EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Efe Sodje

Efetobore ”Efe” Sodje (s. 5. lokakuuta 1972 Greenwich, Englanti, Iso- Britannia) on nigerialainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Englannissa. Sodje on edustanut muun muassa Yeowiliä, Huddersfieldiä, Creweä, Colchesteriä, Lutonia, Macclesfieldiä, Stevenagea ja Southendia. Lisäksi hän on edustanut Nigerian maajoukkuetta, muun muassa vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa Nigerian kolmesta ottelusta. Myös Sodjen veljet Sam ja Akpo sekä heidän serkkunsa Omone ovat tunnettuja jalkapalloilijoita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luulajan tuomiokirkko

Luulajan tuomiokirkko () on Luulajassa Norrbottenin läänissä Pohjois-Ruotsissa sijaitseva Luulajan hiippakunnan tuomiokirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Adolf Emil Melander. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1893, jolloin se vielä kantoi nimeä Oscar Fredriks kyrka.Svenska kyrkan: Luleå domkyrkan Viitattu 10.3.2013. Vuonna 1904 se muutettiin tuomiokirkoksi, kun Luulajan hiippakunta perustettiin. Kirkko on rakennettu tiilistä uusgoottilaiseen tyyliin. Muodoltaan se on ristin mallinen, 54 metriä pitkä ja 35 metriä leveä. Kirkontorni on noin 60 metriä korkea. Vanha ornamentein ja puupiirroksin koristeltu sisustus vaihdettiin 1930-luvulla vaaleammaksi ja tyyliltään modernimmaksi. Ihmisiä kirkkoon mahtuu korkeintaan 650, istumapaikkoja on 500–520. Paikalla on sijainnut vuonna 1667 käyttöön vihitty puukirkko ja 1700-luvun lopusta peräisin ollut kirkko, joka tuhoutui kaupungin palossa. ==Lähteet== Kirkko Luokka:Norrbottenin läänin kirkot Luokka:Ruotsin tuomiokirkot Luokka:Kirkot Luulajan hiippakunnassa Luokka:1890-luvulla rakennetut kirkot
Zaozjorsk

Zaozjorsk () on suljettu kaupunki ja samannimisen kaupunkipiirikunnan keskus Murmanskin alueen luoteisosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee pohjoisen ydinsukellusvenelaivaston päätukikohdan Zapadnaja Litsan läheisyydessä, Litsanvuonosta 2-3 km sisämaahan idän suuntaan, ja toimii tukikohtaa palvelevan henkilöstön asutuskeskuksena. Vuonna 2010 kaupungin asukasluvuksi saatiin 11 199 henkeä. Kaupunki perustettiin vuonna 1958 Zaozjornyi-nimisenä. Vuosina 1981-1994 sen nimi oli Zapadnaja Litsa, mutta se tunnettiin peitenimillä Murmansk-150 ja Severomorsk-7. Vuodesta 1994 nimi on Zaozersk. Koko kaupunkipiirikunnan pinta-ala on 516 neliökilometriä, ja siihen kuuluvat itse kaupungin lisäksi tukikohdissa sijaitsevat Nerpitsjanlahden, Lopatkinanlahden, Malaja Lopatkan lahden ja Andrejevanlahden sotilaskylät. Kaupungissa on mm. kolme keskikoulua, kolme lastentarhaa, oma jokapäiväinen sanomalehti, omia TV-lähetyksiä, radioasema ja tsasouna on rakenteilla. Kaupunginjohtaja on Mihail Marjin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaupunginhallinnon virallinen sivusto (mm. interaktiivinen kartta) *Городской округ ЗАТО г. Заозерск Zaozersk Murmanskin aluehallinnon sivulla (mm. aluekartta) Luokka:Murmanskin alueen kaupungit Luokka:Venäjän suljetut alueet
Bengali (kissarotu)

Bengali on Yhdysvalloissa 1970-luvulla syntynyt kissarotu. Eräs Kalifornian yliopiston tutkija risteytti leopardikissoja muiden kissojen kanssa tutkiessaan aasialaisen leopardikissan sairauksien vastustuskykyä. Risteytysten tuloksena syntyi bengalina tunnettu kissarotu. Yliopiston kissat siirtyivät Jean Millille, jolla oli jonkin verran kokemusta leopardikissoista. Mill rekisteröi ensimmäiset bengalit vuonna 1983. Suomessa bengaleita on ollut jo 1990-luvulta lähtien. ==Ulkonäkö== Tyypillistä bengalille ovat lihaksikas ja pitkänomainen vartalo, pienehkö pää suhteessa vartaloon, pienet, pyöreäkärkiset, matalalle asettuneet korvat, suuret, ovaalinmuotoiset, kaukana toisistaan sijaitsevat silmät sekä korostuneet viiksityynyt. Bengalin kuviointi on erikoinen ja muista kesykissaroduista poikkeava. Sen vahva ja keskipitkä häntä muistuttaa suurten kissaeläinten häntää, ja kissa kantaa sitä matalalla. Bengalin turkki on joko täplikäs tai marmorikuvioinen. Pohjaväriltään bengali on perinteisesti ollut ruskea tai lumivärinen, mutta myös hopeisia, sinisiä ja mustia bengaleita on olemassa. thumb|"Lumivärinen" bengali. ==Aiheesta muualla== * Bengalikissayhdistys ry * Finticat * Suomen Bengalikissat ry * Suomen Kissaliitto Luokka:Kissarodut Luokka:Risteymät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Agostinho Neto

António Agostinho Neto (17. syyskuuta 1922 – 10. syyskuuta 1979) oli angolalainen poliitikko ja runoilija, joka toimi vuosina 1975–1979 maansa ensimmäisenä presidenttinä. Hänen syntymäpäivänsä on Angolassa virallinen juhlapäivä. Agostinho Neto syntyi Angolassa ja palasi kotimaahansa opiskeltuaan Lissabonissa lääketiedettä. Hän joutui vangituksi vastustettuaan Portugalin siirtomaavaltaa, mutta onnistui pakenemaan Marokkoon. Neto oli yksi MPLA-puolueen ensimmäisistä jäsenistä ja nousi maansa valtionpäämieheksi 11. marraskuuta 1975 sen saavutettua itsenäisyyden. Kilpailevat puolueet UNITA ja FNLA eivät kuitenkaan hyväksyneet uutta hallitusta ja aloittivat sitä vastaan sisällissodan. Neto kielsi muiden puolueiden toiminnan ja pyrki tekemään maasta sosialistisen. Häntä vastaan tehtiin vallankaappausyritys 27. toukokuuta 1977. Yrityksen takana ollut ryhmä käytti nimeä fraktionistit. Suuri joukko sen tukijoita, esimerkiksi entinen sisäministeri Nito Alves, teloitettiin. Agostinho Neto kuoli Moskovassa 1979 Angolan sisällissodan ollessa käynnissä. Häntä seurasi José Eduardo dos Santos. Neto sai vuonna 1975 Leninin rauhanpalkinnon. ==Tunnustuksia== *Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1975 *Agostinho Neton yliopisto (1976) on nimetty hänen mukaansa * Agostinho Neton lentoasema Kap Verdellä on nimetty hänen mukaansa * António Agostinho Neton kansainvälinen lentoasema Angolassa on nimetty hänen mukaansa == Aiheesta muualla == Luokka:Angolan presidentit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Sofiankirkko (Tukholma)

thumb|Sofiankirkko|alt=|vasen|382x382px Sofiankirkko () on yksi Tukholman suurimmista kirkoista. Se sijaitsee Södermalmin kaupunginosassa, Vita Bergen -puiston korkeimmalla kohdalla Katarina-Sofian kaupunginosa-alueella. Kirkko toimii Sofian seurakunnan pääkirkkona. Kirkko on nimetty kuningas Oskar II:n puolison Sofian mukaan.Sofia församling: Sofia Kyrkas historik Viitattu 22.10.2014. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Gustaf Hermansson, joka voitti vuonna 1899 järjestetyn suunnittelukilpailun. Kirkko rakennettiin vuosina 1902–1906. Vuosina 1948–1951 kirkon sisätilat restauroitiin ruotsalaisen arkkitehdin Lars Israel Wahlmanin johdolla. Sofiankirkon seinät ovat punertavaa graniittia ja tummaa hiekkakiveä.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 266. Norstedts, Tukholma 2012. Ulkoapäin kirkko on melkein samanlainen kuin vihkimisen aikoihin, mutta sisätiloissa on tehty paljon muutoksia. Seinät ja holvit oli alun perin koristeltu jugendtyylisillä kukkakoristeilla ja kuorissa raamatullisilla kuva- aiheilla. Vuodelta 1906 on säästynyt ainoastaan kolme lasi-ikkunaa. Kirkkosali sai nykyisen ulkoasunsa suurimmaksi osaksi vuosina 1948–1951 tehdyssä restauroinnissa, jolloin tarkoituksena oli pyyhkiä pois alkuperäiset värikkäät ja elävät koristelut, jotta sisustuksesta tulisi vähemmän levoton. Kaikki koristelut seinillä ja holveissa peitettiin harmaanvalkoisella. Akustiikan parantamiseksi seinillä ja kupolissa käytettiin asbestirappausta, mutta se imi itseensä niin paljon pölyä, että muutaman vuoden päästä holvit olivat todella likaantuneita. Vuosina 1982–1983 tehtiin sisätiloihin remontti arkkitehti S. O. Larssonin johdolla. Silloin esimerkiksi asbesti poistettiin, sisäkatto ja seinät kalkkimaalattiin alkuperäisten värisävyjen mukaan sekä lisättiin lamppuja mm. kupoliin. Suurin muutos oli kirkkosalin uudelleenjärjestely: toinen alttari (nykyinen varsinainen alttari) sai kirkkotilan keskuksen siirtymään itäiseltä sivulta keskelle kirkkoa. Alkuperäiset penkit on järjestetty uuden alttarin ympärille kupolin alle. Istumapaikkojen määrä on vähentynyt vuoden 1906 1300:sta nykyiseen 700:aan. Urut ovat göteborgilaisen Magnussonin yrityksen rakentamat vuonna 1906. Aluksi ne olivat 24-äänikertaiset, mutta ne on myöhemmin laajennettu 46-äänikertaisiksi. == Kuvat siltä == Tiedosto:Sofia kyrka inne 2010a.jpg Tiedosto:Sofia kyrka inne 2010c.jpg Tiedosto:Sofia kyrka inne 2010b.jpg Tiedosto:Sofia Kyrka, interiör, 2019a.jpg Tiedosto:Sofia Kyrka plan 1906.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bebyggelseregistret * DN: Inget utrymme för gravar vid Sofia kyrka Luokka:Kirkot Tukholman hiippakunnassa Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Södermalmin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tukholman kirkot
Jack Bull

Jack Bull (The Jack Bull) on televisioon tehty lännenelokuva vuodelta 1999. Se on John Badhamin ohjaama ja HBO:lle tuotettu. Elokuva perustuu löyhästi Heinrich von Kleistin kirjoittamaan Michael Kohlhaasiin. Useat elokuvan kohtaukset kuvattiin Heritage Park Historical Villagessa Calgaryssa, Albertassa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Badhamin ohjaamat elokuvat
Love Kustannus

Love Kustannus Oy perustettiin vuonna 1976 musiikkikustantamoksi Love Recordsin yhteyteen. Love Recordsin mentyä konkurssiin vuonna 1979 Love Kustannus alkoi myös julkaista levyjä. Sen levymerkkejä ovat olleet Ponsi, Dove ja Beta. Love Kustannus toimi myös Johanna-levymerkin musiikkikustantamona vuoteen 1982 asti, ja se on uudelleenjulkaissut Johannan levyjä käyttäen Johanna-levymerkkiä. == Love Kustannuksen historiaa == Love Kustannus aloitti Love Recordsin yhteydessä musiikkikustantamona vuonna 1976. Love Records Oy ajautui kuitenkin konkurssiin pian vuonna 1979. Love Kustannukselle perustettiin samana vuonna Otto Donnerin levymerkiksi Ponsi. Samalla Love Kustannus aloitti uuden Johanna-levymerkin musiikkikustantamona ja jatkoi tätä kustannustoimintaa kolme vuotta. Vuonna 1984 Johanna Kustannuksen mentyä konkurssiin Love Kustannus julkaisi jäljelle jääneet Johanna-levymerkin levyt uudella Beta-levymerkillään. Vuodesta 1988 alkaen Love Kustannus on julkaissut Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä äänitteitä lähinnä CD-levyjen muodossa. Lisäksi vinyylejä on uusintajulkaissut jonkin verran turkulainen Svart Records lisensseillä. Vuonna 1998 Love Kustannus osti A.A.B. Tuotannon tuotantokatalogin ja julkaisuoikeudet.. Katalogi sisälsi lisää myös saman Johanna-levymerkin muita alkuperäisiä levyjä vuodesta 1982 alkaen. Vuonna 2002 Love Kustannuksesta tuli Johanna Kustannuksen osake- enemmistön omistaja. Vuonna 2010 Universal Music Group osti Love Kustannus Oy:n. Ennen kauppaa eri yhtiöiden omistajia olivat Sini Perho, Peter von Bagh, Pekka Aarnio ja Otto Donner.Rumba 7/10 Love Kustannus Osakeyhtiö toimi 31.12.2014 asti, jolloin Love Kustannus tuli Universal Musicin aputoiminimeksi. == Artisteja == * 22 Pistepirkko * Anssi Tikanmäki * Antero Jakoila * Hannu Kaartinen * Harri Wessman * Hector * Heikki Kinnunen * Jim Pembroke Band * Jukka Alihanka * Jukka Gustavson * Kadotetut * Kaj Chydenius * Koiton Laulu * KOM-teatteri * Kuudes tunti * Liisa Tavi * Matti Rag Paananen * Meatballs * Mikko Perkoila * Nolla nolla nolla * Olli Ahvenlahti * Pelle Miljoona * Petri Pettersson * Piirpauke * Raine Salo Tralala * Se * Toni Edelmann * UMO Jazz Orchestra * Veikko Lavi == Katso myös == * Siboney == Lähteet == * Ponsi Discografiaa, Discogs * Beta Discografiaa, Discogs * Love Kustannus Oy Discografiaa, Discogs * Johanna Discografiaa, Discogs * Johanna Discografiaa, Finnmusic.net * Rytmi: Atte Blom – Suomalaisen musiikin grand old man 70 vuotta! === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kotisivut * HS: Johanna oli Love Recordsin kunniakierros * Booky.fi Love Kustannus -kirjoja * Love Kustannuksen julkaisemat äänitteet kronologisessa järjestyksessä tekijätietoineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi) Luokka:Suomalaiset musiikkikustantamot Luokka:Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt Luokka:Universal Music Group
Finnvox

