EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uskallanko kuulua sinulle?

Uskallanko kuulua sinulle? (myös kirjoitusmuodot Uskallanko kuulua Sinulle! ja Uskallanko kuulua Sinulle?; ) on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut Joseph Pevneyn ohjaama ja Albert Zugsmithin tuottama psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Jeff Chandler. Uskallanko kuulua sinulle? kertoo leskestä ja hänen rantahulttiorakastajastaan. Universal Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Uskallanko kuulua sinulle? perustuu Robert Hillin näytelmään The Besieged Heart, jonka pohjalta itse Hill ja Richard Alan Simmons laativat käsikirjoituksen. Uskallanko kuulua sinulle? -elokuvan kuvaukset alkoivat 17. joulukuuta vuonna 1954. Elokuva kuvattiin paikan päällä Kalifornian Balboa Beachilla. Vähän ennen kuin elokuva tehtiin, Joan Crawford tapaili Universal Picturesin johtajaa, joka tarjosi Crawfordille tätä roolia. Crawford sai myös valita miespääosan esittäjän ja hän valitsi Jeff Chandlerin. Uskallanko kuulua sinulle? sai ensi-iltansa New Yorkissa 19. elokuuta vuonna 1955. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 20. elokuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 20. tammikuuta vuonna 1956. ==Juoni== Lynn Markham (Joan Crawford) vierailee rantatalolla, joka kerran oli kuulunut hänen edesmenneelle aviomiehelle. Siellä Lynn tapaa kiinteistönvälittäjä Amy Rawlinsonin (Jan Sterling) ja Drummond "Drummy" Hallin (Jeff Chandler), joka on vetovoimainen rantahulttio. Drummy vaeltaa talossa, tulee sisään ja ulos miten haluaa aivan kuin hän omistaisi sen. Lynn saa kuulla, että talo oli ennen vuokrattu vanhemmalle naiselle Eloise Crandallille (Judith Evelyn), jonka kuolinsyytä (itsemurha, onnettomuus tai murha) ei saatu selvitettyä. Lynn saa naapurikseen juonittelijoita ja hänen on vaikea vastustaa Drummyn fyysistä vetovoimaa. Lynn rakastuu Drummyyn ja he menevät naimisiin. Tapahtumat heidän häämatkansa aikana johtaa Lynnin siihen uskoon, että Drummy murhasi Eloisen. Kuitenkin käy ilmi, että Amy Rawlinson tappoi Eloisen saadakseen Drummyn itselleen. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Uskallanko kuulua sinulle? TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1955 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Yodo (1907)

Yodo () oli 1908 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston panssaroimaton risteilijä, joka poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1940. Alus romutettiin vuonna 1945. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Kawasakilta Kōbesta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1906. Alus laskettiin vesille 11. marraskuuta 1907 ja valmistui 8. huhtikuuta 1908.Gardiner 1985, s. 236. == Palvelus == Alus valmistui Venäjän–Japanin sodan päätyttyä, ja se sijoitettiin koulutukseen ja rannikkopartiointiin. Marraskuussa 1911 alus lähetettiin Japanin laivaston osastossa Bangkokiin Rama VI:n kruunajaisiin. Alus luokiteltiin 12. lokakuuta 1912 ensimmäisen luokan tykkiveneeksi, ja ensimmäisen maailmansodan puhjettua se liitettiin Japanin 2. laivastoon. Vaikka alus olikin mukana Qingdaon taistelussa, se ei osallistunut muuten varsinaisiin taistelutoimiin. Myöhemmin alus sijoitettiin partioaluksena japanilaisten miehittämään Saksan Mikronesiaan. Sodan päätyttyä alus oli tutkimusaluksena tehden matkoja Kiinan rannikolle. Vuoden 1931 Mantsurian tapahtumien aiheuttaessa jännitteitä Kiinan ja Japanin välille Yodo määrättiin valvomaan Kiinan pohjoisosien rannikkoa, mikä laajeni myöhemmin toisen Kiinan–Japanin sodan alettua myös keskisen Kiinan rannikolle. Aluksen aseistus poistettiin 1. huhtikuuta 1940, jolloin se nimettiin proomu No 3:ksi. Se oli toisen maailmansodan ajan laituriin kiinnitettynä Iwakunissa. Sodan päätyttyä alus romutettiin vuonna 1945. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yodo-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset Venäjän–Japanin sodan risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan sotalaivat
Blend Miftari

Blend Miftari (s. 3. joulukuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä/keskikenttä Miftari pelasi ensimmäisen Veikkausliigan ottelunsa 16-vuotiaana 28. kesäkuuta 2012, kun hänen edustamansa Inter hävisi vierasottelussa MYPA:lle 0–4. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 26. heinäkuuta 2014 3–3-tulokseen päättyneessä kotiottelussa HJK:ta vastaan. Miftari edusti Interiä vuosina 2012–2015 pelaten yhteensä kymmenessä liigaottelussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen kosovolaiset
Hyvästi toiveuni

Hyvästi toiveuni () on Vincent Shermanin ohjaama ja Henry Blanken tuottama yhdysvaltalainen romanttinen komedia, joka sai ensi-iltansa vuonna 1951. Romanttisen komedian pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Young ja Frank Lovejoy. Hyvästi toiveuni kertoo kongressiedustajasta ja hänen vanhasta rakkaudestaan. Hyvästi toiveuni perustuu Fay Kaninin näytelmään Goodbye, My Fancy: A Comedy in Three Acts vuodelta 1948. Näytelmän pohjalta käsikirjoituksen laativat Ivan Goff ja Ben Roberts. Warner Bros. toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Hyvästi toiveuni on kolmas ja viimeinen Shermanin ja Crawfordin yhteistyöelokuvasta. Kaksi ensimmäistä ovat Kirotut eivät itke (1950) ja Viimeinen valhe (1950). ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Warner Bros. oli ostanut 55 000 dollarilla oikeudet näytelmään. Hyvästi toiveuni -elokuvan tuotanto alkoi tammikuussa vuonna 1951. Elokuvan budjettina oli 1,3 miljoonaa dollaria. Hyvästi toiveuni on Janice Rulen elokuvadebyytti. Alkuperäinen Broadway-näytelmä Goodbye, My Fancy avattiin Morosco Theaterissa New Yorkissa 17. marraskuuta vuonna 1948. Näytelmää esitettiin 446 näytöstä. Tällöin Agatha Reediä näytteli Madeleine Carroll. ==Julkaisu ja vastaanotto== Hyvästi toiveuni sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. toukokuuta vuonna 1951. Suomeen elokuva tuli ensi-iltaan 19. lokakuuta 1951. Elokuva ei ollut menestys; Hyvästi toiveuni tuotti Yhdysvalloissa vain 1 130 000 dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti 1 358 000 dollaria.The Top Box Office Hits of 1951, Variety, 2. tammikuuta 1952 Variety kehui Crawfordin roolisuoritusta: "neiti Crawford ylläpitää romantiikkaa keski- ikäisenä kongressiedustajana kevyellä kosketuksella, mikä on erinomaista". Bosley Crowther The New York Timesista suorastaan lyttäsi elokuvan kirjoittamalla "neiti Crawfordin hairahtunut kongressinainen on yhtä etäinen ja mahtava kuin Capitolin kupoli".Quirk, Lawrence J.. The Films of Joan Crawford. The Citadel Press, 1968. Robert Young, Frank Lovejoy ja Lurene Tuttle uusivat elokuvaroolinsa Lux Radio Theatren lähetyksessä Hyvästi toiveuni -radiokuunnelmassa 14. tammikuuta vuonna 1952. Joan Crawford ei uusinut rooliaan, mutta Barbara Stanwyck tuli Agathan rooliin. Lux Radio Theater lähetti 60-minuuttisen radiosovituksen elokuvasta myös 28. kesäkuuta vuonna 1954, jolloin Robert Young uusi toisen kerran elokuvaroolinsa. Tällöin mukana oli myös Rosalind Russell. Hyvästi toiveuni julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Hyvästi toiveuni TCM Movie Databasessa * Hyvästi toiveuni Joan Crawfordin kotisivuilla Luokka:Vuoden 1951 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat poliitikoista Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
SIMBAD

SIMBAD (the Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data) on Centre de Données astronomiques de Strasbourgin ylläpitämä tähtitieteellinen tietokanta, joka sisältää aurinkokunnan ulkopuolisiin taivaankappaleisiin liittyviä tietoja. Tietokannassa olevien kohteiden tietoja on mahdollista tutkia SIMBAD:in verkkosivujen kautta. Kesäkuuhun 2006 mennessä tietokantaan oli kerätty tiedot 2 000 000 tähdestä ja 1 500 000 muusta taivaankappaleesta. 29\. maaliskuuta 2013 tietokanta oli laajentunut 7 071 823 kohteeseen, joihin liittyi 17 607 860 eri tunnistetta. Tietokannan kohteisiin oli liitetty 279 578 bibliografista viitettä ja 9 480 015 tietokannan kohteisiin liittyvää viittausta tieteellisiin julkaisuihin. == Lähteet == Luokka:Verkkotietokannat Luokka:Tähtitiede
Didrik Wrangel af Adinal

Didrik Wrangel af Adinal (12. maaliskuuta 1637 Liivinmaa – 15. joulukuuta 1706 Tukholma) oli aatelinen hallintomies, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana. == Elämäkerta == Wrangelin vanhemmat olivat kapteeni Herman Wrangel ja Beata Wachtmeister. Hän palveli Ruotsin laivastossa vuodesta 1653, otti osaa Tanskan sotaan ja yleni 1670 amiraaliluutnantiksi. Wrangel teki meriväen pääkatselmuksen Suomessa 1671 ja 1674, jolloin hänet nimitettiin Pohjanmaan maaherraksi. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1685 asti. Wrangel toimi 1680-luvulla tarmokkaasti ruotujakolaitoksen hyväksi, jota talonpojat kuitenkin vastustivat Pohjanmaalla. Kajaanin suunnalla syntyi sen sijaan sopimus 1681 Kajaanin linnan ja läänin puolustamisesta. 1683 Wrangel onnistui myös järjestämään laivaväen ruodut länsirannikolle ja Ahvenanmaalle. Pohjanmaan läänin taloudellisen tilanteen parantamiseksi hän ehdotti muun muassa uutta maanmittausta, verollepanoa ja lainamakasiinin perustamista. 1685 Wrangelista tuli Närken ja Värmlannin maaherra, 1693 kuninkaan neuvos ja vuorikollegion presidentti. 1680 hänet korotettiin vapaaherraksi ja 1693 kreiviksi. Hankoon Wrangel rakennutti majakan ja piti sitä yllä korvauksena 1672 Tenholasta saamistaan tiloista. Wrangelin puoliso oli Magdalena Clerck (k. n. 1715). == Katso myös == * Kungshatt == Lähteet == * Sivu 834. Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Suomen maaherrat Luokka: Ruotsin maaherrat Luokka:Vuonna 1637 syntyneet Luokka:Vuonna 1706 kuolleet
Mogami (1908)

Mogami () oli 1908 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston panssaroimaton risteilijä, joka poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928. Alus romutettiin vuotta myöhemmin. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Mitsubishilta Nagasakista, missä köli laskettiin 3. maaliskuuta 1907. Alus laskettiin vesille 25. maaliskuuta 1908 ja valmistui puoli vuotta myöhemmin 16. syyskuuta.Gardiner 1985, s. 236. == Palvelus == Alus valmistui Venäjän–Japanin sodan päätyttyä, jolloin se sijoitettiin koulutukseen ja rannikkopartiointiin. Se luokiteltiin 12. lokakuuta 1912 ensimmäisen luokan tykkiveneeksi, ja ensimmäisen maailmansodan puhjettua se liitettiin Japanin 2. laivastoon. Alus osallistui Qingdaon taistelussa Saksan keisarikunnan laivaston torpedovene SMS S90:n upotukseen. Vuosina 1917–1921 Mogami partioi Japanin miehittämillä Karoliineilla ja Mariaaneilla. Se partioi Siperian rannikolla vuosina 1921–1928 ollen muun muassa kalastuksenvalvonnassa. Alus poistettiin poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928 ja myytiin romutettavaksi 31. tammikuuta 1929. Purettaessa hitsausliekki sytytti tankeissa kaasuuntuneena olleen polttoaineen aiheuttaen räjähdyksen. Alus paloi kaksi tuntia muuttuen hylyksi. Aluksen päämasto oli sijoitettuna Nakanoshima-puistoon Osakassa, kunnes se siirrettiin 9. helmikuuta 2009 Kuren merenkulkumuseoon. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yodo-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset Venäjän–Japanin sodan risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan sotalaivat
Naisen vallassa

Naisen vallassa () on Ranald MacDougallin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1955. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, John Ireland, Fay Wray, Betsy Palmer ja Barry Sullivan. Naisen vallassa kertoo perheestä, jota dominoi armoton nainen nimeltään Eva Phillips (Crawford). Eva Phillips on manipuloiva seurapiirihenkilö, joka tuhoaa jokaisen häntä lähellä olevan elämän. Kysymys kuuluu: voiko kukaan pysäyttää häntä? Naisen vallassa perustuu Edna L. Leen romaaniin The Queen Bee (1949), jonka pohjalta ohjaaja MacDougall laati käsikirjoituksen. Columbia Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Naisen vallassa sai kaksi Oscar- ehdokkuutta. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Naisen vallassa -elokuvan tuotanto alkoi maaliskuussa 1955. Naisen vallassa on Ranald MacDougallin ohjausdebyytti. Joan Crawford oli ostanut Edna L. Leen alkuperäisen romaanin oikeudet. ==Julkaisu ja vastaanotto== Naisen vallassa sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 7. marraskuuta vuonna 1955. New Yorkin ensi-ilta oli 22. marraskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 27. huhtikuuta vuonna 1956. The New York Times ja New York Herald Tribune kehuivat Crawfordin roolisuoritusta.Quirk, Lawrence J.. The Films of Joan Crawford. The Citadel Press, 1968. Naisen vallassa julkaistiin VHS:lle 17. lokakuuta vuonna 1995. DVD:lle elokuva julkaistiin 18. joulukuuta vuonna 2001. ===Oscar- ehdokkuudet=== Vuosi Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus 1956 Oscar- palkinto Paras kuvaus (mustavalkoelokuva) Charles Lang Ehdokkuus Paras puvustus (mustavalkoelokuva) Jean Louis ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Naisen vallassa TCM Movie Databasessa * Naisen vallassa Joan Crawfordin virallisilla sivuilla Luokka:Vuoden 1955 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Kierettijoki

Kierettijoki () on Vienanmeren Kantalahteen laskeva joki Karjalan tasavallan Louhen piirissä Venäjällä. Sen pituus on 80 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 3 360 neliökilometriä. Lohijokena tunnettu Kierettijoki saa alkunsa Petrijärvestä, joka on Njukki- ja Plotitšnojejärvien kautta yhteydessä Kierettijärveen. Tärkeimmät sivujoet ovat Kapustnaja, Kulat, Tšornaja ja Jelet. Kierettijoen suussa sijaitsee entinen Kieretin kylä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kierettijoki Venäjän vesistörekisterissä Luokka:Karjalan tasavallan joet * Luokka:Louhen piiri
Myytinmurtajat (10. tuotantokausi)

Myytinmurtajat (MythBusters) on yhdysvaltalainen televisiosarja. Jokaisessa jaksossa keskitytään kahteen tai useampaan kaupunkitarinaan, yleiseen uskomukseen, elokuvakohtaukseen tai nettihuhuun. Kauden 10 jaksot 179 - 197 esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2012. ==Jakso 179 - Myyttejä== ==Jakso 180 - Myyttejä== ==Jakso 181 - Myyttejä== ==Jakso 182 - Myyttejä== ==Jakso 183 - Myyttejä== ==Jakso 184 - Myyttejä== ==Jakso 185 - Myyttejä== ==Jakso 186 - Myyttejä== ==Jakso 187 - Myyttejä== ==Jakso 188 - Myyttejä== ==Jakso 189 - Myyttejä== ==Jakso 190 - Myyttejä== ==Jakso 191 - Myyttejä== ==Jakso 192 - Myyttejä== ==Jakso 193 - Myyttejä== ==Jakso 194 - Myyttejä== ==Jakso 195 - Myyttejä== ==Jakso 196 - Myyttejä== == Katso myös == Luokka:Myytinmurtajat Luokka:Tuotantokaudet
Syrjäntaka

Syrjäntaka voi tarkoittaa seuraavia paikkoja: * Syrjäntaka, kylä Padasjoella * Syrjäntaka, taajama entisessä Tuuloksen kunnassa nykyisessä Hämeenlinnassa * Syrjäntausta (Lammi), kylä entisessä Lammin kunnassa nykyisessä Hämeenlinnassa Luokka:Täsmennyssivut
Matvei Korgujev

Matvei Mihailovitš Korgujev (, 1883 Kieretti – 4. heinäkuuta 1943 Kieretti) oli venäläisten kansansatujen taitaja. Matvei Korgujevin isä oli venäläinen pomori ja äiti karjalainen talonpoikaisnainen. Hän työskenteli lapsesta saakka paimenena, metsätöissä ja matruusina sekä myöhemmin sahalla, Muurmannin radan rakennustöissä ja sadunkertojana pomorien kalastusartteleissa. Elämänsä loppuvaiheessa Korgujev toimi kalastuskolhoosin työnjohtajana. Korgujevilla oli ilmiöimäinen muisti sekä monimutkaisten satuaiheiden yhdistämisen taito. Hänen repertuaarinsa käsitti etupäässä ihmesatuja, joissa heijastuu pohjolan luonto sekä kalastajan, maanviljelijän ja metsästäjän arkielämä. Korgujev osasi myös karjalankielisiä satuja ja kansanrunoja. Kansanperinteen tutkija Aleksandr Netšajev kirjoitti 1930-luvulla muistiin yli 120 Korgujevin satua, jotka julkaistiin kaksiosaisena teoksena. Vuonna 1938 Korgujev hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi. Tšuupan keskikoulun yhteydessä toimii Korgujeville omistettu museo. ==Suomennettu teos== * Kolme satua. Suom. Tamara Padarina. Kuusamo: Kuusamon kunnan kulttuuritoiminta, 1996. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Poltava (1894)

Poltava () oli vuonna 1899 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Petropavlovsk-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus oli yksi kahdeksasta keisarillisen Japanin laivaston Venäjän–Japanin sodassa valtaamasta taistelulaivasta. Alus upposi Port Arthurin taistelussa joulukuussa 1904, mutta japanilaiset nostivat aluksen liittäen sen laivastoonsa nimellä Tango. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon piiritykseen ennen kuin Japani palautti sen vuonna 1916 liittolaiselleen Venäjälle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Chesma (). Venäjän vallankumouksessa se liittyi lokakuussa 1917 vallankumoukselliseen laivastoon, mutta britit valtasivat sen käyttäen alusta parakkina. Brittien vetäydyttyä alus palasi Neuvosto-Venäjän hallintaan, kunnes se romutettiin vuonna 1924. == Valmistus == Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1892. Alus laskettiin vesille 6. marraskuuta 1894 ja se valmistui vuonna 1899.Gardiner 2002, s. 181. == Palvelus == Venäjän-Japanin sodan alkaessa alus oli Port Arthurin laivastotukikohdassa. Keltaisen meren taistelussa 10. elokuuta 1904 alukseen osui 14 kappaletta 12 ja 8 tuuman kranaattia, jotka aiheuttivat alukselle merkittävät vauriot. Port Arthurin piirityksen aikana alukseen osui kuusi 11 tuuman haupitsin kranaattia, joista yksi sytytti aluksen ammuvaraston tuleen. Port Arthurin antauduttua japanilaiset nostivat hylyn satamasta. Kunnostuksen jälkeen alus liitettiin keisarillisen Japanin laivastoon nimellä Tango. Se oli palveluksessa vuoteen 1916, jolloin se myytiin Venäjälle. Alus liitettiin laivastoon nimellä Tchesima ja sijoitettiin Valkoiselle merelle. Alus romutettiin 1923. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Petropavlovsk-luokan taistelulaivat Luokka:Venäläiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat
Poltava (alus)

Poltava voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Venäjän keisarikunnan laivasto == *Poltava, 52-tykkinen linjalaiva *Poltava, 66-tykkinen Slava Rossii -luokan linjalaiva *Poltava, 66-tykkinen Salva Rossii -luokan linjalaiva *Poltava, 110-tykkinen Poltava-luokan linjalaiva *Poltava, 84-tykkinen Imperatsija Aleksandra -luokan linjalaiva *Poltava, Petropavlovsk-luokan taistelulaiva, keisarillisen Japanin laivaston valtaama 1904 nimetty Tangoksi, palautettu Venäjällä 1916 nimellä Chesma *Poltava, Gangut-luokan taistelulaiva, romutettu 1949.
Tatu Nissinen

David (Tatu) Nissinen (22. elokuuta 1883 Maaninka – 2. helmikuuta 1966 Kuopio) Viitattu 22.3.2013 oli suomalainen kansanedustaja edistyspuolueesta, agronomi ja maanviljelysneuvos, joka vaikutti alan järjestöissä.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 419 Hän toimi Kuopion Maanviljelysseuran karjatalouskonsulenttina 1912–1916, Savon päätoimittajana 1916–1917, Suomen Maatalous-Osake-Pankin Kuopion konttorin johtaja 1917–1919 ja Karjanjalostusyhdistys ISK:n sihteeri 1920–1950. Hän oli eduskunnan jäsen vuosien 1920–1922 valtiopäivillä, jonne hänet valittiin edistyspuolueesta. Sisällissodan aikana Nissinen osallistui Vienan retkelle everstiluutnantti C. W. Malmin joukoissa. Hän toimi esikuntatehtävissä. Jatkosodan aikaan suomalaisten vallattua Itä-Karjalan maanviljelysneuvos Tatu Nissinen määrättiin Itä-Karjalan sotilashallinon kansanhuoltotoimiston päälliköksi tehtävänä järjestää alueen siviilien elintarvikehuolto, säännöstelyn alaisten elintarvikkeiden ja tuotteiden hoitaminen ja työvelvollisuusasioiden hoitaminen. Nissinen sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1938. ==Julkaisuja== * Pohjois-Karjalan Maanviljelysseuran toiminta 1887–1912, 1912 * Das ostfinnische Vieh, 1931 * Suomen Maatalous-Osake-Pankki 1917–1952, 1953 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Hansle Parchment

Hansle George Parchment (s. 17. kesäkuuta 1990 Saint Thomas, Jamaika) on jamaikalainen pika-aitajuoksija ja olympiavoittaja. Parchment karsiutui 110 metrin aitajuoksun välierissä Ostravan alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007. Hän sijoittui 2010 viidenneksi sekä Mayagüezin Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa että Delhin Kansainyhteisön kisoissa. Hän voitti kultaa Shenzhenin universiadeissa 2011 ajalla 13,24 sekä Keski-Amerikan ja Karibian- mestaruuskilpailujen 4 × 100 metrin viestissä, jonka alkuerissä hän juoksi. Parchment voitti 110 metrin aitajuoksun Jamaikan-mestaruuden 2012. Lontoon olympialaisissa hän teki välierissä maansa ennätyksen 13,14. Loppukilpailussa hän paransi Jamaikan ennätyksen aikaan 13,12, jolla saavutti olympiapronssia. Hän paransi maansa ennätyksen 13,05:een Eugenessa 1. kesäkuuta 2013. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän keskeytti välieräjuoksunsa. Timanttiliigan kilpailussa Pariisissa 5. heinäkuuta 2014 hän paransi maansa ennätystä aikaan 12,94. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui toiseksi ajalla 13,03. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli kahdeksas. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti hopeaa ajalla 13,22 ja voitti samana vuonna Pohjois- ja Keski-Amerikan sekä Karibian-mestaruuden. Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa ajalla 13,04. Seuraavana vuonna hän voitti 110 metrin aitajuoksun Jamaikan-mestaruuden, muttei osallistunut Eugenen MM-kilpailujen loppukilpailuun. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti hopeaa ajalla 13,07. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Jamaikalaiset pika- aitajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Gordonin yliopisto

thumb|270px|Sisäänkäynti Schoolhillillä. Robert Gordonin yliopisto (Robert Gordon University, RGU) on Aberdeenissä Skotlannissa sijaitseva yliopisto. Se ansaitsi yliopistostatuksen vuonna 1992, mutta sen juuret oppilaitoksena yltävät 1700-luvulle, jolloin koulun perustaja, vauras kauppias Robert Gordon loi koulun tarjoamaan aikuiskoulutusta ja teknistä opetusta. Se on toinen kahdesta yliopistosta kaupungissa (joista toinen on vanhempi Aberdeenin yliopisto). Times Good University Guiden mukaan RGU on paras moderni yliopisto Britanniassahttp://extras.thetimes.co.uk/gooduniversityguide/institutions/ , kun taas The Guardian University Guide 2013 kertoo sen olevan paras moderni yliopisto Skotlannissa ja toiseksi paras Britanniassahttp://www.guardian.co.uk/education/table/2012/may/21/university- league-table-2013. Vuonna 2011 kandidaatin tutkinnon suorittaneista 97,1 prosenttia oli saanut töitä tai teki jatko-opintojaan puolen vuoden sisällä valmistuttuaan, mikä oli eniten verrattuna maan muihin yliopistoihin.Press Release 179 - Employment of Leavers Performance Indicators 2010/11 Robert Gordonin yliopisto tarjoaa kursseja BA/BSc- ja PhD-tasolla, ensisijaisesti ammatillisilla, teknisillä, taiteellisilla sekä elinkeinoelämään liittyvillä aloilla. Opetettaviin aineisiin kuuluvat mm. yhteiskuntatieteet, biotieteet, tekniikka, tietojenkäsittelytieteet, farmasia, sairaanhoitoala, sosiaalityö, lakitiede, laskentatoimi, liiketaloustieteet, journalismi, viestintä, visuaaliset taiteet ja muotoilu sekä arkkitehtuuri. RGU:lla on kaksi kampusaluetta Aberdeenissä. Toinen sijaitsee kaupungin keskustassa Schoolhill/St.Andrew Streetillä ja toinen Garthdeessa Dee-joen varrella. Garthdeen kampukselle valmistui uusia rakennuksia vuonna 2013, ja tarkoitus on siirtää kaikki opetus sinne.Campus Development RGU ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Aberdeen Luokka:Skotlannin yliopistot
Francena McCorory

Francena Lynette McCorory (s. 20. lokakuuta 1988 Los Angeles) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metrin juoksu. McCorory voitti 400 metrin NCAA-mestaruuden sisäradoilla 2009 ja 2010 sekä ulkoradoilla 2010. Hän sijoittui Daegun MM-kilpailuissa 2011 400 metrillä neljänneksi ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ja juoksi kolmannen osuuden Yhdysvaltojen kultajoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. McCorory sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 kuudenneksi 400 metrillä ja juoksi ankkuriosuuden hopeaa saaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti Yhdysvaltojen hallimestaruuden 400 metrillä 2014. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 400 metrin juoksussa Sopotissa 2014 ajalla 51,12 ja juoksi kolmannen osuuden Yhdysvaltojen voitokkaassa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti 2014 myös kotimaansa 400 metrin ulkoratamestaruuden ja saman matkan maanosien cupissa. McCorory saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän juoksi samalla matkalla ankkuriosuuden toiseksi sijoittuneessa Yhdysvaltojen joukkueessa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän juoksi alkuerissä Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailussa kultaa. McCorory juoksi 300 metrin junioreiden sisäratojen maailmanennätyksen 36,67 Blacksburgissa 12. tammikuuta 2007. Hän juoksi 400 metrin sisäratojen Yhdysvaltojen ennätyksen 50,54 Fayettevillessä 13. maaliskuuta 2010. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 11,55 Raleigh 25. maaliskuuta 2016 200 m 22,92 Gainesville 2. huhtikuuta 2010 400 m 49,48 Sacramento 28. kesäkuuta 2014 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 55 m 6,86 Newport News 18. helmikuuta 2006 60 m 7,43 Princess Anne 6. tammikuuta 2007 200 m 24,29 Hampton 24. tammikuuta 2009 300 m 36,50 New York 15. helmikuuta 2014 400 m 50,54 Fayetteville 13. maaliskuuta 2010 500 m 1.09,01 State College 28. tammikuuta 2012 600 m 1.29,07 State College 25. tammikuuta 2012 800 m 2.20,25 Princess Anne 6. tammikuuta 2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrew Tang

Andrew Tang (s. 13. marraskuuta 1994) on singaporelainen moottoriurheilija. Hän kilpaili karting-sarjoissa vuosina 2009–2012 parhaana tuloksenaan Asian Open Karting -sarjan mestaruus Formula 125 Senior Open -luokassa vuonna 2011. Vuonna 2013 Tang kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen viidenneksitoista. Samana vuonna Tang kilpaili Formula Renault Alps -sarjassa Jenzer-tallissa saavuttaen 18 pistettä. Vuonna 2014 Tang jatkoi Toyota Racing Series -sarjassa ja onnistui voittamaan sarjan mestaruuden. Hänestä tuli sarjan ensimmäinen mestaruuden vienyt kuljettaja, joka ei ole uusiseelantilainen. Vuodesta 2015 Tang on kilpaillut Porsche Carrera Cup Asia -sarjassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Andrew Tang Driver Databasessa. Luokka:Singaporelaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt
One Step at a Time

One Step at a Time on yhdysvaltalaisen jazzkitaristi Ray Crawfordin studioalbumi vuodelta 1978. Kansitekstissä todetaan Crawfordin tyylin muistuttavan Wes Montgomeryn kitarointia. Pääosa kappaleista on Crawfordin omia sävellyksiä. Lisäksi mukana on Porgy and Bessistä tuttu "It Ain't Necessarily So". Levy-yhtiö on Dobre Records. Äänittäjänä on toiminut Don Snyder. Kannen suunnittelusta on vastannut Grace Lawrence. Takakannen valokuvan Ray Crawfordista puoliakustisine Gibson-kitaroineen on ottanut Bela Keresztes-Fischer. Levyjen jakelija on ollut Ray Lawrence Ltd., Studio City, Kalifornia. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Ray Crawford – kitara * Ronnell Bright – kosketinsoittimet * Henry Franklin – basso * Donald Dean – rummut == Lähteet == * Ray Crawford LP One Step at a Time (Dobre DR-1021) 1978 Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzalbumit Luokka:Vuoden 1978 albumit
Ray Crawford (muusikko)

Ray Crawford (7. helmikuuta 1924 Pittsburgh, Pennsylvania – 30. joulukuuta 1997 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen jazz-muusikko ja säveltäjä. Crawford soitti aluksi tenorisaksofoni ja klarinetti, ja hännen varhainen soittokumppaninsä oli Art Blakey. Vuodesta 1941 lähtien Crawford soitti kaksi vuotta Fletcher Hendersonin yhtyeessä. Hän sairastui tuberkuloosiin ja joutui vaihtamaan puhallinsoittimet kitaraan. Kitaristina häntä on verrattu muun muassa Wes Montgomeryyn.Ray Crawford LP One Step at a Time (Dobre DR-1021) 1978 (kansiteksti). ja Grant Greeniin Melody Maker -lehden musiikkikriitikko Richard Williams on nimennyt Crawfordin suosikikseen jazz-kitaristeista. Vuosina 1949–1955 Crawford oli mukana Ahmad Jamalin yhtyeissä. Hänellä oli tuolloin omaperäinen perkussiivinen soittotyyli, joka sai kitaran kuulostamaan bongorummuilta. Herb Ellis sai vaikutteita tyylistä. Vuonna 1959 Crawford oli mukana Gil Evansin albumilla Great Jazz Standards ja 1961 ilmestyneellä Evansin albumilla Out of the Cool, jossa hänen panoksensa oli huomattava muun muassa kappaleella ”La Nevada”. Helmikuussa 1961 Crawford oli New Yorkissa Nola Penthouse -studioilla äänittämässä sooloalbumia Candid Recordsille. Sessiossa olivat mukana Johnny Coles (trumpetti), Cecil Payne (baritonisaksofoni), Junior Mance (piano), Ben Tucker (basso) ja Frankie Dunlop (rummut). Albumi jäi kuitenkin julkaisematta levy-yhtiön kaaduttua ja tultua myydyksi Barnaby-yhtiölle. Vuonna 1978 sessiosta ilmestyi japanilaisena painoksena albumi I Know Press (Candid SMJ-6196), joka sisältää nimikappaleen lisäksi sävellykset ”Smoove Groove”, ”Miss April”, ”Impossible” ja ”The Compendium Suite”. Kaikki kappaleet on merkitty Crawfordin nimiin. Tuottajana Candidilla oli tunnettu jazz-vaikuttaja Nat Hentoff. Sessiosta on ilmestynyt myös albumi nimeltä Smooth Groove. 1960-luvulla Crawford asettui Los Angelesiin ja toimi muun muassa kitaransoiton opettajana. Crawford oli satunnaisesti mukana Jimmy Smithin albumeilla ja kiertueilla vuodesta 1958 1980-luvulle. Muita yhteistyökumppaneita olivat Curtis Amy ja Sonny Criss sekä Lou Rawls, Richard ”Groove” Holmes ja Ray Charles. Vuonna 1978 Crawfordilta ilmestyi sooloalbumi One Step at a Time. Samana vuonna hän oli mukana Tom Waitsin albumilla Blue Valentine, missä soitti sähkökitaraa kappaleilla ”Romeo Is Bleeding”, ”Wrong Side of the Road” ja ”Blue Valentines”. Vuonna 2003 ilmestyi postuumististi albumi Doubletimes. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Bianca Knight

Bianca Knight (s. 2. tammikuuta 1989 Jackson, Mississippi) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Knight voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 kultaa 100 metrillä ajalla 11,38 ja hopeaa 200 metrillä ajalla 23,33. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan mestaruuden 200 metrillä São Paulossa 2007 ajalla 23,17. Hän voitti NCAA:n sisäratojen mestaruuden 200 metrillä Fayettevillessä 2008 nuorten maailmanennätysajalla 22,40. Knight juoksi avausosuuden Yhdysvaltojen joukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden 4 × 100 metrin viestissä Daegussa 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän juoksi kolmennen osuuden Yhdysvaltojen voittaessa kultaa maailmanennätysajalla 40,82. == Ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Päivä 100 m 11,07 Eugene 27. kesäkuuta 2008 200 m 22,35 Eugene 26. kesäkuuta 2011 400 m 52,55 Oxford 23. huhtikuuta 2011 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Päivä 50m 6,28 New York 28. tammikuuta 2012 55 m 6,75 New York 11. helmikuuta 2012 60 m 7,16 Fayetteville 14. maaliskuuta 2008 200 m 22,40 Fayetteville 14. maaliskuuta 2008 300 m 36,41 Fayetteville 12. helmikuuta 2011 400 m 54,69 Boston 5. helmikuuta 2011 600 jaardia 1.26,59 Lubbock 21. tammikuuta 2011 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savola

Savola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Albin Savola (1867–1934), pappi ja lähetyssaarnaaja * Eljas Savola (1926–2014), maanmittausinsinööri, Rukan kisojen puuhamies * Elmo Savola (s. 1995), yleisurheilun moniottelija * Hannu Savola (1949–2007), Ilta-Sanomien päätoimittaja * Kai Savola (s. 1931), teatterinjohtaja * Kaisa Wallinheimo, o.s. Savola (s. 1969), korkeushyppääjä * Mikko Savola (s. 1981), kansanedustaja (Keskusta) * Onni Savola (1876–1957), lausuntataiteilija, opettaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja * Petter Savola (1932–2018), lääkäri ja poliitikko (Keskusta) * Sarianne Savola (s. 1987), painija * Tarmo Savola (s. 2000), kymmenottelija * Terttu Savola (s. 1941), Köyhien Asialla -puolueen puheenjohtaja * Uno Savola (1904–1968), yritysjohtaja.
Sevastopol (1895)

Sevastopol () oli vuonna 1899 valmistunut ja seuraavan vuoden alussa palvelukseen otettu Venäjän keisarikunnan laivaston Petropavlovsk-luokan pre- dreadnought-taistelulaiva. Miehistö upotti aluksensa 2. tammikuuta 1905 Port Arthurin kukistuessa estääkseen sen joutumisen Japanille. == Valmistus == Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1892. Alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1895 ja se valmistui 1999 ja se otettiin palvelukseen vuoden 1900 alussa.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 181 == Palvelus == Sevastopol määrättiin sisaraluksineen Port Arthuriin sijoitettuun Venäjän Tyynenmeren laivaston 1. laivueeseen. Alukselle asennettiin syyskuussa 1900 Popov-radio, jolloin siitä tuli sisaraluksensa Poltavan kanssa ensimmäiset radioilla varustetut taistelulaivat Venäjän laivastossa. Alus lähti Port Arthutiin, jonne se saapui 13. huhtikuuta 1901. Alueen rauhantilan vuoksi alus makasi pääosan ajasta satamassa. Helmikuun alussa 1904 keisarillisen Japanin laivasto teki yllätyshyökkäykseen Port Arthuriin, jolloin Sevastopoliin osui yksi joko kuuden tai kahdeksan tuuman kranaatti haavoittaen kahta miehistönjäsentä. Alus avasi tulen saamatta osumia hyökkääjiin. Peresvet törmäsi 26. maaliskuuta 1904 aluksen perään vaurioittaen potkureita. Laivaston yrittäessä 23. kesäkuuta ulosmurtautumista alus osui miinaan, jolloin yksitoista miehistönjäsentä sai surmansa ja alus sai suuren vuodon. Se kykeni jatkamaan matkaansa satamaan. Aluksen korjaaminen kesti kuusi viikkoa, jonka aikana syttyi kahden miehistönjäsenen hengen ja 28 loukkaantuneen vaatinut tulipalo. Japanin 3. armeijan hyökättyä 9. elokuuta ulkovarustuksia vastaan. Laivasto pyrki murtmaan saartorenkaan, jonka seurauksena käytiin Keltaisenmeren taistelu. Taistelussa Sevastopoliin osui useita kranaatteja. Taistelun jälkeen alus palasi laivaston mukana Port Arthuriin, jossa se osallistui tykistöllään Port Arthuria piirittäneiden japanilaisjoukkojen torjuntaan. Keisarillisen Japanin laivasto teki 18. joulukuuta torpedohyökkäyksen satamaan, jolloin Sevastopoliin osui neljä torpedoa. Kolme räjähti torpedoverkossa ja neljäs propelleissa. Vaurioituneenakin alus upotti kaksi hyökkääjistä ja vaurioitti kuutta muuta. Alusta vastaan lähetetty japanilaisristeilijä tuhoutui osuttuaan miinaan sataman suulla. Port Arthurin antautuessa alus upotettiin toisen puolen pohjaluukut avaamalla viidenkymmenenviiden metrin syvyyteen. Aluksenpäällikkö von Essen palkittiin aluksen upottamisesta Pyhän Yrjön ristillä. Sevastopol oli ainoa satamaan upotetuista taistelulaivoista, jota japanilaiset eivät nostaneet ja liittäneet laivastoonsa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Petropavlovsk-luokan taistelulaivat Luokka:Venäläiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat
Admiral Ušakov -luokka

Admiral Ušakov -luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen aluksen muodostama rannikkopanssarilaivaluokka. Luokan alukset valmistettiin vuosina 1892-1899 Itämeren alueen telakoilla ja viimeinen niistä oli palveluksessa aina vuoteen 1928 saakka. == Alukset == Admiral Ušakov -luokan rannikkopanssarilaivatGardiner, Robert s. 181 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Admiral Ušakov Amiraliteetin uusi telakka, Pietari 1892 marraskuu 1893 1895 upotettu 28. toukokuuta 1905 Admiral Senjavin Itämeren telakka, Pietari 1892 elokuu 1894 1896 keisarillisen Japanin valtaama vuonna 1905 nimetty Mishimaksi romutettu 1928 General-Admiral Apraksin Amiraliteetin uusi telakka lokakuu 1894 toukokuu 1896 1899 keisarillisen Japanin laivaston valtaama 1905 nimetty Okinoshimaksi romutettu 1926 == Lähteet == * * * === Viitteet === *
Kaj Blomqvist

Kaj Otto Johannes Blomqvist (29. marraskuuta 1931 Helsinki – 1. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen muotoilija, joka on suunnitellut muun muassa lasi- ja hopeaesineitä. Blomqvist toimi muotoilijana muun muassa Kumelan lasitehtaalla. Inspiraationa hänellä oli muun muassa Suomen puhdas luonto, erityisesti Etelä-Suomen saariston karut kalliomaisemat, sekä muu saariston luonto. Harvinaisemmat valupronssityöt, joita on valmistettu käsityönä pieniä sarjoja, ovat keräilijöiden keskuudessa Kaj Blomqvistin töistä tavoitelluimpia harvinaisuutensa vuoksi. Muun muassa Lohjan Pyhän Laurin kirkossa on tällainen suuri valupronssimalja kastemaljana. Blomqvist on myös suunnitellut hopeaesineitä Kultakeskukselle. Blomqvist valmistui vuonna 1956 Taideteollisen oppilaitoksen metallitaiteen osastolta. Hän aloitti Georg Jensenin yrityksessä Tanskassa piirtäjänä sekä hopeakorujen ja käyttöesineiden suunnittelijana, ja jo vuonna 1957 Kaj Blomqvistin ruokailuvälineitä oli esillä Milanon triennaalissa. Vuodet 1960–1965 Blomqvist työskenteli Hopeakeskuksessa (myöhemmin Kultakeskus) Hämeenlinnassa. Hän piti tämän jälkeen 1966–1996 omaa toimistoa Helsingissä ja teki Freelance lasisuunnittelua Kumelalle 1968–1976, Humppilalle vuodesta 1976, ja Iittala-Nuutajärvelle 1988–1999. Kumelassa Kaj Blomqvist oli 1970-luvun keskeisin ja myyvin designer. Ainoan yksityisnäyttelynsä Kaj Blomqvist piti vuonna 1979 Suomen lasimuseossa teemalla Kumelan lasia ja metalliesineitä. Omassa studiossa syntyi metalli- ja lasitaiteen lisäksi näyttelysuunnittelua muun muassa Suomen Messuille, Habitareen ja Stockmannin taideteollisuusosastolle, julkaisujen taittoa ja teollista muotoilua. Kaj Blomqvist sulki studionsa vuonna 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Blomqvist, Kaj (teoskuvia) Designlasi.com Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Noemi Zbären

Noemi Zbären (s. 12. maaliskuuta 1994 Langnau im Emmental) on sveitsiläinen yleisurheilija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Zbären saavutti hopeaa. Alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2012 hän saavutti niin ikään hopeaa juostuaan ajan 13,42 sekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 Zbären jäi alkueriin ajalla 13,33. Zbären voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä 2013 ajalla 13,17. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän karsiutui alkuerissä. Hän karsiutui välierissä 100 metrin aitajuoksussa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ja 60 metrin aitajuoksussa Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015. Zbären voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 ennätyksellään 12,71. Lisäksi hän kuului pronssia saaneeseen Sveitsin joukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,95. 60 metrin aidat hän on juossut aikaan 7,95 sekuntia Belgradissa maaliskuussa 2022. Hän karsiutui 60 metrin aitajuoksun välierissä sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 ja MM-kilpailuissa 2022. Hän karsiutui vuonna 2022 välierissä myös Eugenen MM-kilpailuissa ja Münchenin EM-kilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset pika- aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulun Rotuaarin Pallo

Oulun Rotuaarin Pallo (lyh. ORPa) on vuonna 2004 perustettu oululainen urheiluseura, jolla on toimintaa jalkapallossa ja jääkiekossa. Seura perustettiin nimellä Oulun Palloseura Juniorit, mutta siirtyi nykyisen nimen käyttämiseen vuonna 2013. Seuran miesten jalkapallojoukkue nousi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Kakkoseen kaudeksi 2013. Joukkue sijoittui kaudella 2012 Pohjois-Suomen Kolmosessa toiseksi Tervareiden jälkeen ja sai paikan Kakkoseen täydennysmenettelyn kautta FC Santa Clausin tehtyä konkurssin. Vuosina 2009–2013 seuralla oli myös nyrkkeilyjaosto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran jalkapallojaoston sivusto Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Oululaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 2004 perustetut urheiluseurat
Mapusaurus

Mapusaurus (nimen merkitys: ”maalisko”) on sukupuuttoon kuollut suurikokoinen karnosaurisuku, joka eli myöhäisliitukaudella noin 97–93,5 miljoonaa vuotta sitten Etelä-Amerikassa.Holtz, Thomas R. Jr. (2012) Dinosaurs: The Most Complete, Up-to-Date Encyclopedia for Dinosaur Lovers of All Ages, Winter 2011 Appendix. Se kuului Carcharodontosauridae-heimoon ja oli läheistä sukua Giganotosaurukselle. Mapusaurus oli yksi suurimmista petodinosauruksista. == Löytäminen ja ulkonäkö == Mapusaurus nimettiin Rose Letwinin mukaan, joka sponsoroi fossiilien etsimisretkeä, jolla Mapusaurus roseae löydettiin. Mapusaurus oli noin 10,2 metriä pitkä, 3–4 metriä korkea ja noin kolmen tonnin painoinen. Se oli lihansyöjä. Mapusauruksen eturaajat olivat yhtä pienet kuin Tyrannosaurus rexillä, ja ne olivat hyödyttömiä. Mapusaurus saattoi saalistaa pienissä ryhmissä kuten leijonat. Ruokalistalla olivat erilaiset sauropodit, kuten Saltasaurus ja Argentinosaurus. == Lähteet == * Coria R. A. & Currie P. J. (2006). A new carcharodontosaurid (Dinosauria, Theropoda) from the Upper Cretaceous of Argentina. Geodiversitas 28(1):71-118. * Associated Press (2006). Details Revealed About Huge Dinosaurs. ABC News US. === Viitteet === Luokka:Carcharodontosauridae
Ditsosilpiini

Ditsosilpiini tai MK801 on dissosiatiivinen anestesialääke ja gluatamaattireseptoreiden agonisti. Sitä käytetään useimmin eläinlääketieteessä nukutuslääkkeenä, ja koska se voi aiheuttaa epämiellyttäviä haittavaikutuksia, sitä ei juuri käytetä ihmisiin. Pitkäaikainen käyttö on myös aiheuttanut laboratoriokokeissa rotilla Olneyn leesioita aivoissa. Ditsosilpiini on dissosiatiivi, ja sen tavallinen annostus on 50–100 mikrogrammaa, ja yliannostusriski on suuri. Monet sitä käyttäneet ovat kuvanneet vaikutuksia epämiellyttäviksi ja voimakkaiksi verrattuna muihin dissosiatiiveihin, kuten esimerkiksi PCP:hen tai ketamiiniin. Ditsosilpiini vaikuttaa myös huomattavasti pidemmän aikaa verrattuna muihin dissosiatiiveihin. == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dizocilpine Luokka:Dissosiatiivit Luokka:Nikotiiniantagonistit Luokka:NMDA-reseptorin antagonistit
Silosimput

Silosimput (Anoplopomatidae) on simppukaloihin kuuluva kalaheimo, joka esiintyy Tyynenmeren pohjoisosissa. ==Lajit ja anatomia== Silosimppujen heimossa on nykyisin vain kaksi lajia, jotka kuuluvat eri sukuihin: silosimppu (Anoplopoma fimbria) ja isosilosimppu (Erilepis zonifer). Ne ovat litteähköjä ja pitkänomaisia kaloja. Isosilosimppu voi kasvaa 180 cm pitkäksi ja silosimppukin metrin mittaan. Silosimppulajien päässä ei ole monille muille simppukalaheimoille tyypillisiä piikkejä. Tyypillisiä piirteitä ovat kaksi selkäevää, pienet suomut ja hampaat. Silosimpuilla ei ole uimarakkoa. Fossiiliaineistossa varhaisimmat silosimppujen heimoon luetut kalat on ajoitettu mioseenikaudelle. ==Levinneisyys ja elintavat== Silosimppulajeja tavataan Tyynenmeren pohjoisosista alueelta, joka ulottuu Japanista Beringinmeren kautta Alaskaan ja etelään Kaliforniaan asti. Ne elävät tyypillisesti lähellä mutapohjaa. Silosimppuejn ravintoa ovat äyriäiset, mustekalat, kalat ja madot. Silosimppulajit ovat taloudellisestikin merkittäviä ruokakaloja ja niitä myydään erityisesti savustettuna. ==Lähteet== Luokka:Simppukalat
Vindelnin kirkko

Vindelnin kirkko () on Ruotsissa Vindelnin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1901 ja kirkko vihittiin käyttöön Lucian päivänä 1903.Svenska kyrkan: Vindelns kyrka Viitattu 30.3.2013. Suunnitelmat teki Uumajan kaupunginarkkitehti Fredrik Olaus Lindström uusgoottilaiseen tyyliin. Kirkon sokkeli on graniittia ja seinät punaista tiiltä, mutta katto tehtiin kustannussyistä puusta. ==Lähteet== Luokka:Västerbottenin läänin kirkot Kirkko Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kirkot Luulajan hiippakunnassa
Hotline Miami

Hotline Miami on Dennaton Gamesin kehittämä ylhäältä päin kuvattu 2D-toimintapeli, jonka Devolver Digital julkaisi Microsoft Windowsille lokakuussa 2012. Dennaton Gamesin muodostavat Jonatan Söderström ja Dennis Wedin. Peli yhdistelee hiiviskelyä, äärimmäistä väkivaltaa ja surrealistista tarinankerrontaa 1980-luvun kulttuurista vaikutteita saaneeseen ääniraitaan ja visuaaliseen ilmeeseen. Kehittäjät ovat maininneet suureksi inspiraation lähteeksi Nicolas Winding Refnin neo-noir-rikoselokuvan Drive, ohjaajaa kiitetään lopputeksteissä. ==Pelaaminen== Hotline Miami jakaantuu kappaleisiin, jotka puolestaan jakaantuvat tasoihin. Jokaisen kappaleen alussa nimetön päähahmo herää asunnossaan ja kuuntelee puhelinvastaajaansa tulleen kryptisen viestin. Viesteissä hänelle annetaan tehtäväksi jokin mielivaltainen askare tietyssä paikassa; viestit ovat metaforia sille, että pelaajan tulee tappaa jokainen kohteessa oleva henkilö. Ennen tehtävän aloittamista pelaaja valitsee puettavaksi yhden eläinnaamarin, joista jokainen antaa jonkin edun tai rajoitteen pelaamiseen. Jokaisessa tehtävässä pelaaja kulkee rakennuksessa tavoitteenaan tappaa jokainen paikalla oleva henkilö. Toisinaan pelaajan täytyy myös kohdata erillinen loppuvastus tai löytää avaimia tai muita tärkeitä esineitä tason läpäisemiseksi. Pelaajalla on saatavilla laaja valikoima erilaisia tuli- ja lähitaisteluaseita. Tehtävät voi pelata läpi taktisesti hiiviskellen tai voimalla rynnien. Pelaajan hahmo ei kuitenkaan ole vihollisia vahvempi, joten yksikin virhe on yleensä kuolettava. Vihollisten tekoäly vaihtelee: toisinaan viholliset liikkuvat arvaamattomasti, jolloin pelaajan on vaikea suunnitella reittiään. Pelaaja voi kuitenkin aloittaa tason välittömästi uudelleen kuoltuaan, mikä mahdollistaa pelistrategian nopean hiomisen. Peli arvioi pelaajan suoritusta jokaisen kappaleen lopussa ja antaa pisteitä, jotka avaavat uusia aseita, ja jos tulos on hyvä, myös uusia naamareita. ==Vastaanotto== Hotline Miami sai myönteisen vastaanoton kriitikoilta. GameRankingsin laskema arvostelujen keskiarvo pelille on 85,18 % ja MetaCriticin laskema painotettu keskiarvo 86/100. ==Jatko-osa== Pelin jatko-osa on nimeltään Hotline Miami 2: Wrong Number, ja se julkaistiin 10. maaliskuuta 2015. Dennis Wedin, joka on toinen pelin kehittäjistä, on sanonut, että kyseessä on sarjan viimeinen peli.http://techland.time.com/2013/06/19/hotline-miami-2-is-everything-a- sequel-shouldnt-be-and-thats-good/ Jatko-osa sisältää myös fanien toivoman kenttäeditorin. http://steamcommunity.com/games/274170/announcements/detail/890966394055700858 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hotline Miamin viralliset kotisivut Luokka:1980-luvulle sijoittuvat videopelit Luokka:Vuoden 2012 videopelit Luokka:Toimintapelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:PlayStation 3 -pelit Luokka:PlayStation Vita -pelit
You Will Meet a Tall Dark Stranger

You Will Meet a Tall Dark Stranger on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Woody Allenin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2010. ==Näyttelijät== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuoden 2010 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Woody Allenin ohjaamat elokuvat Luokka:Woody Allenin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Sisoi Veliki

Sisoi Veliki () oli syyskuussa 1896 valmistunut ja 18. lokakuuta palvelukseen otettu Venäjän keisarikunnan laivaston pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus upposi Tsushiman meritaistelussa 28. toukokuuta 1905. == Valmistus == Alus tilattiin Amiraliteetin uudelta telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 7. elokuuta 1891. Alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1894 ja valmistui syyskuussa 1896. Alus otettiin palvelukseen 18. lokakuuta.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 180 == Palvelus == Välittömästi palvelukseenoton jälkeen alus määrättiin Välimeren laivueeseen, joka osallistui vuoden 1896 Kreetan piiritykseen. Yksintehty neitsytmatka ilmitoi useita vikoja aluksella. Puutteellinen peräsinhuoneen ilmastointi oli niin vaikea, että aluksen päällikkö osti omilla varoillaan ensimmäisestä satamasta tuulettimia. Alus upposi Tsushiman taistelun jälkeen japanilaisten yrittäessä hinata antautunutta alusta satamaan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat Luokka:Venäläiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat