EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shaheen (ohjus)

Shaheen on yhteisnimitys kahdelle Pakistanin armeijan ohjustyypille. Nimi Shaheen tarkoittaa kuninkaallista valkoista haukkaa. Shaheenin nimellä kulkee kaksi ohjusta, I ja II. == Shaheen I == Shaheen I (Hatf-4) kantaa 750 km:n päähän eli on yksivaiheinen kiinteäpolttoaineinen lyhyen kantaman ohjus SRBM. Ohjus kuljettaa noin 700 kg taistelukärjen, joka osuu kohteeseensa 200 metrin CEP tarkkuudella. Se on luultavimmin sama kuin Kiinan DF-15 (M-9, CSS-6) ohjus. Shaheenia on arveltu myös parannetuksi Kiinan M-11-ohjukseksi.Shaheen-I M-9? federation of american scientists == Shaheen II== Shaheen II (Hatf-6) kantaa 2 000–2 500 km:n päähän, ja ohjuksen tarkkuus CEP on 350 m. Tämä ohjus kuljettaa 700–750 kg taistelukärjen. Se on siis keskimatkan ohjus IRBM, ja se käyttää kiinteää polttoainetta ja on kaksivaiheinen.Pakistan Missile Update - 2003 Wisconsin Project Shaheen II on vastaveto Intian Agni-ohjukselle, sillä tämäkin ohjus on kaksivaiheinen, kiinteäpolttoaineinen ja nopeasti laukaistava sotanäyttämön tason keskimatkan ohjus. Shaheen II lienee sama kuin Kiinan M-18. Ohjus oli vuonna 2006 Pakistanin tehokkain ohjus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Table of Pakistani Nuclear Forces, 2002 Luokka:Keskimatkan ballistiset ohjukset
Shaheen

Shaheen (persiaksi شاہین, ) voi tarkoittaa: * Shaheen-ohjusta * Shaheen Air International -lentoyhtiötä * Shaheen Air Cargo -lentoyhtiötä * Shaheen Airport Services -lentokenttäyhtiötä * Shaheen Sheik, laulaja, sanoittaja, säveltäjä, tanssija sekä näyttelijä * Shaheen, Naseem Hijazin romaani * Shaheen on myös yleinen etunimi islamilaisissa maissa * Shaheen, sukunimenä: ** Jeanne Shaheen (s. 1947), yhdysvaltalainen poliitikko ** Robert Joseph Shaheen (1937–2017), yhdysvaltalainen katolinen piispa ** Saif Saaeed Shaheen (s. 1982), kenialainen estejuoksija
Miguel Serveto

Miguel Serveto (myös Michel Servet tai Michael Servetus; 29. syyskuuta 1511 – 27. lokakuuta 1553 Geneve) oli espanjalainen tiedemies, ennen kaikkea lääkäri ja teologi, mutta myös fyysikko ja humanisti. Hän oli monipuolinen tutkija joka julkaisi artikkeleita tähtitieteen, meteorologian, maantieteen, lain filosofian, Raamatun tutkimuksen, matematiikan, anatomian ja lääketieteen alalta. Serveton väitetään keksineen sydämen ja keuhkojen välisen verenkierron, mutta todellisuudessa hän pysyi Galenoksen opissa, jonka mukaan veri ei kierrä vaan vaeltaa maksasta muualle elimistöön ja katoaa sen ravinnoksi. Areiolaisuuteen taipuvainen Serveto kirjoitti kirjan kristinuskosta ja sen harhoista. Eräässä kokouksessa hän uskalsi puhua kolminaisuusoppia ja kaikkia dogmeja vastaan. Tässä kokouksessa oli paikalla myös Jean Calvin, joka ilmoitti piispalle Serveton olevan kerettiläinen. Tämän seurauksena hänet tuomittiin ja vangittiin pakomatkan jälkeen Genevessä jossa hänet poltettiin roviolla vuonna 1553. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Miguel Servet Tutkimus . * Forsius, Arno: Miguel Serveto (1509–1553) – lääkäri, filosofi ja teologi . 2006. Luokka:Espanjalaiset tieteilijät Luokka:Harhaopista teloitetut Luokka:Vuonna 1511 syntyneet Luokka:Vuonna 1553 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sibelius (juna)

Sibelius oli VR:n junavuoro Helsingistä Pietariin, Venäjälle. Junan pääteasema Pietarissa oli Suomen rautatieasema. Junat liikennöivät aamulla Venäjälle, ja illalla Suomeen. Juna pysähtyi matkan varrella Pasilassa, Tikkurilassa, Lahdessa, Kouvolassa, Vainikkalassa ja Viipurissa. Kalusto oli suomalaista hieman Venäjän liikennettä varten muokattua IC-kalustoa. Sesonkiaikana käytettiin myös sinisiä vaunuja, joissa on ”Sibelius”-teksti. Erilaisten sähköjärjestelmien ja raideleveyden vuoksi veturi vaihdettiin Vainikkalan raja-asemalla ja Viipurissa. Muut Suomen ja Venäjän välillä liikennöivät junat olivat venäläiset Repin (Pietariin) ja yöpikajuna Tolstoi (Moskovaan). Näissä junissa käytettiin Venäjän rautatieyhtiön kalustoa. Joulukuussa 2010 Sibelius ja Repin lopettivat liikennöinnin VR:n sekä Venäjän rautatieyhtiön perustaman Karelian Trains -yhtiön hankkiman uuden suurnopeusjunan Allegron myötä. Tolstoin liikennöinti Moskovaan sen sijaan jatkui, mutta sen liikennöinti keskeytettiin koronaviruspandemian vuoksi 2020. Maaliskuussa 2022 VR päätti toistaiseksi keskeyttää yhteydenpidon RŽD:n kanssa, kun Venäjä aloitti hyökkäyksensä Ukrainaan. ==Lähteet== Luokka:Henkilöjunaliikenne Luokka:Suomen rautatieliikenne Luokka:Venäjän rautatieliikenne
Zaide

Zaide on Wolfgang Amadeus Mozartin keskeneräiseksi jäänyt ooppera. Mozart alkoi säveltää koomista oopperaa keisari Joosef II:n toiveesta. Mozart oli säveltämässä Turkkiin (kts. Ryöstö seraljista) sijoittuvaa "pelastusoopperaa" Johann Andreas Schachtnerin librettoon, mutta jätti projektin kesken keskittyäkseen Idomeneoon. Hän ei koskaan palannut jatkamaan Zaiden sävellystä. Mozartin kuoltua teos joutui kadoksiin joiksikin vuosiksi, kunnes säveltäjän leski Constanze löysi sen 1799. Oopperasta puuttuu alkusoitto sekä kolmas näytös. Lisäksi kohtauksia yhdistävät puheosuudet ovat kadonneet. Keskeneräinen työ julkaistiin vasta vuonna 1838, ja se sai ensiesityksensä lopulta 1866, Mozartin syntymän 110-vuotisjuhlapäivänä. Tunnetuin aaria lienee Zaiden Ruhe sanft, mein holdes Leben. Zaide esitettiin Suomen Kansallisoopperassa lokakuussa 2006. __NOTOC__ ==Henkilöt== *Zaide (sopraano) *Gomatz (tenori) *Allazim (basso) *sulttaani Soliman (tenori) *Osmin (basso) *Zaram, Vartiokaartin kapteeni (puherooli) *neljä orjaa (tenoreita) ==Juoni== ===Ensimmäinen näytös=== Sulttaani Soliman on vanginnut Gomatzin. Oopperan alussa Gomatz on työssä orjajoukon kanssa, valittaa kohtaloaan ja nukahtaa lopulta. Hänen nukkuessaan sulttaanin suosikki Zaide tunnustaa rakkautensa Gomatziin ja jättää muotokuvansa hänen viereensä. Herättyään Gomatz rakastuu kuvaan ja kiroaa taas kohtaloaan. Zaide palaa ja kuullaan rakkausduetto. Allazim auttaa heidät pakoon ja ensimmäinen näytös päättyy tertsettoon, jossa ennakoidaan onnellista tulevaisuutta. ===Toinen näytös=== Sulttaani on raivoissaan kun huomaa Zaiden kadonneen orjan kanssa. Hän vannoo kostavansa julmasti. Tilannetta keventää Osmin laulamalla koomisen laulun, joka ei varsinaisesti liity juoneen. Rakastavaiset tuodaan takaisin ja sulttaani on vihassaan leppymätön. Kvartetossa Zaide, Gomatz, Allazim ja sulttaani kertovat tunteistaan ja sulttaania pyydetään olemaan armollinen. Mozartin alkuperäinen musiikki päättyy kvartettoon. ===Loppu=== Koska alkuperäinen libretto on kadonnut, lopputapahtumat joudutaan rekonstruoimaan. Suomen Kansallisoopperan syksyn 2006 tuotannossa käytetään versiota, jossa vuosien takainen teko palkitaan armeliaisuudella. Sulttaani oli aikanaan joutunut merirosvojen käsiin ja nyt hän tunnistaa, että juuri Allazim oli hänen pelastajansa. Sen vuoksi hän haluaa nyt olla kaikille armollinen ja vapauttaa Gomatzin ja Zaiden. Viimeisessä kuorossa ylistetään Solimanin jalomielisyyttä. ==Lähteet== * Juoni Suomen Kansallisoopperan ohjelmasta ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *www.classicalopera.co.uk , artikkeli oopperan taustoista *opera.stanford.edu, osia libretosta Luokka:Wolfgang Amadeus Mozartin oopperat Luokka:Saksankieliset oopperat Luokka:1780-luvun musiikkiteokset
Niccolò dell’Abbate

Niccolò dell'Abbate joskus myös Niccolò (s. 1509 tai 1512 Modenassa – k. 1571)britannica.com: Niccolò dell'Abate oli italialainen manieristinen taidemaalari ja sisustaja. dell'Abbate oli aluksi oppipoikana modenalaisten kuvanveistäjien ateljeessa. Hän sai ensimmäiset vaikutuksensa ferraralaisilta taidemaalareilta Garofalolta ja Dosso Dossilta. Hän keskittyi pitkiin friiseihin, joissa hän kuvasi maallisia ja mytologisia aiheita. dell'Abbaten tyyli kypsyi, kun hän muutti Bolognaan vuonna 1547. Kaupungissa hän sai merkittäviä vaikutteita, joita antoivat etenkin Antonio da Correggio ja Parmigianino, jonka nimi aiemmin yhdistettiin Niccolò dell'Abbaten maalaukseen Nuoren miehen muotokuva. Hän teki Bolognassa pääasiassa yksityiskohtaisia maisematauluja ja aristokraattisen tyylin metsästyskohtauksia. Tuona aikana hän teki myös muutamia sisustuksia muun muassa herttuan palatsiin Sassuoloon. Vuonna 1552 dell'Abbate muutti Ranskaan, jossa asui kuolemaansa asti. Ranskassa hän työskenteli kuninkaallisessa Fontainebleaun linnassa sisustusryhmässä Francesco Primaticcion alaisuudessa. dell'Abbate muihin Ranskan ajan töihin lukeutuu muun muassa pariisilaisen kappelin kattofresko. Niccolò dell'Abbate muistetaan parhaiten mytologisista maisemistaan, jotka ovat inspiroineet myöhempiä taiteilijoita, kuten Claude Lorrainia ja Nicolas Poussinia, sekä runsaista ja aistikkaista piirroksistaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Christophe Brouardin arvostelu Niccolòn vuoden 2005 näyttelystä * Lexikon över äldre konst, Raben & Sjögrens, 1959 Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1509 syntyneet Luokka:Vuonna 1571 kuolleet Luokka:Manierismin taiteilijat
Michelle Perry

Michelle Perry (s. 1. toukokuuta 1979 Granada Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka päälajit ovat seitsenottelu ja aitajuoksu. High school -aikoinaan Perryn päälaji oli aitajuoksu, mutta kun hän aloitti opintonsa Kalifornian yliopistossa, hänen valmentajansa suosittelivat hänelle seitsenottelua. Perry sijoittui toiseksi vuonna 2001 NCAA-mestaruuskilpailujen seitsenottelussa. Samana vuonna hän valmistui sosiologian alalta.http://www.usolympicteam.com/26_22118.htm Perry selviytyi 2004 Ateenan olympialaisiin, joissa hän sijoittui seitsenottelussa neljänneksitoista tuloksella 6124. Tämän jälkeen hän on keskittynyt pika- aitoihin, ja Helsingin MM-kisoissa 2005 hän voittikin 100 metrin aitajuoksussa maailmanmestaruuden ajalla 12,66. Hän voitti lajissa myös IAAF:n yleisurheilufinaalin 2005 ajalla 12,54 ja 2006 ajalla 12,52. Perry uusi 100 metrin aitojen mestaruutensa 2007 Osakassa. ==Ennätykset== * 100 metrin juoksu: 11,34 (2007) * 200 metrin juoksu: 22,91 (2004) * 800 metrin juoksu: 2.12,81 (2004) * 100 metrin aitajuoksu: 12,43 (2005 ja 2006) * 400 metrin aitajuoksu: 56,23 (2001) * Korkeushyppy: 170 (2004) * Pituushyppy: 614 (2001) * Kuulantyöntö: 12,07 (2003) * Keihäänheitto: 40,73 (2004) * Seitsenottelu: 6126 (2004) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mäkäräinen

Mäkäräinen on suomalainen sukunimi. Se on yleisin Iisalmella, Kajaanissa, Puolangalla ja Ristijärvellä. Nimestä on asiakirjamerkintöjä 1500-luvulta lähtien. Mäkäräinen on melko harvinainen sukunimi. Väestörekisterikeskuksen mukaan vain 1 120 ihmistä on kantanut sitä, ja nykyisenä nimenä se on hiukan 479:lla. Sukunimen on arveltu mahdollisesti sisältävän etuvokaalisen muunnoksen Makariokseen perustuvasta kansanomaisesta etunimestä Makara, Makari. Sana voi tarkoittaa myös sääskien alalahkoon kuuluvaa hyönteistä. == Tunnettuja Mäkäräisiä == * Heikki Mäkäräinen (s. 1988), näyttelijä * Jasse Mäkäräinen (s. 2002), jääkiekkoilija * Juho Mäkäräinen, Heikan Jussi (1892–1967), Hollolan Herralassa asunut suutari ja kyläfilosofi * Kaisa Mäkäräinen (s. 1983), Kontiolahden Urheilijoita edustava ampumahiihtäjä * Matti Mäkäräinen, 1980-luvulla HIFK:ssa SM-liigaa pelannut maalivahti. ==Lähteet== Luokka:Sukunimet
Ike Clanton

Ike Clanton (1847 Missouri, Yhdysvallat – 1887) oli yhdysvaltalainen rikollinen. Hän johti rosvojoukkoa, joka hävisi O. K. Corralin taistelun Earpin veljesten joukolle 26. lokakuuta 1881. Ike Clantonin äiti oli Mariah Sexton Clanton ja isä Newman Haynes Clanton. Clantonilla oli neljä veljeä ja kaksi siskoa. Hänen äitinsä kuoli vuonna 1866 Clantonin ollessa alle 20-vuotias. Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Helmut Lotti

Helmut Lotti (oik. Helmut Lotigiers, s. 22. lokakuuta 1969 Gent, Belgia) on belgialainen laulaja. Lotti aloitti esiintymiset laulukilpailuissa vuonna 1988 nimellä Kevin Leach, ja seuraavana vuonna hän voitti valtakunnallisessa laulukilpailussa toisen palkinnon. Vuonna 1990 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa, ja vuonna 1994 häneltä ilmestyi ensimmäinen sävellys Just For You. Hän on levyttänyt menestyksellisesti klassista musiikkia, afrikkalaista, latino- venäläistä musiikkia, amerikkalaisia pop-klassikoita sekä swingiä. Helmut Lotti on myynyt maailmanlaajuisesti yli 13 miljoonaa albumia ja hänelle on myönnetty yli 80 platina- ja 70 kultalevyä. Hän toimii vapaaehtoisena Unicefin kansallisena hyvän tahdon lähettiläänä ja osallistuu rasismia sekä äärioikeistoa vastaan järjestettyihin 0110-konsertteihin. Lotti palasi tauon jälkeen myös Suomeen esiintymään 2018. == Levytykset == *Vlaamse Nachten (1990) *Alles Wat Ik Voel (1992) *Memories (1993) *Just For You (1994) *Helmut Lotti goes Classic (1995) *Helmut Lotti goes Classic II (1996) *Helmut Lotti goes Classic III (1997) *Helmut Lotti goes Classic Final Edition (1998) *A Classical Christmas With Helmut Lotti (1998) *Out Of Africa (1999) *Latino Classics (2000) *Latino Love Songs (2001) *My Tribute To The King (2002) *Pop Classics in Symphony (2003) *Helmut Lotti Goes Classic Edition Especial en Espanol (2003) *From Russia With Love (2004) *My Favourite Classics (2006) *The Crooners (2006) *0110 (2006, single) *Time To Swing (2008) * The Comeback Album (2016) * Soul Classics in Symphony (2018) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helmut Lottin kotisivut Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
DikuMUD

DikuMUD tai vain Diku on MUD-pelien lajityyppi, jota on yleensä pidetty hyvin taistelu- ja hack and slash -suuntautuneena. Alkuperäisen DikuMUDin kirjoittivat Sebastian Hammer, Tom Madsen, Katja Nyboe, Michael Seifert ja Hans Henrik Staerfeldt Kööpenhaminan yliopiston tietojenkäsittelytieteen laitoksella (Datalogisk Institut ved Københavns Universitet, DIKU) vuonna 1990, pitkälti AberMUDin ja Dungeons & Dragonsin inspiroimana. Tekniikaltaan alkuperäinen Diku-palvelinohjelma ei ole kovinkaan hienostunut tai joustava. Muutokset pelimaailmaan (alueet, ei-pelaaja-hahmot eli "mobit" (engl. mobile), jne.) tai pelin toiminnallisuuteen vaativat käytännössä ohjelman uudelleenkäynnistämisen ja ainakin jälkimmäisessä tapauksessa ensin myös C-kielisen lähdekoodin uudelleenkääntämisen. Myös pelin parseri (sekä alkuperäisessä Dikussa että uudemmissa johdannaisissa) on varsin yksinkertainen eikä osaa tulkita mitään monimutkaisia, luonnollisen kielen tyylisiä komentoja. Diku on poikinut useita johdannaisia, joista merkittävimpinä on syytä mainita CircleMUD- ja Merc-haarat. Osa näistä uudemmista Dikuista myös sisältää piirteitä, jotka mahdollistavat pelimaailman ja pelimekanismien muuttamisen MUDin ajon aikana, joskin yleensä huomattavasti rajoitetummin kuin esimerkiksi LPMudeissa. Sekä alkuperäinen Diku-julkaisu (Gamma0.0) että myöhemmät johdannaiset ovat tyypillisesti vapaasti levitettävää materiaalia, jota saa käyttää epäkaupallisiin tarkoituksiin. Pitkään toimineita, 1990-luvun alkupuolella avattuja dikumudeja ovat tai ovat olleet muun muassa Apocalypse DikuMUD (Yhdysvallat), GrimneMUD (Norja) sekä Imperial DikuMUD (Suomi). == Johdannaisia == * CircleMUD * Merc * SillyMUD == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Rec.games.mud.diku -FAQ * Alkuperäinen DikuMUD-lisenssi * Mud Bytes: Diku-ohjelmakoodia ja muuta materiaalia Luokka:MUD-palvelimet ja -tyypit
Crank

Crank on vuonna 2006 valmistunut yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Jason Statham, Amy Smart, Efren Ramirez ja Dwight Yoakam. Crank sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2 515 teatterissa 1. syyskuuta 2006. Elokuvan tuotti Lions Gate Entertainment, ja sen ohjasi sekä käsikirjoitti Mark Neveldine ja Brian Taylor. Ensimmäisenä päivänään elokuva tuotti Yhdysvalloissa 3,3 miljoonaa dollaria, joka oli eniten kyseisenä päivänä. Ensimmäisellä viikollaan Crank tuotti 13 miljoonaa. Elokuvan budjetti oli yhteensä 12 miljoonaa.http://boxofficemojo.com/movies/?id=crank.htm Lions Gate Films markkinoi elokuvaansa muun muassa YouTuben kautta. Pääosan esittäjä Jason Statham suoritti elokuvassa kaikki ajokohtauksensa itse ilman stuntnäyttelijöiden apuja.http://joblo.com/index.php?id=12652 Crankin jatko- osan Crank 2:n ensi-ilta oli vuonna 2009. ==Juoni== Chev Chelios (Jason Statham) on palkkatappaja, joka tehtävän suoritettuaan herää kodistaan ja huomaa vointinsa heikoksi. Chelios löytää olohuoneestaan DVD:n, jossa kilpaileva palkkatappaja Verona kertoo ruiskuttaneensa häneen Pekingin cocktailiksi kutsuttua myrkkyä, ja että hänellä olisi vain tunti elinaikaa. Chelios lähtee liikkeelle talostaan ja huomaa pian, että adrenaliinin eritys poistaa väliaikaisesti myrkyn vaikutuksen. Chelios lähtee kostamaan hänet myrkyttäneille henkilöille ja hyvästelemään tyttöystävänsä Even (Amy Smart), samaan aikaan kun hän kamppailee pitääkseen adrenaliinitasonsa korkealla. Elokuvan aikana hän kohtaa useita työnantajiaan etsiessään vastalääkettä mysteeriseen myrkkyyn ja saa lopulta selville kuka kaiken takana on. ==Rooliluettelo== * Jason Statham - Chev Chelios * Amy Smart - Eve Lydon * Jose Pablo Cantillo - Ricky Verona * Carlos Sanz - Carlito * Dwight Yoakam - Doc Miles * Efren Ramirez - Kaylo * Keone Young - Don Kim * Reno Wilson - Orlando == Arvostelut == Sivusto Arvio Arvosana Metacritic metascore 57/100 Rotten Tomatoes tomatometer 62% ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elokuvan virallinen sivu Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Mafiaelokuvat Luokka:Mark Neveldinen ja Brian Taylorin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Karma (Karman albumi)

Karma on suomalaisen Karma-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Albumille on koottu singlejä ja uusia kappaleita. Levyn ensimmäinen kappale "Rock'n roll taas soi" on käännös Vanity Faren kappaleesta "Rock and Roll Is Back". "Sä soudat ja huopaat", "Viimeinen mutka", "Nään tuokion sen" ja "Taas elän" ovat bändin omaa tuotantoa jotka Leif Kiviharju teki Vexi Salmen kanssa. "Wig-wam-bam" sekä "Katujen uhka" ovat aikansa tyyliin raskasta glam rockia, ja kummatkin kappaleet ovat Sweet-yhtyeen kappaleiden käännöksiä. "Manana" on käännös Bay City Rollersin samannimisestä kappaleesta. "Pakoon pahaa maailmaa" on Uriah Heep-kappaleen "Stealin'" käännös. "Kaiken mä saan" on käännös Henner Hoierin kappaleesta "Sie ist noch frei". "Kiviset kadut" on käännös Elton Johnin kappaleesta "Goodbye Yellow Brick Road". Albumilta julkaistiin singleinä Viimeinen mutka/Rock'n roll taas soi, Wig-wam-bam/Kaiken mä saan, Katujen uhka/Manana ja Kiviset kadut/Pakoon pahaa maailmaa. Albumi on siis suurimmaksi osin kokoelma singleistä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Karma discogs.com -sivustolla Luokka:Karman albumit Luokka:Vuoden 1973 albumit
Pilari

Pilari on rakennuksen vapaasti seisova pystytuki, joka on poikkileikkaukseltaan yleensä nelikulmainen tai pyöreä. Osittain seinään upotettua tai siihen kiinni rakennettua litistynyttä nelikulmaista pilaria kutsutaan pilasteriksi. Tukipilari eli kontrefori on pilarimainen seinän vahvistukseksi tehty rakennelma, johon kattoholvin sivupaine kohdistuu. Se voi muodoltaan olla joko suora tai porrastettu. Suomessa kehitettiin lamasalvospilareita käyttävä tukijärjestelmä, joka on käytössä vanhoissa tukipilarikirkoissa. ==Esimerkkejä== Tiedosto:Nürnberg Innerer Laufer Platz 11 Landauerkapelle 027.JPG|Pilareita Tiedosto:Stift Heiligenkreuz-2020.jpg|Kimppupilari Tiedosto:Chartres Cathedral Buttresses N 2007 08 31.jpg|Tukipilareita Tiedosto:Notre-Dame de Paris 041.jpg|Ulkoisia tukipilareita kaarineen, jotka johtavat kattoholvin sivupaineen pilareihin ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Rakennuksen runko Luokka:Pylväät
Ajaton A. Aimo

__NOTOC__ Ajaton A. Aimo on A. Aimon kokoelma-albumi, johon on koottu vanhoja savikiekkokappaleita. Dallape-orkesteri säestää A. Aimoa. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # == Aiheesta muualla == * Ajaton A. Aimo discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1972 kokoelma-albumit Luokka:A. Aimon albumit
Tunturisatu

__NOTOC__ Tunturisatu on A. Aimon kokoelma-albumi vuodelta 1975, johon on koottu vanhoja savikiekkokappaleita. Aimoa säestää Dallape-orkesteri. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # == Aiheesta muualla == * Tunturisatu discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1975 kokoelma-albumit Luokka:A. Aimon albumit
Unohtumattomat (A. Aimo)

Unohtumattomat on A. Aimon kokoelma-albumi vuodelta 1986, johon on koottu vanhoja savikiekkokappaleita. Säestäjänä toimii Dallape-orkesteri. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 kokoelma-albumit Luokka:A. Aimon albumit
Saksan Grand Prix 1998

Saksan Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 2. elokuuta 1998 Saksassa Hockenheimin radalla. Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Mika Häkkinen. Hallinnut maailmanmestari Jacques Villeneuve ajoi kaudella ensimmäistä kertaa palkintosijalle. == Tulokset == 1998 German Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 8 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 45 1'20:47.984 1 10 2 7 David Coulthard McLaren-Mercedes 45 0.426 2 6 3 1 Jacques Villeneuve Williams-Mecachrome 45 2.577 3 4 4 9 Damon Hill Jordan-Mugen-Honda 45 7.185 5 3 5 3 Michael Schumacher Ferrari 45 12.613 9 2 6 10 Ralf Schumacher Jordan-Mugen-Honda 45 29.738 4 1 7 5 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 45 31.026 8 8 4 Eddie Irvine Ferrari 45 31.649 6 9 2 Heinz-Harald Frentzen Williams-Mecachrome 45 32.784 10 10 14 Jean Alesi Sauber-Petronas 45 48.371 11 11 6 Alexander Wurz Benetton-Playlife 45 57.994 7 12 12 Jarno Trulli Prost-Peugeot 44 +1 krs. 14 13 21 Toranosuke Takagi Tyrrell-Ford 44 +1 krs. 15 14 17 Mika Salo Arrows 44 +1 krs. 17 15 11 Olivier Panis Prost-Peugeot 44 +1 krs. 16 16 23 Esteban Tuero Minardi-Ford 43 +2 krs. 21 Kesk. 15 Johnny Herbert Sauber- Petronas 37 Vaihdelaatikko 12 Kesk. 22 Shinji Nakano Minardi-Ford 36 Vaihdelaatikko 20 Kesk. 18 Rubens Barrichello Stewart-Ford 27 Vaihdelaatikko 13 Kesk. 19 Jos Verstappen Stewart-Ford 24 Vaihdelaatikko 19 Kesk. 16 Pedro Diniz Arrows 2 Kaasu 18 DNQ 20 Ricardo Rosset Tyrrell-Ford Karsiutui ==Tilanne kuljettajien MM-sarjassa== Sija Kuljettaja Talli Pisteet 1\. Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 76 2\. Michael Schumacher Ferrari 60 3\. David Coulthard McLaren-Mercedes 42 4\. Eddie Irvine Ferrari 32 5\. Alexander Wurz Benetton-Playlife 17 6\. Jacques Villeneuve Williams-Mecachrome 16 7\. Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 15 8\. Heinz-Harald Frentzen Williams- Mecachrome 8 9\. Rubens Barrichello Stewart-Ford 4 10\. Ralf Schumacher Jordan-Mugen-Honda 4 11\. Mika Salo Arrows 3 12\. Damon Hill Jordan-Mugen- Honda 3 13\. Jean Alesi Sauber-Petronas 3 14\. Johnny Herbert Sauber-Petronas 1 15\. Pedro Diniz Arrows 1 16\. Jan Magnussen Stewart-Ford 1 ==Lähteet== Luokka:Saksan Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1998
Unkarin Grand Prix 1998

Unkarin Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 16. elokuuta 1998 Hungaroringin radalla Unkarissa. Kilpailun voitti Michael Schumacher, joka nousi kolmannesta lähtöruudusta voittoon käyttämällä onnistuneesti kolmen pysähdyksen taktiikkaa. Schumacher ajoi kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1,19.286. == Tulokset == 1998 Hungarian Grand Prix Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Michael Schumacher Ferrari 77 1'45:25.550 3 10 2 7 David Coulthard McLaren- Mercedes 77 9.433 2 6 3 1 Jacques Villeneuve Williams-Mecachrome 77 44.444 6 4 4 9 Damon Hill Jordan-Mugen-Honda 77 55.076 4 3 5 2 Heinz-Harald Frentzen Williams-Mecachrome 77 56.51 7 2 6 8 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 76 +1 krs. 1 1 7 14 Jean Alesi Sauber-Petronas 76 +1 krs. 11 8 5 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 76 +1 krs. 8 9 10 Ralf Schumacher Jordan-Mugen-Honda 76 +1 krs. 10 10 15 Johnny Herbert Sauber-Petronas 76 +1 krs. 15 11 16 Pedro Diniz Arrows 74 +3 krs. 12 12 11 Olivier Panis Prost-Peugeot 74 +3 krs. 20 13 19 Jos Verstappen Stewart-Ford 74 +3 krs. 17 14 21 Toranosuke Takagi Tyrrell-Ford 74 +3 krs. 18 15 22 Shinji Nakano Minardi-Ford 74 +3 krs. 19 Kesk. 6 Alexander Wurz Benetton-Playlife 69 Vaihdelaatikko 9 Kesk. 18 Rubens Barrichello Stewart-Ford 54 Vaihdelaatikko 14 Kesk. 12 Jarno Trulli Prost- Peugeot 28 Moottori 16 Kesk. 17 Mika Salo Arrows 18 Vaihdelaatikko 13 Kesk. 4 Eddie Irvine Ferrari 13 Vaihdelaatikko 5 Kesk. 23 Esteban Tuero Minardi-Ford 13 Moottori 21 DNQ 20 Ricardo Rosset Tyrrell-Ford Karsiutui ==Lähteet== Luokka:Unkarin Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1998
Juhani Pietarinen

Juhani Pietarinen (16. joulukuuta 1938 Iisalmi – 7. elokuuta 2018 Helsinki) oli Turun yliopiston käytännöllisen filosofian professori. Kirjoituksissaan hän käsitteli muun muassa filosofian klassikoita, lääkintäetiikkaa ja ympäristöfilosofiaa. == Teoksia == * * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Panagia (koru)

Panagia () on ortodoksisen piispan arvoasemaa ja tehtävää osoittava kaulakoru, joka riippuu piispalla rinnan päällä joko yksinään tai kaularistin kanssa. Panagiassa on yleensä kuvattu Jumalansynnyttäjän (Panagia) ikoni, mutta muukin kuva on mahdollinen; kyseessä voi olla piispan henkilökohtaisen tai hiippakunnalle erityisen merkittävän suojeluspyhän ikoni. Nimitys panagia on käytössä vain slaavilaisessa perinteessä, kreikkalaisessa perinteessä siitä käytetään nimitystä enkolpion (ἐγκόλπιον). Joskus käytetään näitä kahta nimitystä rinnakkain, jolloin Panagia tarkoittaa Neitsyt Marian ikonilla ja Enkolpion Kristuksen ikonilla varustettua piispan riipusta. Arkkipiispat, muun muassa KP arkkipiispa Leo, käyttävät palveluksessa sekä panagiaa että enkolpionia; tämä on heidän virka-asemansa ainoa jumalanpalveluspuvussa käytettävä tunnus. Suomessa vieraillut KP Washingtonin arkkipiispa ja Kanadan metropoliitta Herman käytti näiden kahden lisäksi myös koruristiä. Panagia tarkoittaa myös Neitsyt Marian sinetillä varustettua ortodoksista ehtoollisleipää, josta otetaan palanen hänen kunniakseen ehtoollislautaselle proskomidia toimitettaessa. == Aiheesta muualla == *Ortodoksi.net: Panagia, enkolpion Luokka:Korut Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Marian kunnioittaminen
Espanjan Marokko

Espanjan Marokko (, ) oli Espanjalle kuulunut alue Marokon pohjoisosassa. Espanjan Marokosta tuli Espanjan siirtomaa vuonna 1912 Fezin sopimuksella toisen Marokon kriisin jälkeen, jolloin Marokko menetti itsenäisyytensä. Muu osa Marokosta kuului Ranskaan nimellä Ranskan Marokko. Siirtomaa-aika päättyi vuonna 1956, kun Ranska ja Espanja tunnustivat Marokon itsenäisyyden. Espanjan Marokon pääkaupunki ja suurin kaupunki oli Tétouan. Espanjan Marokkoon luettiin hallinnollisesti kuuluviksi myös Ceuta, Melilla, Islas Chafarinas, Peñón de Alhucemas ja Peñón de Vélez de la Gomera, jotka kuitenkin olivat olleet Espanjan hallinnassa jo ennen Fezin sopimusta. Ne myös jäivät Espanjalle senkin jälkeen, kun Marokko vuonna 1956 itsenäistyi uudelleen. Marokko on tosin vaatinut niitä itselleen. Rifin alue irtautui Espanjan Marokosta vuonna 1921 itsenäiseksi Rifin tasavallaksi. Vuonna 1926 Ranskan ja Espanjan siirtomaa-armeija miehitti jälleen alueen. Tangerista tehtiin vuonna 1923 kansainvälinen vyöhyke, jota hallitsivat Ranskan, Espanjan ja Britannian virkamiehet. Italia liittyi sopimukseen vuonna 1928. == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset siirtomaat Afrikassa Marokko Luokka:Marokon historia
Toivalan Urheilijat

Toivalan Urheilijat (ToU) on vuonna 1945 perustettu urheiluseura Toivalassa, Siilinjärvellä. ToU tunnetaan erityisesti työstään juniorijalkapallon parissa. Seura pelaa kotipelinsä Tanhulan tekonurmikentällä Toivalassa. ToU:n miesten joukkue pelasi kaudella 2009 Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa, josta se putosi kaudeksi 2010 Neloseen. Miesten joukkue on pelannut 2020-luvulla Nelosessa ja pelaa siellä edelleen kaudella 2022. Korkeimmillaan se on ollut 2. divisioonassa, vuosina 1983 ja 1985. ToU:n naisten joukkue pelaa kaudella 2022 valtakunnallista Kakkosta noustuaan sinne vuonna 2016. Korkeimmillaan naisten joukkue on sijoittunut Kakkosessa toiseksi vuonna 2020. Naisten joukkueen päävalmentaja on Marko Kurikka. Seuran B-tytöt pelasivat ikäluokkansa SM- sarjaa syksyllä 2006, mikä on ToU:n juniorijoukkueiden mainittavimpia saavutuksia. ToU:lla on yli kymmenen juniorijoukkuetta ja seura tekee yhteistoimintaa alueen muiden seurojen osalta. ToU:n toiminta ei rajoitu jalkapalloon. Seura ylläpitää liikuntaleikkikoulua, 7–8-vuotiaitten liikuntakerhoa ja aktivoi jäseniään myös yleisen kuntoilun parissa. Tyttöjen osuus ToU:n jäsenistä on huomattava. Seuran kasvatteja ovat muun muassa Suomen 1990-luvun jalkapallolegendoihin kuuluva Harri Ylönen ja Kuopion Palloseurassa pelannut Jan Berg. Molemmat ovat toimineet tai toimivat edelleen seuran eri joukkueiden valmentajina. == Aiheesta muualla == *Seuran viralliset sivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Siilinjärveläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Ranskan Marokko

Ranskan Marokko (, ) oli Ranskan ylivallan alainen protektoraatti, joka tuli Ranskan hallintaan Fèsin sopimuksella vuonna 1912, toisen Marokon kriisin jälkeen. Samalla Espanja sai alueen Marokon pohjoisosasta. Suurimmat kaupungit Ranskan Marokon alueella olivat Casablanca, Rabat, Marrakesh ja Agadir. Tangerista tehtiin vuonna 1923 kansainvälinen vyöhyke, jota hallitsivat Ranskan, Espanjan ja Britannian virkamiehet. Italia liittyi sopimukseen vuonna 1928. Ranskan Marokossa oli omat postimerkit. Postimerkeissä luki ranskaksi MAROC (). Vuonna 1914 niissä luki PROTECTORAT FRANÇAIS MAROC (). Lisäksi siellä oli oma rahayksikkö Marokon rial vuosina 1912–1921 ja Marokon frangi vuosina 1921–1956. Ranskan Marokosta tuli itsenäinen kuningaskunta vuonna 1956, jolloin siihen yhdistettiin myös Espanjan Marokko ja Tanger. == Hallitsijat == === Sulttaanit === * Yusef (1912–1927) * Muhammad V (1927–1961), muutti hallitsija-arvonsa sulttaanista kuninkaaksi vuonna 1957. Syrjäytettiin ja karkotettiin Korsikalle ja Madagaskarille vuosina 1953–1955. * Muhammad ibn Arafa, Ranskan nukkehallitsija (1953–1955) * Muhammad V (1955–1956) === Kenraalikuvernöörit === * Hubert Lyautey (1907–1912) (sotilashallinto) * Hubert Lyautey (1912–1925) (siviilihallinto) * Henri Gouraud (1916–1917) * Théodore Steeg (1925–1929) * Lucien Saint (1929–1933) * Auguste Henri Ponsot (1933–1936) * Marcel Peyrouton (1936) * Charles Hippolyte Noguès (1936–1943) * Gabriel Puaux (1943–1946) * Eirik Labonne (1946–1947) * Alphonse Pierre Juin (1947–1951) * Augustin Léon Guillaume (1951–1954) * Francis Lacoste (1954–1955) * Gilbert Yves Édmond Grandval (1955) * Pierre Boyer de Latour (1955) * André Louis Dubois (1955–1956) == Aiheesta muualla == Luokka:Entiset protektoraatit Luokka:Entiset siirtomaat Afrikassa Luokka:Marokon historia Marokko
UB40

UB40 on englantilainen reggae-yhtye, joka perustettiin 1978. Sen suurimpia hittejä ovat heidän kaksi Billboard Hot 100 listaykköstä "Red Red Wine" ja "Can't Help Falling in Love". Muita hittejä ovat mm. ”Kingston Town”, ”King”, ”One in Ten”, ”Madam Medusa”, ”Food for Thought” ja ”Signing Off”. ==Jäsenet== === Nykyinen kokoonpano === *James (Jimmy) Brown – rummut (1978–) *Robin Campbell – kitara, laulu (1978–) *Earl Falconer – basso, laulu (1978–) *Norman Hassan – pasuuna, laulu, rytmisoittimet (1978–) *Duncan Campbell – laulu (2008–) === Entiset jäsenet === *Ali Campbell – kitara, laulu (1978–2008) *Mickey Virtue – kosketinsoittimet (1979–2008) *Astro (oik. Terence Wilson) – laulu, rytmisoittimet, trumpetti (1979–2013) *Brian Travers – saksofoni (1978–2021) Tiedosto:DuncanCampbell.jpg|Duncan Campbell Tiedosto:Robin Campbell UB40.jpg|Robin Campbell Tiedosto:EarlFalconer.jpg|Earl Falconer Tiedosto:NormanHassan.jpg|Norman Hassan Tiedosto:TraversParryUB40.jpg|Brian Travers & Laurence Parry Tiedosto:AstroUB40.jpg|Astro ==Diskografia== *Signing Off (1980) *Present Arms (1981) *UB44 (1982) *Labour of Love (1983) *Geffery Morgan (1984) *Baggariddim (1985) *Rat in the Kitchen (1986) *UB40 (1988) *Labour of Love II (1989) *Promises and Lies (1993) *Guns in the Ghetto (1997) *Labour of Love III (1998) *Cover Up (2001) *Homegrown (2003) *Who You Fighting For? (2005) *TwentyFourSeven (2008) *Labour of Love IV (2010) *Getting Over the Storm (2013) *For the Many (2019) *Bigga Baggariddim (2021) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * UB40 – virallinen kotisivu Luokka:Brittiläiset reggaeyhtyeet Luokka:1980-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Julija Petšonkina

Julija Sergejevna Petšonkina (, o.s. Nosova, s. 21. huhtikuuta 1978 Krasnojarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen 400 metrin aitajuoksija. Hän piti vuosina 2003–2019 hallussaan matkan maailmanennätystä ajalla 52,34. Sydneyn olympialaisissa 2000 Petšonkina karsiutui 400 metrin aitojen välierissä. Seuraavana vuonna hän voitti matkalla MM-hopeaa Edmontonin MM-kisoissa ajalla 54,27. Samana vuonna hän voitti Euroopan cupin ja sijoittui kahdeksanneksi GP- finaalissa. 2002 hän oli viides 400 metrin sileällä sisäratojen EM-kisoissa Wienissä ja voitti aitojen Euroopan cupin. Hän voitti 400 metrin aidat myöhemmin samana vuonna yleisurheilun maailmancupissa Madridissa ajalla 53,74. 2003 Petšonkina kilpaili Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 400 metrin sileällä, joissa hänet hylättiin välierissäiaaf.org - World Indoor Championships 2003 - Results 400 Metres W Semi-Final . Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa hän voitti aidoissa pronssia ajalla 53,71. Samana vuonna hän juoksi 8. elokuuta Tulassa matkan maailmanennätykseksi ajan 52,34. Maailmanennätyksen rikkoi Dalilah Muhammad vuonna 2019. Petšonkina sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 kahdeksanneksi 400 metrin aidoissa. Helsingin MM- kisoissa 2005 hän voitti matkan ajalla 52,90 ja myöhemmin samana vuonna sijoittui toiseksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Vuonna 2006 hän voitti yleisurheilun maailmancupin Ateenassa ajalla 53,88. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän sai hopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 53,50. Petšonkina oli Glasgow'ssa 2005 mukana juoksemassa 4 x 200 metrin viestin sisäratojen yhä voimassa olevaa maailmanennätystä ajalla 1.32,41Sisäratojen naisten maailmanennätykset, IAAF Viitattu 6.10.2009 . Hän oli naimisissa aitajuoksija Jevgeni Petšonkinin kanssa, mutta pari erosi vuonna 2006. Petšonkina lopetti uransa vuonna 2009 terveysongelmien vuoksi. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 400 metrin juoksu: 53,22 (2001) * 400 metrin aitajuoksu: 52,34 (2003) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Venäläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirmakka (lehti)

Sirmakka oli Joensuussa ilmestynyt ilmaisjakelulehti vuosina 1986–1990 (). Vuodesta 2002 lähtien se ilmestyi nettilehtenä. Lehti käsitteli Itä-Suomen ja Karjalan tasavallan tapahtumia. Lehdessä oli useita teemaosastoja muun muassa liikenteestä, autoista, kirjoista, eläimistä, terveydestä ja matkailusta. Lehden liitteinä olivat Hornakka ja HornakkaPLUS. Ne tarkastelivat kriittisesti suomalaista vallankäyttöä ja kansakunnan kahtiajakoa. Lehden päätoimittaja oli Markku Rouhiainen, joka oli aikoinaan perustamassa ilmaislehti Karjalan Heiliä vuonna 1970 ja toimi sen päätoimittajana vuoteen 1985. Rouhiainen kuoli vuonna 2021. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sirmakan etusivu Luokka:Joensuun media Luokka:Suomalaiset verkkolehdet Luokka:Suomalaiset kaupunkilehdet
Río de Oro

Río de Oro (espanjaa, tarkoittaa Kultajoki, arabiaksi wādī-ð-ðahab, Oued Edhahab) oli Espanjalle kuuluva alue, joka on vuodesta 1969 kuulunut Espanjan Saharaan. Nykyään Rio de Oroa jakaa 2 720 km pitkä muuri, Marokon muuri, joka jakaa nykyisen Länsi-Saharan kahtia. Muurin toinen puoli on Polisario-liikkeen hallussa. Luokka:Länsi-Sahara
Nicola Legrottaglie

Nicola Legrottaglie (s. 20. lokakuuta 1976 Gioia del Colle) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Calcio Cataniaa. Hän on 189 cm pitkä ja painaa 85 kg. Legrottaglien pelipaikkana on keskuspuolustus. ==Seurajoukkueura== Legrottaglie aloitti uransa kaudella 1996–1997 Serie C1:ssä Pistoiesen joukkueessa, josta hän siirtyi samalla sarjatasolla pelaavan Praton joukkueeseen. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi sarjaporrasta ylemmäs Serie B:hen ja Chievon joukkueeseen. Legrottaglie viihtyi sielläkin vain yhden kauden ja siirtyi takaisin Serie C1:een Reggianan joukkueeseen. Kuitenkin jo vuoden 2000 tammikuussa hän palasi Chievoon. Tälläkään kertaa menestystä ei juurikaan tullut, vaan hän matkasi Modenaan, joka silloin pelasi Serie C1:ssä. Seuraavana kahtena kautena hän pelasi jälleen Chievossa, jossa hän teki vihdoin läpimurron. Näiden menestyksekkäiden kausien jälkeen hän siirtyi Juventukseen, jossa hän pelasi surkeasti eikä Fabio Capellon valmentajaksi tulon jälkeen kaudella 2004–2005 pelannut enää yhtään ottelua. Seuraavat kaksi kautta Legrottaglie pelasi lainasopimuksella, ensimmäisen Bolognassa ja toisen Sienassa monen muun Juventus-pelaajan tavoin. Syksyllä 2006 Legrottaglie palasi Juventukseen, joka oli päätetty pudottaa Serie B:hen. Hän jatkoi samassa seurassa sen noustua vuonna 2007 Serie A:han. Nicola Legrottaglie teki 6 kuukauden lainasopimuksen AC Milaniin 31. tammikuuta 2011. ==Maajoukkueura== Legrottaglie on pelannut Italian maajoukkueessa seitsemän maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Maali syntyi Sveitsiä vastaan 30. toukokuuta 2003. Hän on pelannut myös yhden poikien maaottelun. Legrottaglie pelasi Italian maajoukkueessa myös Confederations Cupissa 2009 yhden ottelun. Se oli USA:ta vastaan ja Italia voitti 3–1. == Aiheesta muualla == *Juventuksen sivustoilla Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan Länsi-Afrikka

Ranskan Länsi-Afrikka (, AOF) oli vuosina 1895–1904 perustettu Ranskan siirtomaa-alue Länsi-Afrikassa. Siihen kuuluivat nykyisten Beninin, Burkina Fason, Guinean, Malin, Mauritanian, Nigerin, Norsunluurannikon ja Senegalin alueet. Siirtomaan hallinnollinen keskus oli Dakar. Alueesta tuli vuonna 1904 ranskalaisen kenraalikuvernöörin johtama siirtomaa-alueiden liitto. Niiden väliset rajat muuttuivat useaan kertaan. Siirtomaiden johdossa olivat kenraalikuvernöörin alaiset varakuvernöörit neuvonantajineen. Myöhemmin kenraalikuvernöörin yhteyteen perustettiin neuvoa-antava suuri neuvosto. Toisen maailmansodan aikana Ranskan Länsi-Afrikka oli Vichyn hallituksen alainen vuoteen 1942. Sodan jälkeen siirtomaihin perustettiin alueparlamentit, joilla oli oikeus päättää budjetista ja valita edustajia Ranskan kansalliskokoukseen, tasavallan neuvostoon ja Ranskan unionin yleiskokoukseen. Ranskan Länsi-Afrikka hajosi vuonna 1958, jolloin Ranskan Guinea julistautui itsenäiseksi. Muut siirtomaat, Dahomey, Mauritania, Niger, Norsunluurannikko, Ylä-Volta sekä entisen Ranskan Sudanin ja Senegalin muodostama Malin liittovaltio itsenäistyivät vuonna 1960. == Vaikutusvallan vähentyminen == Ranskan siirtomaavallan päättyessä ja siirtokuntien itsenäistyessä Ranskan vaikutusvalta alkoi vähentyä useimmissa Länsi-Afrikan maissa 1960-luvulla. Vuosina 1964-1995 Ranska osallistui ainakin 30 suoraan sotilaalliseen väliintuloon. Entinen siirtomaavalta piti Länsi-Afrikkaa ja Sahelia "luonnollisen leviämisen ja vaikutusvallan tilana". Ranskan sotilaallinen läsnäolo Afrikassa mahdollisti sen, että Ranska oli ranskankielisen Afrikan konfliktinratkaisu- ja hallintamekanismien ytimessä. Tämän takia sillä on paikka YK:n turvallisuusneuvostossa. Sotilaallisen läsnäolon vähentyminen 2020-luvulla pakotti Ranskan hallinnon muuttamaan Afrikka-strategiaansa. Marraskussa 2024 presidentti Emmanuel Macronille esitellyn raportin mukaan Ranska aikoo vähentää entisestään sotilaallista läsnäoloaan Afrikassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Vodafone

Vodafone Group plc (Voice-Data-Fone) on brittiläinen teleoperaattori, jonka pääkonttori sijaitsee Newburyssa Berkshiren kreivikunnassa Englannissa. Vodafone on maailman toiseksi suurin teleoperaattori China Mobilen jälkeen, sekä liikevaihdolla että asiakkaiden määrällä mitattuna. Se perustettiin vuonna 1983 nimellä Racal Telecom. Yhtiön liikevaihto oli heinäkuussa 2006 134 miljardia dollaria. Vodafone sponsoroi Ferrarin F1-tallia kausina 2002–2006 ja McLarenin F1-tallia kausina 2007-2013. == Vodafonen toiminta maailmalla == Eurooppa: Omistaa enemmistön Omistaa vähemmistön Ei omistusta – yhteistyökumppani Ei omistusta – yhteistyökumppani Albania Puola Itävalta Belgia Tšekki Ranska Bulgaria Kanaalisaaret Saksa Kroatia Kypros Kreikka Tanska Viro Unkari Suomi Färsaaret Irlanti Islanti Latvia Italia Liettua Luxemburg Alankomaat Makedonia Norja Iso-Britannia Venäjä Serbia Portugali Slovenia Ruotsi Romania Sveitsi Ukraina Espanja Turkki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Matkapuhelinoperaattorit Luokka:Brittiläiset pörssiyhtiöt Luokka:FTSE 100 -indeksi
Neurohypofyysi

Neurohypofyysi eli aivolisäkkeen takalohko () on aivojen pohjasta ulkoneva hermokudosrakenne, joka erittää kahta tärkeää hormonia: antidiureettista hormonia, joka vaikuttaa elimistön nestetasapainon säätelyyn sekä oksitosiinia, jolla on muun muassa lisääntymiseen ja synnytykseen liittyviä vaikutuksia. Neurohypofyysi muodostaa yhdessä adenohypofyysin kanssa aivolisäkkeen, joka kuuluu umpieritysjärjestelmään. Neurohypofyysi ei varsinaisesti ole umpirauhanen, koska siinä ei itsessään ole tavallisia hormoneja tuottavia soluja: neurohypofyysi koostuu merkittäviltä osin hermosolujen haarakkeista, joista hormonit vapautuvat verenkiertoon. Näiden hermosolujen soomaosat sijaitsevat hypotalamuksessa, jossa hormonit myöskin tuotetaan ennen kuljetusta haarakkeisiin. Ennen vapautumistaan verenkiertoon hormonit varastoidaan niin kutsuttuihin Herringin kappaleisiin, jotka ovat pullistumia haarakkeissa. Haarakkeiden lisäksi neurohypofyysissä on verisuonia sekä pituisyyttejä, jotka ovat astrosyyttien kaltaisia gliasoluja. Neurohypofyysissä tapahtuvan, esimerkiksi iskusta johtuvan soluvaurion myötä antidiureettisen hormonin eritys voi vähentyä. Tästä voi seurata diabetes insipidus, nestetasapainon häiriö, jossa munuaisten kyky tiivistää virtsaa on heikentynyt, mikä johtaa polyuriaan eli lisääntyneeseen virtsantuotantoon sekä polydipsiaan eli lisääntyneeseen veden juonnin tarpeeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Solunetti: Neurohypofyysi, aivolisäkkeen takalohko Luokka:Aivot Luokka:Endokrinologia
Matti Lehti

Matti Lehti (s. 1947 Kuusankoski) on Helsingin kauppakorkeakoulun (nyk. Aalto- yliopiston kauppakorkeakoulu) emeritus kansleri. Hän oli Tietotehtaan (nyk. Tietoevry) toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja yhtiön voimakkaan kasvun vuosina 1989–2008. Lehti irrotti Tietotehtaan laitebisneksestä ja kasvatti ohjelmisto- ja muuta palvelupuolta yritysostoin. Hänen kaudellaan Tietotehtaaseen liitettiin muun muassa Valtion tietokonekeskus ja osuuspankkiryhmän Unic. Ennen Tietotehdasta hän työskenteli Rautakirja Oy:ssä, viimeksi yhtiön varatoimitusjohtajana. Matti Lehti on yksi Aalto-yliopiston säädekirjan allekirjoittajista ja toimi yliopiston perustamisvaiheessa aktiivisesti yliopiston säätiömuodon ja 700 miljoonan euron säätiöpääoman toteutumisen puolesta. Matti Lehti valmistui Helsingin kauppakorkeakoulusta kauppatieteiden kandidaatiksi vuonna 1972, suoritti Stanford Executive -ohjelman Yhdysvalloissa vuonna 1984 ja väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulusta vuonna 1990 aiheenaan yrityksen kasvustrategiat. Lehti toimi opiskeluaikanaan myös kansainvälisessä opiskelijajärjestö AIESECissa. Tietotekniikan Liitto palkitsi hänet Vuoden tietotekniikkavaikuttaja -palkinnolla vuonna 1996. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Italian Grand Prix 1998

Italian Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 13. syyskuuta 1998 Italiassa Monzan radalla. Kilpailun voitti Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden kuudes ja viimeinen. Kilpailun nopeimman kierroksen ajoi Mika Häkkinen ajalla 1,25.139. Kilpailun jälkeen Schumacher ja Häkkinen olivat tasoissa MM-pistetaulukossa. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Michael Schumacher Ferrari 53 1'17:09.672 1 10 2 4 Eddie Irvine Ferrari 53 37.977 5 6 3 10 Ralf Schumacher Jordan-Mugen-Honda 53 41.152 6 4 4 8 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 53 55.671 3 3 5 14 Jean Alesi Sauber-Petronas 53 +1:01.872 8 2 6 9 Damon Hill Jordan- Mugen-Honda 53 +1:06.688 14 1 7 2 Heinz-Harald Frentzen Williams-Mecachrome 52 +1 krs. 12 8 5 Giancarlo Fisichella Benetton-Playlife 52 +1 krs. 11 9 21 Toranosuke Takagi Tyrrell-Ford 52 +1 krs. 19 10 18 Rubens Barrichello Stewart-Ford 52 +1 krs. 13 11 23 Esteban Tuero Minardi-Ford 51 +2 krs. 22 12 20 Ricardo Rosset Tyrrell-Ford 51 +2 krs. 18 13 12 Jarno Trulli Prost- Peugeot 50 +3 krs. 10 Kesk. 19 Jos Verstappen Stewart-Ford 39 Vaihdelaatikko 17 Kesk. 1 Jacques Villeneuve Williams-Mecachrome 37 Ulosajo 2 Kesk. 17 Mika Salo Arrows 32 Kaasu 16 Kesk. 6 Alexander Wurz Benetton-Playlife 24 Vaihdelaatikko 7 Kesk. 7 David Coulthard McLaren-Mercedes 16 Moottori 4 Kesk. 11 Olivier Panis Prost-Peugeot 15 Tärinä 9 Kesk. 22 Shinji Nakano Minardi-Ford 13 Moottori 21 Kesk. 15 Johnny Herbert Sauber-Petronas 12 Ulosajo 15 Kesk. 16 Pedro Diniz Arrows 10 Ulosajo 20 ==Lähteet== luokka:Italian Grand Prix Luokka:Formula 1 -kausi 1998
Eero Rislakki

Eero Ensio Rislakki (25. kesäkuuta 1924 Helsinki – 7. kesäkuuta 2017 Helsingborg, RuotsiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 21.6.2017 s, B 11.) oli suomalainen teollinen muotoilija. Rislakki suunnitteli muun muassa Helkaman Jopo-polkupyörään heijastimen, irrotettavan etulampun ja väritKertokaa alkuperäisen Jopo-pyörän tarina! , Tikkurilan kirkon ehtoollisvälineistönKuortaneen savukvartsi koristaa ehtoollisvälineitä, vesikalusteita OSY:lle, heijastimia Talmulle, silmälasikehyksiä Instrumentariumille, ilmastointilaitteitten kotelointeja Fläkt Woodsille ja koruja Kalevala Korulle. Hänet nimitettiin Teolliset Muotoilijat TKOn kunniajäseneksi 1996, ja hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2005. Hän asui myöhempinä vuosinaan Ruotsissa mutta vieraili Suomessa kesäisin. Rislakki toimi Sauvossa asuessaan kunnanvaltuustossa ja kulttuuri- ja elinkeinolautakunnissa. Hän kuului myös Valtion taideteolliseen toimikuntaan ja Turun ja Porin läänin taidetoimikuntaan.Veli-Matti Henttonen: Eero Rislakki on työtä harrastava eläkeläinen. Salon Seudun Sanomat, 20.6.2004 (Arkistoitu versio). Eero Rislakin isä oli kirjailija ja toimittaja Ensio Rislakki, hänkin Pro Finlandia -palkittu. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Unida

Unida on rock-yhtye, jonka laulaja John Garcia (laulu) perusti Arthur Seayn (kitara), Dave Dinsmoren (basso) ja Mike Cancinon (rummut) kanssa stoner rock -yhtye Kyussin hajottua ja oltuaan hetken Slo Burnissa. Dinsmoren korvasi myöhemmin Scott Reeder. Unidan ensiesiintyminen levyllä oli vuonna 1999, kun yhtye oli mukana split-levyllä ruotsalaisen Dozer-yhtyeen kanssa. Myöhemmin samana vuonna Unida julkaisi ensimmäisen albuminsa Coping with the Urban Coyote. Unidan ja American Recordsin, jonka oli määrä julkaista yhtyeen toinen levy vuonna 2001, yhteistyö päättyi laillisiin ongelmiin ja Coping with the Urban Coyote on näin ollen yhtyeen toistaiseksi ainoa kokomittainen albumi. ==Diskografia== *Unida/Dozer (Split EP, 1999) *Rise 13: Magick Rock, Vol. 1 kappaleella Black Woman (kokoelmalevy 1999) *Coping With The Urban Coyote (1999) *High Volume: The Stoner Rock Collection kappaleella Left Us To Mold (2004) Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Mammoth Mountain

Mammoth Mountain on tulivuori Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on 3 369 m korkea. Vuoresta on purkautunut magmaa viimeksi 57 000 vuotta sitten. Samaan järjestelmään kuuluu kaksi tuhkakartiota, jotka tunnetaan nimellä Red Cones. Ne on ajoitettu noin 8 900 vuoden ikäiseksi. Vuori on edelleen aktiivinen, sen ympäristö on seismisesti epävakaata ja sieltä purkautuu kaasuja, jotka ovat tappaneet puita. Viimeisin purkaus oli hydrovulkaaninen eli freaattinen purkaus, jossa magma pääsi kosketuksiin pohjaveden kanssa, jolloin vuoresta purkautui kuumaa höyryä ja sen lennättämiä kivenkappaleita. Tämä purkaus tapahtui vuoren pohjoisrinteellä joskus vuosien 1220–1300 välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian tulivuoret Luokka:Kalifornian vuoret Luokka:Kerrostulivuoret Luokka:Monon piirikunta