EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkiekon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1926

Vuoden 1926 Pohjoismaisten kisojen ohjelmaan kuului jääkiekkoturnaus Ruotsin- mestaruudesta. Mestaruuskilpailujen lisäksi Puolan jääkiekkomaajoukkue pelasi Tukholmassa muutaman ystävyysottelun. == Ruotsin-mestaruuskilpailut == === 1. kierros=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Södertälje SK 7–2 AIK === 2. kierros=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Djurgårdens IF 5–4 IK Göta Nacka SK 3–1 IFK Stockholm Södertälje SK 4–3 Hammarby IF === Välierät=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Vesterås SK 3–1 Nacka SK Djurgårdens IF 4–3 Södertälje SK === Pronssiottelu=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Södertälje SK 8–1 Nacka SK === Loppuottelu=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Djurgårdens IF 7–1 Vesterås SK === Lopulliset sijoitukset === Sija Joukkue 1\. Djurgårdens IF 2\. Vesterås SK 3\. Södertälje SK 4\. Nacka SK == Puolan maajoukkueen ottelut == Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Djurgårdens IF 3–3 Puola Södertälje SK 1–0 Puola Ruotsi 6–1 Puola == Lähteet == * Svenska Dagbladets Årsbok * Hockeyarchives Luokka:Ruotsin jääkiekko Luokka:Vuoden 1926 jääkiekko Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Iloisia veijareita

Iloisia veijareita () on vuonna 1936 julkaistu W. S. Van Dyken ohjaama romanttinen komedia, jonka pääosissa ovat Joan Crawford, Clark Gable ja Franchot Tone. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Iloisia veijareita -elokuvan käsikirjoituksen sovittivat John Lee Mahin, Manuel Seff ja Gladys Hurlbut Alan Greenin ja Julian Brodien tarinan pohjalta. Ohjaaja Van Dyke ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan. Iloisia veijareita on Crawfordin ja Gablen seitsemäs kahdeksasta yhteistyöelokuvasta. Iloisia veijareita -elokuvan tuotanto alkoi 19. elokuuta 1936 ja päättyi 12. syyskuuta 1936. Elokuva kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 578 000 dollarin budjetilla. Iloisia veijareita sai ensi- iltansa Yhdysvalloissa 20. marraskuuta vuonna 1936 ja Suomessa 19. maaliskuuta vuonna 1937. Ilmestyessään elokuva oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti ilmestymisvuonnaan 1 860 000 dollaria. Iloisia veijareita julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 23. maaliskuuta vuonna 2009. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1936 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:W. S. Van Dyken ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro- Goldwyn-Mayerin elokuvat
Medica

Medica (Oy Medica Ab, myöhemmin Medica-Yhtymä Oy) oli 1911 perustettu helsinkiläinen lääketehdas. ==Historia== Lääketehdas aloitti aloitti toimintansa nimellä Helsingin Apteekkarien Keskus-Laboratorio Oy.Apteekkimuseo Nimi vaihdettiin kuitenkin jo seuraavana vuonna Medicaksi. Medican synteettis- kemiallinen toiminta alkoi 1924. Medica oli aikoinaan insuliinin ainoa valmistaja Suomessa. Lisäksi sen valikoimiin kuuluivat maksalääkkeet, vitamiinivalmisteet, penisilliinivalmisteet ja matolääkkeet. 1900-luvun alkupuolella yritysten perustamiseen vaikutti kielipolitiikka, Medican kohdalla siten, että kun Medican palveluksessa olleet suomenkieliset proviisorit eivät päässeet etenemään ruotsinkielisessä ja -mielisessä yrityksessä, he perustivat Orionin 1917.Orionin historia Vuonna 1952 perustettu Oy Hesperus Ab tuli yrityksen holdingyhtiöksi. Hesperus omisti jo aiemmin Medican kiinteistön sekä erilaisia muita yrityksiä. Holdingyhtiörakenteen tarkoitus oli estää yrityksen sosialisointi. 1950-luvun alussa käytiin keskustelua lääketeollisuuden sosialisoinnista. Jos Medican lääketehdas sosialisoitaisiin, konsernin muu omaisuus jäisi vielä jäljelle. Vuonna 1961 Medican liikevaihto oli 927,7 miljoonaa markkaa ja henkilökuntaa sillä oli 280. Hesperus-yhtymän nimi muutettiin 1974 Medica-Yhtymä Oy:ksi nimen tunnettuuden vuoksi. Medica-Yhtymä listautui Helsingin pörssiin vuonna 1974. Siitä tuli 1985 Huhtamäki Oy:n tytäryhtiö, ja 1987 se sulautui Huhtamäkeen.Medica 1952–1999 Medica yhdistettiin Huhtamäen omistamaan Leirakseen vuonna 1988. Tuolloin Medica oli Suomen vanhin täysin oikeuksin toiminut lääketehdas. ==Toimitusjohtajia== Medican sotienjälkeisiä toimitusjohtajia olivat filosofian tohtori C. W. Chydenius 1945–, proviisori Erik Borg 1962–1975 ja kauppatieteiden maisteri Asko Sahrakorpi 1975–1985.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1454Asko Sahrakorpi 1932–2015, HS Muistot, viitattu 30.12.2015. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Medica: vanhastaan tunnettu – täysin uusittu lääketehdas. Helsinki 1947. 32 s. *Medica 70 v. Hämeenlinna 1981. 76 s. *Runar Urbans, Oy Medica Ab 1911–1961, Medica, 1961. 144 s. == Aiheesta muualla == * Medica-osakkeen historiaa Pörssitiedon nettisivuilla Luokka:Entiset suomalaiset lääkealan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Terveydenhoitoalan tuotemerkit Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin teollisuusrakennukset
Rostislav (1896)

Rostislav () oli vuonna 1900 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston pre- dreadnought-taistelulaiva. Miehistö upotti aluksensa marraskuussa 1920. == Valmistus == Alus tilattiin Nikolajevin telakalta, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1894. Alus laskettiin vesille 2. syyskuuta 1896 ja valmistui maaliskuussa 1900.Gardiner, Robert s. 182 Aluksen kymmentuumaiset pääaseet oli sijoitettu ranskalaistyyppisiin torneihin ja apuaseina olleet kuusituumaiset oli sijoitettu torneihin kummallekin kyljelle. Panssarivyön pituus oli etriä ja sen korkeus etriä. Vyön paksuus oli vesirajassa 14–10 tuumaa ja alalaidassa 8–6 tuumaa. Laipiot olivat liitettyjä eivätkä Harvey-terästä ja niiden paksuus oli yhdeksästä viiteen tuumaan. Ylempi viisituumainen panssarivyö oli pituudeltaan etriä ja korkeudeltaan etriä. Panssarikannen paksuus oli kaksi tuumaa panssarikannen yläpuolella ja muuten kolme tuumaa. Tornien seinämät olivat 2,5 tuumaiset. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus määrättiin Venäjän Mustanmeren laivastoon, jonka mukana se otti osaa useisiin operaatioihin ensimmäisessä maailmansodassa. Miehistö upotti aluksensa matalikolle marraskuussa 1920. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston taistelulaivat Luokka:Venäläiset ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat
Stadin laivatunneli

Stadin laivatunneli () on suunnitteilla oleva kanava ja tunneli, joka läpäisisi Stadin niemen Seljessä, Norjan länsirannikolla. Laivatunnelin rakentamista on ehdotettu, koska alueella on voimakkaita virtauksia ja kovia tuulia, jotka vaikeuttavat merenkulkua. Tunnelin pituus tulee olemaan noin 1,8 kilometriä. Ensimmäiset suunnitelmat tunnelin rakentamisesta tehtiin jo 1870-luvulla, mutta ajankohtaiseksi asia tuli uudelleen vuonna 2007. Maaliskuussa 2013 Norjan hallitus lupasi miljardin kruunun avustuksen hankkeelle. Vuonna 2021 Norjan rannikkohallinto sai Norjan liikenneministeriöltä luvan aloittaa Stadin laivatunnelin rakentamisen valmistelut. Tunneli valmistuu aikaisintaan vuonna 2025. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Skipstunnel.no Luokka:Norjan tunnelit Luokka:Norjan kanavat Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat
Mihail Pletnjov

Mihail Vasiljevitš Pletnjov (; s. 1957 Arkangeli) on venäläinen pianisti, kapellimestari ja säveltäjä. Hän syntyi muusikkoperheeseen ja opiskeli 13-vuotiaasta lähtien pianonsoittoa Moskovan konservatoriossa Jakov Flijerin ja Lev Vlasenkon johdolla. Hän voitti vuonna 1978 kansainvälisen Tšaikovski- kilpailun ja pääsi tämän mahdollistamana esiintymään lukuisiin länsimaihin. Hän teki ensiesiintymisensä kapellimestarina vuonna 1980.Deutsche Grammophon: Mikhail Pletnev Vuonna 1989 Pletnjov perusti Venäjän kansallisorkesterin, joka saavutti hänen johtamanaan kansainvälistä tunnustusta. Hän esiintyi myös useiden ulkomaalaisten orkesterien vierailevana kapellimestarina. Hän on levyttänyt sekä pianosolistina että kapellimestarina. Hän on menestynyt säveltäjänä muun muassa konsertollaan alttoviululle. Tämän teoksen kantaesitti vuonna 1998 Moskovassa Juri Bašmet Pletnjovin itsensä johtaman Venäjän kansallisorkesterin kanssa. Pletnjov levytti Venäjän kansallisorkesterin kanssa muun muassa palkitusti Tšaikovskin kuusi sinfoniaa.AllMusic: Mikhail Pletnev Vuonna 2005 Pletnjov sai Grammyn levytyksestä, jolla hän soittaa itse sovittamansa Tuhkimon kahdella pianolla Martha Argerichin kanssa.Russian National Orchestra: Mikhail Pletnev Kesäkuussa 2010, Pletnev oli lomailemassa Thaimaassa ja hänet pidätettiin poliisin toimesta ja epäiltiin 14-vuotiaan thaimaalaisen pojan raiskauksesta. Tapauksella epäiltiin myös olevan yhteyksiä kansainväliseen ihmiskauppaan. Tämä johti aina siihen, että Pletnjovin esiintymiset peruutettiin Edinburgin kansainvälisillä festivaaleilla. Mutta lopulta 28. syyskuuta 2010 kaikki Pletnjoviin kohdistuneet syytteet peruttiin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kapellimestarit Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexandra Bujdoso

Alexandra Bujdoso (s. 5. maaliskuuta 1990 Budapest, Unkari) on saksalainen miekkailija. Hän jäi säilän yksilökilpailussa 30. sijalle vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä ja 20. sijalle vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän on unkarilaisen miekkailijan ja olympiavoittajan Imre Bujdosón tytär.Alexandra Bujdoso Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Saksalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nzingha Prescod

Nzingha Prescod (s. 14. elokuuta 1992 New York, New York) on yhdysvaltalainen miekkailija. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Hän jäi siellä naisten floretin yksilökilpailussa 22. sijalle ja sen joukkuekilpailussa Lee Kieferin, Nicole Rossin ja Doris Willetten kanssa kuudenneksi.Nzingha Prescod Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset miekkailijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Óliver Torres

Óliver Torres Muñoz, yleensä vain Óliver (s. 10. marraskuuta 1994 Navalmoral de la Mata, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Torres liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan vuonna 2008 ollessaan 13-vuotias.Óliver Torres, un jugador de dibujos animados El Mundo Deportivo. Viitattu 22.3.2013. Hän pelasi ja kehittyi neljän vuoden ajan madridilaisseuran junioreissa, kunnes silloinen edustusjoukkueen päävalmentaja Diego Simeone nosti hänet edustusjoukkueen mukaan. Huhtikuussa 2012 Torres oli ensimmäistä kertaa edustusjoukkueen kokoonpanossa ottelussa Real Betisiä vastaan, ilman että hän oli pelannut ainuttakaan ottelua vielä edes seuran reservijoukkueessa. Virallisen ensiesiitymisensä edustusjoukkueessa hän teki kauden 2012–2013 avausottelussa Levantea vastaan tultuaan vaihdosta kentälle 64. peliminuutilla.Óliver Torres debuta con el Atlético en partido oficial == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Óliver Torresin tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peresvet-luokka

Peresvet-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen pre-dreadnought- taistelulaivan muodostama alusluokka. Luokan alukset valmistettiin 19. ja 20. vuosisatojen vaihteessa Itämeren alueen telakoilla. == Alukset == Peresvet- luokan taistelulaivatGardiner, Robert s. 182 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Peresvet Itämeren telakka, Pietari 21. marraskuuta 1895 19. toukokuuta 1898 heinäkuu 1901 Keisarillisen Japanin laivaston Sagami 1908-1916 Peresvet 1916 uponnut osuttuaan miinaan 4. tammikuuta 1917 Osljabja Amiraliteetin uusi telakka, Pietari 21. marraskuuta 1895 8. marraskuuta 1898 1901 upotettu 27. toukokuuta 1905 Tsushiman taistelussa Pobeda Itämeren telakka, Pietari 21. helmikuuta 1899 10. toukokuuta 1900 kesäkuu 1902 Keisarillisen Japanin laivaston Suwo 1908 romutettu 1946 == Lähteet == * === Viitteet === *
Petropavlovsk-luokka

Petropavlovsk-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston kolmen aluksen muodostama pre-dreadnought-taistelulaivaluokka. Luokan alukset valmistettiin vuosina 1892–1897 Itämeren alueen telakoilla, ja viimeinen niistä oli palveluksessa vuoteen 1923. == Alukset == Petropavlovsk-luokan taistelulaivatGardiner, Robert s. 181 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Petropavlovsk Kaleeritelakka, Pietari 19. toukokuuta 1892 9. marraskuuta 1894 1899 uponnut osuttuaan miinaan 13. huhtikuuta 1904 Poltava Amiraliteetin uusi telakka, Pietari 19. toukokuuta 1892 6. marraskuuta 1894 1899 Japanin laivaston Tango 1908–1916 Venäjän laivaston Chesma 1916 alkaen romutettu 1924 Sevastopol Kaleeritelakka, Pietari 19. toukokuuta 1892 1. kesäkuuta 1895 1900 miehistönsä upottama 2. tammikuuta 1905 Port Arthurin kukistuttua == Lähteet == * === Viitteet === *
Augusto Palacios

Augusto Palacios (s. 23. joulukuuta 1951) on perulainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on viimeksi toiminut eteläafrikkalaisen Orlando Pirates -seuran päävalmentajana Premier Soccer Leaguessa kaudella 2011–2012. Pelaajaurallaan Palacios edusti useita eri seuroja neljällä eri mantereella. Suomessa hän pelasi Kotkan Työväen Palloilijoiden riveissä vuonna 1982. Palacios teki pelaamissaan 29:ssä SM-sarjan ottelussa yhdeksän maalia. KTP:n lisäksi hän on edustanyt muun muassa Bundesliigan Kickers Offenbachin joukkuetta. Palacios on toiminut useiden eteläafrikkalaisten seurajoukkueiden valmentajana. Lisäksi hän on valmentanut muun muassa Turkin Superliigassa pelaavaa Gençlerbirliğiliä. Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana Palacios työskenteli vuosina 1992–1994. Hän valmensi myös Hongkongin naisten jalkapallomaajoukkuetta 1980-luvun alussa. Perun A-maajoukkueessa Augusto Palacios esiintyi 1970- ja 1980-luvuilla kuusi kertaa. Vuonna 1978 hän putosi Perun MM-kisajoukkueesta loukkaantumisen vuoksi.Kotkan vihreävalkoista jalkapallohistoriikkia. Viitattu 22.3.2013. == Lähteet == *Augusto Palacion kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Perulaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Perulaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Mäenpää

Martti Olavi Tuomas Mäenpää (s. 16. maaliskuuta 1950 Seinäjoki) on Teknologiateollisuus ry:n entinen toimitusjohtaja ja Tekesin entinen pääjohtaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Seinäjoen lyseosta vuonna 1968, valmistui Teknillisen korkeakoulun sähköosastolta diplomi-insinööriksi 1973, tekniikan lisensiaatiksi 1978 ja tekniikan tohtoriksi 1982. Mäenpää on ollut tutkijana Suomessa (TKK, VTT), Saksassa (Aachenin teknillinen korkeakoulu) sekä Yhdysvalloissa (Caltech). Tutkijauran jälkeen hän työskenteli strategiajohtajana elektroniikkateollisuudessa (Metra Oyj) ja teollisuusneuvoksena kauppa- ja teollisuusministeriössä. Vuosina 1995–1999 hän toimi Tekesin pääjohtajana ja vuosina 2000–2010 Teknologiateollisuuden toimitusjohtajana. Mäenpää on ollut hallituksen jäsen Finnverassa, Finprossa ja OPn tutkimussäätiössä sekä puheenjohtajana VTT:n johtokunnassa ja Teollisuussijoituksen sijoitusneuvostossa. Hän on toiminut EU:n hallintoelimissä (CREST, JRC) ja Suomen delegaation puheenjohtajana Euroopan avaruusjärjestössä. Lisäksi Mäenpää on ollut Teknillisen korkeakoulun neuvottelukunnan jäsen sekä jäsen Helsingin yliopiston fysiikan tutkimuslaitoksen (HIP) tieteellisessä neuvottelukunnassa. Hän on edustanut suomalaista teknologiateollisuutta eurooppalaisissa teollisuusjärjestöissä (Orgalime, CEEMET). Mäenpää on Helsingin yliopiston fysiikan dosentti. Sotilasarvoltaan hän on kapteeni. Mäenpäälle on myönnetty Suomen Leijonan komentajamerkki sekä Teknillisen korkeakoulun ja Helsingin yliopiston pronssinen merkki. Hän on Joensuun yliopiston kunniatohtori. Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt ==Lähteet== * *
Petropavlovsk (1894)

Petropavlovsk () oli vuonna 1899 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston Petropavlovsk-luokan pre-dreadnought-taistelulaiva. Alus upposi Venäjän–Japanin sodan aikana osuttuaan miinaan Port Arthurin edustalla 13. huhtikuuta 1904. == Valmistus == Alus tilattiin Kaleeritelakalta Pietarista ja sen köli laskettiin 19. toukokuuta 1892. Alus laskettiin vesille 1. marraskuuta 1894 ja se valmistui 1899.Gardiner, Robert s. 181 == Palvelus == Petropavlovsk lähti lokakuussa 1897 Pietarista Kronstadtiin varustettavaksi. Aluksen tykit asennettiin 1898 ja se siirrettiin edelleen Liepājaan, mistä se palasi Kronstadtiin 1899. Alus määrättiin 5. lokakuuta Kauko-Itään Itä-Aasian laivueeseen ja se saapui 28. huhtikuuta 1900 Port Arthuriin, jossa aluksesta tehtiin Itä-Aasian laivueen komentajan vara-amiraali Skrydlovin lippulaiva. Vuonna 1900 alus osallistui Kiinan boksarikapinan kukistamiseen ja lokakuussa 1902 kontra-amiraali Oskar Stark vastaanotti laivueenkomentajan tehtävät nostaen lippunsa Petropavlovskille. ==Uppoaminen== Helmikuun alussa 1904 keisarillisen Japanin laivasto teki yllätyshyökkäyksen Port Arthuriin. Petropavlovsk ei vaurioitunut yöllisessä torpedohyökkäyksessä, mutta seuraavana päivänä kohdatessaan Japanin laivaston se kärsi lieviä vaurioita. Alukseen osuneet kaksi 12 tuuman ja yksi kuuden tuuman kranaatti surmasivat yhden ja haavoittivat neljää miehistönjäsentä. Alus ampui kaksikymmentä 12 tuuman ja 68 kuuden tuuman kranaattia osumatta japanilaisiin. Japanilaisten yrityksen sulkea Port Arthurin sataman suu sulkulaivoilla epäonnistuttua amiraali Heihachiro Togo teki uuden suunnitelman. Sataman suu määrättiin miinoitettavaksi ja siten ulos pyrkivät alukset tuhoutuisivat. Neljän torpedovenehävittäjän suojaamaan miinalaiva Korumaru laski 31. maaliskuuta miinoituksen satamansuulle. Venäläisten komentaja amiraali Stepan Makarov sai tiedon miinanlaskusta, mutta hän uskoi alusten olevan alueella partioivia venäläisiä aluksia. Venäjän laivaston hävittäjä Strashnii kohtasi 13. huhtikuuta japanilaisten hävittäjäosaston, mistä seurasi kahakka. Makarov lähetti risteilijä Bayanin hävittäjän avuksi ja risteilijän ilmoitettua havainneensa japanilaisia risteilijöitä Makarov päätti lähteä laivaston päävoimien kanssa merelle. Makarovin osastoon kuuluivat taistelulaivat Petropavlovsk ja Poltava, neljä risteilijää sekä niitä suojanneet hävittäjät. Japanilaiset kuitenkin vetäytyivät rannikkolinnakkeiden tykkien kantaman ulkopuolelle saaden samalla tuekseen kuusi taistelulaivaa. Makarov joutui siten kääntymään takaisin kohdatakseen satamasta saapuvat kolme taistelulaivaa. Yhdistynyt osasto kääntyi kohti japanilaisia ja noin kaksi mailia rannikosta Petropavlovsk osui miinaan. Alus vei upotessaan mukanaan 27 upseeria ja 652 miestä, joiden mukana amiraali Makarovin. Myös tunnettu venäläinen taidemaalari Vasili Vereštšagin sattui olemaan laivalla ja hukkui sen upotessaIliana Mejias-Ojajärvi: Venäjän maalaustaide: Ikoneista avantgarden kynnykselle, s. 131. WSOY, Helsinki 2006.. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Petropavlovsk-luokan taistelulaivat Luokka:Venäläiset Venäjän–Japanin sodan taistelulaivat
Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut 1927

Vuoden 1927 jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailujen loppuottelussa kohtasivat IK Göta ja Västerås SK. == 1. kierros == 2\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Karlstads BK 4-0 IFK Åmål IK Mode 5-2 Lidingö IF Uppsala IF 9-0 IFK Stockholm Södertälje IF 3-2 Reymersholms IK IK Heros 9-0 IFK Örebro Köpings IS 5-1 Vesterås IK Vesterås BK 7-1 GUIF Eskilstuna Verdandi Eskilstuna 4-3 IF Viljan, Strängnäs IFK Eskilstuna 3-2 Tunafors SK Oxelösunds SK 7-3 Katrineholms SK IK Sleipner 3-1 Katrineholms AIK Nässjö IF 5-1 Motala AIF Skutskärs IF 5-2 Gävle IF 6\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Örebro IK 3-2 Örebro SK Bollnäs GoIF/BF 4-1 Brynäs IF == 2. kierros == 9\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Nacka SK 5-3 Södertälje SK IK Sirius 3-1 IK Mode IF Vesta 9-1 Bollnäs GoIF/BF Vesterås BK 4-5 IFK Uppsala Djurgårdens IF 4-0 Södertälje IF Järva IS 4-1 Uppsala IF IK Heros 2-1 AIK Hammarby IF 5-1 Oxelösunds SK IK Göta 15-0 Verdandi Eskilstuna IF Linnéa 2-0 Köpings IS IFK Strängnäs 6-1 IFK Eskilstuna IFK Rättvik 6-1 Skutskärs IF IF Göta, Karlstad 4-1 Karlstads BK Västerås SK 6-1 Örebro IK IK Sleipner 6-2 IK Derby 14\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Nässjö IF 5-3 Linköpings AIK == Neljännesvälierät== 16\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 IK Göta 4-1 IFK Uppsala Västerås SK 3-1 Järva IS IF Göta, Karlstad 2-1 Djurgårdens IF IF Vesta 8-4 Nacka SK IK Heros 0-7 IK Sirius IFK Rättvik 4-1 Hammarby IF IK Sleipner 2-1 Nässjö IF IFK Strängnäs 1-0 IF Linnéa == Puolivälierät == 30\. tammikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 IK Göta 5-4 IFK Rättvik 6\. helmikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Västerås SK 2-1 IF Göta, Karlstad IF Vesta 7-1 IK Sleipner IK Sirius 5-1 IFK Strängnäs == Välierät == 13\. helmikuuta Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 IK Göta 4-3 IK Sirius Västerås SK 4-1 IF Vesta == Loppuottelu == 27\. helmikuuta 1927 Tukholmassa. Yleisöä 8856 Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 IK Göta 5-1 (2-0) Västerås SK == Lopulliset sijoitukset == Sija Joukkue 1\. Västerås SK 2\. IK Sirius == Lähteet == * Svenska Dagbladets Årsbok * Bandytipset Svenska mästerskapet 1927 * VSK:n loppuottelut kautta aikain Luokka:Jääpallon Ruotsin-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1927 jääpallo
Papinsaari (täsmennyssivu)

Papinsaari tarkoittaa seuraavia asioita: * Papinsaari, Turun kaupunginosa * Papinsaari, taajama ja kunta Karjalan tasavallassa * Papinsaari, hautausmaa Kuhmoisissa * Papinsaari, Päijänteen kansallispuistoon kuuluva saari Padasjoella
Pungdon taistelu

Pungdon taistelu tai Feng-taon taistelu () oli ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan ensimmäinen meritaistelu. Se käytiin 25. heinäkuuta 1894 Korean Chungcheongnam-don rannikolla Asanin edustalla keisarillisen Japanin laivaston risteilijäosaston ja Kiinan keisarillisen laivaston Beiyangin laivaston osaston välillä. == Taustaa == Qing-dynastian hallitsema Kiina ja Japani olivat kumpikin sekaantuneet Korean sisäisiin asioihin Donghak-kapinan aikana. Kiinan pyrkiessä ylläpitämään asemaansa Korean niemimaalla ja Japanin pyrkiessä sitä vastoin lisäämään omaansa. Kummallakin valtiolla oli joukkoja alueella sisällissodan osapuolten pyytäminä. Kiinan Beiyangin armeijaan kuuluvista joukoista oli heinäkuussa noin 3000 miestä sijoitettu Asaniin. Näiden joukkojen huolto oli täysin merikuljetusten varassa. Japanilaisten suunnitelmana oli sulkea Asaninlahden suu maajoukkojen edetessä ja piirittäessä kiinalaisjoukot ennen lisäjoukkojen saapumista alueelle. Kiinalaisjoukkojen komentajat olivat tiedostaneet vaikean tilanteensa ja ehdottaneet joko joukkojen siirtämistä pohjoisemmaksi Pyongyangiin tai siirtää koko Beiyangin laivaston Inchoniin torjumaan mahdolliset japanilaisten toimet alueella. Valitettavasti Qing-dynastian hallinto ei saanut päätöstä aikaiseksi varakuninkaan Li Hongzhangin laivaston turvassapitämisen ja keisari Guangxun vaatimuksen voimakkaammista toimista riidellessä keskenään. Ratkaisuksi saatiin, että Asaniin sijoitettua osastoa vahvistettaisiin ja siirtoja suojaisivat jo Korean vesillä olevat laivaston alukset. Päättämättömyys esti alueella olleiden joukkojen toiminnan sotatoimien alkaessa. == Taistelu == Beiyangin laivaston risteilijä Jiyuan ja tykkivene Kwang Yi saapuivat 23. heinäkuuta 1894 Asanin satamaan, josta ne lähtivät aamulla 25. heinäkuuta kohdatakseen Tianjinistä saapuvan täydennysjoukkoja kuljettavan rahtialuksen SS Kowshingin ja sitä suojaavan tykkiveneen Tsao Kiangin. Pungdon lähistöllä Asanista lähteneet alukset kohtasivat kolme keisarillisen Japanin laivaston risteilijää Akitsuhiman, Naniwan ja Yoshinon.Jane, Frederick Thomas s. 103–104 Seuranneessa taistelussa Jiyuan vaurioitui menettäen ohjattavuuden. Aluksen ohjattavuus saatiin palautettua ja se pääsi pakenemaan Yoshinon ajaessa sitä takaa. Kwang Yi ajoi karille, jossa aluksen ruutivarasto räjähdys tuhosi sen täysin.Jane, Frederick Thomas s. 105–106 Hieman myöhemmin samalle alueelle saapui tuhatta kiinalaista sotilasta kuljettanut brittilipun alla purjehtinut SS Kowshing ja sitä suojannut Tsao Kiang. Rahtialus kieltäytyi seuraamasta japanilaisosastoa lähimpään japanilaisten hallussa olevaan satamaan, minkä jälkeen Naniwa upotti rahtialuksen, jolta pelastui ainoastaan kolme neljästäkymmenestä miehistönjäsenestä. Noin 1100 kiinalaissotilasta sai surmansa. Akitsuhima valtasi taistelun päätteeksi Tsao Kiangin, joka liitettiin Japanin laivastoon.Jane, Frederick Thomas s. 110–112 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan taistelut Luokka:Vuoden 1894 sotahistoria
Vala Asp

Valborg (Vala) Sofia Danning, o. s. Asp (7. elokuuta 1868 Loviisa – 16. helmikuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Vala Aspin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston anatomian professori Georg August Asp (1834−1901) ja naisvoimistelun kehittäjä Mathilda Sofia Wetterhoff (1840−1920). Taidemaalari Sigurd Wettenhovi-Aspa oli hänen nuorempi veljensä. Vala Asp meni 1892 naimisiin tanskalaisen säveltäjä Christian Danningin (1867–1925) kanssa. Avioeron jälkeen Vala Asp palasi Tanskasta Suomeen pariskunnan pojan Alf Danningin kanssa josta tuli myöhemmin taidegraafikko ja kuvittaja. Vala Asp julkaisi 1907 novellikokoelman Wassunda : en familjehistoria nimimerkillä Widar Wide. == Teoksia == Nimimerkillä Widar Wide: * Wassunda : en familjehistoria. Novelbiblioteket 1. Söderström, Helsingfors 1907 == Lähteet == * * Svenskt författarlexikon 1. 1900−1940 A−Ö (Projekt Runeberg) * Dansk Biografisk Lexikon : Christian Danning * Jyväskylän taidemuseo : Alf Danning (1893–1953), Apteekkari, graafikko, kuvittaja Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
August Meissner

August Meissner (1839–1903) oli saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja. Hän oli Helsingin teatteriorkesterin sellisti vuodesta 1860, kapellimestari 1863–1868. Hän järjesti orkestereineen useana vuonna sinfoniakonsertteja ja kesäkonserteja. Hän muutti vuonna 1868 Tukholmaan.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1471 Hänen poikansa Hjalmar Meissner (1865–1940) toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset muusikot Luokka:Orkesterinjohtajat Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Hjalmar Meissner

Hjalmar Meissner (1865–1940) oli suomalainen kapellimestari. Hän toimi Helsingissä Ruotsalaisen teatterin kapellimestarina 1887–1891. Hän julkaisi muistelmia.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1471 ja vaikutti sittemmin pääasiassa Ruotsissa. Hänen isänsä oli kapellimestari August Meissner. ==Teokset== * En musikers minnen : episoder och anekdoter. Stockholm: Bonnier. 1914. * Teaterhistoria och teaterhistorier : minnen och anteckningar från en 40-årig verksamhet inom teaterns roliga och oroliga värld. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1924. * Musikanter och dilettanter : novelletter och porträtter. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1925. * Dagsländor och nattfjärilar. Stockholm: Åhlén & Åkerlund. 1926. * Gamla glada Stockholm : minnen. Stockholm: Fritzes. 1939. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Toini Melander

Toini Ida Elise Melander (13. helmikuuta 1894 Helsinki – 10. maaliskuuta 1969 Helsinki)Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 15.3.1969, HS Aikakone. Viitattu 9.3.2018.Virkamiehet, Helsingin yliopisto oli suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjahistorian tutkija. Hän työskenteli Turun yliopiston kirjastossa 1921–1930 ja Helsingin yliopiston kirjastossa 1930–1961, vuodesta 1940 vanhempana alikirjastonhoitajana. Hänet promovoitiin filosofian kunniatohtoriksi 1960. ==Julkaisut== * Turun sivistyshistoriaa. Turku: Turun historiallinen yhdistys, 1927. – (Turun historiallinen arkisto, ISSN 0085-7440 ; 2.). * Suomalaista tilapäärunoutta Ruotsin vallan ajalta; julkaissut ja johdannolla varustanut Toini Melander. Helsinki: Suomalainen Kirjallisuuden Seura, 1928. – (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768; 176). * Suomalaista tilapäärunoutta Ruotsin vallan ajalta. 2; julkaissut ja johdannoilla varustanut Toini Melander. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1941. – (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia, ISSN 0355-1768; 176). * Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713: bibliografisk förteckning: [1. 1562–1649]; Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1951. – (Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja; 22) * Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713 : bibliografisk förteckning. 2, (1650–1679); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1953. – (Helsingin yliopiston kirjaston julkaisuja, ISSN 0355-1350; 22). * Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713: bibliografisk förteckning. 3, (1680–1694); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopiston kirjasto, 1956. * Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713: bibliografisk förteckning. 4, (1694–1713); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, [1958] * Personskrifter hänförande sig till Finland 1562–1713: bibliografisk förteckning. 5, (Rättelser och tillägg. Register); Toini Melander. Helsinki: Helsingin yliopisto, 1959. * Suomen kirjapainotaitoa barokin vuosisadalla: henkilörunojulkaisujen somistus Turussa 1642–1713; Toini Melander ; kieliasun tarkastanut Eino Nivanka. Helsinki: Graafinen keskusliitto, 1960. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Seonghwanin taistelu

Seonghwanin taistelu () eli Asanin taistelu () oli ensimmäisen Kiinan-Japanin sodan ensimmäinen maataistelu. Se käytiin 28.–29. heinäkuuta 1894 Koreassa Seonghwanissa lähellä Cheonania keisarillisen Japanin ja Kiinan keisarikunnan joukkojen välillä.Paine, S. C. M. s. 158 == Taistelu == Keisarillisen Japanin armeijan saatua käskyn luoda Koreaan uusi hallinto karkottamalla Kiinan Beiyangin armeijan joukot alueelta tarvittaessa voimakeinoin Japanin 1. armeijan 4 000 miehen osasto kenraalimajuri Ōshima Yoshimasan johdolla marssi Soulista etelään Asaniin. Seonghwanissa olleet noin 3 880 miehen kenraali Nie Schichengin komentamat kiinalaisjoukot pyrkivät estämään japanilaisten joukkojen etenemisen. Kiinalaiset kaivautuivat ja laskivat osan riisipelloista tulvan alle. Joukoille lähetetyt täydennykset kuitenkin tuhoutuivat Pungdon taistelussa 25. heinäkuuta. Japanilaiset aloittivat hyökkäyksen pienellä pioneerikomppanialla vahvennettujen neljän jalkaväkikomppanian harhautuksella kiinalaisten asemiin yöllä 28. heinäkuuta, jolloin yhdeksän jalkaväkikomppanian, ratsuväkikomppanian sekä tykistöpatteriston muodostama pääjoukko kiersi kiinalaisten sivustaan ylittämällä Ansong-joen. Taistelu päättyi aamuyöllä puolustautujien paetessa Asaniin jättäen taakseen runsaasti aseita ja varusteita. Japanilaisjoukot seurasivat pakenevia Asaniin, mutta Seonghwanin puolustuksen romahtamisen järkyttämien kiinalaisten puolustus murtui jo iltapäivällä 29. heinäkuuta. Eloonjääneet puolustajat pakenivat Pyongyangiin.Paine, S. C. M. s. 159 == Seuraukset == Kiinalaisjoukkojen poistuminen Asanista esti Soulin piirityksen. Taistelun jälkeen annettiin virallinen maiden välille sodanjulistus. Sotaretkeen osallistuneet japanilaisjoukot palasivat Souliin 5. elokuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan taistelut Luokka:Vuoden 1894 sotahistoria
Lihaliike Agali

Lihaliike Agali Oy oli turkulainen lihatukku, joka oli erikoistunut halal- lihan markkinoihin. Se valmisti kebabvartaansa noudattaen islamin halal- säännöstöä, joka on käytännönläheinen ohjeistus ruuan hygieenisyyden varmistamiseen. Agalin leikkaamossa on käsitelty muun muassa lammasta, siipikarjaa ja kypsennettyjä lihatuotteita. Liikkeen toiminta keskeytyi loppuvuodesta 2011. Lihaliike toimitti kebablihaa useille ravintoloille, ja Evira julkaisi niistä luettelon. Liikevaihto oli 215 000 euroa vuonna 2010. Agali omistaa lihaliikkeen lisäksi kolme ravintolaa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tukkukaupat Luokka:Suomalaiset elintarvikekaupat
Hilkka (päähine)

Hilkka tarkoittaa yleensä pehmeästä materiaalista valmistettua naisten päähinettä, jossa on leuan alle solmittava nauha. Hilkkoja on käytetty aina keskiajalta lähtien. ==Historia== 1600-luvun puolivälistä alkaen naiset käyttivät hilkkoja lähinnä kotioloissa, niin sisällä kuin ulkonakin, hiusten siistinä pitämiseksi. Kampausten muuttuessa vaativammiksi 1770-luvulta lähtien hilkkoja alettiin käyttää myös kodin ulkopuolella suojelemaan kampauksia esimerkiksi tuulelta, ja 1800-luvun alussa koristeelliset hilkat alkoivat saavuttaa suosiota. Hilkat säilyttivät suosionsa naisten asusteina koko 1800-luvun. Etenkin leskille hilkat olivat tärkeä osa suruvaatetusta. Luokka:Päähineet
Pjongjangin taistelu

Pjongjangin taistelu () oli ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan toinen maataistelu. Se käytiin 15. syyskuuta 1894 Koreassa Pjongjangissa keisarillisen Japanin ja Kiinan keisarikunnan joukkojen välillä. == Taustaa == Japanin I armeijakunta nousi maihin 12. kesäkuuta ilman vastarintaa Chemulpossa (nyk. Inchon). Keisarillisen Japanin armeijan marsalkka Yamagata Aritomon komentamaan I armeijakuntaan kuuluivat kenraaliluutnantti Nozu Michitsuran Hiroshimasta koottu 5. maakuntadivisioona ja kenraaliluutnantti Katsura Tarōn Nagoyasta koottu 3. maakuntadivisioona. Joukkojen yhteisvahvuus oli noin 10 000 miestä. Joukot etenivät ensin etelään, jossa he kävivät Seonghwanin taistelun. Taistelun jälkeen armeija palasi pohjoiseen kohti Pjongjangia. Matkalla armeija sai täydennyksiä joukoista, jotka olivat nousseet maihin Busanissa ja Wŏnsanissa. Noin 13 000–15 000 Kiinan keisarikunnan Beiyangin armeijan sotilasta saapui 4. elokuuta 1894 Pjongjangiin aloittaen kaupungin muurien kunnostamisen sekä alueen linnoittamisen. Taistelun alkaessa noin 13 000 kiinalaissotilasta oli ryhmittynyt juoksuhaudoilla yhdistettyihin esteiden suojaamiin 27 linnakkeeseen.Paine, S.C.M s. 166 == Taistelu == Japanilaiset joukot etenivät Pjongjangiin eri suunnista. 15. syyskuuta joukot tekivät suoran hyökkäyksen linnoitusta vastaan pohjoisesta ja kaakosta heikon tykkitulen tukemana. Kiinalaisten vahva puolustus romahti japanilaisten tehdessä odottamattoman sivustahyökkäyksen selustaan. Iltapäivällä linnake nosti valkoisen lipun antautumisen merkiksi, mutta antautuminen viivästyi voimakkaan sadekuuron vuoksi. Käyttäen viivästystä ja laskeutuvaa pimeää hyväkseen eloonjääneet kiinalaiset pakenivat rannikolle ja matalan Jalujoen yli rajakaupunki Wijuun (nyk. Uiju) == Seuraukset == Pjongjangin taistelun jälkeen Japanin 1. armeijan komentajaksi tuli kenraali Nozu marsalkan terveysongelmien vuoksi. 5. divisioonan komentajaksi tuli kenraaliluutnantti Yasukata Oku. Japanilaisjoukot jatkoivat etenemistä pohjoiseen Jalujoelle ilman vastarintaa kiinalaisten päätettyä vetäytyä Pohjois-Koreasta ja asettua puolustukseen Jalujoen pohjoisrannalle. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ensimmäisen Kiinan–Japanin sodan taistelut Luokka:Vuoden 1894 sotahistoria
Hilkka

Hilkka voi tarkoittaa seuraavia: * hilkka, myssymäinen naisen päähine * hilkat eli mustanmerenruusut (Achimenes), kasvisuku * Hilkka, suomalainen naisen etunimi
Hujjat-al-islam

Hujjat al-islam (, ḥujjatu l-islām; tai “islamin todistus”) on islamilainen kunnianimitys. Julkisuudessa nimityksestä käytetään tavallisemmin kirjoitusasua hojatoleslam. Sunnalaisuudessa nimitystä käytetään ainoastaan al-Ghazalista, jota jotkut pitävät profeetta Muhammadin jälkeen historian vaikutusvaltaisimpana muslimina. Kaksitoistašiialaisuudessa hojatoleslamiksi on kutsuttu useita uskonnollisia johtajia, minkä takia nimityksen arvostus ei šiialaisuudessa ole yhtä suuri kuin sunnalaisuudessa. Alun perin nimitys annettiin vain johtaville mujtahideille. 19. vuosisadan alusta sitä alettiin käyttää kaikista uskonnollisista opettajista sen jälkeen kun kaksitoistašiialaisten johtavia ajatollia oli ryhdytty kutsumaan mujtahideiksi. == Koulutus == Hawzojen oppilaat lukevat opintojensa alkuvaiheessa fiqhiä, kalamia, hadithia, tafsiria, filosofiaa ja arabialaista kirjallisuutta. Suoritettuaan nämä tasot heitä aletaan kutsua hojatoleslameiksi, ja he voivat jatkaa mujtahideiksi opiskelemalla satḥ- nimellä tunnettuja tekstikirjoja ja kharij-kursseja. == Hujjatu l-islam wa l-muslimin == Nimitystä hujjatu l-islam wa l-muslimin () käytetään keskitason uskonnollisista opettajista. == Tunnettuja hojatoleslameja == * al-Ghazali * Mohammad Khatami * Mehdi Karroubi * Muqtada al-Sadr * Hassan Nasrallah == Lähteet == Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Šaria
James Baldwin

James Baldwin voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * James Baldwin (1924–1987), afroamerikkalainen kirjailija, runoilija ja aktivisti * James Tennant Baldwin (myös J. Baldwin, Jay Baldwin ja James T. Baldwin) (s. 1934), yhdysvaltalainen teollinen muotoilija, kirjailija ja opettaja * James Mark Baldwin (1861–1934), yhdysvaltalainen filosofi ja psykologi * James Baldwin (1841–1925), yhdysvaltalainen opettaja, kustantaja ja kirjailija * James Baldwin (s. 1971), yhdysvaltalainen baseballpelaaja * James A. Baldwin, yhdysvaltalainen jalkapallovalmentaja * James Connell Baldwin (1777–1861), irlantilainen sotilas ja Kanadan rauhanturvaaja * James Fowle Baldwin (1782–1862), yhdysvaltalainen rakennusinsinööri, maanmittaaja ja senaattori * James Harris Baldwin (1876–1944), yhdysvaltalainen juristi.
Cracovia Kraków

Cracovia Kraków on puolalainen jääkiekkoseura. Luokka:Puolalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1923 perustetut urheiluseurat Luokka:Krakovan urheilu
Tahiti (verkkolehti)

TaHiTi – taidehistoria tieteenä on vuodesta 2011 alkaen julkaistu taidehistoriaan alan tieteellinen verkkolehti. Lehteä julkaisee Taidehistorian seura ja se ilmestyy 2–4 kertaa vuodessa. TaHiTi – taidehistoria tieteenä on avoimesti saatavilla oleva taidehistorian alan tieteellinen julkaisufoorumi, joka pyrkii palvelemaan mahdollisimman laajasti taidehistorian ja sen lähialojen tutkijoita, opiskelijoita, ammattilaisia sekä kaikkia taidehistoriasta ja sen tutkimuksesta kiinnostuneita. Lehdessä julkaistaan artikkeleita pääasiassa suomeksi ja ruotsiksi. Numerot rakentuvat tavallisesti pääkirjoituksesta, aiemmin julkaisemattomista vertaisarvioiduista ja muista tieteellisistä artikkeleista, väitöskirjojen lektioista, kirja-arvosteluista ja puheenvuoroista. Lehdessä julkaistaan myös teemanumeroita. Lehteä kustantava Taidehistorian seura on ainoa taidehistorian alan tieteellinen seura Suomessa. TaHiTi-lehden päätoimittajina ovat toimineet Johanna Vakkari ja Pinja Metsäranta (2011–2013), Elina Räsänen (2014–2016), Roni Grén (2016–2021), Riikka Niemelä ja Nina Kokkinen (2021–2024) sekä Ville Hakanen, Katve-Kaisa Kontturi ja Marja Lahelma (2024–). Lehden toimituskunnan jäsenet ovat suomalaisten yliopistojen taiteen ja taidehistorian asiantuntijoita ja museoammattilaisia. ==Aiheesta muualla== *TaHiTi-lehden verkkosivut *Johanna Vakkarin pääkirjoitus Tahitin ensimmäisessä numerossa 1/2011. *Taidehistorian seuran verkkosivut. *Tahiti – taidehistoria tieteenä *Taidehistorian seura ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidelehdet Luokka:Suomalaiset tiedelehdet Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Pakkå ruåtsi

Pakkå ruåtsi on suomenruotsalaisen rap-artisti Redraman ja ruotsinsuomalaisen rap-artisti Jesse P:n 15. lokakuuta 2011 julkaistu yhteis-EP. EP julkaistiin sekä cd-levynä, että ilmaiseksi internetissä. == Kappaleet == # # # # # # Luokka:Vuoden 2011 EP:t Luokka:Suomalaiset mixtapet
Sonora (täsmennyssivu)

Sonora voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Sonora, yksi Meksikon osavaltioista * Sonoran aavikko, autiomaa Yhdysvaltojen ja Meksikon rajalla Arizonan, Kalifornian ja Sonoran osavaltioissa * Sonora, kylä Mato Grosso do Sulin osavaltiossa Brasiliassa * Sonora, kylä Nova Scotian provinssissa Kanadassa * Sonora, kaupunki Kaliforniassa, Yhdysvalloissa * Sonora, kaupunki Kentuckyssa, Yhdysvalloissa * Sonora, kaupunki Texasissa, Yhdysvalloissa * Sonora, pieni tarhakäärmeiden heimoon kuuluva käärmesuku.
Kivivuori

Kivivuori on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Antti Kivivuori (s. 1940), lainsäädäntöneuvos ja oikeustieteen emeritusprofessori * Eino Kivivuori (1900–1966), vuorineuvos, Mekes Oy:n perustaja * Janne Kivivuori (s. 1967), kriminologian professori ja tietokirjailija * Kristiina Kivivuori (1919–1992), kirjallisuuden suomentaja * Fiktiivisiä henkilöitä Väinö Linnan romaanissa Täällä Pohjantähden alla: ** Anna Kivivuori ** Janne Kivivuori ** Oskari Kivivuori ** Otto Kivivuori ** Sanni Kivivuori ** Elina Koskela o.s. Kivivuori
Radioisotooppi

Radioisotooppi eli radionuklidi on atomi, jolla on epävakaa atomiydin. Epävakaan ytimen ylimääräinen energia voi purkautua kolmella tavalla: se voi emittoitua ytimestä gammasäteilyksi; elektroni voi irrota atomista, jolloin tapahtuu sisäinen konversio; tai energia käytetään uuden hiukkasen (alfa- tai beetahiukkasen) emittoimiseen ytimestä. Näiden prosessien aikana radionuklidille tapahtuu radioaktiivinen hajoaminen, jolloin syntyy ionisoivaa säteilyä. Radioaktiivinen hajoaminen voi tuottaa stabiilin nuklidin tai se tuottaa uuden epästabiilin radionuklidin, joka voi hajota edelleen. Radioisotoopille voidaan kuitenkin laskea hajoamisnopeus ja puoliintumisaika (t½). Kosmisen säteilyn vaikutuksesta ilmakehän yläkerroksissa syntyy jatkuvasti niin sanottuja kosmogeenisia radionuklideja – esimerkiksi 3H, 7Be, 14C ja 22Na, jotka ilmakehän sekoittumisen takia siirtyvät ilmakehän alakerroksiin ja tätä kautta edelleen muun muassa ravintoketjuihin. Tunnetuin nuklideista on 14C, jota käytetään hyväksi radiohiiliajoituksessa. Maaperässä on erittäin pitkäikäisiä niin sanottuja primordiaalisia radioaktiivisia aineita, jotka ovat olleet olemassa jo maapallon syntyessä. 238U, 235U ja 232Th ovat luonnon hajoamissarjojen lähtönuklidit. Säteilyaltistuksen kannalta tärkein hajoamistuote on uraanin hajoamissarjaan kuuluva radon. Merkittäviä luonnon hajoamissarjoihin kuulumattomia radionuklideja ovat 87Rb ja erityisesti 40K, joka on huomattava sekä sisäisen että ulkoisen säteilyn lähde. == Lähteet == == Katso myös == * isotooppi * Gammakuvaus * Säteily * Nuklidi == Aiheesta muualla == * Suomen virtuaaliyliopisto, Solunetti: Radioisotoopit Luokka:Radioaktiivisuus
Nikon D800

Nikon D800 on Nikonin valmistama täyden kennon yksisilmäinen peiliheijastuskamera, joka julkistettiin 7. helmikuuta 2012. Kamera tuli myyntiin maaliskuussa 2012 noin 2 800 euron hintaan. Kamerassa on 36,3 megapikselin täysikokoinen CMOS-kenno. Automaattitarkennusjärjestelmässä on yhteensä 51 tarkennuspistettä, joista 15 on yleiskäyttöisempiä ristikkäistyyppisiä. Yhtätoista tarkennuspistettä voi käyttää aukolle f/8 asti. Suorakatselutilassa (Live View) voidaan käyttää joko hitaampaa mutta vastaavasti tarkempaa kontrastitarkennusta tai nopeampaa vaihetarkennusta, joka vaatii peilin laskun kennon eteen. Kamerassa on 3,2-tuumainen näyttö, jossa on 921 000 pistettä. Kameran valotusmittarina toimiva 91 kilopikselin RGB-sensori tunnistaa myös kasvot ja pyrkii ohjaamaan tarkennusjärjestelmää tämän tiedon mukaan samaan tapaan kuin lippulaivamalli D4:ssä. Kameralla pystyy ottamaan neljä täysikokoista kuvaa sekunnissa tai viisi DX-kokoon rajattua kuvaa sekunnissa. Akkukahvan kanssa DX-koon kuvia voi ottaa kuusi kappaletta sekunnissa. Kameralla voi kuvata videoita FullHD-laadulla 30, 25 tai 24 kuvaa sekunnissa ja 720p-laadulla 60, 50, 30 tai 25 kuvaa sekunnissa. Kameran runko on valmistettu magnesiumista ja se on roiske- ja pölysuojattu. Kamerasta myydään myös hinnakkaampaa varianttia D800E, jossa ei ole optista alipäästösuodinta. Alipäästösuotimen poistaminen parantaa optista tarkkuutta, mutta saattaa joissain tilanteissa johtaa laskostumisilmiöön eli värilliseen moiréhen. Kameran edeltäjä on heinäkuussa 2008 julkistettu Nikon D700 ja seuraaja kesäkuussa 2014 julkistettu Nikon D810. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nikon D800 Nikonin sivuilla D800
Kristian Melartopaeus

Kristian Melartopaeus () oli suomalainen pappi suuren Pohjan sodan ja isonvihan aikana. Vuonna 1716 hänestä tuli Viipurin kirkkoherra ja viimeistään vuonna 1720 Viipurin hengellisen konsistorin esimies. Hän organisoi Itä-Suomen kirkollisia oloja muuttuneeseen tilanteeseen sopiviksi.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, s. 1485 Melartopaeus joutui sotilaspappina venäläisten sotavangiksi Perevolotshnassa 1. heinäkuuta 1709, ja hänet vietiin Moskovaan ja edelleen Pietariin, jossa hän toimi vuodesta 1710 alkaen tataarilaisessa esikaupungissa sotavankipappina. Moskovassa toiminut ruotsalainen kenttäkonsistori vahvisti maaliskuussa 1710 hänen oikeutensa pitää suomenkielisiä jumalanpalveluksia. Melartopaeus huolehti vuodesta 1714 Pietarissa olevien sotavankien sielunhoidosta. Hänet vapautettiin sotavankeudesta Viipurin kaupungin asukkaiden pyynnöstä ja nimitettiin Viipurin kirkkoherraksi 1716. Viipurin konsistorin esimies hänestä tuli viimeistään vuonna 1720, ja hänet mainitaan tuomiorovastina vuodesta 1721.Melartopaeus Kansallisbiografiassa. Viitattu 25.2.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1684 syntyneet Luokka:Vuonna 1753 kuolleet
Eurooppatie E16

Eurooppatie 16 on Pohjois-Irlannin Derrystä Skotlannin ja Norjan kautta Ruotsin Gävleen kulkeva tie. ==Reitti== Pohjois-Irlannissa tie seuraa A6:ta Derrystä Randalstowniin ja sen jälkeen M22:sta sekä M2:sta Belfastiin. Skotlannissa tie seuraa A8:a Greenockista ja sen jälkeen M8:a Bishoptonista Glasgowin kautta Edinburghiin (käyttäen uudelleen A8:aa M8-tien liittymänumeroiden 8 ja 6 välillä). E16 on päätie Norjan kahden suurimman kaupungin, Oslon ja Bergenin välillä ja se on ainoa vuoriston ohittava tie, joka on harvoin suljettu lumimyrskyjen ja tuiskujen takia. Muina vuodenaikoina Valtatie 7 on yhtä suosittu reitti Oslon ja Bergenin välillä, koska se on lyhyempi. Vuonna 2011 E16:sta päätettiin jatkaa Oslosta Kongsvingerin, Torsbyn, Malungin ja Borlängen kautta Ruotsin Gävleen. Tienumeron muuttaminen tapahtui syksyllä 2012. Vuonna 2024 Suomi esittää, että tietä jatkettaisiin Suomen puolelle. Suomessa E16-tien muodostaisivat valtatie 12 välillä Rauma- Kouvola ja valtatie 15 välillä Kouvola-Kotkan Mussalo. Tampereen kohdalla E16-tien muodostaisi kehätie. Suomen osuus E16-tiestä olisi noin 400 kilometriä. Muutosten myötä tiet merkittäisiin oman kansallisen numeroinnin ohella uudella E16-numeroinnilla. E16 kohtaa E01:n ja E18:n Belfastissa, E5:n Glasgowissa, E15:n Edinburghissä, E39:n Bergenissä ja viimeinkin E18:n uudelleen Sandvikassa. Eurooppatien pidentämisen jälkeen tie on kohdannut E6:n Gardermoenissa, E45:n Torsbyn ja Malungin välillä ja E4:n Gävlessä. ==Kuvia== Kuva:Riksvag 80 Vaster Gavle.jpg|E16 Gävlen länsipuolella. Kuva:Riksväg 50 vid Falu gruva.jpg|E16 Ruotsissa Falunin lähellä. Kuva:Kupolen, Borlänge.jpg|Kauppakeskus Kupolen Borlängessä. Kuva:Sperillen, Ringerike 2.jpg|Luonnonkaunis näköala Sperillenin järvelle. Kuva:Slidredomen, Vestre Slidre.JPG|Keskiaikainen kivikirkko Slidredomen. Kuva:Kvamskleiva, Vang.jpg|Kvamskleivin tunneli ja Vangsmjøsen järvi vuorilla. Kuva:Laerdalstunnelen.jpg|Lærdalin tunneli on maailman pisin tunneli, 24,5 km (15,2 mi). Kuva:E16, Aurland.jpg|Aurlandinlaaksossa. Kuva:View of the Aurlandsfjord, Aurlandsvangen and Flam from below the Prest Summit.jpg|Näkymä Aurlandsfjordista, josta näkyy Flåm sisimmässä vuonossa. Kuva:Fjord_in_Norway.jpg|Nærøyfjord on Maailmanperintöluettelossa. Kuva:E16-Gudvangen.JPG|E16 Gudvangenin lähellä Norjassa. Kuva:Bryggen (6-2007).jpg|Bryggen Bergenissä, Norjassa. Kuva:Modernclyde.JPG|Clyde Glasgowissa. Kuva:Edinburgh-castle.jpg|Vanha linna Edinburghissä. Kuva:River_Foyle_2004_SeanMcClean.jpg|River Foyle Derryssä. ==Lähteet== 16 Luokka:Irlannin liikenne Luokka:Skotlannin liikenne Luokka:Norjan tiet Luokka:Ruotsin tiet
Johan August Meijerfeldt

Johan August Meijerfeldt (1725–1800) oli ruotsalainen sotamarsalkka. Hänet nimitettiin joulukuussa 1788, kun Anjalan liitto oli kukistunut, Suomen maasotajoukon ylipäälliköksi. Turun yliopiston kirjasto on saanut lahjoituksena hänen sodanaikaisen kirjeenvaihtonsa. Sitä hyödyntäen on Gabriel Rein kirjoittanut teoksen Kriget i Finland åren 1788, 1789 och 1790 (1860).Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1469 Meijerfeldt sai kenraalin arvon 1789 ja sotamarsalkan 1790. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin sotamarsalkat Luokka:Vuonna 1725 syntyneet Luokka:Vuonna 1800 kuolleet