Finnvox on Helsingin Pitäjänmäellä Arinatiellä sijaitseva, vuoden 1965 syksyllä valmistunut äänitysstudio. Sen perusti tukkukauppaan erikoistunut Lejos Oy. Yhtiö säilyi Finnvoxin omistajana 1980-luvun lopulle saakka. Finnvox oli valmistuessaan Suomen ensimmäinen levytyksiä varten rakennettu studio. Rakennus on alusta alkaen suunniteltu studiokäyttöön. Sen studiotila on rakennettu kelluvalle lattialle, jolloin tila on tehokkaasti äänieristetty. Alkuvaiheessa studiossa oli vain yksi studio ja nauhoituksiin käytettiin neliraitaista Studer-kelanauhuria. Huomattava osa Suomen eturivin muusikoista ja yhtyeistä on joskus nauhoittanut studiossa. Aina 1990-luvulle asti studioiden yhteydessä toimi myös äänilevyjen kaiverrukseen tarkoitettu vinyylimasterointistudio sekä vinyylilevyjen puristamo. Nykyään Finnvoxissa on kahdeksan studiota, joista viisi on äänitys- ja miksauskäytössä ja kolme masterointi- ja editointikäytössä. Finnvoxia johti yrityksen perustamisesta 1980-luvun lopulle Erkki Ertesuo. Finnvox-studioiden nykyinen toimitusjohtaja on Linda Laxell. ==Katso myös== * A.A.B. Tuotanto Oy * Johanna Kustannus * Polarvox ==Aiheesta muualla== * Finnvoxin sivut. Luokka:Suomalaiset musiikkistudiot Luokka:Pitäjänmäki
2-butoksietyyliasetaatti

2-butoksietyyliasetaatin kemiallinen kaava on C8H16O3 ja rakennekaava C4H9OCH2CH2OOCCH3. 2-butoksietyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä butyyliglykoliasetaatti, etyleeniglykolimonobutyylieetteriasetaatti, 2-butoksietanoliasetaatti tai butyylisellosolviasetaatti. 2-butoksietyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 160,2 g/mol, sulamispiste −64 °C, kiehumispiste 192 °C, suhteellinen tiheys 0,94 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 1,7 g/100 ml, leimahduspiste 71 °C c.c., itsesyttymislämpötila 340 °C ja CAS-numero 112-07-2. 2-butoksietyyliasetaattia käyteään pääasiassa liuottimena, muun muassa painomusteissa, maaleissa, emalien liuottimena ja lakoissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös emulgointiaineena polyvinyyliasetaattiemulsioissa.Raj Sakamuri: Esters, Organic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 21.04.2013 == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *PubChem: 2-Butoxyethyl acetate *ChemBlink: 2-Butoxyethyl acetate Luokka:Asetaatit
Vittorio Emanuele Orlando

Vittorio Emanuele Orlando (19. toukokuuta 1860 – 1. joulukuuta 1952) oli italialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1917–1919 ja johti Italian valtuuskuntaa Versailles’n rauhassa 1919. Orlando toimi vuosien 1903 ja 1917 välillä muun muassa opetus-, oikeus- ja sisäministerinä. Pääministeriksi hän tuli 30. lokakuuta 1917, hetkellä jolloin Italiaa uhkasi tappio ensimmäisessä maailmansodassa. Itävalta-Unkarin joukot olivat Caporetton taistelussa murtaneet Italian puolustuslinjan ja uhkasivat edetä Pojoen tasangolle asti. Orlando oli kannattanut Italian liittymistä sotaan vuonna 1915 eikä menettänyt Caporetton tappionkaan jälkeen uskoaan lopulliseen voittoon. Hän teki vaihdoksia armeijan johdossa ja innosti puheillaan italialaisia taisteluun. Vihollinen saatiin pysäytettyä, ja vuonna 1918 Italia sai Itävalta-Unkarista ratkaisevan voiton Vittorio Venetossa. Italia lähti Orlandon johdolla toiveikkaana Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919. Tavoitteena oli saada liitettyä suuria alueita hajonneesta Itävalta-Unkarista Italiaan. Mutta vaikka Italia saikin pitkien ja riitaisten neuvottelujen jälkeen muun muassa Trentinon ja Etelä-Tirolin maakunnat, pidettiin Italiassa tätä huonona korvauksena sota-ajan kärsimyksistä. Orlandon katsottiin epäonnistuneen neuvotteluissa, ja hän joutui eroamaan pääministerin tehtävästä 19. kesäkuuta 1919. Mussolinin diktatuurin aikana (1925–1943) Orlando pysyi poissa politiikasta ja keskittyi kirjoittamiseen ja opetustehtäviin. Mussolinin kukistumisen jälkeen hän palasi takaisin politiikan huipulle. Hän toimi parlamentin alahuoneen puhemiehenä 1944–1946. Vuonna 1948 hänet valittiin Italian senaattiin ja samana vuonna hän yritti Italian presidentiksi, häviten kuitenkin äänestyksessä Luigi Einaudille. File:Orlando, Vittorio Emanuele – Riforma elettorale, 1883 – BEIC 15760918.jpg|La riforma elettorale, 1883 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian pääministerit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Dm8

Dm8 eli ns. Porkkana oli Valtionrautateiden käytössä ollut, Valmetin vuosina 1964–1965 valmistama junayksikkö. Junia kutsuttiin Dm9-sarjan ohella myös kiitojuniksi. == Historia == Valtionrautatiet alkoi 1950-luvulla modernisoida junakalustoaan, joka siihen aikaan koostui yksinomaan höyryvetureista ja puuvaunuista sekä joistain moottorivaunuista. Vuosina 1961–1962 Valtionrautatiet tilasi Valmetilta 12 kappaletta uusia kiitojunia. Ne valmistuivat vuosina 1964–1965. Yksikön moottorivaunuille annettiin tyyppimerkintä Dm8 ja numerot 5001–5024. Välivaunut saivat tyyppimerkinnän CEikv. Junat sijoitettiin aluksi Helsinkiin. Sieltä ne ajoivat kiitojunavuoroja Tampereelle, Vaasaan, Ouluun, Jyväskylään, Kuopioon, Savonlinnaan ja Joensuuhun. Vuodesta 1972 kiitojunat korvattiin sähköistysten myötä vähitellen veturijunilla, ja vuodesta 1973 alkaen Dm8-junat toimivat samoissa tehtävissä Dm9-junien kanssa hoitaen kaupunkien välistä liikennettä väleillä Helsinki–Turku, Turku–Jyväskylä, Helsinki–Pori, Helsinki–Vaasa ja Helsinki–Savonlinna. == Tekniikka == Dm8 koostui kolmesta vaunusta. Päissä olivat moottorivaunut ja keskellä välivaunu. Molemmissa moottorivaunuissa oli ohjaamot. Välivaunuissa oli muun muassa keittiö. Kolmen vaunun yksiköitä saatettiin tarvittaessa kytkeä yhteen useampia, jolloin oli mahdollista saada jopa yhdeksänvaunuinen juna. Yhteisajo oli mahdollista myös Dm9-sarjan junien kanssa. Mitään teknistä estettä neljän tai useamman junan yhdistämiseen ei ollut, mutta yli kolmen yhdistelmää ei käytetty, koska näin varmistettiin sähkön siirto koko junaan. Mitä enemmän liitoksia sitä suurempi riski linjan katkeamiselle. Dm8 oli kiihtyvyydeltään ja kulkuominaisuuksiltaan huomattavasti parempi kuin aikaisemmat Dm4- ja Hr11-vetoiset kiitojunat. Hyvän kiihtyvyyden sekä 140 km/h nopeuden ansiosta junien aikatauluja voitiin nopeuttaa. Yhdessä moottorivaunussa oli yksi Bredan 505 hevosvoiman dieselmoottori, joten yhden yksikön kokonaisteho oli 1 010 hevosvoimaa. Moottorit oli sijoitettu vaunun alustaan lattian alle. Junissa oli Self- Changing Gearsin kolmivaihteinen sähköisesti ohjattu planeettavaihteisto. == Hylkäys == Dm8-sarjan junat poistettiin käytöstä 1980-luvulla. Viimeiset junat hylättiin vuonna 1987. Yksi kolmen vaunun yksikkö (5003–5004) kunnostettiin Rautatiemuseota varten ja säilöttiin Kaipiaisten veturitalliin, mutta sisään pääsi ilkivallantekijöitä ja lopulta tallin katto romahti junayksikön päälle. Junayksikkö tuotiin Hyvinkään konepajalle, jossa lojuessaan se pääsi niin huonoon kuntoon, että se lopulta päätettiin romuttaa marraskuussa 2007. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kuvia Dm8:sta Vaunut.org:ssa Dm08 Luokka:Museorautatiekalusto Luokka:Valmetin veturit
Guano

Guano (ketšuan sanasta ”wanu” espanjan kautta) on merilintujen tai lepakoiden ulostetta, joka on kertynyt kerroksiksi eläinten elinpaikoille. Guano sisältää runsaasti fosforia ja typpeä ja sitä kerätään lannoitteeksi ja ruudin valmistukseen. Guanoa kertyy parhaiten kuivissa ilmastoissa. Joillain merilintujen asuttamilla saarilla sitä on kertynyt vuosisatojen ajan metrien paksuiseksi kerrokseksi. Guanon käyttö lannoitteissa ja räjähteissä keksittiin 1840-luvulla. Brittiläiset ja yhdysvaltalaiset kauppahuoneet kiinnostuivat samoihin aikoihin alueen guanovarannoista ja kävivät kauppaa Perun kanssa, jonka seurauksena guanon myyntivoitoista hyötyivät eniten kauppahuoneet, koska Perun alkeellinen pankkitoiminta ja holtiton rahankäyttö aiheuttivat valtiolle useita talouskriisejä. Lisäksi kauppahuoneet toivat työvoimaa, muun muassa kuleja, ulkomailta, koska työolosuhteet olivat kuumuuden, guanosta lehahtavan ammoniakinhajun ja heikon palkan vuoksi kurjat. Perun, Chilen ja Bolivian kilpailu rannikkonsa guanon hallinnasta johti Tyynenmeren sotaan vuonna 1879. Yhdysvallat sääti 1856 Guano Islands Actin, jonka mukaan Yhdysvaltain kansalainen sai ottaa haltuunsa minkä tahansa asumattoman saaren, jolla oli guanokerrostumia ja joka ei ollut miehitetty. Haltuun otetuista saarista Baker, Jarvis, Howlandinsaari, Kingmanin riutta, Johnstonin atolli ja Midwaysaaret kuuluvat edelleen Yhdysvalloille. Lain perusteella Yhdysvaltain hallussa, mutta muiden vaatimia ovat Navassa lähellä Haitia sekä Bajo Nuevo ja Serranilla. Swan Islands luovutettiin Hondurasille 1972. Muita merkittäviä guanosaaria ovat Nauru, Chinchasaaret ja Juan de Nova. ==Katso myös== * Lannoitepommi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Puutarhanhoito Luokka:Lannoitteet
Tromssan yliopisto

Tromssan yliopisto Norjan Tromssassa on maailman pohjoisin yliopisto. Se aloitti toimintansa vuonna 1968. Kuningas Olavi V vihki sen virallisesti vuonna 1972. Yliopiston yhteydessä toimii Amundsenkeskus, jonka virallinen nimi on Roald Amundsenin arktisen tutkimuksen keskus. Se on monitieteinen arktisten alueiden tutkijoita yhdistävä ja tutkimusta edistävä organisaatio, joka työllistää noin sata henkeä. Keskus perustettiin vuonna 1989, ja se on nimetty tutkimusmatkailija Roald Amundsenin kunniaksi. Yliopisto on vuonna 2009 yhdistetty Tromssan korkeakouluun.Fusjonsprosessens nettsted ==Tiedekunnat== * Humanistinen * Oikeustieteellinen * Matemaattis- luonnontieteellinen * Lääketieteellinen * Yhteiskuntatieteellinen * Norjan kalastuskorkeakoulu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Universitetet i Tromsø * Amundsenkeskus *
Gunnel Nyman

Gunnel Nyman o.s. Gustafsson (19. syyskuuta 1909 Turku – 7. lokakuuta 1948) oli kansainvälisesti tunnettu suomalainen muotoilija. Hän aloitti uransa huonekalujen suunnittelijana, mutta siirtyi myöhemmin lasimuotoilijaksi. Nyman valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta huonekalupiirtäjäksi, mutta hänet tunnetaan parhaiten lasitaiteilijana. Uran alussa tärkeä vaikuttaja oli lasiteollisuuden suuri nimi Arttu Brummer, joka johdatti hänet yhteistyöhön Riihimäen lasitehtaan kanssa. Nyman sai tehtaan järjestämässä kilpailussa vuonna 1933 kolmannen palkinnon. Hän työskenteli ennenaikaisesti päättyneen uransa aikana muun muassa Riihimäen, Nuutajärven ja Iittalan lasitehtaissa. Lasimuotoilun lisäksi hän suunnitteli myös huonekaluja ja tekstiilejä. Valaisimia hän suunnitteli Paavo Tynellin omistamalle Taito Oy:lle sekä Oy Stockmannin Ab:n omistamalle Orno Metallitehtaalle 1939-1942. Pariisin maailmannäyttelyssä 1937 oli esillä hänen uniikkeja lasitöitään sekä Bomanille suunniteltuja huonekaluja. Nyman suosi pelkistettyä tyyliä ja piti Tapio Wirkkalan ja Kaj Franckin tavoin lasitaiteen keskeisenä osana muotoa. Lopullisen muotonsa teos sai usein vasta lasinpuhaltajan kanssa. Nyman keksi tiettävästi vahingossa niin sanotun savutekniikan, jota edustaa esimerkiksi Ylösnousemus-maljakko vuodelta 1947. Tämä ilmaisee myös ajalle tyypillistä pyrkimystä saada lasiesineeseen elävyyttä. Nyman itse kuvasi suhdetaan lasiin: “– – Tässä aineessa on jotain noitavoimaista. Se, joka kerran on antautunut voimaa, ei siitä luovu.” Vuonna 1951 Gunnel Nymanille myönnettiin lasitöistä IX Milanon triennaalissa postuumisti kultamitali. Gunnel Nymanille on omistettu 1998 katu ja piha Helsingissä Arabianrannan kaupunginosassa. Gunnel Nymanin puoliso oli vuodesta 1936 lähtien varatuomari Gunnar Nyman. Pariskunnalla oli vuosina 1940, 1941 ja 1945 syntyneet tyttäret. Nymanin äkillinen ja varhainen kuolema teki hänen töistään entistäkin arvostetumpia, ja hänet tunnustetaan suomalaisen muotoilun edelläkävijäksi. == Kirjallisuutta == * Gunnel Nyman, toim. Heikki Matiskainen (= Lasitutkimuksia 4). Riihimäki: Suomen lasimuseo, [1987]. ISBN 951-99845-7-7 (nidottu) * Gunnel Nyman: Beauty Captured in Glass / Lasiin vangittu kauneus, edition/toimitus: Uta Laurén. Riihimäki: Suomen lasimuseo, 2009. ISBN 978-952-5571-26-4 (sidottu) * Toini Muona & Gunnel Nyman, teksti: Harri Kalha. [Punkaharju]: [Retretti], 2002. ISBN 951-8977-28-3 (nidottu) * Mathiesen, Birgitta: Gunnel Nymans betydelse inom finsk glaskonst: produktion och stilutveckling. Pro gradu -tutkielma (Helsingin yliopisto, Taidehistorian laitos, 1986) * Nyman, Gunnel: Glass. New York, N.Y.: Waertsila, [1948?]. NBN-FI f20071213 * Artikkeli sarjassa "Kenen kadulla asut?". Helsingin Sanomat 22.10.2006 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kansallisbiografia * Nyman Designforumin sivulla * Gunnel Nymanin suunnittelemia lasiesineitä: Designlasi.com Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset lasitaiteilijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
21st Century Pirates

