EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Varta (ajoneuvo)

Varta on ukrainalainen panssariauto. Se on tarkoitettu sotilaiden kuljettamiseen taistelutilanteissa ja voidaan varustaa myös komento- ja johto- ajoneuvoksi, sekä joukkojen evakuointiin. Ajoneuvotila on valmistettu erikoisteräslaadusta 560, joka suojaa miehistöä panssarintorjunta-ammuksilta ja panssariluodeilta 7,62 mm:n kaliiperin asti. VARTA käyttää V-muotoista runkorakennetta ja MRAP-istuimia. Alusta kestää jopa kuuden kilogramman TNT- panoksen räjähdyksen. VARTA sisältää asetornin, joka on varustettu joko 7,62 mm:n tai 12,7 mm:n konekiväärillä. Ajoneuvossa on kymmenen ampuma-aukkoa, joihin on mahdollista sijoittaa myös UBGL (Under-Barrel Kranaatinheitin). == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuljetuspanssariajoneuvot Luokka:Ukrainan asevoimat Luokka:Panssariautot
Blue Lagoon

Blue Lagoon () voi tarkoittaa seuraavia: * Sininen laguuni (), geoterminen kylpylä Islannissa * Blue Lagoon, lahdenpoukama Akámasin niemimaalla Kyproksessa * Blue Lagoonin kansallispuisto, luonnonsuojelualue Sambian Keskisessä maakunnassa * Sininen laguuni (), Randal Kleiserin ohjaama elokuva vuodelta 1980 * Blue Lagoon, saksalainen pop/dance-yhtye * Blue Lagoon, alkoholipitoinen juomasekoitus
Eva Kjer Hansen

Eva Kjer Hansen (s. 22. elokuuta 1964 Aabenraa) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 1990. Hansen on toiminut useaan kertaan ministerinä. Vuosina 2005–2007 hän oli Tanskan sosiaali- ja tasa-arvoministeri, vuosina 2007–2010 elintarvike-, maatalous- ja kalastusministeri, vuosina 2015–2016 ympäristö- ja elintarvikeministeri sekä vuosina 2018–2019 kalastus-, tasa-arvo- ja pohjoismaisen yhteistyön ministeri. Hansen istui Euroopan parlamentissa vuosina 1994–1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eva Kjer Hansen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla * Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Tanskan kalastusministerit Luokka:Tanskan ympäristöministerit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kao (yritys)

Kao Corporation () on japanilainen kemianteollisuus- ja kosmetiikkayhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tokiossa. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Japanilaiset kemianyhtiöt Luokka:Japanilaiset pörssiyhtiöt
Kirka (täsmennyssivu)

Kirka voi viitata seuraaviin: *Kirka eli Kirill Babitzin (1950–2007), suomalainen laulaja *Kirka, Kirkan vuonna 1969 julkaistu kokoelma-albumi *Kirka, Kirkan vuonna 1981 julkaistu studioalbumi *Kirka, Kirkan vuonna 1994 julkaistu studioalbumi
Klaukkalan työväentalo

Klaukkalan työväentalo Männikkö on Klaukkalan kylässä Nurmijärvellä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Klaukkalan työväenyhdistyksen perustava kokous pidettiin helmikuussa 1906 Ylitilkan talon mailla sijaitsevassa torpassa. Talon isäntä käski torppariaan lopettamaan kokouksen tai edessä olisi häätö. Kokousta jatkettiin yleisön joukossa olleen Edward Tuomisen mökissä, joka sijaitsi omalla maalla. Yhdistyksen jäsenistö muodostui pääasiassa mäkitupalaisista ja käsityöläisistä. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen heti perustamisensa jälkeen. Jo perustamiskokous osoitti oman talon tarpeen ja vuonna 1908 järjestettiin arpajaiset talon rakentamiseen tarvittavien varojen kerryttämiseksi. Tontti talolle ostettiin samaiselta isännältä, joka oli keskeyttänyt yhdistyksen ensimmäisen kokouksen. Yhdistyksen jäseniä pyydettiin piirtämään ehdotuksensa tulevan talon muodosta, koska piirustusten teettäminen olisi tullut liian kalliiksi. Talon rakentaminen alkoi lokakuussa yhdistyksen jäsenen Sjögrenin suunnitelmien mukaan. Yhdistys sai osan talon hirsistä lahjana, osa jouduttiin ostamaan. Työ tehtiin talkoilla. Kytäjän työväenyhdistys lainasi rahaa, jotta rakennus saatiin valmiiksi. Ensimmäinen kokous pidettiin 14.5.1911 vielä keskeneräisessä talossa.Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko s. 108 ==Toimintaa työväentalolla== Talo toimi yhdistyksen kokoontumispaikkana, ja siellä järjestivät iltamia myös lähiseudun työväenyhdistykset. Vuonna 1921 Klaukkalan sosialidemokraattisen puolueen nuoriso-osaston puheenjohtaja Urho Nurmi tuomittiin 4 vuodeksi ja 4 kuukaudeksi kuritushuoneeseen työväentalolla pitämänsä puheen vuoksi. Perusteluna oli kommunistinen kiihotus. Vuonna 1974 aloitettiin bingo-tapahtumat, joista muodostui merkittävä tulonlähde yhdistykselle. Bingoa jatkettiin aina syksyyn 1996 asti. 1990-luvulla taloa käyttivät ahkerasti muun muassa eläkkeensaajat. Talo on edelleen yhdistyksen omistuksessa ja se on Klaukkalan demareiden toiminnan keskipiste. Taloa vuokrataan ulkopuolisille erilaisten tilaisuuksien ja juhlien viettoon sekä kokoustiloiksi järjestöille.Hurri, Olavi & Marttala-Hurri, Vuokko s. 108—109 ==Rakennus== Klaukkalan työväentalo on punaiseksi maalattu hirsirunkoinen kaksikerroksinen rakennus. Talon alkuperäinen kate oli päre, vuonna 1975 asennettiin peltikatto. Työväentalo pääsi vuosikymmenten kuluessa huonoon kuntoon ja 1970-luvun alussa se asetettiin käyttökieltoon. Yhdistys aloitti talon kunnostamisen vahvistamalla kattorakenteita. Sisäkaton alkuperäinen panelointi peitettiin lastulevyillä vuonna 1973. Talon muutospiirustukset laati Raimo Virtanen vuonna 1977. Taloon vedettiin vesijohto ja viemäri sekä rakennettiin wc-tilat. Puulämmitys vaihdettiin öljylämmitykseen. Talon kunnostus jatkui viisitoista vuotta: talo vuorattiin ja maalattiin ulkoa, sisääntulokuistia muutettiin ja piha-alue talolle johtavine teineen asfaltoitiin. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Työväentalot Luokka:Nurmijärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Klaukkala
LG Chem

LG Chem on eteläkorealainen kemianteollisuusyritys, joka kuuluu LG Groupiin. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:LG Group Luokka:Eteläkorealaiset yritykset Luokka:Kemianteollisuusyhtiöt
Håkan af Heurlin

Håkan Gustaf Wolmar af Heurlin (14. helmikuuta 1901 Turku – 10. lokakuuta 1978 Turku) oli suomalainen tilanomistaja ja järjestövaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Af Heurlinin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, tilanomistaja Alexander Wilhelm af Heurlin ja vapaaherratar Margareta (Maggie) Aminoff ja puoliso vuodesta 1943 sairaanhoitaja, vapaaherratar Elly Aminoff. Af Heurlin opiskeli maataloutta ja toimi sitten vuoteen 1930 asti tilanhoitajana isänsä omistamassa Kuitian kartanossa. Jaossa vuonna 1930 hän sai omistukseensa ja viljeltäväkseen päätilasta erotetut Kassorin ja Brattnäsin tilat. Päätila Kuitian kartano siirtyi hänen omistukseensa vuonna 1949. Af Heurlin uudisti tilanpitoa, paneutuen karjatalouteen, viljan ja juurikkaiden viljelyyn sekä metsänhoitoon. Hänellä oli myös huomattava määrä luottamustehtäviä maatalouden piirissä, mukaan lukien Suomen Talousseura, Sydvästra Finlands jordbrukarklubb, Ayrshire-yhdistys ja Maataloustyönantajain Liitto. Hän osallistui Paraisilla ja laajemmin Länsi-Suomessa osuustoiminnallisiin, koulutus- ja metsänhoitojärjestöihin ja yhdistyksiin, samoin kuin liikeyritysten johtoelimiin. Af Heurlin oli aktiivinen RKP:n poliitikko paikallisesti ja valtakunnallisesti ja toimi Paraisten kunnanvaltuuston jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut af Heurlin oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1954. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Paraisten kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Lee Know

Lee Know (oik. Lee Min-ho, hangul: 이민호; hanja: 李旻浩; uudistettu latinisaatio: I Min-ho; s. 25. lokakuuta 1998 Gimpo) on eteläkorealainen laulaja ja tanssija. Hänet tunnetaan Stray Kids-yhtyeen jäsenenä. == Ura == === Lapsuus ja uran alku === Lee Min-ho syntyi 25. lokakuuta 1998 Gimpossa, Korean tasavallassa. Lee on perheensä ainut lapsi. Hän kävi Montessori-päiväkotia ja Gimpo Jeilin teknillistä lukiota. Lee kiinnostui tanssimisesta lukio-ikäisenä. Hän harjoitteli koreografioita K-pop-tanssivideoista ja oli hämmästynyt siitä, kuinka hän pystyi liikuttamaan kehoansa. Lee alkoi työskennellä tanssijana, hän toimi muun muassa suositun BTS-yhtyeen taustatanssijana. Lee sai JYP Entertainmentilta kutsun koe-esiintymiseen, kun hän osallistui erääseen tanssikilpailuun. Yhtiöstä ei kuitenkaan kuulunut pitkään aikaan mitään, joten Lee oletti, ettei läpäissyt koe-esiintymisiä. Yhtiö otti kuitenkin parin vuoden kuluttua yhteyttä uudelleen häneen ja tarjosi hänelle harjoittelijan paikkaa, jonka hän hyväksyi. Lee toimi JYP Entertainmentin harjoittelijana vain vuoden, kunnes osallistui yhtiön tosi-tv-sarjaan Stray Kids vuonna 2017, jossa päätettiin yhtiön uudesta yhtyeestä. Lee putosi sarjasta, mutta sai uuden mahdollisuuden sen lopussa. Lee debytoi Stray Kidsin kanssa kanssa 25. maaliskuuta 2018 I Am Not EP:llä. === Soolotoiminta === Marraskuussa 2020 Lee aloitti radio-ohjelman Kiss The Radio vakituisena juontajana. Lee on toiminut musiikkiohjelma Show! Music Coren juontajana elokuusta 2021 lähtien yhdessä Kim Min-jun ja NCT:n Jungwoon kanssa. == Filmografia == Vuosi Nimi Verkko 2017 Stray Kids Mnet 2021 Kingdom: Legendary War The Fishermen and the City Channel A == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset tanssijat Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Stray Kids Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lapasimput

Lapasimput (Parabembridae) on simppukaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Lapasimput luetaan toisinaan kuuluviksi syvännelapasimppuihin (Bembridae). ==Lajit ja anatomia== Lapasimppuihin kuuluu vain yksi suku Parabembras ja siinä kolme lajia, jotka ovat lapasimppu (Parabembras curtus), isolapasimppu (P. robinsoni) ja P. multisquamata. Heimon lajit voivat kasvaa noin 25 cm pitkiksi. Ruumiinmuodoltaan ne ovat pitkänomaisia ja litteäpäisiä. Alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle ja päässä on piikkejä. Lapasimppulajeilla on kaksi selkäevää. Uimarakkoa ei ole. ==Levinneisyys== Lapasimppulajeja elää Intian valtameressä ja Tyynessämeressä. Ne liikkuvat useimmiten 60-600 metrin syvyydessä. ==Lähteet== Luokka:Simppukalat
Van Gogh – ikuisuuden porteilla

Van Gogh – ikuisuuden porteilla () on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu elämäkerrallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Julian Schnabel. Se kertoo taidemaalari Vincent van Goghin elämän viimeisistä vuosista. Van Goghia elokuvassa esittää Willem Dafoe. Muissa rooleissa esiintyvät Rupert Friend, Oscar Isaac, Mads Mikkelsen, Mathieu Amalric, Emmanuelle Seigner ja Niels Arestrup. Van Gogh – ikuisuuden porteilla sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla syyskuussa 2018. Suomen ensi- iltansa se sai maaliskuussa 2019. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. Willem Dafoe sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 brittiläiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Vincent van Gogh
Tupsusiloparta

Tupsusiloparta (Nitella wahlbergiana) on silopartojen sukuun kuuluva näkinpartaislevä. Tupsusiloparta on pienikokoinen. Se kasvaa enintään 10 cm korkeaksi ja sen varret ovat alle 0,5 mm paksuja. Väriltään se on kirkkaanvihreä. Laji on yksikotinen. Lajille tyypillinen tupsumainen ulkonäkö johtuu lyhyistä sivuhaaroista. Tupsusiloparta muistuttaa nirkkosilopartaa (Nitella mucronata), joka ei esiinny Suomessa, merisykeröpartaa (Tolypella nidifica) ja tummasilopartaa (Nitella confervacea), joka on pienempi ja hennompi. Tupsusiloparta on pääasiassa makean veden laji, mutta sitä tavataan myös murtovedestä. Se kasvaa niukka- ja keskiravinteisissa vesissä alle kahden metrin syvyydessä. Se on yksivuotinen. Pääosa lajin havainnoista on Suomesta ja Ruotsista. == Lähteet == Luokka:Näkinpartaislevät
Adam Afzelius

Adam Afzelius (8. lokakuuta 1750 Larv, Länsi-Götanmaa, Ruotsi – 20. tammikuuta 1837 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsalainen kasvitieteilijä. ==Elämä ja ura== Afzelius syntyi Larvin pappilassa Västergötlannissa vuonna 1750, opiskeli Uppsalassa vuonna 1768 ja oli siellä itämaisten kielten lehtori vuonna 1777. Hänen pääkiinnostuksensa kohdistui kuitenkin luonnontieteisiin, ja hänestä tuli pian yksi Linnén arvostetuimmista oppilaista. Vuonna 1789 hän lähti Englantiin opiskelemaan kasvitiedettä. Vuonna 1791 hän kieltäytyi tarjouksesta lähteä luonnontieteilijänä englantilaisen Kiinan-valtuuskunnan mukana, ja seuraavana vuonna hän lähti englantilaiseen Sierra Leonen siirtokuntaan Afrikan länsirannikolle, mutta vuonna 1793 hänen terveytensä pakotti hänet palaamaan Lontooseen, josta hän kuitenkin lähti uudelleen Afrikkaan vuonna 1794. Muutama kuukausi siirtokuntaan saapumisensa jälkeen ranskalaiset melkein tuhosivat sen, ja Afzelius menetti sekä kasvikokoelmansa että muun omaisuutensa. Lontoossa asuvien ystäviensä tuella hän kuitenkin pääsi uusille matkoille Guinean rannikolle. Hän palasi Englantiin vuonna 1796 suurten kokoelmien kanssa, toimi siellä jonkin aikaa Ruotsin lähetystön sihteerinä ja palasi Ruotsiin vuonna 1799, jossa hän sai lääketieteen tohtorin tutkinnon vuonna 1797. Nyt hän toimi opettajana Uppsalan yliopistossa, ja hänet nimitettiin vuonna 1812 professoriksi. Afzeliuksen suuret ja erinomaisesti säilyneet kokoelmat olivat arvokkaita myöhemmälle kasvitutkimukselle. Englantilainen Joseph Dalton Hooker tutki Afzeliuksen hedelmäkokoelman. Afzelius tunnetaan useista pienemmistä kirjoituksista ja kasvitieteellisistä teksteistä (esimerkiksi De rosis suecanis), mutta pääasiassa siitä, että hän julkaisi vuonna 1823 Linnén omaelämäkerran. Afzelius oli useiden ruotsalaisten ja ulkomaisten tiedeseurojen jäsen. Hänen veljensä Per von Afzelius kunnostautui lääketieteen opettajana ja lääkärinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1750 syntyneet Luokka:Vuonna 1837 kuolleet
Ruosniemen työväentalo

Ruosniemen työväentalo on Porissa Ruosniemen kaupunginosassa sijaitseva työväentalo. Rakennus on säilynyt osittain alkuperäisessä asussaan. Talo sijaitsee keskellä puurakenteisten pientalojen aluetta ja sillä on rakennushistoriallista ja maisemallista arvoa. == Historiaa == Ruosniemen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905 ja se liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen vuonna 1906. Jäseniä oli 76. Ensimmäisen vuoden aikana perustettiin oma näytelmäseura. Sisällissodan jälkeen Ruosniemen työväenyhdistys lakkautettiin monien muiden työväenyhdistysten tavoin. Yhdistys järjestäytyi uudelleen kesäkuussa 1919. Suurin osa 25 jäsenestä oli naisia, koska miehistä monet olivat vielä vankileirillä tai toipumassa sodan koettelemuksista. Omien tilojen puute hankaloitti yhdistyksen toimintaa 1920-luvulla. Esimerkiksi paikallista palokuntataloa ei haluttu vuokrata entisille punakaartilaisille. Seuraavalla vuosikymmenellä tiloja vuokrattiin eri paikoista. Yhdistys etsi aktiivisesti tonttia omaa taloa varten. == Rakennus == Yhdistys osti nykyisen tontin ja siihen kuuluvan asuinrakennuksen kesällä 1938. Lokakuussa yhdistys osti Söörmarkun työväentalon ja tilasi piirustukset uutta taloa varten paikalliselta rakennusmestarilta Tuomo Niemiseltä. Töitä jatkettiin sodan jälkeen: Söörmarkun työväentalon hirret siirrettiin tontille vuonna 1945 ja kaksi vuotta myöhemmin talossa pidettiin ensimmäiset kokoukset. Talo rakennettiin pääosin talkootyöllä. Rakennustarvikkeita ja puutavaraa yhdistys sai lahjoituksena ja rakentaminen eteni toivotusti sodan jälkeisestä puutteesta huolimatta. Työväentalon vihkiäisiä vietettiin 14.3.1948. Rakennusvelka saatiin maksettua 1950-luvulla. Rakennus maalattiin kesällä 1955. Talon katteena oli sementtitiili, joka vaihdettiin konesaumattuun peltiin vuonna 1978. Yläkerran tiloihin rakennettiin ravintola ja keittiö samoihin aikoihin. Työväentaloa laajennettiin kokous- ja pitopalvelun tiloilla 1980-luvun puolivälissä. Alkuperäisiin ikkunoihin asennettiin lämpölasi vuonna 2000. Peltikatto uusittiin 2015. Hirsirunkoinen työväentalo on vuorattu pystylaudoituksella. Alakerrassa sijaitsevat sali näyttämöineen, keittiö ja kahvila. Yläkerrassa on kaksi kerhotilaa. Talo on monipuolisessa käytössä, ja sitä vuokrataan ulkopuolisille kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Porin rakennukset ja rakennelmat
Lucile Randon

Lucile Randon, tunnettu myös nimellä Sisar Andre (; 11. helmikuuta 1904 Alès, Ranska – 17. tammikuuta 2023 Toulon, Ranska), oli ranskalainen pitkäikäinen nainen, nunna ja kuolemispäivänään maailman vanhin elossa oleva henkilö. 118-vuotias Randon oli Ranskan toiseksi vanhin henkilö koskaan Jeanne Calmentin jälkeen. == Elämä == Lucile Randon syntyi 11. helmikuuta 1904 Alèsissa Ranskassa protestanttiseen perheeseen. Hän kääntyi katolisuuteen 27-vuotiaana ja ryhtyi nunnaksi 40-vuotiaana. Hän työskenteli opettajana ja ohjaajana useille perheille, mukaan lukien ranskalaisen autonvalmistajan Peugeotin perheelle. Hän hoiti myös lapsia toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen Randon työskenteli 28 vuotta orpojen ja vanhusten parissa Vichyn sairaalassa. Sitten hän työskenteli kolme vuosikymmentä vanhainkodissa Savoiessa, Auvergne-Rhône-Alpesissa. Randon sai 91-vuotiaana vuonna 1995 sydänkohtauksen, joka vaati hänen kaulavaltimonsa leikkauksen. Vuonna 2009 Randon muutti Savoiesta vanhainkotiin Touloniin. Randonista tuli Ranskan vanhin elävä henkilö Honorine Rondellon kuoltua 19. lokakuuta 2017. Randonista tuli Ranskan toiseksi vanhin henkilö hänen ohitettuaan Marie Brémontin iän 26. maaliskuuta 2019. Randonista tuli vanhin nunna koskaan hänen ohitettua Marie- Josephine Gaudetten iän 2. kesäkuuta 2019. Randonista tuli Euroopan vanhin elävä ihminen Maria Giuseppa Robuccin kuoltua 18. kesäkuuta 2019. Randon selviytyi COVID-19-taudista vain muutamaa päivää ennen 117-vuotispäiväänsä tullen vanhimmaksi henkilöksi, joka on toipunut viruksesta. Randon täytti 118 vuotta 11. helmikuuta 2022 tullen neljänneksi henkilöksi maailmassa, joka on saavuttanut 118 vuoden iän ja ensimmäinen 118-vuotias, joka ei ollut maailman vanhin elossa ollut henkilö Kane Tanakan oltua elossa 119-vuotiaana ja ensimmäinen eurooppalainen, joka on saavuttanut 118 vuoden iän sitten vuoden 1993 ja Jeanne Calmentin. Randonista tuli maailman vanhin elossa oleva henkilö Tanakan kuoltua 19. huhtikuuta 2022, tullen 118-vuotiaana vanhimmaksi ihmiseksi, joka on koskaan saavuttanut maailman vanhimman elävän henkilön tittelin. Randon kuoli Toulonissa 118-vuotiaana 17. tammikuuta 2023. == Lähteet == * https://www.timesofisrael.com/french-nun-europes-oldest-person- turns-117-after-surviving-covid-19/ * https://www.midilibre.fr/2022/02/11/soeur-andree-la-doyenne-des-francais-nee- a-ales-fete-ses-118-ans-10104061.php === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Maailman vanhimmat henkilöt Luokka:Yli 110-vuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Saska Pulkkinen

Saska Pulkkinen (s. 1989 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, joka on ollut kiinnitettynä Tampereen Työväen Teatteriin vuodesta 2017. Koulutukseltaan hän on teatteritaiteen maisteri. ==Ura== Saska Pulkkinen pääsi Teatterikorkeakouluun suoraan lukiosta. Lopputyönsä hän teki Helsingin kaupunginteatterissa, jossa hän esitti Tarzania. Pulkkinen on näytellyt myös muun muassa Hämeenlinnan Teatterissa, Suomen Kansallisteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa, johon hän on ollut kiinnitettynä vuodesta 2017. Pulkkinen teki Hamletin nimiroolin Työväen Teatterissa vuonna 2020. Heinä- ja elokuussa 2024 Pulkkinen esitti Tampereen Komediateatterin kesäteatterin Dingo- musikaalissa Neumannin roolia. == Töitä == === Tampereen Työväen Teatteri === * Macbeth (2024) * School of Rock (2024) * Come From Away (2022) * Momentum 1900 (2022) * Hamlet (2020) * Jeppe Niilonpoika (2020) * Koiran morsiamet (2019) * Poikabändi (2019) * Myrsky (2019) * Tämä on ryöstö! (2018) * Tytöt 1918 (2018) * Presidentti ja tyttö (2017) === Helsingin kaupunginteatteri === * Tarzan (2014) * Verkossa (2013) * '…ja sitten lampi nielaisi heidät' (1999) === Hämeenlinnan Teatteri === * Finnhits (2016) * Kalenteritytöt (2016) * Kalle Aaltonen (2015) === Suomen Kansallisteatteri === * Eurydike (2013) * Pahuus (2012) * Maamme (2011) === Muualla === * Dingo-musikaali (2024, Tampereen Komediateatteri) Lähde: , ellei toisin mainita. ==Yksityiselämä== Pulkkisen perheeseen kuuluu puoliso ja kolme lasta. Hänen vanhempansa, Reija Vaahtera ja Jyri Pulkkinen, ovat tanssijoita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Saska Pulkkisen esittely TTT:n nettisivuilla Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuhledar

Vuhledar (; ) on kaupunki Ukrainan Donetskin alueen Volnovah’an piirissä. Vuhledar sijaitsee maanteitse 35 kilometriä piirikeskus Volnovah’an keskustasta luoteeseen ja 57 kilometriä aluekeskus Donetskista länsilounaaseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi Vuhledarin väkiluvuksi 14 432 asukasta vuoden 2021 alussa. Hiilikaivokset ja hiilikerrostumiin varastoitunut metaani ovat taloudellisesti tärkeitä kaivannaisia. Vuhledarin kaupungissa ei ole rautatieasemaa, mutta kaupungin itäpuolisille hiilikaivoksille johtaa pistorata. Vuhledar on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Volnovah’an piiriin. Tätä ennen se oli aiempien Volnovah’an ja Mariupolin piirien alueella. Perustettu kaupunkityyppisenä taajamana vuonna 1964. Nykyisen nimensä paikkakunta sai vuonna 1969 ja kaupungin aseman vuonna 1991. Vuonna 2001 Vuhledarin väkiluku oli 17 440\. Tuolloin 63,2 prosenttia asukkaista oli ukrainalaisia ja 33,1 prosenttia venäläisiä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Volnovah’an piiri
Tunnustus (Aren albumi)

Tunnustus on artisti Aren sooloalbumi. Se julkaistiin 1. lokakuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Aren albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Velyka Novosilka

Velyka Novosilka (; ); vuoteen 1946 asti paikkakunnan nimenä oli Velikyi Janysol (); on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Volnovah’an piirissä. Velyka Novosilka sijaitsee maanteitse noin 62 kilometriä piirikeskus Volnovah’an keskustasta luoteeseen ja 90 kilometriä aluekeskus Donetskista länteen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 5 365 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajamassa on linja-autoasema, mutta lähimälle rautatieasemalle on 45 kilometriä. Asutus on perustettu vuonna 1799 Krimiltä muuttaneiden kreikkalaisten ja tataarien (kielen perusteella) asuinpaikaksi. Vuodesta 1866 se oli Velikyi Janysolin volostin keskus, vuodesta 1923 piirikeskus. Kaupunkityyppiseksi taajamaksi Velyka Novosilka tuli 1965. Vuoden 2001 väestönlaskennassa Velyka Novosilkan väkiluku oli 7 493\. Tuolloin 46 prosenttia asukkaista ilmoitti olevansa etnisesti ukrainalaisia, 30 prosenttia kreikkalaisia ja 22 prosenttia venäläisiä. Velyka Novosilka on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Volnovah’an piiriin; tätä ennen se oli Velyka Novosilkan piirin hallintokeskus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Volnovah’an piiri
Marie Müller

Marie Müller (10. heinäkuuta 1847, Wien - 21. maaliskuuta 1935, Wien) oli itävaltalainen taidemaalari.Hän maalasi sekä muotokuvia, että miniatyyrejä. https://www.askart.com/artist_keywords/Maria_Muller/11056544/Maria_Muller.aspx http://www.biographien.ac.at/oebl/oebl_M/Mueller_Marie_1847_1935.xml Marie Müllerin perhe oli taiteellinen. Sekä hänen sisarensa, Bertha, että veljensä Leopold olivat taiteilijoita. https://www.biographien.ac.at/oebl/oebl_M/Mueller_Marie_1847_1935.xml Vanhempien kuoltua jäi Müllerien sisarusparvi taloudelliseen ahdinkoon. He pääsivät taideteolliseen oppilaitokseen vuonna 1872. Taideakatemian ovet avautuivat Marie Müllerille vuonna 1880. Seuraavina vuosina Marie ja hänen sisarensa Bertha työskentelivät veljensä ateljeessa muotokuvamaalareina. Veli Leopold Carl tunnettiin orientalistina ja itämaisten aiheiden maalarina. Marie teki yhdessä veljensä kanssa maalausmatkan Egyptiin vuosina 1883- 1884. Hänen siellä maalaamansa työnsä pääsivät englantilaisen taidevälittäjän Henry Wallisin luetteloihin. Myös keisarillinen hovi osti hänen täitään. http://www.askart.com/artist_keywords/Maria_Muller/11056544/Maria_Muller.aspx Vuonna 1890 sisarukset asuivat Wienissä. Marie oli aktiviinen myös järjestötoiminnassa ja oli perustamassa järjestöä "Acht Künstlerinnen"- "Kahdeksan taiteilijatarta". Hän oli tuohon aikaan erittäin suosittu muotokuvamaalari ja häneltä tilasivat töitään aateliset, tieteilijät ja julkkikset. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Itävalta oli suurissa talousvaikeuksissa. Maata vaivasi inflaatio ja sisarukset menettivät säästönsä. Marie Müller myi veljensä työt välittäjille. Hän myi myös oman kirjeenvaihtonsa saadakseen rahaa. == Teoksia == File:Marie Müller - Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban - 9621 - Österreichische Galerie Belvedere.jpg|Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban File:Marie Müller - Study of a Head.jpg|Muotokuvatutkielma Marie Müller Landsknecht.jpg|Landsknecht == Viitteet == Luokka: Itävaltalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1847 syntyneet Luokka: Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Carl Friedrich Philipp von Martius

Carl Friedrich Philipp von Martius (17. huhtikuuta 1794 Erlangen, Saksa – 3. joulukuuta 1868 München) oli saksalainen kasvitieteilijä ja Brasilian tutkimusmatkailija. ==Elämä ja ura== Martius valmistui tohtoriksi Erlangenissa vuonna 1814 ja julkaisi väitöskirjanaan kriittisen luettelon yliopiston kasvitieteellisessä puutarhassa olevista kasveista. Sen jälkeen hän omistautui kasvitieteellisille tutkimuksille, ja vuonna 1817 Baijerin kuningas Maksimilian I Joosef lähetti hänet ja Johann Baptist von Spixin Brasiliaan. He matkasivat Rio de Janeirosta useiden Brasilian eteläisten ja itäisten maakuntien läpi ja nousivat Amazon-jokea sekä joitakin sen suurempia sivujokia pitkin Tabatingaan Perun rajalle. Palattuaan Eurooppaan vuonna 1820 Martius nimitettiin Münchenin kasvitieteellisen puutarhan johtajaksi ja vuonna 1826 Münchenin yliopiston kasvitieteen professoriksi, ja hän toimi molemmissa viroissa vuoteen 1864 asti. Martius kiinnitti päähuomionsa Brasilian kasvistoon, ja lukuisten lyhyiden artikkelien lisäksi hän julkaisi teokset Nova Genera et Species Plantarum Brasiliensium (1823–1832) ja Icones selectae Plantarum Cryptogamicarum Brasiliensium (1827), jotka molemmat ovat hienosti kuvitettuja. Hänen Brasilian matkoistaan ilmestyi kertomus (1823–1831), jossa oli myös atlas, mutta luultavasti parhaiten hänet tunnetaan teoksesta Historia Palmarum (1823–1850), joka on julkaistu kolmessa suuressa niteessä, joista yhdessä kuvataan hänen Brasiliasta löytämiään palmuja. Vuonna 1840 hän aloitti Flora Brasiliensis -teoksen, jossa hän käytti apunaan arvostetuimpia eurooppalaisia kasvitieteilijöitä, jotka tekivät monografioita eri lajeista. Sen julkaisemista jatkettiin hänen kuolemansa jälkeen August Wilhelm Eichlerin ja sittemmin Ignaz von Urbanin toimituksessa vuoteen 1887 asti. Martius toimitti myös useita teoksia Spixin Brasiliassa tekemistä eläintieteellisistä kokoelmista tämän kuoltua vuonna 1826. Perunaruton puhjettua Euroopassa hän tutki sitä ja julkaisi havaintonsa vuonna 1842. Martius julkaisi myös teoksia ja lyhyitä artikkeleita Brasilian alkuperäisasukkaista, heidän yhteiskunnallisesta ja sosiaalisesta tilanteestaan, menneisyydestään ja todennäköisestä tulevaisuudestaan, sairauksistaan ja lääkkeistään sekä eri heimojen, erityisesti tupien, kielistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:saksalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1794 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Korporaatio (ohjelma)

Korporaatio (aiemmilta nimiltään Heikelä-Linnanahde Korporaatio, Heikelä Korporaatio) on vuodesta 2007 asti Radio Rockilla toiminut radioaamuohjelma. == Ohjelmassa työskennelleet == Vuosi Ohjelmanimi Tuottaja Apulaistuottaja Juontajat Palkinnot 2007 Heikelä-Linnanahde Korporaatio Harri Moisio Jenni Alexandrova Jussi Heikelä, Aki Linnanahde, Harri Moisio 2008 Heikelä- Linnanahde Korporaatio Harri Moisio Jenni Alexandrova Jussi Heikelä, Aki Linnanahde, Harri Moisio 2009 Heikelä-Linnanahde Korporaatio Harri Moisio Jenni Alexandrova Jussi Heikelä, Aki Linnanahde (lopetti lokakuussa), Kim Sainio Vuoden radio-ohjelma 2010 Heikelä Korporaatio Veera Karhuvaara Jussi Heikelä, Kim Sainio 2011 Heikelä Korporaatio Veera Karhuvaara Jussi Heikelä, Kim Sainio (lopetti tammikuussa), Riku Sottinen (muutama kk), Jenni Alexandrova 2012 Heikelä Korporaatio Jenni Alexandrova Jussi Heikelä, Harri Moisio, Jenni Alexandrova 2013 Heikelä Korporaatio Juha Kortelainen Jenni Alexandrova Jussi Heikelä, Harri Moisio, Jenni Alexandrova 2014 Heikelä Korporaatio Juha Kortelainen Jussi Heikelä, Harri Moisio 2015 Heikelä Korporaatio Juha Kortelainen Jussi Heikelä (lopetti lokakuussa), Harri Moisio, Kim Sainio 2016 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio 2017 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio 2018 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio, Paula "Paukkki" Rintakanto 2019 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio, Paula "Paukkki" Rintakanto 2020 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio, Tytti Junna 2021 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio, Tytti Junna 2022 Korporaatio Juha Kortelainen Harri Moisio, Kim Sainio, Tytti Junna == Heikelä-Linnanahde Korporaatio (2007–2009) == Vuonna 2007 taajuudella 96,5 MHz aloitti Radio Rock kanava. Aiemmin taajuudella toiminut Radio City menetti taajuuden SanomaWSOY:lle, koska se ei ollut hakenut uutta toimilupaa vuonna 2006. Radio City:llä Heikelän Herätysliike-ohjelmaa luotsanneet Jussi Heikelä ja Aki Linnanahde jatkoivat SanomaWSOY:llä aamuohjelman tekemistä ja nimeksi valikoitui Heikelä-Linnanahde Korporaatio. Aki Linnanahde lopetti ohjelmassa työskentelyn vuoden 2009 lokakuussa, jolloin hänen nimensä putosi ohjelman nimestä. Vuonna 2009 ohjelma voitti vuoden radio-ohjelma-palkinnon Radio Gaalassa. == Heikelä-Korporaatio (2009–2015) == Ohjelma kantoi nimeä Heikelä- Korporaatio kunnes Jussi Heikelä päätti 11–vuoden aamushow uransa. Juontajat: * Kim Sainio (2009–2011) * Riku Sottinen (2011) * Jenni Alexandrova (2011–2013) * Harri Moisio (2012–2015) == Korporaatio (2015–) == Juontajat: * Kim Sainio (2015-) * Harri Moisio (2015–) * Paula "Paukki" Rinta-Kanto (2018–2019) * Tytti Junna (2019–) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radio- ohjelmat Luokka:Nelonen Media
Scalenghe

Scalenghe () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Scalenghe Sapere.it Scalenghe Enciclopedia Treccani Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 3 245 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Karl Sigismund Kunth

Karl Sigismund Kunth (18. kesäkuuta 1788 Leipzig – 22. maaliskuuta 1850 Berliini) oli saksalainen kasvitieteilijä, joka oli Amerikan kasviston tutkimuksen uranuurtaja. ==Elämä ja ura== Hänestä tuli aluksi kauppa-apulainen Berliinissä vuonna 1806, mutta hän tutustui Alexander von Humboldtiin, joka hankki hänelle varat yliopiston luennoille osallistumiseen ja vei hänet apulaisekseen Pariisiin vuonna 1813. Vuosina 1813–1819 Kunth käytti aikansa Humboldtin ja Aimé Bonplandin Amerikan-matkaltaan tuoman runsaan kasvitieteellisen aineiston määrittelyyn ja järjestämiseen. Palattuaan Berliiniin vuonna 1820 hänestä tuli Berliinin yliopiston kasvitieteen professori ja kasvitieteellisen puutarhan varajohtaja, ja vuonna 1829 hänet valittiin Berliinin tiedeakatemian jäseneksi. Samana vuonna hän purjehti Etelä-Amerikkaan ja vieraili kolmen vuoden matkan aikana Chilessä, Perussa, Brasiliassa, Venezuelassa, Keski-Amerikassa ja Länsi-Intiassa. Kunth kokosi yhden suurimmista yksittäisen henkilön omistamista herbaarioista, johon kuului 55 000 lajia. Hänen kuolemansa jälkeen Preussin hallitus osti hänen kokoelmansa, ja siitä tuli osa Berliinin kuninkaallista herbaariota. Kunthin teoksistaan mainittakoon Nova genera et species plantarum quas in peregrinatione ad plagam aequinoctialem orbis novi collegerunt Bonpland et Humboldt (1815–1825), Les mimosées et autres plantes légumineuses du nouveau continent (1819), Synopsis plantarum quas in itinere ad plagam æquinoctialem orbis novi collegerunt Humboldt et Bonpland (1822–1823), Les graminées de l'Amérique du Sud (1825–1833). Nämä neljä teosta muodostavat Humboldtin ja Bonplandin Voyage dans l'interieur de l'Amérique -teoksen osat 3. ja 4. Hän myös kirjoitti teokset Handbuch der Botanik (1831), Enumeratio plantarum omnium hucusque cognitarum, secundum familias naturales disposita, adjectis characteribus, differentiis, et synonymis (1833–1850), Lehrbuch der Botanik (1847) ja Les melastomées et autres plantes légumineuses de l'Amerique du Sud, joka on jatkoa Bonplandin teokselle (1847–1852). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Fabián Pérez

Fabián Pérez (s. 1967 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen kuvataiteilija. Pérezin isä omisti laittomia bordelleja ja yökerhoja Pérezin ollessa nuori. Hän on saanut inspiraatiota isältään taiteessaan; Pérez kuvaa muun muassa samanlaisia ihmisiä samanlaisissa yökerhoissa kuin joita hän näki isänsä kautta. Nykyään Pérez asuu vaimonsa Lucianan kanssa Los Angelesissa. Heillä on kolme yhteistä lasta. Pérez kertoo vaikutteikseen Henri de Toulouse- Lautrecin, Pablo Picasson, John Singer Sargentin sekä Paul Cézannen. == Teoksia == Man Lighting a Cigarette II.jpg|Man Lighting a Cigarette II Dancer in Red.jpg|Dancer in Red Untitled II.jpg|Untitled II == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fabián Pérezin kotisivut Luokka:Argentiinalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonio de Salazar

Antonio de Salazar (n. 1650 – 25. maaliskuuta 1715Antonio de Salazar Hyperion Records) oli espanjalaissyntyinen, meksikolaistunut säveltäjä.Antonio de Salazar (c. 1650-1715) Musica International Hän oli yksi viimeisistä perinteisen hispaanisen tyylin edustajista ennen italialaisten vaikutteiden merkittävää vahvistumista Espanjassa ja sen alaisissa maissa. Hän eteni yhdeksi tunnetuimmista meksikolaisista säveltäjistä. Salazar muutti Meksikoon, jossa pääsi suoraan maestron tehtäviin Pueblan katedraaliin vuonna 1679Antonio de Salazar AllMusic ja siirtyi Méxicon katedraaliin vuonna 1688. Méxicon katedraalissa hän järjesti arkistot ja valvoi uusien urkujen rakennustöitä. Lisäksi hän tuli tunnetuksi opettajana. Joitain Salazarin sävellyksiä on myös käsikirjoituksina Oaxacan katedraalissa, mutta ei ole tietoa, oliko säveltäjä itse koskaan Oaxacassa. Salazar oli kontrapunktisen tekniikan mestari. Hän sävelsi villancicoja (myös negrilloja) ja canzonettoja. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu puhtaasti hengellistä musiikkia kuoroille. Hän sävelsi kuoroteoksensa usein kahdelle kuorolle. Salazarin villancicot ovat enimmäkseen Sor Juana Inés de la Cruzin teksteihin sävellettyjä. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Meksikolaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1650 syntyneet Luokka:Vuonna 1715 kuolleet
Pectinida

Pectinida on rihmakiduksisten simpukoiden lahko, johon sisältyy sekä meri- että murtovedessä esiintyviä lajeja, esimerkiksi kampasimpukat. == Luokittelu == Lahko: Pectinida * Yläheimo: Anomioidea ** Heimo: Anomiidae ** Heimo: †Permanomiidae ** Heimo: Placunidae * Yläheimo: Dimyoidea ** Heimo: Dimyidae * Yläheimo: Pectinoidea ** Heimo: Cyclochlamydidae ** Heimo: Entoliidae ** Heimo: †Neitheidae ** Heimo: Pectinidae – Kampasimpukat ** Heimo: †Pleuronectitidae ** Heimo: Propeamussiidae ** Heimo: Spondylidae ** Heimo: †Tosapectinidae * Yläheimo: Plicatuloidea ** Heimo: Plicatulidae Lahkoon luetaan myös muita heimoja, jotka tunnetaan vain fossiileista. == Lähteet == Luokka:Simpukat
Bertha Mathilde Müller

Berha Matilde Müller (1848 - 1925) oli itävaltalainen taidemaalari, joka kuului taiteelliseen Müllerin sisarusparveen. Hänen sisarensa Marie ja veljensä Leopold olivat taiteilijoita. Hän tuli tunnetuksi muotokuvamaalarina. http://rkd.nl/en/explore/artists/58306 http://www.askart.com/artist/Bertha_Muller/11056446/Bertha_Muller.aspx == Teoksia == File:Bertha Müller - Queen Victoria.jpg|Kuningatar Viktoria, 1900 File:Bertha Müller - Dame mit Hut.jpg|Nainen ja hattu File:Bertha Müller - Emilia Floege playing the mandolin,.jpg|Emilie Louise Flöge soittaa mandoliinia. == Viitteet == Luokka: Itävaltalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1848 syntyneet Luokka: Vuonna 1925 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Olive McKean

Mary Olive McKean (myöh. Mucha; 10. elokuuta 1915 Chehalis, Washington – 31. maaliskuuta 2006 Troutdale, Oregon) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 sijoittuen 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi ja saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Mighty Sparrow

Mighty Sparrow (oik. Slinger Francisco, s. 9. heinäkuuta 1935 Grenada) on trinidadilainen calypso- ja soca-laulaja ja lauluntekijä, yksi kansainvälisesti tunnetuimmista Lord Kitchenerin ohella. Grenadassa syntynyt Slinger Francisco muutti pian perheineen Trinidadiin. Vartuttuaan hän nousi laulajasuosikiksi sekä kotisaarellaan että Yhdysvalloissa, jossa hän antoi loppuunmyytyjä konsertteja New Yorkin Madison Square Gardenissa 1950- ja 1960-luvulla. Kotimaassaan Mighty Sparrow voitti kahdeksan kertaa Road March -laulukilpailun kotimaansa pääkaupungin Port of Spainin vuosittaisilla karnevaaleilla. Mighty Sparrow’n suurimpia menestyskappaleita ovat vuoden 1956 karnevaalien voittokappale ”Jean and Dinah” ja vuoden 1962 calypsohitti ”Model Nation”, joka kuvastaa vasta itsenäistyneen Trinidad-Tobagon ihmisten tuntoja.Murrell, N. Samuel. "Trinidadian and Tobagonian Americans." Gale Encyclopedia of Multicultural America, 3rd ed., edited by Thomas Riggs, 411–426. Vol. 4. Detroit, MI: Gale, 2014. Gale eBooks. Viitattu 27.4.2022. Varpuseen viittaava taiteilijanimi syntyi tarinan mukaan hänen vilkkaasta lavaliikehdinnästään. Nimen antoivat vanhemman polven calypsomuusikot, jotka itse suosivat uljaampiin eläimiin perustuvia taiteilijanimiä kuten Roaring Lion (oik. Hubert Raphael de Leon). Francisco itse keksi lisätä varpusen eteen määreen ”mahtava”. ==Lähteet== Luokka:Calypsomuusikot Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Trinidadtobagolaiset muusikot
Kunnian ja meriittien ritarikunta

Kunnian ja meriitin ritarikunta () on korkein mahdollinen Haitin tasavallan myöntämä kunnianosoitus, joka myönnetään poikkeuksellisista ansioista diplomatian, oikeuden, viranhoidon tai sotilasuran saralla. Saajan ei tarvitse olla Haitin kansalainen. Ritarikunta on perustettu vuonna 1926. Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa: * Suurristi * Suurupseeri * Komentaja * Upseeri * Ritari == Lähteet == Luokka:Haitin kunniamerkit
Säynätjärvi (Mikkeli)

Säynätjärvi on sokkeloinen metsäjärvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on hieman alle viisi neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 29 kilometriä eteläkaakkoon.Säynätjärvi Järviwikissä. Viitattu 21.4.2022. == Maantiede == Säynätjärvi on niemien ja saarten jakama, sen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 6,8 kilometriä ja rantaviivan pituus on lähes 42 kilometriä. Järven eteläosan muotoja määrittää kaksi laajaa saarta: Aittasaari ja Kautiosaari. Aittasaaresta luoteeseen järvi kapenee, ja pohjoiseen järvenosaan pääsee Pääskyssalmen kautta. Pohjoisesta järvenosasta työntyy kaakkoon Aittalahti, jota erottaa Pääskyssalmesta Suottaniemi. Säynätjärven etelärannan suurin niemi on Hangasniemi, jonka länsipuolella sijaitsee järven eteläisin osa, Hangaslahti. Säynätjärven saariluku on 15. Noin puoli neliökilometriä laaja Aittasaari ja Kautiosaari ovat saarista suurimmat, kolmas laaja saari on Mäntysaari Suottaniemen koillispuolella. Kautiosaaren ja Aittasaaren välissä sijaitsee runsaan hehtaarin laajuinen Markkasaari. Järven luoteisosassa sijaitsee vajaan hehtaarin laajuinen Nuottasaari. Säynätjärven rannat ovat metsäisiä, pientaloja on melko paljon. Aittasaaren länsiosa on mökitetty, saaren korkeimmat kohdat ovat noin 20 metriä järven pinnan yläpuolella. Pääskyssalmenvuorten huippu on noin 30 metriä järven pinnan yläpuolella. Pääskyssalmen länsirannalla kohoavien Hirvivuorten huippu on noin 50 metriä järven pinnan yläpuolella. Säynätjärvi (04.113.1.009) kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen (04.113), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala-Saimaan alue (04.11) ja ensimmäinen on Suur-Saimaan alue (04.1). Säynätjärvi on laajin Myllyjoen valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Suojavesi.Myllyjoen valuma-alue (04.113) Järviwiki. Viitattu 21.4.2022. Mikkelin Säynätjärvi on laajin Suomen kymmenestä Säynätjärvestä.Säynätjärvi Järviwiki. Viitattu 21.4.2022. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Ala-Saimaan alue
Haapajärvi (Sonkajärvi)

Haapajärvi on matala järvi Sonkajärven keskustan koillispuolella Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 96 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 48 kilometriä etelään.Haapajärvi. Järviwiki. Viitattu 22.4.2022. == Maantiede == Haapajärven pituus lounaisosan Kiukoolahden etelärannalta luoteisosan Isolahden pohjoisrannalle on 4,9 kilometriä. Järven eteläosan leveys on noin kaksi kilometriä, allas kapenee verraten tasaisesti kohti luodetta. Järven pohjoisosaa jakaa yli kilometrin mittainen, kapea Eskelänniemi, jonka itäpuolella sijaitsee järven koillisosan muodostava Pienilahti. Suurin osa Haapajärvestä on kolmesta kuuteen metriä syvä, yli kuusi metriä syvää aluetta on vain noin 13 hehtaaria. Syvin alue sijaitsee järven eteläosan selkävedellä. Haapajärven saariluku on kolme. Ainoa nimetty saari on järven itäisimmässä osassa sijaitseva Kaijansaari. Saarten yhteispinta-ala on noin 60 aaria. Muutamia peltotilkkuja lukuun ottamatta Haapajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven itärannalla sijaitsee Jyrkkä-niminen kylä, jonka halki virtaa järven merkittävin tulouoma koillisesta Kiltuanjärveltä (145,3 metriä mpy). Haapajärvi laskee järven lounaiselta rannalta alkavaa Haapakoskea länteen Päsmäriin (138,5 metriä mpy). Haapajärven vesitilavuus on 14 708 000 kuutiometriä. Haapajärvi (04.642.1.040) kuuluu Sälevän-Nurmijoen alueeseen (04.642), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haapajärvi on Sälevän-Nurmijoen alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Sälevä ja kolmantena on Päsmäri. Alueeseen kuuluu 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista osalla on omintakeisiä nimiä, kuten Huorityttö ja Huoripoika.Sälevän - Nurmijoen alue (04.642). Järviwiki. Viitattu 22.4.2022. Sonkajärven Haapajärvi on neljänneksi laajin Suomen 38:sta Haapajärvestä.Haapajärvi. Järviwiki. Viitattu 22.4.2022. == Lähteet == Luokka:Sonkajärven järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Múte Bourup Egede

Múte Bourup Egede (s. 1. maaliskuuta 1987) on grönlantilainen poliitikko, joka on toiminut Grönlannin pääministerinä vuodesta 2021 ja Grönlannin parlamentin jäsenenä vuodesta 2015. Hän edustaa Grönlannin itsenäisyyttä kannattavaa Inuit Ataqatigiit -puoluetta. Egede syntyi Nuukissa ja kasvoi Narsaqissa Etelä- Grönlannissa. Hän kävi lukiota Qaqortoqissa ja muutti vuonna 2008 Nuukiin opiskelemaan kulttuuri- ja yhteiskuntahistoriaa Grönlannin yliopistossa. Hän kuitenkin jätti opinnot kesken vuonna 2013 isänsä sairastuttua ja palasi Etelä-Grönlantiin jatkaakseen perheensä rehuyrityksen toimintaa. Hänet valittiin samana vuonna Inuit Atagatigiitin nuorisojärjestön, Inuusuttut Ataqatigin, puheenjohtajaksi sekä puoluehallituksen jäseneksi. Vuoden 2015 kansankäräjävaaleissa Egede oli ehdolla Tanskan kansankäräjille. Hän sai 2 131 ääntä eikä tullut valituksi. Samana vuonna hän nousi Grönlannin parlamenttiin kansanedustaja Mimi Karlsenin jäätyä sairauslomalle. Vuosina 2016–2018 Egede toimi raaka-aineministerinä. Vuonna 2017 hän toimi kolmen kuukauden ajan virkaatekevänä kunnista, kylistä, syrjäisistä alueista, infrastuktuurista ja asunnoista vastaavana ministerinä varsinaisen ministerin, Martha Lund Olsenin, tultua valituksi Sermersooqin kunnanvaltuustoon. Vuonna 2018 Egede valittiin Inuit Ataqatigiitin puheenjohtajaksi. Hänen johdollaan puolue nousi vuoden 2021 parlamenttivaaleissa parlamentin suurimmaksi puolueeksi 36,6 prosentin ääniosuudella ja 12 edustajalla. Egede sai vaaleissa 3 380 ääntä, yli 1 500 enemmän kuin istuva pääministeri Kim Kielsen. Inuit Ataqatigiit muodosti Naleraq-puolueen kanssa hallituskoalition, jonka tukipuolueeksi suostui Atassut, ja Egede valittiin pääministeriksi 23. huhtikuuta. Egeden kumppani on Tina Chemnitz. Parilla on yksi tytär. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Grönlannin pääministerit
Hirvijärvi (Mikkeli)

Hirvijärvi on Etelä-Savossa Mikkelissä Korpijärven lähellä ja Mikkelin keskustan luoteispuolella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Hirvijärvi on 3,6 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 152 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Hirvijärven kapean keskikohdan pienin leveys on alle sata metriä. Siinä on kuusi saarta, joiden pinta-ala on 1,52 hehtaaria eli alle prosentin järven kokonaispinta-alasta. Saarista on yksi on yli hehtaarin suuruinen, kolme on yli aarin ja kaksi on alle aarin kokoisia. Laajin saari on runsaan hehtaarin kokoinen Matinsaari järven eteläsimmässä osassa. Järven keskellä sijaitsee noin 30 aarin laajuinen mökitetty Paljakka. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,15 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00515 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 3,4 metriä. Järven eteläosassa on noin kymmenen hehtaaria laaja vähintään kymmenen metriä syvä alue, jonka keskellä on järven syvin kohta, 23,1 metriä . Järven rantaviivan pituus on 12,3 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 1,0 kilometriä. Järven pohjoinen osa on matala ja pohjoisimmilta rannoiltaan soistunut. Hirvijärven rannoilla on metsämaan lisäksi pieniä peltoalueita ja runsaasti pientaloja. Järven länsipuolitse kulkee yhdystie 15208. == Luontoarvoja == Se on kirkasvetinen, karu ja niukkahumuksinen järvi.Mikkelin luonto ja arvokkaat luontokohteet, pdf-tiedosto. Viitattu 22.4.2022. == Vesistösuhteet == Hirvijärvi (14.929.1.038) kuuluu Korpijoen valuma-alueeseen (14.929), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Puulaveden alue (14.92) ja ensimmäinen on Mäntyharjun reitin valuma-alue (14.9). Hirvijärvi on kolmanneksi laajin Korpijoen valuma-alueen 38:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Korpijärvi-Verijärvi ja toiseksi laajin on Ylänne.Korpijoen valuma-alue (14.929) Järviwiki. Viitattu 22.4.2022. Hirvijärvi laskee koilliseen Poikelmus-järveen (112,3 metriä mpy). Laskuoja virtaa järviä erottavan kannaksen kapeimmasta kohdasta. == Lähteet == Luokka:Mikkelin järvet Luokka:Puulaveden alue
Medina Dixon

Medina Dixon (2. marraskuuta 1962 Boston, Massachusetts – 8. marraskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. == Elämä ja ura == Dixon voitti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja maailmanmestaruuden Malesiassa 1990. Barcelonassa hänen 15,8 pisteen keskiarvonsa oli Yhdysvaltain joukkueen korkeinhttps://www.olympedia.org/results/32783. Lisäksi hän saavutti maajoukkueen mukana pronssia vuoden 1991 Pan-Amerikan kisoista. Yliopistokoripallossa Dixon voitti Old Dominionin joukkueessa NCAA:n mestaruuden vuonna 1985: Old Dominion on jäädyttänyt hänen pelinumeronsa. Dixonin seurajoukkueura kesti vuosikymmenen, ja hän pelasi sen aikana Italiassa, Japanissa ja Venäjällä. Dixon kuoli haimasyöpään 59-vuotiaana 8. marraskuuta 2021.https://www.bostonglobe.com/2021/11/08/sports/boston-womens- basketball-legend-medina-dixon-dies-59/https://www.espn.com/womens-college- basketball/story/_/id/32592489/medina-dixon-star-old-dominion-1985-women- basketball-championship-team-loses-battle-cancerOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet