EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rhodoslainen peristyyli (Efesos)

Rhodoslainen peristyyli on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta temenoksesta eli pyhäkköalueesta Efesoksen kaupungissa Vähässä- Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Rakennuksen alkuperäistä nimeä ei tunneta. Temenos koostui avoimesta peristyylipihasta, jonka koko oli noin 33 × 28 metriä. Se oli ympäröity kolmelta sivulta joonialaista tyyliä edustaneilla pylväiköillä. Kokonaisuus muistuttaa rhodoslaisia pylväikköpihoja, mistä rakennus on saanut nykyisen nimensä. Pylväiden puolestaan voidaan nähdä viittaavaan Efesoksen Artemiin temppeliin. Pihan länsiosassa oli podium, jolle johti portaat. Sillä sijaitsi kaksi pientä temppeliä, jotka rakennutti keisari Augustus varhaisella roomalaisella kaudella noin vuonna 29 eaa. Ne oli omistettu erään tulkinnan mukaan Divus Juliukselle eli jumalaksi korotetulle Julius Caesarille ja Dea Romalle eli Rooman kaupungin henkilöitymälle, joskin näille omistetuksi on ehdotettu myös niin kutsuttua Hallinnollisen agoran temppeliä. Rakennus esiintyy kuitenkin usein nimellä ”Dea Roman temppeli”. Toisen tulkinnan mukaan temppelit olisi omistettu Augustukselle itselleen sekä Artemiille. Aiemmin rakennelma tulkittiin kaupunkivaltion alttariksi. Rakennus tuhoutui 300-luvulla jaa. Temenoksen eteläpuolella sijaitsi niin kutsuttu Basilika-stoa ja sen takana Hallinnollinen agora, itäpuolella Buleuterion, jota kutsutaan myös Odeioniksi, ja länsipuolella Prytaneion. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat
Rhodoslainen peristyyli

Rhodoslainen peristyyli voi tarkoittaa seuraavia: * rhodoslainen peristyyli, klassisessa arkkitehtuurissa peristyyli, jossa yksi sivu on muita korkeammallaVitruvius: De architectura 6.7.3. * Rhodoslainen peristyyli, eräs antiikin aikainen rakennus Efesoksessa == Lähteet ==
Sataman kylpylä

Sataman kylpylä tai Sataman gymnasion on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta kylpylästä ja gymnasionista Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Historia == Sataman kylpylänä tunnettu rakennuskokonaisuus rakennettiin roomalaisella kaudella, mahdollisesti ensimmäisen vuosisadan jaa. lopulla keisari Domitianuksen aikana. Se uusittiin myöhäisroomalaisella kaudella 300-luvun alkupuolella. On kuitenkin arveltu, että paikka olisi varattu kylpylälle ja gymnasionille jo hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. kaupungin uudelleenperustamisen yhteydessä. Osa rakennuksesta kaivettiin jo vuonna 1898. == Rakennukset == Kylpylä sijaitsi Arkadiane-kadun pohjoispuolella, nimensä mukaisesti lähellä kaupungin satamaa. Siihen kuului kolme pääosaa, jotka olivat varsinainen kylpylä, gymnasion sekä niin kutsutut Verulanuksen hallit. Rakennukseen kuljettiin Arkadianelta noin 45 metriä pitkän esipihan kautta. Sen itä- ja länsiseinät olivat kaarevat. Sitä seurasi atrium, jonka koko oli noin 33 × 15 metriä. Se oli jaettu kahdella pylväsrivillä kolmeen laivaan, ja johti kylpylään ja gymnasioniin. Varsinainen Sataman kylpylä käsitti rakennuskokonaisuuden länsiosan. Atriumista saavuttiin apodyterium-tiloihin eli vaatteidenvaihtohuoneisiin, joiden keskellä oli frigidarium eli kylmävesiallas. Tämän jälkeen seurasivat tepidarium eli haalean veden huone sekä caldarium eli lämpimän veden huone. Viimeksi mainitussa oli kuusi allasta, ja se oli holvattu 18 metriä korkeilla holveilla. Muita huoneita käytettiin rentoutumiseen, urheiluun, peleihin yms. Keskellä sijainnut niin kutsuttu Sataman gymnasion tunnettiin antiikin aikana mahdollisesti nimellä Keisareiden gymnasion. Sen keskiössä oli palaistrana toiminut peristyylipiha, jonka koko oli noin 90 × 90 metriä. Se oli reunustettu huoneilla, joita käytettiin opetustarkoituksiin. Eräs pihan eteläpuolella sijainnut huone tunnetaan nimellä Marmorihuone, ja toimi Domitianukselle omistettuna keisarillisena salina. Rakennuskokonaisuuden läntisin osa Verulanuksen hallit koostuivat suuresta pylväiköiden ympäröimästä urheilukentästä, jonka koko oli noin 220 × 240 metriä. Pylväikkö oli kolmilaivainen, ja keskilaiva toimi oletettavasti ksystoksena (mon. ksystoi) eli juoksuratana. Urheilukentällä voitiin harjoittaa muita lajeja. Rakennus on saanut nykyisen nimensä Maximus Claudius Verulanuksesta, joka rahoitti sen kaunistamista marmoriosilla 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Itse rakennus oli kuitenkin varhaisempi. == Lähteet == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Gymnasionit Luokka:Roomalaiset kylpylät
Seitsemän unikeon luola

Seitsemän unikeon luola (Pyhien seitsemän nukkujan luola/hautausmaa) on antiikin ajan Efesoksen kaupunkiin liittynyt hautaluolasto nykyisessä Turkissa. Se yhdistetään seitsemän efesoslaisen marttyyrinuorukaisen eli seitsemän unikeon (pyhät seitsemän nukkujaa) legendaan. Haudat sijaitsivat Efesoksen kaupunginmuurien ulkopuolella nykyisen Panayır-dağin kukkulan itärinteessä. Legendan mukaan seitsemän nuorukaista pakeni paikalla olleeseen luolaan kristittyjen vainojen aikaan keisari Deciuksen kaudella vuonna 249–251. He nukkuivat siellä aina keisari Theodosiuksen aikaan 379–395 saakka, jolloin vainot olivat ohi. Kirjallisessa traditiossa tapahtuma yhdistetään yleensä Efesokseen, mutta se on yhdistetty myös muihin paikkoihin. Seitsemän unikeon luolana tunnetulla paikalla on ollut varhainen kristillinen hautausmaa 300-luvulla, ja se on ollut myös pyhiinvaelluspaikka. Paikalla on muun muassa katakombeja, useita eri kokoisia hautaluolia, mausoleumeja ja kirkko. Yhteensä eri hautauksia on ollut ainakin 700. Luolaston yhteyttä nuorukaisten legendaan ei ole kyetty vahvistamaan arkeologisesti. Efeso, grotta dei sette dormienti 03.JPG|Hautaluolastoa. SiebenschläferKircheBoden.jpg Efeso, grotta dei sette dormienti 11 sarcofago.JPG SiebenschläferGrab.jpg Efeso, grotta dei sette dormienti 07.JPG == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Hautausmaat Luokka:Luolat
Serapeion (Efesos)

Serapeion () eli Serapiksen temppeli on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta temppelistä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen kohdejumaluutta ei tunneta varmuudella, mutta se oletetaan Serapiille omistetuksi. Temppelin rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Temppeli oli tehty Efesoksessa toimineita lukuisia egyptiläisiä kauppiaita varten. Sitä alettiin rakentaa Rooman keisarikaudella, oletettavasti 100-luvulla jaa., mutta se ei koskaan valmistunut aivan kokonaan. Temppelissä harjoitettu kultti kytkeytyi jollakin tavalla veteen. Temppeli sijaitsi Efesoksen Kaupallisen agoran eli Tetragonos-agoran laidalla lähellä sen länsiporttia. Se oli rakennettu noin 100 × 75 metrin kokoiselle pengerrykselle. Temppeli sijaitsi pengerryksen pohjoispuolen keskiosassa. Se muistutti prostyylitemppeliä, ja sen portiikissa oli kahdeksan noin 14–15 metriä korkeaa korinttilaista pylvästä. Temppelin koko oli noin 29,2 × 36,7 metriä. Varhaisella kristillisellä kaudella temppeli muutettiin kirkoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat
Melkkilä

Melkkilä eli Mälkilä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän lounaispuolella. Melkkilä sijaitsee Perniönjoen laaksossa pitkulaisella mäellä peltojen ympäröimänä. Saman mäen länsireunalla sijaitsevat Metsäkylän ja Penttilän kylät. Melkkilä on syntynyt mäen itäosaan Melkkilän kartanon ympärille. Muut naapurikylät ovat Ali-Melkkilä etelässä, Haarla pohjoisessa ja Lupaja joen toisella puolella idässä. Melkkilään kuuluu myös alue Kankkonummen eteläreunalta, jota halkova Piiloja laskee mutkien kautta kylän kanta-alueella Juottimenojana Perniönjokeen. Melkkilä on vanha kylä, joka on syntynyt ennen 1300-lukua. Melkkilän kartano mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1413. Kartanon ympäristöön syntyi ajalleen merkittävä asutuskeskittymä, jossa asui torppareita, käsityöläisiä ja kartanon työväkeä. Vielä 1800-luvun lopulla kartano oli Perniön suurimpia maanomistajia. 1900-luvun alkupuolella kartanon maista lohkottiin useita pientiloja ja sotien jälkeen kylään asutettiin siirtoväkeä. Tämän jälkeen uutta asutusta Melkkilään ei ole syntynyt. Melkkilän kartano on edelleen suuri maatila ja sen yhteyteen on syntynyt muutakin yritystoimintaa. Kankkonummella sijaitsee Perniön ravirata, joka on aktiivisessa käytössä. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Wellcome Trust

Wellcome Trust on Lontoossa vuonna 1936 perustettu hyväntekeväisyyssäätiö, joka rahoittaa ihmisten ja eläinten terveyden parantamiseen tähtäävää tutkimusta. Sen perusti testamenttilahjoituksella lääketehtailija Sir Henry Wellcome. Se oli v. 2018 maailman neljänneksi varakkain hyväntekeväisyyttä harjoittava säätiö Bill ja Melinda Gatesin säätiön, Novo Nordiskin säätiön, ja IKEAn perustaja Ingvar Kampradin INGKA-säätiön jälkeen. Financial Times-lehti on kutsunut Wellcome Trustia Yhdistyneen kuningaskunnan suurimmaksi ei- valtiolliseksi tieteellisen tutkimuksen rahoittajaksi, ja yhdeksi suurimmista maailmassa. Säätiön puheenjohtajana toimii paronitar Eliza Manningham-Buller, ja toiminnanjohtajana tohtori Sir Jeremy Farrar, entinen trooppisen lääketieteen professori Oxfordin yliopistosta. ==Toiminnot== Wellcome Trust, yhdessä Britannian Medical Research Councilin kanssa, perusti 1993 Sanger- instituutin genomiikan tutkimukseen, ja on sen tärkein rahoittaja. Säätiö rahoittaa lukuisia merkittäviä biolääketieteen tutkimusprojekteja ja -ryhmiä sekä Isossa-Britanniassa että ulkomailla. Näihin kuuluu mm. UK Biobank- biopankki; ALSPAC-pitkittäistutkimus jossa seurataan vuosina 1991–92 entisessä Avonin kreivikunnassa syntyneiden lasten terveyttä; sekä erilaiset trooppisten sairauksien voittamiseen tähtäävät projektit Afrikassa ja Kaakkois-Aasiassa. Wellcome Trust on myös tukenut lääketiedettä suurelle yleisölle tutuksi tekeviä projekteja, ja vuosina 2009–19 se jakoi vuosittain Wellcome Book Price -kirjapalkintoa lääketieteestä ja terveydestä kertoville, maallikoille suunnatuille kirjoille.About the Wellcome Trust Book Prize ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset hyväntekeväisyysjärjestöt
Smolinka (Velikaja)

Smolinka () on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki. == Joen kulku == Tämä lyhyt joki saa alkunsa Smolinskojen järvestä, jonka koillisrannoilla sijaitsee Palkinon taajama. Smolinskojen yläpuolella on vielä kaksi vesiallasta, mutta ne ovat padottuja tekojärviä, joissa on teollista toimintaa. Niiden vesi virtaa Smolinskojeen suodatusaltaiden kautta. Joen yläjuoksu virtaa Palkinon halki ja jatkaa itään päin peltomaiden läpi. Viimeiset kilometri se virtaa soistuneet Velinkajan tulva-alueen läpi. Joen yhtymiskohta sijaitsee 56 kilometriä Velinkajan joensuusta ylävirtaan päin. Viereisen sivujoen Kudebin yhtymäkohta on kilometrin verran yläjuoksulle päin. == Valuma-alue ja sivujoet == Smolinka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Velikajan sivujoen Smolinkan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Palkinon piirissä. Valuma-alueen pinta-alaa ei ole tiedossa, mutta järven Smolinskojeen valuma-alue on noin 26 neliökilometriä. Smolinkalla ei ole merkittäviä sivujokia. == Hallintoalue == Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (). Joen vesistörekisterin numero on 01030000212102000028990 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen joet Luokka:Palkinon piiri *
Teatterigymnasion

Teatterigymnasion on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta gymnasionista ja kylpylästä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Gymnasion rakennettiin roomalaisella kaudella. Se sijaitsi Arkadiane-kadun pohjoispuolella lähellä Efesoksen teatteria, mistä se on saanut nykyisen nimensä. Rakennuksen eteläosassa oli palaistra, jonka koko oli noin 70 × 30 metriä. Se oli reunustettu etelä-, länsi- ja itäsivulta pylväiköin, joissa oli mosaiikkilattiat. Rakennuksen pohjoisosassa olleen kylpylän puolella palaistran laidalla oli katsomoporrastus. Kylpylän eteläosassa oli rivi huoneita, joista suurempi keskimmäinen sali oli lämpimille altaille. Sen sivuilla oli apodyterium- huoneet vaatteiden vaihtamista varten. Kylpylän keskiosassa oli frigidariumiksi tulkittu huone. Pohjoisosassa oli rivi huoneita, joista keskimmäinen on tulkittu keisarikultille omistetuksi. Rakennuksen länsipuolella sijaitsivat niin kutsutun Sataman gymnasionin rakennuskokonaisuuteen kuuluneet Verulanuksen hallit, jotka toimivat urheilupaikkoina. == Lähteet == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Gymnasionit Luokka:Roomalaiset kylpylät
Terassitalo 1

Terassitalo 1 on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta yksityistalojen kokonaisuudesta Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Terassitalo 1 on idänpuoleinen kahdesta kaupungista kaivetusta terassitalosta. Sen länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Terassitalo 2. Rakennukset ovat saaneet nykyisen nimensä siitä, että ne oli rakennettu rinteeseen tehdyille pengerryksille. Terassitaloksi 1 kutsuttu kokonaisuus muodostuu yhdestä korttelista (roomalaisittain insula), joka sijaitsi Kuretes-kadun varrella vastapäätä Variuksen kylpylää ja Hadrianuksen temppeliä. Sen talot ovat hellenistisen kauden lopulta ensimmäiseltä vuosisadalta eaa., ja ne ovat säilyneet asuinkäytössä varhaiselle bysanttilaiselle kaudelle 600-luvulle jaa. saakka. Taloissa on tehty muutoksia usein niiden historian aikana. Korttelin koko on noin neliömetriä. Se noudattaa pääosin Kuretes-kadun suuntausta, ja poikkeaa näin kaupungin normaalista Hippodamoksen nimiin laitetusta asemakaavasta. Korttelissa on ollut yhteensä kuusi yksityisasuntoa, jotka on rakennettu kolmelle terassipengerrykselle. Asuntojen keskiössä oli peristyylipiha, ja muut huoneet olivat sen ympärillä. Osassa asunnoista oli omat kylpytilat. Seinät oli usein koristeltu freskoilla ja mosaiikeilla, ja myös lattioissa oli lattiamosaiikit. Kuretes-kadun puolella asuntojen alakerrassa oli tavernatiloja. 200-luvulta jaa. lähtien taloissa on havaittavissa kaupungin köyhtyminen maanjäristysten seurauksena. Varhaisella kristillisellä kaudella 400- tai 500-luvuilla yhteen taloista rakennettiin kappeli. Terassitalon 1 arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1960–1967. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan yksityistalot Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat
Metoděj Dominik Trčka

Autuas Metoděj Dominik Trčka (myös Dominik Trcka, Metod Dominik Trcka tai Metodij Dominik Trcka; 6. heinäkuuta 1886 Frýdlant nad Ostravicí, Ostravský – 23. maaliskuuta 1959 Leopoldov, Trnavský kraj, Slovakia) oli redemptoristi, pappi ja marttyyri, joka kuoli keuhkokuumeeseen kommunistien vankileirillä. Hän teki sääntökuntalupauksensa 25. elokuuta 1904, vihittiin papiksi Prahassa 17. heinäkuuta 1910 ja teki sen jälkeen työtä seurakunnissa. Trčka eli seuraavien 6 paavien hallintokausien aikana: Leo XIII (1878-1903), pyhä Pius X (1903-1914), Benedictus XV (1914-1922), Pius XI (1922-1939), Pius XII (1939-1958) ja pyhä John XXIII (1958-1963). Hänen muistopäiväänsä vietetään 23. maaliskuuta. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset papit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Kristityt marttyyrit Luokka:Autuaaksi julistetut
Terassitalo (täsmennyssivu)

Terassitalo voi viitata seuraaviin: * terassitalo, talotyyppi * Terassitalo, Alvar Aallon suunnittelema asuintalo Euran Kauttualla * Terassitalo, asuinkerrostalo Helsingin Pikku Huopalahdessa * Terassitalo 1, antiikin aikainen asuinkortteli Efesoksessa Vähässä-Aasiassa * Terassitalo 2, antiikin aikainen asuinkortteli Efesoksessa Vähässä-Aasiassa
Trajanuksen nymfaion

Trajanuksen nymfaion oli antiikin aikainen nymfaion Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Nymfaion rakennettiin roomalaisella kaudella, keisari Trajanuksen hallituskauden jälkimmäisellä puoliskolla noin vuonna 104–114 jaa. Sen omisti keisarille rakennuksesta löydetyn piirtokirjoituksen mukaan Tiberius Claudius Aristion. Nymfaion vaurioitui maanjäristyksessä ehkä vuonna 362 jaa., jonka jälkeen se korjattiin. Nykyisin muistomerkkiä on entisöity. Nymfaion sijaitsi Kuretes- kadun varrella sen pohjoispuolella. Siinä oli noin 11,9 × 5,4 metrin kokoinen vesiallas, jota ympäröi kolmelta sivulta roomalaisen teatterin näyttämön taustaseinää (scaenae frons) jäljitellyt kaksikerroksinen, noin 9,5 metriä korkea seinä. Rakennelma avautui kadulle päin. Seinän alakerta oli koristeltu kompositapylväillä ja yläkerta korinttilaisilla pylväillä. Pylväiden väleissä oli patsaita. Keskellä olleessa syvennyksessä oli luonnollisen kokoinen Trajanuksen patsas. Muut patsaat esittivät muun muassa keisarin perhettä, kuten Nervaa, sekä Dionysosta, Afroditea ja satyyrejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Nymfaionit
Kivelä (Perniö)

Kivelä on pieni maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Kivelä sijaitsee kunnan keskiosissa Kemiöntien varrella. Kivelä on yksinäistilan muodostama kylä. Kylään kuuluu Vaarnummen ja Aronummen mäet sekä niiden välinen peltoalue. Molemmilla mäillä on muinaishautoja. Kivelän maatila on Aronummen reunalla. Kivelä on muodostunut kyläksi varhaiskeskiajalla ja kylään on kuulunut kantatilan lisäksi yksi torppa. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Variuksen kylpylä

Variuksen kylpylä eli Skholastikian kylpylä oli antiikin aikainen kylpylä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Variuksen kylpylä rakennettiin alun perin Rooman keisarikaudella 100-luvulla jaa. Sen uusi myöhäisantiikin aikana noin vuonna 400 kristitty Skholastikia- niminen nainen, josta rakennus on saanut toisen nimensä. Tuossa vaiheessa rakennukseen käytettiin uudelleen varhaisempien rakennusten kiviä. pienoiskuva|vasen|Variuksen kylpylän raunioita ja Skholastikian patsas. Variuksen kylpylä sijaitsi nykyisen Panayır-dağin kukkulan lounaispuolen alarinteessä. Rakennuksen sisäänkäyntihuoneena toimi apsiksen muotoinen apodyterium. Huoneessa on jäljellä istuvaa Skholastikiaa esittävä patsas, jossa on tämän nimen mainitseva piirtokirjoitus. Vaatteidenvaihtotilat olivat apodyteriumin sivuilla. Huoneesta oli pääsy kylpylän muihin huoneisiin, frigidariumiin, tepidariumiin, caldariumiin ja sudatoriumiin. Lattian alla oli hypokausti, ja myös osassa seiniä oli lämmitysjärjestelmä. Lämmitystä hoidettiin praefurnium-huoneesta. Kylpylän yhteydessä sen pohjoispuolella oli paidiskeion eli latriini sekä asuinrakennus, joka on usein tulkittu virheellisesti ilotaloksi. Samaan rakennuskokonaisuuteen kuului myös Hadrianuksen temppeli. Niin kutsuttu Hallinnollisen agoran kylpylä tulkittinin aiemmin virheellisesti Variuksen kylpyläksi, ja esiintyy siksi usein samalla nimellä vanhemmissa teksteissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Roomalaiset kylpylät
Vediuksen gymnasion

Vediuksen gymnasion on tutkimuksessa käytetty nimitys eräästä antiikin aikaisesta gymnasionista ja kylpylästä Efesoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Efesoksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Gymnasion rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvun puolessa välissä. Sen rakensivat raunioista löydetyn piirtokirjoituksen mukaan M. Claudius P. Vedius Antoninus Phaedrus ja tämän vaimo Flavia Papiana. Gymnasion oli omistettu Efesoksen Artemiille, keisari Antoninus Piukselle ja Efesoksen kaupungille. Antiikin aikana rakennus tunnettiin nimityksellä ”Gymnasion Koressoksessa”. Gymnasion sijaitsi Efesoksen stadionin pohjoispuolella. Sen koko oli noin 135 × 75 metriä. Rakennuskokonaisuuden itäosassa oli palaistrana toiminut pylväspiha, jonka koko oli noin 40 × 50 metriä. Sen länsisivulla oli Antoninus Piuksen keisarikultille omistettu huone, jossa oli keisarin patsas ja alttari. Lounaiskulmassa oli 17 metriä pitkä latriini eli käymälä. Rakennuskokonaisuuden länsiosassa sijaitsi kylpylä, jonka keskiössä oli suuri halli sekä frigidarium eli kylmän veden huone altaineen. Sen länsipuolella sijaitsivat ensin tepidarium eli haalean veden huone ja sitten caldarium eli lämpimän veden huone, sekä apodyteriumit eli vaatteidenvaihtotilat. Kylpylä oli koristeltu kuuluisien veistosten kopioilla. Gymnasionin lähellä sijaitsi kaupunginmuurin Koressoksen portti. == Lähteet == Luokka:Efesoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Gymnasionit Luokka:Roomalaiset kylpylät
Wienin rauha

Wienin rauha voi tarkoittaa jotain seuraavista Wienissä solmituista rauhansopimuksista: *Wienin rauha (1606), Unkarin ja Habsburgien valtakunnan välinen rauhansopimus Unkarin uskonvapaudesta *Wienin rauha (1738), Puolan perimyssodan päättänyt rauhansopimus Itävallan ja Ranskan välillä *Schönbrunnin rauha eli Wienin rauha (1809), viidennen liittokunnan sodan päättänyt rauhansopimus Itävallan sekä Ranskan ja sen liittolaismaiden välillä *Wienin rauha (1864), toisen Saksan–Tanskan sodan päättänyt rauhansopimus Tanskan sekä Preussin ja Itävallan välillä *Wienin rauha (1866), Italian kolmannen itsenäisyyssodan päättänyt rauhansopimus Italian ja Itävallan välillä ==Katso myös == *Wienin kongressi (1814–1815) *Itävallan valtiosopimus (1955) *Wienin sopimus (1991) *Wienin yleissopimus (täsmennyssivu)
Message in a Bottle

Message in a Bottle on brittiläisen rockyhtye The Policen kappale. Se julkaistiin yhtyeen toisella studioalbumilla Reggatta de Blanc (1979). Kappaleen teki The Policen päälaulaja ja basisti Sting. Se sijoittui Britannian singlelistan ensimmäiselle sijalle ja Ruotsin Topplistanin 20. sijalle. Kappale kertoo miehestä, joka on jäänyt yksin autiolle saarelle. Eräänä päivänä hän löytää pullon, laittaa siihen viestin ja heittää sen mereen toivoen, että joku löytää pullon ja pelastaa hänet. Mies on innoissaan, kun eräänä aamuna hän herää ja näkee 100 miljardia pulloa rannalla, viitaten siihen, että maailmassa on monia muitakin haaksirikkoisia kuin hänkin. Kappale oli A&M; Records -levy-yhtiön ensimmäinen single, joka päätyi listaykköseksi. ==Lähteet== Luokka:The Policen kappaleet Luokka:Vuoden 1979 kappaleet
Smolinskoje (järvi)

Smolinskoje () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä. == Maantietoa == Järvi on 2,8 kilometriä pitkä, 0,73 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 135 hehtaaria eli 1,35 neliökilometriä. Järvi on pitkä ja kapea, luode-kaakko-suuntainen eikä siinä ole pitkiä lahtia tai niemiä. Järven kaakkoispäässä on yksi pyöreähkö metsäsaari, jonka halkaisija on yli 50 metriä. Järven ympäristöstä noin puolet on Palkinon asuntoaluetta ja puolet on peltomaata. == Luontoarvoja == Järven ekologinen tila on huono johtuen yläpuolisissa järvissä harjoitettavasta kalataloudesta. Yläjuoksulla seuraavan järven laskuoja on padottu leveällä padolla ja samoin on seuraavankin järven laita. Kummassakin järvissä näkyy ilmakuvissa maavalleilla eroteltuja altaita. Myös Palkinon taajaman jätevesiä joutuu järveen. Järven rannat ovat matalia, mutta paikoitellen myös jyrkkiä. Järven pohja on hiekkaa ja silttiä, mutta rannoilla kasvaa rehevää kasvillisuutta hyllyviksi hetteiköiksi asti. Järvessä on runsaasti eri kalalajeja: hauki, ahven, lahna, salakka, pasuri, karppi, suutari, made , säyne, törö, mutakala ja rantanuoliainen, sekä joitakin Rutilus- ja Carassius-sukujen kalalajeja. == Vesistösuhteita == Smolinskoje sijaitsee Smolinkan valuma-alueella. Smolinka on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Järven yläpuolisten järvien kanssa valuma-alueen pinta-ala on 25,9 neliökilometriä. Järvestä lähtee pieni joki Smolinka, joka mutkittelee ilman mainittavia sivuhaaroja Velikajaan asti. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Smolinkan valuma-alue Luokka:Palkinon piiri
Bruno ja Pjarta

Bruno ja Pjarta on vuonna 2019 esitetty suomalainen humoristinen piirrossarja, jonka ovat luoneet Vili Välimäki ja Tomi Kairavuo. Sarjan päähenkilö on uusavuton ja nössö Bruno, jonka elävä parta nimeltään Pjarta yrittää enemmän tai vähemmän arveluttavin metodein ja keinoja kaihtamatta tehdä Brunosta aidon tosimiehen. Sarjasta on tehty kahdeksan kolmeminuuttista jaksoa. ==Luettelo jaksoista== ===1. tuotantokausi=== Kaikki jaksot esitettiin 24. marraskuuta 2019. Numero Esityspäivä Suomessa Nimi 01 24. marraskuuta 2019 Tosimies ei nalleja halaile 02 24. marraskuuta 2019 Prätkäjengi 03 24. marraskuuta 2019 Hirvijahti 04 24. marraskuuta 2019 Maailmanlopun kalasaalis 05 24. marraskuuta 2019 Soidinmenot karvan varassa 06 24. marraskuuta 2019 Sarkofagi 07 24. marraskuuta 2019 Tosimies ei itke 08 24. marraskuuta 2019 Elämä purkan varassa == Ääninäyttelijät == == Aiheesta muualla == * Bruno ja Pjarta IMDB * Yle Areena - Bruno ja Pjarta * Parta tekee miehen vaikka väkisin: koe kotimainen piirretty Bruno ja Pjarta Luokka:2010-luvun suomalaiset komediasarjat Luokka:Suomalaiset animaatiosarjat
Indonesian koripallomaajoukkue

Indonesian koripallomaajoukkue edustaa Indonesiaa koripallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Indonesia on maailman suurimpia valtioita, joka ei ole koskaan pelannut kesäolympialaisissa tai MM-kilpailuissa. Maa toimii yhtenä vuoden 2023 MM-lopputurnauksen isäntämaista, mutta sen maajoukkueen osallistumisoikeus on kuitenkin sidottu todisteeseen riittävästä kilpailullisesta tasosta: Indonesian on selviydyttävä vuoden 2021 Aasian- mestaruuskilpailuihin ja sijoituttava vähintään kymmenenneksi.https://en.tempo.co/read/1248265/indonesia-philippines-japan-to- host-2023-fiba-world-cup Edellisen kerran Indonesia on yltänyt kyseiseen sijoitukseen vuonna 1975. Maajoukkueen paras sijoitus Aasian- mestaruuskilpailuissa on neljäs sija vuodelta 1967 ja Aasian kisoissa viides sija vuosilta 1954 ja 1962. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Temas: Indonesia FIBA Archive * Maajoukkueprofiili asia-basket.com * Indonesian koripalloliitto Luokka:Indonesian koripallo Luokka:Koripallomaajoukkueet
Higashi-Kagawa

Higashi-Kagawa (, ’Itä-Kagawa’) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäreunalla Seton sisämeren Harimanmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Tokushiman prefektuuriin. Rannikolla kaupunkiin kuuluu tasankoalueita, joiden läpi mereen virtaa useita jokia, etelässä se nousee korkealle Sanukivuorille. Kaupunki sijaitsee suurin piirtein Takamatsun ja Tokushiman kaupunkien puolivälissä. Higashi-Kagawassa on 30 299 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 152,83 neliökilometriä. Higashi-Kagawan kaupunki muodostettiin vuonna 2003 yhdistämällä Hiketan, Shirotorin ja Ōchin maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat tekstiili-, lääke- ja koneteollisuus. Kaupungissa tuotetaan noin 90 prosenttia Japanin käsineistä. Siellä harjoitetaan myös riisin, vihannesten ja hedelmien viljelyä sekä muun muassa hamachin (Seriola quinqueradiata) vesiviljelyä. Tunnettu paikallinen tuote on japanilaisten makeisten (wagashi) valmistuksessa käytettävä hienojakoinen wasanbon-sokeri. Higashi-Kagawan nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Hiketan vanha kaupunginosa historiallisine rakennuksineen (kuten Sanshū-Izutsun residenssi), Shirotori- jinjan pyhäkkö ja useat muut kulttuurikohteet. Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Kōtoku-linja. == Kuvia == Tiedosto:Toramaru park04ds3872.jpg|Toramarun puistoa Tiedosto:Kamebishiya04n3200.jpg|Kamebishi-ya Tiedosto:Yodaji23s3872.jpg|Yoda- ji Tiedosto:Honda-hachiman-jinja03s3872.jpg|Honda Hachiman-jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kagawan prefektuurin kaupungit
Belaja Struga

Belaja Struga () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Palkinon piirissä. Järven nimi voidaan osittain kääntää suomeksi ”Valkoinen Struga”. == Maantietoa == Järvi on 5,6 kilometriä pitkä, 2,9 kilometriä leveä ja sen vesialueen pinta-ala on 5,96 neliökilometriä eli 596 hehtaaria. Järven eteläpäässä on noin kaksi kilometriä pitkä lahti, joka työntyy etelään päin, ja toinen noin 900 metriä pitkä ja kapea lahti työntyy itään päin. Järven keskivaiheilla on saari, jonka pinta-ala on 6 hehtaaria. Saari suojaa osittain kahta pikkulahtea, mutta järven pohjoispäässä sen järvenpää kääntyy itään ja muodostaa sinne avoimen lahden. Järven keskisyvyys on 3,2 metriä ja syvin kohta ylettyy 7 metrin syvyyteen. Järven ympäristö muodostuu metsämaista ja peltoalueista. Järvellä on sen eteläpäässä kaksi pientä järveä seuralaisenaan. Järven lähiympäristössä sijaitsee myös pieniä kyliä, jotka viljelevät peltoalueita: Naumki (Наумки), Usadištše (Усадище), Dobytši (Добычи), Vandyši (Вандыши) ja suurin kaikista eteläässä sijaitseva Novaja Usitva (Новая Уситва). == Luontoarvoja == Järven rannat matalia ja soistuneita. Rantasuot voivat muodostaa kelluvia hetteikköjä, joista irtoaa kelluvia mättäitä. Rannat ovat metsämaata, jonka välissä on niityjä ja peltopalstoja. Järven pohjassa on tiivistä mutaa, mutta rantavedessä on savea, hiekkaa ja kivistä soraa. Järvessä on runsas kalalajisto, johon kuuluvat esimerkiksi hauki, ahven, lahna, salakka, kiiski, pasuri, carassius, suutari, sorva, made, törö, allikkosalakka, mutakala ja nieriä, sekä joitakin Rutilus-suvun kalalajeja. Järvessä elää myös jokirapu. == Vesistösuhteita == Järven laskujoki on Struglitsa (Струглица). Se lähtee järven pohjoispäästä ja yhtyy noin kolmen kilometrin päässä Velikajaan, joten oja on Velikajan sivujoki. Järvi kuuluu siten myös Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Belaja Strugan viereiset pikkujärvet ovat Tšornoje ja Štšadritskoje. Ne molemmat laskevat siihen pieniä ojia myöten. Etelälahteen tulee myös puro Romanovskaja (Романοвская), jolla on monta haaraa ja haarat levittäytyvät kaakossa lavealle alueelle. Belaja Strugan valuma-alueen koko on lähteistä riippuen 74,6 tai 70,4 neliökilometriä. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Struglitsan valuma-alue Luokka:Palkinon piiri
Sawai Madhopur

Sawai Madhopur on Intian Rajasthanissa sijaitseva noin 120 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Kaupungin ja alueen historiallinen nimi on Ranthambore, nykyisen nimensä se sai vuonna 1763, jolloin kaupungin haltuunsa ottanut Jaipurin ruhtinas Sawai Madho Singh päätti nimetä sen itsensä mukaan Sawai Madhopuriksi. Häntä edeltävää historiaa kuvastaa Ranthamboren linnoitus, jonka tarkasta rakentamisvuodesta ei ole tietoa. Suositun uskomuksen mukaan linnoitus perustettiin vuonna 944, mutta joidenkin arvioiden mukaan se rakennettiin 700-luvulla. Ranthamboren linnoitus on yhdessä muiden Rajasthanin rajputlinnakkeiden kanssa julistettu Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2013. Nykyisin Sawai Madhopur tunnetaan Ranthamboren kansallispuistosta ja villieläinten suojelualueesta, jossa elää intiantiikereitä. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asuu 121 106 henkeä. Heistä lähes 75 prosenttia on hindulaisia, 20 % muslimeita ja 4 % jainalaisia. Lukutaitoisten osuus väestöstä on 79 prosenttia. ==Lähteet== Luokka:Rajasthanin kaupungit
Ali-Melkkilä

Ali-Melkkilä eli Alimälkilä on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylän ydinalue sijaitsee Perniön eteläosassa Perniönjoen varrella. Ali-Melkkilä sijaitsee Perniönjoen laaksossa Melkkilän ja Laiterlan välissä. Ali-Melkkilän kyläalue ulottuu joelta Torpparikulmalle ja länteen suurelle drumliinimuodostumalle ja sen päälliselle Kylmäojansuolle. Ali-Melkkilällä on myös suuri takamaa Joutnan ja Kirakanjärven tienoilla, joka yltää kiilana Kemiöntielle saakka. Ali- Melkkilässä oli isojaon aikaan viisi kantatilaa, joista yksi on enää jäljellä ja muodostaa Ali-Melkkilän tilan. Tiloista itsenäistyi useita torppia ja mäkitupia 1900-luvun alussa, jolloin syntyi Torpparikulman alue. Kylän takamaalle Kemiöntien varteen perustettiin vuonna 1915 Uusitalon uudistila, joka muodostaa yhtenäistä kokonaisuutta Kivelän ja Merihuhdin kylien kanssa. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Lauro Mumar

Lauro G. Mumar (6. joulukuuta 1924 Talibon, Yhdysvaltain miehittämä Filippiinit – 20. joulukuuta 1990) oli filippiiniläinen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Mumar pelasi 1950- ja 1960-luvuilla Filippiinien miesten maajoukkueessa, joka voitti MM-pronssia Brasiliassa 1954 Mumarin oltua joukkueen kapteeni. Filippiinien MM-mitali on vuoteen 2022 mennessä ainoa aasialaisen maan voittama miesten koripallossa. Mumar edusti Filippiinejä myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä maa sijoittui 12:nneksiOlympics at Sports-Reference.com. Mumar valmensi Filippiinien miesten maajoukkuetta vuoden 1969 Aasian-mestaruuskilpailuissa, missä maa ylsi pronssille. Tämän jälkeen hän siirtyi valmentamaan Intiaan ja toimi lopulta myös Intian miesten maajoukkueen päävalmentajana. == Lähteet == * Lauro Mumar Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Filippiiniläiset koripalloilijat Luokka:Filippiiniläiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Lyttä

Ville Harald Lyttä (s. 14. heinäkuuta 1994, Strängnäs, Ruotsi),https://www.last.fm/music/Lytt%C3%A4 taiteilijanimeltään Lyttä, on Jyväskyläläinen rap-artisti. Hän syntyi Ruotsissa ja muutti lapsena Suomeen. Lyttä oli osa Korstoraatio-yhtyettä, jonka hajoamisen jälkeen hän julkaisi PME Recordsin kautta vuonna 2019 EP-levyn Pieniä voittoi, jolla vierailee muun muassa Gracias. Vuonna 2020 hän julkaisi entisen Korstoraation jäsenen Tohtori Geton kanssa yhteisalbumin. Lyttä on julkaissut uransa aikana myös muutamia singlejä. Vuoden 2022 marras-joulukuun aikana Lyttä on mukana viiden keikan mittaisella KPC Tour-kiertueella, joka kerää kokoon KPC Records -kollektiivin kärkinimet. == Diskografia == Pääartikkeli: Lytän diskografia === Julkaisut === * Lyttä - Mr.Harald (2014) * Lyttä & Tohtori Getto - Laajavuoridemot - EP (2015) * Korstoraatio - Tsekkaa mutsi! (2016) * Lyttä - Pieniä voittoi EP (2019) * Lyttä & Tohtori Getto - Lyttä & Tohtori Getto!! (2020) * Lyttä - REIJO (2022) * Lyttä & Tohtori Getto - Kaks nimee (2024) ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit
Diplomaatti (albumi)

Diplomaatti on suomalaisen rap-artisti Gettomasan toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2019. Albumi palkittiin Emma-gaalassa vuoden rap / R&B; -albumina. == Kappaleet == # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Gettomasan albumit Luokka:Vuoden 2019 albumit
Kingfish

JustSeSomali (joskus SupiSuomiSomali) aiemmin Kingfish (oik. Remzi Rafle, s. 1992 Hämeenlinna ) on helsinkiläinen rap-artisti, joka on julkaissut kappaleen muun muassa Gettomasan kanssa. Kingfish muutti Helsinkiin vuonna 1995. Kingfishin ura lähti nousuun kesällä 2015, kun street single TONNI julkaistiin. Myöhemmin Mikael Gabriel otti Kingfishiin yhteyttä ja ehdotti yhteistyötä. Sen seurauksena julkaistiin Mikael Gabrielin ja Ville Gallen tähdittämä kappale TONNI remix. Keväällä 2016 Kingfish lämppäsi Tavastialla Ty Dolla $ignia.https://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/05/06/kingfish-on-just-se- somali-joka-haluaa-murtaa-ennakkoluulot-rap-brandillaan Kingfish oli esiintymässä Flow Festivaalilla elokuussa 2016. Kesällä 2016 Kingfishiltä ilmestyi Koko kesä -niminen EP, jonka nimikkoraita on Kingfishin suosituin kappale suoratoistopalveluissa, kuten Spotifyssa, jossa sillä oli joulukuuhun 2019 mennessä yli 3 miljoonaa kuuntelukertaa.Artisti Kingfish. Yleiskatsaus: Suositut. Spotify, 03.12.2019 Kingfishin tuorein julkaisu on huhtikuussa 2019 julkaistu Promo. Vieraana kappaleella on Eevil Stöö. Kingfishin levyt on julkaissut Mikael Gabrielin luotsaama levy-yhtiö, Tasoi Records, joka toimii yhteistyössä Universal Musicin kanssa. YleX:n haastattelussa vuonna 2017 Kingfish totesi, että "mä tuun varmaan vallottaan Suomen tässä ihan lähiaikoina". ==Nettipila== Syksyllä 2022 Rafle laittoi Tiktok-kanavalleen videon, jossa hän kertoi jutun, että oli saanut ravintolasta ilmaiseksi ruokakassin, kun henkilökunta oletti hänet Wolt-kuskiksi asiakkaan sijaan. Humoristinen tarina oli keksitty, mutta se päätyi paria kuukautta myöhemmin totena Helsingin Sanomien sivuille osoituksena arkipäivän rasismista, mikroaggressioista ja etnisestä profiloinnista ja mainostamaan rasisminvastaista kirjaa. Rafle paljasti jutun Laudi-podcastin jaksossa ”Trollauksen aatelisia (vieraana Kingfish ja Gracias)”. Raflen mukaan jutun kirjoittanut toimittaja Hilla Körkkö ei ottanut yhteyttä, vaan kirjoitti jutun pelkästään Tiktok-videon perusteella.https://archive.is/fGwnw#selection-2035.91-2051.163 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Biswabhusan Harichandan

Bishwabhusan Harichandan (s. 3. elokuuta 1934) on intialainen asianajaja, kirjailija ja poliitikko, joka on vuodesta 2023 alkaen toiminut Chhattisgarhin kuvernöörinä. Hän oli Andhra Pradeshin kuvernööri vuosina 2019–2023. Vuonna 1961 hän alkoi työskentelemään Odishan korkeimmassa oikeudessa. Kymmenen vuoden päästä hän siirtyi politiikkaan Intian kansanpuolueen edeltäjän Bharatiya Jana Sangh -puolueen riveissä. Kun Indira Gandhi julisti kansallisen hätätilan vuonna 1975 Harichandan joutui vankilaan vastustaessaan hätätilaa. Kun Intian kansanpuolue perustettiin vuonna 1980 hän siirtyi siihen ja päätyi puolueensa Odishan yksikön puheenjohtajaksi. Odishan osavaltioparlamenttiin hänet äänestettiin lainsäätäjäksi viisi kertaa. Vuonna 1990 hän siirtyi viideksi vuodeksi Biju Janata Dal -puolueeseen, kunnes palasi takaisin Intian kansanpuolueeseen. Osavaltiopolitiikassa hän on toiminut useita kertoja Odishan osavaltiohallitusten eri ministerinviroissa. Kirjailijana Harichandan on kirjoittanut useita orijankielisiä kirjoja sekä artikkeleita kotiosavaltionsa eri sanomalehtiin. ==Lähteet== Luokka:Andhra Pradeshin kuvernöörit Luokka:Chhattisgarhin kuvernöörit Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Intialaiset asianajajat Luokka:Intialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 1972

Jalkapallon Aasian-mestaruuskilpailut 1972 pelattiin 7.–19. toukokuuta 1972. Turnaus oli järjestyksessään 5. Aasian-mestaruuskilpailut. Isäntämaana toimi Thaimaa. Mestaruuden voitti Iran. == Ottelut == === Esiottelut === Esiottelujen voittajat jaettiin eri lohkoihin. \----- \----- === Alkulohkot === ==== Lohko A ==== \----- \----- ==== Lohko B ==== \----- \----- === Pudotuspelit === {{Turnauspuu4 |16. toukokuuta - Bangkok||2||1 |17. toukokuuta - Bangkok| (rp.)|1 (2)||1 (1) |19. toukokuuta - Bangkok| (ja.)|2||1 |19. toukokuuta - Bangkok||2 (3)||2 (5) }} == Lähteet == * 1972 Aasian-mestaruuskilpailut Aasian-mestaruuskilpailut 1972
Kan’onji

Kan’onji () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Kagawan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsireunalla Seton sisämeren Hiuchinmeren rannikolla ja rajautuu etelässä Ehimen ja Tokushiman prefektuureihin. Kaupungin keskiosissa levittäytyy Mitoyon tasanko, etelässä sen alue nousee Sanukivuorille, jossa sen etelärajalla kohoaa muun muassa Unpeijivuori. Kaupunkiin kuuluu myös useita saaria, merkittävimpänä Ibukijima. Kan’onjissa on 59 992 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 117,84 neliökilometriä. Kan’onji on saanut nimensä siellä sijaitsevalta Kan’on-jin buddhalaiselta temppeliltä, joka on yksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeleistä (temppeli nro. 69). Sen historia ulottuu 700-luvun alkuun saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Kan’onji sai vuonna 1955, kun silloiseen Kan’onjin maaseutukaupunkiin liitettiin kolme ympäristön kyläkuntaa. Vuonna 2005 kaupunki laajeni huomattavasti, kun siihen liitettiin Ōnoharan ja Toyohaman maaseutukaupungit. Merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi tekstiili-, maatalouskone- ja muoviteollisuus, vesiviljely ja merenelävätuotteiden kuten kamabokon ja chikuwan valmistus sekä maanviljely, joka tuottaa riisiä, vihanneksia ja mikan-mandariineja. Kaupungin merkittävin nähtävyys on Kan’on-jin temppeliä ympäröivä, meren rannalla sijaitseva Kotohikin puisto, joka koostuu Kotohikivuoresta ja Ariaken hiekkarannasta. Sinne on rakennettu suuri hiekkaveistos Zenigata sunae, joka esittää vanhaa Kan’ei tsūhō -kolikkoa. Alueella ovat myös Kotohiki Hachiman-gūn pyhäkkö ja toinen Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeli, Jinne-in (temppeli nro. 68). Osa kaupungista kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Kan’onjia palvelee JR Shikokun Yosan-linja. == Kuvia == Tiedosto:Shippozan Kanonji 08.JPG|Näkymä Kan’on-jin temppeliltä Tiedosto:Takayazinzya 26.jpg|Näkymä Takaya-jinjalta Tiedosto:Kan'onji Institute Seto Center, Research Foundation for Microbial Diseases of Osaka University.jpg|Osakan yliopiston mikrobiologian tutkimuskeskus Tiedosto:法泉寺 - panoramio.jpg|Hōsen-ji Tiedosto:Nanagouchi.jpg|Chōsa-festivaali == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kagawan prefektuurin kaupungit
Lihaliemi

Lihaliemi (luuliemi) on luista pitkään haudutettua lientä, jota on käytettyä perinteisesti kastikkeiden ja keittojen raaka-aineena sekä lämpimänä juomana. Lihaliemi voi sisältää esimerkiksi kollageenia sekä glukosamiinia. Lisäksi liemi sulaa helposti ja siinä on antioksidantteja. Lihaliemi voi sisältää myös nivelrustojen ylläpitoon tarvittavaa glukosamiinia, kaliumia, fosforia ja magnesiumia. Myös riistan perkauksesta jääneitä tähteitä, kuten luita ja sisäelimiä voidaan hyödyntää liemen valmistuksessa. == Lihaliemituotteet == Suomalaisessa keittiössä lihaliemenä käytetään usein lientä, joka saadaan sulattamalla liemikuutio kuumaan veteen. Niiden sijaan suositellaan kuitenkin monissa lähteissä fondeja mm. liemikuutioiden korkean suolapitoisuuden vuoksi. == Lähteet == Luokka:Ruoka-ainekset
Suomen Budapestin-suurlähetystö

Suomen Budapestin-suurlähetystö sijaitsee Unkarin pääkaupungissa Budapestissa. Sen toimialueeseen kuuluu myös Slovenia. Suurlähetystön päällikkö on suurlähettiläs Pertti Anttinen. ==Historia== Suomen ensimmäinen Unkarin- lähettiläs K. G. Idman nimitettiin vuonna 1922. Hänen asemapaikkansa oli Kööpenhamina, mistä käsin hän hoiti sivuakkreditointina Unkarin asioita. Vuonna 1927 tehtävään nimitettiin E. N. Setälä. Onni Talaan aikana 1933 Budapestiin perustettiin lähetystö. Talas muutti 1934 kreivi Wenckheimin perillisiltä vuokrattuun huvilaan, jonka Suomen valtio osti tammikuussa 1939. Toisen maailmansodan lopulla Suomi katkaisi syyskuussa 1944 välirauhansopimuksen velvoittamana suhteet Unkariin, ja suurlähettiläs Aarne Wuorimaa perheineen poistui maasta. Budapestin piirityksen lopussa puna- armeijan joukot tunkeutuivat rakennukseen, ja se ryöstettiin ja hävitettiin. Lopulta rakennus tuhoutui pommituksessa, jossa selviytyivät hengissä pommisuojaan menneet, mutta taloon jäänyt vahtimestari Ferenc Tömör kuoli. Suomen ja Unkarin väliset suhteet solmittiin uudelleen lokakuussa 1949. Lähetystö korotettiin suurlähetystöksi vuonna 1960. Rauniorakennuksen tilalle valmistui uusi lähetystörakennus marraskuussa 1988 arkkitehti Ilmo Valjakan suunnitelmien pohjalta. Budapestissä toimii myös Suomen Unkarin-instituutti, jonka johtaja on Heljä Franssila. ==Edustuston päälliköt== * Karl Gustaf Idman, lähettiläs (Kööpenhamina) 1922–1927 * Emil Nestor Setälä, lähettiläs (Kööpenhamina) 1927–1930 * Onni Talas, lähettiläs (Kööpenhamina) 1930–1934 * Onni Talas, lähettiläs 1934–1940 * Aarne Wuorimaa, lähettiläs 1940–1944 * Uno Salomon Koistinen, asiainhoitaja 1950–1951 * Lauri Hjelt, asiainhoitaja 1951–1957 * Toivo Heikkilä, asiainhoitaja 1957–1960, suurlähettiläs 1960–1963 * Reino Palas, suurlähettiläs 1963–1965 * Olavi Raustila, suurlähettiläs 1965–1969 * Martti Ingman, suurlähettiläs 1969–1973 * Paul Jyrkänkallio, suurlähettiläs 1973–1977 * Kaarlo Yrjö-Koskinen, suurlähettiläs 1977–1979 * Osmo Väinölä, suurlähettiläs 1979–1985 * Arto Mansala, suurlähettiläs 1985–1989 * Risto Hyvärinen, suurlähettiläs 1989–1992 * Pertti Torstila, suurlähettiläs 1992–1996 * Jaakko Kaurinkoski, suurlähettiläs 1996–1998 * Hannu Halinen, suurlähettiläs 1998–2002 * Pekka Kujasalo, suurlähettiläs 2002–2007 * Jari Vilén, suurlähettiläs 2007–2012 * Pasi Tuominen, suurlähettiläs 2012–2015 * Petri Tuomi-Nikula, suurlähettiläs 2016–2018 * Markku Virri, suurlähettiläs 2018–2022 * Pertti Anttinen, suurlähettiläs 2022- ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lähetystön kotisivu Budapest Luokka:Budapestin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ilmo Valjakan suunnittelemat rakennukset
Segmentia

Segmentia on seinäjokelainen vuonna 2019 perustettu pop metal -yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Kansana, kitaristi Manu Lenkkeri, basisti Stefan Laine ja rumpali Jere Luokkamäki. Pop metal -bändi Segmentia kutoo musiikkiinsa tarttuvia melodioita ja orkestraatioita, rakentaen metallin ja pop- ja elektrovaikutteiden perustuksille. Segmentian musiikki kertoo tarinoita yksilöiden todellisesta elämästä ja ajatuksista. Segmentian esiaste muotoutui jo vuoden 2012 lopussa, cover-viritelmän raunioille. Segmentian ensimmäinen EP ”Shanghai” julkaistiin syksyllä 2019. Sitä ennen yhtyeen nimeä pyöriteltiin, basistit ja laulajat ovat vaihtuneet ja omaa soundia on etsitty, tutkittu – ja lopulta löydetty. == Musiikki == Segmentia ottaa musiikkiinsa vaikutteita säveltäjä-sanoittaja Jere Luokkamäen mukaan Suomesta ja suomalaisuudesta. Musiikki on pääasiallisesti suomalaista rock-, pop- ja metallimusiikkia. Kappaleiden perusteella musiikkia voisi kuvailla seitsemän musiikkityylin/segmentin (pop, rock, punk, metal, soul, disko, hip-hop) yhdistämiseksi, mutta lyhykäisyydessään se on sinfonista, vaihtoehtoista poprockia elektronisilla soundeilla maustettuna. == Julkaisut == === EP:t === * Shanghai-EP (2019) * Shanghai (Live 2021) (2022) * Alone-EP (2023) === Singlet === * Forget Me (2022) * Alone (2022) * Save Me (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset nettisivut * Inferno * Kaaoszine *https://metalliluola.fi/segmentia-shanghai-ep-2019/ Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet Luokka:Glam metal -yhtyeet
Sy Kadiatou Sow

Sy Kadiatou Sow (kutsumanimeltään Salama, s. 7. maaliskuuta 1955 Nioro) on malilainen poliitikko. Kadiatou Sow on suorittanut kirjallisuuden ja julkisoikeuden tutkinnot Nizzassa ja Pariisissa. Hän työskenteli puuvillayhtiö CMDT:ssä ja osallistui Malin demokratialiikkeen toimintaan sekä Adema- järjestön perustamiseen. Sow nimitettiin Bamakon piirikunnan kuvernööriksi vuonna 1991. Hän oli Malin ensimmäinen naiskuvernööri. Sow nimitettiin helmikuussa 1994 Malin ensimmäiseksi naispuoliseksi ulkoministeriksi. Lokakuusta 1994 aina vuoteen 2000 saakka hän toimi kaupunkisuunnittelu- ja asuntoministerinä. Työskenneltyään useissa kehityshankkeissa Sow palasi politiikkaan vuonna 2016. Hänet tunnetaan varsinkin Malin perustuslakiin suunniteltujen muutosten vastustajana. Ministerinä toiminut Ousmane Sy on Sown aviomies. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ulkoministerit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diarra Afoussatou Thiero

Diarra Afoussatou Thiero (s. 10. huhtikuuta 1949 Kita) on malilainen juristi. Afoussatou Thiero suoritti oikeustieteen maisterintutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa vuonna 1973. Työskenneltyään tuomarina ja syyttäjänä hän toimi Malin nais-, lapsi- ja perheministerinä vuosina 1997–2002. Thiero toimi myös Malin naisjärjestöjen liiton Cafon pääsihteerinä ja Afrikan unionin naiskomitean jäsenenä. Vuosina 2008–2015 hän oli Malin perustuslakituomioistuimen jäsen. Thiero on naimisissa entisen ministerin Mahamadou Diarran kanssa. ==Lähteet== Luokka:Juristit Luokka:Malilaiset henkilöt Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Ministerit