EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Freddie Jones

Frederick ”Freddie” Charles Jones (12. syyskuuta 1927 Stoke-on-Trent, Staffordshire – 9. heinäkuuta 2019 Bicester, Oxfordshire) oli englantilainen näyttelijä. Suomessa hänet tunnetaan parhaiten Sandy Thomasin roolista draamasarjassa Emmerdale. Jones näytteli 1960-luvulta lähtien yli 150 televisiosarjassa ja elokuvassa. ==Nuoruus== Jones syntyi Stoke-on-Trentissä vuonna 1927 Charles ja Ida Jonesille. Hän kävi oppikoulua Longtonissa. Jones teki ensimmäisen teatteriensiintymisensä Theatre Royalissa Hanleyssa toimiessaan partiopoikana. Koulut käytyään hän työskenteli ensin kodinkonemyymälässä Blythe Bridgessä ja sen jälkeen laboranttina kemikaalitehtaalla Tamworthissa kymmenen vuoden ajan. ==Ura== Jones sai näyttelijänkoulutuksensa Rose Bruford Collegessa Lontoossa. Ennen tätä hän oli esiintynyt repertuaariteattereissa Stoke-on-Trentin alueella. Hän teki ensiesiintymisensä ammattinäyttelijänä Royal Shakespeare Companyn (RSC) kanssa David Rudkinin näytelmässä Afore Night Come Arts Theatressa vuonna 1962. Jonesista tuli nopeasti yksi RSC:n omaperäisimmistä näyttelijöistä. 1960-luvulla hänet nähtiin muun muassa näytelmissä Windsorin iloiset rouvat ja Marat/Sade. Jones teki ensimmäisen televisioroolinsa Claudiuksen roolissa ITV:n draamasarjassa The Caesars vuonna 1968. Sen jälkeen hän näytteli muun muassa rehtoria televisiosarjassa Pennejä taivaasta vuonna 1978 sekä Sir George Uproar -nimistä haamua lastenohjelmassa The Ghost of Motley Hall vuosina 1976–1978. Kaksi vuotta myöhemmin hän teki menestyneimmän teatteriroolinsa Sirin roolissa Ronald Harwoodin näytelmässä Pukija- teatteriesityksessä manchesteriläisessä Royal Exchange Theatressa. Vuonna 1980 Jones näytteli raakalaismaista Bytesiä David Lynchin elokuvassa Elefanttimies. Elefanttimiehen jälkeen hän esiintyi myös Lynchin elokuvissa Dyyni (1984) ja Villi sydän (1990) sekä lyhytelokuvassa Hotel Room (1993). Hän toimi myös Dallbenin äänenä Disneyn elokuvassa Hiidenpata vuonna 1985. 2000-luvulla Jones on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Herrasmiesliiga (2000), Casualty (2000, 2004), Kyläsairaala (2004) ja Midsomerin murhat (2004) sekä näytellyt elokuvissa Ladies in Lavender (2004) ja The Libertine (2004). Vuonna 2005 Jones aloitti papin isä Sandy Thomasin roolissa draamasarjassa Emmerdale. Hän näytteli sarjassa yli 90-vuotiaaksi saakka, jättäen sarjan vuonna 2018. ==Yksityiselämä== Jones oli naimisissa Jennie Heslewoodin kanssa vuodesta 1965 kuolemaansa saakka. Heillä on kolme poikaa, joista yksi on näyttelijä Toby Jones. Jones kuoli 91-vuotiaana sairastettuaan lyhyen aikaa 9. heinäkuuta 2019. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kaisa Collin

Kaisa Collin (s. 16. huhtikuuta 1997) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa ruotsalaisseura Eskilstuna Unitedia, jossa hän pelasi aiemmin kausilla 2019–2021. Elokuusta 2021 kauden 2022 loppuun hän edusti Ruotsissa AIK:ta. Suomessa hän on edustanut Gnistania, Helsingin Jalkapalloklubia ja PK-35 Vantaata. Hän oli vuoden 2017 SM- liigakauden paras maalintekijä 20 maalilla. Hän voitti PK-35 Vantaan joukkueessa liigamestaruuden kaudella 2018. Collin pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 7. huhtikuuta 2017 Puolaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 32 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia, joista ensimmäisen syyskuussa 2017 Portugalia vastaan, toisen marraskuussa 2017 MM- karsintaottelussa Israelia vastaan, kolmannen maaliskuussa 2020 Kypros Cupin ottelussa Tšekkiä vastaan, neljännen samassa turnauksessa Slovakiaa vastaan, viidennen helmikuussa 2021 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan ja kuudennen helmikuussa 2023 Kypros Cupin ottelussa Unkaria vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aava Merikanto

Aava Merikanto (s. 2004) on suomalainen näyttelijä. Aava Merikanto aloitti näyttelemisen lapsinäyttelijänä elokuvissa Onneli ja Anneli (2014), Onnelin ja Annelin talvi (2015), sekä Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2017). Hän on myös esiintynyt sivurooleissa televisiosarjoissa Rauhantekijä (2020) ja Karkurit (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lilja Lehto

Lilja Lehto (s. 2004) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa Onneli ja Anneli (2014), Onnelin ja Annelin talvi (2015) sekä Onneli, Anneli ja salaperäinen muukalainen (2017). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Suomalaiset lapsinäyttelijät
Valleyn rautatieasema

Valleyn rautatieasema () on rautatieasema Valleyn kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella. Asema avattiin lokakuussa 1849. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa, ja se suljettiinkin 14. helmikuuta 1966. Se avattiin kuitenkin jälleen uudelleen 15. maaliskuuta 1982. Asemaa käytti 14 742 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Angleseyn rautatieliikennepaikat Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat
Vilma Hakala

Vilma Hakala (s. 28. elokuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, joka on pelannut hyökkääjänä ja keskikentällä. Hän on edustanut Liigassa PK-35 Vantaata kausina 2013–2015, Helsingin Jalkapalloklubia kausina 2016–2019, FC Honkaa kaudella 2020 ja jälleen Helsingin Jalkapalloklubia kaudella 2021. Kaudeksi 2022 hän palasi PK-35 Vantaan joukkueeseen. Ennen kauden 2022 alkua Hakala on pelannut 163 liigaottelua ja tehnyt niissä 50 maalia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kausina 2014, 2015 ja 2019 sekä Suomen Cupin kausina 2013, 2017 ja 2019. Hakala pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa 7. huhtikuuta 2017 Puolaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2019 loppuun mennessä seitsemän naisten maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rhosneigrin rautatieasema

Rhosneigrin rautatieasema on rautatieasema Rhosneigrin kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella. Asema avattiin toukokuussa 1907. Se suljettiin 1. tammikuuta 1917, mutta avattiin taas uudelleen 1. helmikuuta 1919. Asemaa käytti 11 558 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Angleseyn rautatieliikennepaikat
Tŷ Croesin rautatieasema

Tŷ Croesin rautatieasema on rautatieasema Tŷ Croesin kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella. Asema avattiin marraskuussa 1848. Sitä käytti 4 292 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Angleseyn rautatieliikennepaikat
Juhani Salomaa

Juhani Salomaa (2. huhtikuuta 1944 Kemi – 9. kesäkuuta 1990 Tampere)https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/saha3%253Au246b5e79-e062-4f33-8725-6c7c5a7922a7 oli suomalainen päätoimittaja ja viihdekirjailija.Tapani Bagge : FinnWest 1976-1992 : Juhani Salomaa - FinnWestin isä (Suomen Länkkäriseura) Kemistä kotoisin ollut Salomaa voitti 18-vuotiaana nuorten valtakunnallisen näytelmäkilpailun teoksellaan Unelmat. Hän kirjoitti 1960-luvun puolivälistä lähtien oululaisen Kolmiokirjan lehtiin muun muassa Regina- ja Kulta- sarjoihin. Salomaa oli sitten Elämä-lehden toimittajana 1970-luvun alussa ja lehden päätoimittajana 1972–1974. Hän kehitti vuonna 1976 suomalaisen FinnWest-lännenlukemiston, jonka päähenkilönä oli villiin länteen muuttanut Härmän puukkojunkkari Juho Kaaponpoika Helapää eli Wild Finn. Salomaa toimitti lehteä 1976–1978 ja oli senkin jälkeen lehden pääkirjoittajana kirjottaen lehteen yhteensä toistasataa tarinaa. Vuonna 1983 Salomaa kehitti yhdessä Kari Nenosen kanssa toisen villissä lännessä seikkailleen suomalaissankarin Hulkkosen, jonka seikkailuja ilmestyi Viihdeviikareiden kustantamina pokkareina. Salomaa kirjoitti vuosina 1979–1981 kahdeksan osaa Pekka Lipponen juniorin seikkailuja, toimitti 1980-luvulla avovaimonsa Marja-Liisa Vuopposen tekemiä Jerry Cotton -käännöksiä, kirjoitti yhden Kolmiokirjan kustantamassa Katariina-sarjassa vuonna 1982 ilmestyneen romanttisen pokkarin Pako rakkauteen sekä lisäksi kirjoitti pari täytenovellia Jerry Cotton -sarjaan. Salomaa siirtyi Kolmiokirjalta Kalle-lehden päätoimittajaksi. Hän kirjoitti lehteen nimimerkillä Kalle-Juhani seksiaiheisia ”matkakertomuksia” ja pakinoita sekä lisäksi Hulkkos-novelleja ja sarjakuvatekstejä Ari Kutilan piirtämään sarjakuvaan. Salomaa oli myös usein matkanjohtajana lehden vuosina 1983–1987 lukijoilleen järjestämillä seksimatkoilla Espanjaan, Ruotsiin, Saksaan, Thaimaahan ja itäblokin maihin.Riikka Kaihovaara : Seksi-Suomen historia - Porukalla eroon poikuudesta, Yle.fi 5.9.2017 == Teoksia == * Pako rakkauteen. Katariina-sarja 11. Kolmiokirja, Oulu 1982 == Toimitus- ja käännöstöitä == * Ei ruumiita tyttökauppaan. Jerry Cotton-sarja 2. Kolmiokirja, Oulu 1981 (alkuteos Vier gegen New York) * Lyijyä lunnasrahoiksi. Jerry Cotton-sarja 2. Kolmiokirja, Oulu 1982, toimittaneet ja kääntäneet Juhani Salomaa ja Marja-Liisa Vuopponen (alkuteos Rotes Licht für einen Teufel) * MacKing kylmenee huomenna. Jerry Cotton-sarja 4. Kolmiokirja, Oulu 1982 (alkuteos Morgen Abend stirbt MacKing) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Mimmi Nurmela

Mimmi Nurmela (s. 3. elokuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Helsingin Jalkapalloklubia, jonne hän siirtyi kaudeksi 2019 PK-35 Vantaasta. Nurmela pelasi kausina 2014–2018 PK-35 Vantaan joukkueessa 71 liigaottelua. HJK:ssa hän on ennen kauden 2023 alkua pelannut 78 liigaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Nurmela pelasi vuonna 2017 ensimmäiset naisten maaottelunsa tammikuussa Slovakiaa vastaan, maaliskuussa Serbiaa vastaan ja huhtikuussa Tanskaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Pyhärannan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pyhärannan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhärannan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Hevospatsas (Hevoskärry) Ihoden asema, Rauman valtatie 204 Ihode 1969 Muualle haudattujen muistomerkki Kirkon edusta, pohjoispuoli; Kirkkopolku 7-9 (karttalinkki likimääräinen) SankaripatsasPyhäranta, Pyhärannan seurakunnan kirkon hautausmaa; Sotasampo.fi Pyhärannan kirkon sankarihautausmaa, Kirkkopolku 7-9 1948 100px Sotaan lähteneiden muistokivi Suojala, Suojalantie 9 2011 == Lähteet == Luokka:Pyhäranta Pyhäranta
Luettelo Nakkilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Nakkilan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Nakkilan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Nakkilan hautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä (veistos) 1962 100px Kapteeni Kauko Ikosen hautamuistomerkki Pellolla yhdystie 2170:n varrella, kulku rajoitetusti Leistilä 1947 Matti Paavolan muistomerkki Nakkilan hautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä 1934 Menneiden sukupolvien ja muualle haudattujen muistomerkki Nakkilan hautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä 1937 Nakkilan vanhan kirkon muistomerkki Nakkilan hautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä Sankarimuistomerkki Kolme enkeliäSuomen muistomerkit, s. 94 Nakkilan kirkon sankarihautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä 1961 100px Sankarimuistomerkki Seitsemän miehen hiihtopartio Nakkilan kirkon sankarihautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä 1941 100px Vakaumuksensa puolesta kaatuneiden muistomerkki Nakkilan hautausmaa, Kirkkokatu 4 Kirkonkylä 1947 Veteraanikivi Kirkkokadun varrella Kirkonkylä 1991 Vihtori Grönroosin muistokivi Kirjaston piha, Porintie 9 1988 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Nakkila Nakkila
Wilhelm Hellesen

Frederik Louis Wilhelm Hellesen (s. 2. helmikuuta 1836 Kalundborg, Tanska – 22. joulukuuta 1892) oli tanskalainen keksijä ja teollinen suunnittelija. Vuonna 1887 hän suunnitteli ensimmäisen alkalipariston, mikä sai alkunsa Leclanchén parin tutkimisesta. Samana vuonna hän perusti Hellesens- paristotehtaan Valdemar Ludvigsenin (1861–1939) kanssa, joka auttoi paristojen jatkokehittämisessä. Vuonna 1889 hän myi ensimmäiset paristot Tanskan puhelinyritykselle. Wilhelm Hellesen kuoli vuonna 1892. Hänen leskensä jatkoi tehdastoimintaa vuoteen 1906, jolloin Ludvigsenista tuli tehtaan ainoa omistaja. == Lähteet == *Hellesen. Teknillinen museo, Tanska. Arkistoversio *Dry battery. Guideservice Danmark. === Viitteet === Luokka:Tanskalaiset keksijät Luokka:Tanskalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Antti Pennanen

Antti Pennanen -nimisiä henkilöitä ovat tai ovat olleet: * Antti Pennanen (1903–1989), kenraaliluutnantti * Antti Pennanen (1922–2003), SDP:n kansanedustaja * Antti Pennanen (s. 1979), jääkiekkovalmentaja
Book of Common Prayer

Book of Common Prayer () on anglikaanisen kirkon jumalanpalveluksessa käytettävä kirkkokäsikirja. Se sisältää ohjeet jumalanpalveluksiin ja sakramenttien toimittamiseen, ja niiden lisäksi hetkipalveluksesta aamupalveluksen ja iltajumalanpalveluksen sekä psalttarin ja raamatunlukukalenterin niiden päivittäistä käyttöä varten. Alun perin Englannin kirkon käyttöön laadittu teos on historiassaan ilmestynyt useina eri versioina vuosina 1549, 1552, 1559, 1604 ja 1662. Näistä viimeisin versio vuodelta 1662 on edelleen liturginen standardi suurimmalle osalle Kansainyhteisön anglikaanikirkkoja, joskin pieniä uudistuksia on tehty tekstiin tämänkin jälkeen. Myös Kansainyhteisön ulkopuolella anglikaanien käyttämät kirkkokäsikirjat pohjautuvat Book of Common Prayeriin. Ensimmäinen versio kirjasta julkaistiin vuonna 1549 kuningas Edvard VI:n aikana Englannin uskonpuhdistuksen yhteydessä, kun maassa oli tarve saada kansankielinen käsikirja katolisen kirkon latinankielisen tilalle. Pääosin sen laati teologi ja Canterburyn arkkipiispa Thomas Cranmer, ja sen sovitteleva sisältö sai kritiikkiä sekä konservatiiveilta että ääriprotestanteilta. Reformaattorit voittivat kiistan, ja vuonna 1552 sisältöä muutettiin radikaalisti protestanttiseen suuntaan. Vuonna 1553 valtaistuimelle noussut katolinen kuningatar Maria I kuitenkin palautti viralliseen käyttöön latinalaisen liturgian. Elisabet I:n korvattua Marian kuningattarena Book of Common Prayer palasi käyttöön pienehkösti uudistettuna vuonna 1559. Muutoksiin lukeutui reaalipreesensin tunnustamisen salliminen sekä paavia loukkaavan rukouksen poistaminen litaniasta. Puritaanit vastustivat näitä uudistuksia, joten Jaakko I:n hallituskauden alussa he vaativat tekstin muuttamista, mikä toteutui jo vuonna 1604. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Book of Common Prayer Luokka:Anglikaanisen kirkon teologia Luokka:Vuoden 1549 kirjat Luokka:1600-luvun kirjat Luokka:Englannin reformaatio Luokka:Kristilliset rukouskirjat Luokka:Kristillinen kirjallisuus
Rom (joki)

Rom (retoromaania, , ) on joki Alppien eteläpuolella Sveitsin ja Italian alueella. Joen pituus on 21 kilometriä. == Sijainti == Rom saa alkunsa Sveitsin Graubündenissä Val Müstairin alueelta, Reettisiltä Alpeilta, Ofenpassin solan eteläpuolelta noin 1 750 metrin korkeudesta. Joki laskee Adigeen Italian puolella Glurnsissa. == Vesivoima == Romissa on Sveitsin puolella kaksi pientä vesivoimalaaSwisstopo, Theme Energie – Wasserkraft – Statistik Wasserkraft (Teemakartta: energia – vesivoima – tilastot), viitattu 27.12.2017. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Graubündenin joet Luokka:Italian joet Luokka:Adigen vesistö Luokka:Etelä-Tiroli
Malo

Malo voi tarkoittaa seuraavia: * Malo, 500-luvulla elänyt irlantilainen lähetyssaarnaaja ja pyhimys * Malo, kaupunki Italiassa * Malo, yhdysvaltalainen rock-yhtye * Malo, Malo-yhtyeen albumi * Saint-Malo, kaupunki Ranskassa * Malo, saari Vanuatussa
New York City Housing Authority

New York City Housing Authority (NYCHA) on New Yorkin kaupungin alaisuudessa toimiva järjestö, joka tarjoaa edullista asumista vähävaraisille ihmisille New Yorkin alueella. NYCHA:n 326 eri asuntoalueella on yhteensä yli 400 000 asukasta. NYCHA perustettiin vuonna 1934, ja sen ensimmäinen asuntoalue First Houses avattiin Lower East Siden naapurustossa seuraavan vuoden aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New York Luokka:Asuntopolitiikka
David Cotterill

David Rhys George Best Cotterill (s. 4. joulukuuta 1987 Cardiff, Wales) on walesilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Cotterill on vapaa pelaaja. Viimeksi hän edusti Birmingham Cityä vuosina 2014–2017. Cotterill on pelannut valtaosan urastaan Englannin mestaruussarjassa, jossa hän on edustanut Sheffield Unitedia, Swansea Cityä, Portsmouthia, Barnsleya, Doncaster Roversia, Birmingham Cityä ja Bristol Cityä yhteensä 271 ottelussa, joissa hän on tehnyt 32 maalia (tilanne 27. joulukuuta 2017). Englannin Valioliigassa Cotterill pelasi vuosina 2006–2007 Wigan Athleticissä 18 ottelua, joissa hän teki yhden maalin – 6. joulukuuta 2006 2–0-vierasvoitossa West Ham Unitedista. Cotterill kuului Walesin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016. Hän ei kuitenkaan pelannut turnauksessa. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulujoen koulu

Oulujoen koulu on Oulun Kirkkokankaan kaupunginosassa sijaitseva peruskoulu, jossa on luokat 1–6. Koulussa on noin 200 oppilasta. Koulu aloitti toimintansa syyslukukaudella 1939 silloisessa Oulujoen kunnassa nimellä Oulujoen kirkonkylän kansakoulu. Ennen oman koulurakennuksen valmistumista koulu ehti toimia Iso-Saarelassa, Oulujoen pappilan kirkkopirtissä ja välillä myös kirkon sakastissa. Omaa koulutaloa oltiin suunniteltu jo aiemmin, mutta sotien vuoksi rakentaminen siirtyi vuosille 1948-1949. Rakennusliike Valjus rakensi koulutalon kunnan hankkimalle tontille Oulujoen kirkon lähettyville. Koulu laajennettiin lisäsiivellä vuonna 1955. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Koulu Luokka:Oulun peruskoulut
Bodorganin rautatieasema

Bodorganin rautatieasema on rautatieasema Bodorganin taajamassa lähellä Bethelin kylää Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella. Asema avattiin lokakuussa 1849. Sitä käytti 5 552 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Angleseyn rautatieliikennepaikat
Gaerwenin rautatieasema

Gaerwenin rautatieasema oli rautatieasema Gaerwenin kylässä Angleseyn saarella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella kohdassa, jossa Anglesey Central Railway haarautui siitä. == Historia == Aseman avasi Chester & Holyhead Railway tammikuussa 1849. Siellä oli kaksi laituria. Itään menevien junien laiturilla oli kaksikerroksinen tiilinen asemarakennus ja toisella laiturilla puinen katos. Anglesey Central Railway liittyi päärataan Gaerwenin aseman länsipuolella 16. joulukuuta 1864. Linjalla alkoi ensin tavaraliikenne ja seuraavana vuonna matkustajakuljetukset ensin Llangefniin ja lopulta Amlwchiin asti. Gaerwenista tuli tämän seurauksena tärkeä risteysasema. Liikenne Gaerwenin asemalla alkoi vähentyä 1900-luvun jälkipuoliskolla. Sitä ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkausten ensimmäisessä raportissa. Liikenne Amlwchin haaralla loppui 7. joulukuuta 1964, ja lopullisesti asema suljettiin 14. helmikuuta 1966. Samana päivänä suljettiin North Wales Coast Linen varrelta myös Llanfairin ja Valleyn asemat, mutta toisin kuin niitä, Gaerwenin asemaa ei ole avattu uudelleen. Asemarakennus purettiin aseman sulkemisen jälkeen. Asema pysyi kuitenkin tavaraliikenteen käytössä 1980-luvulle asti. Nykyään asemasta ei ole jäljellä kuin laiturikummut ja hieman jäänteitä itään kulkevien junien laiturista. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Walesin lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Angleseyn rautatieliikennepaikat Luokka:Beechingin leikkauksissa suljetut rautatieasemat
Britannia Bridgen rautatieasema

Britannia Bridgen rautatieasema oli rautatieasema Pentirissä nykyisen Gwyneddin alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella Menainsalmen ylittävän Britannia Bridgen eteläpäässä. == Historia == Britannia Bridge avattiin vuonna 1850, ja se yhdisti Angleseyn saarella Llanfairista Holyheadiin ja Walesin mantereella Chesteristä Bangoriin kullkeneet radat yhdeksi linjaksi. Sillan eteläpäähän avattiin asema heinäkuussa 1851. Ajatuksena oli, että sillan lähistöllä asuneet pääsisivät kulkemaan junalla Angleseyyn. Britannia Bridgen asemalla oli kaksi matalaa ja lyhyehköä laituria. Holyheadiin päin menevien junien laiturissa oli puinen reunus, maatäyte ja kevyttiili- tai sorapäällys. Toinen laituri sen sijaan oli tehty kokonaan puulankuista. Kummallakin laiturilla oli lamput. Britannia Bridge alkoi välittömästi laiturien päätyttyä. Asemalla pysähtyivät todennäköisesti vain paikallisjunat. Sillan eteläpäässä asutus oli harvaa, ja niinpä Britannia Bridgen aseman käyttäjämäärä jäi luultavasti vähäiseksi. Se suljettiin jo 1. lokakuuta 1858. Samana päivänäButt 1995, s. 158 sen korvaajaksi avattiin idemmäs radan varteen Menai Bridgen rautatieasema. Britannia Bridgen asema purettiin, eikä siitä ole enää jäljellä mitään merkkejä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Walesin lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Gwyneddin rautatieliikennepaikat
Osado (D32)

Osado (runkonumero D32) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 1955.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1972. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Meteoro (D33)

Meteoro (runkonumero D33) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1955.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Furor (D34)

Furor (runkonumero D34) oli Espanjan laivaston vuonna 1955 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 9. syyskuuta 1960.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1974. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Rayo (D35)

Rayo (runkonumero D35) oli Espanjan laivaston vuonna 1951 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 4. syyskuuta 1951 ja otettiin palvelukseen 26. tammikuuta 1956.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1974. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Ariete (D36)

Ariete (runkonumero D36) oli Espanjan laivaston vuonna 1955 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 24. helmikuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 7. helmikuuta 1961.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin 1966 palveluksesta. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Temerario (D37)

Temerario (runkonumero D37) oli Espanjan laivaston vuonna 1960 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1945. Alus laskettiin vesille 29. maaliskuuta 1960 ja otettiin palvelukseen 16. maaliskuuta 1964.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Intrépido (D38)

Intrépido (runkonumero D38) oli Espanjan laivaston vuonna 1961 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1945. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1961 ja otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1965.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1982. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Relámpago (D39)

Relámpagio (runkonumero D39) oli Espanjan laivaston vuonna 1961 vesillelaskettu Audaz-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1945. Alus laskettiin vesille 26. syyskuuta 1961 ja otettiin palvelukseen 7. heinäkuuta 1965.Gardiner, Robert s. 433 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1975. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Audaz-luokan hävittäjät (1945)
Pyhän Marian kirkko (Pentraeth)

Pyhän Marian kirkko on keskiaikainen kirkkorakennus Pentraethin kylässä, Angleseyssä, Walesissa. Tarkkaa rakentamisajankohtaa ei tunneta, mutta todennäköisimmin kirkko on rakennettu 1100-1300-lukujen välillä. Se on vuodesta 1968 ollut Grade II -luokan suojelukohde. Pohjoisseinässä on tukittu oviaukko. Kirkko restauroitiin vuonna 1882 arkkitehti Henry Kennedyn johdolla, jolloin itäseinä rakennettiin kokonaan uudestaan ja eteläinen kuisti lisättiin. == Lähteet == Luokka:Angleseyn kirkot Luokka:Grade II -luokan rakennukset Walesissa
Tienamysiini

Tienamysiini (C11H16SN2O4) on β-laktaameihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä on antibioottisia ominaisuuksia, mutta se ei sovellu käytettäväksi lääkkeenä epästabiiliutensa vuoksi. Tienamysiinin rakenne on kuitenkin perusta karbapeneemiantibiooteille. ==Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa== Huoneenlämpötilassa tienamysiini on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Se on hygroskooppista eli imee kosteutta. Tienamysiinin eristivät Merckin tutkijat vuonna 1974 Streptomyces cattleya-bakteerin kasvatusliemestä. Tienamysiinin rakenne koostuu laktaamirenkaasta, johon on kiinnittynyt hydroksietyyliryhmä. Laktaamirengas on myös fuusioitunut tyydyttymättömän viisiatomisen renkaan kanssa. Tienamysiini on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky vesiliuoksessa on +82,7. Yhdiste liukenee veteen ja vähäisessä määrin metanoliin. Tienamysiini on suhteellisen epästabiili ja on vesiliuoksessa stabiili ainoastaan pH-alueella 2-5 ja suhteellisen laimeina liuoksina. Tienamysiinillä on antibioottisia ominaisuuksia ja se tehoaa niin grampositiivisiin kuin gramnegatiivisiin bakteereihin. Se on myös resistentti useiden bakteerien laktamaasientsyymeille ja tämä johtuu laktaamirenkaaseen liittyneestä hydroksietyyliryhmästä.Robert Southgate & Neal F. Osborne: Carbapenems and Penems, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.12.2017 ==Biosynteesi ja synteesi== Streptomyces cattleya-bakteeri biosyntetisoi tienamysiinin fuusioituneen β-laktaamirenkaan glutamiini- ja etikkahapoista, rikkiä sisältävä kysteinyyliamiini sivuketju on peräisin kysteiiniaminohaposta ja hydroksyylietyyliryhmä on peräisin metioniiniaminohaposta. Koska tienamysiinin rakenne on suhteellisen epästabiili ja yhdiste liukenee huonosti orgaanisiin liuottimiin, on sen eristäminen sitä tuottavan bakteerin kasvatusliemestä uuton avulla vaikeaa. Yhdisteen valmistamiseen on pyritty kehittämään kemiallisia synteesejä, joita on niin raseemisen seoksen muodostavia kuin enantiopuhtaita kokonaissynteesejä. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit Luokka:Heterosykliset yhdisteet
Marqués de la Ensenada (D43)

Marqués de la Ensenada (runkonumero D43) oli Espanjan laivaston vuonna 1955 vesillelaskettu Oquendo-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1951. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1959. Alus siirrettiin Cartagenaan, missä se laskettiin vesille 2. maaliskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1970.Gardiner, Robert s. 433-434 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta marraskuussa 1988.Gardiner, Robert s. 434 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Oquendo- luokan hävittäjät
Tiina Paju

Tiina Inkeri Paju (s. 5. kesäkuuta 1959 Tampere) on suomalainen graafikko, joka tunnetaan sarjakuvien, lehtien ja kirjojen kuvittajana. Tiina Paju valmistui taiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2005. Sari Luhtasen kanssa hän on julkaissut Maisa & Kaarina -sarjakuva-albumeja, -kalentereita ja -kirjoja vuodesta 1989. Sarjakuvia hän on piirtänyt eri lehtiin. Kirjojen ohella Paju on kuvittanut useita lehtiä, kuten Suomen Kuvalehti, Kotiliesi, Anna, Valitut Palat, Kotilääkäri ja Helsingin Sanomat. Kemin sarjakuvapäivien Lempi-palkinnon vuoden parhaasta sarjakuvastripistä Paju sai Luhtasen kanssa 1991. Paju sai yhdessä Sari Luhtasen kanssa vuoden 2019 Puupäähattu-palkinnon sarjakuvasta Maisa ja Kaarina. == Maisa ja Kaarina -kirjat (yhdessä Sari Luhtasen kanssa) == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Muut teokset == * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tiina Pajun kotisivut Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Future Hearts

__NOTOC__ Future Hearts on yhdysvaltalaisen pop-punk-yhtye All Time Lowin viides studioalbumi, jonka julkaisi Hopeless Records 3. huhtikuuta 2015. Yhtye järjesti Future Hearts Tour -kiertueen Yhdysvalloissa Issues-, Tonight Alive- ja Statechamps-yhtyeiden kanssa keväällä vuonna 2015. Altpress: Issues, Tonight Alive, State Champs to open All Time Low’s spring headlining tour (13.1.2015) == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Altpress: Altpress: Future Hearts - albumin levyarvostelu * Metacritic: 74/100 Future Hearts -levyarvosteluiden keskiarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:All Time Low’n albumit
Luettelo Karvian julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Karvian julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Karvian kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD 1918 vapaussodan sankarien muistomerkki Karvian kirkon hautausmaa, Kirkkomukka 1 A 1921 Kantinkankaan lentokentän muistomerkki Skantzin kulttuurikeskuksen piha (entinen Kanttin koulu), Karviantie 720 Kantti 2019 Sankarihautojen muistomerkki Karvian kirkon sankarihautausmaa, Kirkkomukka 1 A 1952 100px Talvisotaan lähteneiden karvialaisten muistomerkkiSuomen muistomerkit, s. 26 Karviantien varressa, heti Honkajoelle kääntyvän risteyksen jälkeen. Urheilukentän vieressä. Kantti 1984 Vaivaisukko Karvian kirkon kellotapulin seinä, Kirkkomukka 1 A == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Karvia Karvia
Victorin-Hippolyte Jasset

Victorin-Hippolyte Jasset (30. maaliskuuta 1862 Fumay, Ardennes – 22. kesäkuuta 1913 Pariisi) oli ranskalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan yhtenä varhaisen mykkäelokuvan edelläkävijöistä. Kuvanveistoa opiskellut Jasset aloitti uransa teatterin puvustajana ja lavastajana. Vuonna 1900 hän ohjasi suuren pantomiimin Pariisin Hippodrome-teatterissa, jossa hän tutustui myöhempään yhteistyökumppaniinsa Georges Hatotiin. Jasset ja Hatot tekivät vuosina 1905–1910 elokuvia muun muassa Gaumont, Eclipse, Éclair, Raleigh & Robert ja mahdollisesti Pathé-Frères -yhtiölle. Suosittua Nick Carter -etsiväsarjaa (1908) seurasivat muun muassa lännenelokuvasarja Riffle Bill (1908–1909), Morgan le pirate (1909), Meskal le contrebandier (1909) ja Docteur Phantom (1909). Erottuaan Hatotista vuonna 1910 Jassetista tuli Éclairin Épinay-sur-Seinen-studioiden taiteellinen johtaja. Siellä hän teki joukon taide-elokuvia kuten Gustave Flaubertin romaaniin perustuva Hérodiade (1910). Vuonna 1911 Jasset palasi rikoselokuvien pariin Léon Sazien Zigomar- hahmoon perustuvalla samannimisellä elokuvalla. Se oli valtava kansainvälinen menestys ja sai kaksi jatko-osaa, Zigomar contre Nick Carter (1912) ja Zigomar peau d’anguille (1913). Jassetin Zigomar vaikutti Louis Feuilladen Fantomas- sarjaan ja hänen ”runolliseen realismiinsa”. Jasset teki myös muita tyylilajeja edustavia elokuvia kuten Émile Zola -sovituksen Au pays des ténèbres (1912), realistisen melodraaman Rédemption (1912) ja Gaston Lerouxin teokseen perustuvan tieteisfantasian Balaoo (1912). Jassetin viimeinen ohjaustyö oli Josette Andriotin tähdittämä viihde-elokuvan merkkiteos Protéa (1913). Ohjaaja kuoli äkillisesti leikkauksen jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Vince Foster

Vincent Walker "Vince" Foster Jr. (15. tammikuuta 1945 Hope, Arkansas – 20. heinäkuuta 1993 Fairfaxin piirikunta, Virginia) oli yhdysvaltalainen lakimies ja presidentti Valkoisen talon varalakineuvonantaja (Deputy White House Counsel) Bill Clintonin hallinnossa. Ennen Valkoisessa talossa työskentelyä Foster oli osakkaana Rose-nimisessä lakimiestoimistossa Arkansasin Little Rockissa. Hänet valittiin Bill Clintonin varaneuvonantajaksi alkuvuodesta 1993. Varaneuvonantaja hän hoiti erilaisia lakiasioita ja osallistui muun muassa uuden korkeimman oikeuden tuomarin valintaprosessiin. Neuvonantajana toimiessaan Foster valitti läheisilleen kärsivänsä voimakkaasta stressistä ja hän sairastui ilmeisesti masennukseen. 20. heinäkuuta 1993 Foster ampui itsensä virginialaisessa puistossa. Fosterin kuolemaa tutkittiin tarkasti ja ainakin Yhdysvaltain puistopoliisi, Valkoinen talo, kongressi ja riippumaton selvitysmies tekivät tapahtumista omat tutkimuksensa. Kaikkien tutkimusten lopputulos oli, että Foster surmasi itsensä. Tästä huolimatta varsinkin Clintonien poliittiset vastustajat ovat levittäneet salaliittoteoriaa, jonka mukaan Fosterilla olisi ollut jotakin salaista tietoa Whitewater-skandaalista ja että hänet olisi sen vuoksi surmattu. Muun muassa Jerry Falwell, Donald Trump ja tämän poika Donald Trump Jr. ovat jatkaneet tämän salaliittoteorian levittämistä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset asianajajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Kuolemiin liittyvät salaliittoteoriat
Tuuli Vuorma

Tuuli Vuorma (s. 1988) on suomalainen, aiemmin Tampereella asunut, nykyään Nokialla asuva kirjailija, joka kirjoittaa Roistoakatemia-fantasiakirjasarjaa. Sen ensimmäinen osa, Caapparin kääty, ilmestyi keväällä 2017, ja se on ehdolla vuoden 2018 Topelius-palkinnon saajaksi. Tuuli Vuorma on koulutukseltaan tradenomi ja kirjoittaa varsinaisen työnsä ohessa. == Teokset == * Caapparin kääty, Roistoakatemia OSA I, KVALITI, 2017, ISBN 978-952-7202-05-0 * Hotelli Tiilenpää, Roistoakatemia OSA II, KVALITI, 2017, ISBN 978-952-7202-19-7 * Angedelin prinsessa, Roistoakatemia OSA III, KVALITI, 2018, ISBN 978-952-7202-25-8 * Tuomitun ruusu, Roistoakatemia OSA IV, KVALITI, 2018, ISBN 978-952-7202-31-9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Nuorisokirjailijat ry. Topelius-ehdokkaat 2018 * Tuuli Vuorma - Roistoakatemia-sarja Risingshadow-sivustolla * Roistoakatemia: Caapparin kääty Jiipeenetti.fi * Roistoakatemia-sarja Facebookissa * Roistoakatemia-sarja Instagramissa * Sivupiirin joululahjavinkit 18.12.2017 * Caapparin kääty, Sivupiirin päivän täky 24.3.2017 * Lukuvinkkejä Pieksämäen kaupunginkirjasto Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pankkien sosialisointi

Pankkien sosialisointi oli eräissä maissa 1970- ja 1980-luvuilla kannatusta saavuttanut yhteiskunnallinen pyrkimys. == Sosialisointipyrkimykset Suomessa == Suomessa pankkien sosialisointi tuli ajankohtaiseksi 1970-luvun lopulla. SAK, sosialistiset nuorisojärjestöt ja TUL vaativat sosialisointia. Vaatimuksen taustalla oli Kaj Bärlundin vuonna 1976 Sosialistinen politiikka -lehteen kirjoittama artikkeli, jossa Bärlund vaati liikepankkien ja vakuutuslaitosten saattamista yhteiskunnan haltuun. Joukko vasemmistolaisia kansanedustajia teki vuonna 1979 lakialoitteen, jonka mukaan valtioneuvosto olisi nimittänyt enemmistön liikepankkien hallintoneuvoston jäsenistä. Hallintoneuvoston tehtävä oli valvoa pankin johtokuntaa ja valita sen jäsenet sekä toimitusjohtaja. Lisäksi valtioneuvosto olisi saanut valita kolmasosan pankin tilintarkastajista. Pankin osakkeenomistajat olisivat saaneet oikeuden vaatia valtiota lunastamaan omistamansa osakkeet. Aloitteen allekirjoittivat mm. Kaj Bärlund, Tarja Halonen, Tellervo Koivisto, Lasse Lehtinen, Liisa Jaakonsaari, Matti Ahde, Jacob Söderman, Ulf Sundqvist, Pirkko Työläjärvi, Kaarina Suonio ja Erkki Liikanen. Aloite kuitenkin hautautui hiljaisuuteen, eikä siitä koskaan keskusteltu eduskunnassa. Vuonna 1985 joukko kansanedustajia teki uudelleen lähes samansisältöisen aloitteen. Tälläkin kertaa aloite tehtiin Kaj Bärlundin johdolla. Allekirjoittajina olivat nyt mm. Tarja Halonen, Reino Paasilinna, Antti Kalliomäki, Arja Alho ja Paavo Lipponen. Aloite lähetettiin lausunnolle valiokuntaan, josta se ei koskaan palannut. Sosialisointikeskustelu loppui 1980-luvun jälkipuoliskolla. Tähän olivat osasyinä taloudellisen kasvun kiihtyminen ja kansalaisten varallisuuden kasvaminen. Markkinatalous näytti toimivan hyvin. Myös länsimaissa valtaan noussut uusliberalismi ja Neuvostoliiton romahtaminen johtivat siihen, ettei vanhoille ajatuksille ollut tilaa. == Sosialisointi Euroopan maissa == Ruotsissa valtio sai 1970-luvun puolivälissä oikeuden asettaa kaksi edustajaa liikepankkien hallintoon. Yksi edustajista oli sosiaalidemokraattisesta puolueesta, yksi porvareista. Norjassa tehtiin 1970-luvulla muutos, jonka mukaan enemmistön pankkien edustajiston jäsenistä valittiin parlamentaarisesti. 1980-luvun alussa määräystä lievennettiin niin, että liikepankkien edustajistosta 3/15 nimesi suurkäräjät ja 4/15 pankin henkilöstö, omistajien nimetessä edustajista 8/15. Norjassa pankin edustajisto vastasi suurin piirtein Suomen hallintoneuvostoa. Ranskassa liikepankkeja sosialisoitiin ja yhteiskunnan vaikutusvaltaa kasvatettiin rahamarkkinoilla presidentti François Mitterrandin aikana. ==Katso myös== * Sosialisointi ==Lähteet == == Kirjallisuutta == * Bärlund, Kaj: Miten liikepankit ja vakuutuslaitokset saatetaan yhteiskunnan hallintaan. Sosialistinen politiikka 1/76. Luokka:Pankkitoimi Luokka:Sosialismin historia
Gruffudd ap Cynan

Gruffudd ap Cynan (n. 1055 Dublin, Irlanti – 1137) oli Walesin alueella sijainneen Gwyneddin kuningas 1081–1137. Hän syntyi Dublinissa, jossa hänen isänsä Cynan ab Iago oli maanpaossa. Gruffudd valtasi Gwyneddin kruunun 1081, mutta hänet vangittiin pian tämän jälkeen. Gruffudd palasi kuninkaaksi 1099 ja hallitsi Gwyneddiä sen jälkeen kuolemaansa asti. == Elämä == Gruffudd ap Cynan syntyi Dublinissa, jossa hänen isänsä Cynan ab Iago oli maanpaossa. Gruffuddin äiti Rhagnell oli Dublinin norjalaisia. Gruffudd kuului walesilaiseen hallitsijasukuun, ja hänen isoisänsä Iago ab Idwal ap Meurig oli hallinnut Gwyneddia vuonna 1039 tapahtuneeseen murhaansa asti. Iagon murhan jälkeen Gwyneddia hallitsi muutamia vuosikymmeniä eri vallananastajat. Gruffudd ylitti Irlanninmeren vuonna 1075 aikeenaan saada takaisin isänperintönsä. Gruffuddin sotaretki alkoi voitokkaasti, mutta toinen kruunua tavoitellut walesilainen Trahaearn ap Caradog ajoi takaisin Irlantiin. Gruffud palasi Walesiin vuonna 1081, jolloin hänellä oli tukena skandinaavisia ja irlantilaisia joukkoja. Hän kukisti Trahaearnin Mynydd Carnin taistelussa ja otti Gwyneddin kruunun. Gruffud ei ehtinyt olla kauaa kuninkaana, kun hänen omat miehensä pettivät hänet. Gruffud oli useita vuosia normannijaarli Hugh d’Avranchesin vankina. Hän pakeni Irlantiin vuonna 1098. Seuraavana vuonna Gruffud palasi jälleen Walesiin, ja hän onnistui Norjan kuninkaan Maunu Paljassäären avulla ajamaan normannit pois Walesin pohjoisosista. Grufudd teki vuonna 1101 Englannin kuninkaan Henrik I:n kanssa sopimuksen, joka takasi Gruffuddille valta-aseman suureen osaan Gwyneddia. Gruffudin pojat Owain Gwynedd ja Cadwaladr ap Gruffydd laajensivat isänsä valtakuntaa ja valtasivat Gwyneddille uusia alueita. Gruffudd hallitsi kuolemaansa 1137 asti. Hänen kautensa tunnetaan kukoistuksen aikana, ja hän rakennutti uudelleen muun muassa viikinkien vuonna 1073 tuhoaman Bangorin katedraalin, jonne Gruffud myös haudattiin. == Säilynyt, keskiaikainen elämäkerta == Gruffud on ainoa keskiaikainen Walesin hallitsija, jonka aikalaiselämäkerta on säilynyt. Alkuperäinen latinankielisen alkuperäisteoksen uskotaan hävinneen, mutta siitä on säilynyt sen käännös keskikymrille. On kuitenkin mahdollista, että eräs 1500-luvulta peräisin oleva latinankielinen teos on kopio alkuperäisestä. Muita tunnettuja latinankielisiä teoksia on pidetty käännöksinä kymrinkielisestä käännöksestä. Alkuperäisen elämäkerran kirjoittaa ei tiedetä, mutta tämä oli todennäköisesti kirkonmies ja teos kirjoitettiin luultavasti 1100-luvun lopulla. Teoksen tarinan todenperäisyydestä on kiistelty. Selvää on, että teoksen tarkoituksena oli pönkittää Gruffuddin ja näin myös hänen jälkeläisten legitimiteettiä Gwyneddin hallitsijoina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuninkaat Luokka:Walesin hallitsijat Luokka:1050-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1137 kuolleet
Marjukka Paunila

Helena Marjukka Paunila (s. 23. toukokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen taidemaalari. ==Henkilöhistoria== Paunila syntyi vaununtarkastaja Unto Paunilan ja Sally Kopran perheeseen. Hänen puolisonsa 1973–2003 oli tietohallintoasiantuntija Sakari Katajala. Paunila tuli ylioppilaaksi 1969 ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1969–1973. Taiteilijan pedagogisia opintoja hän suoritti Taideteollisessa korkeakoulussa 1996–2000. Vapaa taiteilija Paunila on ollut vuodesta 1973. Hän on pitänyt useita kutsu- ja yksityisnäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla, samoin kuin osallistunut yhteisnäyttelyihin ja saanut töistään palkintoja ja tunnustuksia. Paunila on osallistunut aktiivisesti taiteisiin liittyvien ja niitä tukevien yhdistysten ja säätiöiden toimintaan, hän on Taidemaalariliiton kunniajäsen vuodesta 2005. Hänen teoksiaan on sekä julkisissa että yksityisissä kokoelmissa ja taidemuseoissa Suomessa ja ulkomailla. Valtion taiteilijaeläke Paunilalle myönnettiin 2010. ==Taiteellinen tuotanto== ===Julkisia töitä=== Paunilan julkisia töitä ovat muun muassa seuraavat: * Isä ja lapsi, Kuusankosken seurakunta, 1979 * Syntymäpäivä-triptyykki, Kiljavan sairaala, Nurmijärvi, 1987 * Ilon hiljaisuudessa, tasavallan presidentin virka-asunto Mäntyniemi, 1992 ===Muotokuvia=== Paunila on maalannut muotokuvat muun muassa seuraavista henkilöistä: * Aimo Okkolin, 1976 * Kirsi Kunnas, 1999 * Matti Klinge, 2001 * Ylermi Runko, 2002 * Tari Haahtela, 2007 * Satu Alaluusua, 2009 * Lauri Niinistö, 2009 ==Teoksia== * Kaikki nämä päivät, Kaija Harjunen, kuvitus Marjukka Paunila, 2002 * Akvarellimaalaus & Konservaattorin näkökulma, Marjukka Paunila, Päivi Ukkonen, 2005 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Marjukka Paunilan kotisivut * Marjukka Paunila kuvataiteilijamatrikkelissa Luokka: Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aatto Hosiaisluoma

Aatto Sylvester Hosiaisluoma (31. joulukuuta 1927 Ruokolahti – 31. heinäkuuta 2022 Tampere)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 6.8.2022, s. B 13 oli suomalainen opetusneuvos. Hän oli Tampereen yliopiston kunnallistalouden yliopettaja.Kuka kukin on 1978 Hosiaisluoman vanhemmat olivat tilanhoitaja, agrologi Kalle Oskari Hosiaisluoma ja Tyyne Kustaava Romppanen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948, suoritti kunnallistutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1951 ja valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1955. Aatto Hosiaisluoman puoliso oli filosofian lisensiaatti Helka Kaarina Hosiaisluoma (o.s. Koponen), joka hänkin teki työuransa Tampereen yliopistossa.Kuka kukin on 1978 Nordistikens fyra årtionden vid Tammerfors universitet Hosiaisluoma oli Oulun läänin Pyhäjärven kunnanjohtajana 1955–1957 ja vuonna 1955 perustetun Pyhäjärven Sanomat -paikallislehden ensimmäisenä päätoimittajana.Mirka Kauranen, Pyhäjärven Sanomien historian alkuhämäristä, Pyhäjärven Sanomat, julkaistu 16.12.2020 Hän oli Suomen kunnallisliiton (entinen Maalaiskuntien liitto) tilintarkastustoimen johtajana 1957–1960 ja sen jälkeen Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja myöhemmin Tampereen yliopiston kunnallistalouden lehtorina 1961–1971 sekä kunnallistalouden yliopettajana vuodesta 1972 ja vt. apulaisprofessorina vuodesta 1973. Hosiaisluoma jäi eläkkeelle 1991. Hosiaisluoma on tutkinut vapaamuurariutta tutkielmassaan ”Vapaamuurarillinen arvomaailma”.Aatto Hosiaisluoma, Vapaamuurarillinen arvomaailma, Annales Minervae 14, 61–87 (1996) == Teoksia == * Kunnallistalous 1, Taloussuunnittelu ja -hallinto. Suomen kunnallisliitto, Helsinki 1969 == Toimitustöitä == * Opetusjaostot opintoväylänä : 60 vuotta yhteiskunnallista koulutusta Kansalaiskorkeakoulusta Tampereen yliopistoon : 1925–1985 ; toim. Aatto Hosiaisluoma, Matti Laurila. Tampereen yliopisto, Tampere 1987 == Kirjallisuutta == * Kunnat tienhaarassa : juhlakirja Aatto Hosiaisluoman jäädessä eläkkeelle 31.1.1991 ; toim. Risto Harisalo, Paavo Hoikka, Tuija Rajala. Finnpublishers, Tampere 1991 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Aatto Hosiaisluoman muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Mika Holopainen

Olli Mika Einar Holopainen (23. joulukuuta 1963 Helsinki – 27. joulukuuta 2017 Jyväskylä)Kuolinilmoitus, Keskisuomalainen 21.1.2018, s. 45Mika Holopaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive 5.2.2018) oli suomalainen voimisteluvalmentaja ja voimistelija. Holopainen aloitti valmennusuransa voimistelu-uransa päätyttyä. Holopaisen valmennusuran huippuhetki oli Jani Tanskasen rekin maailmanmestaruus vuonna 1997. Holopainen toimi valmennuspäällikkönä Jyväskylän Voimistelijoissa. Hän oli mukana myös Suomen maajoukkueen valmennuksessa. Holopainen kuoli sairauskohtaukseen 27. joulukuuta 2017. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Luettelo Finströmin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Finströmin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Finströmin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Finströmin punaisten ja valkoisten muistomerkit liittyvät Godbyn taisteluihin. == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Ahvenanmaan itsehallinnon muistomerkki Ahvenanmaan kansankorkeakoulun luona Strömsvik 1967 Frans Peter von Knorringin muistomerkki Finströmin kirkon ulkopuolella Pålsböle 1963 Punaisten muistomerkki 1918 Färjsundet, Uffe på Bergetin lähellä kevyen liikenteen väylän reunassa, lähin osoite Sundsvägen 166 1968 Valkoisten muistomerkki (Johannes Gammelin muistokivi) Finströmin hautausmaa, Pålsbölevägen 258 Pålsböle 1921 Valkoisten muistomerkki Godbyn taistelu 17.2. ja 19.2.1918 Engelsgränd 1 Godby 1938 100px Vapaudenkivi (Frihetsstenen) Finströmin kirkon luona Pålsböle 1958 == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Finström Finström
Dots and Loops

__NOTOC__ Dots and Loops on brittiläisen alternative rock -yhtye Stereolabin viides studioalbumi, jonka julkaisi Duophonic Records ja Elektra Records 22. syyskuuta 1997. Kappale "Parsec" esiintyy Volkswagenin automainoksessa. Bluecricket: Dots and Loops (1998) == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Pitchfork: 9.2 Pitchfork: Dots and Loops -levyarvostelu == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Stereolabin albumit