EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
San Franciscon kansainvälinen lentoasema

San Franciscon kansainvälinen lentoasema on kansainvälinen lentoasema San Franciscossa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuonna 2019 se oli Yhdysvaltain seitsemänneksi vilkkain lentoasema. Lentoasema sijaitsee 13 kilometriä etelään San Franciscosta Millbraen ja San Brunon kaupunkien läheisyydessä San Mateon piirikunnassa. Lentoasema on yhdysväylä kaikkialle Amerikkoihin, Eurooppaan, Aasiaan, ja Australaasiaan. == Ekologisuus ja melutason pienentäminen == San Franciscon lentoaseman tavoitteena on alentaa kentän aiheuttamia kasvihuonekaasuja 25 % alemmas kuin ne olivat vuonna 1990. Kentän uskotaan saavuttavan tavoitteensa pian, sillä kasvihuonekaasujen tuotanto oli vuonna 2010 laskenut jo 17 % vuoden 1990 tason alapuolelle. Lentoasemalla on myös alettu käyttämään ekologisempia ajoneuvoja, kuten sähköautoja. Lisäksi kentän aiheuttamia saasteita on pyritty vähentämään istuttamalla lentokentän läheisyyteen tuhansia puita.http://www.flysfo.com/web/page/about/sustainable_sfo/climate_change/ http://www.flysfo.com/web/page/about/sustainable_sfo/air_quality/ http://www.flysfo.com/web/page/about/sustainable_sfo/natural_resources_mgmt/ Sähkön ja veden osalta San Franciscon lentoasema on pyrkinyt vähentämään aseman vaatimaa sähkön- ja veden kulutusta sekä käyttämään enemmän uusiutuvia luonnonvaroja sähkön tuottamiseksi. Vuonna 2010 lentoaseman sähkönkulutus oli laskenut noin 6,3 % vuoden 2004 kulutukseen verrattuna. Aseman veden kulutus oli vuonna 2010 laskenut muun muassa vuotavien vesijohtojen korjaamisen ansiosta 14 % vuoteen 2004 verrattuna.http://www.flysfo.com/web/page/about/sustainable_sfo/energy_efficiency/ http://www.flysfo.com/web/page/about/sustainable_sfo/water_conservation/ Lentoasema on pyrkinyt vähentämään myös aiheuttamiaan meluhaittoja lentokentän lähellä asuville ihmisille. Valtaosa lentokentän lentoliikenteestä ohjataan nykyisin nousemaan ja laskeutumaan San Franciscon lahden yli, minkä ansiosta lentokoneet eivät aiheuta niin suurta melua tiheään asutuilla alueilla. Lisäksi lentoasema on kustantanut vuodesta 1983 lähtien yli 15 000 kentän lähellä sijaitsevan omakotitalon äänieristyksen.http://www.flyquietsfo.com/faq_pdfs/SFOANAO_FAQ_FAQ_200906.pdf == Kuvia == ==Katso myös== *Oaklandin kansainvälinen lentoasema *San Josén kansainvälinen lentoasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * San Franciscon kansainvälinen lentoasema * Luokka:Kalifornian lentoasemat Luokka:San Mateon piirikunta
Eternity (Freedom Callin albumi)

Eternity on Freedom Call -nimisen power metal -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Chris Bay – laulu, kitara, koskettimet * Cedric Dupont – kitara * Ilker Ersin – basso * Dan Zimmermann – rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Levyarvostelu: Freedom Call - Eternity Viitattu 25.10.2022. * Metal1: 8/10Review Freedom Call – Eternity Viitattu 25.10.2022. * Metal Music Archives: Freedom Call – Eternity (Review) Viitattu 25.10.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Freedom Callin albumit
HMS M27

HMS M27 (Monitor N:o 27) oli Britannian kuninkaallisen laivaston M15-luokan monitori. == Valmistus == Alus tilattiin Raylton Dixonilta Teesistä, missä köli laskettiin maaliskuussa 1915. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta ja otettiin palvelukseen marraskuussa. == Palvelus == Joulukuusta 1915 joulukuuhun 1918 alus kuului Doverin partiolaivastoon. Alus uudistettiin Chathamin telakalla kolmeputkisella 4 tuuman tykillä, jotta se kykenisi palvelemaan Valkoisella merellä. Alus lähti toukokuussa 1919 Argankeliin yhdessä monitorien HMS M23, HMS M24 ja HMS M25 kanssa. Se jouduttiin upottamaan Dvina joella 16. syyskuuta 1919 räjäyttämällä, jotta se ei olisi joutunut neuvostojoukkojen haltuun. Miehistö evakuoitiin M25:een.Conway's s. 47-48 ==Katso myös== *Pohjois-Venäjän interventio ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Naval History HM Monitor 27 Luokka:Venäjän sisällissota Luokka:Kuninkaallisen laivaston monitorit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan monitorit
Mapocho

Mapocho on Andeilta Tyyneenmereen laskeva pieni joki, joka kulkee Chilen pääkaupungin Santiagon halki heti ydinkeskustan pohjoispuolelta. Joki on pahoin saastunut. Mapocho on noin 110 km pitkä. Joen vesimäärä vaihtelee hyvin suuresti vuodenaikojen mukaan, mutta sen virtaus on voimakas ympäri vuoden. Joen nimen uskotaan olevan kirjoitusvirheellinen muoto paikallisen intiaaniväestön, mapuchejen, nimestä. == Lähteet == Luokka:Chilen joet
Mihail Sturdza

Mihail Sturdza (1795 Iași – 1884) toimi Moldavian ruhtinaana vuosina 1834–1849. Hän oli saanut koulutuksensa Iaşin korkeakoulussa, ja hän toi oppineita muista maista toimimaan opettajina Moldaviassa. Hänen aikanaan rakennettiin myös uusia teitä ja kehitettiin teollisuutta. Vuonna 1844 hän antoi asetuksen, joka vapautti maan romaniväestön orjuudesta, aiemmin he olivat olleet käytännössä kirkon tai maanomistajien orjia ja heitä ostettiin ja myytiin markkinoilla. Vuonna 1848 hän torjui suunnitellun vallankumouksen ilman verenvuodatusta pidättämällä kaikki salaliittolaiset ja karkottamalla heidät maasta. Luokka:Moldovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Joachim Thibblin

Joachim Christer Fredrik Thibblin (s. 11. huhtikuuta 1975 Espoo) on suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Thibblin on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1999. Hän on osaomistajana yhtiössä W&T; Comedy. Hänen teatterirooleihinsa lukeutuvat muun muassa Cosmo McMoon komediassa Glorious! sekä herra Thénardier musikaalissa Les Misérables. Hän on myös näytellyt Bertel Södermania Åke Lindmanin ohjaamassa elokuvassa Etulinjan edessä. Thibblin on toiminut Svenska Teaternin teatterinjohtajana vuodesta 2017. Vuosina 2006–2013 hän toimi Åbo Svenska Teaterin ja 2014–2017 Espoon kaupunginteatterin johtajana. Tasavallan presidentti myönsi hänelle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Cochrane (1905)

HMS Cochrane oli Britannian kuninkaallisen laivaston Warrior-luokan panssariristeilijä. == Valmistus == Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1904. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1905 ja valmistui 18. helmikuuta 1907.Gardiner, Robert 1860–1905 s. 72 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. risteilijäviirikköön, mistä se siirrettiin 1909 2. risteilijäviirikköön. Alus oli kuninkaallisen jahdin HMS Medinan saattajana 1911-1912.Gardiner, Robert 1906-1921 s. 13 Ensimmäisen maailmansodan puhjetessa Cochrane liitettiin elokuussa 1914 Suureen laivastoon () Scapa Flowhun, minkä mukana se osallistui Skagerrakin taisteluun. Alus siirrettiin 1917 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle ja se osallistui Pohjois- Venäjän interventioon toukokuusta syyskuuhun 1918. Alus tuki brittijoukkojen taistelua suomalaisia vastaan toukokuussa 1918 Petsamossa. Alus ajoi karille 14. marraskuuta 1918 Merseyssä tuhoutuen täysin. Hylky hävitettiin kesäkuussa 1919. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Clyde Warhips *World War I Luokka:Duke of Edinburgh -luokan risteilijät luokka:Venäjän sisällissota luokka:Suomen heimosodat Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Askold

Askold () oli Venäjän keisarikunnan laivaston saksalaisvalmisteinen panssarikansiristeilijä. Alus oli laskettu vesille 2. maaliskuuta 1900.Conway's s. 296 ==Venäjän-Japanin sota 1904-1905== Askold osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905 ja osallistui 10. elokuuta 1904 osana Venäjän Tyynenmeren laivastoa Keltaisen meren taisteluun. Alus internoitiin taistelun jälkeen Shanghaihin. Aluksesta tehtiin vuonna 1906 Siperian laivaston lippulaiva. Alus matkasi 55 000 merimailia ollessaan palveluksessa Venäjän kaukoidässä. ==Ensimmäinen maailmansota== Askold oli Välimerellä vuosina 1914–1916 osallistuen Dardanellien operaatioihin. Alus määrättiin 21. lokakuuta 1916 Arktisille asemalle, minkä vuoksi se huollettiin Toulonissa ja Britteinsaarilla 1916–1917 ennen siirtoa. Huolloissa keulan kaksi 75 millimetrin ja kaikki aluksen 47 ja 30 millimetrin tykit korvattiin kaksiputkisilla 47 millimetrin ilmatorjuntatykeillä. Aluksen torpedoputket muutettiin nelipatterisiksi 18 tuuman torpedoputkiksi. Alukseen asennettiin myös miinakiskot ja syvyyspommilaukaisimet. Alus saapui uudelle asemapaikalleen syyskuussa 1917, jossa miehistö nousi kapinaan joulukuussa bolševikkiaatteen seurauksena. Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen 14. heinäkuuta 1918 Arkangelissa neuvostovenäläisiltä joukoilta nimeten sen uudelleen 3. elokuuta HMS Glory IV:ksi. ==Sodan jälkeen== Glory IV palautettiin 1921 punaisille, jotka myivät sen seuraavana vuonna Saksaan romutettavaksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän sisällissota Luokka:Kuninkaallisen laivaston risteilijät Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston risteilijät Luokka:Venäläiset Venäjän–Japanin sodan risteilijät
Sumuisten vuorten gorillat

Sumuisten vuorten gorillat (Gorillas in the Mist: The Story of Dian Fossey) on Michael Aptedin ohjaama elämäkertaelokuva vuodelta 1988. Se kertoo apinoita tutkivan Dian Fosseyn elämästä Ruandassa, Afrikassa. Fosseyta esittää Sigourney Weaver ja muita pääosanäyttelijöitä ovat Julie Harris, Bryan Brown ja John Omirah Miluwi. Elokuvan ovat tuottaneet Universal Studios ja Warner Brothers. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa helmikuussa 1989. Elokuva on julkaistu VHS-kasettina ja DVD:nä. ==Juoni== Fossey saapuu Afrikkaan vuonna 1966 tutkiakseen Keski-Afrikan vuorigorilloja. Vuosien varrella Fossey kokee monia muutoksia. Täysin kokemattomasta ja naiivin innokkaasta amatööristä kasvaa huolellinen tutkija ja lopulta kuuluisuus, kunnes tiedemiesmäiset piirteet alkavat väistyä Fosseyn todistaessa ihmisten toimien moninaiset vaikutukset Afrikan luontoon. Fosseyn kamppailu salametsästäjiä vastaan tuo hänelle myös paljon vihamiehiä samalla, kun erakoituva Fossey alkaa saada yhä fanaattisempia luonnonsuojelijan piirteitä. Väliin mahtuu myös romanssi australialaisen valokuvaajan (Bryan Brown) kanssa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Michael Aptedin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat apinoista Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:Elokuvat eläinten oikeuksista Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Lunastus (elokuva)

Lunastus on Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen linjalla opiskelleen Olli Saarelan ohjaama esikoiselokuva vuodelta 1997. Lyhytelokuvan budjetilla tehtyä pitkää elokuvaa esitettiin yhdellä kopiolla pienessä helsinkiläisessä elokuvateatteri Illusionissa. Siellä sen näki vain runsaat kolmetuhatta ihmistä, mutta televisiossa Lunastuksen katsoi 741 000 katsojaa. Lunastus kertoo papista Suomen sisällissodan pyörteissä. Elokuva sai kuusi Jussi- palkintoa. == Näyttelijät== == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset draamaelokuvat Luokka:Olli Saarelan ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomen sisällissotaan pohjautuvat elokuvat
Anne Fried

Anne Antoinette Fried (26. huhtikuuta 1903 Wien, Itävalta-Unkari – 11. joulukuuta 1998 Helsinki) oli Suomessa pitkään vaikuttanut itävallanjuutalainen kirjailija, kirjallisuudentutkija, kriitikko, esseisti ja saattohoidon uranuurtaja. Oppiarvoltaan hän oli filosofian tohtori. Anne Friedin kirja Avoimin silmin valittiin Suomessa vuonna 1997 vuoden kristilliseksi kirjaksi. Fried muutti Suomeen 1969. Hän kirjoitti saksaksi ja englanniksi. Hänen poikansa oli professori Risto Fried. ==Teokset== *Avoimin silmin - ajatuksia ja artikkeleita 1990-luvulta. Kirjapaja, 1997 *Elämän värit. Otava, 1987 *Elämän värit, Lisälehtiä (yhteisnide). Otava, 1997 *Farben des Lebens. Leipzig: Kiepenheuer , 1991 *Hiljaisuus, 1995 *Kaipauksen hiljaiset äänet. Otava, 1994 *Kirjailijan kutsu: 14 esseetä kansainvälisestä kirjallisuudesta. Otava, 1989 *Lempeän kuoleman tyyssija: raportti saattohoidosta, 1988 *Lisälehtiä. Otava, 1992 *Literatur und Politik in Finnland Wechselwirkung zwischen Nachkriegsliteratur und Politik. Hamburg: Buske, 1982 *Marko Tapio, 1975 *Myytti ja usko Michel Tournierin tuotannossa, 1984 *Sanat kuin kosketus. Anne Friedin ajatuksia, toim. Harri Markkula, 1999 *Senioriteetti voimavarana, 1998 (A. F. ym.) ==Palkinnot ja tunnustukset== * Itävallan liittotasavallan kultainen ansiomerkki 1991 * Suomen evankelis- luterilaisen kirkon kulttuuripalkinto 1995 * Vuoden kristillinen kirja 1997 * Suomen Mielenterveysseuran mitali 1997 * Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kunniatohtori 1997 == Kirjallisuutta == * Pellikka, Maija (toim.): Anne Fried ystävien silmin. 1998 * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * authorscalendar.info * Ylen Elävä arkisto: Esseisti ja kriitikko Anne Fried Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet Luokka:Suomalaiset esseistit Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Juutalaiset kirjailijat
Tuberoosiskleroosi

