EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Korporaatio

Korporaatio on yleinen yhteisöä, yritystä tai muuta yhteenliittymää tarkoittava sana, jolla on eri maissa ja yhteyksissä varsin erilainen merkitys. == Merkityksiä == ===Valtion säätämä yritys tai yhdistys=== Suomessa korporaatio on laillistettu luonnollisten tai oikeushenkilöiden yhdistys tai järjestöjen yhteenliittymä, joka on lailla tai asetuksella perustettu erityistä tarkoitusta varten. Ne ovat oikeuskelpoisia ja oikeudellisesti toimintakykyisiä. Tällaisia ovat mm. yliopistojen ylioppilaskunnat , ja työntekijöiden ja työnantajien etujärjestöt eli työmarkkinajärjestöt, kunnat, uskonnolliset yhdyskunnat, kuten ev.-lut., osuuskunnat ja Suomen Punainen Risti. Amerikanenglannissa sanalla ”corporation” tarkoitetaan ensisijaisesti etenkin suuryrityksiä, mutta termillä on erikoismerkitys kunnallishallinnon hallintoelimenä. Yhdysvalloissa ei ole kuntia jollei sellaista ole erikseen perustettu. Käännettynä kirjoitetussa muodossa korporaatio sen merkitys helposti voi yhdistyä erheellisesti viittaamaan käännössanan johonkin muuhun vastineeseen. Venäjällä on muutamia valtion korporaatioita (), jotka hallitsevat tiettyä alaa tai valtion omaisuutta. Näitä ovat: valtiollinen vakuutusyhtiö, kehityspankki Vnešekonombank, kuntatalouden kehitysrahasto, Sotšin olympiakohteita rakentanut korporaatio, ydinvoimaa valvova Rosatom ja teknologiarahastot Rostehnologii ja Rosnano. Fasismissa työntekijät järjestettiin ammattiyhdistyksiin, joihin kuuluminen oli pakollista. Näistä korporaatioista valittiin myös edustajat parlamenttiin. Tällaista valtio–työnantajat–työntekijät-järjestelmää kutsutaan korporativismiksi. Pohjoismaista mallia, joissa valtiovalta ja työntekijät ja työnantajat tekevät laajoja tulopoliittisia sopimuksia on eräissä yhteyksissä kutsuttu uuskorporatiiviseksi. ===Ylioppilaskunnat=== Perinteisiä balttilaisia ja saksalaisia ylioppilasjärjestöjä kutsutaan korporaatioiksi (esimerkiksi Korporatsioon Sakala tai Korporatsioon Fraternitas Estica). Ylioppilaskorporaation jäsenyys on hyvin kiinteää, ja se voi kestää liittyneen koko loppuelämän (ellei jäsen päätä itse erota tai tule erotetuksi). Tällaisen korporantin tunnusmerkkeinä joissain tapahtumatilaisuuksissa eri edustamansa alakategorian tunnistamista helpottamaan säännöksissä on, että hänellä voi olla hänen korporaationsa tunnusvärit joko hänen rinnan yli kulkevassa vinonauhassa; vaihtoehtoisesti rintaneulassa tai erityisessä korporaatiolakissa. Useimmat korporaatiot on tarkoitettu joko vain miehille tai vain naisille. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Järjestöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Poros (kuningas)

Poros (kuoli noin 317 eaa.) oli intialainen kuningas, jonka valtakunta sijaitsi Punjabissa nykyisten Jhelum- ja Chenab-jokien välissä. Poroksen valtakunnan pääkaupunki oli ehkä nykyinen Lahore. Poros on kreikankielinen vastine nimille Puru tai Purshottam. Kun Aleksanteri Suuri hyökkäsi Intiaan vuonna 326 eaa., Poroksen vihollinen ja Taksilan kuningas Omfis antautui Aleksanterille. Pian Aleksanteri vaati, että myös Poros tunnustaisi hänen ylivaltansa. Poros luuli kuitenkin olevansa turvassa, koska monsuunisateet saivat Hydaspeen tulvimaan niin, ettei hän uskonut vihollisen pystyvän ylittämään sitä. Aleksanteri hyökkäsi kuitenkin Porosta vastaan ja kukisti tämän Hydaspesjoen taistelussa. Sen jälkeen Aleksanteri antoi Poroksen pitää oman valtakuntansa ja kielsi sen ryöstämisen. Seudulle Aleksanteri Suuri perusti kaksi kaupunkia: Bukefalan taistelussa kaatuneen ratsunsa Bukefaloksen muistoksi ja Nikaian voittonsa kunniaksi. Aleksanterin välityksellä Omfis ja Poros sopivat entiset riitansa. Aleksanteri myös liitti Poroksen valtakuntaan uusia alueita. Pian taistelun jälkeen eräs Poroksen sukulainen julisti itsensä kuninkaaksi valtakunnan itäosassa. Hän otti myös nimekseen Poros, ja Aleksanteri lähti pian ”hyvän” Poroksen kanssa kukistamaan tätä uutta ”pahaa” Porosta. Paha Poros pakeni Ganges-joen varrella sijaitsevaan Magadha- valtakuntaan. Aleksanteri olisi halunnut vallata Magadhan, mutta hänen sotilaansa eivät kuitenkaan halunneet jatkaa enää pidemmälle, ja hänen oli pakko kääntyä takaisin. Poros sai suuren kunnian olla Aleksanterin suuren valtakunnan itärajan puolustaja. Kun Aleksanteri kuoli Babylonissa vuonna 323 eaa., päättivät hänen käskynhaltijansa eli diadokit, että Poros sai jatkaa valtakuntansa hallitsemista Punjabin satraapin Peithonin alaisena. Diadokkisotien yhteydessä Meedian satraappi Peithon yritti kukistaa itäisten maakuntien satraapit, jotka liittoutuivat häntä vastaan. Taksilan joukkojen johtaja Eudamos antoi murhata Poroksen, jotta hän saisi itselleen tämän sotaelefantit. Intiassa ja Pakistanissa on myös esitetty teorioita siitä, että Poros itse asiassa kukisti Aleksanterin Hydaspesjoen taistelussa. Tämä selittäisi, miksi Poroksen valtakunta laajeni taistelun jälkeen. == Aiheesta muualla == * Livius.org: Porus (englanniksi) Luokka:Intialaiset hallitsijat Luokka:Satraapit
Virtuaalihiukkanen

Virtuaalihiukkaset ovat hiukkasia, joita kvanttiteorian mukaan kuvitellaan olevan kaikkialla. Ne ovat hiukkas-antihiukkas-pareja, jotka kumoavat toistensa vaikutuksen heti syntymänsä jälkeen (eli tuhoavat toisensa). Virtuaalihiukkasten toiminta on niin lyhytaikaista, että me emme sitä suuressa mittakaavassa huomaa. Virtuaalihiukkaset ovat niin pieniä, että emme voi havaita niitä suoraan, mutta voimme havaita niiden aiheuttamia vaikutuksia. Yksi tällaisista on Casimirin ilmiö (nimetty hollantilaisen fyysikon Hendrik B. G. Casimirin mukaan). Kun kaksi metallilevyä laitetaan erittäin lähelle toisiaan, ne alkavat vetää toisiaan puoleensa. Tämän ajatellaan johtuvan siitä, että levyjen pieneen väliin mahtuu ainoastaan tietynlaisia virtuaalihiukkaspareja, kun taas niiden ulkopuolelle mahtuu kaikenlaisia. Tästä seuraa se, että energiatiheys on pienempi levyjen välissä, kuin levyjen ulkopuolella, ja siksi ne vetävät toisiaan puoleensa. Myös Hawkingin säteilyn ajatellaan olevan virtuaalihiukkasista johtuvaa. Luokka:Kvanttimekaniikka
Vjatka

Vjatka () on yksi suurimmista Kaman sivujoista Itä-Euroopassa Venäjällä. Pääosa joesta sijaitsee Kirovin alueella, mutta sen alkulähde on Udmurtian pohjoisosassa ja alajuoksu Tatarstanissa. Vjatka on jäässä marraskuun alusta huhtikuun loppupuolelle. Merkittävimmät lisäjoet ovat Kobra, Velikaja, Moloma, Pižma, Tšeptsa, Bystritsa, Voja ja Kilmez. Laivaliikenne on mahdollista joen suusta Kiroviin asti (noin 700 km). Luokka:Volgan vesistö Luokka:Tatarstanin joet Luokka:Udmurtian joet Luokka:Kirovin alueen joet Luokka:Venäjän joet
Tapio Kantanen

Paavo Tapio Kantanen (s. 31. toukokuuta 1949 Heinola) on suomalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti, jonka päälaji oli 3 000 metrin esteet. Seuratasolla hän edusti Heinolan Iskua ja Viipurin Urheilijoita. Kantanen sai Münchenin olympialaisissa 1972 3 000 metrin esteissä pronssia häviten niukasti kenialaisille Kip Keinolle ja Benjamin Jipcholle. Kantasen aika oli 8.24,8 (sähköaika 8.24,66). Montrealin vuoden 1976 olympialaisissa Kantanen oli neljäs SE-ajalla 8.12,60. Juoksun voitti Ruotsin Anders Gärderud maailmanennätysajalla. EM-kisoissa Kantanen kilpaili kaikkiaan kolme kertaa. Roomassa 1974 hän oli yhdestoista, mutta Helsingissä 1971 ja Prahassa 1978 hän jäi alkueriin. Kantanen voitti 3 000 metrin esteiden Suomen mestaruuden vuosina 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977 ja 1980. Vuosina 1970, 1971, 1978 ja 1979 hän oli toinen. Lisäksi hän sai 10 000 metrillä hopeaa 1973 ja 5 000 metrillä pronssia 1975. Hän menestyi myös maastojuoksijana: Kantanen voitti maastojuoksun SM:n vuosina 1972 (pitkä matka), 1973 ja 1975 (lyhyt matka), ja osallistui myös maastojuoksun MM-kisoihin. Tapio Kantasen Montrealin olympiafinaalissa 28. heinäkuuta 1976 juoksema aika 8.12,60 oli voimassa yli 33 vuotta 3 000 metrin esteiden Suomen ennätyksenä. Jukka Keskisalo rikkoi ennätyksen 28. elokuuta 2009 juostessaan Zürichissa ajan 8.10,67. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tapio Kantanen olympiapronssille YLEn elävä arkisto Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tommi Hartonen

Tommi Mikael Hartonen (s. 12. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti vuoteen 1999 asti Helsingin Kisa-Veikkoja ja sen jälkeen HIFK-Friidrottia. Hartonen voitti 200 metrin Suomen mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2002 ja 2004 sekä 400 metrin juoksun vuonna 1996. Hän on saanut lisäksi hopeaa 100 metrillä vuonna 2005 sekä pronssia 100 metrillä vuonna 2009 ja 400 metrillä vuonna 1995. Arvokisoissa Hartonen juoksi 200 metrin välierissä Sydneyn olympialaisissa 2000, Edmontonin MM-kisoissa 2001 ja Münchenin EM-kisoissa 2002. Hartonen paransi kahdesti sekä 100 metrin että 200 metrin juoksun Suomen ennätystä. 100 metrillä hän juoksi heinäkuussa 2002 Lapinlahdella ajan 10,27 s ja paransi aikaisempaa Ari Pakarisen ja Janne Haapasalon nimissä olluttä ennätystä 0,15 sekunnilla. Kesäkuussa 2001 yleisurheilun Euroopan cupissa Vaasassa Hartonen paransi Suomen ennätystään aikaan 10,21 s. 200 metrillä Hartonen sivusi Antti Rajamäen 25 vuotta vanhaa Suomen ennätystä 20,69 s elokuussa 2000. Myöhemmin samana vuonna Sydneyn olympialaisten toisissa alkuerissä Hartonen juoksi ajan 20,47 s. Molemmat sekä 100 että 200 metrin Suomen ennätykset Hartonen menetti heinäkuussa 2022 kun Samuli Samuelsson juoksi 10. heinäkuuta 100 metrillä ajan 10,16 ja Samuel Purola viikkoa myöhemmin 200 metrillä ajan 20,45. Helsingin MM-kisoissa 2005 Hartonen oli mukana 4 × 100 metrin viestijuoksussa Suomen joukkueessa, joka sivusi lähes 33 vuotta vanhaa Suomen ennätystä 39,30 s. Sisäradoilla Hartonen paransi 200 metrin juoksun Suomen ennätystä virallisella halliradalla kolmesti ja epävirallista ennätystä ylipitkällä halliradalla kerran. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 100 m: 10,21 Vaasa 23. kesäkuuta 2001 * 200 m: 20,47 Sydney (olympialaiset) 27. syyskuuta 2000 * 400 m: 47,13 Tampere 5. heinäkuuta 1996 == Yksityiselämä == Tommi Hartonen tuomittiin Helsingin käräjäoikeudessa sakkoihin naisen pahoinpitelystä vuonna 2007. Tuomion mukaan hän veti naista takaapäin hiuksista, retuutti ympäri asuntoa, puristi käsistä, heitti naisen päin seinää ja lopulta puristi tätä sängyllä kurkusta. Oikeus määräsi Hartosen maksamaan uhrille 463 euron korvaukset kivusta, särystä, henkisestä kärsimyksestä ja hoitokuluista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Yle Elävä arkisto: Yleisurheilun Suomen ennätyksiä Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Udmurtian vaakuna

Udmurtian vaakuna on yksi Venäjän federaatioon kuuluvan Udmurtian tasavallan valtiollista tunnuksista. Sen on suunnitellut Kutšyran Juri. Vaakuna on pyöreä kilpi, joka jakautuu kahteen osaan: yläosa on punainen ja alaosa musta. Kilven keskellä on valkoinen joutsen levitettyine siipineen. Joutsenen keskellä on punainen aurinkosymboli, kannuksenpyörä, jollainen on myös Udmurtian lipussa. Joutsenen siipien yläpuolella on samanlaiset aurinkosymbolit, mutta ne ovat pienemmät ja väriltään valkoiset. Kilpeä ympäröi neljä kapeaa raitaa, jotka ovat sisältä päin lueteltuna: valkoinen, punainen, valkoinen ja musta. Vaakunassa on kaiken kaikkiaan kolmea väriä, jotka ovat samat kuin Udmurtian lipussa. Väreillä on omat merkityksensä. Musta symboloi maata ja vakautta, punainen aurinkoa ja elämää ja valkoinen tilaa ja siveyttä. Vaakunassa oleva valkoinen joutsen tai ihmislintu puolestaan kuvaa elpymistä, viisautta, urheutta ja täydellisyyttä. Se perustuu Udmurtian eri väestönryhmien, pääasiassa udmurtien, venäläisten ja tataarien, mytologioihin. Perinteisesti aurinkosymbolin katsotaan tuovan ihmisille hyvää onnea. == Katso myös == * Udmurtin kieli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa Udmurtian tasavallan virallisista tunnuksista Luokka:Udmurtia Luokka:Venäjän tasavaltojen vaakunat
Kauko Nieminen

Kauko Armas Nieminen (15. helmikuuta 1929 Kuopio – 31. tammikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen harrastelijaluonnontieteilijä, joka tunnettiin itse kehittämästään eetteripyörreteoriasta (katso valoeetteri). Nieminen oli suorittanut alemman oikeustutkinnon ja oli oppiarvoltaan varanotaari. Hän keksi vuoden 1957 kevättalvella eetteripyörreteorian. Hän piirsi tuolloin paperille neljän ympyrän muodostaman kuvion ja katsoi, että kuviolla voi selittää sähkön. Myöhemmin hän oppi mielestään selittämään teoriallaan myös painovoiman, kvantti-ilmiöt, pallosalaman ja maailman synnyn.Kauko Nieminen: Eetteripyörteet voimina, ISBN 951-99532-4-8 Teoriansa kehittymisen jälkeen hän levitti sitä aktiivisesti muun muassa suoramarkkinoinnilla. Nieminen piti teoriastaan useita luentoja. Niemisen julkaisut ovat kirjasia, joissa on runsaasti eri lähteistä valokopioituja leikkeitä kollaasina. Kauko Nieminen oli Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutettu 2001–2004.Polyteekkari 12/2002 Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa hän oli Pääkaupunkiseudun Sitoutumattomien yhteislistan ehdokas.Ehdokkaat kunnallisvaaleissa 2000 == Julkaisuja == *Eetterin fysiikka (1980) *Eetteripyörteet voimina (1984) *Sähkö eetteripyörteitä (1987) *Tajunta ja sähköpyörteitä (1991) *Luomisen pyörteet (1993) *Tajunnan pyörteet (1993) *Kokonaisuuden eduksi (1994) *Aika ja aine (1995) *Aika ja aine, osa 2 (1999) *Luoja ja alkuluvut (2000) *Voima (2002) *Eetteripyörre (2003) *Jatko (2004) *Pyörteet (2005) *Alkuluvut ja sähkö (2006) ==Katso myös== * Keijo Parkkunen == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Niemisen haastattelu *YLE: Elävä arkisto: Eetteripyörteet ovat ikuisen elämän salaisuus Luokka:Näennäistieteilijät Luokka:Suomalaiset eksentrikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Ahti Vielma

Ahti Kalervo Vielma (s. 8. huhtikuuta 1941 Kittilä) on suomalainen poliitikko ja kirjailija. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana Keski-Suomen vaalipiiristä vuosina 2003–2007. Vielma putosi eduskunnasta vuoden 2007 vaaleissa ja erosi kokoomuksesta maaliskuussa 2010. Koulutukseltaan Vielma on diplomi-insinööri, hän on valmistunut Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1967. Vuosina 1973-1981 hän toimi Jämsän teknisenä johtajana ja vuosina 1981-2004 Jyväskylän apulaiskaupunginjohtajana. Vielma on myös julkaissut runoja ja romaaneja. Hän on naimisissa Helena Vielman kanssa, ja heillä on kaksi lasta (Jouni s. 1964 ja Salla s. 1969). == Teokset == * * * * * * * * * * * * * * Katse Aurinkoon. Väylä, 2015. ISBN 978-952-5823-87-5. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Keski-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Oinonen

Erkki Olavi Oinonen (22. syyskuuta 1915 Kuopion maalaiskunta – 7. marraskuuta 2005 Siilinjärvi) oli suomalainen Mannerheim-ristin ritari ja maanviljelijä. Sotilasarvoltaan hän oli vääpeli. Oinonen nimitettiin 18. heinäkuuta 1944 Mannerheim-ristin ritariksi numero 147. Nimityshetkellä hän oli sotilasarvoltaan ylikersantti. Oinonen osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 38:n pikakivääriampujana ja Jatkosodassa Jalkaväkirykmentti 30:ssa ja kunnostautui useissa hyökkäysvaiheen taisteluissa kesän 1941 aikana muun muassa Heinjoella sekä kesällä 1944 Talin–Ihantalan taisteluissa. Kersantti Oinonen haavoittui 29. kesäkuuta 1944 Leitimonjärven maastossa avatessaan yksinään tietä omien hyökkäykselle läpi kiviraunioissa olleen vihollisvarustuksen. Oinosen vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Oinonen ja Tiina (Kirsti) Husso. Hänen puolisonsa oli Maria Huovinen. Heillä oli lapset Kalle Olavi (s. 1945) maanviljelijä Siilinjärvi, Lauri Antero (s. 1948) puuteknikko työntutkija Siilinjärvi. Sodan päätyttyä vääpeli Oinonen palasi kotiseudulleen Siilinjärvelle viljelemään maata ja siirtyi eläkkeelle vuonna 1975. Erkki Olavi Oinonen kuoli 90 vuoden ikäisenä kotonaanhttp://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=112 == Lähteet == * Hurmerinta–Viitanen: Suomen Puolesta: Mannerheim-ristin ritarit 1941–1945. Jyväskylä: Ajatus kirjat 2004. ISBN 951-20-6224-0. * Karhunen, Joppe: Taistelujen miehet. Porvoo: WSOY 1972. ISBN 951-0-00639-4. === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Tapaninkylä

Tapaninkylä () on Vantaanjoen itäpuolella ja Malmin pohjoispuolella sijaitseva Helsingin 39. kaupunginosa, joka on etupäässä pienkerros-, omakoti- ja rivitaloaluetta. Se jakautuu kahteen osa-alueeseen, jotka ovat Tapaninvainio (noin 8 000 asukasta) ja Tapanila (5 600 as.). Helsingin peruspiirijaossa alue ei muodosta omaa peruspiiriään vaan kuuluu Malmin peruspiiriin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Aleksandr Aleksandrovitš Volkov

Aleksandr Aleksandrovitš Volkov (; 25. joulukuuta 1951 Brjansk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 20. toukokuuta 2017 Saksa) oli Venäjän federaatioon kuuluvan Udmurtian tasavallan ensimmäinen presidentti. Volkov syntyi vuonna 1951 suureen työläisperheeseen. Hän opiskeli teknillisessä koulussa ja valmistuttuaan hän työskenteli työnjohtajana ja pääinsinöörinä sekä rakennusosaston johtajana samanaikaisesti kun opiskeli korkeakoulussa. Presidentiksi hänet valittiin Udmurtian ensimmäisissä presidentinvaaleissa 15. lokakuuta 2000. Hän sai 37,8 % annetuista äänistä (Udmurtian lakien mukaan voittoon riittää 25 %). Ennen presidentiksi valitsemistaan Volkov oli Udmurtian tasavallan parlamentin puheenjohtaja, mikä oli Udmurtian korkein virka-asema ennen presidentin viran perustamista. Volkov toimi presidenttinä kolme kautta vuoteen 2014. Hän kuoli 20. toukokuuta 2017 Saksassa, jossa hän oli ollut hoidettavana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Udmurtian presidentin virallinen kotisivu Luokka:Udmurtialaiset poliitikot Luokka:Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Vakhtang VI

thumb|250px|Vakhtang VI:n muotokuva Vakhtang VI (, 1675–1737) oli Persian nimellisenä vasallina hallinnut itäisen Georgian eli Kartlin kuningas. Hän oli Erekle II:n ohella maan 1700-luvun historian huomattavin hallitsija, joka tasapainotteli Persian vaatimusten ja itsenäisyyden välillä. Hän kuului Bagrationi-hallitsijasukuun. Vakhtang nousi setänsä Giorgi IX:n sijaishallitsijaksi vuonna 1703 ja jatkoi veljensä Kaikhosron tilalla vuosina 1709–1711. Kun hänen olisi pitänyt kääntyä islamiin saadakseen šaahilta luvan nousta valtaistuimelle, hän kieltäytyi ja joutui pysymään Isfahanissa kuningas Iesen hallitessa Kartlia. Vuonna 1716 hän kuitenkin vastahakoisesti kääntyi ja palasi Georgiaan, mutta otti yhteyttä venäläisiin ja pyysi keisarikunnalta interventiota. Tsaari Pietari Suuri lähetti retkikunnan Kaukasiaan vuonna 1722. Hän ei kuitenkaan halunnut suututtaa turkkilaisia ja vetäytyi, minkä jälkeen Vakhtang joutui pakenemaan Tbilisistä Venäjälle, missä hän kuoli vuonna 1737. Retkikunnan epäonnistumista seurasi Georgiassa vuosien 1723–1735 raaka osmanimiehitys, joka tunnetaan nimellä osmanloba. Vakhtang oli tunnettu lainsäätäjä, oppinut ja runoilija. Hänen hallintoaan luonnehtivat pitkään kaivatut uudistukset ja hänen vuosina 1707–1709 laatimansa lakikokoelma (dasturlamali). Hän lähetti setänsä ja opettajansa Sulkhan-Saba Orbelianin Ranskaan pyytämään Ludvig XIV:ltä apua persialaisia vastaan. Hän perusti myös maan ensimmäisen kirjapainon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Bagrationien dynastia Luokka:Vuonna 1675 syntyneet Luokka:Vuonna 1737 kuolleet
Dimensioton suure

Dimensioton suure on dimensioanalyysissa luku, jolla ei ole fysikaalista yksikköä. Tällainen luku määritellään tyypillisesti kahden yksiköiltään samanlaisen suureen osamääränä. Dimensiottomia suureita käytetään laajalti matematiikassa ja fysiikassa. Esimerkki: "poimimistani omenoista yksi kymmenestä on mätä" - tällöin mätien omenien suhde poimittuihin on (1 omena)/(10 omenaa) = 0,1, dimensioton luku. Toinen esimerkki on kulmien mittayksikkönä käytetty radiaani, joka määritellään kulman rajaaman ympyränkaaren suhteena ympyrän säteeseen. Radiaanin yksikkö on [metri/metri] eli 1. Dimensiottomalla suureella ei ole yksikköä. Joskus on kuitenkin hyödyllistä merkitä sille yksikkö, jossa osoittaja ja nimittäjä ovat samat, esimerkiksi kg/kg. Tämä kertoo jotain siitä, mitä ollaan mittaamassa. Kansainvälinen paino- ja mittakomitea (Comité international des poids et mesures, CIPM) on leikitellyt ajatuksella, jonka mukaan yksikköä "1" olisi alettu kutsua nimellä "uno" sekaannusten välttämiseksi. Sekaannus voi olla esimerkiksi kulmanopeuden yksikön rad/s sotkeminen taajuuden yksikköön hertsi eli 1/s. Suunnitelma ei saanut kannatusta. == Buckinghamin π-teoreema == Buckinghamin π-teoreeman mukaan tiettyä muuttujamäärää n voidaan vähentää määrällä k, joka on muuttujissa esiintyvien perussuureiden määrä. Näin saadaan joukko p = n − k itsenäisiä, dimensiottomia suureita, joilla voidaan kuvata alkuperäinen ongelma yhtäpitävästi. Selventävä esimerkki: Sauvasekoittimen tehonkulutus on vatkattavan nesteen tiheyden ja viskositeetin funktio. Sekoittimen ominaisuuksia kuvaavat halkaisija ja pyörimisen nopeus. Täten meillä on n = 5 muuttujaa ongelmaa kuvaamassa. Nämä n = 5 suuretta koostuvat k = 3 perussuureesta, jotka ovat * pituus L [m] * aika T [s] * massa M [kg] Pii- teoreeman mukaan nämä n muuttujaa voidaan esittää (p = n − k = 5 − 3 = 2) kahdella itsenäisellä dimensiottomalla suureella. Sekoittajan tapauksessa ne ovat * Reynoldsin luku (keskeinen dimensioton suure, kuvaa nesteen virtausta) * Newtonin luku (kuvaa sekoitinta ja sisältää myös nesteen tiheyden) == Dimensiottomia suureita == Dimensiottomia lukuja on äärettömän paljon. Joillekin eniten käytetyille on annettu erityisnimiä. Näitä ovat esimerkiksi * Abben luku * Biotin luku * Deanin luku * Desibeli * Ekmanin luku * Fanningin kerroin * Fourierin luku * Fresnelin luku * Frouden luku * Grashofin luku * Hyvyysluku (Q-arvo) * Hyötysuhde * Kitkakerroin * Knudsenin luku * Machin luku * Manningin kerroin * Nusseltin luku * Péclet'n luku * Poissonin suhde * Prandtlin luku * Rayleighin luku * Reynoldsin luku * Richardsonin luku * Rossbyn luku * Schmidtin luku * Sherwoodin luku * Strouhalin luku * Stokesin luku * Weberin luku == Fysikaaliset vakiot == Fysiikassa yksiköt valitaan usein käytännöllisesti niin, että jotakin usein esiintyvää vakiota kuten valon nopeutta tai Planckin vakiota voidaan merkitä luvulla 1. Joitakin vakioita ei kuitenkaan voida eliminoida missään yksikköjärjestelmässä, ja ne on mitattava kokeellisesti. Näitä ovat: * hienorakennevakio * vahvan vuorovaikutuksen kytkentävakio ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * How Many Fundamental Constants Are There? *
Ilia Tšavtšavadze

Ilia Tšavtšavadze (; 8. marraskuuta (J: 27. lokakuuta) 1837 Qvareli – 12. syyskuuta (J: 30. elokuuta) 1907 Tsitsamuri) oli georgialainen kirjailija, hyväntekijä ja yksi Georgian itsenäisyysliikkeen johtohahmoista. Tšavtšavadze syntyi merkittävään aatelisperheeseen Kakhetin alueella. Hän kävi lukion Tbilisissä ja opiskeli oikeustiedettä Pietarissa. Palattuaan Georgiaan hän perusti ja toimitti useita lehtiä, kuten Iveria ja Sakartvelos moambe, ja toimi monien kulttuuri- ja koulutusinstituutioiden johdossa (esimerkiksi Seura lukutaidon levittämiseksi georgialaisten keskuudessa). 1900-luvun alkuun mennessä hänestä tuli yhdessä Akaki Tseretelin kanssa toinen maan kansallisen heräämisen tärkeimmistä suunnannäyttäjistä. Tšavtšavadzea on pidetty älykkään keskustelun ja journalismin sekä standardin proosan muodonantajana. Hän toimi vuosina 1906–1907 Venäjän duuman jäsenenä ja ajoi liberaalia politiikkaa. Tšavtšavadze laati paitsi eurooppalaisen kirjallisuuden käännöksiä ja artikkeleita myös proosaa. Hänen romaaninsa Katsia-adamiani?, Kako qatšaghi ja Otaraant kvrivi käsittelevät maan vähäaatelin ja tavallisen kansan elämää ironisella otteella, kun taas esimerkiksi Mgzavris tserilebi kritisoi ajan yhteiskuntaa ja asetti tavoitteita kansalliselle heräämiselle. Tšavtšavadze murhattiin vuonna 1907. Murhaa ei ole selvitetty, mutta sen tekijöinä on pidetty radikaaleja sosiaalidemokraatteja. Tšavtšavadze on myöhemmin kanonisoitu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Pyhimykset Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Lonely Planet

Lonely Planet (ennen heinäkuuta 2009 Lonely Planet Publications) on maailman suurin matkaopaskirjoja ja digitaalisia sisältöjä julkaiseva yritys. Vuoteen 2013 asti Lonely Planetin omisti BBC Worldwide, joka osti yhtiön kahdessa osassa sen perustajilta Maureen ja Tony Wheeleriltä vuonna 2007 ja 2011. Vuonna 2013 yhtiö siirtyi Brad Kelleyn NC2 Median omistukseen. Lonely Planetin ensimmäinen opaskirja Across Asia on the Cheap julkaistiin vuonna 1973. Sen kirjoista tuli nopeasti erittäin suosittuja reppumatkailijoiden ja muiden pienellä budjetilla matkustavien keskuudessa. Lonely Planet julkaisee noin 650 erilaista kirjaa 118 maasta vuosimyynnin ollessa noin kuusi miljoonaa kappaletta (2004). Yhtiöllä on myös TV-tuotantoyhtiö Lonely Planet Television, ja sen päämaja on Melbournessa, Australiassa. Vuonna 1993 ilmestyi ensimmäinen pelkästään Suomesta kertova Lonely Planet -opaskirja Finland – A Travel Survival Kit Markus Lehtipuun toimittamana. Sitä ennen Suomea oli käsitelty tiiviimmin kustantamon Pohjoismaita kuvaavissa opaskirjoissa. Kirja oli ensimmäinen kustantamon yksittäisestä Euroopan maasta julkaisema opas tilanteessa, jossa yhtiön kustannusohjelma oli siirtymässä isoja alueita kattavista ”tiiliskivistä” helpommin mukana kulkeviin yksittäisten maiden oppaisiin. Brittiläinen Pilot Productionsin tuottama, vuonna 1994 alkanut matkailuohjelmasarja tunnettiin aluksi nimellä Lonely Planet (nykyään sitä lähetetään USA:ssa nimellä Globe Trekker ja muualla Pilot Guides). Suomessa sarjaa on esitetty nimellä Matkapassi. Vuosina 2009–2020 Lonely Planet julkaisi kuukausittain matkailulehteä Lonely Planet Magazine. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Australialaiset kirjankustantamot
Akaki Tsereteli

Akaki Tsereteli (; 9. kesäkuuta 1840 Skhvitori – 26. tammikuuta 1915 Satškhere) oli georgialainen kirjailija, hyväntekijä ja yksi Georgian itsenäisyysliikkeen johtajista. Tsereteli syntyi Imeretin alueella huomattavaan aatelissukuun ja opiskeli Kutaisin lukiossa sekä Pietarin yliopistossa. Palattuaan Venäjältä Georgiaan hän alkoi julkaista runoja ja proosaa sekä artikkeleita Tsiskari-lehdessä. Hän liittyi kansallisliikkeen toisen merkittävän hahmon Ilia Tšavtšavadzen kanssa taisteluun konservatiivista aatelistoa vastaan, ja he nousivat 1900-luvun alkuun mennessä maan kansallisen heräämisen tärkeimmiksi suunnannäyttäjiksi. Lisäksi Tsereteli vaikutti georgialaisen journalismin syntyyn perustamalla ja toimittamalla useita suosittuja lehtiä, kuten Akakis tviuri krebuli ja Khumara. Tsereteli kirjoitti lukuisia runoja ja romaaneja 1860-luvulta 1900-luvun alkuun. Monet hänet runoistaan muunnettiin lauluiksi, joista Suliko on edelleen yksi Georgian tunnetuimmista. Hänen romaaneihinsa lukeutuvat Baši-Atšuki (1895–1896) ja omaelämäkerrallinen Tšemi tavgadasavali (1894–1908). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Sheffield

Sheffield on noin asukkaan kaupunki (city) ja metropolihallintopiiri () Etelä- Yorkshiren kreivikunnassa Pohjois-Englannissa, noin 260 kilometriä Lontoosta luoteeseen. Sheffield sijaitsee Penniinien juurella, ja sen alueella yhtyy neljä jokea – Porter Brook, Sheaf, Rivelin ja Loxley – ja muodostaa Donjoen. Hallintopiiriin kuuluu Sheffieldin kaupungin lisäksi esikaupunkialueita, maaseutua ja osa Peak Districtin kansallispuistosta. Sheffield on Englannin yhdeksän suurimman kaupungin joukossa, ja maan nopeimmin kasvava liiketoiminnan keskus Lontoon ulkopuolella. Kaupungissa on kaksi yliopistoa, Sheffieldin yliopisto ja Sheffield Hallam University. Sitä ympäröivällä metropolialueella asuu noin 1,5 miljoonaa ihmistä. == Maantiede == Sheffield on Englannin maantieteellisesti vaihtelevin kaupunkialue, ja maan vihrein suuri kaupunki. Kaupungissa on yhteensä 78 julkista puistoa (alaltaan yhteensä 18,30 km²), ja kolmasosa sen pinta-alasta sijaitsee Peak Districtin kansallispuistossa. == Talous == Sheffield on maailmankuulu metalli- ja terästeollisuudestaan, jonka juuret ulottuvat ainakin 1300-luvulle. Terästeollisuus oli vastuussa kaupungin räjähdysmäisestä kasvusta teollisen vallankumouksen aikana 1800-luvulla. Vaikka teollisuuden merkitys kaupungille on vähentynyt, se tuottaa nykyään enemmän terästä kuin koskaan aikaisemmin. Suomalaisella metalliteollisuusyritys Outokummulla on ruostumatonta terästä valmistava tehdas Sheffieldin Tinsleyssä, mutta vuonna 2005 yhtiö ilmoitti sulkevansa sen lähitulevaisuudessa.Outokumpu to close steel rolling mill in Sheffield next year Helsingin Sanomat 2005 Vuonna 2007 yritys kuitenkin laajensi toimintaansa alueella.A Major Boost to UK Stainless Users Outokumpu Meadowhall, joka 1990-luvun alussa oli Euroopan suurin ostoskeskus, sijaitsee Sheffieldin pohjoisosassa, lähellä naapurikaupunki Rotherhamin rajaa. Nykyään Meadowhall on liikevaihdoltaan Ison-Britannian toiseksi suurin ostoskeskus. == Urheilu == Sheffieldistä ovat kotoisin jalkapalloseurat Sheffield United ja Sheffield Wednesday, jotka pelaavat Football Leaguessa. Sheffield FC on maailman vanhin jalkapalloseura.http://www.nationalfootballmuseum.com/pages/fame/Inductees/sheffield%20fc.htm Sheffield on myös tunnettu kaupungin Crucible-teatterissa vuosittain järjestettävästä snookerin maailmanmestaruusturnauksesta. == Tunnettuja sheffieldiläisiä yhtyeitä ja artisteja == Rockyhtye Def Leppard, rock-yhtye Bring Me The Horizon, synthpop-yhtye Human League, brittipop-yhtye Arctic Monkeys, Iron Maidenin laulaja Bruce Dickinson ja laulaja Joe Cocker ovat tunnetuimpia sheffieldiläisiä. *ABC *Arctic Monkeys *Bring Me the Horizon *While She Sleeps *Joe Cocker *Bruce Dickinson *Def Leppard *Human League *Moloko *Pulp == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ostwind

Flakpanzer IV Ostwind (saks. ”itätuuli”) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Ostwindin prototyyppi valmistui heinäkuussa 1944, ja se sai tulikasteensa saman vuoden joulukuussa Ardennien taistelussa. Vaikka Ostwindin aseistus, 37 mm Flak 43 L/89 -konetykki, osoittautui tehokkaaksi matalalla lentäviä kohteita vastaan, panssarivaunun strateginen merkitys jäi pieneksi vähäisen valmistusmäärän vuoksi. Operatiivisilla joukoilla ei ollut koskaan tarpeeksi vaunuja etulinjan taisteluun, jotta ne olisivat voineet uhata liittoutuneiden ilmaherruutta. Vaunun runkona käytettiin vahingoittuneiden tai käytöstä poistettujen Panzer IV:den runkoa. Sen torni oli päältä avoin monitahokas, joka oli käyttökelpoisempi ratkaisu kuin Möbelwagenin panssariseinät, jotka piti avata taistelutilanteessa. Saksalaisten kaikki it-panssarit oli tarkoitus korvata Kugelblitzeillä kesällä 1945, mutta ainoastaan yksi torni saatiin valmiiksi. ==Lähteet== * Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut de:Flakpanzer IV#Ostwind Luokka:Saksalaiset ilmatorjuntapanssarivaunut
Koivunkantosieni

Koivunkantosieni (Kuehneromyces mutabilis) on kantosieniin kuuluva erinomainen ruokasieni. ==Tuntomerkit== Koivunkantosienen 3–10 cm leveä, kellanruskea lakki on nuorena kupera ja myöhemmin laakeneva, sekä usein hieman keskuskohoumallinen. Lakki on voimakkaasti kosteusmuuntuva, kuivuessaan se vaalenee keskustasta lähtien. Lakin reunat ovat läpisäteiset. Lakin alapuolella olevat heltat ovat melko tiheät ja tasatyviset, nuorena vaaleat mutta värjäytyvät myöhemmin kanelinruskeiksi. Sienen 4–10 cm pitkä, pohjaväriltään vaaleanruskea jalka on tasapaksu, solakka ja sitkeä. Jalassa on kalvomainen vaalea rengas, jonka alapuolelta jalka on tiheään ruskeasuomuinen. Rengas tummenee ja kuihtuu pois ajan myötä. Sienen tuoksu on miellyttävän aromaattinen. ==Kasvupaikka ja -aika== Koivunkantosieni kasvaa kimppuina koivun ja muiden lehtipuiden kannoilla kesäkuusta lokakuuhun koko Suomessa paljakka-alueita lukuun ottamatta. Joskus harvemmin se kasvaa havupuilla. == Käyttö ravintona == Koivunkantosieni on erinomainen ruokasieni. Sen voi paistaa, keittää, kuivata tai käyttää muhennoksissa. Sienestä tulee käyttää vain lakit, koska jalat ovat hyvin sitkeitä. Koivunkantosieni ei ole aloittelevan sienestäjän ruokasieni, koska se muistuttaa tappavan myrkyllistä myrkkynääpikkää. Myrkkynääpikkä on pienempi ja hennompi, epäselvemmin kosteusmuuntuva, heikosti jauhontuoksuinen ja sen jalka on renkaan alapuolelta vaalean silkkisäikeinen eikä ruskeasuomuinen. Myrkkynääpikkä kasvaa yleensä havupuiden kannoilla. Toinen samannäköinen sieni, johon koivunkantosienen voi sekoittaa on kevätkantosieni, joka ei ole myrkyllinen, mutta syötäväksi kelpaamaton. Kevätkantosienen jalka on tummanruskea ja suomuton. Koivunkantosieniä viljellään ravintokäyttöön ainakin Saksassa ja Japanissa, ja Suomessakin myydään viljeltyjä koivunkantosieniä kuivattuina ja säilykkeinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Koivunkantosieni (Kuehneromyces mutabilis) *Luontoportti: Koivunkantosieni (Kuehneromyces mutabilis) *Rogers Mushrooms: Kuehneromyces mutabilis Luokka:Kantosienet Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Tšuvassian lippu

Tšuvassian lippu on Venäjään kuuluvan Tšuvassian tasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 29. huhtikuuta 1992. Lipun on suunnitellut António Martins. Lipussa on kahta väriä: violettia ja keltaista. Lipun keskellä on violetti Elämän puu, joka kuvaa kansallista elpymistä. Sen yläpuolella on kolme violettia aurinkoa kuvaavaa kahdeksankärkistä tähteä. Tämä aurinkosymboli on hyvin yleinen kaikilla Volgan alueen kansoilla. Luokka:Venäjän tasavaltojen liput Luokka:Tšuvassia
Pienhevonen

thumb|Suomenpienhevosen edellytetään olevan tyypiltään kuin normaalikokoinen suomenhevonen, mutta korkeintaan 148 cm korkea. Kantakirjattavan suomenpienhevosen on myös polveuduttava pienikokoisista linjoista. Kuvan ori on alle 140 cm korkea. Pienhevonen on hevostyyppi, joka on säännönmukaisesti ponikokoinen (alle 148 cm korkea) mutta mittasuhteiltaan hevonen, ei poni. Pienhevonen ei ole terminä käytössä kaikkialla, ja monissa maissa ponikokoiset hevostyyppiset rodut luokitellaan joko poneiksi tai hevosiksi. Luokka:Hevostyypit de:Kleinpferd
Mikko Saarela

Mikko Antero Saarela (16. tammikuuta 1958 Espoo Marraskuussa 1981 sama kokoonpano vahvistettuna Tapani Lahtisella julkaisi singlen nimellä Mikko Saarela & Organ. A-puolella oli kappale "Kaavakekauhu" ja B-puolella "Kundi meikkaa". Organ julkaisi helmikuussa 1982 ainoaksi jääneen albuminsa Nekrofiilis. Saarelan Eppujen jälkeistä soolo/Organ-tuotantoa on julkaistu marraskuussa 1987 Poko Rekordsin mini-LP:llä Poko klassikot. ==Kuolema== Saarela kuoli 60-vuotiaana haimasyöpään Terhokodissa Helsingissä 11. tammikuuta 2019. Hänet on haudattu Östersundomin hautausmaalle. Eppu Normaali -yhtye arvioi Facebook-sivuillaan Saarelan merkitystä:Jussi Saarinen: Eppu Normaalin alkuaikojen basisti ja lauluntekijä Mikko Saarela on kuollut. Aamulehti 12. tammikuuta 2019, s. A21. Alma Media. Mikko Saarelan muistokonsertti järjestettiin Helsingin Tavastialla 5. maaliskuuta 2019. Esiintyjinä olivat Eppu Normaali, U-Bayou, Freud Marx Engels & Jungin monista jäsenistä koottu tribuuttiyhtye, Kolmas Nainen sekä Saarelan työpaikan Suutarinkylän peruskoulun 9D-luokan bändi. Lisäksi esitettiin minidokumentti Organista, joka ei esiintynyt ilman Saarelaa. == Mikko Saarelan muistometsä == Mikko Saarelalla oli jo lapsena syntynyt vahva luontosuhde. Ylöjärven seudun metsät kuuluivat hänen nuoruuteensa, ja hän piti paljon metsissä retkeilystä. Saarelan kuoltua ystävät halusivat muistaa häntä muistometsällä. Yhteistyössä Saarelan lesken kanssa he käynnistivät Luonnonperintösäätiön kautta keräyksen, jonka alkupääoma saatiin keväällä 2019 pidetystä muistokonsertista, jossa esiintyi muun muassa Eppu Normaali. Tammikuussa 2020 Luonnonperintösäätiö osti Ylöjärven kaupungilta 14 hehtaarin kokoisen metsäalueen Mikko Saarelan muistometsäksi. Se sijaitsee Mastosvuorella Asuntilan pohjoispuolella, muutama kilometri Ylöjärven keskustasta koilliseen. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Eppu Normaalin jäsenet Luokka:Freud Marx Engels & Jungin jäsenet Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Uva

Uva on: * Uva, kylä Ristijärvellä * Uva, järvi Ristijärvellä * Uva, kaupunkityyppinen taajama Udmurtiassa * Uva, provinssi Sri Lankassa * Uva, teenviljelyalue Sri Lankan Uvan provinssin Badullan piirikunnassa. * Ultraviolettisäteilyn säteilyalue UVA.
Touho Ankka

Touho Ankka () on Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä Akun serkku. Käsikirjoittaja Dick Kinney ja piirtäjä Al Hubbard loivat vuonna 1963https://www.lambiek.net/artists/h/hubbard_al.htm tämän pitkätukkaisen, harvahapsisen ja pipopäisen hahmon, joka esiintyi ensi kerran sarjakuvassa The Health Nut (julkaistu 1964, Suomessa nimellä Touho-serkun toilauksia, Aku Ankka -lehdet 16/1966 ja 4/2004). Tarina sai pian jatkoa, ja yhdysvaltalaisten taiteilijoiden (muun muassa Tony Strobl) lisäksi hahmoa kehittivät erityisesti Ranskan, Italian ja Brasilian ankantekijät. == Muuta == Touho on selvästi aikansa lapsi: hänen ulkomuodossaan ja elämänasenteessaan on selviä viittauksia 1950- ja 1960-lukujen beatnik- ja hippikulttuureihin. Touhon ennakkoluuloton optimismi ja ylitsevuotava itsevarmuus saavat arkisimmankin tapahtuman usein riistäytymään käsistä mitä mielikuvituksellisimmalla tavalla. Monipuolisen vaikkakin hataran sivistyksensä Touho on saanut lähinnä kirjekurssien kautta, ja vaikuttavienkin diplomien ja oppiarvojen myöntäjäksi paljastuu yleensä Leväperän opisto tai jokin muu vähemmän arvovaltainen opinahjo. Into, tarmokkuus ja liki pohjaton hyväntahtoisuus paikkaavat kuitenkin aukot taidoissa ja värikkäänä ja ennakkoluulottomana elämäntaiteilijana Touho on täydellinen aisapari toisinaan jopa liialliseen varovaisuuteen taipuvaiselle Akulle. Vaikka Touho tarkoittaa aina hyvää, hän ajautuu todella helposti erilaisten muotivirtausten pauloihin ja saa yleensä myös Akun vaikeuksiin. Touho ja Aku nähdään monissa Aku Ankan taskukirjoissa agentteina joko Roope Ankan perustamassa ATP:ssä (Ankan Tiedustelu Palvelussa), muukalaisia vastaan taistelevassa PAM:issa (Päihitämme Avaruuden Muukalaiset) tai Roope Ankan sanomalehden toimituksessa. Brasiliassa Touho nähdään myös Lepakkoankkana Taikaviitan apurina. Touho on pukeutunut yleensä punaiseen paitaan ja myssyyn, mutta hän esiintyy sarjakuvissa varsin harvoin. Don Rosan luoman Aku Ankan sukupuun mukaan hän on Sisuvius Ankan veli ja Aino ja Unto Ankan poika. DuckTales-sarjan toisella tuotantokaudella Touho Ankka teki ensimmäisen animaatiodebyyttinsä. Sarjassa hänen äänenään toimii Tom Kenny. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Touho Ankan esittely Aku Ankan sivuilla Luokka:Aku Ankka -sarjakuvan hahmot Luokka:Kuvitteelliset linnut de:Liste der Bewohner Entenhausens#Dussel Duck en:Duck family (Disney)#Fethry Duck
Mikko Nevalainen

Mikko Tapani ”Vaari” Nevalainen (s. 1952 Lappeenranta) on suomalainen basisti. Hänen yhtyeitään ovat olleet muun muassa Kollaa kestää vuosina 1978-1980 ja Eppu Normaali vuosina 1979–1989. Nevalaisen korvasi Eppu Normaalissa Sami Ruusukallio. == Soolojulkaisut == * Meijän isi / Kuin eilen (single, 1980) Mikko Nevalaisen soolosingle on julkaistu Eppu Normaalin vinyylilevykokoelmalla Soolot sekä myöhemmin CD-kokoelmalla Hatullinen paskaa / Soolot. == Lähteet == Luokka:Eppu Normaalin jäsenet Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jauhosieni

Jauhosieni (Clitopilus prunulus) on nimensä mukaisesti jauhontuoksuinen ja -makuinen helttasienilaji. Se on erinomainen ruokasieni. == Tuntomerkit == Jauhosienen 2–12 cm leveä, yläpinnalta sileä ja hieman jauheinen lakki vaihtelee väriltään luonnonvalkoisesta harmaanvaaleaan. Nuoren sienen lakki on kupera, usein keskuskohoumallinen ja reunoilta sisäänkiertynyt, mutta myöhemmin se laakenee ja on aivan vanhana suppilomainen ja mutkalaitainen. Heltat ovat tiheässä, selvästi johteiset ja nuorena vaaleanharmaat tai vaaleanruskeat, mutta vanhana punertavat. Heltasto irtoaa helposti tattien pillistön tavoin. Sienen jalka on valkoinen, 2–5 cm pitkä, hoikka ja usein tyveen suippeneva. Malto on valkoista ja haurasta. Itiöpöly on vaaleanpunertavaa. Tuoksu ja maku ovat jauhomaisia. == Kasvuaika ja -paikka == Jauhosienen itiöemän esiintymisaika on heinäkuusta syyskuuhun. Se on lahottajasieni ja eikä ole sikäli sienijuurien kautta sidoksissa mihinkään tiettyyn puulajiin. Sieni viihtyy lehti- ja sekametsissä, lehdoissa sekä ruohoisilla metsäaukeilla, polkujen varsilla, puistoissa ja puutarhoissa. Se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, pohjoisempia havaintoja ei tunneta. == Käyttö ravinnoksi == Jauhosieni on erinomainen ruokasieni ja esimerkiksi Ranskassa hyvin arvostettu. Se on parhaimmillaan tuoreeltaan pannulla paistettuna, mutta aromikkaan maun ansiosta se sopii myös maustesieneksi. Sitä voidaan säilöä kuivaamalla tai pakastamalla. Jauhosienen tunnistamisessa tulee kuitenkin olla erityisen tarkkana, koska se muistuttaa hyvin paljon eräitä myrkyllisiä malikoita (Clitocybe) ja rusokkaita (Entoloma), kuten myrkkymalikkaa, valkomalikkaa ja isorusokasta. Malikoilla on jauhosienestä poiketen lievemmin johteiset heltat, valkoinen itiöpöly ja erilainen tuoksu. Isorusokkaalla on jauhosienen tavoin punertava itiöpöly ja nuorena jauhomainen tuoksu, mutta isorusokkaan heltat ovat kolotyviset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Jauhosieni (Clitopilus prunulus) * LuontoPortti: Jauhosieni (Clitopilus prunulus) * Luonnossa.org: Jauhosieni (Clitopilus prunulus) * Luontonetti: Jauhosieni (Clitopilus prunulus) * Mushroom Expert: Clitopilus prunulus Luokka:Entolomataceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Haisusieni

