EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruusu (heraldiikka)

Heraldinen ruusu on heraldiikassa esiintyvä yleensä viisilehtinen ruusukuvio. Ruusu on tunnettu Tudor-suvun tunnuksena. Se esiintyy myös muun muassa Lippen ruhtinashuoneen vaakunassa, Southamptonin vaakunassa ja Martti Lutherin sinetissä. Suomen vaakunassa on yhdeksän hopeista ruusua. Heraldinen ruusu on myös suomalaisen upseerin arvomerkki. Pieniä heraldisia ruusuja käyttävät maavoimissa vänrikit, luutnantit ja yliluutnantit sekä kapteenit. Suuremmat heraldiset ruusut puolestaan kuuluvat esiupseerien arvomerkkeihin: majureille, everstiluutnanteille ja eversteille. Prikaatikenraalien, kenraalimajureiden, kenraaliluutnanttien ja kenraalien tunnus on puolestaan leijona. Heraldista ruusua kutsutaan joskus suomalaisissa arvomerkeissä virheellisesti ”ruusukkeeksi”. Oikea arvomerkin termi yli- ja esiupseereilla on heraldinen ruusu. (Sotilas- ja virkapukuohjesääntö 325 §, 2000, s. 67) Arvomerkkinä käytettävän nykyisenkaltaisen heraldisen ruusun suunnitteli alun perin Akseli Gallen-Kallela heinäkuussa 1918 vahvistettua sotilaspukua varten. Heraldinen ruusu on myös Suomen vapaudenristin ritarikunnan ristien sekä Suomen Valkoisen ruusun ritarikunnan kaikkien merkkien keskuskuviona. == Lähteet == Luokka:Heraldiset kuviot Luokka:Sotilasarvot Luokka:Ruusut
Komentajakapteeni

Komentajakapteeni (lyhenne kom.kapt. tai sotilaskäytössä komkapt) on Suomen merivoimien sotilasarvo. Maavoimissa sitä vastaa majurin sotilasarvo. Komentajakapteenia alempi sotilasarvo on kapteeniluutnantti ja ylempi komentaja. Komentajakapteenin hihamerkissä on tummansinisellä pohjalla kolme paksua kultaista poikkiviivaa, joiden päällä on kultainen leijona. Insinööriupseereilla nauhojen välit ovat purppuranvärisiä, lääkintäupseereilla punaiset ja musiikkiupseereilla vaalean siniset. Arvo ja tunnukset ovat käytännössä kansainvälisiä, vaikka joissain maissa komentaja käyttää kolmea paksua raitaa ja komentajakapteenit yhtä kapeaa raitaa kahden paksun välissä, joka vastaa Suomen merivoimissa kapteeniluutnantin arvomerkkiä (esimerkiksi englanninkieliset commander ja lieutenant commander). Venäjä käyttää tämän arvon tunnuksena merkintää 3. arvoluokan kapteeni. Jotkut valtiot, kuten Italia, Saksa ja Ranska, käyttävät merkintää korvettikapteeni (, ).Ekman, P. O.: Sukellusvenesotaa Itämerellä, liitteet: Suomen, Saksan ja Neuvostoliiton sotilasarvot.Meririntama merisotatapahtumat Itämeren pohjoisosassa 1941–1944, luku ”Laivat puuta, miehet rautaa”;Porvoo - Hki - Juva,WSOY, 1983 ISBN 951-0-11993-8 (sid.). Komentajakapteeni olkalaatta.svg|Komentajakapteenin olkalaatta. Lääkintäkomentajakapteeni olkalaatta.png|Lääkintäkomentajakapteenin olkalaatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sotilasarvot
Komentaja

Komentaja on perusyksikköä, esimerkiksi komppaniaa, patteria tai viirikköä, suurempaa yksikköä, johtavan (komentavan) upseerin nimitys. Pataljoonaa, patteristoa tai rykmenttiä johtava upseeri on komentaja, samoin myös näitä suurempia yksiköitä; prikaateja, divisioonia, armeijakuntia tai armeijoita johtavat. Suomen puolustusvoimissa myös puolustushaaran johdossa olevaa upseeria kutsutaan komentajaksi (meri-, ilma- ja maavoimien komentajat). Näistä maavoimien komentaja on tehtävänä suhteellisen uusi. Komentaja on myös suomalainen sotilasarvo merivoimissa, joka vastaa everstiluutnantin arvoa maa- ja ilmavoimissa. Luokka:Sotilasarvot
Kapteeniluutnantti

Kapteeniluutnantti (lyhenne kapt.luutn. tai sotilaskäytössä kaptl) on kapteenia vastaava Suomen merivoimien sotilasarvo. Kapteeniluutnantista seuraava ylempi arvo on komentajakapteeni, joka vastaa maa- ja ilmavoimien majurin sotilasarvoa. Suomen puolustusvoimissa arvo on opistoupseerin tutkinnolla korkein saavutettavissa oleva. Arvo on kansainvälinen ja tunnukset useimmissa valtioissa hyvin samanlaisia. Suomessa kapteeniluutnantin arvomerkki on kaksi 15 mm leveää kaluunanauhaa ja niiden välissä yksi 5 mm leveä kaluunanauha. Kaluunanauhat ovat kullanväriset. Messi- ja kavaijitakeissa kaluunannauhat ovat ommeltu hihojen ympäri. Puseroissa, päällystakissa m/30, helletakissa, paitapuseroissa ja villapaidoissa käytetään arvomerkkilaattoja, joihin on ommeltu kaluunanauhat. Päällystakissa hihalaattojen kaluunanauhat ovat 80 mm pitkät. Arvomerkin yläpuolella oleva keltainen leijona oli aiemmin kadettiupseerien ja insinööriupseereiden tunnus, mutta vuoden 2010 muutoksen jälkeen leijona korvasi opistoupseereiden ja teknikoiden erikoismerkit. Erikoisupseereiden kaluunanauhojen välistä näkyvät ”pohjavärit” säilyvät ja ne ovat lääkintäalalla punaiset, insinööreillä ja teknikoilla violetit ja musiikkialalla vaaleansiniset.Sotilaspuvussa ja virkapuvussa kannettavat merkit ja tunnukset, Puolustusvoimat; 2.12.2013 Kapteeniluutnantti olkalaatta.svg|Suomen merivoimien kapteeniluutnantin olkalaatta. Musiikkikapteeniluutnantti olkalaatta.png|Suomen merivoimien musiikkikapteeniluutnantin olkalaatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sotilasarvot
Kenttäpiispa

Kenttäpiispa on Suomen puolustusvoimien kirkollisesta työstä vastaava johtava viranhaltija. Virka perustettiin 11. heinäkuuta 1941, kun presidentti Risto Ryti myönsi kenttäpiispan arvonimen senhetkiselle sotarovastille, Johannes Björklundille. Arvonimeen kuului myös virkanimi. Kenttäpiispan nimittää virkaansa tasavallan presidentti viideksi vuodeksi kerrallaan puolustusministerin esityksestä. Kenttäpiispa on aina evankelis-luterilaisen kirkon pappi; sotilaspastoreina sen sijaan voivat toimia myös ortodoksisen kirkon papit. Tiedosto:Kenttäpiispa kauluslaatta.svg|Kenttäpiispan kauluslaatta Tiedosto:Kenttäpiispa olkalaatta.svg|Kenttäpiispan olkalaatta == Arvo ja oikeudet == Palvelusarvoltaan kenttäpiispa rinnastetaan prikaatikenraaliin (aiemmin kenraalimajuriin). Tästä syystä kenttäpiispan palkka, jonka maksaa Puolustusvoimat, vastaa kyseistä sotilasarvoa: vuonna 2020 kuukausipalkka oli 7 742 euroa. Hän on muun sotilashenkilökunnan tavoin valtion virkamies. Kenttäpiispa ei ole piispa, vaikka virkanimike siihen näennäisesti viittaakin: hänellä ei ole hiippakuntaa tai muitakaan piispan oikeuksia eikä hän kanna piispan liturgisia tunnuksia lukuun ottamatta sotilaspuvun päällä kannettavaa piispanristiä. Luterilaisen kirkon hierarkiassa kenttäpiispa vastaa kirkkolain mukaan lähinnä lääninrovastia. Kenttäpiispa on kirkolliskokouksen jäsen ja hänellä on puhe- ja läsnäolo- oikeus piispainkokouksessa. Kenttäpiispa kuuluu Turun arkkihiippakuntaan, mutta on Puolustusvoimien palveluksessa. Vuonna 2013 otettiin käyttöön kenttäpiispan vaakuna, jonka ovat suunnitelleet Pekka Särkiö ja Harri Rantanen. == Kenttäpiispana toimineet == Kenttäpiispan tehtävässä ovat toimineet seuraavat henkilöt: Kenttäpiispat Kenttäpiispat Johannes Björklund 1941–1956 Toivo Laitinen 1956–1969 Yrjö Massa 1969–1978 Viljo Remes 1978–1986 Jorma Laulaja 1986–1995 Hannu Niskanen 1995–2012 Pekka Särkiö 2012–2023 Pekka Asikainen 1.6.2023– == Kenttäpiispan arvonimi == Kenttäpiispa on myös tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimen on ainoana henkilönä Suomessa saanut ensimmäinen kenttäpiispa Johannes Björklund, jolle se myönnettiin 11. heinäkuuta 1941. Arvonimiluettelossa Björklundin ammatiksi tai arvoksi oli merkitty ”puolustuslaitoksen hengellisen työn johtaja, sotarovasti” ja kotipaikaksi Helsinki. ==Katso myös== * Kirkollinen työ puolustusvoimissa * Sotilaspastori ==Lähteet== * evl.fi, sanasto, Kenttäpiispa luettu 27.1.2010 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Väitös: Paimen vailla hiippakuntaa - Kenttäpiispan viran synty ja vaikutus sotilaspapiston asemaan Suomen puolustusvoimissa ja kirkossa vuosina 1939–1944 Luokka:Sotilasarvot Luokka:Kirkolliset virat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tehtävät ja arvot Luokka:Suomalaiset arvonimet Luokka:Suomalaiset arvonimet jotka on myönnetty vain kerran Luokka:Kirkollinen työ Suomen puolustusvoimissa
Maitojuna

Maitojuna oli jatkosodanaikainen huoltojuna, joka huolsi sodan aikana muun muassa elintarvikkein Niinisalon varuskuntaa, missä oli reserviupseerikoulutusta.Maitojunan yhdistää Niinisaloon ja reserviupseerikoulutuksen keskeyttämiseen mm. Matti Kuusi muistelmateoksessa Ohituksia (Kuusi 1985, 30). Maitojunalla palaaminen tarkoitti sotilasslangissa sitä, että upseerioppilas oli joutunut keskeyttämään opintonsa ja palaamaan epäonnistuneena ja upseerikokelaaksi ylentämättömänä alikersanttina takaisin perusyksikköönsä.Penttinen 1984, 137: hakusana maitojuna Reserviupseerikoulusta palannut oli arvoltaan alikersantti, koska upseerioppilas vastaa arvoltaan alikersanttia siinä, missä upseerikokelas kersanttia. Näin ollen pilkkanimitys niille, jotka joutuivat keskeyttämään kurssinsa oli diplomialikersantti.Penttinen 1984, 53: hakusana diplomi Samankaltainen nimitys, diplomijääkäri on koskenut niitä, joilla aliupseerikoulu on keskeytynyt ja jotka ovat joutuneet palvelemaan saman pitkän palvelusajan kuin alikersantitkin, mutta ilman alikersantin sotilasarvoa. Nimitys tulee diplomi-insinöörin insinööriä pidemmästä koulutusajasta. Myöhemmin käsitys maitojunalla palaamisesta on laajentunut käsittämään muussa oppimisessa epäonnistumista ja palaamista kurssia suorittamatta keskeyttäneenä, kansainvälisessä urassa epäonnistumista sekä esimerkiksi tv-kilpailuista putoamista.Esimerkkejä laajentuneesta käytöstä: * * MTV 3 / uutiset 8.10.2009: Pudonnut Muodin huipulle -Silja: Hävettää lähteä maitojunalla kotiin ==Lähteet== * ) * * ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Suomen kielen sanakirjat. 2 : Suomalainen fraasisanakirja / toim. Sakari Virkkunen (Otava, 1981) Luokka:Sotilasslangi
Viisas Elämä

Viisas Elämä Oy (aikaisemmin Basam Books Oy) on helsinkiläinen erikoiskustantamo. Sen erikoisaloina ovat itämainen kirjallisuus, käännösrunous, filosofia, kaunokirjallisuuden klassikot, uskonnot, viisauskirjallisuus ja henkinen kasvu. Kustantamo on toiminut vuodesta 1993 ja julkaisee vuosittain noin 35–40 teosta. Yrityksen perustaja ja kustannusjohtaja on Batu Samaletdin, joka aiemmin piti kirja-antikvariaattia. Viisas Elämä -kustantamon Klassikko-sarja esittelee maailmankirjallisuuden tunnettuja teoksia. Viisas elämä -sarjaan kuuluu elämäntaidon ja henkisen kasvun oppaita, jotka ammentavat muun muassa buddhalaisesta viisaudesta. Shakti-kirjat on sarja, jossa julkaistaan nykyromaaneja. Viisas elämä Oy on Suomen kustannusyhdistys ry:n jäsen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Viisas Elämä Oy:n kotisivu Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Anna Pavlova

Anna Pavlova voi tarkoittaa seuraavia: * Anna Matvejevna Pavlova (1881–1931), balettitanssija * Anna Anatoljevna Pavlova (s. 1987), telinevoimistelija * Anna Pavlova, balettitanssija Anna Pavlovasta kertova elokuva vuodelta 1983.
Anna Pavlova (telinevoimistelija)

Anna Anatoljevna Pavlova (s. 6. syyskuuta 1987 Orehovo-Zujevo, Moskovan alue) on venäläissyntyinen telinevoimistelija, joka on edustanut Azerbaidžania vuodesta 2014. Pavlovaa valmentaa hänen äitinsä Natalia Pavlova. Vuonna 2000 Pavlova voitti kultamitalin eritasonojapuilla nuorten EM-kisoissa. Hän oli liian nuori kilpaillakseen MM-kisoissa vuonna 2001, mutta pääsi Hyväntahdon kisoihin, joissa sijoittui hopealle puomilla. Vielä vuonna 2002 hän ei päässyt aikuisten kansainvälisiin kilpailuihin ikänsä takia, mutta voitti Venäjän mestaruuden ja neljä mitalia nuorten EM-kisoista, joista neliottelun, joukkuekilpailun ja hypyn mitalit kultaisia. Vuonna 2003 Anna Pavlova pääsi ensimmäistä kertaa aikuisten arvokisoihin. Hän sijoittui MM-kilpailuissa neliottelussa kymmenenneksi, hypyssä viidenneksi ja permannolla seitsemänneksi. Vuonna 2004 hän uusi Venäjän mestaruutensa, sai Amsterdamin EM-kilpailuissa hopeaa hypyssä ja pronssia joukkuekilpailussa sekä lunasti paikan Venäjän joukkueeseen Ateenan olympialaisiin. Ateenassa hän voitti pronssia joukkuekilpailusta ja hypystä sekä sijoittui neljänneksi neliottelussa ja puomilla. Unkarin Debrecenissä pidetyistä EM-kisoista 2005 hän voitti hopeaa neliottelusta ja hypystä sekä pronssia puomilta. Saman vuoden Melbournen MM-kilpailuissa hän oli hypyssä viides, puomilla kuudes ja neliottelussa seitsemäs. Århusin MM-kilpailuissa 2006 hän sai joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui puomilla neljänneksi ja hypyssä viidenneksi. Clermont-Ferrandin EM-kilpailuissa 2008 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli puomilla ja joukkuekilpailussa neljäs, neliottelussa seitsemäs sekä permannolla ja hypyssä kahdeksas. Pavlova saavutti Sofian EM-kilpailuissa 2014 hopeaa hypyssä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset telinevoimistelijat Luokka:Azerbaidžanilaiset telinevoimistelijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdistynyt kansanpuolue (Belize)

Yhdistynyt kansanpuolue on Belizeä johtava kristillisdemokraattinen puolue. Vuoden 2003 parlamenttivaaleissa puolue voitti 22 paikkaa 29:stä. Nyt sillä on 21 paikkaa, sillä se menetti yhden paikan Yhdistynelle demokraattiselle puolueelle täytevaalissa, kun yksi edustajista kuoli. Belizen hallitusta johtaa pääministeri Said Musa. Puolue hallitsi Belizeä itsenäistymisestä vuonna 1981 vuoteen 1984, sitten vuodesta 1989 vuoteen 1993 ja taas vuodesta 1998 eteenpäin. Puolueen perusti vuonna 1950 George Cadle Price, joka oli pääministerinä puolueen kaksi ensimmäistä hallintokautta. Luokka:Belizeläiset puolueet
Yhdistynyt demokraattinen puolue (Belize)

Yhdistynyt demokraattinen puolue on Belizen suurin oppositiopuolue. Se on maan ainoa oppositiopuolue, jolla on edustajia maan parlamentissa. Sillä on kahdeksan paikkaa 29:stä. Puolueen tämänhetkinen johtaja on Dean Barrow. Entinen pääministeri Manuel Esquivel oli Yhdistyneestä demokraattisesta puolueesta. ==Aiheesta muualla== * Puolueen virallinen sivusto Luokka:Belizeläiset puolueet
Lunohod 2

Lunohod 2 oli Neuvostoliiton toinen kuukulkija. Se laukaistiin Luna 21 -luotaimen kanssa Mare Serenitatisiin eli Kirkkauden mereen Lunohod 1:n jälkeen tammikuussa 1973. Laukaisu tapahtui 8. tammikuuta 1973 ja Kuuhun laskeutuminen 15. tammikuuta 1973. Lunohod 2 oli 135 cm korkea, ja sen massa oli 840 kg. Sen pituus oli 170 cm ja leveys 160 cm. Sen kussakin kahdeksassa pyörässä oli itsenäinen jousitus, oma moottori ja jarru. Kuukulkijalla oli kaksi nopeusaluetta: n. 1 km/h ja n. 2 km/h. Lunohod 2:ssa oli kolme televisiokameraa, joista yksi oli sijoitettu korkealle suunnistusta varten ja pystyi ottamaan korkealaatuisia kuvia 3,2, 5,7, 10,9 ja 21,1 sekunnin valotusajoilla. Näitä kuvia tutki Maassa oleva viisihenkinen ohjaustiimi, joka lähetti kuukulkijaan komentoja reaaliajassa. Energialähteenä oli aurinkopaneeli. Radioaktiivisen polonium-210-isotoopin lämpöä käytettiin kuukulkijan lämmittämiseen Kuun pitkän yön aikana. Kuukulkijassa oli neljä panoraamakameraa. Tieteellisiä mittalaitteita olivat maaperän mekaaninen mittauslaite, Auringon röntgensäteilyä mittaava laite, astrofotometri näkyvän ja ultravioletin valon mittaamiseen, magnetometri, joka oli sijoitettu kuukulkijan eteen 2,5 metrin varren päähän, radiometri, valoilmaisin (Rubin-1) lasermittauksia varten ja ranskalainen laserheijastin. Laskeutuja ja kuukulkija painoivat yhteensä 1 814 kg. Richard Garriott hankki joulukuussa 1993 Sotheby'sin huutokaupasta Lunohod 2:n ja eräitä muita neuvostoliittolaisia avaruusesineitä omistukseensa.http://www.collectspace.com/news/news-100207a.htmlhttp://discovermagazine.com/1994/apr/thebloconthebloc363 ==Lunohod 2:n toiminta Kuussa== Kuukulkija kulki Kuun päivän aikana pysähtyen välillä lataamaan akkujaan aurinkopaneelinsa avulla. Kuun yöaikaan kuukulkija lepäsi radiotooppisen isotooppinsa lämmittämänä. Lunohod 2 toimi noin neljän kuukauden ajan, kulki 37 km ja lähetti 86 panoraamakuvaa ja yli 80 000 televisiokuvaa. 4. kesäkuuta 1973 Lunohod 2 -ohjelman ilmoitettiin päättyneen, mikä herätti arveluja, että kuukulkijaa ei saatu enää käyntiin vian takia tai että sitä ei enää saatu hereille Kuun pitkän yön jäljiltä. Kuukulkijan laserheijastin oli sellaisessa asennossa, ettei sitä voitu enää käyttää, ja siksi vikaantumisen oletettiin tapahtuneen äkillisesti. Myöhemmin todettiin, että luotaimen avoin kansi oli 9. toukokuuta koskettanut kraatterin reunaa ja peittynyt kuupölyyn. Kun kansi suljettiin, erittäin hyvin lämpöä eristävä pöly peitti jäähdyttimen. Seuraavana päivänä lennonvalvojat huomasivat luotaimen sisäisen lämpötilan nousevan liian korkeaksi, ja kuumuus johti luotaimen tuhoutumiseen. Kulkijan signaali menetettiin 11. toukokuuta. ==Lähteet== Luokka:Luna-ohjelma Luokka:Vuoden 1973 avaruustoiminta
Gojirasaurus

Gojirasaurus oli Yhdysvalloissa myöhäisellä triaskaudella noin 220–210 miljoonaa vuotta sitten elänyt petodinosaurus. Gojirasaurus on nimetty japanilaisen hirviöelokuva Godzillan mukaan. Tyyppiyksilö oli 5,5 metriä pitkä ja painoi ehkä 150–200 kiloa, mutta oli vielä luultavasti keskenkasvuinen. Fossiiliin kuului sekalaisia luita. == Lähteet == *Gojirasaurus Luokka:Coelophysoidea
Bachianas brasileiras

Bachianas brasileiras on brasilialaisen Heitor Villa-Lobosin vuosina 1930–1945 säveltämän yhdeksän teoksen sarja, jossa hän pyrki yhdistelemään vaikutteita brasilialaisesta musiikista ja Bachista. Sarjan jokaisessa teoksessa on erilainen kokoonpano. __NOTOC__ == Bachianas brasileiras nro 1 == Bachianas brasileiras nro 1 koostuu kolmesta osasta: #Introdução (Embolada) #Prelúdio (Modinha) #Fuga (Conversa) Bachianas brasileiras nro 1 on sävelletty kahdeksalle sellolle, joka oli Villa-Lobosin pääsoitin. Villa-Lobos sävelsi osat Prelúdio ja Fuga vuonna 1930 ja Introduçãon kahdeksan vuotta myöhemmin. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa kokonaan vuonna 1938. == Bachianas brasileiras nro 2 == Bachianas brasileiras nro 2 koostuu neljästä osasta: #O Canto do Capadocio #O Canto da Nossa Terra #Lembrança do Sertão #O Trenzinho do Caipira Bachianas brasileiras nro 2 on kamariorkesteriversio Villa-Lobosin aiemmista sävellyksestä pianolle ja sellolle. Teoksen ensiesitys oli Venetsiassa vuonna 1938. == Bachianas brasileiras nro 3 == Bachianas brasileiras nro 3 (1938) sävellettiin pianolle ja orkesterille. Se ensiesitettiin 19. helmikuuta 1947. == Bachianas brasileiras nro 4 == Villa- Lobos sävelsi Bachianas brasileiras nro 4:n (1930) aluksi pianolle, mutta orkestroi sen vuonna 1941. Säveltäjä itse johti sen ensiesityksen Rio de Janeirossa 15. heinäkuuta 1942. == Bachianas brasileiras nro 5 == Bachianas brasileiras nro 5 koostuu kahdesta laulusta, joita säestää kahdeksan selloa. Ensimmäinen laulu sävellettiin vuonna 1938 ja toinen vuonna 1945. Teos esitettiin ensimmäistä kertaa kokonaisena vuonna 1947. Laulut ovat portugalinkielisiä ja tarkoitettu laulettaviksi sopraanolle. == Bachianas brasileiras nro 6 == Bachianas brasileiras nro 6 (1938) sävellettiin huilulle ja fagotille. == Bachianas brasileiras nro 7 == Bachianas brasileiras nro 7 sävellettiin orkesterille. Villa-Lobos sävelsi sen Rio de Janeirossa vuonna 1942. Teoksen ensiesitys oli vuonna 1944. == Bachianas brasileiras nro 8 == Myös Bachianas brasileiras nro 8 sävellettiin orkesterille. Se sävellettiin vuonna 1944 ja ensiesitettiin Rio de Janeirossa vuonna 1947. == Bachianas brasileiras nro 9 == Villa-Lobos sävelsi sarjan yhdeksännen osan New Yorkissa vuonna 1945. Hän omisti sen säveltäjä Aaron Coplandille. Bachianas brasileiras nro 9 voidaan esittää joko sekakuorossa tai jousiorkesterilla. Teos koostuu kahdesta osasta, preludista ja fuugasta. Luokka:Heitor Villa-Lobosin teokset
Lenna

Lenna on miestenlehti Playboyn vuoden 1972 marraskuun numeron keskiaukeamakuvasta rajattu kuva, jota on käytetty yleisesti testikuvana vuodesta 1973 erilaisille kuvankäsittelyalgoritmeille, kuten kuvanpakkausmenetelmille. Kuva esittää ruotsalaista Lena Forsénia (ent. Söderberg, os. Sjööblom), joka lisäsi etunimeensä yhden "n"-kirjaimen helpottaakseen lausumista. Kuva on digitoitu lehden keskiaukeamasta, jossa Lena poseeraa alasti, mutta kuva on rajattu. Kuvan käyttö on aiheuttanut jonkin verran kiistelyä siksi, että se on otettu luvatta Playboy-lehdestä, joka aikoinaan uhkasi kuvan käyttäjiä oikeustoimilla. Lehti on sittemmin perunut uhkauksensa ja päinvastoin yrittänyt edistää kuvan käyttöä, koska se tuo lehdelle julkisuutta. Professori David C. Munson perustelee kuvan suosiota seuraavasti:David C. Munson: Note on Lenna.Viitattu 4.11.2017 Kuvan käyttöä on pidetty seksistisenä, ja kuvan käytön katsotaan häiritsevän naisopiskelijoita siten, etteivät he pysty keskittymään opiskeluun.Dianne P. O'Leary: But the instructor's attitude can't make the female student fail, can it? Viitattu 4.11.2017 Playboyn mukaan kyseisen kuvan sisältävä lehden numero on lehden kaikkien aikojen myydyin. Sitä on myyty 7 161 561 kappaletta.The bizarre story behind Playboy's highest-selling issue ever, The Independent, 29.9.2017, viitattu 4.11.2017 IEEE Computer Societyn ilmoituksen mukaan 1. huhtikuuta 2024 alkaen kuvaa ei enää hyväksytä julkaistavissa artikkeleissa. Nature-lehti kielsi kuvan vuonna 2018. == Katso myös == * Utahin teekannu == Lähteet == Luokka:1972 Luokka:Valokuvat Luokka:Kuvankäsittely
Adèle (Vexin)

Adèle de France (1160–1221) oli Ranskan kuninkaan Ludvig VII:n tytär. == Elämäkerta == Hänen äitinsä, Kastilian Constance kuoli synnyttäessään häntä lokakuussa 1160. Jo lapsena, vuonna 1169 solmitun Montmirail'n rauhan yhteydessä Adèle kihlattiin Englannin prinssille Rikhardille, joka oli Henrik II:n ja Eleonoora Akvitanialaisen toinen poika ja myöhempi kuningas Rikhard II:n Leijonamieli. Kihlauksen seurauksena Adèle lähetettiin Englantiin Henrik II:n toivomuksesta. Näin hän sai hallintaansa poikansa kihlatun läänitykset Aumalen ja Eun kreivikunnat, jotka olivat nuoren morsiamen myötäjäiset. Tuona aikana Englannissa ja eritoten Ranskassa liikkui paljon erinomaisen epäluotettavia huhuja ja pilkkapuheita, joiden mukaan Henrik II otti Adèlen rakastajattarekseen heti kun tämä oli riittävän vanha ja viivytti tarkoituksella tämän tähden avioliittoa poikansa ja Adèlen välillä. Lisäksi juoruttiin, että Adèlella olisi ollut lapsi appensa Henrik II:n kanssa. Vuonna 1174 paavi Aleksanteri III puuttui asiaan ja pannaanjulistuksen uhalla vaati sovitun avioliiton toteuttamista. Ivryn rauhalla 21. syyskuuta 1174 Henrik II uudistikin Ludvig VII:lle lupauksensa nuorten välisestä liitosta. Nyt myötäjäisiin lisättiin Berryn herttuakunta. Henrik II uudisti lupauksensa pikaisesta avioliitosta vielä joulukuussa 1183 ja laskiaisena 1186, mutta ei kuitenkaan pitänyt lupaustaan. Kun kuningas Henrik II kuoli 6. kesäkuuta 1189, niin Adèlen pitkäaikaisesta kihlatusta Rikhardista tuli hallitsija. Rikhard kutsui Adèlen Roueniin helmikuussa vuonna 1190, mutta jo seuraavana vuonna 1191 hän ilmoitti Ranskan Filip Augustukselle, että hänen ja Adèlen kihlaus olisi päättynyt ja syyksi hän ilmoitti juuri tuon kihlattunsa huhujen mukaisen suhteen isäänsä ja heidän yhteisen lapsensa. Tosiasissa purkamisen syyt löytyvät Rikhardin omasta seksuaalisesta suuntautumisesta. Tämän ilmoituksen jälkeen Adèle palasi takaisin Ranskaan. Adèlen veli Ranskan kuningas Filip Augustus, tuntien erinomaisesti Rikhardin mieltymykset, tarjosi tämän jälkeen sisartaan puolisoksi Rikhardin nuoremmalle veljelle Juhanalle vuonna 1192. Tällöin kuitenkin Juhanan äiti, Eleonoora Akvitanialainen puuttui asiaan ja pani avioitumispuheille pisteen. Adèle kuitenkin avioitui 20. elokuuta 1195 Ponthieun kreivin Guillaume III:n Talvasin kanssa. Myötäjäisinään Adèle vei avioliittoon Eun ja Arquesin kreivikunnat ja 5000 markan lainan. Pariskunta sai kolme lasta: *Jean II, joka kuoli nuorena, *Marie (kuollut 1250 tai 1251), Pontieun kreivitär, joka Avioitui Aumalen ja Dammertin kreivin Simon kanssa ja sai perintönä Ponthieus kreivikunnan, toisen avioliiton hän solmi Mathieu Montmorencyn kanssa. *Isabelle. Épagnen abbedissa. Adèle oli elossa vielä 28. heinäkuuta 1218. Sen jälkeiseltä ajalta hänestä ei löydy merkintöjä asiakirjoista muita tietoja kuin hänen kuolinvuotensa. Luokka:Kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1160 syntyneet Luokka:Vuonna 1221 kuolleet
Sangeang

Sangeang on saari Pienillä Sundasaarilla Indonesiassa. Se sijaitsee Sumbawasta pohjoiseen. Saari on 13 kilometriä leveä. Sangeang on muodostunut Gunung Api -tulivuoresta, joka on yksi Pienten Sundasaarten aktiivisimmista tulivuorista. ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian saaret en:Sangeang Api nl:Sangeang
Sarangi

Sarangi on intialainen jousisoitin. Se on tyypillisesti noin 76 cm pitkä. Kaikista intialaisista soittimista sen äänen on sanottu muistuttavan eniten ihmisääntä. Soittimessa on yleensä kolme tai neljä soitettavaa kieltä ja kymmeniä ei-soitettavia resonanssikieliä. Sarangia käytetään pohjoisintialaisessa taidemusiikissa laulun säestämiseen, mutta soitinta käytetään nykyään myös sooloesityksiin, tunnetuimpana esittäjänä Ram Narayan. Sarangi-soittimia on kahdenkokoisia, joista vain suurempaa käytetään konserttiesityksissä. Sarangia muistuttava yksinkertaisempi, kansanmusiikissa käytetty soitin, on nimeltään sarinda. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jousisoittimet Luokka:Intialaiset soittimet
Tama (soitin)

Tama () on länsiafrikkalaisesta griottien musiikkiperinteestä peräisin oleva rumpu, jonka historiaa voidaan jäljittää 700-luvun Ghanan kuningaskuntaan. == Soittaminen == Soittaja muuntelee taman sävelkorkeutta kiristämällä ja löysyttämällä rummun nyöritystä. == Lähteet == * Aleksi Oksanen: Länsi-Afrikan griotit puhe- ja musiikkiperinteen toiminnasta ja arvoista. Luokka:Rummut
Heikki Määttänen

Heikki Määttänen (21. marraskuuta 1949 Jyväskylä – 26. tammikuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Vuodesta 1982 lähtien hänen työpaikkansa oli Radioteatteri, jonka kuunnelmissa hän näytteli kuolemaansa saakka. Hän työskenteli jo sitä ennen 1970–1974 freelancerina sekä Kotkassa että Helsingissä.Heikki Määttäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Viitattu 22.7.2014. Määttänen esiintyi myös elokuvissa. Hän teki äänirooleja ja näytteli myös Iltalypsy-ohjelman uutisankkuria Mika Wirtaa 15. tammikuuta 1994 - 16. joulukuuta 2000. == Ura == === Teatteri === Määttänen näytteli 1970-luvun alussa Kotkan kaupunginteatterissa Jouko Turkan ohjaamissa näytelmissäPaavolainen 1987, s. 243–245. Runar ja Kyllikki, Nummisuutarit, Rykmentin murheenkryyni, Aamulla klo 7.00. == Sairaus ja kuolema == Määttäsellä todettiin lokakuussa 1998 keuhkosyöpä. Määttänen piti työstään niin paljon, että hän palasi töihin vain kuukauden jälkeen hänelle annetusta kolmikuukautisesta sairauslomasta. Määttäsen mukaan työ piti ajatukset poissa ikävästä. Määttänen puhui sairaudestaan muun muassa Inhimillinen tekijä -haastatteluohjelmassa 4. heinäkuuta 2000. Hän näytteli Raid- televisiosarjassa, jossa myös hänen roolihahmonsa vasikka Suvela sairasti syöpää.Raid. Jakso 12: Toivo lepää siinä, että ihmisen kyky erottaa oikea ja väärä säilyy sittenkin Määttänen oli aviossa kaksi kertaa. Hän asui loppuaikoinaan Mäntsälässä.Heikki Määttäsen taistelu syöpää vastaan, Inhimillinen tekijä, Yle Hän kuoli 2002 Helsingissä.MTV3:n uutinen Määttäsen kuolemasta Mtv.fi == Muuta == Määttäsen samanniminen isä Heikki Määttänen toimi jatkosodan aikana kaukopartiomiehenä. Sodan jälkeen hän teki länsivaltojen toimeksiannosta tiedusteluretkiä Neuvostoliiton alueelle (Operaatio Uppsala), ja eräällä tällaisella retkellä hän katosi toukokuussa 1950.Mikko Porvali: Kaukopartioita Kuohulta kylmään sotaan == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset radionäyttelijät Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Kargopolin piiri

Kargopolin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen lounaisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 10 130 neliökilometriä. Asukkaita on 20 300 henkeä (vuonna 2009). Vuonna 1929 perustetun piirin hallinnollinen keskus on Kargopolin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 5 maalaiskuntaa: * Oševenskoje (ven. Ошевенское; keskuspaikka Širjaiha, ven. Ширяиха) * Pavlovskoje (ven. Павловское; keskuspaikka Prigorodnyi, ven. Пригородный) * Petšnikovskoje (ven. Печниковское; keskuspaikka Vatamanovskaja, ven. Ватамановская) * Priozjornoje (ven. Приозерное; keskuspaikka Šelohovskaja, ven. Шелоховская) * Uhotskoje (ven. Ухотское; keskuspaikka Pesok, ven. Песок) Kargopol oli 1400–1600-luvuilla tärkeä kauppakaupunki Keski-Venäjän ja Vienanmeren välisellä reitillä. 1500–1600-luvuilla se toimi myös Venäjän pohjoisena rajalinnoituksena. 1600-luvulla kaupunki oli koko Äänisjoen seudun käsittäneen hallintoalueen keskus. Kaupungissa ja piirin maalaiskylissä on lukuisia rakennustaiteen muistomerkkejä. Seutu on tunnettu myös omaperäisestä käsityötaiteestaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kargopolin piiri Arkangelin alueen sivustolla *
Source SDK

Source SDK (sanoista Source Development Kit) on Valve Corporationin kehittämä valikoima ohjelmia, joita käytetään Half-Life 2 -modifikaatioiden luomiseen. Ohjelmalla voi luoda Source-pohjaisiin peleihin myös karttoja. Sitä voi myös käyttää uuden pelin luomisessa Source-pelimoottorille. Source SDK on kaikkien Steamin käyttäjien ladattavissa ilmaiseksihttps://developer.valvesoftware.com/wiki/SDK_Installation Viitattu 16.2.2018. == Sisältö == Source SDK sisältää ohjelmia karttojen, hahmomallien ja modien luontiin. === Ohjelmat === * Hammer Editor * Model Viewer * Face Poser === Dokumentointi === * Release Notes * SDK Reference Notes === Toiminnot === * Create a Mod * Refresh SDK Content * Reset Game Configurations * Edit Game Configurations === Linkit === * Valve Developer Community * SoftImage | XSI Mod Tool == Täydellinen lista SDK:n ohjelmista == Seuraavat ohjelmat ovat saatavilla lataamalla Source SDK:hon Steamistä. * bspzip * demoinfo * glview * hammer * height2normal * hlfaceposer * hlmv * motionmapper * qc_eyes * SDKLauncher * shadercompile * studiomdl * vbsp * vconfig * vrad * vtex * vtf2tga * vvis * xwad == Lähteet == * Source SDK (Valve Corporation 2004) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Wikibooks: Mastering the Source Luokka:Ohjelmistot Luokka:Source
William Gilbert

William Gilbert (tai Gilberd; 1544–1603) oli englantilainen fyysikko ja lääkäri, joka tutki sähköä ja magnetismia. Hän esitti ensimmäisenä teorian Maan magneettikentästä. Hänen elämäntyönsä oli 18 vuoden magnetismin alalla suoritettujen kokeiden tuloksena syntynyt teos De Magnete, jossa hän käsitteli laajalti magneettisia ilmiöitä. Gilbert kehitti myös lukuisia menetelmiä tuottaa ja voimistaa sähköä. == Elämäkerta == Gilbert syntyi Englannin Colchesterissa Lontoon lähellä vuonna 1544. Hän ryhtyi opiskelemaan matematiikkaa vuonna 1550 ja hänestä tuli lääketieteellisen koulun matematiikan opettaja vuonna 1564. Gilbert valmistui Cambridgen yliopistosta lääkäriksi vuonna 1569. Lääketieteen ohella hän teki kokeita kemian, sekä magnetismin ja sähkön alalla. Hänestä tuli Royal College of Physiciansin johtaja, ja vuonna 1600 hänestä tuli kuningatar Elisabet I:n hovilääkäri. Toimi ei kestänyt kauan, sillä kuningatar kuoli maaliskuussa vuonna 1603. William Gilbert kuoli itse saman vuoden marraskuussa ruttoepidemian aikana. == Tieteellinen ura == Gilbert käytti aikansa pohtimalla ja tutkimalla fysikaalisia kysymyksiä ja kirjoittamalla kuuluisan kirjansa De Magnete, joka julkaistiin vuonna 1600. Teos oli 18 vuoden työn tulos. De Magnete oli tärkeä teos tieteellisten menetelmien kehityksen kannalta, ja siitä saivat vaikutteita muun muassa Galileo Galilei ja Johannes Kepler. Kuusiosaisen teoksen ensimmäinen osa käsitteli yleistä tietoa magnetismista ja loput viisi osaa käsittelivät magnetismin aiheuttamia ilmiöitä; vetovoimaa, kompassineulan suuntautumista, deklinaatiota, inklinaatiota ja kiertoliikettä. Teoksessaan Gilbert esitti teorian, jonka mukaan kompassin neula osoittaa pohjoiseen, koska Maa itse on magneettinen. Hän tutki myös hankaussähköä ja otti ensimmäisenä käyttöön sähköä tarkoittavan termin electricitas, joka juontuu kreikan sanasta electron eli meripihka ja josta monien kielien sähköä tarkoittavat sanat johtuvat. Hänen kokeensa osoittivat, että meripihkan lisäksi monet muutkin aineet kuten lasi, timantti, kovettuneet hartsit, rikki ja sinettilakka tulivat hankaamalla sähköisiksi eli niihin latautuu staattista sähköä, esimerkiksi metallit sitä vastoin eivät. Gilbert esitti, että sähkö ja magnetismi olivat eri asioita, eikä niillä ollut toistensa kanssa tekemistä. Tämän tiedon osoitti kuitenkin Hans Christian Ørsted vääräksi kaksisataa vuotta myöhemmin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Vuonna 1544 syntyneet Luokka:Vuonna 1603 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Umm Kulthum

Umm Kulthum (, monia siirtokirjoitusasuja: Oum Kalthoum, Oum Khalsoum, Um Kalsum, Oum Kalthum, Omm Kolsoum, Umm Kolthoum, Om Kolthom ym., oik. Fatima Ibrahim es-Sayyid el-Beltagi, ; n. 4. toukokuuta 1904 – 3. helmikuuta 1975) oli egyptiläinen laulaja, lauluntekijä ja elokuvanäyttelijä. Hän lauloi arabiaksi. Kulthum oli erittäin suosittu kotimaassaan Egyptissä ja muissa arabimaissa.Umm Kulthum (c. 1904–1975) , Biographical Encyclopedia of the Modern Middle East and North Africa, Thomson Gale 2008. Vaatii HighBeam- tilauksen. Viitattu 13.12.2015. Kulthumin perhe muutti 1922 Kairoon, jotta lahjakkaalle tytölle löytyisi parempia mahdollisuuksia. 1920-luvun lopulta lähtien hän oli Egyptin suosituin laulaja, ja vuodesta 1937 miltei kuolemaansa asti hän antoi joka kuukausi suoran radiokonsertin, joka tavoitti miljoonia kuulijoita. Legendanomaiseksi kasvanutta tunnettuutta lisäsi hänen laaja levytystuotantonsa. Kulthumin ohjelmisto ulottui klassisista ja uskonnollisista arabialaislauluista kansanomaisempiin ja viihteellisempiin numeroihin. ==Elämä ja ura== Kulthum syntyi Tamay-al-Zahayrassa. Hänen syntymäpäivästään ei ole täyttä varmuutta. Kulthumin musikaalinen lahjakkuus tuli ilmi jo nuorella iällä. 23-vuotiaana hän muutti Kairoon, jossa tunnettu runoilija Ahmed Rami teki hänelle laulutekstejä ja tutustutti hänet ranskalaiseen kirjallisuuteen, jota itse oli opiskellut Pariisin Sorbonnessa. 1930-luvulla Kulthum lauloi Ramin tekstejä luutunsoittajan ja säveltäjä Mohamed el Kasabjin kanssa kokoonpanossa, johon Lähi-idän soittimien lisäksi kuului länsimaisia instrumentteja kuten sello ja kontrabasso. Kulthum teki ensimmäisen laajan kiertueensa vuonna 1932, jolloin hän esiintyi muun muassa Damaskoksessa, Bagdadissa, Beirutissa ja Tripolissa. Terveysongelmat vaivasivat Kulthumia 1930-luvulla ja 1950-luvun alkupuolella. Vuonna 1955 hän kykeni jatkamaan uraansa ja aloitti yhteistyön säveltäjä Muhammad Abd al- Wahhabin kanssa, jonka kirjoittamien kymmenen laulun joukkoon kuului Kulthumin suosituin laulu ”Inta umri”. Vuonna 1967 Kulthumilla todettiin munuaistulehdus, johon hän menehtyi helmikuussa 1975. Miljoonat ihmiset seurasivat Kairossa suuren suosikkinsa hautajaisia. Viimeisen konserttinsa Kulthum piti joulukuussa 1972, mitä seurasivat viimeiset levytyssessiot maaliskuussa 1973. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptiläiset laulajat Luokka:Arabialaiset laulajat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kuutiojuuri

Luvun x kuutiojuuri (merkitään \sqrt[3]{x} tai x1/3) on luku a niin, että a korotettuna kolmanteen potenssiin on x. Esimerkiksi luvun 27 kuutiojuuri on :\sqrt[3]{27} = 3, sillä 3 \cdot 3 \cdot 3 = 3^3 = 27. Kuutioluku on kokonaisluku, jonka kuutiojuuri on myös kokonaisluku. == Geometrisia sovelluksia == Jos kuution tilavuus V tunnetaan, kuution särmän pituus on tämän tilavuuden kuutiojuuri, :s = \sqrt[3]{V}. == Kompleksiluvun kuutiojuuri == Kuutiojuuren käsite voidaan yleistää myös kompleksiluvuille. Jokaista kompleksilukua x + yi kohti, nollaa lukuun ottamatta, on kolme sellaista kompleksilukua u + vi, joiden kuutio on x + yi. Esimerkiksi kompleksiluvun 1 (=1 + 0i) kuutiojuuret ovat 1 , -\frac{1}{2} + i \frac{\sqrt{3}}{2} ja -\frac{1}{2} - i \frac{\sqrt{3}}{2}. Kuutiojuuren pääarvoksi sanotaan sitä juurta, jolla on itseisarvoltaan pienin argumentti. Useimmissa tapauksissa kompleksiluvun x+yi kuutiojuuren arvojen u + vi = \sqrt [3]{x + yi} reaali- ja imaginaariosia u ja v ei kuitenkaan voida esittää x:n ja y:n algebrallisena lausekkeena. Sen sijaan ne voidaan määrittää trigonometristen funktioiden ja De Moivren kaavan avulla. Tämä perustuu siihen, että kompleksiluku voidaan esittää myös napakoordinaateissa, sen itseisarvon (moduulin, r) ja vaihekulman (argumentin, \phi) avulla: : x + yi = r (\cos{\phi} + i \sin {\phi}), missä :r = \sqrt{x^2 + y^2} ja :\phi = \arccos{\frac{x}{r}} = \arcsin{\frac{y}{r}} = \arctan{\frac{y}{x}}. Geometrisesti kompleksiluvun moduuli merkitsee sen kompleksitasolla olevan vastinpisteen etäisyyttä origosta, argumentti taas origosta kyseiseen pisteeseen johtavan suoran ja reaaliakselin (x-akselin) välistä kulmaa. De Moivren kaavan mukaan :r (\cos{\phi} + i \sin{phi})^n = r^n (\cos {n\phi} + i \sin {n\phi}), ja erityisesti :r (\cos{\phi} + i \sin{phi})^3 = r^3 (\cos {3\phi} + i \sin {3\phi}) josta saadaan kääntäen: :\sqrt [3] {r (\cos{\phi} + i \sin{\phi})} = \sqrt[3]{r} (\cos {\frac{phi}{3}} + i \sin {\frac{\phi}{3}}) Toisin sanoen kompleksiluvun kuutiojuuren moduuli on alkuperäisen kompleksiluvun x + bi moduulista ja argumentti kolmasosa alkuperäisen kompleksiluvun argumentista. Näin saadaan kuutiojuuren pääarvo. Kun kompleksiluvun argumenttiin kuitenkin voidaan lisätä tai vähentää mikä tahansa 2\pi:n monikerta tahansa kompleksiluvun arvon pysyessä ennallaan, on kaksi muutakin kompleksilukua, joiden kuutio on sama, nimittäin: \sqrt[3]{r} (\cos {\frac{\phi}{3}} + i \sin {\frac{\phi + 2\pi}{3}}) ja \sqrt[3]{r} (\cos {\frac{\phi}{3}} + i \sin {\frac{\phi - 2\pi}{3}}) Näin saadaan kompleksiluvun x + yi kuutiojuurille lausekkeet: :\sqrt[6]{x^2 + y^2} (\cos {\frac{\arctan {\frac{y}{x}}}{3}} + i \sin {\frac{\arctan {\frac{y}{x}}}{3}}), :\sqrt[6]{x^2 + y^2} (\cos {\frac{\arctan {(\frac{y}{x}} + 2\pi)}{3}} + i \sin {\frac{\arctan {(\frac{y}{x}} + 2\pi)}{3})} ja :\sqrt[6]{x^2 + y^2} (\cos {\frac{\arctan {(\frac{y}{x}} - 2\pi)}{3}} + i \sin {\frac{\arctan {(\frac{y}{x}} - 2\pi)}{3})}. == Katso myös == * Kuutio (algebra) * Neliöjuuri * Kuution kahdentaminen * Juuri (laskutoimitus) == Lähteet == Luokka:Algebra
Mariner 10

Mariner 10 oli Yhdysvaltain avaruusjärjestö NASAn miehittämätön luotain, joka laukaistiin 3. marraskuuta 1973 tutkimaan pääasiassa Merkuriuksen pinnan ja ilmakehän piirteitä ja näiden planeettojen fyysisiä ominaisuuksia, mutta se suoritti ohilennon myös Venuksen kautta. Se laukaistiin suunnilleen kaksi vuotta NASAn Mariner 9 -luotaimen jälkeen ja oli viimeinen alus koko Mariner- ohjelmassa, joskin Voyager-luotainten alkuperäiset nimet olivat Mariner 11 ja 12. Mariner 10 oli ensimmäinen avaruusluotain, joka käytti toisen planeetan painovoimaa hyväkseen kiihdyttäessään vauhtiaan. == Venuksen ja Merkuriuksen ohilennot == Mariner 10 lensi Venuksen ohi 5. helmikuuta 1974 lähimmillään 5 768 kilometrin etäisyydeltä. Luotain onnistui ottamaan planeetasta yhteensä 4 165 kuvaa, minkä jälkeen luotain käytti Venuksen painovoimaa avukseen suunnatessaan kohti Merkuriusta. Luotain saavutti Merkuriuksen 29. maaliskuuta 1974 lentäen lähimmillään 703 kilometrin etäisyydeltä planeetasta. Lentonsa aikana Mariner 10 lensi Merkuriuksen ohi yhteensä kolme kertaa, joiden aikana se onnistui kartoittamaan noin 45 % planeetan pinnasta ja selvittämään sen yö- ja päivälämpötilat. Seuraavan kerran luotain kohtasi Merkuriuksen 21. syyskuuta 1974 48 069 kilometrin etäisyydeltä ja jälleen kolmannen ja viimeisen kerran 16. maaliskuuta 1975 327 kilometrin korkeudelta. Yhteys avaruusluotaimeen katkaistiin 24. maaliskuuta 1975. == Aiheesta muualla == * NSSDC Master Catalog Display: Spacecraft Mariner 10 * NASA-JPL: Mariner 10 Luokka:Mariner-ohjelma Luokka:Avaruusluotaimet Luokka:Merkurius-luotaimet Luokka:Venus-luotaimet Luokka:Vuoden 1973 avaruustoiminta
Mies, jonka minulle annoit

Mies, jonka minulle annoit (The Country Girl) on mustavalkoinen elokuva vuodelta 1954. Se perustuu Clifford Odetsin näytelmään. Elokuvan ohjasi George Seaton. Elokuvassa esiintyy kolme aikansa suurta elokuvatähteä: Bing Crosby, Grace Kelly ja William Holden. Elokuva voitti aikoinaan kaksi Oscaria: parhaasta näispääosasta (Grace Kelly) ja parhaasta käsikirjoituksesta. Lisäksi se oli ehdolla muun muassa parhaaksi elokuvaksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Juoni == Bing Crosby on Frank Elgin, alkoholisoitunut entinen laulaja ja näyttelijä joka haluaa takaisin parrasvaloihin, William Holden on Bernie Dodd, teatteriohjaaja joka haluaa Frankin uuteen Broadwayn näytelmäänsä. Grace Kelly taas on Georgie Elgin, Frankin vaimo joka yrittää saada miehensä pystyyn jälleen. Näytelmästä tulee kivikkoinen kokemus kaikille ja Bernie luulee että kaikki ongelmat johtuvat Frankin vaimon omistushalusta, kuten Frank Bernielle uskottelee. Lopulta totuus käy kuitenkin ilmi ja lopulta Bernie ja Georgie huomaavat olevansa rakastuneet toisiinsa ja heidän on tehtävä raskaita valintoja. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 1954 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:George Seatonin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Mariner 8

Mariner 8, oikeammin Mariner-H, oli yhdessä Mariner 9:n kanssa osa Mariner Mars 71 -projektia. Sen tarkoitus oli lähettää kuvia ja tietoa Marsia kiertävältä radalta. Mariner 8:n kantoraketti Atlas-Centaur laukaistiin 8. toukokuuta 1971, mutta laukaisu epäonnistui ja raketti syöksyi lopulta Atlantin valtamereen noin 560 km pohjoiseen Puerto Ricosta. Sen sisaralus Mariner 9 kuitenkin onnistui tavoitteessa ja kartoitti 70% Marsin pinnasta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Mariner-ohjelma Luokka:Mars- luotaimet Luokka:Vuoden 1971 avaruustoiminta de:Mariner#Mariner 8 und 9 fr:Programme Mariner#Mariner 8
Bridget Jones

Bridget Jones on englantilaisen kirjailijan Helen Fieldingin luoma kuvitteellinen henkilö. Tarina on ikään kuin Jane Austenin Ylpeyden ja ennakkoluulon nykyaikaistettu versio. Fielding on kirjoittanut Bridget Jonesista neljä kirjaa: Bridget Jones – Elämäni sinkkuna, Bridget Jones: Elämä jatkuu, Bridget Jones – Mad about the boy ja Bridget Jones - Vauvapäiväkirja. Fielding julkaisi päiväkirjan muotoon kirjoitettuja Bridget Jones -tarinoita alun perin englantilaisessa The Independent -sanomalehdessä ja myöhemmin myös The Daily Telegraphissa. Tarinoissa kuvattiin Lontoossa asuvan kolmikymppisen sinkkunaisen Bridget Jonesin elämää ja tämän ystäväpiiriä ja perhettä jatkuvissa taisteluissa rakkauselämän ja arkihuolien keskellä 1990-luvulla. Humoristiset tarinat kuvasivat naisten ulkonäköpaineita Lontoon trendien ja Cosmopolitan-lehden muotivinkkien paineessa. Tarinoiden pohjalta on tehty myös kolme elokuvaa, joiden pääosassa on Renée Zellweger. Bridget Jones – elämäni sinkkuna sai ensi-iltansa 2001 ja Bridget Jones: Elämä jatkuu vuonna 2004. Yli vuosikymmenen tauon jälkeen kolmas elokuva Bridget Jones’s Baby sai ensi- iltansa vuonna 2016. Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Elokuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset toimittajat
Juuri (laskutoimitus)

Matematiikassa n. juuri luvusta x tarkoittaa lukua, jonka n. potenssi on x. Luvun x n. juuri merkitään muodossa \sqrt[n]{x}, missä n on luonnollinen luku. Edellä mainitussa juuressa luku x on juurrettava. On muistettava tehdä ero juurioperaattorin käyttöön laskutoimituksena ja lukuna. Lukuna juurioperaation merkintätavan on sovittu tarkoittavan aina vain positiivista arvoa, esimerkiksi \scriptstyle ^{4}\sqrt{58} on positiivinen irrationaaliluku. == Reaalilukujen juurifunktio == Nollan juuri on nolla kaikilla luvun n arvoilla. Pariton juuri voidaan määritellä kaikille reaaliluvuille siten, että saadaan tasan yksi ratkaisu,Soo Tan, s. 38 eli juuren otto on bijektiivinen funktio. Jos otetaan parillinen juuri positiivisesta reaaliluvusta, saadaan kaksi mahdollista tulosta: negatiivinen ja positiivinen.Soo Tan, s. 37 Esimerkiksi 4. juuri luvusta 81 voi saada vastaukseksi 3 tai −3, eli \scriptstyle ^{4}\sqrt{81}~=~3~\lor~-3. ===Perusominaisuudet=== Kun juuri n on luonnollinen luku, pätevät seuraavat laskutoimitukset: : \sqrt[n]{ab} = \sqrt[n]{a}\cdot\sqrt[n]{b}, Soo Tan, s. 40 :\sqrt[n]{\frac{a}{b}} = \frac{\sqrt[n]{a}}{\sqrt[n]{b}}~~~~(b eq 0), : \sqrt[n]{a^m} = \left(\sqrt[n]{a}\right)^m = a^{\frac{m}{n}}, missä a ja b ovat positiivisia reaalilukuja. == Kompleksilukujen juurifunktio == Kompleksilukujen joukossa yhtälöllä z^n = q on aina n kappaletta ratkaisuja, kun q on mielivaltainen kompleksiluku (≠0). Kun q on 1, sanotaan näitä ratkaisuja n.nsiksi yksikköjuuriksi, ja ne muodostavat kompleksitason yksikköympyrän sisään säännöllisen n-kulmion, jossa yhtenä kärkipisteenä on 1. Pelkästään edellä olevan yhtälön perusteella ei kompleksiluvun juurta siis voida määritellä yksikäsitteisesti funktioksi. Näin voidaan kuitenkin tehdä poistamalla kompleksitasosta seuraavanlainen joukko S: * S on homeomorfinen avoimen puolisuoran kanssa ** S on siis rajoittamaton ja risteämätön viiva, jolla on avoin pää * origo ei kuulu S:ään, mutta on sen kasautumispiste ** Myös äärettömyys on tavallaan kasautumispiste. Viiva siis yhdistää origon ja äärettömyyden. * Esimerkki yksinkertaisesta valinnasta S:ksi on puolisuora \scriptstyle \\{ z \in \mathbb{C}\ |\ \mathrm{Im} z = 0, \mathrm{Re} z < 0 \\} Potenssin käänteisfunktio voidaan määritellä alueessa \scriptstyle \mathbb{C}-S n:llä eri tavalla. Bijektio voidaan saada aikaan kompleksitason alueesta, joka sisältää n:nnen osan pisteistä, koko kompleksitasoon, mutta kuvauksesta ei tule jatkuvaa. ==Katso myös== *Alkeisfunktio *Juurifunktio *Imaginaariluku *Neliöjuuri *Kuutiojuuri == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Funktiot
Merirosvopoukama

Merirosvopoukama () on Days of Wonderin ja Lautapelit.fin julkaisema lautapeli, jossa on tarkoitus nousta maineikkaammaksi merirosvoksi vuoden eli 12 pelikierroksen aikana. Mainetta voi niittää voittamalla taistelussa muita aluksia, kehuskelemalla tavernassa tekosillaan tai hautaamalla aarteita ja rahaa. Jokaisella pelaajalla on pelissä käytössään laiva, jolla on neljä ominaisuutta: purjeet, miehistö, tykit ja runko. Purjeet määrittelevät sen kuka pääsee laivataisteluissa ampumaan ensimmäisenä (initiative), miehistön ja tykkien avulla taas ammutaan sen mukaan kumpaa on mukana vähemmän ja runko määrittelee rahdin maksimimäärän. Laivan ominaisuuksia voi parannella pelilaudan saarilla, mutta ne voivat myös kärsiä taisteluissa. == Pelin kulku == Jokainen pelikierros koostuu kuudesta eri vaiheesta. # Käännetään aarrekortti saarille 1-5. Aarresaarella ja Merirosvopoukamassa ei käännetä korttia. Aarrekorteissa mainitaan neljä osa-aluetta: maine, raha, aarteet ja taverna-kortit. # Jokainen pelaaja päättää salassa, puntaroiden muiden pelaajien aikomuksia, aarrekortteja ja omia tarpeitaan, mille saarelle aluksensa ohjaa. # Käydään taistelut niillä saarilla, jonne on päätynyt useampi kuin yksi pelaaja. Taistelujen häviäjät joutuvat vetäytymään Merirosvopoukamaan. Aarresaarella ja Merirosvopoukamassa ei käydä taisteluja. # Pelaajien miehittämät saaret ryöstetään aarrekorttien osoittamalla tavalla. # Pelaajat parantelevat laivojaan halutessaan. Jokaista laivan osa-aluetta vastaa saari: on ruumasaari, purjesaari, tykkisaari ja miehistösaari. Aarresaarella saa mitä tahansa osa-aluetta parantaa kaksinkertaiseen hintaan. # Legendaarinen mustaa alusta ohjastava merirosvo siirtyy järjestyksessä seuraavalle saarelle. Laivojen kantokyvyn ylittävä aarrelasti on heitettävä mereen. == Aiheesta muualla == * Pelin viralliset kotisivut Luokka:Perhepelit