EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
TUL Cup 1983

TUL Cup 1983 oli 45. Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Lahden suurhallissa järjestettyyn lopputurnaukseen osallistuivat Kotkan Työväen Palloilijat, Nokian Pyry ja Oulun Työväen Palloilijat. KTP pelasi tuolloin SM- sarjassa, OTP I divisioonassa ja NoPy II divisioonassa. == Ottelut == == Sarjataulukko == == Lähteet == Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1983 jalkapallo
TUL Cup 1984

TUL Cup 1984 oli 46. Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Lahden suurhallissa järjestettyyn lopputurnaukseen osallistuivat Kuopion Elo, Porin Pallo-Toverit ja Tampereen Pallo-Veikot. PPT pelasi tuolloin SM-sarjassa, Elo I divisioonassa ja TPV II divisioonassa. == Ottelut == == Sarjataulukko == == Lähteet == Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1984 jalkapallo
TUL Cup 1985

TUL Cup 1985 oli 47. Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Lahden suurhallissa järjestettyyn lopputurnaukseen osallistuivat Hyvinkään Apollo, Oulun Työväen Palloilijat, Porin Pallo-Toverit ja Tampereen Pallo-Veikot. OTP ja PPT pelasivat tuolloin SM-sarjassa sekä Apollo ja TPV II divisioonassa. == Ottelut == === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lähteet == Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1985 jalkapallo
Solmu Salonmies

Solmu Kullervo Salonmies, alkujaan Salonius (24. joulukuuta 1903 Viipuri – 15. huhtikuuta 1988) oli suomalainen upseeri, joka toimi Jääkäripataljoona 1:n ja sen tultua uudelleen nimetyksi Pohjanmaan jääkäripataljoonan komentajana. Salonmiehen vanhemmat olivat rakennusmestari Onni Salonius ja Anna Friman. Hänen puolisonsa vuodesta 1930 oli Eeva Rissanen. Salonmies tuli ylioppilaaksi Viipurin maanviljelyslyseosta 1924, Kadettikoulusta hän valmistui 1927. Suomen sisällissodassa Salonmies oli lähetti Karjalan sotilaspiirin esikunnassa Viipurissa. Talvisodassa hän toimi pataljoonankomentajana Jalkaväkirykmentti 25:ssä, jatkosodassa taas pataljoonankomentajana Jalkaväkirykmentti 54:ssä ja 12. Prikaatissa, taktiikan opettajana Maasotakoulussa eli Kadettikoulussa sekä osasto- ja esikuntapäällikkönä 15. divisioonan esikunnassa, osastopäällikkönä Ryhmä Pajarissa, pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 8:ssa ja esikuntapäällikkönä Jalkaväkirykmentti 1:ssä. Salonmies haavoittui Kuhmon Löytövaarassa vuonna 1940. Nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Salonmies toimi Karjalan kaartin rykmentissä vuodesta 1927 vuoteen 1935, Kadettikoulussa hän oli koulutusupseeri 1935–1939 ja opettaja 1940–1941. Sotien jälkeen hän oli pataljoonankomentaja, esikuntapäällikkö sekä komentajan sijainen Jalkaväkirykmentti 1:ssä 1945–1952 ja Jääkäripataljoona 1:n – Pohjanmaan jääkäripataljoonan komentaja 1952–1958, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1958. Salonmies ylennettiin reservin vänrikiksi 1925, vänrikiksi 1927, luutnantiksi 1929, kapteeniksi 1935, majuriksi 1941 ja everstiluutnantiksi 1946. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka: Vuonna 1903 syntyneet Luokka: Vuonna 1988 kuolleet
On My Way

On My Way tarkoittaa seuraavia asioita: * On My Way, Ben Kwellerin albumi vuodelta 2004 * ”On My Way”, Charlie Brownin kappale vuodelta 2013 * ”On My Way”, Omar Naberin kappale vuodelta 2017 * ”On My Way”, Alan Walkerin, Sabrina Carpenterin ja Farrukon kappale vuodelta 2019 * ”On My Way”, Jennifer Lopezin kappale vuodelta 2021.
Elisha Cook Jr.

Elisha Vanslyck Cook, Jr. (s. 26. joulukuuta 1903, San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 18. toukokuuta 1995, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Cook Jr. teki lähes 60 vuoden mittaisen uran elokuvan ja television parissa. Elisha Cook Jr. aloitti näyttelijänuransa vaudeville-näyttämöillä ja Broadwaylla, ja saapui Hollywoodiin 1930-luvun taitteessa. Pienikokoinen Cook Jr sai usein näyteltäväkseen erinäisiä onnettoman syntipukin ja marttyyrin rooleja, ja parhaiten hänet muistetaan konnaroolista John Hustonin ohjaamassa klassikkoelokuvassa Maltan haukka (1941). Hänen muita merkittäviä rooleja olivat myös esiintymiset elokuvissa Syvä uni (1946), Etäisten laaksojen mies (1953), Peli on menetetty (1956) sekä Rosemaryn painajainen (1968). Myöhäisurallaan Cook Jr. nähtiin lukuisissa televisiosarjoissa. Kaiken kaikkiaan Cook Jr:lla oli yhteensä yli 200 kreditoitua elokuva- ja televisioesiintymistä vuosien 1930–1988 välillä. Cook Jr. menehtyi aivoverenkiertohäiriöön 91-vuotiaana vuonna 1995. == Valikoitu filmografia == * Olen syytön (1937) * Kadun sävelmä (1940) * Murha 3. kerroksessa (1940) * Maltan haukka (1941) * Silmukka kiristyy (1941) * Kersantti York (1941) * Taitamattomat taikurit (1942) * Dillinger (1945) * Syvä uni (1946) * Syntynyt tappamaan (1947) * Draama hotellissa (1952) * Etäisten laaksojen mies (1953) * Kahden tulen välissä (1955) * Peli on menetetty (1956) * Kovanaama Nelson (1957) * Kaikki tiet suljettu (1957) * Vihan riivaama (1961) * Linnan kauhut (1963) * Rosemaryn painajainen (1968) * El Condor (1970) * Moottoripyöräcowboy (1973) * St. Ives – saatanan lähetti (1976) * Salem's Lot – kauhujen kaupunki (1979) * Vaellusvuodet (1980) Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
SHA (täsmennyssivu)

SHA tai Sha voi tarkoittaa jotain seuraavista: * SHA, kryptografinen tiivistefunktio * SHA, taivaankappaleen sideerinen tuntikulma * Sha Sha, rockalbumi * Sha (沙), kiinankielinen sukunimi * Sha, kyrillisen kirjaimen Ш nimi venäjäksi ja muutamilla muilla kyrillista kirjaimistoa käyttävillä kielillä
Tampellan juhlatalo

Tampellan juhlatalo sijaitsee Tampereella Tampellan kaupungnosassa Lapintie 3:ssa. Vuonna 1897 valmistuneessa kaksikerroksisessa talossa toimii nykyisin Tampereen Komediateatteri ja talon nimenä on Komediateatterin Juhlatalo.Komediateatterin historiaa Juhlatalo rakennettiin alun perin Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n (Tampella) ja sen henkilökunnan kokousten ja juhlatilaisuuksien pitopaikaksi. Talon rakentamiseen alettiin suunnitella vuodesta 1885 alkaen ja varsinainen rakentaminen tapahtui 1895–1897 sekä virallinen käyttöönotto 1898. Uusrenessanssityylisen talon suunnittelija oli arkkitehti Georg Schreck. Tampellan juhlatalossa sijaitsi vuoteen 1925 saakka myös tehtaan ruokala ja sen jälkeen sinne muutti tehtaan poliklinikka. Talossa kokoontuivat muun muassa Tampella konepajan ja pellavatehtaan soittokunnat, kaksi urheiluseuraa, Konepajan Tempaus ja Pellavatehtaan Riento sekä raittiusseura Aamurusko, josta sittemmin tuli Tampereen Raittiusseura. Vuonna 1994 juhlataloon muutti Esko Raipian ja Tapio Parkkisen vuonna 1991 perustama Komediateatteri ja vuonna 1998 juhlatalon omistajaksi tuli Raipian Kiinteistöt Oy. Teatterilla on myös kesäisin käytössä oleva ulkoilmanäyttämö rakennuksen yhteydessä ja vuonna 2009 rakennettiin sisäpihalle kesäteatterin yhteyteen Paviljonki-ravintola. Teatterin yhteydessä toimii Tampereen Komediateatterin oppilaskoulu (vuodesta 2004 Suomen Teatteriopisto) joka perustettiin vuonna 1995. Syksyllä 2006 valmistui juhlatalon kellarikerrokseen teatterin päänäyttämö jossa on 256 katsojapaikkaa. Juhlatalon tiloissa järjestetään myös kokouksia sekä juhla- ja koulutustilaisuuksia. == Lähteet == Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tampella (Tampere) Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Evil Prevails

__NOTOC__ Evil Prevails on death metal -yhtye Convulsen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2013 levymerkillä Svart Records. Se on yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi sitten vuoden 1994 albumin Reflections. Albumi on äänitetty analogisesti, ja sen äänimaailmaltaan huolittelematon ja orgaaninen. == Vastaanotto == Albumi sai hyvän vastaanoton. Metal Sucks -sivuston Sammy O’ Hagar antoi albumille arvosanan 3.5/5, ja oli yllättynyt aktivoitumisen jälkeen tuotetun materiaalin toimivuudesta, ja piti sitä yhtyeen parhaana. Infernon blogissa albumin rosoisuutta kuvailtiin toimivaksi vailla väkinäisyyden tunnetta. Imperiumin Janne Rintala totesi albumin antavan vahvempaa näyttöä kuin aikaisemmin samana vuonna julkaisu ”Inner Evil” -single, vaikka musiikki jääkin tuhovoimassaan ja nuoruuden innossaan kahden vuosikymmenen takaisen tuotannon jälkeen. Hänestä kappaleet eivät olleet kovin kekseliäitä, mutta antoi arvoa monipuolisuudelle ja kulmikkuudelle. Soundin Antti Mattila antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti soittoa terävämpänä ja iskevämpänä kuin esikoisalbumilla World Without God, ja sanoi sen olevan pimeydessään ja täyteläisyydessään se albumi, minkä edeltävän albumin Reflectionsin olisi pitänyt olla. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Convulse. # # # # # # # # == Kokoonpano == * Rami Jämsä – laulu * Kristian Kangasniemi – kitara * Rami Jämsä – kitara * Juha Telenius – basso * Rolle Markos – rummut === Tuotanto === * Juuso Nordlund – äänittäjä * Jaakko Viitalähde – masteroija * Tommi Matalamäki – avustava äänittäjä * Luxi Lahtinen – kansikuva * Jari Nieminen – layout * Peero Lakanen – valokuva == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi.net: * Metal Sucks: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Convulsen albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Grimselsee

Grimselsee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 1 909 metriä mpy. Järvi on Aarejoen lähtöpaikka. Tekojärvellä on kaksi tarkoitusta. Siihen kerätään yläpuolisten jäätiköiden (Unteraargletscher, Oberaargletscher, Finsteraargletscher, Lauteraargletscher) ja lähivuorten sulamisvedet kesän ja syksyn aikana. Toisaalta sitä käytetään välialtaana Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa Grimselseen, Oberaarseen, Gelmerseen ja Räterichsbodenseen välillä. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla== Luokka:Sveitsin tekojärvet Luokka:Bernin kantoni
Tammelan Voiman talo

Tammelan Voiman talo on Tampereella Tammelan kaupunginosassa Tammelantorin varrella sijaitseva nelikerroksinen liike- ja asuintalo. Syyskuussa 1920 valmistuneen 1920-luvun klassisismia edustaneen talon suunnitteli rakennusmestari Frans Jousi. Talo rakennettiin 3. syyskuuta 1917 perustetun tamperelaisen Osuusliike Voiman keskustoimitaloksi. Talon paikalla aiemmin sijainneet puutalot olivat palaneet Suomen sisällissodan aikana Tampereen taistelussa valkoisten pommittaessa Tammelaa.Hanna Häppölä: Osuusliike Voiman talo Tammelassa (Koskesta voimaa -sivusto)Osuusliike Voiman rakennustoimintaa Tampereella, Rakennustaito : Suomen rakennusmestariliiton ammattilehti, 11.03.1922, nro 4-5, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Talon alimmassa kerroksessa sijaitsivat osuusliikkeen ruoka- kangas- ja sekatavaramyymälät ja niiden varastot sekä annosruokala. Toisessa kerroksessa oli kahvila ja sen vieressä Tampereen kaupungin sanomalehtilukusali. Lukusalin yhteyteen perustettiin muutamia vuosia myöhemmin Tampereen ensimmäinen sivukirjasto Tammelan lainausasema joka toimi rakennuksessa vuoteen 1929 saakka. Kahvilan entisiin tiloihin sijoittui 1925 lastentarha. Rakennuksen ylimmissä kerroksissa oli asuinhuoneistoja. Voiman myymälät toimivat talossa vuoteen 1976 saakka ja lastentarha vuoteen 1984 saakka. Osuusliike Voima yhdistettiin vuonna 1983 keskusosuusliike OTK:n ja 38 muun osuusliikkeen kanssa E-osuusliike Ekaksi. Eka myi samana vuonna Tammelan Voiman talon kolme ylintä kerrosta rakennusliike H. Böökille toimistotiloiksi ja omistusasunnoiksi. Tammelan Voiman talossa toimiva ravintola (nykyiseltä nimeltään Wanha Mestari) on Tampereen vanhin samoissa tiloissa edelleen toimiva ravintola. Ravintolan kanta-asiakkaina ovat olleet muun muassa Jorma Ikävalko, Juice Leskinen ja Irwin Goodman. Ravintolassa toimii biljardikerho Tammelan Voiman Biljardikerho.Tammelan Voimassa vietetty aikaa jo 96 vuotta, Kansan Uutiset 7.1.2017 Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1975. == Lähteet == Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Tammela (Tampere)
CAST-128

CAST-128 (myös CAST5) on symmetrinen lohkosalausmenetelmä, joka on määritelty IETF:n standardissa . CAST-128 kuuluu salausalgoritmien luokkaan, joka tunnetaan Feistel-salauksina ja toiminta on vastaavanlainen kuin DES- salauksessa. CAST käyttää Substitution-Permutation Network (SPN) konseptia. CAST-128 käyttää 16 kierrosta ja se operoi 64-bittisissä lohkoissa. Avaimen pituus voi olla välillä 40-128 bittiä. CAST-salauksien sarjaan kuuluu myös CAST-256, joka oli ehdolla AES-standardiksi. == Lähteet == Luokka:Salausalgoritmit
Cycle of Revenge

__NOTOC__ Cycle of Revenge on death metal -yhtye Convulsen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Albumi on tyyliltään edeltäjiään progressiivisempi ja sludgemaisempi. == Vastaanotto == Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Imperiumin Serpentin ja Marko Saarisen arvoiden keskiarvoksi muodostui 7–. Serpentin arvio oli negatiivisempi, ja hän sanoi albumin kärsivän nasevuuden puutteesta ja olisi tuottanut sen paremmin eikä uskonut sen kestävän aikaa kuin fanien keskuudessa, mutta totesin sen kuitenkin olevan kohtalainen teos. Marko Saarinen piti sitä tunnelmoivana ja perinteisenä death metalina, joka ei suurempia hienouksia sisällä. Hänestä yhtyeen pitäisi osata irrottautua tyylilleen ominaisesta, rajoittavasta perinteisen death metalin leimasta. Metalliluolan Tore Pedersen antoi albumille arvosanan 6/10. Hän ei pitänyt uutta tyylisuuntaa hakevasta Convulsesta, ja jäi kaipaamaan yhtyeelle ominaista vanhan liiton death metalia. Hän koki ajoittain albumin olleen tehty vain esittelemään jäsenten kehittyneitä soittotaitoja. Kaaoszinen Tuomas Saari antoi albumille arvosanan 8.5/10, ja sanoi yhtyeen ottavan pelkäämättä vaikutteita Kingston Wallilta, Amorphikselta ja Sepulturalta. Hän kuvaili musiikkia mystiseksi ja kiehtovaksi, kuuntelun vaativan oikean mielentilan ja sanoi yhtyeen löytäneen oman äänensä. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Juha Telenius – basso * Rami Jämsä – laulu, kitara * Rolle Markos – rummut === Tuotanto === * Janne Jokinen – äänittäjä * Jaakko Viitalähde – masteroija * Oskari Pikkarainen – avustava äänittäjä * Jari Nieminen – kansikuva, layout * Markus Nevala – valokuvat * Kristian Kangasniemi – valokuvat == Arvostelut == * Imperiumi.net: ** Serpent: ** Marko Saarinen: * Kaaoszine: 8.5/10 * Metalliluola: 6/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Convulsen albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Allan Soiniemi

Allan Alarik Soiniemi (18. joulukuuta 1910 Turku – 31. lokakuuta 1993 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja everstiluutnantti, joka toimi Suomen Rahapajan johtajana vuosina 1958–1975. == Perhetausta == Allan Soinimi oli lähtöisin Turusta, vanhemmat olivat liikemies Alpo Soinimi, ent. Soilander ja Hulda Soilander os. Pakkala, Allanista tuli ylioppilas vuonna 1930, naimisiin hän meni 1939 puoliso Sylvi Rakel Hallila. == Urakehitys == Ylioppilaaksi tultua hän lähti Kadettikouluun sekä myöhemmin Sotakorkeakouluun, josta hän valmistui 1939. Hän toimi upseerina ilmatorjuntatykistössä Viipurissa sekä Santahaminassa vuoteen 1946. Soiniemi valmistui Kadettikoulusta 1933 ja Sotakorkeakoulusta vuonna 1939. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan ilmatorjunnassa patterinpäällikönä ilmatorjuntarykmentti 2:ssa, raskaan ilmatorjuntapatterin päällikkönä Laatokan Karjalassa, sekä osasto Laguksen ilmatorjuntakomentajana Syvärillä sekä 1944 merivoimien ilmatorjuntakomentajana Viipurinlahdella. Soinimen siirtyessä siviiliuralle valmistui hän Teknillisestä korkeakoulusta Diplomi-insinööriksi vuonna 1950. Soiniemi toimi Ammus Oy:n ja Sytytin Oy:n tutkimus- ja kehitystehtävissä opiskeluvuosistaan alkaen vuoteen 1956, ja sen jälkeen Pate Oy:n apulaisjohtajana Messukylässä sekä Soiniemi & Lintukarin agentuuriliikkeen myynti-insinöörinä Turussa. Suomen Rahapajan johtajana Soiniemi toimi vuosina 1958–1975. Soinimen toimikautena tuli rahauudistusessa useita kolikkouudistuksia. Eläkkeellä ollessaan 1977 Soiniemi vastusti julkisuudessa voimakkaasti rahapajan suunniteltua siirtoa Rovaniemelle. Hän perusteli vastustustaan kolikkokuljetusten turvallisuusriskeillä, jotka olisivat moninkertaistuneet kuljetusmatkan Suomen Pankkiin venyessä kahdesta kilometristä satoihin kilometreihin. Rahapajan siirto ei silloin toteutunutkaan. Eduskunta päätti 1983 pitää rahapajan pääkaupunkiseudulla. Nykyinen Rahapaja Oy muutti Helsingin Katajanokalta Vantaalle syksyllä 1988. == Tunnustukset == Lähde: ==== Ritarikunnat ==== * Vapaudenristin ritarikunta 3. lk tammenlehvällä (VR 3) * Vapaudenristin ritarikunta 3. lk (VR 3) * Vapaudenristin ritarikunta 4. lk (VR 4) * Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki (SVR 1) * Suomen Leijonan komentajamerkki (SLK) ==== Sotilasarvo ==== * Everstiluutnantti ==Julkaisut== * Sakari Kuusi & Jouko Voionmaa & Allan Soiniemi, Suomen Rahapaja 1864–1964: Suomen Rahapajan vaiheet: rahat ja mitalit: metalliraha ja sen valmistus, Suomen rahapaja 1964 == Lähteet == == Katso myös == * Suomen rahapaja Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Lempel-Ziv

Lempel–Ziv (LZ) algoritmit ovat yksi tunnetuimmista ja suosituimmista menetelmistä tiedon häviöttömälle pakkaukselle. == Menetelmä == Algoritmin ovat kehittäneet Abraham Lempel ja Jacob Ziv. Algoritmin ensimmäiset versiot tunnetaan LZ77 ja LZ78 julkaisuvuosien 1977 ja 1978 perusteella (myös LZ1 ja LZ2). Lempel-Ziv algoritmi käyttää sanastoon perustuvaa pakkausta, jossa toistuvat jaksot korvataan viittauksilla sanastoon. Jotta pakattu tieto voidaan palauttaa on sanasto tunnettava. Sanasto voi olla ennalta määritelty tai se voi seurata tiedon mukana. LZW-muunnos lisää sanaston dynaamisen luomisen pakattavasta tiedosta, jolloin sitä ei tarvitse erikseen määritellä, ja sanasto päätellään purkamisen yhteydessä. Lempel-Ziv-Welch (LZW) on Terry Welchin vuonna 1984 kehittämä muunnos LZ78-pakkauksesta. LZW on kuvattu artikkelissa A technique for high performance data compression IEEE Computer -lehdessä. Welch ehdotti muutoksia sanaston käsittelyyn ja sanaston indekseinä käytettäviin koodisanoihin. Pakkaustehoon vaikuttavia tekijöitä ovat mm. sanaston laajuus ja jaksojen pituus. Menetelmän eri versioita ja muunnoksia: * Deflate * Lempel-Ziv-Welch (LZW) * Lempel-Ziv-Oberhumer (LZO) * Lempel-Ziv- Ross-Williams (LZRW) * Lempel-Ziv-Stac (LZS), myös Stac-pakkaus * Lempel-Ziv- Storer-Szymanski (LZSS) * Lempel-Ziv-Markov chain algorithm (LZMA) * Statistical Lempel–Ziv Algoritmia käytetään yleisessä tiedostojen pakkauksessa sekä kuvadatan pakkauksessa kuten GIF ja PNG tiedostomuodot. == Vaikutus == Lempel-Ziv algoritmi on nimetty IEEE:n merkkipaalujen () listalla. Lempel-Ziv- Welch (LZW) -muunnelma on pahamaineinen Unisysin vuonna 1994 hakeman patentin johdosta. Unisys haki patenttia, kun LZW:tä käyttävä GIF oli jo laajalti käytössä internetissä esitetyssä sisällössä. Viimeinen LZW:tä koskeva patentti vanheni vuonna 2004. == Katso myös == * Huffmanin koodaus * Shannonin koodaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * A Technique for High-Performance Data Compression * Lecture 7: Supplemental notes on LZ77 (PDF) Luokka:Pakkausalgoritmit
Kaarlo Ahlgren

Karl August ”Kalle” Ahlgren (myöh. Alakari) (17. marraskuuta 1904 Oulu – 21. maaliskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija, joka edusti vuoteen 1927 asti Viipurin Susia. Kaudesta 1928 alkaen muutti Viipurista Helsinkiin ja edusti HJK:ta niin jalka- kuin jääpallossa. Hän toimi myös mm. Helsingin kaupungin liikennelaitoksen toimitusjohtajana. Kalle Ahlgren opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa valmistuen ekonomiksi 1927, kauppatieteen kandidaatiksi 1932 ja sai maisterin arvon 1934. Kalle ”Kilu” Ahlgren aloitti jääpallouransa Viipurin Susissa kaudesta 1925, jolloin Sudet voitti Suomen mestaruuden, kuten kahtena seuraavana kautena. Ahlgren siirtyi opiskelemaan Helsinkiin ja kaudesta 1928 alkaen hän edusti HJK:ta, jolloin hän oli voittamassa itselleen neljännen Suomen mestaruuden. Sen jälkeen hän oli muutaman vuoden poissa edustusjoukkueen riveistä, mutta palasi kaudella 1937 HJK:n edustusmiehistöön ja oli voittamassa seuralleen vielä Suomen mestaruuden. Jalkapalloilijana Kalle Ahlgren ei päässyt jääpalloilun kaltaisiin saavutuksiin. Hän edusti samalla tavalla ensin Viipurin Susia ja muutettuaan Helsinkiin HJKta. Urheilu-uransa jälkeen Alakariksi nimensä muuttanut oli mukana Suomen Palloliiton johtotehtävissä. Vuosina 1939–1955 hän toimi mm. Palloliiton varapuheenjohtajana, liittohallituksen jäsenenä ja jääpallojaoston puheenjohtajana. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän toimi jalkapallojaoston puheenjohtajana. Palloliiton edustajana hän toimi mm. Veikkauksen hallintoneuvostossa ja Valtion urheilulautakunnan jäsenenä. Palloliitto kutsui Alakarin liiton kunniajäseneksi 1955. Hänelle myönnettiin mm. Suomen Urheilun kultainen ansioristi, Palloliiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Leijonan komentajamerkki (SLK). ==Saavutuksia== Jääpallo: * 5 SM-kultaa 1925, 1926 ja 1927 Susien riveissä sekä 1928 ja 1937 HJK:n riveissä, * 7-maaottelua Jalkapallo: * 2-maaottelua === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Rhuddlanin linna

Rhuddlanin linna on Grade I -luokan suojeltu keskiaikainen linna, joka sijaitsee Rhuddlanissa, Walesissa. Edvard I asui linnassa jonkin aikaa ja hänen tyttärensä Elizabethin oletetaan syntyneen siellä. Edvard I alkoi rakennuttaa linnaa vuonna 1277 ja työt saatiin päätökseen 1282. Clwyd-joen uomaa siirrettiin 3,5 kilometriä, jotta linnasta olisi pääsy merelle. Se oli walesilaisten hyökkäyksen kohteena 1294 ja 1400. Sisällissodan jälkeen se jäi nykyiseen raunioituneeseen tilaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Denbighshiren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Walesin linnat Luokka:Grade I -luokan rakennukset Walesissa
Mikko Viitasalo

Mikko Uljas Kustaa Viitasalo (s. 3. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen fyysikko. Hänestä tuli filosofian tohtori vuonna 1973, ja hän on Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1974. == Historia == Mikko Viitasalo toimi oppikoulunopettajana 1966–1969 ja assistenttina Helsingin yliopistossa 1968–1972. Viitasalo toimi vuosina 1972–1974 maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan yleissihteerinä ja pääsihteerinä 1974–1983. Viitasalo oli Maanpuolustuskorkeakoulun ensimmäinen tutkimusjohtaja 1993–2006 ja on keskeisesti osallistunut Maanpuolustuskorkeakoulun kansallisen yliopistostatuksen luomiseen. Sitä ennen hän oli toiminut tutkimusjohtajana ja professorina Sotatieteen Laitoksessa 1984–1985 ja Sotakorkeakoulussa 1985–1992. Akavan puheenjohtajana Viitasalo toimi 1995–1999. Viitasalolla on ollut useita tärkeitä luottamustehtäviä. Hän on toiminut Professoriliiton hallituksen jäsenenä 1987–1988 sekä puheenjohtajana 1989–1992. Hän oli Tieteen keskustoimikunnan jäsen 1992–1994. Lisäksi Viitasalo oli Suomen Akatemian hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja 1995–1996. Paasikivi-Seuran puheenjohtajana hän toimi 2001–2010 sekä Ulkopolitiikan tutkimuksen säätiön hallituksen puheenjohtajana 2004–2006 sekä Ulkopoliittisen instituutin hallituksen jäsenenä 2007–2014 ja varapuheenjohtajana 2010–2014. Mikko Viitasalolla on julkaisutoimintaa kokeellisen ydinfysiikan, ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja aseidenriisunnan alueilta. Sotilasarvoltaan hän on majuri. Mikko valittiin Suomen kansalliskirjaston kummiksi vuoden 2014–2018 ajaksi. == Kunnianosoituksia == === Ritarikunnat === * Suomen Valkoisen Ruusun Komentajamerkki (2002) * Suomen Leijonan Komentajamerkki * Portugalin Ansioritarikunnan komentajamerkki === Ansiomerkit === * Valtion virka- ansiomerkki === Kunniatohtoruudet === * Maanpuolustuskorkeakoulu kutsui hänet 2018 sotatieteiden kunniatohtoriksiMaanpuolustuskorkeakoulu, kunniatohtorit. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet
Amidofosforibosyylitransferaasi

Amidofosforibosyylitransferaasi eli fosforibosyylipyrofosfaattiamidotransferaasi on entsyymi, joka katalysoi aminoryhmän siirtoa glutamiinilta fosforibosyylipyrofosfaattimolekyylille. Reaktion tuotteina muodostuu fosforibosyyliamiinia ja glutamiinihappoa. Entsyymiä esiintyy niin aitotumaisissa kuin esitumaisissa eliöissä ja se osallistuu puriiniemästen biosynteesiin ja on yksi puriinisynteesin säätelykohdista. Amidofosforibosyylitransferaasin EC-numero on EC 2.4.2.14. ==Rakenne ja toiminta== Rakenteeltaan amidofosforiboryylitransferaasi on tetrameeri ja koostuu neljästä samanlaisesta alayksiköstä. Ihmisellä entsyymistä on molekyylimassaltaan alhaisempi (133 kDa), kun taas niin kutsuttu pieni muoto on massaltaan suurempi (270 kDa). Näistä pieni muoto on katalyyttisesti aktiivinen entsyymi. Entsyymi muuttaa muotoaan inaktiviivisesta muodosta aktiiviseksi fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa amidofosforibosyylitransferaasiin. Amidofosforibosyylitranferaasilla on eliöistä riippuen kaksi eri muotoa, joista toinen on rauta-rikkiproteiini ja sisältää rauta- ja sulfidi-ionien muodostaman klusterin. Tällainen on esimerkiksi ihmisen entsyymi. Esimerkiksi Escherichia coli-bakteerilla ei tätä klusteria ole. Entsyymi vaatii toimiakseen myös kaksiarvoisen metallikationin, joka useimmiten on magnesium-tai mangaani-ioni, mutta voi olla myös koboltti- ioni. Amidofosforibosyylitransferaasin katalysoiman reaktion ensimmäisessä vaiheessa glutamiini hydrolysoidaan ammoniakiksi ja glutamiinihapoksi. Fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa entsyymiin muodostuu hydrofobinen kanava, jota pitkin ammoniakki kulkeutuu fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutumiskohdan läheisyyteen, jossa tapahtuu reaktio fosforibosyyliamiiniksi. Amidofosforibosyylitransferaasin inhibiittoreita ovat puriinisynteesin tuotteet muun muassa AMP-,GMP- ja IMP-molekyylit. Ne sitoutuvat aktiiviseen entsyymiin ja saavat sen muodostamaan entsymaattisesti inaktiivisen molekyylimassaltaan suuremman muodon. Inhibiitio on reversiibeli ja aktiivisuus palautuu fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa entsyymimolekyyliin. ==Lähteet== Luokka:Transferaasit
Samandağ

Samandağ () on kaupunki Hatayn maakunnassa, Etelä-Turkissa, Orontesjoen suulla Välimeren rannikolla, lähellä Turkin ja Syyrian rajaa, 25 kilometriä Antakyan kaupungista. Pormestarina toimii Mithat Nehir (CHP). == Etymologia == Samandağ tunnettiin aiemmin nimellä Yukarı Alevışık, Levşiye ja Süveydiye ( Svedia). Se nimettiin virallisesti Samandağ’ksi vuonna 1948. Nimi tulee turkinkielisestä vuoren nimestä Seman Dağ eli Pyhän Simeonin vuori. vasen|pienoiskuva|200x200px == Historia == Samandağ sijaitsee lähellä antiikin Seleucia Pieriaa kaupunkia, jonka Seleukos I Nikator perusti vuonna 300 eaa. Seleucia Pieriasta tuli nopeasti merkittävä Välimeren satama hellenistisellä ajalla ja Rooman valtakunnan aikana. == Maantiede == Samandağ itsessään on pieni 35 000 ihmisen asuttama kaupunki lähellä Antakyaa. Paikallinen talous on riippuvainen kalastuksesta ja maataloudesta, ja erityisesti sitrushedelmistä. == Väestö == Suurin osa kaupungin väestöstä on arabiaa puhuvia šiialaisia. Siellä on myös sunni-arabeja, turkmenialaisia ja kurdeja. == Paikallispolitiikka == Poliittisesti Samandağ on perinteisesti kallistunut vasemmalle. Vuonna 2009 paikallisvaaleissa vapauden ja solidaarisuuden puolueen (ÖDP) ehdokas Mithat Nehir valittiin piirikunnan pormestariksi saaden 34,20 prosentin osuudella äänistä (CHP:n ehdokas sai 31,77 % ja AKP:n ehdokas 14,07 %). Hän oli siten ainoa voitokas ÖDP:n ehdokas koko tasavallassa.Hatay Samandağ İlçesi - Adayların Oy Dağılımı , Hürriyet, 2009 == Nähtävyydet == File:Samandag4.JPG|Näkymä Vespasianuksen tunnelin sisältä File:Vespasian- Titus-Tunnel.jpg|Vespasianuksen tunnelin suuaukko File:Monastery of St Simeon Stylites the Younger 3.jpg|Simon Styliitta nuoremman luostari ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Hatayn maakunta
Alfa Romeo Alfetta

Alfa Romeo Alfetta on Alfa Romeon vuosina 1972–1984 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen 1750/2000-mallisarjan. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Alfa Romeo Sport Sedan. Samalle alustalle perustui myös urheilullinen kaksiovinen Alfetta GTV -malli. Alfettan korvaajaksi tuli Alfa Romeo 90. Alfa Romeo Alfetta esiteltiin vuonna 1972. Vaihdelaatikko oli sijoitettu taakse tasauspyörästön kanssa optimaalisen painojakauman saavuttamiseksi (transakselirakenne). Takana oli De Dion -pyöräntuenta, edessä vääntösauvajousitus. Alfettan alkuperäinen moottori oli 1,8-litrainen ja tuotti 122 hevosvoimaa tehoa. Vuodenvaihteessa 1974–1975 esiteltiin myös 1,6-litrainen (109 hv) moottori, ja näissä malleissa oli 1,8-litraisesta poiketen vain yksi ajovalo kummallakin puolella. Yhdysvaltojen markkinoille esiteltiin samaan aikaan 2,0-litraisella ruiskutusmoottorilla varustettu malli. Vuonna 1977 2,0-litrainen (122 hv) moottori saapui myös Euroopan markkinoille, kuitenkin kaasutinversiona. 2,0 litran moottorilla varustetut mallit saivat nimekseen Alfetta 2000, ja niiden ajovalot olivat kulmikkaat. Seuraavana vuonna 2,0-litrainen sai uuden nokka-akselin, ja teho nousi 130 hevosvoimaan. Vuoden 1979 uutuus oli 2,0-litrainen (82 hv) turbodiesel. Heinäkuussa 1982 esiteltiin Alfetta-malliston huippumalliksi Quadrifoglio Oro, jossa oli polttoaineen suihkutusjärjestelmällä (sama kuin Yhdysvaltain markkinoilla) varustettu 2,0-litrainen (128 hv) moottori. Varusteluun kuului muun muassa ajotietokone ja sähkösäätöiset istuimet. Ajovaloja oli neljä, ja ne olivat aikaisemmasta 2,0-litraisesta mallista poiketen pyöreät. Vuonna 1983 dieselvalikoima täydentyi 2,4-litraisella (95 hv) turbodieselillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Alfetta Luokka:E-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Liikennepiiri

Liikennejakso, vuodesta 1963 liikennepiiri, oli Rautatiehallituksen liikenneosaston aluehallintoelin, joka hoiti tietyllä rataverkon osalla rautatieliikennettä. Hallinnollisesti liikennepiirin alempi paikallishierarkiataso oli asema."Rautatiehallinnon liikennepiirit" . Arkistojen portti. Tarkistettu 25.2.2017 Liikennejaksot aloittivat toimintansa vuonna 1891, jolloin niitä oli seitsemän. Seuraavana vuonna aloitti toiminsa kahdeksas liikennejakso, Viipuri. Vuonna 1928 jaksot jaettiin uudestaan ja niiden määräksi tuli yhdeksän. Talvi- ja jatkosodan alueluovutuksissa osa Suomen rataverkosta jäi Neuvostoliiton puolelle, minkä seurauksena liikennejaksot jaettiin uudestaan vuonna 1945; tässä vaiheessa jaksoja oli kymmenen. 1950–1960-luvuilla määrä väheni jälleen seitsemään. Piirijärjestelmä lakkautettiin kokonaisuudessaan vuonna 1988. == Lähteet == Luokka:Rautatiehallinto Luokka:Suomen rautatieliikenne
Dickie Stanford

Dickie Stanford (s. 9. tammikuuta 1956) on brittiläinen Formula 1 -tallin Williams Heritagen toimitusjohtaja. Stanford aloitti uransa Williamsilla vuonna 1985 mekaanikkona, ja vuonna 1990 hänet ylennettiin tallin päämekaanikoksi. Vuonna 1995 Stanford siirtyi tiimin manageriksi, jossa toimi vuoteen 2006 saakka. Stanford palasi takaisin samaan tehtävään vuonna 2010.Dickie Stanford - Williamspédia - GP Séries Vuonna 2014 Stanford nimettiin Williams Heritagen toimitusjohtajaksi.Stanford vetäytyi Williamsin kilpatiimin managerin tehtävistä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * GrandPrix.com Luokka:Formula 1 -tallien työntekijät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset henkilöt
Jessie Magdaleno

Jessie Magdaleno (s. 8. marraskuuta 1991 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä ja hallitseva ylemmän kääpiösarjan WBO- liiton maailmanmestari. == Amatööriura == Amatööriurallaan Magdaleno otteli 136 ottelua joista voitti 120.http://www.fighthype.com/pages/content8552.html == Ammattiura == Jesus liittyi Bob Arumin Top Rank nyrkkeilytalliin 5. lokakuuta 2010. Uran alkuvuodet Magdaleno otteli tuntemattomia nyrkkeilijöitä vastaan. Vuonna 2016 Magdaleno kohosi WBO-liiton tunnustamaksi mestariksi voittamalla Nonito Donairen kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa.http://boxrec.com/media/index.php?title=Fight:2104853 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Circle Line (MRT)

Circle Line on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Se avattiin liikenteelle 28. toukokuuta 2009. 35,5 kilometrin pituisella linjalla on 30 asemaa. Kokonaan maan alla kulkeva linja on täysin automatisoitu. Circle Line on MRT:n linjoista toiseksi uusin. North East Linen tavoin sen rakentamista ehdotettiin jo 1990-luvulla, jolloin siitä käytettiin nimeä Marina Line. Linjan ensimmäinen osuus avattiin kuitenkin vasta 28. toukokuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Mass Rapid Transit (Singapore)
With Confidence

With Confidence on australialainen pop-punkyhtye. Yhtye perustettiin vuonna 2012. Yhtye julkaisi debyyttikappaleensa vuonna 2013, ja ensimmäisen EP:nsä myöhemmin samana vuonna. Alkuvuodesta 2015 yhtye julkaisi toisen EP:nsä. Vuotta myöhemmin yhtye teki levytyssopimuksen Hopeless Recordsin kanssa. Debyyttialbumi Better Weather julkaistiin kesäkuussa 2016. == Diskografia == === Studioalbumit === * Better Weather (2016) * Love and Loathing (2018) === EP:t === * Youth (2013) * Distance (2015) === Singlet === * We'll Be Okay (2016) * Keeper (2016) * Voldemort (2016) * That Something (2018) * Jaded (2018) * Moving Boxes (2018) === Musiikkivideot === * I Will Never Wait (2014) * London Lights (2015) * Take Me Away (2015) * We'll Be Okay (2016) * Keeper (2016) * Voldemort (2016) * Long Night (2017) * Archers (2017) * Waterfall (2017) * That Something (2018) * Jaded (2018) * Moving Boxes (2018) * Icarus (2019) * Pâquerette (Without Me) (2019) * Drops of Jupiter (2019) == Lähteet == Luokka:Australialaiset rockyhtyeet
Ursus – sankareista suurin

Ursus – sankareista suurin (, ”Ursus tulen maassa”) on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giorgio C. Simonelli. Sen sankaria Ursusta esittää yhdysvaltalainen Ed Fury. ==Juoni== Kuningas Lotar tavoittelee Ursuksen puolustamaa naapurimaata neuvonantajansa Amilcaren ja veljentyttärensä Milan johdattelemana. He syyttävät Ursusta prinsessa Dianan kaappaamisesta ja lähettävät miehensä tappamaan sankarin. Maanjäristys hautaa Ursuksen ja Diana katoaa. Amilcare murhaa Lotarin ja nousee Milan kanssa valtaistuimelle. Kruunajaisten juhlistamiseksi järjestetään turnajaiset, joihin Ursus saapuu voittaen vallananastajan käskyläiset. Amilcare kaappaa Dianan ja vangitsee Ursuksen, mutta kansa nousee kapinaan ja vapauttaa sankarin. Mila ja Amilcare saavat ansionsa mukaan, ja Diana nousee valtaistuimelle. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Elokuva on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Elioksen studiolla Roomassa. Ulkokuvissa nähdään Grotte Di Salonen luolat, Monte Gelaton vesiputoukset, Tolfan laakso ja Tor Caldaran maisemat sekä muualta lainattuja otoksia tulivuorenpurkauksista. Kertoman mukaan suuren osan elokuvasta on ohjannut apuohjaajana toiminut Nick Nostro. Ursus – sankareista suurin on Ed Furyn kolmas Ursus-seikkailu ja viimeinen peplum-elokuva. Sen lapsellista ja epäjohdonmukaista juonta sekä vaatimattomia näyttelijäsuorituksia, ohjausta ja erikoistehosteita kompensoivat elokuvan synkkä ilmapiiri, groteski lavastus, Carlo Savinan musiikki ja sankarin lähes yli-inhimilliset voimainkoetukset. Henkilöhahmona Ursus ei juurikaan poikkea Herkuleen ja Macisten kaltaisista peplum-sankareista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Italialaiset historialliset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1963 italialaiset elokuvat
Grindometri

pienoiskuva|Kaksi grindometriä. Yksi 0-15 µm ja yksi 0-100 µm karkeudelle. Grindometri on laite, jota käytetään mittaamaan hiukkaskokoa suspensiosta, jollaisia ovat esimerkiksi maalit ja painoteollisuudessa käytettävät painovärit. Grindometri koostuu teräslaatasta, johon on koneistettu syvyydeltään muuttuva kanava. Kanavan syvyys on toisessa päässä tarvittavan etäisyyden pinnan tason alapuolella ja madaltuu toista päätä lähestyttäessä saavuttaen lopulta laatan pinnan. Uran syvyydelle on merkitty mitta-asteikko uran viereen tai laatan sivuun. Testattava suspensio kaadetaan uran syvään päähän ja kaavitaan kohti matalaa päätä metallisella kaapimella. Siinä vaiheessa, kun uran syvyys on yhtä suuri kuin suurimmat hiukkaset suspensiossa, epäsäännöllisyydet kuten pigmenttipartikkelit painovärinäytteessä tarttuvat kaapimen mukaan ja tulevat näkyviin. Menetelmän etuna on, että pienellä näytekoolla saadaan nopeasti yleiskuva näytteen partikkelikokojakaumasta, mikä mahdollistaa tuotantoprosessien seuraamisen reaaliajassa. Seuraavat standardit ovat olennaisia grindometrin käytön yhteydessä: ASTM D 1210, ASTM D-1316, JIS K 5600-2-5, ISO 1524, DIN EN 21524, BS 3900-C6 == Lähteet == * Luokka:Mittalaitteet
Kaikki noidat linnassa

__NOTOC__ Kaikki noidat linnassa - Koko tuotanto 1985-1997 on Noitalinna huraa! -yhtyeen kokoelmalevy, joka sisältää kaiken yhtyeen vuosina 1985-1997 julkaistun musiikin sekä muutamia aiemmin julkaisemattomia raitoja. == Kappaleet == === CD 1: Hulalalaa / Kalan silmä === ==== Hulalalaa ==== # # # # # # # # # # # # ==== Kalan silmä ==== # * # # # # # # # # # # # # ===CD2: Varjotarha / Kolinaa=== ==== Varjotarha ==== # # # # # # # # # # # # # ==== Kolinaa ==== # * # # # # # # # # # # # # # # ===CD3: Pysy aina pikkulivenä=== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2017 kokoelma-albumit Luokka:Noitalinna huraa! -yhtyeen albumit Luokka:Musiikkiboksit Luokka:Svart Recordsin albumit
Riivatut (vuoden 1988 elokuva)

Riivatut () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Andrzej Wajdan ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jutta Lampe ja Philippine Leroy-Beaulieu. Riivatut perustuu Fjodor Dostojevskin romaaniin Riivaajat (Бесы; Besy, 1872), jonka pohjalta Andrzej Wajda, Jean- Claude Carrière, Agnieszka Holland ja Edward Żebrowski sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Margaret Ménégoz. Elokuva kilpaili vuoden 1988 Berliinin elokuvajuhlien pääkilpailussa, jossa Andrzej Wajda oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi. == Juoni == Riivatut alkaa vuodesta 1870 ja sijoittuu Venäjälle. Elokuva kertoo joukosta nuoria vallankumouksellisia, jotka haluavat tuhota yhteiskuntajärjestelmän väkivallalla. He uskovat, että tämä on ainoa keino uudistaa vanhaa venäläistä yhteiskuntaa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Riivattujen kuvaukset alkoivat 3. maaliskuuta 1987, ja se kuvattiin Varsovassa, Puolassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Gaumont, Films A2 ja Les Films du Losange. Tuotantoa oli tukemassa myös CNC-virasto. == Julkaisu == Riivatut sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 1988. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 24. helmikuuta 1988 ja oli Gaumontin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 76 668 katsojaa. Riivatut julkaistiin Ranskassa DVD:lle 9. joulukuuta 2010 ja blu-raylle 5. marraskuuta 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Riivatut AlloCinéssä * Riivatut UniFrancessa Luokka:Vuoden 1988 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Historialliset elokuvat Luokka:Andrzej Wajdan ohjaamat elokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
T2 Trainspotting

T2 Trainspotting on Danny Boylen ohjaama brittiläinen draama/komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 27. tammikuuta 2017. Elokuva on jatko-osa vuoden 1996 elokuvalle Trainspotting, ja se perustuu kirjailija Irvine Welshin teoksissaan Trainspotting ja sen jatko-osassa Porno luomiin hahmoihin. Elokuvassa Mark Renton palaa kaksikymmentä vuotta alkuperäisen elokuvan tapahtumien jälkeen takaisin Edinburghiin, jossa hän kohtaa vanhat ystävänsä ja vihollisensa Spudin, Sick Boyn ja Begbien. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2017 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamakomediaelokuvat Luokka:Danny Boylen ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Freeform (televisiokanava)

Freeform on yhdysvaltalainen televisiokanava, jonka omistaa The Walt Disney Companyyn kuuluva Disney–ABC Television Group. Kanavan aiempia nimiä ovat muun muassa The Family Channel, Fox Family ja ABC Family; Freeform-nimi lanseerattiin vuonna 2016. == Historia == Kanava sai alkunsa vuonna 1977, jolloin televisioevankelista Pat Robertsonin Christian Broadcasting Network perusti CBN Satellite Servicen levittääkseen materiaaliaan kaapelitalouksiin. Vuonna 1981 kanava nimettiin CBN Cable Networkiksi ja sille alettiin tuottaa myös omaa materiaalia, kuten saippuasarjaa Another Life. Vuosina 1988−1989 seurasivat nimenvaihdokset CBN Family Channeliksi ja The Family Channeliksi. 1980-luvun aikana kanavan tilaajamäärä noin viisinkertaistui, ja kasvavan tuoton myötä CBN:n täytyi vuonna 1990 luopua kanavan omistuksesta noudattaakseen IRS:n asettamia rajoituksia voittoa tavoittelemattomille järjestöille. Kanavan omistajaksi perustettiin International Family Entertainment -yhtiö. Vuonna 1997 News Corpin ja Saban Entertainmentin omistama Fox Kids Worldwide osti International Family Entertainmentin 1,9 miljardilla dollarilla. Fox Family Channelin katsojaluvut eivät kehittyneet toivotulla tavalla, ja kanava myytiin Disneylle vuonna 2001. Aiempien omistajanvaihdosten tapaan kauppaehtoihin kuului, että kanava jatkaisi Robertsonin päivittäisen konservatiivis-kristillisen talk show’n The 700 Clubin esittämistä. Disneyn alaisuudessa kanava sai nimen ABC Family. Vuodesta 2006 alkaen se alkoi kehittää ohjelmistoaan uskaliaampaan ja enemmän nuorisolle kohdennettuun suuntaan. Syksyllä 2015 julkistettiin päätös ABC Familyn uudelleennimeämisestä Freeformiksi, jotta kanava vetoaisi paremmin tavoittelemaansa 14−34-vuotiaiden katsojaryhmään. Uusi nimi otettiin käyttöön 12. tammikuuta 2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Freeformin verkkosivut * Luokka:Vuonna 1977 perustetut televisiokanavat
Aria Airin lento 1525

Aria Airin lento 1525 oli Aria Airin reittilento Teheranista Mašhadiin. 24. heinäkuuta 2009 sen laskukiito meni pitkäksi. Lennolla käytetty Iljušin Il-62M törmäsi muuriin kiitotien loputtua kesken, jolloin 11 miehistön jäsentä ja viisi matkustajaa eli 16 koneessa olleista 173 ihmisestä kuoli. Lento lähestyi Mašhadia liian kovalla nopeudella, ja sen pyörät koskettivat maata vasta kilometrin päässä kiitotien alusta. Lentomekaanikko käytti suihkujarruja koneen hidastamiseen sen ollessa vielä ilmassa ja sulki ne juuri ennen laskeutumista. Kun hän laskeutumisen jälkeen yritti taas käyttää suihkujarruja, ei hän huomannut niiden olevan suljettuina, ja käänsi sen sijaan moottorit 1 ja 4 täydelle teholle. Kun miehistö huomasi, ettei kone hidastu, lentomekaanikko sammutti moottorit 2 ja 3 ja hätäjarrutus aloitettiin. Siitä huolimatta koneella oli nopeutta vielä 200 kilometriä tunnissa, kun kiitotie loppui kesken. Sen nokkateline katkesi ja vasemmanpuoleinen pääteline ajautui ojaan, jolloin kone kääntyi vasemmalle ja törmäsi seinään. Törmäys murskasi koneen keulan matkustamon kuudenteen penkkiriviin asti. Onnettomuuden pääsyyksi todettiin miehistön jäsenten heikko kommunikointi ja yhteistyö. == Lähteet == * Luokka:Vuoden 2009 lento- onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Iranissa
Libanoninristi

Libanoninristi (The Lebanese Forces Cross; Salib al-Muqawama; Resistance Cross) otettiin käyttöön Libanonin kristillisen armeijan piirissä sisällissodan (1975–1990) aikaan vuonna 1984, mutta kyseinen tunnus ei ole ollut yleisessä käytössä vuoden 1990 jälkeen, kun Libanonin rintama -puolue lakkautettiin. == Aiheesta muualla == * Libanoninristin historia Luokka:Kristilliset ristit Luokka:Heraldiset kuviot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Giorgio Simonelli

Giorgio Candido Simonelli (23. marraskuuta 1901 Rooma – 3. lokakuuta 1966 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja. Hänet tunnetaan varsinkin koomikkopari Franco & Ciccion ohjaajana. Ekonomistiksi valmistunut Simonelli työskenteli aluksi toimittajana ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1928 hän toimi ensimmäisen kerran apuohjaajana ja vuonna 1930 hän oli yksi Italian ensimmäisen äänielokuvan, Gennaro Righellin La canzone dell’amoren käsikirjoittajista. Vuodesta 1934 lähtien Simonelli työskenteli etupäässä leikkaajana ja vuodesta 1940 komediaelokuvien ohjaajana. Hän työskenteli muun muassa Totòn, Eduardo ja Peppino De Filippon, Alberto Sordin ja Aldo Fabrizin kanssa ja päätti uransa sarjalla koomikkoparin Franco Franchin ja Ciccio Ingrassian elokuvia. ==Elokuvia== * Cavalleria, 1936 (leikkaaja) * Abuna Messias, 1939 (leikkaaja) * Ursus – sankareista suurin, 1963 (ohjaaja) ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Giorgio Simonelli Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elokuvaleikkaajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Asko Kilpinen

Asko Olavi Kilpinen (s. 6. syyskuuta 1938 Ruokolahti) on suomalainen prikaatikenraali, joka toimi muun muassa Hangon Rannikkopatteriston ja Suomenlinnan rannikkorykmentin komentajana. Kilpinen syntyi metallimies Hugo Kilpisen (kaatui vuonna 1940) ja Elli Naukkarisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1962 on Oili Tonttila. Kilpinen tuli ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta 1958, Sotakorkeakoulusta hän valmistui 1975. Kilpinen toimi opetusupseerina Kotkan rannikkopatteristossa 1962, opetusupseerina ja linnakkeen päällikkönä Russarössä vuodesta 1962 ja Örössä vuodesta 1965. Hangon Rannikkopatteriston toimistopäällikkö hän oli vuodesta 1968 ja Rannikkotykistökoulun opettaja vuodesta 1975. Kilpinen toimi Pääesikunnassa toimistoesiupseerina vuodesta 1976 ja patteriston komentajana Suomenlinnan rannikkotykistörykmentissä vuodesta 1979 sekä sitten uudestaan Pääesikunnassa, toimistopäällikkönä vuodesta 1981. Hangon Rannikkopatteriston komentaja hän oli vuodesta 1984, Sotakorkeakoulun linjajohtaja vuodesta 1986, Suomenlinnan rannikkorykmentin komentaja vuodesta 1987, sotilasasiamies Prahassa ja Bonnissa vuodesta 1991 sekä Vaasan sotilasläänin komentaja vuodesta 1995, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1998. Kilpinen ylennettiin vänrikiksi 1960, luutnantiksi 1962, yliluutnantiksi 1965, kapteeniksi 1968, majuriksi 1975, everstiluutnantiksi 1981, everstiksi 1987 ja prikaatikenraaliksi 1996. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Vuonna 1938 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Juhani Halme

Toivo Juhani ”Jussi” Halme (1. joulukuuta 1924 Lappeenranta – 16. toukokuuta 2002 Kotka) oli suomalainen jääpalloilija, jonka pelaajaura ajoittui 1940-lopulta 1950-luvun lopulle. == Saavutuksia == * Olympiaedustaja näytöslajina olleessa jääpallossa 1952 * 3 SM-kultaa 1949 LUM:n riveissä sekä 1951 ja 1955 Veiterän riveissä * SM-hopeaa 1954 Veiterän riveissä * SM- pronssia 1948 LUM:n riveissä sekä 1956 Veiterän riveissä * 4 A- ja 4 B-maaottelua == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Heikki Kääriäinen (kirjallinen johtaja)

Heikki Kääriäinen (25. lokakuuta 1928 Hamina – 29. lokakuuta 2016) oli suomalainen kustannusjohtaja ja päätoimittaja.Vakaumuksen rohkea ääni – Heikki Kääriäinen 1928–2016, Helsingin Sanomat Kuolleet 16.11.2016 Sosialidemokraatteihin kuulunut Kääriäinen oli Ylioppilaslehden päätoimittajana 1956–1959 kunnes hänet erotettiin liian vapaamielisenä ja ”kekkoslaisena”. Kääriäinen siirtyi sitten kustannusosakeyhtiö Tammen palvelukseen ja toimi ensin mainospäällikkönä, vuodesta 1965 tietokirjaosaston päällikkönä ja viimeksi kirjallisen osaston päällikkönä. Hän suunnitteli ja toimitti muun muassa Tammen Huutomerkki-sarjaa joka alkoi ilmestyä 1968. Kääriäinen jäi eläkkeelle 1991. Eläkkeellä ollessaan Kääriäinen asui Kuopiossa. == Toimitustöitä == * Bibliotheca renovata Helsingin yliopiston kirjasto : julkaistu uudisrakennustöiden päättyessä 9.11.1957 ; toim. Pertti Koistinen, Heikki Kääriäinen. Helsinki 1957 * Porthania 1957 ; toim. Pertti Koistinen, Heikki Kääriäinen ; julkaisutoimikunta Erik Lönnroth ym. Helsingin yliopisto, Helsinki 1957 * Tasavallan vuodet 1917–1987 ; toimituskunta Yrjö Kaukiainen ym. ; toim. Heikki Kääriäinen, Salme Saukko ; kuvatoim. Carl Henning, Mikko Pekari. Tammi 1987 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet