EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kreikan presidentinvaali 2020

Kreikan presidentinvaali 2020 järjestettiin 22. tammikuuta 2020. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 2020–2025. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin sitoutumaton Katerína Sakellaropoúlou. Presidentinvaalissa valittiin seuraaja presidentti Prokópis Pavlópoulokselle. Pääministeri Kyriákos Mitsotákis ilmoitti 15. tammikuuta, että hallitus esittää presidentiksi Sakellaropoúlouta. Sakellaropoúloun taakse tulivat lopulta hallitsevan Uuden demokratian lisäksi myös opposition suurimmat puolueet Syriza ja Muutosliike, ja hänet valittiin heti ensimmäisellä äänestyskierroksella viikkoa myöhemmin 261 äänellä 300:sta. Tämä on poikkeuksellisen suuri tuki uudelle presidentille. Sakellaropoúlou on maan ensimmäinen naispresidentti ja astui virkaansa 13. maaliskuuta 2020. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Ääni Tukipuolueet Äänimäärä 1\. kierros 22\. tammikuuta 2020 Katerína Sakellaropoúlou (sit.) Uusi demokratia (157) Syriza (82) Muutosliike (22) 261 Paikalla (= Tyhjää) Kreikan kommunistinen puolue (15) Kreikkalainen ratkaisu (10) Mera25 (8) 33 Poissa 6 Yhteensä 300 Valintaan vaadittuja ääniä 200 == Lähteet == 2020 Luokka:Vuoden 2020 vaalit
Inna Tähkänen

Inna Eerika Minttu Tähkänen (s. 10. maaliskuuta 1991 Heinola) on suomalainen näyttelijä, joka on näyttellyt Elina Taalasmaan roolia suomalaisessa saippuasarjassa Salatut elämät keväästä 2020 alkaen. Hän korvasi roolia aiemmin näytelleen Sanna Liuksen, joka ei halunnut palata enää rooliinsa. Tähkänen on kotoisin Tampereelta ja hän on valmistunut musiikkiteatterin maisteriksi Royal Conservatoire of Scotlandista, Skotlannissa. Ennen maisteriopintojaan, Tähkänen opiskeli Tampereen Ammattikorkeakoulun musiikkiteatteri -linjalla. Tampereella hän on työskennellyt Tampereen Työväen Teatterissa vuosina 2015–2017. Tähkänen avioitui syksyllä 2022 Julius Martikaisen kanssa. Parin esikoislapsi syntyi toukokuussa 2023. == Filmografia == Vuosi Nimi Tyyli Rooli 2015 Uusi päivä televisiosarja tarjoilija 2020–2023 Salatut elämät Elina Taalasmaa 2022 Koskinen Maisa Kauhanen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sitaram Yechury

Sitaram Yechury (; 12. elokuuta 1952 – 12. syyskuuta 2024) oli intialainen poliitikko, joka johti marxilaista kommunistista puoluetta vuodesta 2015. Hän toimi edustajana Rajya Sabhassa kaksi kautta vuosina 2005–2017. Yechury aloitti poliittisen uransa opiskellessaan taloustiedettä Jawaharlal Nehrun yliopistossa, jossa hän tutustui Prakash Karatiin. 1970-luvun lopussa hän päätyi opiskelijajärjestön puheenjohtajaksi. Intian kommunistinen puolue (marxilainen) kutsui hänet puolueen keskuskomitean jäseneksi 1984. Vuotta myöhemmin hänet valittiin puolueen ylimmän päätöksentekoelimen jäseneksi. Rajya Sabhaan hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2005 ja toiselle kaudelle vuonna 2011. Ura Rajya Sabhassa päättyi vuonna 2017, koska puolue ei sallinut kahta useampaa peräkkäistä kautta. ==Näkemyksiä== Yechury kritisoi vuonna 2015 silloisen Yhdysvaltain presidentti Barack Obaman kutsumista päävieraaksi tasavallan päivän juhlallisuuksiin. Hän syytti Yhdysvaltojen ulkopoliittisten toimien aiheuttaneen kasvualustan islamilaiselle fundamentalismille. Kansainvälisen joogapäivän yhteydessä samana vuonna Yechury aiheutti suuttumusta vertaamalla joogaa koirien kehonliikkeisiin. Hänen mukaansa joogapäivä muistutti keinoja, joilla diktaattorit harhauttivat kansaa kiinnittämään huomion epäolennaisiin asioihin nälänhädän kaltaisten suurten ongelmien sijaan. Yechury ilmoitti vuonna 2019 pitävänsä Jammun ja Kashmirin autonomian poistamista yrityksenä toteuttaa fasistinen väestönvaihtoprojekti, jossa alueen muslimienemmistö korvataan hinduilla. Samana vuonna uuden kansalaisuuslain ympärillä tapahtuneiden mielenosoitusten yhteydessä hän kommentoi tilanteen olevan pahempi kuin Indira Gandhin julistaman kansallisen hätätilan aikana. Hän arvosteli kansalaisuuslakia uskonnon merkityksen korostamisesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yechuryn kirjoituksia Frontline-lehdessä * Intian kommunistisen puolueen (marxilainen) kuvaus Yechurysta Luokka:Rajya Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Nodulipanssariselät

Nodulipanssariselät (Nodosauridae) olivat Ankylosauria-heimoon kuuluvia dinosauruksia myöhäisjurakaudelta aina myöhäisliitukaudelle asti. Niitä eli Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Aasiassa, Afrikassa ja jopa Etelämantereella. == Kuvaus == Toisin kuin nuijahäntäpanssariselillä (Ankylosauridae) nodulipanssariselillä oli panssari, pieniä piikkejä ihossaan, mutta niillä oli ruumiin molemmilla sivuilla yksi suuri piikki, joita tukivat lapaluiden erityiset luunupit. Näitä eri lajit käyttivät muun muassa puolustautuakseen saalistajilta. Muiden ankylosaurien tavoin nodulipanssariselät olivat keskikokoisia tai suuria, voimakkaita kasvinsyöjädinosauruksia, joilla oli pienet lehdenmuotoiset hampaat. == Luokittelu == Nodulipanssariselät heimon muodosti Othniel Charles Marsh vuonna 1890 Nodosauruksen mukaan. Oheinen kladogrammi perustuu paleontologien Richard S. Thompsonin, Jolyon C. Parishin, Susannah C. R. Maidmentin ja Paul M. Barrettin vuoden 2011 analyysiin. Polacanthinaen sijoitus noudattaa Kenneth Carpenterin alkuperäistä määritelmää vuodelta 2001. == Lähteet == Luokka:Ankylosauria Luokka:Etelämantereen sukupuuttoon kuolleet eläimet
Niilo Nikkilä

Pauli Niilo Nikkilä (16. syyskuuta 1907 Kemi – 1. helmikuuta 1957 Oulu) oli suomalainen toimittaja ja kommunistipoliitikko. Nikkilä syntyi työmiehen perheeseen. Hän meni kansakoulun jälkeen latojan oppiin ja työskenteli vuosina 1928–1929 sanomalehti Pohjan Voiman vastaavana toimittajana. Nikkilä liittyi Suomen kommunistiseen nuorisoliittoon vuonna 1926 ja kommunistiseen puolueeseen vuonna 1928. Hän oli poliittisen toimintansa takia vangittuna vuosina 1932–1937. Vapauduttuaan vankilasta Nikkilä työskenteli kirjapainoissa Oulussa, Kokkolassa, Mikkelissä ja Helsingissä. Hän oli jatkosodan aikana turvasäilössä vuosina 1941–1944. Sodan jälkeen Nikkilä toimi SKDL:n Lapin piirisihteerinä kesään 1945 saakka, jolloin hän ryhtyi valmistelemaan sanomalehti Kansan Tahdon perustamista. Nikkilä työskenteli lehden päätoimittajana kuolemaansa saakka kirjoittaen pakinoita nimimerkillä Kärkevä. Hän toimi myös SKP:n piirikomitean puheenjohtajana sekä Oulun kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. ==Lähteet== Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Juha Svahn (näyttelijä)

Juha Paul Svahn (s. 6. helmikuuta 1955) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja valokuvaaja. Hän on työskennellyt näyttelijänä vuodesta 1981. Svahn on esiintynyt muun muassa elokuvissa Young Love, Rakkauden rasvaprosentti ja Sooloilua. Kiinnitettynä hän on ollut Riihimäen Teatterissa (1981–1983), Kokkolan kaupunginteatterissa (1983–1991) ja Rovaniemen Teatterissa (1991–1993). Vuodesta 2020 lähtien hän on esiintynyt MTV3:n saippuasarjassa Salatut elämät Ingvar Mustavaaran roolissa. Vuonna 2001 hänellä oli samassa sarjassa sivurooli sotilasmestari Siekkisenä, joka simputti Saku Salinia tämän ollessa asepalveluksessa. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2000 Hylätyt talot, autiot pihat Sergeant Major 2001 Young Love journalisti 2003 Rotanloukku Jaska 2004 Ystäväni Henry Kasurisen isä 2007 Sooloilua Emman isä 2012 Rakkauden rasvaprosentti BMW:n esittelijä 2013 Ainoat oikeat ylilääkäri 2018 Varasto 2 Kossumies === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 1995 Metsolat 1997 Elämän suola Kari Augustsson 2000 Mustan kissan kuja Matteus Hyvät neuvot kalliit Pentti Tilkka 2000–2001 Kotikatu Enska 2001 Susi rajalla Matteus Salatut elämät sotilasmestari Siekkinen 2003 Kaunis mies pornoleffan ohjaaja 2005–2006 Osasto 5 Niilo Lankinen 2007 Taivaan tulet kuulusteltava potilas 2010 Sydänjää Outin potilas Alamaailma: Vanki Tuomisto 2012 Helsingin herra Isä Petäjistö 2016 Syke Markku 2018 Donna Hyypiö 2020, 2021 Salatut elämät Ingvar Mustavaara 2020, 2021 Modernit miehet Uolevi, Matin isä 2021 Roba Kalevi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yesh Atid

Yesh Atid (hep. יֵשׁ עָתִיד) on israelilainen liberaali puolue, joka on perustettu vuonna 2012. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan vuonna 2013 Yesh Atid voitti 19 paikkaa ja nousi heti Knessetin toiseksi suurimmaksi puolueeksi. Vuonna 2019 se oli perustamassa Israelin kestävyys -puolueen kanssa Sininen ja valkoinen -allianssia, johon nykyään kuuluvat myös Telem sekä sitoutumaton edustaja Gabriel Ashkenazi. Vuoden 2022 vaaleissa puolue sai 24 paikkaa Knessetissä ja siitä tuli sen toiseksi suurin puolue. == Ideologia ja näkemyksiä == Yesh Atid katsoo, että Israelin tulisi olla kotimaa kaikille juutalaisille, mutta turvata uskonnosta riippumatta kaikkien kansalaisten oikeudet. Mitä tulee sionismiin, puolue edustaa liberaalia sionismia. Lisäksi puolue kannattaa mm.: * Sapatin sääntöjen lieventämistä sallien esim. julkisen liikenteen sallimista sapatin aikana. * Vähemmistöjen oikeuksien turvaamista. * Korruption vastaista työtä lisärahoituksella ja erillisen yksikön perustamista. * Vihreän talouden lisäämistä. * Toimivaa neuvotteluyhteyttä Palestiinan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin puolueet Luokka:Liberaalit puolueet
Nina Stemme

thumb|right|Nina Stemme Nina Stemme (s. 11. toukokuuta 1963 Tukholma) on ruotsalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.Nina Stemme AllMusic Stemme teki oopperadebyyttinsä Cortonassa vuonna 1989. Hän aloitti laulamisen mezzosopraanona, mutta kouluttautui sitten sopraanoksiNina Stemme Royal Opera House ja valmistui Operahögskolanista Tukholmassa vuonna 1994. Vuonna 1993 hän voitti Operalia-kilpailun ja pääsi finalistiksi BBC Cardiff Singer of the World -kilpailussa. Vuosina 1993 ja 1994 hän piti Plácido Domingon kanssa konsertit Bastiljissa. Varhaisella urallaan Stemme esiintyi muiden muassa Cherubinon (Figaron häät), Mimìn (La bohème), Eurydiken (Orfeus ja Eurydike) ja Rosalinden (Lepakko) rooleissa. Tristanin ja Isolden naispääroolin hän on tulkinnut muun muassa Glyndebournen festivaalilla, Covent Gardenissa ja Bayreuthin musiikkijuhlilla. Hän on tehnyt siitä myös kaksi levytystä. Hän on esiintynyt monissa muissakin Richard Wagnerin teosten rooleissa. Stemme debytoi Metropolitan-oopperassa vuonna 2000 Sentan roolilla Lentävässä hollantilaisessaNina Stemme The Metropolitan Opera ja Covent Gardenissa vuonna 2005 Amelian roolilla Un ballo in mascherassa. Stemmen saamien palkintojen ja tunnustusten joukossa ovat Ruotsin hovilaulajan sekä Itävallan Kammersängerinin arvot, Laurence Olivier -palkinto (2010), International Opera Award (2013), Litteris et Artibus -mitali (2008) ja Birgit Nilsson -palkinto (2018).KS Nina Stemme Artists Management Zürich == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuuli Mattila

Tuuli Mattila (s. 1985 tai 1986) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Lahti 2001, Presidentti, Koskinen, Harjunpää, Kentän laidalla ja Salatut elämät, jossa hänen esittämänsä hahmo lääkäri Susu Honkanen esiintyi toukokuusta 2020 alkaen elokuuhun 2022 saakka ja jälleen syyskuusta 2023 syksyyn 2024. Vuosina 2016–2017 hän juonsi Radio Helsinki -radiokanavalla Onnellinen loppu -nimistä ohjelmaa. Mattila on opiskellut East 15 Acting Schoolissa vuosina 2016–2019. Hän valmistui sieltä näyttelijäksi (BA Acting) vuonna 2019. Vuosina 2014–2016 hän opiskeli näyttelemistä myös Laajasalon opistossa ja Työväen Akatemiassa. Aiemmin hän on opiskellut myös oikeustieteitä Helsingin yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken opiskellakseen luovaa alaa. Mattila on naimisissa ohjaaja-näyttelijä Lauri Nurksen kanssa. Parin esikoislapsi syntyi kesäkuussa 2022. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2013 Romanssi utelias myyjä 2015 Nuotin vierestä pudonnut karaokekilpailija 2016 Tappajan näköinen mies nainen kahvilassa Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Vuosi Lyhytelokuva Rooli 2015 Remembering nainen My Dear Friend Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2017 Presidentti Paula Heikkinen Pelimies nainen baarissa Kansalainen Turhapuro Kirsi Kiviniemi / Oona Turhapuro 2018 Sorjonen toimittaja 2020–2022, 2023–2024 Salatut elämät Susu Honkanen 2020 Modernit miehet Pinja Pirjo ilmastoasiantuntija Onnela Liina 2021 Kentän laidalla Laura Blomqvist 2022 Harjunpää Stiina Koskinen Lea Kalenius 2023 Lahti 2001 Johanna Isometsä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Tuuli Mattilan profiili Näyttelijäliiton sivuilla * Tuuli Mattila Actors in Helsinki -sivustolla Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Florian Lejeune

Florian Lejeune (s. 20. toukokuuta 1991 Pariisi) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa kaudella 2020–2021 espanjalaisseura Deportivo Alavésia lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista. Lejeune on edustanut pääsarjatasolla Ranskan Ligue 1:ssä Brestiä, Espanjan La Ligassa Villarrealia ja Eibaria sekä Englannin Valioliigassa Newcastle Unitedia. Alemmilla sarjatasoilla hän on edustanut myös muun muassa ranskalaista Istresia ja espanjalaista Gironaa. Ligue 1:ssä hän pelasi kymmenen ottelua. La Ligassa hän pelasi 36 ottelua ja teki ainoan maalinsa Deportivo de La Coruñaa vastaan tammikuussa 2017. Valioliigassa hän on tehnyt ainoat kaksi maaliaan tammikuussa 2020 lisäajalla vierasottelussa Evertonia vastaan Newcastlen noustessa kahden maalin tappioasemasta tasapeliin 2–2. Lejeune on pelannut Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Ikäluokan MM-kilpailuissa 2011 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle voitollisessa puolivälieräottelussa ja tappiollisessa välierässä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Huvi Luotonen

Huvi Bernhard Luotonen (26. tai 29. huhtikuuta 1900 Kärkölä – 7. lokakuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen kommunistisen liikkeen aktivisti. Luotonen syntyi työläisperheeseen. Hän liittyi vuonna 1915 sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja osallistui punakaartilaisena sisällissotaan. Luotonen liittyi Suomen sosialistiseen työväenpuolueeseen vuonna 1921 ja kommunistiseen puolueeseen vuonna 1923. Luotonen työskenteli työväenliikkeen toimitsijana ja oli viipurilaisen Työ-lehden julkaisija ja päätoimittaja vuonna 1927. Hän siirtyi samoihin aikoihin opiskelemaan Leningradiin, josta hän palasi Suomeen SKP:n salaiseksi työntekijäksi. Luotonen pidätettiin vuonna 1931 ja tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta seitsemäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Hän vapautui vankilasta vuonna 1937. Toisen maailmansodan jälkeen Luotonen toimi muun muassa puolueosastonsa puheenjohtajana ja Suomen Kuljetustyöntekijäin Liiton lehden päätoimittajana. ==Lähteet== Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Potentiaalinen haihdunta

Potentiaalinen haihdunta tarkoittaa haihduntaa pinnalta, joka on kyllästetty vedellä. Potentiaalinen haihdunta riippuu maan pinnan ja ilman vesihöyrynpaineen erosta ja tuulen nopeudesta. Tieto maanpinnan kosteudesta on kuitenkin yleensä puutteellista. Tämän vuoksi potentiaalista haihduntaa arvioidaan yleensä pinnan energiataseesta kehitetyllä Penmanin kaavalla tai yksinkertaisemmilla ilman lämpötilaan pohjautuvilla kaavoilla. Potentiaalista haihduntaa mitataan class A-haihdunta-astialla. == Potentiaalisen haihdunnan kaavoja == === Thornthwaiten kaava (1948) === PET = 16\left(\frac{L}{12}\right)\left(\frac{N}{30}\right)\left(\frac{10\, T_d}{I}\right)^\alpha missä: :PET on arvio potentiaalisesta haihdunnasta (mm/kk) :T_d on vuorokauden keskilämpötila (astetta Celsiusta; >0 ) :N on vuorokausien määrä kuukaudessa :L on keskimääräinen päivän pituus kyseisenä kuukautena :\alpha = (6.75 \times 10^{-7}) I^3 - (7.71 \times 10^{-5}) I^2 + (1.792 \times 10^{-2}) I + 0.49239 :I = \sum_{i=1}^{12} \left(\frac{T_{m_{i}}}{5}\right)^{1.514} on lämpöindeksi, joka riippuu 12 kuukauden keskilämpötilasta T_{m_{i}}. Hieman muunneltuja muotoja tästä kaavasta esiintyy myöhemmissä julkaisuissa (Thornthwaite and Mather 1955 ja 1957). === Penmanin kaava (1948) === Penmanin kaava kuvaa haihduntaa avoimelta vesipinnalta. Kaavan on kehittänyt Howard Penman vuonna 1948. Penmanin kaava vaatii lähtötiedoiksi vuorokauden keskilämpötilan, tuulen nopeuden, ilman paineen ja nettosäteilyn potentiaalisen haihdunnan arvioimiseksi. Penmanin kaava voidaan kirjoittaa muotoon: :E_{\mathrm{mass}}=\frac{m R_n + \rho_a c_p \left(\delta e \right) g_a }{\lambda_v \left(m + \gamma \right) } missä: :m = Kyllästyshöyrynpaineen käyrän kaltevuus (Pa K−1) :Rn = Nettosäteily (W m−2) :ρa = Ilman tiheys (kg m−3) :cp = Ilman ominaislämpökapasiteetti (J kg−1 K−1) :ga = pinnan aerodynaaminen vastus (m s−1) :δe = ilmanpaineen kyllästysvajaus (Pa) :λv = veden ominaishöyrystymislämpö (J kg−1) :γ = psykrometrivakio (Pa K−1) Kaava antaa potentiaalisen haihdunnan Emass yksikössä kg/(m²·s), kilogrammaa haihdutettua vettä sekunnissa neliömetriä kohden. === Penman–Monteithin kaava (1965) === Penman-Monteithin kaavaa käytetään kasvipeitteisen alueen potentiaalisen haihdunnan laskentaan. Kaavaa pidetään yleisesti tarkimpana mallina potentiaalisen evapotranspiraation arvioimiseen. Muun muassa YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö (FAO) suosittelee kaavaa potentiaalisen evapotranspiaation arvioimiseen == Lähteet == Luokka:Ilmasto Luokka:Meteorologia Luokka:Hydrologia
Israelin kestävyys

