EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Epeli Hau'ofa

Epeli Hau'ofa (1939 Papua-Uusi-Guinea – 11. tammikuuta 2009 Suva, Fidži) oli tongalais-fidžiläinen kirjailija ja antropologi.Hau'ofa, Epeli Global Social Theory, viitattu 15.12.2023 Posthumous honorary doctorate for visionary scholar ‘Epeli Hau’ofa University of Auckland 18.10.2023, viitattu 15.12.2023 Nic Maclellan, Champion of Pacific islands culture and history and mentor to many The Sydney Morning Herald 11.2.2009, viitattu 15.12.2023 Hau'ofa syntyi Papua-Uudessa-Guineassa tongalaisten lähetyssaarnaajien lapsena. Hän kävi koulunsa Papua-Uudessa-Guineassa, Tongalla ja Fidžin Suvassa. Tämän jälkeen hän opiskeli antropologiaa McGillin yliopistossa ja Australian kansallisessa yliopistossa. Hau'ofa väitteli filosofian tohtoriksi sosiaaliantropologiassa Australian kansallisesta yliopistosta. Hänen väitöskirjansa julkaistiin vuonna 1981 nimellä Mekeo: inequality and ambivalence in a village society. Hau'ofa aloitti akateemisen uransa Etelä-Tyynenmeren yliopistossa vuonna 1975. Kolme vuotta myöhemmin hänestä tuli Tongan kuningas Taufa'ahau Tupou IV:n yksityinen varasihteeri. Vuodesta 1981 Hau'ofa johti Etelä-Tyynenmeren yliopiston maaseudun kehityksen keskusta. Palattuaan yliopiston pääkampukselle Fidžille hän opetti sosiologiaa. Vuodesta 1997 hän johti Etelä-Tyynenmeren yliopistoon Suvaan perustamaansa Oceania Centre for Arts and Culturea (OCAC). Uransa aikana Hau'ofa opetti myös Papua-Uuden-Guinean yliopistossa ja oli maoritutkimuksen ja antropologian Visiting Senior Fellow Aucklandin yliopistossa.. Hau'ofa julkaisi runoutta, romaaneja, novelleja, esseitä ja tietokirjallisuutta. Hän omaksui kirjailijana postmodernistisen tyylin ja tuli tunnetuksi etenkin satiirin ja huumorin käytöstä. Hau'ofan teosten joukossa ovat novellikokoelma Tales of the Tikongs (1983), romaani Kiss in the Nederends (1987), Our Crowded Islands, Corned Beef and Tapioca ja kriittisten esseiden kokoelma Class and Culture in the South Pacific. Hau'ofa hahmotteli kirjoituksissaan Oseanian uudenlaista ymmärrystä, jossa imperialistinen näkökulma hylättiin. Hän kritisoi myös kristinuskon ja kapitalismin vaikutuksia. Hau'ofa perusti vaimonsa Barbaran kanssa Tongalla kirjallisuuslehden Faikara. Hänellä oli myös poika Epeli. Tammikuussa 2009 Hau'ofa kuoli sairaalassa Suvassa sydänvaivoista kärsittyään. Vuonna 2023 Hau'ofalle myönnettiin postuumisti kirjallisuuden kunniatohtorin arvo Aucklandin yliopistosta. == Lähteet == Luokka:Fidžiläiset kirjailijat Luokka:Tongalaiset henkilöt Luokka:Antropologit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Työelämän tutkimus

Työelämän tutkimus on vuodesta 2003 ilmestynyt poikkitieteellinen työelämää ja työyhteiskuntaa käsittelevä avoin tiedejulkaisu. Lehteä julkaisee Työelämän tutkimusyhdistys. Lehteä julkaistaan kolme kertaa vuodessa. Lehti sai Kansan Sivistysrahaston Työelämän kehittämispalkinnon vuonna 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Journal.fi: Työelämän tutkimus Luokka:Suomalaiset tiedelehdet
Evan Ferguson

Evan Joe Ferguson (s. 19. lokakuuta 2004 Bettystown) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brighton & Hove Albionia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. == Seurajoukkueura == === Alkuvaiheet === Ferguson aloitti jalkapalloilun viisivuotiaana dublinilaisseura St Kevin's Boysissa. Hän siirtyi myöhemmin Bohemiansin junioriakatemiaan. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäistä kertaa 11. heinäkuuta 2019 ystävyysottelussa Chelseaa vastaan. Virallisen debyyttinsä Bohemiansin edustusjoukkueessa Ferguson teki 20. syyskuuta 2019 Irlannin valioliigassa Derry Cityä vastaan. 14 vuoden ja 336 päivän ikäisenä Fergusonista tuli samalla Bohemiansin seurahistorian nuorin edustusjoukkueessa pelannut pelaaja. === Brighton & Hove Albion === 7\. tammikuuta 2021 Ferguson siirtyi Bohemiansista Englannin Valioliigassa pelaavaan Brighton & Hove Albioniin. Brightonin edustusjoukkueessa Ferguson debytoi 24. elokuuta 2021 Englannin liigacupin ottelussa Cardiff Cityä vastaan ja ensimmäistä kertaa Valioliigassa hän pelasi 19. helmikuuta 2022 Burnleyta vastaan. Kaudella 2022–2023 Ferguson alkoi saamaan Brightonissa enemmän vastuuta ja teki ensimmäisen maalinsa seuran edustusjoukkueessa 24. elokuuta 2022 Englannin liigacupin ottelussa Forest Green Roversia vastaan. Valioliigassa Ferguson avasi maalitilinsä 31. joulukuuta 2022 Arsenalia vastaan. Ferguson pelasi Brightonissa kauden 2022–2023 aikana 19 valioliigaottelua, joissa hän viimeisteli kuusi maalia. FA Cupissa hän teki neljässä ottelussa kolme maalia. Kauden päätteeksi hänet myös valittiin seuran vuoden nuoreksi pelaajaksi. Uransa ensimmäisen hattutempun Ferguson teki 2. syyskuuta 2023 Valioliigassa Newcastle Unitedia vastaan. Marraskuussa 2023 Ferguson allekirjoitti Brightonin kanssa vuoteen 2029 ulottuvan jatkosopimuksen. Hän pelasi kaudella 2023–2024 kaikkiaan 27 valioliigaottelua ja teki kuusi maalia. Hän oli nilkkavamman vuoksi sivussa huhtikuun alusta kauden loppuun. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ja FA Cupissa kaksi ottelua ilman maaleja. == Maajoukkueura == Ferguson edusti Irlannin eri juniorimaajoukkueita vuosina 2018–2022. Englantilaisen äitinsä kautta Ferguson olisi halutessaan voinut edustaa maajoukkuetasolla myös Englantia. Irlannin A-maajoukkueessa Ferguson teki ensiesiintymisensä 17. marraskuuta 2022 ystävyysottelussa Norjaa vastaan ja ensimmäisen maalinsa A-maajoukkueessa hän teki neljä kuukautta myöhemmin ystävyysottelussa Latviaa vastaan. Hän on pelannut 8. heinäkuuta 2024 mennessä 12 maaottelua, ja tehnyt kolme maalia. == Muuta == Fergusonin isä Barry Ferguson on entinen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelasi urallaan muun muuassa Coventry Cityssä, Colchester Unitedissa, Shamrock Roversissa sekä Irlannin juniorimaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otagon yliopisto

Otagon yliopisto (, ) on vuonna 1869 perustettu Uuden-Seelannin vanhin yliopisto.History of the University of Otago University of Otago, viitattu 15.12.2023 Otagon yliopisto liitettiin vuonna 1870 perustetun Uuden-Seelannin yliopiston alaisuuteen, joten se ei enää saanut itsenäisesti myöntää oppiarvoja. Uuden-Seelannin yliopisto kuitenkin lakkautettiin vuonna 1961, jolloin Otagon yliopisto sai jälleen oikeuden oppiarvojen myöntämiseen. Vuonna 1961 Otagon yliopiston kirjoilla oli noin 3 000 opiskelijaa; vuonna 2016 opiskelijoiden määrä oli jo yli 20 000\. Myös tutkintojen tarjonta on huomattavasti laajentunut vuosikymmenten varrella. Otagon yliopiston pääkampus sijaitsee Dunedinin kaupungissa. Kaikkiaan kampuksia on viisi: Dunedin, Auckland, Christchurch, Invercargill ja Wellington.Campuses University of Otago, viitattu 15.12.2023 Uusin näistä on Invercargillin kampus, joka muodostui Dunedin College of Educationin yhdistyessä Otagon yliopistoon 1. tammikuuta 2007. Vuodelle 2024 tehdyssä QS World University Rankings -vertailussa Otagon yliopisto pääsi sijalle 206.University of Otago Top Universities, viitattu 15.12.2023 == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin yliopistot
Papua-Uuden-Guinean yliopisto

Papua-Uuden-Guinean yliopisto () on Port Moresbyssa Papua-Uudessa-Guineassa toimiva yliopisto.Brief History of the University The University of Papua New Guinea, viitattu 15.12.2023 Australian hallinto perusti vuonna 1964 Currie- komission selvittääkseen mahdollisuuksia korkeakouluopintojen tarjoamiseen Papua-Uudessa-Guineassa. Vuonna 1965 päätettiin Australian asetuksella perustaa Papua-Uuden-Guinean yliopisto. Toukokuussa 1983 Papua-Uuden-Guinean kansallinen parlamentti korvasi Australian päätöksen omalla yliopistoasetuksellaan. Vuonna 1989 Papua-Uuden-Guinean yliopistoon yhdistettiin National Arts School.University of Papua New Guinea, Port Moresby Department of Creative Arts - Music International Directory of Music & Music Education Institutions, viitattu 15.12.2023 Yliopiston kirjasto on nimetty poliitikko Michael Somaren mukaan.Libraries Australia Authorities - Full view National Library of Australia, viitattu 15.12.2023 Papua-Uuden-Guinean yliopisto sijoittui EduRankin vuoden 2023 yliopistovertailussa ensimmäiseksi maassaan ja 14 131:sta maailmanlaajuisesti vertaillusta korkeakoulusta sijalle 3 844.University of Papua New Guinea: Rankings EduRank 18.7.2023, viitattu 15.12.2023 == Lähteet == Luokka:Port Moresby Luokka:Papua-Uuden-Guinean yliopistot ja korkeakoulut
Gorokan yliopisto

Gorokan yliopisto (, UOG) on Gorokassa Papua-Uuden-Guinean Eastern Highlandsin maakunnassa toimiva yliopisto.University of Goroka Study in PNG, viitattu 15.12.2023 Gorokan yliopisto perustettiin vuonna 1997 Papua-Uuden-Guinean kansallisen parlamentin asetuksella. Se muodostettiin yhdistämällä Papua- Uuden-Guinean yliopiston kasvatustieteellinen tiedekunta ja Gorokan opettajakorkeakoulu. Gorokan yliopisto on Papua-Uuden-Guinean suurin opettajia kouluttava instituutio. EduRankin vuoden 2023 yliopistovertailussa se sijoittui Papua-Uuden-Guinean kuudesta vertaillusta korkeakoulusta sijalle 4. Maailmanlaajuisessa vertailussa se pääsi sijalle 7 439 kaikkiaan 14 131:sta vertaillusta korkeakoulusta.University of Goroka EduRank, viitattu 15.12.2023 == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean yliopistot ja korkeakoulut
Epetion

Epetion (; ) oli antiikin aikainen kaupunki Illyriassa nykyisen Kroatian alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Stobrečin kylää. Epetion sijaitsi Illyrian rannikolla Adrianmeren rannalla ja sillä oli satama. Myöhemmin roomalaisella kaudella kaupungin paikka oli hieman kaakkoon Salonasta. Epetionista länteen sijaitsi Spalatum ja kaakkoon Pituntium.Polybios: Historiai 32.18; Klaudios Ptolemaios: Geografia 2.16.4; Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.25; Tabula Peutingeriana. Epetion oli alun perin issalaisten emporion eli kauppa-asema, joka perustettiin 200-luvun eaa. loppupuolella. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Epetīnos (). Kaupungista on löydetty jäänteitä Stobrečin läheltä. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Kroatiassa Luokka:Dalmatian provinssin kaupungit Luokka:Illyrian kaupungit
Tiedetoimittaja (lehti)

Tiedetoimittaja on Suomen tiedetoimittajien liiton jäsenlehti. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 1993 ja se ilmestyi neljä kertaa vuodessa. Vuodesta 2013 se on ilmestynyt sähköisenä. Lehti on Kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton jäsen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tiedetoimittaja-lehti Luokka:Suomalaiset tiedelehdet
Goroka

Goroka on kaupunki Papua-Uuden-Guinean itäisissä keskiosissa.Goroka Britannica, viitattu 15.12.2023 Se on Eastern Highlandsin maakunnan pääkaupunki.Eastern Highlands Province Department of Finance, Papua New Guinea, viitattu 15.12.2023 Goroka on alueensa kaupankäynnin ja liikenteen keskus. Se sijaitsee Highlands Highwayn varrella. Sen kautta kaupungista on yhteys itään Kainantuun ja lopulta Salomonmeren rannalle Laeen. Gorokaa palvelee lisäksi Gorokan lentoasema.Goroka Airport National Airports Corporation, viitattu 15.12.2023 Kaupungissa toimivat Gorokan yliopistoUniversity of Goroka Study in PNG, viitattu 15.12.2023 ja Papua- Uuden-Guinean lääketieteellisen tutkimuksen instituutti. Gorokassa sijaitsee myös J. K. McCarthy -museo. Vuonna 2004 arvio Gorokan väkiluvusta oli 17 900. == Lähteet == Luokka:Papua-Uuden-Guinean kaupungit
Herakleia (Illyria)

Herakleia (; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Illyriassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta usein sen on arveltu sijainneen Faroksen (nyk. Hvar) saarella. Kaupungilla oli satama, jonka Pseudo-Skylaks mainitsee.Pseudo-Skylaks: Periplus 22. Myöskään Herakleian historiasta ei tiedetä juuri mitään. Sen alkuperää ei tunneta, mutta usein sen on arveltu olleen yksi Dionysios vanhemman perustamista syrakusalaisista siirtokunnista. Tällöin se olisi perustettu klassisella kaudella noin vuoden 385 eaa. tienoilla. Herakleia on luetteloitu nykytutkimuksessa polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon lähinnä siksi, että se löi omaa pronssirahaa 300-luvulla eaa. Raha oli syrakusalaisen standardin mukaista ja sen kuvituksessa esiintyy Herakles. == Lähteet == Luokka:Illyrian kaupungit
Riimut – Viestejä viikingeiltä

Riimut – Viestejä viikingeiltä on Heikki Ojan kirjoittama tietokirja, joka käsittelee riimukirjoitusta 1000-luvun alussa. Teos esittelee riimukirjoitusta sekä kertoo riimutaiteilijoista ja löytyneistä riimuesineistä. Kirjasta on otettu neljä painosta. Professori Heikki Oja on Helsingin yliopiston almanakkatoimiston eläkkeelle jäänyt johtaja. Hän on aiemmin julkaissut tietokirjoja tähtitieteestä ja kalenteritietoudesta. Ojan teos on ensimmäinen tutkimukseen pohjautuva yleistajuinen suomenkielinen teos riimuista ja riimututkimuksesta. Kirja ei ole luettelo riimukirjoituksista, vaan ennemminkin yleiskatsaus riimukirjoitusten kirjoon. Yleisesti ottaen kirjassa tuodaan esiin merkittäviksi tulleita riimuja sekä jollain tavalla Suomeen liittyviä riimukirjoituksia. == Sisältö == Teos jakaantuu kolmeen osaan, otsikoiltaan Riimukirjoitukset, Riimusauvat ja Riimukivet. Kirjan lopussa on lähdekirjallisuuden lisäksi hakemisto. Teoksen painopiste on Pohjoismaiden riimukirjoituksissa ja riimusauvoissa, ja anglosaksisia riimuja käsitellään melko vähän. Kirja sisältää runsaasti lyhyitä kertomuksia yksittäisistä riimukirjoituksista ja niiden sisällöstä sekä esineistä, joihin ne on kaiverrettu, riimujen löytämisestä ja siitä, mitä ne paljastavat historiasta. Myös riimututkimuksen historia käsitellään tiiviisti. Ojan teoksessa kerrotaan myös ruotsalaisissa ja gotlantilaisissa riimukirjoituksissa esiintyvistä Suomen alueisiin viittaavista paikannimistä. == Arvioita == Turun yliopiston filosofian lisensiaatti Merja Leppälahti on todennut, että Heikki Ojan Riimut – Viestejä viikingeiltä tarjoaa paljon mielenkiintoista tietoja riimuista. Tutkija Kendra Wilson on kirjoittanut Ojan kirjasta, että Oja on perehtynyt aihepiiriin hyvin ja hän kirjoittaa selvästi ja kiinnostavasti. Epätarkkuutta Wilson huomasi teoksessa lähinnä kielimuotojen nimityksissä sekä nimien ja riimukirjoitusten tulkintojen normalisoinnissa. Wilson näkemyksen mukaan kirjan suurin heikkous lienee kriittisyyden puute vanhempaa tutkimusta kohtaan. Wilson jatkaa, että sen sijaan kirjassa on ansiokasta, että Ojan käsittelyyn ei ole osunut ei-tieteellistä riimukirjallisuutta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2015 kirjat
Maxim Korpimäki

Maxim Korpimäki (s. 26. helmikuuta 2004 Hämeenkyrö) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Oulun Kärppiä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutaa Korpimäki osaa pelata myös laidassa. == Ura == === Seuraura === Korpimäki on Hämeenkyrön Hokkareiden kasvatti. Hän siirtyi E-juniori-ikäisenä HC Nokiaan, josta Korpimäki siirtyi kaudeksi 2019–2020 Tapparan C-nuoriin. Hän oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 17+17=34 joukkueensa paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. C-nuorten SM- sarjassa Korpimäki voitti Tapparan sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+10=18. Kaudella 2021–2022 hän oli seuran U18-joukkueen paras maalintekijä 23 osumallaan, joilla Korpimäki sijoittui koko U18 SM-sarjan maalipörssissä kymmenenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Kauden 2022–2023 päätteeksi Korpimäki voitti U20 Suomen-mestaruuden. Kaudeksi 2023–2024 Korpimäki siirtyi Kärppien U20-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Korpimäki valittiin U20 SM-sarjan joulukuun kuukauden pelaajaksi. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2023 vieraissa KooKoota vastaan, kun Arttu Hyry oli Suomen A-maajoukkueen mukana. Korpimäki merkittiin Kärppien nelossentteriksi laidoilleen Aleksi Antti-Roiko ja Marko Anttila. Hän sai ottelussa peliaikaa 10.21 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Korpimäki teki 30. tammikuuta 2024 Rauman Lukkoa vastaan. Markku Kiimalainen ja Jarmo Tauriainen valitsivat hänet ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Korpimäki vakiinnutti paikkansa SM-liigassa loppukaudella. Hän teki 30 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6 ja 12 pudotuspeliottelussa yhden syöttöpisteen. Korpimäki voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Toukokuussa 2024 Korpimäen sopimuksen Kärppien kanssa kerrottiin jatkuvan kahdella vuodella, samalla kun seura uutisoi Ville Heikkalan jatkosopimuksesta. === Maajoukkueura === Korpimäki on pelannut neljä nuorten maaottelua. == Muuta == Korpimäki harrasti lapsena myös jalkapalloa ja painia. == Tilastot == 2021–2022 Tappara U20-SM 6 0 1 1 16 2 0 0 0 2 2022–2023 Tappara U20-SM 40 12 26 38 22 12 2 2 4 2 2023–2024 Kärpät (A) U20-SM 29 14 25 39 20 – – – – – Kärpät SM-liiga 30 2 4 6 8 12 0 1 1 2 1 kausi yhteensä SM-liiga 30 2 4 6 8 12 0 1 1 2 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Oulun Kärppien pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarte

Sarte (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Khalkidikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sithonían kunnan alueella lähellä nykyistä Sártin kylää. == Maantiede == Sarten kaupunki sijaitsi Sithonian niemen itärannikolla Singoksenlahden (nyk. Singitikóslahti tai Pyhänvuorenlahti) rannalla. Niemi on keskimmäinen nykyisen Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä, ja kuului antiikin aikana Khalkidiken alueeseen, joka ei käsittänyt koko nykyistä, antiikin aikaisesta alueesta nimensä saanutta niemimaata, mutta käsitti ainakin Sithonian niemen.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Kaupunki sijoitetaan noin 1,5 kilometriä etelään nykyisestä Sártista. Pohjoisempana samalla rannikolla sijaitsi Singoksen kaupunki. Sisämaassa Sartesta luoteeseen sijaitsi Parthenopolis ja niemenkärjen lähellä Sartesta etelään Torone. Sarten kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. == Historia == Sarten historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Herodotoksen mukaan Sarte oli yksi seudun kaupungeista, joka antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan.Herodotos: Historiateos 7.122. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Sarte kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosien 434/433 ja 429/428 eaa. välillä. 300-luvun eaa. ensimmäisellä puoliskolla Sarte oli mukana Olynthoksen johtamassa Khalkidiken liitossa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Sartaios (). Nykyinen myöhemmin syntynyt Sártin kylä on ottanut nimensä antiikin ajan kaupungista. Kylän aiempi nimi oli Néa Afisiá. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Sithonía
Singos

Singos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Khalkidikessa Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sithonían kunnan alueella noin kaksi kilometriä itään nykyisestä Ágios Nikólaoksen kylästä. == Maantiede == Singoksen kaupunki sijaitsi Sithonian niemen itärannikolla kaupungista nimensä saaneen Singoksenlahden (, lat. Singiticus sinus, nyk. Singitikóslahti tai Pyhänvuorenlahti) rannalla. Niemi on keskimmäinen nykyisen Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä, ja kuului antiikin aikana Khalkidiken alueeseen, joka ei käsittänyt koko nykyistä, antiikin aikaisesta alueesta nimensä saanutta niemimaata, mutta käsitti ainakin Sithonian niemen.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Kaupunki sijoitetaan meren rannalle noin kaksi kilometriä itään nykyisestä Ágios Nikólaoksen kylästä ja saman verran kaakkoon nykyisestä Schoinián kylästä. Singoksen kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. == Historia == Singoksen historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Herodotoksen mukaan Singos oli yksi seudun kaupungeista, joka antoi joukkoja Kserkseen käyttöön hänen vuoden 480 eaa. hyökkäyksessään Kreikkaan. Myöhemmin 400-luvulla eaa. Singos kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. sekä vielä vuonna 421 eaa. Se saattoi osallistua vuoden 432 eaa. kapinaan Ateenaa vastaan ja liittyä Olynthokseen synoikismoksessa. Kaupunki ilmeisesti tuhottiin tuolloin.Herodotos: Historiateos 7.122; Thukydides: Peloponnesolaissota 5.18; Klaudios Ptolemaios: Geografia 3.13.11; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, ; Plin. Nat. 4.17. Vuoden 421 eaa. Nikiaan rauhan jälkeen Singos oli jälleen oma poliksensa. Makedonian Filippos II saattoi tuhota sen vallatessaan Khalkidiken. Singos ei ollut olemassa ainakaan enää roomalaisella kaudella Strabonin aikana. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Singios (). == Rakennukset ja löydökset == Singoksen paikalta on löydetty kaupungin ja sen sataman jäänteitä. Kaupunki on ollut ympäröity muurilla, joka ajoitetaan klassiselle tai hellenistiselle kaudelle. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Sithonía
Sinos

Sinos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle. == Maantiede == Sinoksen kaupunki sijaitsi mahdollisesti Bottiken alueella nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa. Alue ei antiikin aikana kuulunut Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on saanut nykyisen nimensä.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa kaupunki on sijoitettu Spartoloksen, Aioleionin ja Pleumen lähelle nykyisen Néa Tríglian kaupungin kaakkoispuolelle. Sinoksen kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Sinaia (, lat. Sinea). Sen kokoa ei tunneta. == Historia == Sinoksen historiasta tiedetään lähinnä se, että kaupunki kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433, 433/432 ja 421/420 eaa. Lisäksi Kassandroksen tiedetään antaneen maata Sinoksen alueelta Perdikkaalle. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Néa Propontída
Skabala

Skabala (, myös Skabla, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Sen tarkkaa sijaintia ei tunneta, mutta se sijoitetaan nykyisten Polýgyroksen ja Sithonían kuntien rajaseudulle. == Maantiede == Skabalan kaupunki sijoitetaan nykyisen Chalkidikín niemimaan eteläosaan pohjoiseen Sithonian niemestä. Se saattoi olla Khalkidiken alueella, joka ei käsittänyt käsittänyt koko nykyistä, antiikin aikaisesta alueesta nimensä saanutta niemimaata.Flensted-Jensen, Pernille: ”The Chalkidic Peninsula and Its Regions”. Teoksessa Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartasto sijoittaa sen suunnilleen nykyisen Vrástaman Kellín kylän tienoille. Sen lähellä sijaitsivat Sermylia, Stolos ja Piloros. Skabalan kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. == Historia == Skabalan historiasta tiedetään antiikin lähteistä vain vähän. Theopompos vaikuttaa pitäneen sitä Euboian Eretrian siirtokuntana. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Skabala kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa useita kertoja vuosina 454/453–433/432 eaa. Viimeksi mainittuna vuonna se saattoi liittyä kapinaan Ateenaa vastaan. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Skablaios (). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Chalkidikílla Luokka:Polýgyros Luokka:Sithonía
Thronion (Illyria)

Thronion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Illyriassa nykyisen Albanian alueella. Sen tarkkaa sijaintipaikkaa ei tiedetä, mutta se sijaitsi jossakin päin Abantista eli abanttien aluetta. Sen arvellaan sijainneen kaakkoon Apolloniasta, mahdollisesti lähellä Amantiaa. Thronionin kerrottiin olleen Euboialta tulleiden abanttien ja Opuntian Lokriin Thronionin asukkaiden Troijan sodan jälkeen perustama. Apollonialaiset valtasivat Thronionin jo varhain ja sen alue liitettiin heidän kaupunkiinsa. Tämä käy ilmi piirtokirjoituksesta, joka oli kirjoitettu apollonialaisten Olympiaan omistamaan votiivilahjaan.Pausanias: Kreikan kuvaus 5.22.3–4. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymejä Thronios (), Thronitēs () ja Thronieus (). Amantia saattoi korvata Thronionin. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Albaniassa Luokka:Illyrian kaupungit
Thronion

Thronion (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin paikkoihin: * Thronion, antiikin aikainen kaupunki Illyriassa * Thronion, antiikin aikainen kaupunki Opuntian Lokriissa
Tragurion

Tragurion ( tai Tragourion, myös Tragyrion, ; ) oli antiikin aikainen kaupunki Illyriassa nykyisen Kroatian alueella. Se sijaitsi nykyisen Trogirin kaupungin paikalla. == Maantiede == Tragurion sijaitsi Illyrian rannikon edustalla Adrianmeressä olleella saarella, joka oli erotettu mantereesta keinotekoisella kanavalla. Itinerarium Antonini Augustin mukaan se sijaitsi 13 roomalaista mailia Salonasta länteen,Polybios: Historiai 32.18; Strabon: Geografika II s. 124, VII s. 315; Klaudios Ptolemaios: Geografia 2.17.14; Plinius vanhempi: Naturalis historia 3.22 s 26; Pomponius Mela: De situ orbis 2.3; Itinerarium Antonini Augusti s. 272; Tabula Peutingeriana; Ravennan kosmografia 4.16. mikä vastaa hyvin nykyistä etäisyyttä Trogirista Soliniin. == Historia == Tragurion oli alun perin issalaisten emporion eli kauppa-asema, joka perustettiin 200-luvun eaa. loppupuolella. Tämä kuvaa kreikkalaisen asutuksen etenemistä alueella: kreikkalaiset asuttivat ensin alueen saaret, ja etenivät sitten myös mannermaan puolelle. Roomalaisella kaudella Tragurion kuului Dalmatian provinssiin. Plinius vanhempi kutsuu kaupunkia nimityksellä ”Tragurium civium Romanorum” ja sanoo, että se oli tunnettu marmoristaan. Kaupungin nimi on säilynyt nykyisen Trogirin, italialaisittain Traù, nimessä. Nykyinen Trogir on Unescon maailmanperintökohde. == Rakennukset ja löydökset == Trogirista on löydetty muun muassa kreikkalais- ja roomalaisaikaisten rakennusten jäänteitä. Kaupungin ruutuasemakaavan on katsottu palautuvan jo hellenistiselle kaudelle. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä, kuten veistoksia, keramiikkaa ja rahoja, on esillä Trogirin kaupunginmuseossa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan kaupungit Kroatiassa Luokka:Dalmatian provinssin kaupungit Luokka:Illyrian kaupungit
Kalle Helenius

Kalle Helenius (s. 8. huhtikuuta 2004 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureita. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. == Ura == === Seuraura === Helenius on Uplakersin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Tapparaan. Helenius voitti kauden 2018–2019 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kaudella 2019–2020 hän voitti koko C-nuorten SM-karsintojen jäähypörssin 105 minuutillaan. Kaudella 2021–2022 Helenius toimi Tapparan U18-joukkueen varakapteenina. Hän voitti kauden päätteeksi U18 SM-pronssia. Kauden 2022–2023 päätteeksi Helenius voitti U20 Suomen- mestaruuden. Kaudeksi 2023–2024 Helenius siirtyi Mikkelin Jukurien U20-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Helenius voitti Jukurien sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+12=31. Hän debytoi myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Helenius pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 15. joulukuuta 2023 entistä junioriseuraansa Tapparaa vastaan, kun Jukureilla oli kuusi hyökkääjää sivussa terveydellisistä syistä ja maajoukkuekomennusten myötä. Helenius merkittiin Jukurien kakkosketjun oikeaan laitaan Ottoville Leppäsen sekä toisen debytantin, Matti Butkovskiyn viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.59 minuuttia. Maaliskuussa 2024 Jukurit lainasi Heleniuksen Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin kesken puolivälieräsarjan, kun hänet oli nuorten pelaajien listalle nimettynä mahdollisuus siirtyä siirtorajan jälkeen. Helenius pelasi siellä 14 playoff-ottelua tehopistein 1+1=2. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Huhtikuussa 2024 Helenius teki Jukurien kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Joukkuetta siirtyi kaudeksi 2024–2025 valmentamaan hänelle IPK:sta tuttu Marko Tuomainen. === Maajoukkueura === Helenius on pelannut yhden poikien maaottelun. == Muuta == Heleniuksen pikkuveli Konsta pelaa hyökkääjänä NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiossa, joka varasi hänet ensimmäisellä kierroksella vonna 2024. Veljekset ovat aiemmin pelanneet joukkuetovereina Tapparan U20- ja U18-joukkueissa. Heidän pikkuveljensä Kasperi Helenius pelaa Tapparan junioreissa. Veljesten isä Tero Helenius pelasi jääkiekkoa A-junioriksi asti. == Tilastot == 2021–2022 Tappara U20-SM 11 0 3 3 6 – – – – – 2022–2023 Tappara U20-SM 41 7 2 9 22 8 1 0 1 0 2023–2024 Jukurit (A) U20-SM 43 19 12 31 70 – – – – – Jukurit SM-liiga 4 0 0 0 0 – – – – – IPK Mestis – – – – – 14 1 1 2 32 1 kausi yhteensä SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis – – – – – 14 1 1 2 32 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jukurien pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siirtolaisuus Etelä-Koreaan

Siirtolaisuus Etelä-Koreaan on vähäistä rajoittavan maahanmuuttopolitiikan takia, mikä on seurausta maassa vallitsevasta vastustuksesta maahanmuuttoa kohtaan. YK:n mukaan Etelä-Korean väestöstä oli vuonna 2019 ulkomailla syntyneitä 2,3 prosenttia, mikä on alle maailman keskitason 3,5 prosenttia. == Tilasto == Taulukossa on Koreassa asuvien suurimpien ulkomaalaisryhmien määrät vuonna 2022. Lukuihin ei sisälly ulkomailla syntyneitä ihmisiä, jotka ovat saaneet Etelä-Korean kansalaisuuden. Ulkomaan kansalaiset Etelä-Koreassa Maa tai ryhmä 2022 Kiinan korealaiset 527 000 Vietnam 209 000 Kiina 204 000 Thaimaa 163 000 Uzbekistan 69 000 Yhdysvallat 58 000 Kambodza 45 000 Filippiinit 44 000 Nepal 42 000 Indonesia 40 000 Kazakstan 36 000 Mongolia 35 000 Myanmar 30 000 == Lähteet == Luokka:Siirtolaisuus maittain
Luettelo Idahon piirikunnista

Tämä on luettelo Idahon osavaltion piirikunnista. Idahossa on 44 piirikuntaa. Piirikunta Hallintokeskus Perustettu Adan piirikunta Boise 1864 Adamsin piirikunta Council 1911 Bannockin piirikunta Pocatello 1893 Bear Laken piirikunta Paris 1893 Benewah’n piirikunta St. Maries 1915 Binghamin piirikunta Blackfoot 1885 Blainen piirikunta Hailey 1895 Boisen piirikunta Idaho City 1864 Bonnerin piirikunta Sandpoint 1907 Bonnevillen piirikunta Idaho Falls 1911 Boundaryn piirikunta Bonners Ferry 1915 Butten piirikunta Arco 1917 Camasin piirikunta Fairfield 1917 Canyonin piirikunta Caldwell 1892 Cariboun piirikunta Soda Springs 1919 Cassian piirikunta Burley 1879 Clarkin piirikunta Dubois 1919 Clearwaterin piirikunta Orofino 1911 Custerin piirikunta Challis 1881 Elmoren piirikunta Mountain Home 1889 Franklinin piirikunta Preston 1913 Fremontin piirikunta St. Anthony 1893 Gemin piirikunta Emmett 1915 Goodingin piirikunta Gooding 1913 Idahon piirikunta Grangeville 1864 Jeffersonin piirikunta Rigby 1913 Jeromen piirikunta Jerome 1919 Kootenain piirikunta Coeur d'Alene 1864 Latah’n piirikunta Moscow 1888 Lemhin piirikunta Salmon 1869 Lewisin piirikunta Nezperce 1911 Lincolnin piirikunta Shoshone 1895 Madisonin piirikunta Rexburg 1913 Minidokan piirikunta Rupert 1913 Nez Percen piirikunta Lewiston 1864 Oneidan piirikunta Malad City 1864 Owyheen piirikunta Murphy 1863 Payetten piirikunta Payette 1917 Powerin piirikunta American Falls 1913 Shoshonen piirikunta Wallace 1864 Tetonin piirikunta Driggs 1915 Twin Fallsin piirikunta Twin Falls 1907 Valleyn piirikunta Cascade 1917 Washingtonin piirikunta Weiser 1879 == Aiheesta muualla == * Idaho
Aada Nurmi

Aada Nurmi (s. 12. maaliskuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kansallisessa liigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. == Ura == Nurmi on kotoisin Eurasta ja hänen kasvattajaseuransa on Euran Pallo. Nurmi siirtyi marraskuussa 2021 Kansallisen liigan Helsingin Palloseuraan edustettuaan edelliskaudella HFA Märskyä. Hän pelasi ensimmäistä kertaa pääsarjassa 26. maaliskuuta 2022 kotiottelussa NJS:aa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavassa pelissä PK-35:n vieraana. Kaikkiaan hän pelasi kahden kauden aikana HPS:ssa 45 Kansallisen liigan ottelussa, joissa hän teki kahdeksan maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hänet valittiin Kansallisen liigan kauden 2023 parhaaksi keskikenttäpelaajaksi. Nurmi siirtyi kaudeksi 2024 Kuopion Palloseuraan yksivuotisella sopimuksella, jossa on lisäksi optio seuraavasta kaudesta. Nurmi oli Suomen naisten maajoukkueen mukana ensimmäisen kerran heinäkuussa 2023, kun Suomi kohtasi Islannin ja Skotlannin. Hän pääsi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kentälle marraskuun 2023 lopulla Kansojen liigan ottelussa Romaniaa vastaan. Hän on edustanut myös nuorten maajoukkueita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sven Sohlström

Sven Håkan Sohlström (2. kesäkuuta 1937 Korsnäs – 9. marraskuuta 2024Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 24.11.2024, s. B 22.) oli suomalainen insinööri ja energia-alan yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 16.12.2023. Sohlströmin vanhemmat olivat maanviljelijä Ivar Sohlström ja Egna Björkqvist. Hän avioitui 1962 Inkeri Naumasen kanssa. Sohlström valmistui sähköteknikoksi Vaasan teknillisestä koulusta 1961 ja tuotantoinsinööriksi Nordiska korrespondensinstitutetista Ruotsista 1966. Hän oli Oy Herrfors Ab:n palveluksessa vuodesta 1961 ja oli yhtiön toimitusjohtaja 1987–1989, varatoimitusjohtaja 1989–1994 ja uudelleen toimitusjohtaja 1995–2001. Oy Katternö Ab:n toimitusjohtaja Sohlström oli 1995–2001, Perhonjoki Oy:n toimitusjohtaja 1988–2001 ja Ab Albäck Oy:n toimitusjohtaja 1988–1989. Sohlströmillä oli myös useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Pietarsaaren maalaiskunnan kunnanhallituksen jäsen hän oli 1981–1992 ja kunnan eri lautakuntien jäsen 1969–1995. Teollisuusneuvoksen arvonimen Sohlström sai 1998. (ei-vapaa) Yritysjohtaja Hans Sohlström on Sven Sohlströmin poika. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Snøhetta

Snøhetta AS on norjalainen arkkitehtitoimisto, joka on perustettu vuonna 1989. Se on suunnitellut eräitä tunnettuja rakennuksia, kuten Bibliotheca Alexandrinan Egyptissä ja Oslon oopperatalon. Nimensä yritys on lainannut Dovressa sijaitsevalta Snøhetta-vuorelta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Arkkitehtitoimistot Luokka:Norjalaiset yritykset
Robert (palkinto)

Robert on Tanskan elokuva-akatemian vuosittain järjestämä gaala, jossa palkitaan ansioituneita elokuvien ja televisiosarjojen tekijöitä. Palkinnot jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1984, ja vuodesta 2013 on palkittu myös televisioalan ihmisiä. Robert-patsas on nimetty sen suunnitelleen taiteilija Robert Jacobsenin mukaan. Vuonna 2024 palkinto jaetaan 29 eri kategoriassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Robertprisen Luokka:Tanskalaiset palkinnot Luokka:Tanskan elokuva Luokka:Televisio-ohjelmapalkinnot Luokka:Elokuvapalkinnot
Pepe López

Pepe López (s. 17. elokuuta 1995, Espanja) on espanjalainen ralliautoilija. Hän kilpailee WRC2-sarjassa ja hänen kartalukijansa on Borja Rozada. López on viisinkertainen Espanjan rallisarjan mestari. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
World Rally-Raid Championship

World Rally-Raid Championship (W2RC) on FIA:n ja FIM:n yhteinen maailmanmestaruussarja erämaarallissa. Sarjan ensimmäinen kausi oli vuonna 2022. Sarjan promoottori on Amaury Sport Organisation (ASO). Aiemmin on järjestetty World Cup -tasoisia sarjoja. == Kaudet == Kaudella 2022 sarjaan suunniteltiin viittä kilpailua: Dakar-ralli, Abu Dhabi Desert Challenge, Kazakhstan Rally, Andalucía Rally ja Rallye du Maroc. Kazakstanin kilpailu peruttiin "kansainvälisen tilanteen" johdosta eli Venäjän hyökättyä Ukrainaan. Andalucían kilpailua lyhennettiin säätilan vuoksi ja FIA:n päätöksellä kilpailusta myönnettiin vain puolet pisteistä. Kilpailua lyhennettiin turvallisuuden vuoksi koska helikopterit eivät voineet lentää sumussa. Kaudelle 2023 sarja kasvoi neljästä viiteen kilpailuun. Kaudella 2023 sarjaan kuuluivat kilpailut Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Lähi-Idässä ja päätös Rallye du Maroc Pohjois-Afrikassa. Sarjan huipputapahtuma oli kauden avaava Dakar- ralli, joka järjestettiin Saudi-Arabiassa. Muita tapahtumia olivat Abu Dhabi Desert Challenge, Sonora Rally Meksikossa ja Desafio Ruta 40 Argentiinassa. Kaudella 2024 sarjassa on mukana viisi kilpailua, jotka ovat Dakar-ralli, Abu Dhabi Desert Challenge, BP Ultimate Rally-Raid Transibérico, Desafio Ruta 40 ja Rallye du Maroc. Rally-Raid Transibérico on ainoa Euroopassa ajettava kilpailu, joka järjestetään Portugalin ja Espanjan alueella. == Lähteet == Luokka:Fédération Internationale de l'Automobile Luokka:Fédération Internationale de Motocyclisme Luokka:Erämaaralli Luokka:Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Maastoajosarjat
Emba

Emba () on Kazakstanissa, Ustjurtin laakion läpi virtaava 712 kilometriä pitkä joki. Sen virtaama on noin 17.5 m³/s ja valuma-alue noin 40 400 km². Joen lähde on noin 350 metrin korkeudella Mugojarin vuoristossa. Joki virtaa lähinnä huhti-toukokuun aikana sulaneen lumen vaikutuksesta. Emba ei nykyiseltään laske enää Kaspianmereen vaan jää vesijättömaille. Emban öljykenttä sijaitsee Mugjarin ja Volga-joen välissä. Kerrotaan että englantilainen kauppias Gok löysi kyseisen öljylähteen 1600-luvulla. Bolševikit yrittivät vuosina 1919-1921 rakentaa rautatiejärjestelmää viedäkseen öljyä hallussa olleilta öljykentiltä Venäjälle, mutta projekti jäi kesken. == Lähteet == Luokka:Kazakstanin joet Luokka:Kaspianmereen laskevat vesistöt
Kyrönkankaan talvitie

Kyrönkankaan talvitie on keskiajalta lähtien tunnettu tie Hämeestä Pohjanmaalle. Se kulki Hämeenlinnasta pohjoiseen Jalasjärven kautta Kyrönjoelle ja siitä Mustasaareen. Nykyinen Valtatie 3 on linjattu paljolti samalle reitille. Kesäaikaan käytössä oli Kyrönkankaan kesätie, joka kulki erämaan halki välttäen kelirikolle alttiin alueet. Kesä- ja talvitiet erkanivat toisistaan Hämeenkyrössä: talvitie kulki kohti Ikaalisten kirkonkylää pitkin jäätyneen Kyrösjärven länsirantaa peltoa, suota ja järven jäitä pitkin. Kesätie kiersi pidemmän reitin lännempää Kankaanpään kautta Jämijärven ja Parkanon länsipuolelta ja yhtyi talvitiehen Kurikan kirkon kohdalla. Jaakko Ilkan ja Klaus Flemingin tiedetään kulkeneen Kyrönkankaan vanhaa talvitietä vuonna 1597. == Lähteet == Luokka:Suomen historialliset tiet Luokka:Kanta-Hämeen historia Luokka:Pirkanmaan historia Luokka:Etelä- Pohjanmaan historia Luokka:Pohjanmaan historia
Ravintoainetiheys

Ravintoainetiheys on kansantajuisesti selitettynä sitä, kuinka runsaasti elintarvikkeissa on elimistölle merkityksellisiä suojaravintoaineita, joita ovat kivennäisaineet, vitamiinit, välttämättömät aminohapot sekä välttämättömät rasvahapot, ja näiden määrää energiayksikköä kohden. == Lähteet == Luokka:Ravinto-oppi
Matti Butkovskiy

Matvey "Matti" Butkovskiy (s. 20. maaliskuuta 2006 Petroskoi, Venäjä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa USHL-joukkue Youngstown Phantomsissa lainalla SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureista. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Butkovskiy pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa. == Ura == === Seuraura === Butkovskiy syntyi Venäjän Petroskoissa, mutta kasvoi Mikkelissä. Hän on Mikkelin Jukurien kasvatti. Butkovskiy oli kaudella 2022–2023 seuran U18-joukkueen paras pistemies tehoilla 22+24=46. Kaudella 2023–2024 Butkovskiy jakoi tehoilla 17+12=29 Jukurien U20-joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Eetu Tiusasen kanssa edellään Kalle Helenius sekä sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Tiusasen, Jiro Frilanderin ja Bence Horváthin kanssa. Hän debytoi kauden aikana myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Butkovskiy pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana 15. joulukuuta 2023 Tapparaa vastaan, kun Jukureilla oli kuusi hyökkääjää sivussa terveydellisistä syistä ja maajoukkuekomennusten myötä. Butkovskiy merkittiin Jukurien kakkosketjun vasempaan laitaan Ottoville Leppäsen sekä toisen debytantin, Kalle Heleniuksen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.06 minuuttia. Huhtikuussa 2024 seura uutisoi käyttäneensä Butkovskiyn sopimuksessa olleen option ja teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen hänen kanssaan. Butkovskiy pelasi alkukauden 2024–2025 suurimmaksi osaksi Jukurien U20-joukkueessa. Hän pelasi SM-liigassa viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Tammikuussa 2025 Butkovskiy teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Samalla Jukurit uutisoi hänen siirtyvän loppukaudeksi Yhdysvaltoihin USHL-junioriliigan Youngstown Phantomsiin. === Maajoukkueura === Butkovskiy edusti Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2022 ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2023, joista molemmat turnaukset päättyivät pronssiin. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 16 poikien maaottelua. == Tilastot == 2022–2023 Jukurit U20-SM 2 0 0 0 0 – – – – – 2023–2024 Jukurit U20-SM 42 17 12 29 39 – – – – – Jukurit SM-liiga 2 0 0 0 0 – – – – – 2024–2025 Jukurit U20-SM 33 11 20 31 12 – – – – – Jukurit SM-liiga 5 0 0 0 2 – – – – – Youngstown Phantoms USHL 2 kautta yhteensä SM-liiga 7 0 0 0 2 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Jukurien pelaajat Luokka:Vuonna 2006 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmari Helander

Armas Ilmari Helander (26. joulukuuta 1882 – 26. kesäkuuta 1975) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja.Billion Graves : Armas Ilmari Helander Ilmari Helander omisti kangas- ja lyhyttavaraliikkeen Pohjois-Esplanadi 31:ssä Helsingissä. Hän lopetti liiketoimintansa 81-vuotiaana ja perusti sitten vuonna 1967 Ilmari Helanderin Vanhusten Säätiön lahjoittaen varoja säätiön pohjarahastoksi. Voittoa tavoittelematon säätiö tukee pääasiassa helsinkiläisiä vanhuksia perustamalla ja ylläpitämällä palvelukoteja. Ensimmäinen palvelukoti valmistui vuonna 1971 Etelä-Haagaan. Säätiöllä on nykyisin palvelukodit Haagassa, Maunulassa ja Vuosaaressa.Helander-kodit Ilmari Helander kuoli 92-vuotiaana kesäkuussa 1975. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.Hautahaku.fi Helander Armas Ilmari == Kirjallisuutta == * Paavo Päivänsalo : Ilmari Helanderin vanhainkodin taustaa, syntyvaiheita ja nykypäivää. Ilmari Helanderin vanhusten säätiö, Helsinki 1978 ISBN 951-99185-0-7 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ilmari Helanderin liikkeen ilmoitus joulukuulta 1933, Helsingin Sanomat, 17.12.1933, nro 339, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomalaiset liikemiehet Luokka: Suomalaiset lahjoittajat Luokka: Vuonna 1882 syntyneet Luokka: Vuonna 1975 kuolleet
Niko Minkkinen

Niko Minkkinen (s. 11. lokakuuta 2004 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa lainalla SM- liigajoukkue JYPistä. Hän pelaa pääasiassa TUTOn U20-joukkueessa. Minkkinen laukoo oikealta. == Ura == === Seuraura === Minkkinen on JYPin kasvatti. Toukokuussa 2022 hän teki seuran kanssa kolmivuotisen SM-liigasopimuksen. Samana kesänä OHL-joukkue Guelph Storm varasi Minkkisen 35. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa ja hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2022–2023. Minkkinen pelasi siellä alkukaudella 13 ottelua tehopistein 1+3=4, kunnes hän joutui sivuun nilkkavamman vuoksi marraskuussa 2022. Joulukuussa Minkkisen uutisoitiin jättävän joukkueen ja palaavan loppukaudeksi Suomeen. Hän pelasi loppukaudella kaksi ottelua JYPin U20-joukkueessa. Kesäkuussa 2023 JYP uutisoi käyttäneensä Minkkisen sopimuksessa olleen option ja tehneen hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen. Hän aloitti kauden 2023–2024 Minkkinen aloitti seuran U20-joukkueessa. Hän sai tililleen ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 15. joulukuuta 2023 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan, kun Tobias Winberg ja Jesse Pulkkinen oli valittu maajoukkueisiin. Minkkinen merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän jäi ottelussa kuitenkin ilman peliaikaa. Minkkinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue KeuPa HT:ssä tammikuussa 2024. Elokuussa 2024 JYP lainasi Minkkisen toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella KeuPa HT:n Mestis- joukkueeseen. Hän ei pelannut siellä kuitenkaan otteluakaan ja oli sivussa alkukauden 2024–2025. Marraskuussa 2024 JYP lainasi Minkkisen TUTO Hockeyn U20-joukkueeseen, mutta hän nousi myös seuran Mestis-joukkueeseen. === Maajoukkueura === Minkkinen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Minkkinen edusti Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta myös Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2021, jolloin hän voitti kultaa. Minkkinen oli yksi kuudesta puolustajasta, joka onnistui turnauksessa kerran maalinteossa. Yhteensä hän on pelannut 14 nuorten ja 11 poikien maaottelua. == Tilastot == 2020–2021 JYP U20-SM 1 0 0 0 0 – – – – – 2021–2022 JYP U20-SM 27 1 2 3 10 – – – – – U18 5 0 0 0 0 2022–2023 Guelph Storm OHL 13 1 3 4 4 – – – – – JYP U20-SM 2 0 0 0 0 – – – – – 2023–2024 JYP U20-SM 35 1 1 2 6 7 1 0 1 4 JYP SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – KeuPa HT Mestis 1 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 1 0 0 0 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:JYPin pelaajat Luokka:TuTo Hockeyn pelaajat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sakartvelos respublika

Sakartvelos respublika (საქართველოს რესპუბლიკა, ”Georgian tasavalta”) on Georgian pääkaupungissa Tbilisissä ilmestyvä georgiankielinen sanomalehti. Lehti perustettiin kesäkuussa 1920 nimellä Komunisti (კომუნისტი, ”Kommunisti”). Se ilmestyi pian tapahtuneen lakkauttamisensa jälkeen nimillä Sakartvelos komunisti (საქართველოს კომუნისტის, ”Georgian kommunisti”) ja Akhali komunisti (ახალი კომუნისტი, ”Uusi kommunisti”). Bolševikkien valloitettua Georgian lehti alkoi ilmestyä alkuperäisellä nimellään maaliskuussa 1921. Nykyään Sakartvelos respublikaa pidetään vuosina 1918–1921 ilmestyneen samannimisen lehden perillisenä. Komunisti oli Neuvostoaikana Georgian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Georgian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein sanomalehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa venäjänkielinen Zarja Vostoka, azerinkielinen Sovet Gürcüstanı ja armeniankielinen Sovetakan Vrastan. Kuudesti viikossa julkaistun lehden levikki oli 700 000 kappaletta vuonna 1980. Vuonna 1990 lehdestä tuli Georgian korkeimman neuvoston äänenkannattaja. Se sai aluksi nimen Akhali Sakartvelo (ახალი საქართველო, ”Uusi Georgia”) ja samana vuonna nimen Sakartvelos respublika. Nykyään Sakartvelos respublikaa julkaisee Marina Kandelakin omistama Tanadgoma-1 -yhtiö. Lehti saa rahoitusta Georgian valtiolta ja se tunnetaan vihapuheen ja lännenvastaisen propagandan levittäjänä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Matias Wasenius

Matias Wasenius (1. heinäkuuta 1872 Helsinki – 12. joulukuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja rehtori.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Aikalaiskirja 1934Rektor Matias Wasenius död, Svenska Pressen, 13.12.1938, nro 288, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Matias Waseniuksen vanhemmat olivat osakeyhtiöiden Tervakoski ja Oravi-Haapakoski toimitusjohtaja, pääkonsuli Adolf Fredrik Wasenius (1829–1903) ja Mathilda Catharina Charlotta Hjorth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1896 ja filosofian maisteriksi 1897. Wasenius teki opintomatkoja Freiburgiin 1894, Heidelbergiin 1899, Pariisiin 1897–1898 sekä Saksaan 1904, 1923 ja 1933.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Adolf Fredrik Wasenius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 16.12.2023. Wasenius oli Helsingin yliopiston kirjaston palveluksessa vuodesta 1892 lähtien ja toimi viimeksi vanhempana amanuenssina 1907–1911. Hän oli Nya svenska läroverketin uusien kielten opettajana 1898–1938 ja toimi myös koulun rehtorina 1919–1920 sekä 1924–1937. Wasenius oli Uusfilologisen yhdistyksen sihteerinä 1900–1905, Ruotsalaisen teatterin yhdistyksen sihteerinä 1914–1925 sekä yhdistyksen puheenjohtajana vuodesta 1926 ja Ruotsalaisen teatterin valtuuskunnan jäsenenä vuodesta 1925. Matias Wasenius kuoli 66-vuotiaana pitkällisen sairauden jälkeen joulukuussa 1938. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.Hautahaku.fi : Wasenius Mathias == Lähteet == Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka: Vuonna 1872 syntyneet Luokka: Vuonna 1938 kuolleet