Haisusieni (Phallus impudicus) on laajalle levinnyt sienilaji. Suomessa se on harvinainen ja sitä esiintyy vain maan lounaisosissa merenrantojen rehevissä leppälehdoissa ja nurmikoilla. Pohjoisimmat esiintymät tunnetaan Porin seudulta. Ahvenanmaalla sitä tavataan jo melko yleisesti. Raadonhajullaan sieni houkuttelee kärpäsiä, jotka levittävät sen itiöitä. Haisusientä tavataan heinäkuusta marraskuuhun. Aluksi sienen itiöemä on vaalea, munanmuotoinen ja miltei hajuton. Se kuitenkin kasvaa nopeasti, jopa yhdessä yössä yli kymmenen senttimetriä korkeaksi ontoksi lieriöksi, jonka päässä on limainen kellomainen itiömalto. Haisusientä ei pidetä ruokasieneksi kelvollisena. Sieni on tunnettu aiemmin nimillä pökkösieni ja pirunmuna, mutta pökkösienet (Mutinus) tarkoittaa nykyään eri sukua. == Galleria == Tiedosto:Phallus impudicus5.jpg|Kärpäset ovat kalunneet tämän sienen itiöt pois. Phallus impudicus 233.jpg Phallus impudicus 33.jpg Phallus impudicus 01.jpg Phallus sp.jpg Phallus impudicus 4.jpg Phallus impudicuns 6.jpg Phallus impudicus 9.jpg == Lähteet == Luokka:Varsinaiset avokantaiset
Känsätuhkelo

Känsätuhkelo (Lycoperdon perlatum) on 5–7 cm:n korkuinen sieni. Suomessa se kasvaa koko maassa karikkeessa ja puun maatuvissa jätteissä. Se on kiinteä- ja valkomaltoisena ruokasieni. Vanhemmiten malto muuttuu aluksi nestemäiseksi oliivinruskeaksi ja lopulta pölähtää mustana itiöpölynä sienen laella olevasta reiästä. Sientä esiintyy heinäkuusta alkaen. Känsätuhkelon saattaa sekoittaa ryhmätuhkeloon (Lycoperdon pyriforme), piikkituhkeloon (Lycoperdon echinatum), nuijakuukuseen (Lycoperdon excipuliformis) tai nurmimaamunaan (Bovista nigrescens). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luontoportti: Känsätuhkelo (Lycoperdon perlatum) * Luonnossa: Känsätuhkelo (Lycoperdon perlatum) * Rogers Mushrooms: Lycoperdon perlatum * Mushroom Expert: Lycoperdon perlatum Luokka:Tuhkelot
South Yorkshire

South Yorkshire (suomeksi myös Etelä-Yorkshire) on metropolikreivikunta Yorkshiren ja Humberin hallintoalueella, historiallisen Yorkshiren kreivikunnan eteläosassa. Sen asema on ollut täysin muodollinen vuodesta 1986, jolloin sen valtuusto lakkautettiin ja hallinto siirrettiin neljälle metropolihallintopiirille. Vuonna 2020 kreivikunnan alueella arvioitiin elävän noin ihmistä. South Yorkshiren suurin väestökeskittymä on Sheffieldin yliopistokaupungissa (); muita suuria kaupunkeja ovat Rotherham, Barnsley ja Doncaster. Kreivikuntaan kuuluu myös maaseutua ja osa Peak Districtin kansallispuistosta. == Hallinto == South Yorkshiren muodollisen kreivikunnan alueella sijaitsevat seuraavat hallinnolliset alueet: Hallinnon taso Väkiluku (2020) Lähde Kartalla Sheffieldin kaupunki * 1 Rotherhamin metropolikaupunkipiiri * 2 Doncasterin metropolikaupunkipiiri * 3 Barnsleyn metropolikaupunkipiiri * 4 * Metropolikaupunkipiiri * Metropolikaupunkipiiri * Metropolikaupunkipiiri * Metropolikaupunkipiiri * Metropolikaupunkipiiri == Väestö == Vuonna 2020 South Yorkshiren metropolikreivikunnassa oli noin asukasta ja seuraavat yli asukkaan asutuskeskukset: Asutuskeskus Hallinnollinen alue Väkiluku (2020) Lähde Sheffield Sheffield Doncaster Doncaster Rotherham Rotherham Barnsley Barnsley Wath-upon-Dearne Rotherham Bentley Doncaster Wombwell Barnsley Chapeltown Sheffield Dinnington Rotherham == Lähteet == *
Enteromorpha

Suolilevät (Enteromorpha spp.) ovat vihreitä, suolimaisia ja haarattomia leviä, joiden varressa on epäsäännöllisiä ilmarakkuloita. Suolileviä tavataan matalassa merivedessä kovalla pohjalla, usein laajoina, mattomaisina kasvustoina. Levät menestyvät myös meriveden täyttämissä kallioaltaissa. Suolilevät ovat rehevöitymisestä hyötyviä lajeja. Suomen rannikolla esiintyvä suolilevä (Ulva intestinalis, ent. Enteromorpha intestinalis) on yksivuotinen kuultavanvihreä levä, jonka putkimainen sekovarsi voi kasvaa viisi senttiä leveäksi ja 40 senttiä pitkäksi.Pinkka 2000-luvulla on todettu, että Enteromorpha- ja Ulva-suvut ovat sittenkin samaa sukua.Linnaeus was right all along: Ulva and Enteromorpha are not distinct genera Eur. J. Phycol. (August 2003), 38: 277 – 294. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aquascope Facts: Enteromorpha intestinalis Luokka:Viherlevät
Paper Mario

Paper Mario (Japanissa nimellä Mario Story ) on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon julkaisema roolipeli. Peli julkaistiin vuonna Nintendo 64:lle. Peli julkaistiin vuonna 2007 Wiin Virtual Console -palvelun kautta ladattavaksi. Peli pohjautuu Mario-pelisarjaan. Peliä kehitettiin Nintendo 64DD:lle ja se on epäsuoraa jatkoa Super Nintendo Entertainment Systemin (SNES) Super Mario RPG:lle. Kehitysvaiheessa siihen viitattiinkin paikoin Super Mario RPG 2:na. == Pelaaminen == Muille Mario-sarjan peleille tyypillisesti pelin tarkoituksena on pelastaa Prinsessa Peach ja Sienivaltakunta Bowserilta, joka on tällä kertaa varastanut Star Rod -nimisen sauvan ja tehnyt itsestään voittamattoman. Bowser siirtää linnansa Peachin linnan alle, ja nostaa sen ulkoavaruuteen. Mario putoaa linnasta Goomba villagen lähistölle. Pian hän herää vuoteesta Goombaperheen talosta. Marion seuraan liittyy Goombario, Mario ihailija. He lähtevät Kuningas Goomban linnoitukselle päin, ja tapaavat Sinisen- ja punaisen Goomban. He lyövät nämä ja jatkavat matkaansa linnaan. Kun he kukistavat kuningas Goomban, linnasta tulee silta Toad Towniin. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10. == Seuraajat == Paper Mariolle on julkaistu viisi jatko- osaa, Nintendo GameCuben Paper Mario: The Thousand-Year Door vuonna 2004, Wiin Super Paper Mario vuonna 2007, Nintendo 3DS:n Paper Mario: Sticker Star vuonna 2012 Wii U:n Paper Mario: Color Splash vuonna 2016 ja vuonna 2020 Nintendo Switchin Paper Mario: The Origami King. Ominaista sarjan peleille ovat paperinukkemaiset hahmot kolmiulotteisessa ympäristössä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Paper Mario Luokka:Nintendo 64 -pelit Luokka:Vuoden 2000 videopelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Härmänkylä

Härmänkylä on kylä Kainuussa Kuhmon kaupungin luoteisosassa. Kylä sijaitsee kantatien 89 ja seututien 904 risteyksessä noin 50 kilometrin päässä Kuhmon keskustasta. Härmänkylään vuonna 1974 rakennettu Arolan rautatieasema on suunnilleen Kontiomäki–Vartius-rataosuuden puolivälissä. Radalla on ainoastaan tavarajunaliikennettä. Härmänkylän koulu on lakkautettu oppilasmäärän vähennyttyä. ==Lähteet== Luokka:Kuhmon kylät