EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hubert Fichte

Hubert Fichte (1935 Perleberg, Brandenburg, Saksa – 1986 Hampuri, Länsi-Saksa) oli länsisaksalainen kirjailija. Hän oli silloisessa yhteiskunnassa monessa suhteessa ulkopuolinen – avioton lapsi, joka protestanttina kasvoi katolisessa orpokodissa, puolijuutalainen, homoseksuaali – ja tuotannossaan hän käsitteli ihmisiä, jotka elävät yhteiskunnan laitamilla. Hän on kirjoittanut lapsuudenkokemuksistaan muun muassa kirjoissa Der Aufbruch nach Turku (1963) ja Das Waisenhaus (1965) Hän kirjoitti myös Keski- ja Etelä-Amerikan sekakulttuureja käsitteleviä "etnopoeettisia" kirjoja. ==Suomennetut teokset== ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Lars Forssell

Lars Forssell (1928 Tukholma, Ruotsi – 2007 Tukholma, RuotsiLars Forssell, Svenskt översättarlexikon, viitattu 18.3.2021 ) oli ruotsalainen runoilija ja Ruotsin akatemian jäsen. Hän kirjoitti aktiivisesti lehtiin. Esikoisrunokokoelma Ryttaren ilmestyi 1949. Hänen runotuotantonsa on vaikeaselkoista eikä siten nauti suurta suosiota. Hän on kirjoittanut myös laulurunoja ja ruotsintanut toisen maailmansodan jälkeistä ranskalaista laulurunoutta. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu näytelmiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Naamiot

Naamiot on Liisa Tavin albumi vuodelta 1984. Suomen Kuvalehden Jorma Tuominen kuvasi pitkään odotettua albumia tuhlatuksi tilaisuudeksi huolimatta ammattitaitoisista studiomuusikoista. Hän vieroksui sen moralistista totisuutta ja surumielisyyttä: ”Sopiessaan Liisa Tavin ilmaisuun Naamioiden laulut samalla alleviivaavat sen kapeutta.” ==Kappaleet== # # # # # # # # # ==Muusikot== *Junior Simola – basso *Keimo Hirvonen – rummut *Pekka Rechardt – kitarat *Pekka Hedkrok – kosketinsoittimet *Jone Takamäki – saksofonit ==Lähteet== *Discogs.com *Fenno-musiikkiarkisto ===Viitteet=== Luokka:Liisa Tavin albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Giuseppe Dessì

Giuseppe Dessì (1909 Cagliari, Sardinia, Italia – 1977 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, jonka kirjojen tapahtumaympäristö on Sardinia. Hän kuvaa tapahtumia historiallisesta perspektiivistä. Esikoisromaani San Silvano ilmestyi 1939. Sen henkilöhahmoja Dessì käyttää myöhemmissäkin teoksissaan I passieri (1955) ja pääteoksessa Varjojen maa (Paese d'ombre, 1972). Dessì sai vuonna 1972 Premio Strega -palkinnon.Dessì, Giuseppe, Kirjasampo.fi, viitattu 4.3.2021 ==Suomennettu tuotanto== * Varjojen maa (Paese d'ombre), suom. Jorma Kapari. Jyväskylä: Gummerus 1977. ISBN 951-20-1284-7 ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Eizik Meir Dick

Eizik Meir Dick eli Isaac Mayer Dick (1814 Vilna – 1893 Vilna) oli juutalainen kirjailija. Hän kirjoitti lyhyitä kertomuksia jiddišiksi ja hepreaksi. Suositut moralisoivat kertomukset mukailevat tunnettuja teoksia. ==Huomautuksia== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Juutalaiset kirjailijat Luokka:Hepreankieliset kirjailijat Luokka:Jiddišinkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Per Anders Fogelström

Per Anders Fogelström (1917 Tukholma, Ruotsi – 1998Biografi, Per Anders Fogelström-sällskapet, viitattu 18.3.2021 ) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kuvasi teoksissaan erityisesti Tukholmaa ja sen asukkaita. Menestysromaani oli Sommaren med Monika, jonka pohjalta Ingmar Bergman on ohjannut samannimisen elokuvan, viitattu 18.3.2021. ==Palkinnot ja tunnustukset== * BMF-plaketten 1961 ja 1963 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Moshoeshoen päivä

Moshoeshoen päivä on Lesothon kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 11. maaliskuuta. Moshoeshoen päivää vietetään Lesothon perustajana pidetyn kuningas Moshoeshoen muistoksi. Juhlapäivää ehdottivat Basutoland Progressive Association -järjestön jäsenet vuonna 1913. Alkuperäisen ehdotuksen mukaan päivää oli tarkoitus viettää 12. maaliskuuta, jolloin Moshoeshoe solmi sopimuksen Basutomaan protektoraatin perustamisesta brittien kanssa. Päivä virallistettiin vuonna 1919 kansallisena juhla- ja vapaapäivänä. Päivän ensimmäisissä juhlallisuuksissa Basutomaan brittiläinen asiamies Edward Garraway lahjoitti tuolloiselle kuninkaalle Griffith Lerotholille hopeisen pistoolin norsunluisella kahvalla. 1920-luvulta lähtien päivän yhteydessä alettiin järjestää esimerkiksi perinteisiä tanssi- ja lauluesityksiä sekä raveja. Eri koulujen oppilaat kilpailivat toisiaan vastaan laulukisoissa. Vuonna 1996 tuolloin vallassa ollut Basutoland Congress Party -puolue siirsi Moshoeshoen päivän nykyiselle päivämäärälleen 11. maaliskuuta. 11. maaliskuuta oli Moshoeshoen kuolinpäivä. Edellinen päivä katsottiin ongelmalliseksi brittien siirtomaahistorian takia. ==Lähteet== Luokka:Kansallispäivät Luokka:Lesotholainen kulttuuri
Outi Kero

Outi Kero (s. 1988 tai 1989) on suomalainen näyttelijä, joka näytteli pääroolin elokuvassa Vähän kunnioitusta (2010). Kero toimii myös Tunneteatteri-nimisen Helsingin työväenopiston ja Kehitysvammatuki 57 ry:n näytelmäkurssin vertaisryhmän vetäjänä. Kerolla itsellään on kehitysvamma. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 2010 Vähän kunnioitusta Siiri ===Televisiosarjat=== Vuosi Sarja Rooli 2014 Toisen kanssa Kiira == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Penelope Fitzgerald

Penelope Fitzgerald (1916 Lincoln, Britannia – 2000 Lontoo, BritanniaDinitia Smith, Penelope Fitzgerald, Novelist, Is Dead at 83 New York Times 3.5.2000, viitattu 18.3.2021 ) oli brittiläinen kirjailija. Fitzgerald kirjoitti romaaneja ja elämäkertoja ja toimi Lontoossa englanninopettajana. Hän työskenteli kuolemaansa asti, ja hänen viimeinen teoksensa The Means of Escape ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen syksyllä 2000. Fitzgerald sai Booker- palkinnon romaanista Offshore. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Giovanni Zarrella

Giovanni Zarrella (s. 4. maaliskuuta 1978 Hechingen, Baden-Württemberg) on saksalais-italialainen laulaja ja televisiojuontaja. Kykyjenetsintäkilpailusta 2000-luvun alussa maineeseen ampaissut Zarrella aloitti soolouransa 2006. Hän on muun muassa laulanut italiankielisiä versioita saksalaisista popmusiikin menestyskappaleista, kuten "Ci sarai" ("Irgendwie, irgendwo, irgendwann"). == Ura == Giovanni Zarrella syntyi italialaisten siirtolaisten perheeseen Etelä- Saksassa, ja omaksui sekä saksan että italian kielen. Hän muutti perheensä mukana Italiaan 1990-luvulla, mistä hän kuitenkin palasi Saksaan. Zarrellan ensimmäinen yhtye oli Brotherhood, jonka hän perusti kuusitoistavuotiaana. Sittemmin hän opiskeli ATK-alaa, mutta suuntautui lopulta muusikon ammattiin. Zarrellan läpimurto tapahtui 2001, jolloin hän oli mukana Bro'Sis- lauluyhtyeessä, joka voitti saksalaisen Popstars-musiikkikilpailun. Bro'Sis oli aktiivinen neljän vuoden ajan, ja siihen kuului Zarrellan ohella muun muassa Ross Antony, Hila Bronstein ja Indira Weis. Bro'Sisin tyylilajit olivat R&B; ja pop, ja siltä ilmestyi neljä studioalbumia sekä muutama singlejulkaisu. Zarrellan ensimmäinen sooloalbumi, Coming Up (2006), menestyi huonosti. Seuraava albumi, Musica (2008), nousi Saksan musiikkilistalla sijalle 90. Albumin menestynein kappale oli "Wundervoll - Sei bellissima". Sitä seuraavat albumit, Ancora musica (2010) ja La vita è bella (2019), menestyivät aiempia paremmin paitsi Saksassa, myös Itävallassa ja Sveitsissä. Zarrella aloitti televisiojuontajana syksyllä 2005 ohjelmassa Bravo Sport TV. Sen jälkeen hän on juontanut lukuisia viihdeohjelmia, kuten Popstars (2008). ProSieben-kanava esitti vuonna 2010 tositelevisio-ohjelman Jana Ina & Giovanni – Pizza, Pasta & Amore, jossa Zarrella esiintyi puolisonsa Jana Inan kanssa. == Diskografia == === Studioalbumit === *Coming Up (2006) *Musica (2008) *Ancora musica (2010) *La vita è bella (2019) === Singlet (valikoitu) === *Wundervoll – sei bellissima (2008) *I Can’t Dance Alone (2010) *Senza te (Ohne dich) (2019) *Ci sarai (Irgendwie) (2021) == Lähteet == Luokka:Italialaiset laulajat Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinö Kemppainen

Väinö Kemppainen (19. kesäkuuta 1889 Oulu – 29. syyskuuta 1927 Oulu) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän teki valtaosan urastaan Oulun Työväen Näyttämöllä. == Ura == Ennen ammattinäyttelijän uraansa Kemppainen työskenteli kirjansitojana. Taiteellisen uransa hän aloitti Oulun Työväen Näyttämöllä 1907, alkuun iltanäyttelijänä, sittemmin vakinaisena. Oulun kausi päättyi 1921, minkä jälkeen Kemppainen toimi kaksi vuotta Karihaaran Työväen Näyttämön johtajana. Sitä seurasi lyhyt rupeama Jyväskylän Työväen Näyttämön johtajana. Vuonna 1926 Kemppainen aloitti uudelleen Oulun Työväen Näyttämön näyttelijänä. Kemppaisen rooleja olivat muiden muassa Turkka laulunäytelmässä Tukkijoella, Jussi näytelmässä Pohjalaisia, Klaus Kurki klassikkoballadissa Elinan surma sekä nimiosat Ingmar Santerin näytelmässä Juho Vesainen ja Alexandre Dumas'n näytelmässä Edmund Kean. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Palavat ikkunat

Palavat ikkunat on Liisa Tavin albumi vuodelta 1981. Kaikki sovitukset on tehnyt Pekka Tegelman, ja albumin on tuottanut Pekka Aarnio. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Muusikot== *Heikki Virtanen – basso *Keijo Hirvonen – rummut *Pekka Tegelman – kosketinsoittimet, kitarat *Esa Kotilainen – kosketinsoittimet (A2, A5) ==Lähteet== *Discogs.com Luokka:Liisa Tavin albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit Luokka:Vuoden 1981 albumit
Antti Kiiski (näyttelijä)

Antti Kiiski (13. joulukuuta 1887 Terijoki – 20. maaliskuuta 1965 Helsinki)Kuolinilmoitus, Antti Kiiski, Helsingin Sanomat, 1965, No 85, sivu 2, julkaistu 28.3.1965 oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän työskenteli lukuisilla työväen näyttämöillä vuodesta 1905 alkaen. == Ura == Kiiskin vanhemmat olivat kalastaja Antti Kiiski ja Anna Honkanen. Ennen näyttelijän uraansa hän toimi rautatieläisenä. Kiiski aloitti taiteellisen uransa Terijoen Työväen Näyttämöllä 1905–1910, vuosina 1910–1911 hän toimi Kaarlo Karin johtamassa Suomalaisessa Teatteriseurueessa ja 1912–1918 Pietarin rautatieläisten näytelmäseurassa. Vuosina 1920–1921 Kiiski näytteli Heikki Välisalmen johtamassa Pietarin Suomalaisessa Teatterissa. Kiiski palasi itsenäiseen Suomeen ja näytteli 1921–1922 Kymin Työväen Näyttämöllä, 1922–1923 Savonlinnan Työväen Teatterissa, 1923–1925 Terijoen Työväen Näyttämöllä, 1925–1926 Lahden Teatterissa, 1927–1928 Karppilan Työväen Näyttämöllä, 1928–1929 Pitkänrannan Työväen Näyttämöllä ja 1929 alkaen jälleen Terijoen Työväen Näyttämöllä. Kiiski toimi myös usean edellämainitun näyttämön johtajana. Kiiskin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Nummisuutareiden Esko ja Nukkekodin Torvald Helmer. Ludvig Holbergin komediassa Valtioviisas kannunvalaja Kiiskillä oli Hermannin osa. Kiiskin opettajista mainittakoon Hemmo Kallio ja Kaarlo Kari. == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Žibuoklė Martinaitytė

Žibuoklė Martinaitytė-Rosaschi (s. 1973 Leningrad) on liettualainen säveltäjä.ŽIBUOKLĖ MARTINAITYTĖ Music Information Centre Lithuania Martinaitytė opiskeli aluksi Juozo Naujalio muzikos gimnazijassa Kaunasissa ja jatkoi sitten sävellysopintoja Liettuan musiikki- ja teatteriakatemiassa vuosina 1991–1993 Bronius Kutavičiuksen sekä vuosina 1993–1997 Julius Juzeliūnaksen johdolla. Hän osallistui myös monille ulkomailla järjestetyille kursseille, kuten Darmstadtin uuden musiikin kesäkursseille Saksassa vuonna 1998. Martinaitytė voitti vuonna 2010 parhaan orkesteriteoksen palkinnon teoksella Thousand Doors to the World Liettuan säveltäjäliiton järjestämässä sävellyskilpailussa. Hän on tullut useassa muussakin yhteydessä Liettuan säveltäjäliiton palkitsemaksi ja saanut muitakin palkintoja.ZIBUOKLE MARTINAITYTE New Music USA Esimerkiksi vuonna 2020 hänelle myönnettiin sekä Liettuan kansallinen kulttuuri- ja taidepalkintoŽibuoklė Martinaitytė’s Album Released by Ondine Is an Expression of Longing for Normality Music Information Centre Lithuania että Guggenheim-stipendi. Martinaitytė on säveltäjänä ollut aktiivisin kamarimusiikin parissa. Hän on suosinut epätavallisia instrumentaatioita, joissa korostuvat matalan rekisterin äänet. Hän on teoksissaan myös haastanut soitinten teknisiä rajoja. Maita, joissa Martinaitytėn tuotantoa on esitetty, ovat olleet Liettua, Suomi, Venäjä, Ukraina, Puola, Saksa, Itävalta, Ranska ja Yhdysvallat. Aloitettuaan uransa Euroopassa säveltäjä on asettunut New Yorkiin. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niin se käy

Niin se käy on Liisa Tavin albumi vuodelta 1986. Sen on tuottanut Pekka Aarnio ja sovittanut Pekka Tegelman. ==Kappaleet== ===A-puoli=== # # # # # ===B-puoli=== # # # # # ==Muusikot== *Junior Simola – basso *Pekka Tegelman – basso (B1, B4), kitarat, piano *Reino Laine – rummut *Matti Tegelman – rummut (B1, B4) *Arto Piispanen – kosketinsoittimet *Petri Rantala – lyömäsoittimet *Heikki Keskinen – saksofonit *Juha Salo, Junior Simola, Timo Ylinen – taustalaulu ==Lähteet== *Discogs.com *Fenno-musiikkiarkisto Luokka:Liisa Tavin albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit Luokka:Vuoden 1986 albumit
Nightingale Health

Nightingale Health Oyj on suomalainen terveysteknologiayhtiö. Nightingale Health listautui Helsingin pörssin First North -listalle maaliskuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nightingale Health Luokka:Suomalaiset First North -yhtiöt Luokka:Suomalaiset terveysteknologiayritykset Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Hugo Makkonen

Hugo Valter Makkonen (1. helmikuuta 1896 Savonlinna – 2. syyskuuta 1964) oli suomalainen näyttelijä. Hänen ominta alaansa olivat laulunäytelmät.Teatterin maailma 1950, s. 198 == Ura == Makkosen vanhemmat olivat puutyömies Paavo Makkonen ja Henriikka Kaiponen. Hän opiskeli laulua kanttori Arvi Lindroosin, laulajatar Dagmar Parmaksen ja musiikinopettaja Väinö Lehtisen johdolla. Makkonen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Savonlinnan Työväen Teatterissa 1914–1920, Porin Työväen Teatterissa 1921–1923 ja Tampereen Työväen Teatterissa 1923–1948. Makkosen erikoisalaa olivat operetit ja laulunäytelmät. Hänen roolejaan olivat muiden muassa Jussi näytelmässä Pohjalaisia, Teemu komediassa Nummisuutarit, Boni operetissa Mustalaisruhtinatar ja Koloman Zsuoan näytelmässä Kreivitär Maritza. Makkosen rooliluetteloon kuuluu myös kolme Aleksis Kiven Seitsemästä veljeksestä, nimittäin Aapo, Lauri ja Eero. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Sunday Adeyemo

Sunday Adeyemo (s. 1972, lempinimeltään Igboho) on nigerialainen autokauppias, joka on tullut tunnetuksi jorubien keskuudessa vaikutusvaltaisena hahmona fulbeihin ja karjankasvatukseen liittyvän verisen konfliktin aikana. Adeyemo on vaatinut fulbejen poistumista maan lounaisosista ja hän on tukenut myös ajatusta jorubien itsenäisyydestä. ==Elämäkerta== Sunday Adeyemo syntyi vuonna 1972 Oyon osavaltiossa Igbohon kaupungissa. Sittemmin hän sai usein käytetyn lempinimensä "Igboho" kotikaupunkinsa mukaan. 1990-luvun loppupuolella Adeyemo tuli tunnetuksi eri jurbaryhmittymien yhteenotoissa. Hänen väitettyjä edesottamuksiaan on kuvattu myös nigerialaisessa elokuvassa, jossa hänen tarinaansa liittyy myös taikuus ja juju. Paikallisesti hän sai mainetta vahnigoittumattomana hahmona. Sittemmin Adeyemo on toiminut autokauppiaana Ibadanissa. Yrityksen taustoja ei tunneta varmuudella, mutta Adeyemo on myynyt eri automerkkejä aina Toyotasta Rolls Royceen. Hänen asiakaskuntaansa on kuulunut esimerkiksi monia vaikutusvaltaisia poliitikkoja, joiden kanssa hän on myös esiintynyt usein julkisuudessa. 2010-luvulla kasvoivat jännitteet Nigerian lounaisosien väestön ja pohjoisempaa tulevien karjaa kasvattavien fulbejen välillä. Kahden ryhmän välillä on ollut myös verisiä yhteenottoja. Adeyemo tuli tunnetuksi karjankasvattajien vastaisista ulostuloistaan. Hän on vaatinut esimerkiksi fulbejen poistumista Nigerian lounaisosista. Sittemmin hän on ilmaissut myös halunsa luoda jorubien itsenäinen valtio. Kannattajiensa joukossa Adeyemo on sankarihahmo. Hänen vastustajansa ovat syyttäneet häntä etnisen väkivallan lietsomisesta. Lokakuussa 2023 Sunday Igboho vapautettiin Beninissä, jossa hänet oli pidätetty pakeni poliisia Nigeriassa vuonna 2021.Bénin : libération du séparatiste yoruba nigérian Sunday Igboho ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Nigerialaiset henkilöt
Keijo Antero Moksen

Keijo Antero Moksén (s. 1950) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän käytti taiteilijanimeä Keijo-AnteroMusiikkiarkiston salanimihaku. Armeijan jälkeen Moksén perusti oman orkesterin nimeltä Saletti. Vuonna 1977 hän voitti Uudet kyvyt -kilpailun Hämeen sarjan. Kilpailun televisioesityksen jälkeen hän teki levytyssopimuksen Tophits-FinnHits -levy-yhtiön kanssa. Keijo-Antero oli mukana Syksyn sävel -kilpailussa vuonna 1979, jolloin hän sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Hetki Lapselle”. Kilpailun voitti Lea Laven kappaleella ”Ei oo, ei tuu” ja toiseksi sijoittui Purema kappaleella ”Elegia”. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Suomalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sultan (elokuva)

Sultan (suomeksi ”Kuningas”) on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen urheiludraamaelokuva, jonka ohjasi ja kirjoitti Ali Abbas Zafar. Salman Khan näyttelee nimiroolia vastanäyttelijänään Anushka Sharma. Elokuva keskittyy Sultan Ali Khaniin, kuvitteelliseen haryanalaiseen pehlwani- painijaan ja entiseen painin maailmanmestariin, jonka menestyksekäs ura on luonut kuilun hänen henkilökohtaisessa elämässään. Sultan sai ensi-iltansa Id al-Fitrinä 6. heinäkuuta 2016. Elokuva oli suuri kaupallinen menestys ja se voitti muutamia palkintoja. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Sultanin ”jymymenestykseksi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat kamppailulajeista Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Yash Raj Filmsin elokuvat
Sami Myllys

Sami Myllys on suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja, tuottaja, kuvaaja ja käsikirjoittaja. == Elokuvat == * #Fillaripäiväkirja (eng. #Bicyclediary) (2018) * Operaatio M-25 Kiantajärven tähtimoottori (2021) * Vaiettu uhka (eng. Unspoken threat) (2023) == Lähteet == * * * Fillaripäiväkirjasta dokumenttielokuva Karkkilan tienoo 5.1.2024 == Aiheesta muualla == * Yle Areena - Operaatio M-25 - Kiantajärven tähtimoottori * Films for change - #Bicyclediary * * Vaiettu uhka Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset dokumenttiohjaajat
Alain Poher

Alain Émile Louis Marie Poher (ranskaksi: [alɛ̃ pɔɛʁ]; (17. huhtikuuta 1909 – 9. joulukuuta 1996) oli ranskalainen Demokraattisen keskustapuolueen poliitikko. Hän toimi Val-de-Marnen senaattorina vuosina 1946–1995. Poher oli Euroopan parlamentin puhemies 1966–1969. Hän oli Ranskan senaatin presidentti 3. lokakuuta 1968 – 1. lokakuuta 1992 ja toimi sen lisäksi kahdesti maan väliaikaisena presidenttinä. Poher oli presidenttiehdokas vuoden 1969 presidentinvaaleissa, jossa hän hävisi toisella kierroksella Georges Pompidoulle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan presidentit Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Jarosław Kalinowski

Jarosław Kalinowski (ääntäminen puolaksi: [jaˈrɔswaf kaliˈnɔfskʲi] (s. 12. huhtikuuta 1962 Wyszków) on puolalainen poliitikko. Hän edustaa Puolan kansanpuoluetta. Hänet valittiin ensimmäisen kerran Sejmiin vuonna 1993 ja hänet valittiin uudelleen myös seuraavissa vaaleissa: 1997, 2001, 2005 ja 2007. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa hän sai 15 855 ääntä kahdeksannestatoista vaalipiirissä, Siedlcen vaalipiirissä. Hänet valittiin uudelleen Sejmiin jälleen 21. lokakuuta 2007 pidetyissä parlamenttivaaleissa. Kalinowski valittiin 7. kesäkuuta 2009 Euroopan parlamentin jäseneksi Masovian voivodikunnan vaalipiiristä. Hän sai 51 014 ääntä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Puolalaiset europarlamentaarikot Luokka:Puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrzej Olechowski

Andrzej Marian Olechowski (ääntäminen puolaksi: [ˈandʐɛj ɔlɛˈxɔfskʲi] (s. 9. syyskuuta 1947 Krakova, Puola) on puolalainen poliitikko. Hän oli yksi Kansalaisfoorumi-puolueen perustajista vuonna 2001 yhdessä Donald Tuskin ja Maciej Płażyńskin kanssa. Hän toimi valtiovarainministerinä vuonna 1992 Jan Olszewskin hallituksessa ja ulkoministerinä vuosina 1993–1995 Waldemar Pawlakin hallituksessa. Olechowski oli sitoutumaton ehdokas vuoden 2000 presidentinvaaleissa ja tuli toiseksi istuvan presidentin Aleksander Kwaśniewskin jälkeen. Vuonna 2002 hän oli Kansalaisfoorumin ehdokas Varsovan pormestariksi, mutta ei päässyt edes toiselle kierrokselle. Sen jälkeen hän alkoi siirtyä pois politiikan parista. Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anttolan hyvinvointiasema

Anttolan hyvinvointiasema on Mikkelin Anttolan pitäjän kirkonkylällä palveleva julkinen sosiaali- ja terveysasema. Vuoden 2017 alusta Mikkelin terveys- ja sosiaalipalveluiden toteuttamisesta on vastannut usean kunnan yhteisen Etelä- Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä Essote ja vuoden 2023 alusta Etelä-Savon hyvinvointialue. Terveysaseman laboratoriotoiminnoista vastaa Itä- Suomen laboratoriokeskuksen liikelaitoskuntayhtymä (ISLAB). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Essote - sairaaloiden ja hyvinvointikeskusten osoitteet ja kartat (essote.fi) *Anttolan hyvinvointiasema (suomi.fi) *Essote Palveluopas 2020 (issuu.com) Luokka:Anttola Luokka:Mikkelin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymä
Iranin presidentinvaalit 2009

Iranin presidentinvaalit 2009 järjestettiin Iranissa 12. kesäkuuta 2009. Istuva presidentti Mahmoud Ahmadinejad pyrki jatkokaudelle. Seuraavana aamuna Iranin uutistoimisto Islamic Republic News Agency ilmoitti, että kun kaksi kolmasosaa äänistä oli laskettu, niin Ahmadinejad oli voittanut vaalit 62%:lla annetuista äänistä, ja että hänen vastaehdokkaansa Mir-Hosein Musavi oli saanut 34% äänistä. Tuloksissa esiintyi suuria sääntöjenvastaisuuksia, ja ihmiset olivat niistä yllättyneitä, mikä johti miljoonien iranilaisten mielenosoituksiin jokaisessa iranilaisessa kaupungissa ja ympäri maailmaa ja opposition vihreän liikkeen ilmaantumiseen. ==Tulokset== Ehdokas Äänet % Mahmud Ahmadinežad 24 527 516 62,63 Mir-Hosein Musavi 13 216 412 33,75 Mohsen Rezaee 678 240 1,73 Mehdi Karroubi 333 635 0,85 Tyhjät tai hylätyt äänet 409 389 3,39 Yhteensä 39 165 191 100 % ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Iranin presidentinvaalit Luokka:Vuoden 2009 vaalit
Lublinin kolmio

Lublinin kolmio (; ; ) on Liettuan, Puolan ja Ukrainan muodostama kolmiosainen taloudellinen, kulttuurillinen ja poliittinen yhteistyöjärjestö, jonka tarkoituksena on tukea Ukrainan liittymistä Euroopan unioniin. Lublinin kolmion maat ovat ilmoittaneet tukevansa Ukrainan alueellisen koskemattomuuden palauttamista kansainvälisesti tunnustetuilla rajoilla ja vaatineet Venäjää lopettamaan sotatoimet sitä vastaan. Lublinin kolmio tukee myös Ukrainan Nato- kumppanuutta ja pitää Ukrainan Nato-jäsenyyden toimintasuunnitelmaa seuraavana välttämättömänä askeleena tähän suuntaan.https://mfa.gov.ua/en/news/kuleba- czaputowicz-and-linkevicius-launched-lublin-triangle-new-format-ukraine- poland-and-lithuaniahttp://urm.lt/default/en/news/joint-declaration-of- foreign-ministers-of-the-republic-of-poland-the-republic-of-lithuania-and- ukraine-on-establishing-lublin-triangle- https://www.gov.pl/web/diplomacy/meeting-of-foreign-ministers-of-poland- lithuania-and-ukraine Lublinin kolmion mailla on vahvat kulttuurilliset ja historialliset siteet. Liettuan, Puolan ja Ukrainan ulkoministerit Linas Linkevičius, Jacek Czaputowicz ja Dmytro Kuleba allekirjoittivat liiton perustamista koskevan yhteisen julistuksen 28. heinäkuuta 2020 Puolan Lublinissa viitaten tällä keskiaikaiseen Lublinin unioniin, joka loi Puola- Liettuan valtioliiton. Ajatus tällaisen organisaation perustamisesta kuuluu puolalaiselle ruhtinaalle Adam Czartoryskille, mutta sen esitti ensimmäisenä ukrainalainen poliitikko Vjatšeslav Tšornovil. == Katso myös == * Itäinen kumppanuus * Kolmen meren aloite * Visegrád-ryhmä * GUAM * Demokraattisten valintojen yhteisö * Intermarium == Lähteet == Luokka:Sotilasliitot Luokka:Kansainväliset diplomaattiset järjestöt Luokka:Puolan ulkopolitiikka Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Sivut, joissa on tarkistamattomia käännöksiä
Vivarium

Vivarium on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut kauhu- ja tieteiselokuva, jonka pääosissa näyttelevät Jesse Eisenberg ja Imogen Poots. Elokuva on irlantilainen, tanskalainen ja belgialainen yhteistuotanto, joka sai ensi- iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2019. Elokuva kertoo pariskunnasta, joka ostaa asunnon merkilliseltä Yonderin esikaupunkialueelta, jossa kaikki asunnot ovat identtisiä. == Juoni == Elokuva alkaa kohtauksella, jossa käenpoikanen valtaa linnunpesän työntäen pesän asukkaan oikeat poikaset ulos pesästä. Ala-asteen opettaja Gemma (Imogen Poots) ja hänen poikaystävänsä Tom (Jesse Eisenberg) etsivät omaa asuntoa. Omituinen kiinteistönvälittäjä Martin (Jonathan Aris) tarjoaa heille asuntoa Yonderin esikaupunkialueelta, ja vie heidät katsomaan asuntoa numero 9. Asunnolla Martin kyselee heiltä heidän lastenhankintasuunnitelmistaan, ja katoaa äkkiarvaamatta kesken asuntoesittelyn. Gemma ja Tom lähtevät ajamaan talolta pois, mutta näkevät joka puolella vain identtisiä asuntoja ja päätyvät yhä uudestaan asunnon 9 ovelle. He eivät voi muuta kuin yöpyä asunnossa, jota Martin heille tarjosi. == Vastaanotto == Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72 prosenttia arvosteluista on ollut myönteisiä. Sivuston mukaan elokuvassa on kiinnostavia ideoita, ja se yhtälailla hämmentää ja kiehtoo katsojaansa. Myös näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Jotkut kriitikot rinnastivat elokuvan asetelman niin nykypäivän kapitalismiin kuin käynnissä olevaan koronaviruspandemiaan. Elokuvan voi nähdä myös metaforana ihmiselämän merkityksestä. Kriitikko Jared Mobarak rinnastaa elokuvan päähenkilöiden synkän tilanteen todellisuuteen: kapitalistisessa maailmassa ihmiset ovat vain välineitä ja yksilöllisyys vain valeasu. Ihmiset sopeutuvat vallitsevaan järjestelmään, ostavat talon ja lisääntyvät luoden näin itselleen korvaajat pitämään kapitalistista koneistoa käynnissä. Tämä tehdään täysin vapaaehtoisesti, koska siitä on tullut luonnonmukaista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 elokuvat Luokka:Tieteiskauhuelokuvat
Viron europarlamenttivaalit 2009

Viron europarlamenttivaalit 2009 järjestettiin Virossa 7. kesäkuuta 2009. Vaaleissa valittiin kaikki kuusi edustajaa Euroopan parlamenttiin. == Tulokset == Äänestysaktiivisuus 43,88 % +17,05 Hylättyjä ääniä 2 199 0,55 % Puolue Puolue Mepit Mepit Äänet Äänet Äänet Äänet Puolue Puolue Mepit Mepit Lukumäärä Lukumäärä Osuus Osuus Viron keskustapuolue 2 +1 103 506 26,07 % +8,57 Indrek Tarand (Sit.) 1 +1 102 460 25,81 % Uusi Viron reformipuolue 1 0 60 877 15,33 % +3,13 Isänmaan ja Res Publican liitto 1 +1 48 492 12,22 % Uusi Sosiaalidemokraattinen puolue 1 −2 34 508 8,69 % −28,10 Viron vihreät 0 10 851 2,73 % Mart Helme (Sit.) 0 9 832 2,48 % Viron Kansanliitto 0 8 860 2,23 % −5,82 Muut puolueet ja ehdokkaat 0 10 459 2,63 % == Valitut ehdokkaat == Euroopan parlamenttiin valitut ehdokkaat: Kuva Ehdokas Puolue Puolue Edgar Savisaar Viron keskustapuolue Siiri Oviir Viron keskustapuolue Indrek Tarand Sitoutumaton Kristiina Ojuland Viron reformipuolue 70px Tunne-Väldo Kelam Isänmaan ja Res Publican liitto 70px Ivari Padar Sosiaalidemokraattinen puolue == Lähteet == == Aiheesta muualla == Viro Europarlamenttivaalit 2009
Beige

Beige Beige eli beesi on vaalean ruskehtava värisävy, jota eri lähteissä kuvaillaan vaalean hiekankeltaiseksi tai ruskean erityisen vaaleaksi sävyksi. Ranskassa se on maalaamattoman villan erittäin vaalean kellanruskea väri. Eri beigesävyjä ovat mm. beasar, bisque, dead spaniard, hare naturel, niini, papyrus ja suede.http://www.coloria.net/varit/ruskea.htm Beigestä on olemassa vakioiduissa värikartastoissa, esimerkiksi ajoneuvojen spraymaaleissa useita asteita, kuten harmaabeige.https://www.maston.fi/fi/etusivu/maalivalitsin/varikartat Sana beige on peräisin ranskan kielestä, jossa se on alkujaan tarkoittanut värjäämätöntä luonnonvillaa ja sen ruskehtavaa väriä. Ranskassa sana esiintyy lähinnä Burgundin ja Franche-Comtén alueiden murteissa, ja se tulee keskiranskan sanan baige kautta vanhan ranskan sanasta bege, jonka alkuperä on tuntematon. Värisävynä beige esiintyy englannin kielessä ensimmäisen kerran vuonna 1891, mutta värjäämättömän villan väriä kuvailevana adjektiivina se on tunnettu jo aiemmin, tietynlaisen kankaan nimenä jo vuonna 1819. Kirkkautensa ja suhteellisen neutraaliutensa ansiosta beige on sävynä yhteensopiva monen puhtaan perusvärin, kuten punaisen, sinisen, keltaisen, sinivihreän, violetin, viininpunaisen tai aprikoosinkeltaisen kanssa. Se sopii myös neutraaliin harmaaseen, jolloin huoneesta tulee rauhallinen ja tyylikäs. Beige on hyvä huonesuunnittelun perussävyksikin, jolloin siihen voidaan lisätä täyteläisempiä värejä viimeistelemään kokonaisuuden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Värit
Axel Valdemar Lindberg

Axel Valdemar (Waldemar) Lindberg (9. marraskuuta 1860 Loppi – 8. lokakuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja porvarissäädyn sihteeri seitsemillä eri valtiopäivillä.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lindberg Axel Waldemar Viitattu 20.3.2021. ==Henkilöhistoria== Lindbergin vanhemmat olivat tehtailija Johan August Lindberg ja Amanda Amalia Sohlman ja puoliso vuodesta 1889 Aina Maria Georgine Tammelander. Teatterihistorioitsija Ester-Margaret von Frenckell oli heidän tyttärensä.Kuka kukin on 1954, ss. 135–136 Viitattu 20.3.2021. Lindberg tuli ylioppilaaksi 1879 ja suoritti oikeustutkinnon 1884, varatuomarin arvon hän sai 1886. Hän oli senaatissa ylimääräinen kopisti vuodesta 1885, Helsingin raastuvanoikeudessa rikosasiain notaari 1887–1896, Helsingin maistraatin oikeusneuvosmies 1896–1913, raastuvanoikeuden siviilinotaari 1913–1914 ja merenkulkuhallituksen merenkulkuneuvos 1917–1926. Lindberg hoiti myös useaan otteeseen Helsingin kunnallispormestarin virkaa ja toimi Helsingin kaupunginvaltuuston sihteerinä. Porvarissäädyn sihteerinä Lindberg toimi valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. ==Julkaisuja== * Formulär för överexekutorer, 1911 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Maurizio Gucci

Maurizio Gucci (26. syyskuuta 1948 – 27. maaliskuuta 1995) oli italialainen liikemies ja Guccin muotitalon johtaja. Hän oli Rodolfo Guccin poika ja Guccio Guccin pojanpoika. == Elämäkerta == Maurizio Gucci syntyi 26. syyskuuta 1948 Firenzessä, Rodolfo Guccille ja Sandra Ravellille. Toukokuussa 1983 Rodolfo Gucci kuoli Milanossa.https://www.nytimes.com/1983/05/16/obituaries/rodolfo- gucci-is-dead-at-71-brother-in-leather-goods-firm.html Maurizio Gucci peri isänsä enemmistöosuuden yhtiöstä ja aloitti oikeussodan setäänsä Aldo Guccia vastaan Guccin muotitalon täydestä hallinnasta (syyte, jota johti kaupunginsyyttäjä Rudolph Giuliani ja jossa Domenico de Sole edusti Guccin perhettä). Vuonna 1988 Maurizio Gucci myi lähes 47,8 prosenttia Guccista Bahrainissa toimivalle sijoitusrahasto Investcorpille (Tiffanyn omistaja vuodesta 1984) ja säilytti 50 prosentin omistusosuuden. Guccin talous oli miinuksella vuodesta 1991 vuoteen 1993. Maurizio Guccia syytettiin siitä, että hän tuhlasi valtavia summia yhtiön pääkonttoriin Firenzessä (Via delle Caldaie palazzo) ja Milanossa. Vuonna 1993 Maurizio Gucci myi osakkeensa Guccissa Investcorpille 170 miljoonalla dollarilla. Vuonna 1995, puolitoista vuotta Guccin myynnin jälkeen, palkkamurhaaja ampui hänet. Hänen ex-vaimonsa Patrizia Reggiani tuomittiin tapon järjestämisestä vuonna 1998.Dana Thomas, Deluxe: How Luxury Lost Its Luster, p. 59.Sara Gay Forden, The House of Gucci: A Sensational Story of Murder, Madness, Glamour, and Greed, HarperCollins , 2001. Marraskuussa 2021 julkaistiin Ridley Scottin ohjaama elokuva House of Gucci. Se kertoo tarinan siitä, kuinka Patrizia Reggiani (Lady Gaga) juonitteli tappaakseen miehensä Maurizio Guccin (Adam Driver). Muita näyttelijöitä ovat Jeremy Irons Rodolfo Guccina, Jared Leto Paolo Guccina ja Al Pacino Aldo Guccina. == Lähteet == Luokka:Italialaiset liikemiehet Luokka:Italialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Kuularuiskulaulu

Kuularuiskulaulu on Heikki Ollilan sovittama ja Reino Palmrothin pseudonyymillä M.Turma sanoittama kansansävelmä. Se kertoo puukkojunkkari Antti Isotalon pojanpojasta jääkäri Antti Isotalosta ja hänen toimistaan bolševikkeja (polsuja) vastaan sisällissodassa sekä Aunuksen retkellä vuonna 1919. Laulun ovat sittemmin äänittäneet Jussi Raittinen, Åttopojat, Reino Volanen (nimellä Ilmari Sitari) ja A. Aimo yhtyeineen. == Sanat == Tuli Isontalon Antti Härmästä päin Kera joukkojen rynnistäväin. Olot Suomess’ oli muuttua katalaks’, Mutta Antti pani kapinoitsijat matalaks’. Ja pullot ne pani kontissa ”klunk”, Pani Antilla kurkussa ”klunk-klunk-klunk-klunk”. Kuului rajalta uhkaava huuto, Tuli Antille kortteerin muutto. Läksi Isontalon Antti Karjalahan, Pani vastustajat vapajamahan, Ja kun polsut ne pakohon loikki, Antti karjaasi ”Nyt välit on poikki!” Ja kuulat ne pani piipussa ”klunk”, Pani polsujen kintuissa ”klunk-klunk-klunk-klunk”. Kuularuiskut pani ”tärärättättää”, Piti polsujen asemansa jätätättättää. Tuli polsuja Venäjän maan Valkoupseereita kunnioittamaan. Mutta Antti kun karjaisi ”huomion”, Niin polsut sai kuolemantuomion. Ja kuulat ne pani piipussa ”klunks”, Pani polsujen kintuissa ”klunk-klunk-klunk-klunk”. Kuularuiskut pani ”tärärättättää” - Piti polsujen asemansa jätätättättää. ==Katso myös== * Isontalon Antti ja Rannanjärvi == Lähteet == Luokka:Kansansävelmät Luokka:Sotalaulut
Auguste Lepère

Louis Auguste Lepère (30. marraskuuta 1849 Pariisi – 20. marraskuuta 1918 Domme, Dordogne) oli ranskalainen kaivertaja, kuvittaja ja taidemaalari. Häntä pidetään yhtenä suurimmista ranskalaisista kaivertajista. Hänen teoksiaan pidetään useissa museoissa Ranskassa ja ulkomaillahttp://www.artoftheprint.com/artistpages/lepere_auguste_louis_letrophees.htmhttp://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/search/field/subjec/searchterm/Lep%C3%A8re,%20Auguste,%201849-1918/mode/exact. == Lähteet == Luokka:Kaivertajat Luokka:Ranskalaiset kuvittajat Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Lauri Castrén (asianajaja)

Lauri Johannes Gabriel Castrén (20. maaliskuuta 1881 Kuopio – 26. syyskuuta 1951 Tukholma) oli suomalainen asianajaja. Hän toimi Suomen Asianajajaliiton puheenjohtajana vuodesta 1926 alkaen.Ylioppilasmatrikkeli 1853–189950 vuotias. Varatuomari Lauri Castren, Helsingin Sanomat, 20.03.1931, nro 78, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAikalaiskirja 1934 : Lauri Johannes Gabriel CastrénVicehäradshövding Lauri Castrén sextio år, Hufvudstadsbladet, 20.03.1941, nro 77, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lauri Castrénin vanhemmat olivat Jyväskylässä oikeusneuvosmiehenä toiminut Johannes Castrén (1847–1910) ja Amanda Ulrika Jussilainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 Jyväskylän lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1902. Castrén sai varatuomarin arvon 1906.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johannes Castrén Lauri Castrén oli auskultanttina Vaasan hovioikeudessa 1902–1903 mutta hänet erotettiin 1903 kun hän jäi pois samana vuonna pidetyistä laittomista asevelvollisuuskutsunnoista. Hän ryhtyi sitten asianajajaksi ja oli apulaisena setänsä Jonas Castrénin asianajotoimistossa Helsingissä. Vuoden 1905 suurlakon jälkeen hänet otettiin takaisin Vaasan hovioikeuteen auskultantiksi ja hänestä tuli varatuomari 1906. Castrén omisti vuodesta 1907 alkaen aluksi yksin ja sitten vuodesta 1911 lähtien yhdessä veljensä varatuomari Lahja Castrénin (1878–1940) kanssa helsinkiläisen Jonas Castrénin asianajotoimiston.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Lahja Hyvä Castrén Castrén oli Suomen Asianajajaliiton hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana liiton perustamisvuodesta 1919 lähtien. Hän toimi liiton puheenjohtajana vuodesta 1926 alkaen ja oli liiton julkaiseman Defensor Legis -aikakauskirjan toimituksen jäsenenä. Castrén oli myös Helsingin Asianajajayhdistyksen hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja sekä puheenjohtaja. Lauri Castrén oli naimisissa vuodesta 1917 Gerda Lindbergin kanssa. Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti ja pääministeri Urho Castrén ja pankinjohtaja Sakari Castrén (1873–1948) olivat Lauri Castrénin veljiä.Kuka kukin on 1954 : Urho CastrénYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Väinö Sakari Castrén == Lähteet == Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Louis Pio

Louis Albert Francois Pio (14. joulukuuta 1841 Roskilde – 27. kesäkuuta 1894 Chicago) oli tanskalainen poliitikko, jota pidetään tanskalaisen sosialidemokratian perustajana. Pion pyrki parantamaan työväen elinolosuhteita ja hänen toimintansa katsotaan aloittaneen työvoiman järjestäytymisen Tanskassa. Pio syntyi Roskildessa vuonna 1841 ja valmistuttutaan vuonna 1859 hän palveli armeijassa, opetti Borgerdysskolenissa Kööpenhaminassa ja työskenteli postivirkailijana. Louis Pio kuoli lavantautiin Chicagossa vuonna 1894. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet Luokka:Tanskalaiset poliitikot Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Sosialistit
Ykkösen kausi 2021

Ykkösen kausi 2021 on Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 49. kausi. Sarjassa on mukana 12 joukkuetta. ==Joukkueet== Joukkue Kunta Päävalmentaja Sijoitus edellisellä kaudella Ekenäs IF Raasepori FF Jaro Pietarsaari IF Gnistan Helsinki Klubi 04 Helsinki (Kakkosen B) JIPPO Joensuu (Kakkosen C) KPV Kokkola MP Mikkeli MuSa Pori PK-35 Helsinki (Kakkosen A) RoPS Rovaniemi (Veikkausliiga) TPS Turku (Veikkausliiga) VPS Vaasa ===Päävalmentajavaihdokset=== Joukkue Lähtevä valmentaja Lähdön päiväys Syy Sijoitus sarjataulukossa Tuleva valmentaja Tulon päiväys VPS 18. kesäkuuta 2021 Potkut 4. 18. kesäkuuta 2021 KPV 26. heinäkuuta 2021 Potkut 12. 26. heinäkuuta 2021 EIF 22. syyskuuta 2021 Potkut 5. 22. syyskuuta 2021 Gnistan 6. lokakuuta Siirtyi AC Ouluun 5. 6. lokakuuta 2021 == Tilastot == === Maalipörssi === 14 maalia * Douglas Caé (Gnistan) 13 maalia * Simo Roiha (RoPS) 11 maalia * Joakim Latonen (TPS) 10 maalia * Stanislav Efimov (EIF) * Samson Ebuka Obioha (MP) * Kalle Multanen (VPS) Yhdeksän maalia * Oke Akpoveta (KPV) * Jonathan Muzinga (PK-35) * Samuel Anini jr. (HJK Klubi 04) * Vertti Hänninen (RoPS) * Steven Morrissey (VPS) Kahdeksan maalia * Guillermo Sotelo (FF Jaro) Seitsemän maalia * Srđan Vujaklija (RoPS) * Ilari Mettälä (TPS) * Kai Meriluoto (HJK Klubi 04) Kuusi maalia * Olli Jakonen (EIF) * Tyler Reid (FF Jaro) * Aleksi Pahkasalo (VPS) * Sebastian Strandvall (VPS) * Albijon Muzaci (TPS) Viisi maalia * Kasper Hämäläinen (TPS) * Juuso Liukkonen (EIF) * Gerald Ben (PK-35) * Daniel Rantanen (PK-35) * Wilterlynd Inalien (JIPPO) * Joona Hiltunen (JIPPO) * Nuutti Tykkyläinen (JIPPO) Neljä maalia * Fareed Sadat (MuSa) * Jeremiah Streng (FF Jaro) * Kristian Andersen (KPV) * Valdrin Rashica (EIF) * Luqman Kassim (VPS) * Rony Huhtala (Gnistan) * Juho Heikkinen (MuSa) * Topi Järvinen (Gnistan) * Otto Kemppainen (RoPS) * Aatu Manninen (MP) * Antti Ulmanen (MP) * Charalampos Chantzopoulos (KPV) * Akseli Ollila (EIF) == Kuukauden pelaajat == Kuukausi Kuukauden pelaaja Lähde Pelaaja Seura Toukokuu Zacharias Ekström EIF Kesäkuu Douglas Caé Gnistan Heinäkuu Simo Roiha RoPS Elokuu Vertti Hänninen RoPS Syyskuu Kasper Hämäläinen TPS Lokakuu Steven Morrissey VPS ===Paras pelaaja=== Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2021 Ykkösen parhaan pelaajan pelaajien oman äänestyksen perusteella: Vuoden paras pelaaja: Steven Morrissey VPS Vuoden maalivahti Jere Koponen TPS Vuoden puolustaja Guillermo Sotelo FF Jaro Vuoden keskikenttäpelaaja Kasper Hämäläinen TPS Vuoden hyökkääjä Douglas Caé Gnistan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ykkösen kotisivut Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2020–2021/2021
Sakari Castrén

Väinö Sakari Castrén (8. marraskuuta 1873 Helsinki – 30. tammikuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen juristi ja pankinjohtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Aikalaiskirja 1934 : Väinö Sakari Castrén Sakari Castrénin vanhemmat olivat Jyväskylässä oikeusneuvosmiehenä toiminut Johannes Castrén (1847–1910) ja Amanda Ulrika Jussilainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 Jyväskylän lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1895. Castrén sai varatuomarin arvon 1898.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johannes Castrén Sakari Castrén oli Keski-Suomi-lehden päätoimittajana 1893 ja setänsä Jonas Castrénin asianajotoimiston osakkaana 1899–1907. Hän oli viipurilaisen Suomen Kauppapankki Oy:n johtokunnan jäsenenä 1907–1924, toimitusjohtajan varamiehenä 1907–1914, toimitusjohtajana 1914–1918 sekä pankin Helsingin konttorin johtajana 1918–1924. Hän oli sitten Oy Turunmaan pankin Helsingin konttorin johtajana 1926–1933 ja Turun Verkatehdas Oy:n toimitusjohtajana 1924–1931 sekä Silfverbergin & Wecksellin Yhdistetyt Hattutehtaat Oy:n toimitusjohtajana 1929–1931. Sakari Castrén oli Karjalan kirjapaino Oy:n johtokunnan puheenjohtajana 1914–1918, Palovakuutus Oy Imatran hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1931, Deutsch-Nordische Handelsbank A.-G:n hallintoneuvoston jäsenenä 1921–1924 sekä Merivakuutus Oy Argon hallintoneuvoston puheenjohtajana. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1916–1918 ja Suomen pankkiyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1914–1924. Sakari Castrén oli naimisissa vuodesta 1899 Lydia Rosaura Leinbergin kanssa. Heidän poikansa oli kansainvälisen oikeuden ja valtiosääntöoikeuden professori ja diplomaatti Erik Castrén. Korkeimman hallinto-oikeuden presidentti ja pääministeri Urho Castrén ja asianajaja Lauri Castrén olivat Sakari Castrénin veljiä.Kuka kukin on 1954 : Urho CastrénYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Lauri CastrénKuka kukin on 1978 : Erik Castrén == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Coto de Caza

Coto de Caza on väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 14 710. == Väestö == Alueen asukkaista 86,01 prosenttia on valkoisia, 8,18 prosenttia aasialaisia, 1,02 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,15 prosenttia intiaaneja. 2,78 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 46,3 vuotta. ==Kuvia Coto de Cazasta== Tiedosto:Coto de Caza, Orange County, California - panoramio.jpg|Coto de Caza helmikuussa 2007. Tiedosto:CotodeCazaCALM.png|Coto de Caza Orangen piirikunnan kartalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kalifornian väestönlaskennalliset asuinpaikat Luokka:Orangen piirikunta (Kalifornia)
Oskar Tarhanov

Oskar Sergejevitš Tarhanov (, oikealta nimeltään Sergei Petrovitš Razumov, Сергей Петрович Разумов; 31. heinäkuuta 1901 Odessa – 8. helmikuuta 1938 Kommunarka) oli neuvostoliittolainen poliitikko, kirjailija ja tutkija. Hän käytti myös salanimiä Oskar Erdberg, Karrio, O. Tanin, O. Taube ja Jan Tšžu- lai. Tarhanov syntyi juutalaisen tehtailijan perheeseen. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1917, osallistui Venäjän sisällissotaan ja työskenteli puoluetehtävissä. Aikaisemmin partiojohtajana toiminut Tarhanov oli yksi pioneeriliikkeen ideologeista. Hän toimi Komsomolin keskuskomitean sihteerinä vuosina 1922–1924, Kommunistisen nuorisointernationaalin toimeenpanevassa komiteassa ja nuorten pioneerien keskusbyroon puheenjohtajana. Tarhanov lähetettiin vuonna 1926 Mihail Borodinin mukana Kiinaan, jossa hän osallistui Kiinan armeijan koulutukseen ja tutustui maan oloihin. Hän työskenteli tutkijana vuodesta 1927 ja opiskeli Punaprofessorien instituutissa vuosina 1930–1932. Tarhanov on kirjoittanut useita Kiinaa ja Japania käsitteleviä tutkimuksia sekä Kiina-aiheista kaunokirjallisuutta. Trotskilaisiin kuulunut Tarhanov erotettiin kommunistisesta puolueesta vuonna 1927, mutta hänet otettiin seuraavana vuonna takaisin puolueen jäseneksi. Vuodesta 1932 lähtien hän työskenteli Neuvostoliiton kaukoidän armeijan tiedusteluosastossa ja vuosina 1935–1937 Mongolian-lähetystön neuvonantajana. Tarhanov pidätettiin kesäkuussa 1937. Hänet tuomittiin osallisuudesta aseelliseen salaliittoon ja ammuttiin Kommunarkan teloituspaikalla. Tarhanov rehabilitoitiin vuonna 1956. ==Suomennettu teos== * Oskar Erdberg. Kiinalaisia novelleja. Suom. Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1931. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kousa (Mäntyharju)

Kousa, myös Kousankylä tai Kousanniemi, on kylä Mäntyharjun länsiosassa. Se rajoittuu etelässä ja lännessä Heinolan Paistjärven kylään, pohjoisessa sen ja Pertunmaan Kuhajärven kylän väliseen Anteruksenselkään, joka on osa Ylä- Rääveliä, ja idässä yhä Pertunmaahan ja taas Heinolaan. Kousa rajautuu Ahveniston kylään ja muuhun Mäntyharjuun vain Ison Kivilammen ja Vähä Kivilammen välisellä alueella. == Maantiede == Kousan kylässä on pikkulampia ja muutama isompi järvi yhteisenä naapurikylien kanssa. Kousaan kuuluu osa Ylä-Räävelistä eli Enonvedestä, Isosta Kivilammesta, Linnajärvestä ja Kousanjärvestä. Suurimpia kylässä sijaitsevia saaria ovat Nuutinsaari, Kousansaari ja Korppisaaret. Kousan pohjois- ja koillisosat ovat mäkisiä ja kallioisia, ja korkeimmat kukkulat ovat runsaasti yli sadan metrin korkeudella merenpinnasta. Harjuja Kousassa ovat esimerkiksi Tiikinharjut ja Myllyharjut. Suot ovat Kousassa melko yleisiä. Kousan soihin kuuluvat vaikkapa Sampansuo, Mustlamminsuo ja Sistunlamminsuo. Kousassa on neljä luonnonsuojelualuetta. == Lähteet == * Retkikartta.fi * Enonveden kylien historia-kirja Luokka:Mäntyharjun kylät
Kuvlungenit

Kuvlungenit olivat Norjan keskiajan kapinallisryhmä tai puolue. Kuningas Maunu Erlinginpojan kaaduttua Fimreiten taistelussa 1184 kuvlungenit nousivat vastustamaan taistelun voittaneita birkebeinejä ja heidän johtajaansa, kuninkaaksi noussutta Sverre Sigurdinpoikaa. Kuvlungenit oli birkebeinien antama pilkkanimi, joka juontui munkin kalottia merkitsevästä muinaisnorjan sanasta kufl. Kuvlungenien johtaja Jon Kuvlung oli nimittäin ollut munkki Hovedøyan luostarissa. Jon Kuvlung väitti olevansa kuningas Inge koukkuselän poika, mutta birkebeinit kutsuivat häntä huijariksi. Papisto tuki kuvlungeneja, kuten se oli tukenut Maunu Erlinginpoikaa. Kuvlungeneja kannatettiin laajalti Vikenissä, ja he tekivät hyökkäyksiä sekä Nidarosiin että Bergeniin, kunnes vuonna 1188 kuningas Sverre onnistui lyömään kuvlungenit Bergenissä ja sai vangittua Jon Kuvlungin. == Lähteet == Luokka:Norjan historia