EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tukholman saaristo

Tukholman saaristo () on Ruotsin suurin saaristo ja yksi koko Itämeren suurimpia. Se levittäytyy Tukholmasta, noin 60 kilometrin verran itään, rajoittuen Ahvenanmereen. Saaristo mukailee suurimmaksi osaksi Uplannin ja Södermanlandin maakuntien rannikkoa. Se koostuu arviolta 30 000 saaresta ja luodosta Öregrundin ja Landsortin välillä. Heinä- ja elokuussa vuonna 1719 toistasataa Venäjän laivaston alusta hyökkäili saaristossa ja rannikolla ja poltti monia rakennuksia. Aikaa kutsutaan nimellä Rysshärjningarna. Vuonna 1719 saaristossa arveltiin olevan noin 2 900 asukasta, pääasiassa kalastajia. Nykyään saaristossa on noin 10 000 asukasta, ja lisäksi siellä sijaitsee noin 50 000 vapaa-ajan asuntoa, joita asuttaa suurimmaksi osaksi tukholmalaiset. Saariston suurin kaupunki, pois lukien Tukholma, on Vaxholm. Kaupungin lähistöllä sijaitsee myös tunnettu louhos, Ytterby. Saariston maisemaa on pitkän aikaa muokannut, ja muokkaa edelleen, maankohoaminen. Sen saaret kohoavat noin viiden millimetrin vuosivauhtia. Monet tunnetut runoilijat, kirjailijat ja taiteilijat ovat saaneet vaikutteita Tukholman saaristosta, ja ovat kokeneet sen kiehtovaksi. Joukkoon lukeutuu muun muassa August Strindberg, Ture Nerman, Roland Svensson, Ernst Didring sekä Aleister Crowley. == Saaria == *Blidö *Dalarö *Finnhamn *Furusund *Grinda *Husarö *Ingmarsö *Ljusterö *Möja *Nåtarö *Nämdö *Ornö *Rindö *Sandhamn *Stomnarö *Svartsö *Söderöra *Utö *Vaxholm *Yxlan *Yxlö *Öja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukholman lääni Luokka:Ruotsin saaret Luokka:Saaristot Luokka:Itämeri
National Rifle Association of America

National Rifle Association of America eli NRA () on yhdysvaltalainen vuonna 1871 perustettu ampumaharrastajien etujärjestö. Yhdysvaltojen sisällissodan pohjoisvaltioiden puolella taistelleet veteraanit eversti William Church ja kenraali George Wingate perustivat National Rifle Associationin 17. marraskuuta 1871 New Yorkissa. Sittemmin NRA on muuttunut vaikutusvaltaiseksi kansalais- ja lobbausjärjestöksi, joka on tullut tunnetuksi amerikkalaisten perustuslaillisen aseenkanto-oikeuden voimakkaasta puolustamisesta. NRA:n tunnettuja jäseniä ovat muun muassa vuoden 2008 presidentinvaalien ehdokas John McCain ja hänen varapresidenttiehdokkaansa Sarah Palin sekä Yhdysvaltain presidentit Ulysses S. Grant, Theodore Roosevelt,William Howard Taft, Dwight D. Eisenhower, John F. Kennedy, Richard Nixon, Ronald Reagan, George H. W. Bush ja Donald Trump. Bush erosi NRA:sta vuonna 1995 Grant toimi myös yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1883–1884. Kitaristi Ted Nugent on saanut julkisuutta NRA:n puolestapuhujana. NRA:n puheenjohtajana toimineista kansainvälisesti tunnetuimpia oli edesmennyt elokuvanäyttelijä Charlton Heston. NRA omistaa hotelliketjuja, huoltoasemaketjuja, pikaruokalaketjuja sekä lukuisien muiden liikeyrityksien osakkeita. NRA:n jäseniä on yli viisi miljoonaa, ja se on noin 500 ihmisen kokopäiväinen työnantaja. NRA on ollut perustamisestaan lähtien yhdysvaltalaisen politiikan merkittävä taustavaikuttaja. == Poliittisen toiminnan komitea == NRA:n poliittisessa toiminnassa merkittävä taho on NRA Political Victory Fund (NRA-PVF). Se luokittelee poliittisia päättäjiä ja ehdokkaita sen mukaan, mitä he ovat äänestäneet virassa ollessaan, lausuneet julkisesti ja vastanneet NRA:n lähettämään kyselylomakkeeseen. NRA-PVF arvioi ehdokkaat heidän koko äänestyshistoriansa mukaan, ja antaa arvosanat, joista A on korkein ja F on matalin. A-luokitus tarkoittaa sitä, että luokituksen saanut poliitikko kannattaa NRA:n mukaan Yhdysvaltain perustuslain toista lisäystä, joka antaa ihmisille oikeuden kantaa asetta, ja metsästystä. NRA kannattaa poliittisia ehdokkaita heidän luokituksensa mukaan. Vuoden 2008 vaaleissa NRA laittoi miljoonia dollareita tukemiensa ehdokkaiden vaalikampanjoihin, kampanjakuluihin ja ruohonjuuritason ohjelmiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *National Rifle Association Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Gothia Cup

Gothia Cup on vuosittain Ruotsin Göteborgissa pelattava kansainvälinen nuorten jalkapalloturnaus. Ensimmäisen kerran vuonna 1975 järjestettyyn turnauksen on osallistunut parhaimmillaan yli 1 500 joukkuetta. Joukkueiden määrä on kasvanut huimasti vuosien saatossa, sillä ensimmäisessä turnauksessa joukkueita oli 275. Osallistujien määrällä mitattuna kyseessä on maailman suurin jalkapalloturnaus, sillä vuonna 2004 siihen osallistui yli 32 000 pelaajaa 1 525 joukkueesta 61 eri maasta. Gothia Cupin kaikkien aikojen menestynein joukkue on ruotsalainen IF Brommapojkarna, jolla on yhteensä 19 turnauksen kokonaisvoittoa. Heinäkuussa pidettävän turnauksen avajaisseremoniat sekä finaaliottelut järjestetään Ullevilla, yhdellä 1958 MM- kisojen stadioneista. ==Aiheesta muualla== *Turnauksen viralliset sivut Luokka:Kansainväliset jalkapallocupit Luokka:Ruotsin jalkapallo Luokka:Göteborgin urheilutapahtumat
Carmen Rasmusen

Carmen Rasmusen (s. 25. maaliskuuta 1985, Edmonton, Alberta) on kanadalais- yhdysvaltalainen laulaja, joka sijoittui kuudenneksi American Idolin toisella tuotantokaudella vuonna 2003. Rasmusen soittaa myös pianoa ja kitaraa. Hän on syntyperältään norjalainen. Hänen ensimmäinen EP Carmen, julkaistiin omakustanteena ja se sisälsi hänen ensimmäisen singlensä, "Photograph". Debyyttialbuminsa Nothin' Like the Summer hän julkaisi 28. elokuuta 2007 ja albumin ensimmäinen single "Nothin' Like the Summer" debytoi Yhdysvalloissa 24. huhtikuuta 2007. == Diskografia == === Albumit === * Carmen (EP) (2004) * Nothin' Like the Summer (2007) === Singlet === * "Photograph" (2004) * "Nothin' Like the Summer" (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rasmusen MySpacessa Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:American Idol -kilpailijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Estádio Nacional

Estádio Nacional on yleisurheilu- ja jalkapallostadion Oeirasin kunnassa lähellä Portugalin pääkaupunkia Lissabonia. Se otettiin käyttöön 10. kesäkuuta 1944 ja sen kapasiteetti on 32 000 istumapaikkaa. Stadionilla pelataan yleensä Portugalin cupin loppuottelu, ja vuonna 1967 se toimi Euroopan Cupin loppuottelun näyttämönä. Vuonna 1955 stadionilla pelattiin Euroopan Cupin historian ensimmäinen ottelu Sportingin ja Partizanin välillä. Stadionin arkkitehtoninen erikoisuus on toisen pääkatsomon puuttuminen kokonaan. == Aiheesta muualla == Estadio Nacional Luokka:Portugalin yleisurheilu Luokka:Lissabonin alue
Nigel Reo-Coker

Nigel Shola Andre Reo-Coker (s. 14. toukokuuta 1984 Croydon, Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapalloilija, joka pelaa Aston Villa FC:ssa keskikenttäpelaajana. Hän on 172 senttimetriä pitkä. Reo-Coker on edustanut ammattilaisuransa aikana vasta kahta seuraa, ennen West Hamia hän pelasi Wimbledonin riveissä. 12 maaottelua Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut Reo-Coker oli lähellä paikkaa 2006 MM-kisoihin matkanneessa A-maajoukkueessa, mutta sai lopulta tyytyä kotiin jäävän varamiehen rooliin. Hän kuuluu tällä hetkellä maansa suurimpiin lupauksiin yhdessä Theo Walcottin ja Aaron Lennonin kanssa. Reo-Coker voi kuitenkin valita maajoukkueekseen myös Sierra Leonen, sillä hänellä on sukujuuria siellä ja A-maajoukkuedebyytti on vielä tekemättä. Reo-Coker, Nigel Reo-Coker, Nigel Reo-Coker, Nigel
Aaron Lennon

Aaron Justin Lennon (s. 16. huhtikuuta 1987 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Burnleyä. 165 senttimetriä pitkän Lennonin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. == Ura seurajoukkueissa == Lennon aloitti ammattilaisuransa Leedsissä, jossa hän teki Valioliigadebyyttinsä elokuussa 2003, vain 16 vuoden ja 129 päivän ikäisenä. Hänestä tuli samalla kaikkien aikojen nuorin Valioliigapelaaja.Lennonin profiili Tottenhamin virallisilla sivuilla Vuoden 2005 heinäkuussa Lennon siirtyi Tottenhamiin miljoonan punnan siirtosummalla. Debyyttinsä Tottenhamissa Lennon teki Chelseaa vastaan elokuussa 2005. Ensimmäisellä kaudellaan (2005–2006) Tottenhamissa Lennon pelasi 29:ssä pelissä. Kaudella 2006–2007 Lennon pelasi Valioliigassa 24:ssä ottelussa ja kaikkiaan kaudella 43:ssa ottelussa ja teki viisi maalia. Kaudella 2007–2008 Lennon esiintyi 47:ssä Tottenhamin ottelussa kaikista 57:stä ottelusta. 20\. maaliskuuta 2009 Lennon solmi uuden pelaajasopimuksen Tottenhamin kanssa. Uusi sopimus pidensi Lennonin aikaisempaa sopimusta kahdella vuodella ja kesti 2014 kesään saakka.. Tammikuussa 2015 Lennon siirtyi lainalle Valioliigassa pelaavaan Evertoniin ja teki syyskuussa 2015 kolmivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Tammikuussa 2018 hän siirtyi Evertonista Burnleyyn. == Ura maajoukkueessa == Lennon debytoi Englannin maajoukkueessa kesäkuussa 2006 Jamaikaa vastaan pelatussa ottelussa. Hänet valittiin myös vuoden 2006 MM- kisoihin, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa yhteensä 104 minuuttia. Lennon oli sivussa Englannin maajoukkueesta Fabio Capellon tultua maajoukkueen valmentajaksi mutta palasi joukkueeseen hyvien seurajoukkuenäyttöjen myötä. Lennon pelasi vuoden 2010 MM-kilpailuissa kaksi alkulohko-ottelua, joista toisen kokonaan. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa helmikuussa 2013. == Saavutukset == *Carling Cupin voitto: 2008 *Kaikkien aikojen nuorin Valioliigassa esiintynyt pelaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lennon FootballDatabase-tietokannassa *Lennon Englannin jalkapalloliiton virallisilla sivuilla Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arosusi

Arosusi () on Hermann Hessen vuonna 1927 julkaistu, osittain omaelämäkerrallinen romaani. Sitä pidetään Lasihelmipelin ohella Hessen tunnetuimpana ja luetuimpana teoksena. == Juoni == Kirjan päähenkilö on keski- ikäinen Harry Haller, jonka elämä on rajusti ailahtelevaa. Hänen suhteensa ympäröivään yhteiskuntaan on vaikea, ja useimmiten Harry sulkeutuukin omaan maailmaansa kirjojen ja klassisten mestarisäveltäjien pariin. Eräänä iltana hänelle kuitenkin annetaan kadulla erikoinen vihkonen, "Kirja Arosudesta". Siinä kerrotaan miehestä, joka on puoliksi susi, eikä saa sovitettua yhteen luonnettaan miehen ja suden välillä ja tuntee siksi suurta ahdistusta. Harry kokee tarinan viittaavan itseensä, ja kirjassa onkin merkittävässä roolissa Harryn pohdinta oman persoonansa luonteesta ja siitä, kuinka sulauttaa mies ja susi samaan kehoon ja mieleen. Harry ajautuu persoonallisuuskriisissään itsemurhan partaalle, mutta tavattuaan kapakassa viehkeän naisen nimeltä Hermine, hänen elämänsä suunta ainakin hetkeksi muuttuu. Hermine vie Harryn iloisen yöelämän, tanssin ja seurustelun maailmaan, josta Harry on jo kauan aikaa sitten vieraantunut. Harry tutustuu myös Pablo-nimiseen muusikkoon, joka opettaa hänelle elämää, ja Maria-nimiseen kiihkeään nuoreen naiseen, josta tulee hetkeksi Harryn rakastaja. Harryn sisäinen kamppailu Arosuden ja muiden luonteensa pirstaleiden kanssa huipentuu ainoastaan hulluille tarkoitetun Maagillisen teatterin näyttämöllä hallusinogeenien ja hurjien kuvitelmien saattelemana. Kirja on hyvin voimakas ja lukeminen vaatii ajattelua ja syventymistä, sillä Hessen käyttämät modernistiset lauserakenteet ovat ajoittain vaikeaa luettavaa. Romaanin alussa on "Julkaisijan esipuhe" ja "Kirja Arosudesta", jotka tyylillisesti eroavat teoksen kolmannesta osasta "Harryn muistiinpanot". Huomattava osa tekstistä käytetään selittelyyn ja psykoanalyyttisiin pohdintoihin. Useamman persoonan sulauttaminen samaan kehoon on tuttu teema myös Hessen romaanista Narkissos ja Kultasuu. Kirjassa on useita psykologisia ja psykoanalyysin aineksia. Kerronnassa kuultavat myös Hessen 1920-luvulla kokemat henkilökohtaiset vaikeudet. ==Sovitukset== Fred Haines on vuonna 1974 ohjannut romaaniin perustuvan elokuvan Steppenwolf. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Max von Sydow, Dominique Sanda ja Pierre Clementi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Arosusi Kirjasampo.fi:ssä * Jukka Tavi: Arosusi. Kirjastolehti. (Arkistoitu sivu) * Luokka:Hermann Hessen teokset Luokka:Vuoden 1927 kirjat
Danelagen

Danelagen (danelag tai Danelaw; ) eli ”tanskalaisten laki” oli varhaisella keskiajalla voimassa niillä itäisen ja pohjoisen Englannin alueilla, jotka viikingit olivat valloittaneet. Näissä osissa Englantia noudatettiin lakeja ja perinteitä, jotka erosivat anglosaksien hallitsemien alueiden tavoista. Danelagen tarkoitti lain lisäksi myös tanskalaisten (normannien) valloittamia alueita. Viikinkipäällikkö Horik I perusti vuonna 835 Thamesjoen suulle tukikohdan. Aluksi viikingit tekivät ryöstöretkiä, mutta vähitellen siirryttiin alueiden asuttamiseen ja verottamiseen. Normannien ja vapaan Englannin välinen raja sovittiin Edingtonin taistelun jälkeen vuonna 878. Englannin luovuttamalla Danelagenin alueella sijaitsivat muun muassa Jorvik (nykyinen York) ja Norvic (nykyinen Norwich). Tanskan sotilaallinen voima alkoi kuitenkin ehtyä 800-luvun loppupuoliskolla ja samalla se siirsi painopisteen mantereen puolelle Seinejoen suulle. Osa Danelagenista menetettiin 900-luvun alussa ja loppuosa vuonna 939. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin keskiaika Luokka:Tanskan keskiaika Luokka:Oikeushistoria Luokka:Viikinkiaika
Sydneyn sinfoniaorkesteri

Sydneyn sinfoniaorkesteri () on Sydneyssä, Australiassa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin nykymuodossaan vuonna 1946. Alkuperäisessä kokoonpanossa jäseniä oli 82. Sydneyn sinfoniaorkesterin ensimmäiseksi ylikapellimestariksi nousi vuonna 1947 Eugene Goossens. Orkesteri pitää vuosittain noin 150 konserttia. Nykyisenä ylikapellimestarina toimii italialainen Gianluigi Gelmetti. == Ylikapellimestarit == * Eugene Goossens (1947-1956) * Nikolai Malko (1957-1961) * Dean Dixon (1964-1967) * Willem van Otterloo (1971-1978) * Louis Frémaux (1979-1982) * Charles Mackerras (1982-1985) * Zdeněk Mácal (1986-1987) * Stuart Challender (1987-1991) * Edo de Waart (1993-2003) * Gianluigi Gelmetti (2004-) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Sydney Luokka:Australialaiset sinfoniaorkesterit
CMS

CMS voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * CMS, Club Marketing & Management Services, kansainvälinen kuntoklubiketju * CMS, Conversational Monitor System, IBM:n z/VM-suurkonekäyttöjärjestelmän osa * Sisällönhallintajärjestelmä () * Compact Muon Solenoid, hiukkasfysiikan tutkimuslaitos CERNin LHC-kiihdyttimen koeasema
Elvi Maarni

Elvi Maarni (8. lokakuuta 1907 Viipuri – 7. lokakuuta 2006 Vantaa)Ulla Vihanta: Elvi Maarni (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 7.10.2006. Viitattu 19.7.2018. oli suomalainen taidemaalari. Maarni vietti lapsuutensa ja nuoruutensa syntymäkaupungissaan Helsingissä. Hänen lapsuudenkotinsa oli täynnä taidetta. Elvi Maarni opiskeli Vapaan Taidekoulun iltalinjalla Otavan kirjapainossa työskennellessään. Hän oli surrealisti, jota on verrattu Helene Schjerfbeckiin. Maarni ei juurikaan osallistunut näyttelyihin teoksillaan. Maarnin mesenaattina toimi taidekauppias Helmuth van Assendelft, joka osti kuukausipalkkaa vastaan Maarnin maalaukset. Maalausten aiheina on muun muassa sodan ja sen jälkeisen ajan tunnelmat, töistään palaavat ihmiset, viulistit sekä äiti ja lapsi -teema.Elvi Maarni - elämä ja taide. Web Archive 2011. Viitattu 2.8.2022. Maarni kuoli 98-vuotiaana syksyllä 2006. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Keräilijän Elvi Maarnista tekemät sivut. Web Archive. * Suomen taiteen vuosikirja 1945 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Santa María (purjealus)

Santa María (Pyhä Maria) oli suurin Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisellä, vuonna 1492 Atlantin poikki länteen suuntautuneella matkalla käytetyistä purjelaivoista. Santa María oli karakkityyppinen alus, joka toimi myös tutkimusmatkan lippulaivana. Muut ensimmäisen tutkimusmatkan purjealukset olivat karavelit Pinta ja Niña. Alus haaksirikkoutui kesken matkan joulupäivänä 1492 Haitin pohjoispuolella Cap-Haïtienin lähellä.Heikki Arola: Kolumbuksen lippulaiva löytyi ehkä Haitin edustalta. Helsingin Sanomat 14.5.2014 s. A31 ==Laivan historia== Aluksen alkuperäinen nimi oli La Gallega (suom. galicialainen nainen), luultavasti sen johdosta, että alus oli rakennettu Galiciassa, Pontevedran kaupungissa. Aluksella purjehtineet merimiehet kutsuivat sitä kuitenkin nimellä Marigalante (suom. Likainen Maria), joka viittasi prostituoituun. Kirjoituksissaan pappi Bartolomé de las Casas ei koskaan puhu aluksesta millään näistä kolmesta nimestä vaan viittaa siihen sanoilla La Capitana tai La Nao. Aluksen pituudesta ei ole tarkkaa tietoa, mutta vastaaviin tunnettuihin saman ajankohdan aluksien löytöihin perustuen sen pituudeksi arvioidaan nykyään noin 19 metriä, leveydeksi 5 metriä ja vetoisuudeksi noin 108 tonnia. ===Haaksirikkoutuminen=== thumb|Santa Marían ankkuri on museossa Haitissa Jouluaattona 1492 alus purjehti Hispaniolan rannikkoa pitkin. Kolumbus ei ollut nukkunut kahteen yöhön ja meni nukkumaan. Meri oli tyyni ja tällöin merimies, jonka tehtävänä oli laivan ohjaaminen antoi ruorin hyttipojalle. Keskiyöllä alus ajautui merivirran mukana hiekkasärkälle. Alusta yritettiin pelastaa ja sen mastot katkaistiin aluksen keventämiseksi. Alus kääntyi kuitenkin kyljelleen ja sen runkolankkuja vääntyi irti. Kun alus todettiin menetetyksi miehistö siirtyi Niñalle. Tämä oli kuitenkin liian pieni alus molemmille miehistöille, jolloin 39 miestä jätettiin Hispaniolaan. He perustivat Santa Maríasta irrotetun puutavaran avulla leirin, joka sai nimekseen Villa de Navidad (Joulukylä). ==Hylyn etsintä== Barry Cliffordin johtama meriarkeologiryhmä kertoi toukokuussa 2014, että se on mahdollisesti paikantanut ja löytänyt Santa Marían jäännökset. Sijainti määriteltiin Kolumbuksen päiväkirjamerkintöjen ja hänen rakentamansa linnakkeen La Navidadin perusteella. Suomalaisen meriarkeologian tutkija Riikka Alvikin arvion mukaan laivasta voi olla jäljellä painolastin alla säilynyttä pohjaosa. YK:n kulttuurijärjestö Unesco on kuitenkin kiistänyt hylyn olevan Santa María, sillä sen kiinnikkeet edustavat myöhäisempää laivatekniikkaa ja hylky on löydetty väärästä paikasta. Sittemmin YK:n asiantuntijat ovatkin todenneet, ettei kyseessä ole Santa María vaan myöhäisempi alus.Kolumbuksen lippulaiva Santa Maria yhä kadoksissa, keväinen löytö osoittautui uudemmaksi laivaksi, Yle.fi, viitattu 13.10.2014 Aluksesta on tehty useita replikoita, mutta yksikään niistä ei todennäköisesti ole täydellinen kaksoiskappale, sillä piirustuksia Kolumbuksen laivoista ei ole olemassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TheNina.com * Kristoffer Kolumbuksen laivat * Kolumbuksen laivojen miehistöt Luokka:Purjelaivat Luokka:Amerikan löytäminen
Ernest M. McSorley

Ernest Michael McSorley (29. syyskuuta 1912 — 10. marraskuuta 1975) oli kanadalaissyntyinen merimies ja rahtilaiva SS Edmund Fitzgeraldin viimeinen kapteeni. McSorley ja 28 miehistönjäsentä katosivat Yläjärvellä, kun Fitzgerald upposi voimakkaassa syysmyrskyssä. Syntyperältään kanadalainen McSorley muutti yksitoistavuotiaana Yhdysvaltoihin isänsä ja äitipuolensa mukana, ja vietti teini-ikänsä St. Lawrencen meriväylän varrella New Yorkin osavaltion Ogdensburgissa. Kadotessaan laivansa mukana 10. marraskuuta 1975 McSorley oli kokenut merimies, joka oli purjehtinut yli 40 vuoden ajan sekä Suurilla järvillä että valtamerillä. Hän sai Fitzgeraldin komentoonsa vuoden 1972 keväällä. Sitä ennen hän oli toiminut kaikkiaan yhdeksän eri aluksen kapteenina. McSorley oli hiljainen mies joka kohteli miehistöään ammattilaisina, ja jota hänen virkaveljensä arvostivat ja pitivät häntä kokeneena ja taitavana kapteenina. Menehtyessään McSorley oli 62-vuotias, ja hän oli aikonut jäädä eläkkeelle purjehduskauden päättyessä. McSorley asui Ottawa Hillsin lähiössä Toledossa Ohiossa vaimonsa Nellie Pollockin kanssa. McSorley ja Pollock eivät saaneet omia lapsia, mutta Pollockilla oli kolme lasta edellisestä avioliitostaan. Kun McSorley katosi laivansa mukana, Nellien terveydentila oli jo heikko, mutta hän eli vielä seitsemäntoista vuotta miehensä kuoleman jälkeen ja menehtyi 82-vuotiaana 13. helmikuuta 1993. Luokka:Yhdysvaltalaiset merimiehet Luokka:Merikapteenit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Palamisilman esilämmitin

Palamisilman esilämmitin (luvo) on voimalaitoskomponentti, jossa kattilan palamisilmaa esilämmitetään savukaasuilla. Usein käytetty nimi luvo tulee saksan sanasta luftvorwärmer. Palamisilman esilämmityksellä parannetaan voimalaitoksen hyötysuhdetta. == Toimintaperiaate == Luvo sijaitsee voimalaitoksen savukaasukanavassa syöttöveden esilämmittimen jälkeen savukaasujen virtaussuuntaan nähden. Noin 300–400 °C:n lämpöiset savukaasut lämmittävät palamisilman noin 20 °C:sta 250–350 °C:seen. Savukaasut jäähtyvät yleensä noin 150 °C:seen. Tätä kylmemmässä savukaasuissa olevat syövyttävät ainekset saattavat tiivistyä ja syövyttää lämmönvaihdinta. Kriittinen lämpötila riippuu voimakkaasti polttoaineesta ja erityisesti sen rikkipitoisuudesta. Runsasrikkistä hiiltä poltettaessa mainittu 150 °C on usein riittävän korkea ehkäisemään korroosion savukaasukanavissa ja piipussa, kun taas maakaasua käytettäessä rikkiä ei ole juuri lainkaan ja kriittisen alarajan muodostaakin ns. kastepiste. Kastepisteen alapuolella savukaasuissa oleva kosteus tiivistyy pinnoille, mikä aiheuttaa nopean korroosion ja muita ongelmia. Voimalaitoskattilan suurin häviö muodostuu kuumien savukaasujen mukana menevästä lämmöstä. Ilman esilämmitin laskee savukaasujen lämpötilaa ja nostaa siis hyötysuhdetta. == Tekniset ratkaisut == Ilman esilämmittimiä valmistetaan kahdella erilaisella periaatteella, niin sanottuina putkiluvoina tai niin sanottuina pyörivinä luvoina. Putkiratkaisussa palamisilma kulkee savukaasukanavassa olevien putkien sisällä, ja savukaasut kulkevat putkien ulkopuolella. Ratkaisu sopii, kun savukaasut ovat helposti likaavia tai syövyttäviä, kuten sellutehtaiden lämmöntalteenottokattiloissa. Pyörivä ilman esilämmitin koostuu tuhansista ohuista metallilevyistä, jotka pyörivät hitaasti savukaasu- ja ilmakanavien välillä. Levyt lämpenevät savukaasupuolella ja luovuttavat lämpönsä ilmapuolella. Pyörivät luvot ovat suhteellisen kalliita yksiköitä: perinteisessä voimalaitoksessa ne voivat olla kolmanneksi kallein kokonaisuus turbiinin ja kattilan jälkeen. ==Katso myös== * Rekuperaattori Luokka:Lämmönsiirtimet Luokka:Voimalaitos
Nikolai Mjaskovski

Nikolai Jakovlevitš Mjaskovski (; 20. huhtikuuta (J: 8. huhtikuuta) 1881 Novogeorgijevsk, Varsovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 8. elokuuta 1950 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäläinen säveltäjä. Mjaskovski syntyi Novogeorgijevskissa lähellä Varsovaa (nykyisen Ukrainan alueella) ja muutti nuorena Pietariin, jossa hän pääsi vuonna 1906 Pietarin konservatorioon. Hänen opettajinaan olivat muiden muassa Nikolai Rimski-Korsakov ja Anatoli Ljadov. Ensimmäisen maailmansodan aikana Mjaskovski oli sotapalveluksessa. Vuodesta 1921 hän toimi professorina Moskovan konservatoriossa, jossa hänen oppilaisiinsa kuuluivat esimerkiksi Dmitri Kabalevski ja Aram Hatšaturjan. Mjaskovski sai vuonna 1941 Stalin-palkinnon 21. sinfoniastaan. Hän kuoli syöpään vuonna 1950.Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 319. Helsinki: Otava, 1957. Mjaskovski sävelsi 27 sinfoniaa (1908–1949), kolme sinfoniettaa, sinfoniset runot Hiljaisuus ja Alaston, joiden lisäksi hän sävelsi kamarimusiikkia, kuten lukuisisia jousikvartettoja ja pianosonaatteja, sekä kantaatit Kirov on kanssamme ja Öinen Kreml. Hänen nuoruudentuotantonsa oli yksilöllistä, mutta sittemmin hän siirtyi vallankumousaiheisiin ja muihin sosialistisen realismin mukaisiin ohjelmateoksiin. Opettajana hänen vaikutuksensa oli suuri.Facta 2001, osa 11, p. 401. WSOY 1981. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Myaskovsky.ru – mm. elämäkerta, teosluettelo ja levytyksiä , Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Deryck Whibley

Deryck Jayson Whibley (lempinimeltään Bizzy D) (s. 21. maaliskuuta 1980, Scarborough, Ontario) on kanadalainen muusikko. Hän on punk rock -yhtye Sum 41:n laulaja-kitaristi ja lauluntekijä. Whibleyn tärkeimmät musiikilliset vaikuttajat ovat Elvis Costello, The Beatles ja eteläkalifornialaiset punk- yhtyeet. Whibley perusti Sum 41:n Steve Joczin kanssa kesällä 1996. Whibley on sanoittanut lähes kaikki Sum 41:n kappaleet. Hän on ollut tuottamassa osaa Sum 41:n sekä pitkäaikaisen opastajansa ja managerinsa Greig Norin yhtyeen Treble Chargerin albumeita. Whibley oli mukana Treble Chargerin albumilla Detox myös taustalaulajana. Whibley oli naimisissa kanadalaislaulaja Avril Lavignen kanssa vuodet 2006–2009. Sitä ennen hänellä oli lyhyt suhde Paris Hiltonin kanssa. ==Aiheesta muualla== * Sum41.com * * Virallinen fanisivusto There's No Solution * Fanisivusto King Of Disasters Luokka:Kanadalaiset rocklaulajat Luokka:Kanadalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zdeněk Mácal

Zdeněk Mácal (8. tammikuuta 1936, Brno – 25. lokakuuta 2023) oli tšekkiläis- yhdysvaltalainen kapellimestari, joka toimi useiden eri orkestereiden ylikapellimestarina. Hän johti vuodet 2003–2007 Tšekin filharmonista orkesteria. Mácal syntyi Brnossa ja toimi vuosina 1963–1967 Määrin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Hän voitti vuonna 1965 Besançonin kansainvälisen orkesterinjohtokilpailun Ranskassa ja vuonna 1966 Mitropoulos-kilpailun New Yorkissa. Mácalilla oli vuodesta 1992 alkaen Yhdysvaltain kansalaisuus. Tšekin filharmonisen orkesterin lisäksi Mácal toimi ylikapellimestarina Kölnin WDR-sinfoniaorkesterille (1970–1974), Sydneyn sinfoniaorkesterille (1986–1987), Milwaukeen sinfoniaorkesterille (1986–1995) ja New Jerseyn sinfoniaorkesterille (1993–2002). Mácal keskittyi erityisesti Gustav Mahlerin, Johannes Brahmsin ja Antonín Dvořákin teoksiin, ja esimerkiksi New Jerseyn sinfoniaorkesterin kanssa hän levytti melkein jokaisen Dvořákin sinfonian. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta allmusic.comissa Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jari Huttunen (kitaristi)

Jari Jaakko Ilmari Huttunen (s. 24. huhtikuuta 1975 JyväskyläIsoaho, Riekki, s. 212) on suomalainen kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Timo Rautiainen & Trio Niskalaukauksen toisena rytmikitaristina. Huttunen on esiintynyt myös akustisesti kahdestaan Timo Rautiaisen kanssa ja soittanut kitaraa Private Line -yhtyeessä. Huttunen käyttää ESP ja Tokai-merkkisiä kitaroita. Vuodesta 2005 eteenpäin Huttunen on vaikuttanut Dark Days Ahead -yhtyeen kitaristina. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Václav Talich

Václav Talich (28. toukokuuta 1883 – 16. maaliskuuta 1961) oli tšekkiläinen kapellimestari ja viulisti. Talich syntyi Kroměřížissa ja opiskeli musiikkia Prahassa. Hän toimi lyhyen aikaa Berliinin filharmonikkojen viulistina ennen uraansa Tšekin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina (1919–1941). Vuosina 1926–1936 hän johti Tukholman kuninkaallisia filharmonikkoja ja vuosina 1949–1952 Slovakian filharmonista orkesteria. Lisäksi hän toimi Tšekin kansallisteatterin oopperanjohtajana. Talich opetti muiden muassa Charles Mackerrasia. Hän kuoli Berounissa vuonna 1961. == Aiheesta muualla == *František Sláma Archives Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Tšekkiläiset viulistit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Vuotson kanava

thumb|right|Kanava kuvattuna Nelostieltä Vuotson kylässä Porttipahdan suuntaan. Vuotson kanava sijaitsee Sodankylän kunnan pohjoisosassa, jossa se Tankajoen kautta yhdistää Lokan ja Porttipahdan tekojärvet toisiinsa. Vuotson kylän läpi kaivettu, noin kymmenen kilometriä pitkä suluton kanava valmistui vuonna 1981. Kemijoen vesistöön kuuluvan kanavan kautta juoksutetaan vettä Lokasta Porttipahtaan ja edelleen Kitisen voimalaitosten käyttöön. Lokakuusta toukokuulle kestävän juoksutuskauden aikana kanavassa käy virtaus, mutta kesäisin se on yleensä varsin heikko. Paikallisten kalastajien ja matkailun käytössä kanavassa on 1,5 metrin syväyksellä merkitty, Lokan ja Porttipahdan tekojärvet yhdistävä venereitti. Luokka:Suomen kanavat Luokka:Kitisen alue Luokka:Sodankylän rakennukset ja rakennelmat
Stuart Challender

Stuart David Challender (19. helmikuuta 1947 – 13. joulukuuta 1991) oli australialainen kapellimestari. Hän siirtyi vuonna 1968 Eurooppaan ja opiskeli orkesterinjohtoa Hampurissa ja Wienissä. Challender toimi vuosina 1987–1991 Sydneyn sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Häntä edelsi Zdeněk Mácal ja seurasi Edo de Waart. Hän kuoli AIDSin komplikaatioihin vuonna 1991. == Aiheesta muualla == * Muistokirjoitus The New York Timesin verkkosivuilla Luokka:Australialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Leningradin rintama

Leningradin rintama oli puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 27. elokuuta 1941, kun Pohjoinen rintama jaettiin Leningradin ja Karjalan rintamiksi. 24. heinäkuuta 1945 siitä muodostettiin Leningradin sotilaspiiri. Rintaman vahvuus oli suurimmillaan noin kahdeksan armeijaa, joista viisi Leningradin piirityksen sisäpuolella. Joulukuussa saarron ulkopuolisista armeijoista perustettiin Olhavan rintama. Kun Leningradin- ja Olhavan rintamat olivat karkottaneet saksalaiset Narvanjoelle ja rintamat yhdistettiin, se sai hyökkäystehtävän suomalaisia vastaan. 10. kesäkuuta 1944 yhtymä aloitti suurhyökkäyksensä Valkeasaaressa ja pääsi läpimurtoon. Sen tehtävänä oli vielä vain päästä Viipuriin asti, mutta VT-aseman murruttua sen tavoitteeksi annettiin Saimaa ja myöhemmin Kymijoki. VKT-asemassa rintaman hyökkäykset pysäytettiin Tienhaarassa, Tali-Ihantalassa, Vuosalmella ja Viipurinlahdella. Yhtymän tappiot pelkästään kaatuneina olivat useita kymmeniätuhansia. Heinäkuun puolivälin jälkeen neuvostojoukot siirtyivät asemasotaan ja luovuttivat joukkojaan muille rintamille. == Komentajat == * 27. elokuuta – 5. syyskuuta 1941 kenraaliluutnantti Markian Popov * 5.–12. syyskuuta 1941 Neuvostoliiton marsalkka Kliment Vorošilov * 12. syyskuuta – 10. lokakuuta 1941 armeijankenraali Georgi Žukov * 10.–26. lokakuuta 1941 kenraalimajuri Ivan Fedjuninski * 27. lokakuuta 1941 – 9. kesäkuuta 1942 Mihail Hozin * 9. kesäkuuta 1942 – 24. heinäkuuta 1945 Neuvostoliiton marsalkka Leonid Govorov == Lähteet== Luokka:Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa Luokka:Jatkosota
Louis Frémaux

Louis Joseph Félix Frémaux (13. elokuuta 1921 Aire-sur-la-Lys – 20. maaliskuuta 2017) oli ranskalainen kapellimestari. Hän on toiminut ylikapellimestarina Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa, Sydneyn sinfoniaorkesterissa ja Monte-Carlon filharmonisessa orkesterissa. Louis Frémaux opiskeli ennen toista maailmansotaa ja sen aikana Valenciennesin konservatoriossa mutta hänen osallistumisensa vastarintaliikkeeseen häiritsi opintoja. Vuosina 1945–1946 hän palveli Vietnamissa muukalaislegioonassa kapteenina, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa opettajanaan Louis Fourestier. Vuonna 1954 hänet kuitenkin kutsuttiin takaisin muukalaislegioonaan ja lähettiin Algeriaan. Monacon prinssi Rainier halusi hänet johtamaan Monte-Carlon filharmonista orkesteria ja sai järjestettyä hänelle vapautuksen. Frémaux aloitti vuonna 1956 Monte-Carlon filharmonisen orkesterin johtajana ja jatkoi vuoteen 1965 asti. Myöhemmin hän oli Rhône- Alpesin filharmonisen orkesterin johtajana Lyonissa vuosina 1968–1971. Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterissa vuosina 1969–1978. Sydneyn sinfoniaorkesterissa vuosina 1979–1982. Louis Frémaux kuoli 20. maaliskuuta 2017 95-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri

Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri (, CBSO) on Birminghamissa, Englannissa toimiva sinfoniaorkesteri. Se perustettiin vuonna 1920 nimellä Birminghamin kaupungin orkesteri. Edward Elgar johti Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin ensimmäisen konsertin syyskuussa 1920. Orkesteri nousi kuuluisuuteen 1980-luvulla Simon Rattlen johdolla. Vuosina 1998–2008 orkesterin ylikapellimestarina toimi suomalainen Sakari Oramo. Orkesteri on tehnyt levytyksiä EMI:lle, Warner Classicsille ja useille pienemmille yhtiöille. Orkesteri soittaa noin sata konserttia vuodessa. == Ylikapellimestarit == * Appleby Matthews (1920–1924) * Adrian Boult (1924–1930) * Leslie Heward (1930–1943) * George Weldon (1944–1951) * Rudolf Schwarz (1951–1957) * Andrzej Panufnik (1957–1960) * Hugo Rignold (1960–1969) * Louis Frémaux (1969–1978) * Simon Rattle (1980–1998) * Sakari Oramo (1998–2008) * Andris Nelsons (2008–2015) * Mirga Gražinytė-Tyla (2016–2022) * Kazuki Yamada 2023– == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Sinfoniaorkesteri Luokka:Brittiläiset sinfoniaorkesterit
Lyökki

Lyökki () eli Pookinmaa on kallioinen saari Uudenkaupungin Pyhämaan lounaispuolella Selkämerellä. Lyökki on yksi Uudenkaupungin edustan uloimmista saarista: se sijaitsee noin viiden kilometrin päässä rannikolta. Saarella on vuonna 1757 valmistunut Suomen vanhin tunnusmajakka, Lyökin pooki. Luokka:Selkämeren saaret Luokka:Uudenkaupungin saaret Luokka:Suomen merialueiden saaret Luokka:Suomen tärkeät lintualueet
Lyökin pooki

Lyökin pooki on vuonna 1757 rakennettu kivinen tunnusmajakka eli pooki, joka sijaitsee Lyökin saarella Uudessakaupungissa. Lyökin pooki sijaitsee Uudenkaupungin edustan saaristossa, niin sanotun vanhan Pohjanmaan väylän ja Ruotsiin johtaneen meriväylän risteyksessä aivan saariston uloimmassa reunassa. Se on Suomen vanhin säilynyt tunnusmajakka ja myös Suomen vanhin tunnettu merimerkki. Se on myös ainut Ruotsin vallan ajalta alkuperäisenä säilynyt majakka. Lyökin pooki ja luotsiasema ovat Museoviraston määrittelemiä valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä. == Historia ja arkkitehtuuri == Aloitteen pookin rakentamisesta teki turkulainen kauppias Kristian Trapp vuoden 1746 Tukholman valtiopäivillä. Aiemmat tunnusmajakat olivat yleensä puuta ja niiden pystyttämisestä olivat vastanneet paikalliset kauppiaat ja laivurit. Lyökin pooki in ilmeisesti rakennettu samojen piirustusten mukaan kuin vuotta aikaisemmin valmistunut Utoön valomajakka, jonka rakennuttajana oli myös Trapp. Punavalkoruutuiseksi maalattu rakennus on 16,5 metriä korkea, sen alaosan halkaisija on 6,8 metriä ja yläosan 3,5 metriä. Lyökin pooki on muurattu isoista maakivistä ja saarelta louhituista graniittilohkareista. Pyöreä katto on muurattu tiilistä ja päällystetty lyijylevyillä. Pookin sisällä on portaikko sekä neljä välitasannetta, mutta rakennelmassa ei ole yhtään huonetta, sillä 2,5 metriä paksut seinät vievät lähes kaiken tilan. Torni oli aluksi valkoinen ja se maalattiin punavalkoruutuiseksi vuonna 1858. Tornissa on myös poltettu merkkitulia. Lyökin pookin nykyinen omistaja on Ulkosaariyhdistys, joka osti rakennuksen valtiolta vuonna 2000. Pooki kunnostettiin vuonna 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomen tunnusmajakat Luokka:Uudenkaupungin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Danevirke

thumb|Danevirke merkittynä Olaus Magnuksen Carta marinaan. Danevirke tai Dannevirke, myös Danewerk, Dannewirk tai Dannewerk () on tanskalaisten alun perin viikinkiajalla rakentama puolustusvalli Etelä-Schleswigissä, nykyisessä Saksassa. Lännessä se päättyy Hollingstedtiin ja idässä Hedebyhyn, lähelle nykyistä Schleswigin kaupunkia. Se toimi vuosisatojen ajan Tanskan puolustusmuurina etelästä tulevia hyökkäyksiä vastaan. Alkuperäinen Danevirke oli mahtava maavarustus, joka erotti Jyllannin niemimaan mantereesta. Perimätiedon mukaan Tanskan kuningas Godfred aloitti vallin rakentamisen noin 808, sillä hän pelkäsi frankkien hyökkäyksiä pohjoiseen. Radiohiiliajoituksen perusteella on kuitenkin saatu selville, että Danevirken ensimmäinen vaihe on peräisin jo 650-luvulta. Godfredin johdolla varustuksia kohennettiin, ja valleja rakennettiin myöhemmin useissa eri vaiheissa aina vuoteen 1200 saakka. Saksan kuningas Henrik I murtautui Danevirken läpi vuonna 934. Tämän jälkeen Harald Sinihammas laajensi vallituksia, mutta Otto II valloitti ne taas vuonna 974. Keskiajalla maavallia vahvistettiin hirsivarustuksin, ja Danevirkeä käytettiin sotajoukkojen kokoontumispaikkana. Kuningas Valdemarin aikana Danevirkeä vahvistettiin tiilimuurein. Suojavarustukset alkoivat vähitellen rappeutua 1400-luvulla, kun Schleswig-Holstein liitettiin Tanskaan. Ensimmäisen Saksan–Tanskan sodan aikana vuonna 1848 tanskalaiset korjasivat Danevirkeä kovalla kiirellä, mutta Preussin tykistö oli vanhoille varustuksille liikaa ja preussilaiset valloittivat Danevirken 23. huhtikuuta 1848. Vuodesta 1850 lähtien puolustuslinjaa vahvistettiin ja korjattiin perusteellisesti, ja tanskalaiset pitivät Danevirkeä valloittamattomana. Toisessa Saksan–Tanskan sodassa vuonna 1864 preussilaiset kuitenkin kiersivät linnoitetun linjan koillisesta. Tanskalaiset vetäytyivät taisteluitta, ja Preussin joukot tuhosivat Danevirken. Tuhosta huolimatta Danevirkestä on jäänyt jäljelle runsaasti melko hyvin säilyneitä raunioita. Alueella on tehty useita arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty muun muassa arvokkaita riimukirjoituksia sekä suuren varuskuntakaupungin jäänteet. Varuskunta on saattanut olla Sliasthorp, joka oli kuningas Godfredin tukikohta, kun hän jälleenrakensi Danevirkeä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Muurit Luokka:Pohjoismaiden historia Luokka:Schleswig-Holsteinin historia Luokka:Tanskalainen arkkitehtuuri Luokka:Viikinkiaika Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Saksassa Luokka:Viikinkien sodankäynti
Asemanseutu

Asemanseutu on perinteisesti kunnan tai pitäjän rautatieaseman ympärille muodostuneelle kylälle annettu paikannimi. Katso myös Asemakylä. * Asemanseutu, Alahärmä * Asemanseutu, Alavus * Asemanseutu, Aura * Asemanseutu, Halikko * Asemanseutu, Joroinen * Asemanseutu, Kempele * Asemanseutu, Laihia * Asemanseutu, Mynämäki * Asemanseutu, Mäntyharju * Asemanseutu, Perniö * Asemanseutu, Rautjärvi * Asemanseutu, Siilinjärvi * Asemanseutu, Ylistaro
Marylandin sinfoniaorkesteri

Marylandin sinfoniaorkesteri (, MSO) on vuonna 1982 perustettu yhdysvaltalainen sinfoniaorkesteri, jonka kotihalli on Maryland Theatre. Marylandin sinfoniaorkesterilla on vuosittain yleisöä noin 60 000 henkeä. Orkesteri on antanut ensiesitykset viidelle teokselle, joista kaksi orkesteri oli itse tilannut. Marylandin sinfoniaorkesterin nykyisenä ylikapellimestarina toimii Elizabeth Schulze. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Maryland Luokka:Yhdysvaltalaiset sinfoniaorkesterit
Radio Hear

Radio Hear on vuonna 2003 perustettu ja vuonna 2006 julkisen toimintansa aloittanut nettiradio. Radiota ylläpitää voittoa tavoittelematon Hear ry -yhdistys. Radio Hear käyttää lisenssivapaita ohjelmia ja soittaa enimmäkseen Teosto-vapaata musiikkia. Tavanomaisesta radiosta poiketen sillä ei ole kiinteitä toimitiloja vaan ohjelmia lähetetään hajautetusti studioista ympäri Suomen. Konseptiin kuuluu ajatus siitä, että jokaisella tulisi olla mahdollisuus ilmaista itseään radion keinoin. Radio Hearia voi kuunnella Internetin välityksellä suorana Ogg- tai MP3-striiminä. Lähetyksiä voi olla samanaikaisesti useammalla kanavalla, mikä mahdollistaa ohjelmiston riippumattomuuden etukäteen sovituista aikatauluista. Useimmista Suomen nettiradioista poiketen suurin osa lähetyksistä on kuunneltavissa myös maan rajojen ulkopuolella. == Historiaa == * Ensimmäinen lähetys 26. helmikuuta 2003, "Hear Radio" * Ensimmäinen suora lähetys 5. huhtikuuta 2003, "Hear Radio Levyraati Special" * Säännöllinen ympärivuorokautinen lähetystoiminta alkaa huhtikuussa 2005 * Julkinen toiminta alkaa Hear Radio Päivässä 17.5.2006 * Hear ry:n perustamiskokous 12.8.2006 * Vuoden 2007 tammikuussa nettisivuilla listattuna yhteensä 23 toimittajaa * Linnunlaulupubi-klubit ja muut tapahtumat suorana radiosta keväällä 2007 * Radio Hear Yläkaupungin Yön radiokanavana 19.5.2007. * Ensimmäinen suora lähetys junasta (väliltä Oulu-Seinäjoki) 17.6.2007. == Kuuntele == * http://radio.hear.fi:8000/hear.ogg Vaihtuvalaatuinen Ogg-striimi * http://hear.fi/128mp3.pls 128kbps MP3-striimi == Aiheesta muualla == * Radio Hearin kotisivut * Hukala.net, 16.05.2006, Hear Radio palauttamaan radiokulttuuria Luokka:Suomalaiset Internet-radioasemat
Karjalan rintama

Karjalan rintama oli Neuvostoliiton puna-armeijan toisen maailmansodan rintama, joka perustettiin 23. elokuuta 1941 jakamalla Pohjoinen rintama Leningradin- ja Karjalan rintamiksi. Rintama lakkautettiin 15. marraskuuta 1944. Karjalan rintaman rintamavastuuseen kuului alue Syvärin alajuoksulta Jäämerelle. Vuoden 1944 alussa Karjalan rintaman alaisuuteen kuului viisi armeijaa: 14. armeija Murmanskin suunnassa, 19. armeija Kantalahden suunnassa, 26. armeija Uhtuassa, 32. armeija Maaselän kannaksella ja 7. armeija Syvärillä. Näistä armeijoista kolme ensimmäistä taisteli Saksan 20. vuoristoarmeijaa vastaan Lapissa. Karjalan rintama aloitti suurhyökkäyksensä (7. ja 32. armeija) 20.–21. kesäkuuta 1944 vallaten Itä-Karjalan, mutta suomalaiset pysäyttivät rintaman hyökkäyksen U-asemaan ja viimeistään Ilomantsissa. Hyökkäyksen päätyttyä Karjalan rintama ryhtyi asemasotaan ja alkoi luovuttaa joukkojaan ”tärkeimmille” sotatantereille muun muassa Valko- Venäjälle. Lapin sodassa Karjalan rintama valloitti Petsamon, Sallan, Kuusamon ja Suomussalmen saksalaisilta. Kahdesta jälkimmäisestä neuvostojoukot lähtivät marraskuun alussa 1944. == Komentajat == Rintamankomentajina olivat: * 1. syyskuuta 1941 – 21. helmikuuta 1944 kenraalieversti Valerian Frolov * 22. helmikuuta – 15. marraskuuta 1944 Neuvostoliiton marsalkka Kirill Meretskov == Lähteet== Luokka:Puna-armeijan rintamat toisessa maailmansodassa Luokka:Jatkosota Luokka:Lapin sota
Hulluchin taistelu

Hulluchin taistelu oli ensimmäisessä maailmansodassa 27. – 29. huhtikuuta 1916 käyty taistelu, jossa saksalaiset käyttivät yöllä hallussaan olleen Hulluchin kylän lähellä kloorikaasua aiheuttaen briteille tappioita. Uusittu kaasuhyökkäys 29. huhtikuuta aiheutti tuulen käännyttyä tappioita saksalaisille itselleen. Englannin 8 000 hengen divisioonasta kuoli 538, 1 590 haavoittui ja Saksan kaikki tappiot olivat alle 500. Luokka:Ensimmäisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Vuoden 1916 sotahistoria Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Pas-de-Calais
Martti Kosma

Martti Johannes Kosma (24. kesäkuuta 1927 Sortavala – 29. heinäkuuta 1999) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hyökkääjänä pelanneen Kosman ura alkoi Kuopion Palloseurassa (1949–1950, 1954), jonka lisäksi hän edusti Kajaanin Palloilijoita (1951–1953). Valmentajana Kosma saavutti Suomen- mestaruuden KuPSissa vuonna 1958 ja Lahden Reippaassa vuosina 1963, 1967 ja 1970. Suomen maajoukkuetta hän valmensi kahden ottelun ajan vuonna 1975. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
La Romareda

La Romareda on jalkapallostadion Zaragozassa, Espanjassa. Stadion avattiin 8. syyskuuta 1957, ja se toimii jalkapalloseura Real Zaragozan kotistadionina. Ensimmäinen ottelu oli avajaispäivänä pelattu Real Zaragoza vastaan Osasuna, joka päättyi maalein 4–3. Stadionin kapasiteetti on 34 596 ja se katettiin täydellisesti vuonna 1994. Stadionille ollaan suunnittelemassa laajennusta, jonka jälkeen kapasiteetti olisi 43 000\. La Romareda olisi toiminut vuoden 2014 talviolympialaisten avajais- ja päättäjäisareenana mikäli Jaca olisi saanut kisat järjestääkseen. == 1982 MM-kilpailuiden ottelut La Romaredalla == La Romaredalla pelattiin vuoden 1982 maailmanmestaruuskilpailuiden alkulohkon 5 otteluita Hondurasin, Jugoslavian ja Pohjois-Irlannin välillä. Päivä Kotijoukkue Tulos Vierasjoukkue 17\. kesäkuuta 1982 0–0 21\. kesäkuuta 1982 1–1 24\. kesäkuuta 1982 0–1 == Aiheesta muualla == * Stadionin esittely Real Zaragozan sivustolla Luokka:Espanjan jalkapallostadionit Luokka:Zaragoza
János Ferencsik

János Ferencsik (18. tammikuuta 1907 – 12. kesäkuuta 1984) oli unkarilainen kapellimestari. Ferencsik opiskeli Budapestissa ja pääsi vuonna 1927 Unkarin valtionoopperan apulaiskapellimestariksi. Ylikapellimestari hänestä tuli kolme vuotta myöhemmin. Ferencsik toimi vuodesta 1952 kuolemaansa saakka Unkarin kansallisen filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Vuosia tuli yhteensä 32, joten hän on orkesterin historian pitkäaikaisin johtaja. Myöhempinä vuosinaan Ferencsik toimi myös professorina Franz Liszt -akatemiassa Budapestissa. == Aiheesta muualla == * Elämäkerta allmusic.comissa Luokka:Unkarilaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Víctor Fernández

Víctor Fernández Braulio (s. 28. marraskuuta 1960 Zaragoza) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. ==Ura== Fernández on valmentanut suuren osan urastaan synnyinkaupunkinsa seuraa Real Zaragozaa. Vuonna 1994 hän voitti Zaragozassa Espanjan cupin ja seuraavana vuonna Cup-voittajien cupin. Toistaiseksi ainoalla ulkomaankomennuksellaan portugalilaisessa Portossa hän voitti Portugalin supercupin ja Intercontinental Cupin vuonna 2004. Pääsarjatasolla hän on valmentanut myös Tenerifeä, Celtaa ja Betisiä. Tammikuussa 2008 Fernández sai kenkää Real Zaragozasta, jonka peräsimessä hän oli nauttinut 1990-luvun puolivälissä uransa suurinta menestystä. Tammikuussa 2010 hän palasi valmentamaan Betisiä. Hän korvasi tehtävässä Antonio Tapian. Official: Victor Fernandez Appointed New Real Betis Coach Fernández ei onnistunut johdattamaan Betisiä takaisin pääsarjaan ja hänet korvattiin kesäkuussa Pepe Melillä. Pepe Mel, nuevo entrenador del Betis Tammikuussa 2013 Fernández palasi kahden ja puolen vuoden tauon jälkeen valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kauden loppuun ulottuvan sopimuksen Belgian liigassa alemmassa keskikastissa majailevan KAA Gentin kanssa. KAA Gent unveils Víctor Fernández Fernándezin johdolla seura sijoittui kauden päätteeksi liigassa kolmanneksitoista. Kauden 2013/14 Gent aloitti kohtuullisesti ja seura oli syyskuun lopussa kahdeksantena. Tulokset eivät kuitenkaan riittäneet seurajohdolle, joka erotti Fernándezin 30. syyskuuta 2013. Gent sends Víctor Fernández packing 10\. heinäkuuta 2014 hänet nimitettiin Deportivo La Coruñan uudeksi päävalmentajaksi.Víctor Fernández, nuevo entrenador del Deportivo Marca. Viitattu 14.7.2014. 8\. huhtikuuta 2015 hänet erotettiin päävalmentajan paikalta.Víctor Fernández anticipa su adiós del Deportivo Marca. Viitattu 9.4.2015. Kesällä 2015 Fernández siirtyi Real Madridin organisaatioon juniorivalmennuksen koordinointitehtäviin.Víctor Fernández recoge una cantera blanca fracasada AS. Viitattu 1.6.2017. Hän jätti tehtävänsä seuran palveluksessa kesällä 2017.Official announcement Joulukuussa 2018 Fernández palasi valmennustehtäviin, kun hänestä tuli Segunda Divisiónin putoamiskamppailuun vajonneen Real Zaragozan päävalmentaja lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen.Principio de acuerdo para la incorporación de Víctor Fernández como nuevo entrenador Real Zaragoza. Viitattu 1.4.2019. Fernández ei onnistunut pelastamaan Zaragozaa putoamiselta, mutta hän jatkoi kuitenkin seuran valmentajana myös Segunda-kaudella 2019/20. Hän luotsasi joukkueen sarjassa kolmanneksi, mutta nousukarsinnoissa kärsitty tappio Elchelle esti nousun takaisin pääsarjaan. Fernández jätti tehtävänsä elokuussa 2020 nousukarsintatappion jälkeen.Víctor Fernández: "Mi etapa en el Real Zaragoza ha finalizado" Real Zaragoza. Viitattu 29.12.2020. == Meriitit == * Cup- voittajien Cup: 1995 * UEFA Intertoto Cup: 2000 * Intercontinental Cup: 2004 * Espanjan cup: 1994 * Portugalin supercup: 2000 == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suuri vetäytyminen (länsirintama)

Suuri vetäytyminen tarkoittaa länsirintamalla ensimmäisessä maailmansodan alussa tapahtunutta Ranskan ja Englannin joukkojen perääntymistä kohti Pariisia saksalaisjoukkojen menestyksekkään sodankäynnin pakottamana. Suuri vetäytyminen alkoi Monsin taistelusta (23. elokuuta 1914) ja päättyi Marnen taisteluun. Luokka:Ensimmäisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Vuoden 1914 sotahistoria Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut