EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jemenin rial

Jemenin rial on Jemenin virallinen valuutta. Käytössä ovat kolikot, joiden arvo on 1, 5, 10, 20 rialia, ja setelit, joiden arvo on 50, 100, 200, 500, 1 000 rialia. Sen kansainvälinen valuuttatunnus on YER. Aiemmin käytössä oli yksikkö fils, ja yksi rial oli 100 filsiä. Valuutta otettiin käyttöön 1991 setelimuodossa, kun maa yhdistettiin, ja se korvasi Pohjois-Jemenin rialin ja Etelä-Jemenin dinaarin. Kolikot otettiin käyttöön 1993. Rialit laskee liikkeelle Jemenin keskuspankki, joka perustettiin 1971 ja organisoitiin uudestaan 1990. Pankki sijaitsee Sanassa. ==Aiheesta muualla== *Jemenin keskuspankki *Setelit *Rialin kurssi Luokka:Jemen Luokka:Aasian rahayksiköt
Eda-Ines Etti

Eda-Ines Etti (26. toukokuuta 1981 Haapsalu) on virolainen laulaja, joka tuli tunnetuksi edustettuaan maataan Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa vuonna 2000. Hänen musiikkityylinsä on poppia. == Diskografia == *Here For Your Love (2000) *15 magamata ööd (2004) *Uus päev (Uusi päivä) (2005) *Kustutame vead (2008) Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Viron euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Satakarinletto

Satakarinletto on saari Perämerellä Haukiputaalla Oulun kaupungin vesialueella. Satakarinletto on pieni kivikkoinen saari. Lähimmät saaret ovat lännessä sijaitseva Lönkytin sekä idässä sijaitsevat Kriisi ja Satakari. Luokka:Oulun merialueiden saaret Luokka:Haukipudas (kaupunginosa)
Dinaari

Dinaari on monissa arabimaissa ja entiseen osmanien valtakuntaan kuuluneissa maissa käytössä oleva valuutta. Nimi periytyy Rooman valtakunnan aikaan käytetystä denaarista. ==Valtiot joissa dinaari on käytössä== Valtio Valuutta ISO 4217 -koodi Algerian dinaari DZD Bahrainin dinaari BHD Irakin dinaari IQD Jordanian dinaari JOD Kuwaitin dinaari KWD Libyan dinaari LYD Makedonian denaari MKN (1992–1993) MKD (1993−) Serbian dinaari RSD CSD (2003−2006, Serbia ja Montenegron valtioliiton aikana) Tunisian dinaari TND ==Valtiot joissa dinaari on ollut käytössä== Valtio Valuutta ISO 4217 -koodi Käytössä Korvaava valuutta Bosnia ja Hertsgovinan dinaari BAD 1992–1998 Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka Kroatian dinaari HRD 1991–1994 Kroatian kuna Iranin rial jaettiin ensin 1250 ja sitten 100 dinaarilla Iranin rial jaettiin ensin 1250 ja sitten 100 dinaarilla Iranin rial jaettiin ensin 1250 ja sitten 100 dinaarilla Iranin rial jaettiin ensin 1250 ja sitten 100 dinaarilla Serbitasavallan dinaari n/a 1992–1998 Bosnian ja Hertsegovinan vaihdettava markka Etelä-Jemenin dinaari YDD 1965–1990 Jemenin rial Sudanin dinaari SDD 1992–2007 Sudanin punta Jugoslavia Jugoslavian dinaari YUD (1965–1989) YUN (1990–1992) YUR (1992–1993) YUO (1993) YUG (1994) YUM (1994–2003) 1918–2003 == Kuvitteelliset valtiot, jossa käytetään Dinaareita == Valtio Valuutta ISO 4217 -koodi Borduria Bordurian Dinaari ei tietoa Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Euroopan rahayksiköt
Irakin vaakuna

Irakin vaakuna on Irakin tunnus. Se koostuu Saladinin kultaisesta haukasta. Haukan keskellä on kilpi, jossa on Irakin vuoteen 2008 asti käytetty lippu. Vaakunan alalaidassa lukee: الجمهورية العراقية (al-Jumhuriya al-`Iraqiya, Irakin tasavalta). Alkuperäisessä vaakunassa vuodelta 1965 ei ollut kirjoitusta tähtien välissä, ja lippu oli siinä pystysuunnassa. Tämä versio oli käytössä vuoteen 2004 asti, jolloin se korvattiin versiolla, joka oli käytössä vuoteen 2008 asti. Vuonna 2008 vaakunasta poistettiin vihreät tähdet. Luokka:Valtioiden vaakunat Vaakuna
Pensassieppari

Pensassieppari (Empidonax oberholseri) on tyrannien heimoon kuuluva varpuslintu. Lajin nimesi A. R. Phillips 1939, Harry Church Oberholserin kunniaksi. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 14 cm. Höyhenpuku on päältä oliivinharmaa ja alapuolelta valkeahko. Siivellä on valkoinen juova, silmärengas on myös valkoinen ja rinta oliviinharmaa. Nokka on tumma ja pyrstö keskimittainen. Pensassieppari istuu pystyasennossa oksalla tai muulla tähystyspaikalla ja tekee nopeita pyrähdyksiä lentävien hyönteisten perään, aivan kuin harmaasieppo. == Esiintyminen == Pensassieppari elää Yhdysvaltain länsiosissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii Meksikossa ja osittain Arizonassa. Laji elää noin 2,7 miljoonan neliökilometrin alalla ja sen arvioitu yksilömäärä on noin 3,6 miljoonaa. Lajin kanta on elinvoimainen. == Elinympäristö == Pensaikkoiset ja harvapuustoiset vuorenrinteet ja kukkulat. == Lisääntyminen == Pesä on maljamainen kuppi pensaan oksalla. == Ravinto == Lentävät ja lehvästössä elävät hyönteiset ja muut niveljalkaiset. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Kolmenkoivunkari

Kolmenkoivunkari, aiemmalta nimeltään Laaja, on saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Saari sijaitsee Riutunkarin lauttasataman itäpuolella Kempeleenlahden länsipuolisella vesialueella noin kilometrin päässä mantereesta. Läheiset saaret ovat sen itäpuolella sijaitsevat Koivukari, Pöllönkari ja Kraaseli. Kolmenkoivunkari on sekametsän peitossa oleva saari, jota ympäröi laajahko rantamatalikko. Saaren etelä- ja länsirannoilla on lisäksi karikkoalueita, ja saaren länsipuolella sijaitsee pienempi nimetön luoto. Saaren eteläpuolitse johtaa haraamaton veneilyväylä. ==Lähteet== Luokka:Oulunsalon saaret
Nicky Weaver

Nicholas James "Nicky" Weaver (s. 2. maaliskuuta 1979 Sheffield) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi viimeksi Skotlannin Valioliigan Aberdeenissä. Weaver muistetaan kenties parhaiten Manchester Cityn maalivahtina vuosilta 1997–2007. ==Ammattilaisura== ===Manchester City (1997–2007)=== Weaver ostettiin Mansfield Townista Manchester Cityyn maalivahtivalmentaja Alex Stepneyn suosituksesta. Hän teki debyyttinsä Cityn joukkueessa kaudella 1998/99 Blackpoolia vastaan, pelaten nollapelin. Weaver pelasi koko kaudella yhteensä 23 nollapeliä, joka oli seuran ennätys yhdellä kaudella. Mestaruussarjan Play-off -finaalissa Gillinghamia vastaan hänen torjumansa rangaistuspotku varmisti Cityn nousun. Hän oli samoihin aikoihin myös Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueen maalivahti. Seuraavina vuosina loukkaantumiset vaivasivat Weaveria jatkuvasti, ja hän ei ollut kertaakaan aloituskokoonpanossa kausilla 2002/03, 2003/04 ja 2004/05. Hän pelasi kauden 2004/05 viimeiset 15 minuuttia, jotta ykkösmaalivahti David James voisi pelata hyökkäyksessä Middlesbroughia vastaan. Syksyllä 2005 puolikuntoinen Weaver lainattiin Sheffield Wednesdayhin, hänen lapsuutensa suosikkiseuraan ja oli palatessaan jälleen täydessä kunnossa. Wednesdayn ajallaan hän pelasi 14 ottelua, joista yksi oli Sheffieldin derby, United vastaan Wednesday. Hän oli lainastatuksestaan huolimatta koko ottelun ainoa sheffieldiläissyntyinen pelaaja. Ennen kautta 2006/07 David James myytiin Portsmouthiin, ja Andreas Isaksson ostettiin hänen korvaajakseen. Weaver sai kuitenkin alkukaudesta olla aloituskokonpanossa Cityssä ensimmäistä kertaa kolmeen vuoteen Isakssonin luokkaantumisen vuoksi. ===Cityn jälkeen (2007–)=== 4\. heinäkuuta 2007 Charlton Athletic hankki Weaverin ilmaiseksi Manchester Citystä. Hän pelasi Charltonissa kahden kauden aikana 67 sarjaottelua. Seurasta lähtönsä Weaver on pelannut neljässä eri seurassa Englannin alemmilla tasoilla sekä Skotlannin valioliigassa. Hän on myös toiminut Aberdeenistä lähdettyään entisen seuransa Sheffield Wednesdayn akatemian maalivahtivalmentajana, muttei ole virallisesti ilmoittanut uransa päättymisestä. Luokka:Englantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M/S Princess I

M/S Princess I (IMO 6400824) on Ruotsissa nimellä M/S Carola vuonna 1964 valmistunut autolautta. Sen rakensi Öresundsvarvet Ab Landskronassa. Sen sisaralus on samana vuonna valmistunut M/S Dana Scarlett (nyk. M/S Sinu-I-Wasa Tolu) M/S Carola luovutettiin 28. huhtikuuta 1964 Linjebuss Internationalille (Stockholms Rederi Ab Svea). Se asetettiin liikenteeseen Juutinraumaan välille Helsingborg–Helsingør. Myöhemmin alus siirtyi Scandinavian Ferry Linesille. Vuosina 1965–1985 se toimi myös varalaivana reitillä Landskrona–Tuborg havn (Kööpenhamina). Peruskorjauksessa se kävi Falkenbergin telakalla 1985. M/S Carola siirrettiin SweFerry AB:lle syksyllä 1991, jonka jälkeen se myytiin Argentinaan Empresa De Nav El Faro S.A:lle. Marraskuussa se sai uuden nimen M/S Princess I. Tammikuussa 1992 se aloitti liikenteen välillä Buenos Aires–Juan Lacaze. Samana vuonna se jäi pois käytöstä kunnes myytiin edelleen 2004. Vuonna 2006 se toimi kasinolaivana, ja sen ulkonäköön on tehty huomattavia muutoksia. ==Aiheesta muualla== * Fakta om fartyg – tietoa ja kuvia M/S Carolasta Luokka:Autolautat
George Crumb

George Crumb (24. lokakuuta 1929 – 6. helmikuuta 2022https://pitchfork.com/news/george-crumb-prolific-avant-garde-composer- dies-at-92/) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin ja avantgarden säveltäjä. Hänen tuotantonsa on paikoin hyvin kokeellista – sävellyksissä on käytetty poikkeuksellisia tekniikoita, kuten puhallinsoitinten käsittelyä yhtäaikaisesti puhumisen kanssa sekä marmorikuulien kaatoa avoimen pianon päälle. Crumb syntyi Charlestonissa, Länsi-Virginiassa. Hän opiskeli Mason College of Musicissa, University of Illinois at Urbana-Champaign'ssa ja Michiganin yliopistossa vietettyään välillä myös ajanjakson Berliinissä. Crumb oli arvostettu musiikinopettaja. Hänestä tuli jo vuonna 1958 Coloradon yliopiston pianonsoiton- ja sävellyksenprofessori. Hänen tunnetuimpien teostensa joukkoon lukeutuvat laaja kuoro- ja orkesteriteos Star-Child (1977); Black Angels (1970), sekä neljä Makrokosmos-kirjaa (1972, 1973, 1974 ja 1979). Viimeksi mainituista kaksi ensimmäistä on kirjoitettu soolopianolle, kolmas kahdelle pianolle sekä lyömäsoittimille ja neljäs pianolle nelikätisesti. Crumb voitti musiikin Pulitzer-palkinnon ja Grammyn. Hänellä oli vuodesta 1975 paikka Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Kriisinkivi

Kriisinkivi on pieni kivikkoinen luoto Perämerellä, Haukiputaan kaupunginosassa Oulun kaupungin vesialueella. Lähimmät saaret ovat Lönkytin ja Nimetön. Kriisinkivi sijaitsee Oulun–Kemin laivaväylän itäpuolella. Luokka:Haukipudas (kaupunginosa) Luokka:Oulun merialueiden saaret
Kaaliperhonen

Kaaliperhonen (Pieris brassicae) on kookas kaaliperhosten (Pieridae) heimoon kuuluva päiväperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Kaaliperhosen siipien yläpinnan pääväri on valkoinen. Koiraalla etusiiven yläpinnan yläreuna ja siiven kärjet ovat mustat. Kärkitäplä ulottuu siiven ulkoreunan puolivälin yli. Takasiiven etureunassa on molemmilla sukupuolilla musta täplä. Naaraalla on lisäksi etusiiven yläpinnalla kaksi täplää ja alareunassa musta juova. Siipien kärkiväli on 49–65 millimetriä. Toukka on väriltään keltaisenvihertävä ja siinä on mustia pisteitä. (MHNT) Pieris brassicae - Ste.Foy d'Aigrefeuille Haute-Garonne France - male dorsal.jpg|Pieris brassicae ♂ (MHNT) Pieris brassicae - Ste.Foy d'Aigrefeuille Haute Garonne France - male ventral.jpg|Pieris brassicae ♂ △ (MHNT) Pieris brassicae - Foret de Bouconne, France - female dorsal.jpg|Pieris brassicae ♀ (MHNT) Pieris brassicae - Foret de Bouconne, France - female ventral.jpg|Pieris brassicae ♀ △ == Levinneisyys ja lentoaika == Levinneisyysalue käsittää Euroopan, Pohjois-Afrikan ja Länsi- Aasian Himalajalle saakka. Esiintymisalue vaihtelee vaellusten myötä, pohjoisosissa sitä tavataan vain satunnaisena vaeltajana. Suomessa kaaliperhosella ei ole vakituista kantaa, ainoastaan lauhoina talvina sen on todettu pystyneen talvehtimaan. Vaeltavia yksilöitä tavataan vuosittain Etelä- Suomessa, Keski-Suomessa harvemmin ja Pohjois-Suomessa vain voimakkaimpien vaellusten yhteydessä. Kaaliperhosella on kaksi sukupolvea. Ensimmäisen sukupolven lentoaika on huhtikuusta heinäkuuhun ja toisen heinäkuusta syyskuuhun. Ensimmäiset vaeltavat yksilöt on tavattu Suomessa yleensä toukokuun jälkipuoliskolla, satunnaisesti aikaisemminkin. Suomessa kehittyneiden yksilöiden lentoaika on yleensä heinäkuun lopulta syyskuun puoliväliin. Suomessa on havaittu myös takaisin etelään vaeltamista. == Elinympäristö ja elintavat == Kaaliperhosen elinympäristöä ovat niityt, peltoaukeat ja puutarhat, myös merenrannikot. Kaaliperhonen talvehtii kotelona. == Ravintokasvi == Toukan eli kaalimadon ravintokasveja ovat monet ristikukkaiskasvit, varsinkin kaalit (Brassicae) sekä morsingot (Isatis tinctoria) ja harmiot (Berteroa incana). == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Laji.fi: Kaaliperhonen (Pieris brassicae) * LuontoPortti: Kaaliperhonen (Pieris brassicae) * Suomen Perhoset: Kaaliperhonen * Iltalehti: Kaaliperhonen (Pieris brassicae) * UniProt, Taxonomy: Pieris brassicae * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Pieris brassicae (Large cabbage white) * Pherobase: Semiochemicals of Pieris brassicae, the Large white butterfly Luokka:Kaaliperhoset
Nimetön (täsmennyssivu)

Nimetön voi tarkoittaa seuraavia: * nimetön, yksi ihmisen sormista * Nimetön, kauhuelokuva vuodelta 1999 * Nimetön, lahtelaisen Raaka-Aine -yhtyeen EP-levy vuodelta 2009 * Nimetön, rap-artisti Eevil Stöön EP-levy vuodelta 2020 * Nimetön, saari Joutenvedellä Enonkoskella * Nimetön, saari Haukiputaan edustalla Perämerellä * Nimetön, saari Naantalin Rymättylässä * Nimetön, järvi Heinolassa * Nimetön, järvi Heinävedellä * Nimetön, järvi Hyrynsalmella * Nimetön, lampi Jämsän Hallin kylässä * Nimetön, lampi Jämsässä lähellä Jämsänkoskea * Nimetön, järvi Kinnulassa * Nimetön, lampi Sysmän Kappelinkylässä * Nimetön, järvi Sysmän Karilankulmalla * Nimettömänmatala (myös Nimetön), matalikkoalue Perämerellä. * Nimetön, helsinkiläinen vuonna 2008 perustettu yhtye == Paikannimiä, joihin sisältyy sana nimetön == * Nimetönjärvi, järvi Ylöjärvellä lähellä Kurun kylää * Nimetönlammi, lampi Ruovedellä * Nimetönlampi, lampi Kannonkoskella lähellä Lakomäkeä * Nimetönlampi, lampi Keurun ja Virtain rajalla * Nimetönriipi, lampi Pellossa lähellä Koutuksen kylää. ==Katso myös== *Anonyymi
Isä Camillo

Isä Camillo on italialainen satiirinen kirjasarja, jonka on kirjoittanut Giovanni Guareschi. Kirjoissa kuvataan Pojoen laaksossa olevaa pientä kylää ja sen henkilöitä, kirkkoherra Isä Camilloa ja kommunistista pormestari Pepponea. Sarjan alku on ajallisesti sijoittunut vuosiin heti toisen maailmansodan jälkeen. Isä Camillosta on tehty useita elokuvia, joissa päähenkilöinä olivat Fernandel Isä Camillona ja Gino Cervi Pepponena. Elokuvat kuvattiin Brescellossa, jossa on myös niille omistettu museo. ==Suomessa julkaistut Isä Camillo -kirjat== *Isä Camillon kylä (Mondo piccolo "Don Camillo", 1948), suom. 1952 Helka Hiisku *Isä Camillo ja hänen laumansa (Don Camillo e il suo gregge , 1953), suom. 1953 Helka Hiisku *Isä Camillon paluu (Mondo piccolo "Don Camillo", 1948), suom. 1954 Helka Hiisku *Toveri Don Camillo (Il compagno Don Camillo, 1963), suom. 1964 *Isä Camillo ja ne nykynuoret (Don Camillo ei giovani d'oggi , 1968), suom. 1970 *Isä Camillo vauhdissa, Suomalaisen Kirjakerhon julkaisema tarinavalikoima 1980 ==Isä Camillo -elokuvat== *Isä Camillon kylä (Don Camillo, 1952) *Isä Camillo ja hänen laumansa (Retour de Don Camillo, Le, 1953) *Isä Camillon paluu (Don Camillo e l'onorevole Peppone, 1955) *Isä Camillo näkee punaista (Don Camillo monsignore... ma non troppo, 1961) *Toveri Camillo (Compagno Don Camillo, Il, 1965) *Isä Camillo ja ne nykynuoret (Don Camillo e i giovani d'oggi, 1970) (lyhytelokuva) == Aiheesta muualla == * http://www.mondoguareschi.com/index.php * http://www.doncamillo.net/ Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset papit ja papittaret
W. S. Merwin

William Stanley Merwin (30. syyskuuta 1927 New York, Yhdysvallat – 15. maaliskuuta 2019 Maui, Hawaiji, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija. Merwin valmistui Princetonin yliopistosta 1948. Julkaistuaan esikoisteoksensa A Mask for Januksen vuonna 1952 hän sai 1960-luvulla huomattavaa mainetta sodanvastaisena kirjoittajana. Hän on runouden ohella julkaissut proosaa ja käännöskirjallisuutta. Hänet on palkittu muun muassa Pulitzer-palkinnolla sekä Tanning-palkinnolla, ja hän oli American Academy of Arts and Lettersin jäsen vuodesta 1972. Hän sai vuonna 2003 akatemian kultamitalin runoudesta. Merwin asui Havaijilla ja on julkaissut saaristoa käsittelevän kirjan The Folding Cliffs: A Narrative (1998). Hän voitti vuonna 2005 National Book Awardin teoksellaan Migration: New & Selected Poems. Hän toimi vuosina 1999–2000 yhtenä Yhdysvaltain kolmesta Poet Laureate Consultanteista. ==Suomennettu tuotanto== * Siriuksen varjo ja muita runoja, Anna Helle, esipuhe; Kimmo Räntilä, suomentaja. Kustannusliike Parkko, 2023 ISBN 978-952-7302-11-8 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Live at the Marquee

Live at the Marquee on progressiivista metallia soittavan yhtyeen Dream Theaterin livealbumi, joka nauhoitettiin Lontoossa Marquee Clubilla. ==Kappaleluettelo== ==Kokoonpano== *James LaBrie – laulu *John Petrucci – kitara *Kevin Moore – kosketinsoittimet *John Myung – basso *Mike Portnoy – rummut == Aiheesta muualla == * * Live at the Marquee Discogsissa Luokka:Vuoden 1993 konserttitallenteet Luokka:Dream Theaterin konserttitallenteet
Lorrie Moore

pienoiskuva Marie Lorena "Lorrie" Moore (s. 13. tammikuuta 1957, Glens Falls) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka on tullut tunnetuksi monesti huumorin sävyttämillä ja pistävillä novelleillaan. Moore sai Lorrie-lempinimensä jo vanhemmiltaan. Hän valmistui St. Lawrencen yliopistosta ja Cornellin yliopistosta. Hänen ensimmäinen kokoelmansa Self-Help on 1980-luvun puolivälistä. Myöhemmin hän on saanut arvostusta teoksillaan Like Life (1990) ja Birds of America (1998). Mooren kirjoituksia on julkaistu mm. The Paris Review'ssä ja The New Yorkerissa. Jälkimmäisessä 27. tammikuuta 1997 julkaistu novelli People Like That Are the Only People Here toi kirjoittajalleen O. Henry -palkinnon vuonna 1998. Hänet on palkittu myös Rea-novellipalkinnolla vuonna 2004. Moore on Wisconsin-Madisonin yliopiston englannin kielen professori. Hän sai vuonna 2006 paikan American Academy of Arts and Lettersistä. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Justin Kaplan

Justin Daniel Kaplan (5. syyskuuta 1925 New York – 2. maaliskuuta 2014) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on saanut arvostusta muistelma- ja elämäkertateoksillaan. Kaplan valmistui Harvardin yliopistosta. Vuonna 1966 julkaistiin hänen kirjoittamansa elämäkerta Mr. Clemens and Mark Twain, joka oli välitön menestys. Kaplanille myönnettiin Pulitzer-palkinto ja vuonna 1967 National Book Award. Kaplanin myöhempiä elämäkertateoksia ovat Lincoln Steffens, A Biography (1974) ja Walt Whitman, A Life (1980). Jälkimmäisellä hän voitti American Book Awardin. Hän oli lisäksi mukana työstämässä Bartlett’s Familiar Quotationsin 16. painosta 1992 sekä useita antologioita. Vuonna 2006 julkaistiin teos When the Astors Owned New York: Blue Bloods and Grand Hotels in a Gilded Age. Kaplan sai vuonna 1985 paikan Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemiassa. Hän meni vuonna 1954 naimisiin Anne Bernaysin kanssa ja julkaisi tämän kanssa kaksoismuistelman Back Then: Two Lives in 1950s New York. Kaplan oli juutalainen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Yrjö Saarinen

Yrjö Vihtori Saarinen (13. joulukuuta 1899 Rauhanniemi, Jyväskylän maalaiskunta – 9. tammikuuta 1958) oli suomalainen taidemaalari. Saarinen ei käynyt taidekouluja eikä matkustanut ulkomailla vaikutteita saamassa vaan etsi itse oman tiensä. Toimeentulon hänelle toi kilpimaalarin ammatti. ==Elämä ja ura== Saarinen kävi kansakoulun ja käsityöläiskoulun. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1937–1953 välillä. Saarisen töitä oli myös esillä ulkomaisissa näyttelyissä Ruotsissa, Norjassa ja Italiassa 1940- ja 1950-luvuilla. Kirjailija Mika Waltari tutustui 1942 Saarisen maalauksiin Unioninkadun taidesalongissa. Hän alkoi kerätä Saarisen taidetta omaan kokoelmaansa ja kirjoitti Saarisen taidetta käsitelleen esseen Taiteen vuosikirjaan 1945. Waltari tuki myös taloudellsesti Saarista. Saarinen asui aluksi Jyväskylässä ja sitten Hyvinkäällä vuodesta 1929 alkaen. Hyvinkään taidemuseossa säilytetään professori Carl-Erik Sonckin keräämää Yrjö Saarisen taiteen kokoelmaa, johon kuuluu 60 maalausta ja 200 piirustusta. Saarisen ekpressionistiselle taiteelle oli ominaista voimakas värien käyttö. Hän maalasi muotokuvia, maisemia ja asetelmia. Saarinen sai omana aikanaan mainetta myös eroottisilla naismuotokuvillaan.Otavan Iso Fokus, s. 3632 Saarinen sai Pro Finlandia -mitalin 1955 ja valtion taiteilijaeläkkeen. Saarisen puoliso oli Signe Emerentia (Meeri) o.s. Kallio. Hänen vanhempansa olivat seppä Johan Victor Saarinen ja Emma o.s. Kallio. == Teoksia == * Lepohetki, 1942 * Auringonkukkia, 1943 * Omakuva inspiraatiopaidassa, 1943 * SYP:n Joutsenon konttorin seinämaalaus 1950 ==Lähteet== * * Valtion taidemuseo * Keski-Suomen maakunta: henkilögalleria - Yrjö Saarinen * Hyvinkään taidemuseon kokoelmat * Elise Saarikko: Saarinen oli Waltarille dynamiittipanos, Aamuposti 17.10.2008 * Otavan Iso Fokus, Kertovasti kuvitettu 8-osainen tietosanakirja, Osa 6, s. 3632, Otava 1974 ISBN 951-1-01236-3 ===Viitteet=== == Kirjallisuutta == * Yrjö Saarinen : elämäkertaa, kuvia, kirjeitä, tarinoita, koonnut Carl Eric Sonck. Hyvinkään kaupunki 1977 ISBN 951-99129-9-1 * Johanna Helin: Boheemi temperamenttimaalari - Yrjö Saarisen taiteilijakuva. Taidehistorian pro gradu, Jyväskylän yliopisto, Taiteen ja kultturin tutkimuksen laitos 2002 Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
We’ve Come for You All

We’ve Come for You All on thrash metal -yhtye Anthraxin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 2003 levymerkillä Sanctuary Records. Sen tuotti yhtye yhdessä Scrap 60:n kanssa. Albumilta julkaistiin singlet ”What Doesn’t Die”, ”Safe Home”, ja ”Taking the Music Back”. Albumia edeltäneet kaksi yhtyeen albumia olivat kaupallisesti epäonnistuneita, mutta tämä onnistui kohtalaisesti, vaikkakin se nousi vain sijalle 122 Billboard 200 -listalla. Se on myös Anthraxin ensimmäinen albumi, jolla on Rob Caggiano soittamassa kitaraa. Albumin kannen on tehnyt kuuluisa sarjakuvataiteilija Alex Ross. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # CD-version lisäkappaleet # * # == Kokoonpano == * John Bush – laulu * Rob Caggiano – kitara * Scott Ian – kitara, laulu * Frank Bello – basso, laulu * Charlie Benante – rummut, kitara == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Anthrax - We’ve Come for You All Viitattu 23.11.2022. * Soundi: Anthrax: We’ve Come for You All Viitattu 23.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Anthraxin albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Naurisperhonen

Naurisperhonen (Pieris rapae) on keskikokoinen kaaliperhosten (Pieridae) heimoon kuuluva päiväperhonen. ==Koko ja ulkonäkö== Naurisperhosen koiraan siipien yläpinnan pääväri on valkoinen. Koiraalla on etusiiven yläpinnan keskellä yksi musta täplä sekä kärkitäplä, joka ulottuu noin kolmannekseen siiven ulkoreunan pituudesta. Naaraan siipien yläpinnan pääväri on kellertävään vivahtava, siipien tyvessä on harmaata kehnää. Etusiiven yläpinnalla on kaksi mustaa täplää. Siipisuonet erottuvat siiven yläpinnalla vain heikosti. Takasiiven alapinta on väriltään vaaleankeltainen. Erotuksena yleisemmästä lanttuperhosesta naurisperhosen takasiipien alapinnalla siipisuonten kohdalla ei ole vihertävää väriä. Siipien kärkiväli on 38–50 mm. Koiras on naarasta suurempi. Toukka on väriltään kellertävänvihertävä. ==Levinneisyys ja lentoaika== Levinneisyysalue käsittää Euroopan, Pohjois- Afrikan ja Aasian Japaniin saakka. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Esiintymisalue vaihtelee vaellusten myötä, pohjoisosissa sitä tavataan vain satunnaisena vaeltajana. Suomessa naurisperhosella ei ole vakituista kantaa, ainoastaan lauhoina talvina sen on todettu pystyneen talvehtimaan maan eteläosissa. Se on Suomessa melko harvinainen ja tavataan yleensä yksitellen. Vaeltavia yksilöitä tavataan Etelä-Suomessa lähes vuosittain, Keski-Suomesta pohjoiseen satunnaisesti. Naurisperhosella on yleensä kaksi sukupolvea. Ensimmäisen sukupolven lentoaika on levinneisyysalueen eteläosissa maaliskuusta alkaen, pohjoisessa toukokuusta alkaen. Ensimmäiset vaeltavat yksilöt on tavattu Suomessa yleensä toukokuun lopulla, satunnaisesti aikaisemminkin. Toisen sukupolven yksilöitä on havaittu heinä- ja elokuussa, jolloin myös Suomessa kehittyneet yksilöt lentävät. Myöhemmin syksyllä voidaan havaita vielä myöhäisiä toisen sukupolven yksilöitä tai vähälukuista kolmatta sukupolvea. ==Elinympäristö ja elintavat== Naurisperhosen elinympäristöä ovat niityt, peltoaukeat ja puutarhat. Naurisperhonen talvehtii kotelona. ==Ravintokasvi== Toukan ravintokasveja ovat monet ristikukkaiskasvit, kuten kaalit (Brassica), peltokanankaali (Barbarea vulgaris), kilpiruohot (Alyssum), illakko (Hesperis matronalis), tuoksuresedat (Reseda), intiankrassit (Tropaeolum) ja tupakat (Nicotiana). ==Lähteet== * * ==Aiheesta muualla== * *LuontoPortti: Naurisperhonen (Pieris rapae) *Suomen Perhoset: Naurisperhonen *Keskisuomalainen: Naurisperhonen *Iltalehti: Naurisperhonen (Pieris rapae) *UniProt, Taxonomy: Pieris rapae *ITIS: Pieris rapae *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Pieris rapae (cabbage white butterfly) *Pherobase: Semiochemicals of Pieris rapae, the Small cabbage butterfly Luokka:Kaaliperhoset
Canibus

Canibus (oikealta nimeltään Germaine Williams, s. 9. joulukuuta 1974 Kingston, Jamaika) on jamaikalaissyntyinen yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan parhaiten kyvyistään battle-MC:nä. ==Julkaisut== ===Soolo-albumit=== *1998: Can-I-Bus *2000: 2000 B.C. (Before Can-I-Bus) *2001: C True Hollywood Stories *2002: Mic Club: The Curriculum *2003: Rip the Jacker *2005: Mind Control *2005: Hip-Hop for Sale *2007: For Whom the Beat Tolls *2010: Melatonin Magik *2010: C of Tranquility *2011: Lyrical Law *2014: Fait Accompli ===Yhtyeiden albumit=== *The HRSMN – The Horsemen Project (2003) *Cloak N Dagga – Def Con Zero (2005) *Cloak N Dagga – Def Con Zero v2.0: Ground Zero (2007) ===Mixtapet=== *My Name Is Nobody (2003) *The Brainstream (2003) *Mic Club Master Volume One (2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bluff Brothers

200px|right|thumb|Bluff Brothers (Vesa-Matti Loiri, Spede Pasanen, Simo Salminen) Spede Show’ssa 1985. Bluff Brothers oli Spede Pasasen luoma kuvitteellinen musiikkiyhtye. Ensimmäistä kertaa Bluff Brothers esiintyi vuonna 1961 elokuvassa Mullin mallin. Elokuvassa yhtyeen kokoonpano oli Matti Kuusla, Spede Pasanen ja Pentti Nevaluoma. Myöhemmin yhtye tuli tunnetuksi Spede-ohjelmien (Spede Show, Spedevisio, 50 pientä minuuttia) sketseistä. Bluff Brothers -sketsejä tehtiin vuoteen 1987, jolloin viimeinen Spede Show valmistui. Sketsien mukaan Bluff Brothers on suomeksi ”hänen erittäin kova sininen leipänsä” (blu = sininen, ff - forte fortissimo = erittäin kovaa, brot = leipä, hers = hänen). Vuonna 1984 kuvattua Bluff Brothersin -musiikkiesitystä käytettiin Speden Spelit -peliohjelman alku- ja lopputunnuksena vuosina 1994–2001. == Jäsenet == * Spede Pasanen 1961–2001 * Pentti Nevaluoma 1961 * Matti Kuusla 1961 * Simo Salminen 1964–2001 * Vesa- Matti Loiri 1968–2001 == Lähteet == Luokka:Spede Pasanen Luokka:Suomalaiset huumoriyhtyeet Luokka:Televisiohahmot Luokka:Kuvitteelliset yhtyeet
Tummien vesien tulkit

Tummien vesien tulkit on vuonna 2002 esitetty 10-osainen komediallinen draamasarja, jonka on käsikirjoittanut Kari Hotakainen. Sarjan on tuottanut Tuotanto Oy Säihky ja se esitettiin Nelosella. Sarja on julkaistu kokonaisuudessaan DVD:llä ja se palkittiin kolmella Venla-palkinnolla vuonna 2003. Sarjan tunnusmusiikki on Martti Servon säveltämä. == Jaksot == # Pientä laittoa (pääosassa autokauppias Raimo Virtanen (Hannu-Pekka Björkman)) # Kahdella täytteellä (pizzeriayrittäjä Mehmed / Martti Pelkonen (Martti Suosalo)) # Sulle mä en siltaa rakenna (hammaslääkäri Klaus Siren (Mikko Reitala)) # Sopuneliöt (kiinteistövälittäjä Sirpa Uitto (Henriikka Salo)) # Renkaanvaihtaja (Mika Häkkisen renkaanvaihtaja Seppo Malinen (Juha Kukkonen)) # Keskellä lattiaa sinun kanssasi (pornokauppias Kyllikki Saarenvirta (Saara Pakkasvirta)) # Minkkitarha # Kuin horsmat tuulessa # Jos hyljettä hieroa sais # Hyvä vainaja == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamakomediasarjat
Akrisios

Akrisios () oli kreikkalaisessa mytologiassa Argoksen kuningas, Abaan ja Aglaian poika ja Proitoksen kaksoisveli. == Abaan perinnön jako == Akrisioksen kerrotaan kamppailleen veljensä kanssa jo äitinsä kohdussa. Myöhemmin kamppailu huipentui taisteluun Abaan perinnöstä, mutta se päättyi joko ratkaisemattomana, tai Proitos tuli lähes lyödyksi, ja siksi hän lähti Vähään- Aasiaan. Lyykian kuningas Iobates otti hänet vastaan, ja antoi hänelle vaimoksi tyttärensä Stheneboian. Proitos hyökkäsi uudelleen Akrisoksen kimppuun; tällä kertaa appensa avustamana, jolloin valtakunta vihdoin jaettiin veljesten kesken. Akrisios sai Argoksen ympäristöineen, ja Proitos pohjoiset alueet: Tirynsin, Heraionin ja Mideian sekä Argoliin rannikon.Apollodoros, Kirjasto 2.2.1 (engl. käännös). == Ennustus == Koska Akrisioksella oli joko Aganippen tai Eurydiken kanssa ainoastaan yksi tytär, hän kysyi neuvoa oraakkelilta. Tämä ennusti, että Akrisios ei tulisi koskaan saamaan poikaa, vaan hän kuolisi tyttärenpoikansa käden kautta. Siksi hän telkesi tyttärensä Danaën imettäjänsä kanssa torniin. Zeus kuitenkin huomasi Danaën kauneuden, ja saapui tämän luokse katosta putoavan kultasateen muodossa. Tästä suhteesta sai alkunsa Perseus. Lähteestä riippuen Akrisios huomattuaan raskauden tai Perseuksen jo synnyttyä antoi surmata imettäjän ja pakotti Danaën tulemaan Zeuksen alttarin ääreen kertomaan lapsen isän nimen – yhtä aikaa peläten ja toivoen saavansa vahvistuksen olettamukselleen. Kun tytär nimesi isäksi Zeuksen, Akrisios ei uskonut häntä vaan pani sekä tyttären että tämän lapsen koriin tai veneeseen ja lähetti heidät ajelehtimaan avomerelle. Zeus esti Poseidonin avustuksella kumpaakaan kuolemasta. Toisen version mukaan Danaën tultua naimaikään hän menikin Proitoksen luo ja halusi ryhtyä suhteisiin tämän kanssa. Tässä tapauksessa Perseuksen isä ei olisikaan Zeus vaan Proitos.Apollodoros, Kirjasto 2.4.1 (engl. käännös). == Ennustuksen toteutuminen == Oraakkelin ennustus kävi toteen vuosia myöhemmin, kun Polydektes meni naimisiin Danaën kanssa Serifoksessa, ja kun Akrisios yritti surmata siellä Perseuksen, Polydektes esti hänen aikeensa. Tämän jälkeen he vannoivat yhdessä, etteivät enää yrittäisi riistää toistensa henkeä. Myrsky kuitenkin esti Akrisiosta lähtemästä ja kun Polydektes kuoli, Perseus osui vahingossa kiekolla isoisäänsä hautajaisseremonioiden aikana niin, että tämä kuoli.Hyginus, Fabulae lxiii (engl. käännös). Toisen version mukaan Perseus halusi tavata isoisänsä ja matkusti Argokseen tätä tapaamaan. Kun Akrisios kuuli tästä, hän pakeni kuningas Teutamidoksen luo Larissaan. Teutamidos kuitenkin kuoli tänä aikana, ja hautajaistilaisuuden kunniaksi järjestettiin viisinottelu, johon myös Perseus osallistui. Kiekonheitossa hän kuitenkin osui vahingossa Akrisiosta jalkaan, ja tämän kuoli saamaansa haavaan.Pausanias, Kreikan kuvaus 2.16.2 (engl. käännös). == Muuta == Akrisioksen kerrotaan perustaneen myös Delfoin Amfiktyoniliiton ja päättäneen, mitkä kaupungit saisivat siihen liittyä. Vergilius nimeää hänet myös Turnuksen esi-isäksi. == Lähteet == Luokka:Argoksen kuninkaat
Kesäkerttu

Kesäkerttu eli Kerttu Ström Leppävirralta on näyttelijänä ja kirjailijana tunnetun Eppu Nuotion luoma karrikoitu televisiohahmo. Tyypin kehittelyssä olivat mukana myös tuottaja Marita Porrassalmi ja toimittaja Riitta Raatikainen. Fyysiseltä olemukseltaan äärinaisellinen Kesäkerttu vaaleanpunaisiksi värjättyine hiuksineen esiintyi nimikkosarjassaan Suomen televisiossa kesinä 1998 ja 1999. Kumpaisenakin vuonna esitettiin kymmenen puolen tunnin mittaista Kesäkerttu-ohjelmaa. Ensimmäisenä kesänä ohjelmassa vierailivat muun muassa Meiju Suvas, Timo T. A. Mikkonen, Tuija Piepponen, Heikki Turunen ja Satu Procopé. Toisena kesänä vieraita olivat muun muassa Nylon Beat, Jari Sarasvuo, Kirsti Paakkanen ja Jari Sillanpää. Talvella 1999 esitettiin televisiosarja Kertun pariasiaa. ==Lähteet== *Kesäkerttu-ohjelmat == Aiheesta muualla == *Elävä arkisto: Kesäkerttu tapaa Satu Procopén, 29.7.1998 *Elävä arkisto: Kesäkerttu tapaa Jari Sillanpään, 18.6.1999 Luokka:Suomalaiset komediasarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Corse-du-Sud

Corse-du-Sud oli Välimeressä sijaitsevan Korsikan saaren eteläosasta koostuva departementti Ranskassa. Departementti muodostettiin 15. syyskuuta vuonna 1975, jolloin Corsen departementti jaettiin Haute-Corsen ja Corse-du-Sudin departementteihin. Corse-du-Sudin alue vastaa vuosina 1793–1811 toimineen Liamonen departementin aluetta. Corse-du-Sudin asukasluku vuonna 2006 oli 135 718. Pinta-alaltaan se on 4 014 neliökilometrin suuruinen, ja asukastiheys oli 33,8 asukasta neliökilometrillä. Departementissa sijaitsee kaksi kaupunkia, Ajaccio ja Sartène. Ajaccio oli koko Korsikan pääkaupunki. Korsikan aluevaalien jälkeen 1. tammikuuta 2018 Corse-du-Sudin departamentti yhdistyi pohjoisen Haute-Corseen kanssa yhdeksi Corsen departamentiksi. == Katso myös == * Luettelo Corse-du-Sudin kunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Conseil Général de la Corse du Sud *
De Telegraaf

De Telegraaf on Alankomaiden suurin aamulehti. Sanomalehden levikki on noin 800 000, ja sillä arvioidaan olevan 2,4 miljoonaa lukijaa. Lehden toimitus sijaitsee Amsterdamissa. De Telegraafin omistaa Telegraaf Media Groep, joka julkaisee myös päivittäistä ilmaislehteä nimeltä Sp!ts. ==Toimituksellinen sisältö== De Telegraaf sisältää paljon sensaatiohakuisia ja urheiluun liittyviä artikkeleita ja yhden tai useamman sivun, jonka sisällön toimittaa juorulehti Privé. Talousuutisia käsittelevät osuudet ovat kuitenkin sävyltään vakavampia. Lehti pyrkii tavoittamaan laajan lukijakunnan yleensä populistisella tyylillään ja vetoamaan mainostajien havittelemiin erityisryhmiin. Ennen Pim Fortuynin kuolemaa lehti kannatti usein pääkirjoituksissaan hänen poliittisia näkemyksiään. ==Historia== De Telegraafin perusti Henry Tindal, joka aloitti samaan aikaan toisen lehden, De Courantin, julkaisemisen. Ensimmäinen De Telegraafin numero ilmestyi 1. tammikuuta 1893. Tindalin tammikuussa 1902 tapahtuneen kuoleman jälkeen kirjanpainaja Hak Holdert otti lehdet hallintaansa rahoittajien tuella 12. syyskuuta 1902. Erityisesti De Courantin kannalta tämä osoittautui onnistuneeksi ratkaisuksi, sillä sen myötä Holdert kykeni kaappaamaan ja lakkauttamaan sanomalehden toisensa jälkeen vuosina 1903–1923. Holdert aloitti uusien painotilojen rakennuttamisen Amsterdamin Nieuwezijds Voorburgwaliin 1926. Rakennus saatiin valmiiksi 1930. Eräässä vaiheessa kesäkuussa 1966 vihaiset rakennustyöläiset ja Provo-liikkeen jäsenet piirittivät sen, kun lehti oli vilpillisesti tiedottanut, että eräs työvoimakiistan uhri ei ollut joutunut poliisin vaan työkaverin surmaamaksi. Vuonna 1974 De Telegraaf muutti nykyiseen sijaintipaikkaansa Basiswegissä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Alankomaiden pysyessä virallisesti puolueettomana aiheuttivat Holdertin sympatiat Ranskaa kohtaan ja hänen Britanniaa puoltava kantansa sen, että De Telegraafista tuli kiistan keskipiste. Toisen maailmansodan aikana Telegraaf- yhtiöt puolestaan julkaisivat Saksaa tukevia lehtiä, minkä seurauksena niille asetettiin sodan jälkeen 30 vuoden julkaisukielto. Kielto kuitenkin kumottiin 1949, ja De Telegraaf elpyi ja siitä tuli Alankomaiden suurin sanomalehti. Vuonna 1983, Telegraafin levikki oli n. 67100.Facta 2001 s. 443 De Courant/Nieuws van de Dag -lehti lakkautettiin 1998. De Telegraaf alkoi ilmestyä myös sunnuntaisin 21. maaliskuuta 2004. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Telegraaf
Extra Large

Extra Large oli 20. elokuuta 2007 aloittanut YLE Extran populaarikulttuuriin keskittyvä makasiinityylinen ohjelma, jossa oli päivittäin ajankohtaisia vieraita. Lisäksi ohjelma esitti uusia kotimaisia ja ulkomaisia musiikkivideoita. Ohjelmaa lähetettiin maanantaista perjantaihin klo 18.30–20.00 ja uusintana samana iltana noin klo 23.00 YLE Extralla. Ohjelman juontajia olivat Ivan Puopolo, Hinni Aarninsalo, Tuomas Rajala, Nuppu Stenros ja Oskari Perkki. Extra Largen viimeinen ohjelma esitettiin 14. joulukuuta 2007. Yleisradion päätöksen lopettaa YLE Extra -kanava lisäksi myös sen lippulaivaohjelma Extra Large päätettiin lopettaa. Populaarikulttuurin erikoisohjelmien aukkoa paikkaamaan tuli keväällä 2008 uusi, viikoittainen ohjelma Yle Teema -kanavalle. http://www.yle.fi/uutiset/pop/oikea/id77667.html Rumban lukijat valitsivat Extra Largen vuoden 2007 parhaaksi tv-ohjelmaksi. == Aiheesta muualla == * Extra Largen kotisivut == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset televisiosarjat Luokka:Makasiiniohjelmat
Aleksanterinkatu (Oulu)

Aleksanterinkatu on yksi Oulun keskusta-alueen pääkaduista. Katu johtaa lähes pohjois-eteläsuuntaisena kaupungin ruutukaavakeskustan sekä Pokkisen, Vanhantullin ja Hollihaan kaupunginosien halki Lyseon kulmalta Pokkitörmältä aina Heinäpäähän jossa se päättyy urheilukeskuksen laidalle. Kadun pituus on noin 1,8 kilometriä ja se on osin nelikaistainen. == Historiaa == Aiemmin katu tunnettiin nimellä Läntinen pitkäkatu. Nykyisen nimensä katu sai vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi. ==Liikenteellisesti merkittävät liittymät== Kadun liikenteellisesti merkittävimmät liittymät ovat Pokkitörmän, Saaristonkadun ja Puistokadun liittymät. ===Pokkitörmä=== Pokkitörmän liittymän pohjoisen suuntaan johtavat kaistat ovat ylämäessä, ja tämä aiheuttaa ongelmia liikenteelle etenkin talvisin. Liittymässä on liikennevalo-ohjaus. ===Saaristonkatu=== Saaristonkadun ja Aleksanterinkadun risteyksessä risteävän liikenteen määrä on huomattava, sillä Saaristonkatu on eräs itä- länsisuuntaisista poikkikaduista. Liittymä on ruuhka-aikana pohjoisen ja idän suunnista saavuttaessa tukkoinen ahtaiden kaistajärjestelyiden vuoksi. Liittymässä on liikennevalo-ohjaus. ===Puistokatu=== Puistokadun ja Aleksanterinkadun risteys on risteävän liikenteen kannalta merkittävä, sillä pohjoisesta saavuttaessa liikenteen pääsuunta on itään Puistokadulle ja edelleen Limingantulliin, sekä päinvastoin idästä Puistokadulta pohjoiseen Aleksanterinkadulle. Liittymän liikennevalo-ohjaus ja kaistajärjestelyt on rakennettu huomioiden liikenteen pääsuunnat, eikä liittymässä tavallisesti ole ruuhkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hollihaka Luokka:Oulun kadut Luokka:Pokkinen Luokka:Vanhatulli
Leppävirran Kiekko -75

Leppävirran Kiekko -75 (LeKi-75) on vuonna 1975 perustettu leppävirtalainen jääkiekkoseura, jonka edustusjoukkue pelasi kaudella 2013–2014 III- divisioonassa. Seurassa on lisäksi juniorijoukkueita sekä naisjoukkue. Seura pelaa kotipelinsä Leppävirran jäähallissa. == Historia == Leppävirran Kiekko -75 perustettiin 3. lokakuuta 1975, ja seuran ensimmäinen sarjaottelu pelattiin 13. joulukuuta samana vuonna. Kaudella 2006–2007 miesten edustusjoukkue pelasi Suomi-sarjan karsintasarjassa, muttei noussut Suomi- sarjaan. Kaudella 2007–2008 joukkue pelasi taas karsintasarjassa, ja kauden päätteeksi se nousi ensimmäistä kertaa Suomi-sarjaan. Seura otti vastaan sarjapaikan. == Kasvatit pääsarjatasolla == *Juha Jatkola *Sini Jokinen *Tomi Karhunen (aloitti jääkiekkoilun) *Janina Kolehmainen *Kim Nousiainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LeKi-75:n sivut Luokka:Leppävirta Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1975 perustetut urheiluseurat
Oskari Lylykorpi

Oskari Valerian Lylykorpi (14. kesäkuuta 1880 Mäntsälä – 14. toukokuuta 1917 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko ja toimittaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1908–1917. == Elämä == Lylykorpi syntyi Mäntsälän Soukkiossa Eufrosyne Jerikon (1853-1936) aviottomana lapsena. Hänen äitinsä oli piika, jonka sukunimi periytyi vauraasta kärköläläisestä talosta. Lylykorpi varttui puolitoistavuotiaasta lähtien äitinsä sisarpuolen luona. Sukunimensä hän sai äidin myöhemmältä aviopuolisolta. Käytyään vuoden kansakoulua Lylykorpi lähti 14-vuotiaana puusepän oppiin. Vuosisadan vaiheessa Lylykorpi liittyi sosialidemokraattiseen puolueeseen hankkien itseopiskelulla tietoja työväenliikkeestä ja yhteiskunnallisista kysymyksistä. Hän kiersi puhujana ja toimi Työmiehen avustajana sekä Porvoossa ilmestyneen Työläisen väliaikaisena toimittajana. Vuonna 1907 Lylykorpi valittiin palvelijoiden valtakunnallisessa edustajakokouksessa liittotoimikunnan jäseneksi ja 1908 toisessa yleisessä torpparikokouksessa torpparien keskustoimikuntaan. Kansanedustajaksi hänet valittiin vuoden 1908 eduskuntavaaleissa. Vuonna 1914 Lylykorpi jätti puusepän ammattinsa ja siirtyi Hämeen Voiman toimittajaksi Hämeenlinnaan. Samana syksynä hänestä tuli lehden päätoimittaja, kun tehtävää hoitaneet Heikki Välisalmi ja Vihtori Huhta karkotettiin Siperiaan. Lylykorpi työskenteli Hämeen Voiman päätoimittajana kevääseen 1916 saakka. Hän oli myös Mäntsälän kunnanvaltuuston jäsen. Syksyllä 1915 Lylykorpi sairastui keuhkotautiin, johon hän lopulta kuoli toukokuussa 1917. Lylykorpi on haudattu Ahveniston hautausmaalle. == Perhe == Lylykorven ensimmäinen puoliso oli mäntsäläläinen Vieno Helenius (s. 1887), jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta. Toinen puoliso oli Kärkölästä kotoisin ollut Ida Maria Forsman (1890-1956). Pariskunnalla oli kolme lasta, joista nuorin syntyi Lylykorven kuoleman jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Mäntsälän kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Atte Mantere

Adolf Henrik (Atte) Mantere (synt. Michelsson, 19. elokuuta 1878 Tampere – 15. maaliskuuta 1910 Vaasa) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1908. == Elämä == Mantereen vanhemmat olivat Messukylässä syntynyt pellavatehtaan työmies Michel Michelsson (s. 1835) ja tamperelainen Judith Fagerlund (s. 1840). Mantere työskenteli kirjaltajana Tampereella vuoteen 1901, Haminassa 1901–1904 ja Kemissä 1904–1909, jonka jälkeen hän siirtyi Vaasaan Pohjalaisen kirjapainon johtajaksi. Mantere lähti työväenliikkeeseen Haminassa ja osallistui muun muaassa Forssan kokoukseen Haminan työväenyhdistyksen edustajana. Kemiin muutettuaan hän organisoi Lapin metsätyömaiden ammatillista järjestäytymistä ja kiersi maakuntaa puhujana. Mantere oli aktiivisesti mukana myös Suomen Kirjaltajaliiton toiminnassa. Mantere valittiin kansanedustajaksi maaliskuussa 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hänen ainoaksi jäänyt kansanedustajakautensa päättyi jo kesällä 1908 eduskunnan hajottamiseen. Mantere kuoli 31-vuotiaana keuhkokuumeeseen. Hänet on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle. == Perhe == Mantereen puoliso oli Erika Antintytär Salmi. Pariskunnalla oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Oulun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Purjeperhonen

Purjeperhonen (Iphiclides podalirius) on ritariperhosten (Papilionidae) heimoon kuuluva kookas päiväperhonen. == Koko ja ulkonäkö == Purjeperhosen siipien yläpinnan väri on vaaleankeltainen, jossa on leveitä mustia juovia. Takasiivissä on silmätäplä ja pitkät kannukset. Siipien kärkiväli uroksilla on 58–75 mm välillä. Naarailla siipienväli on 60–91 mm tehden siitä yhden Euroopan kookkaimmista päiväperhosista. Iphiclides podalirius MHNT CUT 2013 3 9 Male Dos Cahors.jpg|♂ Iphiclides podalirius MHNT CUT 2013 3 9 Male Ventre Cahors.jpg|♂ △ Iphiclides podalirius MHNT CUT 2013 3 9 Female Dos Cahors.jpg| ♀ Iphiclides podalirius MHNT CUT 2013 3 9 Female Ventre Cahors.jpg| ♀ △ == Levinneisyys ja lentoaika == Purjeperhonen esiintyy Pohjois-Afrikasta Keski- Eurooppaan ja Aasian lauhkeiden osien kautta Länsi-Kiinaan. Britteinsaarilla ja Pohjois-Euroopassa se on vain satunnainen vaeltaja, Baltiassa sitä tavataan yleisemmin kuin Pohjoismaissa. Suomesta lajia on tavattu yksi yksilö Turun Halisista vuonna 1984. Tarkka Suomessa tavattu yksilömäärä on kyllä suurempi, mutta muut havainnot ovat olleet joko liian epävarmoja tai aivan ilmeisesti ihmisen mukana maahan kulkeutuneita eli ns. importteja. Lajin lentoaika on maaliskuusta syyskuuhun yhtenä tai kahtena sukupolvena. == Elinympäristö ja elintavat == Purjeperhonen elää niityillä, pelloilla ja puutarhoissa. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat oratuomi (Prunus spinosa) ja muut Prunus-suvun lajit sekä orapihlajat (Crataegus). == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * *LuontoPortti: Purjeperhonen (Iphiclides podalirius) *Suomen Perhoset: Purjeperhonen *UniProt, Taxonomy: Iphiclides podalirius Luokka:Ritariperhoset
VegNews

VegNews on yhdysvaltalainen aikakauslehti, joka sisältää vegetarismiin liittyviä artikkeleita. Se perustettiin vuonna 2000, ja sillä on lehden oman ilmoituksen mukaan noin 150 000 lukijaa. Lehteä painetaan New Leaf Paper -yhtiön valmistamalle kierrätetylle paperille. Jokainen numero sisältää ”ympäristöllisen hyötylausunnon”, joka perustuu Environmental Defense -järjestön tai vastaavien tahojen tekemiin tutkimuksiin. VegNewsin toimitus sijaitsee San Franciscossa. Chicago Tribune -sanomalehden 2006 julkaisemalla aikakauslehtien Top 50 -listalla se sijoittui 18:nneksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * VegNews-lehden verkkosivut Luokka:Vegetarismi Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Janne Martikainen

Juho (Janne) Martikainen (24. maaliskuuta 1878 Kuopio – 11. heinäkuuta 1934 Viipuri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1909. == Elämä == Martikaisen vanhemmat olivat kirvesmies Jahvetti Martikainen ja Stiina Kervinen. Kansakoulun käytyään hän oli tehdastyöläisena ja suoritti puuseppäkoulun vuonna 1896. Tämän jälkeen Martikainen työskenteli maalarina, puuseppänä ja kirvesmiehenä Kuopiossa, Helsingissä, Sortavalassa, Terijoella ja Pietarissa. Vuonna 1905 Martikainen valmistui rakennusmestariksi Kuopion teollisuuskoulusta, jonka jälkeen hän asettui Sortavalaan. Martikaisen sisar oli valokuvaamoa pitänyt Ida Ahtiainen, jolta lainatulla kameralla Martikainen kuvasi rakennusmestarin työnsä ohessa Laatokan Karjalan köyhälistöä käyttäen materiaalia Rajavahti-sanomalehdessä. Sortavalan työväenyhdistyksessa vaikuttanut Martikainen toimi myös sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana ja organisaattorina. Martikainen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1907 pidetyissä Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa ja hän uusi paikkansa vielä 1908. Kansanedustajakautensa jälkeen Martikainen perusti oman valokuvaamon Helsinkiin. Valokuvauskilpailuissa ansioitunut Martikainen sai muun muassa yksinoikeuden kuvata Kansallisteatterin näytäntöjä. Hänen valokuvaamonsa julkaisi myös postikortteja. Vuonna 1912 Martikainen rakensi käyttämistään lasinegatiiveistä kasvihuoneen Kirkkonummen Jorvakseen, jossa hän piti tomaatinviljelyyn erikoistunutta kauppapuutarhaa vuoteen 1918. Tämän jälkeen Martikainen toimi puutarhaviljelijänä Ryttylän Lähteelässä 1918–1922 ja Uudenkirkon Kaukjärvellä 1923–1928 sekä talonomistajana Kuopiossa 1928–1933. Ennen kuolemaansa Martikainen työskenteli vielä Suomen kotipuutarhaliiton kiertävänä edustajana. Martikainen kuoli pitkäaikaiseen sairauteen Viipurissa 58-vuotiaana. Hänet on haudattu Tammiston hautausmaalle. == Perhe == Martikaisen puoliso oli Amanda Vilhelmiina Tengvall, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1923. Pariskunnalla oli viisi lasta. == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet