EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anna Jansson

Anna Maria Angelika Jansson (s. 13. helmikuuta 1958 VisbyMeri Eskola: Menestynyt rikoskirjailija Anna Jansson: "Enää en kehtaa ottaa vaatteita kirpputorien ilmaislaatikoista" Apu.fi 8.11.2022. Viitattu 11.7.2023.) on ruotsalainen rikoskirjailija. Monien hänen romaaniensa päähenkilö on örebrolainen poliisi Maria Wern. Useita Janssonin teoksia on suomennettu. Aiemmin Jansson on työskennellyt sairaanhoitajana. ==Teokset== ===Romaanit=== *Stum sitter guden, 2000 *Alla de stillsamma döda, 2001 *Må döden sova, 2002 *I stormen ska du dö (LL), 2002 *Silverkronan, 2003 *Dömd för mord (LL), 2003 *Drömmar ur snö, 2004 *Svart fjäril, 2005 *Främmande fågel, 2006 *Pojke försvunnen, 2007 *Inte ens det förflutna, 2008 *Hantverkarsvett är dyrare än saffran, 2008 *Först när givaren är död, 2009 *Drömmen förde dig vilse, 2010 *Alkemins eviga eld, 2011 *När skönheten kom till Bro, 2012 ===Lastenkirjat=== *Ditt och mitt, 2007 *Ingen att vara med, 2007 *Modigt Mia, 2007 *Monster finns, 2007 *Kojan, 2007 *Mia frågar chans, 2007 *Det brinner, 2007 *En varulv, 2007 *Riddarnas kamp, 2010 *Silverskatten, 2010 *Klasskassan, 2010 *Bankrånet, 2011 *Förbjudna sopor, 2011 *Ficktjuven 2011 ===Muu kirjallisuus=== *Etiska dilemman i vård och omvårdnad: hur skulle du ha gjort? (Agneta Blomin kanssa, kuvitus Helena Lunding), 2007 ===Suomennetut teokset=== ====Romaanit==== *Vaitelias Jumala, Gummerus, 2002, suomentanut Jaana Nikula *Kalpeat ja kuolleet, Gummerus, 2003, suomentanut Jaana Nikula *Loputon uni, Gummerus, 2004, suomentanut Jaana Nikula *Hopealantti, Gummerus, 2005, suomentanut Jaana Nikula *Jäljet lumessa, Gummerus, 2006, suomentanut Jaana Nikula * *Pääkallovaras, Gummerus, 2008, suomentanut Jaana Nikula * * * * * *Amorin kiehkurat 2014, Gummerus, suomentanut Vappu Vähälummukka * * * * *Katseelta kätketty (Det du inte vet, 2017). Suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom. Gummerus, 2018. ISBN 978-951-24-1550-2. *Sokea hetki *Musta perhonen *Viimeiset sydämenlyönnit *Kristoffer Bark -sarja: Katoavat jäljet * Kristoffer Bark -sarja: * Kristoffer Bark -sarja: * * ====Lastenkirjat==== *Ritarien taistelu, 2011, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Kadonneet retkirahat, 2011, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Hopea-aarre, 2012, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Pankkiryöstö, 2012, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Taskuvaras 2013, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Kielletyt roskat 2013, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Suuren purjelaivan arvoitus 2015, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Kummitustalo 2016, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Merirosvosaari 2016, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom *Kadonnut pikkuveli 2017, Gummerus, suomentanut Sirkka-Liisa Sjöblom ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Kirjailijan esittely Gummeruksen sivuilla * Yle.fi: Anna Janssonin dekkarit heijastelevat pohjoismaista todellisuutta Luokka:Ruotsalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Toivomuslista

Toivomuslista () on Eoin Colferin vuonna 2000 ilmestynyt nuortenkirja. Kirjassa kerrotaan vast'ikään kuolleesta Meg Finnistä, joka on rakentanut täydellisen tasapainon hyvän ja pahan välille, eikä siksi pääse helvettiin eikä taivaaseen. Siksi hän matkustaa takaisin Maan päälle, jotta voisi korjata virheensä. ==Juonitiivistelmä== Neljätoistavuotiaan Megin äiti on kuollut ja hänen isänsä heittää hänet pois kotoaan. Lopulta Meg päätyy Belch Brennanin seuraan ja joutuu auttamaan häntä ryöstämään vanhuksen, Lowrie McCallin. Ryöstö ei onnistu, sillä Belch ampuu kaasusäiliöön säikäyttääkseen Megin. Kaasusäiliö räjähtää tappaen Megin ja Belchin. Belch joutuu suoraan helvettiin mutta Megin täydellinen tasapaino pahan ja hyvän välillä johtaa siihen, että hän palaa maan päälle henkihahmossa. Päästäkseen taivaaseen hänen pitää auttaa satuttamaansa herra Lowrieta toteuttamaan toivomuslistansa toiveet. Tällä välin, Saatana kehittää oman suunnitelmansa saadakseen Megin sielun itselleen. Hän lähettää Megin perään Belch Brennanin, joka on räjähdyksen aikana sulautunut yhteen koiransa kanssa, ja on nyt puoliksi koira ja puoliksi ihminen. ==Päähenkilöt== *Meg Finn - Kirjan tärkein henkilö, joka saa toisen tilaisuuden maan päällä henkimuodossa *Belch Brennan - Puoli-ihminen, joka yrittää estää listan toiveiden toteutumisen ==Sivuhenkilöt== * Lowrie McCall - Vanha mies, jolla on toivomuslista *Elph - Tietokonehologrammi, joka auttaa Belchiä *Pyhä Pietari- Pyhimys, joka päättää henkilön pääsystä taivaaseen. *Beelzebub - Saatanan oikea käsi, jonka tehtävänä on saada Meg kallistumaan pahan puolelle ==Lähteet== * Luokka:Vuoden 2000 kirjat Luokka:Nuorten fantasiaromaanit Luokka:Irlantilaiset romaanit
Betsy King

Betsy King (s. 13. elokuuta 1955) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti Kraft Nabiscon kolmesti (1987, 1990, 1997), Yhdysvaltain naisten avoimen kahdesti (1989, 1990) sekä LPGA Championshipin kerran (1992). King valittiin LPGA Tourin vuoden pelaajaksi vuosina 1984, 1989 ja 1993. Hänet kelpuutettiin vuonna 1995 World Golf Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tomasz Majewski

Tomasz Majewski (s. 30. elokuuta 1981 Nasielsk) on puolalainen kuulantyöntäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. ==Ura== Majewski sijoittui Budapestin sisäratojen MM-kilpailuissa 2004 neljänneksi tuloksella 20,83. Seuraavana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa seitsemäs ja voitti Izmirin Universiadeissa kultaa tuloksella 20,60. Vuonna 2006 Majewski oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa ja Göteborgin EM-kisoissa kuudes ja IAAF:n yleisurheilufinaalin seitsemäs. Vuoden 2007 MM-kisoissa Osakassa Majewski työnsi neljänneksi tuloksella 20,87. Maaliskuussa 2008 hän saavutti Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa pronssia Christian Cantwellin ja Reese Hoffan jälkeen tuloksella 20,93. Majewski voitti olympiakultaa Pekingissä 2008. Hän oli yllätysvoittaja, sillä hänen ennätyksensä oli ennen finaalia 21,04, jonka hän työnsi karsinnoissa. Majewski kuitenkin paransi ennätystään vielä kahdesti finaalissa ja voittotulokseksi muodostui 21,51. Edellinen puolalainen kuulantyönnön olympiavoittaja oli Münchenin vuoden 1972 kultamitalisti Władysław Komar. Syksyllä 2008 Majewski voitti vielä IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 20,88. Vuoden 2009 sisäratojen EM-kilpailuissa Majewski voitti kultaa ylivoimaisesti tuloksella 21,02 m. Kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kuulakisan Leiriassa. 30. heinäkuuta 2009 Majevski työnsi Tukholmassa 21,95 metriä ja rikkoi päivää vaille 26 vuotta vanhan Edward Sarulin Puolan ennätyksen 21,68 m. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui toiseksi tuloksella 21,91 m. Hän oli toinen myös IAAF:n yleisurheilufinaalissa työnnettyään 21,21. Majewski sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 neljänneksi uudella Puolan halliennätyksellä 21,20. Kesäkuussa hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui alun perin toiseksi tuloksella 21,00 m. Hän hävisi voittajalle Andrei Mih’nevitšille yhden senttimetrin.Barcelona 2010 – Miesten kuulantyönnön tulokset European Athletics Hän nousi kuitenkin voittajaksi, kun Mih’nevitšin tulokset vuodesta 2005 lähtien hylättiin dopingin vuoksi. Daegun MM- kilpailuissa 2011 hän oli kahdeksas. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Majewski oli kolmas ennätyksellään 21,72 m. Hän paransi ennätystään kolmesti kilpailun aikana. Lontoon olympialaisissa 2012 Majewski voitti kultaa tuloksella 21,89. Hän voitti toiseksi sijoittuneen David Storlin kolmella sentillä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes ja Sopotin MM- hallikilpailuissa 2014 neljäs. Zürichin EM-kisoissa 2014 Majewski oli kolmas. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän oli kuudes tuloksella 20,72. Majewski on voittanut Puolan kuulantyöntömestaruuden ulkoradoilla vuosina 2002–2005, 2007–2015 ja sisäradoilla vuosina 2004–2006, 2008–2010, 2012 ja 2014.12th IAAF World Championships in Athletics • Biographical Entry List (PDF), IAAF, viitattu 15.8.2009 ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Kuulantyöntö **Ulkoradat – 21,95 m (2009) **Sisäradat – 21,72 m (2012) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Puolalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paula Blackton

Paula Blackton, o.s. Hilburn (1. elokuuta 1881 Atlanta, Georgia – 27. maaliskuuta 1930 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 1910-luvun lopun mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat The Diary of a Puppy (1917) ja The Littlest Scout (1919). Jälkimmäisen hän myös itse ohjasi ja käsikirjoitti. Georgian osavaltiossa syntynyt Blackton kuoli Los Angelesissa, Kaliforniassa. 48-vuotiaaksi elänyt näyttelijä on haudattu Hollywood Forever Cemeteryyn. Blackton oli naimisissa elokuvaohjaaja J. Stuart Blacktonin kanssa. Heidän avioliitostaan syntyivät lapsinäyttelijät Violet Virginia ja Charles Stuart Blackton. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
J. Stuart Blackton

James Stuart Blackton (5. tammikuuta 1875 – 13. elokuuta 1941) oli yhdysvaltalaistunut elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän perusti Vitagraph Studiosin vuonna 1897. Sheffieldissä syntynyt Blackton muutti lapsena perheineen New Yorkiin. Hän esiintyi pääosan näyttelijänä 1900-luvun alkuvuosien Happy Hooligan -elokuvissa. Blackton kuoli 66-vuotiaana Kaliforniassa liikenneonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Hänen pitkäaikaisin puolisonsa oli mykkäelokuvatähti Paula Blackton. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Violet Virginia Blackton

Violet Virginia Blackton (22. kesäkuuta 1910 – 28. maaliskuuta 1965) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän oli Paula ja J. Stuart Blacktonin tytär. Blackton muistetaan 1910–1920-luvun vaihteen mykkäelokuvista, joiden joukossa ovat The Diary of a Puppy (1917) ja The Littlest Scout (1919). Blackton oli lyhyesti naimisissa Cornell Woolrichin kanssa. Hän kuoli 54-vuotiaana. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Charles Stuart Blackton

Charles Stuart Blackton (27. lokakuuta 1914 – 21. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän oli Paula ja J. Stuart Blacktonin poika. C. S. Blacktonin esiintyi mykkäelokuvissa 1910–1920-lukujen vaihteessa. Näiden joukossa ovat The Diary of a Puppy (1917) ja The Littlest Scout (1919). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Dolores Costello

Dolores Costello (17. syyskuuta 1903 – 1. maaliskuuta 1979) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi muun muassa elokuvassa Mahtavat Ambersonit (1942). Costello aloitti uransa jo lapsinäyttelijänä ennen vuotta 1910. Hän esiintyi sekä mykkä- että äänielokuvissa ja pääsi vuonna 1926 yhdeksi WAMPAS Baby Stareista. Hänellä on tähti Hollywoodin Walk of Famella. Hän oli John Drew Barrymoren äiti ja Drew Barrymoren isoäiti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Amyklas

Amyklas (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri mieshahmon nimi: * Amyklas, Lakedaimonin ja Spartan poika ja Eurydiken veli, oli keskisessä Lakoniassa sijainneen Amyklain myyttinen perustaja. Hänen kerrotaan saaneen vaimonsa Diomedeen kanssa pojat Kynortaan ja Hyakinthoksen ja tyttären Laodameian.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.5 (engl. käännös)Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.3 (engl. käännös)Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 3.1.3 (engl. käännös) * Amyklas, Amfionin ja Nioben poika, joka sai surmansa Apollonin ja Artemiin, Leton lapsien, surmattua Nioben lapset tämän verrattua lapsiensa lukumäärää Leton kahteen lapseen. Erään version mukaan Amyklas olisi ollut ainoa säästetty miespuolinen jälkeläinen.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.5.6 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Caveh Zahedi

Caveh Zahedi (s. 29. huhtikuuta 1960) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -näyttelijä, -tuottaja ja -leikkaaja. Hänen töidensä joukossa ovat A Little Stiff (1991), I Don't Hate Las Vegas Anymore (1994) ja I Am a Sex Addict (2005). Zahedi syntyi iranilaisille vanhemmille Washington DC:ssä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lorenzo Vismara

Lorenzo Vismara (s. 10. elokuuta 1975 Saronno) on italialainen vapaauimari. Vismara on voittanut urallaan kaksi mestaruutta pitkällä radalla ja yhden lyhyellä radalla. Pitkällä radalla mestaruudet tulivat Budapestistä 2006 ja Madridista 2004 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä. Lyhyellä radalla hän on voittanut mestaruuden 100 metriltä Riesasta 2002. Arvokisamitaleja hän on voittanut yhteensä yksitoista, kaikki EM-tasolta. Hän on ollut mukana myös kaksissa kesäolympialaisissa: Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004, jossa hän ei ole voittanut kertaakaan mitalia. ==Lähteet== * Tilastoja Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rebecca Lord

Rebecca Lord (s. 16. helmikuuta 1973 Pariisi) on ranskalainen näyttelijä. Lord tunnettiin alun alkaen yksinomaan pornoelokuvista. Hän on myöhemmin esiintynyt myös Caveh Zahedin ohjaamassa mainstream-elokuvassa I Am a Sex Addict (2005). Lord nähtiin George Michaelin "Outside"-laulun videossa vuonna 1998. Hän on vieraillut muutamaan otteeseen The Howard Stern Show'ssa. Vuonna 2013 Lord nimettiin AVN:n (Adult Video Newsin) kunniagalleriaan saavutuksistaan erotiikan alalla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Carroll Lynch

John Carroll Lynch (s. 1. elokuuta 1963 Boulder, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Boulderissa Coloradossa, mutta muutti pian Denveriin. Hän valmistui 1980-luvun lopulla Amerikan katolisen yliopiston teatterikoulutusohjelmasta B.F.A.-tutkinnon kera. Lynch on näytellyt muun muassa elokuvissa Fargo, Tulivuori, Face/Off – kahdet kasvot, The Fan – pelko iskee, Salasana: Mercury, Riskirajoilla, Kadotettu rakkaus, Puhallettu 60 sekunnissa, Kiltti tyttö, Live from Baghdad, Gothika, Zodiac, Kaikki mitä kadotimme ja The Founder. Hän on esiintynyt urallaan enimmäkseen sivuosarooleissa. Lisäksi Lynch on näytellyt televisiosarjoissa. == Yksityiselämä == Lynch on naimisissa Brenda Wehlen kanssa. Pari on pitänyt yhtä vuodesta 1997. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Leo

Daniel "Danny the Lion" Leo (s. 1941) tunnetaan myös nimillä Daniel Leotardo tai Daniel Leonelli on yhdysvaltalainen mahdollisesti tämänhetkinen Genovesen mafiaperheen päällikkö. Leo syntyi amerikanitalialaiseen perheeseen. 1970-luvulla Leo kuului pahamaineiseen East Harlem Purple Gang italialaisrikollisryhmittymään. Sen jälkeen Leo on pitänyt matalaa profiilia New Jerseyssä, kunnes vuonna 2007 Leo joutui syytteisiin kiristyksestä ja koronkiskonnasta. Leo todettiin syylliseksi näihin rikoksiin vuoden 2008 alussa ja hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen. Leo vapautui vankilasta 7. lokakuuta 2011. Luokka: Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka: Amerikanitalialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Exodus (romaani)

Exodus on yhdysvaltalaisen Leon Urisin vuonna 1958 julkaistu romaani, joka kertoo Israelin valtion synnystä. Romaanin nimi pohjautuu osittain samannimiseen juutalaispakolaisia Palestiinaan kuljettaneen SS Exodus -höyrylaivan tarinaan. Kirjasta on vuonna 1960 tehty samanniminen elokuvasovitus. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1958 kirjat Luokka:Leon Urisin romaanit
Kilon koulu

Kilon koulu on alakoulu Espoon Kilon kaupunginosassa, sen käyntiosoite on Aspelininkuja 3b. Koulu avattiin käyttöön syksyllä 1986. Sen vieressä toimi ennen Kilon hammashoitola, joka muuttui iltapäivätoiminnan käyttöön hammaslääkärin muutettua Kilon terveyskeskukseen. Koulun rehtorina toimii Tero Turunen. Koulussa on kaksi rakennusta, päärakennus sekä lisärakennus. Vuonna 1986 valmistuneen koulun on suunnitellut arkkitehtitoimisto Perko & Rautamäki. Vuonna 2017 tehdyn Espoon koulurakennusinventoinnin mukaan matalan, polveilevan koulun arkkitehtuuri on ajalleen tyypillistä: ulkoa laadukasta, sisältä arkista. Kesällä 2021 Kilon koulu suljettiin. Nykyinen koulurakennus puretaan ja sen tilalle rakennetaan uusi koulu. Koululaiset opiskelevat väliajan väistötiloissa, muun muassa Lintumetsän koulussa, Monikon koulukeskuksessa ja Karhunsuon koulussa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kilon koulu - Espoon kaupunki Luokka:Espoon peruskoulut Luokka:Kilo (Espoo)
Georgian sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Georgian sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Georgian sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 11. huhtikuuta 1951. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lipussa on tyypilliset kommunismin symbolit sirppi ja vasara ja tähti. Lipun erotti kaikista muista neuvostotasavaltojen lipuista se, että siinä sirppi ja vasara -kuvio ei ollut keltainen, vaan punainen vaaleansinisellä pohjalla. Tässä on havaittavissa georgialaisten pyrkimys luoda itselleen omaleimaiset symbolit, jotka erottivat Georgian muista neuvostotasavalloista. Georgian neuvostotasavallan lippu oli Neuvostoliiton lippulain mukainen, koska se määräsi vain, että neuvostotasavaltojen lipuissa on oltava sirppi ja vasara -kuvio, mutta ei sen väriä. Kuvion sinisen värin sanottiin symboloivan sinistä taivasta, kun taas sininen palkki symboloi sinistä Mustaamerta. Lisäksi määrättiin, että lipun päävärin on oltava punainen. Tästä lipusta luovuttiin vuonna 1990 Georgian itsenäistyttyä ja tilalle tuli uusi ei-kommunistinen lippu. == Katso myös == * Georgian lippu Luokka:Neuvostotasavaltojen liput de:Flagge Georgiens#Geschichte lippu Luokka:Georgian kansallissymbolit
Jack Couffer

Jack Couffer (7. joulukuuta 1924 – 30. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja sekä TV- ja elokuvaohjaaja. Hän oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Lokki Joonatan (1973). Coufferin ohjauksia ovat Tarina pojasta ja kotkasta (1967), Renkaita vedessä (1969), Darwinin seikkailu (1971) ja Elsan pennut – vapaana luonnossa (1972). Couffer syntyi Uplandissa, Kaliforniassa, ja palveli Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikaan. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Per Fly

Per Fly Plejdrup (s. 14. tammikuuta 1960 Skive) on tanskalainen elokuvaohjaaja. Hänen esikoisohjauksensa Bænken valmistui vuonna 2000, ja se sai viisi Robert-palkintoa ja kolme Bodil-palkintoa. Bænken aloitti Tanska- trilogian, jokna seuraavia osia olivat Arven ja Drabet. Fly on naimisissa näyttelijä Charlotte Fichin kanssa. == Filmografia== * Bænken, 2000 * Prop og Berta, 2000 * Arven, 2003 * Drabet, 2005 * Monica Z, 2013 == Palkinnot ja tunnustukset == * Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinto 2005 elokuvasta Drabet * Kronprinsparrets Kulturpris, 2005 * Parhaan ohjauksen Guldbagge- palkinto 2014 elokuvasta Monica Z == Kirjallisuutta == * Forsman, Liselott: ”Luokkayhteiskunta, kitara, taivas ja tähdet”, Per Flyn haastattelu. Filmihullu 4/2017. == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tedy Salutskij

Tedy Salutskij (s. 14. joulukuuta 1977) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Hänen viimeinen kautensa liigassa 2007–2008, jolloin hän pelasi Espoon Oilersissa. Salutskijin aikaisemmat seurat ovat olleet Tapanilan Erä sekä HIFK. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Salutskij tunnetaan kovaotteisena ja kuumaverisenä pelaajana ja hän on ollut otsikoissa mm. pelikieltojensa takia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marjo Isopahkala

Marjo Isopahkala (s. 1974 Kalajoki) on suomalainen runoilija ja Voima-lehden kolumnisti. Vuonna 2001 Mika Terhon kanssa julkaistun runoilijoiden lyhyttä, kiihkeää ja myrskyisää parisuhdetta kuvanneen yhteisrunokokoelman Intohimon hullu huhtikuu jälkeen häntä pidettiin rohkeana naisena, joka ruotii arastelematta elämäänsä ja miessukupuolen mädänneisyyttä. Isopahkan oma esikoisteos Kurpitsavaunut ilmestyi vuonna 2002 Sammakon kustantamana ja sen jälkeen häneltä on ilmestynyt runokokoelma Kumisaapasrakkaus vuonna 2006. ==Tuotanto== *Intohimon hullu huhtikuu (yhdessä Mika Terhon kanssa), Sammakko 2001 *Kurpitsavaunut, Sammakko 2002 *Kumisaapasrakkaus, Sammakko 2006 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marjo Isopahkala Sammakon sivuilla *Marjo Isopahkala esittää Runoraadissa runon Ratkaisu Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lisa Werlinder

Lisa Helena Werlinder (s. 12. maaliskuuta 1972) on ruotsalainen näyttelijä sekä jazzlaulaja ja -saksofonisti. Hän on esiintynyt muun muassa Per Flyn elokuvassa Arven (2003). Werlinder oli vuonna 2004 ehdolla tanskalaisen Bodil- palkinnon saajaksi. == Aiheesta muualla == * * Viralliset sivut Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Jazzlaulajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rallicrossin SM-sarja

Rallicrossin SM-sarja on suomalainen rallicross -sarja. Sarjaan kuuluu Autokrossi, SRC ja Supercar luokat ==Kilpailuviikonloppu== Kilpailut ovat kaksipäiväisiä ja kilpailupäivä on lauantai. Perjantaina on mahdollisuus harjoitella. ===Harjoitukset=== Perjantai-iltana järjestetään 1. vapaat harjoitukset, joissa jokainen kujettaja saa ajaa kaksi kertaa kaksi kierrosta. Kunkin luokan harjoitus kestää 30 minuuttia. 2. vapaat harjoitukset ajetaan lauantaiaamuna, joissa ajetaan muuten samalla periaatteella kuin perjantainakin, sillä erotuksella, että kaikki luokat ovat yhtaikaa radalla. ===Alkuerä- ja kilpailulähdöt=== Jokainen kuljettaja ajaa kolme alkuerää. Alkuerälähdöissä on kerrallaan radalla 4-6 autoa ja niissä ajetaan kolme kierrosta. Lisäksi jokaisen kuljettajan on kertaalleen kierrettävä "lisälenkki". Kustakin alkuerästä nopein kilpailija saa yhden pisteen, toinen kaksi pistettä kolmas kolme pistettä jne. Kahdesta parhaasta alkuerästään vähiten pisteitä saanut kuljettaja on alkuerien ensimmäinen, toiseksi vähiten toinen jne. Alkuerä pisteissä sijoille 1-4 sijoittuneet kilpailijat sijoitetaan A-finaaliin, sijoille 5-8 sijoittuneet B-finaaliin, sijoille 9-12 sijoittuneet C-finaaliin ja sijoille 13-18 sijoittuneet D-finaaliin. Alemman finaalin kaksi parasta kilpailijaa nousevat seuraavaan finaaliin. Finaalilähdöissä ajetaan viisi kierrosta ja jokaisen kuljettajan on kertaalleen kierrettävä "lisälenkki". ==Pistelaskujärjestelmä== Sijoitus 1. 2. 3. 4. 5. 6. 7. 8. 9. 10. 11. 12. 13. 14. 15. 16. Pisteet 20 17 15 13 12 11 10 9 8 7 6 5 4 3 2 1 ==Luokat== ===SuperCar=== Supercar -luokan autot ovat lajin huippukalustoa, joilla kilpaillaan myös Euroopan mestaruudesta. Ulkoisesti rallin WRC autoja muistuttavat 4-vetoiset, turbo-ahdetut autot kehittävät jopa 600 hevosvoimaa ja kiihtyvät 0-100 km/h noin 2 sekunnissa. ===SRC=== SRC -luokan autot ovat ulkonäöltään vakioauton kaltaisia sarjatuotantoautoja ja vuosimalliltaan vähintään 1998 tai uudempia. Autot ovat takavetoisia tai muutettu takavetoisiksi, mikä takaa näyttävämmät ja leveämmät ajolinjat. Moottori on vapaa, joten se voi olla erimerkkisestä autosta kuin itse auton kori. Tehoja noista yli kolmilitraisista neli- tai kuusisylinterisistä menopeleistä löytyy noin 400 hevosvoimaa. ===Autokrossi=== Autokrossissa on sekä takavetoisia että etuvetoisia autoja. Auton vetotavan muuttaminen on sallittu SRC-luokan tapaan, eli etuvetoisesta voi tehdä takavetoisen auton. Kustannuksiltaan autokrossi luokan auto on huomattavasti edullisempi verrattuna SRC-luokan autoon. Tämä luokka on hyvä aloitusluokka siirryttäessä rallicrossin pariin. Siinä saa hyvän tuntuman lajiin ja sen saloihin, eikä näiden autojen vauhtikaan ole kovin paljon hitaampi isompiin verrattuna. == Kaudet == * Rallicrossin SM-kausi 2008 ==Aiheesta muualla== *Sarjan kotisivu Luokka:Rallicross-sarjat Luokka:Suomen moottoriurheilukilpailut
Ulrich Thomsen

Ulrich Thomsen (s. 6. joulukuuta 1963) on tanskalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Juhlat (1998), Pimeyden syli (2002), Arven (2003) ja Brødre (2004). Vuosina 2013–2016 Thomsen näytteli Kai Proctoria yhdysvaltalaisessa draamasarjassa Banshee. Hänellä oli myös sivurooleja televisiosarjoissa Alias, Fringe ja The Blacklist. Thomsen on voittanut kaksi Bodil-palkintoa vuosina 1999 ja 2004. Hän on saanut useita voittoja ja palkintoehdokkuuksia ulkomaillakin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ghita Nørby

Ghita Nørby (s. 11. tammikuuta 1935) on tanskalainen näyttelijä. Hän syntyi Kööpenhaminassa ja aloitti uransa Tanskan kuninkaallisessa teatterissa. Nørby alkoi esiintyä elokuvissa 1950-luvulla. Hän on voittanut vuosien varrella useita palkintoja, muiden muassa neljä Bodilia. Nørbylla on ollut useampia avioliittoja. Yksi puolisoista oli näyttelijä-muusikko Dario Campeotto. Vuosina 1970–1978 Nørby oli naimisissa näyttelijä Jørgen Reenbergin kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon saajat
Dario Campeotto

Dario Campeotto (1. helmikuuta 1939 – 1. huhtikuuta 2023) oli tanskanitalialainen laulaja ja näyttelijä. Hän edusti Tanskaa vuoden 1961 euroviisuissa kappaleella "Angelique", joka ylsi viidennelle sijalle.http://www.yourovision.net/people.php?cat=artist&name;=Dario+Campeotto Suomessa kappale nousi Sauvo Puhtilan suomentamana (nimimerkillä Veikko Vallas) ja urallaan uuteen nousuun päässeen Olavi Virran tulkitsemana levymyyntitilaston toiselle sijalle samana vuonna. Lasse Erola: Olavi Virta ja hänen maailmansa, s. 148. Helsinki: Ajatus Kirjat, 2005. ISBN 951-20-6914-8. Campeotto oli aiemmin naimisissa näyttelijä Ghita Nørbyn kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskan euroviisuedustajat Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Vuoden 1961 euroviisuedustajat
Branded Women

Branded Women on suomalainen yhtye, joka on perustettu vuonna 1999. Yhtyeen musiikki on elokuvamaista tunnelmointia. Yhtye oli ehdolla Emma-gaalassa vuoden tulokas -palkinnon saajaksi vuonna 2005 ja voitti Femmagaalan vuoden tulokas -palkinnon samana vuonna. ”Something to Hold On” -kappaleen video oli ehdolla Muuvi-palkinnon saajaksi. == Julkaisut == ===Albumit=== * * ===Singlet=== * ”Planet Tandoor” / ”Something to Hold On” / ”Feel” (Sporting Life Records 2001) * ”Something to Hold On” (Ranch Records 2004) * ”Second Best” (Ranch Records 2005) * ”Stronger than All” (Ranch Records 2006) ===Kokoelmilla=== * ”Not a Love Song” Pushing Scandinavian Rock to the Man! vol. 2 -kokoelmalla (Bad Afro Records 2001) * ”Explanations” Sue CD 3 -kokoelmalla (Sue Zine 2002) * ”Explanations” Devil Dolls Tour -EP:llä (Low Impact Records 2002) * ”Perfect” ja ”Explanations” Moose on the Loose -kokoelmalla (Myrmecoleo Records 2002) * ”Something to Hold On” ja ”Runner” Vares-elokuvan soundtrackilla (Poko Rekords 2004) ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset indie rock -yhtyeet
Joséphine Berry

Joséphine Berry (s. 29. tammikuuta 1992) on ranskalainen näyttelijä. Hänellä on ollut roolit elokuvissa L'Art (délicat) de la séduction (2001), Moi César, 10 ans ½, 1m39 (2002) ja La Boîte noire (2005). Näyttelijäperheeseen kuuluva Berry syntyi Pariisissa Richard Berryn ja Jessica Forden tyttärenä. == Aiheesta muualla == * * Kotisivut Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raija Riikkala

Raija Mirjami Riikkala (o.s. Hankipohja, 2. syyskuuta 1926 Jaakkima – 20. tammikuuta 2022 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 6.3.2022, s. C 14 oli suomalainen voimistelunopettaja ja suomalaisen modernin tanssin uranuurtaja. Hän teki kymmenien vuosien mittaisen uran koreografina ja valmentajana ja oli perustamassa 1961 Suomen ensimmäistä modernin tanssin tanssiryhmää Praesensiä yhdessä Ritva Arvelon kanssa. Hänen tunnetuimpia ohjelmiaan on Suomen suvi, joka esitettiin ensimmäisen kerran SVUL:n suurkisoissa Tampereella 1980.Raija Riikkalalle ja Eevi Kaasiselle Pro Urheilu -mitalit (arkistoitu versio) 13.12.2005 ==Julkaisut== * Opi rentoutumaan, Seepra-sarja, WSOY, 1975 * Rentoutuskasetti Äänite, Suomen kuntourheiluliitto, [1983] ==Palkinnot ja tunnustukset== *Pro Urheilu -mitali 2005 *professorin arvonimi *Pro Finlandia -mitali 1983 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Raija Riikkalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Professorin arvonimen saaneet
Tiedän mitä teit viime kesänä

Tiedän mitä teit viime kesänä () on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka on ohjannut Jim Gillespie. Elokuvan on käsikirjoittanut Kevin Williamson Lois Duncanin samannimisen romaanin pohjalta. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Love Hewitt, Sarah Michelle Gellar, Ryan Phillippe ja Freddie Prinze Jr. Elokuvalle on tehty jatko-osat Tiedän yhä mitä teit viime kesänä (1998) ja Tiedän mitä teit viime kesänä 3 (2006). Alkuperäiselokuvan pohjalta suoratoistopalvelu Amazon on tehnyt uuden, nykypäivään sijoittuvan televisiosarjan yhteistyössä Sony Pictures TV:n kanssa. == Juoni == Julie James, Helen Shivers, Barry William Cox ja Ray Bronson lähtevät autolla juhlista, joissa Helen on voittanut missikisan. He ajavat tiellä vahingossa miehen ylitse luullen sitä aluksi eläimeksi. Nelikko menee paniikkiin saadessaan selville sen olleen ihminen. Ystävät päättävät heittää kuolleen miehen mereen, sillä he pelkäävät riskeeraavansa tulevaisuutensa jos he soittaisivat poliisille, sillä kyseessä on kuolemantuottamus. Kun onnettomuudesta on kulunut vuosi, nelikko saa kirjeen jossa lukee "Tiedän mitä teit viime kesänä". He alkavat selvittämään, kuka tietää murhasta mutta siitä ei seuraa mitään hyvää. == Rooleissa == == Voitot ja ehdokkuudet == Vuosi Palkinto Kategoria Tulos 1998 ASCAP-palkinto Paras teatterielokuvamusiikki, John Debney ehdokkuus 1998 Saturn-palkinto Paras kauhuelokuva ehdokkuus 1998 Blockbuster Entertainment -palkinto Paras naistulokas, Paras näyttelijätär, Jennifer Love Hewitt voitto 1998 Paras naissivuosa – Kauhu, Sarah Michelle Gellar voitto 1998 Paras miesnäyttelijä – Kauhu, Freddie Prinze Jr. ehdokkuus 1998 Paras naisnäyttelijä – Kauhu, Jennifer Love Hewitt ehdokkuus 1998 Paras miessivuosa, Ryan Phillippe ehdokkuus 1998 IHG-palkinto Paras elokuva ehdokkuus 1998 MTV Movie Awards Paras läpimurtosuoritus, Sarah Michelle Gellar ehdokkuus 1998 Young Artist -palkinto Paras suoritus kokoillan elokuvassa – Naispääosa, Jennifer Love Hewitt ehdokkuus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan voitot ja ehdokkuudet IMDb:ssä Luokka:Vuoden 1997 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Slasher-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Jim Gillespien ohjaamat elokuvat Luokka:Kevin Williamsonin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Irma Kukkasjärvi

Irma Anneli Kukkasjärvi (o.s. Hilska, 8. helmikuuta 1941 Helsinki – 8. lokakuuta 2011 Helsinki) oli yksi arvostetuimmista suomalaisista tekstiilitaiteilijoista. Kukkasjärvi valmistui Taideteollisessa oppilaitoksesta vuonna 1968. Hän oli siellä myöhemmin tuntiopettajana ja tekstiilitaiteen professorina (1995–1997). Taideteollisuusliitto Ornamo valitsi hänet Vuoden tekstiilitaiteilijaksi 1984. Kukkasjärven suunnittelemia ovat muun muassa Kajaanin seurakunnan Linnantauksen seurakuntakeskuksen kirkon alttariteos (1998), Lahden kaupunginteatterin (1983) tekstiilit, Seinäjoen kaupunginteatteriin (1987) seinäryijy sekä teos Tiimalasi (1991) Taipalsaaren siunauskappelissa. Hän suunnitteli myös arkkipiispan kullanvärisen matkakaavun ja arkkipiispankaavun (1991). 1980-luvun alussa Kukkasjärvi suunnitteli Turun Maarian kirkon kirkkotekstiilit, jotka siirrettiin vuonna 2006 muiden yksiköiden käyttöön. Kukkasjärvi kutsuttiin suunnittelemaan monien Suomen kansallisten arvorakennusten, kuten Mäntyniemen ja Eduskuntatalon käyttö- ja taidetekstiilejä. Eduskuntatalon lisärakennuksen lähetystöjen vastaanottotilassa sijaitsee Kukkasjärven kolmiosainen Ryijyreliefi (1982). Oulun musiikkikeskuksessa on esillä Kukkasjärven Simpukka-ryijy. Kukkasjärven töitä on näytteillä myös museoissa, muun muassa Oulun taidemuseossa. Kukkasjärven puoliso oli elokuvatuottaja Kullervo Kukkasjärvi (k. 1983). ==Palkintoja ja tunnustuksia== * Product Design Award, American Society of Interior, 1978 * Valtion 3-vuotinen apuraha 1980 * Vuoden tekstiilitaiteilija 1984, TEXO ry * Pro Finlandia 1985 * MTV:n kulttuuripalkinto 1986 * Valtion 5-vuotinen apuraha 1989 * Hopeamitali, 3rd Textile Triennal of Tapestry, Poland * Taideteollisuuden valtionpalkinto 1978, 1999 Lähde == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Irma Kukkasjärven muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Tekstiilitaiteilija Irma Kukkasjärven sinisen kukan maa Ylen Elävä arkisto. * Wetterhoffin värikkäät taiteilijat (pdf) Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Henry Houry

Henri eli Henry Émile Marie Houry (2. heinäkuuta 1874 Pariisi – 13. maaliskuuta 1972 Nizza) oli ranskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hän työskenteli sekä mykkä- että äänielokuvien parissa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Harmon Jones

Harmon Jones (3. kesäkuuta 1911 – 10. heinäkuuta 1972) oli kanadalaissyntyinen elokuvien leikkaaja sekä TV- ja elokuvaohjaaja. Hän leikkasi muun muassa Hiljaisen sopimuksen (1947), josta hän sai Oscar-ehdokkuuden. Hän kuoli Los Angelesissa, Kaliforniassa. Jonesin ohjaustöiden joukossa ovat Niilin prinsessa (1954) ja Tukikohta ei vastaa (1955). == Aiheesta muualla == * Luokka:Elokuvaleikkaajat Luokka:Kanadalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Muona

Muona tarkoittaa seuraavia: * ruoasta toisinaan käytetty sana * Muoná, Muonion saamenkielinen nimi ==Sukunimi== *Elis Muona (1900–1976), suomalainen taidemaalari ja kuvataiteilija *Toini Muona (1904–1987), suomalainen keraamikko Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Neil Ross

Neil Ross (s. 31. joulukuuta 1944 Lontoo, Englanti) on englantilais- yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja entinen DJ, joka muun muassa toimi Vihreän Menninkäisen äänenä animaatiosarjassa Spider-Man and His Amazing Friends ja myöhemmin myös 1990-luvun Hämähäkkimies-animaatiosarjassa, sekä vuonna 1986 John Rambon äänenä samannimisessä animaatiosarjassa. ==Elämäkerta== Ross syntyi Lontoossa, Englannissa, josta hän muutti hyvin nuorena Montrealiin, Kanadaan. Ollessaan 12-vuotias Rossin perhe muutti tällä kertaa Yhdysvaltoihin Long Beachiin, Kaliforniaan. Perhe muutti vielä San Diegoon, jossa Ross alkoi kuuntelemaan KFWB radiokanavaa ja halusi tämän seurauksena tulla vanhempana DJ:ksi. Opiskelunsa päätyttyä hän alkoi työskentelemään radion parissa, joista ensimmäinen oli Salt Lake Cityssä, Utahissa, KMUR-niminen radioasema. Tämän jälkeen Ross siirtyi työskentelemään Honoluluun KORL-, KGMB- ja KKUA- radioasemille ennen palaamistaan takaisin San Diegoon vuonna 1969 työskennelläkseen KCBQ:lle. Hän teki myös DJ:n työtä San Franciscossa ja Los Angelesissa aina vuoteen 1985 asti. Ross asuu Los Angelesissa vaimonsa ja tyttärensä kanssa. Hän harrastaa myös sukeltamista. ===Ääninäyttelijänä=== Ääninäyttelemisen pariin Ross päätyi 1970-luvun lopulla muutettuaan Los Angelesiin. Hän teki ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjaan Richie Rich vuonna 1980, jossa Ross toimi myyntimiehen äänenä. Hänellä on myös kyky puhua lähes millä tahansa aksentilla. Ross teki uransa alkuvaiheessa muutamia äänirooleja Hanna-Barberan tuottamiin sarjoihin, kuten Smurffeihin ja Pac- Maniin. Hän oli mukana myös 1980-luvun suosituissa animaatiosarjoissa The Transformers ja Action Force. Lisäksi Ross oli vuonna 1989 X-Men: Pryde of the X-Men -televisiospeliaalissa Wolverinen äänenä. 1990-luvulla Ross muistetaan parhaiten Hämähäkkimies-animaatiosarjasta Vihreän Menninkäisen äänenä. Sarja oli samalla hänen kolmas Hämähäkkimies-aiheinen animaatiosarja. Ross muun muassa toimi aikaisemmin Norman Osbornin äänenä 1980-luvun Hämähäkkimies- animaatiosarjassa. Ross on tehnyt myös äänityötä radion ja televisiomainosten parissa ollen muun muassa Wal-Martin, AT&T;:n, Volkswagenin, Coca-Colan, Mattelin, Goodyearin, Lexusin, Disneyn mainoksissa mainosäänenä. Lisäksi hänen ääntään on kuultu CBS:n, NBC:n, ABC:n, TBS:n ja Fox Kidsin kertojaäänenä. ==Aiheesta muualla== * Voice Chasers * The Transformers Wiki Luokka:Brittiläiset DJ:t Luokka:Englantilaiset ääninäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parasta ennen

Parasta ennen voi tarkoittaa: * Tuotteeseen merkittyä päiväystä, joka kertoo tuotteen olevan parasta ennen esim. 26.11.2015. * Parasta ennen, radio-ohjelma YleX:llä * Parasta ennen!, Matti Airaksisen toimittamia kokoelma-albumeja 1990-luvun musiikista: ** Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 1 ** Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 2 ** Parasta ennen! – Timanttista jyystöä Vol. 3.
Becoming

Becoming tarkoittaa seuraavia asioita: * Becoming, Sarah Geronimon albumi * Becoming, Ari Koivusen albumi * ”Becoming”, Panteran kappale.
Cornelius Johnson

Cornelius Johnson (21. elokuuta 1913 Los Angeles – 15. helmikuuta 1946) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Jo neljä vuotta aiemmin Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui 18-vuotiaana neljänneksi. Kilpailu päättyi tasatulokseen ja tuolloin voimassa olleiden tulosten mukaan Johnson jäi neljänneksi. Nykyisin voimassa olevien sääntöjen mukaan hän olisi voittanut hopeaa. Johnson oli yksi 19 afroamerikkalaisesta urheilijasta, jotka osallistuivat Berliinin olympialaisiin. Hänen voittotuloksensa 203 cm oli uusi olympiaennätys. Kilpailuja seurannut Adolf Hitler oli Johnsonin kultamitalipäivänä onnitellut kahta päivän aiempaa voittajaa, joista toinen oli saksalainen ja toinen suomalainen. Hitler kuitenkin poistui paikalta juuri ennen kuin vuorossa olisivat olleet Johnson ja toinen afroamerikkalainen, hopeamitalin voittanut Dave Albritton. Vuosina 1933–1936 Johnson hyppäsi vain kerran huonomman tuloksen kuin kilpailun voittaja: tämä tapahtui Millrosen hallikilpailuissa New Yorkissa vuonna 1936 (kisan voitti Al Threadgill). Muut tappiot Johnson kärsi uusinnoissa oltuaan kärjessä tasatuloksella yhden tai useamman kilpailijan kanssa. Yhdysvaltain lopullisissa olympiakarsinnoissa 1936 Johnson ja Albritton hyppäsivät maailmanennätyksen 207 cm; ennätys säilyi heidän hallussaan seuraavaan vuoteen, jolloin Melvin Walker ylitti 209 cm. Johnson voitti kahdeksan Yhdysvaltain mestaruutta (viisi ulkoradoilla ja kolme sisäradoilla). Urheilu-uransa jälkeen Johnson työskenteli Los Angelesissa postinkantajana, ja vuonna 1945 hän liittyi Yhdysvaltain kauppalaivastoon. Hän kuitenkin sairastui keuhkokuumeeseen ja kuoli matkalla laivasta sairaalaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Sofia Helin

Sofia Margareta Götschenhjelm Helin (s. 25. huhtikuuta 1972 Örebro) on ruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui vuonna 2001 Tukholman teatterikorkeakoulusta. Helin oli vuonna 2005 ehdolla parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa Takaisin maalle – Masjävlar (2004). Hänellä on ollut muita rooleja esimerkiksi elokuvassa Arn – Temppeliritari (2007) ja sen jatko-osassa Arn – Pohjoinen valtakunta (2008), joissa hän esitti elokuvien päähenkilön Arn Magnussonin rakastettua Cecilia Algotsdotteria. Vuonna 2011 alkaneessa ruotsalais-tanskalaisessa televisiosarjassa Silta (Bron/Broen) Helin esittää toista pääosaa, rikospoliisi Saga Norénia. Menestynyt, moneen maahan myyty sarja teki Helinistä kansainvälisesti tunnetun. Vuonna 2021 esitetyssä sarjassa Atlantic Crossing hän esittää Norjan kruununprinsessa Märthaa. Helinin puoliso on Daniel Götschenhjelm, jonka kanssa hän näytteli komediassa Nina Frisk (2007). Pariskunnalla on kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Blom

Maria Margareta Blom (s. 28. helmikuuta 1971) on ruotsalainen näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Täbyssä, Tukholman läänissä. Blomin elokuvatuotantoon kuuluvat Takaisin maalle – Masjävlar (2004) ja Nina Frisk (2007). Molemmissa esiintyy pääosassa Sofia Helin. Blom voitti Masjävlarista vuonna 2005 parhaan käsikirjoituksen Guldbaggen ja oli ehdolla myös parhaan ohjauksen voittajaksi. Masjävlar oli alun perin näytelmä, jota on esitetty Suomenkin teattereissa nimellä Takaisin maalle.Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 16.12.2014. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ruotsalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kajsa Ernst

Anna-Karin Linnéa ”Kajsa” Ernst (s. 4. elokuuta 1962) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt niin teatterissa kuin elokuvissa ja televisiosarjoissakin. Kahden viimeksi mainitun joukossa ovat Takaisin maalle – Masjävlar (2004) ja Medicinmannen (2005). Rooli Masjävlarissa toi Ernstille parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan naissivuosan Guldbagge-palkinnon saajat
Mies vailla tasa-arvoa

Mies vailla tasa-arvoa on syksyllä 2007 julkaistu Arno Kotron ja Hannu T. Sepposen toimittama kirjoituskokoelma miesasiasta. Kirja koostuu 29:stä artikkelista. Kirjoittajina ovat muun muassa Pekka Sauri, Hannu Raittila, Esa Sariola ja Ralf Sund. Kirjoituskokoelman yksi väite on, että yhteiskunnassa on myös elämänalueita, joissa miehet ovat naisia huonommassa asemassa, ja virallisen tasa-arvopolitiikan tulisi käsitellä näitäkin kysymyksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arno Kotro: Miesasiamiehelllä on asiaa. City-lehti 17/2007. * Esa Mäkinen: Miesasia-antologia syyttää tasa- arvokeskustelua vääristyneeksi Helsingin Sanomat 17.9.2007. * Matti Lumijärvi: Pojat, miehet ja isät iskevät takaisin. Yhteiskuntapolitiikka 5/2007. (PDF) * Jussi K. Niemelä: Murtuvatko myytit? Skeptikko 3/2008. Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Suomalaiset politiikan tietokirjat Luokka:Vuoden 2007 kirjat Luokka:Miesasialiike
Nina Gunke

Anna Katarina "Nina" Gunke (s. 12. heinäkuuta 1955 Lidingö) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Medicinmannen (2005), mutta hän on näytellyt myös teatterissa ja elokuvissa. Gunke syntyi Lidingössä, Tukholman läänissä. Hän oli 1980-luvun alussa naimisissa näyttelijä-ohjaaja Göran Stangertzin kanssa; tytär Niki Gunke Stangertz on näyttelijä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sofia Bach

Sofia Neta Maria Bach (s. 16. elokuuta 1973) on ruotsalainen näyttelijä ja koomikko. Hän syntyi Värmdönillä Tukholman läänissä ja valmistui Tukholman teatterikorkeakoulusta vuonna 2001. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eurydike (nymfi)

Eurydike (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa dryadi eli puun nymfi, joka tuli tunnetuksi suhteestaan Orfeukseen. Orfeuksen palattua argonauttien retkeltä hän rakastui Eurydikeen palavasti. Pian häiden jälkeen Eurydike kuitenkin astui käärmeen päälle kedolla ja kuoli sen puremaan – eräiden versioiden mukaan hän oli pakenemassa Aristaiosta, joka yritti raiskata hänet.Vergilius: Georgica iv.453–527 (engl. käännös).Fulgentius: Mythologi iii.10 (engl. käännös). Surun murtamana Orfeus päätti hakea puolisonsa haadeesta. Hänen onnistui lyyransa soitolla saada Kharon viemään hänet Styksin yli ja päästä Kerberoksen ohi. Kerrotaan, että hänen soittonsa oli niin kaunista, että jopa ikuisesti kirotut – Iksion, Tityos, Sisyfos, Tantalos ja danaidit – unohtuivat hetkeksi lepäämään rangaistuksistaan ja että erinykset puhkesivat kyyneliin. Myös Persefone liikuttui soitosta niin, ettei voinut kieltää Orfeuksen pyyntöä. Kun Eurydike tuotiin miehensä luo, Haades asetti ehdoksi sen, ettei Orfeus saisi katsoa taakseen vaimoaan, ennen kuin he olisivat takaisin maan pinnalla. Juuri ennen kuin he olivat kiivenneet ylös pinnalle, Orfeus pelkäsi menettävänsä vaimonsa ja kääntyi katsomaan tätä. Tämän seurauksena Eurydike liukui takaisin haadekseen, ja Orfeus menetti puolisonsa toisen kerran – tällä kertaa lopullisesti.Ovidius: Muodonmuutoksia x.1–63 (engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.3.2 (engl. käännös). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Dryadit
Mikael Persbrandt

Mikael Åke Persbrandt (s. 25. syyskuuta 1963 Järfälla, Tukholman lääni) on ruotsalainen näyttelijä, joka aloitti uransa Teater Galeasenissa ja on tehnyt lukuisia rooleja Ruotsin Kuninkaallisessa draamateatterissa. == Ura == Persbrandt tunnetaan parhaiten rikospoliisi Gunvald Larssonin roolista vuosina 1997–2016 Sjöwallin ja Wahlöön rikoskirjallisuuteen perustuvassa television Beck-sarjassa. Lisäksi hänet on nähty muun muassa minisarjassa Medicinmannen (2005) ja elokuvissa Kautokeinon kapina ja Ikuistetut hetket. Hän esittää Hobitti-elokuvissa Beornia. Beornin hahmo esiintyy elokuvissa Hobitti – Smaugin autioittama maa ja Hobitti – Viiden armeijan taistelu. Persbrandt ei ruotsalaisten lehtien eri lähteistä maaliskuussa 2015 saamien tietojen mukaan ole enää mukana neljässä uudessa Beck-filmissä muun muassa siksi, että hän on saanut Svean hovioikeudessa tuomion huumeiden hallussapidosta. == Yksityiselämä == Persbrandtilla on suomalaiset sukujuuret, sillä hänen äidinisänsä on Ahvenanmaan Brändöstä. Persbrandtin pitkäaikainen kumppani oli näyttelijä Maria Bonnevie. Hänen nykyinen puolisonsa on toimittaja Sanna Lundell, ja heillä on kolme lasta. Persbrandtilla on todettu kaksisuuntainen mielialahäiriö, jota hän ei kuitenkaan omien sanojensa mukaan lääkitse tai hoida esimerkiksi käymällä terapiassa. Persbrandt sai heinäkuussa 2014 tuomion huumeiden hallussapidosta: kaksi kuukautta ehdollista vankeutta ja 75 tuntia yhdyskuntapalvelua. Vuonna 2018 suomeksi ilmestyneessä omaelämäkerrassaan Muistini mukaan Persbrandt kertoo olleensa yli 20 vuotta riippuvainen kokaiinista ja alkoholista. Mikael Persbrandt on maalannut vuodesta 2016 lähtien, ja hänellä on ollut taidenäyttely Hanasaaren galleriassa vuodenvaihteessa 2018–2019 sekä Ahvenanmaan taidemuseossa syksyllä 2024. == Valikoitu filmografia == * Beck (1994–2016) * Medicinmannen (2005) * Kautokeinon kapina (2008) * Ikuistetut hetket (2008) * Hobitti – Smaugin autioittama maa (2013) * Hobitti – Viiden armeijan taistelu (2014) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Persbrandt, Mikael – Vallgren, Carl-Johan: Muistini mukaan. Tammi 2018. ISBN 978-952-04-0171-9. Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Parhaan miespääosan Guldbagge- palkinnon saajat