EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fatima Ali

Fatima Ali (8. elokuuta 1988 – 25. tammikuuta 2019) oli Pakistanissa syntynyt ja Yhdysvalloissa työskennellyt kokki. Hänet tunnettiin tositelevision ruuanlaitto-ohjelmista, kuten Chopped ja Top Chef. Hän kuoli syöpään vuonna 2019. ==Elämäkerta== Fatima Ali syntyi Pakistanin Lahoressa 8. elokuuta 1988. Hänen isänsä Ashtar Ausaf Ali toimi Pakistanin yleisenä syyttäjänä. Äiti Farazeh Durrani tunnettiin opetusalalla. Hänen sanottiin lapsena seuranneen ruuanlaittoon liittyneitä tosi-tv -ohjelmia ja haaveilleen kokin urasta. 18-vuotiaana Fatima Ali muutti New Yorkiin Yhdysvalloissa opiskelemaan ruuanlaittoa Culinary Institute of America-opistolla. Hän valmistui vuonna 2011. Tarkoitus oli aluksi palata Pakistaniin, mutta Ali päättikin jäädä Yhdysvaltoihin. Hänestä tuli ensin apukokki Café Centro-ravintolalla ja myöhemmin pääkokki Stella 34 Trattoria-ravintolalla Macy's Herald Squarella. Fatima Ali tuli tunnetuksi television ruuanlaitto-ohjelmista. Hän esiintyi ensimmäiseksi tosi-tv -sarjassa Chopped. Ohjelmassa hänestä tuli ensimmäinen voittanut pakistanilainen nainen. Tätä seurasi saman tapainen tosi-tv -sarja Top Chef. Ohjelmassa hänet tunnettiin pakistanilaisen keittiön yhdistelemisestä ruokaansa. 15\. Top Chef-kauden voitti kuitenkin hänen kilpailijansa Joe Flamm. Top Chef-kauden esitys alkoi vuonna 2017. Tällä välin Ali työskenteli pop up -ravintolalla U.S. Open-turnauksen yhteydessä ja valmisteli oman ravintolansa avaamista. Vielä samana vuonna hän sai kuitenkin kuulla sairastavansa syöpää. Syöpä huomattin oudosta kivusta olkapäässä. Seurasi leikkaus ja kemoterapiaa, jonka jälkeen syövän uskottiin hävinnen. Se palasi kuitenkin taas uudestaan ja nyt Alille annettiin muutama vuosi elinaikaa. Hän vieraili kertomassa tilanteestaan Ellen DeGeneresin televisio- ohjelmassa. Fatima Ali kuoli kotonaan Kalifornian San Marinossa 25. tammikuuta 2019. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kokit Luokka:Pakistanilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Liz Mattsson

Liz Virginia Mattsson (s. 3. toukokuuta 1988) on ahvenanmaalainen poliitikko keskustapuolueesta. Hän on toiminut Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä marraskuusta 2019. Mattsson on ollut maakuntapäivien talous- ja elinkeinovaliokunnan jäsen joulukuusta 2019 kuuluttuaan sitä ennen lyhyen aikaa laki- ja kulttuurivaliokuntaan. Hän on myös Itämeren parlamentaarikkokonferenssin Ahvenanmaan valtuuskunnan jäsen. Mattsson on koulutukseltaan agronomi, joksi valmistui Ruotsin maatalousyliopistosta Uppsalasta vuonna 2013. Ennen politiikkaan lähtöään hän oli Ahvenanmaan sadonkorjuujuhlien () toiminnanjohtaja vuosina 2013–2019. Hän on myös tarjonnut maaseudun kehittämisen konsultointipalveluja Livi Landsbygd -yrityksen kautta. Mattsson asuu Hammarlandissa. Hänen puolisonsa on sipulin- ja perunanviljelijä Johan Holmqvist. Mattsson varttui maanviljelijäperheessä Strömbolstadin kylässä pohjois-Sundissa. == Lähteet == Luokka:Ahvenanmaalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riina Kasurinen

Riina Kasurinen (s. 17. toukokuuta 1994 Vihti) on Elinkeinoelämän keskusliiton viestinnän asiantuntija. Kasurinen on koulutukseltaan tradenomi (AMK). Hän on työskennellyt aikaisemmin muun muassa Teknologiateollisuus ry:n ja Kemianteollisuus ry:n palveluksessa. Opiskeluvuosinaan Kasurinen toimi SAMOKin hallituksessa vuonna 2016 ja opiskelijajärjestö HELGAn edustajistossa vuonna 2015. Luottamustehtäviä Kasurisella on ollut lukuisia. Tällä hetkellä Kasurinen toimii Uudenmaan Lottaperinneyhdistys ry:n hallituksessa. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa Nuva ry:n varapuheenjohtajana, Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssin hallituksessa, Helsingin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnan nuorisojaoston jäsenenä, sekä Kokoomuksen Nuorten Liiton liittohallituksessa. Kasurinen on puoluekannaltaan kokoomuslainen ja on ollut kokoomuksen kuntavaaliehdokkaana Helsingissä vuosina 2017 ja 2021. == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiinantaikapähkinä

Kiinantaikapähkinä (Hamamelis mollis) on taikapähkinäkasvien (Hamamelidaceae) heimoon ja taikapähkinöiden (Hamamelis) sukuun kuuluva kasvilaji. Kiinantaikapähkinä on kasvumuodoltaan pensasmainen tai puumainen ja voi kasvaa korkeimmillaan noin 8 metriä korkeaksi. Lehtiruodit ovat 0,6–1 cm pitkät. Lehtilavat ovat 8–15 cm pitkät ja 6–10 cm leveät. Kukkien verholehdet ovat noin 3 mm pitkät ja terälehdet noin 15 mm. Terälehdet ovat väriltään keltaiset. Kiinantaikapähkinä kukkii huhti–toukokuussa ja tuottaa hedelmiä kesä–elokuussa. Hedelmänä on noin 1 cm pitkä ja leveä kota. Kiinantaikapähkinä kasvaa metsissä ja tiheiköissä 300–800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lajia tavataan Kiinassa Anhuin, Guangxin, Hubein, Hunanin, Jiangxin, Sichuanin sekä Zhejiangin maakunnissa. == Lähteet == * Flora of China: Hamamelis mollis === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hamamelis mollis Luokka:Taikapähkinät
Thorkild Hansen

Thorkild Hansen (1927 Kööpenhamina, Tanska – 1989 Guadeloupe) oli tanskalainen kirjailija, kriitikko ja ulkomaankirjeenvaihtaja. Hansen kiersi maailmaa tutkimassa historiallisia ja arkeologisia paikkoja ja kirjoitti matkojensa pohjalta dokumentaarisia romaaneja. Onnellinen Arabia (Det lykkelige Arabien, 1962) ja Jens Munk (1965) kertovat kahdesta unohtuneesta löytöretkestä. Hän kirjoitti tanskalaisesta orjakaupasta trilogiassaan Slavernes kyst (1967), Slavernes skibe (1968) sekä Slavernes øer (1970), josta hän sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1971. ==Suomennetut teokset== * Onnellinen Arabia: tanskalainen retkikunta 1761–67 (Det lykkelige Arabien), suom. Marja Niiniluoto, Helsinki: WSOY 1963 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset kriitikot Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Kati Lukka

Kati Lukka (s. 19. toukokuuta 1967 Lappeenranta) on suomalainen teatterilavastaja. Lukka on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja hän on toiminut lavastajana Tampereen Työväen Teatterissa 1991–1992, Helsingin kaupunginteatterissa 1995–2000 ja Suomen Kansallisteatterissa vuodesta 2003 lähtien. Lukka on saanut opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinnon 1996, Suomen lavastustaiteilijain liiton Illuusio-palkinnon 2003 ja Teaterstiftelse Vivicas Vännerin Ester-palkinnon 2017. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pia Nykänen

Pia Nykänen (o.s. Talonpoika) on Matti Nykäsen leski. Nykänen avioitui Matti Nykäsen kanssa heinäkuussa 2014. Pariskunta asui yhdessä Joutsenossa, jonne Pia jäi asumaan yksin Matin kuoleman jälkeen. Nykänen on koulutukseltaan lähihoitaja ja on työskennellyt pitkään lastenhoitajana. Pialla on kaksi poikaa aiemmasta suhteestaan ennen Matti Nykästä. Keväällä 2020 Nykänen osallistui Farmi Suomi -sarjan kuvauksiin. Ohjelma esitettiin Nelosella keväällä 2021. == Lähteet == Luokka:Kuuluisien suomalaisten henkilöiden puolisot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Syke (10. tuotantokausi)

Suomalaisen sairaalan traumaosastolle sijoittuvan Syke-draamasarjan kymmenennen tuotantokauden julkaiseminen alkoi Nelonen Median maksullisessa suoratoistopalvelussa Ruutu+:ssa 4. kesäkuuta 2021. Kaudella on 24 jaksoa, jotka muodostavat 6 jaksokokonaisuutta. Kauden kaksi ensimmäistä jaksoa esitettiin 4. kesäkuuta 2021 televisiossa Nelosella samana päivänä, kun maksullisena Ruudussa julkaistiin ensimmäiset neljä jaksoa. Sen jälkeen kauden esitys jatkui Ruudussa niin, että torstaisin ja perjantaisin julkaistiin yksi uusi jakso. Jaksojen julkaisu Ruudussa ilmaisena alkoi marraskuussa 2021. == Rooleissa == === Keskeisissä rooleissa === === Sivurooleissa === === Vierailevissa rooleissa === == Jaksot == Jakso Nimi Julkaisu Ruutu+:ssa Julkaisu Ruudussa Ensiesitys Livillä Ikäraja / Sisältörajoitukset 1 Matka katkeaa 4. kesäkuuta 2021 4. kesäkuuta 2021 4. kesäkuuta 2021 (Nelonen) 5\. maaliskuuta 2022 (Liv) / / 3\. marraskuuta 2021 12. maaliskuuta 2022 / / 2 Suorituspaineita 10. kesäkuuta 2021 4. marraskuuta 2021 19. maaliskuuta 2022 / 11\. kesäkuuta 2021 / 17\. kesäkuuta 2021 26. maaliskuuta 2022 / 18\. kesäkuuta 2021 / 3 Superkuu 24. kesäkuuta 2021 10. marraskuuta 2021 2. huhtikuuta 2022 / 25\. kesäkuuta 2021 11. marraskuuta 2021 / 1\. heinäkuuta 2021 17. marraskuuta 2021 9. huhtikuuta 2022 / 2\. heinäkuuta 2021 18. marraskuuta 2021 / 4 Armias ole suojani 8. heinäkuuta 2021 24. marraskuuta 2021 16. huhtikuuta 2022 / 9\. heinäkuuta 2021 25. marraskuuta 2021 / 15\. heinäkuuta 2021 1. joulukuuta 2021 23. huhtikuuta 2022 / 16\. heinäkuuta 2021 2. joulukuuta 2021 / 5 Uneton leikkurissa 22. heinäkuuta 2021 8. joulukuuta 2021 30. huhtikuuta 2022 / 23\. heinäkuuta 2021 9. joulukuuta 2021 / 29\. heinäkuuta 2021 15. joulukuuta 2021 7. toukokuuta 2022 / 30\. heinäkuuta 2021 16. joulukuuta 2021 / 6 Tuntematon uhka 5. elokuuta 2021 22. joulukuuta 2021 14. toukokuuta 2022 / 6\. elokuuta 2021 23. joulukuuta 2021 / 12\. elokuuta 2021 29. joulukuuta 2021 21. toukokuuta 2022 / 13\. elokuuta 2021 30. joulukuuta 2021 / == Keskeiset tekijät == * Ohjaajat: Taavi Vartia ja Toni Laine * Pääkäsikirjoittajat: Anne Prokofjeff ja Hanna Leivonniemi * Käsikirjoittajat: Maarit Koskinen, Hannamaija Matila, Antti Okkonen, Solina Riekkola, Anna Siltala ja Susanna Åke * Stooritiimi: Maarit Koskinen, Hannamaija Matila, Antti Okkonen, Anna Siltala, Solina Riekkola ja Susanna Åke * Kuvaajat: Heikki Färm ja Jyri Hakala * Leikkaajat: Meri Itäkodes ja Dan Peled * Lavastaja: Inka Uusitalo-Matilainen * Tuottaja: Lotta Westerberg * Vastaavat tuottajat: Olli Haikka, Marko Talli ja Tea Panula (Nelonen Media) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Syke Ruutu-palvelussa Luokka:Syke- tuotantokaudet
Angelina Beloff

Angelina Beloff, syntyjään Angelina Petrovna Belova venäjäksi Ангелина Петровна Белова (23. kesäkuuta 1879 Pietari, Venäjä- 30. joulukuuta 1969 México), oli venäläistaustainen taidemaalari, joka teki suurimman osan urastaan Meksikossa. Nykyään hänet muistetaan vähemmän töistään, enemmän hänet muistetaan siitä, että hän oli Diego Riveran ensimmäinen vaimo. http://www.latinamericanart.com/en/artist/angelina-beloff/ == Viitteet == Luokka: Meksikolaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1879 syntyneet Luokka: Vuonna 1969 kuolleet
Michele Murphy-Kaulanen

Michele Murphy-Kaulanen, kutsumanimeltään Minttu Kaulanen, (s. 3. huhtikuuta 1980 Mänttä) on suomalainen tv-esiintyjä ja julkisuuden henkilö. Hän on naimisissa entisen kauppias Sampo Kaulasen kanssa ja tosi-tv-julkisuutta saaneen, Äkäslompolossa toimivan Jounin Kaupan entinen toimitusjohtaja. Pariskunta tapasi toisensa vuonna 2010 Diili-ohjelman kuvauksissa, jossa molemmat olivat kilpailijoina. Kaulasella on kolme tytärtä. Kaulasen vanhemmat tapasivat toisensa Yhdysvalloissa. Kaulanen syntyi Suomessa, mutta pian hän lähti Yhdysvaltoihin äitinsä kanssa. He muuttivat takaisin Suomeen Kaulasen ollessa 8-vuotias. Kaulanen on osallistunut moniin televisio- ohjelmiin, kuten Diili, Lapin Sampo ja kauppiaan rouva, Suurin pudottaja ja Farmi Suomi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kauppiaat
Herttavalkopyökki

Herttavalkopyökki (Carpinus cordata) on koivukasvien heimoon kuuluva puu, joka on kotoisin Itä-Aasiasta. Valkopyökit eivät nimestään huolimatta kuulu pyökkeihin (Fagus), vaan ovat läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (Corylus). == Ulkonäkö ja koko == Herttavalkopyökki on saanut sekä tieteellisen että suomenkielisen nimensä herttatyvisistä lehdistään. Se on 6–12 metriä korkeaksi kasvava, siro ja tiheälatvuksinen puu. Lehtien syysväri on vaatimaton, parhaimmillaan oranssinpunainen. Vanhojen puiden kaarna liuskoittuu, mikä tekee niistä helppoja erottaa esimerkiksi euroopanvalkopyökistä myös lehdettömänä. Puu on hidaskasvuinen ja usein monihaarainen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Herttavalkopyökki on kotoisin Itä-Aasiasta, missä sitä kasvaa luonnonvaraisena Primorjen aluepiirissä Venäjän Kaukoidässä, Pohjois- ja Koillis-Kiinassa, Korean niemimaalla ja Japanissa. Kasvupaikat varjoisesta aurinkoiseen, vaatimaton maan laadun suhteen mutta suosii tuoreita, ravinteikkaita tai keskiravinteikkaita maita. == Lähteet == Luokka:Valkopyökit
Ghada Amer

Ghada Amer (; 1963 Kairo) on egyptiläinen taiteilija. Taidekoulutuksensa hän on saanut Ranskassa. Hän on myös tunnettu feministi ja töissään hän käsittelee sukupuolisuutta ja naisen kehoa. Hän työskentelee ja asuu enimmäkseen New Yorkissa. Amer pitää itseään taidemaalarina, mutta hän työskentelee myös valokuvien, keramiikan, performanssien ja installatioiden parissa. Hänen töitään on esitetty Venetsian, Sydneyn ja Whitneyn biennaaleissa sekä Brooklynin museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Egyptiläiset feministit Luokka: Egyptiläiset taiteilijat Luokka: Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Papua-Uusi-Guineassa 13. marraskuuta – 3. joulukuuta 2016. Kyseessä oli järjestyksessään kahdeksas jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM-lopputurnaus. MM-kisojen isäntäkaupunkina toimi Port Moresby, jossa pelattiin neljällä stadionilla: Sir John Guise Stadium, Bava Park, PNG Football Stadium ja National Football Stadium. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, kolme Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä-Amerikasta, kaksi Afrikasta ja kaksi Oseaniasta. Mestaruuden voitti Pohjois-Korea, joka voitti loppuottelussa Ranskan 3–1. Pronssiottelussa Japani voitti Yhdysvallat 1–0. Puolivälierissä jatkosta putosivat Espanja, Saksa, Brasilia ja Meksiko. Järjestäjämaana mukaan päässyt Papua-Uusi-Guinea hävisi kaikki kolme alkulohko-otteluaan maalierolla 1–22. Turnauksen parhaat maalintekijät olivat viisi maalia tehneet Japanin Mami Ueno, Brasilian Gabi Nunes ja Ruotsin Stina Blackstenius. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Japanin Hina Sugita. == Lähteet == * MM-lopputurnauksen arkistosivut (FIFA) 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2016 Luokka:Vuoden 2016 jalkapallo Alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2016 Luokka:Port Moresby
Idänvalkopyökki

Idänvalkopyökki (Carpinus orientalis) on koivukasvien heimoon kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa. Nimestään huolimatta laji ei kuulu pyökkeihin (Fagus), vaan on läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (Corylus). ==Ulkonäkö== pienoiskuva|vasen|Idänvalkopyökin lehtiä Idänvalkopyökki on kookas pensas tai pieni puu. Se jää yleensä 1–5 metrin korkuiseksi, ja kasvaa harvoin 15 metriin. Kaarna on harmaa ja epäsäännöllisesti harjanteinen. Lehdet ovat pieniä, 3–5 cm pitkiä, puikeita, alapinnaltaan karvaisia ja sahalaitaisia. Lehtisuonet ovat hyvin näkyvät. Puu on yksikotinen, ja kukkii huhtikuussa. Hedenorkot ovat lyhyitä, 2–3 cm, eminorkot taas 3–8 cm pituisia. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Idänvalkopyökki kasvaa eteläisessä Italiassa, Unkarissa, Balkanilla, Turkissa, Syyriassa, Kaukasiassa ja Pohjois- Iranissa. Euroopassa se kasvaa yleensä alle 1300 metrin korkeudessa ja etelärinteillä, mutta kasvaa Kaukasusvuorten rinteillä jopa 2500 m korkeudessa. Idänvalkopyökki viihtyy lämpimillä ja kuivilla kasvupaikoilla. Se kasvaa ohutmultaisilla ja kivikkoisilla rinteillä, ja on kalkinsuosija. Levinneisyysalueensa itäosissa se esiintyy korkeammalla ja sietää kylmempiä lämpötiloja. Kaakkois-Euroopassa se on osa välimerenkasvillisuutta, mutta kestää myös sisämaan mantereisempia oloja. Se kasvaa myös aluspuuna lehtisekametsissä, joiden pääpuita ovat tammet kuten nukkatammi, turkintammi ja unkarintammi, sekä euroopanhumalapyökki ja mannasaarni. ==Käyttö== Kuten muidenkin valkopyökkien, idänvalkopyökin puuaines on tiivistä ja hyvin kovaa. Koska puu jää yleensä pieneksi ja pensasmaiseksi, se ei ole kaupallisesti merkittävä puulaji. Puuaineksesta on tehty ennen työkalujen kahvoja ja varsia. Puuta käytetään polttopuuksi ja puuhiilen tekemiseen. Idänvalkopyökkejä kasvatetaan myös bonsaipuiksi. ==Lähteet== Luokka:Valkopyökit
Tuija Vuolteen filmografia

Tämä on Tuija Vuolteen filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1982 Arvottomat taulun ostajan vaimo 1984 Klaani – tarina Sammakoitten suvusta Ulla Sammakko 1986 Vägg i vägg Kirsti Leppänen 1995 Taikapeili Hellä Mendolin 1998 Eros ja Psykhe Afrodite == Lyhytelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1966 Tänään Tampereella 2000 Kolme vuodenaikaa 2003 The Duel 2005 Leija == Televisio == Vuosi Sarja Rooli 1969 Yhdeksän miehen saappaat sisäkkö 1978 Tankki täyteen pankkivirkailija 1982 Reinikainen Aili Hinkka 1985 Reinikainen – jäitä hattuun, Reinikainen! 1985 Jäähyväiset lasihevoselle 1989 Häräntappoase Allun äiti 1992 Luonnonmukainen rakastaja kahvilan emäntä 1997 Elämän suola rouva Liiponen 1998 Vain muutaman huijarin tähden Viola Turpeinen 2001 Peräkamaripojat Viola Turpeinen 2002 Mooseksen perintö Viola Turpeinen 2006 Turvetta ja timantteja Viola Turpeinen 2006 Paavo ja Raili neiti Piironen 2015 Pintaa syvemmältä Vieno Vehkaperä 2016–2018 Korpelan kujanjuoksu Lahja Perttula 2024- Salatut elämät Vuokko Hänninen == Televisioelokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1965 Isien koulu Monsieur Orlaksen tytär 1967 Miehen kylkiluu Aina Zinck 1973 Sulka Anna 1983 Kaksi päivää, kaksi yötä Helena 1983 Aina suvi Aulangolla – totta ja tarinaa eversti puolatar 1987 Niskavuoren nuori emäntä herrasväkeä 1988 Hiltu ja Ragnar kertoja 1993 Onnellinen hääpäivä Marjatta == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
Saint-Georges-sur-Loire

Saint-Georges-sur-Loire on kunta läntisessä Ranskassa Maine-et-Loiren departementissa Pays de la Loiren alueella. Se sijaitsee Loirejoen varrella, noin 19 kilometriä Angers'n kaupungista länteen. Kunnan nähtävyyksiin kuuluu keskiaikaisen linnoituksen paikalle rakennettu linna Château de Serrant. Nykyisen renessanssilinnan rakentaminen aloitettiin 1500-luvulla, ja lopulta usean omistajavaihdon jälkeen se valmistui noin sata vuotta myöhemmin alkuperäisen suunnitelman mukaan. 1600-luvulla valmistui myös arkkitehti Jules Hardouin-Mansartin suunnittelema linnan kappeli. Vuonna 1749 linnan osti Ranskaan karkotettu irlantilainen laivanvarustaja Walsh, joka rakennutti linnan ympärille englantilaisen maisemapuutarhan. Vuonna 1830 Valentine Walsh de Serrant meni naimisiin La Trémoïllen herttuan kanssa, ja siitä lähtien linna on kuulunut tämän Ranskan vanhimpiin kuuluvan suvun hallintaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Maine-et-Loiren kunnat
Tejshree Thapa

Tejshree Thapa (10. marraskuuta 1966 – 26. maaliskuuta 2019) oli Nepalissa syntynyt ihmisoikeusaktivisti. Hän toimi tutkijana esimerkiksi Jugoslavia- tuomioistuimelle ja Human Rights Watch-järjestölle. Thapa tutki etenkin konfliktialueiden seksuaalirikoksia. ==Elämäkerta== Tejshree Thapa syntyi Nepalin pääkaupungissa Kathmandussa 10. marraskuuta 1966. Hänen äitinsä Rita Thapa oli lääkäri. Hän oli perustanut terveysaseman äideille ja pienille lapsille ja kampanjoi lisääntymisoikeuksien puolesta. Perheen isä Bhekh Bahadur Thapa toimi useissa eri valtion tehtävissä, esimerkiksi Nepalin ulkoministerinä ja Intian lähettiläänä. Tejshree Thapa muutti teini-iässä vanhempiensa mukana Kanadaan, ja kun isä sai nimityksen Nepalin Yhdysvaltain- blähettilääksi, perhe muutti edelleen Washingtoniin. Washingtonissa Tejshree kävi National Cathedral School -koulua. Valmistuttuaan hän opiskeli filosofiaa Wellesley Collegesta ja valmistui vuonna 1988. Hän opiskeli lakia Cornell Law Schoolissa, josta hän valmistui 1993. Valmistuttuaan Tejshree Thapa alkoi työskennellä ihmisoikeusaktivistina tunnetulle Radhika Coomaraswamylle, jonka kanssa hän kiersi ympäri maailmaa eri konfliktialueilla. Erityisen tunnetuksi hän tuli 1990-luvulla Jugoslavian sodan aikaisia sotarikoksia selvittäneen Jugoslavia-tuomioistuimen tutkijana. Thapa johti ryhmää, joka erikoistui joukkoraiskauksien ja seksiorjuttamisen tutkintaan Bosnia-Hertsegovinassa. Fočan etnisten puhdistusten selvittämisestä tuli tapauksista huomattavin. Thapan tutkintojen ansiosta kahdeksan serbien asejoukkoja johtanutta tai niitä kannattanutta tuomittiin musliminaisia vastaan tehdyistä seksirikoksista. Fočan selvitys vahvisti Ruandan kansanmurhan aikaista ennakkotapausta, jonka mukaan raiskaukset olivat rikos ihmisyyttä vastaan. Thapa työskenteli myös syytteissä Jugoslavian entistä presidentti Slobodan Miloševićia vastaan, mutta Milošević kuoli vuonna 2006 ennen tuomiota. Thapa oli liittynyt Human Rights Watch -järjestöön vuonna 2004. Sille töitä tehdessään hän selvitteli Sri Lankan sisällissodan tapahtumia. Hänen tutkintansa osoittivat "järjestelmällisen epäonnistumisen" siviilien suojelemisessa konfliktin aikana. Thapan työ johti YK:n selvitykseen. Sri Lankan sisällissodan lisäksi Thapa tutki oman kotimaansa Nepalin pitkää sisällissotaa haastattelemalla satoja todistajia ja osoitti sotarikoksia ja muita väärinkäytöksiä. Selvitysten seurauksena esimerkiksi Yhdysvallat vähensi sotilasapuaan Nepaliin. Elokuussa 2017 Thapa oli Myanmarin ja Bangladeshin rajalla yhtenä ensimmäisistä Rohingyojen etnisen vainon tutkijana. Thapa kuoli New Yorkin Manhattanilla 26. maaliskuuta 2019. Kuoleman tiedotettiin tuolloin johtuneen useiden elimien vajaatoiminnasta. Thapalla oli tytär aikaisemmin päättyneestä avioliitosta. ==Lähteet== Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Nepalilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Japaninvalkopyökki

Japaninvalkopyökki (Carpinus japonica), (japaniksi クマシデ kumashide) on koivukasvien heimoon kuuluva kesävihanta puu, joka kasvaa nimensä mukaisesti luonnonvaraisena Japanissa. Valkopyökit eivät nimestään huolimatta kuulu pyökkeihin (Fagus), vaan ovat läheisempää sukua esimerkiksi pähkinäpensaille (Corylus). == Ulkonäkö == Japaninvalkopyökki on pienehkö, usein monirunkoinen, riippuvaoksainen puu. Suomessa se jää 3–5 m korkuiseksi, mutta kotiseudullaan se voi saavuttaa 15 metrin korkeuden. Lehdet ovat puikeita, sahalaitaisia, 5–11 cm pitkiä ja syväsuonisia. Kesällä ne ovat tummanvihreitä, syksyllä kellahtavia. Hede- ja emikukinnot kasvavat norkoissa, jotka jäävät puuhun syksyllä lehtien pudottua. == Käyttö == Japaninvalkopyökin puuaines on kovaa, kuten muidenkin valkopyökkien. Sitä on käytetty työkalujen tekoon, huonekaluihin ym. Japanin ulkopuolella sitä käytetään lähinnä koristepuuna. Japaninvalkopyökkejä kasvatetaan myös bonsaina. == Lähteet == Luokka:Valkopyökit
Castello Maniace

Castello Maniace on linna ja sitadelli Italian Sisilian Syrakusassa. Ortygian saaren niemen kärjessä sijaitsevan linnan rakennutti Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan Fredrik II vuosina 1232–1240. Se kantaa kaupunkia piirittäneen ja sen vuonna 1038 vallanneen bysanttilaisen kenraalin Georgios Maniakeksen nimeä. Alun perin linnaan pääsi vain nykyisin täytetyn vallihaudan sillan yli. Nykyään linna on avoinna yleisölle, ja se on paikallinen matkailukohde Syrakusassa. == Lähteet == Luokka:Syrakusa Luokka:Italian linnat Luokka:Italian historia
Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012

Jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Japanissa 19. elokuuta – 8. syyskuuta 2012. Kyseessä oli järjestyksessään kuudes jalkapallon alle 20-vuotiaiden naisten MM- lopputurnaus. MM-kisojen isäntäkaupunkeina toimivat Tokio, Kōbe, Hiroshima, Saitama ja Rifu. Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, joista neljä tuli Euroopasta, neljä Aasiasta, kolme Pohjois- ja Keski-Amerikasta, kaksi Etelä- Amerikasta, kaksi Afrikasta ja yksi Oseaniasta. Mestaruuden voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Saksan 1–0. Pronssiottelussa Japani voitti Nigerian 2–1. Puolivälierissä jatkosta putosivat Norja, Meksiko, Pohjois-Korea ja Etelä-Korea. Turnauksen paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Pohjois-Korean Kim Un-hwa. Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Saksan Dzsenifer Marozsán. Parhaana maalivahtina palkittiin Saksan Laura Benkarth. == Lähteet == * MM-lopputurnauksen arkistosivut (FIFA) 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2012 Luokka:Vuoden 2012 jalkapallo Luokka:Japanin jalkapallo Luokka:Tokion urheilu Luokka:Saitama Luokka:Kōbe Luokka:Miyagin prefektuuri Luokka:Hiroshima
Rannankylä (Lehtimäki)

Rannankylä on Ähtärinjärven rannalla sijaitseva kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan alueella Etelä-Pohjanmaalla. Rannankylä on Lehtimäen, ja samalla koko Alajärven eteläisin kylä. Kylän naapurialueet ovat etelässä Ähtärin Ähtärinranta, idässä Soinin Kukonkylä, lännessä Lehtimäen kirkonkylä ja Keskikylä sekä luoteessa Peräkylä. Rannankylän alueita ovat Rantala, Suninsalmi, Suninniemi, Hautala ja Pekonniemi. Kylässä asuu yhteensä 389 asukasta (2007). Suninsalmen alueen postinumero ja postitoimipaikka on 63550 Suninsalmi. Rannankylä valittiin vuoden järviseutulaiseksi kyläksi vuonna 2012. Alueella toimii Rannankylän kyläyhdistys ry. Rannankylän tunnus on nouseva aurinko. ==Nähtävyydet ja palvelut== Suninsalmen venesatama sijaitsee seututie 697 varrella. Venesataman lähistöllä on myös muita palveluita, kuten Suninsalmen Satamaravintola, uimaranta, minigolfrata, rantasauna ja matonpesupaikka. Vuosittainen paikallinen rockfestivaali Ränkirock järjestetään Rannankylällä Ränkipäivien yhteydessä. Rannankylän koulu oli Lehtimäen viimeinen kyläkoulu, se toimi vuoteen 2006 asti. Entisen koulun lähistöllä on urheilukenttä. Pekonniemellä sijaitsi Pekon kansakoulu vuosina 1938–1965. ==Lähteet== Luokka:Lehtimäen kylät
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1979

Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1979 oli jalkapallon naisten SM-sarjan kuudes kausi ja yhdeksäs kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti HJK, jolle saavutus oli kuudes Suomen mestaruus. JyP-77 ja MyPa putosivat Naisten perussarjaan kaudeksi 1980. SM- sarjaan nousivat Puotinkylän Valtti ja Vammalan Palloseura. == Sarjajärjestelmä == Naisten SM-sarja 1979 pelattiin yksinkertaisena alkusarjana, jonka neljä parasta jatkoivat välieriin. Alkusarjan viimeinen putosi Naisten perussarjaan kaudeksi 1980 ja toiseksi viimeinen karsi sarjapaikastaan perussarjan loppuottelun häviäjää vastaan. Sarjakauteen lähdettäessä nousija oli Turun Pyrkivä. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta City-Pallo Helsinki Helsingin Jalkapalloklubi Helsinki IF Finströms Kamraterna Finström Kemin Into Kemi JyP-77 Jyväskylä Lahden Sampo Lahti Myllykosken Pallo -47 Kuusankoski PK-37 Iisalmi Turun Palloseura Turku Turun Pyrkivä Turku == Alkusarja == == Mitaliottelut == === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == SM-sarjakarsinta == == Suomen mestarit == HJK:n joukkue: Sole Hartikainen, Ulla Kaasinen, Seija Keimola, Tuija Kohonen, Tarja Konttila, Outi Kortelainen, Raija Kärkkäinen, Tuija Lanamäki, Satu Pilkkikangas, Jutta Rautiainen, Merja Rytkönen, Tiina Rytkönen, Nefise Saadetdin, Hanna-Mari Sarlin, Pia Seppäläinen, Irja Valkeinen. Valmentaja: Pentti Rautiainen. == Lähteet == Luokka:Kansallinen liiga -kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1978–1979/1979
Rena Effendi

Rena Effendi (, s. 26. huhtikuuta 1977 Baku) on azerbaidžanilainen valokuvaaja. Hän on työssään tutkinut konfliktien vaikutuksia yhteiskuntaan, ympäristöasioita ja öljyteollisuuden vaikutuksia ihmisten elämään. Vuonna 2019 hän muutti Istanbuliin Turkkiin. http://thephotosociety.org/member/rena- effendi/ http://photo.eylence.az/eng/byauthor.php?aid=28 Päätoimiseksi valokuvaajaksi Effendi ryhtyi vuonna 2005. Hän on tehnyt teoksen Tsernobylin ydinvoimalaonnettomuuden vaikutuksista, Venäjän-Georgian sodasta ja nuorten elämästä Kairossa, Teheranissa ja Afganistanissa. Efendi ryhtyi suhtautumaan kotimaansa elämään kriittisesti: hän kritisoi rahanpesua, ihmisten siirtämistä pois monumentaalisten rakennusten tieltä sekä ympäristön pilaantumista. http://web.archive.org/web/20180406225924/http://www.princeclausfund.org/nl/network/rena.html Kun energiayhtiö BP ryhtyi rakentamaan öljyputkea Bakusta Tbilisin kautta Ceyhaniin, sai Effendi tilauksen tehdä hankkeesta kertovan kirjan. Kirja Pipe Dreams osoittaa, että öljyputki tuo vaurautta vain pienelle Bakun yläluokalle. Effendi työskenteli teoksen parissa kuusi vuotta. http://thephotosociety.org/member/rena-effendi/ Effendin kuvia on julkaistu Newsweekissä, Time Magazinessa, Marie Clairessa, Le Mondessa ja Financial Timesissä. Näyttely hänellä on ollut Saatchi Galleryssä, Art Baselissa ja Venetsian Biennallessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * http://www.refendi.com/ Luokka:Azerbaidžanilaiset valokuvaajat Luokka:Azerbaidžanilaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiinanvalkopyökki

Kiinanvalkopyökki (Carpinus putoensis), (kiinaksi 普陀鹅耳枥) on äärimmäisen uhanalainen valkopyökkilaji. == Ulkonäkö == Kiinanvalkopyökki kasvaa jopa 15 metriä korkeaksi. Sen kaarna on harmaanruskeaa ja lehdet soikeita, noin 5–10 cm pitkiä sekä 3,5–5 cm leveitä, epäsäännöllisesti sahalaitaisia. == Levinneisyys == Kiinanvalkopyökki on kasvanut luonnonvaraisena subtrooppisessa lehtimetsässä Zhoushanin saaristossa Kiinan itärannikolla, lähellä Shanghaita. Sitä on luonnossa jäljellä yksi ainoa puu, joka kasvaa Putoun saarella. Koska puu tuottaa muiden valkopyökkien tapaan sekä hede- että emikukkia, se voi teoriassa vielä lisääntyä luonnossa. Biologi E. O. Wilson kuvaa tällaisia lajeja "eläviksi kuolleiksi" kirjassaan Elämän tulevaisuus. == Lähteet == Luokka:Valkopyökit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Pornpawee Chochuwong

Pornpawee Chochuwong (, s. 22. tammikuuta 1998 Rayong) on thaimaalainen sulkapalloilija. Chochuwong voitti juniori-ikäisenä alle 15-vuotiaiden AM- kultaa, alle 19-vuotiaiden AM-hopeaa ja nuorten MM-hopeaa. Hänellä on yksi BWF World Tour -turnauksen voitto vuodelta 2020. Huhtikuussa 2021 Chochuwong oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin kymmenes, joka on hänen uransa paras sijoitus. ==Lähteet== Luokka:Thaimaalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michelle Li

Michelle Li (, s. 3. marraskuuta 1991 Hongkong, Kiina) on kanadalainen sulkapalloilija. Li on voittanut urallaan useita Pan-Amerikan -mestaruuksia. BWF World Tourilla Li on voittanut Macaon avoimen turnauksen vuosina 2018 ja 2019. BWF Grand Prix'n hän voitti kolmasti Kanadan avoimessa turnauksessa. BWF:n haastajaturnauksissa hän on ollut voitokas useita kertoja. Li on kilpaillut olympialaisissa kahdesti. Lontoon olympialaisissa hän kilpaili sekä kaksin- että nelinpelissä. Kaksinpelissä hän kohtasi alkulohkovaiheessa vain kiinalaisen Wang Yihanin, jolle hävisi erin 2–0 eikä päässyt jatkoon. Nelinpeliin hän osallistui parinsa Alex Brucen kanssa. He voittivat alkulohkossaan kaksi ottelua kolmesta. Puolivälierissä he voittivat australialaiset Leanne Choon ja Renuga Veeranin. Välieräottelussa japanilaispari Mizuki Fujii-Reika Kakiiwa oli parempi erin 2–1 ja pronssiottelussa venäläiset Valeria Sorokina ja Nina Vislova olivat parempia erin 2–0. Rion olympialaisissa 2016 Li otteli vain kaksinpelissä. Hän voitti alkulohkossaan unkarilaisen Laura Sárosin, mutta hävisi intialaiselle P. V. Sindhulle, joten hän ei päässyt jatkopeleihin. Huhtikuussa 2021 Li oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 11., mutta hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Länsikylä

Länsikylä (aikaisemmin Sydänmaa) on kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan länsiosassa Etelä-Pohjanmaalla. Länsikylässä asuu 176 ihmistä (2007). Naapurikylät ovat Saukonkylä pohjoisessa, Kuortaneen Leppälänkylä lännessä, Keskikylä ja Peräkylä idässä sekä Lehtimäen kirkonkylä etelässä. Lehtimäen keskustaan on kylästä noin kymmenen kilometriä. Länsikylän postinumero on 63530. Kylätoiminnasta vastaa vuonna 1997 perustettu Länsikylän kyläyhdistys. Länsikylän koulu oli toiminnassa vuoteen 2001 asti. ==Vesistö== Länsikylässä on kuusi järveä, joista merkittävimmät ovat Kätkänjärvi ja Valkeisjärvi. Näistä molemmista löytyy myös uimapaikka. ==Lähteet== Luokka:Lehtimäen kylät
Arancha González Laya

Arancha González Laya (s. 1969) on espanjalainen juristi ja poliitikko, joka on toiminut maansa ulkoministerinä vuoden 2020 alusta. Sitä ennen hän on ollut korkeissa virassa YK:ssa, WTO:ssa ja Euroopan komissiossa. Gonzales johti Kansainvälisen kaupan keskusta (International Trade Centre, ITC), joka on Yhdistyneiden kansakuntien kauppa- ja kehityskonferenssi UNCTADin ja Maailman kauppajärjestön (WTO) yhteinen elin. Gonzales on suorittanut oikeustieteen perustutkinnon Navarran yliopistossa ja väitellyt Eurooppa-oikeudesta Kaarle III:n yliopistossa Madridissa. == Lähteet == Luokka:Espanjan ulkoministerit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lingayen

Lingayen (pangasinaniksi Baley na Lingayen, ilokoksi Ili ti Lingayen, tagalogiksi Bayan ng Lingayen) on kaupunki samannimisen lahden rannalla Luzonin saarella Filippiineillä, Agnojoen suulla. Vuoden 2015 väestönlaskennassa kaupungissa oli 164 475 asukasta, ja se on Filippiinien Pangasinanin alueen pääkaupunki. Lingayenin ensimmäisiä asukkaita olivat kiinalaiset ja japanilaiset 1300-luvulla. Sittemmin kaupunkia ovat kehittäneet espanjalaiset ja amerikkalaiset siirtomaaherrat. Lingayen vaurioitui pahoin toisessa maailmansodassa, mutta on nykyisin tärkeä kauppasatama ja vauraan maanviljelysalueen keskus. == Lähteet == Luokka:Filippiinien kaupungit
Kontospää

Kontospää (, ) on 402 metriä korkea tunturi Lapissa Venäjän rajalla. Tunturin huipun läpi kulkee Suomen ja Venäjän raja. Kontospään ympäristö on pääosin tasaista, mutta etelässä on mäkisempää. Tunturin lähialue on hyvin harvaan asuttua: asukkaita on vain kaksi neliökilometriä kohden. Kontospään ympäristö kuuluu subarktiseen ilmastovyöhykkeeseen. Seudun vuotuinen keskilämpötila on −4 °C. Lämpimin kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on 13 °C, kylmin taas helmikuu, jolloin keskilämpötila on −18 °C. == Lähteet == *Kontospää Karttapaikka. Maanmittauslaitos. === Viitteet === Luokka:Inarin tunturit Luokka:Murmanskin alueen tunturit Luokka:Suomen ja Venäjän raja
Paul Delph

Paul Lee Delph (28. helmikuuta 1957 Cincinnati, Yhdysvallat – 21. toukokuuta 1996 Cincinnati, Yhdysvallat) pauldelph.com. Viitattu 25.4.2021. oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, tuottaja, studiomuusikko ja äänisuunnittelija. davidmcclanahan.com. Viitattu 25.4.2021. Santa Monica Mirror. Viitattu 25.4.2021. citybeat.com. Viitattu 25.4.2021. Delph suoritti sekä pianon että säveltämisen loppututkinnon University of Cincinnati College Conservatory of Musicissa ja muutti Hollywoodiin 20-vuotiaana. Delph soitti erilaisissa big band-, jazz-rock- ja rock-yhtyeissä ja liittyi vuonna 1978 Empire-yhtyeeseen, joka ei kuitenkaan saanut levytyssopimusta. Delph lauloi ja soitti koskettimia 1980-luvulla Zoo Drive -yhtyeessä, joka esitti kappaleen ”North Shore Roar” elokuvassa Pohjoisrannikko (North Shore, 1987). allmusic.com. Viitattu 25.4.2021. imdb.com. Viitattu 2.5.2021. Delph sävelsi musiikkia elokuviin ja televisiosarjoihin. Hän lauloi kappaleiden ”Fight to Survive” ja ”On My Own” kaksoisversiot elokuvaan Bloodsport – viimeiseen asti (Bloodsport, 1988) ja ”Only One Thing” elokuvaan Klik – kohtalokas kuva (No Small Affair, 1984). discogs.com. Viitattu 25.4.2021.IMDb imdb.com. Viitattu 25.4.2021. discogs.com. Viitattu 25.4.2021. game-ost.com. Viitattu 25.4.2021. Delph oli osallisena useiden artistien, kuten Bryan Adams, Alice Cooper, Donna Summer, Suzi Quatro, The Weather Girls ja Jon Anderson, levyillä. pauldelph.com. Viitattu 25.4.2021. Delph soitti syntetisaattoria The Weather Girlsin kappaleella ”It's Raining Men” (1982) ja oli kosketinsoittaja ja taustalaulaja Alice Cooperin albumilla Constrictor (1986). Delph tuotti Jimmie Spheerisin viimeisen levyn Spheeris (1984). discogs.com. Viitattu 25.4.2021. discogs.com. Viitattu 25.4.2021. discogs.com. Viitattu 25.4.2021. Delph kertoi sukulaisilleen vuonna 1992 sairastavansa aidsia. Albumi A God That Can Dance valmistui vuonna 1995. apple.com. Viitattu 27.4.2021. ==Diskografia== ===Sooloalbumit=== * Release (1992) * A God That Can Dance (1995, virallinen julkaisu 2003) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paul Delphin muistosivu Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset sessiomuusikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Olufuko

Olufuko on ovambojen tyttöjen aikuistumisrituaali. Rituaali on tunnettu Pohjois-Namibian eri osissa nimillä Ohango, Olufuko tai Efundula. Namibiaan 1870-luvulla saapuneet suomalaiset lähetyssaarnaajat vastustivat rituaalia, koska pitivät sitä pakanallisena. Martti Rautanen kielsi nuoria osallistumasta olufuko-rituaaliin ja uhkasi siihen osallistuvia naisia kirkosta erottamisella. Vuonna 2012 rituaali herätettiin uudelleen henkiin Outapin kaupungissa vuosittain elo-syyskuussa järjestettävän Olufuko-festivaalin muodossa. Olufuko-festivaali on saanut tukea muun muassa presidentti Sam Nujomalta, joka korosti Namibian omaa kulttuuriperinnettä. Namibian evankelisluterilainen kirkko sen sijaan on vastustanut uskonnollisista syistä, pakanallisena pitämänsä, rituaalin elvyttämistä. Ihmisoikeusjärjestö Namrights puolestaan väittää rituaalin johtavan lapsiavioliittoihin. Lovisa T. Nampalan mukaan rituaalin ollessa voimissaan uskottiin, että olufukoon osallistumattomille naisille syntyvät lapset toisivat epäonnea yhteisölleen. Olufuko-rituaali suojeli naista ja hänen perhettään häpeältä, jos nainen tuli raskaaksi. Rituaalin yhteydessä miehet pystyivät kosimaan naisia, mikä ei ole osa nykyaikaista Olufuko-festivaalia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Aikuistumisriitit Luokka:Namibian kulttuuri
Áile Jávo

Áile Jávo (s. 4. tammikuuta 1978) on norjansaamelainen poliitikko, joka asuu Kaarasjoen kunnassa. Hän on ollut mukana saamelaispolitiikassa 18-vuoden iästä lähtien ja edustaa Norjan saamelaisten valtakunnallista yhdistystä (NSR, Norgga sámiid riikkasearvi). Jávo johti saamelaisjärjestöjen yhteistyöelintä Saamelaisneuvostoa vuosina 2013–2017 ja oli tällöin usein esillä tiedotusvälineissä. Nyttemmin hän työskentelee pääsihteerinä Saamelaisneuvoston sihteeristössä Norjan Kaarasjoella. Javo on ollut ehdokkaana Norjan saamelaiskäräjille ainakin vuoden 2013 vaaleissa. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tim Ellis (26.6.2015) Arctic Indigenous Leaders Urge Cooperation Over Conflict in Far North (kuac.org) * Rebecka Snefuglli Sondell (11.12.2015) Who speaks up for the Sami people in Paris? (thebarentsobserver.com) Luokka:Norjalaiset saamelaispoliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Hanna Kekäläinen

Hanna Kekäläinen (1903 Kuopion maalaiskunta – 1964) oli suomalainen yleisurheilija, joka edusti Kuopion Rientoa. Kekäläisen päälaji oli keihäänheitto, mutta hän kilpaili myös muun muassa pikajuoksussa. Kekäläinen oli aikansa parhaita TUL:n naisyleisurheilijoita. Vuoden 1925 Frankfurtin työläisolympialaisissa Kekäläinen osallistui keihäänheiton ohella 3-otteluun ja 4×100 metrin viestiin. Keihäässä ja 3-ottelussa Kekäläinen ei menestynyt, mutta viestissä TUL:n joukkue sijoittui Saksan työläisurheiluliiton jälkeen toiseksi. Vuonna 1928 Kekäläinen voitti keihäänheiton Moskovan spartakiadeissa tuloksella 30,52. Hän voitti keihäänheiton myös TUL:n liittojuhlien kansainvälisessä kilpailussa Helsingissä 1927 sekä TUL:n mestaruuskilpailuissa 1928. Kekäläisen ennätys keihäänheitossa oli 33,37, jonka hän heitti vuonna 1925 Helsingissä Eläintarhan kentällä järjestetyissä työläisolympialaisten valintakilpailuissa. Naisten Suomen ennätys oli tuolloin 30,45, mutta Kekäläisen lukemia ei hyväksytty SE-tulokseksi, koska hän oli TUL:n urheilija. Virallinen maailmanennätys oli tuolloin 27,24. Kekäläisen kilpaura loppui vuonna 1928, jolloin hänet erotettiin TUL:stä, kun Kekäläinen osallistui Moskovan spartakiadeihin vastoin liiton johdon määräystä. Ammatiltaan hän oli kirjaltaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Uffe Harder

Uffe Harder (1930 Kööpenhamina, Tanska – 2002 Kööpenhamina, TanskaMerete Harding, Torben Brostrøm, Uffe Harder Dansk Biografisk Leksikon, viitattu 26.4.2021 ) oli tanskalainen runoilija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Harderin runoissa on vaikutteita eurooppalaisesta runon perinteestä. Runot ilmentävät hajoamista, voimattomuutta ja ahdistusta. Hän on kääntänyt espanjankielistä runoutta tanskaksi. Hän oli Tanskan akatemian jäsen 1973–2001. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset runoilijat Luokka:Tanskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Historiaa tehdään öisin

Historiaa tehdään öisin on Ilkka Järvi-Laturin ohjaama toimintaelokuva ja romanttinen komedia vuodelta 1999. Elokuvan päähenkilöinä on Helsingissä asuva pariskunta, josta Harry on CIA:n ja Natasha SVR:n agentti. Harry ja Natasha päätyvät toimimaan toisiaan vastaan tapauksessa, jossa tärkeää tietoa sisältävä videokasetti yritetään viedä Venäjälle. Kansainvälisen tuotannon päärooleissa nähdään yhdysvaltalainen Bill Pullman ja ranskalainen Irène Jacob, sivurooleissa muun muassa saksalainen Udo Kier, yhdysvaltalainen Bruno Kirby ja ranskalainen André Oumansky. Suomalaisnäyttelijöistä sivurooleissa ovat muun muassa Janne Kinnunen, Linda Zilliacus, Hannu Kivioja, Kari Väänänen, Vesa-Matti Loiri ja Kati Outinen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset toimintaelokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset komediat Luokka:Suomessa kuvatut elokuvat
Mia Blichfeldt

Mia Blichfeldt (s. 19. elokuuta 1997 Solrødin kunta) on tanskalainen sulkapalloilija. Blichfeldt on voittanut urallaan kaksi BWF World Tourin kilpailua sekä useita BWF:n haastajatason turnausta. Hänellä on kahdeksan EM- kultaa joukkuekilpailuista sekä yksi henkilökohtainen EM-pronssi vuodelta 2018. Huhtikuussa 2021 Blichfeldt oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 12., mikä on yhden huonompi kuin hänen uransa paras rankingsijoitus. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Busanan Ongbamrungphan

Busanan Ongbamrungphan (, s. 22. maaliskuuta 1996 Nonthaburi) on thaimaalainen sulkapalloilija. Ongbamrungphan on kilpaillut vuodesta 2010 lähtien. Ensimmäisen ison turnausvoiton hän saavutti vuonna 2012, kun voitti Malesian avoimen turnauksen. Vuonna 2013 hän voitti Alankomaiden avoimen turnauksen, 2016 Indonesian masters-turnauksen ja 2017 Thaimaan masters-turnauksen. Vuonna 2021 Ongbamrungphan voitti Orleansin masters-turnauksen. Huhtikuussa 2021 Ongbamrungphan oli BWF:n naisten kaksinpelirankingin 13., ja hänen paras rankingsijoitus on 11. ==Lähteet== Luokka:Thaimaalaiset sulkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gunnar Harding

Gunnar Harding (s. 1940 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen runoilija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hän on ollut Samfundet De Nion jäsen vuodesta 1993.Gunnar Harding, Samfundet De Nio], viitattu 26.4.2021 Harding oli Lyrikvännen-lehden toimittaja vuodesta 1970. Hän on saanut runoihinsa vaikutteita jazzista ja maalaustaiteesta. Hän on kääntänyt runoja ruotsiksi ja ruotsalaisia runoja englanniksi. ==Suomennettuja runoja== J. K. Ihalaisen suomentamia Hardingin runoja on julkaistu kirjallisuus- ja kulttuurilehti Kirjossa (2003, nro 2).Gunnar Harding Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 26.4.2021 * Hän johon salama iski * Kultainen kypärä I–II ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vänrikki Stoolin tarinat (vuoden 1939 elokuva)

Vänrikki Stoolin tarinat on John W. Bruniuksen ja Roland af Hällströmin ohjaama suomalais-ruotsalainen sotaelokuva vuodelta 1939. Elokuva perustuu Johan Ludvig Runebergin runoteokseen Vänrikki Stoolin tarinat sekä Bruniuksen vuonna 1926 ohjaamaan mykkäelokuvaan Vänrikki Stoolin tarinat. Jäger Filmi osti vuonna 1938 Bruniuksen mykkäelokuvan suomalaiset esitysoikeudet tarkoituksenaan tehdä siitä ääniversio. Ääniversiota varten Roland af Hällström uudelleenleikkasi elokuvan ja siihen lisättiin Teuvo Puron lausumat runot sekä Tapio Ilomäen säveltämä musiikki. Elokuva on nykyisin kadonnut lukuun ottamatta sen osaa 8. Lisäksi elokuvan ääniraita on säilynyt magnetofonitallenteena. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1939 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset sotaelokuvat Luokka:Suomalaiset kadonneet elokuvat Luokka:Vänrikki Stoolin tarinat Luokka:Runoihin perustuvat elokuvat
Hiekkakoukkuheinä

Hiekkakoukkuheinä (Tragus racemosus) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, koukkuheinien (Tragus) sukuun kuuluva kasvilaji. Hiekkakoukkuheinä on kasvutavaltaan mätästävä heinälaji. Sen lehtilavat ovat 1,5–4 mm leveitä. Kieleke on kalvomainen ja 0,5–1,3 mm pitkä. Hiekkakoukkuheinän kukintona on 1,5–11 cm pitkä, tiivis, tähkää muistuttava röyhy. Tähkylät ovat yksikukkaisia ja tähkylöiden pituus vaihtelee 0,8–6,6 mm väliltä. Tähkylät näyttävät piikikkäiltä, mutta kaleet ovat odattomia ja helpeet vihneettömiä. Hiekkakoukkuheinä kasvaa luontaisena Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa, mutta nykyisin sitä tavataan myös tulokkaana Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. == Lähteet == * GoBotany: Tragus racemosus == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Hiekkakoukkuheinä (Tragus racemosus) * JSTOR Global Plants: Tragus racemosus * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Tragus racemosus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tragus racemosus * Flora of North America: Tragus racemosus Luokka:Heinäkasvit
Kaarlo Mäkinen

Kaarlo Mäkinen -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Kaarlo Mäkinen (1892–1942), valokuvaaja, kirjailija ja teollisuusyrittäjä * Kaarlo Mäkinen (1892–1980), kilpapainija ja olympiavoittaja * Kaarlo Kristian Mäkinen (1864–1949), opettaja ja virka- ja valtiopäivämies
Kirjo (lehti)

Kirjo oli suomalainen kirjallisuus- ja kulttuurilehti. Se ilmestyi 2000–2016, ja sitä julkaisi Kulttuuriseura Kirjo. Lehden päätoimittajat olivat Jussi Rusko ja Erkki Kiviniemi, toimitussihteeri J. K. Ihalainen,Kirjo, Palladiumkirjat, viitattu 26.4.2021 aiemmin Katariina Seppälä. Lehti ilmestyi neljästi vuodessa.Uusi kirjallisuuslehti ilmestyi, Mtv-uutiset 31.3.2000 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuslehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Albert Ehnberg

Albert Ehnberg (24. heinäkuuta 1870 Helsinki – 14. helmikuuta 1916) oli suomalainen näyttelijä. Ehnberg teki uransa pääosin Turussa, ja hän oli Svenska Inhemska Teaternin tukipylväitä. == Ura == Ehnbergin vanhemmat olivat sokeritehtaan mestari Fredrik Ehnberg ja Benedicta Gustafsson. Käytyään Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun kurssin hän näytteli jonkin aikaa Ruotsissa Karl Dorellin teatteriseurueessa, minkä jälkeen hän asettui Turkuun. Hän työskenteli Turun ruotsalaisessa teatterissa yli 20 vuotta. Ehnbergin taiteellinen rekisteri ulottui rakastajista ja salonkimiehistä kansannäytelmien ukkotyyppeihin. "Hänen alallaan oli tuskin mitään rajoja", vuonna 1930 julkaistussa näyttelijämatrikkelissa kirjoitetaan. Ehnbergin roolitehtäviä olivat muun muassa ruhtinas Emmeritz (Regina von Emmeritz) ja Lorenzo (Romeo ja Julia). Ehnberg toimi lyhyen aikaa Svenska Inhemska Teaternin johtajana. Lisäksi hän antoi teatteriopetusta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
GMM 25

GMM 25 on thaimaalainen televisiokanava, joka perustettiin 25. toukokuuta 2014. GMM 25 on GMM Grammyn omistuksessa. == Aiheesta muualla == * GMM 25:n verkkosivut Luokka:Thaimaalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2014 perustetut televisiokanavat Luokka:GMM Grammy
GMMTV

GMMTV on thaimaalainen televisiotuotantoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Bangkokissa. Sen perustettu Grammy Television -nimisenä 3. elokuuta 1995. == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:GMM Grammy Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Tuotantoyhtiöt Luokka:Vuonna 1995 perustetut televisiokanavat
Reino Säre

Reino Verner Säre (17. elokuuta 1906 Pori – 21. toukokuuta 1940 Turku) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Säreen äiti oli Sofia Bounett. Hän kävi kansakoulun Porissa ja työskenteli sähköalalla. Näyttelijän uransa Säre aloitti Porin Työväen Teatterissa 1922. Hän siirtyi Viipurin Työväen Teatteriin syksyllä 1930. Työväen Teatteri ja Viipurin Näyttämö yhdistettiin Viipurin Kaupunginteatteriksi 1933, jossa Säre työskenteli vuoteen 1935.Veistäjä, s. 247 ja 316 Säreen roolitehtäviä olivat muun muassa Topias (Nummisuutarit), Corbaccio (Volpone), Engstrand (Kummittelijoita), Österman (Häät Rymättylässä) ja Pekka (Unelma karjamajalla). Säre näytteli sivuroolin Roland af Hällströmin draamaelokuvassa Paimen, piika ja emäntä (1938). == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet