EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juan Carlos Navarro

Juan Carlos Navarro Feijoo (s. 13. kesäkuuta 1980 Sant Feliu de Llobregat, Barcelona) on espanjalainen koripalloilija. Hänen seurajoukkueensa on FC Barcelona. == Ura == Navarro pelasi juniorina FC Barcelonan juniorijoukkueissa ja teki ensiesiintymisensä pääsarjassa vuonna 1997. Hän pelasi Barcelonassa kymmenen vuoden ajan ja voitti Korac Cupin, neljä kertaa Espanjan liigan, kolme kertaa Espanjan Cupin sekä kerran Euroliigan mestaruuden. Vuonna 2003 kun joukkue voitti Euroliigan, saavutti se myös halutun tripla-mestaruuden voitettuaan myös Espanjan liigan ja cupin. Navarro ilmoittautui vuoden 2002 NBA:n varaustilaisuuteen, vaikka olikin kärsinyt loukkaantumisista. Hieman yllättäen Washington Wizards varasi hänet numerolla 40. Wizards kuitenkin myi Navarron Memphis Grizzliesiin. Navarro siirtyi NBA:han vasta vuonna 2007. Hän teki 10,9 pistettä ja otti 2,6 levypalloa ottelua kohden ollen samalla yksi joukkueensa parhaista kolmen pisteen heittäjistä. Vaikka hänellä olikin ollut hyvä vuosi NBA:ssa, päätti hän lähteä takaisin Barcelonaan. Navarro teki Barcelonan kanssa viiden vuoden mittaisen sopimuksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroliigan pelaajaprofiili * NBA:n pelaajaprofiili * Profiili FIBA Archive Luokka:Katalonialaiset koripalloilijat Luokka:Espanjalaiset koripalloilijat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimo Heiskanen

Raimo Valmari Heiskanen (9. heinäkuuta 1922 Viipuri – 4. huhtikuuta 2000 Vantaa) oli suomalainen kenraalimajuri, joka toimi pitkään Suomen rauhanaikaisen sotilastiedustelun rakentajana. == Sotilasura == Heiskanen pääsi ylioppilaaksi Helsingin V yhteiskoulusta vuonna 1941. Kouluvuosina hän toimi suojeluskunnassa ja talvisodan kotijoukoissa. Vähän ennen jatkosodan alkamista hän aloitti varusmiespalveluksensa. Hän valmistui Kadettikoulusta vuonna 1943 ja palveli Jalkaväkirykmentti 8:ssa. Sodan jälkeen Heiskanen toimi Pohjois-Norjan avustamiskomitean yhteysupseerina sekä Rajavartiostossa Rovaniemellä, Ylitorniolla ja Onttolan varuskunnassa Pohjois-Karjalassa. Hän valmistui Sotakorkeakoulusta vuonna 1955 (ye-upseeri 1956). Heiskanen siirtyi vuonna 1959 Pääesikuntaan toimistoesiupseeriksi rakentamaan tiedusteluorganisaatiota muun muassa Risto Hyvärisen ja Lauri Sutelan kanssa. Hän toimi tarkastusosastolla, joka sittemmin muutti nimensä tiedusteluosastoksi, 23 vuotta, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1982. Hän oli vuosina 1965–1969 Varsovassa sotilas-, laivasto- ja ilmailuasiamiehenä ja isännöi kotonaan lukuisia Kylmän sodan eri osapuolien sotilasasiamiesten tapaamisia. Kotimaahan palattuaan hän toimi tiedusteluosastolla toimistopäällikkönä sekä vuodesta 1972 lähtien tiedustelupäällikkönä aina vuoteen 1982 asti, jolloin siirtyi eläkkeelle. === Ylennykset === *Vänrikki 1942 *Luutnantti 1943 *Kapteeni 1949 *Majuri 1959 *Everstiluutnantti 1965 *Eversti 1971 *Kenraalimajuri 1976 === Kunniamerkit === Suomen Leijonan 1.lk komentajamerkki Suomen Valkoisen Ruusun 1.lk ritariristi Vapaudenristin 4.lk miekkojen kera Pohjantähden ritarikunta 1.lk komentajamerkki Sotilasansiomitali Rajavartiolaitoksen ansioristi Talvisodan muistomitali Jatkosodan muistomitali Puolustusvoimien kultainen ansiomitali Rajavartiolaitoksen kultainen ansiomitali == Siviilissä == Heiskanen toimi 1960-luvulla Sotilasaikakauslehden toimittajana. Hän kirjoitti useita lehtiartikkeleita ja ohjesääntökäsikirjoituksia sekä käänsi vieraskielisiä tekstejä. Eläkevuosinaan hän kirjoitti kolme kirjaa sotien ajan päämajan tiedustelusta ja operatiivisesta osastosta sekä pienen pamfletin noottikriisistä ja Neuvostoliiton Suomea kohtaan 1970-luvulla harjoittamasta painostuksesta. Otava julkaisi Raimo Heiskasen elämäkerran Pertti Suomisen kirjoittamana syksyllä 2012. === Julkaisuja === * Saadun tiedon mukaan..: Päämajan johtama tiedustelu 1939-1945, 1989 * Noottikriisi ja yhteiset sotaharjoitukset, 1993 * Stella Polaris, 1994 * Talvisodan operaatioiden johtaminen ja edellytysten luominen sodankäynnille Päämajan operatiivisen osaston näkökulmasta, 1996 == Lähteet == * * Kuka kukin on 1978, s. 206 (Viitattu 8.12.2019) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Birao

Birao on Vakagan prefektuurin pääkaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Se sijaitsee tasavallan pohjoisosassa. Vuonna 2004 kaupungin asukasluvuksi arvioitiin noin 22 000, mutta vuonna 2007 kaupunki oli lähes autio hallituksen joukkojen ja kapinallisten rajujen yhteenottojen seurauksena, kun kaupungin asukkaat pakenivat taisteluja.CAR: Northern town empty as scared civilians stay away Tšad valloitti kapinallisten hallitseman Biraon vuonna 2010 ja luovutti sen YK:n rauhanturvajoukoille. Biraossa on lentoasema (IATA: IRO, ICAO: FEFI).Information about Birao Airport == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Keski-Afrikan tasavallan kaupungit
Kai Halmevaara

Kai Yrjö Halmevaara (9. huhtikuuta 1916 Rauma – 17. huhtikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen yleisesikuntaupseeri ja kenraaliluutnantti, joka toimi toisessa maailmansodassa ilmatorjuntaupseerina sekä rauhan aikana Pääesikuntassa materiaalisen puolustuskyvyn kohottajana ja viimeiset palvelusvuotensa Etelä-Suomen sotilasläänin komentajana. Halmevaara pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1936. Hän valmistui upseeriksi Kadettikoulusta vuonna 1939 ja yleisesikuntaupseeriksi Sotakorkeakoulusta vuonna 1951. Hän suoritti Helsingin yliopistossa lainopin kandidaatin tutkinnon vuonna 1957. Talvisodassa Halmevaara palveli jaosjohtajana Ilmatorjuntarykmentti 1:ssä sekä jatkosodassa it-patterin päällikkönä 1941-1942, Ilmatorjuntarykmentti 2:n koulutustoimiston päällikkönä 1942-1943 sekä upseerikurssien johtajana Ilmatorjuntakoulussa 1944. Sodan jälkeen hän toimi Ilmatorjuntarykmentti 2:ssa koulutus- ja järjestelyupseerina. Sotakorkeakoulusta valmistuttuaan Halmevaara palveli pitkään Pääesikunnan operatiivisella osastolla ja sotatalousosastolla. Operatiivisen osaston toimistoupseerina hän oli 1951-1953. Jälleen Ilmatorjuntakoulun upseerikurssin johtajana hän oli 1953-1955. Pääesikunnan operatiivisen osaston toimistoesiupseerina ja aselajitoimiston päällikkönä hän palveli 1955-1960. Sotataloustoimiston päällikkönä Halmevaara palveli 1960-1965. Hän oli pääesikunnan järjestelyosaston päällikkö vuosina 1965–1966 ja sotatalousosaston päällikkö vuosina 1966–1967. Vuonna 1967 hänet nimitettiin sotatalouspäälliköksi ja seuraavana vuonna päämajamestariksi. Hän oli merkittävässä roolissa taisteluvälinehankintojen avaamisessa Neuvostoliitosta. Halmevaara nimitettiin vuonna 1969 Etelä-Suomen sotilasläänin komentajaksi, josta hän siirtyi reserviin vuonna 1976. Vuosina 1975–1985 hän toimi Korkeimman oikeuden sotilasjäsenenä. Ylennykset: vänrikki 1939, luutnantti 1940, kapteeni 1943, majuri 1953, everstiluutnantti 1959, eversti 1965, kenraalimajuri 1967, kenraaliluutnantti 1971. ==Lähteet== * * * https://runeberg.org/kuka/1978/0175.html Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Christa Helm

Christa Helm (oik. Sandra Lynn Wohlfeil, 11. marraskuuta 1949 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat – 12. helmikuuta 1977 West Hollywood, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän alkoi seurustella vuonna 1965 Gary Clementsin kanssa, ja heille syntyi yksi lapsi. Lyhyeksi jääneen uransa aikana Helm ehti näytellä elokuvissa Legacy of Satan (1974) ja Let’s Go for Broke (1974) sekä televisiosarjoissa Starsky ja Hutch ja Wonder Woman. Helmikuussa 1977 hän kuoli 27-vuotiaana selvittämättömäksi jääneen väkivaltarikoksen uhrina. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit
Toploader

Toploader oli englantilainen rockyhtye Eastbournesta, joka perustettiin vuonna 1997. Toploader tunnetaan parhaiten King Harvestin "Dancing in the Moonlight" -kappaleen coverista, josta tuli maailmanlaajuinen hitti. == Diskografia == === Studioalbumit === * Onka's Big Moka (1999) * Magic Hotel (2002) * Only Human (2011) * Seeing Stars (2017) === Kokoelmat === * Dancing in the Moonlight – The Best of Toploader (2009) === Singlet === * Achilles Heel (1999) * Let the People Know (1999) * Dancing in the Moonlight (2000) * Just Hold On (2000) * Only for a While (2001) * Time of My Life (2002) * Some Kind of Wondful (2002) * Never Stop Wondering (2011) * A Balance to All Things (2011) * She Said (2011) * Turn It Around (2013) * This is the Night (2013) * Roll with the Punches (2017) == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset indie rock -yhtyeet
Bambi Allen

Bambi Allen (oik. Rosalie Erbsen, 2. toukokuuta 1938 Illinois, Yhdysvallat – 21. tammikuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka näyttelijänura sijoittui 1960-luvun lopulta 1970-luvun alkuun. Bambi Allen kuoli syöpään 21. tammikuuta vuonna 1973. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Naamioseeprapeipot

Naamioseeprapeipot (Poephila) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Naamioseeprapeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kolme lajia. == Naamioseeprapeippoihin kuuluvia lajeja == * Naamioseeprapeippo (Poephila personata) * Nyökyttäjäpeippo (Poephila cincta) * Suippopyrstöpeippo (Poephila acuticauda) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Poephila Luokka:Loistopeipot
Ida Ljungqvist

Ida Ljungqvist (s. 27. syyskuuta 1981 Tansania) on valokuvamalli ja Playboy- tyttö. Ljungqvist oli Playboyn marraskuun 2008 Playmate of the Month ja vuoden 2009 Playmate of the Year ollen näin lehden historian 50. PMOY -voittaja. Ljungqvist syntyi Tansaniassa ruotsalaiselle isälle ja tansanialaiselle äidille. Hän on kaikkien aikojen ensimmäinen Afrikassa syntynyt playmate.http://www.msnbc.msn.com/id/27720502/ Isänsä UNICEFille työskentelyn vuoksi Ljungqvist on matkustellut paljon etenkin lapsena: hän on asunut 13 maassa, muun muassa Zimbabwessa ja Vietnamissa. Ljungqvist puhuu englantia, ruotsia ja swahilia. ==Lähteet== *Viihdeuutiset - Mtv3.fi ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Ida Ljungqvist Playboy.com:issa Luokka:Playboyn Playmatet Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2009

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2009 kilpailtiin Jokohamassa, Japanissa 28. huhtikuuta – 5. toukokuuta. Lajeina olivat miesten kaksinpeli, naisten kaksinpeli, miesten nelinpeli, naisten nelinpeli ja sekanelinpeli. Kiina voitti kaikki mestaruudet. ==Miesten kaksinpeli== ==Naisten kaksinpeli== ==Miesten nelinpeli== Loppuottelu: Chen Qi / Wang Hao – Ma Long / Xu Xin 6–11, 13–11, 13–11, 11–5, 11–9 ==Naisten nelinpeli== Loppuottelu: Guo Yue / Li Xiaoxia – Ding Ning / Duo Yan 11–8, 12–10, 11–4, 3–11, 11–7 ==Sekanelinpeli== Loppuottelu: Li Ping / Cao Zhen – Zhang Jike / Mu Zi 11–6, 4–11, 11–7, 9–11, 13–11, 11–8 ==Lähteet== * MM-kisojen virallinen sivusto === Viitteet === 2009 Luokka:Vuoden 2009 urheilu Luokka:Japanin urheilu Luokka:Jokohama
Oscar Ohlis

Erik Oscar Bengtsson Ohlis (s. 13. toukokuuta 1983 Vöyri) on entinen suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Suomen ruotsalainen kansanpuolue (RKP). Nykyään Ohlis työskentelee Kuntaliitossa kehittämispäällikkönä. Kommunforbundet OSCAR OHLIS Viitattu 11.11.2023 Ohlis on RKP:n nuorisojärjestön Svensk Ungdomin entinen puheenjohtaja. Hän toimi tehtävässä huhtikuusta 2008 alkaen, voitettuaan järjestön liittokokouksen äänestyksessä istuvan puheenjohtajan Minna Lindbergin äänin 63–44. Vuonna 2009 hänet valittiin uudelleen. Hän ei pyrkinyt enää toiselle jatkokaudelle liittokokouksessa 2010, jossa hänen seuraajakseen valittiin Fredrika Åkerö. Ennen puheenjohtajuuttaan Ohlis toimi Svensk Ungdomin varapuheenjohtajana vuosina 2007–2008, järjestön Vöyrin paikallisosaston puheenjohtajana vuosina 2006–2008 ja järjestön Pohjanmaan piirin puheenjohtajana vuonna 2006. Ohlis kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 2002 Vöyrin yhteislukiosta () ja samasta vuodesta alkaen hän opiskeli Åbo Akademin Vaasan kampuksella, pääaineenaan sosiaalipolitiikka ja sivuaineinaan julkishallinto ja sosiologia. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2011. Vuonna 2007 hän toimi Åbo Akademin ylioppilaskunnan Vaasan osaston hallituksen puheenjohtajana. Ohlis oli vuosina 2009–2011 Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen. Hän sai kunnallisvaaleissa 2008 179 ääntä. Hän erosi kaupunginvaltuuston jäsenyydestä muutettuaan Helsinkiin. Myös hänen tätinsä Ulla Granfors ja isoisänsä Thor Österholm ovat toimineet Vaasan kaupunginvaltuutettuina, jälkimmäinen yli neljänkymmenen vuoden ajan vuoteen 2008 asti. Ohlisin kaksoisveli Victor ja äiti Karita ovat puolestaan Vöyrin kunnanvaltuuston jäseniä. Ohlis oli ehdolla europarlamenttivaaleissa 2009. == Lähteet == *Oscar Ohlisin verkkosivut === Viitteet === Luokka:Svensk Ungdomin puheenjohtajat Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chantal Akerman

Chantal Akerman (6. kesäkuuta 1950 – 5. lokakuuta 2015) oli belgianjuutalainen elokuvaohjaaja ja taiteilija. Hän on tunnettu ”hyperrealistisesta” tyylistään. Akermanin tunnetuin elokuva on Jeanne Dielman, 23 quai du Commerce, 1080 Bruxelles vuodelta 1975. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 20 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Elämä == Akermanin isovanhemmat ja hänen äitinsä lähetettiin Auschwitziin, mutta vain hänen äitinsä tuli takaisin. Akerman kuoli 5. lokakuuta 2015 Pariisissa. Le Monde -lehden mukaan Akerman surmasi itsensä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * haastattelu ja kaksi artikkelia Chantal Akermanista, Filmihullu 4/1991. * kaksi artikkelia Chantal Akermanista, Filmihullu 3/2017. == Aiheesta muualla == * Chantal Akermanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Belgialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Ann Lindsay Wynyard

Ann Lindsay Wynyard on tiibetinspanielien kasvattaja. Wynyard kirjoitti ensimmäisen kirjansa The Dog Directory Guide to the Tibetan Spaniel, The Dog Directory vuonna 1974 pitkälti omiin käytännön kokemuksiinsa perustuen. Hän käsitteli kirjassaan muun muassa tiibetinspanielin hoitoa, ruokintaa ja pentujen kasvattamista. Vuonna 1980 kirjasta julkaistiin täydennetty painos, johon oli lisätty muun muassa Pohjoismaiden ja Amerikan alueen tiibetinspanielien historiaa. Uuden painoksen nimeksi tuli The Dog Directory Guide to Owning a Tibetan Spaniel, The Dog Directory. Vuonna 1986 ilmestyi The Tibetan Spaniel Handbook, jonka Wynyard kirjoitti Jeanne Holsapplen kanssa. Siinä pääpaino on tiibetinspanielin amerikkalaisessa historiassa, mutta kirjassa käsitellään myös tiibetinspanielin historiallista taustaa, sen historiaa Englannissa ja rotumääritelmää. Wynyardin teokset tekivät omalta osaltaan hänet tunnetuksi tiibetinspanielien harrastajien keskuudessa ympäri maailman jo 1970- ja 1980-luvuilla. Ann Lindsay Wynyard oli Phyllis M. Mayhew’n ohella yksi ensimmäisistä, jotka kirjoittivat varsinaisesti tiibetinspanieleista. Luokka:Koirien koulutus Luokka:Tietokirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Lagwagon

Lagwagon on yhdysvaltalainen punk-yhtye, joka on perustettu vuonna 1990 Kalifornian Goletassa, Yhdysvalloissa. Yhtye on julkaissut yhteensä 10 albumia Fat Wreck Chords -levy-yhtiön kautta. Niistä seitsemän on studioalbumia, yksi EP, yksi livealbumi ja yksi kokoelma mm. B-puolen julkaisuja ja demoja. Yhtyeen laulaja Joey Cape kuuluu myös yhtyeisiin Me First and the Gimme Gimmes, The Playing Favorites ja Bad Astronaut. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Duh - 1992 * Trashed - 1994 * Hoss - 1995 * Double Plaidinum - 1997 * Let's Talk About Feelings - 1998 * Blaze - 2003 * Resolve - 2005 * Hang - 2014 * Railer - 2019 ===EP:t=== * Tragic Vision b/w Angry Days - 1992 * Brown Eyed Girl - 1994 * A Feedbag of Truckstop Poetry - 2000 * I Think My Older Brother Used to Listen to Lagwagon - 2008 ===Livealbumit=== * Live in a Dive - 2005 ===Muut albumit=== * Let's Talk About Leftovers - 2000 ==Aiheesta muualla== *Lagwagonin viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Raili Hoviniemi

Raili Hillevi Lampinen (o.s. Hoviniemi, 13. toukokuuta 1936 Joensuu – 2018) oli suomalainen telinevoimistelija ja uimahyppääjä. Hoviniemi sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 yhteisvoimistelukilpailussa viidenneksi, telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi, 8-ottelussa 102:nneksi, puomilla 66:nneksi, permannolla 101:nneksi, nojapuilla 114:nneksi ja hypyssä 116:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuonna 1954. ”Sesse” Hoviniemi edusti seuratasolla Helsingin Voimistelijoita ja Helsingin Telinetyttöjä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1954 ja SM-pronssia 1955. Vuosina 1951–1956 hän kilpaili kolmessa maaottelussa Ruotsia ja Neuvostoliittoa vastaan. Hoviniemi kilpaili myös uimahyppääjänä edustaen Helsingfors Simsällskapia. Hän osallistui Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin vuonna 1955 ja voitti Suomen mestaruuden ponnahduslautahypyissä vuosina 1955 ja 1957 sekä kerroshypyissä vuosina 1956 ja 1957. Hoviniemi kuoli vuonna 2018. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset telinevoimistelijat Luokka:Suomalaiset uimahyppääjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Purjehdus kesäolympialaisissa 1936

Berliinin kesäolympialaisissa 1936 kilpailtiin purjehduksessa 4. - 12. elokuuta neljässä eri veneluokassa. Kilpailupaikkana toimi Kielin kaupungin satama Itämeren lounaisosassa. ==Mitalistit== Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Olympic Monotype Nürnberg Daan Kagchelland Saksa Rostock Werner Krogmann Potsdam Peter Scott Star Saksa Wannsee Peter Bischoff Hans-Joachim Weise Sunshine Arvid Laurin Uno Wallentin Bern II Bob Maas Willem de Vries Lentsch 6mR Lalage Christopher Boardman Miles Bellville Russell Harmer Charles Leaf Leonard Martin Lully II Magnus Konow Karsten Konow Fredrik Meyer Vaadjuv Nyqvist Alf Tveten May Be Sven Salén Lennart Ekdahl Martin Hindorff Torsten Lord Dagmar Salén 8mR Italia Italia Giovanni Reggio Bruno Bianchi Luigi De Manincor Domenico Mordini Luigi Poggi Enrico Poggi Silja Olaf Christian Ditlev-Simonsen Hans Struksnæs Lauritz Schmidt Nordahl Wallem Jacob Tullin Thams John Ditlev-Simonsen Saksa Germania III Hans Howaldt Alfried Krupp von Bohlen und Halbach Felix Scheder-Bieschin Eduard Mohr Otto Wachs Fritz Bischoff ==Tulokset== ===Olympic monotype=== Sijoitus Maa Urheilija Pisteet 1\. Nürnberg Daniel Kagchelland 163 2\. Saksa Rostock Werner Krogmann 150 3\. Potsdam Peter Scott 131 ===Star=== Sijoitus Maa Urheilijat Pisteet 1\. Saksa Wannsee Peter Bischoff Hans-Joachim Weise 80 2\. Sunshine Arvid Laurin Uno Wallentin 64 3\. Bem II Willem de Vries Adriaan Maas 63 ===6mR=== Sijoitus Maa Urheilijat Pisteet 1\. Lalage Miles Bellville Russell Harmer Charles Leaf Leonard Martin Christopher Boardman 67 2\. Lully II Magnus Konow Karsten Konow Frederik Meyer Vaadjuv Nyquist Alf Tveten 66 3\. May Be Sven Salén Lennart Ekdahl Martin Hindorff Torsten Lord Dagmar Salén 62 ===8mR=== Sijoitus Maa Urheilijat Pisteet 1\. Italia Italia Giovanni Reggio Bruno Bianchi Luigi De Manincor Domenico Mordini Luigi Poggi Enrico Poggi 55 2\. Silja Olav Ditlev-Simonsen Hans Struksnæs Lauritz Schmidt Nordahl Wallem Jacob Tullin Thams 53 3\. Saksa Germania III Hans Howaldt Alfried Krupp von Bohlen und Halbach Felix Scheder-Bieschin Eduard Mohr Fritz Bischoff Otto Wachs 53 ==Mitalitaulukko== 1 Saksa 1 1 1 3 2 Alankomaat 1 0 1 2 Yhdistynyt kuningaskunta 1 0 1 2 4 Italia 1 0 0 1 5 Norja 0 2 0 2 6 Ruotsi 0 1 1 2 ==Lähteet== *Olympiamitalistitietokanta www.olympic.org:issa 1936 Luokka:Kesäolympialaiset 1936
HMS Charybdis (88)

HMS Charybdis (viirinumero 88) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido- luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdin telakalta, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 3. joulukuuta 1941. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, mistä se siirrettiin huhtikuussa 1942 Gibraltarille Force H:hon korvaamaan HMS Hermione. Alus osallistui Maltan saattueiden suojaamiseen (operaatiot Harpoon ja Pedestal) sekä lentokoneiden toimittamiseen Maltan puolustajille.Whitley s. 116 Marraskuussa alus kuului Pohjois-Afrikan maihinnousun itäisen maihinnousun Force O:hon. Alus osallistui syyskuussa 1943 Salernon maihinnousuun, josta se palasi Plymouthin osastoon. Charybdikseen osui 23. lokakuuta 1943 Saksan laivaston torpedoveneen T23 ja/tai T27:n laukaisema torpedo yöllisessä taistelussa Bretagnen pohjoisrannikolla. Osuman seurauksena alus upposi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
Aldabrachelys gigantea hololissa

Aldabrachelys gigantea hololissa on luonnosta hävinnyt aldabranjättiläiskilpikonnan alalaji. Se asutti ennen Seychellien kiviperäisiä saaria, joilla se laidunsi marskimaiden ja purojen reunoja. Aldabrachelys gigantea hololissa oli varsin yleinen, kunnes 1600-luvulla saarille saapuvat tutkimusmatkailijat ja uudisraivaajat alkoivat viedä pois ja tappaa massoittain kilpikonnia. Nykyisin ainoat tunnetut yksilöt elävät vankeudessa. == Koko ja ulkonäkö == Uroksen kilpi on noin 100 senttiä pitkä, naaraan noin 80 senttiä. Suurimman painon saavuttanut Aldabrachelys gigantea hololissa -yksilö painoi 254 kiloa. Yleisväritys on tumma. == Lisääntyminen == Parittelun jälkeen naaras munii 9–25 munaa, jotka kuoriutuvat 120–130 päivän kuluttua. Munat ovat 6–7 sentin pituisia. Kilpikonnat saavuttavat sukukypsyyden 20–25 vuoden iässä. == Katoaminen ja uudelleenlöytyminen == Aldabrachelys gigantea hololissan kanta oli 1600-luvulta alkaen ollut vähenemässä, sillä tutkimusmatkailijat ja uudisraivaajat veivät pois ja tappoivat joukoittain kilpikonnia. 1840-luvulla laji oli kadonnut luonnosta ja sen oletettiin kuolleen sukupuuttoon. Kuitenkin 1990-luvulla huomattiin, että kahdeksan Seychelleillä vankeudessa pidettyä kilpikonnaa edustivat tosiasiassa sukupuuttoon kuolleena pidettyä alalajia Aldabrachelys gigantea hololissa. Kilpikonnia varten tehtiin lisääntymisohjelma, joka tuotti hyvää tulosta. Vuonna 2009 sen ansiosta oli syntynyt jo 140 uutta Aldabrachelys gigantea hololissa -alalajin poikasta. Myöhemmin samanlaisia muodoltaan poikkeavia jättiläiskilpikonnia on löydetty myös muista eläintarhoista ympäri maailman. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat
Records Are Forever

Records Are Forever on Don Johnson Big Bandin 6. toukokuuta 2009 julkaistu järjestyksessään neljäs albumi. Albumilta on julkaistu singlenä L.L.H ja Running Man. L.L.H-singlestä julkaistiin musiikkivideo. Bändin mukaan albumi sisältää enemmän rock- ja R&B-tyylist;ä musiikkia. Records Are Forever -albumilla on kuultavissa useiden vierailevien artistien taidonnäytteitä. Esimerkiksi kappaleella Rush laulaa myös Anna Abreu. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tommy Lindgren – laulu * Johannes Laiho – piano, sähköpiano, urut, melodika, syntetisaattorit, äänittäjä, miksaaja * Kari Saarilahti – sähkökitara, akustinen kitara, bassokitara, rummut, äänittäjä, miksaaja * Pekka Mikkonen – huilu, saksofoni === Vierailevat muusikot === * Juuso Hannukainen – lyömäsoittimet (kappaleet 1–7, 9, 10 ja 12) * Tero Rantanen – lyömäsoittimet (kappaleet 1–5 ja 8–10) === Tuotanto === * Teemu Korpipää – äänittäjä * Svante Forsbäck – masteroija * Matti Sipiläinen – graafinen ohjaus, design * Heidi Strengell – valokuvat == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Dome.fi: * Rumba: positiivinenRumba * Soundi: Soundi == Listasijoitukset == {|class="wikitable" Lista Paras sijoitus Suomen virallinen albumilista 10 (50/2008) == Aiheesta muualla == * Records Are Forever discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Suomalaiset R&B-albumit; Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Don Johnson Big Bandin albumit
HMS Cleopatra (33)

HMS Cleopatra (viirinumero 33) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido- luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1938 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyn telakalta, missä köli laskettiin 5. tammikuuta 1939. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1941. == Palvelus == Alkuvuodesta 1942 alus siirrettiin Gibraltarille. Se purjehti 9. helmikuuta Maltalle, missä alus välittömästi vaurioitui lentopommin osumasta. Korjausten yhteydessä alukselta poistettiin puolentuuman ilmatorjuntakonekiväärit, jotka korvattiin viidellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykilläWhitley s. 113. Korjausten jälkeen alus siirtyi maaliskuun alussa Välimeren laivastoon Aleksandriaan, missä se liitettiin 15. risteilijäviirikköön. Viirikön mukana alus osallistui toiseen Syrtinlahden taisteluun.Whitley s. 116 Kesäkuussa alus suojasi saattueita operaatioissa Harpoon/Vigorous ja elokuussa tulitti Rhodoksen maakohteita osana operaatio Pedestalia. Alus liitettiin tammikuussa 1943 Force K:hon ja sijoitettiin Maltalle ja edelleen Force Q:hon Bôneen (nyk. Annaba). Kummassakin yksikössä aluksen tehtävänä oli estää akselivaltojen saattueiden kulku Pohjois-Afrikan ja Italian välillä. Cleopatra liitettiin 12. risteilijäviirikköön, jonka mukana se osallistui kesäkuussa Sisilian maihinnousuun, jossa alus tuki tykkitulella maihinnousseiden maavoimien taistelua. Maihinnousun vuoksi aluksen ilmatorjuntaa oli vahvistettu kuudennella 20 millimetrin tykillä. Alukseen osui 16. heinäkuuta Italian laivaston sukellusveneen Dandolon laukaisema torpedo, joka aiheutti suurta tuhoa. Alukselle tehtiin tilapäiskorjaukset Maltalla, ja se purjehti lokakuussa Yhdysvaltoihin Philadelphiaan varsinaisia korjauksia varten. Telakalla tehtyjen korjausten aikana alukselta poistettiin Q-torni ja neljä 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alukselle asennettiin neliputkinen kahdennaulan ilmatorjuntatykki Q-tornin paikalle, ja sille asennettiin lisäksi viisi kaksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Cleopatra palasi telakalta marraskuussa 1944, ja se siirrettiin 1945 Itä-Intian osastoon, jossa alus oli syyskuussa ensimmäinen takaisin vallattuun Singaporeen purjehtinut sotalaiva. Sodan päätyttyä alus oli 5. risteilijäviirikössä Itä-Intian osastossa, kunnes palasi 7. helmikuuta 1946 Portsmouthiin huoltoon. Aluksen palattua palvelukseen se liitettiin Kotilaivaston 2. risteilijäviirikköön, mistä se siirrettiin 1951 Välimerelle. Alus palasi 12. helmikuuta 1953 Chathamiin palveluksesta poistettavaksi. Cleopatra saapui 15. joulukuuta 1958 Cashmorelle Newportiin romutettavaksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
HMS Dido (37)

HMS Dido (viirinumero 37) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1936 laivasto- ohjelmassa Cammell Lairdin telakalta, missä köli laskettiin 26. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. heinäkuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1940. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivaston 15. risteilijäviirikköön. Marraskuussa 1940 se osallistui HMS Jervis Bayn upottaneiden Saksan laivaston alusten etsintään. Alus siirrettiin huhtikuussa 1941 täydennyksenä Välimeren laivastoon.Whitley s. 114 Alus osallistui tapahtumiin Kreetan vesillä ja Punaisella merellä. Kreetan taisteluissa siihen osui ilmahyökkäyksessä pommi, jonka aiheuttamat vauriot korjattiin tilapäisesti Durbanissa ja Simonstownissa ennen siirtoa Yhdysvaltoihin Brooklynin laivastontelakalle. Alus saapui 10. elokuuta telakalle ja poistui sieltä 3. joulukuuta. Telakalla aluksen Q-tornin paikalla ollut nelituumainen korvattiin kaksiputkisella 5,25 tuuman tykkitornilla. Lisäksi puolen tuuman konekiväärit korvattiin viidellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.Whitley s. 113 Dido palasi Välimerelle suojaamaan Maltan saattueita, otti osaa Sirten toiseen taisteluun sekä tulitti Pohjois-Afrikan rannikon kohteita. Alus liitettiin tammikuussa 1943 Bônen niemimaalle sijoitettuun Force Q:hon. Alus palasi huhtikuussa Englantiin huollettavaksi. Huollon aikana aluksella korvattiin kolme yksiputkista neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Samalla tutkajärjestelmää täydennettiin tyyppien 272, 282, 284 ja 285 tutkilla. Kesäkuussa alus palasi palvelukseen Välimerelle Sisilian maihinnousuun, Anzion maihinnousuun ja tulitukitehtäviin pitkin Italian rannikkoa. Alus liitettiin elokuussa osastoon, joka tuki maihinnousua Etelä-Ranskaan (operaatio Dragoon), mistä vapauduttuaan se palasi Englantiin. Alus palveli pohjoisilla merialueilla ja Norjan rannikolla sodan loppuun. Sodan jälkeen alus liitettiin 10. risteilijäviirikköön ollen huollettavana maaliskuusta elokuuhun 1946. Palvelukseen palatessaan alus liitettiin 2. risteilijäviirikköön, kunnes poistettiin lokakuussa 1947 palveluksesta. Alus sijoitettiin Gairlochin reserviin, mistä se siirrettiin 1951 edelleen Portmouthin reserviin. Alus saapui 18. heinäkuuta 1957 T. W. Wardille Barrow-in-Furnessiin romutettavaksi.Whitley s. 114-115 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Cammell Lairdin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
Amir Akrout

Amir Akrout (, s. 14. toukokuuta 1983 Sfax, Tunisia) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Gabésienia. ==Ura== Akrout aloitti uransa kotikaupungissaan aluksi CS Sfaxien junioreissa, josta hän siirtyi toiseen paikalliseen seuraan Sfax Railways Sportsiin. Joukkue ei kuitenkaan ollut lupaava seura ammattilaisuran kannalta ja hän siirtyi vuonna 2005 pääsarjassa pelaavaan Stade Tunisieniin. Uudessa seurassa Akrout nousi julkisuuteen Tunisiassa kaudella 2006–2007 ja erityisesti kaudella 2007–2008, jolloin hän oli kuudella maalilla toiseksi paras maalintekijä Tunisian pääsarjassa 14 ottelun jälkeen. Tämä herätti myös mielenkiintoa eurooppalaisissa seuroissa ja Akrout siirtyi tammikuussa 2008 puolen vuoden lainasopimuksella saksalaiseen SC Freiburgiin. Saksassa vietetyn ajan päätteeksi hän onnistui kerran maalinteossa ensimmäisessä ottelussaan Paderbornia vastaan. Lainan päätyttyä Freiburg ei halunnut jatkaa hyökkääjän sopimusta pelaajan palkka vaatimusten myötä ja Akrout siirtyi elokuussa 2008 vuoden mittaisella lainasopimuksella saudiarabialaiseen Al-Wahdaan, jossa hän teki kauden aikana pääsarjassa yhdeksän maalia. Lainasopimuksen päätyttyä Akrout palasi takaisin kotimaahansa Stade Tunisieniin. Ura Al-Wahdassa ei pelaajan mukaan ollut kannattava kärsittyään kauden aikana ylipainosta, eikä sarjan taso ollut toivotunlainen. Akrout palasi takaisin kotimaahansa Tunisiaan kuultuaan silloisen päävalmentajan Humberto Coelhon käyttäneen myös kotimaan sarjoissa pelaavia pelaajia. Pian hän solmi kolmevuotisen sopimuksen Club Africainin kanssaAmir Akrout Joins Club Africain Goal 7.8.2009 Viitattu 9.8.2009 , joka kuuluu Tunisian pääsarjan kärkijoukkueisiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kawarji.com * Weltfussball.de * Transfermarkt Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fenderi

Fenderi eli fendari eli lepuuttaja on veneen kylkeen tai laituriin kiinnitettävä pehmuste, jonka tarkoitus on suojata hankautumiselta yms. Fenderit valmistetaan tavallisesti vahvasta muovista ja täytetään ilmalla. Yleensä ne ovat muodoltaan pyöreäpäisiä lieriöitä, joskus palloja tai litteitä tyynyjä. Fendereitä käytetään kaikenkokoisissa veneissä estämään kylkien vahingoittuminen rantautuessa tai tuulen työntäessä venettä laituria vasten. Veneilyalan liikkeet myyvät erikokoisia ja -värisiä fendereitä. Fenderin voi valmistaa myös itse köydestä punomalla. Luokka:Vesiliikenne
Seltterivesi

thumb|Seltterivesi kaupassa Seltterivesi eli Selters-merkkinen kivennäisvesi on alkujaan Saksassa Hessenin osavaltiossa Seltersin Niederseltersissä pullotettu terveyslähteen hiilihappopitoinen kivennäisvesi, soodavesi, jossa on muun muassa soodaa (natriumbikarbonaattia). Keinotekoista "seltterivettä" voidaan valmistaa liuottamalla veteen samoja suoloja ja puristamalla siihen hiilihappoa. Sitä on käytetty monta sataa vuotta pöytä- ja terveysjuomana. Lähde sijaitsee Seltersissä Niederseltersin (Selters) osa-alueella (ortsteil). Samanlaista kivennäisvettä saadaan lähellä olevan Ober-Seltersin ja Hessenin Oberliessenin kaakkoisosassa olevan Seltersin lähteistä.Selters, Tietosanakirja, osa 8, palsta 1074, Tietosanakirja-osakeyhtiö 2016 Vesi virtaa maan sisältä noin 12 celsiusasteisena. Se sisältää litraa kohden ruokasuolaa 2,3 grammaa, natriumhydrokarbonaattia 1,2 g, kalsiumhydrokarbonaattia 0,4 g, magnesiumhydrokarbonaattia 0,3 g, kaliumsulfaattia 0,05 g ja pieniä määriä muita suoloja. Muihin kivennäisvesiin verrattuna veden hiilihaponpitoisuus on melko suuri.Seltterivesi, Tietosanakirja osa 8, palsta 1074, Tietosanakirja- osakeyhtiö 2016 Nimestä on tullut Keski-Euroopassa samanlainen mineraalivettä tarkoittava yleiskäsite kuin Suomessa vichyvesi, jonka nimi johtuu Vichyn kaupungista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Seltteriveden valmistaja Luokka:Kivennäisvedet Luokka:Saksalaiset juomat
Thomas Östlund

Thomas Östlund (s. 9. syyskuuta 1965) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut muun muassa AIK:ssa ja Djurgårdens IF:ssä Ruotsin pääsarjassa, Elitserienissä, sekä ammattilaisena Sveitsissä. Östlund on pelannut Ruotsin maajoukkueessa MM-kilpailuissa 1995 Ruotsissa ja 1996 Wienissä Itävallassa. Vuoden 1995 finaalissa hän torjui maalilla Suomea vastaan. Lokakuussa 1992 Östlund saavutti Elitserienissä ennätyksen pitämällä maalinsa puhtaana 201 minuuttia ja 18 sekuntia. Östlundin ennätys oli voimassa seitsemäntoista vuotta. Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokipeipot

Nokipeipot (Nigrita) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Nokipeippojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Nokipeippoihin kuuluvia lajeja == * Isonokipeippo (Nigrita canicapillus) * Nokipeippo (Nigrita luteifrons) * Nokiperäpeippo (Nigrita fusconotus) * Tervapeippo (Nigrita bicolor) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Nigrita Luokka:Loistopeipot
Geoffrey Fisher

Geoffrey Fisher (5. toukokuuta 1887 – 15. syyskuuta 1972) PC, oli Canterburyn arkkipiispa vuosina 1945–1961. Hänet nimitettiin Chesterin piispaksi vuonna 1932 ja Lontoon piispaksi vuonna 1939. Arkkipiispana Fisher aloitti vuodesta 1603 samana pysyneen kirkkolain uudistuksen. Jäätyään eläkkeelle vuonna 1961 hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneeseen paronin arvolla. Luokka:Canterburyn arkkipiispat Luokka:Lontoon piispat Luokka:Chesterin piispat Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Jigme Wangchuck

Jigme Wangchuck (; 1905 – 30. maaliskuuta 1952) oli Bhutanin kuningas. Wangchuckista tuli maansa kuningas 21. elokuuta 1926, ja hän toimi virassaan kuolemaansa asti. Wangchuk oli isänsä Ugyen Wangchuckin vanhin poika. Hänelle opetettiin englantia, hindiä ja buddhalaista kirjallisuutta. Wangchuckin hallitsema Bhutan jatkoi lähes täydellistä eristäytymistään muusta maailmasta pitäen yllä rajattuja suhteita ainoastaan Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jonka siirtomaa Intia tuolloin oli. Intia peri ulkosuhteet pian itsenäistymisensä jälkeen vuonna 1949. Wangchuckin kuoltua tämän poika, Jigme Dorji Wangchuck, nousi kuninkaaksi. ==Lähteet== *Bhutanmajestictravel.com Luokka:Bhutanin kuninkaat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Joensuun Palloseura

Joensuun Palloseura eli JoPS on Joensuun vanhin jalkapalloseura. Seura on perustettu vuonna 1929 ja se on pelannut Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla yhteensä kuuden kauden ajan vuosien 1938 ja 1968 välillä. Vuodesta 2018 seuran edustusjoukkue on pelannut Vitosen Itä-Suomen lohkossa. ==Historiaa== JoPS:n lajeina ovat olleet jääpallo, pesäpallo (1929), jalkapallo ja verkkopallo (tennis). Jalkapallotoiminnan seura aloitti virallisesti vuonna 1930. Samana vuonna perustettiin Suomen Palloliiton Karjalan piiri. JoPS oli 1940-luvulla Pohjois-Karjalan johtava jääpalloseura. Joukkue nousi mestaruussarjaan vuonna 1939 ja pysyi korkeimmalla sarjatasolla aina vuoteen 1949 saakka pääsemättä kuitenkaan kertaakaan mitaleille. Joukkueessa pelasi tuolloin maajoukkueeseenkin noussut maalivahti Kile Viitalahti. Jääpallotoiminnan kohokohtia olivat myös ruotsalaisseuroja vastaan pelatut kansainväliset ystävyysottelut niin Joensuussa kuin Ruotsissakin. 1950-luvun alussa JoPS menetti kaupungin ykkösseuran aseman Joensuun Maila- Pojille ja alkoi panostaa enemmän jalkapalloiluun. JoPS hallitsi Pohjois- Karjalan jalkapalloilua aina 1970-luvulle saakka. Joukkue saavutti Palloliiton Joensuun piirin mestaruudet peräkkäin vuosina 1949-1956. Menestys jatkui nousulla Suomensarjaan eli toiseksi korkeimmalle sarjatasolle kaudeksi 1958. Seuraavana vuonna joukkue kuitenkin putosi takaisin maakuntasarjaan. Uudelleen joukkue nousi Suomensarjaan vuonna 1963. Vuoden 1964 kymmenes sija Suomensarjan itälohkossa ei kuitenkaan riittänyt sarjapaikan uusimiseen. Viimeisen kerran JoPS pistäytyi Suomensarjassa vuonna 1968 ”ranskalaisen visiitin” verran. Vuoden 1970 sarjajärjestelmän uudistus sijoitti JoPS:n 3. divisioonaan. Joukkue nousi 2. divisioonaan kaudeksi 1973, mutta epäonnistui keräten vain neljä sarjapistettä. Seuran toiminnan hiivuttua JoPS yhdistyi JMP:n kanssa Karpaloksi lokakuussa 1973. JoPS tuli taas piirin toimintaan vuonna 1976 ja pelasi 1980-luvulla 3. divisioonassa. JoPS toimi 1. divisioonaan nousseen Karpalon sisarseurana, mutta molempien toiminta hiipui 1980-luvun loppupuolella Karpalon pudottua ykkösestä aina kolmoseen saakka. Yli kymmenen vuoden hiljaiselon jälkeen JoPS nousi seuranimenä uudelleen esiin 2000-luvulla, jolloin seuran edustusjoukkue aloitti toimintansa uudelleen. Joukkue on pelannut kolmosta vuodesta 2002 lähtien.Mukavien muistojen JoPS. (JoPS 80 vuotta) Karjalainen 15.8.2009. == Pesäpallo == === Junioritoiminta === Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä A-pojat A-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 6 A-pojat A-pojat == Tunnettuja pelaajia == * Raimo Kauppinen * Seppo Pelkonen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivut Luokka:Joensuulaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat
Red Cat

Red Cat on Altian valmistama likööri, jossa on 15 % alkoholia. Red Catilla on myös muita sisaruksia, kuten Brown Cat, Green Cat, Yellow Cat, Pink Cat ja Black Cat Lakritsi Shake, joka sisältää 17 % alkoholia ja jota myydään vain 35 cl pulloissa, toisin kuin muita Cat-juomia, joita myydään 70 cl pulloissa. Red Cat on makea, vähän kirpeä ja hedelmäinen alkoholijuoma. Luokka:Suomalaiset alkoholijuomamerkit Luokka:Anora Groupin tuotteet
Souleymane Ndéné Ndiaye

Souleymane Ndéné Ndiaye (s. 6. elokuuta 1958 Kaolack) on senegalilainen poliitikko ja maan pääministeri 2009–2012. Hän on Senegalin demokraattisen puolueen jäsen ja toiminut ministerinä vuodesta 2005 lähtien. Ndiaye on koulutukseltaan lakimies. Hänet valittiin Guinguinéon pormestariksi 2002. Hän oli myöhemmin presidentti Abdoulaye Waden puhemiehenä ja erikoisneuvonantajana. Työministeriksi hänet nimitettiin 2005, jonka jälkeen Ndiaye oli 2005–2007 presidentin henkilökunnan päällikkö ja merellistalouden ministerinä 2007–2009. Luokka:Senegalin pääministerit Luokka:Juristit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seymour Nebenzahl

Seymour Nebenzahl tai Seymour Nebenzal (22. heinäkuuta 1897 New York, Yhdysvallat – 23. syyskuuta 1961 München, Länsi-Saksa) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Nebenzahl oli New Yorkissa syntynyt juutalainen, joka aloitti elokuvauransa Saksassa. Hän perusti ohjaaja Richard Oswaldin kanssa Nero- Filmin 1924. Saksassa Nebenzahl tuotti mm. Georg Wilhelm Pabstin elokuvat Pandoran lipas ja Kerjäläisooppera, Fritz Langin elokuvat M – kaupunki etsii murhaajaa ja Tri Mabusen testamentti sekä Paul Czinnerin Arianen. Natsien valtaan nousun jälkeen Nebenzahl karkasi Ranskaan ja Hollywoodiin 1939. Yhdysvalloissa hän käytti sukunimestään muotoa Nebenzal. Nebenzalista tuli PRC:n sijoittaja ja tuottaja 1942. PRC:lle hän tuotti muun muassa Edgar G. Ulmerin elokuvan Elää vain kerran. Hänen huomatuimmat tuotantonsa olivat kuitenkin hänen omistuksessaan olleiden saksalaisten elokuvien uudelleenfilmatisoinnit. Nebenzal tuotti Kadonneen maailman uudelleen nimellä Atlantiksen houkutuslintu ja rikosdraaman M – kaupunki etsii murhaajaa nimellä M. == Valikoitu filmografia == *Jalokivihuijarit (Sein größter Bluff, 1927) *Scampolo (1928) *Pandoran lipas (Die Büchse der Pandora, 1929) *Länsirintama (Westfront 1918, 1930) *M – kaupunki etsii murhaajaa (M, 1931) *Toveruus (Kameradschaft, 1931) *Kerjäläisooppera (Die 3 Groschen-Oper, 1931) *Kadonnut maailma (Die Herrin von Atlantis, 1932) *Tri Mabusen testamentti (Das Testament des Dr. Mabuse, 1933) *Pariisilaiselämää (La vie parisienne, 1936) *Mayerlingin murhenäytelmä (Mayerling, 1936) *Kadonneita tyttöjä (Cargaison blanche, 1937) *Elää vain kerran (Tomorrow We Live, 1942) *Vainooja (The Chase, 1946) *Rohkeita otteita (Whistle Stop, 1946) *Taivas vain tietää (Heaven Only Knows, 1947) *Atlantiksen houkutuslintu (Siren of Atlantis, 1949) *M (1951) *Anna Suh – tyttö Hong Kongista (Bis zum Ende aller Tage, 1961) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
HMS Hermione (74)

HMS Hermione (viirinumero 74) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido- luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin osana vuoden 1937 laivasto-ohjelmaa Alexander Stephen and Sonsilta, missä köli laskettiin 6. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1941. == Palvelus == Hermione palveli 2. risteilijäviirikössä Saksan laivaston taistelulaivan Bismarckin metsästyksen aikana, minkä jälkeen alus siirrettiin kesäkuussa 1941 Gibraltarille Force H:hon. Aluksella olleet puolen tuuman ilmatorjuntakonekiväärit korvattiin loka-marraskuussa 1941 viidellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykilläWhitley s. 113. Alus osallistui Maltan saattueiden suojaamiseen.Whitley s. 115 Alus upotti 2. elokuuta 1941 törmäämällä Italian laivaston sukellusvene Tembienin Sisilian kapeikossa. Maaliskuussa 1942 alus oli suojaamassa operaatio Ironcladin maihinnousulaivastoa Gibraltarilta Durbaniin ja toukokuussa se osallistui varsinaiseen Madagaskarin maihinnousuun. Se siirtyi itäiselle Välimerelle 15. risteilijäviirikköön, jonka mukana se oli kesäkuussa 1942 suojaamassa operaatioiden Vigorous ja Harpoon saattueita. Hermioneen osui 16. kesäkuuta Kreetan eteläpuolella Saksan laivaston sukellusvene U-205:n laukaisema torpedo upottaen aluksen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Stephenin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
HMS Naiad (93)

HMS Naiad (viirinumero 93) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido-luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1936 laivasto- ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companylta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 3. helmikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1940. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon, jossa se valvoi merireittejä sekä suojasi saattueita. Marraskuussa 1940 alus osallistui 15. risteilijäviirikössä HMS Jervis Bayn upottaneiden Saksan laivaston sotalaivojen etsintään. Pari seuraavaa kuukautta alus suojasi WS-saattueita Freetowniin, mutta tammikuussa 1941 se palasi pohjoisille reiteille. Naiad havaitsi Atlantille murtautuvat Saksan laivaston taisteluristeilijät Scharnhorstin ja Gneisenaun Islannin eteläpuolella.Whitley s. 114 Toukokuussa alus oli 15. risteilijäviirikön lippulaivana Force H:ssa Gibraltarilla suojaamassa Maltan saattueita. Alus osallistui Kreetan evakuointeihin ja Vichyn Ranskan joukkoja vastaan käytyihin taisteluihin Syyriassa, missä se yhdessä HMNZS Leanderin kanssa upotti Vichyn Ranskan laivaston hävittäjän Guépardin. Alukselle asennettiin syyskuussa 1941 viisi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä sekä tutkajärjestelmät.Whitley s. 113 Alus palasi Maltan saattueiden suojaamistehtävään, kunnes se lähti maaliskuussa 1942 Aleksandriasta hyökätäkseen vaurioituneen Italian laivaston risteilijän kimppuun. Ilmoitus oli kuitenkin väärä ja paluumatkalla alukseen osui 11. maaliskuuta Mersa Matruhin pohjoispuolella Saksan laivaston sukellusveneen U-605:n laukaisema torpedo, joka upotti aluksen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
HMS Scylla (98)

HMS Scylla (viirinumero 98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Dido- luokan ilmatorjuntaristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1938 laivasto-ohjelmassa Scotts Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 9. huhtikuuta 1939. Alus laskettiin vesille 24. heinäkuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 12. kesäkuuta 1942. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon. Se suojasi Jäämeren saattueita, kunnes alus lähti 28. lokakuuta Gibraltarille. Marraskuussa alus osallistui Pohjois-Afrikan maihinnousuun itäisen maihinnousualueen Force O:ssa. Alus siirrettiin joulukuussa Biskajanlahdelle tuhoamaan kotiinpalaavia saksalaisia saarronmurtajia. Scylla valtasi 1. tammikuuta 1943 Finisterren luoteispuolella Rhakotiksen.Whitley s. 116 Helmikuussa alus palasi Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita, mutta se palasi kesäkuussa Biskajanlahdelle suojaamaan sukellusveneidentorjunta-aluksia. Alus kuului syyskuussa Salernon maihinnousussa saattuetukialusryhmään, josta se palasi lokakuussa Englantiin muutettavaksi saattuetukialusryhmän lippulaivaksi. Alus palasi telakalta huhtikuussa 1944. Alus oli Normandian maihinnousussa Itäisen osaston lippulaivana, mutta se osui miinaan 23. kesäkuuta vaurioituen pahoin. Alus merkittiin rakenteellisesti täysin tuhoutuneeksi. Vaikka se hinattiin Portsmouthiin alusta ei kuitenkaan romutettu. Alusta käytettiin 1948-1950 maalilaivana. Scylla saapui 4. toukokuuta 1950 T. Wardsille Barrow-in- Furnessiin romutettavaksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston Dido-luokan risteilijät Luokka:Scottsin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät