EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seeprasiipisimppu

Seeprasiipisimppu (Dendrochirus zebra) on erikoisen muotoinen kala, yksi meriakvaarioiden yleisimpiä simppukaloja.Reefkeeping.com (myös hyvä kuva) Sen eväruodoissa on myrkkyä ja sen pisto aiheuttaa ampiaisen pistoa muistuttavan reaktion. Herkillä ihmisillä reaktio voi aiheuttaa sairaalahoitoa vaativia oireita. Seeprasiipisimppu käyttää myrkkyä itsensä puolustamiseen suuntaamalla selkäruotonsa hyökkääjää kohti. Tästä syystä kalan käsittelemisessä on noudatettava tarkkaavaisuutta. == Ulkonäkö ja koko == Seeprasiipisimppu kasvaa noin 20-25 cm pitkäksi. Sen vartalossa on leveitä tummia ja vaaleita raitoja, ja erityisenä lajituntomerkkinä tumma läikkä kiduskannen alaosassa. Evien huntumainen verkko ulottuu melkein eväruotojen kärkiin asti toisin kuin siipisimpulla. Kokonsa puolesta seeprasiipisimppu pärjää noin 300-litraisessa akvaariossa, jossa on syytä olla tehokas suodatus. == Alkuperä == Seeprasiipisimppu on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: Itä-Afrikan ja Samoan väliltä. == Käyttäytyminen == Seeprasiipisimppua voi pitää riutta- akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska ne kuuluvat simpun luontaiseen ravintoon. Akvaario-olosuhteissa tämän voi ehkäistä ruokkimalla simppua säännöllisesti ja monipuolisesti. Kala tarvitsee paljon piilopaikkoja, ja on yleensä akvaario-oloissa hämäräaktiivinen. == Ravinto == Seeprasiipisimppu syö luonnossa eläviä, itseään pienempiä kaloja ja äyriäisiä. Akvaario-olosuhteissa seeprasiipisimpun ruokintaan on kiinnitettävä erityistä huomiota, sillä ne eivät helposti opi syömään korvaavaa ruokaa. Tämän opittuaan ne syövät monipuolisesti akvaariokaloille tarkoitettuja pakasteruokia joita on suositeltavaa ruokkia pihdeillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Skorpionisimput
Bounce

Bounce on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin kahdeksas studioalbumi. Albumi julkaistiin 8. lokakuuta 2002 ja sen ovat tuottaneet Jon Bon Jovi ja Richie Sambora yhdessä Luke Ebbinin kanssa. Albumi nauhoitettiin Sanctuary II- studiolla yhtyeen kotiseudulla New Jerseyssä. Albumin kappaleet ja niiden sanoitukset ovat saaneet hyvin paljon inspiraatiota ja vaikutteita Syyskuun 11. päivän terrori-iskuista. Ilmestymisviikollaan albumia myytiin 160 000 kappaletta Yhdysvalloissa, ja samalla viikolla albumi oli Billboard 200 -listan toisella sijalla. Albumi on kuitenkin yhtyeen ainoa levytys, joka ei ole saavuttanut platinalevyyn oikeuttavaa myyntimäärää Yhdysvalloissa. == Albumi ja kappaleet == Yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi kertoi terrori-iskujen vaikutuksesta albumiin seuraavasti: Singlenä julkaistu, ehkä albumin tunnetuin raita Everyday kuvaili lähinnä yhtyeen jäsenten tunnetilaa jatkaa eteenpäin terrori-iskujen jälkeen. Yhdysvalloissa single ei saavuttanut menestystä, mutta muualla maailmassa single saavutti jatkuvasti top 10 -listasijoituksia. Single huomioitiin Grammy-ehdokkuudella parhaasta rockesityksestä vokaaleilla. Myös albumin toinen single Misunderstood oli ehdolla samaan palkintoon. Albumin avausraita Undivided käsittelee terrori-iskujen seurauksia huomattavasti albumin muita kappaleita enemmän. Kappale Open All Night käsittelee yhtyeen kuulijakunnalle hieman yllätyksenä tullutta aihetta. Jon Bon Jovi kirjoitti kappaleen, ja se pohjautuu hänen ajatuksiinsa Ally McBeal -sarjan päättymisestä. Hän itse näytteli sarjassa päähenkilö Allyn poikaystävää, ja hän masentui tavasta, jolla hänen hahmonsa käsikirjoitettiin ulos sarjasta. Kappale kertookin, miten Jon olisi itse halunnut roolihahmonsa poistuvan sarjasta. Albumin nimikkoraita Bounce on omistettu Jon Bon Jovin hyvälle ystävälle, NFL-liigassa pelaavan New England Patriots -joukkueen päävalmentajalle, Bill Belichickille. Kappale kertoo Belichickin kokemista vastoinkäymisistä ennen mestaruuden voittamista. Monien mielestä kappale käsitteli myös yhdysvaltalaisten kansalaisten kilpistymisiä terrori-iskujen jälkeen. == Kappalelista == == Kokoonpano == *Jon Bon Jovi – laulu, akustinen kitara *Richie Sambora – kitara, taustalaulu *David Bryan – koskettimet, taustalaulu *Tico Torres – rummut, perkussiot *Hugh McDonald – bassokitara, taustalaulu Luokka:Bon Jovin albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Lilian (Ruotsin prinsessa)

Prinsessa Lilian (s. Lilian Davies, ent. Craig, 30. elokuuta 1915 Swansea, Wales – 10. maaliskuuta 2013 Tukholma) oli Ruotsin prinsessa ja Hallandin herttuatar. Hän avioitui nykyisen kuninkaan Kaarle XVI Kustaan sedän prinssi Bertilin kanssa 7. joulukuuta 1976 Drottningholmin linnan kappelissa ja liittyi näin virallisesti Ruotsin nykyiseen kuningasperheeseen. Hän ja Bertil olivat kuitenkin ennen tätä eläneet yhdessä kolme vuosikymmentä, jolloin Lilian kuului epävirallisesti kuningasperheeseen. Ruotsin silloinen kruununperimysjärjestys esti prinssi Bertiliä avioitumasta aatelittoman kanssa. Kuningas Kaarle Kustaa antoi sedälleen luvan mennä naimisiin vuonna 1976, omien häidensä jälkeen. Prinssi Bertil kuoli 5. tammikuuta 1997. Lilian oli kuollessaan Ruotsin kuningasperheen vanhin elossa oleva jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Prinsessa Lilianin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Ruotsin prinsessat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Isabelle Huppert

Isabelle Anne Huppert [yˈpɛʁ] (s. 16. maaliskuuta 1953 Pariisi) on ranskalainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. Hänet tunnetaan muuntautumis­kyvystään ja taidostaan ilmaista tunteita pidättyneesti ja vähäeleisesti. Vuonna 2016 hänet palkittiin parhaan nais­pää­osan Golden Globella roolistaan elo­kuvassa Elle. Hän sai roolistaan myös Oscar- ehdokkuuden. Vuonna 2020 The New York Times nimesi Huppertin tämän vuosituhannen toiseksi parhaaksi naisnäyttelijäksi. == Ura == Huppert aloitti elo­kuva­uransa 1970-luvun alussa. Läpimurtonsa hän teki vuoden 1977 elokuvassa Pitsinnyplääjä, josta hänet palkittiin Bafta-palkinnolla. Vuonna 1980 hän teki yhdysvaltalaisen elokuvan debyyttinsä, kun hän esiintyi Michael Ciminon lännenelokuvassa Portti ikuisuuteen. Samana vuonna hän näytteli yhtä pääroolia Jean-Luc Godardin elokuvassa Pelastukoon ken voi. Myöhemmin 1980-luvulla hän näytteli elokuvissa Makuuhuoneen ikkuna (1987) ja Naisten asioita (1988). Vuonna 1994 hän näytteli pääosaa yhdysvaltalaiselokuvassa Ei- ammattilaiset – nunna, konna ja huora, joka on yksi hänen harvoista englanninkielisistä rooleistaan sitten Portti ikuisuuteen -elokuvan. Vuonna 2001 Huppert aloitti yhteistyönsä Michael Haneken kanssa elokuvalla Pianonopettaja. Sitemmin hän on näytellyt Haneken elokuvissa Valkoinen nauha (2009), Rakkaus (2012) ja Happy End (2017). == Palkinnot ja ehdokkuudet == Huppert on voittanut urallaan muun muassa Baftan (1977), Berliinin hopeisen karhun, kaksi Cannesin elo­kuva­juhlien parhaan nais­näyttelijän palkintoa (1978 ja 2001), Césarin ja kaksi parhaan nais­näyttelijän European Film Awardsia. Vuonna 2005 hän sai Venetsian elo­kuva­juhlilla erikois­leijonan. Vuonna 2016 Huppert näytteli elo­kuvassa Elle, josta hänet palkittiin parhaan nais­pää­osan Golden Globella. Huppert sai 16. joulukuuta 2021 Kultaisen karhun kunnia­palkinnon elämän­työstään. == Yksityiselämä == Huppert on ollut vuodesta 1982 lähtien pari­suhteessa Ronald Chammahin kanssa. Heillä on kolme lasta. == Valikoitu filmografia == Elokuvat, joiden rooleista Isabelle Huppert on palkittu. * Tuomari ja salamurhaaja (1976) * Pitsinnyplääjä (1977) * Mustapukuisen naisen arvoitus (1978) * Naisten asioita (1988) * Madame Bovary (1991) * Malina (1991) * Kiveen kirjoitettu (1995) * Suklaata, kiitos (2000) * Pianonopettaja (2001) * 8 naista (2002) * Gabrielle (2005) * L’amore nascosto (2007) * Home (2008) * Copacabana (2010) * My Little Princess (2011) * Tämän jälkeen (2016) * Elle (2016) * Madame Hyde (2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Isabelle Huppert Notable Names Databasessa Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rengassiipisimppu

Rengassiipisimppu (Dendrochirus biocellatus) on simppukala, jonka hoitaminen meriakvaariossa on varsin vaikeaa. == Ulkonäkö ja koko == Rengassiipisimppu kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sen varmin lajituntomerkki ovat poskista lähtevät kaksi pitkää viiksikarvaa. Kalan väritys on oranssin ja ruskean raidallinen, ja pyrstössä on kaksi mustaa läikkää.Reefkeeping.com == Alkuperä == Rengassiipisimppu on kotoisin indopasifiselta merialueelta. == Käyttäytyminen == Rengassiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Sitä on ruokittava elävällä ravinnolla ainakin aluksi, eivätkä kaikki yksilöt opi koskaan syömään korvikeruokia. == Ravinto == Rengassiipisimppu syö lihapitoista ruokaa, lähinnä elävää ravintoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Advanced Aquarist Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Skorpionisimput
This Left Feels Right

This Left Feels Right on yhdysvaltalaisen hard rock-yhtye Bon Jovin kokoelma- albumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2003. Albumi sisältää uudelleen sovitettuja versioita yhtyeen aiemmista hittikappaleista. Albumi ei saanut ilmestymisvuotensa aikana hyväksyntää yhtyeen faneilta, sillä kokoelman kappaleet oli sovitettu kokonaan uudelleen, suurimmaksi osaksi hitaiksi balladeiksi, mikä jakoi mielipiteitä. Vuoteen 2007 mennessä albumia oli myyty 549,727 kappaletta Yhdysvalloissa. Livin' on a Prayer-kappaleessa vierailee laulaja ja ääninäyttelijä Olivia d'Abo. Albumin venäläisessä painoksessa d’Abon vokaaliosuudet on kuitenkin korvattu venäläisen supertähden, Alsoun laululla. Venäjällä kappaletta soitettiinkin tiuhaan radiossa, ja se oli hyvin suosittu. == Kappalelista == ;Rajoitetun painoksen bonuskappaleet ;UK Rajoitetun painoksen bonuskappaleet ;Japanin rajoitetun painoksen bonuskappaleet ;Brazilian rajoitetun painoksen bonuskappaleet ==Henkilöt== *Jon Bon Jovi – laulu, akustinen kitara *Richie Sambora – kitarat, 12-kielinen akustinen kitara kappaleessa "Wanted Dead or Alive ", slide kitara, taustalaulu, laulusoolo kappaleessa: "You Give Love a Bad Name" *Hugh McDonald – basso, taustalaulu *Tico Torres – rummut, perkussiot *David Bryan – koskettimet, piano, taustalaulu *Olivia d'Abo – laulu kappaleessa "Livin' on a Prayer" Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Bon Jovin albumit
Matthias Sindelar

Matthias Sindelar (10. helmikuuta 1903 Jihlava, Tšekki – 23. tammikuuta 1939 Wien) oli itävaltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Sindelar oli Wunderteamiksi kutsutun, Itävallan 1930–luvun maajoukkueen parhaita pelaajia. Hän oli mukana vuoden 1934 MM-kisoissa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Urallaan hän pelasi 43 maaottelua ja teki niissä 27 maalia. Anschlussin jälkeen hänet valittiin myös pari kertaa Saksan maajoukkueeseen, mutta vuoden 1938 MM-kisoihin hänellä ei ollut asiaa. Seuratasolla Sindelar edusti vuodesta 1924 alkaen Austria Wieniä, jonka riveissä hän voitti Mitropa Cupin vuosina 1933 ja 1936, Itävallan mestaruuden vuonna 1926 sekä Itävallan cupin viidesti. Hänet tunnettiin lempinimillä "Paperimies" ja "Jalkapallokenttien Mozart". Sindelar kuoli tammikuussa 1939. Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Ivan Jarygin

Ivan Sergejevitš Jarygin (, 7. marraskuuta 1948 – 11. lokakuuta 1997) oli Neuvostoliittoa edustanut vapaapainin olympiavoittaja. Jarygin voitti olympiakultaa 100 kilogramman sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän selätti kaikki seitsemän vastustajaansa. Pisimpään häntä vastaan taisteli hopealle jäänyt Mongolian Khorloo Baianmonkh, joka meni selälleen vasta ajassa 5.21. Montréalissa 1976 Jarygin voitti toisen kultamitalinsa, mutta siellä hän joutui tyytymään pistevoittoon muista mitalisteista, kuten myös Itä-Saksan Harald Büttneristä, joka oli voittanut Jaryginin EM-kisoissa 1974. EM-kultaa Jarygin voitti kolmesti ja MM-kultaa kerran. Hänen paikkansa Neuvostoliiton arvokisaedustajana ei ollut taattu, vaan hän joutui 1970-luvun alussa vuorottelemaan Vladimir Guljutkinin kanssa. Jarygin toimi aktiiviuransa jälkeen vapaapainin maajoukkuevalmentajana, Venäjän painiliiton puheenjohtajana ja Krasnojarskin MM-kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana. Hän kuoli auto-onnettomuudessa lokakuussa 1997. Jarygin on nimetty FILA:n kunniagalleriaan. Hänen leskensä Natalia Jarygina valittiin ensimmäisenä naisena Kansainvälisen painiliiton hallitukseen joulukuussa 2001. == Saavutuksia == * Olympiakultaa 1972 ja 1976 (sarja 100 kg) * MM-kultaa 1973 (sarja 100 kg) * EM-kultaa 1972, 1975 ja 1976 (sarja 100 kg) * EM-hopeaa 1970 ja 1974 (sarja 100 kg) == Lähteet == * * * == Aiheesta muualla == * Ivan Yarygin – Sports Reference LLC. * Jarygin FILA:n tietokannassa * Profiili sportcom.kts.ru:ssa * Profiili databaseolympics.com:issa Luokka:Neuvostoliittolaiset vapaapainijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
On the Night

On the Night on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin toinen live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1993. On the Night nousi Britannian albumilistan neljänneksi. == Kappalelistat == Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu. === CD === # # # # # # # # # # === Video ja DVD === # Calling Elvis # Walk of Life # Heavy Fuel # Romeo and Juliet # The Bug # Private Investigations" # Your Latest Trick # On Every Street # You and Your Friend # Money for Nothing (Knopfler, Sting) # Brothers in Arms # Solid Rock # Local Hero - Wild Theme == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 konserttitallenteet Luokka:Dire Straitsin albumit Luokka:Konserttielokuvat
Live at the BBC (Dire Straits)

Live at the BBC on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin live-albumi. Se julkaistiin vuonna 1995. Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle 71. Albumin seitsemän ensimmäistä kappaletta äänitettiin BBC:n "Live In Concert" -sarjaa varten 22. heinäkuuta 1978. 8. kappale, "Tunnel of Love" äänitettiin BBC:n TV-ohjelmaa "Old Grey Whistle Test" varten 31. tammikuuta 1981. Kappale "What's The Matter Baby?" on aiemmin julkaisematon. == Kappalelista == Kaikki kappaleet kirjoittanut Mark Knopfler, ellei toisin mainittu. # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 konserttitallenteet Luokka:Dire Straitsin albumit
Vítězslav Mácha

Vítězslav Mácha (6. huhtikuuta 1948 Krmelín – 29. toukokuuta 2023https://www.olympijskytym.cz/article/zesnul-olympijsky-vitez-z- mnichova-1972-vitezslav-macha) oli Tšekkoslovakiaa edustanut kreikkalais- roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja Mácha voitti olympiakultaa 74 kilon sarjassa Münchenissä 1972, jossa hän ensimmäisellä kierroksella hävisi Bulgarian Ivan Koleville, mutta voitti loput vastustajansa. Montréalissa 1976 hän voitti muun muassa Suomen Mikko Huhtalan pistein 4–3, mutta hävisi finaalissa Neuvostoliiton Anatoli Bykoville pistein 7–3 ja sai hopeaa. Vielä neljänsissä olympiakisoissaan Moskovassa 1980 Mácha paini kuudenneksi. MM- kisoissa hän voitti kultamitalin kahdesti. Mácha avioitui Miss Böömin kanssa vuonna 1971. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Münchenissä 1972 (sarja 74 kg) * Olympiahopeaa Montrealissa 1976 (sarja 74 kg) * Olympiakisoissa kuudes 1980 ja karsiutui 4. kierroksella 1968 (sarja 74 kg) * MM-kultaa Katowicessa 1974 ja Göteborgissa 1977 (sarja 74 kg) * EM-kultaa 1977 (sarja 74 kg) * EM-hopeaa 1973 ja 1974 (sarja 74 kg) * EM-pronssia 1972 ja 1975 (sarja 74 kg) ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Vítězslav Mácha – Sports Reference LLC. *Mácha FILA:n tietokannassa Luokka:Tšekkoslovakialaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Kaija Juurikkala

Kaija Juurikkala (s. 20. marraskuuta 1959) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvaohjaajalinjalta vuonna 1997. Juurikkala on ohjannut etupäässä nuorille suunnattuja elokuvia. Rosa Was Here (1994) on puolipitkä fiktioelokuva maailmasta, jossa kaikki aikuiset yhtäkkiä katoavat. Juurikkala on ohjannut myös kaksi pitkää elokuvaa. Kyytiä Moosekselle (2001) pohjautuu Raamatun kymmeneen käskyyn. Se koostuu kymmenestä eri tarinasta, jotka 12–15-vuotiaat nuoret ympäri Suomea olivat improvisoineet. Valo (2005) on Aleksanteri Ahola-Valon päiväkirjoihin ja Juurikkalan alkuperäistarinaan pohjautuva elokuva, jonka varsinaisesta käsikirjoituksesta vastasi Markku Flink. Juurikkala on ohjannut myös koulumaailmaan sijoittuvat televisiosarjat Enkeleitä ja pikkupiruja (1998) sekä Laura (2002). Juurikkalalta on ilmestynyt omaelämäkerrallinen teos Varjojen taika – matka edelliseen elämään (2011), jossa hän kertoo uskostaan tuonpuoleiseen maailmaan. Vuonna 2014 häneltä ilmestyi Äitikirja, jossa hän kertoo roolistaan omia ja kasvattilapsia sisältäneen uusperheen äitinä. Vuonna 2000 Juurikkalalle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto. Vuonna 2003 Juurikkala palkittiin elokuvataiteen valtionpalkinnolla ja vuonna 2005 Unicefin Lasten oikeuksien vaikuttaja -palkinnolla. == Yksityiselämä == Juurikkala on naimisissa Juha "Juuso" Juurikkalan kanssa. Aiemmin hän oli naimisissa SAK:n entisen työ- ja elinkeinojohtajan Matti Tukiaisen kanssa. Juurikkalalla on kaksi 1980-luvulla syntynyttä poikaa ja vuonna 2003 syntynyt tytär. Juurikkalan poika Oskari Juurikkala on toiminut perussuomalaisten talouspoliittisena neuvonantajana ja Timo Soinin avustajana ja kuuluu katoliseen Opus Dei -järjestöön. Toinen hänen pojistaan on valokuvaaja ja musiikkivideo-ohjaaja Ville Juurikkala. Kaija Juurikkala sai vuonna 2017 aivoverenvuodon ja aivoinfarktin ja menetti puhe- ja liikuntakykynsä. Elokuusta 2019 lähtien hän on asunut palvelutalossa ja on vähitellen toipumassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vantaan kulttuuripalkinto
Loistosiipisimppu

Loistosiipisimppu (Dendrochirus brachypterus) on kestävä ja suosittu meriakvaarioiden simppukala.Reefkeeping.com == Ulkonäkö ja koko == thumb|left|Siipien verkko hyvin esillä Loistosiipisimppu kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sen eväruodot ovat melko lyhyet, ja niiden välissä oleva verkko ulottuu ruodonkärkiin asti muodostaen puoliympyrän. Raidat eivät ole niin selvärajaiset kuin monilla muilla simppukaloilla. Eri värimuotoja on kolme: ruskehtava, keltainen ja punertava.Reefkeeping.com == Alkuperä == Loistosiipisimppu on kotoisin Indopasifiselta merialueelta: sitä tavataan Punaiseltamereltä aina Australiaan, Japaniin ja Tongasaarille asti. == Käyttäytyminen == Loistosiipisimppua voi pitää riutta-akvaariossa, koska se ei koske koralleihin. Sitä ei voi kuitenkaan pitää kovin pienten kalojen tai katkarapujen kanssa, koska simppu syö ne. Kala on arka ja tarvitsee paljon piilopaikkoja. Se oppii tuntemaan hoitajansa. == Ravinto == Loistosiipisimppu syö lihapitoista ruokaa. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Skorpionisimput
Money for Nothing (albumi)

Money for Nothing on brittiläisen rock-yhtye Dire Straitsin kokoelmalevy, joka julkaistiin lokakuussa 1988. Albumi sisältää suosituimmat kappaleet yhtyeen viideltä ensimmäiseltä albumilta. Kansikuva on kuvankaappaus ”Money for Nothing” -kappaleen musiikkivideosta. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet ovat Mark Knopflerin käsialaa, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit Luokka:Dire Straitsin albumit
Kazimierz Lipień

Kazimierz Lipień (6. helmikuuta 1949 Jaczków, Puola – 13. marraskuuta 2005 New York, Yhdysvallat) oli puolalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan mestari. Lipień voitti olympiakultaa 62 kilon sarjassa Montrealissa 1976. Hän hävisi Neuvostoliiton Nelson Davidianille pistein 10–6, mutta varmisti kultamitalinsa voittamalla Unkarin László Réczin pistein 13–4. Münchenin olympiakisoissa 1972 Lipień sai pronssia. MM-kultaa hän voitti Teheranissa 1973 ja Katowicessa 1974, mutta Minskissä 1975 hän jäi hopealle hävittyään Nelson Davidianille. Myös EM- kisoissa hän saavutti useita mitalisijoja. Kazimierz Lipieńin kaksoisveli Józef Lipień saavutti 57 kilon sarjassa olympiahopeaa Moskovassa 1980 ja voitti Pertti Ukkolan Montréalissa 1976, vaikka jälkimmäinen veikin sitten kultaa. Maailmanmestaruuden Józef Lipień voitti vuonna 1973, eli samoissa kisoissa veljensä kanssa. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Montréalissa 1976 (sarja 62 kg) * Olympiapronssia Münchenissä 1972 (sarja 62 kg) * Olympiakisoissa kuudes 1980 (sarja 62 kg) * MM-kultaa Teheranissa 1973 ja Katowicessa 1974 (sarja 62 kg) * MM-hopeaa Sofiassa 1971, Minskissä 1975, Göteborgissa 1977 ja México Cityssä 1978 * EM-kultaa 1975, 1976 ja 1978 (sarja 62 kg) * EM-hopeaa 1973 (sarja 62 kg) * EM-pronssia 1972 ja 1979 (sarja 62 kg) ==Lähteet== * * ==Aiheesta muualla== *Kazimierz Lipień – Sports Reference LLC. Luokka:Puolalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Sanrio

Sanrio on japanilainen yritys, joka on perustettu vuonna 1960. Sanrio myy monenlaisia eläinhahmojen kuvilla varustettuja tuotteita. Yritys on toiminut myös elokuvien tuottajana. Sanriolla on kaksi teemapuistoa Japanissa, Sanrio Puroland Tamassa ja Harmonyland Hijissä. == Katso myös == * Luettelo Sanrion hahmoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.sanrio.com * http://www.sanrio.co.jp * Harmonyland *
Col d’Aubisque

pienoiskuva|upright|Hôtel des Crêtes Blanches, joka rakennettiin 1950-luvulla korkealle vuorenhuipulle Col d’Aubisquen tien varteen, menetti 30 tonnin painoisen kattonsa heti ensimmäisessä myrskyssä. Col d’Aubisque on Ranskassa ja Keski-Pyreneillä sijaitseva vuorensola, joka sijaitsee kolmisenkymmentä kilometriä etelään Tarbesin ja Paun kaupungeista. Sola on Pyrénées- Atlantiquesin departementissa, joka on osa Akvitanian aluetta. Sola on kokonaisuudessaan Ranskan alueella ja se on 1 709 metriä merenpinnasta. Solan käännekohta Col du Soulor on idässä ja se mahdollistaa lännessä olevan Ossaun laakson yhteyden Gave de Pauhun idässä pitkin maantietä, joka kulkee cirque de Litorin, Ouzon laakson yläosassa, kautta. Tie on yleensä suljettu liikenteeltä talvisin marras-joulukuusta aina touko-kesäkuuhun saakka. ==Urheilutapahtumat== Ranskan ympäriajo ja Col d’Aubusque on yhdistetty usein toisiinsa ja sola on osa ympäriajon historiaa. Kilpailun alkuvuosina järjestäjät eivät uskaltaneet uhata vuoristoa, mutta jo vuonna 1910 ajettiin ensimmäinen todellinen vuoristotaival juuri Pyreneillä. Tämän jälkeen Ranskan ympäriajon reitti on kulkenut 69 kertaa (vuoteen 2007 mennessä) solan lävitse, eli enemmän kuin joka toinen vuosi. Sola oli maalipaikkana muun muassa Ranskan ympäriajon 16. etapilla vuonna 2007.Katso täydellinen luettelo tämän solan ja ympäriajon historiasta; sekä Mémoire du cyclisme -sivustolta . Lisäksi Dico du Tour -sivustoilta ja tietoja solan ja ympäriajon yhteisestä historiasta. Solaan pääsee nopeimmin ja helpoimmin Eaux-Bonnesin kaupungista, jolloin nousua on keskimäärin 7,5 % kilometrillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Täydellinen luettelo pyöräilyn ja solan yhteisestä historiasta * Col d'Aubisque Luokka:Ranskan vuoret Luokka:Ranskan solat Luokka:Pyreneiden vuoret Luokka:Pyrénées-Atlantiques
Kärjenniemi

Kärjenniemi on kylä ja taajama Valkeakoskella Pirkanmaalla. ==Historia== Kärjenniemi on alun perin ollut pieni maalaiskylä Sääksmäen kunnassa. Kärjenniemestä tuli osa Valkeakosken kaupunkia kuntaliitoksen myötä vuonna 1973. ==Palvelut== Kärjenniemessä on koulu, päiväkoti, autokauppa ja kaksi parturi-kampaamoa. Kärjenniemen kylä on viime vuosina kasvanut runsaan rakentamisen takia. Ala-Nississä on nuorisotilat sekä diakoniatoimisto. ==Maantiede== Kärjenniemi jakautuu neljään alueeseen, jotka ovat Nissit (Yli- ja Ala-Nissi), Kärjenniemen niemi, Seikka ja Väärämäki. Väärällämäellä sijaitsevat Kärjenniemen ala-aste ja päiväkoti, ja sen läpi kulkee vanha seututie 304, joka on uudelleennimetty Vääränmäentieksi. Vääränmäentieltä erkanee Rantoontie, jota pitkin pääsee Rantoolle ja Vedentaalle. Yli-Nissi on enimmäkseen taajamamaista omakotiasutusta. Ala-Nissiin rakennetaan 2020-luvulla omakotitaloja. Seikka on pieni alue Seikantiellä, Kopolantien kupeessa. ==Vanajavesi== Kärjenniemeä hallitsee maisemallisesti Vanajavesi rantoineen. Sen ansiosta Kärjenniemessä on veneranta ja uimatilaa. == Aiheesta muualla == * Vanhan kansan kertomaa, Aamulehti, 02.04.1939, nro 89, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Sääksmäen kylät Luokka:Valkeakosken taajamat
Uudet territoriot

thumb|right|230px|Kwong Fuk Road Tai Pon kaupungissa Uusilla territorioilla. Uudet territoriot (, ; lyhennetään yleensä NT tai N.T.) on alue Hongkongissa Kiinassa. Alue ulottuu Boundary Streetistä pohjoiseen Sham Chun Riverille (Shenzhen River) saakka. Sham Chun River on rajana Hongkongin ja Manner-Kiinan välillä. Poikkeuksena tähän on Boundary Roadin pohjoispuolinen New Kowloon, joka nykyään on Kowloonin kaupunkialueeseen kuuluva osa. Uusiin territorioihin kuuluvat myös suurin osa Hongkongin edustalla olevista saarista kuten Lantau, Lamma, Cheung Chau ja Peng Chau. Alue vuokrattiin 1. heinäkuuta 1898 Britannialle 99 vuodeksi. Uusien territorioiden asukasluku oli 3 984 077 ja väestötiheys 4 137 as./km² vuonna 2021. ==Piirit== Uudet territoriot koostuvat seuraavista piireistä: * Islands * Kwai Tsing (Kwai Chung ja Tsing Yi Island) * North * Sai Kung * Sha Tin * Tai Po * Tsuen Wan * Tuen Mun * Yuen Long == Lähteet == *
M/S Madeleine II

M/S Madeleine II (aik. M/S Villa de Teror) on nykyisin Kanadan valtion omistama matkustaja-autolautta, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 2007 Astilleros de Sevilla -telakalla Espanjassa. Alus on alun perin Viking Linen tilaama, ja se tunnettiin työnimellä Viking ADCC. Kirjainyhdistelmä tuli sanoista All seasons Day Cruising and Commuting (suom. Päiväristeilyjä ja työmatkoja kaikkina vuodenaikoina). Alusta suunniteltiin liikennöimään välillä Maarianhamina–Kapellskär, jolla se olisi ollut Viking Linen ensimmäinen uudisalus. Valmistuttuaan aluksen suunniteltiin korvaavan reitillä silloin liikennöineen M/S Rosellan. Laivan kauppasumma oli noin 60 miljoonaa euroa. Aluksen toimitus kuitenkin myöhästyi pahasti, mikä johti siihen, että Viking Line irtisanoi 8. helmikuuta 2010 aluksen tilauksen. Laivan melko valmis runko laskettiin vesille vuonna 2013 ja hinattiin Factorias Vulcanon telakalle Vigossa, jossa se jäi odottamaan mahdollista uutta käyttäjää ja loppuunrakentamista. Tilauksen ennakkomaksulle, 14,1 miljoonalle eurolle, oli takaukset. Viking Line varautui suunnittelukustannuksista aiheutuneisiin neljän miljoonan euron tappioihin. Huhtikuussa 2017 espanjalainen laivayhtiö Trasmediterránea vahvisti allekirjoittaneensa sopimuksen telakkayhtiö Factorías Vulcanon kanssa laivan loppuun rakentamisesta. Aluksen nimeksi tuli M/S Villa de Teror, ja se lähti ensimmäiselle merikoeajolle 15. lokakuuta 2018. https://ferrybalear.blogspot.com/2018/10/el-ferry-villa-de-teror-en- nueva-prueba.html Pian tämän jälkeen työt laivalla pysähtyivät telakan talousvaikeuksien vuoksi ja aloitettiin uudestaan vasta 25. maaliskuuta 2019. Jäljellä olevan työn määräksi oli tuolloin arvioitu 42 työpäivää. Ilmoitettu laivan luovutuspäivä 3. kesäkuuta 2019 ei toteutunut, ei myöskään kesäkuun 10., 20. tai 25. päivä, vaan lopulta alus lähti Factorias Vulcanon telakalta 27. kesäkuuta 2019. Laiva asetettiin liikennöimään Trasmediterránean emoyhtiön Naviera Armasin reiteille Motril–Nador ja Motril–Al Hoceima. 16\. syyskuuta 2020 Kanadan hallitus ilmoitti ostaneensa M/S Villa de Teror -aluksen. Se korvasi M/S Madeleine -aluksen ja sai nimekseen Madeleine II. Kauppasumma oli 155 miljoonaa dollaria Kanadan hallituksen vahvistaman tiedotteen mukaan. https://www.canada.ca/en/public-services-procurement/news/2020/09/government- of-canada-acquires-interim-ferry-for-replacement-of-mv-madeleine.html == Lähteet == Luokka:Autolautat
Soba

Soba () on nimi japanilaisille ohuille nuudeleille, jotka valmistetaan tattarijauhoista. Sobaa tarjotaan joko viileänä kastikkeen kanssa tai kuumassa liemessä nuudelikeittona. Japanissa myös mitä tahansa ohutta nuudelia voidaan kutsua sobaksi erotuksena paksuista, vehnästä valmistetuista udon-nuudeleista. Soba-nuudeleita tarjotaan Japanissa useissa eri tilanteissa. Ne ovat suosittu ja halpa pikaruoka esimerkiksi rautatieasemilla. Niitä tarjoillaan myös kalliissa ja erikoistuneissa ravintoloissa. Niitä valmistetaan myös kotiruokana. Säädösten mukaan nuudeleissa pitää olla vähintään 30 prosenttia tattarijauhoja, jotta niitä voidaan kutsua sobaksi, vaikka tattaripitoisemmat nuudelit ovatkin halutumpia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Soba-nuudelien valmistaminen Luokka:Japanilaiset nuudelit
Trinity ratsastaa jälleen

Trinity ratsastaa jälleen (Continuavano a chiamarlo Trinità) on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut italowestern-komedia. Elokuvan ohjasi Enzo Barboni ja pääosissa ovat Terence Hill ja Bud Spencer. Trinityn tyttöystävän roolissa näyttelee suomalainen Kirsti Somersalo (Yanti Somer). Elokuva kertoo veljeskaksikosta, Trinitystä ja Bambinosta. Toisiaan karttava kaksikko tapaa toisensa vanhempiensa luona, he kuulevat vanhalta isältään että tämän viimeisiä toivomuksia ennen kuolemaansa olisi nähdä Trinity ja Bambino yhteistyössä ja että he alkaisivat yhdessä pelätyiksi hevosvarkaiksi. Isänsä toivetta kunnioittaen he rupeavat hevosvarkaiksi, joka osoittautuukin hyvin hankalaksi puuhaksi. Kaksikko ajautuu pieneen kylään, jossa heidät pienen erehdyksen takia sekoitetaan liittovaltion agentteihin. Trinity ratsastaa jälleen on jatkoa elokuvalle Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi. == Näyttelijät == * Terence Hill – Trinity * Bud Spencer – Bambino ==Vastaanotto== Trinity ratsastaa jälleen sai Suomen ensi-iltansa 7. heinäkuuta 1972 ja nousi loppuvuoden aikana 328 682 katsojallaan vuoden neljänneksi katsotuimmaksi elokuvaksi Suomen elokuvateattereissa.Suomen katsotuimmat elokuvat vuonna 1972, Elokuvauutiset 2008. Viitattu 16.9.2015. Video-oppaassa vuodelta 1994 elokuvan VHS-julkaisulle annetaan yksi tähti viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”huono”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1971 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset lännenelokuvat Luokka:Enzo Barbonin ohjaamat elokuvat
Mäntyharjun kanava

Mäntyharjun kanava oli kanavahanke, jonka tarkoituksena oli yhdistää Kymijoki Saimaaseen. Hankkeen toteuttamista ajoi voimakkaasti Järvi-Suomen Kanavat -neuvottelukunta, johon kuului kuntapäättäjiä niin Kymenlaaksosta, Päijät- Hämeestä kuin Etelä-Savostakin. Metsäteollisuus ry piti ensisijaisena Saimaan yhdistämistä Suomenlahteen. Suunnitellun kanavahankkeen kokonaispituus olisi ollut noin 90 kilometriä, josta ainoastaan seitsemän kilometriä olisi ollut maakanavaa. Mäntyharjun kanava olisi kulkenut Heinolasta Paason kautta Pertunmaalle Ylä-Rääveliin, sieltä Juolasveden kautta Rannanmaalle ja Pyhävedelle, mistä Kallaveden kautta oltaisiin päästy Ristiinan Rautlahteen ja Saimaalle. == Historia == Mikkelin läänin kuvernööri esitti jo vuonna 1841, että Päijänne yhdistettäisiin Mäntyharjun kautta Saimaaseen. Tuolloinen senaatti ei kuitenkaan päätöstä hyväksynyt, koska Saimaan kanavan rakentaminen oli ratkaisuvaiheessa. Alustava yleissuunnitelma hankkeesta valmistui TVH:n toimesta vuonna 1982. == Nykytilanne == Vaikka kanavahankkeen suunnittelu päätettiin lopettaa joulukuussa 2000, niin suunniteltu kanava on edelleen mukana Etelä-Savon maakuntakaavassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kanavahankkeita Päijänteen ja Saimaan välillä * Hallitus hylkäsi Kymijoen- Mäntyharjun kanavahankkeen Luokka:Kymijoen alue Luokka:Suur-Saimaan alue‎ Luokka:Mäntyharju Luokka:Suomen toteutumattomat rakennussuunnitelmat
Dashi

thumb|260px|Dashi-jauhepakkauksia. Dashi () on japanilaisessa keittiössä käytetty liemipohja, joka valmistetaan useimmiten katsuobushista eli kuivatuista boniittilastuista ja kombu-merilevästä. Se on yksi japanilaisen keittiön tärkeimmistä perusraaka-aineista, jolla on soijaa vastaava asema. Sana ”dashi” viittaa ulos tuomiseen tai päästämiseen, ja dashin tarkoitus onkin tuoda esiin ruoan oma maku ja vahvistaa sitä. Dashi on piilomakuna läsnä kaikkialla. Sitä on helppo valmistaa kiehauttamalla merilevää tai bonito- tonnikalahiutaleita; valmistukseen voidaan käyttää kuitenkin myös esimerkiksi pieniä kaloja. Dashiin voidaan käyttää sekä kalaa että merilevää tai vain jompaakumpaa ruoasta riippuen. Dashin raaka-aineita voidaan keittää useita kertoja. Ensimmäinen liemi, ichiban-dashi, on laadukkain. Toista lientä, niban-dashi, käytetään esimerkiksi misokeiton pohjana. Kolmas liemi, sanban- dashi, on jo laimeampaa. Nykyisin on saatavilla veteen sekoitettavaa dashi- jauhetta, joka nopeuttaa liemen valmistamista. Japanissa vuonna 2006 tehdyn kyselytutkimuksen mukaan 74 prosenttia vastaajista oli käyttänyt ruoanlaittoon dashi-jauhetta, 51 prosenttia kombua ja 42 prosenttia katsuobushia. Myös muita raaka-aineita, kuten siitakesieniä tai niboshi-sardiineja, käytettiin yleisesti. Dashi tuo ruokaan viidettä perusmakua, umamia. Tokion keisarillisen yliopiston professori Kikunae Ikeda löysi umamin vuonna 1907 tutkimalla kombusta keitettyä dashi-lientä. == Lähteet == Luokka:Japanilainen keittiö Luokka:Keitot
Imre Polyák

Imre Polyák (16. huhtikuuta 1932 – 15. marraskuuta 2010) oli unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiavoittaja. Polyák nousi olympiavoittajaksi vasta neljänsissä kisoissaan. Helsingissä 1952 hän jäi hopealle 62 kilon sarjassa jouduttuaan Neuvostoliiton Jakov Punkinin selättämäksi ajassa 1.26. Melbournessa 1956 Polyák olisi voittanut kultaa, mikäli olisi selättänyt viimeisessä ottelussaan Neuvostoliiton Roman Dzneladzen. Polyák sai kuitenkin vain pistevoiton ja jäi hopealle Suomen Rauno Mäkisen jälkeen. Roomassa 1960 Turkin Müzahir Sille oli unkarilaista parempi. Vasta Tokiossa 1964 Polyák voitti kultaa 63 kilon sarjassa, vaikka Neuvostoliiton Roman Rurua antoikin kovan vastuksen. Maailmanmestaruuteen Polyák ylsi kolmasti. EM-kisoja hänen huippuvuosinaan ei järjestetty. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa Tokiossa 1964 (sarja 63 kg) * Olympiahopeaa Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960 (sarja 62 kg) * MM-kultaa Karlsruhessa 1955 ja Budapestissa 1958 (sarja 62 kg) sekä Toledossa 1962 (sarja 63 kg) * MM-hopeaa Jokohamassa 1961 (sarja 67 kg) ja Helsingborgissa 1963 (sarja 63 kg). ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Unkarilaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Rudolf Svensson

Rudolf Svensson (27. maaliskuuta 1899 Gudhem – 4. joulukuuta 1978 Tukholma) oli ruotsalainen painija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Svensson voitti painin raskaan sarjan olympiakultaa kreikkalais-roomalaisella tyylillä Amsterdamissa 1928. Suomen Hjalmar Nyström jäi tuolloin hopealle hävittyään Svenssonille heti ensimmäisessä ottelussaan. Los Angelesissa 1932 Svensson voitti Suomen Onni Pellisen jäi vei kultaa raskaassa keskisarjassa, johon osallistui vain kolme painijaa. Pariisissa 1924 Svensson oli saanut jo kaksi hopeamitalia, joista toinen tuli vapaapainista. MM-kisoissa Svensson sijoittui kahdesti hopealle hävittyään kummallakin kerralla Suomen Edil Rosenqvistille. Euroopan mestaruuden Svensson voitti kahdesti. Vuoden 1931 EM-kisoissa hän hävisi Onni Pelliselle. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa kreikkalais- roomalaisessa painissa Amsterdamissa 1928 (raskas sarja) ja Los Angelesissa 1932 (raskas keskisarja) * Olympiahopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa ja vapaapainissa Pariisissa 1924 (raskas keskisarja) * MM-hopeaa Helsingissä 1921 ja Tukholmassa 1922 (raskas keskisarja) * EM-kultaa 1925 (raskas sarja) ja 1933 (raskas keskisarja) * EM-hopeaa 1929 ja 1934 (raskas sarja) sekä 1931 (raskas keskisarja) ==Lähteet== * * * Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
St James’ Park

St James’ Park on Newcastle upon Tynessa, Englannissa sijaitseva stadion. Newcastle Unitedin kotistadionina toimivan St James’ Parkin kapasiteetti on 52 354 henkilöä. Stadion avattiin vuonna 1880 ja sitä remontoitiin viimeksi 1998-2000. Stadion on kapasiteetiltaan Englannin kahdeksanneksi suurin jalkapallostadion, edellään Wembley Stadium, Old Trafford, Tottenham Hotspur Stadium, Emirates Stadium, London Stadium, City of Manchester Stadium ja Anfield. Stadionin neljä sivua tunnetaan nimillä Gallowgate End (aiemmin the Newcastle Brown Ale Stand), the Leazes End (aiemmin the Sir John Hall Stand), the Milburn Stand (1950-luvun pelaajan Jackie Milburnin mukaan nimetty) ja the East Stand. 2\. huhtikuuta 2007 tehtiin 300 miljoonan punnan suunnitelma, jonka mukaan stadionin kapasiteetti olisi noussut yli 60 000:een. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *St. James' Park Kuvaus ja kuvagalleria Luokka:Englannin jalkapallostadionit Luokka:Newcastle upon Tynen rakennukset ja rakennelmat
Stadium of Light

Stadium of Light on jalkapallostadion Sunderlandissa, Englannissa ja se avattiin vuonna 1997. Noin 49 000-paikkainen Stadium of Light on Sunderlandin kotistadion. Stadionilla on pelattu myös kaksi Englannin maajoukkueen ottelua. == Aiheesta muualla == *Kuvia BBC:n sivuilla Luokka:Englannin jalkapallostadionit Luokka:Tyne ja Wearin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tyne ja Wearin urheilu
Jōruri

Jōruri () on japanilainen romanttisten balladien tyyppi. Se on saanut nimensä Jōruri-neidosta, joka esiintyy Muromachi-kauden Minamoto no Yoshitsunesta kerrotussa rakkaustarinassa Jōrurihime monogatari. Tarinan suosion myötä jōruri vakiintui balladien yleisnimitykseksi. Alun perin balladeja säestettiin biwalla ja tanssilla, mutta Edo-kaudella säestyksessä yleistyivät shamisen ja nuket. Jōruri-nukketeatterista syntyi vähitellen Bunraku. Eri jōruri- koulukunnat kehittivät useita eri jōruri-tyylejä, joista tunnetuin on gidayū. Merkittäviä jōruri-kirjailijoita olivat Chikamatsu Monzaemon, Ki no Kaion, Takeda Izumo, Namiki Sōsuke ja Chikamatsu Hanji. == Lähteet == Joruri
Ivar Johansson

Ivar Valentin Johansson (31. tammikuuta 1903 Norrköping – 4. elokuuta 1979 Norrköping) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja, ammatiltaan poliisi. Ivar Johansson on Kristjan Palusalun ohella ainoa painija, joka on yltänyt samoissa olympiakisoissa voittoon sekä vapaapainissa että kreikkalais-roomalaisessa painissa. Los Angelesin kisoissa 1932 Johansson voitti ensin kultaa vapaapainin keskisarjassa (79 kg), jossa Suomen Väinö Kajander kärsi ainoana pistetappion Johanssonin selätettyä kolme aiempaa vastustajaansa. Voittonsa jälkeen Johanssonilla ei ollut aikaa juhlimiseen, vaan hän laihdutti itsensä 72-kiloiseksi osallistuakseen kreikkalais- roomalaisen painin välisarjaan. Siinä Johansson voitti toisen kultamitalinsa vaikka hävisikin ottelunsa Suomen Kyösti Luukkoa vastaan tuomariäänin 2–1. Kolmannen kultamitalinsa Johansson sai neljä vuotta myöhemmin Berliinissä 1936 kreikkalais-roomalaisen painin keskisarjassa. Tuolloin hopeamitalille päätynyt Saksan Ludwig Schweickert hävisi tuomariäänin 2–1, neljänneksi sijoittunut Suomen Väinö Kokkinen 3–0, ja viimeisessä ottelussa pronssimitalisti, unkarilainen József Palotás selättyi ajassa 3.48. Johansson hallitsi omaa sarjaansa myös EM-kisoissa: hän voitti molemmissa painimuodoissa yhteensä yhdeksän Euroopan mestaruutta ja jäi vain kahdesti himmeämmille mitaleille. Vuoden 1930 EM-kisoissa Väinö Kokkinen oli häntä parempi. Vuosina 1938–1939 vapaapainin EM-kisoja ei järjestetty, joten Johansson joutui noina vuosina tyytymään yhteen mestaruuteen. MM-kilpailujakaan ei hänen aktiivivuosinaan järjestetty. ==Saavutuksia== * Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Los Angelesissa 1932 (välisarja) ja Berliinissä 1936 (keskisarja) * Olympiakultaa vapaapainissa Los Angelesissa 1932 (keskisarja) * EM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1931, 1934, 1935, 1937, 1938 ja 1939 (keskisarja) * EM-kultaa vapaapainissa 1934, 1935, 1937 (keskisarja) * EM- hopeaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1930 (keskisarja) * EM-pronssia kreikkalais-roomalaisessa painissa 1929 (keskisarja) ==Lähteet== * * * ==Aiheesta muualla== *Ivar Johansson – Sports Reference LLC. *Johansson FILA:n tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Ruotsalaiset vapaapainijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Heinrich Kuhl

Heinrich Kuhl (17. syyskuuta 1797 Hanau − 14. syyskuuta 1821 Buizentorg (Bogor) oli saksalainen eläintieteilijä. Vuonna 1817 Kuhl pääsi Coenraad Jacob Temminckin assistentiksi Leidenin museoon. 1817 Kuhl julkaisi tutkielman lepakoista ja 1819 hän julkaisi papukaijoista teoksen Conspectus psittacorum. Hän julkaisi myös ensimmäisen tutkielman keijuista ja luettelon kaikista lintumaalauksista Louis-Jean-Marie Daubentonin teoksessa Planches Enluminees. 1820 hän matkusti Jaavalle ystävänsä Johan Coenraad von Hasseltin (1797–1823) kanssa tutkimaan saaren eläimistöä. He lähettivät Leidenin museolle 200 luurankoa, 200 nisäkkään nahkaa 65:stä lajista, 2000 linnun nahkaa, 1400 kalaa, 300 matelijaa ja sammakkoeläintä, sekä suuren joukon hyönteisiä ja nilviäisiä. Kuhl kuoli maksatulehdukseen Buizentorgissa oltuaan Jaavalla vajaan vuoden. Von Hasselt jatkoi hänen työtään, mutta hänkin kuoli jo parin vuoden kuluttua. Kuhl nimesi linnuista ainakin etelänkeijun. Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1821 kuolleet
Italian A2-liiga

Italian A2-liiga on Italiassa lentopallossa toiseksi korkeimmalla oleva sarjataso. A1-liiga on Italiassa korkein mahdollinen sarjataso ja sitä pidetään maailman kovimpana lentopalloliigana. == Sarjajärjestelmä == Italian A2-liigassa pelaa 16 joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään kauden aikana. Kauden keskivaiheilla pelataan All- Stars ottelu liigassa, jossa A2-liigan parhaimmat pelaajat kohtaavat A1-liigan parhaimmat. Runkosarjan kärkipaikalla kauden loputtua sijoittunut joukkue nousee automaattisesti Italian A1-liigaan. Sijoille 2–7 sijoittuneet joukkueet pelaavat Play-Off -pelit A1-liigaan nousemista varten, jonka jälkeen he kohtaavat A1-liigan huonoimmat joukkueet ja pelaavat sarjapaikasta maailman arvostetuimpaan lentopallosarjaan. Sijoille 13, 14, 15 ja 16 sijoittuneet joukkueet putoavat automaattisesti B1-liigaan. == Joukkueet == * Corigliano * Santa Croce * Bassano Del Grappa * Castellana Grotte * Pineto * Taviano * Crema * Cagliari * Milano Sparkling * Loreto * Isernia * Spoleto * Modugno * Cavriago * Bari * Bergamo == Katso myös == * Italian A1-liiga == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut (englanniksi) Luokka:Italian lentopallo Luokka:Lentopallosarjat Luokka:Italian palloilusarjat
Agim Çeku

Agim Çeku (s. 29. lokakuuta 1960 Pećin kaupungissa Kosovossa silloisessa Jugoslaviassa) on kosovolainen sotilas ja poliitikko. Hän toimi Kosovon pääministerinä 2006–2008. Çeku opiskeli Zadarin tai Belgradin sotilasakatemiassa ja yleni kapteeniksi Jugoslavian armeijassa. Jugoslavian hajotessa hän liittyi ensin Kroatian armeijaan ja yleni siellä kenraaliksi, ja siirtyi sitten Kosovon vapautusarmeijan UCK:n komentajaksi. Vuonna 2009 Çeku pidätettiin, koska Serbia syytti häntä sotarikoksista Kosovon serbejä vastaan vuosien 1998–1999 sodassa. Hän oli ollut aiemmin kolme kertaa pidätettynä saman pidätysmääräyksen takia. == Lähteet == Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Kosovon pääministerit Luokka:Kenraalit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Westergren

Carl Westergren (13. lokakuuta 1895 Malmö – 5. elokuuta 1958 Malmö) oli ruotsalainen painija ja kolminkertainen olympiavoittaja. Carl Westergren oli ensimmäinen painija, joka voitti kolme olympiakultaa. Westergren saavutti olympiavoittonsa kolmessa eri kreikkalais-roomalaisen painin sarjassa. Ensimmäinen kultamitali tuli Antwerpenin 1920 kisoissa keskisarjassa (75 kg), toinen Pariisin 1924 kisoissa raskaassa keskisarjassa (82,5 kg) ja kolmas Los Angelesin 1932 kisoissa raskaassa sarjassa (yli 87 kg). Amsterdamin 1928 kisoissa Westergren hävisi raskaassa keskisarjassa ensimmäisen ottelunsa Suomen Onni Pelliselle ja jätti sitten koko kisat kesken. Pariisissa 1924 Westergren osallistui myös vapaapainiin ja sijoittui neljänneksi. MM-kultaa Westergren voitti Tukholmassa 1922, ja sen jälkeen ei MM-kisoja hänen uransa aikana enää järjestettykään. EM-kultaa hän voitti kolmasti ja EM-pronssia kerran. Westergren voitti urallaan yhteensä neljä Pohjoismaiden-mestaruutta. Hän voitti mestaruuden vuosina 1919 ja 1920 75 kg:n sarjassa ja vuosina 1923 ja 1925 alle 82,5 kg:n sarjassa.Virtamo, s. 276 ==Saavutuksia== * Olympiakultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Antwerpenissa 1920 (keskisarja), Pariisissa 1924 (raskas keskisarja) ja Los Angelesissa 1932 (raskas sarja) * Olympiakisoissa neljäs vapaapainissa Pariisissa 1924 (raskas keskisarja) * MM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa Tukholmassa 1922 (keskisarja). * EM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1925 ja 1930 (raskas keskisarja) sekä 1931 (raskas sarja) * PM-kultaa kreikkalais- roomalaisessa painissa 1919 ja 1920 (keskisarja) sekä 1923 ja 1924 (raskas keskisarja) ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Penetralia

Penetralia on ruotsalaisen death metal -yhtye Hypocrisyn debyyttialbumi. Musiikkityyli on death metallia ilman suurempia melodioita. Laulutyyli on matalaa murinalaulua, joka oli osa tuon ajan musiikkityyliä. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säveltänyt Hypocrisy sekä sanoittanut Masse Broberg. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Masse Broberg – laulu * Peter Tägtgren – kitara & koskettimet, laulu (10), rummut (1–3, 5–8) * Mikael Hedlund – basso * Jonas Osterberg – kitara * Lars Szöke – rummut (4, 9, 10) == Arvostelut == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/r179462 == Aiheesta muualla == * * Penetralia discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1992 esikoisalbumit Luokka:Hypocrisyn albumit
City of Manchester Stadium

Etihad Stadium (tunnetaan myös nimillä City of Manchester Stadium, COMS ja Eastlands) on urheilustadion Manchesterissa, Englannissa. Alun perin stadion suunniteltiin vuoden 2000 kesäolympialaisten pitopaikaksi, mutta kun kisoja ei saatu Manchesteriin, stadion tehtiin vuoden 2002 Kansainyhteisön kisoja varten. Kisojen jälkeen stadionista tuli jalkapallojoukkue Manchester Cityn kotistadion, johon se muutti entiseltä kotikentältään Maine Roadilta vuonna 2003. Kansainyhteisön kisojen jälkeen kenttä muutettiin vain jalkapallokäyttöön ja sieltä poistettiin juoksuradat. 8. heinäkuuta 2011 stadionin nimeksi tuli Etihad Stadium lentoyhtiö Etihadin solmittua 10 vuoden sopimuksen seuran kanssa. 55 097 katsojaa vetävä City of Manchester Stadium on kapasiteetillaan kuudenneksi suurin jalkapallostadion Englannissa ja kymmenenneksi suurin stadion Britanniassa. Vuonna 2008 stadionilla pelattiin UEFA Cupin loppuottelu. ==Konsertit== Jalkapallokauden ollessa tauolla stadionilla järjestetään musiikkikonsertteja. City of Manchester Stadium on yksi Britannian suurimmista konserttistadioneista kapasiteetin ollessa parhaimmillaan jopa 60 000\. Ensimmäinen konsertti pidettiin vuonna 2004, jolloin stadionilla esiintyi Red Hot Chili Peppers. Konsertit Vuosi Yhtye 2004 Red Hot Chili Peppers 2005 Oasis, U2 2006 Take That, Bon Jovi 2007 George Michael, Rod Stewart == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin jalkapallostadionit Luokka:Manchesterin urheilupaikat
Seututie 616

Seututie 616 on seututie, joka johtaa Joutsasta Kangasniemelle. Tien eteläinen pää on Joutsassa, jossa se liittyy T-risteyksessä seututie 428:aan (Joutsa–Mäntyharju). Risteyksestä noin kilometri länteen kulkee valtatie 4 (E75), jolle on yhteys seututien 428:n kautta. Seututie 616 on tärkein tieyhteys pääkaupunkiseudun suunnasta Kangasniemelle. Koska Kangasniemi on suosittu kesämökkikunta etenkin pääkaupunkiseutulaisille, liikenne kesäviikonloppuisin on erittäin vilkasta. Tie on paikoin mutkainen ja mäkinen, joten sillä on nopeusrajoitus 80 km/h. Tien nimenä on aluksi Kangasniementie, joka vaihtuu Joutsan maantieksi Kortesalmen sillalla kunnanrajalla. Ennen Kangasniemen kirkonkylää tie yhdistyy T-risteyksessä Pylvänälässä yhdystie 4421:een, jonka kautta valtatie 13 oli aiemmin linjattu. Kirkonkylän halki kuljettuaan 616 päättyy nykyiselle valtatie 13:lle Lapaskankaalla. Risteyksen jälkeen tie jatkuu seututie 447:nä kohti Pieksämäkeä. 616 Luokka:Joutsan liikenne Luokka:Kangasniemen liikenne