EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Todennäköinen sukellusvene

Todennäköinen sukellusvene on nimimerkki Klaus Vikingin vuonna 1984 kirjoittama romaani. Kirja on laaja, päähenkilön silmin nähty kuvaus ruotsalaisesta yhteiskunnasta 1960–1980 luvuilla. Kirjailija itse on asunut Ruotsissa vuodesta 1969 ja peilaa kokemuksiaan kirjan miljöön ja tapahtumien kautta. Kirjan juonen pohjalla on Ruotsin aluevesillä tehdyt sukellusvenehavainnot ja Karlskronan edustalla sattunut venäläisen sukellusveneen karilleajo. Kirjasta tehtiin myöhemmin radiokuunnelma. Kirjan käänsi ruotsiksi nimellä Sannolik u-båt Paul Jansson. ==Juoni== Suomesta Ruotsiin 1960-luvulla muuttanut Vladimir Salomon Helle elää omaa yksinkertaista työttömän elämäänsä Nynäshamnin kaupungissa hieman Tukholmasta etelään. Hänen suomalaisittain outo nimensä on hänen äitinsä ajattelemattomuuden peruja. Suomessa siitä ei ollut juuri haittaa, mitä nyt joskus koulussa, mutta Ruotsissa sitäkin enemmän. Moni työpaikka oli jäänyt saamatta koska häntä etunimensä perusteella luultiin venäläiseksi. Siksi hän ryhtyi käyttämään toista nimeänsä, Salomon. Kukaan ei kysellyt sen jälkeen, olisiko hän mahdollisesti juutalainen. Kerran pubissa istuessaan hän sattui kuulemaan läheisen Muskön tukikohdassa palvelevan varusmiehen puheita tarkasta vartioinnista rannikon vesialueilla. Asia unohtuu hänen mielestään, kunnes hän kerran löytää roskalavalta pätkän sadevesiränniä. Hän on harrastanut työttömänä ollessaan ajankulukseen kalastusta veneellään ja nyt hän saakin mielestään loistoidean, hän tarjoaa ruotsin kansalle jännitystä "aidolla" sukellusveneellä keskellä suoja-aluetta. Hän hinaa sukellusveneen periskooppia muistuttavaa ränninpätkää vanerilevyyn kiinnitettynä Muskön vesillä ja varmuuden vuoksi soittaa kaikkiin sanomalehtiin juttuvinkin. Suunnitelma toteutuukin odotettua paremmin, oikeastaan liiankin hyvin sillä koko Ruotsin merivoimat ryhtyvät laajaan etsintäoperaatioon. Media seuraa tapahtumia herkeämättä mutta koska ränninpätkä on jo upotettu esityksen päätteeksi Itämereen mitään löydettävää ei merivoimille ole tarjolla. Ruotsin merivoimat eivät havaintoa vahvista, toteavat sen olevan "todennäköinen sukellusvene". Enemmän heitä mietityttää, miten selittää kansalle miksei tuota sukellusvenettä löydy ja minne se olisi voinut kadota verkkojen ja sota- alusten eristämästä Nynäsin lahdesta. Luokka:Vuoden 1984 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
Garuda Indonesia

PT (Persero) Perusahaan Penerbangan Garuda Indonesia, lyhennettynä Garuda Indonesia, on Indonesian kansallinen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1947. Se on nimetty myyttisen Garuda-linnun mukaan. Lentoyhtiön kotikenttä on Soekarno-Hattan kansainvälinen lentoasema Jakartassa. Garuda Indonesia käyttää solmukohtina seuraavia lentoasemia: Ngurah Rain kansainvälinen lentoasema, Juandan kansainvälinen lentoasema, Polonian kansainvälinen lentoasema ja Sepingganin kansainvälinen lentoasema. Yhtiöllä on historiansa aikana sattunut kaikkiaan 13 kuolemaan johtanutta lento-onnettomuutta, ja pelkästään vuoden 1980 jälkeen se oli ollut osallisena seitsemässä suuressa onnettomuudessa. Onnettomuuksista pahin tapahtui 26. syyskuuta 1997, kun lento 152 törmäsi vuorenrinteeseen lähestyessään Medania: kaikki 234 koneessa ollutta kuolivat. Sitä pidettiin lentoturvallisuudeltaan yhtenä huonoimmista suurista kansallisista lentoyhtiöistä. Garuda Indonesian ja koko Indonesian ilmailualan heikkoon turvallisuuteen vaikuttivat maan kansainvälisiä standardeja huonompi lentokenttäinfrastruktuuri yhdistettynä alueella usein esiintyviin haastaviin sääoloihin. == Laivasto == Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 10,5 vuotta. Garuda Indonesian laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Airbus A330-200 5 — Airbus A330-300 17 — Airbus A330-800 — 4 Yhtiö suunnittelee peruvansa tilauksen taloudellisista syistä, heinäkuussa 2022 ratkaisua ei ole vielä tehty. Airbus A330-900 5 7 Boeing 737-800 36 — Boeing 737 MAX 8 1 — Boeing 737 MAX 10 — 49 Yhtiö suunnittelee peruvansa tilauksen taloudellisista syistä, heinäkuussa 2022 ratkaisua ei ole vielä tehty. Boeing 777-300ER 6 — Yhteensä 70 60 == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt Luokka:SkyTeam
Herkko Hietanen

Herkko Aleksi Hietanen (s. 29. elokuuta 1978 Helsinki) on helsinkiläinen teknologiaoikeuteen erikoistunut lakimies. Hän on toiminut yhtenä EFFI ry:n perustajana sekä aktiivina ja Suomen Creative Commons -hankkeen vetäjänä. Hietanen sai julkisuutta vuonna 2005 ravintola Lehtovaaran uhatessa häntä yli 80 000 euron korvausvaatimuksilla Hietasen laitettua ravintolaa koskevan reklamaation verkkoon. Hietanen on osakas Turre Legal -toimistossa. Hietanen osallistui Finreactoria koskevaan oikeudenkäyntiin vastaajien avustajana. Turre Legal on pieni yritys. Hietanen toimi TVkaistan ulkopuolisena oikeudellisena avustajana ja sai tässä roolissa poikkeuksellisesti syytteen tekijänoikeusrikoksesta ja törkeästä petoksesta kuten päämiehensäkin. Hietasen syytteet hylättiin sekä käräjäoikeudessa että hovioikeudessa. Hietanen on koulutukseltaan oikeustieteen maisteri ja kauppatieteen tohtori. ==Teoksia== * Community Created Content., 2007, ISBN 978-952-99834-0-7 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Turre Legal. Lakiasiaintoimisto. * CopyFraud – Herkko Hietasen blogi. * Oikeuden edessä – Turre Legalin yhteisblogi, johon myös Herkko Hietanen kirjoittaa. Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uuspragmatismi

Uuspragmatismi, tai joskus ”kielellinen pragmatismi”, on vaikeasti määriteltävä analyyttisen filosofian osa-alue, jonka sanotaan syntyneen Yhdysvalloissa. Se on liitetty erilaisiin ajattelijoihin, joihin kuuluvat muun muassa Richard Rorty, Hilary Putnam, W. V. O. Quine ja Donald Davidson, vaikkakaan kukaan näistä filosofeista ei ole kutsunut itseään ”uuspragmatistiksi”. == Taustaa == Uuspragmatistit, erityisesti Rorty ja Putnam, ovat omaksuneet ajatuksia klassisilta pragmatisteilta, kuten Charles S. Peirceltä, William Jamesilta ja John Deweyltä. Putnam luettelee teoksessaan Words and Life (1994) klassisen pragmatistisen perinteen ajatuksia, joita myöhemmät pragmatistit pitävät vakuuttavimpina. Näihin kuuluvatPutnam (1994) Words and Life, s. 152. # täydellinen skeptismi, jonka mukaan sekä tieto että tiedon kiistäminen vaativat yhtä lailla oikeutusta # fallibilismi kaikkien käsitysten suhteen # tosiasioiden ja arvojen välisen kahtiajaon kiistäminen # ajatus käytännön ensisijaisuudesta filosofiassa. Kielellinen pragmatismi uudistaa pragmatismia kolmella tavalla. Ensiksi se kiittää pragmatisteja, kuten Jamesia ja Deweytä, siitä, että nämä kiistivät monia perinteisen filosofian menetelmiä ja päämääriä. Toiseksi se hylkää heidän pyrkimyksensä rakentaa jälleen, mitä ei pidä rakentaa jälleen. Kolmanneksi, kun on hyväksytty, että filosofin käytettävissä on vain kieli, voidaan luoda vapaasti, jopa runollisesti, ja palvella niitä päämääriä, jotka vaikuttavat parhailta. == Rortyn kirjoitukset == Rorty kirjoitti vuonna 1995: :Kielellistän niin monta kielellistä käännettä edeltänyttä filosofia kuin kykenen, lukeakseni heitä sen utopian profeettoina, jossa kaikki metafyysiset ongelmat on purettu, ja uskonto ja tiede ovat tehneet tilaa runoudelle.Rorty and Pragmatism: The Philosopher Responds to His Critics, toim. Herman J. Saatkamp (Nashville: Vanderbilt University Press, 1995). Tällä ”kielellisen käänteen” strategialla Rorty pyrki välttämään klassisessa pragmatismissa vielä olemassa olleet essentialismit, joiksi hän katsoo totuuden, todellisuuden ja kokemuksen. Rorty kirjoitti: :Analyyttinen filosofia, kiitos keskittymisensä kieleen, pystyi puolustamaan tiettyjä keskeisiä pragmatistisia väitteitä paremmin kuin James ja Dewey itse – – Kiinnittämällä huomiomme kielen ja muun maailman suhteeseen ennemmin kuin kokemuksen ja luonnon suhteeseen, jälkipositivistinen analyyttinen filosofia kykeni paljon radikaalimpaan irtautumiseen filosofisesta perinteestä.Transactions of the Charles S. Peirce Society 21, no. 1 (Winter 1985). == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Neopragmatism.org. Luokka:Pragmatismi Luokka:Tietoteoria
ZP Theart

ZP ”Zippy” Theart (s. 22. tammikuuta 1975 Clanwilliam, Etelä-Afrikka) on Eteläafrikkalainen laulaja. Hän on ollut jäsenenä yhdysvaltalaisessa hard rock -yhtye Skid Row:ssa ja sitä ennen brittiläisessä power metal -yhtyeessä DragonForce. ==Alkuajat== Theart sanoo, ettei muista tarkkaan, milloin hänen lauluharrastuksensa alkoi; hän on laulanut siitä asti kuin muistaa. Hänellä on paljon kokemusta erilaisista musiikkityyleistä, sillä hän on tehnyt musiikkia bluesista ja thrashista rockiin ja metalliin. Theart on kertonut musiikillisiksi vaikutteikseen muun muassa Bon Jovin, Metallican, Helloweenin, Iron Maidenin, Judas Priestin, Megadethin, Skid Row’n, Teslan sekä kaiken, jossa on mukavat melodiat ja joka soitetaan oikeilla soittimilla. ==DragonForce== Theart otettiin DragonForceen, kun yhtyeen kitaristit Herman Li ja Sam Totman näkivät hänen ilmoituksensa Metal Hammer -lehdessä. Li on jälkeenpäin sanonut, että hän oli ”ensimmäinen, joka pystyi laulamaan sen, mitä sanoi pystyvänsä”. Theart erosi kuitenkin DragonForcesta maaliskuussa 2010, koska halusi keskittyä hänen omiin projekteihinsa. Hän on esiintynyt Totmanin sivuprojektissa Shadow Warriors. Hänen kerrotaan myös soittelevan satunnaisesti akustista kitaraa. ==Skid Row== Theart liittyi Skid Row:hun vuonna 2016 Johnny Solingerin jälkeen. Hän lähti yhtyeestä helmikuussa 2022, mutta kumpikaan osapuoli ei ole kommentoinut asiaa sen koommin. Hänen korvaajakseen tuli ruotsalainen Erik Grönvall. ==Lavaesiintyminen== Theart tunnetaan erittäin laajasta äänivalikoimastaan. Hän osaa laulaa erittäin korkealta ja puhtaasti, mutta häneltä onnistuu myös matalalta laulaminen. Hänellä on lavalla esiintyessään äärettömästi energiaa ja hän itse sanoo kiroilun olevan hänen ”signature penis movensa”, mikä voi olla osa syynä siihen, etteivät alle 15-vuotiaat pääse joillekin keikoille. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuruddin Farah

Nuruddin Farah (s. 24. marraskuuta,1945 Baidoa, Somalia) (, ) on somalialainen kirjailija, jolle myönnettiin kansainvälinen kirjallisuuden Neustadt-palkinto vuonna 1998. Farah asuu Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa ja Minneapoliksessa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa joiden väliä hän matkustaa. Farah joutui jättämään kotimaansa nuorena. Hän kirjoitti alun perin somaliksi, mutta on sittemmin siirtynyt englantiin. Hänen tuotantoaan on käännetty myös suomeksi. Farahin teoksiin kuuluu muun muassa vuonna 1999 suomennettu Perhesalaisuuksia, joka kertoo elämästä Somaliassa ennen verisen sisällissodan syttymistä. Farahin muut suomennetut julkaisut ovat romaanit Karttoja (1988) ja Elämisen lahja (1990). Kirjailijan ainoa koti-Somaliassa julkaistu teos on From a Crooked Rib (1970). == Teokset == * Why Die So Soon? (1965, novelli) * A Dagger in a Vacuum (1965, näytelmä) * From a Crooked Rib (1970), ISBN 0-435-90080-3 * A Naked Needle (1976), ISBN 0-435-90184-2 * Variations on the Theme of An African Dictatorship (trilogy) ** Sweet and Sour Milk (1979), ISBN 1-55597-159-8 ** Sardines (1981), ISBN 1-55597-161-X ** Close Sesame (1983), ISBN 1-55597-162-8 * Blood in the Sun (trilogy) ** Maps (1986), ISBN 0-14-029643-3 ** Gifts (1993), ISBN 1-55970-484-5 ** Secrets (1998), ISBN 1559704276 * Territories (2000), ISBN 2-84261-190-X * Yesterday, Tomorrow: Voices from the Somali Diaspora (2000), ISBN 0-304-70701-5 * Trilogy ** Links, (2004) ISBN 1-57322-265-8 ** Knots, (2007) ISBN 1594489246 ** Crossbones, (2011) ISBN 9780143122531 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Somalialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja-Liisa Tykkyläinen

Marja-Liisa Tykkyläinen (s. 4. lokakuuta 1945 Kontiolahti) on suomalainen kunnallisneuvos ja entinen SDP:n kansanedustaja. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan Kuopion läänin vaalipiiristä 1983. Hän oli presidentin valitsijamies 1982 ja 1988. Hän putosi eduskunnasta vuoden 2003 vaaleissa. Tykkyläisellä on kolme lasta. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
J. P. Roos

Jeja-Pekka Roos (s. 30. huhtikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja -keskustelija, joka toimi Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorina ja apulaisprofessorina vuosina 1971–2013. Joensuun korkeakoulun apulaisprofessorina hän toimi 1974–78. Roosin tutkimusaiheita ovat olleet suunnittelu, elämäntapa, elämäkerrat, matkapuhelimet, elämänpolitiikka, sukupolvet sekä hyvinvointi ja hyvinvointitutkimus, jonka alalta hän laati väitöskirjansa (Welfare Theory and Social Policy) vuonna 1973. Lisäksi hän on osallistunut välillä hyvinkin kriittisesti keskusteluun muun muassa arkkitehtuurista, liikenteestä, kurjuudesta, intellektuelleista, psykoanalyysista ja lastensuojelusta. ==Tutkijanura== Roos on suomentanut Pierre Bourdieun ensimmäisen suomeksi ilmestyneen teoksen Sosiologian kysymyksiä ja muutenkin edesauttanut Bourdieun käsitteiden leviämistä suomalaisessa sosiologiassa. Hän on julkaissut noin 250 tieteellistä artikkelia ja kirjaa. Hänen tunnetuin teoksensa on 1987 ilmestynyt Suomalainen elämä, jossa esitetään kuuluisa sukupolvijaottelu: sotien ja pulan, jälleenrakennuksen ja nousun, suuren murroksen ja lähiöiden sukupolviin. Muita tärkeitä teoksia ovat olleet hänen väitöskirjansa Welfare Theory and Social Policy (1973) sekä Elämänpolitiikka (1998), Vanhemmat ja lapset (1997) ja Miehen elämää (1994). Viime vuosina Roos on jakanut aikansa varsinaisen akateemisen tutkimuksen (sukupolvet, suuret ikäluokat) ja yhteiskunnallisen debatin välillä. Hän on julkaissut jälkimmäiseltä aihealalta muun muassa Huostaanottokirjan (2004) ja Käräjäoikeuskäsikirjan (2006). Hän on perehtynyt evoluutiopsykologiaan ja toiminut Darwin-seuran puheenjohtajana. Hän oli myös Euroopan Sosiologiliiton (ESA) puheenjohtaja 1990-luvulla. Aleksis Kiven Seura myönsi J. P. Roosille Eskon puumerkki -palkinnon 2009. == Poliittinen toiminta == Roos oli 1970–80-luvulla Suomen kommunistisen puolueen jäsen. Hän on kertonut tuolloin muun muassa hyväksyneensä Tšekkoslovakian miehityksen.http://www.mv.helsinki.fi/home/jproos/Missaheovatnyt.htm Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen Roos on vaikuttanut Vihreissä ja Vasemmistoliitossa. Vuoden 2004 kunnallisvaaleissa Roos oli sitoutumattomana ehdokkaana Vihreiden listalla. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Roos oli Vasemmistoliiton ehdokas. Vuoden 2012 vaaleissa hän on ehdokkaana Helsingissä Vasemmistoliiton listalla. 2015 hän allekirjoitti Paavo Väyrysen kansalaisaloitteen Suomen EMUsta eroamiseen liittyen. http://slate.kapsi.fi/Euroaanestysaloite.html ==Yksityiselämä== Roos on kirjoittanut myös vuonna 1993 ilmestyneen juoksuharrastusta käsittelevän kirjan Maratonmiehen elämä. Hänellä on kaksi lasta edellisestä avioliitostaan Barbara Roosin (1946–2019) ja kolme lasta nykyisestä avioliitostaan Anna Rotkirchin kanssa. == Teoksia == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * J. P. Roosin kotisivut. * J. P. Roosin blogi. * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kommunistit
Lapualaisballadi

Lapualaisballadi () on suomenruotsalaisen Leo Ågrenin 1962 julkaistu romaani. Se on Pohjanmaalle 1930-luvulle sijoittuva tarina lapuanliikkeestä. Kirjailijan veli Gösta Ågren ohjasi Ruotsissa romaanin pohjalta samannimisen elokuvan. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1962 kirjat
Millaun maasilta

Millaun maasilta () on vinoköysisilta, joka ylittää Tarn-joen laakson lähellä Millauta eteläisessä Ranskassa Aveyronin departementissa. Sillan suunnitteli brittiläinen arkkitehti Norman Foster yhteistyössä ranskalaisen siltainsinöörin Michel Virlogeux’n kanssa. Millaun maasilta oli valmistuessaan maailman korkein ajoneuvoilla ylitettävä silta. Sillan korkein kohta yltää 343 metriin - hiukan korkeammalle kuin Eiffel-torni, Empire State Building on vain 38 metriä korkeampi. Viralliset avajaiset olivat 14. joulukuuta 2004, liikenteelle silta avattiin kaksi päivää myöhemmin. Silta on osa A75-moottoritietä, joka yhdistää Clermont-Ferrandin Pézenasiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskan tieliikennesillat Luokka:Vinoköysisillat Luokka:Aveyron Luokka:Maasillat
Mississippi John Hurt

John Smith Hurt (3. heinäkuuta tai 8. maaliskuuta 1892 Teoc, Mississippi – 2. marraskuuta 1966 Grenada, Mississippi), oli yhdysvaltalainen blues-laulaja ja -kitaristi. John Hurt eli lapsuutensa Mississippin Avalon-nimisessä pikkukylässä, jossa hän oppi kitaransoiton yhdeksänvuotiaana. Hän soitti nuorena ahkerasti tanssipaikoissa sekä huvikseen ystäviensä kanssa. Hänen varhainen yhteistyökumppaninsa oli viulunsoittaja Willie Narmour. Kun Narmour oli vuonna 1928 voittanut levytysmahdollisuuden OKeh Records -yhtiölle ykköspalkintona viulunsoittokilpailusta, hän suositteli OKehille myös John Hurtia. Tällöin Hurt pääsi levyttämään kahdessa sessiossa. Yhteensä materiaalia nauhoitettiin runsaat puoli tuntia. Levyjen kanteen liitettiin Hurtin nimen eteen sana ”Mississippi”, jonka arveltiin lisäävän myyntiä. Joka tapauksessa levyjen myynti jäi vähäiseksi ja OKeh Records meni muutenkin konkurssiin 1930-luvun laman aikana. Hurt palasi Avalonin kylään toimien maataloustöiden parissa samalla jatkaen kuitenkin musisointia juhlissa ja tanssiaisissa. Vuonna 1963 kansanmusiikintutkija Tom Hoskins lähti etsimään John Hurtia kuultuaan tämän vanhat levyt. Eräässä kappaleessa Hurt laulaa kotipaikkansa olevan Avalon, ja tämän perusteella Hoskins onnistui löytämään Hurtin. Hän joutui kuitenkin turvautumaan vuodelta 1878 peräisin olevaan karttaan, koska Avalonin nimi oli pyyhitty pois uudemmista kartoista. Hurtin soitto- ja laulutaidot olivat ennallaan, ja hän lähti Hoskinsin mukaan Washingtoniin. Näin Hurt pääsi vihdoin esiintymään suurelle yleisölle. Elettiin suuren kansanmusiikkibuumin aikaa, joten Hurtin bluesia ja countryä yhdistelevä tyyli upposi nuoriin ihmisiin hyvin, ja esiintymisiä riitti paljon. Hurt myös pääsi levyttämään uudestaan, ja näin syntyi muutamia uusia levyjä Vanguard Recordsille vuoden 1928 levytysten jatkoksi. Hurt päätyi myös Johnny Carsonin vieraaksi television suosittuun Tonight Show'hun. Hurt kuitenkin kuoli jo vuonna 1966 74-vuotiaana. Mississippi John Hurtin musiikki poikkeaa muista kuuluisimmista country blues -artisteista tyyliltään. Hänen soittotyylissään sormet soittavat yleensä alati juoksevaa taustakuviota. Hän ei käyttänyt slidea. John Hurtin lauluääni on hento, ja hänen laulumelodiansa muistuttavat paljon folk- tai country-kappaleita. Vuonna 2009 Mississippi John Hurtin albumi Today! (1966) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mississippi John Hurt Museum * Illustrated Mississippi John Hurt diskografia * Video Mississippi John Hurtin hautapaikalta Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Pentti Mäki-Hakola

Pentti Matti Mäki-Hakola (11. tammikuuta 1929 Nurmo – 20. syyskuuta 1996 Nurmo) oli suomalainen kokoomuksen kansanedustaja ja valtiopäiväneuvos. Hän edusti Vaasan läänin vaalipiiriä 1966–1995. Kokoomuksen oikeistoon muun muassa Tuure Junnilan ja Eero Lattulan ohella luettu Mäki-Hakola oli presidentin valitsijamies 1968, 1982 ja 1988. Hän oli ammatiltaan piiri-insinööri. Mäki- Hakola toimi kotikuntansa Nurmon kunnanvaltuustossa 23 vuoden ajan. Myös hänen poikansa Pertti Mäki-Hakola on ollut kokoomuksen kansanedustaja Vaasan vaalipiiristä. == Kansanedustaja == Mäki-Hakola oli kokoomuksen kansanedustajana vuodet 1966–1995 ja hänet valittiin uudelleen kahdeksan kertaa. Eduskunnassa Mäki-Hakola istui vuodesta 1970 lähtien valtiovarainvaliokunnassa. Vuosina 1987–1991 hän toimi valiokunnan puheenjohtajana. Mäki-Hakola oli useita vuosia eduskunnan pankkivaltuusmiesten puheenjohtaja. Mäki-Hakola toimi useissa kokoomuksen luottamustehtävissä ja hänet kutsuttiin puolueen kunniajäseneksi vuonna 1991. == Aiheesta muualla == * == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nurmon kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset maanmittarit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Valtiopäiväneuvokset Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Tapani Bagge

Juha Tapani Bagge (s. 2. lokakuuta 1962 Kerava) on suomalainen kirjailija. Bagge valmistui ylioppilaaksi Nikkarin lukiosta vuonna 1981. Hän on käynyt sekalaisia elokuva- ja tv-käsikirjoituskursseja. Bagge on kirjoittanut päätoimisesti vuodesta 1983. Bagge on julkaissut lukuisia romaaneja, näytelmiä, sarjakuvakäsikirjoituksia, kuunnelmia, yli 30 Finnwest-kioskikirjaa ja televisiosarjojen käsikirjoituksia sekä Jerry Cotton -tarinoita. Hän on myös suomentanut lukuisia rikosromaaneja. Bagge on osuuskuntamuotoisen kustantamo Crime Timen perustajajäsen. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Topelius-palkintoehdokkuus 1998 teoksesta Aleksin intiaanisyksy * Hämeen liiton kulttuuritunnustuspalkinto 2005 koko tuotannosta * Arvid Lydecken -palkinto 2005 lastenkirjasta Kylässä * Laivakello-palkinto 2006 koko nuortenkirjatuotannosta * Vuoden johtolanka -palkinto 2007 rikosromaanista Musta taivas * Finlandia Junior -palkintoehdokkuus 2010 teoksesta Maalla * Hämeenlinnan kaupungin kulttuuripalkinto 2013 * Hämeen taidepalkinto 2015 * HelMet-kirjallisuuspalkintofinalisti 2019 lastenromaanilla Aavehevosen arvoitus * Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas 2019 lastenromaanilla Aavehevosen arvoitus * Runeberg Junior -kunniakirja 2019 lastenromaanilla Aavehevosen arvoitus * Punni-palkinnon kunniamaininta 2019 lastenromaanista Aavehevosen arvoitus * Runeberg Junior -palkinto 2020 lastenromaanilla Katoava muumio * Seesam-palkinto 2021 == Tuotanto == === Rikosromaanit === ;Hämeenlinna noir * * * * * * * * * ;Väinö Mujunen * * * * * * * ;Onni Syrjänen * * * ;Elviira Noir * * * ;Muut * * ===Muut romaanit=== * ===Novellikokoelmat=== * * ===Nuortenromaanit=== ;Aki Korhonen * * ;Etsivätoimisto Musta koira * * * ;Juha & Ola * * * * * ;Muut * * * ===Lastenkirjat=== ;Aleksi * * * ;Urho * * * * * * * ;Kaisa * * * * * * * * * * ;Apassit * * * * * ;Ukulele-etsivä Nina * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapani Baggen kotisivut * Tapani Bagge Dekkarinetissä * Tapani Bagge haastattelussa, Kirjastokaista-video 23.10.2009. * Bagge Aristoteleen kantapää -radio-ohjelmassa Yle Areena. 4.7.2012. * Väliaho, Tuomo: Murhatehdas havaijipaidassa Helsingin Sanomat 2.10.2012. Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lesli Kay

Lesli Kay (s. Lesli Kay Pushkin 13. kesäkuuta 1965 Charleston, Länsi-Virginia Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Lesli Kay on tehnyt pitkän uran saippuasarjoissa. Kay aloitti vuonna 2005 sarjassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän näyttelee Felicia Forresteria. Sarjan käsikirjoittaja Bradley Bellin tarkoituksena oli alun perin, että Felicia kuolee syöpään. Leslin ja Felician hahmon yllättävän suosion takia sekä katsojien painostuksesta Felician hahmo kuitenkin herätettiin henkiin. Lesli Kay on naimisissa Mark Sterlingin kanssa, ja pariskunnalla on kaksi lasta. ==Aiheesta muualla== * *SoapCentralin profiili Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1965 syntyneet
Hymyilevien laivojen satama

__NOTOC__ Hymyilevien laivojen satama on vuonna 2006 ilmestynyt Kuusumun Profeetan kahdeksas studioalbumi. Yhtye palasi levyllä edellisen albuminsa heavy rock -vaikutteiden jälkeen takaisin rauhallisemman folk-tyylisen musiikin pariin. Neljä albumin studiosessioiden aikana äänitettyä kappaletta julkaistiin myöhemmin EP:llä Riemun ja kurjuuden sälekaihtimet. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == ;Kuusumun Profeetta * Mika Rättö – laulu, kosketinsoittimet * Teemu Majaluoma – kitara, laulu * Mikko I. Elo – basso * Veli Nuorsaari – rummut * Irina Niemelä – saksofoni * Samuli Peltoniemi – trumpetti ;Vierailijat *Martti Anttila – laulu (1, 5, 6) *Michael Ertz – viulu (1, 5, 6) *Anna-Mari Grundström – sello (1, 5, 6) *Katja Haavisto – alttoviulu (1, 5, 6) *Juho Hannikainen – saksofoni *Erno Haukkala – pasuuna, tuuba *Suvi Hänninen – klarinetti (1, 5, 6) *Mika Keitel – laulu (1, 5, 6) *Harri Kerko – lyömäsoittimet, kosketinsoittimet *Sanna Mansikkaniemi – viulu, laulu (1, 5, 6) *Petteri Rajanti – banjo, harmonikka, laulu *Olli Rautiainen – harmonikka *Jenni Saaristo – huilu (1, 5, 6) == Arvostelut == * Desibeli.net: * Pop-lehti: * Soundi: == Lähteet == *KUUSUMUN PROFEETTA: HYMYILEVIEN LAIVOJEN SATAMA Finnmusic. ===Viitteet=== Luokka:Kuusumun Profeetan albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Jim Marurai

Jim Marurai (9. heinäkuuta 1947https://web.archive.org/web/20101001065857/http://www.parliament.gov.ck/members/marurai.html – 4. marraskuuta 2020https://www.rnz.co.nz/international/pacific- news/430001/former-cook-islands-pm-jim-marurai-dies) oli cookinsaarelainen poliitikko ja saarten pääministeri 14. joulukuuta 2004 – 29. marraskuuta 2010. Jim Marurai kuului edeltäjänsä Robert Woontonin tavoin demokraattipuolueeseen. Marurai oli kotoisin Mangaialta. Hän valmistui Otagon yliopistosta Uudessa- Seelannissa. Parlamentti valitsi Marurain pääministerin virkaan äänin 14–9. Jim Marurai oli Cookinsaarten seitsemäs pääministeri. Hänen vaimonsa Tuaine menehtyi syöpään Uudessa-Seelannissa syyskuussa 2005 56 vuoden iässä.http://www.pacificmagazine.net/issue/2005/11/01/people-briefs http://www.cook-islands.gov.ck/view_release.php?release_id=753 == Lähteet == Luokka:Cookinsaarten pääministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Keith Tkachuk

Keith Matthew Tkachuk (s. 29. maaliskuuta 1972 Melrose, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi vasemman laidan hyökkääjänä NHL:ssä. Hänen poikiansa ovat Matthew ja Brady Tkachuk. == Ura == Tkachuk siirtyi vuonna 1992 NHL-joukkue Winnipeg Jetsiin. Kaudella 1992–1993 Tkachuk teki 28 maalia ja hänelle tuomittiin 201 jäähyminuuttia. Jo seuraavalla kaudella hänestä tehtiin joukkueen kapteeni. Kausilla 1995–1996 ja 1996–1997 Tkachukista tuli yksi liigan huippupelaajista, ja hän teki yli 50 maalia molemmilla kausilla. Tkachukista tuli toinen amerikkalaispelaaja, joka on onnistunut tekemään kahdesti yli 50 maalia. Ensimmäinen oli Pat Lafontaine. Winnipeg Jetsin muutettua Phoenixiin Tkachuk jatkoi uraansa hyvin myös Phoenix Coyotesissa ja auttoi omalla pelityylillään joukkuetta eteenpäin. Tkachuk siirtyi kaudella 2000–2001 St. Louis Bluesiin. Kauden 2006–2007 lopulla, hieman ennen NHL:n siirtorajan umpeutumista, hän siirtyi Atlanta Thrashersiin. Kuitenkin kauden jälkeen, kesällä 2007, hän palasi St. Louisiin. Tkachuk lopetti uransa kauden jälkeen. Hän pelasi NHL:ssä kaikkiaan 18:lla kaudella. Tkachuk on saavuttanut alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa pronssia vuonna 1992, Yhdysvaltain maajoukkueessa hän on saavuttanut World Cupin voiton vuonna 1996 ja olympiahopeaa Salt Lake Citystä vuonna 2002. == Yksityiselämä == Tkachuk on äitinsä puolelta amerikanirlantilainen. Tkachuk on todennut, että hänen isänpuoleinen sukunsa on joko Venäjältä, Ukrainasta tai Puolasta. Tom Fitzgerald on Tkachukin serkku äidin puolelta. == Tilastot == 1990–91 Boston U. Terriers NCAA 36 17 23 40 70 – – – – – JMM 7 6 3 9 12 1991–92 Winnipeg Jets NHL 17 3 5 8 28 7 3 0 3 30 JMM 7 3 4 7 6 OK 8 1 1 2 12 1992–93 Winnipeg Jets NHL 83 28 23 51 201 6 4 0 4 14 1993–94 Winnipeg Jets NHL 84 41 40 81 255 – – – – – 1994–95 Winnipeg Jets NHL 48 22 29 51 152 – – – – – 1995–96 Winnipeg Jets NHL 76 50 48 98 156 6 1 2 3 22 WC 7 5 1 6 44 1996–97 Phoenix Coyotes NHL 81 52 34 86 228 7 6 0 6 7 1997–98 Phoenix Coyotes NHL 69 40 26 66 147 6 3 3 6 10 OK 4 0 2 2 6 1998–99 Phoenix Coyotes NHL 68 36 32 68 151 7 1 3 4 13 1999–00 Phoenix Coyotes NHL 50 22 21 43 82 5 1 1 2 4 2000–01 Phoenix Coyotes NHL 64 29 42 71 108 – – – – – 2000–01 St. Louis Blues NHL 12 6 2 8 14 15 2 7 9 20 2001–02 St. Louis Blues NHL 73 38 37 75 117 10 5 5 10 18 OK 5 2 0 2 2 2002–03 St. Louis Blues NHL 56 31 24 55 139 7 1 3 4 14 2003–04 St. Louis Blues NHL 75 33 38 71 83 5 0 2 2 10 2004–05 työsulku (ei pelannut) WC 5 5 1 6 23 2005–06 St. Louis Blues NHL 41 15 21 36 46 – – – – – OK 6 0 0 0 8 2006–07 St. Louis Blues NHL 61 20 23 43 92 – – – – – 2006–07 Atlanta Thrashers NHL 18 7 8 15 34 4 1 2 3 12 2007–08 St. Louis Blues NHL 79 27 31 58 69 – – – – – 2008–09 St. Louis Blues NHL 79 25 24 49 61 4 0 0 0 2 2009–10 St. Louis Blues NHL 67 13 19 32 56 – – – – – Yhteensä NHL 1201 538 527 1065 2219 89 28 28 56 176 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit
Massimo Ambrosini

Massimo Ambrosini (s. 26. toukokuuta 1977 Pesaro) on italialainen jalkapalloilija, joka pelasi vuosina 1995–2013 AC Milanissa ja toimi myös joukkueen kapteenina. == Seurajoukkueura == Ambrosini pelasi juniorivuosinaan 17-vuotiaana Cesenassa ja pääsi edustusjoukkueeseen. AC Milanin valmentaja Fabio Capello hankki Ambrosinin Milaniin. Kausi 1995–1996 ei sujunut Ambrosinilta odotusten mukaisesti, joten hänet lainattiin toiseen Serie A -seuraan Vicenzaan. Seuraavalla kaudella Ambrosini palasi Milaniin ja voitti seuran riveissä Italian mestaruuden ja cupin vuonna 1999. Kaudella 2003–2004 Ambrosini kärsi loukkaantumisista ja pelasi vain 20 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2004–2005 hän kärsi jälleen loukkaantumisista ja pelasi vain 22 ottelua (yksi maali). Mestareiden liigassa Ambrosini teki alankomaalaista PSV:ta vastaan tärkeän maalin, joka auttoi seuraa selviytymään vierasmaalisäännöllä jatkoon mutta Istanbulissa pelatussa loppuottelussa Liverpoolia vastaan hän ei pelannut. Kaudella 2005–2006 Ambrosinin loukkaantumiset jatkuivat ja hän pelasi Serie A:ssa vain 13 ottelua (yksi maali). Kaudella 2006-2007 esiintyi aiempaa tärkeämmässä roolissa sekä Serie A:ssa että Mestareiden liigassa. Paolo Maldinin poissa ollessa Ambrosini toimi Milanin kapteenina UEFA:n Supercupin loppuottelussa, jonka Milan voitti maalein 3-1. Kauden 2007–2008 puoliväliin saakka hän toimi edelleen Milanin kapteenina. Tällä kaudella hän kunnostautui entistä useammin maalintekijänä. == Maajoukkueura == Ambrosinin ensiesiintyminen maajoukkueessa tapahtui huhtikuussa 1999 Kroatiaa vastaan. Hän pelasi Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 sekä EM-kisoissa 2000, joissa Italia eteni loppuotteluun asti, ja 2004. MM- kisat 2006 jäivät häneltä käymättä loukkaantumisten vuoksi. Kahden vuoden maaottelutauon jälkeen hänet kutsuttiin 16. elokuuta Italian miehistöön ja hän pelasi yhdessä ottelussa maajoukkueen kapteeninakin Roberto Donadonin alaisuudessa. Hän pelasi myös vuoden 2008 EM-kisoissa. Hän pelasi kaikkiaan 35 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Macheng

Macheng () on piirikuntatason kaupunki Kiinan Hubein maakunnan Huanggangin prefektuuritason kaupungissa. Macheng sijaitsee Shanghaista noin 700 kilometriä länteen. Vuonna 2005 kaupungissa oli 127 000 asukasta, joista useimmat han-kiinalaisia.Asia Harvest Väkiluku on ollut kasvussa vakaasti: 1990 se oli 108 590, kymmenen vuotta myöhemmin 120 887.World Gazetteer Kaupunki on ikivanha, se on perustettu Kevättä ja syksyä -kaudella eli joskus vuosien 770 eaa. ja 476 eaa. välillä. Se sai nimekseen Macheng vuonna 598. Vuonna 1927 Machengissa puhkesi talonpoikaiskapina, joka loi pohjaa vuoden 1949 kommunistivallankumoukselle. Yli satatuhatta henkeä liittyi Maon punaiseen armeijaan tältä alueelta. Machengin alueella on runsaasti luonnonvaroja. Sen kaivosteollisuus tuottaa marmoria ja jadea sekä kultaa, hopeaa ja kuparia. Maanviljelyn päätuotteita ovat vesikastanjat, krysanteemit ja persimonit eli kakihedelmät. Mulperipuut ja niitä syövät silkkiperhoset ovat myös kuuluisia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Hubein kaupungit Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Kastor (yhtye)

Kastor on suomalainen indie rock -yhtye. Vuodesta 2005 vuoteen 2007 yhtye toimi Siamese Sounds -levy-yhtiöllä, kunnes solmi lokakuussa 2007 sopimuksen Backstage Alliancen kanssa. Kastor oli mukana perustamassa suomalaisten indie- yhtyeiden ja -muusikoiden asiaa ajavaa New Music Community -yhteisöä. == Julkaisut == === Albumit === * === EP:t === * == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Iranin vaakuna

Iranin vaakuna on Iranin kansallistunnus lipun ja kansallislaulun ohella. Se on ollut käytössä vuoden 1980 vallankumouksesta lähtien. Sen on suunnitellut Hamid Nadimi. Symboli koostuu neljästä kuunsirpistä ja miekasta. Kuunsirpit muodostavat tyylitellyn version arabiankielisestä sanasta Allah, ﺍﷲ. Kuvan viisi osaa symboloivat islamin viittä peruspilaria. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Legend II

Legend Part II on yhdysvaltalaisen Saviour Machine -yhtyeen toinen osa neljän CD:n Legend-trilogiassa, "maailmanlopun epävirallisessa soundtrackissa". Levy julkaistiin vuonna 1998 Massacre Recordsin kautta ja vuonna 2007 Saviour Machine julkaisi levystä kahden CD:n erikoisversion, jota painettiin vain 300 kappaletta. Jokainen kappale on käsin numeroitu sekä yhtyeen johtohahmon, Eric Claytonin, allekirjoittama. Toinen CD käsittää lähinnä alkuperäisiä midi programming -kappaleita. Levyn kansivihkoista on kaksi eri versiota, koska jakelija Diamante Music Group käski yhtyettä sensuroimaan Yhdysvaltain markkinoille menevistä vihkoista kaksi kuvaa. Eurooppalaisessa versiossa tätä sensurointia ei ole tehty. __NOTOC__ == Yhtyeen kokoonpano albumilla == * Eric Clayton - laulu * Jeff Clayton - sähkö- ja akustiset kitarat * Charles Cooper - bassokitarat * Jayson Heart - rummut, lyömäsoittimet * Nathan van Hala - piano, syntetisaattorit == Kappaleluettelo == # "The Covenant" (8:50) # "The Whore of Babylon" (5:17) # "Legend II:I" (1:28) # "The False Prophet" (3:58) # "Mark of the Beast" (4:03) # "Antichrist II: The Balance of Power" (8:00) # "World War III - The Final Conflict II" (3:57) # "Behold a Pale Horse" (3:53) # "The Martyrs Cry" (4:29) # "The Promise" (10:35) # "The Sixth Seal" (4:55) # "Legend II:II" (1:31) # "The Holy Spirit" (1:42) # "The Bride of Christ" (4:10) # "Rapture: The Seventh Seal" (6:56) # "War In Heaven - The Second Fall" (5:41) == 300 kappaleen rajoitettu painos == # The Covenant (Original Midi Programming - 1997) # New World Order (Original Mix - 1998) # The Whore of Babylon (Original Midi Programming - 1997) # Mark of the Beast (Original Midi Programming - 1997) # Antichrist II: The Balance of Power (Original Midi Programming - 1997) # World War III - The Final Conflict II (Original Midi Programming - 1997) # Behold a Pale Horse (Classical Mix - 1998) # The Martyrs Cry (Original Midi Programming - 1997) # The Promise (Original Midi Programming - 1997) # The Sixth Seal (Original Midi Programming - 1997) # War In Heaven - The Second Fall (Original Midi Programming - 1997) # New World Order 2007 (Extended Arrangement & Mix - 2007) == Singlet == * Behold a Pale Horse (1998) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 albumit Luokka:Saviour Machinen albumit
Kinseyn asteikko

Kinseyn asteikko on yhdysvaltalaisen hyönteistutkijan ja eläintieteen professorin Alfred Kinseyn kehittämä asteikko, jolla pyritään mittaamaan yksilön seksuaalista suuntautumista. Seksuaalisuuden laajuutta kuvaava asteikko julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1948. Kinseyn asteikko on herättänyt kritiikkiä ja on väitetty, että Kinsey yritti tarkoituksella suurennella homoseksuaalisuuden yleisyyttä. Kinsey oli lisäksi sitä mieltä että joustava seksuaalisuus on totta suhteessa aikaan, ja asteikko kuvaakin yksilön kokemusta ja vastausta tiettynä hetkenä.Galupo, M. Paz (June 2014). "Sexual Minority Reflections on the Kinsey Scale and the Klein Sexual Orientation Grid: Conceptualization and Measurement". Journal of Bisexuality. 14 (3–4): 404–432. doi:10.1080/15299716.2014.929553. S2CID 144321245. Asteikko mittaa varsinaisesti sosioseksuaalisia kontakteja ja reaktioita. Vastaukset annetaan esitettyihin väittämiin ja kysymyksiin. == Asteikko == Kinsey uskoi, että ihmiset eivät jakaudu yksinomaisesti hetero- ja homoseksuaaleihin. Asteikon arvo 0 kuvaa täyttä heteroseksuaalisuutta ja arvo 6 täyttä homoseksuaalisuutta ja kaikki näiden väliltä jonkinasteista biseksuaalisuutta: Aste Kuvaus 0 täysin heteroseksuaalinen 1 pääasiassa heteroseksuaalinen, satunnaisesti homoseksuaalinen 2 pääasiassa heteroseksuaalinen, enemmän kuin satunnaisesti homoseksuaalinen 3 yhtäläisesti hetero- ja homoseksuaalinen 4 pääasiassa homoseksuaalinen, enemmän kuin satunnaisesti heteroseksuaalinen 5 pääasiassa homoseksuaalinen, satunnaisesti heteroseksuaalinen 6 täysin homoseksuaalinen X aseksuaalinen Kinseyn raporttien mukaan 11,6 prosenttia 20–35-vuotiaista valkoisista miehistä on yhtäläisesti hetero- ja homoseksuaalisia, eli he sijoittuvat Kinseyn asteikolla arvolle 3.Kinsey, et al. 1948. Sexual Behavior in the Human Male, Table 147, s. 651 ==Katso myös== * Bi-curious * Biseksuaalisuuden häivyttäminen * Latentti homoseksuaalisuus ==Lähteet== * Kinsey, A. C. et al. 1948. Sexual Behavior in the Human Male. * Kinsey, A. C. et al. 1953. Sexual Behavior in the Human Female. (Suomennos Naisen sukupuolinen käyttäytyminen, 1954.) === Viitteet === Luokka:Asteikot Luokka:Seksuaalinen suuntautuminen ja tiede
Sinopin maakunta

Sinopin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Sinopin maakunta sijaitsee Pohjois-Turkissa Mustanmeren rannalla. Maakunnan pääkaupunki on Sinop. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 204 133. Sinopin naapurimaakuntia ovat Kastamonu, Çorum ja Samsun. == Piirikunnat == *Ayancık *Boyabat *Dikmen *Durağan *Erfelek *Gerze *Saraydüzü *Sinop''' *Türkeli == Lähteet == == Aiheesta muualla ==
Miombogalago

Miombogalago (Galago moholi) on galagoihin kuuluva kädellislaji, jota tavataan eteläisessä Afrikassa. == Koko ja ulkonäkö == Miombogalagon ruumis on noin 15–17 senttimetriä pitkä ja se painaa 150–250 grammaa. Sen hännän pituus on 12–27 senttimetriä. Se voi elää enintään 16-vuotiaaksi. Galago ei pysty liikuttamaan silmiään, joten sen täytyy koko ajan käännellä päätään. == Levinneisyys ja elinympäristö == Miombogalagon levinneisyysalue on suhteellisen laaja. Se ulottuu Etelä-Afrikan koillisosista Kongon demokraattisen tasavallan eteläosiin. Sitä tavataan myös Namibiasta, Angolasta, Sambiasta, Zimbabwesta, Botswanasta ja Mosambikista. Miombogalago elää savannilla, mutta myös trooppisissa ja subtrooppisissa metsissä metsissä, kuten miombo- ja mopanemetsissä sekä jokivarsien galleriametsissä. Miombogalago syö heinäsirkkoja, yöperhosia ym. hyönteisiä, pieniä liskoja, hedelmiä ja pihkaa. == Lähilajeja == Saharan eteläpuolisessa Afrikassa elää useita galagolajeja. Niitä ovat muun muassa neulakynsigalago (Euoticus elegantulus) ja paksuhäntägalago (Otolemur crassicaudatus), joka on kotikissan kokoinen. Lähisukuja ovat Afrikan potot (Perodicticus), Madagaskarin makit (Lemur) sekä erilaiset lorit (Lorisidae), kuten karhulorit (Arctocebus). Kaikkia näitä sukuja pidetään varsinaisia apinoita alkeellisempina. == Lähteet == Luokka:Galagot
Ulvinsalon luonnonpuisto

Ulvinsalon luonnonpuisto sijaitsee Kuhmossa, Kainuussa noin 50 kilometriä Kuhmon keskustasta itäkaakkoon ja rajoittuu Suomen ja Venäjän rajaan. Suurin osa puistosta on rajavyöhykkeellä. Ulvinsalon luonnonpuisto on perustettu vuonna 1956 ja sen pinta-ala on 25 km². Se on koskematonta metsää ja vähävesistöistä vedenjakaja-aluetta. Puroja on melko runsaasti. Muutamia lampia lukuun ottamatta muita vesistöjä alueella ei ole. Suoaltaat ovat enimmäkseen pieniä ja kapeita juotteja. Suot ovat säilyneet luonnontilaisina. Kangasmailla tuoreet kangasmetsät ovat vallitsevia. Luontotyypeiltään metsät ovat monipuolisia. Alueen lajisto on erittäin edustavaa erämaalajistoa. Luonnonpuiston merkitystä lisää sen sijainti kiinni Venäjän rajassa, josta käsin esimerkiksi suurpetoja ja metsäpeuroja kulkee alueelle. Liikkuminen luonnonpuistossa on luvanvaraista ja sallittu vain merkittyjä polkuja pitkin. Vanhojen metsien suojeluohjelmassa luonnonpuistoa ehdotetaan laajennettavaksi noin 14 neliökilometriä. Alueen eläimistöä ovat muun muassa liito-orava, ahma, karhu, ilves, metsäpeura, haarahaukka, huuhkaja, kurki, laulujoutsen ja pikkusieppo. Alue on eräs harvoista metsäpeuran lisääntymisalueesta Suomessa. Ulvinsalolla on myös eräs Suomen tiheimmistä metsokannoista. Alueella kasvaa useita harvinaisia kääpälajeja. == Lähteet == * Kainuun Ympäristökeskus: Ulvinsalon alue Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Kuhmon luonto Luokka:Kuhmon nähtävyydet Luokka:Kainuun luonnonsuojelualueet
Sinop

Sinop on kaupunki Turkissa Mustanmeren rannalla. Se on Sinopin maakunnan pääkaupunki. Sen asukasluku on 37 000 ja sen muodostamassa piirikunnassa asuu yhteensä 55 000 asukasta. == Historia == === Esihistoria === Historiallisesti Sinop tunnetaan nimellä Sinope. Heettiläiset rakensivat Sinopen (heetiksi Sinuwa) satamakseen. Heettiläisvaltakunnan tuhouduttua kaupunki hylättiin pikkuhiljaa. === Antiikki === Miletoksesta tulleet kreikkalaiset asuttajat perustivat paikalle Sinopen siirtokunnan 600-luvulla eaa. Se oli Miletoksen ensimmäinen ja tärkeimpiä siirtokuntia Mustallamerellä. Antiikin aikana seutu oli Paflagonian maakuntaa. Sinope oli merkittävä satama, joka sijaitsi Eufrat- joen ja Mustanmeren yhdistäneen karavaanireitin päätepisteessä. Kaupungin kauppa kukoisti erityisesti 500–300-luvuilla eaa. Kaupunki piti pitkään pintansa persialaisia vastaan, mutta vallattiin 300-luvulla eaa. Aleksanteri Suuren valtakauden jälkeen Mithridates I perusti Pontoksen valtakunnan Sinopen itäpuolelle. Vuonna 183 eaa. Pontoksen Farkanes I valloitti Sinopen ja teki siitä pääkaupunkinsa. Roomalaiset liittivät Sinopen valtakuntaansa vuonna 70 eaa., ja Julius Caesar perusti sinne roomalaisen siirtokunnan vuonna 47 eaa. Alue jäi Rooman hajottua osaksi Bysantin valtakuntaa. Kaupungista olivat kotoisin muun muassa Pontoksen hallitsija Mithridates VI, kyynikkofilosofi Diogenes Sinopelainen ja gnostilainen opettaja Markion. === Myöhempi historia === Sinope pysyi Bysantin valtakunnan hallussa aina vuoteen 1204. Neljännen ristiretken jälkeen Paflagoniaan syntyi Trebizondin keisarikunta, jonka hallinto alueella kesti vain kymmenen vuotta, kun vuonna 1214 Rūmin seldžukit valloittivat Paflagonian. Sinopesta tuli itsenäinen emiraatti seldžukkien romahduttua 1301 (kts. Candaroglu). Osmanien hallintaan kaupunki siirtyi vuonna 1458. Marraskuussa 1853 Krimin sodan alkuvaiheessa Sinopin edustalla käytiin merkittävä Sinopin meritaistelu, jossa venäläiset tuhosivat turkkilaisen frigattieskaaderin. Tämä sai Britannian ja Ranskan julistamaan sodan Venäjälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Sinopin maakunta
Jussi Hyyrynen

Jussi Hyyrynen (s. 30. huhtikuuta 1971 Piippola) on suomalainen muusikko, josta on tullut tunnettu YUP-yhtyeen kitaristina. Alun perin Hyyrynen soitti yhtyeessä rumpuja, mutta siirtyi kitaraan vuonna 1991 Janne Mannosen liittyessä yhtyeen rumpaliksi. Hän soittaa myös cover-yhtyeessä Redux. Hyyrynen käyttää Gibson Les Paul- ja Gibson Les Paul Classic -kitaroita. https://web.archive.org/web/20180830172751/http://www.yup.ms/bandi/hyyrynen.html Jussi Hyyrynen on myös aktiivinen kestävyysjuoksun harrastaja, ja hän pitää harrastuksestaan myös blogia. Hyyrysen nuorempi veli Antti ”Hyrde” Hyyrynen on Stam1na-yhtyeen laulaja- kitaristi.https://web.archive.org/web/20180228162153/http://www.yup.ms/kysy/kysy2005/kysy2005_07.html Veljeksillä on yhteinen sivuprojekti Wöyh!. Hyyrynen on toiselta ammatiltaan lääkäri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jussi Hyyrysen juoksublogi * Jussi Hyyrynen lauluntekijänä - Fono.fi Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset rockrumpalit Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:YUP:n jäsenet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Mannonen

Janne Mannonen (s. 22. helmikuuta 1971 Savonlinna) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan YUP-yhtyeen rumpalina ja taustalaulajana (vuodesta 1991). Mannonen tehnyt yhteistyötä muun muassa Siunatun hulluuden, CMX:n ja Eläkeläisten kanssa.Säkkinen, Jarkko: Viitattu 29.5.2017 Mannonen vaikuttaa nykyään yhtyeissä Rämlord Viitattu 31.5.2021 ja The South/East. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:YUP:n jäsenet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petri Tiainen (muusikko)

Petri Tiainen (s. 6. heinäkuuta 1973 Uukuniemi) on suomalainen muusikko. Hän on valmistunut musiikinopettajaksi Sibelius Akatemiasta. Tiainen on ollut vuodesta 1994 saakka rock-yhtye YUP:n kosketinsoittajana ja taustalaulajana. Hän on aiemmin toiminut kapellimestarina Kuopion kaupunginteatterissa vuosina 1995–2007. Petri Tiainen mainitsee merkittävimmiksi musiikillisiksi vaikuttajikseen mm. sellaiset esiintyjät kuin Tuomari Nurmio, Ismo Alanko, Motelli Skronkle, Kauko Röyhkä, Liisa Akimof, Hedningarna, The Beatles, Led Zeppelin, Tom Waits ja Danny Elfman. Viitattu 23.2.2011 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kosketinsoittajat Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:YUP:n jäsenet Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zaran

Zaran on Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Marvel- universumin historiassa ainakin kaksi eri miestä on kantanut Zaranin nimeä. Alkuperäinen Zaran esiintyi ensimmäisen kerran amerikkalaisen Master of Kung Fu -lehden numerossa 77 (1979). Hahmon loi Mike Zeck. Toinen Zaran esiintyi vuonna 1990 julkaistussa Master of Kung Fu: Bleeding Black -julkaisussa. Tämän Zaranin loivat Doug Moench ja Paul Gulacy. Suomessa Zaran esiintyi ensimmäisen kerran Wolverine -lehden kolmannessa numerossa (2002). == Zaran I == Maximillian Zaran on syntyjään Englannista. Jo varhain hän päätti ryhtyä palkkasoturiksi. Varmana päätöksestään Zaran alkoi harjoitella useiden erilaisten terä- ja ampuma-aseiden kanssa. Harjoittaessaan kylmää ammattiaan Zaran ajautui luonnollisesti kohtaamisiin supersankarien kanssa ja sai vaivoikseen superroiston aseman. Zaranin ensimmäinen taistelu tapahtui kamppailulajien taitajaa, Shang-Chitä vastaan. Kung fun mestari voitti helposti Zaranin. Zaran ei kuitenkaan luovuttanut, vaan palasi haastamaan useita kertoja Shang-Chin. Myöhemmin Zaran ajautui törmäyskurssille myös Kapteeni Amerikan kanssa. Zaran ei kuitenkaan luovuttanut vaan yhdisti voimansa muiden pelättyjen taistelijoiden Teräkäden sekä Paineaallon kanssa ja iski Länsirannikon Kostajia vastaan. Myöhemmin Zaran joutui taistelemaan myös Haukansilmää vastaan. Zaran tutustui sittemmin toiseen palkkasoturiin, ranskalaiseen Batrociin ja liittyi tämän joukkioon, Batrocin Prikaatiin. Yhdessä joukko kävi Kapteeni Amerikan kimppuun, mutta hävisi taistelussa. Tämän jälkeen Zaran on nähty niin Gambiitin kuin Wolverinenkin kimpussa. Jälkimmäistä vastaan Zaran kävi puhtaasta näyttämisenhalusta, mutta menetti miltei henkensä Wolverinen lävistettyä tämä kynsilläänWolverine #3 (2002). Egmont Kustannus Oy.. == Zaran II == Toisen Zaranin henkilöllisyys ei ole tiedossa, mutta on paljastettu, että hän on harjoitellut yhdessä Maximillian Zaranin kanssa kamppailulajeja tullakseen itsekin palkkasoturiksi. Ei ole varmaa, missä vaiheessa ensimmäinen Zaran on kouluttanut seuraajansa. Kuten ensimmäinen Zaran, myös tämä superroisto haastoi verivihollisensa Shang-Chin taisteluun elämästä ja kuolemasta. Shang-Chi kuitenkin voitti hänet eikä uutta Zarania ole sen koommin nähty. == Voimat ja varusteet == Zaran ei omaa minkäänlaisia yliluonnollisia voimia. Hänellä on ikäisensä terveen, aktiivisesti harjoittelevan miehen nopeus, kestävyys ja fyysiset voimat. Zaran on kuitenkin hionut äärimmilleen taitonsa erilaisten tuliaseiden, mutta varsinkin muinaisten kamppailulajien aseiden kanssa. Zaran hallitsee erinomaisesti erilaisia tekniikoita nuija-, veitsi-, nunchaku-, shuriken- ja miekkatekniikoita. Zaran käyttää myös suojaavia käsineitä sekä kaulasuojusta, joihin molempiin on kätketty pieniä heitettäviä saita. == Aiheesta muualla == * Marveldatabasen profiili Zaranista == Lähteet == Luokka:Marvel-universumin superroistot Luokka:Marvel-universumin kamppailulajien harrastajat Luokka:Kuvitteelliset palkkasoturit