EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Prost AP04

Prost AP04 oli Prostin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat kauden mittaan Jean Alesi, Heinz-Harald Frentzen, Gastón Mazzacane, Luciano Burti ja Tomáš Enge. Auto ei ollut missään vaiheessa kautta kilpailukykyinen ja se keräsi vain neljä MM-pistettä.Piola 2002, s. 100 Auto pohjautui pitkälti Ferrari F2000 -autoon, jota Ferrari-talli oli käyttänyt edellisellä kaudella. Koko auton peräpää, moottori, vaihteisto ja jousitus tulivat F2000:sta. Tämän myötä auton luotettavuus oli hyvällä tasolla ja se olikin kauden toiseksi luotettavin auto heti Ferrarin jälkeen. Tästä huolimatta auton suorituskyky oli heikko, vaikka sitä yritettiinkin parantaa kauden aikana. Talvitesteissä ennen kauden alkua autolla oli saavutettu hyvinkin kilpailukykyisiä aikoja, mutta myöhemmin kävi ilmi, että tämä johtui yksinkertaisesti siitä, että sponsoreita etsivä talli oli ajattanut sitä alipainoisena. Kun kausi alkoi maaliskuussa, Prost oli käytännössä yhtä kaukana kärkiautojen vauhdista kuin edellisenäkin vuonna. Kausi jäikin suurissa talousvaikeuksissa olleen tallin viimeiseksi, vaikka se yrittikin mukaan vielä kaudelle 2002. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Formula 1 -kausi 2001 Ap04
Mednikovo

Mednikovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Staraja Russan ja Parfinon välisen maantien varrella viisi kilometriä piirin keskuksesta itään. Kylässä on 1 400 ja kunnassa 2 000 asukasta (vuonna 2009). Mednikovon kunnan pinta-ala on 290,24 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Staraja Russan piirin Zalutšjen, lounaassa Novoselskin, lännessä Staraja Russan ja pohjoisessa Vzvadin kuntiin sekä idässä Parfinon piiriin. Pinta-alasta 65,9 % on metsää ja 28,3 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Lovat, Polist, Redja, Sominka ja Ratulja. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Anišino, Bragino, Davydovo, Filatovo, Kijevo, Kozlovo, Krjukovo, Kudrovo, Malyje Gorby, Novoje Ramuševo, Podborovje, Ramuševo, Sadovo, Šahovo, Šapkino, Sobolevo, Starikovo ja Staroje Ramuševo. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 300 asukkaan Davydovo. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Davydovon kunta liitettiin Mednikovoon vuonna 2010. Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 24 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 79 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (42,8 %) sekä erilaiset palvelut. Suurin työnantaja on valtion omistama metsäteollisuusyritys. Mednikovosta ja Davydovosta on maantieyhteydet Staraja Russaan. Molempien kylien palveluihin kuuluvat lastentarha tai alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mednikovon kunnan sivusto * Mednikovon kunta Staraja Russan piirin sivustolla Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Staraja Russan piirin kunnat
Klenbuteroli

Klenbuteroli on lääkeaine, joka kehitettiin alkujaan pitkävaikutteiseksi beetasympatomimeetiksi, yölliseksi astmalääkkeeksi. Sitä käytetään sen anabolisten vaikutuksensa takia laajasti myös laittomana pihvilihan kasvattajana ja dopingaineena. Klenbuteroli kuuluu beeta-2-agonisteihin, joita käytetään yleisesti astman hoitoon. Klenbuterolia käytetään erityisesti eläinten astman hoidossa. Klenbuterolilla on kuitenkin myös anabolinen vaikutus, ja sen ansiosta luustolihasten valkuaisainepitoisuus kasvaa ja glykogeeni sekä rasva palavat. Lihassyiden suhteellinen osuus kasvaa, ja käytännössä siis voima ja nopeus paranevat. Koe-eläimissä klenbuteroli on vaikuttanut lihaksiin jo muutamissa päivissä. Klenbuteroli on kielletty Yhdysvalloissa ja monissa Euroopan maissa lihakarjan kasvatukseen, mutta sitä käytetään silti melko yleisesti. Lihasta kasvattavan ja rasvaa polttavan vaikutuksen takia urheilijat käyttävät klenbuterolia dopingaineena. Monet urheilijat ovat syyttäneet positiivisesta dopingnäytteestä klenbuterolilla saastunutta lihaa. == Lähteet == Luokka:Astmalääkkeet Luokka:Dopingaineet ja -menetelmät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Margareta Ahlstedt-Willandt

Margareta Ahlstedt-Willandt (27. elokuuta 1889 Helsinki – 29. toukokuuta 1967Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10 (ei sivunumero)) oli suomalainen tekstiilitaiteilija ja taideteollisen kutomon perustaja. Ahlstedt- Willandtin vanhemmat olivat taiteilijat Fredrik Ahlstedt ja Nina Lignell ja puoliso vuidesta 1929 Otto Wilhelm Willandt. Kuusi luokkaa yhteiskoulua käynyt Ahlstedt-Willandt valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta 1912.Aikalaiskirja 1934, s. 464 (Viitattu 19.11.2018) Kudonnan opintoja hän harjoitti Wetterhoffin kotiteollisuusopistossa.Miljöö. Kuvien kutojan muisto. Helsingin Sanomat, 23.1.1988, s. 32. Ahlstedt-Willandt suunnitteli erityisesti kuvakudoksia ja mattoja. Hän sai useita palkintoja, kuten hopeamitalin taideteollisuusnäyttelyissä Barcelonassa 1929 ja Milanossa 1933, kultamitalin Pariisin maailmannäyttelyssä 1937.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p.139 Ahlstedt-Willandtin perustama kutomo Helsingissä työllisti kymmenkunta henkilöä ja sen tuotteita myytiin paitsi Suomeen, myös ulkomaille. Viimeisen yksityisnäyttelynsä hän piti 1964. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Margareta Ahlstedt-Willandt, tekstiilitaiteilija 1888–1967. Taideteollisuusmuseo, 1988. Sarja:Taideteollisuusmuseon julkaisu, 0780-413X; no 24 ISBN 951-95902-1-8 Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka: Suomalaiset käsityöläiset Luokka: Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Alexandra Ahnger

Alexandra (Sascha) Ahnger (15. toukokuuta 1859 Kuopio – 9. syyskuuta 1940 HelsinkiAlexandra Ahnger kuollut. Helsingin Sanomat, 3.11.1940, s. 3.) oli suomalainen laulajatar (altto, mezzosopraano) ja laulunopettaja. Alexandra Ahngerin vanhemmat olivat eversti Oskar Alfred Ahnger ja Alexandra (Alexandrine) von Koberwein. Hänen veljensä oli hyönteistutkija Constantin Ahnger. Ahnger opiskeli Smolnanssa Pietarissa 1877 ja Dresdenissä yksityisoppilaana ja konservatoriossa 1885–1888, samoin kuin useana vuonna Pariisissa mme Desirée Artôt de Pavillan ja mme Colonnen johdolla. Suomessa hänen opettajansa oli Anna Forstén. Laulunopettajana hän toimi vuodesta 1888. Laulunopettaja Ahnger oli Nya svenska samskolanissa 1893–1896, Helsingin sokeainkoulussa 1903–1906, Helsingin konservatoriossa 1907–1927 ja myös yksityisesti.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, p. 143. Otava 1967.Aikalaiskirja 1920 s. 7, Helsinki: Otava 1920. Ahngerin lauluoppilaina olivat muiden muassa Hanna Granfelt ja Alma Kuula.Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 14. Helsinki: Otava, 1957. Ahnger esitti Louhen osan Oskar Merikannon oopperassa Pohjan neiti vuonna 1908, samoin hän esiintyi muissakin oopperoissa ja konserteissa sekä piti omia konsertteja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Novoselski

Novoselski () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Porusjajoen varrella 16 kilometriä Staraja Russasta etelään. Taajamassa on reilut 700 ja kunnassa 2 300 asukasta (vuonna 2009). Novoselskin kunnan pinta-ala on 364,59 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Staraja Russan piirin Ivanovskojen, pohjoisessa Staraja Russan, koillisessa Mednikovon ja kaakossa Zalutšjen kuntiin sekä etelässä Poddorjen piiriin. Pinta-alasta 67,1 % on metsää. Seudun jokia ovat Polist, Holynja ja Porusja. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 39 kylää: Arinino, Bor, Borok, Bolšaja Kozona, Derevkovo, Gluhaja Goruška, Glušitsa, Gorbovastitsa, Ištšino, Jablonovo, Kamenka, Klinkovo, Kozlovo, Lisji Gorki, Losytino, Marfino, Mavrino, Medvedovo, Nagatkino, Ožedovo, Penno, Podtšepotšje, Priplekino, Probuždenije, Pskovitino, Rattša, Sadovaja, Sanakovštšina, Sevrikovo, Sjomkina Goruška, Sokolovo, Teremovo, Tsapovo, Tšernyšovo, Tširikovo, Utšno, Vasilevštšina, Zui ja Žukovo. Novoselskin ohella suurempia asutuskeskuksia ovat reilun 500 asukkaan Bolšaja Kozona ja vajaan 300 asukkaan Nagatkino. Probuždenijen kunta liitettiin Novoselskiin vuonna 2010. Novoselskin kautta kulkee Staraja Russan ja Poddorjen välinen maantie. Työvoimasta 77 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat jalostus (50 %) sekä maa- ja metsätalous (19 %). Kunnassa toimii metallialan yrityksiä. Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkärin vastaanotto, yleinen sauna ja postikonttori. Kunnan alueella on useita muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Novoselskin kunnan sivusto * Novoselskin kunta Staraja Russan piirin sivustolla Luokka:Staraja Russan piirin kunnat
Constantin Ahnger

Constantin Ahnger ['aŋŋer] (10. marraskuuta 1855 Kuopio – 27. kesäkuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja entomologi, arvoltaan hovineuvos. Hän työskenteli Venäjällä yli 40 vuotta rautatievirkailijana ja teki tutkimusmatkoja Siperiaan, Afganistaniin, Turkestniin ja Mustanmeren ympärysmaihin sekä Brasiliaan. Hän keräsi kymmenientuhansien yksilöiden hyönteiskokoelman, jonka hän pääosin lahjoitti Helsingin yliopiston museolle. Hän perusti museot Irkutskiin ja Taganrogiin. Hänen mukaansa on nimetty kaksi hyönteissukua ja 33 hyönteislajia.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, p. 143. Otava 1967. Laulaja Alexandra Ahnger oli Constantin Ahngerin sisar. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * "Minä en ole elänyt turhaan" - Suomalainen hovineuvos kerää 60,000 hyönteistä, perustaa museoita ympäri Venäjää ja matkustaa aasilla erämaitten poikki, Suomen Kuvalehti, 11.07.1936, nro 28, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset entomologit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Eduard Ahrens

Eduard Ahrens (3. huhtikuuta 1803 Tallinna, Viro – 19. helmikuuta 1863 Kuusalu) oli virolainen kielitieteilijä ja pappi. Hän julkaisi viron kieliopin (1843), jossa ajoi viron oikeinkirjoituksen kehittämistä suomen kielen esimerkin mukaan. Sen toisessa osassa (1853) on viron kielen ensimmäinen lauseoppi.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 147 Ensimmäisenä uutta oikeinkirjoitustapaa käytti ilmeisesti Ahrensin vaikutuksesta Gustav Heinrich Schüdlöffel 1844 julkaisemassaan kirjasessaSchüdlöffel, Gustav Heinrich, Tietosanakirja osa 8. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Tooms Westen, Lapo rahva uso ärataja norra maal.Vanha kirjaviro tutkimuksen kohteena, Virittäjä, s. 101 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kielitieteilijät Luokka:Virolaiset papit Luokka:Vuonna 1803 syntyneet Luokka:Vuonna 1863 kuolleet
Ivanovskoje

Ivanovskoje () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Staraja Russan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Polistjoen varrella 15 kilometriä Staraja Russasta lounaaseen. Kylässä on 178 ja kunnassa 1 100 asukasta (vuonna 2009). Ivanovskojen kunnan pinta-ala on 181,64 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Starajan Russan piirin Velikoje Selon, pohjoisessa Staraja Russan ja idässä Novoselskin kuntiin sekä etelässä Poddorjen piiriin. Pinta-alasta 59,2 % on metsää. Seudun jokia ovat Polist, Holynja ja Porusja. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 34 kylää: Babje, Borodino, Borok, Bolšije Grivy, Braklovitsy, Dolga, Gainovo, Gariža, Gusino, Horošovo, Jevdokejino, Kokorino, Kondratovo, Konšino, Kotetsko, Kotšerinovo, Krivets, Lutški, Malaja Kozona, Notševalovo, Ratno, Skripkovo, Svjatogorša, Tolotšno, Trohovo, Troškovo, Truhnovo, Tšižovo, Ustje, Utuškino, Vidža, Voškovo ja Vylyšovo. Kylistä suurin on vajaan 200 asukkaan Svjatogorša. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Svjatogoršan ja Utuškinon kunnat liitettiin Ivanovskojeen vuonna 2010. Seudun elintaso on alhainen. Työikäisistä 23 % ei käy ansiotöissä ja työssäkäyvistä 61 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (58 %) sekä koulutus (12 %). Kunnan läpi kulkee Staraja Russan ja Poddorjen piirin välinen maantie. Ivanovskojen palveluihin kuuluu peruskoulu, kulttuuritalo ja lääkintäasema. Svjatogoršassa on alakoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti, Utuškinossa lastentarha, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Seudulla on muinaisia hautapaikkoja sekä toisen maailmansodan muistomerkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ivanovskojen kunnan sivusto * Ivanovskojen kunta Staraja Russan piirin sivustolla Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Staraja Russan piirin kunnat
Aatos Alanen

Aatos Volmar Alanen (24. heinäkuuta 1894 Kokemäki – 2. maaliskuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professorina vuosina 1940–1963.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, p. 250. Otava 1967. Alanen väitteli tohtoriksi vuonna 1925 väitöskirjallaan Hätävarjelus yksityisen käyttämänä oikeussuojakeinona. Akateemisen uransa alussa hän toimi Helsingin yliopiston prosessi- ja rikosoikeuden apulaisena virkaa tekevänä vuosina 1935–1937 ja vakinaisena vuosina 1937–1940. Vuonna 1940 hänet nimitettiin roomalaisen ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä oikeusensyklopedian professorin virkaan, jonka nimike muuttui vuonna 1959 yleisen oikeustieteen ja kansainvälisen yksityisoikeuden professoriksi. Alanen jäi eläkkeelle vuonna 1963. Hän oli myös Suomalaisen Tiedeakatemien jäsen vuodesta 1952 alkaen.Kangas (toim.) 1998, s. 421. Alanen kirjoitti oppikirjan Yleinen oikeustiede ja kansainvälinen yksityisoikeus, jota käytettiin alan perusoppikirjana 1960-luvulle asti. Hän toi Suomen kansainväliseen yksityisoikeuteen uusia ajatuksia, ja hänen ansiostaan kansainvälis- yksityisoikeudellinen ajattelutapa juurruttui jo perusopintovaiheessa entistä paljon tehokkaammin osaksi juridista näkemystä. Alasen oikeusteoria oli luonnonoikeudellisesti sävyttynyt. Hän erotti tulkintaopissa yhtäältä lainsäätäjän todellisen ja alkuperäisen tarkoituksen selvittämiseen perustuvan historiallisen tulkinnan ja toisaalta yhtenäisenä kokonaisuutena hahmotetun oikeusjärjestyksen taustalla vaikuttavan kuvitellun lainsäätäjän tahdon konstruoimiseen perustuvan objektiivisen tulkinnan, joista Alainen suosi jälkimmäistä.Kangas (toim.) 1998, s. 179.Kangas (toim.) 1998, s. 323.Lindroos- Hovinheimo 2014, s. 121. == Teoksia == * Hätävarjelus yksityisen käyttämänä oikeussuojakeinona, väitöskirja. Helsinki 1925 * Rangaistus ja turvaamistoimenpiteet toisiinsa verrattuina erikoisesti silmälläpitäen ns. turvaamissäilytystä. Helsinki 1926 * Kuolemanrangaistus ja henkirikollisuus. Eripainos Suomen kriminalistiyhdistyksen vuosikirjasta 1935. Helsinki 1936 * Lex Aquiliaan perustuva vahingonkorvaus roomalaisen yksityisoikeuden mukaan. Helsinki 1940 * Suomen oikeus- ja yhteiskuntajärjestys; kirjoittaja R. A. Wrede; suomentaneet Hjalmar Kahanpää ja Kaarlo Kaira ; uusineet Aatos Alanen ym. 2. uus. painos WSOY 1945, 3. uus. painos 1949 (alkuteos Grunddragen av Finlands rätts- och samhällsordning) * Yleinen oikeustiede. Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen julkaisuja, B-sarja 26. WSOY 1948, 2. uus. painos nimellä Yleinen oikeustiede ja kansainvälinen yksityisoikeus. WSOY 1965 * Oikeus ja yhteiskunta. WSOY 1950 * Oikeuslähde ja laintulkintaoppi. Helsingin yliopisto, Helsinki 1959 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Karl Alexander Alcenius

Karl Alexander Alcenius (3. lokakuuta 1819 Vaasa – 28. heinäkuuta 1853 Helsinki) oli suomalainen kouluhistorian tutkija ja kasvatusopin dosentti vuodesta 1848. Alceniuksen vanhemmat olivat Lapuan kirkkoherra Johan Daniel Alcenius (1784–1849) ja Maria Lovisa Hollsten. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1837. Alcenius valmistui filosofian kandidaatiksi 1843, filosofian maisteriksi 1844 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1850. Hän opiskeli itämaisia kieliä Kazanissa 1843–1845 ja kasvatusoppia Skandinaviassa, Saksassa, Englannissa ja Ranskassa 1850–1852. Alcenius toimi Hämeenlinnan yläalkeiskoulun vt. 2. kollegana 1845–1846, Helsingin yksityislyseon opettajana 1847 sekä 1848–1849 ja Oulun yläalkeiskoulun 1. kollegana 1847 astumatta kuitenkaan tähän virkaan. Alcenius käynnisti Suomessa kouluhistorian tutkimuksen, ja hänen laajempaa Suomen kouluhistoriaa valmistelevaa aineistoaan säilytetään Kansalliskirjastossa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 275 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
Max Theodor Alfthan

Max Theodor Alfthan (28. maaliskuuta 1863 Viipuri – 15. heinäkuuta 1914 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen sotilas ja maantieteilijä, joka toimi vuosina 1905–1910 Uudenmaan läänin kuvernöörinä. Alfthan kävi Haminan kadettikoulun 1876–1883 ja Venäjän yleisesikunta-akatemian 1887–1890. Hän palveli sotilaana sekä Venäjällä että Suomessa, ja yleni everstiksi vuonna 1898. Hän toimi muun muassa Pietarin sotilaspiirin esikunnassa ja oli 1897–1902 Suomen asevelvollisen sotaväen esikuntapäällikkönä. Vuonna 1902 Alfthan erosi aktiivipalveluksesta protestina vuoden 1902 asevelvollisuuslakia vastaan ja työskenteli johtajana Tampereella J. C. Frenckell & sons -yhtiön paperitehtaalla. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hän toimi Uudenmaan läänin kuvernöörinä 1905–1910. Alfthanilla oli kuvernöörikautenaan läheinen työsuhde Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Gerardin ja senaatin puheenjohtaja Leo Mechelinin kanssa. Gerardista ja Alfthanista tuli suorastaan ystäviä. Alfthan joutui lopulta eroamaan venäläistämistoimien takia, ja hän siirtyi toimitusjohtajaksi Suomen paperiteollisuusyhdistykseen. Hän harrasti maantiedettä ja oli vuonna 1910 julkaistun Suomen kartaston laitoksen toimituskunnan puheenjohtaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 299. Hän oli myös Suomen maantieteellisen seuran puheenjohtaja 1907–1908 ja 1910–1911. Kilpapurjehtija Max Alfthan oli eversti Max Alfthanin poika. Filosofi Georg Henrik von Wright oli hänen tyttärenpoikansa. Vuorineuvos Anton Alfthan oli Max Alfthanin veli. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Uudenmaan läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Antti Alha

Antti Rikhard Alha (7. helmikuuta 1917 Tampere – 13. huhtikuuta 1989 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 30.4.1989, HS Aikakone. Viitattu 16.5.2018. oli suomalainen oikeuslääketieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston oikeuskemian apulaisprofessori 1952–1981.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 306 Helsingin yliopiston virkamiehet Alhan vanhemmat olivat päätoimittaja Edvard (Eetu) Adiel Alha (ent. Ahlman) ja opettaja Olga Reponen. Alhan puoliso oli vuodesta 1942 lääketieteen tohtori Anna-Liisa Sinivaara, he saivat neljä lasta. Alha tuli ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1947. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli seuraavana vuonna ja sisätautien erikoislääkäri hänestä tuli 1954. Ennen apulaisprofessuuriaan Alha työskenteli paitsi yliopistossa muissa tehtävissä, myös Helsingin yleisessä sairaalassa ja Kivelän sairaalassa sekä valtion oikeuskemian laboratoriossa. Vuonna 1952 Alha nimitettiin apulaisprofessoriksi ja samalla yliopiston oikeuskemian osaston johtajaksi. Hän tutki muun muassa alkoholin käytön vaikutusta ajokykyyn ja kannatti niin sanottua nollapromillelinjaa. Alha sai professorin arvonimen 1967. Alha oli jatkosodassa komppanianpäällikkönä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Samuel Alopaeus

Samuel Alopaeus (9. tammikuuta 1721 Pietari – 14. lokakuuta 1793 Sortavala) oli suomalainen kirkkoherra ja mineralogi. Luettu 3.4.2016. Alopaeuksen vanhemmat olivat Inkerinmaan Kupanitsan kirkkoherra Johan Alopaeus (1686–1748) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Maidelin. Hän kävi Pietarin akateemista lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Kielissä 1742. Alopaeus vihittiin papiksi Narvassa 1751. Alopaeus oli Viipurin katedraalikoulun kielimestarina 1745–1747 ja hän oli Pietarin suomalaisessa seurakunnassa armovuodensaarnaajana 1751 ja kirkkoherrana vuodesta 1752. Alopaeus oli Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1755 alkaen ja vuodesta 1765 hän oli Viipurin konsistorin jäsenenä. Hänestä tuli lääninrovasti 1770. Alopaeus oli mineralogian ja muiden luonnontieteiden harrastaja ja hänen kerrotaan löytäneen 1760-luvulla Ruskealan marmoriesiintymät. Hän julkaisi Karjalan kiviesiintymistä vuonna 1787 saksankielisen selostuksen.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 364 Alopaeus oli naimisissa 1752–1781 Anna Katarina Sigfrénin (k. 1781) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja 1785–1788 Anna Helena Dannenbergin (k. 1788) kanssa tämän toisessa avioliitossa sekä viimeksi Räisälän kirkkoherra Petter Ursinuksen (1718–1771) tyttären Ulrika Sofia Ursinuksen (k. 1833) kanssa tämän toisessa avioliitossa. ==Julkaisut== *Kurze Beschreibung der in russisch-kaiserl. Carelien befindlichen Marmor- und andern Stein-Brüchen, Berg- und Steinarten. Von Samuel Alopäus, Präpositus und Pastor zu Sordawala. St. Petersburg : gedruckt bey Johann Karl Schnoor, 1787. *Lyhykäinen katekismus. Käännetty wenäjän kielestä suomexi, grekan uskon seurakunnan hyödytyxexi suomen maalla. St. Petersburgisa : prändetty Weitbrecht ja Schnoor, wuonna 1780. Huomautus:Anonyymi, Pippingin mukaan suomentaja Samuel Alopaeus. (Teos Dorian Kansallsikirjastossa) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Samuel Alopaeus. Eräs Itä-Suomen 1700-luvun pappismies, Laatokka, 14.07.1950, nro 157, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset mineralogit Luokka:Vuonna 1721 syntyneet Luokka:Vuonna 1793 kuolleet
Kajovo

Kajovo () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vislenev Ostroviin johtavan maantien varrella 25 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 10 asukasta (vuonna 2010). Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Kajovon (Kojovan) kylän lisäksi myös Divuštšinon, Gorbovon, Kuznetsovon (Šepänkylän), Mošonkan (Mošn’an), Pamozovon (Pamol’an), Pestšankan, Poddubjen, Šarovon, Suhovon ja Vislenev Ostrovin (Ostrovan) kylissä. Kielentutkija Juho Kujola keräsi karjalan kielen sanastoa Kajovossa vuonna 1910. 1800-luvulta lähtien Kajovo oli Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus. Vuonna 1908 volostiin kuului 103 asutusta, joissa oli yhteensä 6 500 asukasta. Kajovon kylässä asui 220 henkeä, jotka harjoittivat pääelinkeinonaan maanviljelyä. Kunnanhallinnon lisäksi kylässä oli kyytiasema, viljavarasto, kaksi kauppapuotia, sairaala ja tsasouna. Vuonna 1918 Kajovon volosti liitettiin Malaja Višeran kihlakuntaan. Vuodesta 1927 lähtien kylä oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan. Nykyään kylässä toimii postikonttori ja lääkintäasema. Sen nähtävyys on 1800-luvun loppupuolella rakennettu Savitšin kartano puistoalueineen. ==Lähteet== Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Okulovkan piiri
Nils Ambolt

Nils Peter Ambolt (2. huhtikuuta 1900 Lund, Ruotsi – 24. marraskuuta 1969 Danderyd, Ruotsi) oli ruotsalainen geodeetti. Hän osallistui Sven Hedinin Keski-Aasiaan vuosina 1928–1933 suuntautuneelle tutkimusmatkalle.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 1 p. 397 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Geodeetit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Vislenev Ostrov

Vislenev Ostrov () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Torbinoon, Ljubytinoon ja Borovjonkaan johtavien maanteiden risteyksessä 35 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 123 asukasta (vuonna 2010). Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. 1800-luvun puolivälissä ja vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Vislenev Ostrovin eli Ostrovin lisäksi muun muassa lähikylissä Gorbovossa, Pamozovossa (Pamol’assa) ja Suhovossa. Ennen vallankumousta Vislenev Ostrov kuului Kajovon volostiin. Vuonna 1908 siellä oli 348 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, metsätöitä ja karjanhoitoa. Kylässä oli koulu, viljamakasiini ja tsasouna. Vislenev Ostrovin kirkolla järjestettiin kahdesti vuodessa markkinat. Vuodesta 1927 lähtien Vislenev Ostrov oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan. Vislenev Ostrovista on linja-autoyhteydet Borovjonkaan ja Okulovkaan. Palveluihin kuuluvat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Kylässä on 1800-luvun lopussa rakennettu Pyhän Yrjön kirkko. ==Lähteet== Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Okulovkan piiri
Bengt Birgerinpoika

Bengt (Pentti) Birgerinpoika (Bjälbo) () (1254 – 25. toukokuuta 1291) oli ensimmäinen Suomen herttua. Bengtin vanhemmat olivat Birger-jaarli ja tämän puoliso Ingeborg. Hänet määrättiin jo lapsena hengelliseen säätyyn, vuonna 1269 hänestä tuli Linköpingin arkkiteini. Bengt asettui vanhempien veljiensä keskinäisessä riidassa Maunu Ladonlukon puolelle ja tuli tämän kruunajaisissa 1277 sekä kansleriksi että vasta perustetun tärkeän valtioelimen eli kuninkaan neuvoskunnan jäseneksi. Kuningas Maunu nimitti Bengtin Suomen herttuaksi 1284 vahvistaakseen sukunsa asemaa ylimystöä vastaan. Bengt säilytti asemansa senkin jälkeen, kun hänestä tuli Linköpingin piispa 1285 ja hän sai sen myötä vaikutuspiiriinsä tärkeän Gotlannin alueen. Bengt ei liene koskaan käynyt Suomessa, mutta puuttui ilmeisesti herttuakuntansa hallintoon, koska velkaantui sen takia. Hän määräsi testamentissaan Turun tuomiokirkolle 840 markan arvosta hopeaa, käytettäväksi muun muassa alttarin perustamiseen. == Lähteet == Luokka: Ruotsin kuninkaalliset Luokka:Suomen herttuat Luokka:Linköpingin hiippakunta Luokka: Vuonna 1254 syntyneet Luokka:Vuonna 1291 kuolleet
Torbino

Torbino () on asemataajama Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella 15 kilometriä Borovjonkasta luoteeseen. Torbinon kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla yhdeksän kilometrin päässä asemalta. Taajamassa on 472 ja kylässä 8 asukasta (vuonna 2010). Taajama on saanut alkunsa samannimisen kylän lähelle rakennetusta rautatieasemasta. Venäjän vallankumoukseen saakka molemmat kuuluivat Kajovon kuntaan. Vuosina 1927–1931 Torbino oli Leningradin alueen Borovitšin piirikuntaan kuuluneen piirin keskus. Torbinon kyläneuvostoalue liitettiin Borovjonkan kuntaan vuonna 2005. Taajamassa toimii puunhankintayritys. Palveluja ovat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Rautatieaseman lisäksi Torbinosta on linja-autoyhteys Borovjonkaan. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulta peräisin oleva kartanoalue. ==Lähteet== Luokka:Okulovkan piiri
Arthur Everitt

Arthur Francis Graham Everitt (27. elokuuta 1872 Paddington - 10\. tammikuuta 1952 Oxford) oli brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti. Everitt osallistui kalpamiekkailuun Tukholman olympialaisissa 1912. Hän pääsi tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa puolivälierälohkoon saakka ja oli mukana maansa joukkueessa, joka voitti hopeaa. Everitt oli kisojen aikaan 39-vuotias. == Lähteet == * Everittin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Brittiläiset miekkailijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Marguerite Broquedis

Marguerite Marie Broquedis (17. huhtikuuta 1893 Pau - 23\. huhtikuuta 1983 Orléans) oli ranskalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Broquedis voitti eri alustoilla yhteensä kahdeksan maansa kaksinpelimestaruutta, joista ensimmäisen 1910 ja viimeisen 1927. Vuonna 1912 hän sai myös maailmanmestarin tittelin. Broquedis voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kaksinpelin kultaa ja sai pronssia sekanelinpelissä Albert Canet'n parina. Kaksinpelin loppuottelussa hän päihitti Saksan Dora Köringin erin 4–6, 6–3, 6–4. Hän voitti Yvonne Bourgeoisin kanssa Ranskan-mestaruuden 1924 ja 1927 Ranskan avointen sekanelinpelin parinaan Jean Borotra. Broquedis sijoittui Pariisin olympiakisoissa 1924 kaksinpelissä neljänneksi, mutta putosi sekanelinpeliturnauksessa jo ensimmäisellä kierroksella. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Mabel Taylor

Mabel Caroline Taylor (7. joulukuuta 1879 Cincinnati - 1\. heinäkuuta 1967 Chicago) oli yhdysvaltalainen jousiampuja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksille, joilla molemmilla hän sijoittui viidenneksi. Myös Mabelin sisko Leonie oli jousiampuja. == Lähteet == * Taylorin profiili sports-reference.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1936–1937

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1937 pelattiin neljän joukkueen kesken. Helsingistä oli mukana kaksi joukkuetta ja Tampereelta ja Turusta yksi. Myös HSK:n piti osallistua, mutta pelaajavaikeuksien vuoksi se jäi pois sarjasta. Talven tulo viivästyi ja jäätä saatiin vasta tammikuussa. Turun IFK joutui pelaamaan ottelunsa Ilvestä vastaan Helsingissä koska Turussa ei ollut pelikelpoista kenttää. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves. Mestaruus oli Ilveksen toinen. == Sarjataulukko== === Ottelut === == Ilveksen mestarijoukkue == Teuvo Castrén (m.v.), Risto Lindroos, Jussi Tiitola, Matti Wasama, Risto Tiitola, Erkki Rintala, Jaakko Huhti, Feyzi Ahsen-Böre, Murat Ahsen-Böre, Seppo Jaakkola ja Naim Nasib. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon SM-sarja Luokka:Vuoden 1936 jääkiekko Luokka:Vuoden 1937 jääkiekko
Leonie Taylor

Leonora Josephine "Leonie" Taylor (maaliskuu 1870 Cincinnati - 3\. heinäkuuta 1966 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kolmeen lajiin. Hän sijoittui sekä kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksella kuudenneksi eli viimeiseksi, mutta oli voittamassa kultaa joukkuekilpailusta. Myös Leonien sisko Mabel oli jousiampuja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jousiampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Jääkiekon SM-sarjakausi 1937–1938

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1938 pelattiin viiden joukkueen yksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka ei hävinnyt sarjassa yhtään ottelua. Mestaruus oli Ilveksen kolmas. == Sijoitukset == === Ottelut === == Ilveksen mestarijoukkue == Teuvo Castrén (m.v.), Matti Wasama, Risto Tiitola, Jussi Tiitola, Erkki Rintala, Murat Ahsen-Böre, Feyzi Ahsen-Böre, Seppo Jaakkola, Kalevi Sutinen ja Naim Nasib. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon SM-sarja Luokka:Vuoden 1937 jääkiekko Luokka:Vuoden 1938 jääkiekko
Somebody to Love (Queenin kappale)

Somebody to Love on Queenin single albumilta A Day at the Races. Se on yksi albumin tunnetuimmista kappaleista ja ensimmäinen albumilta julkaistu single. A Day at the Races on Queenin viides albumi ja se julkaistiin vuonna 1976. Albumi nousi Yhdistyneen kuningaskunnan myyntilistan ensimmäiseksi 24 myyntiviikon aikana ja se palkittiin myöhemmin kultalevyllä. Luokka:Queenin kappaleet Luokka:Vuoden 1976 kappaleet
Tobias Kamke

Tobias Kamke (s. 21. toukokuuta 1986 Lyypekki) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 64 lokakuussa 2011. Kamke valittiin vuonna 2010 ATP-kiertueen vuoden tulokkaaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * *On The Rise... Tobias Kamke atpworldtour.com Luokka:Saksalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arrows A22

Arrows A22 oli Arrowsin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat Jos Verstappen ja Enrique Bernoldi. Auto keräsi kauden aikana vain yhden MM-pisteen.Piola 2002, s. 102 Arrows A22 oli formula-autoksi epätavallinen, mutta se oli kuitenkin kohtuullisen kilpailukykyinen. Tallin heikko menestys oli enimmäkseen pienen budjetin ja auton heikon laadun syytä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Formula 1 -kausi 2001 A22
Naisten Liiga -kausi 2012

Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2012 sarja pelattiin 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana. PK-35 Vantaa voitti seuran historian kolmannen mestaruutensa. Viimeiseksi sijoittunut Tampereen Ilves putosi suoraan Ykköseen. Hallitsevana mestarina kauteen lähti PK-35 Vantaa ja sarjanousijana Oulu Nice Soccer. Edelliskautena sarjassa pelannut Kuopion MimmiFutis luopui sarjapaikasta ja sarjapaikka siirrettiin toiselle kuopiolaisseuralle Pallokissoille. ==Sarjataulukko== Naistenliiga 2012, Sarjataulukko ; Suomen Palloliitto == Joukkueet == Joukkue Kaupunki Kotikenttä Perustettu Päävalmentaja FC Honka Espoo Tapiolan urheilupuisto 1975 Timo Lounio HJK Helsinki Töölön pallokenttä 1907 Jutta Rautiainen Ilves Tampere Ratinan stadion, Tammelan stadion 1931 Rami Rosenberg Kokkola Futis 10 Kokkola Kokkolan keskuskenttä 2010 Mikael Käld NiceFutis Pori Porin stadion 1989 Sami Rintanen ONS Oulu Castrenin kenttä 2007 Ville Väisänen Pallokissat Kuopio Kuopion keskuskenttä 2007 Pertti Nissinen PK-35 Vantaa Vantaa ISS Stadion 1935 Pauliina Miettinen TPS Turku Turun yläkenttä 1922 Markku Kettunen Åland United Lemland Bengtsböle Idrottspark 2004 Steve Beeks == Parhaat maalintekijät == Sijoitus Pelaaja Joukkue Maalit 1\. Manya Makoski Åland United 31 2\. Adelina Engman Åland United 25 3\. Hayley Lauder Åland United 18 4\. Heidi Kivelä PK-35 Vantaa 15 5\. Monica Dolinsky Kokkola Futis 10 14 6\. Sini Vehviläinen FC Honka 13 7\. Kaisa Ranki FC Honka 11 Marianna Tolvanen HJK 11 Sanna Ylianttila ONS 11 10\. Cynthia Uwak PK-35 Vantaa 10 ==Lähteet== Luokka:Kansallinen liiga -kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2011–2012/2012
Paul Patterson

Paul Patterson (s. 1947) on brittiläinen säveltäjä. Hän alkoi opiskella Royal Academy of Musicissa vuonna 1964 aluksi pasuunansoittoa ja sitten säveltämistä. Hän on myöhemmin itse toiminut muun muassa Royal Academy of Musicin sävellyksen Manson-professorina. Patterson on säveltänyt lukuisia suurimuotoisia kuoroteoksia, joihin lukeutuvat Mass of the Sea (1983), Stabat Mater (1986), Te Deum (1988), Magnificat (1993), Hell's Angels (1998) ja Millennium Mass (2000). Hänen muuta tuotantoaan edustaa muun muassa viulukonsertto (1992).Paul Patterson: Biography Patterson on National Youth Orchestra of Great Britainin kotisäveltäjä. Hänelle on myönnetty Puolan kulttuuriministeriön kunniamitali (1987) ja Leslie Boosey -palkinto (1996). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Korhonen (kansanedustaja)

Johan (Juho, Janne) Fredrik Korhonen (27. marraskuuta 1885 Oulu – 20. tammikuuta 1940 Ähtäri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1924. == Elämä == Janne Korhosen vanhemmat olivat Kuopiossa syntynyt maallikkosaarnaaja Kalle Korhonen (1857-1931) ja Kuopion pitäjässä syntynyt Sofia Tuppurainen (1856-1933). Kansakoulun käytyään Korhonen suoritti viisiluokkaisen Käkisalmen reali- ja porvarikoulun, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Kurkijoen tuomiokunnan kirjurina. Jaakkiman Lahdenpohjassa asunut Korhonen oli syksyllä 1917 yleislakon johtohahmoja kotipaikkakunnallaan. Lakon päätyttyä hänet valittiin järjestysmieheksi, jonka tehtäväksi tuli elintarvikelain noudattamisen valvominen. Korhonen toimi myös yleislakon jälkeen perustetun työväen järjestyskaartin päällikkönä. Tammikuussa 1918 Korhonen vangittiin jo ennen sisällissodan käynnistymistä Antreassa yhdessä veljensä Viljamin kanssa. Hänet päätyi lopulta Tammisaaren vankileirille ja tuomittiin syksyn 1917 tapahtumien johdosta 12 vuodeksi kuritushuoneeseen yllytyksestä valtiopetokseen. Korhosen katsottiin olleen kotipitäjänsä johtava kiihottaja. Jaakkiman suojeluskunnan esikunta ehdotti antamassaan lausunnossa, että Korhonen "tehtäisiin vaarattomaksi" ja lisäsi, ettei häntä tulla kaipaamaan, eikä yhteiskunta tule suremaan hänen kaltaistaan miestä. Armahduksensa jälkeen Korhonen oli jonkin aikaa mukana kommunistisen liikkeen toiminnassa, mutta palasi pian sosialidemokraatteihin. Syksystä 1920 lähtien hän työskenteli puolueen kiertävänä puhujana ja myöhemmin piirisihteerinä Käkisalmessa. Korhonen valittiin eduskuntaan vuonna 1922. Hän oli myös Käkisalmen kaupunginvaltuuston jäsen. Seuraavissa eduskuntavaaleissa Korhonen jäi varasijalle, minkä jälkeen hän jätti päivänpolitiikan jatkaen edelleen järjestötoiminnassa. Korhonen asui muun muassa Käkisalmen Tenkalahdessa ja työskenteli asioitsijana. == Perhe == Janne Korhosen ensimmäinen puoliso oli Hilma Maria Kuntsi (k. 1923), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1909. Pariskunnalla oli viisi lasta. Leskeksi jäätyään Korhonen solmi vuonna 1929 avioliiton käkisalmelaisen Lydia Ihalaisen (s. 1893) kanssa. Janne Korhosen veli oli näyttelijä Aku Korhonen. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Käkisalmen kaupunginvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Yōko Watanabe

Yōko Watanabe (, Watanabe Yōko; 1953 Fukuoka – 15. heinäkuuta 2004 Milano) oli japanilainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi Cio-Cio-Sanin roolista.The New York Times: Yoko Watanabe, Soprano Renowned as Puccini's 'Butterfly,' Dies at 51 Watanabe opiskeli tanssia ja pianonsoittoa, kunnes suuntautui oopperaan kuultuaan Madama Butterflyn esityksen 16-vuotiaana. Hän hakeutui Cio-Cio-Sanin roolin tulkinneen sopraano Kuniko Kozonon oppilaaksi. Hän jatkoi opintojaan Tokion taideyliopistossa ja sitten vuonna 1976 saadun kilpailuvoiton jälkeen Milanossa. Toinen kilpailuvoitto johti Watanaben ammattimaiseen debyyttiin Neddan roolissa Trevisossa 1978. La Scalassa Watanabe esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Liùn roolissa. Hän debytoi Royal Operassa (1983), Lyric Opera of Chicagossa (1986) ja Metropolitan-oopperassa (1987) Cio-Cio-Sanin roolissa. Watanabe tulkitsi lisäksi muita Puccinin rooleja sekä Mozartin, Verdin, Gounod’n ja Bizet’n teoksia. Hänen puolisonsa oli tenori Renato Grimaldi. Joulukuussa 1999 Watanabe kaatui esityksen aikana; hän lopetti uransa kuukautta myöhemmin, kun hänellä todettiin syöpä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Attitude (lehti)

Attitude on homoille suunnattu brittiläinen lehti. Sen julkaisu aloitettiin vuonna 1994. Lehteen ovat kirjoittaneet muiden muassa David Furnish, Bruce La Bruce, Russell T. Davies, Matt Lucas, David Walliams ja Graham Norton. Kun Attitudessa julkaistiin Tony Blairin haastattelu, kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun virassa ollut pääministeri antoi haastattelun homolehdelle. Lisäksi Attitude on haastatellut muiden muassa Madonnaa, Heath Ledgeriä ja Robbie Williamsia. Neil Tennant kertoi Attituden kautta ensimmäistä kertaa julkisesti homoudestaan.Attitude.co.uk: About Attitude == Lähteet == Luokka:Miestenlehdet Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen lehdet Luokka:Brittiläiset aikakauslehdet
Jiho Lee

Jiho Lee (; s. 29. heinäkuuta 1985 Soul) on eteläkorealainen miesmalli. Lee muutti nuorena Syracuseen, Yhdysvaltoihin vanhempiensa työn takia. Hän on valmistunut Korean kansallisesta urheiluyliopistosta. Hän sai laajaa tunnustusta työstään Haruehun Airryn kanssa, mutta oli aloittanut fitnessmallina toimimisen jo vuosia aiemmin. Nyttemmin hän on työskennellyt muun muassa Attitudelle, Kenneth Colelle ja Ellelle. Lee kirjoittaa ja toimii mallina myös Etelä-Korean L'Officiel Hommes'lle. Thaimaan Attitude nimesi yleisen äänestyksen pohjalta Leen "vuoden heteromieheksi 2011". Luokka:Eteläkorealaiset mallit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HögforsGST

HögforsGST Oy on suomalainen lämmitys- ja jäähdytysjärjestelmätoimittaja. HögforsGST on erikoistunut kaukolämpö- ja kaukokylmälaitteiden suunnitteluun ja valmistukseen. HögforsGST:n HybridiLTO-järjestelmä on laaja kokonaisjärjestelmä kerrostalojen poistoilman lämmöntalteenottoon. Sen pientaloihin tarkoitetut UNIS -tuoteperheen lämmönjakokeskuksia myydään LVI- tukkuliikkeiden ja LVI-urakointiliikkeiden kautta. Suomessa jo lähes joka toinen kaukolämpöön liitetyn talon uusi lämmönjakokeskus on HögforsGST:n valmistama. HögforsGST:llä on tuotantolaitos Leppävirralla ja sen lisäksi sillä on koko maan kattava myyntiorganisaatio sekä Suomessa että Ruotsissa. Yrityksellä on tytäryhtiö myös Norjassa. Noin puolet HögforsGST:n liikevaihdosta tulee viennistä. Yhtiö ilmoitti keväällä 2019 investoivansa yli viisi miljoonaa euroa uuteen tehtaaseen. Uusi, noin 3 000 neliömetrin kokoinen tehdas rakentuu vanhemman n. 4 000 neliömetrin kokoisen tuotantolaitoksen viereen. Uusi valmistuva laitos keskittyy niin sanottujen älykkäiden, verkkoon kytkettyjen lämmitysratkaisujen valmistamiseen, jotka säästävät lämmityskustannuksissa ja vähentävät päästöjä. Keväällä 2022 suomalaisesta pääomasijoitusyhtiö Intera Partnersista tuli HögforsGST:n omistajakumppani. Omistusjärjestelyn tavoitteena on tarjota HögforsGST:lle mahdollisuuksia lisätä investointeja tuotekehitykseen sekä auttaa yhtiötä kehittymään seuraavalle tasolle niin Suomessa kuin kansainvälisesti. HögforsGST:n muina omistajina jatkavat yrityksen avainhenkilöt. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yrityksen verkkosivusto Luokka:Suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt
Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti

thumb|150px|Neumann Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti oli 16. heinäkuuta vuonna 2008 Porin Kirjurinluoto Arenalla pidetty ilmaiskonsertti. Konsertissa esiintyi suuri joukko Porista tai Porin seudulta kotoisin olevia artisteja. Tilaisuuden juontajana toimi elokuvaohjaaja Timo Koivusalo. Esiintyjiä säesti Pori Sinfonietta kapellimestarinaan Jukka Iisakkila. Tapahtuman järjesti perustamisensa 450-vuotisjuhlan kunniaksi Porin kaupunki ja sen teknisestä toteutuksesta vastasi Pori Jazz. Kolme ja puoli tuntia kestänyt konsertti radioitiin myös suorana lähetyksenä YLE Satakunnan radiossa. Juhlakonsertti keräsi paikalle yleisöä arvioiden mukaan noin 40 000 henkeä. Tapahtumaa kunnioitti läsnäolollaan myös tasavallan presidentti Tarja Halonen puolisoineen. ==Konsertin esiintyjät== thumb|Elonkorjuu *Danny *Elonkorjuu *Eve *Rainer Friman *Eino Grön *Jussi Hakulinen *Mira Kunnasluoto *Olli Lindholm *Neumann *Nuoret Vihaiset Miehet *Jari Perkiömäki *Pori Jazz All Stars *Pori Sinfonietta *Mari Rantasila *Tapani Rinne *Ville Salonen *Antti Sarpila *Simo Silmu *Juha Suominen *Seppo Tyni *Jorma Uotinen ==Kuvia konsertista== File: Danny in Pori 2008.JPG|Danny File: Rainer Friman in Pori 2008.JPG|Rainer Friman File: Jussi Hakulinen in Pori 2008.JPG|Jussi Hakulinen File: Olli Lindhom in Pori 2008.JPG|Olli Lindholm File: Nuoret Vihaiset Miehet in Pori 2008.JPG|Nuoret Vihaiset Miehet File: Seppo Tyni in Pori 2008.JPG|Seppo Tyni File: Jorma Uotinen in Pori 2008.JPG|Jorma Uotinen ==Lähteet== *Porin kaupungin henkilöstölehti Karhunpalvelus Luokka:Musiikkitapahtumat Suomessa Luokka:Porin tapahtumat
Sanoma Pro

Sanoma Pro Oy (vuoteen 2011 WSOYpro Oy ja sitä ennen WSOY Oppimateriaalit Oy) on suomalainen, mediakonserni Sanoman omistama oppimateriaalikustantaja. Sanoma Pro Oy aloitti toimintansa itsenäisenä yhtiönä nimellä WSOY Oppimateriaalit Oy vuonna 2006. Aikaisemmin se toimi WSOY:n yhtenä liiketoimintayksikkönä: oppimateriaalien tuottaminen alkoi yhtymässä jo vuonna 1882. WSOYpro Oy syntyi 1. kesäkuuta 2009, kun WSOY Oppimateriaalit Oy ja WSOYpro-liiketoiminta yhdistyivät. Lokakuussa 2011 vahvistui yrityskauppa, jossa Sanoma-konserni osti oppimisratkaisuja tarjoavan Tammi Oppimateriaalit -liiketoiminnan Suomessa. 1\. joulukuuta 2011 yrityksen nimeksi tuli Sanoma Pro Oy. Maaliskuussa 2014 Sanoma Pro myi yrityksille suunnatut koulutuspalvelunsa sekä yrityskirjojen kustannustoimintansa Talentumille. Kuluttajamarkkinoilla Sanoma Pro toimii Oppi&ilo-br;ändin alla. Sanoma Prossa työskentelee noin 170 henkilöä. Sanoma Pro on Suomen suurin oppimateriaalikustantaja. Se tuottaa painettuja ja sähköisiä oppimateriaaleja sekä ylläpitää ja kehittää internetpohjaista Sanoma Pro Oppimisympäristöä (aiemmin Opit). Sanoma Pro tarjoaa 0–12-vuotiaille lapsille mm. painettuja tai sähköisiä puuhatuotteita, kirjoja tai pelejä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot Luokka:Sanoma Luokka:Media-alan tuotemerkit
Amer Ammouri

Amer Ammouri () on syyrialainen muusikko. Hän syntyi Aleppossa ja aloitti udinsoiton varhaisella iällä. Hän pääsi kiertämään useiden kuuluisien laulajien, kuten Sabah Fakhrin ja Shadi Jamilin kanssa. Hän on pääudinsoittaja syyrialaista musiikkia esittävässä Salatin El Tarab -yhtyeessä, ja hän on julkaissut myös kolme sooloalbumia. Hän on esiintynyt Lähi-idässä, Euroopassa ja Amerikassa.The Oud: Amer Ammouri == Levytyksiä == * Takasim Oud * Eastern Strings – The Art of Arabian Oud Solos * Oud Mosaics == Lähteet == Luokka:Syyrialaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Udinsoittajat
Douglas Boyd

Douglas Boyd (s. 1959) on brittiläinen kapellimestari ja oboisti. Hänestä tuli vuonna 2009 Orchester Musikkollegium Winterthurin pääkapellimestari.Musikkollegium: History Boyd syntyi Glasgow'ssa ja opiskeli oboensoittoa Janet Craxtonin johdolla Royal Academy of Musicissa Lontoossa sekä Maurice Borguen johdolla Pariisissa. Boyd on sittemmin itse työskennellyt Royal Academy of Musicissa. Hän oli mukana perustamassa Euroopan kamariorkesteria ja on toiminut sen oboesolistina ja johtanut sitä usein. Hän on työskennellyt myös Manchester Cameratan pääkapellimestarina ja taiteellisena johtajana. Muita orkestereita, joiden kanssa hän on tehnyt töitä, ovat olleet City of London Sinfonia, Gardner Chamber Orchestra, Saint Paul Chamber Orchestra, BBC:n sinfoniaorkesteri, BBC Scottish Symphony Orchestra ja Bournemouthin sinfoniaorkesteri.Musikkollegium: Principal Conductor == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset oboistit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon SM-sarjakausi 1938–1939

Vuoden 1939 Jääkiekon SM-sarjaa laajennettiin seitsemän joukkueen sarjaksi. Uutena SM-sarjapaikkakuntana mukana oli Hämeenlinna. Sarja pelattiin yksinkertaisena sarjana ja runkosarjan voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti KIF, joka voitti kaikki ottelunsa. Mestaruus oli Kiffenille ensimmäinen. == Sarjataulukko == === Ottelut === huom. virhe sarjataulukossa == KIF:n mestarijoukkue == Max Broman (m.v.), Tor-Erik Hedman, Allan Ingelin, Gunnar Westerholm, Helge Johansson, Kurt Karlsson, Edmund Sjöberg, Klaus Hagström, Olof Nyholm ja Holger Granström, huoltaja: Kalle Rask. == Pistepörssi == Nimi Joukkue Ikä O M S P RM Holger Granström KIF 21 6 7 1 8 0 Keijo Kuusela Tarmo 18 6 6 2 8 0 Kalevi Ihalainen HJK 25 6 6 0 6 0 Erkki Rintala Ilves 20 6 5 1 1 0 Olof Nyholm KIF 21 6 4 0 4 0 Eero Salisma Tarmo 22 5 3 1 4 0 Jussi Tiitola Ilves 18 5 3 0 3 0 Bruno Laurén HSK 30 6 3 0 3 0 Osmo Huhti Ilves 17 6 3 0 3 0 Tor-Erik Hedman KIF 20 6 2 1 3 0 O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon SM- sarja Luokka:Vuoden 1938 jääkiekko Luokka:Vuoden 1939 jääkiekko
Jääkiekon SM-sarjakausi 1939–1940

Vuoden 1940 Jääkiekon SM-sarja peruttiin talvisodan takia. Sodassa kaatuneiden joukossa olivat muun muassa Tampereen Ilveksen kapteeni ja yksi Suomen parhaista jääkiekkoilijoista Jussi Tiitola, sekä jääkiekkoliiton varapuheenjohtaja Aaro Kivilinna. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon SM-sarja Luokka:Vuoden 1939 jääkiekko Luokka:Vuoden 1940 jääkiekko
Jääkiekon SM-sarjakausi 1941–1942

Vuoden 1942 jääkiekon SM-sarja peruttiin jatkosodan takia. Asemasotavaiheen aikana oli mahdollista pelata joitakin yksittäisiä ystävyysotteluja. ==Lähteet== Luokka:Jääkiekon SM-sarja Luokka:Vuoden 1941 jääkiekko Luokka:Vuoden 1942 jääkiekko
BMW 5-sarja

BMW 5-sarja on BMW:n vuodesta 1972 lähtien valmistama edustusluokkaan sijoittuva mallisarja. 5-sarja on 3-sarjan jälkeen BMW:n myydyin mallisarja. ==BMW 5-sarja (E12) 1972–1981== == BMW 5-sarja (E28) 1982–1987 == == BMW 5-sarja (E34) 1987–1996 == == BMW 5-sarja (E39) 1995–2004 == == BMW 5-sarja (E60) 2003–2010 == == BMW 5-sarja (F10) 2010–2016 == == BMW 5-sarja (G30) 2016–2023 == == BMW 5-sarja (G60) 2023– == == Aiheesta muualla == 5-sarja Luokka:E-segmentin autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit