EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alvar Brejlin

Alvar Wilhelm Brejlin (20. huhtikuuta 1881 Helsinki – 25. lokakuuta 1942 Kuusankoski)Aikalaiskirja (1934), s. 71 Runeberg.org. oli suomalainen metsäteollisuuden palveluksessa toiminut insinööri ja poliittinen vaikuttaja. Brejlinin vanhemmat olivat insinööri Anton Wilhelm Brejlin ja Anna Matilda Nilsson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Svenska normallyceumista vuonna 1899, opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa ja suoritti insinööritutkinnon Dresdenin teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1905. Brejlin toimi vuosina 1905–1907 Kymin ja Kuusankosken puuhiomojen ja korjaustyöpajojen teknillisen johtajan apulaisena, vuosina 1907–1918 Kuusankosken selluloosatehtaan teknillisenä johtajana ja vuosina 1918–1940 Voikkaan paperitehtaan isännöitsijänä.Ins. Alvar Brejlin 60-vuotias. (tilaajille) Helsingin Sanomat 20.4.1941, s. 10, HS Aikakone. Viitattu 23.11.2024.Ingenjör Alvar Brejlin avliden. Svenska Pressen 26.10.1942, s. 4. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 23.11.2024. Hän kävi vuonna 1910 Skandinavian maissa, Saksassa ja Sveitsissä perehtymässä sulfiitin valmistukseen.Alvar Brejlin 50-vuotias. Ajan Sana 18.4.1931, s. 5. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 23.11.2024. Brejlinin puolisona oli vuodesta 1907 lääkintävoimistelija Rachel Maria af Björksten. Brejlin osallistui vuonna 1917 Kymintehtaiden suojeluskunnan perustamiseen ja seuraavana vuonna Suomen sisällissotaan, jossa hän palveli ensin joukkueenjohtajana Savon rintamalla ja myöhemmin kenraali Ernst Löfströmin esikunnassa. Myöhemmin Brejlin oli Kymenlaakson suojeluskuntapiirin esikunnan jäsen sekä suojeluskuntajärjestön omistamien Skohan, Sakon ja kustannusyhtiö Hakkapeliitan hallintoneuvostojen puheenjohtaja. Hän oli myös Suomen Paperi-insinöörien Yhdistyksen perustajajäsen. Brejlin kuului Valkealan ja Iitin kunnanvaltuustoihin, ja Kuusankosken kunnan perustamisen jälkeen hän oli vuodesta 1920 sen kunnallislautakunnan puheenjohtaja ja valtuuston jäsen. Hän kuului myös Lapuanliikkeen valtuuskuntaan ja sen Kymenlaakson piiritoimikuntaan. Puoluekantaansa Brejlin luonnehti itse sanoilla ”ruotsinkielinen suomalainen”. Hän oli kokoomuksen valitsijamiehenä vuoden 1940 presidentinvaalissa tultuaan varasijalta vuonna 1938 kuolleen pääministeri Kaarlo Castrénin tilalle, kun vuoden 1937 vaalin valitsijamiehet kutsuttiin uudelleen koolle. Brejlin antoi vaalissa ainoana äänensä entiselle presidentille P. E. Svinhufvudille, joka oli ollut kokoomuksen ehdokas vuonna 1937.Presidentin valitsijamiehet. (tilaajille) Helsingin Sanomat 13.12.1940, s. 9, HS Aikakone. Viitattu 23.11.2024.Paavo Hirvikallio: ”Mustia hevosia” ja poikkeuslakeja on liittynyt presidentinvaaleihimme (tilaajille) Helsingin Sanomat 15.2.1962, s. 12, HS Aikakone. Viitattu 23.11.2024. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Kuusankosken kaupunginvaltuutetut Luokka:Valkealan kunnanvaltuutetut Luokka:Iitin kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Seppo Jokela

Seppo Tapio Jokela (5. maaliskuuta 1934 Savonlinna – 24. helmikuuta 2000 Lahti) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Seppo Jokelan vanhemmat olivat kelloseppä Viljo Jokela ja Kaisa Laine. Myös Jokela suoritti kelloseppäkoulun ja toimi kelloseppänä ennen taiteellista uraansa. Jokelan pitkä kausi Lahden kaupunginteatterissa alkoi 1967. Sitä ennen hän oli kiinnitettynä Savonlinnan Teatteriin 1961–1963 ja Vaasan suomalaiseen teatteriin 1963–1967.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 183 Jokelan teatterirooleja olivat esimerkiksi Akseli (Täällä Pohjantähden alla), Biff (Kauppamatkustajan kuolema), Mikko (Anu ja Mikko), Jim (Lasinen eläintarha) ja Antreas Kälppäinen (Loppiaisaatto). Lisäksi hän vieraili Karirannan kesäteatterissa noin 20 kertaa.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1983, s. 188 Teatteriuransa ohella Jokela näytteli muutamassa suomalaisessa kokoillan elokuvassa, kuten Kuuma kissa? ja Mona ja palavan rakkauden aika. Jokela oli aviossa kahdesti. Hänen toinen puolisonsa oli näyttelijä Marja-Liisa Nisula. Liitto alkoi 1968 ja päättyi 1987. == Lähteet == * * * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Marja-Liisa Nisula

Marja-Liisa Nisula (s. 28. tammikuuta 1942 Pori) on suomalainen näyttelijä. == Ura == Marja-Liisa Nisulan vanhemmat olivat järjestelymestari Ilmari Nisula la ja Taimi Nisula. Hän oli aviossa viulutaiteilija Heimo Haiton kanssa 1964–1966 ja tuonnempana näyttelijä Seppo Jokelan kanssa.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 382 Nisula näytteli Imatran teatterissa 1961–1963, Kuopion Yhteisteatterissa 1963–1967 ja Lahden kaupunginteatterissa vuodesta 1967 alkaen.Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, s. 314 Nisulan rooleja olivat muun muassa Maria (Sound of Music), Jelena (Vanja-eno), Ranjevskaja (Kirsikkapuisto), Honey (Kuka pelkää Virginia Woolfia?) ja Anu (Anu ja Mikko). Hänen myöhempiä roolejaan olivat esimerkiksi Maria Callas (Maria Callasin mestariluokka) ja Adele (Ja hänen olivat linnut).Ilona-tietokanta Nisula näytteli Mikko Niskasen ohjaamassa elokuvassa Mona ja palavan rakkauden aika (1983) Henkan äitiä. == Lähteet == * * * * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stedjen kirkko

Stedjen kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1867. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sogndal
Sælen kirkko

Sælen kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1903. ==Kuvia== Sæle kyrkje inne.JPG|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sogndal
Tjugumin kirkko

Tjugumin kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1863. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sogndal
Ølmheimin kirkko

Ølmheimin kirkko () on Sogndalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1863. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sogndal
Rægen kirkko

Rægen kirkko () on Solan kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sola (Norja)
Solan kappeli

Solan kirkko () on Solan kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1955. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sola (Norja)
Tanangerin kappeli

Tanangerin kappeli () on Solan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1879. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sola (Norja)
Sørnesin kirkko

Sørnesin kirkko () on Solan kunnassa Norjassa sijaitseva tiilinen ristikirkko vuodelta 1977. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sola (Norja)
Tanangerin kirkko

Tanangerin kirkko () on Solan kunnassa Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 2002. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sola (Norja)
Mörlunda

Mörlunda on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 828 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hultsfredin kunta
Silverdalen

Silverdalen on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 666 asukasta vuonna 2021. Silverdalenissa toiminut paperitehdas lakkautettiin vuonna 2002. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hultsfredin kunta
Järnforsen

Järnforsen on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 426 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hultsfredin kunta
Rosenfors

Rosenfors on taajama Hultsfredin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 288 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hultsfredin kunta
Anders Johan von Höpken

Anders Johan von Höpken (31. maaliskuuta 1712 Tukholma – 9. toukokuuta 1789 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi. Hän toimi kansliapresidenttinä vuosina 1752–1761 ja valtaneuvoksena 1746–1761 sekä 1773–1780. Höpken kuului hattupuolueeseen ja oli vaikuttamassa Kuninkaallisen tiedeakatemian perustamiseen vuonna 1739. Hän kuului myös Ruotsin akatemian ensimmäiseen kokoonpanoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kreivit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1712 syntyneet Luokka:Vuonna 1789 kuolleet
Craiovan sopimus

Craiovan sopimus oli Bulgarian ja Romanian välinen vuonna 1940 tehty sopimus, jossa Romania luovutti Bulgarialle Dobrudzhan alueen eteläisen osan. Romania oli saanut alueen haltuunsa vuonna 1913 käydyn Toisen Balkanin sodan seurauksena. Sopimus kirjoitettiin 7 syyskuuta 1940 ja ratifoitiin 13 syyskuuta 1940. Saksa ja Italia olivat toimineet välimiehinä 30 elokuuta 1940 kun Romania oli luovuttanut Transilvanian alueen Unkarille, mutta Craiovan sopimukseen ne eivät osallistuneet. Adolf Hitler oli kuitenkin ilmaissut toiveensa Etelä-Dobrudzhan luovuttamisesta Bulgarialle vuoden 1912 rajan palauttamiseksi. Hitlerin toive tuli yllätyksenä Romanian hallitukselle, joka toivoi voivansa säilyttää alueesta ainakin Baltšikin sataman ja Silistran kaupungin. Bulgaria tiesi saavansa Saksan täyden tuen ja kieltäytyi muuttamasta vaatimuksiaan. Saksan Romanian suurlähettiläs sanoi, että romanialaisten uhraukset saisivat Hitlerin tukemaan heitä enemmän Romanian ja Unkarin välisissä kiistoissa. Luovutettu alue oli 7 142 neliökilometrin laajuinen ja romanialaiset muodostivat sen väestöstä noin 25% tai 28,4%. Romanian vaatimuksesta sopimukseen kuului myös väestönvaihto, jossa 103 711 Etelä-Dodrudzhassa asunutta romanialaista pakkosiirrettiin alueelta Pohjois- Dobrudzhaan. Samalla 62 278 Pohjois-Dobrudzhassa asunutta bulgraialaista siirrettiin etelään. Bulgarian piti maksaa 1000 miljoona leuta hyvityksenä Romanialle sen Etelä-Dobrudzhaan tekemistä investoinneista. Romaniassa sopimusta kutsuttiin maan "silpomiseksi" ja Bulgariassa sitä puolestaan kutsuttiin "epäoikeudenmukaisuuksien korjaamiseksi". Craiovan sopimus ei aiheuttanut Romaniassa yhtä vahvaa reaktiota kuin Wienin toinen välitystuomio koska Etelä-Dodrudzha ei ollut romanialaisen kansallistunteen kannalta läheskään yhtä tärkeä kuin Transilvania. Etelä-Dobrudzhan luovutus sujui myös paljon rauhallisemmin kuin Romanian Unkarille ja Neuvostoliitolle tekemät alueluovutukset, joiden yhteydessä tapahtui merkittävän paljon väkivaltaisuuksia. ==Lähteet== Luokka:1900-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:1940 Luokka:Bulgarian historia Luokka:Romanian historia
Thomas Di Leva

Sven Thomas Di Leva (synt. Magnusson; s. 23. lokakuuta 1963 Gävle) on ruotsalainen muusikko. Hän aloitti uransa 1980-luvulla, ja hänet tunnetaan naivistisista sanoituksistaan sekä androgyynisestä pukeutumistyylistään. ==Albumeita== * Vem ska jag tro på? (1987) * Rymdblomma (1989) * Naked Number One (1993) * Jag är du (1997) * Älska (2000) * Hoppets röst (2006) * Hjärtat vinner alltid (2011) * Innan solen går upp (2013) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pam Bondi

Pam Bondi on yhdysvaltalainen juristi ja poliitikko, joka toimii Yhdysvaltain oikeusministerinä Donald Trumpin II hallituksessa helmikuusta 2025 alkaen. Bondi on toiminut lähes 20 vuotta syyttäjänä. Hän oli Floridan osavaltion ensimmäinen naispuolinen oikeusministeri. Bondi oli Trumpin toinen oikeusministeriehdokas Matt Gaetzin kieltäydyttyä ehdokkuudesta. Hän on Trumpin pitkäaikainen tukija ja on avustanut tätä useissa kampanjoissa ja oikeusjutuissa. Heti ensimmäisenä työpäivänään hän antoi joukon määräyksiä, joilla hallintoa ohjetaan lähemmäs Trumpin linjaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Lori Chavez-DeRemer

Lori Chavez-DeRemer on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, jonka Donald Trump on nimennyt ehdokkaakseen Yhdysvaltain työministeriksi Donald Trumpin II hallitukseen tammikuusta 2025 alkaen. Hän on ollut vajaat kaksi vuotta kansanedustaja, ja sitä ennen Happy Valleyn kaupungin pormestari. Chavez on kotoisin Oregonista, ja hänellä on alueensa ammattiliittojen vankka tuki. Hän oli yksi harvoista republikaaneista, joka tuki alahuoneessa lakiesitystä, joka olisi laajentanut työntekijiden oikeutta liittyä ammattiliittoon. Chavezin valintaa Trumpin listalle on pidetty yllätyksellisenä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Baýramaly

Baýramaly on kaupunki ja samannimisen piirikunnan hallinnollinen keskus Maryn maakunnassa Turkmenistanissa. Se sijaitsee Murgabjoen suiston keidasalueella 30 kilometriä maakunnan pääkaupungista Marysta itään. Vuoden 1995 väestönlaskennan mukaan kaupungissa oli 54 300 asukasta. Muinaisen Mervin raunioiden eteläpuolella sijaitseva Baýramaly on syntynyt vuonna 1887 perustetun keisarillisen maatilan yhteyteen. Neuvostoaikana sinne perustettiin parantola, jossa hoidettiin munuaistauteja. Kaupungissa on säilynyt arkkitehtuuriltaan erikoinen keisarin huvila ja joukko samaan aikaan rakennettuja kaupunkitaloja. Baýramaly on Turkmenistanin vanhin teollisuuskeskus ja maakunnan toiseksi suurin kaupunki. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1931. Siellä toimii elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa on myös puuvillaöljynpuristamo ja sen toiminnasta kertova museo. Baýramalyn kautta kulkee Maryn ja Türkmenabatin välinen maantie ja rautatie. ==Lähteet== Luokka:Turkmenistanin kaupungit
Maailman varanapa

Maailman varanapa on Ilkka-Juhani Takalo-Eskolan vuonna 1991 tekemä teos Oulaisissa Ouluntien varressa, Olkonsuvannon rannalla. Veistoksen korkeus on 29,7 metriä. Teoksen yläosa kuvastaa kalansilmää, ja teoksen kärki osoittaa magneettiseen pohjoiseen.Maailman varanapa; Oulaistenkotiseutuyhdistys.net == Lähteet == Luokka:Oulaisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen patsaat ja veistokset
Sirkumpolaarinen eliölaji

Sirkumpolaarinen eliölaji on eläin-, kasvi- tai muu eliölaji, joka esiintyy koko arktisella tahi antarktisella meri- tai maa-alueella. Esimerkiksi sieniin kuuluvas keltalapakkas pofrytään esiintymistavaltaan sirkumpolaarisena. Hieman samantapainen asia on sirkumpolaarinen tähti tai tähtijoukko, joka ei laskeudu horisontin alle maapallon navalta katsoen. == Lähteet == Luokka:Maa Luokka:Eliöt Luokka:Terminologia
Dagmar Karpio

Ida Dagmar Karpio, o.s. Aalto (12. maaliskuuta 1885 Helsinki – 26. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja ja raittius-, naisasia- ja sosiaalijärjestöjen aktiivi. ==Henkilöhistoria== Karpion vanhemmat olivat kauppias Johan Aalto ja Margareta Kokkonen ja puoliso vuodesta 1913 sosiaalineuvos Vihtori Karpio. Dagmar Karpio kävi kauppaopiston 1913 ja oli Suomen opiskelevan nuorison raittiusliiton toimistonhoitaja 1907–1913, Vähävaraisten keuhkotautisten avustamisyhdistyksen sihteerin apulainen 1908–1913 ja kanslisti 1913–1930 ja Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen kanslisti ja rahastonhoitaja 1930–1947. Karpio oli myös Suomen naisten kansallisliiton siveellisyyskomitean sihteeri 1916–1935, Pohjoismaisen naisten raittius- ja kulttuuriliiton johtokunnan jäsen vuodesta 1927 ja puheenjohtaja 1928–1934, Naisten raittiuskeskuksen johtokunnan jäsen 1921–1929 ja puheenjohtaja 1929–1953, Suomalaisen naisliiton keskushallituksen jäsen 1936–1960, Suomen naisjärjestöjen keskusliiton johtokunnan jäsen 1948–1950 ja liiton naisedustuskomitean puheenjohtaja 1948–1950 sekä Naisten Äänen toimituskunnan jäsen 1938–1960. ei-vapaa ==Julkaisuja== * Naisten raittiustoiminnan suuntaviivoja: naisten raittiuskokouksessa 17.2. 1923 esitetty alustus, 1923, Helsinki: Naisten raittiuskeskus (12 s.) * En återblick på Sedlighetskommitténs i Finlands kvinnors nationalförbund verksamhet, 1923, Helsinki (8 s.) * Naispoliisikysymys meillä ja muualla, 1928, toim. Dagrmar Karpio, Eine Salonen ja Tilma Hainari, Helsinki: Suomen naisten kansallisliiton siveellisyyskomitea (102 s.) * Naisten raittiusviesti: 1921–1936: naisten raittiuskeskuksen 15-vuotisjulkaisu, 1936, toim. Dagmar Karpio ja Alli Aro, Helsinki: Naisten raittiuskeskus (46 s.) * Miten lisättäisiin naisten harrastusta vaaleihin?, 1939, Helsinki: Suomen naisten kansallisliitto, julkaisussa Naisasia (8 s.) * Valistuksesta vakaumukseen, 1947, Helsinki: Naisten raittiuskeskus (6 s.) == Lähteet == Luokka:Yhteiskunnalliset vaikuttajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Aniki Bóbó

Aniki Bóbó on portugalilaisen Manoel de Oliveiran ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö vuodelta 1942. Se kuvaa Porton kaupungin läpi virtaavan Duerojoen varrella asuvien lasten elämää koulussa, kotona ja kaduilla. Elokuvan nimi tulee lasten laskemislorusta, samantapaisesta kuin suomalaislasten Entten tentten teelikamentten. Elokuvaa pidetään italialaisen neorealismin yhtenä esikuvana, vaikka sen aihepiiri ja tunnelma ovatkin melko epärealistisia, lasten silmin nähtyjä ja fantasian sekoittamia. Aniki Bóbó ei menestynyt kummemmin, ja Manoel de Oliveira sai odottaa 14 vuotta ennen kuin onnistui saamaan rahoitusta seuraavalle elokuvalleen. Siitä ura jatkuikin pitkään: Oliveira ohjasi viimeiset lyhytfilminsä vain vähän ennen kuolemaansa 106 vuoden ikäisenä vuonna 2015. ==Lähteet== Luokka:Portugalilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1942 elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Scott Bessent

Scott Bessent on yhdysvaltalainen rahastosijoittaja, joka toimii Yhdysvaltain valtiovarainministerinä Donald Trumpin II hallituksessa tammikuusta 2025 alkaen. Bessent on TTrumpin tuttava vuosikymmenten takaa. Bessentin aikaisempi toimiminen George Sorosin sijoituspäällikkönä ja kanta tullimaksuihin arveluttivat osaa Trumpin kannattajista. Esimerkiksi Elon Musk tuki Howard Lutnickia. Sorosin yhtiön jälkeen Bessentistä tuli perustamansa hedge-rahasto Key Square Groupin toimitusjohtaja. Hän oli Trumpin kampanjan talouspoliittinen neuvonantaja. Bessent oli senaatin talousvaliokunnan kuultavana 16. tammikuuta 2025. Hän sanoi, että Yhdysvallat tarvitsee tiukempia pakotteita venäläiselle öljylle, ja että korkea velkaantumisaste rajoittaa Yhdysvaltain kriisintorjuntakykyä. Hän myös lupasi säilyttää dollarin varantovaluutan aseman ja keskuspankin itsenäisyyden. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Scott Turner

Scott Turner (s. 26. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen entinen NFL-tason jalkapalloilija ja republikaanipoliitikko, joka toimii Yhdysvaltain asunto- ja kaupunkikehityksen ministerinä Donald Trumpin II hallituksessa helmikuusta 2025 alkaen. Turner on edustanut republikaaneja Teksasin osavaltionparlamentissa kaksi kautta, ja pyrkinyt turhaan Kalifornian senaattiin. Turner on palannut amerikkalaista jalkapalloa joukkueissa Washington Redskins, San Diego Chargers ja Denver Broncos. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pioneer 2

Pioneer 2 (myös Able 3) oli viimeinen kolmesta Able-avaruusluotaimesta suunniteltu tutkimaan Kuuta. Pioneer 2:n laukaisun jälkeen kantoraketin kolmas vaihe irtautui raketista, mutta sen mottorit eivät käynnistyneet, mikä johti luotaimen takaisin Maan ilmakehään tulemiseen, ja palamiseen Afrikan yläpuolella. Pioneer 2:n pisin korkeus merenpinnasta oli 1 530 km. Mikään kolmesta Able-avaruusluotaimesta (Pioneer 0, 1 ja 2) eivät päässeet yhteiseen tavoitteeseen eli Kuun kiertoradalle. Tutkijat uskovat, että raketin kolmannen vaiheen mottori ei käynnistynyt johtuen katkenneesta johdosta. Kuitenkin luotain sai kerättyä pienen määrän dataa. Muun muassa, että mikrometeoriditiheys on suurempi Maan ympärillä kuin muualla avaruudessa. Pioneer 2 oli lähes identiteettinen edeltäjäänsä, Pioneer 1:een. == Tutkimuslaitteisto == Pioneer 2:lla oli mukanaan 5 tutkimuslaitetta. Ne olivat: * Kosmisen säteilyn teleskooppi * Televisiokamera * Ionisaatiokammio * Magnetometri * Mikrometeoriditutka == Lähteet == Luokka:Pioneer-ohjelma Luokka:Kuuluotaimet Luokka:Miehittämättömät avaruuslennot Luokka:Vuoden 1958 avaruustoiminta
Epäonnistunut tyhjyys

Epäonnistunut tyhjyys on Mika Taanilan ohjaama suomalainen kokeellinen pitkä elokuva, joka tuli Suomessa elokuvateatteriensi-iltaan marraskuussa 2024. Taanilan elokuva on todennäköisesti maailman ensimmäinen pitkä elokuva, joka on kuvattu lämpökameralla. Elokuva kuvaa toimistotyöläisen velvollisuuksien täyttämää kesälomaa keskellä kuuminta helleaaltoa. Nimetöntä naista tulkitsee Tampereella asuva saksalainen aivotutkija Ariane Tretow. Elokuvan on käsikirjoittanut Harry Salmenniemi ja sen on tuottanut Testifilmi Oy tuottajinaan Mika Taanila ja Jussi Eerola. Elokuvateattereihin elokuvan levitti Elävän kuvan keskus ELKE ry. Elokuvan kansainvälinen ensi-esitys oli Rotterdamin elokuvajuhlilla tammikuussa 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Epäonnistunut tyhjyys -elokuvan traileri Youtubessa. Luokka:Vuoden 2024 suomalaiset elokuvat Luokka:Kokeelliset elokuvat
Leo Pankkonen

Leo Pankkonen (20. helmikuuta 1880 Uhtua − 30. joulukuuta 1948 Äänekoski) oli Vienan Karjalasta kotoisin ollut suomalainen kauppias ja itäkarjalainen heimoaktivisti.Kuolleita. Kauppias Leo Pankkonen, Karjalan Heimo 1949 : 1-2, Karjalan Sivistysseura SampoMerkkivuosia täyttänyt itäkarjalainen kauppias, Viena-Aunus 1940 : 3-4 Pankkonen muutti jo 9-vuotiaana Suomeen ja oli aluksi juoksupoikana Lahdessa ja sen jälkeen useita vuosia myymälänhoitajana 1880 perustetulla Mainiemen höyrysahalla Padasjoella. Vuonna 1902 hän siirtyi Yhdysvaltoihin ja asui kolmisen vuotta Michiganin osavaltiossa. Pankkonen palasi sitten kotiseudulleen Uhtuaan ja meni siellä naimisiin. Seuraavat kymmenen vuotta hän harjoitti kesät maanviljelyä kotikylässään ja oli talvet Petäjäveden ympäristössä kiertokauppiaana. Vuosina 1916−1917 Pankkonen oleskeli Muurmannin alueella ja vuonna 1918 hän oli mukana Itä-Karjalan vapautumispyrkimyksissä. Pankkonen oli 1918−1920 Uhtuan kunnan kunnallislautakunnan esimiehenä.Mainiemen saha ja Sahan valot, Padasjoen kunnan sivut Pankkonen siirtyi sitten 1920 lopullisesti Suomen puolelle. Pankkonen oli mukana 1920-luvun alkupuolella Itä-Karjalan pakolaisten avustustoiminnassa. Hän oli 1921 Kajaaniin perustetun Vienan Karjalan pakolaisten huoltotoimikunnan jäsenenä ja toimikunnan kanslian johtajana aina vuoteen 1924 saakka. Pankkonen oli mukana itäkarjalaisten luottamusmiesten neuvottelukokouksessa joulukuussa 1922 ja itäkarjalaisten johtomiesten kokouksessa Helsingissä joulukuun alussa 1925. Pankkonen perusti 1928 kauppaliikkeen ensin Kintaudelle ja sitten 1932 vaatetusliikkeen Äänekoskelle. Välillä hän piti pari vuoden ajan kauppaa Jäppilässä. Pankkonen oli Karjalan Sivistysseuran ainaisjäsenenä neljännesvuosisadan ajan ja seuran johtokunnan jäsenenä 1925−1927. Hän tuki myös taloudellisesti seuran toimintaa.Itä- Karjalan johtajia 2.-4.12.1925 Helsingissä, Karjalan SivistyseuraItä- Karjalaisten luottamusmiesten neuvottelukokous 3.-9.12.1922, Karjalan Sivistyseura Leo Pankkonen oli naimisissa vuoteen 1937 Veera Räihän kanssa. Veera Räihän veli, vienalainen kauppias Vasili Räihä (1885−1908) vangittiin 1907 syytettynä yhteistoiminnasta suomalaisten kanssa ja hän kuoli seuraavana vuonna vankilassa.Aku Snellman : Wasili Räihä Vienan vapauspyrkimysten ensimmäinen uhri, Hakkapeliitta, 30.04.1935, nro 18, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024 Veera Räihän kuoltua 1937 Pankkonen meni naimisiin vuonna 1938 Jyvälahdesta kotoisin olleen Tuulikki Pappisen kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Itä-Karjalan ensimmäiset taistelujuhlat, Itä-Karjala, 04.08.1939, nro 9, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vienankarjalaiset Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Saarijärven paloasema

Keski-Suomen pelastuslaitoksen Saarijärven paloasema toimii Saarijärvellä osoitteessa Herajärventie 6. Saarijärvellä on käynnissä hanke uuden paloaseman rakentamiseksi, koska nykyinen 1950-luvulla alun perin huoltoasemaksi rakennettu asema ja sen tontti ei enään käyttötarkoitukseen sovellu. Uuden paloaseman tontti sijaitsee osoitteessa Myl­ly­mäen­tie 10 / Hie­ta­lah­den­tie 2. Saarijärven paloasema on yksi kahdeksasta Keski-Suomen pelastulaitoksen ympärivuorokautisesti miehitetyistä paloasemista. Paloasemalla toimii myös osa-aikaispalokunta PVPK, Saarijärven Vapaapalokunta ry. == Lähteet == Luokka:Saarijärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen paloasemat
Lee Zeldin

Lee Zeldin (s. 30. tammikuuta 1980) on yhdysvaltalainen juristi ja republikaanipoliitikko, joka johtaa Yhdysvaltain ympäristönsuojeluvirastoa eli EPA:a tammikuusta 2025 alkaen. Zeldin on aikaisemmin edustanut New Yorkin osavaltiota kongressissa. Tuolloin hän vastusti EPA:n päätösvaltaa ilmastoasioissa. Zeldin oli ehdolla New Yorkin osavaltion kuvernööriksi vuoden 2022 kuvernöörinvaaleissa, joissa hän hävisi demokraattien Kathy Hochulille. Vaalit olivat tiukimmat sitten vuoden 1994 kuvernöörinvaalien: Zeldin sai 46,8 prosenttia äänistä ja Hochul 53,2 prosenttia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olivie Blake

Alexene Farol Follmuth, joka käyttää kirjailijanimeä Olivie Blake, on yhdysvaltalainen kirjailja. Hän on kirjoittanut monia romaaneja, antologioita, sarjakuvaromaaneja ja elokuvakäsikirjoituksia. Blake tunnetaan Atlas- kirjasarjastaan, jolla hän sai kustannussopimuksen. Alun perin omakustanteena julkaistu Atlas-fantasiakirjasarjan avausosa Atlas – Valitut (2020) alkoi saada huomattavaa suosiota videopalvelu Tiktokin kirjayhteisössä Booktokissa vuonna 2021. Romaani nousi The New York Timesin julkaisemalle bestseller- listalle, kun se uudelleenjulkaistiin Tor Booksin kautta seuraavana vuonna. Teokseen perustuva televisiosarja on tekeillä. == Teoksia == === Atlas === * * * The Atlas Complex (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Olivie Blaken kotisivut Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Jyväskylän seudun joukkoliikenne

Jyväskylän seudun joukkoliikenne Linkki on viranomaistaho, joka suunnittelee ja kilpailuttaa paikallisliikenteen Jyväskylän, Laukaan, Muuramen, Äänekosken, Hankasalmen, Petäjäveden ja Toivakan alueilla. https://linkki.jyvaskyla.fi/linkki/ajankohtaista/hallinto-ja-suunnittelu == Liikenne == • Paikallisliikenne: S1-S6, 3-46, 140, 141, 143 • Palveluliikenne == Liikennöitsijät== • Koiviston Auto Jyväskylä: linjat S1-S6, 3, 7-46, 140, 141, 143 Luokka:Jyväskylän liikenne • Mennään Bussilla: linjat 5, 5K, palveluliikenne == Lähteet ==
Bernard Peiffer

Bernard Peiffer (23. lokakuuta 1922 Épinal, Ranska – 7. syyskuuta 1976 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli ranskalainen jazzpianisti.Bernard Peiffer AllMusic, viitattu 24.11.2024 Peifferin isä soitti viulua. Hänen setänsä tai enonsa Georges Peiffer oli säveltäjä ja urkuri. Peiffer aloitti musiikkiopintonsa 9-vuotiaana. Hän sai yksityistä pianonsoiton ja harmonian opetusta Pierre Mairelta. Myöhemmin hän opiskeli muun muassa Pariisin konservatoriossa, jossa hän sai ensimmäisen palkinnon pianonsoitossa. Peiffer teki ammattimaisen debyyttinsä saksofonisti André Ekyanin kanssa vuonna 1943. Hän toimi Ranskan vastarintaliikkeessä, jäi kiinni ja oli vangittuna yli vuoden ajan. Toisen maailmansodan jälkeen Peiffer jatkoi musiikkiuraansa muun muassa yhteistyöllä Django Reinhardtin, Hubert Rostaingin ja Jacques Helianin kanssa. Helmikuussa 1948 hän esiintyi varhaisella jazzfestivaalilla Nizzassa. Hän sai Rex Stewartin huomion osakseen ja kiersi sekä levytti tämän yhtyeen kanssa. Tämän jälkeen Peiffer teki levytyksiä Don Byasin, James Moodyn ja Kenny Clarken kanssa. Hänelle myönnettiin Jazz Hot -lehden palkinto. Hän teki ensimmäisen levytyksensä yhtyeen johtajana Blue Star -levymerkille ja sai siitä Grande Prix du Disquen vuonna 1953. Esiintymisen ja levyttämisen lisäksi Peiffer sävelsi musiikkia elokuviin.Bernard Peiffer All About Jazz, viitattu 24.11.2024 Hän sävelsi myös suuren osan omasta ohjelmistostaan. Peiffer muutti joulukuussa 1954 Yhdysvaltoihin ja asettui Philadelphiaan. Hän oli ensimmäisen kerran naimisissa laulaja Monique Dozon kanssa ja sai tästä avioliitosta tyttären. Philadelphiassa Peiffer asui uuden vaimonsa kanssa. Pariskunta sai kolme lasta, joista yksi kuoli 2-vuotiaana. Peiffer teki Yhdysvalloissa esiintymisiä muun muassa Carnegie Hallissa, Birdlandissa ja Newport Jazz Festivalissa. Hän äänitti siellä seitsemän albumia ja teki televisio- ja radioesiintymisiä. Peifferin viimeinen kaupallisesti tuotettu albumi julkaistiin vuonna 1965. Hän teki esiintymisiä muun muassa oman trionsa kanssa ja opetti Philadelphiassa. Peifferille tehtiin 1960-luvun lopussa munuaisleikkaus. Hän kuoli 53-vuotiaana munuaissairauden vaikeuduttua. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Paavo Autere

Paavo Antero Autere (25. marraskuuta 1889 Tampere − 17. tammikuuta 1975) oli suomalainen päätoimittaja.Billiongraves: Paavo Autereen hauta Malmin hautausmaallaPäivästä päivään. 50 v. täyttää tänään..., Helsingin Sanomat, 25.11.1939, nro 319, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024 Autere tuli ylioppilaaksi ja suoritti sitten kauppaopiston tutkinnon. Opintonsa päätettyään Autere meni sanomalehtialalle ja oli toimittajana Aamulehdessä 1912−1915, Karjalaisessa 1915−1918, vastaavana päätoimittajana Itä-Savo-lehdessä 1923−1926, päätoimittajana Tampereen Sanomissa 1926−1928 ja toimittajana Turun Sanomissa 1928−1930. Hän oli suojeluskuntajärjestössä Oulun suojeluskuntapiirin valistusohjaajana 1929−1938. Vuodesta 1938 alkaen hän oli puolustusministeriön sanomalehtitoimiston toimistosihteerinä. Autere otti osaa Suomen sisällissotaan valkoisten puolella Raudun rintamalla ja sai reserviluutnantin arvon.Henkilötietoja, Uusi Aura, 25.11.1939, nro 319, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024Suomen sanomalehdistön bibliografia: 1771-1963 - Bibliografi över Finlands tidningspress: 1771-1963 - Bibliography of the Finnish newspapers: 1771-1963, toimittaneet Väinö Kaarna ja Kaarina Winter, 1965, s. 74 Tampereen Sanomat, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024Suomen sanomalehdistön bibliografia: 1771-1963 - Bibliografi över Finlands tidningspress: 1771-1963 - Bibliography of the Finnish newspapers: 1771-1963, toimittaneet Väinö Kaarna ja Kaarina Winter, 1965, s. 26 Itä-Savo, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 24.11.2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Hugo Clunylainen

Hugo Clunylainen, myös apotti Hugo tai Hugo Pyhä, (1024, Semur-en-Brionnais – 29. huhtikuuta 1109, Cluny) oli Clunyn benediktiiniluostarin kuudes apotti vuosina 1049–1109. Hugo Clunylaisen johdolla keskiaikainen luostarielämä saavutti huippunsa ja Cluny nousi läntisen kristinuskon hengelliseksi keskukseksi. Hugo auttoi myös kehittämään latinalaisen riitin liturgiaa. Apotti Hugo kanonisoitiin vuonna 1120. Hugon alkuperäinen nimi oli Hugues De Semur. Hän vannoi luostarilupauksensa 14-vuotiaana, ja vuonna 1049 Hugo seurasi Odiloa luostarin apottina. Ennen valintaansa apotiksi Hugo toimi Clunyn luostarin lähettiläänä Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Henrik III:n luona. Keisari Henrik IV:n aikana Hugo toimi paavi Gregorius VII:n neuvonantajana virkaanasettamiskiistassa. Kiistan syynä oli keisarin pyrkimys ylittää paavin valta. Hugon johdolla perustettiin lähes 2 000 Clunyn pääluostarin alaista luostaria Italiaan, Englantiin ja Espanjaan. Hugo laajensi myös Clunyn pääluostaria, ja hänen kuollessaan luostarissa oli 300 munkkia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1024 syntyneet Luokka:Vuonna 1109 kuolleet Luokka:Ranskalaiset pyhimykset Luokka:Apotit Luokka:Keskiajan henkilöt
Vaihingen an der Enz

Vaihingen an der Enz on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa Saksassa. Se on osa Stuttgartin suurkaupunkialuetta. == Maantiede == Vaihingen an der Enz sijaitsee Ludwigsburgin piirikunnan länsiosassa. Etäisyys Stuttgartista on noin 24 kilometriä luoteeseen. Vaihingen an der Enz käsittää yhdeksän kaupunginosaa: Vaihingen, Aurich, Ensingen, Enzweihingen, Gündelbach, Horrheim, Kleinglattbach, Riet ja Roßwag. Selkeästi väekkäin on kantakaupunki Vaihingen, jonka asukasluku on noin 11 000. == Historia == Castrum Vehingenista (Kaltensteinin linna) on ensimmäinen maininta vuodelta 1096. Vaihingen kohotettiin kaupungiksi kreivi Gottfriedin (1189–1234) aikana. Se vaurastui keskiaikaisen kauppareitin Vehingen–Flander varrella ja eritoten 1400-luku oli hyvää aikaa. Vaihingen liitettiin puhelinverkkoon 1889 ja rautatieverkkoon 1904. Moni edistysaskel otti takapakkia 1900-luvun alkupuoliskon suursotien takia. Vaihingenissa sijaitsee hautausmaa vuosina 1944–1945 keskitysleirillä murhattujen ihmisten muistoksi. Vaihingeniin liitettiin 1970-luvulla maalaiskunnat Aurich, Ensingen, Enzweihingen, Gündelbach, Horrheim, Kleinglattbach, Riet ja Roßwag. Ne eivät muodosta kaupunkirakenteellista kokonaisuutta, vaan sijaitsevat hieman erillään toisistaan. Vaihingen an der Enzin historiallisesti arvokasta arkkitehtuuria edustaa Kaltensteinin linna eli Schloss Kaltenstein. Kaupungin vanhin kirkko on nykyisin kaupunginmuseona toimiva Peterskirche. Kaupungin raatihuone edustaa barokkityyliä. Kaupunginkirkko, Stadtkirche, valmistui 1513 ja rakennettiin uudestaan kaupunginpalon jälkeen 1693. Raatihuoneen ja torin ympärille on rakennettu kävelykatu. Vanha kaupunginmuuri on säilynyt osittain. == Talous ja liikenne == Vaihingen an der Enzin talouselämä perustuu pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Kaupungissa toimii 1828 avattu makeistehdas Bonbonfabrik Jung, joka kuuluu Saksan vanhimpiin alallaan. Vaihingen an der Enzin eteläpuolitse kulkee moottoritie BAB 8 ja kaupungin rautatieasema, Bahnhof Vaihingen (Enz), sijaitsee rataosuudella Mannheim–Stuttgart. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaihingen an der Enz, Baden-Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Bad Saulgau

Bad Saulgau on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. Se käsittää kantakaupunki Bad Saulgaun ja kolmetoista pientä kylää. == Maantiede == Bad Saulgau sijaitsee Sigmaringenin piirikunnan itäosassa. Etäisyys Stuttgartista on noin 88 kilometriä etelään. == Historia == Vanhin maininta Bad Saulgausta on vuodelta 819 muodossa Sulaga. Nimen alkuperä saattaa olla kelttiläinen. Kaupunkioikeudet Saulgau sai 1239. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana 1630-luvulla Ruotsin joukot viettivät talvensa kaupungissa. Samalta ajalta on paikallinen legenda "Kreuzwunder", jonka mukaan ruotsalainen vahti yritti polttaa ristin, joka kuitenkin loisti niin kirkkaana, että ruotsalaisten oli paettava kaupungista. Rautatieverkkoon Saulgau liitettiin 1869 linjalle Herbertingen–Aulendorf. Kaupunki teollistui voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen ja sen rakennettu ala yli kaksinkertaistui. Vanhankaupungin saneeraus aloitettiin 1977. Saulgaun kylpylätoimintaa kehitettiin ja kaupunki sai vuosituhannen vaíhteessa oikeuden liittää nimeensä sanan "Bad". Bad Saulgaun vanhimpia rakennuksia on kirkko St. Johannes Baptist, jonka iäkkäimmät osat ovat 1200-luvulta. Suurin osa nykyisestä kirkosta on rakennettu noin vuonna 1400. == Talous ja liikenne == Bad Saulgaun talous perustuu teollisuuteen, kaupankäyntiin ja palveluihin, joista korostuu erityisesti terveydenhuolto. Kaupungin halki kulkee maantie Bundesstraße 32. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bad Saulgau, Baden- Württemberg, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Helge Helme

Helge Helme (1894–1987) oli tanskalainen taiteilija, joka maalasi erityisesti naisia. Helme syntyi Roskildessä Tanskassa vuonna 1894. Hän opiskeli ensin 1914–1915 Roskilden teknillisessä koulussa, minkä jälkeen hän opiskeli Tanskan kuninkaallisessa kuvataideakatemiassa 1918–1920. 1920- ja 1930-luvuilla Helme matkusteli Euroopassa, muun muassa Isossa-Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Belgiassa ja Alankomaissa. Helmen töissä esiintyvät naishahmot ovat kauniita ja ajattomia tavallisia naisia, jotka esiintyvät teoksissa tavallisissa vaatteissa. Helmelle teoksissa oli tärkeää henkilöhahmojen kauneus sekä teoksen sommittelu. Helme teki työnsä aina huolellisesti ajan kanssa loppuun saakka, eikä julkaissut töitään krokiimaisina luonnoksina tai hahmotelmina. Naisaiheisten töiden lisäksi Helme teki muutamia maisemamaalauksia. Nekin olivat tyyliltään samalla tavalla herkkiä kuin hänen naismaalauksensa ja nekin hän viimeisteli huolellisesti. Helme perusti myös oman kuvataidekoulun, jossa oppilaana kävi muun muassa Richard Mortensen. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Petrus Elavi

Petrus Elavi (k. 1299) oli ruotsalainen keskiaikainen piispa, joka kuului Karjalan ristiretken osanottajiin. Petrus Elavi tuli 1280-luvulla Vesteråsin piispaksi ja seurasi vuonna 1293 marski Torkkeli Knuutinpoikaa hänen ristiretkellään Karjalaan, kastaen karjalaiset kristinuskoon. Ei tiedetä, mistä syystä tähän tehtävään valittiin juuri Petrus Elavi eikä joku muu, esim. Turun piispa. Myöhemmin Petrus Elavi joutui kuitenkin riitoihin kuningas Birger Maununpojan ja marskin kanssa ja pakeni Norjaan, jossa kuoli vuonna 1299. Tietosanakirja / 7. Oulun tuomiokunta-Ribes ==Lähteet== Luokka:Västeråsin hiippakunta Luokka:Ruotsalaiset piispat Luokka:Suomen keskiajan henkilöt Luokka:Ristiretket Suomeen Luokka:Ristiretkeläiset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1299 kuolleet
Hersvikin kirkko

Hersvikin kirkko () on Solundin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1891. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Solund
Solundin kirkko

Solundin kirkko () on Solundin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1860. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Solund
Husøyn kirkko (Solund)

Husøyn kirkko () on Solundin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1896. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Solund
Sigerfjordin kirkko

Sigerfjordin kirkko () on Sortlandin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1860. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sortland
Dizzy Reece

Alphonso Son “Dizzy” Reece (s. 5. tammikuuta 1931 Kingston) on jamaikalaissyntyinen hard bopiin erikoistunut trumpetisti.Scott Yanow, Dizzy Reece AllMusic, viitattu 24.11.2024 Reece soitti alun perin lapsena saksofonia, mutta siirtyi 14-vuotiaana trumpettiin ja ryhtyi päätoimiseksi muusikoksi 16-vuotiaana. Hän muutti Lontooseen vuonna 1948 tai 1949. Hän alkoi tehdä yhteistyötä muiden muassa Don Byasin, Kenny Clarken, Frank Fosterin ja Thad Jonesin kanssa. Reecen debyyttialbumin Blues In Trinity julkaisi Blue Note Records vuonna 1959. Siinä hänen kanssaan soittivat Donald Byrd, Art Taylor, Tubby Hayes, Terry Shannon ja Lloyd Thompson.Dizzy Reece Blue Note Records, viitattu 24.11.2024 Reece muutti New Yorkiin vuonna 1959. Hän jäi muiden hard bop -muusikoiden varjoon, mutta teki yhteistyötä Dizzy Gillespien orkesterin kanssa vuonna 1968 ja Paris Reunion Bandin kanssa vuonna 1985. == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazztrumpetistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eidin kirkko (Stad)

Eidin kirkko () on Stadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1849. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Stad
Heggjabygdan kirkko

Heggjabygdan kirkko () on Stadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1936. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Stad
Kjølsdalenin kirkko

Kjølsdalenin kirkko () on Stadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1940. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Stad
Murray (ruotsalainen suku)

Murray on ruotsalainen suku, joka polveutuu vanhasta skotlantilaisesta Murrayn aatelissuvusta, jonka haara muutti Itä-Preussiin 1600-luvun puolivälissä. Sieltä maisteri Andreas Murray (1695-1771) tuli Ruotsiin vuonna 1735 Tukholman saksalaisen seurakunnan toiseksi pastoriksi. Vuonna 1738 hänestä tuli saman seurakunnan ensimmäinen pastori ja vuonna 1752 kuningas Aadolf Fredrikin kruunajaisissa teologian tohtori. Hänen lapsistaan ​​kaksi poikaa kunnostautuivat lääkäreinä. Kolmannesta pojasta tuli piispa ja vuonna 1810 hänet aateloitiin säilyttäen Murrayn sukunimen.Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 18. Mekaniker - Mykale ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset suvut Luokka:Skotlannista lähteneet suvut
Stårheimin kirkko

Stårheimin kirkko () on Stadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1940. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Stad
Totlandin kirkko

Totlandin kirkko () on Stadin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1912. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Stad
Torup

Torup on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 1 274 asukasta vuonna 2021. ==Kuvia== Torups kyrka, Halland 2.jpg|Torupin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hylten kunta
Unnaryd

Unnaryd on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 781 asukasta vuonna 2021. ==Kuvia== Södra Unnaryds kyrka 1530.jpg|Södra Unnarydin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hylten kunta
Rydöbruk

Rydöbruk on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 408 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hylten kunta
Landeryd

Landeryd on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 393 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hylten kunta
Kinnared

Kinnared on taajama Hylten kunnassa Hallandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 319 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Hylten kunta
Carl Peter Hagberg

Carl Peter Hagberg (23. marraskuuta 1778 Rasbo – 15. syyskuuta 1841 Tukholma) oli ruotsalainen pappi. Hän valmistui teologiksi Uppsalan yliopistosta vuonna 1803 ja eteni nopeasti hovisaarnaajaksi. Vuonna 1815 hänestä tuli Klaran seurakunnan kirkkoherra. Myöhemmin hän siirtyi kotiseudulleen Upplantiin Rasbon kirkkoherraksi, kunnes palasi myöhemmin Tukholmaan, missä hänestä tuli pastor primarius. Hagberg oli aikansa johtavia saarnaajia, ja hänet valittiin vuonna 1821 Ruotsin akatemian jäseneksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1778 syntyneet Luokka:Vuonna 1841 kuolleet
Kaspar Peucer

Kaspar Peucer (1525-1602), oli saksalainen lääkäri ja teologi, ja Philipp Melanchthonin vävy. Peucer oli kryptokalvinistien johtomies ja hän esitti Wittenbergin yliopiston professorina filippistisiä mielipiteitä. Häntä pidettiin sen vuoksi vankeudessa 1574-86 Pleissenburgin linnassa.Tietosanakirja / 7. Oulun tuomiokunta-RibesNordisk familjebok / Uggleupplagan. 21. Papua - Posselt ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Vuonna 1525 syntyneet Luokka:Vuonna 1602 kuolleet
Leipzigin interim

Leipzigin interim oli Saksin maasäätyjen Leipzigissä 28. joulukuuta 1548 hyväksymä uskontosäädös, jonka avulla toivottiin saatavan katolilaisten ja protestanttien väliset erimielisyydet rauhassa sovitetuiksi. Protestanttien puolelta oli sitä laatimassa muun muassa Philipp Melanchthon. Leipzigin interim oli itse asiassa Augsburgin interimin lievennetty uusinnos. Vanhurskauttamisoppi oli siinä lausuttu epämääräisesti, sakramenttien seitsenluku ja piispanarvo hyväksyttiin ja katoliset seremoniat tunnustettiin adiafora- eli ehdonvallan asioiksi. Melanchtonin onnistui kuitenkin estää interimin agendan painattaminen ja käytäntöönottaminen.Tietosanakirja / 5. Kulttuurisana-Mandingo ==Lähteet== Luokka:Kirkkohistoria Luokka:Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta Luokka:Leipzigin historia Luokka:1548 Luokka:Uskonpuhdistus
Oihan Sancet

Oihan Sancet Tirapu (s. 25. huhtikuuta 2000 Pamplona) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Athletic Bilbaota ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Pamplonassa syntynyt Sancet aloitti jalkapalloilun paikallisseura CA Osasunassa. Hän siirtyi vuonna 2015 Osasunasta Athletic Bilbaon junioriakatemiaan. Sancet pelasi ensimmäistä kertaa Athletic Bilbaon edustusjoukkueessa 16. elokuuta 2019 La Ligan kauden avausottelussa FC Barcelonaa vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Óscar De Marcosin tilalle ottelun 65. minuutilla. Ensimmäisen maalinsa Athletic Bilbaon pelaajana hän teki 27. kesäkuuta 2020 La Ligan ottelussa RCD Mallorcaa vastaan. Sancet pelasi debyyttikaudellaan Athletic Bilbaossa 17 sarjaottelua sekä kaksi Copa del Reyn ottelua. Kaudella 2020–2021 Sancet pelasi La Ligassa 24 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Sancet teki uransa ensimmäisen hattutempun 3. tammikuuta 2022 La Ligan ottelussa kasvattajaseuraansa Osasunaa vastaan. Hän pelasi kaudella 2021–2022 La Ligassa 27 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja syötti neljä. Seuraavalla kaudella hän pelasi 36 liigaottelua ja teki niissä 10 maalia. Huhtikuussa 2023 Sancet allekirjoitti Athletic Bilbaon kanssa vuoteen 2032 asti ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2023–2024 Sancet pelasi Athletic Bilbaossa 30 La Liga -ottelua ja teki neljä maalia seuran sijoittuessa sarjassa viidenneksi. Hän pelasi Bilbaon voittamassa Copa del Reyssä kaikki kahdeksan ottelua ja teki cupin loppuottelussa RCD Mallorcaa vastaan joukkueen 1–1-tasoitusmaalin. == Maajoukkueura == Sancet edusti Espanjaa junioritasolla alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Vuoden 2021 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa Sancet tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa välieräottelussa Portugalia vastaan, mutta ei pelannut turnauksen muissa otteluissa. Sancet edusti Espanjaa myös vuoden 2023 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa, missä hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki kuusi ottelua Espanjan saavuttaessa hopeaa. Sancet debytoi Espanjan A-maajoukkueessa 12. lokakuuta 2023 EM-karsintaottelussa Skotlantia vastaan, jossa hän teki myös ensimmäisen maajoukkuemaalinsa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nikolaus Krell

Nikolaus Krell (myös Crell; n. 1550 – 1601) oli Saksin vaaliruhtinaskunnan kansleri. Toimiessaan vaaliruhtinaan pojan Kristianin opettajana Krell ymmärsi kiinnittää oman opetuslapsensa niin itseensä, että kun tämä nousi valtaan vuonna 1586, hän nimitti Krellin kansleriksi ja hallituksen asioiden johtajaksi. Tässä ominaisuudessa Krell sai paljon vihaa aateliston piirissä, joka piti häntä nousukkaana, ja ortodoksisen luterilaisen papiston keskuudessa, joka piti häntä liian suvaitsevaisena. Saadakseen tukea Krell liittyi siksi maan salaisiin kalvinisteihin. Salakalvinismin tukahduttamiseksi entinen hallitus oli julkaissut sovinnonkaavan, mutta Krell julisti vastustavansa tätä ja julkaisi uuden katekismuksen ja uuden Raamatun painoksen kalvinistisilla selityksillä. Kun hänen hyväntekijänsä kuoli vuonna 1591, Krell pidätettiin ritariston pyynnöstä ja vangittiin Königsteinin linnoitukseen. Pitkän ja ruman prosessin jälkeen Krell teloitettiin vuonna 1601.Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 14. Kikarsikte - Kroman ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset virkamiehet Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Saksin historia Luokka:1550-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1601 kuolleet