__NOTOC__ 21st Century Pirates on suomalaisen Private Line -yhtyeen huhtikuussa 2004 julkaistu ensimmäinen albumi. Albumin Japanin ja Australian versiossa on kolme bonuskappaletta. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Private Line. # # # # # # # # # # # Japanin ja Australian painokset # * # # == Kokoonpano == === Yhtye === * Sammy Aaltonen – laulu, ohjelmointi * Jack Smack – kitara, taustalaulu, laulu (kappale ”Bleed”) * Illy – kitara, taustalaulu, kosketinsoittimet, musiikkiohjelmointi * Spit – basso, taustalaulu * Eliaz – rummut, taustalaulu, laulu (kappale ”Bleed”), muu ohjelmointi === Vierailevat muusikot === * Clare Gates – laulu (kappaleet ”Already Dead” ja ”Bleed”) * Lauri Koski – taustalaulu * Jonsu – piano (kappaleet ”Selflove-Sick” ja ”Last Night on Earth”) === Tuotanto === * Petri Majuri – äänittäjä (Seawolf), miksaaja, apulaistuottaja * Spit, Sammy & Lauri – äänittäjät (Bad Habits) * Virpi Immonen – apulaisäänittäjä * Mika Jussila – masteroija (Finnvox Studio) * Kaisa – laulu (kappale ”Cheerleaders & Dopedealers”) * A&R; – Bad Habits Records == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Private Linen albumit
Uppsalan tuomiokirkko

Uppsalan tuomiokirkko () on Uppsalan kaupungissa sijaitseva Uppsalan arkkihiippakunnan pyhän Eerikin roomalaiskatolinen tuomiokirkko ja Ruotsin kirkon kansallispyhäkkö. Ranskalaista gotiikkaa edustava kirkko on Pohjoismaiden suurin kirkko. Kirkon pituus on 118,7 m (400 jalkaa), ja sen kaksoistornit yltävät samoin 118,7 metrin korkeuteen. Useimmat Ruotsin kuninkaat ja kuningattaret kruunattiin kirkossa vuoteen 1719 asti. Nykyään kirkossa vihitään kaikki Ruotsin piispat sekä Uppsalan hiippakunnan papit ja diakonit virkaansa.Uppsala domkyrka -esite, myynnissä tuomiokirkossa, versio v. 1998/2000 == Historia == Tuomiokirkon rakennustyöt aloitettiin, kun arkkihiippakunta muutti 1287 pois Vanhasta Uppsalasta. Kirkon vihki käyttöön 1435 arkkipiispa Olaus Laurentii, mutta kirkko ei kuitenkaan vielä tuolloinkaan ollut täysin valmis. Kirkko pyhitettiin Pyhälle Laurentiukselle, Eerik Pyhälle sekä Pyhälle Olaville. Tulipalo on runnellut tuomiokirkkoa sen historian aikana muutamia kertoja, ja sitä on huomattavasti muuteltu korjaustöiden yhteydessä. Kirkon muoto ja suuruus ovat kuitenkin säilyneet jokseenkin samanlaisina. Saarnastuoli on Ruotsin suurin ja leskikuningatar Hedvig Eleonooran lahjoittama, kun Uppsalan tulipalo oli tuhonnut kirkkoa vuonna 1702. Kirkossa on kolme suurta ruusuikkunaa: länsipäädyssä Isän ikkuna, ristilaivan eteläpäädyssä Pojan ikkuna ja ristilaivan pohjoispäädyssä Hengen ikkuna. Kustaa Vaasan hautamuistomerkissä on Ruotsin silloisten maakuntien vaakunoita, mukaan lukien Suomen, Hämeen, Karjalan ja eräiden muiden Suomen alueiden.. Kirkon kello Storan on Ruotsin suurin kirkonkello. Kirkkoon on haudattu monia Ruotsin hallitsijoita ja muita tunnettuja ruotsalaisia: * Kustaa Vaasa * Juhana III puolisonsa Katarina Jagellonican kanssa * Emanuel Swedenborg * Eerik Pyhä * Carl von Linné == Sisätila == Finstan kappelissa on Eerik Pyhän hauta, joka siirrettiin Vanhasta Uppsalasta heti katedraalin rakentamisen alettua. Juhana III teetti uuden kultapäällysteisen arkun jossa on Eerikin jäänteet ja kruunu. Nimi tulee Finstan kartanosta, jonka omisti Birger Persson. Hänen tyttärensä Pyhän Birgitan pyhäinjäännös on kultapäällysteisessä lippaassa, joka on saatu lahjaksi birgittalaissääntökunnalta. Tuomiokirkon museo sijaitsee pohjoistornissa, jossa säilytetään keskiaikaisia tekstiilejä ja Kustaa Vaasan ja hänen vaimojensa hautajaisissa käytettyjä esineitä. Kirkossa on Albertus Pictorin seinämaalauksia. ==Kuvia kirkosta== Kuva:Emma Schenson - Uppsala domkyrka, 1860.jpg|Kirkko vuonna 1860. Kuva:Uppsala cathedral inside.JPG|Tuomiokirkko sisältä. Kuva:Uppsala domkyrka ceiling04sml.jpg|Ristiholvi. Kuva:Kustaa Vaasan hautamuistomerkki.jpg|Kustaa Vaasan, kuningatar Katarina av Sachsen- Lauenburgin ja kuningatar Margareta Leijonhufvudin hautamuistomerkki. Kuva:Uppsala domkyrka Sanctus Ericus sml.jpg|Eerik Pyhän arkku. == Lähteet == == Aiheesta muualla== Uppsalan tuomiokirkon sivut Viitattu 20.8.2010 Luokka:Uppsalan läänin kirkot Luokka:Ruotsin tuomiokirkot Tuomiokirkko Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Uppsala Luokka:Uppsalan historia Luokka:Kirkot Uppsalan hiippakunnassa
Six Songs of Hellcity Trendkill

Six Songs of Hellcity Trendkill on Private Linen joulukuussa 2002 julkaisema CD-EP. Six Songs of Hellcity Trendkill on Private Line -yhtyeen ensimmäinen virallinen julkaisu. Bändin edellinen kitaristi Jari Huttunen soittaa kitaraa kappaleissa Makin' a Mess Since '77 ja Grown Like Others. Jari Huttusen keväällä 2002 korvannut kitaristi Jack Smack soittaa kitaraa kappaleissa Downstairs Upstairs, Superstar I.Q. ja Virgin Suicide. Yhtye on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut levyn. Levyn painos on nykyään loppuunmyyty. == Kappaleet == # # # # # # == Aiheesta muualla == * Private Line - Kotisivut * Private Line - Myspace Luokka:Vuoden 2002 EP:t Luokka:Private Linen albumit
Royal

Royal, ranskan ja englannin "kuninkaallista" merkitsevä sana, viittaa seuraaviin: * Royal Greenland, grönlantilainen kalastusyritys * Royal Ravintolat Oy, suomalainen ravintola-alan yritys * The Royals, vuosina 1975–1978 toiminut suomalainen rock-yhtye. == Royal sukunimenä == * Roy Royal (1905–1968), kanadalainen oopperalaulaja, musiikkiarvostelija ja -pedagogi * Ségolène Royal (s. 1953), ranskalainen poliitikko ja ministeri ==Katso myös== Royal esiintyy useissa nimissä erityisesti Britanniassa ja muissa kuningaskunnissa – esimerkiksi seuraavissa: * Palais-Royal, historiallinen palatsi Pariisissa * Port Royal, satamakaupunki Jamaikassa * Royal Air Force, Britannian kuninkaallisen ilmavoimat * Royal Navy, Britannian kuninkaallinen laivasto * Royal Society, Lontoon kuninkaallinen seura luonnontieteiden edistämiseksi * Royal Albert Hall, konserttisali ja kulttuurikeskus Lontoon keskustassa * Royal College of Music, konservatorio Lontoossa * Royal Academy of Music, korkeakoulu Lontoossa * Royal Bank of Scotland, skotlantilainen pankki * Royal Dutch Shell, kansainvälinen energiayhtiö * Royal Jordanian, jordanialainen lentoyhtiö
Broken Promised Land

Broken Promised Land on rockyhtye Private Linen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen vuoden 2006 albumilta Even Knievel Factor. Single ylsi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa. == Kappaleet == # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Private Linen kappaleet
Already Dead

Already Dead on rockyhtye Private Linen kappale ja kolmas single yhtyeen vuoden 2004 esikoisalbumilta 21st Century Pirates. Single sisältää nimikkokappaleen lisäksi kolme livevideota. Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan kuudennelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. == Kappaleet == # \+ * While God Saves I Destroy (live-video) * White-Collar Crime (live-video) * Cheerleaders & Dopedealers (live-video) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Already Dead itunes.apple.com -sivustolla * Already Dead discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Private Linen kappaleet
Leo Hendrik Baekeland

Leo Hendrik Baekeland (14. marraskuuta 1863 – 23. helmikuuta 1944) oli belgialais-amerikkalainen kemisti, joka keksi vuonna 1893 Velox- valokuvauspaperin ja vuonna 1907 ensimmäisen täysin synteettisen muovin bakeliitin.Ina-Sofia Nieminen ja Katariina Nurmio: Keskeisiä tapahtumia muovin historiassa, opetussivusto Muovit, Helsingin kaupunki 2005, viitattu 14.12.2013 Baekeland syntyi Belgiassa ja väitteli tohtoriksi Gentin yliopistossa. Hän muutti vuonna 1889 Yhdysvaltoihin. Baekeland myi Velox- paperiaan koskevan patentin 1899 Kodak-yhtiön George Eastmanille 750 000 Yhdysvaltain dollarin hinnalla.Leo Baekeland sivustolla Who Made America?, Public Broadcasting Service (PBS), viitattu 14.12.2013 Bakeliitin keksiminen aloitti muovin aikakauden. ==Bakeliitin keksiminen== Kun Baekelandilta kysyttiin, miksi hän tutki synteettisiä hartseja, hän vastasi "tehdäkseni rahaa". Hänen ensimmäisenä tavoitteenaan oli löytää korvaava aine sellakalle. Kemistit olivat huomanneet, että monet luonnolliset hartsit ja kuidut olivat polymeerejä. Beakeland aloitti tutkimalla fenolin ja formaldehydin reaktioita. Hän valmisti niistä ainetta, jota kutsuttiin Novolakiksi. Se ei koskaan saanut suurta kaupallista suosiota. Myöhemmin hänen onnistui paineen ja lämpötilan säätelyn avulla valmistaa bakeliittia. ==Myöhempi elämä== Baekelandista tuli monimiljonääri bakeliitin kaupallisen menestyksen johdosta. Baekeland vieraili Englannissa vuonna 1916 ja tapasi James Swinburnen, joka oli 10 vuotta aikaisemmin melkein vahingossa keksinyt bakeliitin kanssa identtisen materiaalin vain haivaitakseen, että Baekeland on saanut patentin päivää aikaisemmin. Baekeland otti Swinburnen johtajaksi uuteen Bakelite Limitediin, brittiläiseen tytäryhtiöönsä. Baekeland pääsi Time-lehden kanteen 22. syyskuuta 1924. ==Rappeutuminen ja kuolema== Baekelandista tuli iän myötä hyvin eksentrinen, ja hän kävi rajuja taisteluita poikaansa vastaan yritystä koskevissa asioissa. Hän myi yrityksensä General Bakelite Companyn Union Carbidelle vuonna 1939 ja vetäytyi poikansa vaatimuksesta eläkkeelle. Hänestä tuli erakko, ja hän söi ainoastaan säilykeruokaa. Baekeland alkoi innokkaasti kehittää valtavaa trooppista puutarhaa Floridassa sijaitsevan kartanonsa maille. Hän kuoli aivoverenvuotoon New Yorkissa sijaitsevassa parantolassa. ==Jälkipolvet: Baekeland-murha== Baekelandin pojanpojanpoika Anthony Baekeland (s. 1951) vietti vuosia psykiatrisessa sairaalassa murhattuaan 1972 äitinsä, seurapiirirouva Barbara Daly Baekelandin. Vapauduttuaan hän puukotti isoäitiään ja tukehdutti itsensä sitten vankisellissään muovipussilla 1981. Hänen suhteestaan äitiinsä kertoo vuoden 2007 elokuva Savage Grace.David Leafe: Fatal Seduction: How a society millionairess seduced her own son to 'cure' him of being gay... and paid with her life, The Daily Mail 27.6.2008, viitattu 14.12.2013 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bakelite Museum: Bakelite: The Material of a Thousand Uses (englanniksi, sisältää lyhyen elämäkerran) *The Time 100: Leo Baekeland (englanniksi) Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
1-800-Out-of-Nowhere

1-800-Out-of-Nowhere on rockyhtye Private Linen kappale sekä toinen single yhtyeen esikoisalbumilta 21st Century Pirates. Single nousi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä kuusi viikkoa. == Kappaleet == # # # \+ * 1-800-Out-Of-Nowhere (Video) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 1-800-Out-of-Nowhere discogs.com -sivustolla * 1-800-Out-of- Nowhere itunes.apple.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Private Linen kappaleet
Amphicoelias

Amphicoelias altus on sukupuuttoon kuollut Diplodocidae-heimoon kuuluva sauropodi, joka eli myöhäisjurakaudella. Sen jäänteisiin kuuluu pieni osa kalloa ja luurankoa, jotka löydettiin Morrisonkerrostumasta vuosina 1877 ja 1878. Dinosauruksen nimesi vuonna 1877 (julkaistu 1878) paleontologi Edward Drinker Cope, joka kuvasi vuonna 1878 myös lajin Amphiocelias fragillimus pelkän selkärangan palasen pohjalta.Carpenter, Kenneth: Biggest of the big: a critical re-evaluation of the mega-sauropod Amphicoelias fragillimus Cope, 1878. Teoksessa Jotkut tutkijat ovat pitäneet A. fragillimusta samana lajina A. altuksen kanssa, mutta vuonna 2018 A. fragillimus siirrettiin kokonaan uuteen sukuun Rebbachisauridae-heimossa, saaden nimen Maraapunisaurus fragillimus. Amphicoeliaksen fossiilit osoittavat tämän olleen Maraapunisaurusta pienempi, arviolta noin 18–30 metriä pitkä ja noin 11–27 tonnin painoinen. == Lähteet == Luokka:Diplodocidae
Forever and a Day

Forever and a Day on rockyhtye Private Linen kappale ja ensimmäinen single yhtyeen vuoden 2004 esikoisalbumilta 21st Century Pirates. Kappale debytoi Suomen virallisen listan kolmannella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä neljä viikkoa. == Kappaleet == # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Forever and a Day discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Private Linen kappaleet
Alaoglun lause

Alaoglun lause on topologiaan liittyvä matemaattinen lause, jonka mukaan jos E on normiavaruus ja E* sen duaaliavaruus, on E*:n suljettu yksikkökuula kompakti heikossa tähtitopologiassa. ==Lähteet== * Väisälä, Jussi: Topologia II. Helsinki:Limes ry. Luokka:Funktionaalianalyysi Luokka:Matemaattiset teoreemat
Tihonovin lause

Tihonovin lause on matematiikassa lause, jonka mukaan jokainen kompaktien avaruuksien tulo on kompakti avaruus. Äärellisen monen kompaktin avaruuden tulon kompaktius on melko ilmeistä. Lause on myös voimassa äärettömille tulotopologioille. Tällöin väite on yhtäpitävä valinta-aksiooman kanssa. Tihonovin lauseella on monia sovelluksia differentiaali- ja algebrallisessa topologiassa. Esimerkiksi Stonen–Čechin kompaktisointi ja Alaoglun lauseen todistus käyttää hyväksi Tihonovin lausetta. Lause on saanut nimensä Andrei Nikolajevich Tihonovilta, joka todisti lauseen vuonna 1930. == Lähteet == *Munkres, James: Topology, 2nd edition, Prentice Hall, 2000. *Johnstone, Peter T.: Stone spaces, Cambridge studies in advanced mathematics 3, Cambridge University Press, 1982. *Johnstone, Peter T.: Tychonoff's theorem without the axiom of choice, Fundamenta Mathematica 113, 21–35, 1981. *Tychonoff, Andrey N.: Über die topologische Erweiterung von Räumen. Mathematische Annalen 102, 544–561, 1929. == Aiheesta muualla == * Tihonovin lauseen todistus äärellisessä tapauksessa Luokka:Topologia Luokka:Joukko-oppi Luokka:Matemaattiset teoreemat
Lucas Mangope

Kgosi Lucas Manyane Mangope (27. joulukuuta 1923 – 18. tammikuuta 2018) oli eteläafrikkalainen poliitikko, joka toimi Bophuthatswanan bantustanin presidenttinä 1977–1994. Mangope syntyi Motswedissä vuonna 1923 vanhaan päällikkösukuun. Hänen isänsä kuoltua vuonna 1959 hänestä tuli Motswedi- Barutshe-Bu-Manyane-heimon päällikkö. Mangope valittiin 1961 tswanojen paikallishallinnon varapuheenjohtajaksi. Bophuthatswana bantustanin pääministeriksi Mangope nousi vuonna 1972. Mangope oli Bophuthatswanan kansallispuoleen johtaja, mutta hän jätti puolueen sisäisten kiistojen seurauksena. Hän perusti Bophuthatswanan demokraattisen puolueen, josta tuli sittemmin hallituspuolue. Bophuthatswana julistautui itsenäiseksi vuonna 1977. Mangopen demokraattpinen puolue voitti selvästi ensimmäiset vaalit. Mangopesta tuli myös valtion ensimmäinen presidentti. Hän toimi virassa 1977–1994. Mangopen puolue voitti vuoden 1987 vaaleissa enemmistön parlamenttiin. Seuraavana vuonna progressiivisen kansanpuolueen johtaja Rocky Malebane- Metsingin luotsaama ryhmittymä yritti kaapata vallan Mangopelta. Vallankaappausyritys saatiin tukehdutettua 17 tunnissa. Tämän jälkeen progressiivinen puolue kiellettiin ja Mangope vankitti asemaansa massapidätyksillä ja vainoilla. Mangope oli tarvinnut vallankaappuksesta selviytyäkseen Etelä-Afrikan hallituksen tukea. Mangope osallistui joulukuussa 1991 muiden bantustanjohtajien tavoin Codesa-neuvotteluihin. Mangope ei suostunut Bophuthatswanan lakkauttamiseen vaan kannatti liittovaltiota. Mangope hyväksyi seuraavan vuoden neuvotteluissa bantustanien uudelleen järjestelyyn. Hänet kuitenkin syöstiin valasta vuonna 1994. Bophuthatswana kaatui samana vuonna, ja alue liitettiin virallisesti Etelä-Afrikkaan. Mangope keräsi presidenttikaudellaan ison ominaisuuden. Vuonna 1998 hänen todettiin kavaltaneen 2,8 miljoonaa randia, suurimman osan omalta heimoltaan Maricon kromikaivoksesta. Kaivosrojaltien olisi kuulunut mennä hänen heimolleen, mutta niitä ei maksettu enää Mangopen noustua presidentiksi. Hän jatkoi kuitenkin politiikassa ja perusti myöhemmin Etelä-Afrikan yhdistyneen kristillisdemokraattisen puoleen. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
2-etoksietyyliasetaatti

2-etoksietyyliasetaatin kemiallinen kaava on C6H12O3 ja rakennekaava CH3COOCH2CH2OCH2CH3. 2-etoksietyyliasetaatista käytetään myös nimityksiä etyyliglykoliasetaatti, etyleeniglykolimonoetyylieetteriasetaatti, 2-etoksietanoliasetaatti tai sellosolviasetaatti. 2-etoksietyyliasetaatti on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritön neste, jolla on tunnusomainen haju. Sen moolimassa on 132,2 g/mol, sulamispiste −62 °C, kiehumispiste 156 °C, tiheys 0,97 g/cm3, liukoisuus veteen 20 °C:n lämpötilassa 23 g/100 ml, leimahduspiste 51,1 °C c.c., itsesyttymislämpötila 379 °C ja CAS-numero 111-15-9. 2-etoksietyyliasetaatti liuottaa hyvin monia polymeerejä. Sitä käytetään muun muassa selluloosan ja sen johdannaisten, kuten etyyliselluloosan, selluloosanitraatin, ja selluloosa-asetaatin liuottamiseen. Se liuottaa myös polystyreeniä ja polyvinyyliasetaattia. == Lähteet == * Luokka:Asetaatit
Stavangerin tuomiokirkko

Stavangerin tuomiokirkko () on Stavangerin kaupungin keskustassa sijaitseva Norjan vanhin tuomiokirkko. thumb|Sisänäkymää Perimätietojen mukaan piispa Reinald aloitti tuomiokirkon rakennustyöt vuoden 1100 tienoilla. Kirkko valmistui noin vuonna 1125, jota Stavangerin kaupunki pitää myös perustamisvuotenaan. Kirkko pyhitettiin Winchesterin piispana toimineelle Pyhä Swithun'ille. Vuonna 1272 Stavangeria runteli tulipalo, ja kirkko kärsi mittavia vaurioita. Se uudelleenrakennettiin piispa Arnen ollessa vallassa, ja romaanista kirkkoa suurennettiin goottilaiseen tyyliin. 1860-luvulla kirkkoa restauroitiin, ja kirkon ulkonäköä muutettiin laajalti. Kiviseinät rapattiin, ja kirkko menetti suurimmilta osin keskiaikaisen ulkonäkönsä. Vuosina 1939-1964 suuri Gerhard Fischerin johtama restaurointioperaatio kuitenkin osittain poisti muutokset, ja palautti kirkon tyylin entiselleen. Viimeisin suuri kirkon entisöinti tapahtui vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Norjan tuomiokirkot Luokka:Stavanger Luokka:Norjan kivikirkot
Aappo Luomajoki

Aappo Luomajoki (18. tammikuuta 1845 Haapavesi – 10. elokuuta 1919 Kärsämäki) oli suomalainen hiihtäjä, ja ensimmäinen Suomen mestari, tosin epävirallinen. Luomajoki syntyi Haapavedellä Savikosken talossa. Lapsena hän muutti Kärsämäelle Luomajoen taloon. Parhaina miehuusvuosinaan muutti takaisin Haapavedelle ollen renkinä sukulaistensa luona Haapaveden kirkonkylän Tähtelässä. Hän asui Hautakoski-nimisessä torpassa hyvien metsästysmaiden vieressä, ja ilmeisesti kävikin usein metsällä. Talvisiin metsästysreissuihin liittyi oleellisena osana hiihtäminen. Vuonna 1889 järjestettiin Oulussa hiihtokisat, joihin Luomajoki otti osaa 44-vuotiaana. Kisoihin osallistui 73 ihmistä. Hän voitti kisat ylivoimaisesti ennakko-odotuksista huolimatta. Toiseksi näissä kisoissa tuli Haapavedeltä kotoisin ollut, Luomajoen serkun poika, 17-vuotias Juho Ritola. Seuraavinakin vuosina Luomajoki voitti useita hiihtokilpailuja, ja sijoittui vielä 50-vuotiaana Oulun kisoissa toiseksi. Luomajokea on luonnehdittu ainakin suurhiihtäjäksi ja hiihtokuninkaaksi. Aappo Luomajoen veli oli kansanparantaja Juho Luomajoki. ==Sitaatit== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Henkilögalleria , Hilkka Merikallio, KirjastoVirma, 2005 (viitattu 23.10.2008) *Suomalaisen suksenluiston kootut selitykset * * Aappo Luomajoki - ensimmäinen suomalainen suurhiihtäjä, Suomen Kuvalehti, 01.02.1936, nro 5, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Jussi Kirjavainen : Ensimmäinen suurhiihtäjämme, Aamulehti, 12.03.1939, nro 69, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Amerika

Amerika on saksalaisen metalli -yhtyeen Rammsteinin 17. singlejulkaisu. Se levytettiin El Cortijo Studiolla Málagalla vuonna 2003. Amerika on toinen single REISE, REISE-albumilta. Se julkaistiin Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä 13. syyskuuta vuonna 2004 . Kansainvälinen julkaisu ilmestyi 4. lokakuuta samana vuonna. Kappaleen Amerika videon ohjasi Jörn Heitmann ja kuvattiin 6. – 7. elokuuta vuonna 2004 lähellä Berliiniä sijaitsevassa tuhoutuneessa sementtitehtaassa. Kappale nousi Suomen virallisen listan sijalle 10 viikolla 41 vuonna 2004. Se pysyi listoilla viisi viikkoa. == Singlen kappaleet == ===Saksan CD=== # "Amerika" # "Amerika" (English Version) # "Amerika" (Digital Hardcore Mix by Alec Empire) # "Amerika" (Western Remix by Olson Involtini) # "Amerika" (Andy Panthen & Mat Diaz's Clubmix) # "Amerika" (Electro Ghetto Remix by Bushido & Ilan) # "Amerika" (Jam & Spoon So kann’s gehen Mix) # "Mein Herz brennt"(Orchesterlied V) ===UK maxi-single=== # "Amerika" # "Amerika" (Digital Hardcore Mix by Alec Empire) # "Mein Herz brennt" # "Ich will" ===UK vinyyli-single=== # "Amerika" # "Wilder Wein" == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Amerika singlen Rammsteinin kotisivuilla *Amerika UK singlen Rammsteinin kotisivuilla Luokka:Rammsteinin kappaleet Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Protestilaulut
Adevismi

Adevismi on Friedrich Max Müllerin esittelemä käsite, joka tarkoittaa jumalten (sanskr. deva) kieltämistä vastaavasti kuin sana ateismi tarkoittaa uskon puutetta jumaliin. Müller käytti sanaa intialaisen vedanta-ajattelun yhteydessä. Nykyisin sana ei ole juuri käytössä. Luokka:Ateismin historia
ECross

eCross on vuosina 2002–2009 järjestetty maastojuoksukilpailu. Kilpailu järjestettiin sunnuntaina syys-lokakuussa Espoon Leppävaarassa. Vuonna 2007 tapahtumaan osallistui noin 1500 juoksijaa ja kuntoilijaa. Kilpailun järjestivät urheiluseurat Sjundeå IF ja Espoon Suunta sekä ammattikorkeakoulu Sydväst Espoosta ja Espoon kaupunki. eCrossin päämatka oli 18 kilometrin juoksu. 18 kilometrin lisäksi eCrossiin kuului 7 kilometrin kuntosarja sekä juniori- ja veteraanisarjoja. Suurin osa osallistujista oli kuntoilijoita. eCross järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2002. Silloin kilpailuun osallistui noin 600 juoksijaa. Osallistujamäärä kasvoi voimakkaasti viisi ensimmäistä vuotta. eCross oli Lidingöloppetin suomalainen yhteistyökilpailu. ==Voittajat eCross 18 km== Vuosi Miehet Naiset 2002 Francis Kirwa, Lahden Ahkera, 56.31 Janet Ongera, Kenia, 1.06.28 2003 Francis Kirwa, Lahden Ahkera, 56.11 Bente Landöy, Norja, 1.05.20 2004 Juha Hellsten, Turun Weikot, 59.08 Jytte Pedersen, Tanska, 1.08.41 2005 Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 56.41 Minna Kauppi, Asikkalan Raikas, 1.07.12 2006 Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 55.38 Ulla Tuimala, Äänekosken Urheilijat, 1.04.58 2007 Obed Kipkurui, Sjundeå IF, 56.46 Maija Oravamäki, Oulun Pyrintö, 1.07.22 2008 Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 55.44 Minna Kauppi, Sjundeå IF, 1.06.40 2009 Mikko Tyni, Haminan Ponteva, 59.45 Maria Söderström, HIFK, 1.08.58 Luokka:Espoon urheilutapahtumat Luokka:Suomen yleisurheilukilpailut Luokka:Maastojuoksu Luokka:Leppävaara