Tuberoosiskleroosi on taudinkuvaltaan vaihteleva oireyhtymä, jonka piirteisiin saattaa kuulua esimerkiksi hyvänlaatuisia hamartoomia, kehitysvammaisuutta ja epilepsiaa. Kyseessä on vallitsevasti periytyvä sairaus, jonka aiheuttaa geenivirhe kromosomissa 9, 11, 12 tai 16. Tuberoosiskleroosin kuvasi ensimmäisenä ranskalainen neurologi Désiré-Magloire Bourneville vuonna 1880. Sairaudesta kärsivillä esiintyy myös autismia tavallista useammin. Vuonna 2004 esitetyn arvion mukaan sairauden esiintymistiheys sijoittuisi suunnilleen väliin 1/5 800 ja 1/30 000\. Esiintyvyydessä eri sukupuolten välillä ei ole merkittävää eroa. Suomessa on arvioitu olevan noin 300–500 tuberoosisklerootikkoa. Yksilön selviytymisennuste riippuu suuresti oireiden vaikeusasteesta. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät
Japaninterrieri

Japaninterrieri () on pieni japanilainen terrieri. Sen uskotaan polveutuneen erilaisten kettuterrierityyppien, pointtereiden ja alkuperäisten japanilaisten koirien jälkeläisistä. Se tunnetaan englanninkielisissä maissa nimillä Japanese Terrier ja Nippon Terrier. Rotu on harvinainen jopa Japanissa. == Ulkonäkö == Japaninterrieri on tasapainoinen, neliömäinen koira. Sen karvapeite on kolmivärinen, jossa pääväri on valkoinen. Sen korvat ovat korkealle kiinnittyneet ja eteenpäin taittuneet. Sen karva on lyhyttä, sileää ja hienoa. Sen häntä typistetään Japanissa, mutta Suomessa ja monissa muissa Euroopan maissa typistäminen on kielletty. Japaninterrierin pieni koko ja lyhyt karvapeite tekevät siitä helppohoitoisen lemmikin, mutta se ei pärjää kylmässä ilmastossa. == Luonne ja käyttäytyminen == FCI:n rotumääritelmä kuvailee rotua "luonteeltaan eloisaksi, vikkeläksi ja hyväntuuliseksi". == Alkuperä == Yleisesti uskotaan, että Japaninterrierin esi-isät tuotiin hollantilaisilla kauppalaivoilla Nagasakiin, joka oli 17. vuosisadalla Japanin ainoa länsimaille avoin satama. On epäselvää, oliko Alankomaissa kehittynyt oma kettuterrierityyppi vai olivatko englantilaiset merimiehet olivat tuoneet nämä koirat maahan. Toisin kuin muut kettuterrierin jälkeläiset, japaninterrieri näyttää kehittyneen pelkäksi seurakoiraksi. Koirista tuli Nagasakin, Koben ja Jokohaman kaltaisissa satamissa hyvin suosittuja sylikoiria. Japanin kennelklubin mukaan Japaninterrierin suunnitelmallinen jalostus alkoi vasta 1920-luvulla, kun rodun ihailijat aloittivat sen valikoivan jalostuksen sen kantaisällä kobenterrierillä. JKC hyväksyi japaninterrierin roduksi vuonna 1930. Sitä rekisteröidään sen lisäksi myös FCI:ssä. Se on melko tuntematon Japanin ulkopuolella, mutta sillä on silti ihailijoita Euroopassa. == Lähteet == Luokka:FCI 3 Terrierit Luokka:Terrierit Luokka:Japanilaiset koirarodut
Brent Carter

: Brent R. Carter on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Carter on urallaan voittanut kaksi World Series of Poker (WSOP) -ranneketta. Carter otti ensimmäisen WSOP-voittonsa vuonna 1991 1 500 dollarin No Limi Hold'em -turnauksesta. Seuraava voitto tuli huhtikuussa 1994 1 500 dollarin Limit Omaha -kisasta. Tämän lisäksi hänellä on useita WSOP:n finaalipöytäsijoituksia, pääturnauksessa Carter oli kolmas vuonna 1995 ansaiten 302 750 dollaria. Pitkän uran tehnyt Carter menestyy edelleen: heinäkuussa 2006 hän oli WSOP:n 3 000 dollarin Omaha Hi/Lo -turnauksen kolmas. Vuonna 1995 Carter nimettiin Four Queens Poker Classic -turnauksen parhaaksi yleispelaajaksi. Elokuussa 2007 Carterin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,6 miljoonaa dollaria. Hän asuu Oak Parkissa, Illinoisissahttp://www.pokerlistings.com/poker-player_brent-carter (luettu 13.3.2007). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Inno (televisio-ohjelma)

Inno on Livillä ja Nelosella näytettävä sisustukseen ja remontointiin liittyvä ohjelma. Inno on Metronome Film & Televisionilla kehitetty kokonaan suomalainen ohjelmaformaatti. Ensimmäinen Innon jakso on kuvattu 2003 ja se esitettiin televisiossa tammikuussa 2004. Innon jokaisessa jaksossa tehdään muutos yhteen sisustuskohteeseen. Sisustuskohteen omistajat ovat voimakkaasti esillä ohjelmassa. Ohjelman juontajana toimi sarjan alkaessa Minna Cheung ja sisustusarkkitehtina Marko Paananen. Puolen tunnin mittaiset jaksot alkoivat kohteeseen tutustumisella, minkä jälkeen kuvattiin Paanasen perehtymistä asiakkaan makuun. Tämän jälkeen jasoissa siirryttiin melko suoraan kohteen viimeistelyyn ja asiakkaalle esittelyyn. Keväällä 2008 Innon tekijöihin liittyi toinen sisustussuunnittelija, Anita Koponen. Paananen ja Koponen tekivät sisustussuunnitelmia Innon tutulla kaavalla vuoroviikoin. Kahden suunnittelijan Innoa nähtiin kuitenkin vain puolen vuoden ajan. Syksyllä 2008 Inno venytettiin tunnin mittaiseksi ja ohjelman painopiste siirtyi enemmän sisustussuunnittelmiin ja niiden käytännön toteutukseen. Muutoksen myötä Minna Cheung poistui sarjasta ja Marko Paanasesta tuli jälleen sarjan ainoa sisustussuunnittelija. Samalla Paanasesta tehtiin myös sarjan juontaja ja hänen rinnalleen suunnitteluprosessia selostamaan nostettiin sisustuskoordinaattori Johanna Sippala sekä remonttimiehet Kerkko Halme ja Ville Heino. Keväällä 2009 Marko Paananen ilmoitti jättävänsä hyvästit ohjelmalle. Syksyllä 2009 Markon tilalle ohjelman uusiksi suunnittelijoiksi tulivat sisustussuunnittelija Jaana Ahokoski sekä sisustusarkkitehti Mikko Vesanen. Markon lisäksi myös sisustuskoordinaattori Johanna Sippala poistui sarjasta. Syksyllä 2011 Inno koki taas uudistuksia, kun ohjelma siirtyi Liv- kanavalle ja sitä alettiin esittää tiistaista perjantaihin puolen tunnin jaksoissa. Suunnittelijana jatkoi Mikko Vesanen, ja uudeksi juontajaksi tuli Saija Palin. Jaana Ahokoski, Ville Heino ja Kerkko Halme eivät enää jatkaneet ohjelmassa. == Lähteet == * Innon kotisivut - Livtv.fi Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:2010-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Makasiiniohjelmat Luokka:Sisustusohjelmat
Rakennussuunnittelu

Rakennussuunnittelu käsittää rakennuksen rakennesuunnittelun, arkkitehtisuunnittelun ja taloteknisten järjestelmien suunnittelun. Arkkitehtisuunnittelussa määritetään rakennuksen muoto, ulkoasu ja tilaryhmittely, sekä rakenteiden perusratkaisut. Rakennesuunnittelu määrittää ja mitoittaa rakennuksen rakenteet ja yksityiskohdat. Taloteknisiä järjestelmiä ovat muun muassa lämpö-, vesi-, ilmanvaihto- ja sähköjärjestelmät, sekä esimerkiksi turvajärjestelmät. Rakennussuunnittelun tarkoitus on luoda suunnitelmat, jossa rakennuksen sijainti, ulkoasu, rakenteet, tilat, tekniikka ja varustetaso vastaavat niiden käyttötarkoitusta ja haluttua laatutasoa, sekä täyttävät lakien ja määräysten asettamat vaatimukset. Eri suunnittelualoille kuuluvat asiakirjat ja suunnitelmat eritellään alakohtaisilla tunnuksilla. Rakennesuunnitelmista käytetään tunnusta RAK, arkkitehtisuunnitelmista tunnusta ARK, ja lämpö-, vesi-, ilmanvaihto- ja sähköjärjestelmistä vastaavasti tunnuksia L, V, I ja S. Muista taloteknisistä järjestelmistä käytetään tunnusta TEK. ==Katso myös== * Talonrakennus * Talopaketti *
Kaarlo Isotalo

Kaarlo Kustaa Isotalo (20. syyskuuta 1918 Pyhäjoki – 2. heinäkuuta 1989) oli suomalainen kirjailija. == Ura == Isotalo kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin työväenopistossa. Hän työskenteli muun muassa hitsaajana, veturinlämmittäjänä ja telakkatyöläisenä vuosina 1944-1960. Vuodesta 1960 lähtien Isotalo oli vapaa kirjailija. Isotalo asui vuodesta 1945 lähtien Turussa asuttuaan sitä ennen Oulussa ja Raahessa. Isotalo kuului jäsenenä kirjailijaryhmä Kiilaan ja hän esiintyi myös lausujana ja näyttelijänä. == Teokset == * Yli karikon, runoja. 1950 * Telakka, romaani. 1960 * Tämä meistä. 1960 * Maantie, romaani työttömästä. 1961 * Maa repeää, romaani. 1962 * Lähin omainen, romaani. 1963 * Tähän me jäämme. 1963 * Elintilaa, romaani. 1964 * He vetivät Hitlerin vankkureita, pohjana pyhäjokisen maanviljelijän Pauli Haapakosken sotakertomukset. 1965 * Kolmen talo. 1965 * Puun alla, novelleja. 1966 * Kuin isä ja äiti, romaani. 1967 * Vapaapäivän aamu, romaani. 1968 * Loikkarit. 1969 * Äitiparka ja Anna. 1970 * Maattoman miehen talvisota: romaani. 1972 * Alueuutiset, romaani. 1973 * Matkalla etelästä pohjoiseen ja päinvastoin, romaani 1974 * Kuuma kesä. 1974 * Nuori isäntä ja hänen naisensa Aila. 1975 * Itkevät rannat. 1976 * Joosua unennäkijä. 1977 * Ellimaarit. 1978 * Janne ja Osku. 1978 * Lähtöjä. 1978 * Säädyllinen aviorikos. 1979 * Helge Sten 1923–1965. 1980 * Hän heräsi ennen yötä. 1981 * Syntynyt 1918. 1982 * Saarten herra. 1982 * Saaret ja meri. 1983 * Pohjoiset kaupungit. 1984 * Konrad Lehtimäki, hehkurinta. 1986 (kirjailija Konrad Lehtimäen elämäkerta) * Kalastajan talo, romaani. 1987 == Palkinnot == * Varsinais-Suomen liiton Aurora -mitali 1978 == Lähteet == *Helka-palvelun lista Kaarlo Isotalon teoksista ==Aiheesta muualla== * Kaarlo Isotalo Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset työläiskirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
John Barch

John Derick "Tex" Barch on yhdysvaltalainen liikemies ja pokerinpelaaja, joka tuli tunnetuksi vuoden 2005 World Series of Pokerin pääturnauksessa. Barch on pelannut pokeria vuodesta 1993. Hänen ensimmäinen rahasijansa WSOP- turnauksista oli 27. huhtikuuta 2004, jolloin hän oli kuudestoista 1 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa. Vuoden 2005 WSOP:n pääturnauksessa (10 000 dollarin sisäänoston no limit hold'em) Barch selvisi finaalipöytään, jonka hän aloitti edessään yli yhdeksän miljoonan dollarin pelimerkit. Barch oli edelleen pöydässä, kun enää kolme pelaajaa oli jäljellä ja siirsi kaikki merkkinsä keskelle (all-in) kädessään A6 eri maata. Joe Hachem, jolla oli pöytäkortteina jätkäpari ja Steve Dannenmann, jolla oli seiskapari, maksoivat molemmat. Tulevan mestarin Hachemin käsi piti ja hän pudotti Barchin pois pelistä. Barch ansaitsi kolmostilastaan 2,5 miljoonaa dollaria. Vuonna 2010 hän voitti ensimmäisen WSOP-rannekkeensa voittaessaan 1500 dollarin pot limit omaha -turnauksen. Ykköspalkinto oli 256 919 dollaria. World Poker Tourilla Barch on sijoittunut rahasijoille kahdesti. Barch omistaa Big Johnson's Beer Garden Barin läheltä kotiaan Texasissa. Hänellä on liiketalouden tutkinto Montanan yliopistosta ja hän on naimisissa. Perheessä on kaksi lasta. Kesäkuussa 2011 Barchin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,9 miljoonaa dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Eubulides Miletoslainen

Eubulides ( tai Euboulidēs; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen megaralaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Miletoksesta. Hänet tunnetaan valehtelijan paradoksin muotoilijana. Eubulides oli megaralaisen koulukunnan perustajan Eukleides Megaralaisen oppilas. Paradoksien lisäksi megaralainen logiikka keskittyi kokonaisten väitelauseiden logiikkaan aristoteelisen predikaattien logiikan sijaan. Toinen Eubulideen nimiin laitettu paradoksi on falakros eli kaljun miehen paradoksi. Yksihiuksinen mies on kalju, samoin kaksihiuksinen, mutta mihin vedetään raja, kuinka monta hiusta miehellä tulee olla, ettei hän enää ole kalju? Tämä on sama kuin sorites-paradoksi eli hiekanjyvän paradoksi. Dialektisen koulukunnan perustaja Kleinomakhos oli Eubulideen oppilas. Luokka:Megaralaiset filosofit Luokka:300-luvulla eaa. syntyneet Luokka:300-luvulla eaa. kuolleet
Eero Hietala

Eero Hietala (18. heinäkuuta 1920 Järvikylä, Sievi – 25. helmikuuta 2004 Ruotsinpyhtää) oli suomalainen maaseutuaiheista kirjoittanut kirjailija, joka syntyi sieviläisen sekatyömiehen perheeseen. Hietala oli poikasena kesät paimenessa, ja myöhemmin hän teki isänsä ja vanhemman veljensä kanssa metsä- ja uittotöitä. Sodan jälkeen Hietala kävi Suomen nuoriso-opiston vuosina 1945–1946, ja Työväen akatemiassa hän opiskeli 1947–1948 ja 1954–1955. Ensimmäisen romaaninsa Pilvi Hietala julkaisi 1946. Hietala kuvasi kirjoissaan perinteistä pohjalaista maaseutua ja myös kaupungistumisen ja teollistumisen mukanaan tuomia muutoksia tässä ympäristössä. ==Teokset== *Pilvi (1946) *Riisuttujen puiden maa (1953) *Tuulta raunioilla (1954) *Jo joutui armas aika, novellikokoelma (1955) *Kylä joen takana (1957) *Kerro minulle onnesta… (1960) *Pakkosauma (1963) *Joutomies (1966) ==Palkinnot== *Parnasson novellipalkinto 1960 ==Lähteet== *KirjastoVirman sivu Eero Hietalasta ==Aiheesta muualla== *Kirjasampo.fi: Eero Hietala Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Glykoalkaloidit

Glykoalkaloidit ovat kasvisten luontaisia myrkkyjä eli toksiineja. Glykoalkaloideja saadaan pääasiassa perunasta, mutta niitä on myös raaoissa vihreissä tai vihertävissä tomaateissa. Perunan glykoalkaloideja kutsutaan solaniiniksi (C45H73NO15) sekä kakoniiniksi (C45H73NO14) ja tomaatin tomatiiniksi (C50H83NO21). Ne ovat suurina annoksina terveydelle haitallisia. Glykoalkaloidit hajottavat solukalvoja ja häiritsevät hermoston toimintaa säätelevien koliiniesteraasien toimintaa. == Myrkytysoireet == Glygoidialkaloidit hajottavat solukalvoja ja häiritsevät hermovälitysaineen (koliiniesteraasi) toimintaa. Yleisimpiä myrkytysoireita ovat kivun tunne mahassa tai suolistossa, pahoinvointi, ripuli, oksentelu, usein yhdessä päänsäryn ja kuumeen kanssa sekä iholle muodostuvat laikut. Vakavissa tapauksissa verenpaineen lasku, hermosto-oireista yleisimmät ovat uneliaisuus, apaattisuus/rauhattomuus, täriseminen, sekavuus, depressio, harhanäyt ja näkökyvyn heikkeneminen. Erittäin korkeat pitoisuudet saattavat aiheuttaa jopa kuoleman.Peruna Paavon perunasivu, Energiapaju.fi. Viitattu 8.11.2023 (Alkuperäinen julkaisu: Ahvenniemi, P. Maatilan Pirkka 4(2000):47-48) Sallittu enimmäismäärä on 200 mg/kg perunan mukuloiden tuorepainoa kohti.Kauppa- ja teollisuusministeriön asetus eräiden vieraiden aineiden enimmäismääristä elintarvikkeessa 237/2002, finlex.fi, viitattu 8.11.2023 Suomalaisten ruokaperunoiden keskimääräinen glykoalkaloidipitoisuus on ollut 82 milligrammaa kilossaSaanti perunasta (1), Elintarvikkeiden ja talousveden kemialliset vaarat, Eviran julkaisuja 2/2013, s. 82 Ruokavirasto. == Lähteet == *Elintarviketurvallisuusvirasto: Elintarvikkeiden luontaiset myrkyt ===Viitteet=== Luokka:Alkaloidit
Diodoros Kronos

Diodoros Kronos (, 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen megaralaiseen ja dialektiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Diodorosta pidetään dialektisen koulukunnan merkittävimpänä edustajana. Hänet tunnettiin ennen kaikkea logiikan alan keksinnöistään, erityisesti tulevaisuuden kontingenttien ongelmasta. Diodoroksen elämästä ei tiedetä paljoakaan. Hän opetti Ateenassa ja Aleksandriassa vuosina 315–284 eaa., ja toimi mm. stoalaisuuden perustajan Zenon Kitionilaisen opettajana. Häneltä ei ole säilynyt kirjoituksia. Muiden megaralaisten dialektikkojen tavoin Diodoros harrasti sanaleikkejä ja paradokseja, ja osoitti muun muassa, että liike ja olemassaolo ovat mahdottomia: Mahdoton ei voi seurata mahdollisesta; mennyt tapahtuma ei voi muuttua toiseksi kuin mitä se on; mutta jos tapahtuma olisi ollut jollakin hetkellä mahdollinen, tästä mahdollisuudesta seuraisi jotain mahdotonta; siksi alkuperäinen tapahtuma oli mahdoton. Khrysippos jatkoi tämän ongelman parissa ja myönsi ettei pystynyt ratkaisemaan sitä. Diogenes Laertios kertoo tarinan, jonka mukaan Stilpon pyysi Diodorosta ratkaisemaan erään dialektisen ongelman tämän käydessä Ptolemaios I:n hovissa. Koska hän ei pystynyt vastaamaan siihen siltä istumalta, Ptolemaios antoi hänelle hidastelijaan viittaavan lempinimen Kronos. Tarinan mukaan Diodoros kuoli tämän epäonnistumisen aiheuttamasta häpeästä. Strabonin mukaan hän otti tämän lempinimen kuitenkin opettajaltaan Apolloniokselta. Diodoros Kronoksella oli tyttäret Meneksene, Argeia, Theognis, Artemisia ja Pantakleia, joiden kerrotaan myös toimineen loogikkoina dialektisessa koulukunnassa. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Megaralaiset filosofit
Richard Fisk

Richard Fisk on kuvitteellinen antisankari Marvel Comicsin sarjakuvamaailmassa. Hän on ottanut monta erilaista salapersoonallisuutta vuosien aikana. Vaikka hänen tavoitteensa ovat hienoja, keinot joita hän käyttää ovat aiheuttaneet enemmän harmia kuin hyötyä. Hänen ensiesiintymisensä oli Amazing Spider-Man #83 -lehdessä ja hänet loivat Stan Lee ja John Romita Sr.. == Richard Fisk muissa medioissa == Richard Fisk esiintyi Hämähäkkimies -animaatiosarjassa äänenään Nick Jameson. Sarjakuvista poiketen, tässä sarjassa Richard oli uskollinen isälleen. Jaksot, jossa Richard Fisk sarjassa esiintyi olivat: * 33 "Framed" * 34 "Mies ilman pelkoa" * 35 "Lopullinen tappaja" (takauma) * 42 "Syyllinen" * 52 "Hiipijä" Luokka:Hämähäkkimiehen vastustajat Luokka:Marvel-universumin superroistot
Seppo Kulmala

Seppo Olavi Kulmala (30. syyskuuta 1949 Tampere – 3. huhtikuuta 2018 Tampere)Kuolinilmoitus, Aamulehti 22.4.2018 s. B16 oli suomalainen näyttelijä. Kulmala oli yksi Visa Mäkisen elokuvien vakionäyttelijöistä 1980-luvulla. Hänellä oli merkittäviä rooleja muun muassa elokuvissa Yön saalistajat (1984), Pekka Puupää poliisina (1986) ja Ruuvit löysällä (1989). Kulmala näytteli myös useissa televisiosarjoissa, kuten Tankki täyteen (1980), Häräntappoase (1989), Pakanamaan kartta (1991), Pekko Aikamiespoika (1993) ja Cafe Kirpputori (1996). Hänellä oli myös pieni tappajan rooli elokuvassa Raid (2003). Kulmala isännöi säännöllisesti runonlausuntailtoja Teatteriravintola Kivessä Tampereella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
The Chaos Engine

The Chaos Engine (myös nimellä Soldiers of Fortune) on Bitmap Brothersin kehittämä ampumapeli, jonka Renegade Software on julkaissut vuonna Amigalle ja Atari ST:lle. Peli on julkaistu myöhemmin muille alustoille sekä päivitetty versio AGA-piirisarjaa käyttäville Amiga-tietokoneille. Pelille on julkaistu jatko-osa The Chaos Engine 2. Pelistä on julkaistu uusintaversio (remake) vuonna 2013 Linuxille, Mac OS X:lle ja Windowsille. == Pelaaminen == Grafiikaltaan viktoriaaniseen aikaan sijoittuvassa Steampunk-henkisessä pelissä Kaaoskone (Chaos Engine) on riistäytynyt hallinnasta. Tavoitteena on tuhota Kaaoskone ja sen vapauttama elukka-armeija. Kaaoskoneen taustalla on Baron Fortesque niminen keksijä, joka on joutunut itse keksintönsä valtaamaksi. === Hahmot === Pelihahmoja on kuusi erilaista, ja heillä on erilaiset kyvyt. Esimerkiksi laserpyssyä käyttävä saarnaaja on nopea mutta haavoittuva, ratatyöläinen taas on hidas, mutta kestää enemmän osumia. Muut hahmot ovat ominaisuuksiltaan keskivertoa edustavat palkkasotilas (mercenary), ja rosvo (brigand), ryökäle (thug) taas on järkälemäinen hahmo ja herrasmies (gentleman) on verrattain hintelä. Konsoliversiossa saarnaaja on korvattu tiedemiehellä, jolta on poistettu papinkaulus. === Pelimaailma === Pelin jaksot ovat sokkeloisia, ja niissä on sähköpylväitä, "nodeja", jotka pitää aktivoida uusien reittien avautumiseksi. Lisäksi kulta-avaimien avulla voi päästä uusiin paikkoihin. Erilaisia ongelmakohtia ja salareittejä jaksoihin on laitettu runsaasti. Viholliset ovat mutanttimaisia ja useimmiten jonkinlaisia orgaanisen olennon ja mekaanisen koneen risteytymiä. Pelimaailmoja on neljä ja ne koostuvat niin ikään neljästä eri tasosta. Maailmat ovat metsä, työpajat, kartano ja viemärit. Jokaisen jakson jälkeen pääsee kauppaan, josta voi jaksoista keräämillään rahoilla parantaa hahmon ominaisuuksia ja aseita. Jokaisen hahmon perusaseen lisäksi pelissä voi käyttää esimerkiksi erilaisia pommeja. Viimeisen tason lopussa on vastassa Chaos Engine itse. == Vaikutteet == Pelin kehittäjät ovat ottaneet vaikutteita kirjasta The Difference Engine. == Vastaanotto == Peli sai Pelit-lehdessä suuret kehut Piiran veljeksiltä. Amiga Format -lehti antoi pelille arvosanaksi 92% Amiga CD32 -version arvostelussa. CU Amiga -lehti antoi pelille arvosanaksi 88% Amiga CD32 -version arvostelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Ampumapelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Amiga CD32 -pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Sega Mega Drive -pelit Luokka:Super Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Steampunk- pelit
Filon Megaralainen

Filon Megaralainen (Filon Dialektikko, Filon Loogikko, n. 300 eaa.) oli antiikin kreikkalainen dialektiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli koulun toiseksi merkittävin filosofi opettajansa Diodoros Kronoksen jälkeen. Muiden dialektikkojen tavoin Filon kehitti erityisesti logiikkaa, antaen merkittävän panoksen propositiologiikan kehitykseen erityisesti ehtolauseiden ja modaliteettien osalta. Filon kirjoitti dialogin nimeltä Meneksenos sekä mahdollisesti myös teokset Merkeistä ja Malleista. Nämä kaikki ovat kadonneet. == Lähteet == * "Dialectical School", Stanford Encyclopedia of Philosophy * "Ancient Logic", Stanford Encyclopedia of Philosophy Luokka:Antiikin kreikkalaiset filosofit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Patrick McNally

Patrick "Paddy" McNally (s. 20. joulukuuta 1937) on Sveitsiläinen Formula 1:sten taustavaikuttaja. Hän sai ensikosketuksensa moottoriurheiluun toimiessaan GP toimittajana Autosport-lehdessä, mutta parin vuoden jälkeen hän päätti siirtyä F1:sten kaupalliselle puolelle. Hän päätyi lopulta Marlboron markkinointiosastolle. Tätä kautta hän tapasi Bernie Ecclestonen ja alkoi pian myymään mainostilaa ratojen varsilta. 1984 McNally aloitti tuottoisan Paddock Club -toiminnan, joka kasvoi miljoonaluokan liiketoiminnaksi. Hänen yhtiönsä Allsport Management sijaitsee Genevessä, Sveitsissä. Vauhdin Maailman julkaisema F1 Maailma kertoi McNallyn omaisuuden olleen vuoden 2007 alussa n. 780 miljoonaa euroa, joka teki hänestä F1 varikon neljänneksi varakkaimman henkilön, Dietrich Mateschitzin, Bernie Ecclestonen ja Mansour Ojjehin jälkeen. McNally nousi Britanniassa tunnetuksi ollessaan Sarah Fergusonin poikaystävä, ennen kuin Ferguson avioitui prinssi Andrew´n kanssa. ==Aiheesta muualla== *Grandprix.com *Paddock Clubin sivut Luokka:Formula 1 -taustavaikuttajat Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Moottoriurheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet
Haamumaili

thumb|Laatta Oxfordin Iffley Road Trackin seinällä kertoo Roger Bannisterin kentällä juoksemasta ensimmäisestä haamumailista. Haamumaili tarkoittaa mailin juoksemista alle neljässä minuutissa. Saavutusta pidettiin pitkään mahdottomana, kunnes englantilainen Roger Bannister onnistui siinä vuonna 1954. ==Historia== Ruotsin Gunder Hägg ja Arne Andersson rikkoivat maailmanennätyksiä vuorotellen 1940-luvulla päästen vain runsaan sekunnin päähän haamurajasta. Ensimmäisenä haamumailin juoksi Roger Bannister Iffley Roadin kentällä Oxfordissa 6. toukokuuta 1954. Alkuperäisen suunnitelman mukaisesti Chris Brasher veti kaksi ensimmäistä kierrosta ja Chris Chataway kolmannen, jonka jälkeen Bannister siirtyi kärkeen ja ylitti maaliviivan ajassa 3.59,4. Australialainen John Landy rikkoi Bannisterin ennätyksen 1,5 kuukautta myöhemmin. Ensimmäisenä suomalaisena haamumailiin ylsi Olavi Vuorisalo Naantalissa 1957 ajalla 3.59,1. Roger Bannister lupasi sittemmin lahjoittaa solmion kaikille haamumailin juosseille mutta joutui luopumaan tästä käytännöstä muutamaa vuosikymmentä myöhemmin haamumailereiden lukumäärän kasvettua liian suureksi. Eniten haamumaileja ovat juosseet Yhdysvaltain Steve Scott, Uuden-Seelannin John Walker ja Irlannin Marcus O'Sullivan. Steve Scott alitti neljä minuuttia 136 kertaa. John Walker juoksi haamumailin 129 kertaa ja hän oli myös ensimmäinen, joka ylsi sataan haamumailiin. Kolmantena sataan haamumailiin ylsi Marcus O'Sullivan, joka alitti neljä minuuttia 101 kertaa. Mailin juoksun nykyistä maailmanennätystä pitää hallussaan marokkolainen Hicham el-Guerrouj vuonna 1999 juoksemallaan ajalla 3.43,13. Toistaiseksi yksikään naisjuoksija ei ole yltänyt haamumailiin – naisten maailmanennätys on yhä yli 12 sekuntia yli neljän minuutin. Ensimmäinen henkilö, joka juoksi haamumailin kahdesti peräkkäin samassa juoksussa on kenialainen Daniel Komen, joka heinäkuussa 1997 juoksi kaksi mailia aikaan 7.58,61. Juoksun ensimmäisen puoliskon hän juoksi 3.59,2 ja toisen puoliskon aikaan 3.59,4. Hänen ennätyksensä rikkoi kesäkuussa 2023 norjalainen Jakob Ingebrigtsen ajalla 7.54,10, mutta juoksun väliaikoja ei ole tiedossa. ==Ensimmäiset haamumailerit== Juoksija Päiväys 1\. Roger Bannister 6. toukokuuta 1954 2\. John Landy 21. kesäkuuta 1954 3\. László Tábori 28. toukokuuta 1955 4\. Brian Hewson 28. toukokuuta 1955 5\. Chris Chataway 28. toukokuuta 1955 6\. Jim Bailey 5. toukokuuta 1956 7\. Ronald Delany 1. kesäkuuta 1956 8\. Gunnar Nielsen 1. kesäkuuta 1956 9\. Derek Ibbotson 6. elokuuta 1956 10\. István Rózsavölgyi 26. elokuuta 1956 11\. Mervyn Lincoln 23. maaliskuuta 1957 12\. Don Bowden 1. kesäkuuta 1957 13\. Stanislav Jungwirth 19. heinäkuuta 1957 14\. Kenneth Wood 19. heinäkuuta 1957 15\. Dan Waern 19. heinäkuuta 1957 16\. Olavi Vuorisalo 7. elokuuta 1957 17\. Roger Moens 4. syyskuuta 1957 18\. Herb Elliott 25. tammikuuta 1958 19\. Murray Halberg 6. elokuuta 1958 20\. Albie Thomas 6. elokuuta 1958 ==Lähteet== * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Track & Field News: World Sub-4 Mile Alphabetic Register – luettelo haamumailereista (18.4.2021) Luokka:Keskimatkan juoksu
INSAT

INSAT () on intialainen tietoliikennesatelliittien perhe, jonka satelliitit toimivat geostationaarilla kiertoradalla. Satelliitit kehittää ja niitä operoi yhteisyritys, jonka osakkaita ovat Department of Space (DOS, Avaruusministeriö), Tietoliikenneministeriö ja Intian ilmatieteen laitos (India Meteorological Department), All India Radio-radioyhtiö ja Doordarshan- yhtiö. ==Historia== Ensimmäinen INSAT, INSAT-1B, laukaistiin vuonna 1983. Sen rakensi Ford Aerospace Yhdysvalloissa. Se korvasi INSAT-1A:n, jonka operoinnin aloitus epäonnistui vuonna 1982, kun satelliitin aurinkopaneelit eivät auenneet. Syynä oli mahdollisesti yhdysvaltalaisen Thor-Delta-kantoraketin aikaansaama ylikuormitus, koska vakuutus korvasi intialaisille 62 miljoonaa dollaria yhdysvaltalaisten epäonnistumisesta, joka kului seuraavan Yhdysvalloista ostetun satelliitin maksuihin. INSAT avaruussegmentissä oli vuonna 2007 toiminnassa INSAT-1D, joka oli INSAT-1-sarjan viimeinen. Se laukaistiin vuonna 1990. INSAT-2A laukaistiin 7. heinäkuuta 1992, INSAT-2B laukaistiin heinäkuussa 1993 ja INSAT-2C 7. joulukuuta 1995. INSAT-2DT ostettu ARABSAT-organisaatiolta. INSAT-2E laukaistiin 3. huhtikuuta 1999. ISRO on vuokrannus transpondereita (36 MHz kaistanleveyseksvivalentti, C-kaista) INSAT-2E:sta länsimaiden omistamalle INTELSATille. INSAT-3B laukaistiin 22. maaliskuuta 2000. INSAT-3C laukaistiin 4. tammikuuta 2002. INSAT-3A laukaistiin 10. huhtikuuta 2003. INSAT-3E laukaistiin 28. syyskuuta 2003. INSAT 4A ja INSAT 4B ovat Intian niemimaalle tietoliikennettä välittäviä satelliitteja, joissa on 12 Ku- ja 12 C-kaistan transponderia. Ne ovat ISROn suunnittelemia ja rakentamia. Kummankin paino on noin 3200 kg tankattuna. Kesällä 2010 INSAT-4B:n toinen aurinkopaneli lakkasi tuottamasta sähköä satelliitin tarpeisiin. https://archive.today/20120526033641/http://www.spacenews.com/satellite_telecom/100709-power- glitch-hobbles-insat4b.html INSAT-4-sarjaa aiotaan valmistaa seitsemän satelliittia, INSAT-4A - INSAT-4G, joista INSAT-4D olisi varalaite. Vuonna 2007 INSAT-systeemissä on noin 250 transponderia eri taajuusalueilla. == Katso myös == * GSAT == Lähteet == * INSAT ISROn sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == * INSAT-1B Luokka:Tietoliikennesatelliitit Luokka:Intian avaruustoiminta
Tekninen tila

Tekninen tila on rakennuksen talotekniikan tarpeisiin varattu tila. Teknisessä tilassa sijaitsee usein: *sähköpääkeskus *lämmityslaitteet *maalämpöpumppu *öljypoltin *lattialämmityksen jakokeskus *vesimittari Tekninen tila ei ole välttämättömyys talossa. Joissain taloissa on talotekniikka sijoiteltu muihin aputiloihin. Luokka:Tilat
Kanarianpodenco

Kanarianpodenco () on kotimaansa ulkopuolella harvinainen espanjalainen koirarotu, joka on kotoisin Kanariansaarilta. == Ulkonäkö == Keskikokoinen, pitkähkölinjainen, hoikka, kevytrakenteinen ja erittäin vastustuskykyinen. Luusto on hyvin kehittynyt. Rasvakerroksen puuttumisen johdosta kylkiluut, selkäranka ja sarvennaiset ovat näkyvissä. Lihaksisto on erittäin hyvin kehittynyt ja kuiva, lihasten supistuminen näkyy ihon alla. Kanarianpodencon säkäkorkeus on urokset 55–64 cm, nartut 53–60 cm. Koska koirat elävät ja metsästävät erilaisissa maasto-olosuhteissa, nämä keskiarvot voivat vaihdella. Siten 2 cm:n ylitykset tai alitukset voidaan hyväksyä, kunhan rodunomainen tyyppi säilyy. Se on hieman pitkänomainen ja erittäin lihaksikas. Väriltään se on puna-valkoinen, punainen sävy voi olla voimakas, vaihdellen oranssista tummanpunaiseen (mahonki). Näiden värien kaikki yhdistelmät ovat sallittuja. Sen karvapeite on yleensä lyhyttä. == Luonne == Kanarianpodenco on edelleen metsästyskoira: se on sopeutunut täydellisesti työhönsä ja pystyy ylittämään vaikeakulkuisen, kuten kivisen ja vuoristoisen, hiekkaisen tai preeriamaisen maaston, tunkeutumaan luolastoihin ja kapeisiin käytäviin, liikkumaan pensaikoissa ja metsissä. Se ei pelkää mitään esteitä. Metsästys voidaan aloittaa 9 kk iässä. Työskennellessään kanarianpodenco ei yleensä hauku. Se on riistaa ajaessaan rohkea, päättäväinen, nopea ja erittäin ketterä. Se on viisas ja omistajalleen äärimmäisen uskollinen ja jalo. Peloton, tarmokas, kiihkeä ja voimaa uhkuva. Ylväs, ei koskaan aggressiivinen. Pyyteettömästi isäntäänsä kiintynyt. Sietää kärsivällisesti ankarimmankin työpäivän ilman pienintäkään merkkiä väsymyksestä. == Alkuperä == Kanarianpodenco on työskennellyt maanviljelijän apuna, joka on tarvinnut metsästyskoiraa. Sillä on erinomaiset ominaisuudet tähän tehtävään – hyvä haju- ja näköaisti, kuulo, nopeus – minkä vuoksi se on ollut aina maanviljelijälle suureksi avuksi ja hän on alkanut vähitellen jalostaa sitä haluamaansa suuntaan. Kanarianpodenco on levinnyt kotiseutunsa lisäksi mm. Etelä-Amerikkaan. == Lähteet == ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Suomen kennelliitto: Kanarianpodenco * Fuertedogs: hollantilaisen säätiön ylläpitämä hylättyjen koirien turvakoti, joka edistää tietoa rodusta Podenco Canario ja jossa voi vierailla. Luokka:Kanariansaarten koirarodut Luokka:FCI 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Luokka:SKL 5 Pystykorvat ja alkukantaiset koirat Luokka:Podencot
Ellen Marie Vars

Ellen Marie Vars tai Elle Márjá Vars (s. 12. elokuuta 1957 Lappojärvi, Koutokeino) on norjalainen saamelainen kirjailija ja runoilija, joka kirjoittaa pohjoissaameksi. Hänen esikoisteoksensa, nuortenromaani Kátjá kertoo sisäoppilaitoksessa kasvavasta saamelaistytöstä. Se käännettiin heti norjaksi ja on Norjan luetuimpia saameksi kirjoitettuja kirjoja. ==Teokset== *Kátjá (1986) *Oabbá (1986) *Savdnjiluvvon nagir (1989) *Árvedávggi mánát (1990) *Okto (1991) *Buot ovddemus jápmet niegut (1992) *Ja idja ii galgga šat leat (1996) *Jaskatvuođas ii leat mihkke agiid *Čábbámus Iđitguovssu (2002) *Máilmmi láikkimus olmmos (2006) *Máilmmi jálumus mánná (2009) *Máilmmi árggimus áhkku (2012) *Skábma (2013) ==Palkintoja== * 1992 - Vapaa sana -stipendi * 2005 - Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinto * 2007 - Saamelaisneuvoston kirjallisuuspalkinto == Lähteet == Luokka:Saamelaiskirjailijat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Saamelaiset kielenkääntäjät Luokka:Saamelaiset runoilijat
Kodinhoitotila

Kodinhoitotila eli kodinhoitohuone, joskus myös apukeittiö, on vaatehuoltoon tarkoitettu tila, joka on yleensä sijoitettu keittiön tai pesutilojen läheisyyteen. Piirustusmerkintänä käytetään lyhennettä KHT, KHH (kodinhoitohuone) tai APK (apukeittiö). Kodinhoitotilassa on yleensä vesipiste ja lattiakaivo. ==Käyttö== Kodinhoitotila on tarkoitettu pyykin pesuun ja kuivaukseen sekä vaatteiden korjaukseen ja silittämiseen. Tilasta on usein kulku ulos, jolloin pyykit on helppo viedä kuivumaan pihalle pyykkinarulle. Kodinhoitotila voi sisältää varustuksen myös muita kodin hoitoon liittyviä toimintoja varten, yleensä siellä esimerkiksi säilytetaan ja huolletaan siivousvälineitä. Kodinhoitotila voi toimia myös askartelu- ja ompelutilana. Pesutiloihin yhteydessä oleva kodinhoitotila saattaa toimia myös pukeutumistilana. Kodinhoitotilaa voidaan kutsua myös apukeittiöksi. Se voi tarjota lisää työ- tai kaappitilaa keittiössä harvemmin käytetyille astioille ja kodinkoneille. Kodinhoitotilassa voi olla seuraavia koneita: *pesukone *kuivausrumpu *kuivauskaappi *mankeli *silitysrauta *ompelukone *pölynimuri Luokka:Asuinhuoneiston tilat
Hank Von Helvete

Hans Erik Dyvik Husby (15. kesäkuuta 1972 – 19. marraskuuta 2021), tunnettiin paremmin taiteilijanimellään Hank Von Helvete, oli norjalaisen death-punk- yhtye Turbonegron laulaja. Husbyn yhtye tunnetaan parhaiten sen kieli poskella homoseksuaalisuutta ja punkrockia käsittelevästä huumoristaan sekä oman ”death punk” -tyylisuuntansa luomisesta. Yhtye perustettiin vuonna 1988, ja kymmenen vuotta myöhemmin 1998 se hajosi väliaikaisesti Husbyn huumeongelmien vuoksi. Husby erosi Turbonegrosta kesällä 2010 päihdeongelmiensa takia. Hän liittyi skientologiaan ja kävi sen Narconon-huumevieroituksessa asuessaan Moskenesin saarella Lofooteilla, missä hän työskenteli Norjan kalastusmuseossa ja paikallisradion kuuluttajana. Turbonegron jälkeen Husby oli mukana Doctor Midnight & The Mercy Cult -yhtyeessä, joka teki yhden albumin. Vuonna 2018 hän levytti nimellä Hank Von Hell albumin Egomania. Husby meni naimisiin Heidi Riisen kanssa vuonna 2004, mutta he erosivat vuonna 2007. Sittemmin Husby oli naimisissa malli Gro Skausteinin kanssa. Parille syntyi 22. joulukuuta 2008 tytär.http://translate.google.co.uk/translate?hl=en&sl;=no&u;=http://www.turbonegro.no/&sa;=X&oi;=translate&resnum;=1&ct;=result&prev;=/search%3Fq%3Dturbonegro.no%26hl%3Den Husby esiintyi vuonna 2010 valmistuneessa ruotsalaisessa elokuvassa Cornelis, jossa hän näytteli elokuvan pääosan eli Cornelis Vreeswijkin roolin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjalaiset rocklaulajat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Isboset

Isboset (hepr. אִֽישְׁבֹּ֫שֶׁת‎; Ishbóshet, 'häpeän mies', myös nimellä Esbaal!. Aikakirja 8:33), Saulin poika, joka isänsä ja veljensä kaaduttua taistelussa filistealaisia vastaan oli lyhyen aikaa Israelin kuninkaana.2\. Samuel 2:8-10 Isboset sai surmansa omasta heimosta nousseiden Daavidin suosiota tavoitelleiden murhamiesten kädestä, minkä jälkeen Daavid nousi koko Israelin kuninkaaksi ja teloitutti Isbosetin murhaajat.2\. Samuel 4:1-12 ==Lähteet== Luokka:Israelin kuninkaat
Jisreel

Jisreel on: * muinainen kaupunki samannimisen tasangon etelälaidassa Gilboan vuorten juurella (Joos. 19:18, 2 Sam. 2:9). * muinainen kaupunki Juudassa (Joos. 15:56, 1 Sam. 25:43). * Jisreelin palatsi, kuningas Ahabin palatsi. * Jisreelin tasanko, Samarian Galileasta erottava kolmion muotoinen lakeus.
Nevado Sajama

Nevado Sajama on sammunut kerrostulivuori ja korkein vuori Boliviassa. Vuori sijaitsee Sajaman kansallispuistossa maan lounaisosassa 16-24 kilometriä Chilen rajalta. ==Katso myös== *Luettelo maiden korkeimmista kohdista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kerrostulivuoret Luokka:Bolivian tulivuoret Luokka:Andien vuoret