EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anneksi

Anneksi (, yhteenliittymä < ad-ne'ctere) on lisä tai lisäke. Se voi tarkoittaa esimerkiksi sivurakennusta, tytärseurakuntaa tai lisäosastoa eli sellaista, joka on yhdistetty johonkin tai kuuluu toiseen suurempaan kokonaisuuteen.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. ==Anneksipitäjä eli anneksiseurakunta== Anneksipitäjä eli anneksiseurakunta oli Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan evankelis-luterilaisessa kirkossa seurakunta, joka oli yhdistetty toiseen seurakuntaan tai palkkatuloon. Kirkkoherran tehtävää hoiti nimellisesti hiippakunnan piispa, joka sai anneksiseurakunnalta kirkkoherran palkan tai palkkion. Käytännössä piispat eivät kyenneet tai ehtineet johtaa paikallisesti seurakuntaa hiippakuntansa aluetta, koska tähän liittyi myös maallisen paikallishallinnon tehtävät siihen saakka kunnes maalaiskunnat erotettiin evankelis-luterilaisista seurakunnista Ruotsissa vuoden 1863 kunnallislakien ja Suomessa vuoden 1865 kunnallisasetuksen vuoksi vuosista 1865–1866 alkaen. Piispan jatkuvia paikallisia kirkkoherran uskonnollisia tehtäviä varten palkattiin varapastori, ruotsiksi en vicepastor, joka johti seurakuntaa paikallisesti kuntakokouksia lukuun ottamatta. Yksi tällaisista anneksiseurakunnista oli Myrskylän evankelis-luterilainen seurakunta, josta tuli hattujen sodan jälkeen 1747 Porvoon hiippakunnan piispan anneksiseurakunta. Muutos johtui siitä että Porvoon hiippakunta oli Ruotsin kuningaskunnan ja Venäjän keisarikunnan rajan siirryttyä Turun rauhassa Kymijoelle menettänyt anneksiseurakuntansa Kymenkartanon alueella nykyisessä Kymenlaaksossa. Anneksiseurakunnaksi voitiin ottaa seurakuntia, joihin paikallisella aatelisella ei ollut patronaattioikeutta eli oikeutta valita kirkkoherraa. ==Lähteet== Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Kirkkohistoria Luokka:Kristinuskon historia Suomessa Luokka:Suomen historia Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon hallinto
Benavente

Benavente on kunta Portugalissa, jonka pinta-ala on 521,4 neliökilometriä. Asukkaita on noin 29 000\. Kunta sijaitsee Alentejon alueella, Lezíria do Tejossa, Santarémin piirissä ja kunnan vapaapäivä on helatorstaina. Kunnan pormestarina toimii Carlos Coutinho ja kunnalla on neljä freguesiaa. ==Freguesiat== * Barrosa * Benavente * Samora Correia * Santo Estêvão ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin kaupungit Luokka:Região Centro
Aisa

thumb|Vanhojen kiesien aisat Kapelon talon liiterin seinää vasten Saari- Sorsualla Utajärvellä. Aisa on kuljetusvälineen vedossa käytettävä tankomainen tai putkimainen osa. Perinteisesti aisa on ollut esimerkiksi hevosreen tai kärryn osa, joka hevosen länkiin kiinnitettynä on toiminut vetoelimenä. Reen aisat on tehty tyypillisesti noin 50 millimetrin paksusta koivun rungosta poistamalla vain kuori. Rekiaisojen teosta tuleekin ohuen puun pään kuorimisesta "parkkuuraudalla" sanonta aisaaminen. Rekiaisat on kiinnitetty nivelillä ja ne voidaan irrottaa helposti reestä. Hevoskärryn aisat ovat taas kiinteä osa kärryä. Aisa-nimitys on myöhemmin yleistynyt liikennevälineissä, esimerkiksi kuorma-auton perävaunussa on vetoaisa. Aisan muodon mukaan käytetään voimistelussa nojapuiden pitkittäisistä tangoista nimitystä aisat. Luokka:Logistiikka Luokka:Valjaat
Paul Ailus

Paul Emil Ailus (alun perin Andersson, 22. helmikuuta 1911 Oulu – 16. toukokuuta 1983 Espoo) oli suomalainen muusikko, yrittäjä, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten ”Rantamökissä”-valssin ja Olavi Virran ja Metro-tyttöjen levyttämän ”Aila-pienen” sanoittajana. Paul Andersson muutti Helsinkiin kaksivuotiaana ja muutti 1930-luvun lopulla nimensä Ailukseksi. Muusikkona Ailuksen pääsoitin oli harmonikka, mutta hän soitti myös viulua. Ailuksella ei ollut omaa yhtyettä, mutta hän soitti ajoittain Dallapéssä. Ailuksella oli yhdessä Yrjö Saarnion kanssa Soitintarvike Oy -niminen yritys, joka valmisti ja markkinoi kanteleen-, viulun- ja kitarankieliä. Saarnio jätti yrityksen 1950-luvulla, jonka jälkeen Ailus jatkoi sitä vaimonsa kanssa aina vuoteen 1983. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
8\. divisioona (jatkosota)

8\. divisioona (Kolmen kannaksen koukkaajat) oli Suomenlahden sotilasläänin perustama jatkosodan Suomen maavoimien divisioona. Sotilaslääniin kuuluivat Etelä-Uudenmaan ja Etelä-Kymen suojeluskuntapiirit.Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.62 ja 101 Osa 8. divisioonan yksiköistä perustettiin läheisissä Pohjois-Uudenmaan ja Helsingin suojeluskuntapiireissä. ==Perustaminen== Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.101 *Jalkaväkirykmentti 4 (JR 4) *Jalkaväkirykmentti 24 (JR 24) *Jalkaväkirykmentti 45 (JR 45) *Kenttätykistörykmentti 11 (KTR 11) *Raskas patteristo 21 (RaskPsto 21) *Kevyt osasto 9 (KevOs 9) *Pioneeripataljoona 22 (PionP 22) *Viestipataljoona 27 (VP 27) *256. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (256. ItKKK) Divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mikä pääsääntöisesti onnistuikin, mutta joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksia ei kuitenkaan saavutettu. ==Komentajat == Divisioonankomentajina olivat: *eversti Claes Winell (31. joulukuuta 1941 kenraalimajuri) 10. kesäkuuta 1941 – 9. tammikuuta 1943 *kenraalimajuri Väinö Palojärvi 6. helmikuuta 1943 - 17. helmikuuta 1944 *kenraalimajuri Antti Kääriäinen 15. helmikuuta – 15. marraskuuta 1944 ==Tappiot== Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan sen kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat yhteensä 7 299 henkilöä. ==Katso myös== *Karjalankannaksen valtaus 1941 *Itä-Karjalan valtaus 1941 *Suurhyökkäys Syväriltä 1944 == Lähteet == * === Viitteet === 08\. divisioona
Timo Nuoranne

Timo Pekka Nuoranne (s. 8. kesäkuuta 1963 Rauman maalaiskunta) on suomalainen kuoronjohtaja ja kuoronjohdon professori. Hän opiskeli kuoronjohtoa Sibelius- Akatemiassa ja Tukholman musiikkikorkeakoulussa. Timo Nuoranne toimi Sibelius- Akatemian kirkkomusiikkiosaston kuoronjohdon lehtorina vuosina 1996–2014. Hän johti Radion kamarikuoroa 1997–2004, ja kuoro levytti tuona aikana varsinkin Einojuhani Rautavaaran kuoroteoksia. Nuoranne toimi Tampereen Filharmonisen Kuoron johtajana 2005–2013http://www.nuoranne.fi/Timo/Timo.html . Lisäksi hän on johtanut muun muassa Suomen Laulua, Kampin Laulua sekä Rauman Poikakuoroa. Vierailevana kuoronjohtajana Nuoranne on työskennellyt muun muassa Viron filharmonisen kamarikuoron ja saksalaisen RIAS-Kammerchorin kanssa. Vuonna 1999 Suomen kuoronjohtajayhdistys myönsi Nuoranteelle Vuoden kuoronjohtaja -palkinnon. Huhtikuussa 2014 Timo Nuoranne valittiin kuoronjohdon professoriksi Robert Schumann -korkeakouluun Saksan Düsseldorfissa.Kotimaa24 Timo Nuoranne kuoronjohdon professoriksi Saksaan == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
12\. divisioona (jatkosota)

12\. divisioona oli Helsingin sotilasläänin perustama divisioona. Sotilaslääni koostui ainoastaan Helsingin suojeluskuntapiiristä, joskin osa 12. divisioonan joukoista perustettiin Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä. Helsingin suojeluskuntapiiri perusti joukkoja myös muille jatkosodan divisioonille.Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.62 ja 101 ==Perustaminen== Perustamisen jälkeen divisioonaan kuuluivat muun muassa seuraavat yksiköt:Sotatieteen laitos: "Jatkosodan historia" osa 1 s.101 *Jalkaväkirykmentti 3 (JR 3) *Jalkaväkirykmentti 26 (JR 26) eli Ässärykmentti, alistettiin 4.D:lle elokuussa 1941 *Jalkaväkirykmentti 47 (JR 47) *Kenttätykistörykmentti 7 (KTR 7) *Raskas patteristo 23 (RaskPsto 23) *Kevyt osasto 1 (KevOs 1) *Pioneeripataljoona 27 (PionP 27) *Viestipataljoona 22 (VP 22) *251. ilmatorjuntakonekiväärikomppania (251. ItKKK) Divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mikä pääsääntöisesti onnistuikin, mutta joidenkin materiaalierien osalta määrävahvuuksiin ei päästy. ==Komentaja == Divisioonankomentajana oli perustamisesta 16. kesäkuuta 1941 alkaen ja 18. joulukuuta asti eversti Einar Vihma. ==Tappiot== Divisioonan Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten perusteella sen kokonaistappiot kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina olivat yhteensä 3 272 miestä, tosin koko divisioona lakkautettiin käytännössä tammikuussa 1942.Sotatieteen laitos:"Jatkosodan historia" osa 6 s.494 Karjalankannakselle jääneet yksiköt alistettiin 18. divisioonalle. ==Katso myös== *Karjalankannaksen valtaus 1941 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Jatkosodan suomalaiset divisioonat
Heikki Annala

Lauri Heikki ”Heepe” Annala (28. kesäkuuta 1934 Lapua – 23. heinäkuuta 1995 Nurmijärvi) oli suomalainen basisti, säveltäjä ja sovittaja.Heikki Annala, Pomus.net Annalan tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa ”Elämän valttikortit”, ”Viimeinen tukkilainen” ja ”Yön syliin”. Hän toimi säveltäjänä ja sovittajana useilla 1970–1980-lukujen iskelmäalbumeilla (mm. Reijo Kallio, Jamppa Tuominen, Reijo Taipale ja Matti ja Teppo). Ennen tätä Annala toimi kontrabasistina muun muassa Erik Lindströmin, Lasse Mårtensonin ja Herbert Katzin yhtyeissä. 1970-luvun alussa Annala perusti Soitinyhtye Liisa -studiokokoonpanon, joka julkaisi vuoteen 1978 mennessä neljä LP-levyä; yhdellä niistä oli laulusolistina Eino Grön. Yhtyeen nimi viittasi Yleisradion Liisankadun studioon, jossa sen ensimmäiset esitykset nauhoitettiin. Samalla vuosikymmenellä Annala aloitti Yleisradiossa radiosarjan Musiikkia maakunnista, joka kuului ohjelmistoon 1980-luvun lopulle saakka. Ohjelman tarkoituksena oli tuoda esiin kevyen musiikin esittäjiä ja kappaleita eri puolilta Suomea. Annala on haudattu Nurmijärven hautausmaalle. == Salanimet == * Lauri Peura – Annala yhdisti tämän nimimerkin toisesta etunimestään Laurista sekä silloisesta asuinpaikastaan Peurantiestä. * Niilo Pollari ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Johtamismalli

Johtamismalli on tapa johtaa. Johtamismalli on teoriaa siitä, miten yritystä voidaan johtaa. Malli ei kerro, mitä pitää vastata tiettyyn kysymykseen. Eri johtamismalleilla on erilainen peruslähtökohta: laatujohtamisessa lähdetään siitä, että asiat tehdään kerralla oikein aina, teknologiajohtamisessa luotetaan sopivan teknologian ylivertaisuuteen jne. == Erilaisia johtamismalleja == * Laatujohtaminen * Prosessijohtaminen * Teknologiajohtaminen * Henkilöstöjohtaminen * Strategiajohtaminen * Operatiivinen johtaminen *Muutosjohtaminen Luokka:Johtaminen Luokka:Systeemit
Nehëmah

Nehëmah on vuonna 1992 perustettu ranskalainen black metal -yhtye. Nimi tulee sumerinkielisestä sanasta Nehëmah, joka tarkoittaa Lilithiä. ==Historia== Yhtye perustettiin 31. lokakuuta 1992. Ensimmäinen demo, joka kantoi nimeä Light of a dead star nauhoitettiin kitaristi Eligorin kanssa kuitenkin vasta vuonna 1995. Yhtyeen toiveena kuitenkin oli pysyä underground-yhtyeenä, joten kyseisestä demosta valmistettiin vain 166 kopiota. Tämän jälkeen Corven jäädytti yhtyeen hetkeksi henkilökohtaisten ongelmiensa vuoksi. Syksyllä vuonna 2000 yhtye päätti palata musiikilliselle tielleen. Eligorin tilalle hankittiin Nocturnos, rumpaliksi valittiin Dargon ja Corven hoiti basson sekä vokalisoinnin. Maaliskuussa 2001 julkaistiin joitakin kappaleita vanhalta demolta paremmalla laadulla joidenkin ranskalaisien levy-yhtiöiden kautta. Kesällä yhtyeeseen liittyi kitaristi nimeltään Sorghal. Talvella 2002 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen kokopitkä albumi Oaken Shield -nimisen levy- yhtiön kautta, joka kantoi samaa nimeä, kuin ensimmäinen demo, eli Light of a dead star. Julkaisuun kohdistunut kritiikki oli ylistävää, Nehëmahia ylistettiin muun muassa pitkästä aikaa ensimmäiseksi "true black metal" -julkaisuksi, jota ranskalainen yleisö oli odottanut jo vuosia. Toinen kokopitkä Shadow From The Past...ia aloitettiin nauhoittamaan jo vuonna 2003 yhtyeen ollessa vielä osittain keikkailemassa syyskuusta lokakuun loppuun asti, kuitenkin kyseinen levy julkaistiin jo tammikuussa 2003. Yhtyeen seuraava levy Requiem Tenebrae julkaistiin edelleen levy-yhtiö Oaken Shieldin kautta vuonna 2004 ja myöhemmin vuonna 2006 julkaistiin seuraava levy, In November Live..., joka nimensä mukaisesti sisältää lähinnä live materiaalia, kyseisen livelevyn julkaisi 7. lokakuuta Occultum Productions. Yhtyeen on otaksuttu julkaisevan neljännen kokopitkänsä Avantgarde Musicin kautta tulevana vuonna 2007. == Jäsenet == === Nykyiset === *Corven − laulu, basso, rummut *Sorghal − sähkökitara === Entiset === * Eligor − sähkökitara * Nocturnos − sähkökitara * Anton − sähkökitara * Oldar − rummut * Dargon − rummut * Glaurung − rummut (live) == Diskografia == === Demot === * Light of a Dead Star (1995) * Nehëmah (2001) === Kokopitkät === * Light of a Dead Star (2002) * Shadows From the Past... (2003) * Requiem Tenebrae (2004) === Livelevyt === * In November Live... (2006) === Splitit === * Vultyr/Nehëmah (2003) == Aiheesta muualla == * Yhtyeen viralliset kotisivut * * * Luokka:Ranskalaiset black metal -yhtyeet
Moon Patrol

Moon Patrol on Iremin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu vuonna kolikkopelinä. Peli on käännetty useille kotikoneille ja pelikonsoleille. == Pelaaminen == Moon Patrolissa pelaaja kuljettaa kuun päällä ajoneuvoa, jolla on esteinään useita ylitettäviä kraattereita. Ajoneuvon pudottua niihin peli loppuu. Taivaalle ilmestyy toisinaan ufoja, jotka voivat osuessaan myös aiheuttaa pelin loppumisen. Pelaajakin voi ampua ufoja, jolloin pistemäärä samalla kasvaa. == Kloonit == Pelistä on tehty lukuisia klooneja eri alustoille. == Aiheesta muualla == * * * * * Moon Patrol Arcadeplay.com-sivustolla Luokka:Kolikkopelit Luokka:Vuoden 1982 videopelit Luokka:Apple II -pelit Luokka:Commodore 64 -pelit Luokka:TI-99/4A -pelit Luokka:Commodore VIC-20 -pelit Luokka:Sord M5 -pelit
Potpuri

Potpuri () eli sävelmäkooste tai sävelmäketju tai medley, joskus myös kimara, on musiikillinen termi, joka tarkoittaa musiikkiesitystä eli laulua, joka koostuu lyhyin välikkein yhteenliitetyistä suosittujen laulujen osista.Eräs potpurin nimitys on myös ”sävelmäsalaatti”, Vornanen, Rauni: Sano se suomeksi. WSOY, 1973. == Potpurin käyttö == Useimmiten potpuria käytetään yhtyeitten tai artistien konserteissa, kun useista kappaleista halutaan soittaa vain osa ja tiivistää esiintymistä yhdistelemällä kaikille tuttuja lauluja tiiviiksi ketjuksi. Levytyksissä potpuri on varsin harvinainen, jos mukaan ei lasketa konserteissa tallennettuja äänitteitä eli live-levyjä. Eräs tunnetuimmista lienee Elvis Presleyn An American Trilogy, jossa hän yhdistää Etelävaltioiden marssilaulun Dixie, negrospirituaalin All My Troubles sekä Pohjoisvaltioiden marssilaulun Battle Hymn of the Republic, luoden näin trilogian Yhdysvaltojen sisällissodasta. == Potpurin tekeminen == Usein potpuria tehdessä valitaan useita samantyyppisiä tai muuten yhteenliittyviä lauluja, esimerkiksi rock- henkisiä lauluja tai joululauluja, jotka halutaan yhdistää. Yleensä laulut transponoidaan samaan sävellajiin ja tempoja muutetaan lähemmäs toisiaan, näin saadaan aikaan vaikutelma yhdestä laulusta. Rohkeimmat muusikot saattavat jopa soittaa päällekkäin joitakin laulun osia, esimerkiksi laulaa toisen laulun sanoja toisen laulun säestyksen päälle. Tällöin saadaan aikaan joskus hienoja ja yllättäviä yhdistelmiä. == Eräitä potpureita == Suomessa muun muassa Juice Leskinen ja Frederik ovat esittäneet konserteissaan potpureja kappaleistaan. Yhdysvaltalainen komediamuusikko ”Weird Al” Yankovic laittaa perinteenä jokaiselle levylleen yhden potpurin, joka sisältää sanoituksia useista suosituista pop- ja rock-kappaleista. Yankovicin potpureissa on erikoispiirteenä se että hän muuttaa musiikin polkkatyyliseksi haitarin säestyksellä. == Katso myös == * Rapsodia * Potpourri == Lähteet == Luokka:Musiikin esittäminen Luokka:Musiikkitermit
PCUF

PC Users of Finland eli PCUF on 1983 aloittanut Suomen suurin PC-tietokoneiden käyttäjäyhdistys, PC-käyttäjät ry. Yhdistys tarjoaa jäsenilleen kotisivutilaa, sähköpostipalvelun ja shellin yhdistyksen linux-palvelimella. Myös yhdistyksellä on aktiivien jäsentoiminta. Yhdistys kuuluu Suomen tietotekniikan liittoon, joka tarjoaa yhdistyksen jäsenille huomattavia etuja. == Jäsentoiminta == PC-käyttäjät ry järjestää jäsenilleen teemailtoja, joissa opetellaan teeman mukaisia asioita. On ollut Delphi, C-iltoja sekä omat jaokset linuxin opetteluun, pelaamiseen jne. == Aiheesta muualla == Yhdistyksen kotisivut Luokka:Suomalaiset tietotekniikka-alan järjestöt
Pink Floyd – The Wall

Pink Floyd – The Wall (Suomessa myös nimellä Muurinseinä) on vuonna 1982 valmistunut Alan Parkerin ohjaama elokuva, joka perustuu Pink Floyd -yhtyeen konseptialbumiin The Wall. Elokuvassa on vain vähän vuoropuhelua ja tarinaa kuljetetaan musiikin avulla. Elokuva sisältää myös piirrosanimaatioita. Elokuva kertoo eristäytyneestä, hulluuden ja itsetuhon partaalla olevasta rocktähdestä. Sen tarina poikkeaa hieman albumin juonesta. Elokuva sisältää albumin kappaleiden lisäksi kappaleet ”When the Tigers Broke Free” ja ”What Shall We Do Now?” Toisaalta siitä puuttuvat kappaleet ”Hey You” ja ”The Show Must Go On”. Elokuvan pääosaa esitti The Boomtown Rats -yhtyeen laulaja, sittemmin Live Aidin järjestäjänä tunnetuksi tullut Bob Geldof. ==Vastaanotto== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää The Wallia mahtipontisena, parhaimmillaan psykedeelisenä mutta pahimmillaan sekavan pateettisena. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pink Floyd: The Wall . Dvdplaza.fi. Luokka:Pink Floyd Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1982 brittiläiset elokuvat Luokka:Alan Parkerin ohjaamat elokuvat Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Aiemmin julkaistuun materiaaliin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Jusuf Kalla

Jusuf Kalla (s. 15. toukokuuta 1942 Watampone, Sulawesi Selatan, Indonesia) on indonesialainen poliitikko. Hän oli vuosina 2004-2009 ja 2014-2019 Indonesian varapresidentti. Vielä lokakuussa 2004 pidettyjen presidentinvaalien aikaan Kalla jätettiin oman puolueensa ulkopuolelle, sillä hän oli ehdolla kilpailevan demokraattisen puolueen presidenttiehdokkaan Susilo Bambang Yudhoyonon varapresidentiksi. Kun kuitenkin Golkarin oma ehdokas kenraali Wiranto putosi jo ensimmäisellä kierroksella ja Yodhoynosta tuli presidentti, sai Kalla synninpäästön puolueessaan. Niinpä hän voitti joulukuussa 2004 Golkar-puolueen johtajaäänestyksen, vastaehdokkaana Akbar Tanjung. Jusuf Kalla on Indonesian toiseksi tärkein poliitikko heti presidentti Yodhoyonon jälkeen, ellei jopa lähes yhtä tärkeä. Hän on pidetty maan vaikutusvaltaisimpana varapresidenttinä sitten ensimmäisen kyseisen viran haltijan, Muhammed Hattan, aikojen. Maan suurimman puolueen Golkarin puoluejohtajana hänellä on lisäksi enemmän vaikutusvaltaa Indonesian parlamentissa kuin presidentti Yodhoyonolla itsellään, sillä tämän demokraattisella puolueella (PD) on vain runsas kymmenesosa parlamenttipaikoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TokohIndonesian esittely Luokka:Indonesialaiset poliitikot Luokka:Indonesian varapresidentit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reino Armio

Reino Rurik Armio (alk. Andersson) (9. joulukuuta 1905 Turku – 16. toukokuuta 1979 Turku) oli suomalainen iskemälaulaja, joka lauloi Sointu levy-yhtiölle. Armion levyttämistä 95 kappaleesta tunnetuimpia olivat ”Kynttilöiden syttyessä” (”Kodin kynttilät”), ”Yö Riossa”, ”Pustan poika”, ”Danakil” sekä sota-ajan propagandalaulut ”Kremlin uni” ja ”Kiestingin Sohvi”. Armion levytykset jäivät kuitenkin tunnetumpien laulajien esimerkiksi Eugen Malmsténin ja A. Aimon levytysten varjoon.Tahtipuikko. Armion levytysura päättyi sotavuosina välirikkoon Sointu-levy-yhtiön kanssa, kun Armio osin aiheellisesti arvosteli yhtiötä ”hittikappaleiden” antamisesta A. Aimon ja Malmsténin laulettaviksi. Alkujaan Armio oli kanttori Porista.Maarit Niininluodon esittelyteksti. Artiemusic.comUsko Kemppi, Pomus.net Hän levytti lähes sata levypuolta.Sointu-iskusävelmissä esiintyvät suuret tähdet, Kaleva.fi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Annikki Arni

Aino Annikki Arni, o.s. Forsström, käytti kirjailijanimimerkkinä nimeä Marja- Leena (23. syyskuuta 1898 Ristiina – 10. joulukuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen laulaja ja näyttelijä, mutta myös toimittaja ja suomentaja. Hän esitti operettisävelmiä ja iskelmiä ja esiintyi 1930-luvulla kabareessa. Hänen iskelmistään tunnetuin lienee hänen Dallapé-orkesterin solistina levyttämänsä Vanha kaappikello (1938). Hän oli myös toimittaja ja pääsi haastattelemaan musiikkimaailman suuria tähtiä.Yle/Elävä arkisto Arni oli yksi alkuperäisiä Elokuvajournalistit-yhdistyksen perustajajäseniä vuonna 1944. Yhdistyksen näkyvin tehtävä oli jakaa elokuva-alan Jussi-palkintoa. Arni sai vuonna 1978 betoni-Jussin kunnianosoituksena elämäntyöstään. == Teokset == * Marja-Leena: Filmitähtien maailmasta, 1950 * Marja-Leena: Muistat sie viel? 1953 * Muistat sie viel?, 2. uudistettu painos 1979 * Kultaa ja hopeaa (muistelmia), 1971 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Ylen Elävä arkisto – Annikki Arni haastattelussa (1971) Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Oulu (Wisconsin)

Oulu on kunta () Yhdysvalloissa Wisconsinin osavaltiossa, Bayfieldin piirikunnan luoteiskulmassa. Kunnassa oli vuonna 2022 arviolta 573 asukasta, ja se on pinta-alaltaan noin 91,72 neliökilometrin kokoinen. Kunta on nimetty oululaislähtöisten suomalaisten asuttajiensa mukaisesti. Suomalaisia virtasi Wisconsiniin pääasiassa 1800-luvun loppu- ja 1900-luvun alkupuolella. Yhdysvaltoihin perustetuista Suomen suurimpien kaupunkien mukaan nimetyistä paikoista Oulu on ainoa, joka on nimetty asuttajiensa mukaan. Uudet asukkaat olivat ylpeitä entisestä kotikaupungistaan. Suomen kieltä opetetaan vapaaehtoisvoimin kesäkursseilla. Kunnassa sijaitsee kulttuurikeskus (), jossa esitellään paikallista siirtolaishistoriaa, minkä lisäksi alueelta löytyy myös savusauna. J. Karjalainen on tehnyt Oulusta musiikkikappaleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Englanninkielinen artikkeli Oulusta * City data: Oulu, Wisconsin * Genealogia.fi: "1910 Census for Township of Oulu, Bayfield County, Wisconsin" * Oulu Glass - lasinpuhaltajien- ja muotoilijoiden yhteisö * Oulu, Wisconsin USA - Kuulumiset, Ilmianto ja Historia * YouTube: J. Karjalainen – Oulu, Wisconsin Luokka:Wisconsinin kunnat
Bayfieldin piirikunta

Bayfieldin piirikunta on Yhdysvaltojen Wisconsinin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli asukkaita 15 013\. Hallinnollinen keskus on Yläjärven rannalla sijaitseva Washburn. == Maantiede == Bayfieldin piirikunta rajautuu idässä Ashlandin piirikuntaan, etelässä Sawyerin piirikuntaan, lounaassa Washburnin piirikuntaan ja lännessä Douglasin piirikuntaan. Piirikunnan pohjoinen osa on Yläjärven rantaa, ja Apostle Islands -nimisestä saariryhmästä kolme saarta kuuluu Bayfieldin piirikunnalle. Bayfieldin piirikunnan pinta-ala on 5 288 km², josta 3 823 km² on maata ja 1 464 km² (27,69 %) vettä.Wisconsin by County - Census 2000 Summary file ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Bayfieldin piirikunnan viralliset kotisivut Luokka:Wisconsinin piirikunnat
Susanna Alakoski

Susanna Alakoski (oik. Jaana Susanna Emilia Alakoski Söderlund; s. 16. toukokuuta 1962 Vaasa) on ruotsinsuomalainen kirjailija. Hän kirjoittaa teoksensa ruotsiksi. ==Ura== Alakoski muutti viisivuotiaana perheensä kanssa Vaasasta Ruotsiin. Hän kävi koulunsa Ystadissa Skånessa ja muutti myöhemmin Tukholmaan. Hän on koulutukseltaan sosionomi ja toimii tutkijana. Alakoski on työskennellyt myös sosiaalisihteerinä, hoitanut pakolaisasioita ja ollut Ruotsin Vasemmistopuolueen entisen puheenjohtajan Gudrun Schymanin lehdistösihteerinä. Vuonna 2006 julkaistiin Alakosken esikoisromaani Svinalängorna (suom. Sikalat, 2007), joka sai arvostetun ruotsalaisen August- palkinnon. Kirjasta tehtiin elokuva, Sovinto, joka sai ensi-iltansa vuonna 2011. Vuonna 2007 ilmestyi Alakosken ja Karin Nielsenin toimittama luokkayhteiskunta-antologia Tala om klass, jossa 15 naista kertoo omien kokemustensa perusteella luokkayhteiskunnasta vuosina 1931–2006. Teoksen pohjalta on tekeillä myös elokuva. Alakoski on kirjoittanut myös kolme lastenromaania. Vuonna 2011 ilmestyi teos Dagens Harri (suom. Päivän Harri, 2012), joka on trilogian ensimmäinen osa. Vuonna 2012 ilmestyi toinen osa, Guldfisk (suom. Kultakala, 2013) ja vuonna 2013 kolmas osa, Dagens skräckis. Vuonna 2013 Alakoskelle myönnettiin Jan Myrdal -seuran 100 000 Ruotsin kruunun (noin 11 400 euron) arvoinen Lenin-kirjallisuuspalkinto, josta hän kieltäytyi. Alakosken mukaan kieltäytymisen taustalla oli henkilökohtaisia ja poliittisia syitä. Hän ei halunnut itseään yhdistettävän totalitaristiseen hallintoon. Alakoski sai vuonna 2015 Malmön korkeakoulun kunniatohtorin arvon. Alakosken puoliso on ruotsalainen runoilija Mats Söderlund. Heillä on kolme lasta. ==Teokset== ===Romaanit=== * * * * ===Lasten- ja nuortenromaanit=== * * * ===Muut=== * * * * * ==Palkinnot== * 2006 Kaunokirjallisuuden August-palkinto romaanista Svinalängorna (Sikalat) * Kunniatohtorin arvo Malmön korkeakoulun terveyden ja yhteiskunnan tiedekunnassa ==Lähteet== * Helsingin Sanomat 6.12.2006, s. C2 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Susanna Alakosken sivusto * Esittely Bonnier-kustantamon sivuilla Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsinkieliset kirjailijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Food Force

Food Force on YK:n Maailman ruokaohjelman (WFP) vuonna 2005 julkaisema, 8–13-vuotiaille lapsille ja nuorille suunnattu opetuksellinen tietokonepeli. Pelaajien tehtävänä on hoitaa ruoanjakelua nälänhädästä kärsivässä maassa ja auttaa maata pääsemään jaloilleen sekä saada sen omavaraisuus takaisin. Samalla pelaaja oppii nälästä ja WFP:n työstä sen ehkäisemiseksi. ==Kehitys, historia ja versiot== Pelin kehittäjät ovat brittiläinen Playerthree ja italialainen Deepend. Food Force julkaistiin Bolognassa 14. huhtikuuta 2005. Se on ladattavissa ilmaiseksi verkkosivustolta. Sekä Windowsille että Macintoshille on omat versionsa. Pelaajia kannustetaan polttamaan peli CD:ille ja jakamaan kavereille. Erikielisiä versioita on tällä hetkellä jo seitsemän. Toukokuussa 2007 ilmestyi suomenkielinen versiohttp://www.fida.info/cgi- bin/linnea.pl?document=00010971 . ==Peli== Pelin tapahtumapaikkana on Sheylan, Intian valtamerellä sijaitseva kuvitteellinen saarivaltio, joka kärsii kuivuudesta ja sisällissodasta. Pelaajan hahmo on YK:n ammattilaisten mukaan päässyt keltanokka. Pelissä on kuusi tehtävää, jotka on suunniteltu havainnollistamaan ruoka-avun jaon eri vaiheita. # Ilmavalvonta – nälästä kärsivien kansalaisten etsintää helikopterilla # Energiapakkaukset – pelaaja yrittää koostaa tasapainoisen ruokavalion riisistä, ruokaöljystä, pavuista, sokerista ja suolasta, käytössään vain 30 senttiä päivässä # Ilmapudotus – pudota ruokatarvikkeita kohdealueelle, vaaroina muun muassa tuuli # Locate and dispatch – tehtävänä eri puolilta maailmaa ostetun ja lahjoitetun ruoan jaon suunnittelu # Food run – johdata saattue ruokavarastolle, vaaroina esimerkiksi maamiinat ja tiesulut # Future farming – auta kylää kehittymään kymmenen vuoden ajan käyttäen rahaa ravintoon, koulutukseen, 'ruokaa työstä' -ohjelmiin ja HIV-hoitoihin Suuri osa pelistä on toimintapainotteista, aikarajoineen. Kukin kuudesta tehtävästä on mahdollista ratkaista tunnissa, mutta pelaajat voivat haluta koettaa yksittäistä tehtävää toistamiseen, sillä parhaat tulokset voi tallettaa internetiin vertailtavaksi muiden kanssa. ==Food Force – Bowl 2006== Food Forcen kilpailuversio Bowl 2006 julkaistiin 2006. Sen tavoitteena on rohkaista useampia lapsia pelaamaan ja oppimaan nälästä maailmassa. Bowlissa 40 miljoonaa pistettä kerännyt pelaaja pääsee mukaan arvontaan jossa voi voittaa liput Super Bowliin kahdelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * www.food-force.com , viralliset sivut * www.food- force.com/bowl , Food Force - Bowl 2006 Luokka:Opetuspelit Luokka: Maatalouspolitiikka
Minden

Minden on kaupunki Saksassa Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa. Kaupunki sijaitsee 40 kilometriä Bielefeldistä koilliseen ja 55 kilometriä Hannoverista länteen. Kaupunki on Minden-Lübbecken piirikunnan keskuskaupunki. Vuoden 2022 lopussa Mindenissä oli 83 076 asukasta. Kaupunki on ollut asuttu ainakin 300-luvulta asti. Kaarle Suuri teki sopimuksen Mindenissä vuonna 798. Mindenissä oli vuoteen 2003 asti, ennen Magdeburgin vesiväyläristeyksen rakennusta Saksan suurin kahden vesiväylän risteys. Weser ja Mittellandkanaali virtaavat ristiin ”kahdessa kerroksessa”. Mittellandkanaali on 320 kilometriä pitkä ja pisin rakennettu vesiväylä Saksassa.Mittellandkanal Mittellandkanaali yhdistää Elben ja Reinin. Minden on tärkeä laivaliikenteen risteyspaikka. Kaupunki edistää pyöräilyä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin verkkosivut * Wasserstraßenkreuz Minden Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
H. L. Mencken

Henry Louis Mencken ( 1880 Baltimore, Yhdysvallat – 1956 Baltimore, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. (lähde ei lähteistä tarkempaa s.- ja k.- aikaa, siksi piilotettu) Mencken oli The Baltimore Sunissa muun muassa kulttuurikriitikkona. Vuosina 1924–1933 hän toimitti muiden kanssa perustamaansa The American Mercury -lehteä. Hän kirjoitti kielitieteellisen tutkielman American Language (1919). Hänen toinen tunnettu teoksensa on esseekokoelma Prejudices (1919–1927). Postuumisti julkaistussa päiväkirjassa hän paljastuu antisemitistiksi ja rasistiksi, ja monet muuttivat käsitystään hänestä. == Omin sanoin == *Kun kuulet jonkun julistavan rakkauttaan maataan kohtaan, se kertoo, että hän odottaa saavansa korvauksen siitä. *Shakespearen ainoa ansio oli loppujen lopuksi se, että hän kokosi yhteen joukon vanhoja sitaatteja. *Elämä ilman seksiä olisi turvallisempaa mutta sietämättömän tylsää. *Inhoan urheilua yhtä paljon kuin urheilusta pitävä inhoaa maalaisjärkeä. *Moraalittomuus: niiden moraali joilla on paljon hauskempaa. *Puritanismi: ahdistava pelko siitä että jossakin joku on onnellinen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Pitié-Salpêtrière

Pitié-Salpêtrière () on pariisilainen sairaala. Se on historiansa aikana toiminut mielisairaalana, vankilana ja köyhäintalona. Sen pihalla kokeiltiin giljotiinia ensi kerran, silloin kuolleisiin. Niin sanottujen syyskuun murhien aikana jakobiinit järjestivät Salpêtrièressä, kuten muissakin vastaavissa laitoksissa, hirvittävän verilöylyn. Napoleonin aikana laitos muutettiin yksinomaan mielisairaiden ja hysteerikkojen säilytyspaikaksi. Laitos oli pitkään vanhuspsykiatrinen eli psykogeriatrinen sairaala, mutta avohoidon kehittyessä se muutettiin 1980-luvulla tapaturmasairaalaksi ja on nykyisin osa Pariisin yliopistollista keskussairaalaa.Sairaalan sivusto Kuuluisa ranskalainen neurologi Jean-Martin Charcot oli Salpêtrièren ylilääkäri. Sigmund Freud oli Salpêtrièressä harjoittelemassa Charcot’n johdolla. Walesin prinsessa Diana ja yhdysvaltalainen tanssija Joséphine Baker kuolivat Salpêtrièren sairaalassa. Siellä ovat olleet hoidettavana esimerkiksi Michael Schumacher, Ronaldo, ruhtinas Rainier III, Alain Delon ja Gérard Depardieu. Sairaalassa on Institut du cerveau et de la moelle épinière.Inauguration à Paris de l'Institut du cerveau, centre de recherches "sans équivalent au monde" == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Psykiatriset sairaalat Luokka:Ranskan sairaalat Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat
Trygve Bratteli

Trygve Marton Bratteli (11. tammikuuta 1910 Nøtterøy, Norja – 20. marraskuuta 1984 Oslo, Norja) oli norjalainen poliitikko, Työväenpuolueen edustaja ja Norjan pääministeri vuosina 1971–1972 ja 1973–1976. Bratteli syntyi Nøtterøyssä, jossa hän kävi kansakoulun. Hän oli jonkin aikaa työttömänä ja työskenteli sitten muun muassa valaanpyytäjänä ja rakennustyöläisenä. Hän toimi Työväenpuolueen kriisikomitean sihteerinä Norjan natsimiehityksen aikana. Saksalaiset vangitsivat hänet vuonna 1942, ja hän oli poliittisena vankina useilla Saksan keskitysleireillä vuosina 1943–1945. Brattelin palattua Norjaan vuonna 1945 hänestä tuli Työväenpuolueen varapuheenjohtaja. Hän työskenteli puolustuskomiteassa ja hänestä tuli puolueen johtaja 1965. Bratteli oli kansanedustajana Norjan suurkäräjillä vuosina 1950–1981 ja toimi myös finanssi- ja liikenneministerinä. Työväenpuolueen ensimmäisen pääministerin Einar Gerhardsenin erottua Brattelin vastuulla oli löytää Työväenpuolueen hallituksille uusi suunta. Brattelin poliittisen uran keskeisenä tavoitteena oli Norjan jäsenyys Euroopan yhteisössä. Jäsenyyden kaaduttua vuoden 1972 kansanäänestyksessä hän erosi hallituksesta. Bratteli kirjoitti lukuisia muistelmia ja poliittisia kirjoja. Hänen muistelmistaan Saksan keskitysleireiltä Fange i natt og tåke (suom. Vainottuna ja vangittuna) tuli Norjassa yksi aikansa myydyimmistä kirjoista. Bratteli on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle. ==Kirjallisuutta== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Liikenneministerit Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Norjan pääministerit Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sequoian kansallispuisto

Sequoian kansallispuisto sijaitsee Sierra Nevadan vuoristossa, lähellä Visaliaa Kaliforniassa. Puisto on kolmas Yhdysvaltojen kansallispuisto Yellowstonen kansallispuiston ja Mackinac National Parkin jälkeen. Puisto on perustettu 1890. Sen pinta-ala on 1 635 km². Puiston korkein vuori Mount Whitney ulottuu 4 421 metrin korkeuteen merentasosta. Puisto on Kings Canyonin kansallispuiston vieressä. Puisto on kuuluisa mammuttipetäjistä (Sequoiadendron giganteum). Niihin sisältyy maapallon tilavuudeltaan suurin puu nimeltään Kenraali Sherman. Se kasvaa metsässä nimeltä Giant Forest, jossa on kaikkiaan 8 000 mammuttipetäjää. Giant Forestissa kasvaa viisi maailman kymmenestä suurimmasta puusta tilavuuden mukaan arvioituna. == Kuvia == Tiedosto:General Sherman Tree.jpg|Tilavuudeltaan maapallon suurin puu Kenraali Sherman. Tiedosto:Sequoia and a car.jpg|Auto ja mammuttipetäjä. Tiedosto:Sequoia NP - Tunnel Log.jpg|Kaatuneen mammuttipetäjän läpi vuonna 1938 tehty tunneli, jonka leveys on 5,2 metriä ja korkeus 2,4 metriä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kalifornian kansallispuistot
Pateniemen saha

Pateniemen saha oli Oulun Pateniemen kaupunginosassa toiminut sahalaitos, joka oli toiminnassa vuosina 1873–1990. Se perustettiin alun perin helpottamaan laivanrakennuksessa tarvittavan puutavaran saantia ja siten tukemaan omistajansa, kauppaneuvos Johan Gustav Bergbomin omistaman, vuonna 1857 avatun laivavarvin toimintaa. Bergbom sai luvan sahan perustamiseen kuvernööriltä 31. elokuuta 1873, ja Pateniemen varvin läheisyyteen rakennettiin kaksiraaminen höyrykäyttöinen sahalaitos. Sahan tuotanto ylitti 10 000 kuutiometrin rajan ensi kertaa vuonna 1888, jolloin se oli yksi Oulun läänin suurimmista sahoista. Laivanrakennusmateriaalin lisäksi sahatavaraa vietiin myös ulkomaille, aina Kreikkaan ja Tunisiaan saakka. Tärkein vientikohde oli Englanti. Raakapuuta tuotiin sahalle aluksi uittamalla, ja vuosina 1928–1929 rakennettiin Oulun–Tornion rautatieltä sahalle pistoraideLaukka, s. 67. Vuonna 1906 aloitettiin uuden kuusiraamisen höyrysahan rakennustyöt, ja uusi sahalaitos aloitti tuotannon vuonna 1908. Saha laajentui pian yhdeksänraamiseksi laitokseksi. Vuonna 1912 useat alueella toimivat sahat yhdistyivät, ja yhteenliittymän nimeksi tuli Aktiebolaget Uleå Osakeyhtiö. 1930-luvulla aloitettiin sellun tuotanto osana sahatoimintaa, ja Pateniemen saha liittyi osakkaaksi vuonna 1935 perustettuun Oulu Osakeyhtiöön. Viimeisen kerran saha vaihtoi omistajaa vuonna 1986, jolloin siitä tuli osa Veitsiluoto Oy:tä. Sahan toiminta päättyi 27. huhtikuuta 1990. Sahalaitoksen rakennukset purettiin vuosina 1994 ja 1995. Itse saharakennus paloi helmikuussa 1995. Syttymisen syyksi epäiltiin rakennuksen purkutöistä aiheutunutta kipinää. Nykyisin sahan maa-alueen omistaa Stora Enso Oy. Maa-alueen puhdistus aloitettiin raivaamalla metsä vuonna 2010 ja maaperän vaihto- ja puhdistustoimet alkoivat vuonna 2011. Nykyisin Pateniemen sahan toimintaa ja historiaa esittelee vanhassa sahan varastorakennuksessa, Nikkaripirtissä toimiva Pateniemen sahamuseo, joka on osa Pohjois-Pohjanmaan museota. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Oulun kaupunki: Pateniemen saha 1873–1990 * Oulun kaupunki: Pateniemen varvi * Pohjois-Pohjanmaan museo: Pateniemen sahamuseo Saha Luokka:Oulun entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen sahateollisuus Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset
Miinanraivaaja SM 1

Miinanraivaaja SM 1 oli Suomen merivoimien miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Vene otettiin palvelukseen 1939 ja poistettiin palveluksesta 1951.Auvinen, Visa s. 63 == Palvelus == Alus oli merisuojeluskuntien tilaama, mutta se joutui pian valmistuttuaan raivaajaksi. Raivaaja oli 10.–18. marraskuuta 1941 Koiviston raivausosastossa liitettynä osasto E:hen yhdessä sisaraluksensa SM 2:n,Salakan ja SP 3:n kanssa.Merivoimien historia osa 2 liite 7 Kesäkuussa 1942 SM 1 raivasi Viipurinlahden suulla 3. raivaajalaivueen mukana vanhaa venäläisten laskemaa miinakenttää, josta raivattiin kaikkiaan 25 miinaa ja 130 raivausestettä. Veneen ja SM 2:n ollessa nostamassa kalustoaan räjähti veneiden välissä miina, jolloin yksi matruusi kaatui ja kolme haavoittui. Alukset eivät kärsineet mainittavia vaurioita. Vuonna 1948 alus kuului II raivausosastoon. Suojeluskunnat lakkautettiin Pariisin rauhansopimuksella, jolloin alus jäi laivastolle. Alus oli koulutusaluksena, kunnes se poistettiin 1951 palveluksesta. == Lähteet == * ===Viitteet=== SM 1 Luokka:Suojeluskunta
Miinanraivaaja SM 2

Miinanraivaaja SM 2 oli Suomen merivoimien miinanraivaaja. Alus otettiin palvelukseen 1939 ja poistettiin palveluksesta 1954.Auvinen, Visa s. 63 == Palvelus == Alus oli merisuojeluskuntien tilaama, mutta se joutui pian valmistuttuaan raivaajaksi. Kesäkuussa 1942 alus raivasi Viipurinlahden suulla 3. raivaajalaivueessa vanhaa venäläisten laskemaa miinakenttää, josta raivattiin kaikkiaan 25 miinaa ja 130 raivausestettä. Raivaajan ja SM 1:n ollessa nostamassa kalustoaan räjähti alusten välissä miina, jolloin yksi matruusi kaatui ja kolme haavoittui. Alukset eivät kärsineet mainittavia vaurioita. Vuonna 1948 alus kuului II raivausosastoon. Pariisin rauhansopimus lakkautti suojeluskunnat, jolloin alus jäi laivastolle. Alus oli koulutusaluksena, kunnes se varustettiin 1954 radio-ohjattavaksi maaliksi. Se ammuttiin todennäköisesti upoksiin. == Lähteet == * ===Viitteet=== SM 2 Luokka:Suojeluskunta
Pateniemen sahamuseo

Pateniemen sahamuseo on Pateniemen kaupunginosassa Oulussa sijaitseva Pohjois- Pohjanmaan museon ylläpitämä sahateollisuuden museo, joka keskittyy pääasiassa vuosina 1873–1990 toimineen Pateniemen sahan toiminnan ja historian esittelyyn. Museo sijaitsee Pateniemen sahan vanhassa Nikkaripirtiksi kutsutussa varastorakennuksessa. Museo avattiin yleisölle 19. kesäkuuta 1989, jolloin Veitsiluoto Oy lahjoitti rakennuksen Oulun kaupungille ja edelleen Pohjois-Pohjanmaan museolle. Museossa on esillä sahaan ja sen toimintaan liittyvää esineistöä. == Lähteet == Luokka:Oulun museot Sahamuseo Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Miinanraivaaja SM 3

Miinanraivaaja SM 3 oli Suomen merivoimissa palvellut miinanraivaaja. == Valmistus == Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista Aug. Eklöfiltä.Auvinen, Visa s. 63 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 1940. Alus upposi 5. lokakuuta 1944 ajettuaan suomalaiseen "Siili"-miinakenttään Suursaaren itäpuolelle, jolloin viisi miehistönjäsentä sai surmansa. SM 3 on kunnostettavana Urajärvellä. Alus on kuidutettu. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen merivoimien miinanraivaajat Luokka:Suojeluskunta Luokka:Suomenlahden hylyt
Miinanraivaaja SM 4

Miinanraivaaja SM 4 oli Suomen merivoimien miinanraivaaja jatkosodassa. == Valmistus == Suojeluskuntajärjestö tilasi aluksen Tolkkisista Aug. Eklöfiltä.Auvinen, Visa s. 63 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 1940. Sotatoimien päätyttyä se kuului II raivausosastoon raivaustoiminnan päättymiseen saakka. Se poistettiin palveluksesta 1951. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen merivoimien miinanraivaajat Luokka:Suojeluskunta
Sindbad Merenkulkija

Sindbad Merenkulkija (joskus myös Sinbad) on fiktiivinen arabialainen merimies, jonka monista matkoista ja seikkailuista kerrotaan satukokoelmassa Tuhannen ja yhden yön tarinat. Sindbadin matkoista kertovat sadut pohjautuvat osittain Lähi-idän merimiesten kokemuksiin, osittain antiikin Kreikan sekä Intian ja Persian taruperinteeseen. Sindbad teki yhteensä seitsemän merimatkaa, joista yksi suuntautui "Madagaskarina" tunnetulle saarelle. Kun portugalilaiset tutkimusmatkailijat löysivät Madagaskarin saaren, he uskoivat sen olevan sama kuin sadussa kuvattu. On kuitenkin epäselvää, onko näillä saarilla mitään muuta yhteistä kuin nimi. Ainakin kahdella matkallaan Sindbad myös kohtasi Rok-linnun. Ali Baban ja Aladdinin ohella Sindbad on yksi tunnetuimmista Tuhannen ja yhden yön tarinoiden päähenkilöistä. Sinbadista on tehty useita elokuvia, kuten Kippari-Kalle ja Sindbad merenkulkija (1936), Sinbad merenkävijä (1947), Sinbadin uudet seikkailut (1958), Sindbad contro i sette saraceni (1964), Sinbad, merten sankari (1973), Sinbad Merenkulkija (1974), Sinbad - merenkävijä (1976), Sinbad ja tiikerinsilmä (1977) sekä Sinbad of the Seven Seas (1989). Lisäksi Sindbadista on tehty vuonna 2003 piirroselokuva Sinbad – seitsemän meren sankari. Animaatiossa Sinbad yrittää hankkia takaisin Rauhankirjan, jonka jumalatar Eris varasti. Luokka:Satuhahmot Luokka:Tuhat ja yksi yötä
Johan Gustav Bergbom

| syntymäpaikka = Oulu | kuolinpäivä = 3. helmikuuta 1893 | kuolinpaikka = Oulu | kansallisuus = suomalainen | ammatti = liikemies | siviilisääty = | puoliso = | vanhemmat = Gustaf Bergbom ja Catharina (Carin) Sophia Hortulan | lapset = | silmien_väri = | hiusten_väri = | pituus = | paino = | lempinimet = | kotisivu = }} Johan Gustav Bergbom (18. joulukuuta 1818 Oulu – 3. helmikuuta 1893 Oulu) oli Oulun alueella toiminut kauppias, laivanvarustaja ja teollisuusmies. Hän oli aikansa vaikutusvaltaisimpia liikemiehiä Pohjois-Suomessa 1800-luvun jälkipuoliskolla. Bergbomin vanhemmat olivat kauppaneuvos Gustaf Bergbom ja Catharina (Carin) Sophia Hortulan. Bergbom kävi triviaalikoulun Oulussa ja opiskeli käytännöllisessä kauppakoulua Lyypekissä. Suoritettuaan opintonsa hän siirtyi isänsä omistaman kauppahuoneen palvelukseen, mutta sai vuonna 1850 luvan harjoittaa tukku- ja vähittäiskauppaa Oulussa. Kun hänen isänsä ja veljensä kuolivat, Bergbomin kauppahuoneen toiminta siirtyi kokonaan hänen vastuulleen. Vuonna 1865 Bergbom perusti Oulun Pateniemeen laivatelakan ja ryhtyi laivanvarustajaksi. Bergbomin laivastoon kuului vuosina 1865–1892 kaikkiaan 25 purjelaivaa, joista suurin osa oli rakennettu Oulussa. Telakan rinnalle perustettiin Pateniemen saha vuonna 1873. Saha tuotti sahatavaraa paitsi telakan ja kasvavan kaupungin tarpeisiin, myös vientiin. Saha oli toiminnassa aina vuoteen 1990 saakka. Bergbomin omistuksessa oli useita sahoja mm. Karihaaran ja Laitakarin sahatHedman, 1969, s.371-372 Kemissä, Maunun saha Haukiputaalla, Meltauksen saha Rovaniemellä, Saaren ja Loutputaan sahat Tervolassa, Kyngäksen saha Pudasjärvellä ja Koitelin saha Kiimingissä. Lisäksi hän oli mukana osakkaana Kestilän sahassa Iissä. Kauppaneuvoksen arvonimen 1866 saanut Bergbom valittiin Oulun kaupunginvaltuuston vuosiksi 1874–1876. ==Lähteet== * Pohjois-Pohjanmaan museo: Pateniemen sahamuseo * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Oulun historia Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Naisten SM-sarja

Naisten SM-sarja voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Jääpallon naisten SM-sarja *Rugbyn naisten SM-sarja *amerikkalaisen jalkapallon Naisten Vaahteraliiga, vuosina 2008–2015 Naisten SM-sarja *jalkapallon Kansallinen liiga, vuosina 1976–2006 Naisten SM-sarja *jääkiekon Naisten Liiga, vuosina 1982–2017 Naisten SM-sarja *Naisten Korisliiga, vuosina 1944–2013 Naisten SM-sarja *salibandyn naisten F-liiga, vuosina 1988–2000 Naisten SM-sarja
Samuli Paronen -palkinto

Samuli Paronen -palkinto myönnetään ansioista aforistiikan alalla. Palkinto jaettiin aluksi vuosittain (2006–2010), sittemmin kolmen vuoden välein. Sen jakaa Suomen aforismiyhdistys, saajan päättää yhdistyksen hallitus. Palkinto on nimetty kirjailija Samuli Parosen mukaan, jonka aforismikokoelmaa Maailma on sana (1974) pidetään suomalaisen aforistiikan huippuihin kuuluvana. Palkinto käsittää seppä Upi Anttilan taoksen sekä kunniakirjan. Palkinnon saaja julkistetaan Samuli Parosen syntymäpäivänä 23. toukokuuta tai sen tienoilla. == Samuli Paronen -palkinnon saajat == * 2006 Helena Anhava * 2007 Mirkka Rekola * 2008 Paavo Haavikko * 2009 Markku Envall * 2010 Arto Seppälä * 2013 Hilja Mörsäri * 2016 Pekka Kejonen *2019 Torsti Lehtinen *2022 Maija Paavilainen ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Isoverenimijä

Isoverenimijä eli vampyyri (Desmodus rotundus) on yleisin kolmesta verivampyyrien eli verenimijöiden alaheimon (Desmodontinae, vanh. Desmontidae) jäsenestä. ==Anatomia== Isoverenimijä on keskikokoinen, harmaanruskea hännätön lepakko, jonka ruumiin pituus on 7,5–9 cm, kyynärvarren pituus 5–6,3 cm ja paino 18–42 g. ==Levinneisyys ja elintavat== Isoverenimijää tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa, Meksikosta Pohjois-Chileen, Pohjois-Argentiinaan ja Uruguayhin asti sekä Isla de Margaritalla ja Trinidadissa. Ne piileskelevät päivät luolissa 100–1000 yksilön yhdyskunnissa ja lähtevät yöllä saalistamaan. Ravintonaan isoverenimijät käyttävät pääasiassa isojen nisäkkäiden verta, jota ne voivat juoda yhdessä yössä omaa painoaan enemmän. Ne purevat uhriinsa pienen haavan, josta ne litkivät verta. Isoverenimijän syljessä oleva aine estää verta hyytymästä. Isoverenimijöiden lisääntymisaika jatkuu läpi vuoden. Naaras saa kerrallaan yhden poikasen. == Lähteet == Luokka:Lehtikuonolepakot
Johan Bergbom

Johan Bergbom voi tarkoittaa: * Johan Erik Bergbom (1796–1869), lakitieteen tohtori ja senaattori * Johan Gustav Bergbom (1818–1893), oululainen kauppaneuvos, laivanvarustaja ja sahanomistaja * Kaarlo (Karl Johan) Bergbom (1843–1906), suomenkielisen teatterin perustaja ja näytelmäkirjailija * Johan Georg Bergbom (1850–1917), tilanomistaja ja maanviljelysneuvos.
Binth-Anath

Binth-Anath oli Egyptin faarao Ramses II:n ensimmäinen tytär ja myöhemmin yksi hänen kuninkaallisista vaimoistaan. Hän syntyi luultavasti aikana, jolloin Ramses hallitsi yhdessä isänsä Seti I:n kanssa. Hänen äitinsä oli Isetnofret, toinen Ramseksen tunnetuimmista vaimoista. Binth-Anath on syyriaa ja tarkoittaa Anathin tytärtä viitaten kanaanilaiseen jumalattareen, Anathiin. Hänestä tuli kuninkaallinen vaimo isänsä 25. hallintovuodella. Binth-Anath kuoli Merenptahin hallitessa ja hänet haudattiin Kuningattarien laakson hautaan QV71. Binth-Anathilla oli tytär, joka esiintyy maalauksissa hänen haudassaan, joissa tämän nimeä ei mainita. On kuitenkin mahdollista, että hänen nimensä oli myös Binth-Anath ja että hän avioitui seuraavan faaraon, Merenptahin, kanssa. Merenptahin patsaassa Luxorissa mainitaan "Kuninkaallinen vaimo Binth-Anath", ja on epätodennäköistä, että kyseessä olisi vanhempi Binth-Anath molempien ollessa siihen aikaan yli kuusikymmenvuotiaita. Luokka:Muinaiset egyptiläiset