EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Saksan viinitie

Saksan viinitie () on 85 kilometriä pitkä Pfalzin viinialueita halkova matkailutie. Se alkaa Ranskan rajalla sijaitsevasta Schweigen-Rechtenbachin kunnasta pohjoiseen Bockenheimiin. == Historia == pienoiskuva|vasen|Saksalainen viiniportti Viinitien alussa Schweigen- Rechtenbachissa olevan saksalaisen viiniportin (Deutsches Weintor) rakennuttivat kansallissosialistit vuonna 1935. Portin tarkoitus oli kansallissosialistien omien intressien lisäksi lisätä alueen matkailua. == Pfalzin viininviljelyalue == pienoiskuva|vasen|Paikallisia viinitarhoja Pfalzin viinialue on 23 000 hehtaarin suuruinen ja se on Saksan toiseksi suurin viinialue. Viininviljelijöitä alueella on noin 4000, joista suurin osa työskentelee perheyrityksissä. Eniten alueella viljellään Riesling- viinirypäleitä, jonka viljelyala on lähes 6 000 hehtaaria. Huhti-marraskuussa viininvalmistajat avaavat tiloillensa Pop up -ravintoloita, joissa he tarjoavat oman tilansa viiniä sekä pieniä, yksinkertaisia välipaloja. Nämä tunnistaa kyltistä jossa lukee Straußwirtschaft. == Alueen festivaaleja == Joka syksy Neustadtissa pidetään suuri viinifestivaali, Deutsches Weinlesefest. Juhlissa valitaan myös viinikuningatar edustamaan saksalaista viiniä niin Saksassa kuin ulkomailla. Festivaaleilla käy jopa 100 000 vierailijaa. Bad Dürkheimissa pidetään vuosittain suuret makkaramarkkinat, Dürkheimer Wurstmarkt. Se houkuttelee jopa 685 000 kävijää, ja sitä pidetään maailman suurimpana viinifestivaalina. Juhlan juuret juontavat 1100-luvulle, jolloin Dürkheimilaiset halusivat tarjota pyhiinvaeltajille ruokaa ja juomaa. Tästä kehittyi keskiaikaiset markkinat, ja josta lopulta tuli kansanfestivaali. Juhlan nimi viittaa pfalzilaisten toiseen intohimoon eli makkaraan. == Vaellus ja pyöräily == Saksan viinitien suuntaisesti kulkee Pfälzer Weinsteig -vaellusreitti. Se kulkee metsien ja viinitarhojen läpi, ja sen varrella on useita linnoja, näköalapaikkoja ja kyliä. Retkeilyreitti on 172 kilometriä pitkä, eli se on paljon pidempi kuin viinitie. Reitti on jaettu yhteentoista päiväetappiin. Radweg Deutsche Weinstraße -pyöräilyreitti on 97 km pitkä. Se on jaettu neljään etappiin. Tiedosto:Winzerfestzug_(7).JPG|Deutsches Weinlesefest ja viinikuningatar Tiedosto:Wurstmarkt_bei_Nacht.jpg|Dürkheimer Wurstmarkt vuonna 2019 Tiedosto:Gimmeldinger-mandelblüte-am-neuberg-2002.jpg|Mantelipuut kukkivat Pfalzin viinialueella Tiedosto:Deutsche-Weinstrasse.svg|Logo == Lähteet== == Aiheesta muualla== * Deutsche Weinstraße Luokka:Saksan tiet Luokka:Matkailutiet Luokka:Rheinland-Pfalz
Arnold Wilkins

Arnold Frederic Wilkins OBE (20. helmikuuta 1907 - 5\. elokuuta 1985) oli fyysikko, joka vaikutti Robert Watson-Wattin kanssa tutkan kehittämiseen. Vuonna 1935 Watson-Watt pyysi häntä laskemaan tarvittavan energian veden lämpötilan nostamiseen seitsemällä asteella 5 kilometrin etäisyydellä ja kilometrin korkeudella. Wilkinsin laskelman mukaan "kuolemansäde" vaatisi epäkäytännöllisen paljon energiaa ja ehdotti sen sijaan lentokoneen havaitsemista radioaaltojen heijastumisella. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet Luokka:Tutkatekniikka
Wilkins

Wilkins on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Arnold Wilkins (1907–1985), brittiläinen fyysikko * Bobby-Gaye Wilkins (s. 1988), jamaikalainen 400 metrin juoksija * Dean Wilkins (s. 1962), englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Dominique Wilkins (s. 1960), yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloilija * John Wilkins (1614–1672), englantilainen anglikaaninen piispa ja luonnontieteilijä, yksi Royal Societyn perustajista * Mac Wilkins (s. 1950), yhdysvaltalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja * Maurice Wilkins (1916–2004), englantilainen tiedemies * Nicole Wilkins (s. 1984), yhdysvaltalainen fitness-urheilija ja valmentaja * Ray Wilkins (1956–2018), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Wayne Wilkins, englantilainen musiikkituottaja ja lauluntekijä.
Zou Yan

Zou Yan (鄒衍; pinyin: Zōu Yǎn; Wade-Giles: Tsou Yen), 305–240 eaa., oli taistelevien läänitysvaltioiden kaudella elänyt kiinalainen filosofi ja yleisnero. Hän kehitti kiinalaista kosmologiaa tutkimalla Yin-Yang-oppia. Zou Yan yhdisti siihen kiinalaisen astrologian opin viidestä elementistä sekä kehitti ajatuksen kuinka nämä suhtautuvat toisiinsa.Encyclopaedia Britannica (viitattu 12.4.2019)ChinaKnowledge.de - An Encyclopaedia on Chinese History, Literature and Art (viitattu 12.4.2019) Historioitsija Sima Qian mainitsee hänet teoksessaan Shiji, jonka mukaan Zou Yan toimi opettajana kuuluisassa Jixia-akatemiassa. Kaikki hänen alkuperäiset kirjoituksensa ovat kadonneet, osa jo ilmeisesti melko varhain hänen kuolemansa jälkeen. Zoun nimiin on kuitenkin laitettu teksti Yueling, joka sisältyy nykyiseen Riittien kirjaan. Myöhemmin filosofi Dong Zhongshu yhdisti Zou Yanin kosmologiset opit Kungfutsen sosio-poliittiseen filosofiaan. Tämän seurauksena Han-dynastian aikana Zou Yanin kosmologiasta tuli keskeinen osa kiinalaista kosmologista ajattelua. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset filosofit Luokka:Kiinalainen kosmologia Luokka:300-luvulla eaa. syntyneet Luokka:200-luvulla eaa. kuolleet
Dong Zhongshu

Dong Zhongshu (董仲舒; pinyin: Dǒng Zhòngshū; Wade-Giles: Tung Chung-shu), 179 eaa. – 104 eaa. oli Han-dynastian aikaan elänyt kiinalainen filosofi. Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä kungfutselaisista ajattelijoista, sillä kungfutselaisuus saavutti Kiinan keisarivallan virallisen ideologian aseman juuri Dongin esittämässä muodossa. Dong omaksui vaikutteita Xunzin ajatuksista. Hänen mukaansa keisari on vallastaan velkaa Taivaalle, mutta myös vastuussa alamaisilleen heidän hyvinvoinnistaan, jota Taivas puolestaan valvoo. Dong kokosi kungfutselaisen viiden hyveen (wǔ lùn) pohjalta kolme johtoliekaa (sān gāng): ruhtinas johtaa ministereitä, isä johtaa poikia ja aviomies johtaa vaimoa. On merkillepantavaa, että nämä kolme johtoliekaa ovat tiukasti hierarkkisia suhteita ja siten oikeastaan ilmentävät legalistista eivätkä niinkään kungfutselaista ajattelutapaa. Viidessä vakiossa (wǔ cháng) Dong myös lisäsi Mengzin neljän hyveen joukkoon luotettavuuden, jolla hän pyrki osoittamaan, että alamaisten tulee osoittaa uskollisuutta keisarille. Jyrki Kallio: Kungfutselaisuus kookospähkinän kuoressa. Kiina sanoin ja kuvin 2/2017. Suomi-Kiina Seura (viitattu 16.4.2019) Dong sai keisari Wun määräämään viisi klassikkoa hovioppineiden pakolliseksi oppimateriaaliksi ja tämän toteuttamiseksi valtion pääkaupunkiin perustettiin vuonna 124 eaa. keisarillinen akatemia Taixue, joka koulutti virkamiehiä keisarivallan tarpeisiin. Samaan aikaan Dong muodosti kungfutselaisista yhteiskunnallisista opeista sekä yin-yang-opista synkretistisen oppirakennelman, joka vuonna 136 eaa. nousi keisarillisella määräyksellä Kiinan viralliseksi ideologiaksi. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset filosofit Luokka:Vuonna 179 eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 104 eaa. kuolleet
Teemu Koskinen

Teemu Juhani Koskinen (s. 26. toukokuuta 1980) on suomalainen näyttelijä. == Ura == Porista kotoisin oleva Koskinen valmistui teatteritaiteen maisteriksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta vuonna 2009. Hän on näytellyt muun muassa Kouvolan Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa ja 2010-luvulla useita vuosia Kotkan kaupunginteatterissa. Koskinen on näytellyt useita musikaalirooleja, kuten Big Deal West Side Storyssa. Pyynikin kesäteatteri tuotti kesällä 2017 musikaaliversion Hella Wuolijoen klassisesta maalaisdraamasta Niskavuoren nuori emäntä. Koskinen näytteli Iso-Marttia. Koskisella on ollut muutamia sivurooleja suomalaisissa elokuva- ja televisiotuotannoissa, kuten Pirttinen elokuvassa Tali-Ihantala 1944 (2007). Koskisen ääniala on tenori. Hänen erityistaitojaan on muun muassa butō. == Valikoitu rooliluettelo == *Big Deal (West Side Story, Kouvolan Teatteri, 2002) *Runar (Runar ja Kyllikki, Tampereen Työväen Teatteri, 2007) *Elias (Rakkausjuttu, Kotkan kaupunginteatteri, 2009) *Visa Muikku (Puhtaana käteen, Kotkan kaupunginteatteri, 2010) *Niko (Tsaarin kakarat, Kotkan kaupunginteatteri, 2010) *Robert Tramplemain (Ei ketään kotona, Kotkan kaupunginteatteri, 2012) *Olli (Keisarikunta, Kotkan kaupunginteatteri, 2014) *Lawrence (Herrasmieshuijarit, Rauman teatteri, 2016) *Giles (Hiirenloukku, Rauman teatteri, 2016) *Iso-Martti (Niskavuoren nuori emäntä, Pyynikin kesäteatteri, 2017) *useita rooleja (Pulkkinen Live, kiertue, 2018) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rauman teatteri: Teemu Koskinen Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatra T5A5

Tatra T5A5 oli ČKD Tatran Prahassa valmistama kokeellinen raitiovaunu, joka kehitettiin vuonna 1972. == Historia == Koska T5A5 suunniteltiin aikaisempien mallien seuraajaksi, siihen tuli samanlaiset sähkölaitteet kuin edeltäjiinsä, mutta moottoria oli parannettu. Koekappale tuli käyttöön vuonna 1974, koeajoon Prahassa, mutta se poistettiin kaksi vuotta myöhemmin. Vaunun sähkölaitteita käytettiin B6A2:n suunnittelussa Itä-Saksassa, ja se romutettiin lopullisesti vuonna 1985. Kun huomattiin, että alkuperäistä koekappaletta ei voinut ottaa sarjatuotantoon, toinen malli valmistui vuonna 1981, ja sitäkin kokeiltiin yksinomaan Prahassa. Koeajojakso ei kestänyt pitkään ja kuten ensimmäinen koekappalekaan, sekään ei jäänyt säännölliseen liikenteeseen. == Katso myös == * Tatra T5B6 * Tatra T5C5 * Tatra T6A2 == Lähteet == Luokka:Raitiotiekalusto
Pikkumyyrä, joka tahtoi tietää, kuka kehtasi kakkia kikkaran suoraan hänen
päähänsä

Pikkumyyrä, joka tahtoi tietää, kuka kehtasi kakkia kikkaran suoraan hänen päähänsä () on Werner Holzwarthin kirjoittama ja Wolf Erlbruchin kuvittama saksalainen lastenkirja myyrästä joka lähtee selvittämään hyvän päivänsä pilaajaa. Kääntäjä Pirkko Talvio-Jaatinen. Suomenkielinen versio on vapaasti käännetty alkuperäisestä teoksesta. Suomenkielisen version on kustantanut Nemo ja sen ilmestymisvuosi suomessa oli 2000, sivuja kirjassa on 23. ==Lähteet== * Kirjasampo: Pikkumyyrä, joka tahtoi tietää, kuka kehtasi kakkia kikkaran suoraan hänen päähänsä Luokka:Lasten kuvakirjat Luokka:Saksalaiset kirjat Luokka:Vuoden 1989 kirjat
Wolf Erlbruch

Wolf Erlbruch (30. kesäkuuta 1948 Wuppertal, Saksa – 11. joulukuuta 2022 Wuppertal ) oli saksalainen lastenkirjailija ja kuvittaja. ==Palkinnot== * Deutscher Jugendliteraturpreis 1993 * Hans Christian Andersen -palkinto (kuvitus) 2006 * Astrid Lindgrenin muistopalkinto 2017 Lähde ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Saksalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Japaninpähkinäpensas

Japaninpähkinäpensas (Corylus sieboldiana) on koivukasvien heimoon ja pähkinäpensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Japanissa, Korean niemimaalla, Mantšuriassa ja Amurin alueella. == Ulkonäkö ja koko == pienoiskuva|Corylus sieboldianan hedelmiä ja lehtiä Etelä-Korean Jirisanissa. Japaninpähkinäpensas on viiden metrin korkuinen pensas, jolla on karvaiset versot. Lehdillä on noin 1,5–2,5 senttimetrin mittaiset ruodit. Lehtilavat ovat pituudeltaan 5–10 senttimetriä, muodoltaan soikeita tai pitkähköjä, pitkäkärkisiä ja pyöreätyvisiä. Lehtilaidat ovat kaksinkertaisesti sahalaitaisia. Lehtisuonet ovat karvaisia; nuorten lehtien keskellä on usein punertava laikku. Japaninpähkinäpensaan kukinto on tuulipölytteinen norkko. Hedenorkot sijaitsevat yksittäin tai 2–6 norkon ryhminä; jokainen norkko koostuu lukuisista yksineuvoisista kukista, joiden heteet ovat punaisia. Hedelmä on kartiomainen, noin 1,5 senttimetrin pituinen pähkinä, joita kasvaa kaksi tai kolme yhdessä. Jokainen pähkinöistä sijaitsee kapean esi- ja tukilehdistä muodostuneen suojusputken sisällä; putken yläosassa on lyhyitä, ehytlaitaisia hampaita. Kromosomiluku on 2n = 22. == Levinneisyys ja elinympäristö == Japaninpähkinäpensaan levinneisyysalue ulottuu Aasian lauhkealle vyöhykkeelle, eteläiseen Siperiaan, Venäjän Amurin alueelle, Mongoliaan, joihinkin Kiinan maakuntiin, Korean niemimaalle sekä Japanin Hokkaidōn ja Honshūn saarille. Laji kasvaa vähälajisissa ja kylmänkosteissa metsissä kuivassa-tuoreessa, happamassa tai lievästi emäksisessä, hiekkaisessa–humuspitoisessa maaperässä aurinkoisilla kasvupaikoilla. Laji pitää lämmöstä, mutta on enimmäkseen pakkasenkestävä. == Luokittelu == Japaninpähkinäpensas kuuluu pähkinäpensaiden (Corylus) sukuun, sektioon Corylus ja alasektioon Siphonochlamys. Lajin kuvaili ensimmäisenä Carl Ludwig Blume vuonna 1851. Lajista on olemassa useampia muunnoksia, joista vain kaksi on yleisesti tunnustettuja: * Corylus sieboldiana var. sieboldiana: Esiintyy ainoastaan Japanissa. * Corylus sieboldiana var. mandshurica (Maxim.) C.K.Schneid.: Muunnoksella on pyöreähköt tai soikeat lehdet, sydämenmuotoinen lehtikanta ja osittain liuskainen lehtilaita. Lehtivarsi on noin 2,5 senttimetrin pituinen; ruskeakarvainen hedelmäsuojus saavuttaa jopa viiden senttimetrin pituuden. Muunnosta esiintyy Japanissa, Koreassa, Mantsuriassa ja Venäjän Kaukoidässä. Joskus luokitellaan myös erilliseksi lajiksi Corylus mandshurica Maxim. Aiemmin erilliseksi luokitellun muunnoksen Corylus sieboldiana var. brevirostris C.K Schneid. katsotaan nykyisin olevan synonyymi var. sieboldiana-muunnokselle. == Käyttö == Japaninpähkinäpensaalla on vain harvoin metsätaloudellista merkitystä. Sen sijaan lajia käytetään koristekasvina hedelmiensä vuoksi; se on myös hyvä mehiläiskasvi. == Lähteet == Luokka:Pähkinäpensaat
Eroge

Eroge on japanilainen videopelien lajityyppi, joka tarkoittaa erotiikkaa sisältävää videopeliä. Seksin määrä lajityypin peleissä vaihtelee hyvin pienestä määrästä nimenomaan masturbaation apuna toimivaan nukige- lajityyppiin. Jotkin lajityypin peleistä ovat suunnattu naisille. Jotkin draama-aiheiset nakige ("itkupeli")-videopelit ovat myös eroottisia pelejä, mutta eivät kaikki. Pelit kuten One: Kagayaku Kisetsu e (1998) perustuivat yksinkertaiseen kaavaan, jossa on komedinen alku, romanttinen välivaihe, traaginen eroaminen ja tunteikas palaaminen yhteen. Peliä seurasi hyvin menestynyt Kanon. Erotiikkaa voidaan käyttää lisänä peleissä, joissa se ei ole pääaihe. Jotkin menestyneet anime-sarjat perustuvat eroge-peleihin, mutta usein ilman esikuvansa eroottista sisältöä. == Historia == Lajityypin synty ajoittuu 1980-luvun lopulle, jolloin NEC julkaisi NEC PC-9801 -sarjan mikrotietokoneet. Tietokone oli rajoittuneempi näyttöominaisuuksiltaan kuin kilpailevat Sharp X68000 tai FM Towns, mutta sille oli saatavilla paljon lajityypin pelejä. Ihmisten kyllästyminen yksioikoisiin seksipeleihin johtivat peleihin kuten ASCII Corporationin roolipeli Chaos Angel, mutta lajityyppi oli vielä pääasiassa pornoa. Dokyusei (1992) lisäsi lajityyppiin eri tarinavaihtoehdot. Myöhemmin kiintolevyjen lisääminen tietokoneisiin mahdollisti paremman grafiikan ilman jatkuvaa levykkeiden vaihtoa ja visual novel -lajityyppi syntyi. == Sensuuri == Lajityypin pelejä sensuroidaan Japanissa, joka puretaan vain kun peli lisensoidaan länsimarkkinoille. Peleistä tuotetaan myös versioita ilman niiden eroottista sisältöä eli kaikenikäisille sopivia versioita. Pelikonsoleilla on tiukemmat säännöt julkaistavalle sisällölle ja niille julkaistuissa versioissa ei ole eroottisia kohtauksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilainen pornografia Luokka:Videopelien lajityypit
Tatra T5B6

Tatra T5B6 oli kokeellinen raitiovaunu, jonka ČKD Tatra valmisti vuonna 1976. == Historia == Koska Tatran aiemmat tuotteet olivat menestyneet laajasti Neuvostoliitossa, valmistajan oli tarkoitus kehittää uusi uudistettu raitiovaunujen sukupolvi asiakkailleen. Ensimmäisten Tatran tehtaalla suoritettujen koeajojen jälkeen kaksi koekappaletta toimitettiin Mostiin arvioitavaksi, ja ne olivat siellä vuoden. Mostin liikenteen viranomaiset eivät halunneet maksaa T5B6:sta korkeampaa hintaa kuin T3SU:sta eikä enempää tilauksia toimitettu. Alkuperäinen koekappale on yhä Mostissa, mutta sitä ei käytetä säännöllisessä liikenteessä, vaan se on jätetty museoraitiovaunuksi. == Katso myös == * Tatra T5A5 * Tatra T5C5 == Lähteet == Luokka:Raitiotiekalusto
Sultingsträsk

Sultingsträsk on noin 80 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Sultingsträskin länsipuolella ja Bodominjärvi kaakkoispuolella. Pohjoisessa lähin naapurijärvi on Velskolan Pitkäjärvi. Muutama sata metriä Sultingsträskistä länteen sijaitsee Hynkänlampi ja etelässä on useita pieniä vakavesiä, kuten Lintulampi ja Malmilampi.Sultingsträsk Espoon karttapalvelussa Sultingsträsk sijaitsee Espoonjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä. Sultingsträskistä käytetään toisinaan epävirallista suomenkielistä nimeä Sulalampi. Espoon karttapalvelu ei tunnista kyseistä nimeä. Järviwikin mukaan Rovaniemellä on runsaan neljän hehtaarin laajuinen Sulalampi. == Aiheesta muualla == *Paikkatietoalusta: Sultingsträsk == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Nuuksio Luokka:Espoonjoen vesistö
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1937

Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1937 pelattiin neljässä neljän joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat välierät ja loppuottelun vuoden 1937 Ruotsin jääpallomestaruudesta. Alkulohkojen sijoilla 2-4 olleet pelasivat kaksi putoamissarjaa, joista kummastakin kolme heikointa joukkuetta putosi Division II:en, josta nousi tilalle kuusi joukkuetta. Alkuohkot ja putoamissarjat pelattiin yksinkertaisina sarjoina, välierissä oteltiin kaksoisotteluin ja loppuottelu pelattiin kerrasta poikki -periaatteella 21. helmikuuta Tukholman olympiastadionilla. ==Division I== === Lohko A === Joukkue O V T H Maalit P Västerås SK 3 2 1 0 8 - 2 5 Reymersholms IK, Tukholma 3 1 2 0 6 - 5 4 IFK Uppsala 3 1 1 1 12 - 9 3 IK Mode, Tukholma 3 0 0 3 3 -13 0 === Lohko B === Joukkue O V T H Maalit P Skutskärs IF 3 2 1 0 8 - 5 5 Bollnäs GIF 3 1 1 1 6 - 6 3 Västanfors IF 3 0 2 1 4 - 5 2 IFK Rättvik 3 1 0 2 6 -8 2 === Lohko C === Joukkue O V T H Maalit P Nässjö IF 3 2 1 0 8 - 2 5 Slottsbrons IF 3 1 2 0 9 - 6 4 AIK, Tukholma 3 1 0 2 7 - 8 2 IFK Norrköping 3 0 1 2 3 -11 1 === Lohko D === Joukkue O V T H Maalit P IF Göta, Karlstad 3 2 1 0 7 - 0 5 Örebro SK 3 2 1 0 7 - 2 5 Färjestads BK 3 1 0 2 5 - 9 2 IK Sleipner, Norrköping 3 0 0 3 4 -12 0 === Putoamissarja (pohjoinen) === Joukkue O V T H Maalit P Bollnäs GIF 5 3 2 0 14 - 8 8 IFK Rättvik 5 2 2 1 9 - 9 6 IFK Uppsala 5 1 3 1 17 - 13 5 Västanfors IF 5 1 3 1 12 - 10 5 Reymersholms IK, Tukholma 5 2 1 2 8 -11 5 IK Mode, Tukholma 5 0 1 4 10 - 19 1 === Putoamissarja (eteläinen) === Joukkue O V T H Maalit P Slottsbrons IF 5 4 1 0 22 - 7 9 Örebro SK 5 3 1 1 15 - 8 7 AIK, Tukholma 5 3 0 2 13 - 11 5 IFK Norrköping 5 1 3 1 13 - 10 5 Färjestads BK 5 1 1 3 10 - 19 3 IK Sleipner, Norrköping 5 0 0 5 5 - 17 0 === Välierät === Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Skutskärs IF 8-1 Västerås SK Västerås SK 1-0 Skutskärs IF Skutskärs IF loppuotteluun maalein 8-2 Skutskärs IF loppuotteluun maalein 8-2 Skutskärs IF loppuotteluun maalein 8-2 Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Nässjö IF 0-1 IF Göta, Karlstad IF Göta, Karlstad 2-1 Nässjö IF IF Göta, Karlstad loppuotteluun maalein 3-1 IF Göta, Karlstad loppuotteluun maalein 3-1 IF Göta, Karlstad loppuotteluun maalein 3-1 === Loppuottelu === 21\. helmikuuta 1937 Tukholma. Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 IF Göta, Karlstad 3-2 Skutskärs IF ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue 1\. IF Göta, Karlstad 2\. Skutskärs IF ==Lähteet== * Bandytipset kalenderbiteri * Jimmys bandysida ===Viitteet=== 1937 Luokka:Vuoden 1937 jääpallo
Suzuki Jimny

Suzuki Jimny on japanilaisen Suzukin pieni nelivetoinen maastoauto, jonka ensimmäinen sukupolvi tuotiin markkinoille vuonna 1970. Jimnyn konseptina on ollut tarjota aidosti maastokelpoinen auto edullisella hinnalla. Malli on uudistunut tavanomaisia henkilöautoja harvemmin: kolmatta sukupolvea valmistettiin 20 vuotta, kunnes vuonna 2018 julkistettiin auton neljäs sukupolvi. Alusta asti Jimnyssä on ollut erillinen tikapuurunko, kytkettävä neliveto ja alennusvaihde. Vuodesta 2021 Jimnyä myydään Euroopassa vain kaksipaikkaisena pakettiautona, koska malli ei yltänyt henkilöautoilta vaadittaviin EU:n päästörajoihin. ==1. sukupolvi== Vuonna 1970 esitelty Jimny oli Suzukin ensimmäinen nelivetoinen automalli. Japanissa Kei-autoksi luokiteltu Jimny oli varustettu 360 kuutiosenttimetrin ilmajäähdytteisellä, kaksisylinterisellä kaksitahtimoottorilla, jota Suzuki käytti myös moottoripyörissään. Jeepin tavoin Jimnyssä oli kaksi vaihteistoa, toinen taka- akselia käyttävä synkronoitu neliportainen ja toinen etuakselia käyttävä kaksivaihteinen. (Digitilaajille.) ==2. ja 3. sukupolvi== Vuonna 1981 esiteltyä Jimnyn toista sukupolvea tuotiin Suomeen syksystä 1982 lähtien nimellä Suzuki SJ410. Se oli varustettu 970 cm3 vesijäähdytteisellä moottorilla, joka tuotti 45 hevosvoimaa ja 110 km/h huippunopeuden. Toinen sukupolvi oli muotoilultaan kulmikas, vuonna 1998 esitelty kolmas pyöristetympi. Suzuki Jimnyn kolmanteen sukupolveen perustui myös Japanin kei- automarkkinoille suunnattu Mazda-malli AZ-Offroad, joka oli varustettu 658-kuutioisella turboahdetulla bensiinimoottorilla. ==4. sukupolvi== Neljännen sukupolven malleja myytiin Euroopassakin aluksi nelipaikkaisina henkilöautoina, joiden hinnat alkoivat noin 25 tuhannesta eurosta. Iltalehden koeajossa siinä nähtiin jopa samoja piirteitä ja ominaisuuksia kuin kymmenen kertaa kalliimmissa Mercedes-Benzin G-sarjan autoissa. Uusi Suzuki Jimny pääsi World Car Awards -kilpailun finaaliin kolmessa sarjassa. Suomessa se voitti vuonna 2019 oman sarjansa Iltalehden vuosittaisessa Vuoden auto Suomessa -äänestyksessä. Pian auto vedettiin kuitenkin pois Euroopan markkinoilta, koska se ei täyttänyt Euroopan unionin vaatimuksia hiilidioksidipäästöjen rajoittamisesta. Jimnyn takaistuin poistettiin ja automalli tuotiin uudelleen Euroopan markkinoille Jimny LCV -nimisenä pakettiautona, joiden päästörajat ovat henkilöautoja väljemmät. Samalla versioiden määrä supistui yhteen, jossa on 100-hevosvoimainen 1,5 litran bensiinimoottori ja manuaalivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Jimny Luokka:J-segmentin autot Luokka:Pakettiautot
Aravanlaakso

thumb|Paikallista maisemaa Israelin puolella. Aravanlaakso tai Arabanlaakso (, ) on Israeliin ja Jordaniaan kuuluva alue Kuolleenmeren eteläpuolella. Alue on osa Isoa hautavajoamaa ja käsittää lähinnä hiekka-aavikkoa. ==Maantiede== Aravanlaakso käsittää Israeliin ja Jordaniaan kuuluvan alueen Kuolleenmeren eteläpuolella. Laakso on osa suurempaa Ison hautavajoaman kokonaisuutta. Pituutta laaksolla on noin 180 kilometriä ja sen eteläkärjessä sijaitsee Eilatin satama Punaisellamerellä. Pääosa alueesta on hiekka-aavikkoa ja se voidaan jakaa kahteen osaan vedenjakajan mukaan. Negevin laaksoista alueelle on syntynyt suuria irtomaasta muodostuneita suistoja. Alueella on muutamia keitaita. Keitaat sijaitsevat kuitenkin kaukana toisistaan ja niiden vesi on tavallisesti suolapitoista. Lämpötilat alueella vaihtelevat 14°C ja 34°C-asteen välillä. Keskimääräinen lämpötila on noin 23°–24°C. Keskimääräinen vuotuinen sadanta alueella on noin 25 mm. Aravanlaakson ankarissa olosuhteissa selviytyy vain suhteellisen pieni määrä kasvilajeja. Alueella tavattaviin lajeihin lukeutuvat esimerkiksi aavikon olosuhteisiin sopeutuneet tamariskit ja akaasiat. ==Historia== Aravanlaakson alueella on sijainnut kuparikaivoksia, joiden hyödyntäminen aloitettiin jo kalkoliittisella kaudella 3000-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Nabatealaiset harjoittivat maanviljelystä osissa laakson pohjoisosia. Aravanlaakso esiintyy Vanhassa testamentissa liittyen Israelin ja Edomin hallitsijoiden valtakamppailuihin mahdollisesti alueen kuparikaivosten ja Eilatin sataman hallinnan takia. Vanhassa testamentissa alueeseen käsitetään myös Jordanjoen laakso, mutta sittemmin nimi on tarkentunut tarkoittamaan vain Kuolleenmeren eteläpuolista osaa. Myös Kuolleeseenmereen viitattiin aikanaan Aravanmerenä. Kuparikaivosten hyödyntäminen jatkui Rooman ja Bysantin valtakuntien kausilla. Laakson pohjoisosia myös viljeltiin vielä Bysantin valtakunnan kaudella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin maantiede Luokka:Jordanian maantiede
Jääpallon Ruotsin 1.divisioonan kausi 1938

Jääpallon Ruotsin Division I:n kausi 1938 pelattiin kahdessa kuuden joukkueen lohkossa, joiden voittajat pelasivat loppuottelun vuoden 1938 Ruotsin jääpallomestaruudesta. Division II:eenei pudonnut yhtään joukkuetta. Kutta 1939 jatkettiin siis samoilla joukkueilla. Loppuottelu pelattiin kerrasta poikki -periaatteella 13. helmikuuta Tukholman olympiastadionilla. ==Division I== === Pohjoislohko === Joukkue O V T H Maalit P IFK Rättvik 5 4 0 1 14 - 7 8 Västerås SK 5 3 2 0 9 - 5 8 Bollnäs GIF 5 2 0 3 11 - 10 4 Skutskärs IF 5 1 2 2 5 - 6 4 IK Huge, Gävle 5 2 0 3 8 - 13 4 IFK Uppsala 5 0 2 3 4 - 10 2 === Etelälohko === Joukkue O V T H Maalit P Slottsbrons IF 5 4 1 0 12 - 1 9 Nässjö IF 5 4 0 1 19 - 7 8 IF Göta, Karlstad 5 3 1 1 9 - 4 7 Köpings IS 5 2 0 3 7 - 17 4 Örebro SK 5 0 1 4 9 - 19 1 AIK, Tukholma 5 0 1 4 2 - 10 1 === Loppuottelu === 13\. helmikuuta 1938 Tukholma. Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Slottsbrons IF 5-2 IFK Rättvik ==Lopulliset sijoitukset== Sija Joukkue 1\. Slottsbrons IF 2\. IFK Rättvik ==Lähteet== * Bandytipset kalenderbiteri * Jimmys bandysida ===Viitteet=== 1938 Luokka:Vuoden 1938 jääpallo
Abud

Abud tai Aboud on kylä Palestiinan Länsirannalla. Kylän historia on liitetty pyhän barbaran tarinaan ja sen asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 2 667\. ==Maantiede== Abud sijaitsee Palestiinan Länsirannalla Ramallahin ja al- Birehin kuvernoraatissa noin 18 kilometriä Ramallahin kaupungista luoteeseen. Sen naapuripaikkakuntia ovat Deir Nidham idässä, Bani Zeid pohjoisessa, Rantis ja Lubban el Gharbi lännessä, sekä Deir Abu Mash'al etelässä. Kylän korkeus merenpinnasta on 416 metriä. Vuoden keskimääräinen lämpötila Abudissa on 18°C. Vuotuinen sadanta on 573 mm. ==Historia== Abudin kylän historia ulottuu 2000:n vuoden taakse. Sen nimi on johdettu paikallisesta Mar Oubadyan kirkosta. Abudin on liitetty Pyhän Barbaran tarinaan. Barbaran sanotaan olleen kristitty rikkaan Libanonissa asuneen miehen tytär, jota vainottiin uskonsa takia. Tarinan mukaan Barbara pakeni nykyisen kylän alueella sijaitsevaan luolaan, jolla on nykyisin hänelle omistettu pyhättö. Pyhän Barbaran juhlapäivää vietetään edelleen kylässä vuosittain 17. joulukuuta. Kaupungissa on useita kirkkoja ja moskeija, joita on rakennettu Bysantin, ristiretkeläisten ja osmanien valtakausilla. ==Väestö== Abudin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2016 2 667\. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 2 056. Kylässä on yksi moskeija ja kolme kirkkoa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Palestiinan kaupungit
Tapinellaceae

Tapinellaceae on sieniheimo, johon kuuluvia sukuja ovat vinokaspulkkosienet (Tapinella) ja kultarypykät (Pseudomerulius). Molempiin sukuihin kuuluu kaksi Suomessa esiintyvää lajia. == Lähteet == * Suomen Lajitietokeskus === Viitteet === Luokka:Boletales
Edmond About

Edmond François Valentin About (1828–1885) oli ranskalainen kirjailija. Hän kirjoitti 1850-1860-luvuilla joukon paljon luettuja romaaneja, muun muassa Les mariages de Paris, ja kertomuksia. Hän toimi myös sanomalehtimiehenä ja edusti tasavaltaisia, antiklerikaalisia aatteita.Edmond About, Tietosanakirja, osa 1, palsta 36, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Suomennetut teokset== * Vuoren kuningas: romaani (Le Roi des montagnes), suom. Martti Raitio, WSOY 1915. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Setouchi

Setouchi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee Seton sisämeren rannikolla prefektuurin kaakkoisosassa. Lännessä se ulottuu Okayaman tasangolle Yoshiijoen alajuoksulle, itä- ja eteläosien rikkonaiset rannikkoalueet ovat vuoristoisia. Kaupunkiin kuuluu useita Seton sisämeren saaria, kuten Maejima ja Nagashima. Setouchissa on 37 287 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 125,46 neliökilometriä. Setouchi on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä toisiinsa Okun, Osafunen ja Ushimadon maaseutukaupungit. Ushimado kehittyi jo keskiajalla Seton sisämeren rannikon satamana. Edo-kaudella se oli osa Okayaman daimiokuntaa ja sitä kautta maahan saapui korealaisia Joseon-dynastian lähetystöjä; se toimi myös Konpiravuorelle matkanneiden pyhiinvaeltajien lähtösatamana. Osafunessa perinteinen elinkeino oli miekkojen taonta. Yoshiijoen varren tasankoalueet kuuluvat prefektuurin viljavimpiin seutuihin. Alavilla alueilla viljellään riisiä, kukkuloilla hedelmiä, kuten mikan-mandariineja ja viinirypäleitä, sekä vihanneksia, kuten kurpitsaa. Ushimado tunnetaan oliiveistaan. Rannikolla harjoitetaan myös osterien ja nori-merilevän vesiviljelyä. Setouchin kulttuuriperintöön kuuluu Honren-jin temppeli, jonka rakennuksista osa on peräisin Muromachi-kauden loppupuolelta. Ne on nimetty Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Honren- ji toimi korealaisten lähetystöjen vastaanottopaikkana. Toinen arvokas temppeli on Yokei-ji, jonka päähalli on rakennettu 1500-luvun loppupuolella. Okussa sijaitsee taidemaalari Takehisa Yumejin synnyinkoti ja museo. Osa kaupungin alueesta kuuluu Seton sisämeren kansallispuistoon. Setouchia palvelee JR Nishi-Nihonin Akō-linja. == Kuvia == Tiedosto:Maejima ferry-（Maejima Maru）01.jpg|Maejiman lautta Tiedosto:Setouchi Kirei Mega Solar Power Plant from Ushimado Olive Garden.jpg|Setouchin aurinkovoimala Tiedosto:Momiwalib20160701.jpg|Setouchin kaupunginkirjasto Tiedosto:Osafune Miwa jinja 01.jpg|Miwa-jinjan torii-portti Tiedosto:Yokeiji 01.JPG|Yokei-ji == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Okayaman prefektuurin kaupungit
Finaali (sijamuoto)

Finaali on kieliopillinen sijamuoto, kaasus, joka kertoo definitiivisen syyn. Sanan finaalinen merkitys on suomeksi 'tarkoitusta ilmaiseva'. Finaalia esiintyi ennen joissakin seemiläisissä kielissä, mutta nykyään se on kadonnut. Suomen kielessä finaalin voi ilmaista esimerkiksi näin: *Talon vuoksi (eng. for a house, ruots. för ett hus). *Menin talolle levätäkseni. Menin talolle, jotta lepäisin. ==Katso myös== *kausaali-finaali ==Lähteet== Luokka:Sijamuodot
Tampellan voimalaitos

Tampellan voimalaitos on Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Osakeyhtiön rakennuttama, vuonna 1916 valmistunut vesivoimala Tammerkosken yläjuoksulla. Nelikerroksinen punatiilinen voimalaitos on insinööri August Sandsundin ja arkkitehti Lambert Pettersonin suunnittelema. Se sijaitsee vanhojen tehdasrakennusten keskellä, entisten Finlaysonin ja Tampellan tehdasalueiden välissä. Nykyisin sitä ympäröivissä rakennuksissa toimivat Museokeskus Vapriikki ja Tampereen oikeustalo. Tampereen kaupunki osti Tampellan voimalaitoksen vuonna 1985, josta lähtien se on ollut Tampereen Sähkölaitoksen käytössä. Sähkölaitoksella on koskessa myös kaksi muuta vesivoimalaa: Finlaysonin ja Keskiputouksen voimalaitokset. Näiden kolmen voimalan yhteenlaskettu sähköntuotanto on keskimääräisenä vesivuonna noin 60 gigawattituntia. Tampellan voimalaitos on asemakaavalla suojeltu rakennus. Se on osa Tammerkosken kansallismaisemaa ja valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.Niemelä 2006, s. 37. ==Lähteet== Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Voimalaitos
Sisävedet

Sisävesiä ovat kaikki meren rannikolta sisämaan suuntaan sijaitsevat vesiympäristöt. Suomessa kaikkien sisävesien yhteenlaskettu pinta-ala on noin 3,4 miljoonaa hehtaaria, joka vastaa noin 8 % Suomen kokonaispinta-alasta. Sisävesiä ovat esimerkiksi järvet, joet, lammet, virrat, kosket.ja purot. Sisävedet muodostavat vesistöjä, joita jakavat vedenjakajat. Vedenjakaja- alueella joet, virrat ja purot muovaavat maaperään laaksoja ja kanjoneita. Vedenjakajan alueella järvet ovat suhteellisen paljon merenpintaa korkeammalla ja niiden valuma-alueet ovat suppeita. Jos järvien ja jokien valuma-alueilla on runsas pohjavesivaranto, alueella voi esiintyä useita lähteitä. Vesistöjen latvavedet sijaitsevat joskus hajanaisesti laajalla alueella. Monet sisävedet ovat saaneet nykyisen muotonsa geologisten muutosten myötä. Näihin muutoksiin kuuluvat jääkauden vaikutukset. Monet järvet ja lammet syntyivät viimeisimmän jääkauden jäätikön sulamisen aiheuttamien tapahtumien johdosta. == Lähteet == Luokka:Vesimuodostumat
Tatra T5C5

Tatra T5C5 on ČKD Tatran valmistama niveletön raitiovaunumalli, jota valmistettiin Prahassa 1970-luvun lopusta 1980-luvun alkupuolelle. Koekappaleita kokeiltiin Prahassa ja Budapestissa vuonna 1978. Vaunut erosivat monin tavoin Tatran aiemmista tuotteista; merkittävimpänä erona kulkuneuvoa ohjattiin ajokahvasta polkimen asemesta. 322 raitiovaunua toimitettiin Budapestiin vuosina 1978-1984, ja 126 alkuperäistä vaunua oli yhä liikenteessä lokakuussa 2017. T5C5:ssä on kolme ovea molemmilla puolilla. == Uudistukset == Vuosina 2002-2004 80 T5C5-raitiovaunua peruskorjattiin laajasti: vanha mekaaninen tehonsäätö (vastuksia hyödyntänyt rinnankytketty ohjaus) korvattiin eristehiltatransistoreita (IGBT) käyttävällä hakkuriohjauksella. Näiden raitiovaunujen uudeksi sarjatunnukseksi tuli T5C5K. Näitä vaunuja uudistettiin lisää vuonna 2009, ja niiden nykyinen sarjatunnus on T5C5K2. Uusi peruskorjaushanke käynnistyi vuonna 2014. Hankkeessa uusitaan kaikki jäjellä olevat alkuperäiset T5C5:t T5C5K2:ta vastaavaksi. Vaunuissa käytettiin erilaista mutta yhteensopivaa tehonsäätö- ja ohjausjärjestelmää, ja niiden sarjatunnukseksi tuli T5C5K2M. Lokakuussa 2017 196 T5C5K2-vaunua on ajossa ja kahdeksan peruskorjauksessa. Kun FUTÁRin liikenteenohjausjärjestelmä otettiin käyttöön, kaikkiin T5C5 ja T5C5K2-vaunuihin asennettiin FUTÁRin ohjain ja vaunulaitteisto sekä uudet sähköiset linjakilvet (etulinjakilpi, kaksi sivulinjakilpeä ja sisälinjakilpi). Osaa vaunujen välisten kytkinten nastoista käytetään FUTÁRin tiedonsiirtoon. == Tuotanto == Maa Kaupunki Tyyppi Toimitusvuodet Määrä Kalustonumerot Budapest T5C5 1978 – 1984 322 4000–4171, 4200–4349 Yhteensä: 322 Huomaa: Tässä luettelossa on vaunujen ensimmäiset omistajat. Kalustoa on voitu jälleenmyydä luettelon ulkopuolisiin kaupunkeihin. == Kuvia == Tiedosto:Tatra T5C5 tram under 4000 number in Budapest.jpg|T5C5:n koekappale #4000 Budapestissa. Tiedosto:Tatra T5C5K.jpg| Tatra T5C5K Széll Kálmánin aukiolla Budapestissa. Tiedosto:Budapest Tram.jpg| T5C5:n keula Budapestissa. == Katso myös == * Tatra T5B6 * Tatra T5A5 == Lähteet == Luokka:Raitiotiekalusto
Michael Raucheisen

Michael Raucheisen (10. helmikuuta 1889 Rain am Lech, Saksa – 27. toukokuuta 1984 Beatenberg, Sveitsi) oli saksalainen pianisti. Hän tuli tunnetuksi maansa johtavana laulajien säestäjänä 1900-luvun alkupuoliskolla.Michael Raucheisen: Biography AllMusic Raucheisen asui vuodesta 1902 perheineen Münchenissä, jossa poika opiskeli Hochschule für Musikissa. Hän oli jo oppinut urkuri-isältään pianon-, viulun- ja huilunsoittoa. Raucheisen pääsi urkurin töihin Münchenin Pyhän Mikaelin kirkkoon ja konserttimestarin töihin Baijerin valtionoopperan orkesteriin. Pian hän alkoi toimia myös lauluvalmentajana ja esiintyi noin vuodesta 1920 säännöllisesti resitaaleissa laulajien kanssa. Hänen yhteistyökumppaneinaan olivat laulajista muiden muassa Hans Hotter, Frida Leider, Erna Berger, Karl Erb ja Elisabeth Schwarzkopf. Lisäksi hän konsertoi ja levytti usein sopraanon, vuodesta 1933 puolisonsa Maria Ivogünin kanssa. Hän säesti myös instrumentalisteja, kuten viulisti Fritz Kreisleria. Erityisesti toisen maailmansodan aikana (vuodesta 1940) Raucheisen teki Berliinin radiolle runsaasti äänityksiä saksalaisesta liedohjelmistosta. Hänen levytyksiään on yhä saatavilla kymmenittäin. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Ludwig van Beethovenin, Franz Schubertin, Johannes Brahmsin, Robert Schumannin, Hugo Wolfin ja Richard Straussin sävellyksiä. Hänen ohjelmistossaan oli tilaa myös vähemmän tunnetuille lauluille esimerkiksi Hans Pfitzneriltä, Heinrich Marschnerilta ja Carl Loewelta. Saksalaisen kulttuuripiirin ulkopuolelta Raucheisenin ohjelmistoon kuului sellaisten säveltäjien kuin Giovanni Battista Sammartinin, Gioacchino Rossinin, Giuseppe Verdin, Georges Bizet'n, Edvard Griegin, Ferruccio Busonin ja Václav Tomášekin töitä. Raucheisen esitti myös sovituksia kansanlauluista, kuten Danny Boysta. Soitinteoksista hän esitti Christoph Willibald Gluckin, Fritz Kreislerin ja Jenő Hubayn sävellyksiä. Epäilyt sodanaikaisista natsisympatioista johtivat tilapäisesti siihen, että Raucheisen joutui enimmäkseen luopumaan konsertoinnista. Hän kuitenkin piti menestyksekkään kiertueen Elisabeth Schwarzkopfin kanssa ennen jäämistään eläkkeelle vuonna 1958. Raucheisen asettui vanhemmiten Sveitsiin, jossa kuoli 95-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sorjonen (täsmennyssivu)

Sorjonen voi tarkoittaa seuraavia: * Sorjonen, televisiosarja * Sorjonen: Muraalimurhat, elokuva ==Sukunimi== * Hilarius Sorjonen (1908–1954), suomalainen rikollinen * Kauko Sorjonen (s. 1942), suomalainen yritysjohtaja ja kulttuurimesenaatti * Kyösti Sorjonen (1912–1996), suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija * Marja-Leena Sorjonen (s. 1956), suomen kielen professori * Timo Sorjonen, suomalainen jääkiekkoilija * Toivo Ilmari Sorjonen (1904–1970), suomalainen opettaja, järjestöjohtaja ja retkeilyn ja kuntoilun uranuurtaja. Luokka:Sukunimet
Euroopan kisat 2019

Euroopan kisat 2019 olivat järjestyksessään toiset Euroopan kisat. Ne järjestettiin 21. – 30. kesäkuuta 2019 Minskissä, Valko-Venäjällä. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti 109 mitalia, joista 44 oli kultaisia. Suomi saavutti kaksi kultaa ja yhden pronssin. ==Valinta== Alun perin ainoan hakemuksen lähetti Alankomaat. Kesäkuussa 2015 Alankomaat kuitenkin kieltäytyi järjestämästä kisoja rahoitusongelmien takia. Lokakuussa 2016 päätettiin, että kisat järjestetään Minskissä. ==Lajit== Euroopan kisoissa 2019 kilpailtiin 15 lajissa. Verrattuna vuoteen 2015 useita lajeja pudotettiin pois lajivalikoimasta. * Ammunta * Jousiammunta * Judo * Karate * Koripallo * Melonta * Nyrkkeily * Paini * Pyöräily * Pöytätennis * Rantajalkapallo * Sambo * Sulkapallo * Voimistelu * Yleisurheilu ==Mitalitaulukko== 1\. 44 23 42 109 2\. 24 16 29 69 3\. 16 17 18 51 4\. 13 15 13 41 5\. 9 13 7 29 6\. 7 6 13 26 7\. 6 10 14 30 8\. 6 9 13 28 9\. 6 9 8 23 10\. 5 10 13 28 11\. 5 3 3 11 12\. 5 2 6 13 13\. 4 6 9 19 14\. 4 1 1 6 14\. 4 1 1 6 16\. 3 7 8 18 17\. 3 6 6 15 18\. 3 3 4 10 19\. 3 3 1 7 20\. 3 2 4 9 21\. 3 2 3 8 22\. 3 1 10 14 23\. 3 1 4 8 24\. 2 6 7 15 25\. 2 5 6 13 26\. 2 3 5 10 27\. 2 3 2 7 28\. 2 1 5 8 29\. 2 1 0 3 30\. 2 0 1 3 31\. 1 2 4 7 31\. 1 2 4 7 33\. 1 2 3 6 34\. 1 1 1 3 35\. 0 2 3 5 36\. 0 1 4 5 37\. 0 1 3 4 38\. 0 1 2 3 39\. 0 1 0 1 39\. 0 1 0 1 39\. 0 1 0 1 42\. 0 0 2 2 43\. 0 0 1 1 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Jenő Hubay

Jenő Hubay (15. syyskuuta 1858 Budapest – 12. maaliskuuta 1937 Budapest) oli unkarilainen viulisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä.Jenö Hubay Britannica Hubay opiskeli lapsena isänsä, viulunsoiton professorin johdolla, ja piti ensikonserttinsa 11-vuotiaana. Vuosina 1871–1876 hän oli Joseph Joachimin opissa Berliinissä, josta lähti Pariisiin. Siellä hän teki vaikutuksen Henri Vieuxtempsiin, josta tuli Hubayn läheinen ystävä. Hubay seurasi Vieuxtempsia professorina Brysselin konservatoriossa vuonna 1882, mutta hän palasi Budapestiin, jossa seurasi isänsä jalanjälkiä toimimalla vuodesta 1886 professorina Budapestin konservatoriossa. Hän toimi konservatorion johdossa vuosina 1919–1934. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Franz von Vecsey, Joseph Szigeti, Emil Telmányi ja Eddy Brown. Hubay esiintyi eri puolilla Eurooppaa ja piti resitaaleja Franz Lisztin kanssaJenö Hubay: Biography AllMusic. Hänen sävellystensä joukossa on oopperoita, orkesteriteoksia sekä konserttoja ja muita sävellyksiä viululle. Säveltäjänä hän sai vaikutteita Vieuxtempsin tuotannosta ja Lisztin varhaisista teoksista. Hän käytti usein unkarilaisia kansanomaisia melodioita sävellyksissään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Unkarilaiset viulistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Unkarilaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Mustasäihkyjä

Mustasäihkyjä (Rhinopomastus aterrimus) on säihkyjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Afrikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Mustasäihkyjä voi kasvaa noin 23-27 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat ulkonäöltään toisiaan, joskin naaras saattaa olla hieman koirasta vaaleampi. Väriltään mustasäihkyjä on kauttaaltaan sinisen- tai violetinkiiltävän musta. Lajin siivissä on valkoinen juova ja pitkän pyrstön kärjissä on valkoisia täpliä. Linnun nokka on väriltään musta melko pitkä ja hieman alaspäinkaartuva. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Mustasäihkyjää tavataan Saharan eteläpuolisesta afrikasta. Sen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Senegalista ja Guineasta Etiopiaan ja lisäksi se elää Gabonissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Angolassa ja Sambiassa. Linnun elinympäristöjä ovat savannit ja pensaikot, mutta metsäisiä alueita se välttelee. Ne elävät tyypillisesti pareittain ja voivat liittyä ryhmiksi myös muiden lintulajien kanssa. Mustasäihkyjän ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset ja niiden toukat, mutta se syö myös hämähäkkejä ja marjoja. ==Lähteet== Luokka:Sarvinokkalinnut
Werner Hans Frederik Abrahamson

Werner Hans Frederik Abrahamson (1744–1812) oli tanskalainen upseeri ja kirjailija sekä muinaismuistojen ja kansanrunouden tutkija. Hän julkaisi yhdessä Rasmus Nyerupin ja Knud Lyne Rahbekin kanssa arvokkaan viisiniteisen kansanlaulukokoelman Udvalgte danske Viser fra Middelalderen. ==Julkaisuja== * Anmaerkningar og historiske oplysninger over den kongl. svenske forklaring d. d. Helsingfors, den 21 Julii 1788. med bilager. Johan Frederik Schultz, universitets bogtrykker 1789. * Efterretning om Finners og Lappers hedenske Religion, Andreas Seidelin 1807. Erip. julkaisusta: "Det Skandinaviske Litteraturselskabs Skrifter. 3. Aarg., 2. Bd.". == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * S. A. Sørensen, Abrahamson, Werner Hans Frederik, Dansk Biografisk Leksikon, osa 1, 1887 (Runeberg.org) Luokka:Tanskalaiset folkloristit Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1744 syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet
Joseph Szigeti

Joseph Szigeti (5. syyskuuta 1892 Budapest – 19. helmikuuta 1973 Luzern) oli unkarilainen viulisti. Hän asui myös Sveitsissä sekä Yhdysvalloissa ja sai vuonna 1951 Yhdysvaltain kansalaisuuden.Joseph Szigeti: Biography AllMusic == Elämä ja ura == Szigeti sai varhaista opetusta isältään ja enoltaan tai sedältään, jotka olivat ammattimuusikoita. Hän eteni nopeasti ja pääsi pian Jenő Hubayn oppiin. Hän teki muodollisen debyyttinsä Berliinissä vuonna 1905. Häntä tarjoutui opettamaan Joseph Joachim, mutta Szigeti pysyi mieluummin Hubayn oppilaana. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Lontoossa 15-vuotiaana ja pysyi Isossa-Britanniassa vuoteen 1913. Hän konsertoi maassa usein. Szigeti sai resitaalipareikseen muiden muassa Myra Hessin ja Ferruccio Busonin, joista jälkimmäisestä tuli merkittävästi Szigetiin vaikuttanut henkilö. Vuonna 1913 Szigeti asettui Sveitsiin. Ensimmäinen maailmansota katkaisi konserttiuran, mutta Szigeti työskenteli Geneven konservatoriossa, jossa piti mestarikursseja vuosina 1917–1924 ja pääsi viulunsoiton professoriksi. Szigeti teki paluun konserttilavoille 1920-luvun alussa ja sai kansainvälistä mainetta. Hän ymmärsi nopeasti uutta musiikkia ja pyrki edistämään sen tunnettavuutta. Hän otti "omakseen" esimerkiksi Sergei Prokofjevin ensimmäisen viulukonserton. Yhdysvaltain-debyyttinsä hän teki vuonna 1925 esittämällä Ludwig van Beethovenin viulukonserton Leopold Stokowskin johtaman Philadelphian orkesterin kanssa Carnegie Hallissa. Szigeti kiersi 1930-luvulla myös Aasiassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Etelä-Amerikassa ja Etelä- Afrikassa. Vuonna 1938 hän kantaesitti Ernest Blochin viulukonserton Clevelandissa. Muita säveltäjiä, joiden teoksia Szigeti kantaesitti ja jotka omistivat teoksiaan hänelle, olivat muiden muassa Béla Bartók, Alan Rawsthorne, Alfredo Casella ja Frank Martin. Szigetin ohjelmistoon kuului myös esimerkiksi Maurice Ravelin, Albert Rousselin, Darius Milhaud'n, Igor Stravinskyn ja Alban Bergin teoksia.Vuodesta 1940 Szigeti asui Yhdysvalloissa. Siellä hän esiintyi Bartókin kanssa ja esitti laajalti tämän toista viulukonserttoa. Bartók sävelsi Kontrasteja-teoksensa Benny Goodmania ja Szigetiä varten. Toisen maailmansodan jälkeen Szigeti jatkoi kansainvälistä uraansa. Vuonna 1950 hän osallistui Pablo Casalsin järjestämään Pradesin festivaaliin. Hän muutti takaisin Sveitsiin vuonna 1960, vetäytyi konserttilavalta vähennettyään jo esiintymisiään ja jatkoi työtään rajoitetun opiskelijamäärän opettajana. Szigeti kirjoitti omaelämäkerran sekä tutkielmia viuluohjelmistosta, viulun historiasta ja soittotyyleistä. Hän toimi tuomariston jäsenenä monissa kansainvälisissä viulukilpailuissa. Szigeti löysi viimeisen lepopaikkansa vaimonsa Wandan, os. Ostrowska (1895-1969), vierestä Clarens-Montreux'n hautausmaalta. Heidän tyttärensä Irene (1920-2005) ja vävy Nikita Magalov (1912-1992), maailmankuulu georgialais-venäläistä alkuperää oleva pianisti, on haudattu vain muutaman metrin päähän haudasta. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset viulistit Luokka:Yhdysvaltalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
3614 Jackson Highway

3614 Jackson Highway on Cherin kuudes albumi, joka julkaistiin 20. kesäkuussa 1969. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Cher – laulu * Jimmy Johnson – rytmikitara * Eddie Hinton – kitara * Barry Beckett – koskettimet * David Hood – basso * Roger Hawkins – rummut * Jeanie Greene, Donna Jean Godchaux (née Thatcher), Mary Holladay, Sue Pilkington – taustalaulut == Aiheesta muualla == * 3614 Jackson Highway discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1969 albumit Luokka:Cherin albumit
Claes Adolf Adelsköld

Claes Adolf Adelsköld (7. syyskuuta 1824 Alingsås, Ruotsi – 1. lokakuuta 1907 Tukholma, RuotsiClaes A. Adelsköld, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 8.1.2020) oli ruotsalainen insinööri, tunnettu rautateiden, siltojen ja satamien rakentaja. Hän rakensi muun muassa Oulujoen ylitse kulkeneet vanhat puiset maantiesillat, joista toisessa oli yksi 150 jalan ja kaksi 125 jalan jänteistä kaarta. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Hammaskeiju (täsmennyssivu)

Hammaskeiju voi viitata seuraaviin: * hammaskeiju, kuvitteellinen henkilö joka vie lasten hampaat ja vaihtaa ne rahaan * Hammaskeiju, vuoden 2010 komediaelokuva * Tooth Fairy, vuoden 2004 lyhytelokuva * Hammaskeiju, Eve Hietamiehen kirja vuodelta 2017
Konstantinopolin rauha

Konstantinopolin rauha voi tarkoittaa ainakin seuraavia historiallisia rauhansopimuksia: *Konstantinopolin rauha (1479), päätti Venetsian–Turkin sodan *Konstantinopolin rauha (1590), päätti Turkin–Persian sodan *Konstantinopolin rauha (1700), päätti Venäjän–Turkin sodan *Konstantinopolin sopimus (1724), Venäjän ja Osmanivaltakunnan sopimus Persian alueiden jakamisesta *Konstantinopolin rauha (1736), päätti Turkin–Persian sodan *Konstantinopolin rauha (1832), vahvisti Kreikan aseman Kreikan vapaussodan jälkeen *Konstantinopolin rauha (1897), päätti Kreikan–Turkin sodan *Konstantinopolin rauha (1913), päätti toisen Balkanin sodan Osmanivaltakunnan osalta
Koivistonmäki

Koivistonmäki on kaupunginosa Riihimäellä, kaupungin keskustan läheisyydessä. Rautatienpuiston jälkeen on Koivistonmäessä Riihimäen keskustaa lähimpänä sijaitseva ehyt vanha pientalomiljöö. Alue rakentui pitkälti omavaltaisesti.Kotikaupunkipolku.pdf Kaupunginosan väkiluku oli 263 vuonna 2015.Riihimäki kotikaupunki - Tilastokirja 2016.pdf Koivistonmäki oli yksi ensimmäisistä Riihimäen kaupunginosista, jotka asemakaavoitettiin 1925.Riihimäen rakennetut kulttuuriympäristöt 2020 (sivulla 10), riihimaki.fi, viitattu 24.9.2020. Asemakaavoittajat suunnittelivat alueelle aikoinaan kaupunkimaista uudisrakentamista. Tekninen lautakunta ehdotti 1969 kerrostalojen rakentamista alueelle. Pian kuitenkin huomattiin, että näiden vaatimille laajoille pysäköintikentille ei ollut yksinkertaisesti tilaa. Vuonna 1974 kaupunginvaltuusto päätti muuttaa Koivistonmäen rivitaloalueeksi, mutta kaava ei saanut vahvistusta. Vasta vuoden 1983 asemakaavassa turvattiin Koivistonmäen historiallisen asuinalueen säilyttäminen.Kuinka Koivistonmäki kerrostalot vältti Hämeen sanomat, viitattu 8.1.2020. Hämeen ammattikorkeakoulun toimipiste sekä Hyrian kampus Riihimäellä sijaitsevat molemmat Koivistonmäen alueella. == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat