EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruskomerikotka

Ruskomerikotka (Haliaeetus sanfordi) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sitä tavaan Bougainvillessa ja Bukassa Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla, joissa se on kotoperäinen laji. Laji on määritelty vaarantuneeksi, koska sen pieni populaatio on arvioitu pieneneväksi. Se viihtyy parhaiten metsäisillä rannikoilla. Jotkut parit voivat saalistaa kaukana sisämaassa ja etenkin itäisillä saarilla ne voivat elää pelkästään sisämaassa, jossa niiden saalislaji on Phalanger orientalis ja mahdollisesti myös metsärotat ja hedelmälepakot. Laji saalistaa myös entisillä metsäalueilla, missä sen on kerrotu tonkivan kuolleita nisäkkäitä, kuten villikoiria. Lajin uhkana on vainoaminen ja metsien hävittäminen. Salomonsaarilla se on joissakin maakunnissa suojeltu. Sen koko on 70–90 cm. Se on Salomonsaarten ainoa suuri kotkalaji.Birdlife.org 26.12.2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Ruskomerikotka (Haliaeetus sanfordi) Luokka:Merikotkat Luokka:Uhanalaiset linnut
Pikkukalakotka

Pikkukalakotka (Icthyophaga humilis) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sitä tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa seuraavissa maissa: Bangladesh, Bhutan, Brunei, Kambodža, Kiina, Intia, Indonesia, Laos, Malesia, Myanmar, Nepal, Thaimaa, Vietnam. Intiassa sitä esiintyy Himalajan alaosissa ja Koilli-Intiassa sekä pieni populaatio aivan Etelä-Intiassa Karnatakan osavaltiossa. Sen populaatioksi arvioidaan alustavasti noin 15 000–75 000 yksilöä, mutta se on supistumassa kohtalaisen nopeasti elinalueiden tuhoutumisen ja huonontumisen vuoksi. Sen elinpiiriä ovat suuret metsien reunustamat joet ja kosteikot alavilla mailla ja vuorten juurella jopa 2 400 metrin korkeuteen saakka, mutta tavallisesti alle 1 000 metrissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pikkukalakotka (Ichthyophaga humilis) Luokka:Haukat
RefWorks

RefWorks on bibliografisten tietojen tallentamiseen ja käyttöön tarkoitettu WWW-selaimella käytettävä tiedonhallintaohjelma, joka julkaistiin vuonna 2001.Vaughn 2013, 31 Ohjelman tarkoituksena on helpottaa kirjoittamista silloin, kun tekstiin tehdään runsaasti määrämuotoisia lähdemerkintöjä. RefWorksin keskeiset toiminnot ovat samat kuin muissakin tämän tyypin ohjelmissa: Lähteiden tiedot tallennetaan käyttäjätunnuksen hallitsemaan tietokantaan, järjestellään tarvittaessa alakansioihin (sama tietue voi kuulua useaan kansioon) ja tietokannasta tulostetaan bibliografioita halutuilla kriteereillä. Keskeinen sovellus on tuottaa tekstiin halutulla tavalla muotoillut viitteet tietokannan ja valmiiden määrittelyiden avulla. Ohjelmaa käytetään tekstiä kirjoitettaessa yhdessä tekstinkäsittelyohjelman kanssa joko kopioimalla viitetietojen tunnukset tietokannasta käsiteltävään tekstiin tai käyttämällä viitteiden käsittelyyn Microsoft Word-ohjelman kanssa toimivaa Write-N-Cite -työkalua (pluginia).Vaughn 2013, 27 Kun teksti on valmis, tiedonlähteiden tiedot yhdistetään tekstiin erillisessä muunnosajossa, jossa viitetietojen symbolit muunnetaan halutun viitteiden merkintätavan mukaisiksi merkinnöiksi käyttäen tarjolla olevia valmiita määrittelyitä (kuten Harvard-, Chicago- tai APA-viitaustyylejä). RefWorksin tietokanta on käyttäjäkohtainen, mutta sen sisältöä voidaan jakaa RefShare-apuohjelman avulla kansioittain.Vaughn 2013, 29 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tiedonhallinta Luokka:Bibliografia
Audencia Business School

thumb|right|270px|Audencian rakennus Nantesissa. Audencia Business School, lyhyesti Audencia, on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisissa, Nantesissa ja Pekingissä. Audencia perustettiin Ranskassa vuonna 1900 nimellä École supérieure de commerce de Nantes. Financial Timesin Euroopan kauppakorkeakoulujen vuoden 2016 vertailussa Audencia oli sijalla 60 ja sen Master in Management -tutkinto saavutti sijan 21. Audencialla on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AACSB, AMBA ja EQUIS). Koulussa on mahdollisuus suorittaa teknis-kaupallinen kaksoistutkinto yhteistyössä teknisen École nationale de l'aviation civile -yliopiston kanssa. Audencia tekee yhteistyötä myös muiden korkeakoulujen kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Ranskan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Nantes
Kenian ilmavoimat

Kenian ilmavoimat (, ) on Kenian puolustusvoimien asehaara. Sen käytössä oli 132 lentokonetta ja helikopteria vuodenvaihteessa 2015–2016. Ilmavoimat perustettiin pian Kenian itsenäistymisen jälkeen, 1. kesäkuuta 1964. Konekalusto hankittiin Yhdistyneestä kuningaskunnasta, joka myös auttoi ilmavoimien perustamisessa. Se lakkautettiin väliaikaisesti vuonna 1982, kun ilmavoimien upseerien 1. elokuuta tekemä vallankaappausyritys epäonnistui. Lentotoiminta asetettiin armeijan alaisuuteen, ja ilmavoimat sai itsenäisen statuksensa takaisin vasta vuonna 1994. Vuosina 2011–2012 ilmavoimat osallistui operaatio Linda Nchiin, jossa usean eri maan joukot taistelivat Somaliassa Al-Shabaab-liikettä vastaan. Vuodesta 2012 lähtien se on myös osallistunut terroristien vastaisiin sotatoimiin Somaliassa osana Afrikan unionin rauhanturvatehtävää. == Lentokalusto == Vuodenvaihteessa 2015–2016: * Helikopterit ** 14 Aérospatiale SA 330 Puma ** 6 Harbin Z-9 ** 40 McDonnell Douglas MD 500 Defender ** 2 Mil Mi-171 * Hävittäjät ** 17 Northrop F-5E * Koulukoneet ** 6 Grob G 120A (6 tilauksessa) ** 4 Northrop F-5F ** 11 Scottish Aviation Bulldog ** 12 Short Tucano Mk.51 * Kuljetuskoneet ** 3 Bombardier Dash 8 ** 5 de Havilland Canada DHC-5 Buffalo ** 11 Harbin Y-12 * Tiedustelu ** 1 Cessna 208 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ilmavoimien kotisivut Ilmavoimat Luokka:Ilmavoimat
Georges Bouton

Georges Bouton (1847–1938) oli ranskalainen mekaanikko, joka yhdessä Jules- Albert de Dionin ja Charles Trépardoux'n kanssa perusti De Dion-Bouton -yhtiön vuonna 1883. Bouton toimi maailman ensimmäisen moottoriajoneuvokilpailun voittaneen La Marquisen ohjaajana, Albert De Dionin ollessa kyydissä. Tähän kahden kilometrin mittaiseen ”kilpailuun” ei tosin osallistunut muita osanottajia, joten voitto ei ollut järin hohdokas. == De Dion-Bouton == Bouton ja hänen lankonsa Charles Trépardoux pyörittivät Pariisin liepeillä mekaanisiin ja tieteellisiin leikkikaluihin erikoistunutta myymälää ja saivat siitä niukan elantonsa. De Dion-Bouton -yhtiön syntyhetki ajoittuu vuoteen 1881, kun teknisistä leikkikaluista ja höyrykoneista innostunut markiisi Albert De Dion näki erään myymälän näyteikkunassa kaksikon höyryveturin toimivan pienoismallin ja pyysi Boutonia ja Trépardoux’ta valmistamaan myös toisen vastaavan. Asiat johtivat toiseen; Trépardoux’lla oli haave valmistaa höyryauto, mutta ei rahaa. De Dionilla taasen oli rahaa ja innostus tekniikkaan ja höyrykoneisiin, etenkin maalla liikkuvaan kalustoon. De Dion, Bouton et Trépardoux perustettiin Pariisissa vuonna 1887. Tästä tulisi myöhemmin muodostumaan oman aikansa suurin ajoneuvovalmistaja De Dion-Bouton. == Tutustu myös artikkeleihin == *De Dion-Bouton *Jules-Albert de Dion Luokka:Ranskalaiset keksijät Luokka:De Dion-Bouton Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Bill Tchato

Bill Tchato (s. 14. toukokuuta 1975 M’Biam, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija ja Afrikan-mestari. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.Bill Tchato National Football Teams -sivustolla Tchato pelasi 58 ottelua Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä edustaen Montpellier’ta ja Niceä sekä 56 ottelua Saksan Bundesliigassa edustaen 1. FC Kaiserslauternia. Lisäksi hän pelasi Ranskan Ligue 2:ssä yhteensä 151 ottelua edustaen Caenia, Valencea, Nizzaa ja Montpellier’ta. Kamerunin maajoukkueessa Tchato pelasi 46 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2000–2008. Hän oli mukana kuudessa arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 2002, jossa hän pelasi Kamerunin kaikki kolme ottelua avauskokoonpanossa, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002, 2004 ja 2008 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001 ja 2003. Näissä Mettomo saavutti Afrikan- mestaruuden 2002 ja AM-hopeaa 2008 sekä Maanosaliittojen cupin hopeaa 2003. == Saavutukset == Kamerunin maajoukkue * Afrikan-mestaruuskilpailut: 2000, hopeaa 2008 * Maanosaliittojen cup: hopeaa 2003 == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kauhukeittiö (kausi 7)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 7 ohjelman voittaja pääsi johtamaan brittiläistä miljardin dollarin Savoy Grill -ravintolaa Lontoon Savoy Hotel -luksushotelliin. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX- kanavalla 1. kesäkuuta – 10. elokuuta 2010. == Henkilökunta == * Gordon Ramsay, keittiömestari, keittiöpäällikkö ja ohjelman juontaja. * Scott Liebfried. apulaiskeittiöpäällikkö/sinisen ryhmän johtaja. * Andrea "Andi" Van Willigan, apulaiskeittiöpäällikkö/punaisen ryhmän johtaja. * Jean-Philippe Susilovic, hovimestari. == Kilpailijat == Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti. === Sininen joukkue === * Andrew Forster, 28, maanviljelijä. * Michael "Mikey" Termini, 29, linjastokokki. * Scott Hawley, 32, apulaiskokki. * Salvatore Coppola, 35, pitseriakokki. * Edward "Ed" Battaglia, 28, lukiotason kotitalousopettaja. * Jason Ellis, 37, henkilökohtainen kokki. * Benjamin Knack, 33, ravintola-alan ohjaaja/opettaja. * Jason "Jay" Santos, 32, apulaiskokki. === Punainen joukkue === * Stacey Slichta, 38, yksityiskokki. * Jamie Bisoulis, 26, apulaiskeittiöpäällikkö. * Maria Torrisi, 24, keittiöesimies. * Siobhan Allgood, 25, pubin apulaiskokki. * Fran Klier, 44, pitopalvelukokki. * Nilka Hendricks, 28, linjastokokki. * Autumn Lewis, 29, henkilökohtainen kokki. * Holli Ugalde, 24, banquet chef. (voittaja) === Musta joukkue (top 6) === * Ed Battaglia * Jason Ellis * Autumn Lewis * Benjamin Knack * Jay Santos * Holli Ugalde === Finaalin joukkueet === Holli Ugalden joukkue * Autumn Lewis * Nilka Hendricks * Siobhan Allgood Jay Santosin joukkue * Benjamin Knack * Jason Ellis * Fran Klier == Muuta == Kilpailun voittanut Holli Ugalde ei päässyt voitostaan huolimatta työskentelemään Savoy Grill -ravintolaan viisumiongelmien vuoksi ja isosta rahasummasta huolimatta hän koki tulleensa Ramsayn osalta petetyksi. == Katso myös == * Kauhukeittiö == Lähteet == Luokka:Tuotantokaudet
Actinostrobus

Actinostrobus on sypressikasvien heimoon (Cupressaceae) kuuluva havupuusuku. Siihen kuuluu kolme lajia. Suvun edustajat ovat ainavihantia pensaita tai pieniä puita, joita esiintyy luonnonvaraisena läntisessä Australiassa. Ne ovat ulkoisesti hyvin samankaltaisia lähisukuisten sädesypressien (Callitris) kanssa. == Nimi == Suvun tieteellinen nimi Actinostrobus tulee kreikankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat sädettä ja käpyä. Nimi viittaa kasvien käpyihin, joiden suomujen asento on säteittäinen. == Kuvaus == pienoiskuva|vasen|Lajin Actinostrobos arenarius käpyjä ja versoja. Suvun Actinostrobus edustajat ovat puuvartisia kasveja. Ne ovat yleensä pensaita, mutta osa lajeista voi myös kasvaa puumaiseksi. Pensasmaiset kasvit ovat usein rentovartisia. Luonnossa esiintyy kuitenkin myös luutamaisia muotoja, joiden varret ovat pystyjä. Pienemmät oksanhaarat ovat lyhyitä ja siirottavia tai kohenevia. Suvun kasvit ovat ainavihantia. Lehdet kasvavat säteittäin kolmen kiehkuroina, ja niillä on johteinen lehtikanta. Nuorten kasvien varhaislehdet ovat neulasmaisia, kun taas vanhempien kasvien myöhäislehdet ovat suomumaisia ja yleensä alle 5 millimetriä pitkiä. Laji Actinostrobus acuminatus ei yleensä lakkaa tuottamasta varhaislehtiä, vaan vanhemmilla yksilöillä on kumpaakin lehtityyppiä. Lehden kaikilla pinnoilla on ilmarakoja. Suvun edustajat ovat yksikotisia, joten samassa kasviyksilössä on erillisiä hede- ja emikukintoja. Hedekukinnot eli hedekävyt ovat pieniä ja lieriömäisiä. Niissä on 10–18 säteittäisesti asettunutta hedelehteä. Emikukinnot eli kävyt kasvavat 2–3 kävyn ryhmissä. Ne muodostuvat tavallisesti kuudesta yhteenkasvaneen käpysuomun ja peitinsuomun muodostamasta suomusta. Nämä suomut ovat asettuneet kahdeksi kolmen kiehkuraksi. Toisin kuin sädesypresseillä, kävyn tyvellä on useampi limittäisten suojuslehtien muodostama kiehkura. Käpysuomut avautuvat käpyjen kypsyttyä siten että koko käpy aukeaa kärjestään, kuten sädesypresseilläkin. Yhdessä käpysuomussa on yksi tai kaksi siemenaihetta ja kävyssä yleensä yhteensä 8–12 siementä. Siemenellä on kolme tasakokoista lenninsiipeä. Sirkkalehtiä on kaksi. == Luokitus == Actinostrobus kuuluu sypressikasvien heimon alaheimoon Callitroideae. Lähimpiä sukulaisia ovat ulkoisesti hyvin samankaltaiset sädesypressit sekä omaan yksilajiseen sukuunsa kuuluva Neocallitropsis pancheri. ===Lajit=== Sukuun katsotaan yleisesti kuuluvaksi kolme lajia. * Actinostrobus acuminatus * Actinostrobus arenarius * Actinostrobus pyramidalis == Levinneisyys ja elinympäristö == Sukua Actinostrobus esiintyy luonnonvaraisena ainoastaan Länsi-Australian eteläosissa. Suku on sopeutunut alueen kuiville ja kuivahkoille pensastomaille, joille ovat tyypillisiä lämpimät, kuivat kesät ja sateiset talvet. Alueen kasvillisuuden muita tyypillisiä edustajia ovat myrttikasvit (Myrtaceae) kuten kaarnamyrtit (Melaleuca) ja eukalyptukset (Eucalyptus) sekä proteakasvit (Proteaceae) kuten banksiat (Banksia). == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Sypressikasvit
Havok (yhtye)

Havok on yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye Denveristä. Yhtye perustettiin vuonna 2004. Vuoden 2016 kesällä yhtye tuli ensimmäistä kertaa Suomeen Tuskaan. Vuoden 2016 keväällä yhtye kiersi suomalaisen Children of Bodomin sekä Megadethin kanssa. == Historia == David Sanchez perusti yhtyeen vuonna 2004, hänen kanssaan yhtyeessä oli rumpali Hannon Sjöegren. Bändi etsi jäseniä Denveristä ja mukaan löytyi Shawn Chavez ja Marcus Corich bassoon. Vuonna 2004 yhtye äänitti ensimmäisen demon Thrash Can. Tämän jälkeen yhtye julkaisi muutamia demoja ja kokoonpano vaihtui muutamia kertoja. Vuonna 2009 yhtyeeseen liittyi basisti Jesse De Los Santos ja yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa burn tuolloin rummuissa oli Scott Fuller. Vuonna 2010 yhtye alkoi päästä lopulliseen kokoonpanoonsa, kun yhtyeeseen liittyi kitaristi Reece Scruggs sekä rumpali Pete Webber. Vuonna 2013 basisti Mike Leon tuli yhtyeeseen mutta jätti yhtyeen vuonna 2015 ja yhtyeeseen tuli basistiksi Nick Schendzielos. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === * David Sanchez – laulu, rytmikitara (2004–) * Reece Scruggs – soolokitara, taustalaulu (2010–) * Nick Schendzielos – bassokitara (2015–) * Pete Webber – rummut (2010–) === Livejäsenet === * Dan Gargiulo – kitara (2014) * Todd Stern – kitara (2014) * Marshall Wieczorek – rummut (2014) === Entiset jäsenet === * Shawn Chavez – soolokitara (2004–2010; kuoli 2015) * Marcus Corich – bassokitara (2004–2005) * Tyler Cantrell – bassokitara (2006–2007) * Justin Cantrell – bassokitara, taustalaulu (2007–2008) * Jesse De Los Santos – bassokitara, taustalaulu (2009–2012) * Mike Leon – bassokitara (2013–2015) * Haakon Sjoegren – rummut (2004–2005) * Richie Tice – rummut (2005–2007) * Ryan Alexander Bloom – rummut (2007–2009) * Scott Fuller – rummut (2009–2010) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * === Demot === * * === EP:t === * * === Singlet === * ”Fatal Intervention (2010) * ”Scumbag In Disguise (2011) * ”Give Me Liberty...Or Give Me Death (2013) * Glaiming Certainty (live) (2016) * Hang 'Em High (2016) * Ingsoc (2017) * Intention to Deceive (2017) * Phantom Force (2020) * Post Truth Era (2020) === Musiikkivideot === * "Morbid Symmetry" (2009) * "Covering Fire" (2011) * "D.O.A." (2011) * "Point of No Return" (2013) * "From the Cradle to the Grave" (2013) * "Give Me Liberty... Or Give Me Death" (2013) * "Worse Than War" (2013) * "Chasing the Edge" (2014) * "Intention to Deceive" (2017) * "Phantom Force" (2020) == Aiheesta muualla == * Luokka:Crossover thrash -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet
Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto

Ruotsinsuomalaisten Keskusliitto (RSKL) (ruots. Sverigefinska Riksförbundet (SFRF)) on Ruotsissa toimiva, vuonna 1957 perustettu, kaikille ruotsinsuomalaisille avoin yhdistys. RSKL:llä on noin 90 paikallisyhdistystä eri puolilla Ruotsia, ja liitossa on noin 15 000 – 20 000 jäsentä. RSKL:n päätehtävä ruotsinsuomalaisten oikeuksien puolustamisen ohella on olla yhteinen vapaa-ajanorganisaatio. Alusta asti RKSL on toiminut yhdistyksen ja kerhojen keskusyhdistyksenä. Paikallisyhdistysten ohella liittoon kuuluu rinnakkaisorganisaatioita, kuten Ruotsinsuomalaiset Eläkeläiset ja Ruotsinsuomalaisten nuorten liitto (RSN), Ruotsinsuomalaisten harrastajateatteriliitto, Ruotsinsuomalainen Liikunta ja Urheilu RSLU ja naisyhdistys Ruotsinsuomalaisten Naisten Foorumi. RSKL harjoittaa koulutus- ja opiskelutoimintaa mm. järjestämällä jäsen-, toimitsija- sekä johtajakoulutusta ja johtamalla kahta kansanopistoa, Ruotsinsuomalaisten kansankorkeakoulua Haaparannalla sekä Axevallan kansankorkeakoulua. RSKL julkaisee jäsenlehteä. ==Aiheesta muualla== *Yhdistyksen kotisivut suomeksi Luokka:Ruotsalaiset järjestöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset
Joël Epalle

Joël Epalle (s. 20. helmikuuta 1978 Matomb, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka saavutti Afrikan-mestaruuden ja olympiakultaa. Pelipaikaltaan hän oli oikea keskikenttäpelaaja.Joël Epalle National Football Teams -sivustolla Epalle pelasi suurimman osan urastaan Kreikassa. Kreikan Superliigassa hän pelasi yhteensä 199 ottelua edustaen Ethnikosia, Panachaikia, Arisia, Panathaikosia ja Iraklisia. Kaudella 2003–2004 hän voitti Panathinaikosissa sekä Kreikan-mestaruuden että Kreikan cupin. Epalle pelasi lisäksi 92 ottelua Saksan Bundesliigassa edustaen VfL Bochumia. Kamerunin maajoukkueessa Epalle pelasi 32 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1995–1997, 2000–2003 ja 2008. Hän oli mukana neljässä arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 2002, jossa hän ei saanut lainkaan peliaikaa, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002 ja 2008 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001. Näissä Epalle saavutti Afrikan-mestaruuden 2002 ja AM-hopeaa 2008. Lisäksi hän oli mukana voittamassa kultaa kesäolympialaissa 2000. == Saavutukset == Panathinaikos * Kreikan Superliiga: 2003–2004 * Kreikan cup: 2003–2004 Kamerunin maajoukkue * Afrikan-mestaruuskilpailut: 2002, hopeaa 2008 * Olympialaiset: 2000 == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Kamerunilaiset olympiavoittajat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruotsinsuomalaisten nuorten liitto

Ruotsinsuomalaisten nuorten liitto (RSN) () on uskonnollisesti ja puoluepoliittisesti sitoutumaton ruotsinsuomalainen nuorisoyhdistys, joka on perustettu vuonna 1993. Yhdistys toimii ruotsinsuomalaisten lasten ja nuorten vapaa-ajan- ja -etuyhdistyksenä. Liitolla on jäsenyhdistyksiä Ruotsissa pohjoisen Piitimestä etelän Lundiin. Yhdistykset harjoittavat monentyyppistä toimintaa lapsille, nuorille ja opiskelijoille. Sen pääkanslia sijaitsee Tukholman raatihuoneen vieressä. == Toiminta == === Vuosikokoukset === * 1993 - Nora * 2002 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2003 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2004 - Tukholma (Suomen instituutti) * 2005 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2006 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2007 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2008 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2009 - Ahvenanmeri (Viking Cinderella) * 2010 - Lund (Hotel Grand) * 2011 - Göteborg (Hotel Barken Viking) * 2012 - Tukholma (Bellmansgatan 15) * 2013 - Uppsala (Park in by Radisson) * 2014 - Göteborg (Göteborgin yliopisto, Yhteiskuntatieteiden koulu) * 2015 - Uppsala (Fyrisgården) * 2016 - Västerås (Kyrkbacksgården) * 2017 - Norrköping (Arbetets museum) * 2018 - Ahvenanmeri (Silja Baltic Princess) === Itsenäisyysjuhlat === * 2008 - Tukholma * 2009 - Tukholma * 2010 - Uppsala * 2011 - Tukholma * 2012 - Göteborg * 2013 - Uppsala * 2014 - Tukholma * 2015 - Uumaja * 2016 - Lund * 2017 - Göteborg === Verkostotapaamiset === * 2014 - Tukholma (Hantverkargatan 44 A) * 2015 - Lund (Hotel Concordia) * 2016 - Uppsala (Fyrisgården) * 2017 - Göteborg == Johtohenkilöt == === Liiton puheenjohtaja === * Tommi Teljosuo (1993–1995) * Matti Lukin (1995–) * Jaana Joki (2001–2002) * Markus Marttila (2002–2004) * Marjo Seppälä (2004–2005) * Tiina Vartiainen (2005–2006) * Marie Junéll (2006–2007) * Anne Kangasniemi (2007–2008) * Piia Molina Granat (2008–2010) * Noora Laitinen (2010–2011) * Matias Åberg (2011–2013) * Johannes Härri (2013–2014) * Taina Helme (2014–2016) * Dennis Barvsten (2016–2017) * Ella Turta (2017-2020) * Jessica Preiman (2020-2022) * Emma Isoherranen (2022-2023) * Julia Viro (2023-) === Varapuheenjohtajat === * Kristina Anufrijeff Törnros (1993–) * Toni Kelhä (–2002) * Hannele Oikarinen (2002–2004) * Toni Kelhä (2004–2005) * Marie Junéll (2005–2006) * Anne Keränen Kangasniemi (2006–2007) * Markus Lyyra (2007–2008) * Helena Huhta (2008–2010) * Maria Vaara (2010–2012) * Rosa Brisson (2012–2013) * Janne Lähdeaho (2013–2015) * Kimmo Hämäläinen (2015–2016) * Kim Holm (2016–2017) * Ella Turta (2017) * Alice Kyander (2017-2020) * Elli Ahro (2020-2021) * Emma Isoherranen (2021-2022) * Emilia Kyllönen (2022-2023) * Katja Salmi (2023-) === Pääsihteerit === * Aira Rajavuori-Ludvigsen (–2000–) * Kristiina Anufrijeff Törnros (–2002, vt. Matti Lukin 2000) * Hanna Vihavainen (2002–2007, vt. Anna Jakobsson 2005–2006) * Marie Junéll (2007) * Markus Lyyra (2008–2013) * Veera Florica Rajala (ent. Jokirinne) (2013–2015) * Tuuli Uljas (2015–2016) * Laura Santala (2016–2017) * Venla Odenbalk (2017-2019) * Laura Hagström (2019-2021) * Ilona Karppinen (2021-2022) * Onerva Sihvonen (2022-) Luokka:Ruotsalaiset järjestöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset
Oiva Saloila

Oiva Johannes Saloila (24. kesäkuuta 1910 Janakkala – 10. lokakuuta 1998Varatuomari Oiva Saloila. (Muistokirjoitus.) Helsingin Sanomat 31.10.1998.) oli suomalainen juristi ja hallintomies. Hän toimi koko uransa, vuodesta 1928 alkaen, Posti- ja lennätinlaitoksen palveluksessa, talousosaston johtajana 1948–1962 ja pääjohtajana 1962–1977. Saloila suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1943 ja sai varatuomarin arvon 1946.Kuka kukin on 1978, s. 856. Runeberg.org. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Asunta, Matti: Oiva Saloila in memoriam. Tabellarius 1 (1999), s. 6–7, 92, 98. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Raimo Salokangas

Raimo Salokangas tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Raimo Salokangas (1934–2006), rakentamistalouden professori * Raimo Salokangas (s. 1951), journalistiikan professori * Raimo K. R. Salokangas (s. 1944), psykiatrian professori
Ahopäänjärvi

Ahopäänjärvi on järvi Jällivaaran kunnassa Ruotsin Lapissa Rånejoen valuma- alueella. Järven pinta-ala on 8,09 hehtaaria ja sillä on rantaviiva 1,14 km. Järven vedenpinnan korkeus on merenpinnasta 374,9 metriä. == Vesistösuhteet == Ahopäänjärvi kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen sivujoen Venetjoen valuma-alueeseen . Venetjoen valuma-alueen pinta-ala on noin 424 neliökilometriä (km²), joka on noin 10 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta. Venetjoen keskivirtaama (MQ) sen joensuussa on 4,6 m³/s . Ahopäänjärvi sijaitsee Naulajärven vieressä sen valuma-alueella, mutta sillä ei ole laskuojaa. Naulajärven valuma-alueen pinta-ala on 10,51 km². == Lähteitä == === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Venetjoen valuma-alue (Rånejoki) Luokka:Jällivaaran järvet
Valetomaattisammakko

Valetomaattisammakko (Dyscophus guineti) on suurehko, väritykseltään punertava sammakko.http://www.sammakkolampi.net/konnamaiset/guineti.html http://amphibiaweb.org/species/5531 Samoin kuin valetomaattisammakon läheinen sukulainen tomaattisammakko, se on uhanalaisuusluokitukseltaan elinvoimainen laji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Dyscophus guineti Luokka:Sammakkoeläimet
Param

Param (persiaksi: پارام‎‎, joka on translitteroituna Pārām; muilta nimiltään Paran ja Yārām) on kylä Āzārbāyjān-e Sharqīssa Iranissa. Vuonna 2006 suoritetun väestönlaskennan mukaan kylän väkiluku oli 833 ja perheitä oli 172. Luokka:Iranin maantiede Luokka:Kylät
Raimo Salokangas (rakentamistalouden professori)

Raimo Juhani Salokangas (22. kesäkuuta 1934 Sortavala – 12. heinäkuuta 2006 HelsinkiGeni.com (sisältää muistokirjoituksen)) oli suomalainen insinööri ja tekniikantutkija. Hän oli Tampereen teknillisen korkeakoulun rakentamistalouden professori 1975 alkaen. Hänen tutkimusalaansa olivat rakentamisen kansantaloudelliset kysymykset, rakennusten energiatalous ja väestönsuojelutekniikka.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 342 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org) (tässä syntymävuosi virheellisesti 1936) Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Raimo K. R. Salokangas

Raimo K. R. Salokangas (s. 12. syyskuuta 1944Merkkipäiväluettelo, Liikesivistysrahasto) on suomalainen psykiatri ja emeritusprofessori. Hän on ollut Turun yliopiston psykiatrian professoriYle.fi Akuutti ja Turun yliopiston psykiatrian klinikan ylilääkäri.Terveyskirjasto == Teokset == * Kirjailijan kieli ja mieli : Lauri Viidan elämä sairauden valossa Psychiatria Fennica, 2012. ISBN 978-952-5166-20-0 * Aleksis Kiven elämä ja sairaudet. Psykiatrian tutkimussäätiö 2018. ISBN 978-952-5166-28-6 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tervetuloa kotiin

Tervetuloa kotiin on sisustusohjelma, jossa uudistetaan suomalaisten ihmisten koteja. Ohjelman juontajana toimii Vanessa Kurri, sisustussuunnittelijana Seija Strand ja ammattirakentajana Perttu Sirviö. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 29. tammikuuta 2014. == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
Raymond Kalla

Raymond Koned Kalla Nkongo (s. 22. huhtikuuta 1975 Yaoundé, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka saavutti Afrikan- mestaruuden kahdesti. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.Raymond Kalla National Football Teams -sivustolla Kalla aloitti uransa Canon Yaoundéssa, jossa hän voitti Kamerunin cupin 1993 ja 1995. Kalla voitti Kamerunin cupin myös Union Doualassa 2006. Hän pelasi pääsarjatasolla myös Kreikan Superliigan Panachaikissa (71 ottelua), Espanjan Primera Divisiónin Extremadurassa (34 ottelua), Saksan Bundesliigan VfL Bochumissa (77 ottelua) ja Turkin Superliigan Sivassporissa (26 ottelua). Kamerunin maajoukkueessa Kalla pelasi 63 ottelua ja teki kaksi maalia vuosina 1994–2006. Hän oli mukana seitsemässä arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 1994, 1998 ja 2002, Afrikan- mestaruuskilpailuissa 1998, 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupissa 2001. Näissä Kalla saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002. == Saavutukset == Canon Yaoundé * Kamerunin cup: 1993, 1995 Union Douala * Kamerunin cup: 2006 Kamerunin maajoukkue * Afrikan-mestaruuskilpailut: 2000, 2002 == Lähteet == Luokka:Kamerunilaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Afrikan mestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Organomangaaniyhdisteet

Organomangaaniyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, joissa on kovalenttinen sidos hiilen ja mangaanin välillä. Organomangaaniyhdisteet ovat hyödyllisiä synteettisen orgaanisen kemian lähtöaineita. ==Ominaisuudet, valmistus ja reaktiivisuus== Yksinkertaiset alkyylimangaaniyhdisteet ovat stabiileja ainoastaan silloin kuin alkyyliryhmät ovat steerisesti estyneitä ja ne muodostavat helposti polymeerejä. Tällainen on esimerkiksi bis(trimetyylisilyylimetyyli)mangaani. Dineopentyylimangaani poikkeaa monesta muusta muodostaen vain tetrameereja. Tunnetaan myös useita organomangaaniyhdisteitä, joissa mangaani on sitoutunut bentseeniin tai johonkin muuhun aromaattiseen yhdisteeseen kuten etyylibentseeniin, mesityleeniin tai o-toluidiiniin. Alkyylimangaaneja voidaan valmistaa aktivoidun mangaanimetallin ja alkyylihalogenidin välisellä reaktiolla tai transmetallaatioreaktiolla mangaanisuoloista ja organolitiumyhdisteistä. Tunnetaan myös organomangaaniyhdisteissä, joissa mangaani on koordinoitunut alkeeniin tai alkyyniin. Yleisimpiä organomangaanijohdannaisia ovat kuitenkin syklopentadienyyli- ja karbonyyliyhdisteet. Mangaani(II)kloridin reagoidessa natriumsyklopentadienidin kanssa muodostuu metalloseeneihin kuuluvaa manganoseenia. Yhdiste on huoneenlämpötilassa polymeerimäinen, mutta kuumennettaessa sitä noin 160 °C:n lämpötilaan sen rakenne muuttuu monille metalloseeneille tyypilliseksi niin kutsutuksi sandwich-rakenteeksi. Tavanomaisin mangaanin karbonyyliyhdisteistä on dimangaanidekakarbonyyli. Useissa organomangaaniyhdisteissä on ligandina sekä syklopentadienyyliryhmä että karbonyyliryhmiä. Alkyylimangaaniyhdisteet muistuttavat reaktiivisuudeltaan Grignard-reagensseja ja organosinkkiyhdisteitä. Ne reagoivat esimerkiksi aldehydien ja ketonien elektrofiilisen karbonyylihiilen kanssa nukleofiilisella additioreaktiolla muodostaen alkoholeja tai happokloridien kanssa dialkyyliketoneiksi. Organomangaaniyhdisteet eivät monista muista organometalliyhdisteistä poiketen ole yleensä pyroforisia, mutta ne reagoivat silti voimakkaasti kosteuden ja ilman hapen vaikutuksesta, minkä vuoksi niitä tulee säilyttää ja käyttää suojakaasun alaisuudessa. ==Lähteet== Luokka:Mangaaniyhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet
Vladimir Trofimenko

Vladimir Trofimenko (, s. 22. maaliskuuta 1953http://www.tilastopaja.org/db/ats.php ) on Neuvostoliittoa edustanut, 1970-luvun lopulla menestynyt seiväshyppääjä ja Euroopan mestari. Trofimenko voitti ulkoratojen Euroopan mestaruuden Prahassa 1978 himmeämpien mitalien mentyä suomalaisille Antti Kalliomäelle ja Rauli Pudakselle. Sisäratojen EM- kilpailuista hän saavutti hopeaa Milanosta 1978, missä hän hävisi puolalaiselle Tadeusz Ślusarskille, ja pronssia Wienistä 1979.http://www.gbrathletics.com/ic/ec.htmhttp://www.gbrathletics.com/ic/ei.htm == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Akseli Ylönen

Akseli Ylönen (21. toukokuuta 1902 – 11. syyskuuta 1966) oli suomalainen pakinoitsija ja kääntäjä. Hän kirjoitti pakinoita Pieksämäen Sanomiin nimimerkillä Heikki Villenheikki. Fennica Suomen kansallisbibliografia Ylönen suomensi 1956–1957 salapoliisikertomuksia oululaisen Kolmiokirjan vuosina 1956–1963 julkaisemaan Sexton Blake-sarjaan. Moogin sarjakuva-arkisto : Pulp - Sexton Blake Kolmio kirja == Teoksia == Nimellä Aksu Ylönen: * Osuusliike Oma-pohja 1908-1958. Osuusliike Oma-pohja, Iitti 1958 Nimellä Heikki Villenheikki: * Kupparin Matti ja Houlanmäen häät : sekä muita Heikki Villenheikin kotiseutuaiheisia pakinoita Pieksämäen maaseudun elämästä 1900-luvun alkupuolelta sotavuosiin ; toimittanut Hannu Hyyrinen. Pieksämäki- seuran julkaisuja 7. Pieksämäki 2008 (pakinat ilmestyneet vuosina 1954–1956 Pieksämäen Sanomissa) == Suomennoksia == Nimellä Akseli Ylönen: * Øvre Richter-Frich : Mustan virran salaisuus : seikkailuromaani. Minerva, Helsinki 1929 Nimellä A. Yn: * Denys G. Herriot : Arabian prinssi. Minerva, Helsinki 1929 Nimellä Aksu Ylönen: * Walter Tyrer : Finanssimies ja kuolema. Sexton Blake -sarja 1956/5. Kolmio-kirja, Oulu 1956 * Walter Tyrer : Paljastava kuva. Sexton Blake -sarja 1956/6. Kolmio-kirja, Oulu 1956 * W. Howard Baker : Ammutaan varoituksetta. Sexton Blake -sarja 1956/7. Kolmio-kirja, Oulu 1956 * Warwick Jardine : Nummen vanha murhaaja. Sexton Blake -sarja 1956/8. Kolmio- kirja, Oulu 1956 * W. Howard Baker : Tapahtui Hampurissa : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1956/9. Kolmio-kirja, Oulu 1956 * Hugh Clevely : Legioonakarkuri : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1956/10. Kolmio- kirja, Oulu 1956 * Anthony Parsons : Keskiyön murha : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1956/11. Kolmio-kirja, Oulu 1956 * Peter Saxon : Hiuskarvan varassa : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1956/12. Kolmio- kirja, Oulu 1956 * Peter Saxon : Houkutuslintu : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1957/1. Kolmio-kirja, Oulu 1957 * Arthur Maclean : Kuoleman suudelma : salapoliisiromaani. Sexton Blake -sarja 1957/2. Kolmio-kirja, Oulu 1957 == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Salomies

Salomies on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Ilmari Salomies,vuoteen 1934 Salonen (1893–1873), historiantutkija ja Turun arkkipiispa * Kirsti Salomies, o.s. Hildén (s. 1894–1965), lasten- ja nuortenkirjailija, Ilmari Salomiehen puoliso * Martti Salomies (s. 1922 t. 1923), diplomaatti, Ilmari Salomiehen poika * Olli Salomies (s. 1951), antiikintutkija (filologi), Martti Salomiehen poika
Kosta Perović

Kosta Perović (, s. 19. helmikuuta 1985 Osijek, Kroatian ST, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sentterinä pelannut Perović voitti Eurocupin vuonna 2010, Adrianmeren liigan mestaruuden vuonna 2007, Serbian ja Serbia ja Montenegron mestaruuksia sekä Espanjan mestaruuksia, cup- ja supercup-mestaruuksia.euroleague.netacb.com Hän pelasi kaudella 2007–2008 NBA-joukkue Golden State Warriorsissa.Basketball-Reference.com Loukkaantumisista uransa aikana kärsinyt Perović päätti pelaajauransa 30-vuotiaana joulukuussa 2015.http://www.sportando.com/en/europe/serbia/184978/kosta-perovic-retires- from-basketball-at-31.html Serbian maajoukkueessa Perović saavutti EM-hopeaa Puolasta 2009, missä Serbia hävisi loppuottelussa Espanjalle. Hän pelasi myös Serbia ja Montenegron joukkueessa vuoden 2003 EM-kilpailuissa ja vuoden 2006 MM-kilpailuissa sekä Serbian joukkueessa vuoden 2010 MM-kilpailuissa ja vuoden 2011 EM-kilpailuissa.archive.fiba.com == Lähteet == * Kosta Perovic Europe Stats Basketball-Reference.com * Kosta Perovic NBA Stats Basketball- Reference.com * Profiili euroleague.net * Profiili acb.com * Profiili archive.fiba.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nadja Sumanen

Nadja Sumanen (s. 1975) on suomalainen nuortenkirjailija. Sumasen esikoisteos, nuortenromaani Rambo, voitti vuoden 2015 Finlandia Junior -palkinnon. Sen käsikirjoitus voitti keväällä 2015 Otavan ja Otavan kirjasäätiön nuortenromaanikilpailun. Teoksesta on tehty myös näytelmä. Sumasen toinen teos Terveisin Seepra ilmestyi vuonna 2017. Kolmas teos, novellikokoelma Sade on kaikille sama, ilmestyi vuonna 2021. Se oli Topelius-palkintoehdokkaana. Sumanen on varsinaiselta ammatiltaan toimintaterapeutti. Hän asuu Espoossa. ==Tuotanto== * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nadja Sumanen Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Częstochowan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Częstochowan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Puolassa, johon kuului 820 721 jäsentä vuonna 2013. Pappeja on 311 seurakunnassa yhteensä 919. Se perustettiin vuonna 1925. == Piispat ja arkkipiispat == * Teodoro Kubina (1925–1951) * Zdzislaw Goliński (1951–1963) * Stefan Bareła (1964–1984) * Stanisław Nowak (1984–2011, arkkipiispa vuodesta 1992) * Wacław Depo (2011– ) == Lähteet == Luokka:Katolisen kirkon hiippakunnat Luokka:Katolinen kirkko Puolassa
Martti Salomies

Martti Johannes Salomies (24. huhtikuuta 1922 t. 1923 Helsinki – 19. huhtikuuta 1987) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs. Hän oli suurlähettiläs Bukarestissa 1963–1966, välillä ulkoasiainministeriön apulaisosastopäällikkö 1966–1968 ja sitten kaupallinen edustaja (pääkonsuli) Saksassa 1968–1970, Bernissä 1970–1974, Pekingissä 1974–1976, Teheranissa 1979–1980.Aarre Linturin sivustoKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) Hänen isänsä oli arkkipiispa Ilmari Salomies.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 343 == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:1920-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Kauhukeittiö (kausi 8)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 8 ohjelman voittaja pääsi johtamaan losangelesilaista miljardin dollarin LA Market -ravintolaa JW Marriott Hotel -luksushotelliin. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 22. syyskuuta – 15. joulukuuta 2010. == Henkilökunta == * Gordon Ramsay, keittiömestari, keittiöpäällikkö ja ohjelman juontaja. * Scott Liebfried. apulaiskeittiöpäällikkö/sinisen ryhmän johtaja. * Andrea "Andi" Van Willigan, apulaiskeittiöpäällikkö/punaisen ryhmän johtaja. * James Lukanik, hovimestari. == Kilpailijat == Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti. === Sininen joukkue === * Lewis "Curtis" Curtis, 26, apulaiskokki. * Ranjit "Raj" Brandston, 49, henkilökohtainen kokki. * Louis Repucci, 28, lastenleirin kokki. * Boris Poleschuk, 38, pitopalvelukokki. * Robert "Rob" McCue, 36, lakiasiaintoimiston kokki. * Vincent "Vinny" Accardi Jr., 29, linjastokokki. * Trevor "Trev" McGrath, 30, linjastokokki/ baarimikko. * Russell Kook II, 29, apulaiskeittiöpäällikkö. === Punainen joukkue === * Antonia Boregman, 40, linjastokokki. * Lisa LaFranca, 48, yritysruokapäällikkö. * Emily Kutchins, 29, apulaiskokki. * Melissa Doney, 31, johtava apulaiskeittiöpäällikkö. * Sabrina Brimhall, 22, esivalmistelukokki. * Gail Novenario, 28, apulaiskokki. * Jillian Flathers, 28, apulaiskeittiöpäällikkö. * Nona Sivley, 29, apulaiskeittiöpäällikkö. (voittaja) === Musta joukkue (top 6) === * Sabrina Brimhall * Gail Novenario * Trev McGrath * Jillian Flathers * Russell Kook II * Nona Sivley === Finaalin joukkueet === Nona Sivleyn joukkue * Gail Novenario * Melissa Doney * Trev McGrath * Boris Poleschuk Russell Kook II:n joukkue * Jillian Flathers * Vinny Accardi Jr. * Sabrina Brimhall * Rob McCue == Muuta == Kilpailun voittanut Nona Sivley on työskennellyt voittonsa jälkeen LA Market-ravintolan lisäksi myös vuodesta 2013 lähtien oppi-isänsä Kerry Simonin Pork & Beans -ravintolassa Las Vegasissa. == Katso myös == * Kauhukeittiö == Lähteet == Luokka:Tuotantokaudet
Aito Kare

Aito Kare oli suomalainen kääntäjä. Hän suomensi 1920-luvulla muun muassa Jack Londonin kirjoja ja Maurice Leblancin Arsène Lupin -kirjoja.Kirjasampo.fi : Aito Kare == Suomennoksia == * Jack London: Hänen isiensä jumala. Minerva, Helsinki 1921. * Jack London: Kalavartion seikkailut. Minerva, Helsinki 1921. * Elinor Glyn: Kun hetki löi. Minerva, Helsinki 1921. * Algot Sandberg: Punainen domino: Tukholmalaisromaani. Minerva, Helsinki 1921. * Jack London: Punainen jumala. (Alkuteos: The Red One.) Minerva, Helsinki 1921. (Näköispainos: Lasipalatsi, Helsinki 2011.) * Maurice Leblanc: Arsène Lupin miljoonaperillisenä. Minerva, Helsinki 1922. * Maurice Leblanc: Arsène Lupin Mauretanian keisari: jatko teokseen Arsène Lupin miljoonaperillisenä. Minerva, Helsinki 1922. * Elinor Glyn: Kenet rakkaus on valinnut. Minerva, Helsinki 1922. * Algot Sandberg: Kylpylärakkautta. Minerva, Helsinki 1922. * Kurt Lange: Teräshermoinen mies: seikkailukertomus villistä lännestä. Seikkailujen maailma 1. Taru, Helsinki 1922. * Berta Ruck: Tyttö kosijana. Minerva, Helsinki 1922. * James Oliver Curwood: Hiljaisten miesten laakso. Minerva, Helsinki 1923. * Maurice Leblanc: Kahdeksan kellonlyöntiä: Arsene Lupin- seikkailuja. Minerva, Helsinki 1923. * Elinor Glyn: Korkeata peliä. Minerva, Helsinki 1923. * Berta Ruck: Miss Millionin kamarineito. 1 osa. Minerva, Helsinki 1923. 2. painos WSOY 1938. * Jack London: Morganin miljoonat: Seikkailuromaani. Minerva, Helsinki 1923. * A. Clavering Gunter: Prinssi ja miljoonatyttö. Minerva, Helsinki 1923. * E. Phillips Oppenheim: Punainen sinettisormus. Minerva, Helsinki 1923. * Mrs. Hungerford: Rakkauden kutsuessa. Minerva, Helsinki 1923. * Berta Ruck: Rakkauspulveri. Minerva, Helsinki 1923, 2. painos WSOY 1936. * C. N. Williamson – A. M. Williamson: Ruhtinas autoseikkailijana. Minerva, Helsinki 1923. * Louis Tracy: Seikkailujen saari. Minerva, Helsinki 1923. * Jack London: Suuren talon pikkurouva: romaani. Minerva, Helsinki 1923, 2. painos WSOY 1937. * Philipp Berges: Texasin postiryöväri. Seikkailujen maailma 3. Taru, Helsinki 1923. * James Oliver Curwood: Ihmismetsästäjän salaisuus. (Alkuteos The River’s End.) Minerva, Helsinki 1924, 4. painos WSOY 1957. * Berta Ruck: Liian kaunis tyttö. Minerva, Helsinki 1924. * Nataly von Eschstruth: Onnen hinta. Minerva, Helsinki 1924. * Louise Gerard: Sulttaanin orjatar. Minerva, Helsinki 1924. * Elinor Glyn: Suuri hetki. Minerva, Helsinki 1924. * Jack London: Vallankumouksellinen. Minerva, Helsinki 1924. * Jack London: Yön lapsi. Minerva, Helsinki 1924. * Maurice Leblanc: Arsène Lupin ja tiikerinhampaat. Karisto 1992. (Yhteisniteessä teokset Arsène Lupin miljoonaperillisenä ja Arsène Lupin Mauretanian keisari.) == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Lagan (Ruotsi)

Lagan on Etelä-Ruotsin pisin joki. Sen pituus on 244 kilometriä ja valuma-alue 6 440 neliökilometriä. Virtaama on 82 kuutiometriä sekunnissa. Lagan saa alkunsa Tahesjönistä Tabergin läheltä Jönköpingin kunnasta noin 220 metrin korkeudesta. Se virtaa Vaggerydin, Värnamon sekä Ljungbyn läpi ja päättyy Mellbystrandissa Laholmin kunnassa Kattegatiin kuuluvaan Laholmsbukteniin. Lagan on suosittu kalajoki. == Vesivoimaa == Laganin pääuomassa on 17 vesivoimalaitosta: Laholm, Karsefors, Skogaby, Knäred nedre, Knäred övre, Bassalt, Majenfors, Ängabäck, Timsfors, Kvarnaholm, Traryd, Ljungby, Bro, Karlsfors, Hörle, Fågelfors ja Götafors. Voimaloiden yhteisteho on 123,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 495,8 gigawattituntia. == Lähteet == Luokka:Ruotsin joet * Luokka:Jönköpingin kunta Luokka:Vaggerydin kunta Luokka:Värnamon kunta Luokka:Ljungbyn kunta Luokka:Markarydin kunta Luokka:Laholmin kunta
Twilight – Aamunkoi, osa 2

Twilight – Aamunkoi, osa 2 () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Twilight- elokuvasarjan viides ja viimeinen osa, jonka on ohjannut Bill Condon. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Houkutus-elokuvat Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat
Reino Salonen

Reino Kalervo Salonen (8. marraskuuta 1929 JoensuuKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) – 2. tammikuuta 1995) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos. Hän oli Orion-yhtymän pääjohtaja, koulutukseltaan ekonomi ja diplomi-insinööri. Salonen kirjoitti ylioppilaaksi 1949, valmistui ekonomiksi 1952 Helsingin Kauppakorkeakoulusta, diplomi-insinööriksi 1959 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli Union-Öljyn toimintapäällikkö 1955, Neste oy:n myyntipäällikkö 1955–1962, kaupallinen apulaisjohtaja 1962–1963, kaupallinen johtaja 1963–1968, Orion-yhtymän johtaja 1968–1971, apulaispääjohtaja 1971–1974, toimitusjohtaja 1974–1984.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 347Facta 2001, Täydennysosa 1990, WSOY 1990, s. 425 Sen jälkeen hän toimi hallituksen puheenjohtajana kuolemaansa saakkaVuosikertomus 1994. Orion . == Saavutukset == === Pesäpalloilijana === * 4 Itä-Länsi-ottelua: 1951-1953, 1955 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Joko sinä tulet tänne alas tai minä nousen sinne

Joko sinä tulet tänne alas tai minä nousen sinne on Paavoharju-yhtyeen kolmas albumi. Sen julkaisi Svart Records 18.10.2013. Levy on pääasiassa Lauri Ainalan ja rap-artisti Paperi T:nä tunnetun Henri Pulkkisen käsialaa. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 11. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: * Kaaoszine.fi: 8/10Kaaoszine.fi * Keskisuomalainen: * Nuorgam: 87/100Nrgm.fi * Pitchfork Media: 7.1/10Pitchfork Media * Soundi: Soundi == Lähteet == * Katintavara.fi: Joko sinä tulet tänne alas tai minä nousen sinne * === Viitteet === Luokka:Paavoharjun albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Svart Recordsin albumit
Aarno Salosmaa

Aarno Olavi Salosmaa (1. lokakuuta 1941 Helsinki – 6. helmikuuta 2008)Aarno Salosmaan cv (pdf) oli suomalainen taidemaalari. Salosmaa opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1959-1963 ja 1964-1965. Hän tuli tunnetuksi kubismista vaikutteita saaneena kollaasien ja akvarellien tekijänä, mutta ryhtyi myöhemmin tekemään niin sanottuja esineteoksia ja 1970-luvulla pieniä niukkavärisiä maalauksia, joissa on geometrisia linjoja sekä kirjaimia ja numeroita.Facta 2001, WSOY 1985, 14. osa, palsta 348 Salosmaa oli myös videotaiteilija, hänen ensimmäinen julkinen videoteoksensa Dance of the Swans esitettiin 1999 ja 2000-luvulla hän keskittyi juuri videotaiteeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Kuvataiteilijamatrikkeli Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kaisa ja luksuskodit

Kaisa ja luksuskodit on ohjelma, jossa Kiinteistövälittäjä Kaisa Liski esittelee jokaisessa jaksossa kolme kotia, joista yksi valitaan finaalin. Yhteensä luksuskoteja esitellään eri puolilla Suomea sekä Tallinnaa 30 kappaletta. Voittaja valitaan sarjan viimeisessä jaksossa. Ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 26. maaliskuuta 2015. == Jaksot == Jakso Paikkakunta Ensiesitys 1 Lappi 26. maaliskuuta 2015 2 Helsinki 2. huhtikuuta 2015 3 Porvoo 9. huhtikuuta 2015 4 Lappeenranta 16. huhtikuuta 2015 5 Tampere 23. huhtikuuta 2015 6 Naantali 7. toukokuuta 2015 7 Jyväskylä 14. toukokuuta 2015 8 Kuopio 21. toukokuuta 2015 9 Tallinna 4. kesäkuuta 2015 10 - 11. kesäkuuta 2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaisa ja luksuskodit, jaksot katsottavissa Nelosen Ruutu-palvelussa. Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
Harri (sukunimi)

Harri on Suomessa esiintyvä sukunimi. Tammikuussa 2022 Harri oli nykyisenä sukunimenä 358 suomalaisella.https://verkkopalvelu.vrk.fi/nimipalvelu/nimipalvelu_sukunimihaku.asp?L=1 ==Tunnettuja Harri-nimisiä== * Inkeri Harri, kampaamonomistaja * Juhani Harri (oik. Juhani Sakari Wirtanen, 1939–2003), kuvataiteilija * Matti Harri (1940–1977), pika-aitajuoksija ==Katso myös== * Harri (etunimi) ==Lähteet== Luokka:Sukunimet
Sähköinen asiointitunnus

Sähköinen asiointitunnus (SATU, engl. FINUID, Finnish Unique Identification Number) on Suomessa käytettävä, henkilön yksilöivä tunniste. Kyseessä on sähköisen henkilöllisyyden tunnus, jota käytetään verkkoasioinnissa. Sähköinen asiointitunnus aktivoidaan, kun henkilö hankkii tunnusta käyttävän sähköisen varmenteen, esimerkiksi kansalaisvarmenteen sisältävän kortin tai mobiilivarmenteen. Vuodesta 2003 lähtien Väestörekisteri on luonut jokaiselle uudelle suomalaiselle henkilötunnuksen lisäksi myös sähköisen asiointitunnuksen. Sähköinen asiointitunnus on määritelty väestötietojärjestelmästä ja Digi-ja väestötietoviraston varmennepalveluista annetussa laissa (21.8.2009/661). Sähköinen asiointitunnus on numeroista ja tarkistusmerkistä muodostettu tietojoukko, jonka avulla yksilöidään Suomen kansalaiset ja kotikuntalain mukaisesti Suomessa vakinaisesti asuvat ulkomaalaiset, jotka on merkitty väestötietojärjestelmään. Sähköinen asiointitunnus on samalla tavalla yksilöivä kuin henkilötunnus, mutta ei sisällä henkilöön liittyviä tietoja, kuten syntymäaikaa. == Tunnuksen muoto == Sähköisessä asiointitunnuksessa on kahdeksan numeroa ja tarkistusmerkki, joka voi olla numero tai kirjain. Tarkistusmerkki lasketaan samalla periaatteella kuin henkilötunnuksessa eli jakamalla kahdeksannumeroinen luku 31:llä. ==Lähteet== Luokka:Tunnistautuminen
Yhä hämärää

Yhä hämärää on savonlinnalaisen Paavoharju-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Fonal Recordsin kautta 14. syyskuuta 2005. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: * Pitchfork Media: 7.8/10Pitchfork Media * Soundi: Soundi == Aiheesta muualla == * Fonal Records: Yhä hämärää (englanniksi) == Lähteet == Luokka:Paavoharjun albumit Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit