EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kätkävaara

Kätkävaara on Tervolan kunnan pohjoislaidalla sijaitseva paljaslakinen vaara, jonka korkeus on 189 metriä ja jonka lakialueet ovat kivirakkojen peitossa. Kätkävaaran alueella on luontomatkailua. Kätkävaaran kylä sijaitsee vaaran välittömässä läheisyydessä. Kylässä asuu muutamia kymmeniä asukkaita. Kätkävaaran alueelta on löydetty merkkejä Pohjois-Suomen vanhimmasta asutuksesta. Kätkävaarassa on myös luontopolku, jonka teemana ovat muinaismerien rantamuodostelmat. Polulla on 19 tutustumiskohdetta ja se on 7 kilometriä pitkä. Puolivälissä, Kätkävaaran huipulla, on hirsikota. Kätkävaaran alueen eläinkanta on runsas, muun muassa hirviä, poroja, karhuja ja ilveksiä. Metsäkanalintuja on myös ja alueen suoalueilla on myös metsähanhia. Kätkävaaran alueella on useita merkittäviä luonnonsuojelualueita, kuten Pisavaaran luonnonpuisto ja Kilsiaapa-Ristivuoman soidensuojelualue. Alueelta on löydetty myös muun muassa kultaa, kuparia ja uraania. Alueella sijainnut kultakaivos lakkautettiin 1960-luvulla. Luokka:Tervolan luonto Luokka:Vaarat
Pjotr Leštšenko

Pjotr Konstantinovitš Leštšenko (, 14. kesäkuuta 1898 – 16. heinäkuuta 1954) oli laulaja ja venäläisen tangon pioneeri. Hän esiintyi lähes yksinomaan venäjän kielellä, ja maailmanlaajuisesti tunnetuksi on noussut kappale "Serdtse" ("Sydän"). Hän oli aikanaan kansan keskuudessa huomattavan suosittu, mutta musiikki joutui Romanian hallituksen epäsuosioon, ja laulaja kuoli 56-vuotiaana romanialaisen vankilan sairaalassa. Luokka:Venäläiset laulajat Luokka:Romanialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet Luokka:Tangolaulajat
Antti Matikainen (laulaja)

Antti Matikainen (s. 1979) on alun perin Kajaanista kotoisin oleva laulaja. Hänen ensimmäinen albuminsa oli nimeltään "Kun ilta saapuu" (2006), jolta nousivat suurimmiksi radiohiteiksi "Sydän lyö", "Uskon enkeleihin" ja uudelleen sovitettu versio Fredin klassikosta "Avaa sydämesi mulle". Hänen toiselta albumiltaan "Sateen jälkeen" nousivat radioiden soittolistoille levyn nimikkosinglen lisäksi kappaleet "Kuinka monta päivää", "Sateen jälkeen" sekä "Vanha mies". Paikallisradioiden listalle päätyi myös albumilta kappale "Eeva tahtoo tietää". Antti Matikainen esiintyi Kaartin soittokunnan combon solistina linnan juhlissa 2009. Vuonna 2012 Matikainen osallistui The Voice of Finland -laulukilpailuun. Antti toimii nykyään Flipperi-bilebändin miessolistina. == Yksityiselämä == Matikainen kihlautui vuonna 2009 tanssinopettaja Saana Akiolan kanssa, he avioituivat vuonna 2017 ja ilmoittivat eroavansa marraskuussa 2018. Heillä on kaksi yhteistä lasta. ==Diskografia== ===Albumit=== * Kun Ilta Saapuu (Edel 2006) * Sateen jälkeen (Hilland Records 2009) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Antti Matikaisen Facebook-sivut Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nanette Fabray

pienoiskuva|Nanette Fabray vuonna 1963 Nanette Ruby Bernadette Fabares eli Fabray (27. lokakuuta 1920 San Diego, Kalifornia – 22. helmikuuta 2018 Palos Verdes, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Fabray kykeni luomaan näyttelijänuran huomattavasta kuulovammastaan huolimatta, ja hän oli tunnettu kuurojen ja huonokuuloisten puolestapuhuja. Näistä ansioista hänelle myönnettiin President’s Distinguished Service Award- ja Eleanor Roosevelt Humanitarian Award -palkinnot. Neljä leikkausta paransivat sittemmin hänen kuuloaan merkittävissä määrin. Fabray esiintyi vaudevillessa 6-vuotiaasta alkaen ja teki elokuvadebyyttinsä Our Gang -lyhytkomediassa Cradle Robbers vuonna 1924. Hänellä oli vuonna 1939 rooli menestyselokuvassa Elisabet ja Essex. Hänen kenties tunnetuin elokuvaroolinsa oli Iskelmäkarusellissa vuonna 1953. Fabray teki Broadway-debyyttinsä 1941. Hänet tunnettiin myös televisiosta, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Televisiorooli Caesar’s Hourissa toi hänelle kolme Emmy-palkintoa; vuonna 1949 hänelle myönnettiin Tony-palkinto roolista musikaalissa Love Life. Hän oli vuosina 1947–1951 naimisissa David Tebetin kanssa. Toisesta avioliitostaan Ranald MacDougallin kanssa hänelle syntyi yksi lapsi. MacDougall ja Fabray avioituivat 1957 ja olivat yhdessä miehen kuolemaan saakka 1973. Fabray oli näyttelijä Shelley Fabaresin täti. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Eunomia

Eunomia (, "järjestys") oli kreikkalaisessa mytologiassa yksi kolmesta horasta. Hän oli Zeuksen ja Themiksen tytär, ja Diken ja Eirenen sisarHesiodos, Jumalten synty 901–906 (engl. käännös). Tämä kuvasti uskomusta rauhan (Eirene), lain (Dike) ja järjestyksen (Eunomia) vallitsemiseen, kun esivalta (Zeus) yhdistyy oikeudenmukaisiin lakeihin (Themis). Eunomia oli hyvän ja laillisen järjestyksen henkilöitymä, jonka vastakohta oli Dysnomia, laittomuuden henki. Hänen mainitaan myös synnyttäneen khariitit ZeukselleOrfiset hymnit lix (engl. käännös), joskin muut lähteet kertovat khariittien olleen Eurynomeen tyttäriäApollodoros, Kirjasto 1.3.1 (engl. käännös)Hesiodos, Jumalten synty 907–911 (engl. käännös). Tämän yhteyden perusteella Eunomia esiintyy kuitenkin antiikin taiteessa Afroditen seuralaisena edustaen naisen kuuliaisuutta miehelle avioliitossa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret
TBA

TBA voi tarkoittaa: *kirjainlyhenne sanoista ”to be announced” – lyhenteen tarkoitus on ilmoittaa, ettei tietylle tuotteelle ole virallista julkaisupäivämäärää tai nimeä ja se tullaan ilmoittamaan myöhemmin. *Tert- butanoli, alkoholi *”The Big Apple” eli ”Iso Omena”, New Yorkin kaupungin lempinimi *Trenes de Buenos Aires, argentiinalainen rautatieyhtiö *Trockenbeerenauslese, saksalainen tai itävaltalainen jälkiruokaviinityyppi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Maiara Walsh

Maiara Walsh (s. 18. helmikuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jolla on brasilialaisia sukujuuria. Walsh syntyi Washingtonin osavaltiossa, mutta perhe muutti vuonna 1999 Kalifornian Simi Valleyyn. Hän osaa englannin lisäksi portugalia ja espanjaa. Walsh teki läpimurtonsa 18-vuotiaana Disney Channelin nuortensarjassa Coryn koukerot. Jo sitä ennen hän oli esiintynyt koulunäytelmissä, Mattelin mainoksessa ja indie-elokuvassa Lullaby Before I Wake. Coryn koukeroissa Walsh näytteli päähenkilö Coryn ystävää Meena Paroomia, jonka on kotoisin kuvitteellisesta Bahavian valtiosta. Keväällä 2009 Walsh esitti Täydellisten naisten viidennen tuotantokauden päätöksessä Carlos Solisin sisarentytärtä Anaa. Roolista tehtiin kuudennen kauden ajaksi vakinainen. Vuonna 2010 Walsh näytteli pienissä rooleissa televisiosarjoissa Salattu teinielämä ja Vampyyripäiväkirjat, ja vuonna 2012 hän sai suuremman roolin Simone Sinclairina Switched at Birth -sarjassa. Lokakuussa 2012 paljastettiin, että Walsh on valittu Nälkäpeliä jäljittelevän The Starving Games -parodiaelokuvan pääosaan. Walsh näytteli yhtä päärooleista vuonna 2011 julkaistussa televisioelokuvassa Mean Girls 2. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otis Blackwell

Otis Blackwell (16. helmikuuta 1932 – 6. toukokuuta 2002) oli yhdysvaltalainen rockmuusikko. Hän ei saavuttanut koskaan omilla levytyksillään mainittavaa menestystä, mutta vaikutti lauluntekijänä rockmusiikin kehitykseen suuresti. Blackwell otettiin vuonna 1986 Nashville Songwriters Hall of Fameen ja 1991 Songwriters Hall of Fameen. == Elämä ja ura == Blackwell syntyi Brooklynissä, New Yorkissa. Hän piti nuorena lännenelokuvista, erityisesti sellaisista joissa esiintyi countrymuusikko Tex Ritter. Hän kuunteli myös blueslaulajia kuten Chuck Willis ja Larry Darnell. Vuonna 1952 Blackwell voitti kykyjenetsintäkilpailussa levytyssopimuksen Radio Corporation of America -yhtiöltä ja nauhoitti kolmen vuoden ajan musiikkia esittäjänä, ensin RCA:lle ja myöhemmin Jay Dee -levy-yhtiölle. Hän sai suosiota nauhoituksellaan ”Daddy Rolling Stone”, mutta jätti vuonna 1955 muusikon uransa keskittyäkseen täysivaltaisesti musiikin säveltämiseen. Blackwellin ensimmäinen hitti laulunkirjoittajana oli Eddie Cooleyn kanssa Little Willie Johnille sävelletty ”Fever”. Hän kirjoitti lukuisia kappaleita Elvis Presleylle ja hänen kappaleitaan nauhoittivat myös muun muassa Brook Benton, Dee Clark, Bobby Darin, Ral Donner, Wade Flemons, Thurston Harris, Jimmy Jones, Ben E. King, Jerry Lee Lewis, Clyde McPhatter, Gene Vincent ja The Drifters. Yleensä ottaen Blackwell oli yksi tuotteliaimmista varhaisen rock and rollin laulunkirjoittajista. Yhteensä hänen sävellyksiään on myyty yli 30 miljoonaa kappaletta. Blackwellin musiikki alkoi poistua muodista 1960-luvun British Invasionin myötä. Vuonna 1976 hän teki albumin, jolla hän soitti omia versioitaan tunnetuiksi tulleista sävellyksistään, ja esiintyi seuraavana vuonna menestyksekkäästi konserteissa. Hänen viimeinen sooloalbuminsa ilmestyi vuonna 1981. Blackwell halvaantui sydänkohtauksen seurauksena vuonna 1991. Hän kuoli 70 vuoden ikäisenä sydänkohtaukseen Nashvillessä, Tennesseessä toukokuussa 2002. Hänet on haudattu Woodlawn Memorial Park Cemeteryyn. == Tunnettuja sävellyksiä == Blackwellin tunnetuimpiin sävellyksiin lukeutuvat: * ”All Shook Up” (1957, Elvis Presley) * ”Breathless” (1958, Jerry Lee Lewis) * ”Don’t Be Cruel” (1956, Elvis Presley) * ”Fever” (1956, Little Willie John ja lukuisat muut; sävelletty pseudonyymillä ”John Davenport”) * ”Great Balls of Fire” (1957, Jerry Lee Lewis) * ”Handy Man” (1959, Jimmy Jones) * ”Hey Little Girl” (1959, Dee Clark) * ”Return to Sender” (1962, Elvis Presley; sävellystyöhön osallistui Winfield Scott) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Songwriters Hall of Fame
Marc Blucas

Marcus ”Marc” Paul Blucas (s. 11. tammikuuta 1972) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa Riley Finnin roolistaan televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja. ==Elämäkerta== ===Nuoruus=== Blucas syntyi Yhdysvaltain Pennsylvanian osavaltion Butlerissa. Nuoruudessaan hän pelasi high schoolinsa koripallojoukkueessa. Lukion jälkeen Blucas opiskeli Wake Forestin yliopistossa ja pelasi jälleen koulunsa koripallojoukkueessa. Hän valmistui Wake Forestista vuonna 1994. ===Ura=== Valmistumisensa jälkeen Blucas olisi halunnut pelaamaan NBA-sarjaan. Sarjassa pelaaminen jäi kuitenkin vain haaveeksi, joten hän muutti Englantiin ja pelasi vuoden Britannian koripalloliigassa BBL:ssä Manchester Giantsin joukkueessa. Myöhemmin Blucas aloitti näyttelemisen, ja hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuoden 1995 Inflammable. Vuonna 1999 Blucas sai tähän mennessä ehkä tunnetuimman osansa televisiosarjasta Buffy, vampyyrintappaja. Vuosina 1999–2000 hän esitti päähenkilö Buffy Summersin poikaystävää ja salaista agenttia Riley Finnia. Hän jätti Buffyn sen viidennellä tuotantokaudella, mutta vieraili vielä kerran sarjassa sen kuudennella kaudella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Marc Blucas Fan Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Little Jimmy Dickens

pienoiskuva|Little Jimmy Dickens vuonna 1971 James Cecil Dickens eli Little Jimmy Dickens (19. joulukuuta 1920 Länsi-Virginia – 2. tammikuuta 2015 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän oli Grand Ole Opryn vakituinen esiintyjä vuosikymmenten ajan ja kuului vuodesta 1983 Country Music Hall of Fameen. Dickens aloitti esiintymisen radiossa 1930-luvun lopussa. Syyskuussa 1948 hän sai levytyssopimuksen Columbia Recordsilta, ja samoihin aikoihin hän aloitti myös uransa Grand Ole Opryssä. Hän otti käyttöön taiteilijanimen ”Little Jimmy Dickens”, joka viittaa laulajan pienikokoisuuteen. Dickensin varhaisten Columbia-hittien joukkoon lukeutuvat ”Country Boy”, ”A-Sleeping at the Foot of the Bed”, ”I’m Little But I’m Loud” ja ”Take an Old Cold Tater (And Wait)”. Vuonna 1950 hän perusti Country Boys -kokoonpanon yhdessä Jabbo Arringtonin, Grady Martinin, Bob Mooren ja Thumbs Carllilen kanssa. Dickens julkaisi vuonna 1962 nimellä ”The Violet and the Rose” ensimmäisen Top 10 -singlensä kahteentoista vuoteen. Hän teki kansainvälisiä esiintymisiä ja nähtiin mm. The Tonight Show'ssa. Hänen suuri hittinsä ”May the Bird of Paradise Fly Up Your Nose” nousi listaykköseksi. 1960-luvun lopulla hän siirtyi Decca Recordsille. Vuonna 1975 Dickens palasi Grand Ole Opryyn, jonka hän oli jättänyt 1957 päästäkseen Philip Morris Country Music Show’hun. Dickens esiintyi myös useilla Brad Paisleyn musiikkivideoilla. Dickens kuoli 94-vuotiaana 2. tammikuuta 2015 sairaalassa Nashvillen alueella. Hänet haudattiin Woodlawn Memorial Parkin hautausmaalle Nashvillessä. == Studioalbumit == * Old Country Chrush (1954) * Big Songs by Little Jimmy Dickens (1969) * Little Jimmy Dickens Sings Out Behind the Barn (1962) * Handle with Care (1965) * May the Bird of Paradise Fly Up Your Nose (1965) * Big Man in Country Music (1968) * Little Jimmy Dickens Sings (1968) * Jimmy Dickens Comes Callin' (1969) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Qaf

Qaf (, ) on Koraanin 50. suura. Se sisältää 45 jaetta. == Sisältö == === Varoittaja omasta joukosta === Suura alkaa Jaakko Hämeen-Anttilan suomennoksen mukaan seuraavasti:Hämeen-Anttila, 1995 # Q. Kautta jalon Koraanin" # Ihmiset ihmettelevät sitä, että heille on tullut varoittaja heidän omasta joukostaan, ja uskottomat sanovat: "tämäpä ihmeellistä". Karl-Heinz Ohlig katsoo, että Koraanin suurat jakautuvat kolmeen, osittain päällekkäiseen ryhmään. Vanhimmassa ryhmässä tärkeimpänä hahmona on nimetön profeetta, joka nähtävästi on Mooses tai Jeesus. Tämän ryhmän tekstit ovat sisällöltään kristillisiä. Seuraavassa ryhmässä tekstit ovat edelleen kristillisiä, mutta keskushahmona on nimetön arabiprofeetta. Viimeisessä vaiheessa tämä profeetta välittää aivan uusia, Raamatun sanasta poikkeavia ilmestyksiä. Samalla Koraani nähdään lopullisena totuutena eikä enää vahvistuksena aikaisemmille kirjoituksille. Vasta tässä vaiheessa kyse on uudesta uskonnosta, islamista. Suuran 50 varoittaja on nimetön arabiprofeetta ("heidän omasta joukostaan") ja kuuluisi siten keskimmäiseen ryhmään. === Mystinen alkukirjain === Alkukirjan Q on niin sanottu "muqatta'at" eli Koraanin mystinen kirjainyhdistelmä. Sellainen esiintyy yhteensä 29 suuran alussa. 900-luvulla Tabari esitteli useita teorioita kirjainten HM tulkinnasta. Hän luettelee seuraavia annettuja selityksiä: kirjaimet eivät liity tosiinsa, vaan viittaavat Jumalan kahteen nimeen; kyseessä on Jumalan esittämä kirous ja yksi hänen nimistään; kyseessä on yksi Koraanin nimistä; ne ovat aakkosten kirjaimia; se on suuran nimi. Tabari itse ratkaisee kirjainten arvoituksen siten, että mystiset kirjaimet ovat toisistaan irrallisia ja tarkoittavat useita eri asioita, niiden joukossa Jumalan kaikki nimet ja hänen ominaisuutensa. Jaakko Hämeen-Anttila puolestaan katsoo, että kirjainten tarkoituksena on vain luoda otollista tunnelmaa Koraanin sanoman vastaanottamiselle. Christoph Luxenberg on hakenut niiden ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä jumalanpalvelustekstien esittämistapa. Lyhenteet viittasivat muun muassa siihen, millä sävelmällä aloituspsalmi kuului laulaa, mikä psalmi oli kyseessä tai oliko mukana vuorolaulua. Kirjaimet voisivat siten olla viittauksia tiettyyn aloituspsalmiin, ja suura itse olisi varhaiskristillinen hartausteksti. Luxenbergin mukaan kirjan Q voi viitata psalmiin ja tulla sanasta "qaddish" (Pyhä Hän on/olkoon). Luxenberg, 2008, s. 440, 446 === Muuta === Jakeet 2–5 ovat polemiikkia uskottomia vastaan, 6–18 esittävät Jumalan tunnusmerkkejä luonnossa ja historiassa ja jakeet 19–35 kuvailevat tuomiopäivää. Suura päättyy yleisiin kehotuksiin ylistää Jumalaa. Jakeet 39–40 lausuvat: "ylistä Herrasi kunniaa ennen auringon nousua ja ennen sen laskua, ja yölläkin ylistä Häntä ja vielä kumarrettuasi". Hämeen-Anttilan mukaan tämä osoittaa, että yörukoukset kuuluivat vanhempaan käytäntöön.Hämeen-Anttila, 2008, s. 163 Vastaavia kehotuksia on suurissa 51, 52 ja 73. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Islamopas - 50. Qaaf:n Suura Luokka:Suurat
Little Willie John

Little Willie John (15. marraskuuta 1937 – 26. toukokuuta 1968) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja. Hänen maineikkaisiin hitteihinsä lukeutuvat ”All Around the World” (1955), muiden muassa Peggy Leen ja Madonnan coveroima ”Fever” (1956), ”Need Your Love So Bad”, ”Talk to Me” (1958) sekä ”Sleep” (1960). Little Willie John syntyi Arkansas’n Cullendalessa nimellä William Edgar John. Hän menestyksekäs uransa alkoi 1950-luvun puolenvälin paikkeilla. Viimeisinä vuosinaan hän kuitenkin kärsi alkoholismista. Hän sai vuonna 1966 tuomion taposta ja kuoli vankeudessa vain 30 vuoden ikäisenä. Little Willie John oli laulaja Mable Johnin veli. Hän sai vuonna 1996 postuumisti paikan Rock and Roll Hall of Famesta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Tappajat Luokka:Rock and Roll Hall of Fame Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Jerry Bock

Jerrold Lewis ”Jerry” Bock (23. marraskuuta 1928 – 2. marraskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen musikaalien säveltäjä. Hänet on palkittu Pulitzer- ja Tony- palkinnoilla. Bock syntyi New Havenissa (Connecticut), kasvoi Flushingissa (New York) ja opiskeli lapsena pianonsoittoa. Hän sävelsi ensimmäisen näytelmänsä My Dream high schoolissa ollessaan. Opiskellessaan Wisconsinin yliopistossa Madisonissa (1945–1949) hän kirjoitti opiskelutoveri Larry Holofcenerin kanssa musikaalin Big As Life, joka voitti ensimmäisen sijan BMI:n järjestämässä yliopistojen näytelmäkilpailussa. Bockin yhteistyö Holofcenerin kanssa jatkui valmistumisen jälkeen; yhteistyöstä syntyi muun muassa television revyymusiikkia sekä musikaalit Catch a Star (Broadway 1955) ja Mr. Wonderful (1956). Jälkimmäisen musikaalin säveltämiseen osallistui myös George David Weiss. Tärkeä yhteistyökumppani Bockin uralla oli sanoittaja Sheldon Harnick. Heidän ensimmäinen yhteinen musikaalinsa oli vuoden 1958 The Body Beautiful. Seuraavana vuonna heidän näytelmänsä Fiorello! palkittiin Tony-, Pulitzer- ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnoilla. Vielä menestyneemmäksi tuli vuoden 1964 Viulunsoittaja katolla (engl. Fiddler on the Roof), joka palkittiin yhdeksällä Tonylla ja lukuisilla muilla palkinnoilla. Muihin Bockin ja Harnickin musikaaleihin kuuluvat She Loves Me (1963), The Apple Tree (1966) ja heidän viimeiseksi tuotoksekseen jäänyt The Rothchilds (1970). Kun yhteistyö Harnickin kanssa loppui, Bock lopetti Broadway- näytelmien säveltämisen. Bock on kuulunut vuodesta 1971 Songwriters Hall of Fameen. Hänet on valittu myös American Theatre Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Tony-palkinnon saajat
Karkuteillä

Karkuteillä on suomalaisen Karkkiautomaatti-indieyhtyeen ensimmäinen levy. Se ilmestyi vuonna 1995. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Karkuteillä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1994 esikoisalbumit Luokka:Karkkiautomaatin albumit
Mel Tillis

Lonnie Melvin ”Mel” Tillis (8. elokuuta 1932 Tampa, Florida – 19. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän levytti 1950-luvun lopulta saakka ja sai suurimmat menestyksensä 1970-luvun kuluessa. Hänen tunnetuimpien kappaleidensa joukkoon lukeutuvat ”I Ain't Never”, ”Good Woman Blues” ja ”Coca-Cola Cowboy”. Tillis sairasti lapsena malarian ja jäi pysyvästi puhevikaiseksi. Hän oppi kuitenkin nopeasti rumpujen- ja kitaransoiton taidon. Liityttyään ilmavoimiin hän sai asemapaikakseen Okinawan Japanissa. Vuonna 1956 hän siirtyi Nashvilleen ja kirjoitti muun muassa laulun ”I'm Tired”, jolla Webb Pierce sai vuonna 1957 listakolmoshitin. Alun perin Tillis menestyi lauluntekijänä. Hän sai siitä huolimatta oman levytyssopimuksen Columbia Recordsilta ja julkaisi vuonna 1958 ensimmäisen Top 40 -hittinsä ”The Violet and a Rosen”, jota seurasi Top 25 -hitti ”Sawmill”. Hän jatkoi yhtäaikaisesti uraansa Webb Piercen lauluntekijänä, ja muiden muassa Bobby Bare, Wanda Jackson ja Stonewall Jackson ovat versioineet hänen sävellyksiään. Vuonna 1968 ilmestyi hänen ensimmäinen Top 10 -hittinsä "Who's Julie". Tillisin oma menestys alkoi huomattavasti nousta 1970-luvun alkuvuosina. Hän levytti aluksi MGM Recordsille, mutta siirtyi vuonna 1976 MCA Recordsille. Hän voitti Country Music Association Awardsissa ”Vuoden artistin” kunnian ja sai lisäksi paikan Nashville Songwriters Hall of Famesta. Vuonna 1979 hän siirtyi Elektra Recordsille ja teki muun muassa yhteistyötä Nancy Sinatran kanssa kappaleessa ”Texas Cowboy Night”. Hän palasi MCA:lle vuonna 1983 ja sai viimeisen Top 10 -hittinsä kappaleella ”New Patches” vuonna 1984. Tillisillä oli myös elokuvarooleja. 1980-luvulta lähtien hän jatkoi uraansa esiintyjänä, mutta myös kirjoitti hittejä Ricky Skaggsille ja Randy Travisille. Häneltä ilmestyi omaelämäkerta Stutterin' Boy, ja hänen ottamisestaan Country Music Hall of Fameen tiedotettiin 7. elokuuta 2007. Hänellä on kuusi lasta, joista yksi on muusikko Pam Tillis. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Irving Baxter

Irving Baxter (25. maaliskuuta 1876 – 13. kesäkuuta 1957) oli yhdysvaltalainen korkeus- ja seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Irving Baxter on ainoa urheilija, joka on voittanut olympiakultaa sekä korkeushypyssä että seiväshypyssä. Pariisin 1900 olympiakisoissa hän saavutti kultamitaliensa lisäksi kolme hopeamitalia, kun hän sijoittui kaikissa vauhdittomissa hypyissä Ray Ewryn jälkeen toiseksi. Yhdysvaltain korkeushyppymestaruuden Baxter voitti 1897–1900 ja 1902. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä oli 191,5. ==Saavutuksia== * Olympiakisoissa Pariisissa 1900 ** Kultaa korkeushypyssä (tulos 190, rikkoi Ellery Clarkin olympiaennätyksen yhdeksällä senttimetrillä) ** Kultaa seiväshypyssä (tulos 330, sivusi olympiaennätystä) ** Hopeaa vauhdittomassa korkeushypyssä (tulos 152,5) ** Hopeaa vauhdittomassa pituushypyssä (tulos 313,5) ** Hopeaa vauhdittomassa kolmiloikassa (tulos 9,95) ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Frank Foss

Frank Foss (9. toukokuuta 1895 – 5. huhtikuuta 1989) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Frank Foss voitti seiväshypyn olympiakultaa Antwerpenin 1920 kisoissa maailmanennätystuloksella 409. Hän pudotti kerran neljästä metristä, pyysi sitten nostamaan riman uuteen ennätyskorkeuteen ja ylitti sen ensimmäisellä yrityksellään. Hopeamitalisti, tanskalainen Henry Petersen sai 39 cm heikomman tuloksen. Foss voitti Yhdysvaltain mestaruuden 1919 ja 1920. Foss piti hallussaan seiväshypyn maailmanennätystä kaksi vuotta, kunnes Charles Hoff rikkoi sen vuonna 1922. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Antwerpenissa 20. elokuuta 1920 ME-tuloksella 409 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Punainen linnoitus

Punainen linnoitus, eli Delhin linnoitus, tunnetaan myös nimillä Lal Qil'ah tai Lal Qila on linnoitus Delhissä, Intiassa. Se on punaisesta hiekkakivestä rakennettu suuri linnoitus, jonka muurien ympärysmitta on noin kaksi kilometriä. Suurmoguli Shah Jahan rakennutti linnoituksen 1600-luvulla ja se on Vanhan Delhin suurin monumentti. Delhin Punainen linnoitus valittiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2007. == Historia == Mogulihallitsija Shah Jahan rakennutti Punaisen linnoituksen siirtäessään valtakuntansa pääkaupungin Agrasta Shahjahanabadiin. Linnoituksen rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1639 ja ne valmistuivat vuonna 1648. Linnoituksen koilliskulma on vanhemman Islam Shah Surin rakennuttaman ja vuonna 1546 valmistuneen Salimgarhin linnoituksen vieressä . Punaisen linnoituksen suunnittelivat moguliarkkitehdit Ustad Hamid ja Ahmad . Linnoitukseen on tehty myöhemmin joitakin laajennuksia ja osia on myös purettu. Shah Jahanin poika ja seuraaja Aurangzeb rakennutti linnoitukseen 1659–1660 Moti Masjid -moskeijan (Helmimoskeija). Myös viimeinen mogulihallitsija Bahadur Shah II teki laajennuksia. Persialaisten hallitsija Nadir Šah teki ryöstöretken linnoitukseen vuonna 1739 ja vei mukanaan suuren omaisuuden sekä ns. Riikinkukkovaltaistuimen . Sepoykapinan jälkeen brittiläiset valtasivat linnoituksen ja ottivat sen omaan käyttöönsä. Monia merkittäviä rakennuksia tuhottiin tuona aikana ja niiden paikalle rakennettiin siirtomaatyylisiä brittiläisiä sotilasrakennuksia. Lisäksi mugalipuutarhoja muotoiltiin englantilaistyylisiksi. Vuonna 1903 aloitettiin linnoituksen restaurointityöt . Intian itsenäistyttyä Intian asevoimat ottivat Punaisen linnoituksen haltuunsa . Täällä Intian ensimmäinen pääministeri Jawaharlal Nehru nosti Intian lipun salkoon brittiläisen vallan päättymisen kunniaksi 15. elokuuta 1947. Vuonna 2003 linnoitus siirtyi Intian asevoimilta arkeologiselle seuralle ja armeijan parakit ovat nykyään tyhjillään . == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Delhin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Intian linnoitukset Luokka:New Delhi Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Intiassa Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lee Barnes

Lee Barnes (16. heinäkuuta 1906, Salt Lake City, Utah – 28. joulukuuta 1970, Oxnard, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Lee Barnes voitti seiväshypyn olympiakultaa 17-vuotiaana Pariisissa 1924. Hän on edelleen miesten hyppylajien nuorin olympiavoittaja. Barnes voitti kisan vasta Glenn Grahamin kanssa käymänsä uusinnan jälkeen. Amsterdamin 1928 olympiakisoihin 172-senttinen Barnes lähti maailmanennätysmiehenä mutta jäi viidenneksi. Vuonna 1927 Barnes esiintyi elokuvassa "Hyppyä, soutua ja rakkautta" () Buster Keatonin sijaisnäyttelijänä tehtävänään hypätä seipään avulla toisen kerroksen ikkunasta sisään. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Pariisissa 1924 (tulos 395) * Olympiakisoissa viides Amsterdamissa 1928 (tulos 395) * ME-tulos 430 Fresnossa 28. huhtikuuta 1928 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Sabin Carr

Sabin Carr (4. syyskuuta 1904, Dubuque, Iowa – 12. syyskuuta 1983, Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Sabin Carr voitti seiväshypyn olympiakultaa Amsterdamissa 1928. Hän ylitti korkeuden 420, ja hopeamitalimies William Droegemüller hävisi hänelle 10 cm. Sijoille 3–5 päätyneet hyppääjät saivat tuloksekseen 395, jonka Carr ylitti vasta kolmannella yrityksellään. 185-senttinen Yalen yliopiston opiskelija Carr ylitti maailman ensimmäisenä seiväshyppääjänä 14 jalan (427 cm) korkeudella olevan riman vuonna 1927. Seuraavana vuonna hän teki sisäratojen epävirallisen ME-tuloksen 429 mutta menetti ulkoratojen ennätyksensä Lee Barnesille. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Amsterdamissa 1928 (tulos 420) * ME-tulos 427 Philadelphiassa 27. toukokuuta 1927 ==Lähteet== * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
William Miller (seiväshyppääjä)

William Waring ”Bill” Miller (1. marraskuuta 1912 – 13. marraskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. William Millerin paras seiväshyppytulos vuonna 1931 oli 403. Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa 1932 hän sijoittui toiseksi tuloksella 430. Karsinnan voittaja William Graber hyppäsi maailmanennätyksen 437. Los Angelesin olympialaisissa Miller ylitti 431,5 ja jätti Japanin Shuhei Nishidan hopealle – Graber jäi ilman mitalia. == Saavutuksia == * Olympiakultaa Los Angelesissa 1932 (tulos 431,5) == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * William Miller Sports-reference.comissa. Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
J. Juhani Kortesalmi

Jouko Juhani Kortesalmi (23. marraskuuta 1933 Kuusamo – 21. elokuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, kansanedustaja ja maaherra. Kortesalmi nousi eduskuntaan Suomen Maaseudun Puolueen listoilta vaaleissa 1970. Hän edusti koko uransa ajan Oulun läänin vaalipiiriä. Vaalikauden 1975–1979 ajan Kortesalmi oli Veikko Vennamon ohella puolueensa ainoa kansanedustaja. Hän toimi SMP:n eduskuntaryhmän puheenjohtajana vaalikauden 1979–1983 ja uudelleen vuosina 1986–1987. Presidentin valitsijamiehenä Kortesalmi oli vaaleissa 1978 ja 1988. Eduskunnassa Kortesalmi tuomittiin 1970-luvulla kolmeen eri otteeseen Veikko Vennamon ja Rainer Lemströmin ohella kahden viikon työskentelykieltoon, kun heidän katsottiin esiintymisellään ylittäneen sopivuuden rajat. Joulukuussa 1972 varapuhemies Veikko Helle poisti Kortesalmen eduskuntasalin puhujanpöntöstä, kun tämä oli Helteen toistuvista huomautuksista huolimatta arvostellut juuri toteutunutta puoluetukilain muutosta eli niin sanottua Lex Vennamoa ja syyttänyt presidentti Urho Kekkosta asian taustavoimaksi. Kortesalmi on kaikkien aikojen kolmanneksi useimmin täysistunnoissa puhunut kansanedustaja. J. Juhani Kortesalmi nimitettiin maaliskuussa 1989 Mikkelin läänin maaherraksi kesäkuun alusta lukien. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi aikaisemminkin SMP:n kansanedustajana ollut Pentti Kettunen. Kortesalmi toimi maaherrana vanhojen läänien lakkauttamiseen asti syyskuun alkuun 1997. Vuonna 1997 Oulun yliopisto nimitti Kortesalmen talonpoikaiskulttuurin dosentiksi. Kortesalmi tutki poronhoitoa. Kortesalmi kuoli Helsingin Pakilakodissa elokuussa 2019. == Julkaisut == * * * * == Lähteet == * Mitä-Missä-Milloin Kansalaisen vuosikirjat 1974, 1980, 1984 ja 1990 * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *J. Juhani Kortesalmen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Kansanedustajat Luokka:Mikkelin läänin maaherrat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset etnologit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Earle Meadows

Earle Meadows (29. kesäkuuta 1913 Corinth, Mississippi – 11. marraskuuta 1992) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Earle Meadows voitti seiväshypyn olympiakultaa Berliinissä 1936. Viisi tuntia kestäneessä kisassa hän ylitti ainoana korkeuden 435, toisella yrityksellään. Hän oli bambuseiväskauden viimeinen olympiavoittaja – seuraavissa kisoissa 12 vuotta myöhemmin hypättiin pääsääntöisesti jo metalliseipäällä. Vuonna 1937 Meadows ja Bill Sefton, jotka tunnettiin yhteisnimellä "Heavenly Twins" ("Taivaskaksoset"), kävivät keskenään kovia kaksinkamppailuja. Los Angelesissa 10. huhtikuuta Sefton hyppäsi maailmanennätyksen 445 ja Meadows sijoittui toiseksi omalla ennätyksellään 438. Palo Altossa 8. toukokuuta he jakoivat voiton ME-tuloksella 448. Los Angelesissa 29. toukokuuta he molemmat hyppäsivät tuloksen 454. Sefton voitti kisan ylitettyään korkeuden ensimmäisellään, kun taas Meadows tarvitsi ylitykseen kaikki kolme yritystä. Vain tämä vuoden viimeinen ennätys merkittiin viralliseen ME-luetteloon. Yliopistojen mestaruuskilpailuissa Meadows oli kolmas Seftonin ja George Varoffin jälkeen ja Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa kolmas Seftonin ja Cornelius Warmerdamin jälkeen neljän ensimmäisen ylitettyä 446. Vielä 35-vuotiaana Meadows hyppäsi tuloksen 442 ja oli vuoden 1948 maailmantilaston jaetulla kolmannella sijalla. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Berliinissä 1936 (tulos 435) * ME-tulos 448 Palo Altossa 8. toukokuuta 1937 (ei virallisessa ME-luettelossa) * ME-tulos 454 Los Angelesissa 29. toukokuuta 1937 ==Lähteet== * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Guinn Smith

Guinn Smith (2. toukokuuta 1920 – 20. tammikuuta 2004) oli yhdysvaltalainen seiväshyppääjä ja olympiavoittaja. Guinn Smith sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsintojen 1948 seiväshypyssä toiseksi voittaja Richmond Morcomin kanssa samalla tuloksella 447, joka oli sen vuoden paras tulos maailmassa. Lontoon olympiakisoissa Smith voitti kultaa. Hän hyppäsi veden peittämällä stadionilla tuloksen 430 kolmannella yrityksellään ja pudotti Suomen Erkki Katajan hopealle. Smith hyppäsi tavallisesti metalliseipäällä, mutta viimeiseen hyppyynsä 430 cm:stä hän otti käyttöön bambuseipään. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Lontoossa 1948 (tulos 430) ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Deborah Rowe

Deborah "Debbie" Rowe oli Michael Jacksonin vaimo vuosina 1996–1999. Pariskunta sai kaksi lasta: Michael Joseph Jackson Jr. ja Paris-Michael Katherine Jacksonin. Rowe oli Jacksonin sanojen mukaan mahtava ihminen, sillä Rowe synnytti Jacksonille kaksi lasta ja antoi Jacksonin kasvattaa heidät itse. Jackson oli aina tahtonut olla isä. He erosivat lapsien syntymän jälkeen. Avioero-oikeudenkäyntien aikaan Rowe puolusti Jacksonia ja luopui oikeuksistaan lasten huoltajuuteen. Kesällä 2006 hän kuitenkin pyysi tuomioistuinta käsittelemään huoltajuuskiistaa uudelleen. Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt de:Michael Jackson#Familie
Jappervokki

Jappervokki (Jabberwocky) on Monty Pythonin animaattorin Terry Gilliamin ohjaama keskiajalle sijoittuva komediaelokuva vuodelta 1977. Michael Palin esittää nuorta tynnyrintekijää, joka isänsä kuoleman jälkeen ajautuu slapstick-tyylisten, epäonnisten sattumusten kautta jahtaamaan lohikäärmettä. Elokuva on nimetty Lewis Carrollin tunnetun runon Jabberwocky (suom. "Pekoraali") mukaan. Carrollin vaikutus on vähäistä: runosta lausutaan otteita, ja hirviö muistuttaa John Tennielin piirrosta.The Cooper and the Beast, Lewis Carroll Review, March, 2003. Kriitikot ja yleisö eivät lämmenneet Jappervokille, joka oli Gilliamin ensimmäinen ohjaustyö, mutta siitä on sittemmin tullut jonkinasteinen kulttielokuva. Gilliam vakiinnutti jo Jappervokissa tunnusomaisen visuaalisen tyylinsä ja synkän huumorinsa. Elokuva muistuttaa lavastukseltaan ja komediatyyliltään Monty Pythonin hullua maailmaa, jonka parissa Gilliam oli myös työskennellyt. Palinin ohella elokuvassa esiintyivät myös Monty Pythonin Terry Jones sekä komediaryhmän työssä huomattavasti mukana ollut Neil Innes. Jappervokki vaikuttaakin vahvasti pythonmaiselta, ja monet kohtaukset (esimerkiksi piiloleikkiturnajaiset) muistuttavat vahvasti Hullun maailman kohtauksia. Amerikan-ensi-iltaa varten elokuvaa mainostettiin alkujaan Monty Pythonin Jappervokkina (Monty Python's Jabberwocky), mutta Gilliamin vastustuksen vuoksi siitä luovuttiin.Jabberwocky: Analysis ==Lähteet== Luokka:Fantasiaelokuvat Luokka:Brittiläiset mustan komedian elokuvat Luokka:Terry Gilliamin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1977 brittiläiset elokuvat
Vicious Circle

Vicious Circle voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Vicious Circle, suomalaisen Nylon Beat -yhtyeen alkuperäinen nimi * Näkymätön murhaaja (engl. The Vicious Circle), Gerald Thomasin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1957 * Vicious Circle, Zero Boys -yhtyeen albumi vuodelta 1982 * Vicious Circle, L.A. Guns -yhtyeen albumi vuodelta 1995 * Vicious Circle, Ace Mafian albumi vuodelta 2009.
BBC Mundo

BBC Mundo oli BBC World Servicen espanjankielinen radiokanava, joka lähetykset olivat kuultavissa latinalaisessa Amerikassa. Lähetykset alkoivat 14. maaliskuuta 1938. Kanava lakkautettiin helmikuussa 2011 osana BBC:n säästötoimia. BBC Latin American Service perustettiin 1938 vastineeksi Italian ja Saksan Etelä-Amerikkaan suunnatuille radiokanaville. Tuolloin se lähetti viikossa neljä tuntia ohjelmaa espanjaksi ja portugaliksi. Toisen maailmansodan jälkeen palvelun laajuus pieneni BBC:n kehittäessä Itä- Eurooppaan suunnattua toimintaansa. Samalla radiokanavasta tuli Britannian hallituksen ja liittoutuneiden äänitorven sijaan neutraalisti uutisia lähettävä kanava. Kanava palasi kuitenkin hallituksen propagandatorveksi vuoden 1982 Falklandin sodan aikana. Vuonna 2005 BBC Latin American Servicen nimi muutettiin BBC Mundoksi, kun portugalinkielinen BBC Brasil irrotettiin siitä ja kanava halusi palvella myös Yhdysvaltain espanjankielistä väestöä. Radiokanavan lakkauttamisen jälkeen sen nimi jäi BBC:n espanjankielisen verkkosivuston ja sen viikoittaisen podcastin käyttöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BBC Mundo Luokka:Verkkosivustot Mundo Luokka:Vuonna 1938 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 2011 lakkautetut radioasemat
Bowringin sopimus

Bowringin sopimus oli sopimus, joka solmittiin Siamin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä 18. huhtikuuta 1855. Sopimus oli virallisesti kahdenkeskinen ystävyys- ja kauppasopimus, mutta käytännössä vahvemman läntisen osapuolen sanelema, koska Siamilla ei ollut mahdollisuuksia neuvotella parempia ehtoja brittiläisten sotavoimien näytettyä voimansa ensimmäisessä oopiumisodassa. Rama III:n vain viisi vuotta aiemmin Sarawakin valkoisen radžan Sir John Brooken kanssa käymät neuvottelut, jotka johtivat Siamin uhkaamiseen asevoimien käytöllä (ns. tykkivenediplomatia), olivat vielä tuoreessa muistissa. Sopimuksen allekirjoittivat kuningas Mongkut ja Hongkongin kuvernööri ja brittien lähettiläs Sir John Bowring. == Sopimuksen sisältö == Bowringin sopimuksessa Yhdistyneelle kuningaskunnalle annettiin verovapaa kauppaoikeus Siamin alueella ja oikeus käyttää maan satamia ja perustaa Bangkokiin edustusto. Samalla brittikansalaisille taattiin täydet eksterritoriaalioikeudet, joiden mukaan brittien alamaisia voitiin tuomita vain heidän omissa oikeuslaitoksissaan. Briteille annettiin myös oikeus omistaa maata tietyillä erikseen määrätyillä alueilla. Alla luetellaan sopimuksen eri kohdat: # Yhdistynyt kuningaskunta perustaa Siamiin edustustonsa # Yhdistyneen kuningaskunnan kansalaiset voivat vuokrata maata Siamin alueelta # Yhdistynyt kuningaskunta voi rakentaa Siamiin kirkon ja levittää siellä kristinoppia # Siamin ja Yhdistyneen kuningaskunnan välillä vallitsee vapaakauppa # Siam voi periä tuontitullia korkeintaan kolme prosenttia arvosta # Riisi, kala ja suola ovat tuotteita, joita ei saa tuoda Siamiin # Jos Siam solmii sopimuksen kolmannen osapuolen kanssa paremmilla ehdoilla, nämä ehdot on suotava myös Yhdistyneelle kuningaskunnalle # Sopimuksen ehdot ovat voimassa kymmenen vuotta, muutoksista on ilmoitettava vuosi etukäteen ja molempien osapuolten on hyväksyttävä muutokset # Jos Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen syyllistyy tuomittavaan tekoon Siamissa, hänet tuomitaan omassa edustustossaan, ei Siamin oikeudessa == Sopimuksen vaikutus == Bowringin sopimuksessa laaditun esimerkin mukaisesti myöhemmin myös muut ulkovallat, kuten Japani 1898 ja Venäjä 1899, solmivat samankaltaiset kauppasopimukset Siamin kanssa, mikä johti maan avautumiseen länsimaisille vaikutteille ja saattoi Siamin talouden nousuun erityisesti Bangkokin alueella. Chachapon Jayaphorn - Reformation of the Thai Legal System at the Beginning of the 20th Century: Context and Origin, haettu 11.8.2007 Thaimaan avautuminen länteen juontaa osittain 1855 solmitusta Bowringin sopimuksesta Britannian ja myöhemmin myös muiden länsivaltojen kesken. Suojellakseen itsenäisyyttään Thaimaan oli luovuttava monista itsemääräämisoikeuteensa kuuluneista asioista, kuten lakien eksterritoriaalioikeudesta, oikeudesta ulkomaankaupan monopoliin ja oikeudesta määrätä vienti- ja tuontitavaroiden tullit. == Lähteet == *Encyclopaedia Britannica 11. painos 1911, haettu 11.8.2007 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan historia Luokka:Thaimaan historia Luokka:1855
BBC News (televisiokanava)

thumb|right|BBC:n uutishuone Broadcasting Housessa, Lontoossa BBC News (kutsutaan myös nimellä BBC News Channel, aiemmin BBC News 24) on BBC:n omistama televisiokanava, joka esittää uutis- ja ajankohtaisohjelmia 24 tuntia vuorokaudessa. Kanavan pääkonttori sijaitsee muiden BBC:n kanavien tapaan Lontoon Broadcasting Housessa. Kanavan tunnuslauseet ovat "Britannian katsotuin uutiskanava" ja "Milloin sinun sitten tarvitseekin tietää." () ==Historia== BBC News aloitti 9. marraskuuta 1997 kello 17.30 nimellä BBC News 24 ja kanava oli nähtävissä alun perin vain analogisessa kaapeliverkossa. BBC oli aloittanut kansainvälisen uutiskanavansa BBC Worldin vain kaksi ja puoli vuotta ennen BBC News 24 -kanavaa. Sitä ennen Sky News oli ollut yli kahdeksan vuoden ajan ainoa kotimainen uutiskanava Isossa-Britanniassa. Maaliskuussa 2013 BBC News siirtyi Länsi-Lontoon BBC Television Centresta Lontoon keskustassa sijaitsevaan uuteen Broadcasting Houseen. ==Logot== Tiedosto:BBC News 24 1997.svg|Kanavan logo vuosina 1997-2008 Tiedosto:BBC News (2008).svg|Kanavan logo vuosina 2008-2019 Tiedosto:BBC News 2019.svg|Kanavan logo vuosina 2019-2022 ==Tunnukset== Tiedosto:BBC News 24 1997-1999.png|Kanavan tunnus vuosina 1997-1999 ==Aiheesta muualla== * BBC Newsin kotisivut. News
Sanna Grønlid

Sanna Grønlid (s. 2. toukokuuta 1959) on norjalainen ampumahiihtäjä. Grønlid oli maailman parhaita ampumahiihtäjiä 1980-luvun puolivälissä, jolloin lajin maailmanmestaruuskilpailuja alettiin järjestää myös naisille. Hän saavutti yhdeksän MM-mitalia, joiden joukossa oli kaksi henkilökohtaista kultaa. == Saavutuksia == * MM-kultaa 5 kilometrillä vuonna 1985 ja 10 kilometrillä 1987 * MM-hopeaa 5 kilometrillä 1984, 10 kilometrillä 1985 sekä viestissä 1984 ja 1985 * MM-pronssia 10 kilometrillä 1986 sekä viestissä 1986 ja 1987 Luokka:Norjalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jordi Codina

Jordi Codina Rodríguez (s. 27. huhtikuuta 1982 Barcelona, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. == Ura == Codina aloitti jalkapalloilun yhdeksänvuotiaana FC Barcelonan kannattajayhdistyksen Cinco Copasin juniorikoulussa, jossa hänen tiensä ristesi sittemmin Barcelonan ykkösmaalivahdiksi nousseen Víctor Valdésin kanssa. Myöhemmin hän pelasi myös Espanyolin ja Dammin juniorijoukkueissa.Codina inició su carrera en Barcelona con Valdés AS. Viitattu 19.5.2008. Real Madridiin Codina siirtyi vuonna 2000.Catalanes de nacimiento... Madridistas de corazón Real Madrid. Viitattu 12.8.2007. Real Madridissa hän aloitti Juvenil-juniorijoukkueessa, josta hän nousi yhden kauden jälkeen seuran C-joukkueeseen ja vuonna 2002 edelleen B-joukkue Castillaan.Renovación de Jordi Codina Real Madrid. Viitattu 11.8.2007. Kaudeksi 2005–2006 Castilla palasi Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin, jossa Codina teki ensiesiintymisensä 25. syyskuuta 2005 Gijónia vastaan.Ficha del jugador LFP. Viitattu 11.8.2007. Kaudella 2006–2007 Codina toimi Castillan ykkösmaalivahtina ja kapteenina, ja pelasi 35 ottelua 42 mahdollisesta.Ficha del jugador LFP. Viitattu 11.8.2007. Kesällä 2007 Codina teki vuoteen 2010 ulottuvan jatkosopimuksen Real Madridin kanssa, ja hän muodosti kaudet 2007–2009 edustusjoukkueen maalivahtikolmikon maanmiehensä Iker Casillasin ja puolalaisen Jerzy Dudekin kanssa. Ensi- ja ainoan esiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa hän teki Primera Divisiónin kauden 2007–2008 päätöskierroksella Levantea vastaan.Codina debuta en Liga Real Madrid. Viitattu 19.5.2008. Muutamaa viikkoa aikaisemmin joukkue varmisti Codinan uran ensimmäisen pääsarjamestaruuden. Kesällä 2009 Codina siirtyi Getafeen, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen. == Saavutukset == * Espanjan pääsarjamestaruus: 2008 * Espanjan supercup: 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jordi Codinan esittely Getafen sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Katalonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zhuangin kieli

Zhuang tai tšuang on joukko pohjois- ja eteläthaikieliä, joita puhutaan Etelä- Kiinassa Guangxin maakunnassa sekä osissa Yunnania ja Guangdongia. Kielet eivät muodosta keskenään monofyleettistä yhtenäisyyttä, sillä pohjois- ja eteläzhuang ovat lähempänä muita thaikieliä kuin toisiaan. Zhuangin kieltä puhutaan Kiinassa ja sillä on noin 16 miljoonaa puhujaa, mikä tekee yhden Kiinan suurimmista vähemmistökielistä. Pohjoiszhuang muodostaa murrejatkumon Guizhoun pohjoisthaikielten kanssa, kun taas eteläzhuang muodostaa murrejatkumon Vietnamin keskithaikielten kanssa. == Murteet == Zhuang jaetaan pohjois- ja eteläzhuangiin, jotka jaetaan edelleen lukuisiin murteisiin. Pohjoiszhuangin Yongbein murteen Wumingin alamurretta pidetään yleisesti zhuangin prestiisimurteena, ja se onkin zhuangin kirjakielen perusta. == Kirjoitusjärjestelmä == thumb|Sawndipilla kirjoitettu käsikirjoitus. Zhuangia kirjoitettiin alun perin kiinan kirjoitusjärjestelmään perustuvalla sawndip- järjestelmällä. Vuonna 1957 laadittiin latinalaiseen aakkostoon perustuva järjestelmä, johon oli kuitenkin lainattu merkkejä kyrillisestä kirjaimistosta. Vuonna 1982 nämä kyrilliset erikoismerkit korvattiin kokonaan latinalaisilla kirjaimilla. Konsonantit 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA B b Ƃ ƃ Mb mb M m F f V v D d Ƌ ƌ Nd nd N n S s L l G g Gv gv Ŋ ŋ Ng ng H h R r C c Y y Ny ny Ŋv ŋv Ngv ngv By by Gy gy My my Vokaalit 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA 1957 1982 IPA A a E e Ə ə AE ae I i O o Ɯ ɯ W w U u Ɵ ɵ OE oe Toonit Tooni 1957 1982 Toonikulku 1 – 2 Ƨ ƨ Z z 3 З з J j 4 Ч ч X x 5 Ƽ ƽ Q q 6 Ƅ ƅ H h ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinan kielet Luokka:Thailaiset kielet Luokka:Zhuangit
Kathy Mattea

Kathleen Alice ”Kathy” Mattea (s. 21. kesäkuuta 1959 South Charleston, Länsi- Virginia) on yhdysvaltalainen countrymuusikko. Toisinaan kappaleissa on kuultavissa kelttiläisen musiikin vaikutteita. Mattea vietti lapsuutensa Cross Lanesissa Länsi-Virginiassa. Hän valmistui Nitro High Schoolista ja liittyi bluegrassyhtye Pennsboroon opiskellessaan Länsi-Virginian yliopistossa 1976. Hän jätti opintonsa kesken ja muutti Nashvilleen, Tennesseen osavaltioon; hän toimi oppaana Country Music Hall of Fame -museossa, mutta myös muun muassa taustalaulajana Bobby Goldsborolle. Mattea sai ensimmäisen levytyssopimuksensa vuonna 1983. Kolmas albumi Walk the Way the Wind Blows (1986) oli menestys sekä kriitikkojen että yleisön keskuudessa. Hänen coverversionsa Nanci Griffithin ”Love at the Five and Dimesta” nousi listojen kolmannelle sijalle ja hänen ensimmäiseksi suureksi hitikseen. Mattean myöhempien vuosien hitteihin lukeutuvat "Goin' Gone" (ensimmäinen listaykkönen), ”Eighteen Wheels and a Dozen Roses” (1988), ”Come From the Heart” (1989), ”Burnin’ Old Memories” (1989), ”She Came from Fort Worth” (1990), ”Lonesome Standard Time” (1992), ”Walking Away a Winner” (1994), ”Nobody’s Gonna Rain on Our Parade” (1994), ”Maybe She’s Human” (1994), ”455 Rocket” (1997). Hän on voittanut useita arvostettuja palkintoja, muun muassa toistuvasti Grammyt. == Albumit == * Kathy Mattea (1984) * From My Heart (1985) * Walk the Way the Wind Blows (1986) * Untasted Honey (1987) * Willow in the Wind (1989) * Time Passes By (1991) * Lonesome Standard Time (1992) * Good News (1993) * Walking Away a Winner (1994) * Love Travels (1997) * The Innocent Years (2000) * Roses (2002) * Joy for Christmas Day (2003) * Right Out of Nowhere (2005) * Coal (2008) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rymäkkä

Rymäkkä on suomalainen, vuonna 1997 perustettu folkyhtye. Vaikka yhtye keskittyy pääasiassa aktiiviseen keikkailuun, toimintaan kuuluu myös kesäkuussa järjestettävä lasten kansanmusiikkileiri sekä elokuussa Elimäellä, Löytyn Raavuorella järjestettävä RaavuoriSoitto. Omien äänitteidensä – kolmen pitkäsoiton ja neljän EP-levyn – lisäksi Rymäkän jäsenet ovat levyttäneet muun muassa Viikate- ja Folkswagen-yhtyeiden kanssa. Rymäkälle myönnettiin Kaakkois-Suomen taidetoimikunnan taidepalkinto vuonna 2009. == Kokoonpano == *Jari-Jukka Nippala *Arttu Kunnasto *Simo Helkala *Tuomas Vanhalakka *Ossi Perälä *Otto Alahuhtala == Diskografia == === Levyt === * Renttuja ja herrasmiehiä (2002) * Permanto Soikoon! (2003) * Niemisen laulukirja (2011) === EP:t === * Mitäs pojat tuumattais (1998) * Kvantti (2000) * 9142 (2001) * Iskee kuin puolitoista volttia (2007) ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * * * * Rymäkkä Facebookissa Luokka:Suomalaiset kansanmusiikkiyhtyeet Luokka:Kouvolalaiset yhtyeet