EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Markku Salminen (urheilija)

Markku Erik Salminen (9. syyskuuta 1946 Kokkola – 6. tammikuuta 2004 Järvenpää) oli suomalainen suunnistaja ja kestävyysjuoksija. Hän oli tuomassa Suomelle kolmea suunnistusviestin MM-mitalia, ja kestävyysjuoksussa hän ylsi SM-pronssille ja Bostonin maratonilla kymmenen parhaan joukkoon. Markku Salminen osallistui neljä kertaa suunnistuksen MM-kisoihin. Parhaaksi henkilökohtaiseksi saavutukseksi jäi viimeisten, vuoden 1976 kisojen viides sija Aviemoressa Skotlannissa. Linköpingissä 1968 hän oli 13:s, Friedrichrodan 1970 suomalaisittain heikosti menneissä kisoissa 22:s ja syyskuussa 1974 Viborgissa 16:s. Hän oli joka kerta mukana myös Suomen viestijoukkueessa, ja kolmasti urakka päättyi mitaliin. Vuonna 1968 Rolf Koskinen, Veijo Tahvanainen ja Juhani Salmenkylä hankkivat hänelle ankkuriosuudelle yli neljän minuutin etumatkan. Ruotsin Göran Åhlund kuitenkin painui ohi ja jätti Suomen hopealle yhdeksän sekunnin erolla. Vuonna 1970 Salminen ja kumppanit jäivät viestissä neljänneksi, eikä koko kisoista tullut Suomeen yhtään mitalia. Vuonna 1974 Salminen juoksi viestin kakkososuuden, kun suomalaiset palasivat mitalikantaan, mutta voitosta ei tullut taistelua: Ruotsi oli lähes 16 minuuttia edellä. MM-kisoissa 1976 Ruotsin lisäksi edelle livahti Norja, mutta Salminen ja avausosuuden juossut Hannu Mäkirinta pääsivät toistamiseen MM- kisojen palkintokorokkeelle. Vuoden 1979 Jukolan viestissä Lyn-seura ylsi ensimmäisenä norjalaisjoukkueena viestin voittoon, kun Viggo Åberg jätti Järvenpään Palon ankkurina juosseen Salmisen kolmen sekunnin päähän taakseen. Salminen oli voittanut Jukolan vuonna 1970 Helsingin Suunnistajien ja 1978 Palon riveissä. Ainoat PM-kisojen mitalinsa Salminen sai viestistä. Viborgissa 1967 tuli hopeaa, ja Kemiössä ja Paraisilla järjestetyissä kisoissa 1969 maaliin tuli ensimmäisenä Suomen kolmosjoukkue, jossa Salmisen lisäksi suunnistivat Tuomo Peltola, Matti Mäkinen ja Raimo Nissi. Henkilökohtaiseen Suomen mestaruuteen Salminen ylsi kuudesti, ja lisäksi hän oli viidesti voittamassa viestimestaruutta. Markku Salminen saavutti SM-pronssia 10 000 metrin juoksussa 1970. Bostonin maratonilla Salminen sijoittui kahdeksanneksi 1971 ja kymmenenneksi seuraavana vuonna. == Saavutukset == === Suunnistuksessa === * MM-hopeaa viestissä 1968 ja 1974 * MM-pronssia viestissä 1976 * MM- kisoissa henkilökohtaisella matkalla viides 1976, 13:s 1968, 16:s 1974 ja 22:s 1970 * PM-kultaa viestissä 1969 * PM-hopeaa viestissä 1967 * SM-kultaa pitkällä matkalla 1967–68, 1974 ja 1976 * SM-kultaa yösuunnistuksessa 1970 ja 1973 * SM-kultaa viestissä 1967, 1971 ja 1973 (Helsingin Suunnistajat) sekä 1975–76 (Järvenpään Palo) * Jukolan viestin voitto 1970 (Helsingin Suunnistajat) ja 1978 (Järvenpään Palo) === Kestävyysjuoksussa === * SM- pronssia 10 000 metrillä 1970 * Bostonin maratonilla kahdeksas 1971 ja kymmenes 1972 * Ennätys 10 000 metrillä 29.12,8; maratonilla 2.16.36 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Markku Riikonen

Markku Olavi Riikonen (19. huhtikuuta 1937 Ruokolahti – 5. syyskuuta 2001) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän esiintyi kaupunginteattereissa, elokuvissa, televisiosarjoissa ja televisiomainoksissa sekä ääninäytteli muun muassa Mustaa Pekkaa Disneyn piirretyissä. ==Filmografia== * Rautatie (1973) * Rauhanranta 12 (1979−1980) (televisiosarja) * Ihmispuu (1987) * Rikas ja kunniallinen (1988) * Painajainen (1988) (televisiosarja) * Kotikatu (1995−1999) (televisiosarja) ; Dubbaukset ==Ääniohjauksia== * Kotia kohti – uskomaton seikkailu (1993), suomenkielinen dubbaus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Käärmekaktus

Käärmekaktus (Disocactus flagelliformis) on hovikaktusten sukuun kuuluva kaktuskasvilaji. Luonnonvaraisena käärmekaktus kasvaa Meksikon jyrkillä rantatöyräillä. Sen versot voivat kasvaa yli metrin mittaisiksi, joten sitä on kasvatettava riippuvassa amppelissa.Desert tropicals Käärmekaktukseen puhkeaa syksyllä kukkia. Kukat ovat puhjetessaan ruusunpunaisia, mutta väri haalistuu myöhemmin. Kukat ovat kolmen sentin levyiset ja viiden sentin pituiset. Yksittäinen kukka kestää vain muutaman päivän, mutta hyvissä oloissa kukinta kestää jopa pari kuukautta. == Hoito-ohjeita == Käärmekaktus tarvitsee runsaasti valoa, vanhat versot sietävät jopa eteläikkunan auringonpaahdetta, mutta nuorille versoille eteläikkunan auringonvalo voi olla liikaa. Kesällä kasvin voi jopa siirtää ulos lämpimälle seinustalle, sateelta suojaten. Käärmekaktus viihtyy hyvin 25–30 asteen päivälämpötilassa. Lepokaudella, joka kestää syyskuusta maaliskuuhun, riittää 7–15 asteen lämpötila. Käärmekaktus tarvitsee kasvun aikana runsaasti vettä. Tasaisesta kosteudesta on hyötyä, mutta kaktusta ei ole viisasta kastella päivittäin. Lepokaudella tasainen mutta niukka kosteus on tarpeen. Voimakas kasvu edellyttää myös tasaista ja runsasta lannoitusta. Käärmekaktus tarvitsee ravinteikkaan ja kuohkean mullan. Nopeakasvuisuudesta johtuen kasvin multa on syytä vaihtaa vuosittain. Kasvi mahtunee vanhanakin 15 sentin ruukkuun. Kasvin monistus käy helposti pistokkaita juurruttamalla. Kaktuksesta leikataan noin 15 sentin mittaisia varrenpaloja, joiden annetaan kuivua muutaman päivän ennen istuttamista syvään ruukkuun. Käärmekaktus saa helposti tuholaisia. Yleisimmät tuholaiset ovat juurikirvat ja punkit jotka on syytä huomata ajoissa. == Lähteet == Luokka:Kaktuskasvit Luokka:Silmälläpidettävät kasvit
Katariina Kaitue

Katariina Kaitue (oik. Kaitue-Harima; s. 21. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on toiminut vuodesta 1991 vakituisena näyttelijänä Suomen Kansallisteatterissa, jossa hän on tehnyt kymmeniä rooleja. Kaitue opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1987–1991. Teatteriuran ohella hän on esiintynyt elokuvissa ja ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn piirroselokuvissa. Kaitueen äiti on näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja veli yritysjohtaja Karri Kaitue. Vuonna 2007 Kaitue kihlautui Matti Vänskän kanssa. Pariskunta avioitui uudenvuoden aattona 2016. Kaitueella on kaksi poikaa aiemmasta avioliitostaan Sakari Hariman kanssa. == Filmografia == Elokuvat ja televisioelokuvat Elokuvat ja televisioelokuvat Elokuvat ja televisioelokuvat Vuosi Elokuva Rooli 1980 Luulosairas Louison 1988 Ihmiselon ihanuus ja kurjuus Anna Lepaa nuorena 1989 Hyvin menee, naapurit nauraa useita rooleja 1990 Helibori humpsis - ja pokasaha soi useita rooleja Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva Kristiina 1992 Kaivo Merja 1993 Onnen maa Virva Romanovin kivet Kaarina Roivas 1994 Kesäyön unelma Titania 1996 Isältä pojalle Monica Ljung 1997 Viisi tytärtäni Milja Onerva Ranta 1998 Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies etsivä Pia Terävä Poika ja ilves äiti 1999 Häjyt Laura Mennyt heinäkuu Ritva 2000 Presidentti nuori Anna / Elisa 2001 Emmauksen tiellä Maikki 2002 Duetto Amoroso Isabella 2004 Juoksuhaudantie Riitta Laakio 2005 Game Over Kimin äiti 2006 Kirkkaalta taivaalta Saija 2007 Suden vuosi Marjatta Jokela 2008 Lacrimosa Juulia Leivas 8 päivää ensi-iltaan puvustaja 2011 Roskisprinssi Eeva Pohjakallio Kotirauha Sari Luoto 2013 Neljäs tie Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 1977 Minna 1984 Liekitettyjä kääryläisiä 1990 Aaveita ja valkoisia valheita 1991–1992 Siivotaan, siivotaan useita rooleja 1995 Yksinäiset sudet Irma 1997 Tähtilampun alla Kikka Ellen 1998 Rakkauden tanssi Sirpa Salo 1999 Tunteen palo Inga Anderson 2001 Kaverille ei jätetä 2002 Kylmäverisesti sinun Anne Parhaat vuodet Katriina Kivilaakso 2003 Sänky Mari 2006 Uudisraivaaja toimittaja Tikkurila Saija 2009 Helppo elämä Koskinen 2012 Kotikatu Marleena 2019 Sorjonen Iriksen äiti 2021 Modernit miehet Julia Trombi 2022 Kultakala Marja-Leena Mossart Hymyä! Taina Mäntynen Harjunpää Koko 2023 Kullannuput Sirpa === Äänirooleja === == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Näyttelijä Katariina Kaitue: Olen ollut monella tavalla onnekas Puheen Aamu/Yle Areena. 23.1.2013. Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Mäkirinta

Hannu Matias Mäkirinta (30. huhtikuuta 1949 Jurva – 17. helmikuuta 1989) oli suomalainen suunnistaja, joka oli vuosina 1974 ja 1976 tuomassa Suomelle MM- mitalia suunnistusviestissä. Mäkirinta voitti poikien sarjassa Pohjoismaiden mestaruuden 1969 ja nousi seuraavalla vuosikymmenellä miesten maajoukkueeseen. MM-kisoihin hän osallistui ensi kerran Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kisassa saaliina oli vain 19. sija, mutta viestikilpailuun hän pääsi Suomen joukkueen avaajaksi. Ruotsi karkasi kisan aikana lähes 16 minuutin päähän, mutta Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Seppo Väli- Klemelä saivat uurastuksestaan palkinnoksi hopeisen mitalin. Syksyllä 1975 Mäkirinta kamppaili PM-kisoissa jopa henkilökohtaisen kisan voitosta, mutta Ruotsin maailmanmestari Bernt Frilen jätti suomalaisen kuitenkin hopealle. Aviemoren MM-kisoissa Skotlannissa 1976 Mäkirinta joutui tyytymään 15. sijaan. Viestiin hän pääsi taas avausosuudelle ja suunnisti Markku Salmisen, Matti Mäkisen ja Kimmo Rauhamäen kanssa pronssille. Suomen mestariksi Mäkirinta suunnisti normaalimatkalla 1974 ja yömestaruus tuli 1975. Samana vuonna hän ankkuroi vielä Jukolan viestin voiton. Parhaina menestysvuosinaan (1973–1977) hän edusti Alavuden Urheilijoita. Mäkirinta menehtyi sairaalassa Malagassa vuonna 1989. ==Saavutukset== * MM-hopeaa viestissä 1974 * MM-pronssia viestissä 1976 * MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 15:s 1976 ja 19:s 1974 * PM-hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1975 * SM-kultaa normaalimatkalla 1974 * SM-kultaa yösuunnistuksessa 1975 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Kilisin maakunta

Kilisin maakunta on yksi Turkin 81 maakunnasta. Se sijaitsee eteläisessä Turkissa lähellä Syyrian rajaa. Maakunnan pääkaupunki on Kilis. Sieltä on maantieyhteys Syyrian Aleppon maakuntaan; valtakunnanrajalle on kaupungista maanteitse kymmennen kilometriä. Maakunnan pointa-ala on 1 412 neliökilometriä. Vuonna 2014 maakunnan väkiluvuksi arvioitiin 128 781 asukasta. Maakunta on jaettu neljään piirikuntaan; Elbeyli, Kilis, Musabeyli ja Polateli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla==
Palomäki

Palomäki voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Palomäki, alue Hinnerjoen kylässä Eurassa * Palomäki, alue Haapajärven Kirkonkylällä * Palomäki, alue Hillilän kylässä Himangalla * Palomäki, kylä Juualla * Palomäki, alue Jämsän keskustaajamassa * Palomäki, kylä Kaavilla * Palomäki, kylä Kerimäellä * Palomäki, alue Kiteen keskustaajamassa * Palomäki, kylä Kuopiossa * Palomäki, kylä Kurikassa * Palomäki, kylä Pyhäjärvellä * Palomäki, kylä Saarijärvellä * Palomäen seisake, rautatieseisake Jokioisissa * Pikku-Palomäki, kaupunginosa Kouvolassa * Palomäen mäkikeskus, ryhmä hyppyrimäkiä Kouvolassa == Henkilöitä == * Aatu Palomäki (1884–1913), suomalainen näyttelijä * Anna Palomäki, Anna Falchi (s. 1972), suomalais-italialainen malli ja näyttelijä * Antti Palomäki (k. 1916), suomalainen murhattu poliisikonstaapeli * Atte Palomäki (s. 1965), toimittaja ja viestintäjohtaja * Juhani Palomäki (1977–2010), suomalainen metallimuusikko * Mauri Palomäki (1931–2009), suomalainen maantieteilijä * Mikko Palomäki (s. 1982), suomalainen jääkiekkoilija * Nelli Palomäki (s. 1981), suomalainen valokuvaaja * Oskari Palomäki, suomalainen juontaja, moderaattori ja käsikirjoittaja * Robert Palomäki (s. 1973), suomalainen muusikko, äänittäjä ja miksaaja * Saara Palomäki (s. 1990), suomalainen pesäpalloilija * Sasha Palomäki (s. 1991), suomalainen taitoluistelija ja jäätanssija * Tero Palomäki, suomalainen ammattiyhdistysjohtaja * Väinö Palomäki (1888–1965), suomalainen jääkärieverstiluutnantti === Kuvitteellisia henkilöitä === * Eppu Palomäki, televisiosarjassa Uusi päivä * Karri Palomäki, televisiosarjassa Uusi päivä
Carlos Sastre

Carlos Sastre Candil (s. 22. huhtikuuta 1975 Madrid) on espanjalainen kilpapyöräilijä, joka ammattilaiseksi siirryttyään aloitti vuonna 1997 ONCE- tallissa. Vuosina 2002–2008 hän oli Team CSC:n jäsen. Kausilla 2009–2010 hän edusti UCI Continental Circuits -tasolla kilpaillutta Cervélo TestTeamia ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2011 hän kilpaili saman tason Geox-TMC -joukkueessa. Vuoden 2008 Ranskan ympäriajossa Sastre voitti Alpe d'Huez'lle päättyneen 17. osuuden karattuaan kärkiryhmästä heti nousun alkaessa. Samalla hän sai maillot jaune -paidan haltuunsa. Toiseksi viimeisellä etapilla, aika- ajossa, hän pystyi säilyttämään kokonaisjohdon Cadel Evansiin yli minuutissa, varmistaen samalla kilpailun voiton. ==Saavutuksia== ===Tour de France=== *2001: 20. sija *2002: 10. sija *2003: 9 sija ja yksi etappivoitto (13. etapilla) *2004: 8. sija *2005: 21. sija *2006: 3. sija ja yksi etappivoitto (17. etapilla) sen jälkeen, kun Floyd Landis menetti kokonaiskilpailun sekä 17. etapin voittonsa jäätyään kiinni testosteronin käytöstä *2007: 4. sija *2008: 1. sija ja yksi etappivoitto (17. etapilla) *2009: 17. sija *2010: 19. sija. ===La Vuelta=== *2000: 8. sija ja mäkikilpailun voitto, *2001: keskeytys, *2003: 35. sija, *2004: 6. sija, *2005: 2. sija yleiskilpailussa, koska Roberto Heras menetti ensimmäisen sijansa EPO-hormonin käytön tähden ja toiseksi tullut Denis Menšov voitti näin kokonaiskilpailun, *2006 4. sija, *2007 2. sija, *2008 3. sija, *2010 7. sija, *2011 20. sija. ===Giro d'Italia=== *1999 101. sija *2002 38. sija *2006 43. sija *2009 4. sija sekä 16. ja 19. etapin voitto *2010 8. sija *2011 29. sija ===Muita saavutuksia=== *Burgosin ympäriajo: 2001 voitto 3. etapilla *Tour de Romandie: **2002 viides kokonaiskilpailussa **2003 kuudes kokonaiskilpailussa *Züri-Metzgete: 2002 viides *Klasika Primavera: 2006 voitto *Clásica de San Sebastián: 2010 kolmas ==Lähteet== *Carlos Sastre Trap–Friis-tietokannassa *Profiili cyclingarchives.com ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut * Team CSCn sivujen profiili Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskan ympäriajon voittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malá dáma

Malá dáma (suomeksi Pieni daami) oli Tšekin edustuskappale Eurovision laulukilpailussa 2007. Tämä oli myös maan ensimmäinen edustuskappale. Sen esitti hard rock-bändi Kabát. Kappale esitettiin laulukilpailun semifinaalissa, mutta se jäi viimeiseksi saaden vain yhden pisteen Virosta ja jäi pois finaalista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Tšekin euroviisuedustuskappaleet
Salmisen rautatieasema

Salmisen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee Suonenjoen kaupungin Salmisen kylässä noin 12 kilometriä Suonenjoen rautatieasemalta koilliseen Pieksämäen ja Iisalmen välisellä osuudella. Salminen avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889. Asemarakennus on samalta vuodelta. Se rakennettiin Vaasan radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaisesti. Rakennusta on laajennettu myöhemmin. Salmisen asemanseudulle ei kehittynyt merkittävää asutusta. Salminen muutettiin miehittämättömäksi 15. maaliskuuta 1983. Tavaraliikenne lakkautettiin 1984 ja henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Nykyään Salminen toimii ainoastaan junakohtauspaikkana, eikä siellä ole kaupallista liikennettä. Ratapiha käsittää pääraiteen lisäksi kaksi sivuraidetta, joita käytetään junaliikenteessä. Ratapihalla on myös neljäs raide vaunujen säilytystä varten. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan keskitetysti kaukokäytöllä Pieksämäen rautatieasemalta käsin. Asemarakennus on osittain laitetilana. Rakennuksen alkuperäinen henkilökunnan asuinhuoneistopääty on kesäasuntona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: kuvia Salmiselta Luokka:Suonenjoen rautatieliikennepaikat Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
John Diehl

John Diehl (s. 1. toukokuuta 1950 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Diehl tunnetaan parhaiten rooleistaan Charles Kawalskynä vuoden 1994 elokuvassa Tähtiportti, etsivä Larry Zitona 1980-luvun sarjassa Miami Vice, apulaispoliisipäällikkö Ben Gilroyna Shieldissä ja Cruisena Stripessa. Hän on esittänyt myös Cooperia Jurassic Park III:ssa (2001). Diehl esiintyi myös Pearl Harborissa. John Diehl on ollut naimisissa laulaja Julie Christensenin kanssa vuodesta 1992 lähtien. Parilla on myös yhteinen poika Jackson (s. 1993). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Väli-Klemelä

Seppo Tapio Väli-Klemelä (s. 13. marraskuuta 1949 Helsinki) on entinen suomalainen suunnistaja, joka saavutti vuonna 1974 suunnistusviestin MM- hopeaa. Hän on Länsi-Uudenmaan SKV:n toimitusjohtaja. Väli-Klemelä osallistui suunnistuksen MM-kisoihin Tanskan Viborgissa 1974. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän jäi 14. sijalle, mutta viestikilpailuun hän sai paikan Suomen joukkueen ankkurina. Ruotsi voitti Suomen lähes 16 minuutilla, mutta Hannu Mäkirinta, Markku Salminen, Risto Nuuros ja Väli-Klemelä saivat hopeamitalin. Suomen edellisestä miesten viestimitalista oli silloin kuusi vuotta. MM- tasolla Väli-Klemelä ei tämän jälkeen enää kilpaillut, ja PM-kisoissa parhaaksi saavutukseksi jäi Norjan Bergenissä 1973 Risto Nuuroksen, Simo Nurmisen ja Tuomo Peltolan kanssa saatu viestivoitto. Henkilökohtaisessa PM- kilpailussa Väli-Klemelä sai viidennen sijan 1973 ja neljännen sijan 1977. Väli-Klemelä edusti urallaan Kaarinan Urheilijoita, Karkkilan Poikia ja Angelniemen Ankkuria. Hän oli ankkurina Angelniemen Ankkurin viestijoukkueessa, joka voitti Jukolan viestin vuonna 1973. Vuoden 1979 viestissä Lapualla hän oli mukana yhdessä kilpailun historian tiukimmista lopputaistoista, jossa hän tuli Angelniemen Ankkurin kilpailijana neljänneksi 12 sekunnin erolla voittajaan. Tiomila-viestissä hän sijoittui joukkueineen toiseksi 1973 ja 1987. 1970-luvun alussa Väli-Klemelä kuului niin sanottuun "Hautausmaan jengiin" Erkki Knuuttilan ja Veikko Kiilin kanssa, ja keväällä 1972 mukaan liittyi myös tuleva maailmanmestari Liisa Veijalainen. Joukko sai nimensä juoksemalla lenkkejään Turun hautausmaan maisemissa, ja he kaikki saivat valmennusapua juoksuvalmentaja Kari Sinkkoselta. Väli-Klemelä on valmentanut useita suunnistajia, muun muassa Mika Kuismaa ja Marika Mikkolaa sekä tyttöjen viestimaailmanmestaruutta 2003 voittamassa ollutta Annamaria Väli-Klemelää. Hän on ollut vastuussa Angelniemen Ankkurin, Deltan ja Turun Suunnistajien huippuryhmien valmennuksesta ja on toiminut syksystä 2007 lähtien Paimion Rastin edustussuunnistajien managerina. ==Saavutukset== * MM- hopeaa viestissä 1974 * MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 14:s 1974 * PM-kultaa viestissä 1973 * PM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla neljäs 1977 ja viides 1973 * Jukolan viestin voitto 1973 (Angelniemen Ankkuri) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Suomalaiset suunnistusvalmentajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenji Miyamoto

Kenji Miyamoto (; 17. lokakuuta 1908 Yamaguchi – 18. heinäkuuta 2007 Tokio) oli Japanin kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 1958–1970 ja puolueen presidiumin puhemiehenä 1970–1997. Hän oli kaksi kautta ylähuoneen jäsenenä. Miyamoto syntyi Yamaguchin prefektuurissa. Hän opiskeli taloustiedettä Tokion keisarillisessa yliopistossa ja liittyi puolueeseen 1931. Sotapoliisi pidätti hänet 1933 poliisinvakoojan kuolemaan sekaantumisesta epäiltynä ja hänet vangittiin kahdeksitoista vuodeksi, kunnes Japani antautui toisen maailmansodan lopussa 1945. Miyamoto nousi kommunistisen puolueen johtoon 1961, jolloin se erkaantui Neuvostoliiton ja Kiinan esikuvista. Vuonna 1976 puolueen tavoitteista poistettiin proletariaatin diktatuuri, jonka tilalle tavoitteiksi otettiin vapaus ja demokratia. Miyamoto oli puolueen puhemiehenä kunnes jäi eläkkeelle syyskuussa 1997 ja piti senkin jälkeen kunniapuheenjohtajan asemaa. Hän kuoli sairaalassa Tokiossa 98 vuoden ikäisenä. ==Lähteet== * Former Japanese Communist Party leader Kenji Miyamoto dies (People's Daily) * Japan Communist leader Miyamoto dies * Miyamoto, key postwar leader of JCP, dies at 98 Luokka:Japanilaiset poliitikot Luokka:Japanilaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Julie Christensen

Julie Christensen (s. 21. tammikuuta, Iowa) on yhdysvaltalainen laulaja. Hän on työskennellyt monien muusikoiden kanssa. Heitä ovat mm. Leonard Cohen, Todd Rundgren, Robben Ford, Iggy Pop, Public Image Limited, Van Dyke Parks, John Doe, Exene Cervenka, Steve Wynn ja k.d. lang. Christensen oli The Divine Horsemenin jäsen vuodesta 1983 vuoteen 1987, mukana oli myös hänen ex-miehensä Chris D. == Diskografia == * Love Is Driving (1996) * Soul Driver (2000) * Something Familiar (2006) * Where the Fireworks Are (2007) * Weeds Like Us (2012) == Aiheesta muualla == * == Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Boris Gryzlov

Boris Vjatšeslavovitš Gryzlov (, s. 15. joulukuuta 1950 Vladivostok) on venäläinen poliitikko, joka toimi Venäjän valtioduuman puhemiehenä vuosina 2003–2011. Gryzlov kuuluu maan johtavan puolueen Yhtenäisen Venäjän johtohahmoihin ja häntä pidetään Vladimir Putinin läheisenä liittolaisena. Gryzlov syntyi Vladivostokissa, mutta kasvoi Leningradissa (nyk. Pietari). Hän valmistui Leningradin viestinnän sähköinstituutista 1973 ja työskenteli radioinsinöörinä. Joulukuussa 1999 Gryzlov valittiin duumaan Sergei Šoigun johtaman Yhtenäisyys-puolueen ehdokkaana ja hän toimi puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana. Vuosina 2001–2003 hän oli Venäjän sisäministeri. Gryzlov valittiin duuman puhemieheksi vuonna 2003. Hän ilmoitti joulukuussa 2011 eroavansa puhemiehen tehtävistä, kun Yhtenäinen Venäjä oli menettänyt juuri pidetyissä duuman vaaleissa parlamenttipaikkoja ja maassa oli mielenosoituksia. Eroilmoituksella arveltiin pyrkivän rauhoittamaan protesteja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gryzlovin virallinen sivusto Luokka:Puhemiehet Luokka:Venäjän sisäministerit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salmisen seisake

Salmisen seisake () on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Rehtijärven kylän länsipuolella, kaksi kilometriä etelään Minkiön asemalta ja neljä kilometriä pohjoiseen Jokioisten asemalta. Se sijaitsee ratakilometrillä 10,0 museorautatien ja Hiitelänmäentien tasoylikäytävän vieressä, aivan Kujanpää-nimisen tilan pihapiirin tuntumassa. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 22. toukokuuta 1932, kun Jokioisten rautatie aloitti moottorivaunuliikenteen Forssan ja Humppilan välillä. Liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1949. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994. Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti sekä lyhyt matkustajalaituri. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. Salminen on ollut junanlähetyspaikkana Höyryfestivaalien yhteydessä, kun LWR 6 -veturilla on ajettu Minkiön ja Salmisen väliä. Seisakkeelle ei ole kiinteätä puhelinyhteyttä, vain käsipuhelimet. ==Lähteet== Luokka:Jokioisten rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Scott Langkow

Scott Langkow (s. 21. huhtikuuta 1975 Edmonton, Kanada) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkomaalivahti. == Seurat == * Portland Winter Hawks, WHL (1991–1995) * Springfield Falcons, AHL (1995–1996, 1996–1998) * Winnipeg Jets, NHL (1995–1996) * Phoenix Coyotes, NHL (1997–1998, 1998–1999) * Las Vegas Thunder, IHL (1998–1999) * Utah Grizzlies, IHL (1998–1999) * Orlando Solar Bears, IHL (1999–2000) * Atlanta Thrashers, NHL (1999–2000) * Cincinnati Mighty Ducks, AHL (2000–2001) * Kalamazoo Wings, UHL (2001–2002) * Porin Ässät, SM-liiga (2002–2005) * Rauman Lukko, SM-liiga (2005–2006) * HV71, Elitserien (2006–2007) * Rapperswil-Jona Lakers, Nationalliga A (2006–2007) * Metallurg Novokuznetsk, Venäjän superliiga (2007–2008) * Krefeld Pinguine, DEL (2008–2013) == Perhe == Langkowilla on vaimo ja kaksi lasta, tyttö ja poika. Hänen nuorempi veli Daymond Langkow, on pelannut NHL:ssä. == Palkinnot == * Langkow nimettiin WHL:n Lännen toiseen All-stars -kentälliseen vuonna 1994 ja 1995. * Valittiin AHL:n ensimmäiseen All-Stars -kentälliseen vuonna 1998. * Palkittiin vuonna 1996 AHL:n Hap Holmes Memorial Award -palkinnolla. * Palkittiin AHL:n Aldege "Baz" Bastien Memorial Award -palkinnolla 1998. == Lähteet == * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urho Kujala

Urho Kujala (s. 18. toukokuuta 1957, Vampula) on suomalainen entinen suunnistaja, joka oli tuomassa Suomelle MM-pronssia suunnistusviestissä 1978 ja voittamassa Tiomila-viestiä 1982. Urho Kujala edusti Suomea kolmissa suunnistuksen MM-kisoissa. Debyytti tapahtui Norjan Kongsbergissa 1978, kun Kujala sai paikan Suomen viestijoukkueen ykkösosuuden suunnistajana. Norja ja Ruotsi pysyivät selvästi edellä, mutta pronssimitalin Suomeen hankkivat Kujalan lisäksi Jorma Karvonen, Simo Nurminen sekä Risto Nuuros, joka sai pidettyä Sveitsin juoksijan seitsemän sekunnin päässä takanaan. Kujalan MM- kisaura sai jatkoa Sveitsin Thunissa 1981, mutta henkilökohtaisen kisan vaatimaton 39. sija ei tuottanut jatkotehtäviä. Vuoden 1983 MM-kisoissa Unkarin Zalaegerszegissa Kujala oli henkilökohtaisessa kisassa viidestoista ja pääsi viestiin kakkososuudelle, mutta tällä kertaa viestikisa tuotti vain seitsemännen sijan. Liedon Parmaa edustanut Urho Kujala pääsi 1982 juhlimaan Tiomila-viestin voittoa, mikä onnistui tuolloin vasta toista kertaa ei- ruotsalaiselta joukkueelta. Edelliset suomalaisjuhlat ruotsalaisviestissä oli vietetty 1954, kun Helsingin Suunnistajat oli ykkönen. Kujala juoksi viestissä yhdeksännen osuuden, ja Hannu Kottonen ankkurina varmisti voiton 20 sekunnin erolla isäntämaan Almby IK:hon. ==Saavutukset== * MM-pronssia viestissä 1978 * MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla 15:s 1983 ja 39:s 1981 * Tiomila- viestin voitto 1982 (Liedon Parma) Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raemäen seisake

Raemäen seisake () on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Kiipunmäki-nimisen kohouman päällä lähellä Raemäen tilaa, suunnilleen Jokioisten ja Minkiön asemien välisen noin kuuden kilometrin mittaisen rataosuuden puolivälissä. Se sijaitsee ratakilometrillä 11,7 Kiipunmäentien ja Klemeläntien tasoylikäytävien välissä. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 30. syyskuuta 1951. Koeliikenteen aikana vuosina 1972–1973 Raemäessä pysähdyttiin kahvitauolle; junan mukana oli toisena jarruvaununa toimivaan tavaravaunuun sisustettu kahvinmyyntipiste. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 25. kesäkuuta 1978. Raemäen asemarakennuksena on pieni puhelinvartiotupa, jonka edustalla on lyhyt puurakenteinen henkilölaituri. Liikennepaikka miehitetään vain tarvittaessa peräkkäin kulkevien junien vuoksi. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. Nykymuotonsa liikennepaikka sai vuonna 1988, kun JR4 -veturi palasi kolme vuotta kestäneestä täyskorjauksestaan Kuopiosta ja sen kotiinpaluun kunniaksi ajettiin normaalien henkilöjunien lisäksi myös JR4 -vetoinen tavarajunapari. Turvallisuuden vuoksi Raemäkeen perustettiin junanlähetyspaikka, joka valvoi että kaksijunaliikenne sujui moitteetta: tavarajuna odotti paikalla, kunnes Jokioinen ilmoitti henkilöjunan olevan valmiina lähtöraiteella, sivuraiteen olevan vapaa tavarajunalle ja tulovaihteen olevan käännetty sille valmiiksi. Sittemmin miehitystä on käytetty mm. Evakkojuna-tapahtuman yhteydessä, kun henkilöjunassa käytettiin kaksinvetoa. Koska Jänhijoen sillalle ei painorajoituksen vuoksi saa ajaa kuin yhden veturin kerrallaan, etummainen veturi ajoi Minkiön ja Raemäen välisellä rataosuudella erillään muusta junasta. ==Aiheesta muualla== *vaunut.org: Kuva Raemäen seisakkeelta == Lähteet == Luokka:Jokioisten rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Kirkkotien seisake

Kirkkotien seisake (, ratakm 13+300) on Jokioisten Museorautatien seisake Jokioisten kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee ratakilometrillä 13,3 lähellä Kalakosken koulua Jokioisten ja Minkiön asemien välisellä noin kuuden kilometrin mittaisella rataosuudella. Liikennepaikan etäisyys Minkiön asemalta on 5,3 kilometriä ja Jokioisten asemalta 900 metriä. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se avattiin liikenteelle ensimmäisen kerran 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 31. toukokuuta 1949. Museorautatie Forssa–Humppila ry otti seisakkeen uudelleen käyttöön 3. kesäkuuta 1973, ja se oli käytössä 2. syyskuuta 1973 saakka. Jokioisten Museorautatie otti liikennepaikan käyttöön vuonna 1978, kun museojunaliikenne käynnistyi toistamiseen. thumb|Jokioisten kirkkoJokioisten kirkolle johtavan Kirkkokujan tasoylikäytävän vieressä sijaitsevalla liikennepaikalla on lyhyt henkilölaituri sekä seisakekyltti. Asemarakennusta, ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. Pitempään siellä pysähtyvät ne tilausjunat, joiden matkustajaryhmät ovat menossa Jokioisten kirkkoon tai tulossa sieltä. == Lähteet == Luokka:Jokioisten rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Rockperry

Rockperry Festivaali on Vaasassa vuosittain järjestetty musiikkifestivaali. Tapahtuma aloitti kesällä 2000 Laihialla, mutta siirrettiin heti seuraavana vuonna Vaasaan, jossa se järjestettiin kaikkiaan kymmenen kertaa. Tapahtumaa järjesti Rockperry Oy. Yhdeksän vuoden tauon jälkeen festivaali syntyy uudestaan, nyt nimellä Rockperry ReLoad. Tapahtuma järjestetään Hietalahden puistossa, Vaasassa 15.6.2019. Tapahtuma olisi aikomuksena järjestää syksyllä 2021 Vaasassa. ==Esiintyjät== * 2000 mm. J. Karjalainen, YUP, Sir Elwoodin hiljaiset värit. * 2001 mm. Dingo, Kirka, Tommi Läntinen, Suurlähettiläät, Pauli Hanhiniemen Perunateatteri, Yö. * 2002 mm. Yö (20-vuotisjuhlakokoonpano), Anssi Kela, Don Huonot, Popeda, Neljä Ruusua, Sir Elwoodin hiljaiset värit, Klamydia, SF-Blues, Sara, Kuolleet Intiaanit * 2003 mm. Hanoi Rocks, Don Huonot, Popeda, Yö, Peer Günt, Ismo Alanko Säätiö, Kauko Röyhkä, YUP, Pelle Miljoona & Rockers, Maukka Perusjätkä, Lauri Tähkä & Elonkerjuu. * 2004 mm. Europe, The 69 Eyes, Juice Leskinen, Yö, Neljä Ruusua, Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus, Negative, Mamba, Apulanta, Ronnie Starr. * 2005 mm. Scorpions, Children of Bodom, Ismo Alanko Säätiö, Maija Vilkkumaa, Popeda, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Miljoonasade, Tuomari Nurmio & Alamaailman Vasarat, Zero Nine, Apulanta, CMX, YUP, Peer Günt. * 2006 mm. Tiktak, The Rasmus, Lordi, Kolmas Nainen, Uriah Heep. * 2007 mm. Within Temptation, The Hellacopters, D-A-D, Maija Vilkkumaa, Hardcore Superstar. * 2008 mm. Helloween, Yngwie Malmsteen, In Flames, Children of Bodom, Amorphis, Pain, Kari Peitsamon Skootteri, Paradise Lost, Tony Carey, Sahara Hotnights, Nine. * 2009 mm. Tarja Turunen, Turbonegro, Backyard Babies, Disco Ensemble, Von Hertzen Brothers, Sturm und Drang, Maija Vilkkumaa, M. A. Numminen & Pedro Hietanen, Indica. * 2010 mm. Eppu Normaali, Kolmas Nainen, Irina, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Herra Ylppö & Ihmiset, Lapko, The Souls * 2019 Skid Row, Backyard Babies, Hardcore Superstar, Kotiteollisuus, Eclipse ja Sara. == Lähteet == Luokka:Vaasan tapahtumat Luokka:Rockfestivaalit Suomessa Luokka:Vaasan musiikki
Vuorelan seisake

Vuorelan seisake () on Jokioisten Museorautatien seisake Humppilan kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Idänkulmantien tasoylikäytävän luona Vuorela-nimisen talon pihapiirin tuntumassa 1,9 kilometriä pohjoiseen Minkiön asemalta ja 5,9 kilometriä etelään Humppilan asemalta ratakilometrillä 6,1. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se oli käytössä 1930–1940-luvuilla moottorivaunuliikenteen aikana, mutta sitä ei ole mainittu rautatien aikatauluissa. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994. Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti sekä lyhyt kivireunainen sorapintainen matkustajalaituri. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Liikennepaikan alkuperäinen seisakekyltti on esillä Kapearaidemuseon kokoelmissa Minkiön aseman keltaisen makasiinin kahviossa. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. == Lähteet == Luokka:Humppilan rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Apueläin

Apueläin on tutkijoiden käyttämä nimitys suomalaisen tietäjän lähinnä yliluonnollisina apureina pitämistä todellisista elätti-eläimistä, jotka eivät kuitenkaan olleet suoranaisesti kesyjä kotieläimiä. Tunnetuimpia olivat käärmeet. Käärmeiden arveltiin olevan sukua salamoille ja siten taivaan jumalalle, johtuen osittain sahalaita-kuviosta niiden selässä. Käärmeitä käytettiin sairaiden hoidossa, myös pelästyttämisessä. Pelätyt käärmeet antoivat tietäjälle arvovaltaa. Toisinaan on pidetty myös korppeja eli kaarneita. Tässä saattaa olla taustalla sama ikivanha perinne kuin skandinaaveilla, joilla korpit ovat jopa ylijumala Odinin apureita. Tietäjä saattoi myös käyttää kaloja toimituksissaan. Esimerkiksi ihmisen saattoi pilata eli sairastuttaa, jos hänen hiuksensa tai kynnenpalansa laittoi kalan suuhun, ja päästi kalan karkuun. Kala vei ihmisen osan veden pohjan läpi Tuonelaan ja ihmisen osan kurja kohtalo heijastui jotenkin ihmiseen itseensä, sairastuttaen hänet. Merkittävin kala oli tietäjälle usein hauki. Kaivossa tai lähteessä kasvoi toisinaan sinne siirretty kaivohauki, jota pidettiin paitsi puhdistamassa vettä elukoista, usein myös tietäjän yliluonnollisena apurina. ==Lähteitä== * Siikala, Anna-Leena 1992: Suomalainen šamanismi: mielikuvien historiaa. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki. ISBN 951-717-704-6 * Martti Haavio: Suomalainen mytologia (1967) Luokka:Suomalainen mytologia
Santavaihde

Santavaihde (, vuonna 2016 myös nimellä Soravaihde ) on Jokioisten Museorautatien liikennepaikka Humppilan kunnassa Kanta-Hämeessä. Se sijaitsee keskellä Palomäen peltomaisemaa 3,9 kilometriä pohjoiseen Minkiön asemalta ja 3,9 kilometriä etelään Humppilan asemalta ratakilometrillä 4,1. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se oli käytössä linjavaihteena koko rautatien toiminta-ajan liikenteen loppuvuosia lukuun ottamatta. Liikennepaikka käsitti pääraiteen vaihteen ja siitä koilliseen haarautuvan noin puolen kilometrin mittaisen pistoraiteen, joka päättyi soraharjuun ja siellä sijaitsevalle soranottopaikalle, josta ajettiin soraa rautatien rakennus- ja kunnossapitotarpeisiin sekä 1940-luvulla suoraan Jokioisten siirappitehtaan laajennustyömaalle. == Nykytila == Nykyisin liikennepaikalla on vaihde ja sivuraide. Liikennepaikalle rakennettiin matkustajalaituri vuonna 2016, ja vaihde laitettiin paikoilleen 21–22. lokakuuta 2017. Soranottopaikalle johtanutta sivuraidetta on uudelleen rakennettu osan matkaa kesällä 2018. Rataa jatketaan noin puoliväliin vanhan soraraiteen linjausta noudattaen. Sivuraiteen pohja on näkyvissä lähes koko matkaltaan. Liikennepaikkamerkit laitettiin paikoilleen 22. kesäkuuta 2018, jolloin santavaihteen ensimmäinen osuus luovutettiin liikenteelle. Liikennepaikalle rakennettiin vuonna 2016 uusi, 11,5 metriä pitkä puinen henkilölaituri, ja pysähdykset sillä aloitettiin saman vuoden kesäkuussa. Liikennepaikalle ei ole tieyhteyttä, ja se palveleekin lähinnä läheisen laavun retkeilijöitä, mutta jo aiemmin se oli käytössä museorautatien resiinaretkien ruokailu-, levähdys- ja nuotiopaikkana. Hiukan Santavaihteelta Minkiölle päin on alkuperäisen vesitornin paikka; läheisen mäen päällä olevan lähteen luona oleva vedenottojärjestelmä on osittain jäljellä. Vesitornirakennus purettiin huonokuntoisena sen jälkeen, kun vedenotto siirtyi Humppilaan jo ammattiliikenteen aikana. Rakennuksen ulkonäkö ja huonejako tunnetaan asiasta tehdyn perusteellisen haastattelun perusteella. ==Lähteet== Luokka:Humppilan rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Jeffrey Jones

Jeffrey Duncan Jones (s. 28. syyskuuta 1946) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu keisari Joosef II Milos Formanin Oscar- palkitussa elokuvassa Amadeus. Muihin elokuviin lukeutuvat Vaihdetaan vapaalle, Ferris (1986), Ed Wood (1994), Paholaisen asianajaja (1997) ja Päätön ratsumies (1999). Jones syntyi Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa Douglas Bennett Jonesin ja Ruthin pojaksi. Isä kuoli pojan ollessa nuori. Jones on esiintynyt 1970-luvulta alkaen lukuisten elokuvarooliensa lisäksi erinäisissä televisioshow-ohjelmissa. Hän sai vuonna 1985 Golden Globe -ehdokkuuden roolistaan edellisvuonna julkaistussa Amadeus-menestyselokuvassa. Näyttelijä Julian Coutts on hänen poikansa. Jones opiskeli London Academy of Music and Dramatic Artissa ja sai sen jälkeen kolmivuotisen kiinnityksen Stratfordin teatteriin Ontariossa. Hän joutui heinäkuussa 2003 seksuaalirikollisrekisteriin ja sai viisi vuotta ehdollista vankeutta otettuaan pornograafisia kuvia 14-vuotiaasta pojasta. Hän joutui myöhemmin ongelmiin lain kanssa muutettuaan ilmoittamatta viranomaisille. Hän rikkoi Megan Kankan mukaan nimettyä Meganin lakia, jonka mukaan seksuaalirikoksista tuomitun henkilön muuttamisesta seudulle on tehtävä julkista tietoa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Seksuaalirikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palomäen seisake

Palomäen seisake () on Jokioisten Museorautatien seisake Humppilan kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Taipaleentien tasoylikäytävän luona Palomäki-nimisen mäen ja talon pihapiirin tuntumassa 4,3 kilometriä pohjoiseen Minkiön asemalta ja 3,5 kilometriä etelään Humppilan asemalta ratakilometrillä 3,7. Alun perin liikennepaikka oli yksi kapearaiteisen Jokioisten rautatien liikennepaikoista. Se otettiin käyttöön moottorivaunuliikenteen alkaessa 25. helmikuuta 1931 ja lakkautettiin 30. syyskuuta 1951. Liikennepaikalla on ollut kyläläisten talkootyönä rakentama pieni odotushuonerakennus, joka valmistui vuonna 1946. Rakennus oli käytössä liikennepaikan lakkauttamiseen saakka; se purettiin samalla kertaa kuin rataosuuskin vuonna 1975. Rakennuksen ulkonäkö ja rakenne tunnetaan. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen uudelleen käyttöön 5. kesäkuuta 1994, kun uudelleenrakennettu osuus Minkiöltä Humppilaan vihittiin käyttöön. Nykyisin liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti ja lyhyt laituri. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. Palomäkeä käytettiin useana vuotena junanlähetyspaikkana Humppilan toripäivän yhteydessä, jolloin sen ja Humppilan välillä liikennöi erityinen torijuna. == Lähteet == Luokka:Humppilan rautatieliikennepaikat
Kermalan seisake

Kermalan seisake (, ratakm 1+700) on Jokioisten Museorautatien seisake Humppilan kunnassa Kanta-Hämeessä. Liikennepaikka sijaitsee Selkätien tasoylikäytävän luona 6,3 kilometriä pohjoiseen Minkiön asemalta ja 1,5 kilometriä etelään Humppilan asemalta ratakilometrillä 1,7. Muista museorautatien seisakkeista poiketen Kermalan seisake ei alun perin kuulunut Jokioisten rautatien liikennepaikkoihin. Kermalan seisakkeen lähellä sijaitsi 1930-luvulla Huhtaa-niminen seisake. Jokioisten Museorautatie otti seisakkeen käyttöön 5. kesäkuuta 1994, kun uudelleenrakennettu osuus Minkiöltä Humppilaan vihittiin käyttöön. Liikennepaikalla ei ole asemarakennusta, ainoastaan seisakkeen nimikyltti sekä lyhyt laituri. Ratapihaa tai sivuraiteita ei ole. Museorautatien henkilöjunat pysähtyvät liikennepaikalla tarvittaessa. Humppilan toripäivän aikana viikko ennen juhannusta Humppilan ja Kermalan välillä liikennöi torijuna, ja tällöin Kermala toimii junanlähetyspaikkana. Vuoteen 2003 saakka juna liikennöi Humppilasta Palomäkeen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *vaunut.org: Kuva Kermalan seisakkeelta Luokka:Humppilan rautatieliikennepaikat Luokka:Jokioisten Museorautatie
Johnny Wayne

Johnny Wayne (alun perin John Louis Weingarten, 28. toukokuuta 1918 Toronto, Kanada – 18. heinäkuuta 1990) oli tunnettu kanadalainen koomikko ja komediakäsikirjoittaja. Hän oli parhaiten tunnettu komediaparivaljakon "Wayne ja Shuster" yhteydestä, aisaparinaan Frank Shuster. Heitä pidetään kanadalaisen TV-komedian "isinä" ja he tekivät yhteistyötä 1930-luvulta lähtien, esiintyen näyttämöllä, radiossa ja televisiossa. Wayne kuoli syöpään ja on haudattu kotikaupunkiinsa Torontoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset koomikot Luokka:Kanadalaiset radionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Risto Nuuros

Risto Nuuros (s. 26. joulukuuta 1950 Suomusjärvi) on suomalainen entinen suunnistaja, joka ylsi neljä kertaa MM-mitaleille 1970-luvulla. Nykyisin hän toimii maanmittausneuvoksena Suomen maa- ja metsätalousministeriön alaisessa Maanmittauslaitoksessa.Maanmittauslaitos Nuuros valittiin ensi kertaa suunnistuksen MM-kisamiehistöön Stare Splavyn kisoihin 1972. Henkilökohtaisessa kisassa hän oli parhaana suomalaisena seitsemäs, mutta viestissä iski epäonni, kun hän kolmannella osuudella leimasi väärällä rastilla. Suomen suoritus hylättiin ja Suomea hitaammin reitin kiertänyt Unkari nousi pronssille. Hylkäyksen koki tosin myös Suomea nopeampi Norjan joukkue. Kaksi vuotta myöhemmin Viborgin MM-kisoissa Nuuros suunnisti jo mitalien tuntumaan neljänneksi, ja viestistä tuli vihdoin uran ensimmäinen arvokisamitali. Hopeajoukkueessa olivat Nuuroksen lisäksi Hannu Mäkirinta, Markku Salminen ja Seppo Väli-Klemelä. Aviemoren MM-kisoissa 1976 Nuuros joutui jälleen henkilökohtaisessa kisassa tyytymään neljänteen sijaan ja viestiin hän ei osallistunut. Uransa ainoan henkilökohtaisen MM-mitalin Nuuros sai Kongsbergin kisoissa 1978, kun 21 rastin radan kiersi häntä nopeammin vain Norjan Egil Johansen. Viestijoukkueen ankkurina Nuuros toi Suomen pronssille seitsemän sekuntia Sveitsin edellä. Miehen MM-ura päättyi Tampereen kisoissa 1979, jossa hän oli jälleen henkilökohtaisella matkalla paras suomalainen sijoittuessaan seitsemänneksi. Viestissä suosikkina matkaan lähtenyt Norja putosi kyydistä kahdella ensimmäisellä osuudella, ja Seppo Keskinarkauksen, Hannu Kottosen, Risto Nuuroksen ja Ari Anjalan muodostaman joukkueen edellä maaliin saapui vain Ruotsi, joka teki eroa Suomeen yli 15 minuuttia. PM- kisoissa Risto Nuuros ylsi viestikultaan poikien sarjassa 1970 ja Simo Nurmisen, Tuomo Peltolan ja Seppo Väli-Klemelän kanssa miesten sarjassa 1973. Ainoaksi henkilökohtaiseksi PM-mitaliksi jäi Tanskan Hortensissa 1975 hankittu pronssi. Risto Nuuros edusti Suomusjärven Sisua, jonka joukkue ei hänen aikanaan yltänyt Jukolan viestissä vuoden 1974 kahdeksatta sijaa korkeammalle. Suomen mestaruuteen Nuuros ylsi kahdesti. Vuodesta 1974 Risto Nuurosta valmensi Jukka Kalliokoski, joka toimi myös maailmanmestari Outi Borgenströmin valmentajana. ==Saavutukset== * MM-hopeaa henkilökohtaisella matkalla 1978 sekä viestissä 1974 ja 1979 * MM-pronssia viestissä 1978 * MM-kisoissa henkilökohtaisella matkalla neljäs 1974 ja 1976, seitsemäs 1972 ja 1979 * PM- kultaa viestissä 1973 * PM-pronssia henkilökohtaisella matkalla 1975 * SM- kultaa normaalimatkalla 1973 ja pitkällä matkalla 1977 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Hunter (pyöräilijä)

Robert Hunter (s. 22. huhtikuuta 1977 Johannesburg) on eteläafrikkalainen maantiepyöräilijä, Ranskan ja Espanjan ympäriajoissa etappeja voittanut kirimies. Hunter aloitti ammattilaisuransa Lampre-tallissa vuonna 1999, jolloin hän voitti Espanjan ympäriajon ensimmäisen etapin ja sijoittui pistekilpailussa toiseksi. Seuraavana vuonna hän voitti Alankomaiden ympäriajossa toisen ja kolmannen osuuden sekä pistekilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Maantieaika-ajon MM-kilpailussa hän oli viidestoista. Vuonna 2001 Hunter voitti Espanjan ympäriajon seitsemännentoista etapin ja sijoittui Ranskan ympäriajon toisella etapilla kolmanneksi. Kaudella 2002, Mapei-tallissa ajaessaan, Hunter sijoittui kahdenneksitoista Flanderin ympäriajossa. Lisäksi hän oli kuudes Gent-Wevelgemissä ja voitti Puolan ympäriajon avausetapin. Seuraavat kaksi vuotta Hunter ajoi Rabobank-tallissa. Vuonna 2004 hän voitti Qatarin ympäriajon kokonaiskilpailun sekä Sveitsin ympäriajon kolmannen ja viidennen osuuden. Kaudet 2005–2006 Hunter edusti Phonak-joukkuetta. Avausvuosi sveitsiläistallissa toi hänen meriittilistalleen ykköstilan Doha International GP:ssä sekä etappivoitot Setmana Catalana -kilpailussa, Georgian ympäriajossa ja Välimeren ajossa. Seuraavana vuonna hän voitti Afrikan aika-ajomestaruuden ja oli maantieajossa kolmas. Vuodet 2007-2009 Hunter edusti Barloworld-tallia. Maaliskuussa 2007 hän voitti Volta Ao Santarem -etappikilpailun ja sijoittui kymmenenneksi Milano–San Remossa. Toukokuussa hän oli paras Tour de Picardie -kilpailussa. Ranskan ympäriajossa Hunter oli vahva usealla kirietapilla: hän oli neljäs toisella, viides kolmannella ja toinen neljännellä etapilla. Kilpailun yhdennellätoista osuudella, Marseille–Montpellier, Hunter lopulta onnistui täydellisesti loppukirinsä ajoituksessa, ylitti maalilinjan ensimmäisenä ennen Fabian Cancellaraa ja toi villillä kortilla kilpailussa mukana olleelle Barloworld- tallille jo toisen etappivoiton Mauricio Solerin voiton lisäksi. Seuraavalla etapilla Hunter sijoittui kolmanneksi ja kilpailun päätösosuudella neljänneksi. Pistekilpailussa hän sijoittui toiseksi Tom Boonenin jälkeen. Vuonna 2008 Hunter voitti kaksi etappia Intaka Tech Worlds View Challenge -kilpailussa sekä neljännen etapin GP CTT Correios de Portugal -ajossa. Vuonna 2009 hän voitti Välimeren ajon neljännen osuuden ja Giro del Trentino -etappikilpailun kolmannen etapin. Italian ympäriajossa hän oli seitsemännellä osuudella toinen. Hunter siirtyi kauden 2010 alussa Garmin-Transitions- talliin. Hän voitti samana vuonna Vuelta a Murcian kaksi ensimmäistä etappia. Kaudella 2011 hän edusti Team RadioShackiä. Hän voitti Tour de Mumbai II -kilpailun ja Itävallan ympäriajon ensimmäisen etapin. Viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2012–2013 hän ajoi Garmin-joukkueessa. ==Lähteet== *Robert Hunter Trap–Friis-tietokannassa *Profiili www.cyclingarchives.com- sivustolla === Viitteet === Luokka:Eteläafrikkalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Leevi and the Leavingsin albumi)

Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Leevi and the Leavingsin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuosina 1994 ja 1999. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Leevi and the Leavingsin albumit
Piemonte Volley

Piemonte Volley, sponsorinimeltään Bre Banca Lannutti Cuneo, on italialainen lentopallojoukkue, joka pelaa Italian A1-liigassa. Cuneon joukkue on kuulunut jo kauan Italian A1-liigan kestomenestyjiin. 2006 vuonna joukkue voitti muun muassa Italian Cupin. Cuneossa ovat pelannut muun muassa Suomen lentopallomaajoukkueen entinen kapteeni Tuomas Sammelvuo sekä maailman parhaimmaksi lentopalloilijaksi arvostettu Giba. Cuneosta Giba lähti 2006–2007 kauden päätteeksi kovatasoiseen Venäjän liigaan. Kaudella 2006–2007 Cuneon joukkue voitti A1-liigan runkosarjan, mutta putosi lopulta Play-Off -peleissä välierissä Piacenzan joukkueelle. Italian A1-liigan voitti kaudella 2006–2007 lopulta Sisley Volley, joka oli runkosarjassa kolmannella sijalla. == Saavutukset == * Italian cupin voitto 1995–1996, 1998–1999, 2001–2002, 2005–2006 * Italian supercupin voitto 1996, 1999, 2002 * CEV Cupin voitto 1995–1996, 2001–2002 * Cup-voittajien cupin voitto 1996–1997, 1997–1998 * Euroopan supercupin voitto 1996, 1997 ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Italialaiset lentopalloseurat Luokka:Cuneo