EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mjadzel

Mjadzel () eli Mjadel (, ) on kaupunki ja hallinnollinen piiri Minskin alueen luoteisosassa Valko-Venäjällä. Mjadzel sijaitsee Minskistä katsottuna luoteessa; kaupunkien välinen matka on 136 kilometrin matka kantatietä P58 pitkin. Kuva:Mjadzel orthodox church Belarus.jpg|Ortodoksikirkko Mjadzelissa. Kuva:Myadzel2.JPG|Mjadzelin piirihallinnon rakennus. Kuva:Miastra_-_1.jpg|Näkymä Mjastro-järvelle. Kuva:Будслаў Комплекс 1.JPG|Kansallispyhäkkö Budslaun kylässä. Hallintopiirissä asui vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan yhteensä 29 599 ihmistä. Enemmistö heistä asui kylissä tai muualla maaseudulla. Itse Mjadzel kaupunkiin kirjattiin 7 065 ja kolmeen kaupunkityyppiseen taajamaan runsas 5 000 asukasta seuraavasti: Naratšin loma- asutustaajama 2 931, Kryvitšyn kaupunkimainen taajama 1 298 ja Svirin kaupunkimainen taajama 1 055 asukasta. Narotšanskin kansallispuisto kattaa suuren osan Mjadzelin hallintopiiriä ja puistoalueen osaksi on sisälletty osan piirin taajamistakin. Mjadzelin kaupunki sijaitsee kansallispuistoon kuuluvan Mjastro-järven () koillisrannalla, Naratšin lomataajama Naratš-järven ja Svirin kaupunkimainen taajama Svir-järven luoteisrannalla. Mjadzelin piirin tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluu myös pienessä Budslaun kylässä sijaitseva suuri Budslaun Jumaläidin ikonin kirkko, jota pidetään yhtenä maan kansallispyhäköistä ja Naratš-järven ohella yhtenä maan seitsemästä ihmeesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhyt kaupunkikuvaus (BYcity.org) * Мядельский район - Tietoa hallintopiiristä ja sen taajamista (dorogiby.info) * История и современность города Мядель (www.myadel.info) * Kaupunkikartta (BYcity.org) * WikiMapia karttalinkki, selitykset pääosin , tai * Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta (maps.vlasenko.net) * Maakunnan viralliset Mjadzel piirin sivut (minsk-region.gov.by) * Joitain kuvia kaupungin kohteista * Valko-Venäjän Ilmatieteen laitoksen sääennuste Mjadzelin piirin Naratšiin (pogoda.by) Luokka:Minskin alueen kaupungit
Idännokiperhonen

Idännokiperhonen (Erebia euryale) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Lajista on kuvattu useita alalajeja tai muotoja. == Koko ja ulkonäkö == Idännokiperhosen etusiiven pituus on noin 20–23 mm. Siipien yläpinnan pohjaväri on ruskeanmusta. Siipiripset ovat täpläiset. Nimialalajilla on siipien yläpinnan postdiskaalialassa leveähköt punakeltaiset juovat. Juovassa on pieniä mustia silmätäpliä, jotka koiraalla ovat usein terättömiä ja naarailla yleensä valkoteräisiä. Siipien alapinnalla postdiskaalialan juovassa olevat silmätäplät ovat myös koirailla valkoteräisiä. Naarailla juova on takasiiven alapinnalla vaalea. Postdiskaalialan juovan yhtenäisyys ja silmätäplien määrä vaihtelevat eri alalajeilla. Alalajilla Erebia euryale euryaloides etusiiven yläpuolen postdiskaalialan juova on hajautunut erityisesti siiven alaosassa täpliksi, ja takasiivessä se on erillisinä täplinä. Etusiiven alapuolella postdiskaalialan juova on levinnyt siiven tyveen päin, jolloin koko siiven tyviosa näyttää ruskeanpunaiselta. Laji muistuttaa erittäin paljon yleistä, ja niin ikään ulkonäöltään muuntelevaa metsänokiperhosta (Erebia ligea) ja lajien luotettava erottaminen on hyvin vaikeaa. (MHNT) Erebia euryale adyte - Lac de Tignes Savoie France - male dorsal.jpg| Erebia euryal adyte ♂ (MHNT) Erebia euryale adyte - Lac de Tignes Savoie France - male ventral.jpg| Erebia euryal adyte ♂ △ == Levinneisyys == Idännokiperhonen on levinnyt hajanaisesti Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoihin, Pohjois- ja Etelä-Venäjälle, Uralille ja Altaille. Nimialalaji Erebia euryale euryale sekä alalajit Erebia euryale ocellaris ja Erebia euryale adyte esiintyvät Etelä- ja Keski-Euroopan vuoristoissa. Jälkimmäisiä on pidetty myös nimialalajin muotoina. Alalaji Erebia euryale euryaloides esiintyy Itä-Karjalassa, Laatokan seudulla ja mahdollisesti myös idempänä Pohjois-Venäjällä. Tämä alalaji on tavattu nykyisen Suomen alueella yhden kerran Lieksassa.Löytöjä Paul Grotenfeltin kokoelmasta == Elinympäristö == Idännokiperhosen elinympäristöä on vuoristossa esiintyvillä alalajeilla metsämaasto 1 000–2 000 metrin korkeudessa. Alalaji Erebia euryale euryaloides elää kosteahkoilla hakamailla alangoilla. == Lentoaika ja elintavat == Lentoaika on vuoristojen alalajeilla heinä–elokuu, alalajilla Erebia euryale euryaloides kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat muun muassa tesmat (Milium), nadat (Festuca) ja verihirssit (Digitaria). ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Pertti Pakkanen: Idännokiperhonen *Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Erebia euryale Luokka:Heinäperhoset
Rajeev Suri

Rajeev Suri (s. 10. lokakuuta 1967Patentti- ja rekisterihallitus. Kaupparekisterimerkinnät. Intia) oli Nokian toimitusjohtaja vuosina 2014–2020. Hän toimi tätä ennen Nokia Siemens Networksin (NSN) toimitusjohtajana lokakuusta 2009 alkaen. Surilla on alempi korkeakoulututkinto (Bachelor of Engineering) elektroniikan ja televiestinnän tiedekunnasta Manipalin teknillisestä yliopistosta, joka sijaitsee Karnatakan osavaltiossa. Suri tuli Nokian palvelukseen vuonna 1995 siirtoverkkojen markkinointipäälliköksi Singaporeen. Kun Simon Beresford-Wylie siirtyi helmikuussa 2005 silloisen Nokia Networksin Aasian ja Tyynenmeren alueen johtajan paikalta verkkoyksikön johtoon, hänen paikalleen Aasiassa nimitettiin Suri. Suri vastasi NSN:n palveluliiketoiminnasta ja työskenteli muun muassa Intiassa, Britanniassa, Länsi-Afrikassa ja Singaporessa.NSN. Pörssitiedote 1.9.2009. cit. Taloussanomat. Suri valittiin NSN:n toimitusjohtajaksi, kun aikaisempi toimitusjohtaja Beresford-Wylie ilmoitti yllättäen erostaan syyskuun alussa 2009. Surin NSN:n toimitusjohtajaksi nimittämisen jälkeen palveluliiketoiminnan johtajaksi nimitettiin intialainen Ashish Chowdhary. Suri ei kuitenkaan perinyt edeltäjänsä Beresford-Wylien paikkaa emoyhtiön Nokian johtokunnassa. Suria veikattiin Nokian toimitusjohtajaksi sen jälkeen, kun Nokian ja Microsoftin kauppa oli toteutunut maaliskuun 2014 loppuun mennessä.Petri Sajari, Suri nousee Nokian ruoriin. Helsingin Sanomat sivu A 30 14.3.2014 Nimitys vahvistui 29. huhtikuuta 2014. Suri jätti Nokian toimitusjohtajan tehtävän heinäkuun lopussa 2020. Hänet korvasi toimitusjohtajana Pekka Lundmark, joka siirtyi tehtävään Fortumin toimitusjohtajan tehtävästä. Helmikuussa 2021 Suri nimitettiin Inmarsatin toimitusjohtajaksi. Suri muutti New Delhistä perheineen takaisin Suomeen syksyllä 2009, ja Surin työpaikka oli Nokian pääkonttorissa Karaportissa Espoossa. Suri on naimisissa ja kahden lapsen isä.Petri Sajari, Uusi luuta. Helsingin Sanomat 29.11.2009. Talous E1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset yritysjohtajat Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Transporter 3

Transporter 3 on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut ranskalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Olivier Megaton ja käsikirjoitti Luc Besson. Pääosissa esiintyvät Jason Statham ja François Berléand. Transporter 3 tuotti maailmanlaajuisesti noin 109 miljoonaa dollaria, mikä teki siitä Transporter- sarjan parhaiten tuottaneen elokuvan. Jatkoa elokuvasarjalle saatiin vuonna 2015 uudelleenkännistyselokuvan The Transporter Refueled myötä. Sen päähenkilöä Frank Martinia esitti Ed Skrein. ==Juoni== Johnson-niminen mies haluaa Frank Martinin kuljettavan paketin. Martin ei kuitenkaan ole yhteistyöhaluinen ja päättää kieltäytyä. Johnson kiinnittää Martinin ranteeseen pommin, joka räjähtää, jos Martin liikkuu yli 23 metrin päähän autostaan. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Toimintatrillerit Luokka:Vuoden 2008 ranskalaiset elokuvat
Agenttien verkossa

Agenttien verkossa on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1965. Rock Hudson esittää siinä kuuluisaa psykiatria, joka hoitaa huippusalaisessa hankkeessa työskentelevää ja työssään stressaantunutta tutkijaa. Potilas siepataan, ja vain psykiatri voi auttaa hänen jäljittämisessään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1965 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat
Pälkäneen vaakuna

Pälkäneen vaakuna on Pälkäneen kunnan tunnus, ja sen on suunnitellut Gustaf von Numers. Se on alun perin vahvistettu kunnanvaakunaksi Luopioisille 2. marraskuuta 1960 ja siitä tuli Pälkäneen kunnanvaakuna vuonna 2007 Pälkäneen ja Luopioisten kuntaliitoksen yhteydessä. Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen, kultaemiöinen lumpeenkukka”. Aihe viittaa Kukkiajärveen, jolla oli keskeinen sijainti Luopioisten kunnassa. == Vanha vaakuna == Pälkäneen kunnan alkuperäinen, 3. toukokuuta 1965 vahvistettu vaakuna, oli myös Gustaf von Numersin suunnittelema. Sen selitys on ”punaisessa kentässä alaisesta kärjestä nouseva kirkonkukko pidellen kynsissään keppiä; kaikki hopeaa”. Aihe on piirretty kirkon tuuliviirin muotoon, jolla viitataan paikalliseen Pyhän Mikaelin kirkkoon. Viirin aapiskukon muoto viittaa Pälkäneen ABC-kirjaan, jonka painolaatat kirjanpainaja Daniel Medelplan kaiversi puusta Pälkäneellä 1719. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuoden 2007 kuntaliitoksessa. Pälkäneellä toimivan Uotilan Leipomon pakkauksissa on edelleen käytössä tämä kunnan vanha vaakuna.Perunalimppu - Aito Pälkäneen perunalimppu - Uotilan LeipomoRuislimppu, maalaisruislimppu Pälkäneeltä - Uotilan Leipomo == Lähteet == Vaakuna Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Luokka:Suomen kuntien vaakunat
Paprika

Paprika (Capsicum annuum), myös ruokapaprika tai vihannespaprika, on yleinen koisokasveihin kuuluva viljelykasvi, jonka marjoja käytetään lajikkeen tulisuudesta riippuen sekä mausteena (chili) että vihanneksena (paprika). Lajista on myös koristelajikkeita. Paprika on peräisin Meksikosta. Tieteellisestä nimestään (annuum ’yksivuotinen’) huolimatta laji on monivuotinen, joskin viljelyssä usein yksivuotisena kasvatettava. Vihanneksena käytettävästä suurimarjaisesta vihannespaprikasta puuttuu kokonaan kapsaisiini, ja se on chilien tulisuuden mittauksessa käytettävän Scovillen asteikon nollapiste. == Viljely == Paprika valittiin Suomessa vuonna 2005 ja 2020 vuoden vihannekseksi. Unkarin pustalla viljellään paljon paprikaa, sillä se on unkarilaisen keittiön tärkein mauste ja Unkarin kansallismauste. Ruokapaprikat eli vihannespaprikat ovat Capsicum annuum -lajin lajikkeita, joiden kapsaisiinipitoisuus on jalostettu niin alhaiseksi, että sitä voidaan käyttää vihanneksena. Kapsaisiinin puuttumisen on saanut aikaan vain yhden geenin mutaatioArne Rousi: Auringonkukasta viiniköynnökseen, viljelyskasvit ihmisen palveluksessa. WSOY, 1997. ISBN 951-0-21295-4.. Lisäksi vihannespaprikat ovat yleensä paljon suurempikokoisia kuin mausteena käytetyt. Viljelyssä on runsaasti erilaisia lajikkeita, jotka voivat olla väriltään punaisia, oransseja tai keltaisia. Jopa ruskeita ja mustia lajikkeita on jalostettu. Vihreät paprikat ovat raakoja. Kaikki kypsymisvaiheet kuitenkin sopivat ruokakäyttöön. Paprikan C-vitamiinipitoisuus on kaikista kasviksista suurimpia: 100 grammaa punaista paprikaa sisältää noin 180 mg ja sama määrä keltaista paprikaa yli 200 mg C-vitamiinia.http://www.fineli.fi/topfoods.php?compid=2270⟨=fi Lähinnä koristekäyttöön mutta myös mausteeksi kasvatetaan lajikkeita, joilla on pienet värikkäät marjat. Eräs tunnettu koristeellinen lajike on 'Bolivian Rainbow', jonka marjat vaihtavat kypsyessään väriä useita kertoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Paprika (ruokapaprika) – Capsicum annuum * ITIS: Capsicum annuum * United States Department of Agriculture (USDA): Capsicum annuum * Flora of China: Capsicum annuum * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Capsicum annuum * UniProt, Taxonomy: Capsicum annuum Luokka:Paprikat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Spectrum-X-Gamma

Spectrum-X-Gamma (lyhenne SRG) on venäläis-saksalainen suurenergia- astrofysiikan tutkimusasema, joka laukaistiin avaruuteen heinäkuussa 2019. Tutkimusasemalla on kaksi röntgenteleskooppia: saksalainen eROSITA, joka havainnoi 0,5–10 kiloelektronivoltin suuruisia röntgenkvantteja, ja venäläinen ART-XC, joka havainnoi korkeampienergisiä, jopa 30 keV:n kvantteja. Hanke alkoi Neuvostoliitossa 1980-luvulla. Vuodesta 1988 lähtien Suomi toteutti siihen SIXA-nimistä röntgenspektrometriä. Suomalainen hanke keskeytettiin vuonna 2003, jolloin oli selvää, ettei SGR-satelliitti toteudu alkuperäisessä muodossaan. Tässä missiossa osallistujia olivat Tanska, Saksa, Italia, Yhdysvallat, Israel ja Englanti. Uusiutunut hanke on edennyt 2000-luvulla Venäjällä. Hankkeen johto on edelleen IKIssä. Jonkin aikaa missio tunnettiin myös nimellä Spectrum-RG/eRosita/Lobster. Hankkeen osallistujat ovat Venäjä, Italia, Turkki, Saksa ja Englanti. Saksan rooli on 2010-luvulla suuri tämän mission toteutuksessa. Satelliitti piti laukaista toukokuussa 2011. Sen laukaisu oli kytkeytynyt Elektro L1- sääsatelliitin, jossa on sama satelliittirunko kuin SRG:ssä. Asema laukaistiin lopulta avaruuteen 13. heinäkuuta 2019 Baikonurista Proton-kantoraketilla ja ohjattiin kiertämään Lagrangen pistettä 2, joka sijaitsee Auringon ja Maan muodostamalla akselilla, 1,5 miljoonan kilometrin päässä Maasta. Kuuden kuukauden jälkeen eROSITA oli kuvannut koko maailmankaikkeuden kertaalleen ja löytänyt yli miljoona röntgensäteilyn lähdettä, kaksi kertaa niin paljon kuin tunnettiin ennen sen tekemää kartoitusta. Suurin osa kohteista oli aktiivisia galaksiytimiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * SRG IKIn sivuilla * SRG ym. venäläisiä tiedemissiokaavailuja ESAn sivulla Luokka:Tiedesatelliitit Luokka:Avaruusteleskoopit Luokka:Vuoden 2014 avaruustoiminta
Taistelunhallintajärjestelmä

Taistelunhallintajärjestelmä (, BMS) on tietojärjestelmä, jonka tarkoituksena on mahdollistaa taistelun johtaminen. Yleensä taisteluhallintajärjestelmiin viitataan, kun tarkoitetaan prikaatin tai divisioonan yhdistämistä tietojärjestelmällisesti pataljooniin. Järjestelmiin voi kuulua kaikkeen johtamiseen tarvittavat asiakirjan hallinnat sekä erityistoimintojen, kuten tiedustelun, huollon ja viestin tuki. ==Taistelunhallintajärjestelmiä tai niiden kehittämisprojekteja== Viestitoiminnan digitalisoiminen maailmanlaajuisesti perustuu paljolti Yhdysvaltain asevoimien Force XXI- ja Advanced Warfighting Experiment (AWE) -ohjelmiin. *RITA, Ranska *Telesystem 9000, Ruotsi *TRITAC/MSE, Yhdysvallat *Yhtymän viestijärjestelmä, Suomi ==Lähteet== Luokka:Taistelunhallintajärjestelmät
Eero Salola

Eero Salola (vuoteen 1906 Boman; 1. kesäkuuta 1902 Perniö – 23. tammikuuta 1989 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 26.1.1989, HS Aikakone. Viitattu 16.5.2018. oli suomalainen lausuntataiteilija, esitystaidon opettaja, kirjailija ja opetusneuvos. Eero Salola syntyi Perniössä opettajaperheeseen 1902. Hänen molemmat vanhempansa Fridolf Aleksander Salola ja Hilja Hedvig Regina o.s. Häkli olivat kansakoulunopettajia. Eero Salola pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1923. Sieltä hän jatkoi Jyväskylän seminaariin, josta valmistui kansakoulunopettajaksi 1924. Samaan aikaan lyseo-opintojen kanssa hän opiskeli myös Helsingin musiikkiopistossa 1921–1923. Heti valmistuttuaan Salola aloitti opettajana Helsingin maalaiskunnan Malmin kansakoulussa. Sieltä Salola siirtyi vuonna 1931 kansakoulunopettajaksi Helsinkiin, missä hän toimi vuoteen 1945 asti. Helsingin yliopistossa Salola opetti suullista esitystaitoa vuosina 1939–1957. Suomen Puheopiston puheenopetusopin yliopettajana Salola toimi 1947–1959. Samaan aikaan – vuodesta 1947 – Salolalla oli lehtoraatti Helsingin opettajakorkeakoulussa. Tästä työstä Eero Salola jäi eläkkeelle 1960. Salola sai opetusneuvoksen arvonimen 1962. Näiden töiden lisäksi Salola toimi lyhyempiä aikoja opettajana muun muassa Helsingin työväenopistossa, Suomen teatterikoulussa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Salola toimi jatkosodan aikana 1941–1944 päämajan viihdytystoimiston ohjelmatoimiston päällikkönä ja vuonna 1952 Helsingin olympialaisten viihdytystoimikunnan puheenjohtajana. Lukuisten työtehtävien lisäksi Salolalla oli useita luottamustoimia muun muassa Suomen Lausujain Liitossa, Nuorten kirja ry:ssä ja kustannusyhtiö Valistuksen johtokunnassa. Lausuntataiteilijana hän esitti mm. Tulenkantajat-ryhmän lyriikkaa.Spectrum, osa 12 Tal-Uzb, s. 328 Eero Salolan kirjallinen tuotanto sisältää useita suullisen esitystaidon oppi- ja harjoituskirjoja. Toisaalta hänen tuotantoonsa kuuluu useita runo- ja näytelmäkokoelmia, jotka on suunnattu lapsille ja nuorille. Näitä ovat muun muassa lapsille suunnattu Kalevala-lyhennelmä ja ehkä tunnetuimpana kansansatuvalikoima Hölmölän kylä (1960, 8. painos 2000). ==Teokset== * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * Uudistettu ja lisätty yhteispainos kirjoista Osaatko - arvaatko? ja Puuhaa ja päänvaivaa. * * * * * * * * * * * * * * * * * * ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Veijo Vanamo

Veijo Olavi Vanamo (14. elokuuta 1927 Mäntsälä – 25. lokakuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen keittiömestari ja ruokakulttuurin uranuurtaja. Erityisesti hänet tunnettiin lukuisista ruoka-aiheisista televisio-ohjelmista. Vanamo toimi muun muassa keittiömestari Jaakko Kolmosen aisaparina TV 2:n ohjelmassa Patakakkonen. Kokinuransa Vanamo aloitti valmistuttuaan helsinkiläisestä Ravintolakoulu Perhosta 1950-luvulla. Valmistuttuaan hän työskenteli tunnetussa ravintola Savoyssa sekä myöhemmin ulkomailla Norjassa sekä Ranskassa. Suomeen palattuaan hän siirtyi ravintolatyöstä opettajaksi ravintolakouluun. Opettajantehtävistä hänet löydettiin koekuvausten kautta televisiotyön pariin. Televisiossa hän juonsi aisaparinsa Jaakko Kolmosen kanssa ensin ruokaohjelmaa Asia on pihvi ja myöhemmin suosittua Patakakkosta. Vanamo esiintyi kaikkiaan 51:ssä Patakakkosen jaksossa, minkä jälkeen hän siirtyi tekemään mainoksia ja neuvontahankkeita. ==Julkaisut== * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Kesäkeittiön herkut ja huulet. Neuvontakokit, 1979. ISBN 951-9333-08-8 * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Leivotaan yhdessä. Neuvontakokit, 1978. (2. laaj. p. 1984.) ISBN 951-9333-12-6 * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Maukasta kalasta. Piirrokset Aimo Huotari. Neuvontakokit, 1973. * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Maukasta kasviksista. Piirrokset Aimo Huotari. Neuvontakokit, 1975. ISBN 951-9333-01-0 * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Maukasta lapsille. Piirrokset Aimo Huotari. Neuvontakokit, 1975. ISBN 951-9333-00-2 * Maukasta mutkattomasti, Piirrokset: Aimo Huotari. Neuvontakokit, 1971. * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Maukasta siivekkäistä ja vähän pitkäkorvaisistakin. Neuvontakokit, 1976. ISBN 951-9333-04-5 * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Veijo Vanamon ja Jaakko Kolmosen kokkikoulu. Työryhmä: Kirsti Sikkilä, Veijo Vanamo, Jaakko Kolmonen. Avustajat: Irmeli Siltanen, Sirkka Juopperi, Maija-Liisa Leppänen. Piirrokset Aimo Huotari. Sieniosan piirrokset Mauri Korhonen. Neuvontakokit, 1981. ISBN 951-9333-14-2 * Kolmonen, Jaakko – Vanamo, Veijo: Yllätyksiä kasveista. Neuvontakokit, 1982. ISBN 951-9333-16-9 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Veijo Vanamo Ylen Elävässä arkistossa. Luokka:Keittokirjailijat Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Hot Now

Hot Now oli suomalainen, Aller Julkaisujen vuoden 2009 aikana ilmestynyt nuorille naisille suunnattu aikakauslehti. Se alkoi ilmestyä keväällä 2009 lopetetun Oho!-lehden tilalla. Syyskuussa 2009 Aller Julkaisujen uusi toimitusjohtaja Pauli Aalto-Setälä ilmoitti lehden lakkauttamisesta. Hot Now’n päätoimittaja oli Pia Parkkonen-Hyöppinen. Lehden aihepiirejä olivat muun muassa muoti, kauneus ja ostosvinkit. Aalto-Setälän mukaan mediamainonnan ja levikin kehitys olivat niin heikkoja, ettei sinänsä laadukkaasti tehdystä lehdestä uskottu saatavan kannattavaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset naistenlehdet
Braslau

Braslau (, , , , ) on pieni kaupunki ja piirin (rajon) keskus Vitsebskin alueella Valko-Venäjän pohjoisosissa. Vuoden 2007 alussa kaupungin asukasluku oli arviolta 9 800. Kaupunki on suosittu lomailukohde ja siellä toimii Braslaun järvien kansallispuiston hallinto. Kanssakäyminen Baltian eteläisimpiin maihin on kohtalaisen vilkasta; kaupunki sijaitsee maanteitse vain 15 kilometrin päässä Latvian ja 47 kilometrin päässä Liettuan virallisesta rajanylityspaikasta. Esimerkiksi Latvian toiseksi suurimpaan kaupunkiin Daugavpilsiin on vain 44 kilometrin matka. Valko-Venäjän omaan pääkaupunkiin Minskiin on linnuntietä lähes 200 kilometrin etäisyys. ==Historia== Braslau kuului Polatskin ruhtinaskuntaan ja myöhemmin Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuonna 1795 Braslau liitettiin Puolan kolmannen jaon seurauksena osaksi Venäjän keisarikuntaa, jonka puitteissa se kuului ensin Vilnan, vuodesta 1843 alkaen Kaunasin kuvernementtiin. Neuvostovallan aika alkoi Braslaussa marraskuussa 1917. Alkuvuodesta 1918 saman vuoden loppupuolelle kaupunki oli Saksan armeijan miehittämä. Vuosien 1921 ja 1939 välillä Braslau kuului Puolaan. Vuonna 1939 kaupunki liitettiin Neuvostoliittoon osana Valko-Venäjän SNT:tä. Toisen maailmansodan aikana Braslau oli Saksan miehittämä 27. kesäkuuta 1941 ja 6. heinäkuuta 1944 välisenä aikana.Освобождение городов Периоды оккупации населенных пунктов Беларуси == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lyhyt kuvaus kaupungista (BYcity.org) * Kaupunkikartta (BYcity.org) * Braslav - Lyhyt kuvaus (belarustourism.by) * WikiMapia karttalinkki, selitykset pääosin tai * Neuvostoliiton aikaisia topografiakarttoja alueesta * Polkupyöräilyreittejä Vitsebskin alueella (Valko-Venäjällä) (balticlakes.com) Luokka:Vitsebskin alueen kaupungit
Aimo Pekkarinen

Aimo Ilmari Pekkarinen (2. lokakuuta 1921 Rääkkylä – 8. tammikuuta 1990 Teneriffa, Espanja) oli suomalainen farmakologian professori Turun yliopistossa. Pekkarisen vanhemmat olivat opettaja Pekka Vilho Pekkarinen ja Eliisa Hirvonen ja puoliso vuodesta 1948 lääketieteen lisensiaatti Anna-Liisa Talvikki Kärki. Ylioppilaaksi Pekkarinen tuli Savonlinnan lyseosta 1940, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1950 ja väitteli samana vuonna tohtoriksi. Seuraavana vuonna hän sai Helsingin yliopistosta lääketieteellisen kemian dosentuurin ja jo 1952 hänestä tuli ensimmäinen Turun yliopiston farmakologian professori. Tätä virkaa hän hoiti 32 vuotta eläkkeelle siirtymiseensä asti. Pekkarinen ei kunnostautunut varsinaisessa kliinisessä lääkärintoimessa, vaan hän tutki lisämunuaisia ja autonomista hermostoa, psykofarmakologiaa, biologista standardointia, verenpainetta ja lääkeaineiden farmakokinetiikkaa.Facta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 624–625 Pekkariseen liittyvistä kommelluksista ovat hänen lähimmät työtoverinsa apulaisprofessori Esko Iisalon johdolla tehneet hänen muistokseen kaskukirjan, jolla on haluttu kunnioittaa hänen elämäntyötään. Pekkarinen tunnettiin perusteellisesta työstä: hänen muuan Tampereen yliopiston viran täyttöä koskeva arvionsa käsitti 183 sivua. Pekkarisen perusteellisuutta kuvaa hänen sampootutkimuksensa, jonka piti vaatiman 3 500 kaniinia. Pekkarinen osallistui jatkosotaan muun muassa lähettiupseerina ja hänelle myönnettiin Vapaudenristi jo sodan aikana. Myöhemmin hän sai myös Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin. == Lähteet == * Muistikuvissa Aimo Pekkarinen - Tarinoita, ajatuksia ja kommelluksia persoonallisen turkulaisprofessorin työmiljööstä, Leiras, 1992. ISBN 951-95270-8-7 === Viitteet=== Luokka:Suomalaiset farmakologit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Kihokkikasvit

Kihokkikasvit (Droseraceae) on aitokaksisirkkaisten Caryophyllales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Heimoon kuuluu kolme nykyisin elävää sukua ja noin 250 lajia. Kaikki heimon lajit ovat lihansyöjäkasveja. Useimmat heimon lajit kasvavat lauhkean ja subtrooppisen vyöhykkeen vähätyppisillä kosteikoilla. Lisäravintoa lajit hankkivat pyydystämällä pieneläimia erittämänsä liman avulla. Lima sisältää muurahaishappoa ja hajottavia entsyymejä. Heimon kasveista Suomen luonnossa esiintyy vain kolmea kihokkilajia: pikku-, pitkälehti- ja pyöreälehtikihokki. Myös kolmea lajien välistä risteymää esiintyy. == Suvut == Nykyisin elävät suvut: * Aldrovanda – ainoa nykyinen laji Aldrovanda vesiculosa * Dionaea – kärpäsloukut, ainoa laji kärpäsloukku (Dionaea muscipula) * Drosera – kihokit (noin 250 lajia) Sukupuuttoon kuolleita sukuja: * †Droserapollis * †Droserapites * †Droseridites * †Fischeripollis * †Palaeoaldrovanda * †Saxonipollis == Lähteet == * Luokka:Kasviheimot
Verkon silmässä

Verkon silmässä: Tarinoita internetin maailmasta on Johanna Sinisalon toimittama novelliantologia, jonka teemana on internet. Kirja ilmestyi Tammen kustantamana vuonna 2005. == Sisältö == * Riikka Ala-Harja: Aukio * Laura Honkasalo: Appelsiinin tuoksu * Juha Itkonen: Kangasala (sähköpostia Saarikoskelle) * Jari Järvelä: Hyvien ihmisten seura * Jyrki J. Kasvi: Ihan eri ihminen * Leena Krohn: LD50 * Sari Mikkonen: Saarelaiset, islanders * Sofi Oksanen: Neiti Penetree * Sari Peltoniemi: Mumman keittiö * Markku Pääskynen: Enlarge your Penis * Johanna Sinisalo: Luolassa * Jouko Sirola: Yhteys * Taavi Soininvaara: Nuoret ja rohkeat * Jyrki Vainonen: Pyhän Leon ihme – Atorox- palkintoehdokas 2006 == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Toni Jerrman: Verkon silmässä . Tähtivaeltaja 2/2005. Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat Luokka:Vuoden 2005 kirjat
Kenttäviestijärjestelmä

Kenttäviestijärjestelmä on kenttäpuhelinten, VHF-puheradioiden, HF- sähkötysradioiden, sanomalaitteiden jne. muodostama kokonaisuus, joilla voidaan muodostaa liikkuvien joukkojen, kuten komppanioiden, pataljoonien ja prikaatien viestiverkko. Luokka:Viestikalusto
Walter Freeman

Walter Jackson Freeman II (14. marraskuuta 1895 - 31\. toukokuuta 1972) oli yhdysvaltalainen neurologi ja lääketieteen tohtori. Hänet muistetaan parhaiten tunnettuna lobotomian harjoittajanaAmerican Experience | The Lobotomist | PBS ja psykokirurgian puolestapuhujana. Freeman teki noin 3500 lobotomialeikkausta 23 USA:n osavaltiossa, useimmiten ohuin tieteellisin perusteinhttp://student.bmj.com/issues/06/01/education/12.php S Abimbola, The white cut: Egas Moniz, lobotomy, and the Nobel prize, British Medical Journal My Lobotomy': Howard Dully's Journey, mutta hänen varsinainen merkityksensä oli lobotomian tunnetuksi tekemisessä. Vailla kirurgin koulutusta olevana neurologina hän turvautui usein kirurgien apuun, heistä ehkä tunnetuin oli James W. Watts. Vuonna 1936 Freeman ja Watts olivat ensimmäiset amerikkalaislääkärit, jotka esittelivät otsalohkoleikkauksen leikkaussalissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Eräs rakkaustarina

Eräs rakkaustarina (En kärlekshistoria) on Roy Anderssonin ohjaama ruotsalainen romanttinen nuorisoelokuva vuodelta 1970. Päärooleissa Ann-Sofie Kylin ja Rolf Sohlman esittävät kahta nuorta, melkein lasta, jotka ovat toistensa ensimmäinen tyttö- ja poikaystävä. Tšekkoslovakian uuden aallon inspiroima elokuva merkitsi Anderssonille taiteellista läpimurtoa ja muodostui melkoiseksi menestykseksi niin Ruotsissa kuin ulkomaillakin. Nyttemmin se on saavuttanut klassikkoaseman teinirakkauden kuvausten joukossa. Elokuva oli Ruotsin ehdokas 43. Oscar-gaalaan parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi, mutta ei tullut nimetyksi kisaan. == Tuotanto == Roy Andersson oli juuri valmistunut elokuvakoulusta ja tehnyt kaksi lupaavaa lyhytelokuvaa ja 48-minuuttisen lopputyön, kun hänelle annettiin tilaisuus ohjata Eräs rakkaustarina. Oli poikkeuksellista uskoa näin suuri hanke niin kokemattomalle tekijälle. Kuvaukset kestivät 16:nnesta kesäkuuta 26:nteen elokuuta vuonna 1969. Kuvauspaikkoina olivat muun muassa Svartsjön linna Ekerössä, Bellevueparken ja Norrbackagatan Tukholmassa sekä Stora Essingen. == Vastaanotto == Kriitikko Helena Yläsen mukaan ohjaaja sijoittaa hyvin taitavasti valaistuksen, kuvakoon ja muiden teknisten keinojen avulla lapset ja heidän vanhempansa aivan kuin samanaikaisiin ja jopa sisäkkäisiin maailmoihin, joissa vallitsee erilainen ajantaju ja erilaiset säännöt. Siinä missä lasten maailmassa vallitsee vapaus ja luottamus, tuntuu aikuisten maailmassa aina olevan seinä vastassa. Turun Sanomien Tapani Maskula muisteli elokuvan uusintakierroksen yhteydessä 2004, miten vuonna 1971 yritti haastatella ruotsinlaivalla saapunutta elokuvan teiniparia saamatta juuri yhtä sanaa pidempiä vastauksia: ”Tuo sama varhaisnuorten varautunut asenne kyynisiin aikuisiin välittyy edelleenkin vahvana Roy Anderssonin elokuvasta. Eräs rakkaustarina ei ehkä kuulu maailman parhaiden mestariluomusten joukkoon, mutta vain harvaan filmiin orastavaa seksuaalisuutta ja viatonta erotiikkaa on vangittu yhtä haavoittuvan kauniina.” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1970 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Roy Anderssonin ohjaamat elokuvat Luokka:Romanttiset elokuvat Luokka:Nuortenelokuvat
Mika Honkalinna

Mika Honkalinna (s. 8. elokuuta 1964 Anjala) on suomalainen luonnonvalokuvaaja ja kirjoittaja. Honkalinna aloitti luontokuvaharrastuksen jo 14-vuotiaana, ammatikseen hän on kuvannut ja kirjoittanut vuodesta 1998 lähtien. Hän valokuvaa pohjoisen metsäluontoa ja kirjoittaa esseitä ihmisen ja luonnon välisestä vuorovaikutuksesta. Työssään Honkalinna pyrkii huolelliseen ja teknisesti tinkimättömään ilmaisuun. Hän on kirjoittanut satoja sanomalehtikirjoituksia, sekä julkaissut viisi kirjaa. Eräs Honkalinnan viime aikojen tärkeimmistä kuvauskohteista on huuhkaja. Honkalinna on kuvannut petolinnun ja ihmisen rinnakkaiseloa, muun muassa Foorumin kaupunkihuuhkajaa Helsingin keskustassa. Vuonna 2009 Honkalinna sai Valtion valokuvataidetoimikunnan puolivuotisen työskentelyapurahan. Hänen teoksensa Korppiretki valittiin vuoden luontokirjaksi 2015. == Julkaisuja == * Metsäpäiviä (2005), ISBN 9529191189 * Lumen aika (2007), ISBN 9789529224913 * Suuri pöllö (2011), ISBN 9789529284740 * Korppiretki (2015), ISBN 978-952-301-045-1 * Taigalunta – Taiga snow (2015), ISBN 978-952-291-190-2 == Ansiomerkit == * Suomen luonnonsuojeluliiton hopeinen ansiomerkki 1996 * Suomen luonnonsuojeluliiton kultainen ansiomerkki 2008 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mika Honkalinnan kotisivu Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset luontokuvaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Qikiqtarjuaq

Qikiqtarjuaq (tavumerkeillä: ᕿᑭᖅᑕᕐᔪᐊᖅ) (1. marraskuuta 1998 saakka tunnettiin nimellä Broughton Island) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Davisinsalmessa pienellä saarella, Baffininsaaren itäpuolella. Kylän nimi Qikiqtarjuaq tarkoittaa suurta saarta. Qikiqtarjuaqin väkiluku on 473 (2006). Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Qikiqtarjuaqin lentoasema. == Historia == 1800-luvun alkupuolella eurooppalaiset valaanpyytäjät tekivät retkiä Davisinsalmen kautta ja tekivät kauppaa kesäisin alueella leirityineiden inuiittien kanssa. Kivitoo 64 km pohjoiseen ja Padloping Island 96 km etelään nykyisen kylän sijainnista olivat pääasialliset kaupankäyntipaikat. Nykyinen kylä perustettiin, kun Kanadan valtio rakensi kiitotien ja tutkavartioaseman 1950-luvun puolivälissä. Vuonna 1963 Kivitoon kylä autioitui, kun asukkaat muuttivat työn perässä nykyiseen kylään. Vuosien 1964 ja 1968 välillä myös Padlopingin kylä autioitui asukkaiden keskittyessä Qikiqtarjuaqiin. ==Lähteet== Luokka:Nunavutin kylät ja kaupungit Luokka:Nunavutin kunnat Luokka:Baffininsaari
Pihlajaperhonen

Pihlajaperhonen (Aporia crataegi) on kaaliperhosten heimoon kuuluva suurikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella. == Levinneisyys == Pihlajaperhonen esiintyy Pohjois-Afrikasta ja Länsi-Euroopasta Aasian lauhkeiden osien kautta Koreaan ja Japaniin. Laji puuttuu Euroopassa pohjoisimmista osista, Britteinsaarilta sekä Korsikasta ja Sardiniasta. Suomessa levinneisyys ulottuu suunnilleen Oulun ja Kuhmon seuduille. Esiintyminen on kuitenkin paikoittaista, voimakkaimmat kannat ovat Kaakkois- Suomessa. == Koko ja ulkonäkö == Pihlajaperhosen etusiiven pituus on yleensä 28–37 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 51–67,5 mm. Naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpuolen pohjaväri on valkoinen. Siipisuonet ovat koirailla tummanruskeat tai mustat, naarailla ruskeat. Etusiiven yläpuolella on koirailla kapea tumma diskoidaalitäplä, joka naarailta yleensä puuttuu. Siipien alapinnalla on koirailla varsinkin takasiivissä hajanaisia mustia suomuja. Naaraan siivet ovat hyvin ohutsuomuiset. (MHNT) Aporia crataegi- Foret de Soreze Tarn France - male dorsal.jpg|Aporia crataegi ♂ (MHNT) Aporia crataegi- Foret de Soreze Tarn France - male ventral.jpg|Aporia crataegi ♂ △ (MHNT) Aporia crataegi- Prapic, Parc des Ecrins, Hautes-Alpes, France - female dorsal.jpg| Aporia crataegi ♀ (MHNT) Aporia crataegi- Prapic, Parc des Ecrins, Hautes-Alpes, France - female ventral.jpg| Aporia crataegi ♀ △ == Elinympäristö == Pihlajaperhosen elinympäristöä ovat niityt, puutarhat, pientareet, metsänreunat ja metsänaukiot, merenpinnan tasolta noin 2 000 metrin korkeuteen asti. == Lentoaika ja elintavat == pienoiskuva|200px|Toukkia Lentoaika on yhtenä sukupolvena yleensä toukokuusta heinäkuuhun riippuen esiintymisalueesta. Suomessa paras lentoaika on keskimäärin kesäkuun loppupuolella ja heinäkuun alkupuolella. Pihlajaperhonen on kyvykäs lentäjä, joka liitelee paljon. Perhoset ovat kuitenkin paikkauskollisia. Pihlajaperhoset parveilevat ja kerääntyvät toisinaan rykelmiksi maahan imemään kosteutta. Toukat kutovat puiden ja pensaiden lehdille seittiverkkoja, jonka suojassa ne elävät suurina ryhminä. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana. Koteloituminen tapahtuu mataliin oksiin ja ruohonkorsiin. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat monet ruusukasvien (Rosaceae) heimon lajit, kuten kotipihlaja (Sorbus aucuparia), ruotsinpihlaja (Sorbus intermedia), suomenpihlaja (Sorbus hybrida), tuomi (Prunus padus), oratuomi (Prunus spinosa), orapihlajat (Crataegus), tarhaomenapuu (Malus domestica) ja pensasangervot (Spiraea) sekä joskus myös koivut (Betula). == Lähteet == * * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *LuontoPortti: Pihlajaperhonen (Aporia crataegi) *Suomen Perhoset: Pihlajaperhonen *Keskisuomalainen: Pihlajaperhonen *Iltalehti: Pihlajaperhonen (Aporia crataegi) *UniProt, Taxonomy: Aporia crataegi Luokka:Kaaliperhoset
Seine großen Erfolge 2 (In einer Bar in Mexico)

Seine großen Erfolge 2 (In einer Bar in Mexico) on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1971. ==Kappaleet== # In einer Bar in Mexico # Von den Bergen rauscht ein Wasser # Leila # Wir lagen vor Madagaskar # Ja, ja, wenn Mutter lacht # Schwer war der Abschied # Muß i denn ... # Mohikana Shalali # Fernweh # Wir lieben die Stürme # Brüder, Na Sdrowje # Fahr mich in die Ferne # Steh ich in finstrer Mitternacht # Nun ade, du mein lieb Heimatland ==Lähteet== * Heinon virallinen diskografia Luokka:Vuoden 1971 albumit Luokka:Heinon albumit
HMS Dorsetshire

HMS Dorsetshire on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. * HMS Dorsetshire (1694), 80-tykkinen kolmannen luokan alus * HMS Dorsetshire (1757), 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Dorsetshire (40), County-luokan risteilijä
Linna (täsmennyssivu)

Linna voi tarkoittaa seuraavia: * linna, alkujaan sotilaallinen rakennus, johon liittyy muureja ja torneja * linna, palatsi, esimerkiksi: ** Presidentinlinna (joskus lyhyesti Linna) ** Valtioneuvoston linna ** Linna, Lentosotakoulun rakennus Kauhavalla * Linna, Porin kaupunginosa * Linna, Franz Kafkan romaani *Linna, Jaakko Pakkasvirran ohjaama suomalainen elokuva 1986 * Kauppakeskus Linna, kauppakeskus Hämeenlinnan keskustassa * linna, puhekielessä: vankila * Linna, suomalainen ja virolainen sukunimi. Tunnettuja Linna-nimisiä: ** Aarne Linna (s. 1896), suomalainen jalkapalloilija ** Anneli Penttilä, o.s. Linna (1932–1994), suomalainen ilma-akrobaatti ja laskuvarjohyppääjä ** Annika Linna (s. 2001), suomalainen pesäpalloilija ** Antti Linna (1916–2000), suomalainen Suomen kansanpuolueen ja LKP:n kansanedustaja ja diplomi-insinööri ** Ari Linna (s. 1955), suomalainen lintukirjailija ** Edvard Linna (1886–1974), suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti ** Eemil Linna (1876–1951), suomalainen Nuorsuomalaisten ja Edistyspuolueen kansanedustaja, ministeri, maanviljelijä ja kunnallisneuvos ** Elina Linna (s. 1947), ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko ** Emilia Linna (s. 1998), suomalainen pesäpalloilija ** Heimo Linna (1925–2022), suomalainen kansanedustaja ja ministeri (Keskusta) ** Hugo Linna (1873–1921), suomalainen agronomi, maamieskoulun johtaja ja kansanedustaja (Edistyspuolue) ** Hugo Jalmari Linna (1880–1937), suomalainen agronomi ja toimittaja ** Ilmari Linna (1917–1981), suomalainen hedelmänviljelijä, kunnallisneuvos ja SDP:n kansanedustaja ** Inga Linna (s. 1995), suomalainen moukarinheittäjä ** Ivo Linna (s. 1949), virolainen laulaja ** Jalmari Linna (1891–1954), suomalainen kansanedustaja ** Jarmo Linna, Brono Star (s. 1963), suomalainen kitaristi, basisti, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja ** Kaj Linna (s. 1971), suomalainen jääkiekkoilija ** Kirsti Linna (1923–2002), suomalainen taitoluistelija ** Kosti Linna (s. 1931), suomalainen säveltäjä ja sanoittaja ** Kullervo Linna (1911–1987), suomalainen muusikko, kapellimestari ja säveltäjä ** Lauri Linna (1930–2018), suomalainen SMP:n ja SKYP:n poliitikko ja kirjailija ** Lempi Linna (1908–1997), suomalainen kirjailija ** Marjatta Linna (s. 1948), suomalainen näyttelijä ** Markus Linna (s. 1963), suomalainen pesäpalloilija ** Martti Linna (1911–2008), suomalainen SKDL:n kansanedustaja ** Martti Linna (s. 1966), suomalainen kirjailija ** Miriam Linna (s. 1955), kanadalaissyntyinen rockmuusikko, toimitusjohtaja, kirjankustantaja ja journalisti ** Reijo Linna (s. 1963), suomalainen jalkapalloilija ** Riitta Linna (1922–2016), suomalainen taitoluistelija ** Tommi Linna, yritysjohtaja ** Tuula Linna (s. 1957), suomalainen prosessioikeuden professori ** Veikko Linna (1901–1970), suomalainen näyttelijä ** Väinö Linna (1920–1992), suomalainen kirjailija ja akateemikko.
Aleksandr Nikolski

Aleksandr Sergejevitš Nikolski (, 1. huhtikuuta 1884 Saratov – 16. heinäkuuta 1953 Leningrad) oli neuvostoliittolainen arkkitehti. Aleksandr Nikolski valmistui Pietarin siviili-insinööri-instituutista (IGI) vuonna 1912. Hän työskenteli opettajana IGI:ssä vuosina 1927–1932 (vuodesta 1928 lähtien professorina) ja taideakatemiassa vuosina 1933–1953. Vuosina 1925–1932 hän toimi Neuvostoarkkitehtien yhdistyksen Leningradin osaston johtajana. Nikolskin tuotanto edustaa etupäässä 1920–1930-lukujen neuvostoliittolaista konstruktivismia. Hän osallistui mm. Leningradin Traktorikadun asuinalueen suunnitteluun (1925–1927). Tärkeimpiä itsenäisiä töitä ovat Statšek-prospektin koulurakennus (1927), Politehnitšeskaja-kadun koulu Lesnoissa (1930–1932) ja Mužestva-aukion pyöreä julkinen sauna (1927–1929). Nikolski johti Kirovin stadionin suunnittelua, josta hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951. Leningradin piirityksen aikana arkkitehti kuvasi kaupungin elämää päiväkirjassaan ja piirustuksissaan. Hänet on haudattu Volkovon kirjailijahautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Apuvelvoite

Apuvelvoite eli sivuvelvoite on sopimuksen aikaansaama velvollisuus, jonka tarkoituksena on edistää päävelvoitteena olevaa suoritusta. Pohjoismaissa apuvelvoitteita ei säännellä eikä niillä ole oikeusseuraamuksia. Apuvelvoitteen rikkomisesta voi seurata vain vahingonkorvaus tai sopimuksen purku. Apuvelvoitteen noudattamatta jättämistä ei useinkaan pidetä olennaisena sopimusrikkomuksena. Apuvelvoitteita ovat * tiedonantovelvollisuus * myötävaikutusvelvollisuus * velkojan velvoitteet * ilmoitus- ja reklamaatiovelvollisuudet, jotka johtuvat sopimusoikeuden lojaliteettiperiaatteesta * huolenpitovelvollisuus toisen omaisuudesta irtaimen kaupassa * kuitin luovutusvelvollisuus suorituksen vastaanottamisesta tai saamisen lakkaamisesta * vastapuolelle syntyviä vahinkoja estävät suojeluvelvoitteet esimerkiksi sopimusta täytettäessä.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa I palstat 26–27. Apuvelvoite voi olla sopimuksen purkuperusteena esimerkiksi silloin, kun puretaan työsopimus tai koneenvuokrasopimus. Työsopimus voidaan purkaa muun muassa työvelvoitteen laiminlyönnin, työntekijän päihtymyksen tai törkeän käytöksen vuoksi (työsopimuslaki, 55/2001, 7:2). Huoneenvuokrasopimus voidaan purkaa vaikkapa maksamattomuuden, häiritsevän elämän tai huoneiston huonon hoidon vuoksi (laki asuinhuoneiston vuokrauksesta, 481/1995, 61 § ja laki liikehuoneiston vuokrauksesta, 482/1995, 48 §). Sopimuksen purkamista ei yleensä voi estää diskulpaatiolla eli todistamalla, ettei sopimuksen noudattamatta jääminen ole johtunut velallisen tahallisuudesta tai tuottamuksesta.Erkki Aurejärvi & Mika Hemmo: Velvoiteoikeuden oppikirja, Condictio 1998, ISBN 951-95570-1-6, sivut 99–100. ==Lähteet== Luokka:Velvoiteoikeus
Saantokirja

Saantokirja on saannon olemassaolosta todistava tai saannon perusteena olevasta oikeustoimesta laadittu asiakirja. Ominaisuuksiensa perusteella se luokitellaan määräämis- eli dispositiiviseksi asiakirjaksi. Saantokirjan perusteella voidaan todeta omistusoikeuden syntyminen. Saantokirjoja ovat esimerkiksi kiinteistön kauppakirja, perinnönjakokirja ja testamentti.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966. ==Lähteet== Luokka:Esineoikeus
Ilmari Kelo

Uuno Matti Jore (synt. Jussilainen, 27. helmikuuta 1904 Kurkijoki – 23. heinäkuuta 1982 Tampere) oli suomalainen kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Ilmari Kelo. Kelon 30-luvulle sijoittuvassa seikkailuromaanissa Tulta ja tuulta venäläiset sissit hyökkäävät Suomen puolelle yrittaen siepata maassa vierailevan unkarilaisen paronittaren Zitan. Suomalainen luutnantti Routa estää kuitenkin tämän ja palkinnoksi onnistuneesta toiminnastaan hänet siirretään yleisesikunnan palvelukseen Helsinkiin. == Teoksia == * Tulta ja tuulta : romaani. WSOY 1939, 2. painos 1940, 3. painos 1941 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Wang Hao

Wang Hao voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Hao Wang kiinalais- yhdysvaltalainen loogikko, filosofi ja matemaatikko *Wang Hao, kiinalainen pöytätennispelaaja *Wang Hao, kiinalainen shakin suurmestari *Wang Hao, kiinalainen kilpakävelijä *Wang Hao, kiinalainen uimahyppääjä
Seine (departementti)

Seine oli aikaisemmin yksi departementteinä tunnetuista Ranskan aluehallinnon yksiköistä. Se oli enklaavina Seine-et-Oisen departementtin sisällä ja käsitti Pariisin lähimpine esikaupunkeineen. Sen nimi oli alkuun vuosina 1790–1795 Pariisin departementti, minkä jälkeen se sai myöhemmän nimensä. Sekä Seinen että Seine-et-Oisen departementit lakkautettiin Pariisin seudun paikallishallinnon uudelleenjärjestämisen yhteydessä tammikuussa 1968. Tällöin Seinen departementti jaettiin seuraaviin osiin: Pariisi (1 kunta), Hauts-de- Seine (27 kuntaa), Seine-Saint-Denis (24 kuntaa) ja Val-de-Marne (29 kuntaa). Luokka:Ranskan entiset departementit
Veronkierto

Veronkierto on lakeja ja verojärjestelmän sääntöjä periaatteessa noudattavaa mutta kuitenkin lakien tarkoituksesta poikkeavaa toimintaa omien verojen pienentämiseksi tai välttämiseksi kokonaan. Veronkierto voi tapahtua esimerkiksi lainsäädännön aukkoja (ns. porsaanreikiä) tai erilaisia keinotekoisia järjestelyitä hyödyntämällä. Yleiskielessä kutsutaan veronkierroksi usein myös veropetosta, joka on eräs rikostyyppi. Veronkiertoa ei pidä sekoittaa (lain tarkoituksen mukaiseen) verosuunnitteluun,Factum, Weilin+Göös 2003–2005.Suomen kielen perussanakirja, Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 1994, ISBN 951-861-433-4. vaikka niiden välillä ei olekaan tarkkaa rajaa. Veronkierron erään pääryhmän muodostavat tapaukset, joissa oikeudellisen muodon ja taloudellisen sisällön välillä on ristiriita. Tällöin väärinkäytetään sinänsä laillisia verotusmuotoja. Toinen ryhmä on sarjatoimet, joissa oikeustoimi jaetaan keinotekoisesti useaan osaan, jotta niiden yhteinen veroseuraamus olisi vähäisempi kuin yhden kokonaisuuden veroseuraamus. Intressinpuutetilanteeksi nimitetään sopimustilannetta, jossa toisella sopijapuolella on olennainen verotuksellinen päämäärä määrittää sopimusehdot mieleisekseen. Toisella sopijapuolella tällaista intressiä ei ole. Ostaja saattaa esimerkiksi maksaa myyjän eri aikoina hankkimista osakkeista eri hinnan.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa V palstat 1131–1134. Useaa veromuotoa varten verolakeihin on säädetty veron kiertämistä ehkäisevä yleislauseke. Näistä tärkein on verotusmenettelylakiinLaki verotusmenettelystä, 28 §. sisältyvä yleislauseke, joka koskee tulo- ja varallisuusverotusta. ArvonlisäverolaissaArvonlisäverolaki, 181 §. on vastaava säännös, samoin laissa elinkeinotulon verottamisestaLaki elinkeinotulon verottamisesta, 52h §.. Siirrettäessä etuja osakeyhtiöltä osakkeenomistajalle saatetaan syyllistyä peiteltyyn osingonjakoon. Myös väliyhteisöjen käytössä voidaan syyllistyä rikolliseen menettelyyn. ==Veronkierron laajuus== Aalto-yliopiston professori Tomi Viitalan mukaan ei ole olemassa luotettavia arvioita veronkierron aiheuttamista tulonmenetyksistä Suomessa tai juuri muuallakaan. ==Katso myös== * Verokilpailu * Veroparatiisi * Verokalenteri * Harmaa talous * Hallintarekisteri * Kannustin * Luxemburg-vuodot * Siirtohinnoittelu * Double Irish – Dutch Sandwich * Yrityksen saattohoito ==Lähteet== Luokka:Verotus
András Herczeg

András Herczeg (s. 11. heinäkuuta 1956) on unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Toukokuusta 2017 lähtien hän on toiminut Debrecenin päävalmentajana. ==Ura== Herczeg pelasi urallaan useissa eri unkarilaisseuroissa alemmilla sarjatasoilla. 1979 hän oli voittamassa Unkarin 1.divisioonaa Debreceni VSC:n kanssa. 1988 Herczeg lopetti pelaajana ja siirtyi valmentajaksi. Hän aloitti uransa junioriseura Debreceni SI:n päävalmentajana. Hän nousi tietoisuuteen 1995, kun hänet valittiin vuoden juniorivalmentajaksi. Menestys poiki hänelle paikan Debreceni VSC:n apulaisvalmentajana ja kaudella 1997/98 seuran päävalmentajana. 1998–99 Herczeg valmensi Unkarin olympiamaajoukkuetta palaten Debreceni VSC:n organisaatioon juniorivalmentajaksi. Kauden 2000/01 hän vietti Tiszaújvárosin päävalmentajana kunnes palasi Debrecenin apulaisvalmentajaksi. Hän oli apulaisvalmentajana voittamassa yhdessä Attila Supkan kanssa kolmea Unkarin mestaruutta ja yhtä cup-mestaruutta. Kun tšekkiläinen Miroslav Beránek jätti seuran mestaruuskauden 2006/07 jälkeen Herczeg nousi seuran päävalmentajaksi. Hän on jatkanut seuran menestyskulkua Unkarissa. Debyyttikaudella tuli cupmestaruus ja 2008/09 tuloksena oli päävalmentajauran ensimmäinen liigmestaruus. Kaudella 2009/10 menestystä tuli myös eurokentillä, kun Debreceni VSC eteni Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Viimeisellä karsintakierroksella se pudotti Levski Sofian yhteismaalein 4–1. Menestys jatkui myös kaudella 2009/10, kun Debreceni vei toisen perättäisen Unkarin mestaruuden. Kaudella 2010/11 meno kuitenkin tökki ja Herczeg sai potkut joulukuussa 2010.Official: Zdenek Scasny Appointed New Debrecen Coach Toukokuussa 2017 Herczeg palasi Debrecenin päävalmentajaksi.DVSC: már nem Pontes a vezetőedző – hivatalos ===Meriitit valmentajana=== * Unkarin mestaruus (2): 2009, 2010 **Hopeaa: 2008 * Unkarin cup (2): 2008, 2010 * Unkarin supercup: 2009 ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Unkarilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt