 1971, ja se oli kauppalakunta vuosina 1992–1999. Vuonna 1999 Võsu liitettiin Vihulan kuntaan ja nykyään se on asutustyypiltään pienkauppala (alevik). * kauppaloista
Kivikukko

thumb|Kivikukko Oulussa vuonna 2013. Kivikukko on kivirakennelma, joita rakennettiin Suomessa toisen maailmansodan aikana keskeisten rautatieasemien yhteyteen.Kivikukko ja tutka-asema ovat sota-ajan salaisuuksia, katso kuvat! Ne rakennettiin vara-asemiksi ja kriisiajan junansuorituspaikoiksi ja niiden tehtävänä oli turvata junien kulku kaikissa olosuhteissa. Kivikukkoja pystytettiin muun muassa Huutokoskelle, Iisalmeen, Kajaaniin, Kokkolaan, Kontiomäelle, Mikkeliin, Ouluun, Pieksämäelle, Riihimäelle, Seinäjoelle, Viinijärvelle ja Ylivieskaan. Valtionrautateiden vara-asemat rakennettiin kaikki samojen piirustusten mukaan 1940-luvun alussa. Kivikukot muodostuvat maanpäällisestä puolipallon muotoisesta osasta ja maanalaisesta lieriön muotoisesta sirpalesuojasta. Maanpäällinen osa on porakiveä ja sirpalesuoja teräsbetonia. Sirpalesuojat tehtiin täyttämään toisen luokan sirpalesuojan vaatimukset. Sirpalesuoja on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja pinta-alaltaan noin 40 neliömetriä. Se sisältää pari pientä oleskelutilaa, ilmastointihuoneen ja käymälän. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sotahistoria Luokka:Suomen rautatieliikenne
Luettelo Viron pienkauppaloista

Tämä artikkeli on luettelo Viron pienkauppaloista. Viron pienkauppalat () ovat kylää suurempia ja kauppalaa (alev) pienempiä asuttuja paikkoja. Vuonna 1974 ensi kertaa annetun määritelmän mukaan kyseessä oli maaseututaajama, jossa oli erotuksena kylään yleensä yli 300 asukasta. Käytännössä jako pieniin ja suuriin kauppaloihin ei vastaa enää todellista suuruusjärjestystä. __NOTOC__ * Adavere * Aespa * Ahja * Alatskivi * Alu * Ambla * Aravete * Ardu * Are * Aruküla * Aseri * Assaku * Aste * Audru * Avinurme * Eidapere * Erra * Haabneeme * Habaja * Hageri * Hagudi * Haljala * Halliste * Harku * Helme * Hulja * Hummuli * Häädemeeste * Iisaku * Ilmatsalu * Juuru * Jõgeva * Jüri * Kadrina * Kaerepere * Kaiu * Kamari * Kambja * Kanepi * Kangru * Karjaküla * Kasepää * Keava * Kehtna * Keila-Joa * Kihelkonna * Kiisa * Kiiu * Kiltsi * Klooga * Kobela * Koeru * Kolga * Kolga-Jaani * Kolkja * Kose * Kose (Võru vald) * Kose-Uuemõisa * Kostivere * Kudjape * Kureküla * Kuremaa * Kuusalu * Kuusiku * Kõpu * Kõrgessaare * Kõrveküla * Käina * Käravete * Kärla * Käru * Käärdi * Külitse * Laagri * Laatre * Laekvere * Lagedi * Laiuse * Lehtse * Leisi * Lelle * Lepna * Lohusuu * Loo * Luige * Luunja * Lähte * Lüganuse * Mehikoorma * Misso * Mooste * Mustla * Mäetaguse * Märja * Nasva * Nõo * Näpi * Oisu * Olgina * Olustvere * Orissaare * Pajusti * Palamuse * Palivere * Paralepa * Parksepa * Peetri (Rae) * Peetri (Kareda) * Prillimäe * Puhja * Puka * Puurmani * Raasiku * Rakke * Ramsi * Rannu * Ravila * Riisipere * Risti * Roela * Roiu * Roosna-Alliku * Rummu * Rõngu * Rõuge * Räni * Sadala * Saku * Salme * Sangaste * Sauga * Siimusti * Simuna * Sinimäe * Sonda * Sõmerpalu * Sõmeru * Särevere * Sääse * Tabasalu * Tabivere * Taebla * Tammiku * Tihemetsa * Toila * Tori * Torma * Tsirguliina * Tudu * Tudulinna * Turba * Tõravere * Tõrvandi * Tõstamaa * Uhtna * Ulila * Uuemõisa * Vahi * Vaida * Valjala * Vana-Antsla * Varnja * Varstu * Vasalemma * Vastse-Kuuste * Vastseliina * Vasula * Veriora * Viimsi * Viiratsi * Vinni * Virtsu * Viru-Jaagupi * Viru- Nigula * Voka * Võiste * Võnnu * Võsu * Võõpsu * Väike-Maarja * Väimela * Värska * Väätsa * Õisu * Õru * Äksi * Ämari * Ülenurme == Katso myös == * Luettelo Viron kauppaloista == Lähteet == * pienkauppaloista
Viron lastenkirjallisuuskeskus

thumb|Viron lastenkirjallisuuskeskus sijaitsee Pikk-kadulla Tallinnassa 1900-luvun alussa rakennetussa jugendtalossa. Viron lastenkirjallisuuskeskus (Eesti Lastekirjanduse Keskus) on Tallinnassa Pikk-kadulla sijaitseva lastenkulttuurin keskus. Sen kokoelmissa on kaikki Virossa julkaistut lastenkirjat, lisäksi sen perustehtäviin kuulu koota ja säilyttää virolaisten lastenkirjankuvittajien alkuperäisteoksia.Merja Aho: Viron lastenkirjallisuuden keskus, Tuglas-Seura, viitattu 21.12.2016 Keskuksen johtaja on Triin Soone. Talon ensimmäisessä kerroksessa on näyttely- ja lukusali, joka on nimetty virolaisen kuvittajan Edgar Valterin mukaan. Siellä on myös kirjasto. Toisessa kerroksessa on lastenkirjamuseo, jonka kokoelman vanhin lastenkirja on vuodelta 1820. Samassa kerroksessa on sali, jonka seinillä on vaihtuvia taidenäyttelyjä. Salin voi muuntaa kokous-, teatteri- ja konserttitilaksi. Kolmannessa kerroksessa on tiloja, joissa järjestetään erilaisia toimintoja ja vierailuja. Rakennuksen pihalla voi järjestää tapahtumia. Keskus harjoittaa myös julkaisutoimintaa ja kokoaa ja säilyttää lastenkirjallisuuteen liittyvää aineistoa. Keskus esittää kustantajille suosituksia julkaistavista lastenkirjoista. Se järjestää kilpailuja, esimerkiksi joka toinen vuosi järjestettävän Nukitsa-kilpailun, jossa valitaan kahden edellisen vuoden aikana julkaistujen virolaisten kirjojen joukosta paras lasten- ja nuortenkirja sekä paras kuvitus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Viron lastenkirjallisuuskeskus *Viron lastenkirjallisuuskeskus, Visitestonia.com (kuvia) Luokka:Viron kirjallisuus Luokka:Lastenkirjallisuus Luokka:Nuorisokirjallisuus
Kari Merikanto

Kari Merikanto on Tampereella syntynyt, Seinäjoella asuva taiteilija ja esiintyjä. Hän aloitti haitarin soiton kuusivuotiaana ja siirtyi kitaraan ja lauluun teini-ikäisenä. Lapsuudessaan hän oli ahkera piirtäjä, ja myöhemmin hän aloitti akvarellimaalauksen ja akryylimaalauksen. 2000-luvun alusta hän on toiminut taidemaalarina. Hän on työskennellyt myös metallien parissa ja tehnyt reliefejä ruostumattomasta teräksestä. Alkuaikojen realismityyppisistä taiteesta Merikanto on siirtynyt abstraktiin tulkintaan. Viime vuosien teokset edustavat abstraktia ekspressionismia. Taidemuseopiireissä Merikannon nykytyyliä on verrattu Jackson Pollockin roiskemaalauksiin. Merikannon abstraktit teokset on tehty akryyliväreillä kankaalle. Niissä viivat muodostuvat värikierteistä, joiden maalaustekniikkaa hän ei ole paljastanut. Värikierteet luovat teoksiin kolmiulotteisen fraktaalinomaisen rakenteen, jolloin läheltä katsottaessa teoksissa näkyy uusi rakenne. Merikannon teos Elämänvirta on Suomen itsenäisyyden 100-vuotisjuhlan kuohuviinin etiketissä. Juhlavuodelle toteutetun taidevaappusarjan vaaput hän maalannut yksilöllisesti Alkumeri elää -teossarjansa mukaisesti. == Tyyli ja tuotanto == Matkalla kosmoksessa Merikannon viime vuosien tuotanto kuvastaa kosmosta ja elämän syntyä. Abstraktilla ekspressionismilla hän kuvaa matkaa kosmoksessa – ajasta ennen painovoiman ja elämän syntyä tähän päivään. Merikannon teosten muotokieltä on verrattu luonnonilmiöiden systemaattisen ja sattumanvaraisen vuoropuheluun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kari Merikannon kotisivut * Taidevaappusarja (Tume Fishing -sivulla) * Suomi 100 vuotta - Kupliva koivunmahlaskumppa (Punaisen tuvan viinitilan sivuilla) Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kasper Stadaas

Kasper Stadaas (s. 21. helmikuuta 1994) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IL Hemingiä. Maailmancupissa Stadaas hiihti ensimmäisen kerran 3. helmikuuta 2016 ollen 51:s perinteisen hiihtotavan sprintissä Drammenissa. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan seitsemäs Lillehammerin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Stadaas kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Piteån perinteisen hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018. Tammikuussa 2013 Stadaas hiihti perinteisen hiihtotavan sprintin nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä sijoittuen seitsemänneksi. Norjan-mestaruuskilpailuissa Stadaas on ollut parhaimmillaan 13:s yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Summassaari

Summassaari on saari Saarijärven Summasella. Saarella sijaitsee vuonna 1968 rakennettu kylpylähotelli, joka aluksi toimi nimellä Rantasipi SummassaariHyvinvointia luonnosta . Summassaaren Aarrelehti 2/2015. PDF. Visitsaarijarvi.fi. Viitattu 21.12.2016.. Hotellirakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Erkki Kantonen ja Niilo Hartikainen, laajennuksen 1974 Arnold Lerber, ja hotellin alkuperäisen sisustuksen suunnitteli Pirkko Stenros. Saarelta on tehty kivikautisia arkeologisia löytöjä. Niihin pohjautuu Summassaareen vuonna 1980 rakennettu Saarijärven museon ylläpitämä Kivikauden kylä. Vain kesäkaudella avoinna olevassa kylässä voi kulkea muinaispolun ja luontopolun opaste- ja tehtävätauluineen. Alueelle on rakennettu asuinpaikkoja ja rakennuksia kivikauden malliin, ja lisäksi kivikauden ihmisten arkea havainnollistetaan kalastus- ja pyyntitapojen avulla.Kivikauden kylä | Saarijärvi. Saarijarvi.fi. Summassaaressa sijaitsee myös yksityisesti rakennettu ja ylläpidetty Summassaaren tsasouna (2011). == Lähteet == Luokka:Saarijärven luonto Luokka:Keski-Suomen nähtävyydet
Karianne Jevne

Karianne Jevne (s. 23. helmikuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IL Hemingiä. Maailmancupissa Jevne hiihti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran 9. maaliskuuta 2014 ollen 51:s 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Oslossa. Jevne kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran tammikuussa 2014. Parhaimmillaan hän on ollut 12:s Lillehammerissa 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 14. joulukuuta 2014. Jevne oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 ja Râșnovissa 2016. Hän sijoittui vuoden 2016 kilpailuissa kymmenenneksi molemmilla matkoillaan, sekä kymmenen kilometrin perinteisen että vapaan hiihtotavan kilpailuissa. Norjan-mestaruuskilpailuissa Jevne on ollut parhaimmillaan kymmenes yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. NM-kilpailuissa 2016 Jevne oli saavuttamassa IL Hemingille kultaa viestissä yhdessä Fanny Horn Birkelandin ja Astrid Uhrenholdt Jacobsenin kanssa.http://www.langrenn.com/heming-vant- suverent-gull-i-nm-stafetten.5839377-238001.html == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michał Szpak

Michał Szpak (s. 26. marraskuuta 1990 Jasło) on puolalainen laulaja, joka edusti Puolaa Euroviisuissa 2016 Tukholmassa kappaleella "Color of Your Life" ja sijoittui kahdeksanneksi. Hänellä on kaksi siskoa, Marlena ja Ewa, sekä veli Damian. Vuonna 2011 Szpak sijoittui toiseksi Puolan X-Factorissa. 13\. joulukuuta 2011 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä "XI". Vuonna 2013 hän voitti venäläisen laulufestivaalin Zielona Górassa esitettyään kappaleen Mustat silmät. Vuonna 2015 hän voitti kansallisen puolalaisen laulufestivaalin Opolessa ensiesitys-luokassa. 13\. marraskuuta 2015 hän julkaisi albumin "Byle być sobą". Vuonna 2016 hän osallistui Puolan Euroviisukarsintoihin ja esitti finaalissa kappaleen "Color of Your Life". 5\. maaliskuuta hänet valittiin Puolan edustajaksi Euroviisuihin. Hän pääsi Euroviisuissa finaaliin ja sijoittui kahdeksanneksi 229 pisteellä (222 yleisöltä ja 7 tuomaristolta). Samana vuonna hän voitti puolalaisen kansallisen laulufestivaalin Opolessa "Yleisön Grand Prix" -luokassa. == Diskografia == === Albumit === Vuosi Albumi Listasijoitus POL 2015 Byle być sobą 1 === EP:t === * XI (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu __NOTOC__ Luokka:Puolalaiset laulajat Luokka:Puolan euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viitasen Piia

Viitasen Piia on suomalainen folkyhtye, jonka keulahahmona toimii laulaja- lauluntekijä Piia Viitanen. Kokoonpano on julkaissut neljä albumia, joista ensimmäinen, Viitasen Piia, ilmestyi syksyllä 2012. Bändin musiikillista tyyliä on kuvailtu muun muassa luomufolkiksi, jossa suomenkieliset, vahvat lyriikat yhdistyvät americanan, kantrin ja folkin tyylilajeihin. Kappaleiden teemoissa toistuvat ihmisen suhde luontoon, toisiin ihmisiin ja itseensä sekä suomalainen runous. Piia Viitasen lisäksi yhtyeen jäseniä ovat Mikko Malmivaara (kitara), Matias Tyni (koskettimet), Juho Niemelä (basso), Miika Luoma (rummut) sekä Sarah Palu (harppu ja kantele). == Ura == Viitasen Piian laulut ovat saaneet alkunsa, kun niiden säveltäjä ja sanoittaja Piia Viitanen suoritti syksyllä 2008 opiskeluihin kuuluvaa työharjoittelua Nepalissa. Pitkien iltojen viihdykkeeksi Piia osti itselleen kitaran, ja ensimmäiset kappaleet syntyivätkin jo Nepalissa olon aikana. Suomeen palattuaan Piia Viitanen esiintyi alkuun yksin ja duona. Varsinainen bändi on perustettu vuonna 2010. Viitasen Piian ensimmäinen pitkäsoitto, Viitasen Piia, ilmestyi syksyllä 2012 omakustannejulkaisuna. Levyn tuotti Jonas Olsson. Elokuussa 2014 julkaistu toinen albumi, Uni onnesta, oli laajasti kriitikoiden ylistämä. Se valittiin sekä Helsingin Sanomien että Ilta-Sanomien vuoden 2014 parhaiden levyjen joukkoon. Albumi oli myös ehdokkaana Emma-palkintoon Kriitikoiden valinta -kategoriassa. Laulumaa julkaistiin marraskuussa 2016, ja myös sitä kehuttiin. Uni onnesta- ja Laulumaa-levyt on julkaissut Texicalli Records. Syyskuussa 2019 yhtye julkaisi albumin Meidän jälkeemme hiljaisuus ja vuonna 2024 ilmestyi Ihmisen aika -albumi. Viitasen Piia oli ehdolla vuoden 2025 indie Awardsisissa useissa palkintokategorioissa voittaen vuoden artistin palkinnon sekä vuoden albumin palkinnon Ihmisen aika-albumilla mutta myös vuoden kappale-palkinnon Outo tyttö-kappaleellaan. == Jäsenet == * Piia Viitanen – laulu, kitara * Mikko Malmivaara – kitara * Matias Tyni – koskettimet * Juho Niemelä – basso * Miika Luoma - rummut * Sarah Palu – harppu, kantele === Entiset jäsenet === * Oskari Lehtonen – rummut (2016-2022) * Jarkko Ikonen – rummut (2010–2015) * Matias Hernesniemi – kitara, banjo (2010–2013) == Julkaisut == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Viitasen Piia * Julkaisuvuosi: 2012 * Formaatti: CD, C-kasetti * Levy-yhtiö: omakustanne Uni onnesta * Julkaisuvuosi: 2014 * Formaatti: CD, LP * Levy-yhtiö: Texicalli Records Laulumaa * Julkaisuvuosi: 2016 * Formaatti: CD, LP (TBA) * Levy-yhtiö: Texicalli Records Meidän jälkeemme hiljaisuus * Julkaisuvuosi: 2019 * Formaatti: CD, LP * Levy-yhtiö: Texicalli Records Ihmisen aika *Julkaisuvuosi: 2024 * Formaatti: * Levy-yhtiö: === Singlet === Vuosi Single Albumi 2012 Miltä tuntuu Viitasen Piia Ennen kuin menetti järkensä Viitasen Piia 2015 Rauhan laulu 2016 Laulumaa Laulumaa Rukous rauhasta Laulumaa Miksi pelkäisin Laulumaa 2019 Meidän jälkeemme hiljaisuus Viimeinen valo jota puhutaan 2020 Hyvään maahan 2023 Paras kellua vaan Outo tyttö 2024 Jano == Lähteet == Luokka:Suomalaiset folkyhtyeet
Turkkilainen kahvi

Turkkilainen kahvi () on Turkissa ja lähialueilla valmistettu suodattamaton kahvijuoma. Kreikassa samanlainen kahvi tunnetaan kansallisista syistä nimellä kreikkalainen kahvi () ja Kyproksella nimellä kyproslainen kahvi (κυπριακό καφέ, kypriakó kafé). Turkkilaista kahvia valmistettaessa paahdetut ja hienoksi jauhetut kahvipavut haudutetaan (ei keitetä) pienessä kuparisessa tai sinkkisessä kannussa (cezve, kreik. bakirénio tai bríki), valinnaisesti sokerin kanssa. Kahvi tarjoillaan pienessä kupissa, jossa purujen annetaan hautua, ja sen kanssa tarjoillaan usein vesilasillinen. Kreikkalaisittain kahvi voidaan tilata ilman sokeria (skéto), puolimakeana (métrio) tai makeana (glykó). Turkkilaisesta kahvista jää kupin pohjalle paksu kerros kahvinporoja, joita käytetään joskus ennustamiseen. Turkkilaistyyppisen kahvin perinteisiä alueita ovat entisen Osmanien valtakunnan alueet Vähässä-Aasiassa, Balkanilla ja Itä-Euroopassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa, mutta sitä nautitaan aina Indonesiassa saakka. Turkkilaisella kahvilla on Unescon myöntämä aineettoman kulttuuriperinnön asema. Tiedosto:Café Turc.jpg|Turkkilainen kahvi Tiedosto:Coffereading.jpg|Kahvinporoja kupin pohjassa Tiedosto:Greek Coffee Pot.jpg|Kahvikannuja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kahvijuomat Luokka:Turkkilainen keittiö
Mustaniskauikku

Mustaniskauikku, aikaisemmalta nimeltään harmaapääuikku (Poliocephalus poliocephalus) on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta ovat Australia ja Uusi-Seelanti. Sen populaation suuruus on vakaa. == Ulkonäkö ja koko == Mustaniskauikku on pienehkö tummanharmaa-valkoinen uikku. Sen silmät ovat ruskeat, ja sillä on leuan alla musta läikkä ja niskassa musta juova. Pesimäaikaan aikuisen höyhenyksessä on koko päässä valkoisia juovia. Nuorilla linnuilla on valkoinen leuka ja kurkku ja raidallinen naama. == Levinneisyys ja elinympäristö == Mustaniskauikkua ei esiinny metsissä. Se on muuttolintu, ja se pesii Australian eteläosien järvissä.Birdlife.org viitattu 22.12.2016 == Lähteet == Luokka:Uikkulinnut
This Is Us (The Searchersin albumi)

This Is Us on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1964 Yhdysvalloissa julkaistu albumi. Sen kappaleista valtaosa on samoja kuin Euroopassa aiemmin samana vuonna ilmestyneellä albumilla It’s The Searchers. This Is Us ei saavuttanut Yhdysvalloissa listasijoitusta. Albumille kuulunut kappale ”Love Potion No. 9” nousi kuitenkin singlelistan kolmanneksi. Euroopassa se oli julkaistu jo yhtyeen esikoisalbumilla Meet The Searchers. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Lähteet == Luokka:The Searchersin albumit Luokka:Vuoden 1964 albumit
This Is Us

This Is Us voi tarkoittaa seuraavia: * This Is Us, Backstreet Boys -yhtyeen albumi vuodelta 2009 * This Is Us, The Necessaryn albumi vuodelta 2004 * This Is Us, The Searchers -yhtyeen albumi vuodelta 1964 * This Is Us Tour -kiertue, Backstreet Boys -yhtyeen vuosina 2009–2010 tekemä konserttikiertue * This Is Us, NBC:n televisiosarja vuodelta 2016.
Paul Chelimo

Paul Kipkemoi Chelimo (s. 27. lokakuuta 1990) on Yhdysvaltoja edustava, Kenian Itenissä syntynyt, kestävyysjuoksija. Hän voitti hopeaa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa vuonna 2016 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.03,90. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai samalla matkalla pronssia ajalla 13.33,30. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli 5 000 metrillä seitsemäs. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 5 000 metrillä pronssia ajalla 12.59,05. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 5 000 metrillä viidestoista. Hän edusti maataan myös sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2016 Portlandissa 3 000 metrin juoksussa sijoittuen seitsemänneksi ajalla 8.00,76. Hän saavutti universiadihopeaa 5 000 metrillä 2013 ja voitti 3 000 metriä maanosien cupissa 2018. Viitattu 4.9.2023 Chelimo on voittanut yhden Timanttiliigan kilpailun: 5 000 metriä Lontoossa 2018. Yhdysvaltojen-mestaruuden hän on voittanut 5 000 metrillä 2017, 2018 ja 2021 sekä sisäradoilla 1 500 metrillä 2018, 3 000 metrillä 2018 ja 2020 sekä kahdella maililla 2017. Hän juoksi 3 000 metrin ennätyksensä 7.31,57 Dohassa toukokuussa 2017, 5 000 metrin ennätyksensä 12.57,55 Brysselissä elokuussa 2018 ja 10 000 metrin ennätyksensä 27,12,73 Lontoossa toukokuussa 2023. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simo Weckstén

Simo Weckstén (s. 1954) on suomalainen palomies, joka teki 45 vuotta pitkän uran Helsingin pelastuslaitoksessa, ja toimi ennen eläkkeelle jäämistään Helsingin pelastuskomentajana 2012–2020. Simo Weckstén on toiminut monissa kansainvälisissä pelastus- ja kriisinhallintatehtävissä, kuten YK:n alaisen UNDAC:in (UN Disaster Assessment and Coordination, YK:n katastrofien arviointi- ja koordinaatiojärjestelmä) ja Finn Rescue Forcen operaatioissa. Hän osallistui vuonna 1999 Turkissa İzmitin maanjäristyksen, vuoden 2001 Intian maanjäristyksen sekä vuoden 2003 Iranin maanjäristyksen pelastusyöihin. Teemu Tumelius on kirjoittanut Weckstenistä kirjan "Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi". Tmelius, Teemu (2020): Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi. Helsinki, 2020. ISBN 978-952-331-699-7. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset palomiehet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etyleenitiourea

Etyleenitiourea (C3H6SN2) on heterosyklisiin tioureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kumien vulkanoinninkiihdyttimenä sekä lähtöaineena valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa etyleenitiourea on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja alkoholeihin. Sen sijaan se on liukenematonta esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Etyleenitiourea on myrkyllistä erityisesti kilpirauhaselle ja maksalle. Eläinkokeissa sen on todettu olevan karsinogeeninen yhdiste ja se on mahdollisesti karsinogeeninen ja mutageeninen myös ihmiselle. Viitattu 22.12.2016.Bernd Mertschenk, Alfons Knott & Wolfgang Bauer: Thiourea and Thiourea Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 22.12.2016 ==Valmistus ja käyttö== Etyleenitioureaa valmistetaan etyleenidiamiinin ja hiilidisulfidin välisellä reaktiolla. Luonnossa sitä muodostuu etyleenibisditiokarbamaattien kuten manebin, mankotsebin ja tsinebin hajoamistuotteena. Etyleenitioureaa käytetään kiihdyttimenä vulkanisoitaessa polykloropreeni- ja akryylikumeja. Yhdisteestä valmistetaan myös värejä, lääkeaineita, hapettumisenestoaineita, hyönteis- ja sienimyrkkyjä sekä hartseja. ==Lähteet== Luokka:Amidit Luokka:Heterosykliset typpiyhdisteet Luokka:Orgaaniset rikkiyhdisteet
Tähti (puoluelehti)

Tähti oli Turussa vuosina 1905–1913 ilmestynyt Suomen Kristillisen Työväen Liiton sanomalehti. Turkulaisen pappisryhmän perustaman Tähden tavoitteena oli ohjata kristillistä työväenliikettä uskonnolliseen julistukseen keskittyvässä ”perustuslaillis-puolueettomassa" hengessä ja torjua kirkonvastaisten sosiaalidemokraattien eteneminen. Lehden piirissä vaikutti myös työläislinja, johon kuului muun muassa Antti Kaarne. Vuodesta 1906 lähtien kerran viikossa ilmestynyt Tähti muuttui vuonna 1908 kolmipäiväiseksi, mutta joutui kesken vuoden palaamaan entiseen ilmestymistiheyteen. Sen levikki oli 10 000 kappaletta vuonna 1907. Taloudellisten vaikeuksien takia lakanneen lehden päätoimittajina työskentelivät Uno Renvall (1906), Frans Oskari Vihantola (1906–1908), Karl Viktor Lehtonen (1908–1909 ja 1912–1913), Eero Järvinen (1910) ja F. A. Karinen (1911). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tähti digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset kristilliset sanomalehdet Luokka:Turun media Luokka:Suomen Kristillisen Työväen Liitto
Tammenkääpä

Tammenkääpä (Phellinus robustus syn. Fomitiporia robusta) on jykevä ja kova monivuotinen lakillinen kääpä, joka kasvaa tammilla. Sen itiöemän läpimitta saattaa olla jopa yli 20 cm ja paksuuskin 10 cm. Se on päältä ruskea, alapinta vaaleampi, halkaisupinnalta lähellä kullanväristä. Itiöemä muuttuu kasvaessaan puolipallomaisesta särmäiseksi, kuitenkin reunalta pyöristyneeksi. Siinä on nähtävillä vuosirenkaat. Pillejä on viitisen millimetrillä. Laji muistuttaa paljon pienempää tyrninkääpää, mutta isäntäpuusta ei voi erehtyä. Myös muut arinakäävät ovat jossain määrin samantapaisia. Lajin on tieteelle kuvannut suomalainen sienitieteilijä Petter Karsten vuonna 1889. Tammenkääpä on Suomessa harvinainen, silmälläpidettävä (NT). Arinakääpien sukua on harkittu mikroskopian sekä DNA-tutkimusten perusteella jaettavaksi, jolloin Suomessa tavattavista lajeista tammenkääpä, tyrninkääpä sekä kuhmukääpä tulisivat kuulumaan sukuun Fomitiporia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Tammenkääpä (Phellinus robustus) Luokka:Arinakäävät
Sea Life Helsinki

Sea Life Helsinki on osa Merlin Entertainmentsin omistamaa Euroopan-laajuista Sea Life -ketjua, joka on maailman suurin yleisöakvaarioketju. Suomen Sea Life -akvaariokeskus on Helsingin Alppilassa Linnanmäen huvipuiston yhteydessä. Keskuksen omistaa Merlin Entertainment Group. Helsingin Sea Life aloitti toimintansa vuonna 2002. Helsingin Sea Life koostuu noin 50 akvaariosta, joiden koot vaihtelevat noin sadasta litrasta suuren valtamerialtaan 250 000 litraan. Keskuksen tarkoituksena on esitellä maailman merten merieläimiä, tarjota kävijöille elämyksiä sekä jakaa tietoa merten suojelusta. Sea Lifessa on sekä pysyvä kokoelma että vaihtuvia näyttelyitä. Pysyvä kokoelma jakautuu maantieteellisesti jaettuihin osioihin, joita ovat igapó-sademetsä, tropiikki koralliriuttoineen ja meriruohoniittyineen, valtameriallas sekä Itämeri ja Pohjanmeri ja Suomen makeat vedet. Lisäksi muutamilla merieläimillä on oma osastonsa: näitä ovat muun muassa meduusat ja merihevoset. Suurimmat altaat ovat seeprahain kotina toimiva valtameriallas sekä rauskujen ja turskien asuttama kylmän veden allas. Valtamerialtaan alitse kulkee kymmenmetrinen tunneli. Yksi uutuuksista on Elämysallasalue, joka avautui tammikuussa 2017. Sea Life -keskukseen kuuluu myös vuosittain, tyypillisesti keväällä, vaihtuva näyttely. Vuoden 2016 vaihtuva näyttely oli nimeltään "Saksiniekat", jonka aikana esiteltiin erilaisia rapuja. Näyttely oli Sea Lifessa vuoden 2016 loppuun saakka, jonka jälkeen näyttely vaihtui jälleen. Aikaisemmin näyttelyn teemana on ollut esimerkiksi "VAARA", ja se sisälsi myrkyllisiä merieläimiä lattapyrstökäärmeistä kivikalaan. Vuonna 2006–2007 tilapäisvieraina olivat mustekalat ja sitä aiemmin muun muassa piraijat, ravut ja merihevoset. Vaihtuvien näyttelyjen asukeista osa löytyy nyttemmin pysyvästä näyttelystä. Vuonna 2009 Sea Lifeen ei tullut uutta vaihtuvaa näyttelyä, vaan sen sijaan keskukseen rakennettiin uusi pysyvä osasto, joka esittelee muinaisia merieläimiä. Vuoden 2011 näyttelyssä oli rapuja ja vuoden 2012 näyttelyssä meduusoita. Yhteensä Merimaailma Sea Lifessa on yli sata eläinlajia ja lähemmäs kolmetuhatta yksilöä. Kalojen lisäksi mukana on muun muassa reevesinsuokilpikonnia ja mustaevähai. == Katso myös == * Mikko Meriahven, Sea Life Helsingissä asunut kala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sea Life Helsinki * Linnanmäki Luokka:Suomen akvaariot Luokka:Linnanmäki
Heikki Helastinen

Heikki Helastinen (s. Jämsänkoski) on suomalainen muusikko ja taiteilija. Syksyllä 2016 Helastinen sijoittui yhdessä valmentajansa Musta-Pekkaruuskan (Pekka Ruuska) kanssa kolmanneksi Talent Suomi (5. tuotantokausi) -kykyjenetsintäkilpailussa. . Helastisen singleä "Rubikin Kuutio" oli toistettu Spotify -suoratoistopalvelussa vuoden 2019 alkuun mennessä noin 100000 kertaa. Performanssiesityksissään Helastinen yhdistää taikuutta ja musiikkia. Lisäksi esitysten aikana lavalla nähdään useita yllätysvieraita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Totinen Heikki Helastinen on saanut koko Suomen haltioihinsa. Helsingin Sanomat NYT-liite 16.11.2016. Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muusikot
Kristillinen Työkansa

Kristillinen Työkansa, aluksi Työkansa, oli Suomen Kristillisen Työväen Liiton Tampereella vuonna 1906 perustettu äänenkannattaja. Vuoteen 1936 saakka se ilmestyi nimellä Työkansa ja vuosina 1967–1978 nimellä Ristin Kansa. Lehden toimintaa jatkaa aikakauslehti Sana ja Työ. Kristillisen työväenliiton toimiessa poliittisena puolueena Työkansa pyrki vähäisten resurssiensa rajoissa palvelemaan lukijoitaan sanomalehtenä. Turkulaisen Tähden ja helsinkiläisen Uurtajan lakattua se jäi puolueen ainoaksi äänenkannattajaksi. Sisällissodan aikana Työkansa oli ainoa punaisessa Suomessa ilmestynyt ei- vallankumouksellinen sanomalehti. Myöhemmin siitä tuli kristillis- yhteiskunnallinen viikkolehti, joka sai ajan mittaan yhä enemmän hartauslehden piirteitä. Työväestöstä etääntyminen heijastui nimenmuutoksina, ja viimeistään 1970-luvulla julkaisua voitiin pitää kristillisenä aikakauslehtenä. Lehti ilmestyi vuosina 1907–1922 vaihtelevasti kerran, kahdesti tai kolmesti viikossa, vuodesta 1923 lähtien viikkolehtenä ja vuodesta 1971 joka toinen viikko. Sen levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1916 ja vajaat 3 200 vuonna 1945. == Päätoimittajat == Päätoimittajina työskentelivät: * 1907: Heikki Aho (vastaava toimittaja) * 1907: Juho Haavisto * 1907–1918: Kalle Mäkelä * 1918–1920: K. A. Sallinen (vast. toim.) * 1920–1930: K. J. Nieminen (vast. toim.) * 1924–1925: H. D. Pennanen * 1931–1946: Mikko Salminen (vast. toim.) * 1946–1954: Jorma Mäkisalo * 1954: Erkki Idänheimo * 1955–1963: Oiva Aalto * 1963: Mikko Häyrynen * 1963–1968: Ilmari Tiainen * 1968: Alpo Mustonen (1968) * 1968–1978: Mikko Häyrynen ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Työkansa (1906–1920) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset kristilliset sanomalehdet Luokka:Tampereen media Luokka:Suomen Kristillisen Työväen Liitto