EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Quinsonitus

Quinsonitus on turkulainen viiden vaskisoittajan ja lyömäsoittajan muodostama kamarimusiikkiyhtye. Quinsonitus on perustettu lokakuussa 2011, ja se on yksi harvoista ammattimaisesti toimivista vaskikokoonpanoista Suomessa. Kamarimusiikkiyhtyeen juuret ovat klassisessa musiikissa, mutta Quinsonitus pyrkii välttämään lokeroitumista tiettyyn musiikkityyliin. Kokoonpano onkin esittänyt esimerkiksi kauhuelokuvien musiikkia Scary Music -nimisessä konsertissa syksyllä 2012:Kauhuelokuvien musiikki soi vaskisoitinkonsertissa, ja huhtikuussa 2013 Quinsonitus esitti Suomen ensimmäisen klassisin instrumentein toteutetun videopelimusiikin konsertin:Konsolipelimusiikki soi Suomessa ensi kertaa konsertissa. The Super Sound of Video Games -nimisessä konsertissa esiintyivät myös Turun oopperakuoro ja pianisti Saana Iljin, ja se uusittiin elokuun alussa Assembly Summer 2013 -festivaaleilla Helsingin Hartwall Areenalla. Pelimusiikkikonsertin jatko-osa - The Super Sound of Videogames 2 - sai ensiesityksensä Tampere-talossa 5.9.2016, jolloin Quinsonitus teki yhteistyötä tamperelaisen Takomo Percussionin kanssa. Aktiivisen konserttitoiminnan ohjella Quinsonitus esiintyy myös yritys- ja yksityistilaisuuksissa. Konserttituotantoja ja tilausesiintymisiä varten Quinsonituksen muusikot perustivat keväällä 2012 Taideosuuskunta Mekkala -nimisen kulttuurialan yrityksen. Quinsonituksen konserttiprojekteja * Scary Music - Kauhuelokuvamusiikin konsertti (2012, Turku) * The Super Sound of Videogames (2013, Raisio ja Helsinki Hartwall-areena) * Deep Space Overture - Tieteiselokuvamusiikin konsertti (2014, Turku, 2015 Maarianhamina) * Videogame Blast - Koko perheen pelimusiikkikonsertti (2014, 2015, useita paikkakuntia) * Fandom Comes to Life (2014, Turku) * Scary Music 2 - kauhuelokuvamusiikin konsertti (2014, Turku) * The Super Sound of Videogames 2 (2015, Tampere-talo) * Fandom Comes to Life 2 (2016, Hämeenlinna) * Ultimate Retro TV Hits Music Show - televisiotunnareiden konsertti (2016, Turku ja Helsinki) == Jäsenet == * Toni Isokivi, trumpetti, flyygelitorvi * Mikael Topi, trumpetti, piccolotrumpetti * Mikko Perälä, käyrätorvi * Torsti Pirkkanen, pasuuna * Janne Roine, tuuba * Tomi Salo, lyömäsoittimet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Quinsonitus-kotisivu Luokka:Suomalaiset_kamariyhtyeet
Liisa Äärynen

Liisa Marjatta Äärynen (s. 1946 Jurva) on suomalainen kuvanveistäjä ja Ilmajoki-lehden pitkäaikainen vetäjä. Hän toimi Ilmajoki-lehden päätoimittaja vuosina 1974–2015 ja on toiminut lehteä julkaisevan Ilmajoki-lehti Oy:n hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2016Päättäjätiedot, vastuuhenkilöt, Ilmajoki-lehti, Finder.fi, viitattu 14.6.2020. Äärynen on opiskellut kuvanveistoa Terho Sakin ja Kari Ovaskan johdolla sekä kuvataidetta yleisemmin muun muassa Oiva Polarin yksityisoppilaana. Hän on osallistunut näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1970 alkaen. Vuonna 2004 hän voitti valtakunnallisen reliefikilpailun. Liisa Äärynen tekee figuratiivisia pronssiveistoksia ja näköismuotokuvia, kuten reliefejä Seinäjoen Tangomarkkinoiden tangokuninkaista ja -kuningattarista. Hänen töissään hahmot ovat usein mittasuhteiltaan venytettyjä ja hoikkia ja veistosten tilanteet humoristisia ja liioiteltuja.Museonjohtaja Leena Passi, ks. Äärynen on toiminut jokakesäisen, kuvataidetta kaikkialta Suomesta esittelevän Art Ilmajoki -näyttelyn johdossa sen perustamisesta 1979 lähtien. Hän toimi Seinäjoen Taiteilijaseuran sihteerinä 2004–2011 ja on sen johtokunnan jäsen. Hän oli perustamassa Ilmajoen kulttuuriyhdistys Kytöä ja on sen hallituksen jäsen. Äärynen on opettanut kuvanveistoa Ilmajoki-opistossa ja Etelä- Pohjanmaan Opistossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Me, Seinäjoen Taiteilijaseuran 40-vuotisjuhlajulkaisu, Seinäjoki 2000. ISBN 978-952-91-2489-3 * Liisa Äärysen verkkosivusto Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Auer (juoksija)

Ilkka Kullervo Auer (16. maaliskuuta 1930 Viipuri – 16. elokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen päälajinsa oli 3 000 metrin estejuoksu, jossa hän teki Suomen-ennätyksen ja maailman kaikkien aikojen viidenneksi parhaan tuloksen vuonna 1956. Auer juoksi uransa ensimmäisen estejuoksun kesällä 1956 Myllykoskella. Pari viikkoa myöhemmin hän alitti ensimmäisen kerran yhdeksän minuutin rajan Varkaudessa ajalla 8.57,2. Budapestissa 20. lokakuuta 1956 hän juoksi uransa kuudennen estejuoksun maaottelussa Unkaria vastaan, hävisi niukasti isäntämaan Sándor Rozsnyóille ja Laszló Jeszenskylle ja paransi Suomen-ennätyksen aikaan 8.42,4, joka jäi tuon vuoden maailmantilaston viidenneksi parhaaksi tulokseksi ja oli myös kaikkien aikojen maailmantilastossa viides. Myöhemmin samana vuonna Melbournen olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä. Auer edusti Suomea 10 maaottelussa, joissa hän juoksi 12 kilpailua. Estejuoksun lisäksi hän juoksi maaotteluissa kahdesti 10 000 metriä ja kerran 1 500 metriä. Maaottelujuoksunsa Auer voitti vuonna 1957 Suomi–Ranska–Norja-ottelussa sekä vuonna 1958 Suomi–Ranska- ottelussa. Hän juoksi 3 000 metrin esteet myös Balkan – Pohjola -ottelussa vuonna 1957. Auerin ennätysaika 8.42,4 säilyi Suomen-ennätyksenä vuoteen 1962. Vuonna 1957 hän oli Suomen tilaston ykkönen ja maailmantilaston kuudestoista ajalla 8.52,0. Vuonna 1958 hänen tuloksensa 8.56,4 riitti Suomen tilastossa neljänteen ja maailmantilastossa 41. sijaan. Seuratasolla Auer edusti Jyväskylän Veikkoja, Mouhijärven Urheilijoita ja huippuvuosinaan Haminan Tarmoa. Hän voitti Suomen-mestaruuden maastojuoksun lyhyellä matkalla 1956 ja 3 000 metrin estejuoksussa 1957. Auerilla oli pituutta 184 senttimetriä. == Maaottelut == Ottelu Paikka Pvm Laji Sija Suomi – Ranska Helsinki 1.7.1956 10 000 metriä 3. Suomi – Ruotsi Helsinki 9.9.1956 3 000 metrin esteet 4. Länsi- Saksa – Suomi Hampuri 22.9.1956 3 000 metrin esteet 3. 23.9.1956 10 000 metriä 6. Unkari – Suomi Budapest 20.10.1956 3 000 metrin esteet 3. 21.10.1956 1 500 metriä 5. Suomi – Unkari Helsinki 18.7.1957 3 000 metrin esteet 2. Suomi – Länsi-Saksa Helsinki 28.8.1957 3 000 metrin esteet 4. Ruotsi – Suomi Tukholma 15.9.1957 3 000 metrin esteet 2. Ranska – Suomi – Norja Pariisi 22.9.1957 3 000 metrin esteet 1. Balkan – Pohjola Ateena 5.10.1957 3 000 metrin esteet 2. Suomi – Viro Lappeenranta 21.6.1958 3 000 metrin esteet 2. Suomi – Ranska Helsinki 16.7.1958 3 000 metrin esteet 1. == Omat ennätykset == Laji Tulos 1 500 metriä 3.48,8 3 000 metriä 8.15,8 5 000 metriä 14.10,4 10 000 metriä 29.50,6 3 000 metrin esteet 8.42,4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Itsenäisyyden aukio (Minsk)

Itsenäisyyden aukio (, ) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin suurin aukio. Aukion pinta-ala on 7 hehtaaria ja sen alueella sijaitsee maan keskeisiä hallinnollisia, koulutuksellisia ja hengellisiä rakennuksia. Aukiolta alkaa Minskin keskeisimpiä valtaväyliin kuuluva, keskustasta koilliseen johtava Itsenäisyyden valtakatu (). Neuvostoaikana aukion nimi oli Leninin aukio. Tästä muistuttava Leninin patsas seisoo yhä aukiolla ja viereisellä metroasemalla on yhä vanhan aukion nimi. Vuodesta 1991 lähtien aukiota on kutsuttu virallisesti Itsenäisyyden aukioksi. Kuva:Minsk_Nezalezhnasci_sq_2.jpg|Itsenäisyyden aukion pohjoisosaa maaliskuussa 2012. Kuvan vasemmassa laidassa näkyy osa Hallituksen taloa (1934), punatiilinen Pyhien Simonin ja Helenan kirkko (1910), asuinrakennuksia, hotelli Minsk ja Itsenäisyyden valtakadun alkua. Kuva:| == Keskeisimmät rakennukset== Itsenäisyyden aukiota reunustaa useita valkovenäläisen yhteiskunnan ja sen pääkaupungin merkkirakennuksia. Aukiolla on myös muutamia tunnettuja veistoksia. Keskeisiä rakennuksia ovat (myötäpäivään parlamenttitalosta lähtien): Itsenäisyyden aukion rakennuksia Teos Valmistumis- vuosi Suunnittelijat Sijainti Koordinaatit Kuva Hallituksen talo, Valko- Venäjän parlamentti- ja hallitusrakennus 1934 Iosif Lanhbard Ploštša Nezaležnasti , Minsk, Valko-Venäjä Pyhien Simonin ja Helenan kirkko, punatiilinen katolinen kirkko 1910 Tomasz Pajzderski (1864–1908); myös Władysław Marconi (1848–1915) ja H. Gay Ploštša Nezaležnasti 15, Minsk, Valko- Venäjä Hotelli Minsk 1967 G. Badanov, G. Sysojev, S. Musinski & D. Kudriavtsev Praspekt Nezaležnasti 11, 220030 Minsk, Valko-Venäjä Minskin pääposti eli Belpoštan päärakennus 1953 V. Korol (В. А. Король, 1912–1980) ja A. Duhan Praspekt Nezaležnasti 10, Minsk, Valko-Venäjä Minskin kaupungintalo 1964 S. Musinsky & G. Sysojev Praspekt Nezaležnasti 8, Minsk, Valko-Venäjä Minskin metron hallintorakennus 1984 Ju. Grigorjev & D. Kudrjavtsev Praspekt Nezaležnasti 6, Minsk, Valko-Venäjä Valko-Venäjän valtionyliopiston päärakennus 1961 A. Duhan (А. Г. Духан, 1924–1979), M. Baklanav & N. Moroz Praspekt Nezaležnasti 4, Minsk, Valko-Venäjä Valko-Venäjän kasvatustieteellisen valtionyliopiston päärakennus 1989–1990 G. Zaborski (1909–1999), V. Nikitin, I. Martšenko ja insinööri G. Basinkevitš Ul. Sovetskaja 18, 220030 Minsk, Valko-Venäjä Vuonna 2007 aukion alle avattiin 4-kerroksinen Stolitsa-ostoskeskus. Ostoskeskukseen valoa johdattavat lasikupolit vievät nykyään merkittävän osan erityisesti neuvostoaikana suuriin seremoniallisiin tapahtumiin käytetyn aukion katutasosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ploštšad Nezavisimosti (minsk-old-new.com) Luokka:Minskin rakennukset ja rakennelmat
Keski-Luzon

Keski-Luzon (fil. Gitnang Kalusunan) on yksi Filippiinien hallintoalueista, joka sijaitsee Luzonin saaren keskiosassa. Hallintoalueella sijaitsee maan laajin tasankoalue, jonka myötä suurin osa Filippiinien riisistä tuotetaan Keski-Luzonissa. Hallinnollisesti Keski-Luzon jakautuu edelleen provinsseihin Aurora, Bataan, Bulacan, Nueva Ecija, Pampanga, Tarlac, Zambales ja kaupunkeihin Angeles, Cabanatua, Olongabo. Koko hallintoalueen asukasluku on 10 137 737 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 21 543 neliökilometriä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Filippiinien alueet
Itä-Visayas

Itä-Visayas (fil. Silangang Kabisayaan) on Filippiinien hallintoalue, joka kattaa nimensä mukaisesti Visayasin saariston itäosan. Hallintoalueen pääsaaret ovat Leyte ja Samar. Itä-Visayas muodostuu Biliranin, Leyten, Southern Leyten, Eastern Samarin, Northern Samarin ja Samarin provinsseista sekä Taclobanin kaupungista. Itä-Visayasin asukasluku oli 4 101 322 vuonna 2010 ja sen kokonaispinta-ala on 21 562 neliökilometriä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Filippiinien alueet
Improvisaatioryhmä VSOP

Improvisaatioteatteri VSOP on suomalainen ammattiteatteriryhmä, joka keskittyy improvisaatioon. Improvisaatioteatteri VSOP perustettiin vuonna 2008 Riihimäellä, ja ryhmä on toiminut ammattiteatterina siitä lähtien. VSOP tekee perinteistä lyhyen muodon (short form) improvisaatioteatteria, jota on nähty televisiossa muun muassa ohjelmissa Vedetään hatusta ja Nyhjää tyhjästä. VSOP esittää myös pitkää (long form) ja luo omia erikoisuuksiaan säännöllisesti. VSOP erikoistuu myös yhdysvaltalaisilta The Second City- ja Upright Citizens Brigade (UCB) -teattereilta lähtöisin olevaan Harold-improvisaatiotekniikkaan. Improvisaatioteatteri VSOP on esiintynyt kutsuttuna neljästi UCB:n vuosittaisilla Del_Close Marathon -improvisaatiofestivaaleilla. VSOP-ryhmää kuvattiin myös kahteen amerikkalaiseen dokumenttielokuvaan vuonna 2013. Improvisaatioteatteri VSOP:n muodostaa näyttelijät Ulla Virtanen, Niina Lahtinen, Sanna Saarela, Tuukka Tiihonen, Miska Kajanus, Tuukka Martiskainen, Teemu Aromaa, Eero Järvinen, Jussi Puhakka sekä pianistit Katja Lappi ja Noora Nykänen. Tuottana toimii Janne Jämsä. Elokuvissa nähdään myös tunnettuja improvisoija ja näyttelijöitä, kuten Amy Poehler, Matt Walsh ja Bobby Moynihan. == Ryhmän entisiä ja nykyisiä jäseniä == * Teemu Aromaa * Kari Hevossaari (vuoteen 2012 asti) * Aku Hirviniemi * Miska Kajanus * Niina Lahtinen * Katja Lappi * Noora Nykänen * Misa Palander * Jussi Puhakka * Sanna Saarela * Tuukka Tiihonen * Ulla Virtanen == Aiheesta muualla == * Improvisaatioteatteri VSOP Facebookissa * VSOP Twitter Luokka:Suomalaiset improvisaatioryhmät
Kortisto

Kortisto on tietokokoelma, jossa tietoa säilytetään ja järjestetään pahvisten korttien avulla. File:Copyright Card Catalog Files.jpg | Kirjastokortisto, Library of Congress File:University of Michigan Library Card Catalog card - 4349880311.jpg | Kortti, johon on merkitty yhden teoksen nimi ja sijaintipaikat. Luokka:Tiedonhallinta Luokka:Tiedonhaku
Keski-Visayas

Keski-Visayas (fil. Gitnang Kabisayaan) on Filippiinien hallintoalue, joka koostuu nimensä mukaisesti Visayasin saariston keskiosasta. Hallintoalueen pääsaaret ovat Bohol, Cebu ja Negros. Keski-Visayas jakautuu hallinnollisesti neljään provinssiin, Bohol, Cebu, Negros Oriental, Siquijor, ja kolmeen kaupunkiin Cebu, Lapu-Lapu, Mandaue. Alueen hallinto on keskitetty Cebuun. Koko hallintoalueen asukasluku on 6 800 180 (vuonna 2010) ja sen kokonaispinta-ala on 15 875 neliökilometriä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Filippiinien alueet
Pilvilinna (albumi)

Pilvilinna on tuottaja DJ Polarsoulin 23. elokuuta 2013 julkaistu tuottajalevy. Albumi julkaistiin Monsp Recordsin kautta CD:nä ja vinyylinä, ja sen kappaleista "Mortteli" ja "Ei kompromisseja" on julkaistu musiikkivideot. Pilvilinna nousi parhaimmillaan neljännelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Redrum-187: Redrum-187 * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Kultakerttuli

Kultakerttuli (Vermivora cyanoptera) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultakerttulia tavataan pesivänä Kanadan kaakkoisosissa ja Yhdysvalloissa sekä talvehtivana Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Euroopassa kultakerttuli on vuoden 2009 loppuun mennessä tavattu vain kerran Irlannissa lokakuussa 2000. ==Lähteet== Luokka:Kultakerttulit
Viherkerttuli

Viherkerttuli (Leiothlypis celata) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Viherkerttulia tavataan laajalla alueella Alaskassa, Kanadassa, Yhdysvaltain länsiosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Yhdysvalloissa ja Väli-Amerikassa. Sen populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Viherkerttulit
Harmaapääkerttuli

Harmaapääkerttuli (Leiothlypis ruficapilla) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Harmaapääkerttulia tavataan pesivänä Kanadan eteläosissa ja Yhdysvaltain koillis- ja länsiosissa sekä talvehtivana Yhdysvaltain lounaisrannikolla ja Väli-Amerikassa. Lajin populaatio on hyvin suuri ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Viherkerttulit
Oldboy (vuoden 2013 elokuva)

Oldboy on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityselokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 2003 samannimisestä eteläkorealaisesta elokuvasta. Elokuvan pääosissa ovat Josh Brolin, Elizabeth Olsen ja Sharlto Copley. Elokuvan kuvaukset alkoivat vuoden 2012 lokakuussa ja se sai ensi- iltansa 27. marraskuuta 2013. == Juoni == Markkinointipäällikkö Joe Doucett kidnapataan ja häntä pidetään vankina eristyssellissä kaksikymmentä vuotta. Kun hänet vapautetaan, hän ottaa tehtäväkseen löytää sen henkilön, joka vangitsi hänet. Myöhemmin hän huomaa, että hänen elämänsä on salaliiton ja piinan keskellä. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Spike Leen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintatrillerit Luokka:Film noir -elokuvat Luokka:Sarjakuviin pohjautuvat elokuvat‎ Luokka:Elokuvat itsemurhasta Luokka:Elokuvat kostosta
Tuijakerttuli

Tuijakerttuli (Leiothlypis virginiae) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tuijakerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain länsiosissa ja talvehtivana Meksikossa. Sen populaatio on hyvin suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Viherkerttulit
Tammikerttuli

Tammikerttuli (Leiothlypis crissalis) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tammikerttulia tavataan Meksikossa ja Texasin lounaisosissa. Laji on melko yleinen, mutta paikallinen. Vuonna 2008 se luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta uusimmassa uhanalaisuusluokituksessa se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska se ei enää ole vähenemässä nopeasti. ==Elinympäristö== Tammikerttuli elää tammimetsissä ja tammi-mänty- sekä mänty- kataja-sekametsissä 1 500–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. ==Lähteet== Luokka:Viherkerttulit
Rusoperäkerttuli

Rusoperäkerttuli (Leiothlypis luciae) on kerttulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rusoperäkerttulia tavataan pesivänä Yhdysvaltain lounaisosissa ja Meksikon pohjoisosissa sekä talvehtivana etelämpänä Meksikossa. Sen populaatio on hyvin suuri ja kannankehitys vakaa. Laji on luokiteltu einvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Viherkerttulit
Warren Barguil

Warren Barguil (s. 28. lokakuuta 1991 Hennebont, Bretagne) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Argos-Shimano-tallissa 2013, ja edusti joukkuetta, nimeltään sittemmin Team Sunweb, vuoteen 2017. Kausilla 2018–2023 hän ajoi Fortuneo-Samsic / Arkéa-Samsic -tallissa ja vuodesta 2024 Team DSM / Team Picnic PostNL -joukkueessa. Barguil voitti Tour de l'Avenir -etappikilpailun 2012. Espanjan ympäriajossa 2013 hän voitti Castelldefelsiin päättyneen 13. etapin karattuaan kärkiryhmästä noin kilometri ennen maalia. Hän voitti myös Aramón Formigaliin päättyneen 16. etapin kukistettuaan loppukirissä Rigoberto Uranin. Ranskan ympäriajossa 2017 hän voitti Foix'han päättyneen, Ranskan kansallispäivänä ajetun 13. etapin oltuaan irtiottoryhmän paras ennen Nairo Quintanaa ja Alberto Contadoria. Hän voitti myös Izoardin nousuun päättyneen 18. etapin 20 sekunnin erolla Darwin Atapumaan. Hän voitti myös mäkikirikilpailun. Hän voitti maantieajon Ranskan-mestaruuden 2019. == Saavutuksia == Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, ProCyclingStats> ;2011 :Tour de l'Avenir, 8. etapin voitto ;2012 :Tour des Pays de Savoie, 2. etapin voitto :Tour de l'Avenir, kokonais-, piste- ja mäkikirikilpailun sekä 4. etapin voitto ;2013 :Espanjan ympäriajo, 13. ja 16. etapin voitto ;2014 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kahdeksas ;2015 :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, nuorten kilpailussa kolmas ;2016 :Liège–Bastogne–Liège, kuudes :Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas :Lombardian ympäriajo, kahdeksas ;2017 :La Flèche Wallonne, kuudes :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, mäkikirikilpailun sekä 13. ja 18. etapin voitto, 9. etapilla toinen, yritteliäimmän ajajan palkinto ;2018 :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, mäkikirikilpailussa toinen ;2019 :Maantieajon Ranskan-mestaruus :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes :Arctic Race of Norway, kokonaiskilpailussa toinen ;2020 :Royal Bernard Drome Classic, toinen :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s :La Flèche Wallonne, neljäs ;2021 :La Flèche Wallonne, viides :Tour du Limousin, kokonaiskilpailun voitto :Grand Prix de Wallonie, toinen ;2022 :Tirreno–Adriatico, 5. etapin voitto :Gran Premio Miguel Indurain, voitto :Brabantse Pijl, kolmas ;2023 :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, 18. etapilla kolmas == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wodzisław Śląski

Wodzisław Śląski (, , ) on kaupunki Sleesiassa, Etelä-Puolassa, lähellä Tšekin tasavallan rajaa. Sieltä on Krakovaan noin 100 ja Varsovaan 290 kilometriä. Vuonna 2021 Wodzisławissa oli noin 46 000 asukasta. Se on Wodzisławin läänin pääkaupunki. Wodzisław Śląski mainittiin ensimmäisen kerran 1100-luvulla käsityö- ja kauppakeskuksena. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1257. Fransiskaanit perustivat Puolan hallitsijoiden suojeluksessa sinne luostarin ja kirkon 1400-luvulla. Kaupuunki siirrtyi Preussille vuonna 1875 ja palautettiin Puolaan vuonna 1921. Toisessa maailmansodassa suurin osa kaupungin teollisuuslaitoksista tuhoutui. Laaja sodanjälkeinen jälleenrakennus teki siitä jälleen suuren teollisuus- ja kuljetuskeskuksen Etelä-Keski- Puolassa. Wodzisław Śląskin talous perustuu kivihiilen louhintaan, koksin tuotantoon ja elintarvikkeiden jalostukseen. Useat putkilinjat kuljettavat maakaasua paikallisilta kentiltä Katowiceen ja muihin Puolan kaupunkeihin. 1900-luvun lopulla tapahtuneen talouden rakennemuutoksen myötä Wodzisław Śląskin väkiluku väheni puoleen. Toisen maailmansodan jälkeen hiilikaivokset ovat nousseet merkittäväksi vaurauden lähteeksi. Wodzisławin työttömyystilanne on parempi kuin Puolassa keskimäärin. == Galleria == File:POL Wodzisław Śląski WNMP nocą.jpg|Kirkko File:Palac Dietrichsteinow w Wodzislawiu 2012.jpg|Palatsi File:Odra Wodzisław maj2008.JPG|Urheiluseura Odra Wodzisław File:Osiedle Piastów Wodzisław Śl..jpg|Osiedle Piastów == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Sleesian voivodikunnan kaupungit Luokka:Sleesian voivodikunnan kunnat
Yrjö Salo

Yrjö Salo (16. syyskuuta 1914 Helsinki – 8. joulukuuta 2010 Helsinki)Helsingin seurakuntayhtymä, Salo Yrjö, Hietaniemen hautausmaa, Helsinki, anonyymi muistolehto 3X uurnalehdon alue, viitattu 21.2.2022 oli suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Lapio. Salon vanhemmat olivat kattilaseppä Johan David Salo ja Ida Maria Salo. Salon puoliso oli Anna-Liisa (o.s. Tiilikainen) vuodesta 1940. Salo kävi kansakoulun, taideteollisuuskoulun, ja VR:n ammattikoulun. Salo oli ammatiltaan veturinkuljettaja. Hän toimi Suomen Nuorisokirjailijat ry:n hallituksessa vuodesta 1978. == Teoksia == * Tapahtuipa nukkekodissa ; tekijät Kalle Patoluoto, Yrjö Salo. Maalauskirja 19. Kuvataide, Helsinki 1949 * Seppä-Nallen paja ; kuvat Kalle Patoluoto. WSOY 1951 * Kettu Kulkurin kesäiset kepposet ; kertonut Yrjö Salo ; kuv. Kalle Patoluoto. Kuvataide, Helsinki 1952 * Jopi Joulutontun saappaat ; kuv. Annikki Arola-Anttila. Lasten oma kirjasto 7. WSOY 1953 * Harmia eläinten kylässä ; kirj. ja kuv. Yrjö Salo. Valistus 1960 * Vekkuli seikkailee : satu pikkutontun seikkailuista ; kuv. Helga Sjöstedt. Valistus 1961 * Kumiseva kallio : seikkailuromaani. Otava 1967 * Pasi ja muut etsivät. Otava 1969 * Mitäs me metallimiehet : nuorisoromaani. Otava 1970 * Yks Arska vaan : nuorisoromaani. Otava 1975 * Pingiskaverit. Gummerus Carlsen, Helsinki 1990 Nimimerkillä Lapio: * Veturimieskaskuja : SVML:n Helsingin osaston järjestämään veturimieskaskujen keruukilpailuun lähetetyn aineiston mukaan toim. Lapio, kuv. Yrjö Salo. Suomen veturimiesten liiton Helsingin osasto, Helsinki 1950 == Palkinnot == * Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1971 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Yrjö Salo === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Frej Fernström

Otto Frej Fernström (1. marraskuuta 1914 Kankaanpää – 30. marraskuuta 1998 Helsinki)Taipaleen seurakunta, Fernström Otto Frej, Taipalsaaren hautausmaa, Taipalsaari, viitattu 24.1.2022 oli suomalainen pappi, kirkkoherra, ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Fernströmin vanhemmat olivat apteekkari Otto Fredrik Fernström ja Aina Matilda Lassfolk. Hän pääsi ylioppilaaksi 1935 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1939. Fernström suoritti pastoraalitutkinnon 1944 ja hän toimi sitten apulaispappina Helsingin pohjoisessa ruotsalaisessa seurakunnassa. Kirkkoherrana Fernström toimi Pohjassa 1954–1973 ja Pernajassa 1973–1977. Frej Fernströmin poika oli lähetystyöntekijä, pappi ja kirkkoherra Stig–Olof Fernström (1941–2021). == Teoksia == * Mot målet : betraktelser hållna i radio. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland r.f., Helsingfors 1943, 2. painos 1945 * Himmel-helvete?. Kyrklig upplysning 5. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947 * Bland fabriksskorstenar och kyrkspiror : en samling berättelser. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947 * Ett julbrev om saktmod : Helsingfors Norra svenska församlings julhälsning 1950. Helsingfors 1950 == Käännöksiä == * Osmo Tiililä : Guds folks skam och ära. Kansan raamattuseuran säätiö, Helsingfors 1963 (alkuteos Jumalan kansan häpeä ja kunnia) * Urho Muroma : Vem är en kristen ; övers. från finskan av Frej Fernström. Evankelis- luterilainen sisälähetyssäätiö, Helsingfors 1965 (alkuteos Kuka on kristitty) == Lähteet == * * Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg) * Kirjasampo.fi : Frej Fernström === Viitteet === Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Ethel Karlsson

Ethel Mathilda Karlsson (17. lokakuuta 1914 Lemland – 1994) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. == Teoksia == * Blandade dikter. Eget förlag, Mariehamn 1969 * Under Ori'on : Blandade dikter. Ålands tidnings- tryckeri, Mariehamn 1971 * Översikt : blandade dikter. Andelslaget Åländsk rapport, Mariehamn 1987 == Lähteet == * * Libris : Ethel Karlsson Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Östermalmin kauppahalli

Östermalmin kauppahalli (Östermalms Saluhall, Östermalmshallen) on kauppahalli Tukholman Östermalmilla Östermalmstorgin laidalla. Se on rakennettu 1885–1889 ja sen on suunnitellut arkkitehti Isak Gustaf Clason.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 176. Norstedts, Tukholma 2012. Tuotevalikoima kauppahallissa on laaja ja siellä on myytävänä monenlaisia ylellisiä ruokia. Osa myyjistä on kuninkaallisia hovihankkijoita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kauppahallit Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Östermalm
Oulangan tutkimusasema

thumb|240px|Tutkimusaseman päärakennus ja pihapiiriä Oulangan tutkimusasema on Oulangan kansallispuistossa Kuusamossa yhdystie 8693:n varrella ja Oulankajoen rannalla sijaitseva Oulun yliopiston alueyksikkö, joka toimii yliopiston alaisuudessa. Tutkimusasemalta on noin kilometri Karhunkierroksen vaellusreitillä olevalle Kiutakönkäälle ja Oulangan luontokeskus sijaitsee asemaa vastapäätä Oulankajoen toisella puolen. Tutkimusasema perustettiin 1966 lähinnä bio- ja geotieteiden tutkimusta ja opetusta varten, mutta sen käyttö on laajentunut yliopiston monitieteelliseksi alueyksiköksi. Asemalla työskentelee ja vierailee tutkijoita, opettajia ja opiskelijoita ja siellä järjestetään kurssien ja seminaarien lisäksi muitakin tapahtumia. Alueyksikkönä aseman hankkeet liittyvät muun muassa luontoon, luonnonvaroihin ja matkailuun ja sillä on kaksi kummikoulua, Käylän ala-aste ja Torangin yläaste. Tutkimusasemalla tehdystä työstä on julkaistu vuodesta 1978 lähtien vuosittain omaa Oulanka Reports -sarjaa, samoin kuin tieteellisiä artikkeleita, opinnäytteitä ja oppikirjoja. Aseman tilat käsittävät muun muassa seuraavat: * noin 85 henkilölle kahden ja kolmen hengen majoitushuoneet * ruokasali * sauna ja pesutupa * Berserkki * 20 hengen seminaarihuone * tutkimus- ja opetuslaboratoriot * käsi- ja sarjakirjasto * takkahuone * ATK- huone * toimistotilat * kota. Tutkimusasemalla on johtaja (vuonna 2013 vs. asemanjohtaja, erikoistutkija Riku Paavola), laboratoriomestari, kenttämestari ja toimistosihteeri, samoin kuin aseman majoitus- ja muista palveluista sekä huollosta vastaavia henkilöitä. Yleisölle tutkimusasema on avoin milloin tutkimus- ja opetuskäyttö sen sallii, mutta esimerkiksi koululaisryhmiä siellä vierailee säännöllisesti. == Lähteet == * Tutkimusaseman esittely (Viitattu 9.9.2013) Luokka:Oulun yliopisto Luokka:Suomen tutkimusasemat Luokka:Kuusamo
Kari Ovaska

Tapio Kari Kustaa Ovaska (5. maaliskuuta 1945 Isojoki – 15. kesäkuuta 1995) oli suomalainen kuvanveistäjä. Kari Ovaska kävi Taideakatemian koulun vuosina 1969–1973 ja debytoi kuvataiteilijana 1969. Suomessa pidettyjen lukuisten näyttelyjen ohella Ovaskan töitä on ollut esillä Kanadassa 1971, Neuvostoliitossa ja Norjassa 1976, Italiassa 1985 sekä Ruotsissa 1977 ja 1985–1986. Vuodesta 1976 Ovaska opetti Helsingin suomenkielisessä työväenopistossa. Ovaska oli 1980-luvulla aktiivisesti mukana taidealan järjestöissä. Hän toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana, Suomen Taideakatemian edustajistossa ja hallituksessa sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton ja Suomen Taiteilijaseuran hallituksessa. Ovaska oli myös Kuvasto ry:n hallituksen sekä Valtion kuvataidetoimikunnan jäsen ja varapuheenjohtaja. ==Teoksia== * Kunnallisneuvos Väinö Jaakola 1979, Ähtärin kunnantalo * Ruukin Ruusa 1984, Päiviönsaaren tori, Varkaus * Ahti Pekkalan rintakuva 1984, Haapaveden kunnantalo * Rannalla 1988, Alahärmän kunnantalo * Pesäpalloilijapatsas 1989, Vimpeli Tiedosto:Kari Ovaska - Ruukin Ruusa - 1984 - Päiviönsaaren tori - Päiviönsaari - Varkaus.jpg|Ruukin Ruusa, Varkaus, 1984. Tiedosto:Pesäpalloilija by Kari Ovaska 1989 Vimpeli.JPG|Pesäpalloilija, 1989, Vimpeli. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Ovaskan esittely Varkauden kaupungin sivulla Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Hötorgshallen

Hötorgshallen () on kauppahalli Tukholman Hötorgetilla. Nykyinen, David Helldénin suunnittelemaFredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 113. Norstedts, Tukholma 2012. halli rakennettiin vuonna 1958. Kauppahallissa on neljäkymmentä liikettä kahdessa kerroksessa ja niissä myydään ruokia ympäri maailman. Hallissa on myös suomalainen kauppa. ==Lähteet== Luokka:Kauppahallit Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Laus-Dei Saxell

Laus-Dei (Lasse) Saxell (9. lokakuuta 1914 Helsinki – 1. helmikuuta 2001) oli suomalainen sotakirjailija. Elämäntyönsä hän teki luokanopettajana. Jatkosodassa Saxell oli Lentolaivue 16:n 3. lentueen päällikkönä. Hän väitti 23. joulukuuta 1999 esitetyssä TV 2:n Silminnäkijä-ohjelmassa saaneensa joulukuun alussa 1941 laivueen esikunnasta käskyn pommittaa Kižin saarella sijainneet puukirkot maan tasalle, koska venäläiset käyttivät niitä tähystys- ja tulenjohtopaikkoina. Hän jätti kuitenkin kertomansa mukaan käskyn täyttämättä ja kirkot säästyivät. Tämä Saxellin väite on kuitenkin muiden lähteiden ja todistajalausuntojen perusteella asetettu kyseenalaiseksi. Laivueen lentopäiväkirjan mukaan Saxell teki joulukuussa vain yhden tiedustelu- ja yhden purjehduslennon. Saxell kertoi Kižin kirkkojen pommituskäskystä ensimmäisen kerran Svante J. Huhtalan toimittamassa kirjassa Sodan moni-ilmeiset kasvot" (Vaasa oy 1983). Vuonna 1966 ilmestyneessä omassa muistelmateoksessaan Sotataivaan hiljaiset hän ei siitä maininnut. Hän saavutti Fokker C.X-koneella (FR-78) yhden ilmavoiton 28.7. 1942. == Teoksia == Nimellä Laus-Dei Saxell: * Sotataivaan hiljaiset. Kirjavirta, Seinäjoki 1966 == Lähteet == * * Olli Kivioja : Totuus Kishin kirkkojen pommittamisesta (virtualpilots.fi) * Kizhin pommituskäskyn vuonna 1941 täyttämättä jättänyt suomalainen lentäjä vieraili ensimmäistä kertaa sodan jälkeen Karjalassa, ITAR-TASSin kirjeenvaihtaja Vladimir Zlobin, Petroskoi 6.10.1999 Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Brita Gustafson

Brita Ysabel zu Knyphausen und zu Innhausen, o. s. Gustafson (14. marraskuuta 1914 Stave Gardens, British Columbia – toukokuussa 1996 Saksa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä. Gustafsonin vanhemmat olivat kauppias Mauritz (Morris) Gustavsson (1888–1973) ja Karin Maria Olivia Björklund (1889–1952). Brita Gustafson oli naimisissa kaksi kertaa: * 1936–1938 Otto Heinrich Seidenschnurin kanssa * vuodesta 1944 saksalaisen kreivi Anton Franz Friedrich Unico zu Innhausen und Knyphausenin (1906–1997) kanssa. Brita Gustafson valmistui 1937 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän toimi United Press Intemationalin kirjeenvaihtajana. == Teoksia == Nimellä Brita Y. Gustafson: * Den blå asken : dikter. Schildt, Helsingfors 1937 * Vårens hjärta. Schildt, Helsingfors 1940 * Tre år : roman. Schildt, Helsingfors 1942 Nimellä Brita Gustafson-Knyphausen: * Okänd adressat : noveller. Schildt, Helsingfors 1950 Nimellä Brita Knyphausen: * Carl Kylberg : färg och idé ; Tukholman yliopiston tohtorinväitöskirja. Allhem, Malmö 1965 == Käännöksiä == Nimellä Brita Knyphausen: * Lawrence Hanson - Elisabeth Hanson : Porträtt av Vincent : en bok om Vincent van Gogh. Tiden, Stockholm 1956 * Raymond Gogniat : Gauguin. Rabén & Sjögren, Stockholm 1957 * Émile Zola : Hallarna. Prisma, Stockholm / Söderström & Co, Helsingfors 1968 (alkuteos Le ventre de Paris) == Lähteet == * * Geni.com : Brita Ysabel Knyphausen (Gustavsson) (1914 - 1996) * Svenskt författarlexikon 1 : 1900-1940 A-Ö (Projekt Runeberg) Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Javed Akhtar

Javed Akhtar (17. tammikuuta 1945) on intialainen runoilija, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän muodosti yhdessä Salim Khanin kanssa käsikirjoittajakaksikon Salim-Javedin. He käsikirjoittivat monia suosittuja hindielokuvia 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, minkä jälkeen Akhtar jatkoi omillaan. == Yksityiselämä == Javed Akhtar oli naimisissa Honey Iranin kanssa ja he saivat kaksi lasta, Zoya Akhtarin ja Farhan Akhtarin. Akhtar haki avioeroa ja nai toisen urdurunoilijan Kaifi Azmin tyttären, näyttelijä Shabana Azmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Intialaiset runoilijat Luokka:Sanoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TWA Flight Center

TWA Flight Center (myös Trans World Flight Center) on New Yorkissa John F. Kennedyn kansainvälisellä lentoasemalla sijaitseva terminaali. Vuonna 1962 valmistuneen rakennuksen suunnitteli Trans World Airlines -lentoyhtiölle suomalaissyntyinen arkkitehti Eero Saarinen. Se tunnettiin myös terminaalina numero 5 (T5). TWA Flight Centeriä pidetään arkkitehtonisesti yhtenä maailman merkittävimmistä lentokenttärakennuksista. Se kuuluu Yhdysvaltain viranomaisten luetteloimiin National Historic Landmark sekä National Register of Historic Places -rekistereihin, jotka sisältävät kansallisesti merkittäviä ja arvokkaita historiallisia kohteita. TWA Flight Center on tyyliltään 1940-luvulla Yhdysvalloissa kehittynyttä futuristista googie-arkkitehtuuria, jonka yhtenä merkittävimpänä edustajana sitä pidetään.Googie Architectural Design Viitattu 10.9.2013. Terminaalin pinta-ala on 7,1 hehtaaria ja se muistuttaa sekä pohjapiirrokseltaan että poikkileikkaukseltaan siipensä levittänyttä lintua. TWA Flight Center suljettiin vuonna 2001 Trans World Airlinesin fuusioiduttua American Airlines -yhtiön kanssa. Kaksi siipirakennusta purettiin 2006, niin että jäljelle jäi vain pääterminaali. Sen etupuolelle rakennettiin vuonna 2008 uusi terminaali jetBlue Airways -halpalentoyhtiölle. Vanhaa Saarisen suunnittelemaa rakennusta käytettiin uuden valmistumisen jälkeen enää vain erilaisten seremonioiden, juhlatilaisuuksien sekä näyttelyiden yhteydessä. Syyskuussa 2013 ilmoitettiin suunnitelmasta, jonka mukaan terminaaliin saneerataan muun muassa lentokenttähotelli. Entisöintityöt alkavat vuonna 2017 ja sen alkuperäinen ilme palautetaan. T5 toimii tulevan hotellin aulana. == Kuvia terminaalista == Tiedosto:JFK TWA Terminal.jpg|Terminaalin sisätiloja Tiedosto:5a28553r.jpg|Raymond Loewyn suunnittelemaa kahvilan sisustusta Tiedosto:JFK T5 Diagram.jpg|TWA Flight Centerin ja uuden terminaalin pohjapiirrokset Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY (48589130062).jpg Tiedosto:TWA Flight Center interior view.jpg Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY (48588911566).jpg Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY - 48581051411.jpg Tiedosto:TWA Flight Center, John F. Kennedy International Airport, Jamaica, Queens, New York City, NY - 48581058056.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia TWA Flight Centerin sisätiloista Luokka:New Yorkin liikenne Luokka:Eero Saarisen suunnittelemat rakennukset Luokka:Queensin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Juuso Jalasmäki

Juuso Mikael Jalasmäki (s. 27. huhtikuuta 1973) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, sovittaja ja tuottaja. Hän on Gotham O.D -yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän on soittanut myös yhtyeissä Aenima, Cascade ja Sethian. Musiikin lisäksi Jalasmäki on esiintynyt teatterin lavalla lähinnä Savonlinnan teatterissa. Nykyään musiikkiuran ohella Jalasmäki toimii yrittäjänä Toimistotarviketukku.fi-verkkokaupassa. Jalasmäki on säveltänyt pelimusiikkia PandemicZ-peliin salanimellä Dreamachine. == Diskografia == ;Aenima * ;Sethian * ;Gotham O.D * * Singlet ;Gotham O.D * * Musiikkivideot ;Gotham O.D * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juuso Jalasmäki metal-archives.com -sivustolla * Juuso Jalasmäki metalfromfinland.com -sivustolla * www.gothamod.com * www.facebook.com/gothamod Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset muusikot
Jonas W. Karlsson

Jonas W. Karlsson (s. 10. toukokuuta 1987) on suomenruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnetaan Elokuu-yhtyeen jäsenenä, jonka hän perusti yhdessä reggaeartisti Nopsajalan sekä rap-artisti Junon kanssa.Hölmöstä ideasta syntyi Suomen suosituin uusi bändi YleX. Viitattu 29.1.2015. Karlssonin sisko Pernilla Karlsson voitti ensimmäisen Uuden Musiikin Kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa vuonna 2012. Kilpailukappale När jag blundar on Jonas Karlssonin säveltämä ja sanoittama. Karlsson on tuottanut ja tehnyt kappaleita myös muun muassa Kasmirille, Anna Abreulle, Redramalle, Pernilla Karlssonille sekä Tuulille. Hän on tuottanut Anna Abreun viimeisimmän levyn V ja ollut mukana tuottamassa Kasmirin esikoisalbumia AMK Dropout. Karlsson on kirjoittajana Elements Musicin listoilla.http://www.elementsmusic.fi/writers/ Viitattu 9.2.2015 ==Diskografia== ===Elokuu=== ====Albumit==== * Hääväki saapuu (2012) * Pöytä on katettu (2013) ====Singlet==== * "Soutaa huopaa" (Hääväki saapuu, 2012) * "Saatilla" (Hääväki saapuu, 2012) * "Kullankaivaja" (Hääväki saapuu, 2012) * "Tänään lähtee" (Pöytä on katettu 2013) * "Valvoo" (Pöytä on katettu 2013) ===Kirjoittajana/Tuottajana=== * 2011: Redrama – F.R.E.E(Co-Write, Production) Single * 2012: Pernilla Karlsson – När jag blundar (Co-Write, Tuotanto, Euroviisut 2012) Single * 2012: Tuuli – Salaisuudet (Tuotanto) Album * 2014: Kasmir - #WOWWOWWOW (Co-write) Single * 2014: Anna Abreu - Ra-ta ta-ta (Co- write) Single * 2020: John Legend - U Move, I Move f. Jhene Aiko (Tuotanto, Co-write) Single ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Aukia

Pekka Aukia (vuoteen 1935 Ala-Prinkkilä, 10. marraskuuta 1928 Seinäjoki – 11. heinäkuuta 2018)Seinäjoen alueseurakunta, Pekka Aukia, Törnävän hautausmaa, lohko B1, rivi 10, paikkanumero 167, viitattu 2021-07-15 oli kirjailija ja Mäntsälän yhteiskoulun rehtori. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri ja pastori. Aukia toimi oppikoulujen opettajana ja rehtorina eri puolilla Suomea sekä papin tehtävissä Ruotsissa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Hän työskenteli uskonnon ja psykologian vanhempana lehtorina Kauhajoen, Helsingin Käpylän, Raahen, Orimattilan ja Mäntsälän oppikouluissa 1954–1962. Sen jälkeen hän toimi yli 20 vuotta Mäntsälän oppikoulun rehtorina. Aukia tunnettiin opettaja- ja rehtorivuosinaan aktiivisena keskustelijana, kirjoittajana ja työryhmien jäsenenä peruskoulu-uudistuskysymyksissä 1960–1970-luvuilla. Hän oli vaikuttamassa muun muassa kesälukioiden perustamiseen. Aukian kirjoitusharrastus alkoi jo teini-iässä, jolloin hän avusti seinäjokelaista Etelä-Pohjanmaa-lehteä ja toimitti maakunnallista teinilehteä Kytöä 1946–1948. Vuosina 1951–1953 hän toimi valtakunnallisen Teinilehden toimittajana. Työuransa varrella Aukia kirjoitti kolumneja asuinmaakuntiensa lehtiin sekä Suomenmaahan ja Kodin Kuvalehteen. 1990-luvun puolivälistä alkaen hän kirjoitti yli 250 kolumnia Pohjalaiseen ja Ilkkaan. Aukia oli mukana monien järjestöjen toiminnassa sekä Mäntsälän kunnanvaltuustossa ja Mäntsälän seurakunnan hallintoelimissä. Aukialla oli viisi lasta kolmesta avioliitosta. Heihin kuuluvat kirjailija Kirsti Manninen sekä säveltäjä ja näytelmäkirjailija Jussi-Pekka Aukia. ==Teoksia== *Alistettu vai rakastettu?, Gummerus 1978 *Parisuhde kukkimaan, Kirjapaja 1999 *Uusi suurperhe: katiska vai turvaverkko? Kirsti Mannisen kanssa, Kirjapaja 1999 *Liian hyvä mieheksi, Kirjapaja 2001 *Uskallanko uuteen rakkauteen? Elämää eron jälkeen, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2002 *Kohtalokkaat päivät, romaani, Mediapinta 2005 *Täyttä päivää: elämää eläkkeellä, Ritva-Liisa Aukian kanssa, Kirjapaja 2006 ==Lähteet== *Pohjalaisia nykykirjailijoita: Pekka Aukia. Seinäjoen kaupunginkirjasto *Pekka Aukia, tietokirjailija. Itä-Uudenmaan kirjailijat *Aukia, Pekka. Mediapinta Oy ===Viitteet=== Luokka:Koululaitoksen kehittäjät Luokka:Mäntsälän kunnanvaltuutetut Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Janos Honkonen

Janos Honkonen (s. 1975) on suomalainen kirjailija, näyttelijä, muusikko ja tekijänoikeusaktivisti. Koulutukseltaan hän on humanistisen kandidaatti ja kielitieteilijä. Ammatiltaan Honkonen on toimittaja ja tiedottaja. Hän näytteli Star Wreck: In the Pirkinning -elokuvassa Sergei Fukovia ja Festerbesteriä. Janos Honkonen soittaa thereminiä mm. Älymystö-indieyhtyessä, sekä on vieraillut Enochian Crescent -yhtyeen NEF.VI.LIM -levyllä. == Tekijänoikeusaktivismi == Janos Honkosen MBnet-sivuston Net.nyt-blogissa julkaisema "Kansalaisaktivismia tekijänoikeusmunausta vastaan" -kirjoitus käynnisti Lex Karpela -tekijänoikeusmuutosta vastustavan sähköpostikampanjan, jonka silloinen kulttuuriministeri Tanja Karpela leimasi keskusjohtoiseksi masinoiduksi kampanjaksi. Honkonen on ottanut kantaa tekijänoikeuskysymyksiin Iron Sky -elokuvan työryhmän osanahttp://blog.starwreck.com/2010/05/25/avoin- kirje-ministeri-stefan-wallinille/ , Älymystö -yhtyeen jäsenenähttp://www.alymysto.com/2012/07/31/nain-lataat-bandimme-atomgrad- albumin-pirate-baysta-blokkauksen-ohi/ sekä kirjailijana. Hän julkaisee esikoisromaaninsa Kaiken yllä etana Creative Commons -lisenssillä http://osuuskumma.fi/kaiken-ylla-etana-spekulatiivista-fiktiota- romaanimuodossa-creative-commons-lisenssilla/ . == Teokset == === Tietokirjat === * * === Romaanit === * === Antologiat === * === Pelit === The Rocket Man From The Seahttp://ifdb.tads.org/viewgame?id=6lkbwncfsvp77c8y === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2005 Star Wreck: In The Pirkinning Sergei Fukov / Festerbester == Palkinnot == * Campaign for Real Fearhttp://campaignforrealfear.wordpress.com/2010/05/27/the-first-ten/ * Spring Thing 2012http://www.springthing.net/2012/ *Atorox-palkinto 2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Janos Honkonen Goodreads-sivustolla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tiedottajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona

Brittiläinen 6. laskuvarjodivisioona oli brittiläinen sotilasyksikkö, joka taisteli toisessa maailmansodassa. Divisioona suoritti kaksi maahanlaskuoperaatiota, Normandian maihinnousussa ja Operaatio Varsityssä. Divisioona perustettiin toukokuussa 1943, esikunnan ollessa täydessä määrävahvuudessa 23. syyskuuta 1943. Divisioona lakkautettiin 1948. ==Organisaatio== Divisioonan joukkoihin kuului pioneeri-, viesti- ja tiedusteluyksiköiden lisäksi kevyttä tykistöä, passarintorjuntayksiköitä ja kevyt ilmatorjuntapatteri. Divisioonan pääjoukko muodostui 1-3 prikaatista. *Prikaatit ** 6. maahanlaskuprikaati (6. toukokuuta 1943 -) ** 3. laskuvarjoprikaati (15. toukokuuta 1943 -) ** 5. laskuvarjoprikaati (28. toukokuuta 1943 - 19. heinäkuuta 1945) (72. itsenäinen jalkaväkiprikaati 31.5.1943 saakka) ** 2. laskuvarjoprikaati (29. elokuuta 1945 -) ==Komentajat== *kenraalimajuri Richard Nelson Gale 7. tammikuuta 1943 - 8. joulukuuta 1944 *kenraalimajuri Eric Bols 8. joulukuuta 1944 - ==Lähteet== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotilasyksiköt toisessa maailmansodassa Luokka:Divisioonat
N-etyylianiliini

N-etyylianiliini (C8H11N) on aromaattinen amiini ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä käytetään valmistettaessa väriaineita. N-etyylianiliinista käytetään myös nimiä N-etyylibentsenamiini, aniliinoetaani ja N-etyylifenyyliamiini. == Ominaisuudet == N-etyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin, ja happoliuoksiin. Yhdiste on silmiä ja ihoa ärsyttävä. Se on myrkyllistä ja altistuksen oireita ovat ihon sinertyminen, huonovointisuus ja päänsärky. N-etyylianiliini aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista elimistössä. == Valmistus ja käyttö == N-etyylianiliinia valmistetaan aniliinin ja etanolin tai dietyylieetterin välisellä reaktiolla. Katalyyttinä prosessissa käytetään tyypillisesti rikkihappoa. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu N,N-dietyylianiliinia, joka voidaan erottaa N-etyylianiliinista tislaamalla.Bijan Amini & Steven Lowenkron: Aniline and Its Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 10.09.2013 N-etyylianiliinin tärkein käyttökohde on trifenyylimetaani-, atso- ja tiatsiiniväriaineiden valmistus. Siitä voidaan valmistaa myös hyönteismyrkkyjä tai sitä voidaan käyttää stabiloimaan räjähdysaineita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): N-Ethylaniline *ChemBlink: N-Ethylaniline Luokka:Amiinit Luokka:Aromaattiset yhdisteet