EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Haapalaiitti

Haapalaiitti on pronssinpunainen mineraali, jota on löydetty maapallolta mikroskooppisen pieninä rakeina. Haapalaiitti on rauta-nikkeli- magnesiumhydroksidisulfidi, (Fe,Ni)4Mg3S4(OH)6, jonka kidejärjestelmä on heksagoninen. Haapalaiitti koostuu magnesiumista (Mg, 12.29 %), raudasta (Fe, 34.29 %), nikkelistä (Ni, 10.60 %), vedystä (H, 1.16 %), rikistä (S, 23.16 %) ja hapesta (O, 18.49 %).http://webmineral.com/data/Haapalaite.shtml Maapallon ensimmäinen haapalaiitti löydettiin Pohjois-Savosta Kaavilta. Mineraali on harvinainen ja sitä löytyy vain muutamasta paikasta maailmassa. Mineraali on nimetty vuonna 1973 Outokumpu Oy:n päägeologin professori Paavo Haapalan (1906–2002) kunniaksi. Haapalaiitti ei ole taloudellisesti merkittävä mineraali. == Lähteet == Luokka:Sulfidimineraalit
Paid

Paid on Sam Woodin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1930. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Armstrong ja Kent Douglass. Paid kertoo aiheettomasti syytetystä entisestä vangista (Crawford), joka kostaa niille, jotka lähettivät hänet vankilaan. Paidin sovittivat Lucien Hubbard ja Charles MacArthur Bayard Veillerin näytelmän Within the Law (1912) pohjalta. Paid on neljäs näytelmän elokuvaversio. Alkuperäinen näytelmä avattiin New Yorkissa 11. syyskuuta vuonna 1912. Paidin pääosassa oli alun perin Norma Shearer, mutta hän joutui vetäytymään pois projektista raskauden takia. Paid sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. joulukuuta vuonna 1930. Paid oli sekä taloudellinen että kriittinen menestys. Elokuva tuotti 1,2 miljoonaa dollaria 385 000 dollarin budjetista. Pelkästään Yhdysvalloissa elokuva tienasi 920 000 dollaria. Paid oli vuoteen 1930 mennessä Crawfordin menestynein elokuva. Tällöin Crawford vakiinnutti itsensä MGM:n taloudellisesti suosituimmista tähdistä. Paid sai kiitettävän vastaanoton kriitikoilta. Photoplay kommentoi, että "tarina on kiehtova ja Joan on yksinkertaisesti loistava!" The New York Times totesi, että "neiti Crawford ja neiti Prevost ovat erittäin hyviä rooleissaan". Paid julkaistiin DVD:lle 6. huhtikuuta vuonna 2010. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1930 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Sam Woodin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Brändilähettiläs

Brändilähettiläs tarkoittaa markkinointialalla ihmistä, joka työskentelee yrityksessä, edustaa organisaatiota tai brändiä. Brändilähettiläs kuvastaa yrityksen imagoa, näkyvyyttä, arvoa, tavoitteita sekä aatteita. Käytännön tasolla brändilähettiläs esimerkiksi kommunikoi kevyesti asiakasrajapintojen kanssa ja välittää käytännön tasolla olevaa viestiä siitä, millainen yritys on. == Lähteet == Luokka:Markkinointi
Frithiof Neovius

Frithiof Neovius (12. elokuuta 1830 Sortavala – 27. maaliskuuta 1895 Helsinki)Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 294 oli suomalainen kadettikoulun johtaja ja valtiopäivämies, sotilasarvoltaan kenraaliluutnantti (1885).Kansallisbiografia viitattu 27.3.2013 (Kenraalit) Neoviuksen vanhemmat olivat Sortavalan kirkkoherra Johan Adolf Neovius ja tämän toinen puoliso Gustava Maria Charlotta Burgman. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1854 Anna Natalie Geschwend. Frithiof Neoviuksen veli oli matemaatikko Edvard Engelbert Neovius. Hän kävi Haminan kadettikoulun sekä Pietarin sota-akatemian 1849–1851. Hän toimi matematiikan ym. aineiden opettajana useissa Venäjän upseerikouluissa, hänet nimitettiin upseerikoulujen luokkatarkastajaksi 1863. Neovius ylennettiin everstiksi v. 1866. Hänet nimitettiin 1871 Suomen kadettikoulun vt. johtajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi ja vakinaistettiin Suomen kadettikoulun johtajaksi 1875. Hän ansioitui 14-vuotisen uransa aikana erityisesti kadettikoulun pedagogian kehittäjänä. Hän oli merkittävä myös Haminan sivistyselämän kannalta. Hän oli mukana perustamassa 1873 täysihoitolamuotoista tyttökoulua kannattanutta osakeyhtiötä ja 1876 reaalikouluosakeyhtiötä. Neoviuksen aloitteesta kaupunkiin perustettiin lastenkoti 1881 ja pian myös raittiusseura. Neovius ja lääkäri Robert Ek perustivat vuonna 1884 Fredrikshamns Tidning -sanomalehden. Neovius oli porvarissäädyssä Haminan kaupungin edustajana valtiopäivillä 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Frithiof Neoviuksen lapsia olivat toimittaja, Arvid Neovius arkkitehti Harald Leonard Neovius, pankinjohtaja Arthur Alfred Neovius ja kansanedustaja Dagmar Neovius. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Jouni Määttänen

Jouni Määttänen (s. 13. huhtikuuta 1975) on suomalainen uransa lopettanut koripalloilija, joka edusti lähes koko uransa Äänekosken Huimaa. Määttänen tunnettiin erityisesti tarkasta kolmen pisteen heitostaan, ja hän onkin SM- sarjan historian tarkkuustilastossa sijalla 22 (kuudentena vähintään 100 ottelua pelanneista). ==Tilastot== ===Runkosarja=== Kausi Joukkue O Min 2 pistettä 2 pistettä 3 pistettä 3 pistettä 1 piste 1 piste Levypallot Levypallot Levypallot S V M R T Pisteet Pisteet Kausi Joukkue O Min O/H % O/H % O/H % HL PL Yht S V M R T Ka. Yht 1996–1997 Äänekosken Huima 36 22:26 43/99 43.4% 89/174 51.1% 20/27 74.1% 0.2 0.4 0.6 0.6 1.0 1.4 0.3 0.1 373 10.4 1997–1998 Äänekosken Huima 30 13:16 22/42 52.4% 23/95 24.2% 11/12 91.7% 0.3 0.4 0.7 0.5 1.2 0.5 0.2 0.1 124 4.1 1998–1999 Äänekosken Huima 49 16:11 44/85 51.8% 89/204 43.6% 30/34 88.2% 0.1 0.4 0.5 0.4 1.2 0.4 0.3 0.0 385 7.9 1999–2000 Äänekosken Huima 36 13:51 14/25 56.0% 47/97 48.5% 13/15 86.7% 0.1 0.3 0.4 0.5 1.1 0.5 0.3 0.0 182 5.1 2000–2001 Äänekosken Huima 25 17:14 16/32 50.0% 41/90 45.6% 16/18 88.9% 0.1 0.4 0.5 0.7 1.6 0.8 0.5 0.0 171 6.8 2001–2002 BC Jyväskylä 18 10:13 8/12 66.7% 16/41 39.0% 2/2 100% 0.0 0.4 0.4 0.1 1.3 0.7 0.3 0.1 66 3.7 2001–2002 Äänekosken Huima 12 15:15 2/7 28.6% 9/34 26.5% 3/4 75.0% 0.1 1.0 1.1 0.3 1.3 0.7 0.1 0.0 34 2.8 2002–2003 Äänekosken Huima 36 15:43 17/23 73.9% 65/139 46.8% 9/11 81.8% 0.1 0.4 0.5 0.3 2.4 0.4 0.2 0.1 238 6.6 2003–2004 Äänekosken Huima 36 12:16 16/33 48.5% 37/103 35.9% 13/16 81.3% 0.2 0.6 0.8 0.2 1.2 0.6 0.1 0.0 156 4.3 2004–2005 Äänekosken Huima 31 19:00 24/35 68.6% 35/79 44.3% 9/11 81.8% 0.2 1.3 1.5 0.3 2.9 0.9 0.1 0.0 164 5.2 9 kautta Yhteensä 309 15:50 206/393 52.4% 451/1056 42.7% 126/150 84.0% 0.1 0.5 0.7 0.4 1.6 0.6 0.2 0.0 1891 6.1 Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt *[O]: Pelatut ottelut *[Min]: Peliminuutit *[2 pistettä]: Kahden pisteen heitot *[3 pistettä]: Kolmen pisteen heitot *[1 piste]: Vapaaheitot *[S]: Koriin johtaneet syötöt *[V]: Virheet *[M]: Menetykset *[R]: Riistot *[T]: Torjunnat *[O/H]: Onnistuneet/Yritykset *[%]: Heittoprosentti *[HL]: Hyökkäyslevypallot *[PL]: Puolustuslevypallot *[Yht]: Pisteet yhteensä *[Ka.]: Ottelukohtainen pistekeskiarvo
Erkki Rannikko

Erkki Ensio Valdemar Rannikko (2. tammikuuta 1933 Hämeenlinna – 1. huhtikuuta 2010 Hämeenlinna) oli suomalainen kenraaliluutnantti. Rannikon vanhemmat olivat vääpeli Valde Herman Rannikko ja Salli Susanna Korpela. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa Maija Helena Kulovuoren kanssa. Heidän vanhin poikansa (s. 1955) on vara-amiraali Juha Rannikko, joka toimi Pääesikunnan päällikkönä ja sitä aiemmin merivoimien komentajana. Nuorempi poika Kari-Pekka Rannikko (s. 1960) on niin ikään upseeri ja palvellut muun muassa toimistoupseerina, Kaartin Jääkärirykmentissä ja Maanpuolustuskorkeakoulussa. Rannikko suoritti Kadettikoulun 1955 ja Sotakorkeakoulun 1965, ylemmän päällystön kurssin 1972, maanpuolustuskurssin 1977 ja ylimmän johdon kurssin 1981. Hän toimi uransa aikana mm. opetusupseerina Hämeen Jääkäripataljoonassa sekä Panssariprikaatissa. Rannikkojääkäripataljoonan komentajana hän toimi vuosina 1972–1975 ja Taistelukoulun johtajana 1980-luvulla. Tätä edelsi esiupseerin tehtäviä Pääsesikunnassa, jonka komentopäälliköksi hänet nimitettiin 1982, samalla kun hänet ylennettiin kenraalimajuriksi. Uransa päätteeksi Rannikko komensi Etelä-Suomen sotilaslääniä kenraaliluutnantiksi ylennettynä vuodet 1988–1993. Vänrikiksi Rannikko oli ylennetty 1952, luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1961, majuriksi 1966, everstiluutnantiksi 1972 ja everstiksi 1978. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Ilkka Ranta

Ilkka Jorma Juhani Ranta (s. 5. tammikuuta 1938 Kouvola) on suomalainen kenraaliluutnantti evp, joka teki uransa pääasiassa tykistössä. Rannan vanhemmat olivat luutnantti Jorma Ranta ja Sirkka Palmlöf ja hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Gudrun Freia Gisela Stoll. Ranta tuli ylioppilaaksi 1958 ja suoritti Kadettikoulun 1961, Sotakorkeakoulun 1973, maanpuolustuskurssin 1976, ylemmän päällystökurssin 1986 ja ylimmän johdon kurssin 1988. Hän toimi kouluttajana Hämeenlinnassa 1961–1963 ja Reserviupseerikoulussa 1963–1969. Hän vietti myös vuoden opiskelemassa tykistökoulussa Yhdysvalloissa 1968–1969. Hän opetti Tykistökoulussa 1969–1971 ja työskenteli Pääesikunnan tykistötoimistossa 1973–1975. Puolustusvoimain komentaja Lauri Sutelan adjutanttina hän oli 1975–1980, minkä jälkeen hänet nimitettiin Lontooseen sotilasasiamieheksi 1980–1984. Kotimaahan palattuaan hän komensi Panssariprikaatin jääkäripatteristoa 1984–1985, Satakunnan tykistörykmentin komentajana hän toimi 1985–1988. Pääesikunnan henkilöstöpäällikkönä Ranta toimi 1988–1993 ja uransa päätteeksi Läntisen maanpuolustusalueen komentajana 1993–1998. Ranta ylennettiin vänrikiksi 1959, luutnantiksi 1962, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1968 majuriksi 1973, everstiluutnantiksi 1979, everstiksi 1986, kenraalimajuriksi 1990 ja kenraaliluutnantiksi 1993. ==Lähteet== * Upseerin ura tarjosi näköalapaikan . Kotikirkko 2006. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mestari (vuoden 2012 elokuva)

Mestari (The Master) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Paul Thomas Anderson. Elokuvan pääosissa ovat Joaquin Phoenix, Philip Seymour Hoffman ja Amy Adams. Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 2012, jossa se palkittiin parhaan elokuvan Fipresci-palkinnolla. Kaikki pääosien esittäjät saivat Oscar- ehdokkuudet roolisuorituksistaan: Phoenix parhaasta miespääosasta, Adams parhaasta naissivuosasta ja Hoffman parhaasta miessivuosasta. He kaikki saivat myös Golden Globe-, BAFTA- ja Satellite-ehdokkuudet. Vuonna 2016 Mestari äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 25 parhaan elokuvan joukkoon. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 25 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. ==Juoni== Toisessa maailmansodassa psyykkisesti sairastunut laivastosotilas Freddie Quell (Phoenix) etsii 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa paikkaansa siviilielämässä, mutta on äkkipikainen, seksuaalisesti pakkomielteinen ja pahasti riippuvainen alkoholista ja liuottimista. Hän kokeilee kykyjään valokuvaajana ja tapaa kauniin mallitytön, mutta suhde ei ota tulta. Maatyöläisten joukosta Quell joutuu pakenemaan, kun yksi työtoveri kuolee hänen sekoittamastaan juomasta.Lehtonen, Veli-Pekka: Mestari on hyvällä tavalla vanhanaikainen elokuva, HS Nyt 7.2.2013. Viitattu 15.9.2016. Quell tapaa eksentrisen ja varakkaan huijarisaarnaajan Lancaster Doddin (Hoffman) ja joutuu tämän pauloihin. Dodd ottaa Quellin isällisen huomionsa kohteeksi ja alkaa kouluttaa hänestä nöyryyttävin psykologisin istunnoin lahkonsa keskeistä jäsentä. Vähä vähältä lahkoyhteisön valta-asetelma paljastuu ja esille nousee myös lahkojohtajan vaimo (Adams). == Näyttelijät == ==Tuotanto== Elokuva on kuvattu harvoin käytetylle 65 millimetrin filmille. Se mahdollistaa erittäin suuren kuvatarkkuuden ja erittäin kapean terävyysalueen elokuvan monissa lähikuvissa.Valkeapää, Jukka-Pekka: Mestari on elokuvakerronnan mestarinäyte, Yle Teema 24.11.2014. Viitattu 15.9.2016.Arvostelu: Mestari on lähes täydellinen, Dome.fi 7.2.2013. Viitattu 15.9.2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * Mestari Box Office Majossa * Mestari Rotten Tomatoesissa * Mestari Metacriticissä Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Paul Thomas Andersonin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat uskonnoista Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:1950-luvulle sijoittuvat elokuvat
Nainen jota rakastan

Nainen jota rakastan (myös Nainen, jota rakastan; ) on Frank Borzagen ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1937. Draaman pääosissa ovat Joan Crawford, Spencer Tracy ja Alan Curtis. Crawford näyttelee Jessietä, nuorta työväenluokan naista, joka pyrkii parantamaan elämänlaatuaan naimalla poikaystävänsä vain saadakseen selville, että mies ei ole parempi mitä Jessie jätti jälkeensä. Jessie tapaa itserikastuneen miljonäärin, johon hän rakastuu, vaikka miljonäärillä on taloudellisia ongelmia. Nainen jota rakastan perustuu Katharine Brushin tarinaan Marry for Money, jonka pohjalta ohjaaja Borzage ja Lawrence Hazard laativat käsikirjoituksen. Borzage ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan. Metro- Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Nainen jota rakastan -elokuvan tuotanto alkoi 7. syyskuuta 1937 ja päättyi 25. lokakuuta 1937. Elokuva kuvattiin MGM:n studiossa Kalifornian Culver Cityssä. Elokuvan työnimiä olivat Class, Saint or Sinner, Shop Girl ja Three Rooms in Heaven. ==Julkaisu ja vastaanotto== Nainen jota rakastan sai ensi-iltansa Kalifornian Westwoodissa 14. joulukuuta vuonna 1937. New Yorkin ensi-ilta oli 20. tammikuuta vuonna 1938 ja maanlaajuinen ensi-ilta 21. tammikuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 25. syyskuuta vuonna 1938. The New York Times kehui Crawfordin roolisuoritusta. Edward Ward (sävellys), Chet Forrest (sanoitus) ja Bob Wright (sanoitus) saivat Oscar-ehdokkuuden parhaasta kappaleesta "Always and Always" vuonna 1939. Nainen jota rakastan julkaistiin DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1937 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Frank Borzagen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Aarne Pietarinen

Aarne Pietarinen (18. syyskuuta 1902 Liperi – 16. maaliskuuta 1975 Helsinki)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 28.3.1975, s. 16. oli suomalainen kenraalimajuri. Vuonna 1923 ylioppilaaksi Joensuun lyseosta tullut Pietarinen valmistui Kadettikoulusta 1926 sekä Sotakorkeakoulusta 1937. Hän toimi KTR 1:ssä mm. patterin päällikkönä 1926-1935 ja 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1937-1939. Talvisodassa hän toimi 1. divisioonan operatiivisen toimiston päällikkönä 1939-1940. Välirauhan aikana hän työskenteli Suomenlahden sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1940-1941. Jatkosodassa Pietarinen toimi 8. divisioonan esikuntapäällikkönä 1941-1944. Samalla hän toimi lyhyen aikaa JR 4:n väliaikaisena komentajana. Sodan jälkeen Pietarinen toimi pääesikunnassa toimistopäällikkönä ja erikoistehtävissä 1944-1948. Kevyen prikaatin esikuntapäällikkönä hän työskenteli 1948-1952. Topografikunnan päällikkönä hän työskenteli 1952-1954 ja 1956-1959 sekä 1959-1962 taisteluvälinepäällikköna. Ylennykset: vänrikki 1926, luutnantti 1928, kapteeni 1933, majuri 1940, everstiluutnantti 1942, eversti 1952, kenraalimajuri 1959. ==Lähteet== * https://runeberg.org/kuka/1954/0645.html ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Serena (vuoden 2014 elokuva)

Serena on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Susanne Bierin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Se perustuu Ron Rashin samannimiseen romaaniin vuodelta 2008. Elokuvan on käsikirjoittanut Christopher Kyle. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Lawrence ja Bradley Cooper. He näyttelevät George ja Serena Pembertonia, jotka perustavat puutavaraimperiumin. Kun Serena huomaa, ettei hän voi saada lapsia, heidän suhteensa alkaa rakoilla. Cooper ja Lawrence näyttelivät pääosaparia myös elokuvassa Unelmien pelikirja (2012). == Näyttelijät == == Tuotanto == Alun perin Darren Aronofskyn oli määrä ohjata elokuva ja pääosaan oli valittu Angelina Jolie. Heidän lähdettyään projektista tanskalainen Susanne Bier valittiin uudeksi ohjaajaksi. Elokuva kuvattiin vuoden 2012 alussa, Prahassa Tšekissä. Bieriltä kului 18 kuukautta elokuvan viimeistelyyn, vaikka esimerkiksi uusintakuvauksia ei ollut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Susanne Bierin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Jan Smeekens

Johannes Adrianus Albertus "Jan" Smeekens (s. 11. helmikuuta 1987 Raalte, Overijssel, Alankomaat) on alankomaalainen pikaluistelija. Smeekens sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 500 metrillä kuudenneksi. Hän sai samalla matkalla MM-pronssia Inzellissä 2011 kahden luistelun yhteisajalla 69,430 ja Sotšissa 2013 ajalla 69,860. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli 500 metrillä toinen yhteisajalla 69,310. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Gangwonissa 2017 ajalla 34,58. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli 500 metrillä kymmenes. Smeekens voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2012–2013, sijoittui toiseksi kaudella 2009–2010 ja kolmanneksi 2013–2014. Hän on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 500 metrillä 2008, 2009, 2010, 2012, 2014 ja 2015. == Ennätykset == Matka Aika Paikka Päivä 100 m 9,69 Enschede 14. helmikuuta 2009 500 m 34,32 Calgary 19. tammikuuta 2013 1 000 m 1.08,89 Calgary 13. maaliskuuta 2007 1 500 m 1.48,44 Calgary 15. maaliskuuta 2007 3 000 m 4.05,18 Erfurt 21. tammikuuta 2006 5 000 m 7.23,36 Assen 4. helmikuuta 2005 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shiny Entertainment

Shiny Entertainment oli yhdysvaltalainen videopeliyritys, jonka perusti David Perry vuonna . Yritys fuusioitui 2007 The Collectiven kanssa ja fuusion tuloksena syntyi Double Helix Games. == Pelit == Yritys on julkaissut pelin Earthworm Jim (1994) ja sen jatko-osia, sekä MDK -pelin. Earthworm Jim kehitettiin humoristisena parodiana sen ajan maskoteista. * Earthworm Jim (1994) * Earthworm Jim 2 (1995) * MDK (1997) * Wild 9 (1998) * R/C Stunt Copter (1999) * Messiah (2000) * Sacrifice (2000) * Enter the Matrix (2003) * Terminator 3: Rise of the Machines (2003, yhdessä Black Ops Entertainmentin kanssa) * The Matrix: Path of Neo (2005) * The Golden Compass (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Yhdysvaltalaiset videopeliyritykset
Punapukuinen morsian

Punapukuinen morsian () on vuonna 1937 ensi-iltansa saanut Dorothy Arznerin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Franchot Tone, Robert Young ja Billie Burke. Punapukuinen morsian perustuu Ferenc Molnárin näytelmään The Bride from Trieste. Tässä ”ryysyistä rikkauksiin” -tarinassa Crawford näyttelee kabaree-laulajatarta, joka tekeytyy aristokraatiksi. Punapukuinen morsian on seitsemäs ja viimeinen Crawfordin ja Franchot Tonen (silloinen aviopari) yhteinen elokuva. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Punapukuisen morsiamen tuotanto alkoi 5. kesäkuuta 1937 ja päättyi 10. elokuuta. Elokuvaa kuvattiin Itävallassa ja Mammoth Lakesin kylässä Kaliforniassa. Punapukuisen morsiamen budjetti oli sen ajan mittakaavaan katsottuna suuri – 960 000 dollaria. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Luise Raineria suunniteltiin aluksi Annin rooliin, mutta rooli meni Joan Crawfordille. ==Julkaisu ja vastaanotto== Punapukuinen morsian sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 8. lokakuuta vuonna 1937. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. maaliskuuta vuonna 1938. Elokuva ei ollut taloudellinen menestys – Punapukuinen morsian tuotti vain 1,2 miljoonaa dollaria. Punapukuinen morsian sai aikaan sen, että Joan Crawford leimattiin ”box-office poisoniksi”, mutta Crawford pääsi tästä leimauksesta eroon pari vuotta myöhemmin. New York Herald Tribune kehui Crawfordin roolisuoritusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1937 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Jordanka

Jordanka, Yordanka, Jurdanka (, ; = , ) on seuraavien henkilöiden etunimi: * Jordanka Beleva * Jordanka Belić, syntymänimi: Jordanka Mičić (s. 1964, Budoželja), serbialainen shakinpelaaja * Jordanka Blagojeva (Ivanova), (s. 1947, Gorno Tserovene), bulgarialainen korkeushyppääjä ja kaksinkertainen olympiamitalisti * Jordanka Bončeva * Jordanka Čankova * Jordanka Donkova, (s. 1961, Sofia), bulgarialainen yleisurheilija ja olympiavoittaja * Jordanka Fandăkova (s. 1962), bulgarialainen poliitikko ja Sofian pormestari * Jordanka Filaretova * Jordanka Hristova * Jordanka Ilieva * Jordanka Ilova * Jordanka Kuzmanova * Jordanka Stefanova * Jordanka Stojanova === Jurdanka === * Jurdanka Pukavičarova == Katso myös == * Jordan (Yordan) * Jordanov * Yarden, Yardena; Yardeni Luokka:Etunimet
Aapo Savolainen

Aapo Aatos Savolainen (18. joulukuuta 1921 Heinävesi – 10. syyskuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen kenraaliluutnatti. Savolainen oli talvisodan aikana vartiotehtävissä Lahdessa, kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940 ja palveli jatkosodan alussa 14. divisioonassa Rukajärvellä. Hän valmistui upseeriksi sodan aikana 1943 ja toimi sodan loppuajan panssaritykkikomppanian joukkueenjohtajana Karjalankannaksella. Sodan jälkeen Savolainen oli kouluttajana JR 6:ssa vuonna 1945 ja Hämeen ratsurykmentissä 1945–1948 sekä adjutanttina 1948–1950 ja eskadroonanpäällikkönä 1951–1958. Yleisesikuntaupseeriksi hän valmistui 1958. Hän työskenteli Kokkolan sotilaspiirin esikunnassa toimistopäällikkönä 1958–1959 ja 1. divisioonan esikunnassa toimistopäällikkönä 1960–1964 sekä osastopäällikkönä 1965–1966. Hämeen Ratsujääkäripataljoonaa hän komensi 1966–1968. Savolainen palveli Kadettikoulun johtajan apulaisena 1968–1971, minkä jälkeen hän oli pääesikunnassa osastopäällikkönä 1971–1974 ja päämajamestarina 1974–1977. Viimeksi hän oli Sotakorkeakoulun johtajana 1977–1980 sekä Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentajana 1980–1981. Ylennykset: Vänrikki 1941, luutnantti 1942, kapteeni 1948, majuri 1958, everstiluutnantti 1965, eversti 1971, kenraalimajuri 1975, kenraaliluutnantti 1980. ==Lähteet== * https://runeberg.org/kuka/1978/0876.html *Reino Mäkelä: Kenraaliluutnantti Aapo Savolainen (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 20.9.1998. Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Stojan Župljanin

Stojan Župljanin on Bosnian serbi, joka johti Bosnia ja Hertsegovinan alueen turvallisuuspalvelua. Župljaninista tuli myöhemmin serbijohtaja Radovan Karadzicin neuvonantaja. Kansainvälinen tuomioistuin tuomitsi Župljaninin 22 vuodeksi vankeuteen Bosnian sodan ajan tapahtumista 27. maaliskuuta 2013. Župljaninia syytettiin sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan. ==Lähteet== Luokka:Bosniahertsegovinalaiset henkilöt Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Oskari Niemi

Oskari Edvart (Edward) Niemi (26. lokakuuta 1886 Kangasala – 13. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Niemi kävi Taideteollisen keskuskoulun 1912–1914 ja opiskeli Académie de la Grande Chaumièressa Pariisissa 1925. Hän toimi piirustuksenopettajana oppikoulussa 1918–1920. Hän oli Kansallismuseon ja muinaistieteellisen toimikunnan konservaattori 1916–1956, ja siitä vuosina 1946–1950 ylikonservaattori Alfred Nilsonin apulainen Ruotsissa. Hän on entisöinyt useiden kirkkojen maalaukset, kuten esimerkiksi Turun tuomiokirkko, Keuruun vanha kirkko, Laitilan, Rymättylän, Hollolan, Hattulan, Lohjan ja Paltamon kirkot sekä Juseliuksen mausoleumi Porissa.Pyhiinvaelluskirkko, Aamulehti, 24.11.1929, nro 322, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024 Oskari Niemelle myönnettiin ylikonservaattorin arvonimi 11. tammikuuta 1957. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Armas Nieminen

Armas Vilhelm Nieminen (7. helmikuuta 1913 Helsinki – 4. toukokuuta 1995 Tampere)Kuka kukin on 1978, s. 631 Runeberg.org. oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun (myöhempi Tampereen yliopisto) sosiaalipolitiikan professori, rehtori ja kansleri. Tutkijana hän erikoistui perhepolitiikkaan ja oli tämän alan uranuurtaja Suomessa.Erkki Paananen: Kuolleita: Professori Armas Nieminen (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 18.5.1995. Viitattu 8.6.2018. Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1932, valmistui filosofian kandidaatiksi 1937 ja maisteriksi 1939 sekä väitteli tohtoriksi vuonna 1951. Hän työskenteli Väestöpoliittisen tutkimuslaitoksen tutkijana vuosina 1945–1956 ja oli Helsingin yliopiston väestötieteen dosenttina 1952–1955 sekä sosiaalipolitiikan dosenttina 1955–1960. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja sen seuraajan Tampereen yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1956–1976, rehtori 1957–1962, vararehtori 1965–1968 ja kansleri 1978–1984. Korkeakoulun muutto Helsingistä Tampereelle tapahtui Niemisen rehtorikaudella vuonna 1960. Hän kieltäytyi jatkamasta rehtorinvirassa kahden kauden jälkeen, koska hallinnolliset tehtävät veivät tuolloin hänen kaiken aikansa. Eläkkeelle jäätyään hän toimi kuitenkin vielä kaksi kautta yliopiston kanslerina. Hän oli myös Tampereen kesäyliopiston rehtori 1959–1962 ja 1966–1968. Nieminen kuului Heikki Wariksen ja Eino Kuusen ohella suomalaisen sosiaalipolitiikan akateemisiin ja teoreettisiin kehittelijöihin. Hänen vuonna 1955 julkaisemansa alan yleisteos Mitä on sosiaalipolitiikka tuli hyvin tunnetuksi. Nieminen julkaisi tutkimuksen Suomalaisen aviorakkauden ja seksuaalisuuden historia eläkepäivillään vuonna 1993. Hän kokosi siihen 1950-luvulla keräämäänsä aineistoa, ja se oli alkujaan tarkoitettu hänen väitöskirjansa Taistelu sukupuolimoraalista jatkoksi, mutta nimitys professorin virkaan ja myöhemmin rehtoriksi oli keskeyttänyt työn.Suomalaisen seksin ilosanoma: Seksuaalienemmistön sukupuolinen tyytyväisyys on lisääntynyt Nieminen kuului Väestöliiton hallitukseen vuosina 1957–1962 ja valtion yhteiskuntatieteelliseen toimikuntaan 1961–1967. Hän oli Suomen kulttuurirahaston Pirkanmaan rahaston hoitokunnan puheenjohtaja 1961–1967. Nieminen oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1965. ==Julkaisuja== * Väestökysymys entisinä aikoina ja nykyään, 1941 * Taistelu sukupuolimoraalista, 1951 (väitöskirja) * Mitä on sosiaalipolitiikka, 1955 * Asunnonhankinnan rahoitus, 1958 (Tapani Purolan kanssa) * Suomalaisen aviorakkauden ja seksuaalisuuden historia : avioliitto- ja seksuaalikysymyksiä suomalaisen hengenelämän ja yhteiskunnan murroksessa sääty-yhteiskunnan ajoilta nykypäivään, Väestöntutkimuslaitos, Väestöliitto, 1993 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
The Monuments Men

The Monuments Men on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalais- saksalainen sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut George Clooney. Elokuva perustuu Robert M. Edselin samannimiseen romaaniin, jossa ryhmä taidehistorioitsijoita kokoaa yhteen natsien varastamia arvokkaita taideteoksia ennen kuin Adolf Hitler tuhoaa ne. Clooney on myös tuottanut ja käsikirjoittanut elokuvan yhdessä Grant Heslovin kanssa ja näyttelee pääosaa yhdessä Matt Damonin ja Bill Murrayn kanssa. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 7. helmikuuta 2014. Suomessa ensi-ilta oli 28. helmikuuta 2014. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * The Monuments Men Box Office Mojossa * The Monuments Men Rotten Tomatoesissa * The Monuments Men Metacriticissä Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2014 saksalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotadraamat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:George Clooneyn ohjaamat elokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Saksalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Grant Heslov

Grant Heslov (s. 15. toukokuuta 1963 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän sai elokuvan Argo tuottajana parhaan elokuvan Oscarin vuonna 2013. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Tosi valheita, Dante's Peak, Valtion vihollinen, Skorpionikuningas ja Good Night, and Good Luck.. Hän oli Oscar- ehdokas tuottajana elokuvasta Good Night, and Good Luck ja oli myös ehdolla George Clooneyn kanssa parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Hän ohjasi elokuvan Vuohia tuijottavat miehet vuonna 2009. Hän on tuottaja ja käsikirjoittaja yhdessä George Clooneyn kanssa vuoden 2013 elokuvassa The Monuments Men. Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset käsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Elävät henkilöt
Gerald V. Kuss

Gerald V. Kuss (1920 Navan, Irlanti – 8. kesäkuuta 1969) oli irlantilainen matkailija ja pakinoitsija. Hänen huumorinsa tyyli oli ajalleen tyypillistä, mutta suomalaiseen sieluun hänen kirjansa sattuivat lempeän satiirin kera. Kuss oli kertomansa mukaan ollut Suomessa talvisodan aikana ja hän oli jopa joutunut pakenemaan Liinahamariin asti väistellessään sotilasosastoja. Hän kertoo tavanneensa elämänsä ensimmäisen suomalaisen vuonna 1939 ja siitä lähtien heidän elämäntavalleen hyväntahtoisesti nauraneensa. Kuss matkusteli myös muun muassa Espanjan Kataloniassa ja Pohjoismaissa. Hän osasi käyttää sekä ruotsia että suomen kieltä, mistä oli hänelle paljon iloa matkoillaan. Häntä on kutsuttu myös suomineuvokseksi ja Dublinin hulluksi. == Suomennettu tuotanto == * Nauru Suomelle (1962) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Jussi Aarnio, kustantaja Lehmus * Näin minä näin Suomen (1964) suom. Erkki Ihanainen, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä * Me kalahullut (1965) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä * Seikkailijana Suomessa (1966) suom. Erkki Ihanainen ja Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä * Anna Antti ahvenia (1967) suom. Raimo Seppälä, kuv. Heikki Paaer, Kirjayhtymä * Matka miesten maahan (1968), kertoo Grönlannista, suom. Raimo Seppälä, Kirjayhtymä == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Nordmalingin kirkko

Nordmalingin kirkko () on Ruotsissa Nordmalingin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on yksi Luulajan hiippakunnan viidestä vanhimmasta keskiaikaisesta kirkosta.Svenska kyrkan: Nordmalings kyrka Viitattu 28.3.2013. Nordmalingissa on ollut kirkko jo vuonna 1480, mutta silloin se oli katolinen. Ensimmäinen luterilainen pappi saapui Kustaa Vaasan käskystä vuonna 1533. Kirkko on muodoltaan yksilaivainen ja sen harmaakivestä tehdyt slammatut seinät ovat 1,7 metriä paksut. Asehuone ja sakaristo on rakennettu jälkikäteen. Kirkon katto paloi vuonna 1658 ja venäläiset polttivat pappilan 1721, jolloin kirkko säästyi, mutta oli käytössä hevostallina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bebyggelseregistret Luokka:Västerbottenin läänin kirkot Kirkko Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kirkot Luulajan hiippakunnassa
Amagi-luokka

Amagi-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama taisteluristeilijäluokka. Alusten rakennustyöt keskeytettiin, ja lopulta kolme keskeneräistä alusta romutettiin Akagin valmistuessa vuonna 1927 lentotukialuksena. Alusluokka oli pidennetty versio taistelulaiva Tosasta, mutta samalla alusten panssarointia kevennettiin ohentamalla panssarivyötä ja -kantta. Alusten apuaseet oli myös sijoitettu uudelleen. == Alukset == Amagi- luokan taisteluristeilijätGardiner 1985, s. 235. Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Amagi Yokosukan laivastontelakka 16. joulukuuta 1920 - - runko vaurioitui maanjäristyksessä 1923 romutettavaksi 14. huhtikuuta 1924 Akagi Kuren laivastontelakka 6. joulukuuta 1920 22. huhtikuuta 1925 25. maaliskuuta 1927 tilaus muutettu 1923 lentotukialukseksi upotettu 5. kesäkuuta 1942 Atago Kawasaki, Kōbe 22. marraskuuta 1921 - - työt keskeytetty 1922 tilaus peruutettu 31. heinäkuuta 1924 Takao Mitsubishi, Nagasaki 19. joulukuuta 1921 - - työt keskeytetty 1922 tilaus peruutettu 31. heinäkuuta 1924 == Lähteet == * === Viitteet === *
Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista

Tämä on luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka presidentit ovat tehneet virkakautensa aikana. Luettelossa ei ole mahdollisen Yhdysvaltain varapresidenttinä olon aikaisia, eikä presidenttikauden jälkeisiä matkoja. Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut presidentit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa. Ensimmäinen Yhdysvaltain presidentti joka teki ulkomaanmatkan oli Theodore Roosevelt, hän vieraili Panaman kanavan rakennustyömaalla vuonna 1909. Yhdysvaltain presidenttien vierailut ovat suuntautunet alkuvuosina pääasiassa vain Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. Woodrow Wilson oli ensimmäinen presidentti joka vieraili Euroopassa. Franklin D. Roosevelt oli ensimmäinen Aasiassa vierailut presidentti. Jimmy Carter oli ensimmäinen presidentti, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrkkaan. Suomen matkoista on oma artikkeli, joka on myös alla olevassa luettelossa. Ensimmäinen Suomessa virkakautensa aikana vierailut presidentti oli Gerald Ford joka kävi Helsingissä Etykin kokouksen aikana. ==Luettelot Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista== *Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1900–1920-luvut) *Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1930–1940-luvut) *Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1970–1980-luvut) *Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (1990–2000-luvut) *Luettelo Yhdysvaltain presidenttien ulkomaanmatkoista (2010–nykyaika) * Luettelo Yhdysvaltain presidenttien vierailuista Suomessa == Katso myös == * Luettelo valtioiden ja hallitusten päämiesten vierailuista Yhdysvaltoihin * Luokka:Yhdysvaltain presidenttiys Presidenttien ulkomaanmatkat
Chikuma (1911)

Chikuma () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1911 valmistunut Chikuma-luokan panssarikansiristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta osana vuoden 1907 hankintoja. Sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909, ja alus laskettiin vesille 1. huhtikuuta 1911. Se valmistui 17. toukokuuta 1912.Gardiner 1985, s. 237. == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931. Hylky nimettiin Hai Kan No. 3:ksiJentschura, Hansgeorg et al, s. 105 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Chikuma-luokan risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Eino Nieminen (kielitieteilijä)

Eino Vilho Kalervo Nieminen (23. toukokuuta 1891 Helsinki – 24. toukokuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopistossa puolalaisen ja balttilaisen filologian ylimääräinen professori 1939–1952 ja slaavilaisen filologian professori 1952–1961.Otavan Iso tietosanakirja, osa 6, p. 385. Otava 1968. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Tone (täsmennyssivu)

Tone voi tarkoittaa seuraavia: * Tone, joki Kantōssa, Japanissa * Tone, sotalaivoja: ** Tone-luokka, Keisarillisen Japanin laivaston risteilijäluokka ** Tone (1937), Keisarillisen Japanin laivaston Tone-luokan risteilijä ** Tone (1907), Keisarillisen Japanin laivaston panssarikansiristeilijä * Tone, etunimenä: ** Tone Hulbækmo (s. 1957), norjalainen muusikko ** Tone W. Trøen (s. 1966), norjalainen poliitikko * Tone, sukunimenä: ** Franchot Tone (1905–1968), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Juris Tone (s. 1961), latvialainen rattikelkkailija ** Wolfe Tone (1763–1798), irlantilainen vallankumouksellinen
Nigritia

Nigritia (”mustien maa”) on 1960-luvun lähteessä käytetty merkitsemään Saharan eteläpuolista Afrikkaa. Antiikin maantieteilijä Strabon käytti sanaa teoksissaan viittaamaan erääseen Länsi-Saharan berberiheimoon. Arabikirjailija Leo Africanus (n. 1494 – n. 1554) taas alkoi käyttää Nigritia-nimitystä keskiaikaisesta Sudanista.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 391 == Lähteet == Luokka:Afrikan historia
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1981

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1981 Heinolassa Vierumäellä 7.-8. helmikuuta. Kilpailut olivat avoimet eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. Moniotteluiden mestaruuksista kilpailtiin Turussa 31. tammikuuta-1. helmikuuta. Sisäratojen SE-tuloksiin ylsivät Tapani Haapakoski seiväshypyssä, Helena Heikkinen 1 500 metrin juoksussa ja Tuula Kivi kuulantyönnössä. ==Tulokset== ===Miehet=== Laji 1. sija Aika / tulos 2. sija Aika / tulos 3. sija Aika / tulos 60 m Stefan Nilsson 6,83 Per-Ola Olsson 6,89 Timo-Pertti Hatakka 6,92 400 m Eric Josjö 49,53 Jouko Hassi 49,71 Martti Salonen 49,81 800 m Antti Loikkanen 1.51,55 Jorma Härkönen 1.51,60 Esko Huttu 1.52,69 1 500 m Ari Paunonen 3.48,56 Tommy Ekblom 3.51,16 Heino Lipsanen 3.51,91 3 000 m Vesa Kähkölä 8.10,02 Martti Vainio 8.10,18 Örjan Wallin 8.10,21 5 000 m Hannu Okkola 13.55,01 Martti Vainio 13.56,43 Vesa Kähkölä 14.01,21 60 m aidat Arto Bryggare 7,79 Reijo Byman 8,04 Juhani Kosunen 8,14 korkeushyppy Ossi Aura 214 Jari Laitinen 214 Juha Porkka 214 seiväshyppy Tapani Haapakoski 546 SE Ilkka Pekkala 520 Reijo Siitonen 510 pituushyppy Pentti Raitanen 753 Jarmo Kärnä 752 Ilkka Teerijoki 722 kolmiloikka Stefan von Gerich 16,04 Markku Rokala 15,68 Johan Bink 15,32 kuulantyöntö Reijo Ståhlberg 19,67 Markku Tuokko 18,88 Aulis Akonniemi 18,78 seitsenottelu Jan-Erik Romar 5185 Olli Käenniemi 5074 Markku Leskinen 4934 ===Naiset=== Laji 1. sija Aika / tulos 2. sija Aika / tulos 3. sija Aika / tulos 60 m Margareetta Honkaharju 7,60 Annika Fager 7,68 Silja Kautonen 7,80 400 m Terhi Tarkiainen 57,97 Nina Wikman 58,37 Anneli Ikonen 59,19 800 m Kaisa Ylimäki 2.12,10 Päivi Pihlajamäki 2.12,95 Teija Virkberg 2.12,96 1 500 m Helena Heikkinen 4.23,74 SE Aila Paunonen 4.23,85 Marjo- Riitta Lakka 4.29,24 60 m aidat Tiina Lindgren 8,72 Paula Keihäskoski 8,81 Ritva Valkeinen 8,87 korkeushyppy Lena Teckenberg 176 Siv Törnegård 176 Niina Ranta 173 pituushyppy Tarja Koskelo 585 Tellervo Pakarinen 584 Soili Huotari 581 kuulantyöntö Tuula Kivi 16,94 SE Satu Sulkio 15,15 Asta Hovi 14,79 viisiottelu Tellervo Pakarinen 3902 Kaisa Ilvesmäki 3282 Sari Kaistinen 3047 ==Lähteet== * Luokka:Yleisurheilun sisäratojen Suomen- mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1981 yleisurheilu Luokka:Heinolan urheilutapahtumat Luokka:Vierumäki
Sissipuutarhurit

Sissipuutarhurit on Ylen tv-ohjelma. Sissipuutarhureissa talkooväki yhdessä agitaattori Minna Kivelän kanssa kohentaa yhteistä ympäristöä. Puistojen ja pihojen häpeäpilkut saavat kyytiä ja pihamaat vallataan yhteiseen käyttöön. Sissipuutarhurit esitettiin Yle TV2:ssa ensimmäisen kerran kesäkaudella 2012. Kesäkaudella 2013 nähtiin sarjan toinen tuotantokausi. == Aiheesta muualla == * Yle Olotila: Sissipuutarhurit Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
Onni Savola

Onni Felix Jatko Mathias Savola (14. tammikuuta 1876 Piikkiö – 11. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, opettaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja. Savolan vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Gustaf Savola ja Serafia Selander. Hän kävi viisi luokkaa lyseota ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1898. Savola toimi Kansallisteatterin näyttelijänä 1898–1899 ja kansakoulunopettajana Vesannolla ja Ilmajoella 1899–1901, Turussa 1901–1918 ja Helsingissä 1918–1943. Hän toimi lausunnan opettajana vuodesta 1906 alkaen muun muassa Turun kaupungin työväenopistossa 1914–1918, Helsingin kaupungin työväenopistossa 1920–1926, Työväen akatemiassa 1924–1925, Jyväskylän kesäyliopistossa 1912, 1914 ja 1916 sekä metodistien pappisseminaarissa 1921–1927. Savola oli perustamansa Turun näyttämön johtaja ja näyttelijä 1907–1910, Kiertue Onni Savola piti teatterinäytäntöjä eri näyttämöillä vuosina 1916–1917 sekä 1923–1925. Savola piti lausuntailtoja useilla kiertueilla Suomessa vuodesta 1903 alkaen, Saksassa 1910 ja Virossa 1931. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuului kaunoluvun oppikirja, lausuntaohjelmistoa ja näytelmäsuomennoksia. == Teoksia == * Lausunto-ohjelmaa ; kaunoluvun opetusta ja esitystä varten koonnut Onni Savola. WSOY 1920 * Lausunta-ohjelmistoa : kaunoluvunopetusta ja esitystä varten. 2 sarja ; koonnut Onni Savola. Valistus 1926 * Kaunoluvun opetuksen ohjeita opettajille. Valistus 1927 * Kaunoluvun harjoitusvihko : puhu ja lue äidinkieltäsi soinnukkaasti ja ilmeikkäästi!. Valistus 1927 * Runovalikoima kansakouluille. Valistus 1927, 1929 == Suomennoksia == * Johan Bojer : "Äiti" : 1-näytöksinen näytelmä ; norjan kielestä suomentanut Onni S. Näytelmäkirjallisuutta n:o 100. U. W. Telén & C:o, Kuopio 1908 == Lähteet == * * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 * Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Eino Niini

Eino Markus Niini (vuoteen 1925 Lind; 2. elokuuta 1902 Pori – 26. joulukuuta 1987) oli suomalainen teollisuudentutkija ja professori. ==Henkilöhistoria== Eino Niinen vanhemmat olivat Johan Kustaa Lind ja Sofia Amanda Naski ja puoliso vuodesta 1933 Aune Mirjam Kyöstilä. Niinen poika oli taloudellisen geologian professori Heikki Niini, hänen veljiään olivat ylijohtaja Aarno Niini ja teoreettisen fysiikan professori, Akavan puheenjohtaja Risto Niini. Ylioppilaaksi Niini tuli Porin lyseosta 1925 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1931. Stuttgartin teknillisessä korkeakoulussa hän opiskeli 1931–1932. Niini väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1945 ja toimi vuosina 1945–1969 opinahjonsa Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professorina.Otavan Iso tietosanakirja, osa 6, p. 393. Otava 1968. Hän työskenteli 1930–1940-luvulla myös Valtion lentokonetehtaan sekä SOK:n palveluksessa. Hän kuului Työterveyslaitoksen johtokuntaan vuodesta 1949 alkaen ja toimi sen puheenjohtajana 1966–1970. ==Julkaisuja== * Toleranssimittauksen tarkoitus ja kehitys, 1936 * Työntutkimukset teollisuuden rationalisoinnissa, 1943 * Toimihenkilöiden asema tehtaan henkilöorganisaatiossa: akateeminen tutkimus, 1945, väitöskirja * Teollisuustalouden peruskurssi, 1947, Eino M. Niinimäki, Yrjänä Vuori * Työntutkimuskurssi kirjeopetusta varten, 1948 * Maan insinööritarpeen selvityskomitean mietintö, 1951 * Bernhard Wuolle 75-vuotias, 1951, toim. Eino M. Niini, K. Meriläinen * Tellisuustalous, 1952, Eino M. Niini, A. E. Helle, ym. * Investointilaskelmat, 1953, Eino M. Niini, Henrik Virkkunen * Bernhard Wuolle: juhlajulkaisu kahdeksankymmenvuotispäivän kunniaksi 20.4.1956, 1956 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka: Suomalaiset insinöörit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Risto Niini

Risto Ilmari Niini (vuoteen 1926 Lind; 16. tammikuuta 1907 Pori – 20. huhtikuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori sekä Akavan puheenjohtaja.Uppslagsverket Finland.Kuka kukin on 1978 (Runeberg.org). Hän oli 1945–1950 Helsingin Teknillisen Oppilaitoksen matemaattisten aineiden yliopettaja ja vuodesta 1950 Helsingin yliopiston teoreettisen fysiikan ylimääräinen professori. Vuosina 1950–1956 hän oli Akavan hallituksen puheenjohtaja ja vuodesta 1957 Akavan puheenjohtaja.Otavan Iso tietosanakirja, osa 6, p. 393. Otava 1968. Jatkosodan aikana Niini tutki ydinasetta. Hänen tiedetään selostaneen ydinpommin periaatetta opiskelijoilleen ja tutkineen atomiräjähdyksen kriittistä massaa jo vuonna 1939. Risto Niinin veljiä olivat Ammattikasvatushallituksen pääjohtaja Aarno Niini ja Teknillisen korkeakoulun teollisuustalouden professori Eino Niini. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Tarqeq

Tarqeq on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi viidestä inuitiryhmään kuuluvista kuista ja sen löysivät 16. tammikuuta 2007 Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla. Tarqeqia kutsuttiin aluksi nimellä S/2007 S1. Kuun nimi tulee inuititen mytologiasta, jossa Tarqeq oli Maan Kuun henki. Hengen sanottiin olevan mahtava metsästäjä, joka vahti ihmiskuntaan. Alaskan inuitiittien keskuudessa Tarqeq hallitsi myös eläimiä. == Lähteet == Luokka: Saturnuksen kuut
One Night in Carcosa

One Night in Carcosa on suomalaisen black/dark metal -yhtyeen Dawn of Relicin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Earache Records. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Dawn of Relic ja Jukka Juntunen sekä sanoittanut Juntunen. # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mika Tönning – laulu * Rauli Roininen – kitara * Pekka Mustonen – bassokitara, kitara * Zann Path – rummut, kosketinsoitin * Pekka Malo – kosketinsoitin === Muut tekijät === * Daniel Vala – kansitaide, design & layout * Anssi Kippo – tuottaja == Arvostelut == * Metal Observer: 9/10http://www.metal- observer.com/articles.php?lid=1&sid;=1&id;=3328 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * One Night in Carcosa discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1999 esikoisalbumit Luokka:Dawn of Relicin albumit
Mundilfari

Mundilfari on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. Kuun löytämisestä kunnian saivat Brett J. Gladman, John J. Kavelaars, Jean-Marc Petit, Hans Scholl, Matthew J. Holman, Brian G. Marsden, Phillip D. Nicholson ja Joseph A. Burns. He käyttivät kanadalais-ranskalais-havaijilaista tähtikaukoputkea Mauna Keassa, Havaijiilla. He löysivät samalla myös seitsemän muuta Saturnuksen kuuta: Tarvosin, Ijiraqin, Thrymrin, Skathin, Siarnaqin, Erriapon ja Suttungrin. Mundilfaria kutsuttiin aluksi nimellä S/2000 S9. Kuun nimi tulee skandinaavien mytologiasta, jossa Mundilfari on kahden kauniin lapsen isä. Pojan nimeksi tuli "Kuu" ja tytön nimeksi "Aurinko". Muut jumalat kuitenkin lähettivät lapset taivaalle. == Lähteet == Luokka: Saturnuksen kuut