Israelin kestävyys (hep. חוסן לישראל, Hosen L'Yisrael) on israelilainen keskustalainen puolue. Huhtikuussa 2019 pidetyissä parlamenttivaaleissa Israelin kestävyys liittoutui Telem-puolueen kanssa, jota luotsasi niin ikään myöskin armeijassa uran tehnyt Moshe Ya'alon. Myöhemmin mukaan tuli myös Yesh Atid, minkä pohjalta muodostettiin Sininen ja valkoinen -allianssi. Allianssi sai näissä vaaleissa 35 paikkaa. == Lähteet == Luokka:Israelin puolueet Luokka:Liberaalit puolueet
Siegfried Borries

Siegfried Borries (10. maaliskuuta 1912 Münster – 16. elokuuta 1980 Berliini) oli saksalainen viulisti.Metzler Musiklexikon: Band 1: A-E, s. 332 Harald Hassler Borries oli Bram Elderingin oppilaana Kölnissä. Hän toimi konserttimestarina Berliinin filharmonikoissa Wilhelm Furtwänglerin johdolla vuosina 1933–1941. Tämän jälkeen hän työskenteli samassa asemassa Staatskapelle Berlinissä Herbert von Karajanin johdolla, vuosina 1945–1956 jälleen Berliinin filharmonikoissa. Borries loi kansainvälisen uran myös solistina ja kamarimuusikkona. Hän soitti esimerkiksi omassa triossaan toisen maailmansodan jälkeen. Hän teki opetustyötä Städtische Konservatoriumissa ja vuodesta 1949 professorina Musikhochschule Berlinissä. Borries oli poliittisista syistä ja Itä-Saksan asiaan puuttumisen johdosta jonkin aikaa syrjässä tehtävistään Musikhochschulessa, mutta hän pääsi myöhemmin sinne takaisin töihin, vaikkakin hänelle asetettiin rajoituksia.Review: BEETHOVEN/SPOHR Violin Concertos MusicWeb International Borries oli mukana soittajana Albert Speerin joulumatkalla Suomen Lappiin vuonna 1943.Inside The Third Reich, s. 524 Albert Speer Hän esiintyi yhtenä solisteista Berliinin filharmonikkojen viimeisissä toisen maailmansodan aikaisissa konserteissa, jotka pidettiin huhtikuun 1945 toisella viikolla.Reich's Orchestra: The Berlin Philharmonic 1933-1945, ss. 248 Misha Aster == Lähteet == Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Konserttimestarit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Cengiz Ünder

Cengiz Ünder (s. 14. heinäkuuta 1997 Balıkesir, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa AS Romaa. Ünder on edustanut kotimaassaan toisella sarjatasolla Altınordua ja Superliigassa Başakşehiria. Kesällä 2017 hän siirtyi italialaisseura AS Romaan. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 26 ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin ensimmäisessä neljännesvälieräottelussa Šah’tar Donetskia vastaan. Seuraavalla kaudella hän teki 26:ssa Serie A:n ottelussaan kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 18 Serie A -ottelua ja teki niissä kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2020–2021 Ünder oli lainasopimuksella Englannin Valioliigan Leicester Cityssä mutta pelasi vain yhdeksän liigaottelua, joista avauskokoonpanossa yhden. Leicesterin voittamassa FA Cupissa hän pelasi kaksi ottelua ja teki maalin neljännen kierroksen ottelussa Brentfordia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua, joista kuusi ottelua avauskokoonpanossa, ja teki maalin joulukuussa kotiottelussa AEK Ateenaa vastaan. Ünder on pelannut Turkin juniorimaajoukkueissa. Turkin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran marraskuussa 2016. Kesäkuun 5. päivään 2021 mennessä hän on pelannut 29 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhdeksän maalia. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shriniwas Patil

Shriniwas Patil (s. 11. huhtikuuta 1941) on intialainen poliitikko, joka toimi vuosina 2013–2018 Sikkimin kuvernöörinä. Vuonna 2019 hänet äänestettiin maansa parlamentin alahuoneeseen, kun hän voitti samasta vaalipiiristä kilpailleen Udayanraje Bhosalen melkein 90 000 äänellä. Hän asettui ehdolle puolueensa puheenjohtaja Sharad Pawarin pyynnöstä. Oppositiopuolueiden kritiikkiin, joka kohdistui hänen vanhuuteensa, hän vastasi äänestäjien huomioivan hänen kokemuksensa ja tietonsa. Ennen vuotta 2019 hän oli toiminut Lok Sabhassa kaksi kautta vuosina 1999–2007. Patil ja Sharad Pawar ovat olleet ystäviä keskenään opiskeluajoista lähtien. Patil työskenteli byrokraattina piirikunnan hallinnossa Punessa. Vuonna 1999 Pawar houkutteli hänet liittymään perustamaansa Nationalist Congress Party -puolueeseen ja asettumaan ehdolle vuoden 1999 parlamenttivaaleissa. Vuonna 2004 hänet äänestettiin toiselle kaudelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sikkimin kuvernöörit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siegfried Borris

Siegfried Borris (4. marraskuuta 1906 Berliini – 23. elokuuta 1987 Berliini) oli saksalainen säveltäjä.Metzler Musiklexikon: Band 1: A-E, s. 322 Harald Hassler Borris opiskeli aluksi taloustiedettä. Vuodesta 1927 hän sai Berliinissä sävellysopetusta Paul Hindemithiltä ja vuodesta 1929 musiikkitieteen opetusta Arnold Scheringiltä. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1933. Hän työskenteli vuosina 1929–1933 Berliinin musiikkiyliopistossa dosenttina, sitten vuosina 1945–1971 professorina ja koulumusiikkilaitoksen johtajana. Juutalaistaustaan perustunut vaino katkaisi uran tilapäisesti.Siegfried Borris Bach Cantatas Vuonna 1967 Borris pääsi Julius Stern -instituutin johtoon. Borris toimi vuosina 1971–1976 Saksan musiikkineuvoston puheenjohtajana. Hänestä tuli myös Darmstadtin Uuden musiikin ja musiikkikoulutuksen instituutin ensimmäinen puhemies. Borrisin tuotantoon kuuluu esimerkiksi sinfonioita, konserttoja, teoksia erilaisille kamarikokoonpanoille, vokaalisävellyksiä ja näyttämömusiikkia (kuten oopperaa). Hän julkaisi myös monia musiikkiaiheisia kirjoja. Hänen teoksilleen ominaisia ovat selkeä muoto ja laajennettu tonaalisuus. Hän hyödynsi kansanmusiikkivaikutteita. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Antonio Boroni

Antonio Boroni (1738 Rooma – 21. joulukuuta 1792 Rooma) oli italialainen säveltäjä.Metzler Musiklexikon: Band 1: A-E, s. 322 Harald Hassler Boroni opiskeli Giovanni Battista Martinin johdolla Bolognassa sekä Lorenzo Fagon ja Girolamo Abosin johdolla Napolissa. Hän itse opetti Muzio Clementia, joka oli hänen lankonsa. Boronin ensimmäiset oopperat olivat 1761 Trevisossa kantaesitetty Demofoonte ja samana vuonna Torinossa kantaesitetty La Moda. Vuosina 1763–1766 Boroni asui Venetsiassa. Vuonna 1768 hän oli impresario Giuseppe Bustellin kanssa Prahassa ja sitten vietti taas aikaa Venetsiassa. Vuosina 1771–1777 hän työskenteli kapellimestarina Stuttgartin hovissa. Tämän jälkeen hän palasi Roomaan, jossa toimi kapellimestarina Pietarinkirkossa ja Collegium Germanicumissa. Lukuisien oopperoiden ohella Boronin tuotantoon kuuluu messuja ja muuta kirkkomusiikkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1738 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
Big Pharma

Big Pharma voi tarkoittaa seuraavia: * Lääketeollisuus * Big Pharma (muusikko), helsinkiläinen muusikko * Big Pharma, vuoden 2015 videopeli * Big Pharma, vuoden 2006 kirja
Big Pharma (videopeli)

Big Pharma on Twice Circledin kehittämä ja Positech Gamesin julkaisema pulma-/simulaatiopeli. Peli on julkaistu vuonna Linuxille, macOS:lle ja Windowsille ja vuonna 2019 Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. == Pelaaminen == Pelissä pelaaja omaksuu lääketehtaan johtajan roolin, joka voi painottaa liikevoittoa tai yhteishyödyllistä hyötyä taloussimulaatiota ja logistiikkapulmia yhdistävässä pelissä. Peli painottaa tehtaan johtamista pienellä painolla tuotekehitykseen, mutta Marketing and Malpractice -laajennus lisää tutkimuksen osuutta pelissä. == Vastaanotto == Nintedo Switch -versio sai arvosanaksi 7/10 Nintendo Lifen arvostelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Big Pharma -artikkelit Rock, Paper, Shotgun -sivustolla * Kotisivut Luokka:Vuoden 2015 videopelit Luokka:Linux- pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:macOS-pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit
Tiina Merikanto

Tiina Merikanto (s. 1958) on Yleisradion toimittaja, koulutukseltaan filosofian maisteri ja Master of Arts. Hän on erikoistunut sosiaali- ja terveyskysymyksiin ja tekee dokumentteja niihin liittyvistä aiheista. Merikanto on mukana Tampereen yliopistossa Koneen säätiön Jakautuuko Suomi -rahoituksen saaneessa tutkimushankkeessa ”Kohti kaksitahti-Suomea?”. Merikanto on saanut työstään useita tunnustuksia, muun muassa hänet on promovoitu Turun yliopiston lääketieteen kunniatohtoriksi. == Palkinnot ja tunnustukset == * Vuoden Muistiteko -palkinto, Suomen Muistiasiantuntijat ry * Duodecimin tiedottajapalkinto 2010 * Suomen Mielenterveysseuran tiedottajapalkinto 2011 * Bonnierin suuri journalistipalkinto 2011 * lääketieteen kunniatohtori, Turun yliopisto 2020 Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Horisontti Eurooppa

Horisontti Eurooppa on seitsenvuotinen Euroopan yhteisön tutkimuksen puiteohjelma, joka seuraa Horisontti 2020 -ohjelmaa vuosina 2021–2027. Huhtikuussa 2019 Euroopan komissio ehdotti sen budjetiksi 94 miljardia euroa, joka merkitsee 17 miljardin euron kasvua. Tavoite oli 100 miljardia euroa. Ohjelman rahoittamiseksi Euroopan komissio pyrkii 5 prosentin leikkauksiin maataloustuissa ja koheesiorahoituksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Euroopan komission englanninkielinen lyhytkuvaus, 23.12.2019 Luokka:Euroopan komissio Luokka:Tutkimus
Thelétra

Thelétra () on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Páfoksen alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 269 (2011). Thelétra sijaitsee kukkulalla Kyproksen läntisissä sisäosissa noin 20 kilometriä pohjoiseen Páfoksesta ja noin 17,5 kilometriä etelään Pólista. Nykyinen Thelétran kylä on oikeastaan Uusi Thelétra (Νέα Θελέτρα, Néa Thelétra), siinä missä alempana nykyisen kylän itäpuolella sijaitseva Vanha Thelétra (Παλιά Θελέτρα, Paliá Thelétra) on nykyisin autiokylä. Vanha paikka hylättiin noin vuonna 1980 maanjäristyksen seurauksena.Vanhan kylän sijainti: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kyproksen kylät Luokka:Páfoksen alueen asutut paikat
Närhi − Kaunis ja salaperäinen

Närhi − Kaunis ja salaperäinen on valokuvaaja Timo-Heikki Variksen tietokirja varislintuihin kuuluvasta närhestä. Teos on ilmestynyt vuonna 2019, ja sen on julkaissut Docendo. Kirjoittaja kertoo närhestä omien havaintojensa pohjalta. Hän haluaa kohottaa närhen mainetta osoittamalla, että lajiin kohdistuvat kielteiset odotukset ovat vanhentuneita.Närhi, Alkusanat, s. 5. Perinteisesti närhestä on käytetty nimitystä "paskanärhi", koska se pyrkii osingoille sadosta. Riistanhoidon piirissä sille annettiin aikoinaan nimitys "vahinkolintu". Kummallekaan nimitykselle ei Variksen mukaan ole enää perusteita, mutta silti sitä vainotaan ja luonnehditaan halveksivasti jopa sosiaalisessa mediassa. Vaikka närhi on yhä elinvoimainen, sen kanta on pienentynyt ja se on keväällä 2019 julkaistulla punaisella listalla silmälläpidettävä. Siksi Varis toivoo kuvien avaavan lukijat näkemään närhen visuaalisesti mielenkiintoisena lajina. ==Arviot== Jan Södersved arvioi kirjan Linnut-lehdessä kuvituksen suhteen monipuoliseksi ja kerronnaltaan mukavaksi. Arja Krank luonnehtii Kamera-lehdessä kirjaa mainioksi luku- ja katselukokemukseksi luontoihmisille, mutta samalla kirja antaa luontovalokuvaajalle kuvausvinkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ville Vanhala, Pesärosvosta tuli sisukas selviytyjä, Seura.fi 14.12.2019 Luokka:Vuoden 2019 kirjat Luokka:Suomalaiset biologian tietokirjat Luokka:Kirjat linnuista
Gordon A. Smith

Gordon Appelbe Smith (18. kesäkuuta 1919 Brighton, Englanti – 18. tammikuuta 2020) oli kanadalainen taidemaalari. Smith muutti perheineen Winnipegiin vuonna 1933. Hän opiskeli Winnipegin ja Vancouverin taidekouluissa. Hän palveli Kanadan tiedustelu-upseerina toisessa maailmansodassa Euroopassa ja haavoittui 1943. Recuperationinsa yhteydessä Smith asettui Vancouveriin. Hänen ensimmäinen suuri soolonäyttelynsä pidettiin Vancouverin taidegalleriassa vuonna 1944. Häntä mentoroi Lawren Harris, ja hän muodosti läheiset välit myös arkkitehti Arthur Ericksoniin. Smithin töitä on Kanadan kansallisgallerian, Museum of Modern Artin (New York), Ontarion taidegallerian, Smithsonianin, Victoria and Albert Museumin ja Tate Britainin (Lontoo) sekä Vancouverin taidegallerian kokoelmissa. Vuonna 2017 Vancouverin taidegalleriassa järjestettiin näyttely Smithin tummasävyisistä maalauksista, jotka heijastivat taiteilijan kokemuksia toisesta maailmansodasta. Smith työskenteli aktiivisesti vielä tuolloin, 98-vuotiaana. Hän myös tuki aktiivisesti taidekasvatusta. Hän opetti uransa aikana Vancouverin taidekoulussa ja Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Lisäksi Gordonin ja hänen vaimonsa Marionin (k. 2009) järjestö nuorille taiteilijoille perusti Gordon Smith Gallery of Canadian Artin. Se avattiin Vancouverissa vuonna 2012 nuorelle yleisölle suunnattuna galleriana. Avausnäyttelyssä oli esillä töitä Jack Shadboltilta, Michael Snow'lta, Gathie Falkilta, Ian Wallacelta ja Edward Burtynskylta. Smith oli Order of Canadan jäsen. Hän sai Kenraalikuvernöörin palkinnon sekä Audain-palkinnon elinikäisistä kuvataiteellisista saavutuksistaan. Kuningatar Elisabet II muisti Smithiä tämän satavuotispäivän yhteydessä kesäkuussa 2019. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet kanadalaiset
Kazuyuki Hasegawa

Kazuyuki Hasegawa (, s. 28. elokuuta 1948 Itano, Tokushiman prefektuuri) on japanilainen karateka, joka johtaa World Zen-Kyokushin -liittoa. Hän saavutti aktiiviurallaan Kyokushinin Japanin mestaruuden 1970. ==Alkuvuodet== Hasegawa opiskeli Naruton ammattikoulussa, jossa hän harjoitteli samaan aikaan judoa saavuttaen 2. danin vyöarvon. Valmistumisen jälkeen Hasegawa muutti Tokioon opiskellakseen tiedettä Tokion yliopistossa, mutta jätti opinnot kesken. Hän meni työskentelemään tehtaalle ja liittyi harjoittelemaan Kyokushin karatea syntymäpäivänään 1967 Mas Oyaman oppiin. Sittemmin 8. maaliskuuta 1969 Hasegawa saavutti 1. danin mustan vyön.「国際空手道連盟極真会館 - 年度別昇段登録簿 - 国内」『極真カラテ総鑑』 株式会社I.K.O.出版事務局、2001年、s. 62 ===Kilpaura=== Hasegawa siirtyi saman tien kilpailemisen pariin saatuaan mustan vyön, kun samana vuonna järjestettiin Kyokushinin ensimmäisen Japanin mestaruuskilpailut. Hasegawa eteni aina mitalikamppailuihin saakka hävittyään välierissä turnauksen voittajalle Terutomo Yamazakille. Hän saavutti pronssia voitettuaan Kuniharu Bokun. Hasegawa oli mukana myös seuraavissa Japanin mestaruuskisoissa 1970, jossa hän onnistui etenemään aina loppuotteluun saakka. Hasegawa saavutti Japanin mestaruuden voitettuaan hallitsevan mestarin Terutomo Yamazakin.All Japan Championship - IKO kyokushinresults.com Viitattu 23.1.2020 ==Kilpauran jälkeen== Hasegawa siirtyi kilpauransa jälkeen opettamaan karatea kotikaupunkiinsa, kunnes Kyokushinin perustajan Oyaman kuoltua alkoi syntyä uusia Kyokushin liittoja. Hasegawa liittyi alkuperäisestä liitosta So- Kyokushin -liittoon 2012, jossa hän yleni 9. danin arvoon 2014. Helmikuussa 2019 Hasegawa kuitenkin erosi liitosta ja perusti oman liiton World Zen- Kyokushin, jossa hän on sōsaina. Hasegawa nimitti Rengokai-liiton maailmanmestarin Takuma Koketsun puheenjohtajaksi.世界全極真設立主旨 world- zenkyokushin.com Viitattu 23.1.2020 ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mighty Peace

Mighty Peace Mighty Peace Paikkakunta: Kananaskis, Alberta, Kanada Talviurheilukeskus: Nakiska Ski Area Vuori: Mount Allan Rinneluokitus: Sininen Hissi Hissi Hissi: Silver Chair Tyyppi: 4-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 2 400 henkilöä/h Skicross Skicross Lähtö: 1 735 m Maali: 1 523 m Korkeusero: 212 m Pituus: 1 200 m Keskijyrkkyys: 17,7 % Eri elementtejä: 39 kpl 1\. MC-kilpailu: 8.12.2012 Mighty Peace on laskettelurinne Nakiska Ski Arean talviurheilukeskuksessa Kananaskisissa Albertassa Kanadassa. Mighty Peace on yhdistelmärinne, ja se muodostuu Upper Mighty Peace ja Lower Mighty Peace -rinteistä. Mighty Peace -rinteelle tehdyllä crossradalla on järjestetty freestylehiihdon maailmancupin skicrosskilpailuja joulukuusta 2012 alkaen. Alun perin se, kuten koko Nakiskan talviurheilukeskus, rakennettiin Calgaryn talviolympialaisia 1988 varten, joissa Upper Mighty Peace -rinne toimi osana miesten syöksylaskurinnettä, se oli syöksylaskuradan helpoimpia kohtia. Kaudelle 2024 crossrata nimettiin Top Guniksi, mutta se kulkee edelleen pääosin Mighty Peace -rinteessä. ==Lähteet== *Nakiska Ski Area skinakiska.com *Snow Report skinakiska.com *Resortmap skinakiska.com *Nakiska Trail Map skinakiska.com *Results – Nakiska fis-ski.com === Viitteet === Luokka:Kanadan laskettelurinteet Luokka:Talviolympialaiset 1988 Luokka:Albertan urheilu
Sergei Gaplikov

Sergei Anatoljevitš Gaplikov (, s. 29. huhtikuuta 1970 Biškek) on venäläinen poliitikko, joka toimi Komin tasavallan päämiehenä vuodesta 2015 vuoteen 2020. Gaplikov menetti asemansa huhtikuussa 2020 koronaviruksen leviämisen takia. == Lähteet == Luokka:Venäjän federaation kuvernöörit ja aluejohtajat Luokka:Komilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isoviherkalastaja

Isoviherkalastaja (Chloroceryle amazona) on kuningaskalastajiin kuuluva lintulaji. Laija tavataan laajalta alueelta Keski- ja Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan isoviherkalastaja on suurehko lintu ja voi kasvaa 28-30 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Isoviherkalastajakoiras on päästään, töyhdöstään, selästään, siivistään ja pyrstöstään kiiltävän tummanvihreä. Kurkku ja kaula ovat väriltään valkoiset ja vatsa on valkoinen lukuun ottamatta kylkien vihreitä viiruja. Rinta on koiraalla punaruskea. Naaraslintu muistuttaa koirasta ulkonäöltään muuten, mutta rinta on tummanvihreä. Isoviherkalastajan nokka on hyvin pitkä, muistuttaa muodoltaan keihäänkärkeä ja on väriltään mustat. Myös lajin jalat ovat mustat. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Isoviherkalastajaa tavataan alueelta, joka ulottuu Meksikosta Keski-Amerikan läpi Kolumbiaan ja Andien itäpuoleleta laajalta alueelta, joka ulottuu Venezuelasta Amazonin altaalle ja etelään Argentiinaan asti. Laijn elinympäristöä ovat jokien virtapaikat. Se saalistaa ruuakseen kaloja, erityisesti tetroja ja rapuja. Se istuu puun oksalla ja sopivan saaliin havaittuaan syöksyy veteen nokka edellä. Isoviherkalastajan pesimäkausi kestää tammikuulta toukokuulle. Lintu rakentaa pesänsä tunneliin joentörmään. ==Lähteet== Luokka:Kuningaskalastajat
Pasi Kostamovaara

Pasi Sakari Kostamovaara (s. 29. syyskuuta 1963 Arkistoitu 23.1.2020. Tervola Arkistoitu 23.1.2020.) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. ja Rajavartiolaitoksen entinen päällikkö. Kostamovaara on suorittanut upseerin virkatutkinnon vuonna 1986. Hän toimi uransa aikana muun muassa Kainuun rajavartioston apulaiskomentajana, Kaakkois-Suomen rajavartioston komentajana ja Rajavartiolaitoksen esikunnan raja- ja meriosaston päällikkönä. Kostamovaara nimitettiin Rajavartiolaitoksen apulaispäälliköksi vuonna 2018. Hän yleni Rajavartiolaitoksen päälliköksi lokakuussa 2019, kun edellinen Rajavartiolaitoksen päällikkö Ilkka Laitinen siirtyi työkyvyttömyyseläkkeelle sairastuttuaan vakavasti. Kostamovaaran virkakausi Rajavartiolaitoksen päällikkönä päättyi 31. joulukuuta 2024. Hän jäi kautensa päätyttyä eläkkeelle. Häntä seurasi Rajavartiolaitoksen päällikkönä Markku Hassinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carl Constantin de Carnall

Carl Constantin de Carnall (2. syyskuuta 1757 Kemi – 6. elokuuta 1832 Noormarkku)Tor Carpelan: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna, A–G, s. 250–251. Helsinki 1954. oli suomalainen sotilas ja Vaasan läänin maaherra vuosina 1808–1822. Hän myös perusti Noormarkun ruukin. == Elämä == De Carnall kuului ruotsalaiseen de Carnallin aatelissukuun. Hänen isänsä, kenraalimajuri Carl Constantin de Carnallin saama vapaaherran arvo jäi introdusoimatta Ruotsin ritarihuoneeseen eikä siten periytynyt, mutta de Carnall korotettiin vuonna 1778 ritariluokkaan. Hänen äitinsä oli Catarina Elisabet von Knorring. De Carnall aloitti sotilasuransa faanjunkkarina Suomen kevyessä rakuunarykmentissä vuonna 1771. Vuosina 1772–1791 hän palveli Porin rykmentissä ja yleni majuriksi. Sen jälkeen hän palveli Kajaanin pataljoonassa, vuosina 1793–1796 sen komentajana. Hän sai 1793 everstiluutnantin ja 1796 kenraaliadjutantin arvon. De Carnall osti Porin seudulta vuonna 1793 Lyttylän ja vuonna 1795 Herrgårdin kartanon. Vuonna 1806 hän sai kuninkaallisen privilegion kankivasaran ja ahjon rakentamiseen Herrgårdin maille Makkarakosken rannalle, jolloin syntyi Noormarkun rautaruukki.Noormarkun ruukin ja Ahlström-yhtiön rakennukset Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt, Museovirasto. Viitattu 23.1.2020.Näyttävä Noormarkun ruukki Ahlströmin ruukit. Viitattu 23.1.2020. Hän erosi samana vuonna armeijasta. Suomen sodan aikana vuonna 1808 de Carnall ryhtyi nopeasti yhteistoimintaan venäläisten miehittäjien kanssa ja matkusti Pietariin, jossa hän sai samana vuonna nimityksen Vaasan läänin maaherraksi.Jaana Lehtilä: Mies, jolla takki rikki molemmasta kyynerpäästä Jaana Lehtilän blogi 20.7.2015. Viitattu 23.1.2020. Hän osallistui seuraavana vuonna sukunsa edustajana Porvoon valtiopäiville. Hän jäi eläkkeelle maaherran virasta vuonna 1822 ja palasi hoitamaan ruukkiaan Noormarkkuun, jossa kuoli vuonna 1832. De Carnallin puolisona oli vuodesta 1784 Ulrika Charlotta Rehnström. Senaattori Axel Gustaf Mellin oli de Carnallin vävy. ==Lähteet== Luokka:Vaasan läänin maaherrat Luokka:Suomalaiset ruukinpatruunat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1757 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Pero (Italia)

Pero on kaupunki ja kunta Lombardiassa Pohjois-Italiassa. == Lähteet == Luokka:Lombardian kaupungit Luokka:Milanon metropolikaupungin kunnat
Anders Gustaf Langenskiöld

Anders Gustaf Langenskiöld (29. elokuuta 1771 Orimattila – 17. tammikuuta 1853 Helsinki)Tor Carpelan: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna, H–R, s. 689–690. Helsinki 1958. oli suomalainen sotilas ja Kymenkartanon läänin maaherra vuosina 1812–1827. Langenskiöld kuului Langenskiöldin aatelissuukuun; hänen isänsä Lars Adam Langenskiöld (synt. Lang) oli aateloitu vuonna 1772. Langenskiöld aloitti sotilasuransa vuonna 1775 vapaaehtoisena Karjalan rakuunarykmentissä, josta hän siirtyi vuonna 1778 Uudenmaan rakuunarykmenttiin. Hän osallistui Kustaa III:n sotaan ja haavoittui Parkumäen taistelussa heinäkuussa 1789. Langenskiöld yleni vuoteen 1790 mennessä luutnantiksi ja siirtyi 1792 Hämeenlinnan rykmentin jääkäripataljoonaan, jossa sai 1796 kapteenin arvon. Vuodesta 1802 hän palveli Porin rykmentin rusthollipataljoonassa, jonka mukana osallistui Suomen sotaan. Hänet ylennettiin vuonna 1809 majuriksi ja 1810 everstiluutnantiksi ennen siirtymistään Suomen suuriruhtinaskunnan palvelukseen. Lokakuussa 1812 Langenskiöld tuli 1. suomalaisen jääkärirykmentin pataljoonankomentajaksi, mutta vain kuukautta myöhemmin hänet nimitettiin Kymenkartanon läänin maaherraksi. Hän oli virassa 15 vuotta. Langenskiöld omisti Iso-Hiiden kartanon Janakkalassa vuodesta 1831. Hänen puolisonsa oli Hedvig Gustava Gripenberg. Heidän lapsiaan olivat valtioneuvos Lars Henrik Gustaf Langenskjöld ja senaattori Carl Fabian Langenskiöld. ==Lähteet== Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1771 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
RPG (ohjelmointikieli)

RPG () on IBM:n kehittämä korkean tason ohjelmointikieli yrityssovelluksille. Kielen uudemmat versiot ovat saatavilla vain IBM i (OS/400) -pohjaisille alustoille. Kieli on julkaistu 1950-luvun lopulla ja se oli saatavilla IBM 1401:lle. Kielestä on julkaistu useampia versioita: RPG II, RPG III ja RPG IV, joista IV on uusin versio (myös nimillä RPGLE ja ILE RPG). Kielessä käytetään EBCDIC-merkistöä ja ohjelman on tehtävä erilliset muunnokset ASCII-merkistön kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * RPG IBM:n sivustolla * RPG- ohjelmointiin keskittynyt sivusto == Kirjallisuutta == * * Luokka:IBM Luokka:Ohjelmointikielet Luokka:Tietotekniikan historia
R. Sathyanarayana

R. Sathyanarayana (9. toukokuuta 1927 Mysore – 16. tammikuuta 2020 Mysore) oli intialainen musiikkitieteilijä ja tanssin tutkija. Sathyanarayana syntyi muusikkoperheeseen ja alkoi saada äidiltään Varalakshmilta musiikkikasvatusta 5-vuotiaana. Hänen isänsä oli karnaattisen musiikin laulaja. Sathyanarayana sai maisterin arvon kemiassa, jota opetti vuosina 1949–1984. Samanaikaisesti hän työskenteli karnaattisen musiikin opetuksessa. Sathyanarayana julkaisi urallaan kymmenittäin teoksia, kuten kriittisiä editioita sanskriitinkielisistä tutkielmista sekä alkuperäisiä teoksia eri taidemuodoista. Hän käänsi monia teoksia kannadaksi, ja häneltä ilmestyi satoja artikkeleita. Hän piti tärkeänä yhteistyötä muusikoiden kanssa musiikin edelleen kehittämiseksi. Hän ei pitänyt tarpeellisena erottelun ylläpitämistä klassisen intialaismusiikin, kevyen musiikin ja elokuvamusiikin välillä. Sathyanarayana profiloitui laaja-alaisena tutkijana, joka sivusi työssään myös filosofiaa, kasvatustiedettä, psykologiaa ja kulttuuriantropologiaa. Hän vei muusikoita ja musiikintutkijoita useisiin kansainvälisiin seminaareihin ja musiikkijuhlille Intian hallituksen sponsoroimana. Sathyanarayana valittiin vuonna 2013 Sangeet Natak Akademin jäseneksi. Hänen saamiensa palkintojen joukossa oli Padma Shri (2018). Hänellä oli kunniatohtorin arvot Indira Kala Sangeet Vishwavidyalayasta, Mysoren yliopistosta ja Gangubhai Hangal -yliopistosta. Sathyanarayanan kuoltua hänen poikansa kertoi, että oli saanut isältään toimeksiannon tältä kesken jääneen kirjan viimeistelyksi. == Lähteet == Luokka:Intialaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Harmolehmäntatti

Harmolehmäntatti (Leccinum schistophilum) on Boletaceae-heimoon ja Leccinum- sukuun kuuluva ruokasieni. Se muistuttaa valkolehmäntattia, mutta eroaa siitä vaalean ruskeanharmaan lakin sekä sinertymättömän jalan tyven avulla. Lisäksi valkolehmäntatti on harmolehmäntattia hennompi. Harmolehmäntatti viihtyy kosteassa ympäristössä. Se on helposti pehmenevä ja toukkaantuva. == Lähteet == * Laji.fi: Harmolehmäntatti (Leccinum schistophilum) * Luontoportti.com: Valkolehmäntatti Luokka:Lehmäntatit Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Taiwaninserovi

Taiwaninserovi (Capricornis swinhoei) on Taiwanilla endeemisenä tavattava, vuoristoaleilla elävä vuohieläinlaji. Se on luokiteltu elinvoimaseksi lajiksi. ==Koko ja ulkonäkö== Taiwaninserovi on kooltaan jonkin verran pienempi kuin Manner-Kiinassa tavattava sumatranserovi. Lajin säkäkorkeus on 50–60 cm ja ruumiin pituus 80–114 cm. Painoa on 17–25 kg. Taiwaninserovin turkki on ruskea ja sen leuasta rintaan kulkee kermanvärinen alue. Myös taiwaninserovin sarvet ovat hieman mantereen serovia pienemmät. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Taiwaninserovi on Taiwanissa endeeminen laji. Sitä tavataan suhteellisen laajasti saaren vuoristoalueella. Esiintymisalueen korkeus merenpinnasta vaihtelee 50:stä metristä 3 900:n metriin. Yleisin laji on yli 1 000 metrin korkeudella. Matalammilla alueilla sen esiintymisaluetta rajoittavat etenkin ihmiset. Lajia tavataan useissa eri elinympäristöissä trooppisista ja subtrooppisista metsistä lehti- ja havupuumetsiin korkeammilla seuduilla, havumetsissä vielä tästä ylöspäin ja korkeimmillaan vuoristoniityillä ja tundralla. Taiwaninservoit viihtyvät usein kallioiden ja harjanteiden lähettyvillä, jonne ne voivat paeta mahdollisia saalistajiaan. ==Elintavat== Taiwaninserovit ovat aktiivisia sekä päivisin että öisin. Tavallisesti taiwaninserovit ovat aktiivisimmillaan hieman auringonnousun jälkeen ja hieman ennen auringonlaskua. Yöaktiivisuus on mahdollisesti tavallisempaa etenkin lähellä ihmisasutusta. Taiwaninserovit käyttävät ravinnokseen ruohoja, pensaita, varpuja, joitakin hedelmiä ja joskus jopa havupuiden nuoria osia. Ravintokasveihin lukeutuvat esimerkiksi Urtica fissa, Elatostema edule, Anisogonium esculentum, Begonia laciniata, Polygonum chinensis, Chamabainia cuspidate, Mussaenda parviflora, Perrottetia arisanensis ja Pellionia arisanensis. Taiwaninserovien sosiaalisesta käyttäytymisestä tiedetään vain vähän. Yksityiskohtia tunnetaan lähinnä tarhattuna elävien yksilöiden perusteella. Tarhoissa taiwaninseroveilla on tiettyjä territoriaalisia käyttäytymispiirteitä. Luonnossa yksilöiden uskotaan viettävän aikansa useimmiten yksikseen, mutta tarhoissa ne saattavat kerääntyä pieniksi laumoiksi. Taiwaninserovit lisääntyvät syyskuun ja marraskuun välisenä aikana ja synnyttävät maaliskuun jälkeen. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut taiwaninserovin elinvoimaiseksi lajiksi. Kannan kokoa on pidetty suurena ja sen nopean vähenemisen riskiä pienenä. Esiintymisalue käsittää kansallispuistoja ja muita suojelualueita. Taiwanin alkuperäiskansat ovat aikanaan metsästäneet taiwaninseroveja, mutta metsästyksen merkitys on vähentynyt karjanhoidon lisääntymisen myötä. Metsästettyä lihaa arvostetaan kuitenkin edelleen enemmän ja sitä saatetaan tarjoilla esimerkiksi seremoniallisissa yhteyksissä. Metsästys on nykyisin Taiwanissa laitonta. Laittoman metsästyksen vaikutuksesta kantoihin ei ole täyttä varmuutta. Muita mahdollisia uhkia kannoille ovat metsähakkuut, maanviljely ja teiden rakentaminen. ==Lähteet== Luokka:Vuohieläimet