EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Suomen joukkueen lipunkantajista kesäolympiakisojen avajaisissa

Tämä on luettelo Suomen kesäolympialaisten joukkueen lipunkantajista kilpailujen avajaisissa. Useimmiten Suomen lippua kesäolympialaisten avajaisissa on kantanut yleisurheilija, 11 kertaa. Edellisten olympiakisojen olympiavoittajana lippua ovat kantaneet Elmer Niklander, Eugen Ekman, Pentti Linnosvuo, Lasse Virén, Esko Rechardt, Jouko Salomäki, Mikko Kolehmainen ja Thomas Johanson. Lipunkantajista mitalin samoissa olympiakisoissa kun lippua kantoivat ovat voittaneet Eino Saastamoinen (hopea), Akilles Järvinen (hopeaa 1928 ja 1932), Eeles Landström (pronssia) ja Lasse Virén (kaksi kultaa). == Lipunkantajat == Vuoden 1908 ja 1912 kisoissa kantaja kantoi Suomi-kylttiä ja vuoden 1920 kisoista lähtien Suomen lippua. 1908 Lontoo Bruno Zilliacus yleisurheilu 1912 Tukholma Eino Saastamoinen voimistelu 1920 Antwerpen Emil Hagelberg nykyaikainen 5-ottelu 1924 Pariisi Elmer Niklander yleisurheilu 1928 Amsterdam Akilles Järvinen yleisurheilu 1932 Los Angeles Akilles Järvinen yleisurheilu 1936 Berliini Akilles Järvinen yleisurheilu 1948 Lontoo Hannes Sonck yleisurheilu 1952 Helsinki Väinö Suvivuo yleisurheilu 1956 Melbourne Eeles Landström yleisurheilu 1960 Rooma Eeles Landström yleisurheilu 1964 Tokio Eugen Ekman voimistelu 1968 Mexico City Pentti Linnosvuo ammunta 1972 München Ilkka Nummisto melonta 1976 Montreal Lasse Viren yleisurheilu 1980 Moskova Peter Tallberg purjehdus 1984 Los Angeles Esko Rechardt purjehdus 1988 Soul Jouko Salomäki paini 1992 Barcelona Harri Koskela paini 1996 Atlanta Mikko Kolehmainen melonta 2000 Sydney Olli-Pekka Karjalainen yleisurheilu 2004 Ateena Thomas Johanson purjehdus 2008 Peking Juha Hirvi ammunta 2012 Lontoo Hanna-Maria Seppälä uinti 2016 Rio de Janeiro Tuuli Petäjä-Sirén purjehdus 2020 Tokio Ari-Pekka Liukkonen uinti Satu Mäkelä-Nummela ammunta 2024 Pariisi Eetu Kallioinen ammunta Sinem Kurtbay purjehdus == Katso myös == * Luettelo Suomen joukkueen lipunkantajista talviolympiakisojen avajaisissa == Lähteet == * ===Viitteet=== Lipunkantajat kesäolympialaisissa Suomen joukkueen lipunkantajat kesäolympialaisissa Suomen joukkueen lipunkantajat kesäolympialaisissa
Saurmag I

Saurmag I () oli Kartlin (antiikin lähteiden nimellä Iberia tunteman muinaisen georgialaisen kuningaskunnan) hallitsija. Keskiaikaisten georgialaisten kronikoiden perinteisissä kuningaslistoissa häntä pidetään Iberian toisena kuninkaana. Professori Cyril Toumanoff ehdottaa vuosia 234–159 eaa. Saurmagin hallinnon ajankohdaksi. Noin vuonna 800 kirjoitettu "Kuninkaiden elämä" pitää Saurmagia kuningas Parnavaz I:n, Parnavaziani-dynastian perustajan, poikana ja seuraajana. Siinä vahvistetaan Iberian kuninkaiden primogenituuriin perustuva valtaannousujärjestys. Kertomuksen mukaan valtakunnan aateliset yhdistivät voimansa surmatakseen Saurmagin. Saatuaan tietää juonesta Saurmag pakeni dzurdzukien maahan (mahdollisesti nykyisten vainahien esi-isiä), joka oli hänen äitinsä kotimaa. Dzurdzukien avulla Saurmag murskasi kapinan ja loi uuden aatelisten luokan, joka oli suoraan riippuvainen kruunusta.Rapp, s. 280. Kronikassa kerrotaan myös, että Saurmag noudatti isänsä omaksumaa seleukideja kannattavaa politiikkaa. Iberian siteet ajan iranilaiseen maailmaan korostuvat myös itse nimessä "Saurmag", joka perustuu skyyttiläis–sarmaattilaisten kielten juureen.Rapp, s. 276. Saurmagin kerrotaan kuolleen ilman miespuolista perillistä, joten häntä seurasi hänen adoptiopoikansa ja vävynsä Mirian I.Rapp, s. 281. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Georgian kuninkaat Luokka:Parnavazianit Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Dynamo Moskova (jääpallo)

Moskovan Dynamo () on moskovalainen jääpalloseura. Vuonna 1923 perustettu seuraa kuuluu Neuvostoliiton ja Venäjän menestyksekkäimpiin. Neuvostoliiton mestaruuden Dynamo voitti 15 kertaa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen seura vajosi 1990-luvulla sarjan keskikastin joukkueeksi, ja 2000-luvun alussa Dynamo putosi Venäjän pääsarjasta. Neljän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelatun kauden jälkeen Dynamo nousi takaisin Venäjän liigaan. Seura värväsi suurella rahalla useita huippupelaajia ja voitti heti nousun jälkeisenä kautena vuonna 2006 Venäjän mestaruuden. Suomalaisista Venäjän Superliigan moskovalaista huippuseuraa on edustanut Mika Mutikainen kaudella 2005-2006. ==Saavutuksia== Saavutuksia Neuvostoliiton mestaruussarjassa: * 15 kultaa 1936, 1951, 1952, 1961, 1963, 1964, 1965, 1967, 1969, 1970, 1972, 1973, 1975, 1976, 1978 * 11 hopeaa 1950, 1954, 1959, 1966, 1968, 1971, 1974, 1977, 1984, 1987, 1988 * 5 pronssia 1956, 1960, 1962, 1986, 1991 Saavutuksia Venäjän mestaruussarjassa: * 9 kultaa 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012, 2013, 2020, 2022 * 5 hopeaa 2011, 2014, 2015, 2019, 2021 * 1 pronssi 2024 Neuvostoliiton cupin voitto 1988, 1989, 1991 (yht. 3) Venäjän cupin voitto 2005, 2006, 2008, 2010-11, 2011, 2012, 2019, 2020, 2021 (yht. 9) Venäjän Super cupin voitto 2013, 2021 (yht. 2) Kansainvälisiä saavutuksia: *Euroopan cupin voitto 1976, 1977, 1979 (yht. 3) *Maailmancupin voitto 2006, 2007, 2013 (yht. 3) *Jääpallon Champions Cup voitto 2008, 2013 (yht. 2) ==Dynamon menestys Venäjän liigassa== Kausi Ottelut Voitot Tasapelit Tappiot Maaliero Sijoitus 92/93 28 1 1 26 68-196 20 (20) 93/94 26 8 2 16 80-129 19 (23) 94/95 26 4 1 21 51-99 21 (21) 95/96 28 8 1 19 105-153 20 (22) 96/97 28 12 0 16 131-134 16 (22) 97/98 30 8 1 21 64-146 21 (24) 98/99 24 7 1 16 77-131 15 (23) 99/00 26 4 0 22 59-168 21 (22) 00/01 26 2 1 23 48-177 22 (22) 05/06 28 24 3 1 306-100 1 (22) 06/07 32 29 1 2 382-101 1 (22) Yht. 302 107 12 183 1371-1534 - == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto Dynamo Moskova Luokka:Vuonna 1923 perustetut urheiluseurat Luokka:Moskovan urheilu
Transdev

Transdev on monikansallinen joukkoliikenneyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Veolia Transdev muodostui vuonna 2011, kun ranskalaisen pörssiyhtiö Veolia Environnementin omistama Veolia Transport ja Transdev fuusioituivat Veolia Transdeviksi. Transdev on valtiollisen Caisse des Dépôts et Consignationsin ja saksalaisen Rethmann Groupin yhteisyritys. Maaliskuussa 2013 yhtiön nimi lyheni muotoon Transdev. Veolia Environnement myi osuutensa Rethmann Groupille vuonna 2019. Vuonna 2015 Transdevin liikevaihto oli 6,6 miljardia euroa ja nettovoitto 82 miljoonaa euroa. Konserniyhtiön palveluksessa oli kaikkiaan 83 000 työntekijää. Yhtiö toimi 19 maassa. Käytössä oli 43 000 kulkuneuvoa ja lisäksi yhtiön operoitavana oli 22 raideverkkoa. Yhtiön liikennevälineillä tehtiin vuodessa 3,5 miljardia matkaa (kuljetetut matkustajat 2015). Transdevilla on Euroopassa liiketoimintaa Ruotsissa, Tšekissä, Saksassa, Alankomaissa, Ranskassa, Espanjassa, Isossa- Britanniassa, Irlannissa, sekä muualla maailmassa muun muassa Australiassa, Yhdysvalloissa, Kolumbiassa ja Uudessa Kaledoniassa. Chilessä ja Argentiinassa Transdev toimii nimellä Redbus. Yhtiö liikennöi linja-autojen lisäksi muun muassa junia, metroja, pikaraitiotievaunuja, monoraileja ja laivoja. == Suomessa == Vuoden 2019 loppuun asti Transdevilla oli toimintaa myös Suomessa. Suurin osa Transdevin liikenteestä koostui pääkaupunkiseudun kaupunki- ja seutubussilinjoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Transdevin kotisivut Luokka:Linja-autoyhtiöt Luokka:Ranskalaiset yritykset
Scan Rail

Scan Rail on mahdollisuus matkustaa junilla Skandinaviassa ja Suomessa. Scan Rail -passeja on kahden tyyppisiä: 21 päivän passi, joka oikeuttaa 21 päivän matkustamisen Scan Rail -maissa, mutta vain kolmen päivän matkustamiseen passin ostomaassa ja Scan Rail Flexi -passi, joka on voimassa 15 päivää ja joista passin omistaja voi käyttää junilla matkusteluun viisi vapaavalintaista päivää. Lisäksi Scan Rail -passi oikeuttaa alennuksiin monista bussi- ja lauttamatkoista. ScanRail-lipun myynti lakkasi 31. joulukuuta 2007 ja se korvautui Interrail-lipulla. == Hinnat == Scan Rail -passin hinta määräytyy passin tyypin ja sen omistajan iän mukaan. Lapset (4-11 v) Nuoret (12-25 v) Aikuiset (26-59 v) Seniorit (60+ v) 21 päivää 185 EUR 258 EUR 370 EUR 325 EUR Scan Rail Flexi (5/15 päivää) 119 EUR 165 EUR 238 EUR 210 EUR == Katso myös == * Interrail == Aiheesta muualla == *VR:n Scan Rail -sivut *Virallinen Scan Rail -sivusto *ScanRail.net Luokka:Henkilöjunaliikenne
Kyyria (EP)

Kyyria EP on Kyyria-yhtyeen omakustanne-EP vuodelta 1993. EP äänitettiin Helsingissä TTT Studiolla joulukuussa 1992 ja tuottajana toimi Stratovariuksen kitaristi Timo Tolkki, joka myös laulaa taustalaulua kappaleella "Aprés Nous Le Déluge". Orkestereista Jimsonweed, BlakeBlake:n kotisivutBlake:n virallinen sivusto , JudgementJudgementin sivusto, Lullacry, CoarseCoarse:n sivusto tunnettu Kimmo Aroluoma soittaa bassoa EP:llä. Tämä on ainoa Kyyrian julkaisu jolla Aroluoma soittaa. Mielenkiintoiseksi tämän tekee se, että sekä Aroluoma että rumpali Karppinen ovat molemmat soittaneet Gandalf-yhtyessäGandalfin sivusto, eri syistä ja eri aikoina. Karppinen joutui jättäytymään pois Gandalf-yhtyeestä syksyllä 1993, koska Kyyria vei häneltä liikaa aikaa. Yhtyeellä ei vielä tässä vaiheessa uraa ollut levysopimusta ja siksi EP on tuotettu omakustanteena. ==Versioita== EP:llä olevat versiot kappaleista eroavat myöhemmin julkaistuihin versioihin, joskus merkittävästi. Kappaleet "Winter Winds" ja "Après Nous Le Déluge" julkaistiin uudelleen äänitettyinä ja koko lailla uudelleen miksattuina levyllä Blessed Ravings. EP:llä oleva kappale "Peacock's Foot" on melkein eri sävellys verrattuna Alien-levyllä julkaistuun uudelleen äänitettyyn versioon. Nimi "Peacock's Foot" on viittaus Kamasutrassa mainittuun kynsillä ihoon painettuun jälkeen, joka on sanottu muistuttavan riikinkukon jalkaa. ==Nimisekaannus== EP tunnetaan joskus myös nimellä Winter Winds EP, johtuen levyn ensimmäisen kappaleen nimestä. Virallisesti, tarkoittaen Teoston rekisterin mukaan, EP on kuitenkin nimetön. == Kappaleet == # # # == Kokoonpano == * Ville Tuomi – laulu * Mig Masta Tanner – kitara * Kimmo Aroluoma – basso * Dick Domestic Blues MF – koskettimet * Gas Lipstick – rummut == Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Encyclopedia Metallum -artikkeli *EP:n sanoitukset Luokka:Vuoden 1993 EP:t Luokka:Kyyrian albumit
Vahaus

Vahaus on menetelmä ihokarvojen väliaikaiseksi poistamiseksi. Uusi, ohuempi ja pehmeämpi karva kasvaa poistetun tilalle 3-8 viikon kuluessa. Vahauksella voidaan poistaa karvoitusta lähes mistä tahansa kehonosasta. Vahauksessa karvoitukselle levitetään ensin talkkia, jotta vaha tarttuisi paremmin karvaan muttei ihoon. Seuraavaksi levitetään lämmintä vahaa, joka on joko mehiläisvahaa tai synteettistä vahaa. Lopuksi vaha ja siihen takertunut karvoitus repäistään pois kangaskaistaleen avulla. Karvan takaisinkasvu kestää kauemmin kuin terällä ajeltaessa, koska suurin osa karvoista irtoaa kokonaan karvatupesta. Vahauksessa karva saattaa myös katketa ilman, että se irtoaisi kokonaan karvatupesta, jolloin se kasvaa taas nopeammin takaisin. Vahaus on hieman kivuliasta ensikertalaisille, mutta ajan myötä siihen tottuu. Lisäksi mitä useammin karvat on vahattu pois, sitä ohuempina ne kasvavat takaisin, jolloin poistaminen on jälleen helpompaa. Vahaus käy suhteellisen nopeasti, kun sen taitaa, ja tulokset ovat pitkäkestoiset. Karvatupentulehduksien ja sisäänkasvun vaara on kuitenkin aina huomioitava. Näitä välttää parhaiten kosteuttamalla ihoa säännöllisesti ja kuorimalla ihoa kuorintavoiteella kerran viikossa. == Katso myös == *Sokerointi Luokka:Kauneudenhoito
Kazakstanin jääpallomaajoukkue

Kazakstanin jääpallomaajoukkue edustaa Kazakstania kansainvälisissä jääpallon maajoukkuekilpailuissa. Kazakstanista tuli Kansainvälisen jääpalloliiton järjestyksessään yhdeksäs jäsen vuonna 1994. Joukkue on historiansa aikana saavuttanut jääpallon MM-kisoista kuusi pronssia, 2003, 2005, 2012, 2013, 2014 ja 2015. Joukkuetta valmentaa Aleksei Nikišov. ==Aiheesta muualla== * Kazakstanin maajoukkue IBDB:ssä Maajoukkue Luokka:Jääpallomaajoukkueet
Uralski Trubnik

Hokkeinyi klub Uralski Trubnik () on jääpalloseura Pervouralskin kaupungista Venäjältä. Se pelaa Venäjän jääpallon Superliigassa. Seura on perustettu vuonna 1930. Vuosina 1937-62 seuran nimi oli Metallurg ja vuosina 1962-65 NTZ, kaudella 1994-95 se pelasi Venäjän liigassa nimellä Evrazija-Sport. Neuvostoliiton pääsarjassa seura debytoi vuonna 1959. Seura on pelannut yhtäjaksoisesti korkeimmalla sarjatasolla Venäjän liigan ensimmäisestä kaudesta lähtien 1992-93. Suomalaisista Venäjän Superliigassa pelaavaa seuraa on edustanut Timo Oksanen kahden kauden ajan 2007-2009. == Saavutukset == *1 pronssi: 2019 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Venäläiset jääpalloseurat Luokka:Vuonna 1937 perustetut urheiluseurat
Rakennushallitus

Rakennushallitus () oli suomalainen keskusvirasto, joka toimi vuosina 1811–1995. Sen tehtävä oli huolehtia valtion rakennusten ylläpidosta ja suunnitella uudet valtion rakennukset. Rakennushallituksen tehtäviä hoitamaan perustettiin Valtion kiinteistölaitos, joka nykyisin tunnetaan nimellä Senaatti-kiinteistöt. Senaatti-kiinteistöt on valtion liikelaitos.Savolainen 1996. == Historia == Rakennushallitus oli ensimmäinen Suomeen autonomian aikana perustettu keskusvirasto. Viraston nimi oli ensin Yleisten rakennusten intendentinkonttori ja asetus sen perustamiseksi annettiin 3. syyskuuta 1811. Konttori perustettiin aluksi Turkuun, mutta siirrettiin Helsinkiin vuonna 1821. Intendentinkonttori korvasi Ruotsin vallan aikaisen yli- intendentinviraston maan julkista rakennustoimintaa valvovana viranomaisena.Jokinen ja Honkala 2000, s. 103 Viraston ensimmäinen päällikkö (intendentti) oli italialaissyntyinen arkkitehti Charles Bassi. Alkuvaiheessa viraston tehtävänä oli tarkistaa kirkkojen ja muiden yleisten rakennusten piirustukset ja kustannusarviot, jonka jälkeen ne lähetettiin keisarille hyväksyttäväksi. Vuonna 1865 annetulla asetuksella intendentinkonttorin nimi vaihtui Yleisten rakennusten ylihallitukseksi ja samalla perustettiin piiriorganisaatio hallituksen työmäärän keventämiseksi. Jokaiseen lääniin paitsi Uudenmaan ja Hämeen lääniin perustettiin lääninrakennuskonttori, joiden johtajia yleisesti sanotaan lääninarkkitehdeiksi. Monet lääninarkkitehdit olivat ensin arkkitehteina ylihallituksessa ennen siirtymistään lääninrakennuskonttoreiden johtoon. Yleisten rakennusten ylihallitus nimettiin vuonna 1936 Rakennushallitukseksi. == Viraston johtajat == Intendentit * Charles Bassi 1811–1824 * Carl Ludvig Engel 1824–1840 * Bernhard Federley vt. 1840–1841 * Ernst Lohrmann 1841–1865 Ylijohtajat * Ernst Lohrmann 1865–1867 * Carl Albert Edelfelt 1867–1869 * Axel Hampus Dalström 1869–1882 * Ludvig Isak Lindqvist 1882–1887 * Sebastian Gripenberg 1887–1904 * Theodor Granstedt 1905–1912 * Johan Jacob Ahrenberg 1912–1913 vt. * Vasili Barmin 1913–1917 * Magnus Schjerfbeck vt. 1917 * Onni Tarjanne 1917–1921 * Alfred Wilhelm Stenfors 1921–1922 * Yrjö Sadeniemi 1922–1936 Pääjohtajat * Väinö Vähäkallio 1936–1943 * Erkki Huttunen 1943–1953 * Jussi Lappi-Seppälä 1953–1971 * Heikki Sysimetsä 1971–1975 * Viljo Adolf Ahtee 1976–1978 * Kalevi Sassi 1978–1984 * Jaakko Kalevi Mäki vt. 1984–1985 * Matti Kalervo Mäkinen 1985–1994 * Rolf Carl Olof Paqvalin 1994–1995 == Lähteet == * Jokinen, Teppo ja Honkala, Liisa: Arkkitehtuurin sanakirja. WSOY 2000. ISBN 951-0-24579-8 * Savolainen, Raimo: Keskusvirastolinnakkeista virastoarmeijaksi. Hallintohistoriallisia tutkimuksia 22. Oy Edita Ab, Helsinki 1996. ISBN 951-37-1879-4 === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Luokka:Rakentamisen normit ja määräykset Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot Luokka:Rakentaminen Suomessa
Lähes täydellinen luku

Lähes täydellinen luku on positiivinen kokonaisluku n, jonka tekijöiden summa on yhtä paljon kuin 2n - 1. Esimerkiksi 4 on lähes täydellinen luku, koska 1 + 2 + 4 = 2\cdot 4 - 1. Kymmenen ensimmäistä lähes täydellistä lukua ovat 1, 2, 4, 8, 16, 32, 64, 128, 256 ja 512. Ainoat tunnetut lähes täydelliset luvut ovat kahden potenssit eli muotoa 2^k, jossa k on luonnollinen luku, mutta ei ole osoitettu, etteikö niiden lisäksi voisi olla muitakin lähes täydellisiä lukuja. Lähes täydelliset luvut ovat myös vajaita lukuja. == Katso myös == * Täydellinen luku Luokka:Lukuteoria
Škoda Octavia

Škoda Octavia on Škoda Auton vuosina 1959–1971 ja uudelleen vuodesta 1996 lähtien valmistama henkilöautomalli. Uuden, Volkswagen Groupin alaisuudessa kehitetyn Octavian kaksi ensimmäistä sukupolvea sijoittuivat kokonsa puolesta keskiluokkaan, mutta kolmas, vuonna 2012 esitelty sukupolvi on edeltäjiään suurempi ja sijoittuu ylempään keskiluokkaan.Škoda Octavia reviews Which? Viitattu 19.2.2016. Tiedosto:Skoda Octavia (1959) at IAA 2019 IMG 0271.jpg|Škoda Octavia (1959–1971) Tiedosto:Skoda Octavia I front 20080213.jpg|Škoda Octavia I (1996–2010) Tiedosto:Skoda Octavia II front 20100923.jpg|Škoda Octavia II (2004–2013) Tiedosto:Skoda Octavia 1.8 TSI Green tec Elegance (III) – Frontansicht, 14. April 2013, Düsseldorf.jpg|Škoda Octavia III (2012–2019) Tiedosto:Skoda Octavia IV Combi IMG 2614.jpg|Škoda Octavia IV (2019–) Uudistunut Škoda Octavia valittiin vuoden autoksi Suomessa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Octavia Luokka:C-segmentin autot Luokka:D-segmentin autot
Vietnamin đồng

Đồng (VND) on Vietnamin rahayksikkö, jonka symboli on ₫. Yksi euro oli 24 308,75 dồngia 11. toukokuuta 2022. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Vietnam
Turbo Lover

Turbo Lover on brittiläisen heavy metal -yhtye Judas Priestin tunnetuimpia kappaleita ja singlejulkaisu vuodelta 1986. Kappale löytyy myös Judas Priestin Turbo-levyltä, ja kappaleesta on tehty musiikkivideo. Kappaleen B-puolena oli kappale ”Hot for Love”. Kappale kertoo nimensä mukaisesti rakkaudesta, tai yhtyeen tyylille uskollisesti ronskiin tyyliin rakastelusta nopean auton kyydissä. Kappale on hyvin kasarimaisen rokkaava, ja siinä on käytetty kitarasyntetisaattoreita. Se on myös yhtyeen vakiokappaleita keikoilla. == Kappaleet == ;A-puoli #Turbo Lover ;B-puoli # * Hot for Love == Aiheesta muualla == * * Luokka:Judas Priestin kappaleet Luokka:Vuoden 1986 kappaleet
Rapid Wien

Rapid Wien on Itävallan menestyksekkäin jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1898 nimellä Erster Wiener Arbeiter-Fußball-Club. Tuolloin seuran värit olivat sininen ja punainen. Seuran alkuperäinen nimi viittaa siihen, että sen perustajat olivat työläisiä. Rapidia onkin aina pidetty Wienin työväen seurana, kun FK Austria Wien on ollut ylempien yhteiskuntaluokkien seura. Vuotta myöhemmin seuran nimi muutettiin muotoon SK Rapid Wien ja seuran kotiväreiksi vaihdettiin valkoinen ja vihreä. Itävalta oli yksi jalkapallon mahtimaista 1920- ja 1930-luvuilla. Rapid oli tuolloin yksi Euroopan parhaista joukkueista. Kun kansallissosialistinen Saksa miehitti Itävallan vuonna 1938, Rapidin oli pelattava Saksan Gauligassa. Tuona aikana Rapid voitti Saksan cupin (1938) ja liigan (1941). Rapid on voittanut Itävallan mestaruuden ennätykselliset 32 kertaa. Se voitti ensimmäisen mestaruutensa 1912 ja viimeisimmän 2008. Ainoa vuosikymmen, jolla Rapid ei ole saavuttanut yhtään mestaruutta, on ollut 1970-luku. Rapid on pelannut koko historiansa ajan ylimmällä sarjatasolla. Itävallan Cupin seura on voittanut 14 kertaa. Mitropa Cupin Rapid voitti kahdesti vuosina 1930 ja 1951. Seura on selvinnyt kaksi kertaa Cup-voittajien cupin finaaliin, mutta hävinnyt molemmilla kerroilla: 1985 Evertonille ja 1996 PSG:lle. Kaudella 2006 Rapid selvisi Mestarien liigan lohkovaiheeseen, mutta se hävisi kaikki ottelunsa. Rapid pelaa kotiottelunsa Allianz Stadionilla, joka valmistui vuonna 2016 Rapidin vanhan kotistadionin, Gerhard-Hanappi-Stadionin tilalle. Rakennusvaiheen aikana joukkue pelasi Ernst-Happel-Stadionilla. == Saavutukset == * Itävallan mestaruus (32): 1912, 1913, 1916, 1917, 1919, 1920, 1921, 1923, 1929, 1930, 1935, 1938, 1940, 1941, 1946, 1948, 1951, 1952, 1954, 1956, 1957, 1960, 1964, 1967, 1968, 1982, 1983, 1987, 1988, 1996, 2005, 2008 **Hopeaa (21): 1914, 1918, 1928, 1933, 1934, 1947, 1949, 1950, 1958, 1959, 1965, 1966, 1973, 1977, 1978, 1984, 1985, 1986, 1997, 1998, 1999, 2001 * Itävallan Cup (14): 1919, 1920, 1927, 1946, 1961, 1968, 1969, 1972, 1976, 1983, 1984, 1985, 1987, 1995 **Hopeaa (11): 1929, 1934, 1959, 1960, 1966, 1971, 1973, 1986, 1990, 1991, 1993, 2005 * Itävallan Supercup (3): 1986, 1987, 1988 * Saksan mestaruus: 1941 * Saksan Cup: 1938 **Hopeaa (2): 1939, 1940 * Mitropa Cup (2): 1930, 1951 **Hopeaa (3): 1927, 1928, 1956 * Cup-voittajien Cup **Hopeaa (2): 1985, 1996 * Euroopan Cup/Mestarien liiga **Välierät: 1961 **Puolivälierät (4): 1956, 1961, 1969, 1984 **Lohkovaihe (2): 1996, 2005 * UEFA Intertoto Cup (3): 1992, 1993, 2007 == Entisiä valmentajia == * Michael Büskens * Zoran Barisic * Peter Schöttel * Peter Pacult * Georg Zellhofer * Josef Hickersberger * Lothar Matthäus * Hans Krankl * Otto Barić == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloseurat Luokka:Wieniläiset urheiluseurat
Sokerialkoholit

Sokerialkoholit eli polyolit ovat hiilihydraattien hydrattuja muotoja, joiden karbonyyliryhmä (aldehydi tai ketoni) on pelkistetty primaariseksi tai sekundaariseksi hydroksyyliryhmäksi. Sokerialkoholeja käytetään yleensä makeutusaineina "sokerittomissa tuotteissa" sekä esimerkiksi hammastahnassa ja suuvesissä. Sokerialkoholeja ovat muiden muassa erytritoli, inositoli, isomalti, ksylitoli, laktitoli, maltitoli, mannitoli ja sorbitoli. Sokerialkoholeja esiintyy luontaisesti monissa hedelmissä. Niitä voidaan myös valmistaa disakkarideista ja monosakkarideista. Disakkarideista muodostetut sokerialkoholit, kuten maltitoli ja laktitoli, eivät kuitenkaan hydraudu kokonaan, sillä niissä on vain yksi pelkistettävä aldehydiryhmä. == Sokerialkoholit ravinnossa == Nimi Suhteellinen makeus (pöytäsokeri = 1,0) Kalorimäärä (kcal / g) Makeus per kalorimäärä Erytritoli 0,7 0,2 3,5 Glyseroli 0,6 4,3 0,14 Isomalti 0,5 2,0 0,25 Laktitoli 0,4 2,0 0,2 Maltitoli 0,9 2,1 0,43 Mannitoli 0,5 1,6 0,31 Sorbitoli 0,6 2,6 0,23 Ksylitoli 1,0 2,4 0,42 Vertailukohde: Pöytäsokeri 1,0 4,0 0,25 Sokerialkoholien maku muistuttaa sakkaroosin eli tavallisen pöytäsokerin makua, mutta niissä on vähemmän makeutta ja energiaa. Sokerialkoholeja voi käyttää peittämään vahvojen makeutusaineiden jättämän epämiellyttävän jälkimaun. Jotkin sokerialkoholit aiheuttavat suussa "kylmän" tunteen, kuten ksylitoli purukumissa. Kaikki kariesta aiheuttavat bakteerit eivät kykene käyttämään sokerialkoholeja ravintonaan, mutta suurin osa ksylitolin käyttäjäistä kehittää sille vastustuskykyisiä bakteerikantoja. Sokerialkoholit eivät imeydy ohutsuolessa täysin vereen, joten ne vaikuttavat verensokeriin vähemmän kuin pöytäsokeri. Tämän takia myös diabeetikot ja vähähiilihydraattista ruokavaliota noudattavat voivat kohtuullisessa määrin käyttää niitä. Suuret määrät sokerialkoholia voivat kuitenkin aiheuttaa turvotusta ja ripulia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Fineli: Sokerialkoholien lähteet ruoka-aineissa Luokka:Makeutusaineet Luokka:Alkoholit Luokka:Sokerit fr:Polyol nl:Polyol pl:Alkohol polihydroksylowy
Polyolit

Polyoli eli monenarvoinen alkoholi on alkoholi, jossa on useampi hydroksyyliryhmä. Yksinkertaisimpia ovat diolit, esim. etaanidioli eli etyleeniglykoli. Tavallisia polyoleja ovat glyseroli sekä sokerialkoholit. Polyoleja käytetään polyesterien, polykarbonaattien, polyuretaanien ja epoksien monomeereina. Esimerkiksi bisfenoli A on tavallinen polykarbonaattimonomeeri. Lisäksi nitraattiesteriräjähteitä valmistetaan vastaavista polyoleista, esim. nitroglyserolia glyserolista tai pentaerytritolitetranitraattia pentaerytritolista. Polyvinyylialkoholi on polymeerinen polyoli. Selluloosa, hemiselluloosa ja tärkkelys ovat ulospäin polyoleja, koska niissä vain hydroksyyliryhmät ovat reaktiivisia, mutta ne luokitellaan polysakkarideiksi, koska ne muodostuvat aldehydimonomeereista - monomeerien keskinäinen sidos on asetaali. Sen sijaan polyetyleeniglykoli ei ole polymeerinen polyoli vaan polyeetteri, jossa on kuitenkin kaksi hydroksyyliryhmää päässä. Luokka:Alkoholit da:Sukkeralkohol gl:Azucre-alcohol sv:Sockeralkohol th:น้ำตาลแอลกอฮอล์ zh:糖醇
Aprilia RS 125

= Aprilia RS 125 – italialainen urheilumoottoripyörien legenda = Aprilia RS 125 on italialaisen Aprilian valmistama kaksitahtinen 125-kuutioinen kevytmoottoripyörä. RS on tyyliltään replika, jonka esikuvana on käytetty Aprilian MotoGP-kilpureita. RS-malliin on saatavilla useita kisavärityksiä, kuten Valerossi-nimellä tunnettu jäljitelmä Valentino Rossin 1990-luvun lopulla käyttämästä ajokista. Eurotehoiseksi rekisteröitynä moottorin antama huipputeho on rajoitettu 11 kilowattiin Euroopan unionin lainsäädännön mukaisesti. RS on myös mahdollista rekisteröidä täystehoiseksi, jolloin sen ajamiseen vaaditaan A2-luokan ajokortti ja 18 vuoden ikä. Tällöin pyörään asennetaan TT-osat, joihin vuosimallista riippuen kuuluu pakoputkisto, CDI- boksi, pakoaukonsäädin ja kaasutin. RS-kevytmoottoripyörämalli on uudistettu kahdesti. Vuonna 1998 Suomeen rekisteröitiin ensimmäiset "munaperinä" tunnetut RS:t, joiden nimitys johtuu pyörän takakatteen ja matkustajan penkin pyöreästä muotoilusta. Sitä ennen RS:n perä oli virtaviivaisempi. Myös etukatteen ja kylkikatteiden liittymäkohta siirtyi tässä uudistuksessa. Vuonna 2006 Aprilia RS:n muotoilu uudistui täysin, jolloin katteista tuli kulmikkaat. Muotoilu on selkeästi saanut vaikutteita RS:n saman yhtiön isommasta mallista Aprilia RSV. == Tekniikka == Aprilia RS:ää on valmistettu kahdella eri moottorilla. Vuodesta 1994 lähtien käytettiin Rotax 123 -kaksitahtimoottoreita vuoteen 1998 asti. Samaa moottoria käytettiin RS:ää edeltävässä AF1 mallistossa. Nykypäivään saakka on tuotannossa ollut Rotax 122 -kaksitahtimoottori. Moottorit eivät eroa toisistaan kovinkaan paljoa muuten kuin teholtaan, jota 123 moottorissa on jonkin verran enemmän, joka on pääasiallisesti saatu erilaisella sylinterillä. 123 ja 122 moottorien varaosat käyvät melko pitkälti toisiinsa. Rotax 123 -moottorissa käytetään täysitehoisena Dell’Orto VHSB34 34 -millimetristä litteäluistista kaasutinta. Kuristettaessa kaasutin vaihdetaan Dell’Orto PHBH28 28 -millimetriseen kaasuttimeen. Samaa Dell’Orto PHBH28 28 -kaasutinta käytetään Rotax 122 -koneellisissa malleissa niin täystehoisissa kuin A1-tehoihin kuristetuissa versioissa. Vuonna 2007 pyörän sähköjärjestelmää uudistettiin ja kaasuttimeksi vaihtui Dellorto VHST28 johtuen uusista Euro 3 -päästönormeista. ==Aiheesta muualla== *Aprilia RS 125 esittely Aprilian virallisella sivulla *Aprilia RS 125 kuvia *Suomalaisen moottoripyöräsivuston Motot.Net tietopankin artikkeli Aprilia RS 125:stä *Varaosat Aprilia RS 125 RS 125
Paul Frank

Paul Frank Sunich (29. elokuuta 1967) on yhdysvaltalainen taiteilija ja vaatesuunnittelija. Hän on ehkä eniten tunnettu vaatemerkistään ”Paul Frank” ja ”Julius & Friends”-mallistosta. == Matka suunnittelijaksi == Opiskeluaikoina 1990-luvulla, Paul Frank teetti ystävilleen omia asusteita. Kyseessä oli esimerkiksi lompakoita ja selkäreppuja. Pari vuotta myöhemmin hän perusti Paul Frank Industries myydäkseen tuotteitaan. Hän teki töitä päivisin ja ompeli ja myi asusteita vapaa-aikanaan. Nykyään Paul Frank Industries on hyvin suosittu merkki nuorison keskuudessa. Firmalla on omia kauppoja ympäri Yhdysvaltaa, mutta myös Lontoosta, Amsterdamista, Berliinistä, Ateenasta, Soulista, Bangkokista ja Japanista löytyy Paul Frank-kauppoja. Suomesta Paul Frankin tuotteita myydään muun muassa One Way-liikkeeissä. Suomeen ei ole vielä perustettu erillistä Paul Frank -liikettä. Paul Frank on viime aikoina saanut uusiakin projekteja niskalleen. Hänellä on päämääränä uusi designstudio Treestitch Design ja hän on myös luonut taideteoksia hyväntekeväisyyttä varten. Paul Frankin vaatteita käyttää muun muassa Adam Brody. == Yksityiselämä == Paul Frank tapasi vaimonsa Susan Wangin vuonna 2003. Hänkin on taiteilija, ja he menivät naimisiin 18. kesäkuuta 2005. == Julius & Friends == Julius & Friends on osa Paul Frank-merkkiä ja on ehkä merkin tunnetuimpia mallistoja. Lista ”Julius & Friends”- mallistossa esiintyvistä henkilöistä: *Julius – apina *Clancy – maailman ainut miniatyyri-kirahvi *Cornelius – Clancyn isoveli, joka on normaalikokoinen kirahvi *Vic – etana *Worry Bear – änkyttävä, huolestunut karhu *Sheree L. Bandit – pesukarhu *Tod Spicoli – hamsteri *Elaine – hirvi *Ellie – elefantti *Bunny Girl – vaaleanpunaiseen kaniasuun pukeutunut Japanilainen tyttö *Skurvy – pääkallo ja luut *Mr. Owl – pöllö *Shaka Brah Yeti – lumimies *Devil Julius – Juliuksen ilkeä serkku *Marshmellows – kuumien kaakaoaaltojen ratsastajat *Missy and J – siamilaiskissat *Arthur – flamingo *Hulius – hawailainen versio Juliuksesta *Brace Face – punainen koira jolla on hammasraudat *Will – hyvin pieni hiiri *Cha Cha – chihuahua *Simmy McGiggleswick – skotlanninterrieri ==Aiheesta muualla== * Paul Frankin virallinen kotisivu * Julius-apinan verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vaatemerkit
Kuoronjohtaja

Kuoronjohtaja vastaa kuoron harjoittamisesta ja konserttiesitysten johtamisesta. Tunnettuja kuoronjohtajia Suomessa ovat mm. Harald Andersén, Erkki Pohjola ja Matti Hyökki sekä kansainvälisesti mm. Tõnu Kaljuste ja Eric Ericson ja Lasse Pekkarinen. Suomessa kuoronjohtoa voi opiskella Sibelius- Akatemian lisäksi Metropolia ammattikorkeakoulussa sekä Tampereen (TAMK) ja Jyväskylän (JAMK) ammattikorkeakouluissa. == Suomalaisia kuoronjohtajia == * Saara Aittakumpu (o.s. Perkola) * Sari Alakulppi * Kari Ala-Pöllänen * Johanna Almark * Harald Andersén * Matti Apajalahti * Leena Astikainen * Erik Bergman * Ossi Elokas * Eero Erkkilä * Kaj-Erik Gustafsson * Kyösti Haatanen * Heikki Halme * Kristian Heberg * Matti Heroja * Sakari Hildén * Juha Holma * Jaakko Hulkkonen * Matti Hyökki * Paavo Hyökki * Pasi Hyökki * Filip Häyrynen * Leif- Johan Höckert * Nikke Isomöttönen * Markku Jounela * Aarre Joutsenvirta * Arto Joutsimäki * Pekka Juhani Hannikainen * Dani Juris * Kari Kaarna * Esko Kallio * Jussi Kauranen * Ruut Kiiski * Heikki Klemetti * Mari Koistinen * Jarmo Kokkonen * Ilona Korhonen * Toivo Korhonen * Kaisa Korpela * Pekka Kostiainen * Einari Kropsu * Juha Kuivanen * Ilkka Kuusisto * Gudrun Kämäräinen * Jukka Lehtinen * Timo Lehtovaara * Heikki Liimola * Ulf Långbacka * Tapani Länsiö * Jussi Mattila * Seppo Murto * Jori Männistö * Pekka Mäntymaa * Tommi Niskala * Reijo Norio * Hannu Norjanen * Hilkka Norkamo * Timo Nuoranne * Fredrik Pacius * Kari Pappinen * Heikki Peltola * Pekka Perko * Ensti Pohjola * Erkki Pohjola * Erkki Pullinen * Urpo Rauhala * Hanna Remes * Ilmo Riihimäki * Marjukka Riihimäki * Astrid Riska * Lars Ryde * Heikki Saari * Tauno Satomaa * Nils Schweckendiek * Martin Segerstråle * Heikki Seppänen * Mikko Sidoroff * Petri Sirviö * Jani Sivén * Ulf Söderblom * Eric-Olof Söderström * Tapani Tirilä * Anna Toivakka * Teemu Tommola * Kari Turunen * Martti Turunen * Jouko Törmälä * Sanna Törmälä-Tranberg * Matti Vainio * Rita Varonen * Reima Viitala * Lena von Bonsdorff * Rolf W. Ahlberg * Markus Westerlund * Markus Yli-Jokipii * Lasse Pekkarinen == Aiheesta muualla == * Suomen kuoronjohtajayhdistys ry Luokka:Musiikkialan ammatit *
Tiibetin rata

Tiibetin rautatie on Kiinan Tiibetiin rakentama maailman korkeimmalla kulkeva rautatie. Rautatie yhdistää Tiibetin pääkaupungin Lhasan Xiningiin. Radan viimeinen 1142 km pitkä osuus Golmudista Lhasaan avattiin 1. heinäkuuta 2006. Alkuosa Xiningistä Golmudiin (830 km) otettiin käyttöön vuonna 1984. Tanggulan vuoristosolan kohdalla rautatie kulkee 5 072 metrin korkeudessa. Rautatiestä noin 550 kilometriä kulkee ikiroudan päällä. Radalla voidaan myös ikiroudan alueella ajaa 100 km/h nopeudella, kun siellä 70 km/h pidetään tavanomaisena nopeutena. Ratahanke nousi esille ensimmäistä kertaa 1950-luvulla, mutta siitä luovuttiin 1987 teknisten vaikeuksien ja tiibetiläisten vastustuksen vuoksi. Hankkeen arvoksi ulkomailla olevat tiibetiläiskriitikot arvioivat yli 19,4 miljardia yuania (2,34 miljardia Yhdysvaltain dollaria), minkä arvoiseksi Kiina arvioi sen 1995. Tiibetin kansantulo on puolet keskimääräisestä kiinalaisesta. Kiina arvioi radan tarjoavan mahdollisuuksia taloudelliseen kehitykseen kuljetusyhteyksien parannettua. Radan uskotaan voivan kehittää turismia nopeimmin. Myös lentoyhtiöt alkavat tarjota enemmän lentoja kilpaillakseen radan kanssa. Radan on arveltu lisäävän turistimääriä päivittäin 5 000-6 000:een. ==Ratakartta== ==Aiheesta muualla== * CRI 26.6.2006 *Tiibetin rata Ylen Elävässä arkistossa luokka:Kiinan rautatiet luokka:Tiibetin liikenne
Takanami (1942)

Takanami (, ’korkea aalto’) oli keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 31. elokuutaWhitley 1988 s. 203 ensimmäisenä päällikkönään Ogura Masami. == Palvelus == Alus suojasi 27.syyskuuta – 7. lokakuuta 1942 joukkojenkuljetussaattuetta Saekista Rabauliin, jolloin sen miehistö pelasti 7. lokakuuta 279 eloonjäänyttä torpedoidulta kuljetusalus Naminouemarulta. Alus saapui 10. lokakuuta Trukille, jossa se liittyi Japanin 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön. Alus suojasi 13.–15. lokakuuta Kongōa ja Harunaa, jotka tulittivat Hendersonin Fieldiä. Alus suojasi 15.–16. lokakuuta Myōkōa ja Mayaa niiden tulittaessa Hendersonin Fieldiä. Alus kuului 26. lokakuuta amiraali Kondon osastoon Santa Cruz -saarten taistelussa. Se suojasi 3.–5. marraskuuta Susuyan ja Mayan Trukilta Shortlandsiin. Alus kuljetti 7. marraskuuta täydennysjoukkoja Guadalcanalille, jolloin se kärsi pieniä vaurioita ilmahyökkäyksessä. Alus suojasi 13.–15. marraskuuta Guadalcanalin taistelussa saarelle matkaavaa joukkojenkuljetussaattuetta. Se osallistui 30. marraskuuta 1942 huoltotarvikkeiden kuljetukseen Guadalcanalille, kun sen taisteluryhmä kohtasi Yhdysvaltain laivaston risteilijöitä ja hävittäjiä (Tassafarongan taistelu). Takanami torpedoi USS Minneapolisin ja USS New Orleansin. Vihollisen tykkituli upotti Takanamin useita kilometrejä lounaaseen Savon saaresta, jolloin 197 miehistönjäsentä sai surmansa. Surmansa saaneiden joukossa oli viirikön komentaja Shimizu Toshio sekä aluksen päällikkö Ogura Masami. Alukselta pelastuneista 48 pääsi Guadalcanalille, jossa 19 joutui amerikkalaisten joukkojen vangeiksi. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Uraga Dock Company
Niina Kurkinen

Niina Kurkinen-Nyholm (s. 20. toukokuuta 1974 Kajaani) on suomalainen malli, näyttelijä ja yksityisyrittäjä. 2020-luvulla hän on keskittynyt erovalmentajan työhön. Hän asuu Tanskan Kööpenhaminassa. == Ura == === Mallin ura === Kurkinen aloitti mallin uransa 16-vuotiaana, kun hän muutti Pariisiin mallin töiden perässä. Sittemmin hän toimi pitkään kosmetiikkayhtiö Lumenen kasvona. Kurkinen on yksi Suomen menestyneimmistä malleista, ja yhteistyötä hän on tehnyt muun muassa Paparazzi-mallitoimiston kanssa. Erityisesti Kurkinen työskenteli Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Australiassa. Hän palasi pysyvämmin Suomeen 2000-luvun alkupuolella. === Näyttelijän ura === Kurkinen on näytellyt sivurooleissa muun muassa elokuvissa Levottomat ja Sooloilua sekä televisiosarjoissa Kylmäverisesti sinun, Irtiottoja ja Tahdon asia. === Yrittäjän ura === Kurkinen omisti Helsingin Bulevardilla Nina's-vaateliikkeen siskonsa kanssa vuosina 2005-2017. Kurkinen oli itse runsaasti läsnä liikkeessä, ja siitä tulikin monien julkisuuden henkilöiden suosikki. Muotiliike myi muun muassa Marnin, Dries van Notenin, Miu Miun, Christian Louboutinin, Preen Linen, Ld Tuttlen ja Marc by Marc Jacobsin luomuksia. Kurkinen myi yrityksen kiinalaiselle ostajalle alkuvuodesta 2017, ja liike lopetti uuden omistajan päätöksestä kokonaan syksyllä 2018. 2020-luvulla Kurkinen aloitti erovalmentajana. Työssään hän auttaa eronneita tai parisuhteissaan toistuvaa kaavaa noudattavia ihmisiä käsittelemään kriisiä ja tunteita rakentavalla tavalla. Kurkinen inspiroitui uralle omien erokokemustensa myötä. Hän hyödyntää valmennuksissaan amerikkalaisen pari- ja perheterapeutti Katherine Woodward Thomasin kehittämää Conscious Uncoupleing -menetelmää. === Vapaaehtoistyö === Kurkinen on lähisuhdeväkivaltaa kokeneille naisille ja tytöille tukipalveluita tarjoavan Naisten Linja Suomessa ry:n hallituksen jäsen. Hän on myös toiminut järjestön vapaaehtoisena vastaamassa väkivaltaa tai sen uhkaa kokeneiden naisten puheluihin. == Yksityiselämä == Kurkinen on syntynyt Kainuussa, mutta perhe muutti pääkaupunkiseudulle hänen ollessa hyvin pieni. Kurkisen vanhemmat erosivat tämän ollessa lapsi, ja samalla suhde isään katkesi. Kurkisen lukio jäi kesken, kun hän muutti 16-vuotiaana mallin uran perässä ulkomaille. Myöhemmin hän on suorittanut yrittäjätutkinnon ja opiskellut psykologiaa Suomessa avoimessa yliopistossa ja brittiläisessä Ardenin yliopistossa. Kurkinen oli 1990-luvun loppupuolella avoliitossa elokuvaohjaaja Antti J. Jokisen kanssa ja heille syntyi vuonna 1997 yhteinen poika. Liitto päättyi eroon vuonna 1999 ja lapsi jäi äidille. Kurkinen oli kihloissa myös jääkiekkoilija Jarkko Ruudun kanssa. He erosivat vuonna 2007. Kurkinen on puhunut julkisuudessa hakeutuneensa useisiin, vahingollisiin parisuhteisiin ja kokeneensa myös väkivaltaa joissain suhteissaan. Niina Kurkinen avioitui 6. elokuuta 2017 tanskalaisen Nikolaj Nyholmin kanssa, ja otti avioituessaan sukunimekseen yhdysnimen Kurkinen- Nyholm. Pariskunta asuu Tanskan Kööpenhaminassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dulcimer

thumb|Dulcimer Dulcimer on eurooppalainen versio Iranista ja Mesopotamiasta kotoisin olevasta santur-kielisoittimesta, joka kuuluu kordofonien soitinryhmään. Dulcimer koostuu kaikulaatikosta ja sen yli pingotetuista kielistä, jotka saadaan soimaan lyömällä niitä kahdella kapulavasaralla. Dulcimerin muita variantteja on esim. unkarilainen cimbalom. Alun perin Lähi- idässä tuhansia vuosia soitetun santurin eurooppalainen myöhempi versio dulcimer on länsimaisen pianon suora edeltäjä. Luokka:Kielisoittimet Luokka:Lyömäsoittimet
Venäjän jääpallomaajoukkue

Venäjän miesten jääpallomaajoukkue edustaa Venäjää jääpallon miesten kansainvälisissä maajoukkuekilpailuissa. Venäjä osallistui maailmanmestaruuskilpailuihin ensi kertaa 1993 Norjan kisoissa. Mitaleita joukkue on voittanut 22 eli aina mukana ollessaan: 12 mestaruutta, yhdeksän hopeaa ja yhden pronssin. == MM-kisasaavutukset == * Kultaa 1999, 2001, 2006, 2007, 2008, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, 2019 (12) * Hopeaa 1993, 1995, 1997, 2003, 2005, 2009, 2010, 2012, 2017 (9) * Pronssia 2004 (1) == Päävalmentajat == * Jevgeni Maslov 1992–1994 * Valeri Eichwald 1995–1998 * Vladimir Janko 1999–2002 * Aleksander Ziganov 2003 * Juri Fokin 2004 * Vladimir Janko 2005–2006 * Sergei Lomanov 2007 * Vladimir Janko 2007–2009 * Sergei Firsov 2009–2012 * Mihail Jurijev 2012–2015 * Sergei Mjaus 2015–2017 * Mihail Jurijev 2017–2019 * Pavel Frants 2019–2022 http://www.rusbandy.ru/news/13053/ * Ilyas Khandaev 2022- == Katso myös == *Venäjän naisten jääpallomaajoukkue == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Venäjän jääpalloliitto * Venäjän jääpallomaajoukkue IBDB:ssa Maajoukkue Luokka:Jääpallomaajoukkueet
Džvari

Džvarin luostari ( eli kirjaimellisesti "ristin luostari") on historiallinen luostari Mtskhetan kaupungissa Mtskheta-Mtianetin hallintoalueella Georgiassa. Se kohoaa korkealla vuorella kaupungin itäpuolella ja Mtkvari- ja Aragvi- jokien yhtymäkohdan yläpuolella. Džvari on yksi maan pyhimmistä paikoista ja sen historia liittyy kiinteästi maan kääntymiseen kristinuskoon. Pyhä Nino asetti perinteen mukaan paikalle ristin sen jälkeen, kun kuningas Mirian III ja siten koko Iberia oli hyväksynyt uuden uskonnon 300-luvulla. Ensimmäisen kirkon paikalle rakennutti Guaram I 500-luvun puolivälin jälkeen. Se sijaitsi nykyisen kirkon pohjoispuolella. Nykyisen kirkon rakennutti vuosina 586–605 Guaramin poika Stepanoz I. Se on yksi hienoimmista varhaisen georgialaisen kristityn arkkitehtuurin tuotoksista ja klassinen esimerkki neliapsisesta keskeiskirkosta. Kirkko on koristeltu korkokuvin. Sillä oli huomattava vaikutus Georgian arkkitehtuurin kehitykseen ja se sai aikaan lukuisia kopioita ympäri maata. Džvari on otettu vuonna 1994 yhdessä Mtskhetan muiden historiallisten monumenttien kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian luostarit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Georgiassa Luokka:Mtskheta-Mtianeti
HK Stroitel Syktyvkar

Stroitel Syktyvkar () on venäläinen jääpalloseura Komin tasavallan pääkaupungista Syktyvkarista. Stroitel perustettiin vuonna 1947. Seura nousi ensimmäistä kertaa Neuvostoliiton mestaruussarjaan kaudeksi 1983-84, ja pelasi siitä lähtien yhtäjaksoisesti Neuvostoliiton/Venäjän liigassa, aina kauteen 2009-2010 saakka. Neuvostoliiton aikoina sen paras sijoitus oli vuoden 1986 viides sija. Seuran parhaat kaudet osuvat Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisiin kausiin, se oli vuonna 1993 hopealla Venäjän liigassa, mikä on seuran historian paras saavutus. Kaudella 2007-2008 joukkue tunnettiin nimellä "Dinamo-Syktyvkar". Stroitel pelasi kolme kautta, 2010-2013, toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Venäjän jääpallon mestaruussarjassa. Seura nousi takaisin Superliigaan kaudeksi 2013-2014, voitettuaan mestaruussarjan 2013. ==Saavutuksia== * Venäjän mestaruushopeaa 1993 * Neuvostoliiton cupin loppuottelussa 1985 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://www.syktclub.info/ Stroitel Luokka:Vuonna 1947 perustetut urheiluseurat Luokka:Syktyvkar
Misi (täsmennyssivu)

Misi tarkoittaa seuraavia asioita: * Misi, kylä Rovaniemellä * Misi, rautatieasema Misin kylässä Rovaniemellä * Misijoki, joki Rovaniemellä * Misijärvi, järvi Kemijärvellä.
Rovaniemen keskuskenttä

Rovaniemen Keskuskenttä on Rovaniemen keskustassa sijaitseva yleisurheilu- ja jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 1953. Stadion toimii Ykkösessä pelaavan RoPS:in kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 2 900 katsojaa. == Historia == Keskuskenttä on avattu vuonna 1953 ja sitä piti alun perin alkaa kunnostaa syksyllä 2007. Rovaniemen kaupunki kuitenkin päätti siirtää remontin ainakin vuoteen 2008. Veikkausliigan puheenjohtaja Jan Walden ilmoitti, että jos RoPS nousisi Ykkösestä liigaan, ei sille myönnettäisi enää poikkeuslupaa pelata liigan vähimmäsvaatimukset täyttämättömällä Keskuskentällä.http://lotta.yle.fi/rswebroi.nsf/sivut/uutiset?opendocument&pageid;=ContentDE6D2 Vihdoin kesäkuussa 2008 kentällä alkoi remontti, jossa pystytettiin valomastot. Valot saatiin pystyyn hieman alkuperäisestä aikataulusta myöhässä, syyskuun alussa. Kesän 2009 aikana kentälle vaihdettiin tekonurmi ja rakennettiin uusi huoltorakennus. RoPS pelasi neljää viimeistä kotiottelua lukuun ottamatta muut kotiottelunsa evakossa Susivoudin kentällä. RoPS sai kolmesti peräkkäin poikkeusluvan pelata liigalisenssin ehtoja täyttämättömällä kentällä ja välttyi myös sanktioilta vaikka ei saanut valoja pystyyn määräaikaan, 24. elokuuta 2008, mennessä 75 000 euron sakon nojalla. Kesällä 2015 valmistui uusi pääkatsomo. Avajaiset olivat 10.7.2015 ja avausotteluna oli Veikkausliigan sen hetken kärkikamppailu RoPS-HJK. Uuden katsomorakennuksen on suunnitellut Arkkitehtityöhuone Artto Palo Rossi Tikka. == Ominaisuudet == Keskuskentällä on kolme ympäröivää juoksurataa ja etusuoralla vielä neljäs rata. Radat on päällystetty vihreällä kestopäällysteellä. Stadionilla on kesällä 2015 valmistunut uusi pääkatsomo 2 003 istumapaikalla sekä takasuoralla 800 hengen katettu katsomo. Kentällä on 1000 luxin valomastot, jotka pystytettiin alkusyksystä 2008. Keskustan luonnonnurmi korvattiin vuonna 2009 uudella tekonurmella, samalla kentälle asennettiin lämmitys. Kenttäremontin yhteydessä työmaalta löytyi sodanaikainen 105-millinen kranaatti. Keskuskentällä pelataan myös FC Santa Clausin kotiottelut ja käydään yleisurheilukilpailuja. Kenttä on myös muiden jalkapallojuniorien, lähistön koulujen ja päiväkotien virkistyskäytössä. Kenttä on peruskorjattu vuonna 1982 ja se on kenttäolosuhteiltaan täysin modernisoitu vuonna 2009. == Ennätykset == Yleisöennätys, joka on 8 543 katsojaa, syntyi 4. marraskuuta 1987. RoPS kohtasi tuolloin Euroopan Cup- voittajien Cupissa albanialaisen KS Vllaznia Shkodërin. Kotimaisten sarjojen otteluiden suurin yleisömäärä on 5 471, joka kerääntyi lehtereille ottelussa RoPS - HJK vuonna 1981. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen jalkapallostadionit Luokka:Suomen yleisurheilustadionit Luokka:Rovaniemen urheilupaikat
Epimeeri

Stereokemiassa toistensa epimeerejä ovat molekyylit, jotka eroavat keskenään vain yhden tetraedrisen kiraliakeskuksen atomien tai atomiryhmien keskinäisestä sitoutumisjärjestyksestä. Ollakseen epimeerejä, molekyyleissä tulee olla vähintään kaksi kiraliakeskusta, muuten ne olisivat vain toistensa peilikuvia eli enantiomeerejä. Epimeria on diastereomerian erityistapaus ja epimeerit ovat myös toistensa diastereomeerejä. Epimerisaatiossa toinen epimeeri muuntuu vastinepimeerikseen. Toistensa epimeerejä ovat esimerkiksi D-glukoosi ja D-galaktoosi. Nämä ovat samalla myös toistensa α/β anomeerejä. Anomeria onkin vain epimerian erityistapaus ja anomeerit ovat toistensa epimeerejä. α-D-glukoosi β-D-galaktoosi ==Lähteet== Luokka:Isomeria Luokka:Stereokemia
Red Steel

Red Steel on Ubisoft Parisin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin Wiille vuonna 2006. Red Steel paljastettiin ensi kerran toukokuun 2006 Game Informer -pelilehden numerossa, ja se oli ensimmäinen Wii-peli, josta nähtiin kuvakaappauksia ja samalla myös ensimmäinen peli, joka antoi yleisölle tietoa Wiin kyvyistä. Peli julkaistiin Wiin julkaisun myötä. Pelille on julkaistu jatko-osa Red Steel 2. == Pelaaminen == Peli hyödyntää Wiin innovatiivisen liikkeentunnistavan ohjaimen lisäksi sen lisäosaa ”nunchuckia”. Muun muassa aseita ja katanaa kontrolloidaan ohjaimella, lataus hoidetaan nunchuckia ravistamalla ja käsikranaattien heitto onnistuu tekemällä heittoliike nunchukilla. Pelin vihollisten tekoäly on kehittynyttä, sillä pelaaja voi pakottaa ne antautumaan sen sijaan että tappaisi ne. Esimerkiksi katanan voi pysäyttää ennen kuolettavaa iskua ja vihollisilta ampua aseet käsistä pois. Väkivaltaisempi lähestymistapa on mahdollinen, mutta siitä on vähemmän hyötyä; antautunut vihollinen voi antaa uusia aseita tai neuvoa uusia reittejä. Pelin ominaisuuksiin kuuluu myös ajan hidastaminen, jolloin pelaaja voi valita aseellaan vihollisista parhaat ampumiskohdat. Pelissä on mukana myös moninpeli. === Graafinen ilme === Game Informer -lehti julkaisi ensimmäiset kuvankaappaukset Red Steelistä. Kuvat levisivät nopeasti blogien ja fanisivustojen kautta. Ubisoft Paris väitti, että kyseiset kuvankaappaukset olisivat suoraan pelatessa napattuja. E3-messuilla 2006 kyseinen väite sai vahvistusta ylimäärin, sillä graafista ilmettä oltiin ehditty parantaa. Ubisoft paljasti australialaisen Hyper-lehden haastattelussa, että peli pyörii muokatulla Unreal Engine 2.5 -pelimoottorilla. Ubisoftin tiimi oli työskennellyt aiemmin kyseisen pelimoottorin parissa, joten he tiesivät sen heikkoudet ja vahvuudet. Pelin graafisella ilmeellä haetaan ennemmin taiteellista, kuin fotorealistista tyyliä. Myöhemmin Nintendon virallinen Europe-lehti kertoi, että pelaajat voisivat odottaa vielä hienompaa grafiikkaa, kuin Nintendo GameCuben Resident Evil 4:ssä. == Vastaanotto == Koska Red Steel oli ensimmäinen kolmannen osapuolen Wii-peli, josta julkistettiin kuvankaappauksia, sai se aikaan suuren jännityksen Nintendo- pelaajien keskuudessa. Suuresta julkisuudesta huolimatta Red Steel sai aikaan varsin negatiivisen vastaanoton. Monet kriitikot valittivat, että ohjaustuntuma oli liian epätarkka, eivätkä miekkailukohtauksissa käytetyt liikkeet vastanneet television ruudulla niitä, mitä pelaaja oli toteuttanut huitoessaan Wii Remotea. Ubisoft kertoi myöhemmin, että he olivat saaneet Wii Remoten kehitystyökalut liian myöhään, eivätkä siitä syystä saaneet pelin ohjausta sellaiseksi, millaiseksi he olivat sen alun perin kaavailleet. Kriittinen vastaanotto oli loppujen lopuksi varsin ristiriitainen. Game Rankingsin laskema keskiarvo pelille on 66 %. == Aiheesta muualla == * Virallinen Red Steel -sivusto * IGN-sivuston esittelyosio Luokka:Vuoden 2006 videopelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Wii-pelit