EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martin Stenmarck

Martin Olof Jon Stenmarck (s. 3. lokakuuta 1972) on ruotsalainen laulaja. Hän edusti Ruotsia Eurovision laulukilpailussa 2005 kappaleella Las Vegas, joka sijoittui 19.:ksi 30 pisteellä.https://eurovision.tv/event/kyiv-2005/grand- final ==Ura== Stenmarck voitti Melodifestivalenin 2005 ja tuli näin valituksi Ruotsin edustajaksi vuoden 2005 Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa saavutettu 19. sija oli kuitenkin Ruotsin heikoin sijoitus kilpailussa sitten vuoden 1992.https://eurovision.tv/country/sweden Stenmarck julkaisi ensimmäisen ruotsinkielisen singlensä Sjumilakliv vuonna 2006. Kappale pysyi Ruotsin singlelistan ykkösenä kymmenen viikkoa ja oli näin yksi vuoden suurimmista hiteistä Ruotsissa.https://swedishcharts.com/showitem.asp?interpret=Martin+Stenmarck&titel;=7milakliv&cat;=s Samana vuonna julkaistu albumi Nio sanningar och en lögn (Nine truths and one lie) pysyi Ruotsin albumilistan ykkösenä kolme viikkoa.https://swedishcharts.com/showitem.asp?interpret=Martin+Stenmarck&titel;=Nio+sanningar+och+en+l%F6gn&cat;=a Stenmarck osallistui Melodifestivaleniin uudestaan vuonna 2014 kappaleella När änglarna går hem. Kappale pääsi semifinaalista toiseen mahdollisuuteen, mutta ei toisesta mahdollisuudesta finaaliin.http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Sweden2014.html Hän osallistui Melodifestivaleniin myös vuonna 2019 kappaleella Låt skiten brinna ja pääsi taas toiseen mahdollisuuteen, mutta ei finaaliin.http://natfinals.50webs.com/10s_20s/Sweden2019.html ==Diskografia== ===Albumit=== :Suluissa sijoitus Ruotsin albumilistalla * 2002: One * 2003: One (Kansainvälinen versio, I'm Falling lisätty) * 2004: Think of Me (#25) * 2005: Think of Me (Las Vegas lisätty) (#9) * 2006: 9 sanningar och en lögn (#1) * 2007: 9 sanningar och en lögn (kolme remixiä lisätty) * 2007: Det är det pojkar gör när kärleken dör (#4) * 2009: Septemberland (#10) * 2010: Kaffe på Everest * 2015: Härifrån ser jag allt! ===Singlet=== :Suluissa sijoitus Ruotsin singlelistalla * 1990: "En bomb" / "Breakdown" * 2002: "The Cure for You" (#38) * 2002: "Losing Game" * 2003: "I'm Falling" * 2004: "I ljus och mörker" (duetto Viktoria Krantzin kanssa) * 2004: "That's When I Love You" * 2004: "I Believe" * 2005: "Las Vegas" (#1) * 2006: "Sjumilakliv" (#1) * 2007: "Nästa dans" (#32) * 2007: "Ta undulaten" * 2007: "100 år från nu (blundar)" (#1) * 2008: "Rubb och stubb" (#26) * 2008: "A Million Candles Burning" (#1) * 2009: "1000 nålar" (#1) * 2010: "Andas" * 2010: "Everybody's Changing" (#27) * 2011: "Tonight's the Night" * 2014: "När änglarna går hem" (#41) * 2016: "Du tar mig tillbaks" (#90) * 2016: "Den svenska sommaren" * 2019: "Låt skiten brinna" (#53) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Northman

The Northman on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu eeppinen historiallinen toimintadraamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Eggers. Eggers käsikirjoitti elokuvan yhdessä islantilaisen runoilijan ja kirjailijan, Sjónin, kanssa. Sen pääosia esittävät Alexander Skarsgård, Nicole Kidman, Claes Bang, Anya Taylor-Joy, Ethan Hawke, Björk ja Willem Dafoe. Elokuva sijoittuu 900-luvun Islantiin, ja kertoo viikinkiprinssi Amlethista, joka lähtee kostamaan isänsä murhan. The Northman sai maailmanensi-iltansa Tukholmassa 28. maaliskuuta 2022. Yhdysvaltain ja Suomen ensi-iltansa se sai 22. huhtikuuta 2022. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta: sitä kiitettiin eritysesti ohjauksesta, tuotantoarvoista sekä roolisuorituksista. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Eeppiset elokuvat Luokka:Elokuvat kostosta Luokka:Robert Eggersin ohjaamat elokuvat
Cesiumnitraatti

Cesiumnitraatti (CsNO3) on cesium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää cesiumin, cesiumin yhdisteiden ja erikoislasien valmistukseen sekä pyrotekniikassa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa cesiumnitraatti on valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja huoneenlämpötilassa stabiili kidemuoto on alkeiskopiltaan trigonaalinen. Rakenne muuttuu kuumennettaessa 160 °C:n lämpötilaan tai hyvin korkeissa paineissa. Cesiumnitraatti liukenee hyvin veteen ja liukoisuus kasvaa lämpötilan kasvaessa. Aine liukenee myös muutamiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin. Cesiumnitraatti on muiden nitraattien tavoin voimakas hapetin.Manfred Bick, Horst Prinz & Anja Steinmetz: Cesium and Cesium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Cesiumnitraattia valmistetaan neutraloimalla cesiumhydroksidia typpihapolla tai cesiumkloridin ja väkevän typpihapon reaktiolla. :CsOH + HNO3 → CsNO3 \+ H2O Cesiumnitraatin fraktioivaa kiteytystä käytetään erottamaan cesium muista alkalimetalleista. Yhdisteestä valmistetaan muita cesiumyhdisteitä ja optisia laseja. Aineella on käyttöä myös pyrotekniikassa. ==Lähteet== Luokka:Cesiumyhdisteet Luokka:Nitraatit
Sweet Talker

Sweet Talker on brittiläislaulajan Years & Yearsin ja ruotsalaisen DJ- tuottajaduon Galantisin musiikkikappale. Sen julkaisi Polydor Records Years & Yearsin tulevan Night Call-studioalbumin ensimmäisenä singlenä 24. marraskuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Christian Karlsson, Mark Ralph, Max Wolfgang ja Olly Alexander, joista Ralph myös tuotti sen Galantisin kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Sophia Ray ja se julkaistiin 9. joulukuuta 2021. Videoon saatiin vaikutteita fantasiasta ja saduista. "Sweet Talker" on toistaiseksi päässyt singlelistalle ainoastaan Irlannissa. Molemmat artistit ovat esittäneet kappaleen livenä muun muassa BBC:n Ballroomissa marraskuussa 2021. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Brittiläiset musiikkikappaleet Luokka:Ruotsalaiset musiikkikappaleet
Alive Again

Alive Again on ranskalaisen DJ-tuottajan David Guettan, tanskalaisen DJ- tuottajan Mortenin sekä yhdysvaltalaisen DJ-tuottajan Roland Clarkin musiikkikappale. Sen julkaisivat Atlantic Records ja Musical Freedom digitaalisesti ladattavana singlenä 3. joulukuuta 2021. "Alive Again" on lajityypiltään house-kappale, joka sisältää elementtejä nykyajan big roomista ja vanhan koulukunnan ravestä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 17. joulukuuta 2021. "Alive Again" ei ole toistaiseksi päässyt lainkaan listoille. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:David Guettan kappaleet Luokka:Tanskalaiset musiikkikappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Oiva Virta

Oiva Julius Virta (13. maaliskuuta 1906 Mietoinen – 7. elokuuta 1971 Pori) oli porilainen kuvataiteilija, joka tunnettiin paikallisen miljöön tallentajana. Anna Hallsin mukaan Virran taiteilijuutta leimaa vahva paikallisen identiteetin läsnäolo. Virta rakensi vaimonsa Hilkan kanssa 1940-luvulla omakotitalon Porin Yyteriin, jossa he asuivat Virran kuolemaan asti. Taiteilijan ateljeena toimi pihaan siirretty kioski. == Taide == Virta ei käyttänyt valokuvia mallinaan ja hän oli maalaustelineineen tunnettu hahmo Porissa ikuistaessaan kaupungin puisto- ja katunäkymiä. Myös Virran satama- aiheet olivat pidettyjä. Virran vanhaa Poria tallentaneilla teoksilla on myös kulttuurihistoriallista arvoa kadonneen kaupungin dokumenttina. Virta piti itseään enemmän käsityöläisenä kuin taiteilijana eikä kuulunut porilaisen taiteen ”ykkösketjuun”. Yhteisnäyttelyssä Satakunnan maisemia maalanneen Into Linturin kanssa Virta jäi Linturin varjoon ja esimerkiksi kuvataidekriitikko Hemmi Koivuniemi kuvasi Virran värejä sameahkoiksi. Porilaiset kuitenkin arvostivat Virran paikallisia aiheita: Virran näyttelyt myivät loppuun ja teoksia myytiin jo ennen niiden valmistumista. Virta itse sanoikin olevansa ”paremmin sellainen köyhien taiteilija”. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Silver Lake by Esa Holopainen

Silver Lake by Esa Holopainen on Esa Holopaisen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. toukokuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Levyarvostelu Viitattu 21.12.2021. * Soundi: Levyarvio: Esa Holopainen on vapaa Amorphiksen kahleista – Soololevy on kuin luonnollinen luuppi elämän unimaailmasta Viitattu 21.12.2021. ==Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 esikoisalbumit
Kustaa Latvala

Kustaa Latvala (7. helmikuuta 1890 Lapua – 4. maaliskuuta 1932 Seinäjoki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja toimittaja, joka oli yksi Lapuan liikkeen johtohahmoista. Latvala teki itsemurhan epäonnistuneen Mäntsälän kapinan jälkeen. == Elämä == Latvala valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista ja työskenteli aluksi opettajana Vähässäkyrössä. Kesällä 1917 Latvala liittyi Lapuan suojeluskuntaan ja oli perustamassa useita suojeluskuntia eri puolille Etelä-Pohjanmaata. Sisällissodassa hän osallistui Vilppulan rintaman taisteluihin ja haavoittui myöhemmin Tampereen taistelussa. Vuodesta 1920 lähtien Latvala työskenteli Lapualla Poutun kansankoulun opettajana yhdessä puolisonsa Elli Latvalan kanssa. 1920-luvulla Latvala kuului Vapaussodan Invaliidien Liiton johtokuntaan ja toimi järjestön Etelä-Pohjanmaan piirin puheenjohtajana. Vuosina 1929–1931 Latvala oli Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaaja ja työskenteli myös toimittajana Nuijasoturi- ja Lapuan päiväkäsky -lehdissä. Vuosikymmenen vaihteessa Latvala edusti suojeluskuntien radikaalia demokratianvastaista vähemmistösiipeä ja toimi aktiivisesti Lapuan liikkeessä. Hän kuului myös Talonpoikaismarssia valmistelleeseen Lapuanliikkeen valtuuskuntaan. Mäntsälän kapinan aikana Latvala toimi niin sanotun kapinaesikunnan kansliapäällikkönä yhdessä pankinjohtaja Aukusti Luoman kanssa. Presidentti P. E. Svinhufvudin pitämän radiopuheen jälkeen Latvala antoi suojeluskunnan piiriesikunnan nimissä mobilisointikäskyn, joka ei kuitenkaan enää saanut joukkoja liikkeelle. Suojeluskuntalaisiin pettyneenä hän ampui itsensä Seinäjoen Maakuntahotellissa. Itsemurhaviestissään Latvala pyysi Matti Laurilaa anomaan presidentiltä armoa kapinaan osallistuneille. Latvala haudattiin Lapualle Länkipohjan taistelun vuosipäivänä 16. maaliskuuta 1932. Siunauksen toimitti lääninrovasti K. R. Kares ja muistotilaisuudessa puhui muun muassa Hilja Riipinen. == Perhe == Kustaa Latvalan puoliso oli Elli Tuovinen (1895–1967). Kirjailija Laura Latvala oli heidän tyttärensä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Karolina Skog

Karolina Maria Skog (o.s. Algotsson; s. 30. maaliskuuta 1976 Åhus) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko. Hän toimi vuosina 2016–2019 Ruotsin ympäristöministerinä. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2018. Koulutukseltaan hän on ympäristöekologian maisteri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karolina Skof Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Karolina Skog Ruotsin hallituksen verkkosivuilla * Karolina Skog Ympäristöpuolueen verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ympäristöministerit Luokka:Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjoismainen museoliitto

Pohjoismainen museoliitto (ruots. Nordiska museiförbundet, tansk./norj. Nordisk Museumsforbund) on yhdistys, jonka jäseniksi ovat tervetulleita kaikenikäiset museoammattilaiset sekä museotoiminnasta kiinnostuneet kaikista Pohjoismaista, Suomesta ja Ahvenanmaalta, Ruotsista, Norjasta, Tanskasta, Färsaarilta ja Grönlannista sekä Islannista. Jäsenet voivat olla sekä yksityishenkilöitä että yhteisöjä. Myös opiskelijat ja eläkeläiset ovat tervetulleita. Jokaisessa maassa toimii osasto, jota johtaa työvaliokunta. Suomessa osasto on järjestäytynyt yhdistykseksi, jonka nimi on Pohjoismainen Museoliitto Suomi ry. Liitto perustettiin vuonna 1915. Tuolloin sen nimi oli Skandinaavinen museoliitto Skandinaviska museiförbundet ja se oli ensimmäisiä pohjoismaista kulttuuriyhteistyötä harjoittavia yhteisöjä. Liiton aatteelliset juuret olivat tuolloin 1800-luvun poliittisessa skandinavismissa. Sata vuotta myöhemmin, vuonna 2015 Kööpenhaminassa pidetyssä juhlakonferenssissa, jäsenet päättivät muuttaa nimeksi Pohjoismainen museoliitto, koska pohjoismaisuus kuvaa käsitteenä parhaiten liiton toimintaa ja tarkoitusta. Pohjoismainen museoliitto toimii Pohjoismaiden kulttuuri-, taide- ja luonnonhistoriallisten museoiden ja niiden työntekijöiden yhteisenä verkostona. Liiton tarkoitus on edistää museoalan pohjoismaista yhteistyötä ja ammatillisia kontakteja. Ytimessä on moniammatillisen osaamisen, kokemusten ja visioiden vaihto. Moniammatillisuus toteutuu erityisesti konferensseissa ja seminaareissa, joissa yhteisiä kysymyksiä käsitellään monipuolisesti eri näkökulmista. Liitto järjestää kahden tai kolmen vuoden välein jossakin Pohjoismaassa konferenssin, johon kuuluu luentoja, työpajoja ja retkiä. Jokainen osasto järjestää välivuosina omaa ohjelmaa kuten museokäyntejä ja esitelmiä, mutta myös yhteistä ohjelmaa järjestetään, varsinkin virtuaalisesti. Konferenssi on järjestetty viimeksi Kööpenhaminassa 2015, Helsingissä 2018, Falstadissa ja Stiklestadissa 2021 ja Tukholmassa 2023. ==Kirjallisuutta== * Kulturel nordisme i hundrede år, jubilæumsbog i anledning af de 100 år 1915-2015. ==Aiheesta muualla== * Yhdistyksen nettisivut (ruotsi) * Yhdistyksestä facebook.com Luokka:Museoalan järjestöt Luokka:Pohjoismaiset järjestöt Luokka:Pohjoismainen kulttuuri
Erki Savisaar

Erki Savisaar (s. 16. kesäkuuta 1978 Vastse-Kuuste) on virolainen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Viron ympäristöministerinä vuosina 2021–2022. Vuosina 2015–2021 hän oli edustaja riigikogussa. ==Yksityiselämä== Savisaar on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä. Savisaaren isä oli Viron entinen pääministeri Edgar Savisaar. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Erki Savisaar Viron hallituksen verkkosivuilla Luokka:Viron ympäristöministerit Luokka:Viron keskustapuolueen poliitikot Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emilia Palonen

Mia Emilia Elisabeth Palonen (s. 1977 Kuopio) on suomalainen politiikantutkija. Hän on vuodesta 2025 yleisen valtio-opin apulaisprofessori Helsingin yliopistossa, jossa hän on työskennellyt vuodesta 2010. Palonen on tutkinut erityisesti populismia,polarisaatiota ja (lähi)demokratiaa sekä kaupunki- ja kulttuuripolitiikkaa ja muun muassa kulttuuripääkaupunkien ja Euroopan tuottamisen intellektuaalista historiaa. Emilia Palonen valmistui kandidaatiksi (BA, Contemporary East European Studies) University College Londonista vuonna 2000 ja maisteriksi (MA, Ideology and Discourse Analysis) Essexin yliopistosta 2001. Hän väitteli Essexissä tammikuussa 2006. Hänen väitöskirjansa käsitteli Unkaria ja sen poliittista kahtiajakoa. Palosen professorina Essexissä oli tunnettu politiikan, populismin ja hegemonian teoreetikko Ernesto Laclau. Palonen on valtio-opin (erityisesti kulttuuripolitiikan) dosentti Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2016 ja toimi valtio-opin lehtorina Helsingin yliopistossa 2010-13 ja 2015–2020, ja vuodesta 2022 yleisen valtio-opin vanhempi yliopistonlehtori. Vuosina 2022-25 Palonen toimii yhtenä datafikaatiotutkimuksen ohjelmajohtajista Helsingin yliopistossa ja johtaa tunteita, populismia ja polarisaatiota käsittelevää HEPP- tutkimusryhmää. Palonen oli Ydin-lehden päätoimittaja 2007–2009. Hän oli perustamassa Politiikasta-verkkolehteä ja toimi sen ensimmäinen päätoimittajana. Palonen oli Valtiotieteellisen yhdistyksen puheenjohtaja (2018-2022). Vuosina 2021-25 Palonen on edustanut pohjoismaisia politiikantutkijoita heinän maailmanjärjestössään International Political Science Association. Tiedepolitiikassa aktiivinen Palonen on myös Tieteellisten seurain valtuuskunta aktiivi, ja vuosina 2023-24 sen varapuheenjohtaja. Valtio-opin Emeritusprofessori Kari Palonen on Emilia Palosen setä, ja hänen äitinsä on entinen päätoimittaja Mai Koivula. == Julkaisuja == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Operaatio Grapple

Operaatio Grapple oli Ison-Britannian tekemä sarja ydinkokeita 1950-luvun lopulla. Yhdistynyt kuningaskunta kehitteli koesarjoissa fuusioaseita, 5 - 6 vuotta Operaatio Hurrikaanin jälkeen. Koeräjäytykset toteutettiin Tyynen valtameren alueella vuosina 1957 - 1958, ne jakautuivat testisarjoihin Grapple 1- Z4, aakkosissa X-Z ja pääsarjoissa Grapple 1 - 3. Atomitestit toteutettiin Gilbert- ja Ellice-saarilla, Maldensaarilla sekä Kiritimatissa (Joulusaari) ja Kiribatilla. Aikajana oli 15. toukokuuta 1957 - 28. syyskuuta 1958.http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKTesting.html Viitattu 22.12.2021. Operaatioon osallistui myös English Electric Canberra, sekä Avro Shackleton -tyyppisiä pommituskoneita, Vickers Valiantin ohella.https://www.jetsofthecoldwar.co.uk/operation-grapple/ Viitattu 22.12.2021. Kaikkiaan 9 kpl ydinlatauksia räjäytettiin, niiden voimakkuuksien vaihdellessa 25 kT - 3 MT. Osa testeistä toteutettiin ilmapallossa sekä osa lentopudotuksina pommikoneesta. Wg Cdr (myöhempi Gp Capt, 49. Sqn -pommituslentolaivueen komentaja) K.G. Hubbard pudotti Valiant-koneestaan (konenro XD818), arviolta 300 kT vahvuisen pommin: 15. toukokuuta 1957, joka on esitetty ensimmäisenä Ison-Britannian vetypommin pudotuksena. Koneyksilö XD818 on sittemmin museoitu Cosfordin ilmailumuseoon (RAF Cosford).https://www.thunder-and-lightnings.co.uk/valiant/survivor.php?id=15 Viitattu 22.12.2021. Koelataus saattoi kuitenkin olla nk. Boosted Fission Bomb, eli kiihdytettyyn fissioon perustuva ratkaisu.https://www.theguardian.com/news/2004/feb/11/guardianobituaries.military Viitattu 22.12.2021. Valiant-pommituskone (konenro XD824) pudotti 1.8 megatonnin vetypommin Joulusaarella 8. lokakuussa 1957, koneen päällikkönä ja pilottina toimi Sqn Ldr B. Millett. Ydinkokeiden tuloksena, ainakin Yellow Sun -ydinpommityyppi kehiteltiin. Useita muitakin ydinasetyyppejä kehiteltiin, kuten: Orange Herald, Green Grass ja Green Bamboo sekä Violet Club.http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKArsenalDev.html Viitattu 21.12.2021. Ydinkoesarjoja ei pidetty täysin onnistuneina eli asetettuihin tavoitteisiin yltäneinä, muttei täydellisinä pettymyksinäkään.http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKTesting.html Viitattu 21.12.2021. ==Lähteet== *http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKArsenalDev.html *http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKTesting.html ===Viitteet=== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ydinkokeet Luokka:Kiribati Luokka:1957 Luokka:1958
The News Boys – lehtipojat

The News Boys – lehtipojat (Newsies tai The News Boys) on Kenny Ortegan ohjaama ja Alan Menkenin säveltämä yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1992. Väljästi tositapahtumiin perustuvassa Disneyn perhe-elokuvassa 1900-luvun taitteen New Yorkin kaduilla sanomalehtiä myyvät teinipojat ryhtyvät lakkoon lehtimoguli Joseph Pulitzerin pienentäessä heidän myyntipalkkiotaan. Pulitzeria näyttelee Robert Duvall ja lehtipoikien johtajaa Christian Bale. Elokuva on koreografina toimineen Kenny Ortegan esikoisohjaus.”News boys, The – Lehtipojat”, Video-opas 95, WSOY 1995. Elokuva menestyi huonosti teatteriohjelmistossa, mutta paremmin videojulkaisuna. Se sai pääosin kielteisiä arvioita ja Golden Raspberry -palkinnon vuoden huonoimmasta alkuperäislaulusta (”High Times, Hard Times”). Huonoimmuusehdokkuuksia tuli kolme muutakin, mutta nuorten näyttelijöiden ensemble oli ehdolla Young Artist -palkintoon. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä ja kirjoittaa: ”Tosipohjainen teinisatu on auttamattomasti vanhentunut sekä tyyliltään että roolihahmoiltaan. Oscareita kahmineen siirappimies Alan Menkenin musiikki ei taaskaan sytytä.” 2010-luvun alussa Disney tuotti elokuvan pohjalta teatterimusikaalin Newsies, joka oli paljon suurempi menestys ja sai kaksi Tony-palkintoa kahdeksasta ehdokkuudestaan. Uuden libreton kirjoitti Harvey Fierstein, mutta musiikkinumeroina käytettiin Alan Menkenin ja Jack Feldmanin elokuvaan kirjoittamia lauluja. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1992 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvamusikaalit Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Disneyn elokuvat
Spark Racing Technology

Spark Racing Tecknology on vuonna 2012 perustettu ranskalainen yritys. Yhtiön perusti Frédéric Vasseur ja se kehittää sekä suunnittelee korkean suorituskyvyn sähköautoja ja moduuleja. Yritys on yksinoikeudella valmistanut molemmat Formula E -sähköformulasarjassa käytettävät autot (Spark-Renault SRT_01E ja Spark SRT05e) sekä Extreme E -sähkömaastoajosarjan auton Spark Odyssey 21. Vuonna 2020 Kansainvälinen autoliitto päätti, että Spark kehittää ja suunnittelee Formula E:n kolmannen sukupolven autot. == Spark-Renault SRT_01E == Ensimmäinsen Formula E -auton Spark toteutti yhdessä McLaren Electronic Systemsin, Williams Advanced Engineeringin, Dallaran ja Renaultin kanssa. Sarjan ensimmäisellä kaudella kaikki käyttivät samanlaisia Sparkin valmistamia autoja. Toisesta kaudesta eteenpäin sarjaan osallistuneet valmistajat saivat itse suunnitella omat moottorit, vaihtosuuntaajat, vaihdelaatikot ja takajousituksen. == Spark SRT05e == Spark SRT05e on Formula E:n toisen sukupolven auto, lyhyesti Gen2. Auton ulkoasu muuttui voimakkaasti, siitä tuli tehokkaampi ja sen akkukapasiteetti melkein tuplaantui. Autoon tuli myös kaikissa FIA:n alaisissa sarjoissa ollut halo-turvakaari. Gen2 autot tuli käyttöön viidennestä kaudesta alkaen. == Spark Odyssey 21 == Extreme E -sarjaan Spark kehitti Spark Odyssey 21 auton. Kyseessä on täysin sähköinen katumaasturi. Kaikki sarjan tallin käyttävät Sparkin valmistamia standardisoituja osia. William Advanced Technology tuottaa auton akkujärjestelmän. Kaikilla talleilla oli mahdollisuus käyttää joko sarjan omaa ulkokoria tai tehdä yhteistyötä autovalmistajien kanssa. == Lähteet == Luokka:Autonvalmistajat Luokka: Ranskalaiset yritykset
Fluugalaiset

Fluugalaiset () on brittiläis-yhdysvaltalainen Sproutin TV-animaatiosarja, jotka ovat tuottaneet Nevision Studios, Jellyfish Pictures ja Zodiak Kids. Suomessa sitä on esittänyt Yle TV2-kanavalla 17. huhtikuuta 2016 lähtien. == Hahmot == * Veikka () * Leenu () * Juppe () == Suomenkieliset äänet == == Fluugalaisten jaksot == # Tehtävä: Jää # Tehtävä: Kilpikonna # Tehtävä: Ilmapallo # Tehtävä: Trumpetti # Tehtävä: Taskulamppu # Tehtävä: Vauva # Tehtävä: Hihna # Tehtävä: Palapeli # Tehtävä: Kupla # Tehtävä: Halloween # Tehtävä: Peili # Tehtävä: Banaani # Tehtävä: Yökyläily # Tehtävä: Kello # Tehtävä: Helikopteri # Tehtävä: Hammasharja # Tehtävä: Pyykinpesu # Tehtävä: Liima # Tehtävä: Kuminauha # Tehtävä: Hiekka # Tehtävä: Pahvilaatikko # Tehtävä: Pääsiäismuna # Tehtävä: Toukka # Tehtävä: Savi # Tehtävä: Puutarhaletku # Tehtävä: Piano # Tehtävä: Teltta # Tehtävä: Popcorn # Tehtävä: Pölyjen pyyhkiminen # Tehtävä: Siemenet # Tehtävä: Rullaluistimet # Tehtävä: Piknik # Tehtävä: Jänis # Tehtävä: Maalaus # Tehtävä: Laulu # Tehtävä: Levysoitin # Tehtävä: Pöytätennis # Tehtävä: Robotti # Tehtävä: Syntymäpäiväkakku # Tehtävä: Posti # Tehtävä: Magneetti # Tehtävä: Sormus # Tehtävä: Sateenvarjo # Tehtävä: Laastari # Tehtävä: Pölynimuri # Tehtävä: Korurasia # Tehtävä: Loma # Tehtävä: Alumiinifolio # Tehtävä: Hamsteri # Tehtävä: Lyijykynä # Tehtävä: Sateenkaari # Tehtävä: Leija == Lähteet == * Pikku Kakkosessa etsitään, tutkitaan ja raportoidaan fluugalaisten kanssa (Yle) Luokka:Animaatiosarjat
Kirch

Kirch on muun muassa seuraavien saksalaisten henkilöiden sukunimi: * Gottfried Kirch (1639–1710), tähtitieteilijä * Leo Kirch (1926–2011), media-alan suuromistaja * Maria Margarethe Kirch (1670–1720), tähtitieteilijä * Oliver Kirch, (s. 1982), jalkapalloilija
Pooideae

Pooideae on heinäkasvien heimon alaheimo.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Pooideae Viitattu 23.10.2022. Se jaetaan 15 tribukseen, noin 200 sukuun ja noin 4000 lajiin. Pooideae-alaheimoon kuuluvat eräät tärkeimmät viljat, kuten vehnä, ohra, kaura ja ruis, sekä monet nurmikko- ja laidunheinät. Niitä kutsutaan usein viileänkauden ruohoksi, koska niitä esiintyy lauhkealla vyöhykkeellä. Ne kaikki käyttävät C3-yhteyttämistä. == Tribukset == * Ampelodesmeae (tyyppisuku Ampelodesmos) * Brachyelytreae (tyyppisuku piiskavihneet Brachyelytrum) * Brachypodieae (tyyppisuku vihnelusteet Brachypodium) * Bromeae (tyyppisuku töpökattarat Bromus) * Brylkinieae (tyyppisuku Brylkinia) * Diarrheneae (tyyppisuku Diarrhena) * Duthieeae (tyyppisuku Duthiea) * Littledaleeae (tyyppisuku Littledalea) * Lygeeae (tyyppisuku espartoheinät Lygeum) * Meliceae (tyyppisuku helmikät Melica) * Nardeae (tyyppisuku jäkit Nardus) * Phaenospermateae (tyyppisuku Phaenosperma) * Poeae (tyyppisuku nurmikat Poa) * Stipeae (tyyppisuku neulahöyhenheinät Stipa) * Triticeae (tyyppisuku vehnät Triticum) == Lähteet == Luokka:Heinäkasvit
Askar Artemjev

Askar Artemjev (, s. 28. maaliskuuta 2001 Verhnjaja Pyšma) on venäläinen karateka. Hän saavutti Kyokushinin EM-hopeaa 2021. Artemjev on myös Venäjän mestari. ==Kilpaura== Artemjev saavutti marraskuussa 2021 Puolan EM- kilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Georgi Krutyhille.Результаты 34-го Чемпионата Европы по киокушинкай superkarate.ru 14.11.2021 Viitattu 21.12.2021 Hän otteli vielä joulukuussa Open Baltic Cupissa, jossa Artemjev putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella hävittyään Ilja Sergajeville. Maaliskuussa 2022 Artemjev saavutti ensimmäisen Venäjän Cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Egor Solovyovin.Результаты Кубка России по киокушинкай 2022 (IKO) superkarate.ru 6.3.2022 Viitattu 7.3.2022 Toukokuussa Artemjev saavutti pronssia All-Russian turnauksessa.Результаты Всероссийских соревнований и Кубка АКР среди ветеранов 2022 superkarate.ru 29.5.2022 Viitattu 31.7.2022 Hän voitti mitaliottelussa Mikhail Denisovin.Результаты первого дня ВС АКР 2022 superkarate.ru 28.5.2022 Viitattu 31.7.2022 Möyhemmin heinäkuussa Artemjev kävi RCC Kyokushin Fight 2022 -tapahtumassa yhden erikoisottelun Roman Parkhomenkoa vastaan alle 75-kilon ottelussa. Hän hävisi kamppailun tuomariäänin.Результаты RCC Kyokushin Fight 2022 superkarate.ru 30.7.2022 Viitattu 31.7.2022 Lokakuussa Artemjev saavutti ensimmäisen Venäjän mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Anton Khreninin.IKO Russian Championships kyokushinresults.com Viitattu 9.10.2022 Joulukuussa pidettiin toinen Venäjän cup, joka käytiin avoimessa painoluokassa. Artemjev sijoittui turnauksessa kuudenneksi.Результаты Кубка России 2022 по киокушинкай в абсолютной категории и тамэшивари rnfkk.ru 18.12.2022 Viitattu 21.12.2022 Lokakuussa 2023 Artemjev saavutti Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia niin yksilö-, kuin joukkuekatassa.Результаты Чемпионата и Первенства России по киокушинкай (киокусинкай) superkarate.ru 1.10.2023 Viitattu 5.10.2023 Maaliskuussa 2024 Artemjev voitti Venäjän cupissa pronssia alle 70-kiloisten sarjassa.Результаты Кубка России 2024 по киокушинкай superkarate.ru 10.3.2024 Viitattu 3.11.2024 Lokakuussa hän onnistui myös voittamaan pronssia Venäjän mestaruuskilpailuissa Moskovassa.Результаты Чемпионата и Первенства России 2024 по киокушинкай superkarate.ru 6.10.2024 Viitattu 3.11.2024 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liisa Suvikumpu

Liisa Maria Suvikumpu (s. 12. huhtikuuta 1975 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja Säätiöt ja rahastot ry:n toimitusjohtaja vuodesta 2013. Hän toimi WSOY:n kirjallisuussäätiön asiamiehenä ja Suomen Rooman-instituuttia ylläpitävän säätiön asiamiehenä 2009–2013. Suvikumpu valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2000, lisensiaatiksi 2008 ja tohtoriksi 2009 yleisestä historiasta. Väitöskirjan aiheena olivat suomalaiset kuvataiteilijat Roomassa 1800-luvulla. Vuodesta 2010 hän on ollut Euroopan historian dosentti Helsingin yliopistossa. Vuonna 2009 Suvikumpu sai yhdessä Tuomas Heikkilän kanssa Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksesta Pyhimyksiä ja paanukattoja. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinto Porrashuoneet-teoksen kuvatoimituksesta ja vuonna 2015 Laurin Jäntin palkinnon teoksesta Suomalaiset kylpylät – Kotimaisen kylpyläkulttuurin historiaa. Suvikummulla on useita luottamustehtäviä. Hän on nykyisin muun muassa Suomen Kansallisteatterin hallituksen varapuheenjohtaja ja aiemmin toiminut sen hallintoneuvostossa, LähiTapiola Pääkaupunkiseudun hallituksen varapuheenjohtajana, Gummeruksen hallituksessa, Suomen Kulttuurirahaston Uudenmaanrahaston hoitokunnassa sekä Christine och Göran Schildts stiftelsen hallituksessa. Hän on myös Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnan varapuheenjohtaja, HYPO:n hallintoneuvoston jäsen, Helsingin yliopiston alumnien hallintoneuvoston jäsen sekä Savonlinnan oopperajuhlien valtuuston jäsen vuodesta 2020. Liisa Suvikummun puoliso on Helsingin yliopiston kirkkohistorian professori Tuomas Heikkilä. ==Julkaisuja== * * * * * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liisa Suvikumpu Naisjohtajat.fi-sivustolla Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hunza

Hunza voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Karimamabd, eli entinen Hunza tai Baltit, kaupunki Pakistanissa. *Hunzat eli burušot, kansa Pakistanissa. *Hunzan laakso, maantieteellinen alue Pakistanissa. *Hunzan ruhtinaskunta, entinen itsenäinen valtio nykyisen Pakistanin alueella.
Petri Hakala

Petri Hakala voi tarkoittaa ainakin seuraavia suomalaisia henkilöitä: * Petri Hakala, kansanmuusikko * Petri Hakala, toimittaja * Petri Hakala, kiekonheittäjä
Hunzan ruhtinaskunta

Hunza (; joskus myös Kanjut) oli valtio nykyisen Pakistanin Gilgit- Baltistanissa Karakorumin vuoristossa. Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Karimabad, eli entinen Baltit. Britit alistivat ennen itsenäisen Hunzan vuonna 1891. Hunza liittyi Pakistaniin Intian jaon yhteydessä vuonna 1947 ja sen hallitsijoiden maallinen valta lakkautettiin vuonna 1975. ==Maantiede ja väestö== Hunzan ruhtinaskunta sijaitsi Hunzan laaksossa Karakorumin vuoriston länsiosassa Gilgitin pohjoispuolella. Sen naapuriruhtinaskunta oli Nagir (tai Nagar). Kahden ruhtinaskunnan aluetta erotti joki. Hunzan ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Baltit, eli nykyinen Karimabad. Hunzan ja viereisen Nagirin asukkaat eli hunzat tai burušot puhuivat burušaskin kieltä. Luoteisosissa asui myös wakheja. Uskonnoltaan Hunzan asukkaat olivat ismailiitteja. Hunzan asukasluku oli vuonna 1931 noin 13 500. ==Historia== Hunzan hallitsijat käyttivät arvonimeä mir tai tham. He olivat läheistä sukua viereisen Nagirin hallitsijoille. Molempien maiden hallitsijat jäljittivät omassa perinteessään sukunsa Aleksanteri Suureen, jonka sotilaiden väitettiin perustaneen Baltitin, Ganeshin ja Altitin kylät. Hunzan ruhtinaskuntaa pidettiin verrattain voimakkaampana, kuin viereistä Nagiria. Sen hallitsijat olivat ajoittain muodollisesti alaisia vaihdellen Kiinalle tai Gilgitin hallitsijoille. Erityisesti 1800-luvulla he tulivat tunnetuksi sarjoista ryöstöretkiä Kašgarin ja Kashmirin välillä kulkevia karavaaneja vastaan. Vangiksi otettuja orjuutettiin ja myytiin Badakšanissa. Sikhit valtasivat Gilgitin 1800-luvulla, mutta heidän ei yrityksistään huolimatta onnistunut alistaa Hunzaa. Vuonna 1869 tuolloinen tham suostui kuitenkin maksamaan tribuuttia Jammun ja Kashmirin Dogra-maharadžalle. Kashmirilaiset eivät kuitenkaan saaneet itse liikkua Hunzan alueella. Hunzan hallitsijat saivat vastineeksi myös vuosittaisen avustusrahan. Vuonna 1891 Safdar Ali murhasi isänsä ja nousi Hunzan hallitsijaksi. Safdar Ali alkoi tehdä uusia ryöstöretkiä Gilgitin suunnalla. Brittejä huolestuttivat lisäksi hänen yhteytensä Venäjälle. Safdar Ali oli tavannut venäläisen kapteeni Bronislav Grombtševskijin, mikä herätti epäilyksiä venäläisten aikeista Pamirin suunnalla niin sanotun suuren pelin aikana. Tämä olisi taas saattanut uhata Brittiläistä Intiaa. Britit tekivät vuonna 1891 sotaretken keskenään liittoutuneita Hunzaa ja Nagaria vastaan. Brittien vallattua Hunzan linnakkeet Hunzasta ja Nagirista tuli Brittiläisen Intian alaisia ruhtinaskuntia osana Gilgit Agency -aluetta. Safdar pakeni ja valtaan nostettiin hänen veljensä Muhammad Nazim. Häntä seurasi Ghazan Khan vuonna 1938. Intian jaon yhteydessä Hunzan ja Nagirin hallitsijat tekivät 18. marraskuuta 1947 sopimuksen ruhtinaskuntien liittymisestä Pakistaniin. Hunzan ruhtinaat menettivät maallisen valtansa Zulfikar Ali Bhutton hallinnollisten uudistusten yhteydessä vuonna 1975, jolloin entisten ruhtinaskuntien alueista tuli tavallisia piirikuntia. ==Lähteet== Luokka:Aasian entiset valtiot Luokka:Gilgit-Baltistan Luokka:Pakistanin historia
Hirvelä (Kuusankoski)

Hirvelä on kylä ja asuinalue Kouvolan Kuusankoskella. Se sijaitsee entisen Kuusankosken kaupungin pohjoisosassa Kymijoen varrella, Sompasen lounaispuolella. Hirvelä on osa Voikkaan kaupunginosaa ja Kouvolan keskustaajamaa. Hirvelä on myös entisen Valkealan kunnan rekisterikylä. Siihen kuuluu lisäksi myös Virtakiven ja Verkkosuon alueet sekä muusta kylästä erillään oleva alue Sydänmaan pohjoispuolella, joka rajautuu pohjoisessa Torasjokeen ja Selänpään kylään. Hirvelässä sijaitsee muun muassa Hirvelän kotisatama ja Virtakiven vierasvenesatama Kymijoen rannassa sekä Sompasen uimaranta. Kylän läpi kulkee Kantatie 46. Hirvelä rajautuu pohjoisessa entiseen Valkealan kuntaan eli nykyiseen Valkealan suuralueeseen. Luokka:Kuusankosken kylät
Karimabad (Gilgit-Baltistan)

Karimabad () eli entinen Baltit tai Hunza on kaupunki Pakistanin Gilgit- Baltistanin alueella. Kaupunki oli ennen itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki ja siellä sijaitseva Baltitin linna on Pakistanin aielistalla lisättäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon. ==Maantiede== Karimabad sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Karakorumin vuoristossa Hunzan laakson alueella. Gilgit-Baltistan on puolestaan osa Pakistanin hallitsemaa laajempaa ja Intian kanssa kiisteltyä Kashmirin aluetta. Karimabadiin on tieyhteys Gilgitistä. ==Historia== Karimabad eli alkujaan Hunza ja myöhemmin Baltit oli aikanaan itsenäisen Hunzan valtion pääkaupunki. Kaupungissa sijaitseva Hunzan hallitsijan Baltitin linna on Pakistanin aielistalla Unescon maailmanperintöluetteloon. Sen vanhimmat osat saattavat olla peräisin jo 700-luvulta. Venäjän kasvavaa vaikutusvaltaa alueella pelänneet britit liittivät Hunzan Brittiläisen Intian alaisuuteen sotaretken jälkeen vuonna 1891. Myöhemmin Intian jaon yhteydessä Hunzasta tuli osa Pakistania ja vuonna 1970 se muutettiin Hunzan piirikunnaksi. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Gilgit-Baltistan
Shimshal

Shimshal () on kylä Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella. Kylän asukkaat ovat wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja. ==Maantiede== Shimshal sijaitsee Pakistanin Gilgit-Baltistanin alueella Hunzan piirikunnan pohjoisosassa Shimshalin laaksossa Karakorumin vuoristossa. Laaksoa halkoo Shimshaljoki. Shimshal on etelästä tultaessa viimeinen huomattava kylä ennen Pakistanin Kiinan vastaista rajaa. Kylä on noin 3 100 metrin korkeudella merenpinnasta. ==Historia== Shimshal kuului aikanaan itsenäiseen Hunzan valtioon. Kyläläiset työskentelivät aikanaan Hunzan hallitsijalle (mir) hoitaen karjaa ja kantaen tarvikkeita. Hunza alistettiin 1800-luvun lopulla brittivallan alle ja Intian jaon yhteydessä siitä tuli osa Pakistania. Pakistanissa Hunzan hallitsijan maallinen valta päättyi 1970-luvulla. Shimshal oli pitkään eristyksissä muusta Pakistanista. Ensimmäinen maantieyhteys kylään valmistui vasta vuonna 2003. Kylässä on toteutettu myöhemmin myös muita kehityshankkeita. Esimerkiksi sähköä saadaan nykyisin aurinkopaneelein. ==Väestö== Shimshalin asukkaat ovat etniseltä taustaltaan wakheja ja uskonnoltaan ismailiitteja. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Gilgit-Baltistan
Aneta Mihaly

Aneta Mihaly (o.s. Marin, s. 23. syyskuuta 1957 Axintele, Romania) on romanialainen soutaja. Hän kilpaili vuosien 1980 ja 1984 kesäolympialaisissa. Kesäolympialaisissa 1980 Mihaly sijoittui neljänneksi pariaironelosessa ja vuoden 1984 kesäolympialaisissa toiseksi kahdeksikossa voittaen hopeaa. Mihaly aloitti soutamisen ollessaan 18-vuotias. Hän saavutti MM-kilpailuissa pariaironelosessa 1977 hopeaa sekä pronssia vuosina 1979 ja 1981. Yksikössä hän sijoittui kuudenneksi 1978. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Romanialaiset soutajat Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit
Aarre Metsävirta

Aarre Uolevi Metsävirta (22. helmikuuta 1945 Salo – 22. syyskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Metsävirran vanhemmat olivat toimistopäällikkö Reino Rafael Metsävirta ja Aline Kyllikki Järvi ja puoliso 1970–1993 Ulla- Maija Saarnivaara. Diplomi-insinööriksi valmistunut Metsävirta teki diplomityönsä A. Ahlström -yhtiön Varkauden paperitehtaalla ja tuli sitten toimineeksi siellä yli kymmenen vuotta, edeten ympäristönsuojeluinsinööristä tutkimusjohtajaksi. 1980-luvun alussa Metsävirta siirtyi Rauma-Repolan palvelukseen Rauman paperitehtaan johtajaksi ja vuonna 1988 Anjalankoskelle Tampellan varatoimitusjohtaksi, vastaamaan paperi-, kartonki- ja sahateollisuudesta. Kun Tampellan liiketoimintaa yhtiöitettiin vuonna 1991, Metsävirrasta tuli Tampella Forestin toimitusjohtaja. Veitsiluoto-yhtiöön Metsävirta meni 1993 puolipäivätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi. Enson fuusioitua Veitsiluodon Metsävirta päätyi varatoimitusjohtajaksi ja painopaperiryhmän johtajaksi Metsä-Serlaan, vastaten myöhemmin myös yhtiön muun tuotannon ja energia-, osto-, tutkimus- sekä ympäristötoimintojen valvonnasta. Vuonna 2003 hänestä tuli myös toimitusjohtajan sijainen. Eläkkeelle Metsävirta jäi 2007, teollisuusneuvoksen arvonimen hän oli saanut 2002. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Mind.in.a.box

Mind.in.a.box on elektronista musiikkia tekevä yhtye, joka on perustettu noin vuonna 2002. Esikuvia ovat muun muassa Rob Hubbard, Chris Hülsbeck ja Reyn Ouwehand. Yhtyeen jäsenet aloittivat musiikin teon tietokoneilla ja ovat myöhemmin laajentaneet live-esiintymisiin. Yhtyeen musiikissa on futuristisia ja kyberpunk-vaikutteita. Yhtye on kotoisin Wienistä ja sen jäsenet Stefan Poiss ja Markus Hadwiger olivat lapsuuden ystäviä, jotka toimivat videopelien parissa. Yhtye perusti oman levymerkin THYX Records, jonka kautta se julkaisi vuoden 2017 albumin Broken Legacies. THYX on myös Stefan Poissin sivuprojektin nimi. == Jäsenet == Yhtyeen live-kokoonpano: * Stefan Poiss (kitara) * Markus Hadwiger (sanoitus) * Gerhard Höffler (rummut) * Adam Wehsely-Swiczinsky (kitara) * Roman Stift (basso) == Diskografia == === Albumit === * * * * * * * * ===EP=== * Certainty (2005) * What Used to Be (2007) * 8 Bits (2010) * Revelations Club.Mixes (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Yhtyeen kotisivut Luokka:Elektronisen musiikin yhtyeet
Sam Feldt

Sam Feldt (oikealta nimeltään Sammy Boeddha Renders. s. 1. elokuuta 1993 Boxtel, Pohjois-Brabant, Alankomaat) on alankomaalainen DJ, musiikkituottaja ja viihdyttäjä. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2015 kun hän julkaisi uudelleentoteutetun version yhdysvaltalaismuusikon Robin S. musiikkikappaleesta Show Me Love. Se oli neljä viikkoa Britannian singlelistan myydyimpänä kappaleena ja se saavutti Dutch Top 40-listan sijan 21. Australiassa kappale onnistui myymään kultaa. Muita Feldtin tunnettuja julkaisuja ovat muun muassa kesäkuussa 2016 julkaistu single "Summer On You" joka myi Alankomaissa platinaa sekä toukokuussa 2019 julkaistu kappale "Post Malone" joka myi Kanadassa jopa kaksinkertaista platinaa. Vuonna 2017 Feldt sijoittui DJ Magin Top 100 DJs-listan sijalle 75. Feldt omistaa vuonna 2020 perustetun levy-yhtiön nimeltään "Heartfeldt Records". ==Diskografia== ===Albumit=== Studioalbumit * Sunrise (6. lokakuuta 2017) Kokoelma-albumit * Sunrise to Sunset (24. marraskuuta 2017) Remix-albumit * After the Sunset (19. helmikuuta 2018) ===EP-levyt=== * Been a While (4. maaliskuuta 2016) * Magnets (24. toukokuuta 2019) * Home Sweet Home (27. marraskuuta 2020) ===Singlet=== * Bloesem (De Hofnarin kanssa) (2014) * Hot Skin (Kav Verhouserin kanssa) (2014) * Show Me Love (mukana Kimberly Anne) (2015) * Midnight Hearts (The Himin kanssa, mukana Angi3) (2015) * Drive You Home (The Himin kanssa, mukana The Donnies The Amys) (2015) * Been a While (2016) * Shadows of Love (mukana Heidi Rojas) (2016) * Summer on You (Lucas & Steven kanssa, mukana Wulf) (2016) * Runaways (Deependin kanssa, mukana Teemu) (2016) * What About the Love (2016) * Open Your Eyes (Hook n Slingin kanssa) (2017) * Fade Away (Lush & Simonin kanssa, mukana Inna) (2017) * Yes (mukana Akon) (2017) * Be My Lover (Alex Schulzin kanssa) (2017) * Wishing Well (mukana Olivia Sebastianelli) (2017) * Down for Anything (Möwen kanssa, mukana Karra) (2018) * Know You Better (Lvndscapen kanssa, mukana Tessa) (2018) * Qing Fei De Yi (情非得已) (Trouzen kanssa, mukana Derrick Hoh) (2018) * Heaven (Don’t Have a Name) (mukana Jeremy Renner) (2018) * Gold (mukana Kate Ryan) (2019) * One Day (Yves Vn kanssa, mukana Rozes) (2019) * Magnets (mukana Sophie Simmons) (2019) * Hide & Seek (Srnon kanssa, mukana Joe Housley) (2019) * Post Malone (mukana Rani) (2019) * Winter Wonderland (2019) * 2 Hearts (Sigman kanssa, mukana Gia Koka) (2020) * Hold Me Close (mukana Ella Henderson) (2020) * Far Away from Home (Vizen kanssa, mukana Leony) (2020) * You Should Know (Fedde Le Grandin kanssa, mukana Craig Smart) (2020) * Use Your Love (The Himin kanssa, mukana Goldford) (2020) * Paradise (Stevie Appletonin kanssa) (2020) * Home Sweet Home (mukana Alma ja Digital Farm Animals) (2020) * The Best Days (Karma Childin kanssa, mukana Tabitha) (2020) * Everything About You (mukana P<3lly) (2020) * Stronger (mukana Kesha) (2021) * Pick Me Up (Sam Fischerin kanssa) (2021) * Call on Me (mukana Georgia Ku) (2021) * Follow Me (Rita Oran kanssa) (2021) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Alankomaalaiset DJ:t Luokka:Alankomaalaiset house-artistit
Raab

Raab on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Chris Raab (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä *Dominic Raab (s. 1974), brittiläinen lakimies ja konservatiivipuolueen poliitikko, ulkoministeri *Hugo Raab (1831–1881), ruotsalainen vapaaherra ja sotilas *Julius Raab (1891–1964), itävaltalainen Kansanpuolueen poliitikko, Itävallan liittokansleri *Matthias Raab (1885–1943), itävaltalaissyntyinen upseeri ja natsi-Saksan armeijan kenraalimajuri *Stefan Raab (s. 1966), saksalainen viihdyttäjä, televisiojuontaja, koomikko ja muusikko
Digital Farm Animals

Digital Farm Animals (oikealta nimeltään Nick Gale) on brittiläinen DJ, lauluntekijä, musiikkituottaja, miksaaja ja laulaja. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2016 Cash Cashin ja Nellyn kanssa julkaisemalla kappaleella "Millionaire" joka pääsi singlelistan kolmenkymmenen parhaan joukkoon Isossa- Britanniassa, Norjassa ja Skotlannissa. Lisäksi hänet tunnetaan muun muassa Anne-Marien ja KSIn kanssa vuonna 2021 julkaisemasta kappaleesta "Don’t Play" joka pääsi singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Irlannissa, Isossa- Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Yleisön edessä hänet tunnetaan hyvin elektroninen sikakypärä päässä esiintymisestä. Gale on sanoittanut ja tuottanut musiikkikappaleita muun muassa Noah Cyrusille, Dua Lipalle, Danny Ocean, Becky G:lle, Alan Walkerille, Hailee Steinfeldille, Jason Derulolle, Galantisille, will.i.amille, Little Mixille, Rvssianille, Louisa Johnsonille, Nellylle, Marlon Roudettelle, Anne-Marielle, Innalle, Kain Rivers, Louis Tomlinsonille, KSI:lle, Annika Roselle, Craig Davidille, Sigmalle ja Nathan Evansille. ==Diskografia== ====Singlet==== Pääartistina * True (2015) * Didn’t Know (Yasminin kanssa) (2015) * Wanna Know (Youthonixin kanssa, mukana R. Kelly) (2016) * Millionaire (Cash Cashin kanssa, mukana Nelly) (2016) * Only One (Sigalan kanssa) (2016) * Digital Love (mukana Hailee Steinfeld) (2017) * Say My Name (mukana Iman) (2018) * Tokyo Nights (Shaun Frankin ja Dragonetten kanssa) (2018) * Lookin’ For (Danny Oceanin kanssa) (2019) * Next to You (Becky G:n kanssa, mukana Rvssian) (2019) * Without You Now (A.J. Mitchellin kanssa) (2019) * Drowning (Franklinin ja Soranan kanssa) (2019) * Summertime Love (Captain Cutsin kanssa) (2019) * Paranoia (mukana Alec King) (2019) * Gold (2019) * Ballin (Gaullinin kanssa, mukana Tim North) (2020) * Undo My Heart (Karen Hardingin kanssa) (2020) * Don’t Play (Anne-Marien ja KSI:n kanssa) (2021) * Last Night (mukana Harlee) (2021) Vierailevana artistina * Rio (Netsky, mukana Digital Farm Animals) (2015) * Work It Out (Netsky, mukana Digital Farm Animals) (2016) * Back To You (Louis Tomlinson, mukana Bebe Rexha ja Digital Farm Animals) (2017) * Arms Around Me (Hook n Sling, mukana Digital Farm Animals) (2017) * All Falls Down (Alan Walker, mukana Noah Cyrus ja Digital Farm Animals) (2017) * Really Love (KSI, mukana Craig David ja Digital Farm Animals) (2020) * Home Sweet Home (Sam Feldt, mukana Alma ja Digital Farm Animals) (2020) ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset DJ:t
Javier Perez-Capdevila

Javier Perez-Capdevila (s. 7. helmikuuta 1963) on kuubalainen matemaatikko ja professori, joka on tutkinut sumeiden joukkojen teoriaa ja sovelluksia. Perez- Capdevila on arvostellut SWOT-analyysin (vahvuudet, mahdollisuudet, heikkoudet ja uhat) käyttämistä ja kehittänyt sille vaihtoehtoisia menettelyjä. Hän on kirjoittanut useita kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita. == Palkinnot ja tunnustukset == * Kuuban tiedeakatemian kansallinen palkinto (korkein Kuuban tiedeakatemian kuubalaisille tutkijoille myöntämä palkinto) * Kunniamerkki Carlos Juan Finlay: Se on suurin Kuubassa myönnetty tieteellinen tunnustus. Tämän palkinnon myöntää Kuuban tasavallan valtioneuvosto Kuuban ja ulkomaiden kansalaisille tunnustuksena poikkeuksellisista ansioista arvokkaasta panoksesta luonnontieteiden tai yhteiskuntatieteiden kehittämisessä sekä tieteellisessä tai tutkimustoiminnassa, joka on poikkeuksellisesti edistänyt tieteiden kehitystä. ja ihmiskunnan eduksi. * Muistosinetti ”Antonio Bachiller y Morales”: Kuuban informaatiotieteiden seuran korkein palkinto asiaankuuluvasta panoksesta tiedonhallintaan sekä teorian alalla että käytännössä. * Kunniasinetti "Tulevaisuuden väärentäjät": Kuuban teknisten nuorisoprikaatien kansallisen puheenjohtajiston myöntämä kunniamerkki poikkeuksellisella tavalla erinomaisille tiedepersoonallisuuksille. * Ansio Juan Tomás Roig, yli 30 vuoden palveluksessa tunnustuksena saavutetuista ansioista kuin työntekijä, joka liittyy tieteelliseen työhön maan useilla talouden ja yhteiskunnan aloilla. * Kolumbian COMFENALCO-säätiön professorin kunnianimike (akateeminen). == Lähteet == * Sinfonía inconclusa para un conjunto borroso Periódico "Venceremos" * Enciclopedia Cubana == Aiheesta muualla == * ORCID * DIALNET Luokka:Kuubalaiset tieteilijät Luokka:Matemaatikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet
Laura Hynninen

Laura Hynninen (s. 2. marraskuuta 1976) on suomalainen muusikko ja kuvataiteilija. Hän on esiintynyt solistina, kamarimuusikkona ja orkesteriharpistina 1990-luvulta lähtien. Hynnisellä on ollut vakituiset toimet harpun äänenjohtajana Kansallisoopperan orkesterissa ja Radion sinfoniaorkesterissa. Sooloprojekteissaan Hynninen yhdistää omaa musiikkiaan ja visuaalista taidettaan. Yleisradio valitsi Hynnisen sooloalbumin Otilia (Alba Records) Vuoden levyksi 2021, ja vuonna 2024 ilmestynyt sooloalbumi Ratsut (Alba Records) voitti Indie Awards 2025 Vuoden klassinen -palkinnon. Sekä Otilia että Ratsut toivat Hynniselle myös Emma-ehdokkuudet. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset harpistit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt