EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kotivalo (lehti)

Kotivalo oli vuosina 1943–1954 ilmestynyt suomenkielinen aikakauslehti, jota julkaisi Suomen orpokotiyhdistys, vuodesta 1946 Suomen kesälapsiyhdistys. Joulunumeroiden nimenä oli Jouluvalo.Kotivalo, Fennica-tietokanta. Viitattu 25.11.2017. Helsingin Sanomissa julkaistussa ilmoituksessa vuodelta 1946 Kotivaloa kuvataan alaotsikolla ”Suomen kotien suosittu perhelukemisto”. Ja edelleen: > ”Kotivalon” sisällyksestä vastaavat kymmenet etevimmät lääkärit, > kirjailijat, koulu- ja kasvatusmiehet, joiden yhteistyön tuloksena lehti > ilmestyy kuukausittain mielenkiintoisena, tervehenkisenä ja sisältörikkaana. ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Jalmari Sinivaara

Jalmari Sinivaara (synt. Sillman, myös Sikorsky, 7. helmikuuta 1892 Orimattila – 29. syyskuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen Etsivän Keskuspoliisin toimistopäällikkö, joka vastasi 1920- ja 1930-luvulla Suomessa asuneiden venäläisten valkoemigranttien toiminnan tarkkailusta.Aleksi Mainio : Terroristien pesä. Suomi ja taistelu Venäjästä 1918–1939. Siltala 2015, sivut 34–36, 76. Maanviljelijäperheeseen syntynyt Sinivaara opiskeli Helsingin yliopistossa humanistisia aineita ja venäjän kieltä asuessaan Venäjällä. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana rautateiden palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä hän oli ensin Suomen yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa toimien salanimellä Juri Sikorsky vakoojana Pietarissa 1918–1920. Suomeen palattuaan Sinivaara oli yleisesikunnan tiedusteluosaston virkailijana heinäkuuhun 1924 saakka, jolloin hän siirtyi Etsivän Keskuspoliisin Terijoen alaosaston palvelukseen riitaannuttuaan esimiehensä Gustaf Rosenströmin (myöh. Kustaa Rautsuo) kanssa. Marraskuussa 1924 Etsivän Keskuspoliisin yhteyteen perustettiin toimisto VIII:n nimellä tunnettu erittäin salainen yksikkö, jota ei ollut virallisesti olemassa, ja Sinivaarasta tuli toimiston johtaja. Toimisto oli suoraan Etsivän Keskuspoliisin johtajan Esko Riekin alaisuudessa ja sen tehtävänä oli valvoa suomalaisia kommunisteja ja Suomessa asuvia venäläisiä valkoemigrantteja. Toimisto perustettiin niiden ajatusten perusteella, joita Urho Kekkonen, Urho Piha ja Kaarlo Hillilä olivat esittäneet muistiossaan tiedustelutoiminnan tehostamisesta. Sinivaara hankki toimiston palvelukseen agentteja ja tiedottajia venäläisistä emigranttipiireistä. Näihin agentteihin kuuluivat muun muassa Kirill Pushkareff (salanimi Carl Puškin), Pjotr Sokolov (salanimi P. Kolberg) ja Anatoli N. Toll (salanimi Heikki Paavilainen). Agenttien kautta hankittiin tiedustelutietoa muun muassa emigranttien suunnittelemista terrori-iskuista Neuvostoliittoon. Sinivaara hoiti toimistoa kotoaan käsin ja hän loi kontaktiverkostojaan muun muassa ravintolailtoja järjestämällä. Verkostojen luonti oli kallista ja Sinivaara itsekin velkaantui pahoin. Vuonna 1933 Sinivaaralla oli merkittävä rooli niin sanotun suuren vakoilujutun selvittämisessä. Myöhemmin Sinivaara oli ulkomaalaistoimiston edeltäjänä olleen passitoimiston apulaispäällikkönä vuosina 1938–1946.Antero Leitzingerin kirja-arvostelu Oula Silvennoisen teoksesta Salaiset aseveljet – Suomen ja Saksan turvallisuuspoliisiyhteistyö 1933–1944, Agricolan kirja-arvostelut 30.10.2008 ==Lähteet== Luokka:Suomen turvallisuuspoliisin henkilökunta Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Kalkonit

Kalkonit ovat flavonoideihin kuuluvia aromaattisia orgaanisia yhdisteitä. Kalkonien rakenne perustuu kalkonin eli bentsylideeniasetofenonin rakenteeseen ja aromaattisissa renkaissa on vaihteleva määrä hydroksyyliryhmiä. Luonnossa kalkoneita esiintyy useiden kasvien kukissa. Tämän lisäksi pienempiä määriä niitä on myös hedelmissä, lehdissä ja siemenissä. Väriltään kalkonit ovat tyypillisesti keltaisia tai oransseja. Emäksisissä olosuhteissa kalkonit muodostavat rengasrakenteisia flavanoneja ja kalkonit ovat näiden biosynteesin esiasteita. Tätä reaktiota katalysoi kalkoni-isomeraasientsyymi. Kasvit muodostavat kalkoneita p-kumaarihaposta kalkonisyntaasin katalysoimana. Luonnossa kalkonit esiintyvät joko vapaina (11 kalkonia tai glykosideina (28 erilaista kalkoniaglykonia). Sokeriosana näissä glykosideissa on tyypillisesti glukoosi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *TCI Chemicals: Chalconoids Luokka:Flavonoidit
Sally Dexter

Sally Dexter (s. 15. huhtikuuta 1960) on englantilainen Olivier-palkittu teatterinäyttelijä, joka on näytellyt muun muassa Royal Shakespeare Companyssä ja National Theatressa. Hän on esiintynyt lukuisissa näytelmissä ja musikaaleissa 1980-luvulta lähtien. Televisiossa Dexter on käsikirjoittanut ja luonut BBC:n Sugartown-komediasarjan (2011). Vuosina 1994–2003 hän näytteli rikosylikonstaapeli Maureen Lawsonia rikossarjassa Komisario Frost. Dexter esitti rouva Chynowethia Poldark-sarjassa vuosina 2015–2016. Vuonna 2017 hänet nähtiin Isä Brown ja hänen laumansa -sarjan viidennen kauden kolmannessa jaksossa Selina Grown roolissa. Vuodesta 2017 lähtien Dexter on näytellyt Faith Dingleä draamasarjassa Emmerdale. Hänet palkittiin kyseisestä roolista TV Choicen paras uusi näyttelijä saippuasarjassa -palkinnolla. Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keski-Frankia

Keski-Frankia oli lyhyen aikaa olemassa ollut valtakunta, joka perustettiin, kun Frankkien valtakunta jaettiin kolmeen osaan Verdunin sopimuksessa vuonna 843.Riddle, s. 206 Keski-Frankiaa hallitsi kuningas Lothar I. Siihen kuuluivat muun muassa Kaarle Suuren entinen asuinpaikka ja hallituskaupunki Aachen sekä Pavia, mutta sijaintinsa ja etnisen yhtenäisyyden puutteensa vuoksi se ei säilynyt kauaa. Keski-Frankia jaettiin kolmeen osaan – Italian kuningaskuntaan, Arles’n kuningaskuntaan ja Lotharingiaan – vuonna 855, ja ”Keski-Frankiasta” tuli pelkkä maantieteellinen termi, jolla viitattiin näihin kolmeen valtakuntaan. ==Lähteet== *Riddle, John M.: A History of the Middle Ages: 300–1500. Rowman & Littlefield Publishers, 2008. ISBN 978-0742554092. ===Viitteet=== Luokka:Italian historia Luokka:Frankkien valtakunta
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1955

Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1955 oli Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi jalkapallossa kaudella 1955. Sarjaan kelpuutettiin 64 joukkuetta, joista seitsemän TUL:n seuraa Karihaaran Tenho, Kemin Into, Ykspihlajan Reima, Turun Veikot, Turun Teräs, Turun Kisa-Veikot ja Helsingin Jyry eivät määräpäivään mennessä liittyneet Palloliittoon ja suljettiin sarjasta. Kilpailun aikana sarjasta luopui Hämeenlinnan Tarmo. ==Maakuntasarja== Maakuntasarja pelattiin kaikkiaan 8 lohkossa, joiden voittajat jatkoivat kilpailua noususta Suomensarjaan kaudelle 1956. === Etelälohko I === === Etelälohko II === === Pohjoislohko I === === Pohjoislohko II === === Länsilohko I === === Länsilohko II === === Itälohko I === === Itälohko II === ==Suomensarjan karsinnat== Suomensarjan karsinnoissa pelasivat maakuntasarjan lohkovoittajat - yhteensä 8 joukkuetta. Ryhmittäin lohkojen I ja II voittajat kohtasivat kaksoisotteluissa joiden voittajat nousivat Suomensarjaan. ===Itälohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Kuopion Elo 2–2 Lappeenrannan Pallo-Toverit Lappeenrannan Pallo-Toverit 2–1 Kuopion Elo ===Länsilohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Tammerfors Bollklubb 4–3 Iirot Iirot 1–0 Tammerfors Bollklubb Iirot 2–1 Tammerfors Bollklubb ===Pohjoislohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Kokkolan Jymy 7–2 Rosenlewin Urheilijat -38 Rosenlewin Urheilijat -38 4–1 Kokkolan Jymy ===Etelälohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Porvoon Akilles 2–5 Käpylän Urheilu-Veikot Käpylän Urheilu-Veikot 10–1 Porvoon Akilles == Lähteet == * Suomen Palloliiton toimintakertomus vuodelta 1955, sivut 46-57 ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1955 jalkapallo 1955
Mandoliini (leikkuri)

Mandoliini on käsikäyttöinen keittiötyökalu, tasoleikkuri. Mandoliini koostuu terästä ja kahdesta tasosta, joita liikuttamalla voidaan leikata esimerkiksi vihanneksia tai juureksia. Leikkuupaksuus on säädettävissä. Nimensä laite on saanut leikkurin käyttäjän kädenliikkeestä, joka muistuttaa mandoliinin soittajan kädenliikettä. Luokka:Keittiövälineet
Untrue (Burialin albumi)

__NOTOC__ Untrue on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan artistin Burialin toinen studioalbumi, jonka julkaisi Hyperdub 5. marraskuuta 2007. Untrue on tunnelmaltaan melankolinen ja käyttää paljon sampleja. Albumi on yksi tunnetuimmista dubstep - albumeista ja on saanut paljon positiivista palautetta kriitikoilta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic: Untrue - albumin levyarvostelu * Metacritic: 90/100 Metacritic: Untrue - levyarvostelujen keskiarvio * Pitchfork: 8.4/10 Pitchfork: Untrue - albumin levyarvostelu * Soundi: Soundi: Untrue - albumin levyarvostelu == Lähteet == ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Untrue Discogsissa Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Brittiläiset elektronisen musiikin albumit
Sari Karhulahti

Sari Karhulahti (s. 1963) on suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Karhulahti on ollut englanninkielisen kirjallisuuden suomentaja vuodesta 1997 ja on Kääntäjien ammattiosasto KAOSin jäsen. Karhulahden suomennoksia ovat muun muassa Bridget Jones -teokset Elämäni sinkkuna (1998) ja Elämä jatkuu (2000). Vuonna 2002 ilmestyi Karhulahden suomennos J. M. Barrien Peter Panista. Hänen suomennoksensa F. H. Burnettin Salaisesta puutarhasta oli IBBY:n kunnialistalla vuonna 2008. Karhulahti on 2000-luvulla kääntänyt paljon afrikkalaista nykykirjallisuutta. Hänen kääntämiään teoksia ovat esimerkiksi Chimamanda Ngozi Adichien Puolikas keltaista aurinkoa (2009) ja Huominen on liian kaukana (2011), NoViolet Bulawayon Me tarvitaan uudet nimet (2013) sekä Yaa Gyasin Matkalla kotiin (2017). Vuonna 2012 Karhulahti oli Mikael Agricola -palkintoehdokkaana Huominen on liian kaukana -käännöksestä, vuonna 2015 Jarl Hellemann -palkintoehdokkaana Jhumpa Lahirin Tulvaniityn suomennoksesta ja vuonna 2022 saman palkinnon ehdokkaana Richard Powersin Ikipuut suomennoksesta. Karhulahti sai vuonna 2017 kirjallisuuden valtionpalkinnon, vuonna 2018 Gummerus Kustannuksen myöntämän Kaarlen palkinnon ansiokkaasta työstään kirjallisuuden kääntäjänä ja vuonna 2022 Mikael Agricola -palkinnon tunnustuksena merkittävän kaunokirjallisen teoksen erinomaisesta suomennoksesta. Hänelle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilija- apuraha. == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rapsikuoriainen

Rapsikuoriainen (Meligethes aeneus) on kiiltokuoriaisten heimoon kuuluva teriökiillokaslaji. Rapsikuoriainen on öljykasvien kuten rypsin ja rapsin pahin tuholainen. Aikuinen rapsikuoriainen on ovaalinmuotoinen, väriltään sinisenmusta ja noin 2,5 mm pitkä kovakuoriainen. Tuntosarvet ovat nuijamaiset. Täysikasvuinen toukka on 4 mm pitkä, valkoisenharmaa, mustapäinen ja tummatäpläinen. Täysikasvuiset toukat pudottautuvat maahan koteloitumaan. Toukkien ravintoa ovat ristikukkaisten kasvien kuten kaalien (Brassica), sinappien (Sinapis) ja öljykasvien nuput. Aikaisessa nuppuvaiheessa tapahtuva syönti vähentää satoa. Aikuiset rapsikuoriaiset syövät kukkien siitepölyä ja kukkien heteitä. Rapsikuoriaiset munivat öljykasvien nuppuihin tavallisesti 1–3 munaa yhteen nuppuun. Rapsikuoriaisen muna on valkoinen ja alle yhden millimetrin mittainen. Öljykasvien kukinnan loputtua rapsikuoriaiset siirtyvät kukka- ja parsakaalin kukintoihin, joihin ne syövät koloja. Keltaiset kukat ja keltaiset pinnat vetävät kuoriaisia puoleensa. Kesällä päivälämpötilan ylittäessä 12–15 ˚C ensimmäiset rapsikuoriaiset siirtyvät kukkiviin kasvustoihin. Rapsikuoriaisilta suojautumiseen voi käyttää houkutuskasvina esimerkiksi aikaisin keltaisena kukkivaa peltokanankaalia. Keltaisena kukkivat houkutuskaistat houkuttelevat kuoriaiset luokseen, josta ne torjutaan kemiallisesti esimerkiksi pyretroideihin tai neonikotinoideihin kuuluvilla torjunta-aineilla. Rapsikuoriainen talvehtii aikuisena metsän ja pellon karikkeessa ja sillä on vuodessa yksi sukupolvi. Suomessa rapsikuoriaisen luontaisia vihollisia ovat loispedot kuten rapsikuoriaispistiäinen (Phradis morionellus) ja rapsikuoriaisvainokainen (Diospilus capito). == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Rapsikuoriainen (Meligethes aeneus) * Ötökkätieto: Rapsikuoriainen (Meligethes aeneus) * Kasper: Rapsikuoriainen (Meligethes aeneus) * Farmit: Rapsikuoriainen(Meligethes aeneus) * Maaria Keva: Rapsikuoriaisen (Meligethes aeneus) loispetojen (Phradis morionellus ja Diospilus capito) loisintatason dynamiikka ja siihen vaikuttavat tekijät, Helsingin yliopisto, Maatalous-metsätieteellinen tiedekunta, Maisterintutkielma, 2017 (pdf) * ITIS: Brassicogethes aeneus * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Meligethes aeneus (rape beetle) * Pherobase: Semiochemicals of Meligethes aeneus, the Pollen beetle Luokka:Erilaisruokaiset
Paul du Chaillu

Paul Belloni Du Chaillu (1830-luku (tarkempi aika sekä paikka kiistanalainen) – 29. huhtikuuta 1903) oli ranskalais-yhdysvaltalainen löytöretkeilijä. Du Chaillu syntyi Ranskassa ja matkusteli jo vuonna 1851 Afrikan länsirannikolla kauppiasisänsä kanssa. Vuodesta 1855 hän asui Yhdysvalloissa ja tutki Philadelphian luonnontiedeakatemian toimeksiannosta Ogowen suistoa ja Gabonin aavikkoa ja toi Eurooppaan ensimmäisen gorillan. Matkakertomuksessaan Explorations and adventures in equatorial Africa (1861, suom. Matkustusretket Keski-Afrikassa, 1876) oli Du Chaillu kertonut useasti ihmisapinoista, jotka herättivät epäilyksiä, kuten myös Du Chaillun tiedot kääpiökansasta nimeltä abongo, joiden metsiin hän teki toisen matkansa 1863−1865. Sitä matkaa hän kuvasi teoksissa A journey to Ashango-land and further penetration into equatorial Africa (1867), Stories of the gorilla country (1868), The country of the dwarfs (1872, Dvergarnes land 1874) ja niin edelleen. Du Chaillu teki 1871−1878 matkoja Skandinaviaan ja Suomeen, etenkin pohjoisosiin.du Chaillu, Paul Belloni Nordisk familjebok, viitattu 12.5.2018 Pohjoismaihin tekemistään matkoista hän kertoi teoksissa The land of the midnight sun (2 osaa, 1881) ja The land of the long night (1900). Niistä ja teoksesta The viking age (1891) käy ilmi hänen kiinnostuksensa pohjoismaiseen arkeologiaan. ==Suomennetut teokset== * Matkustusretket Keski-Afrikassa, suom. N. Hauvonen. Helsinki: Edlund, 1876 (Julkaistu vapaasti ladattavana digitoituna aineistona) * Linnunkotolaisten maa, suom. R. M. Jyväskylä: Helminen, 1879. (Julkaistu vapaasti ladattavana digitoituna aineistona) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Ranskalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:1830-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Peltolammin lento-onnettomuus 1974

Peltolammin lento-onnettomuus tapahtui 13. tammikuuta 1974 Tampereen Peltolammilla kun Ruotsiin rekisteröity Piper PA-28-140 Cherokee SE-EPP pienkone putosi huonossa säässä Säästäjänkadulle.Lento-onnettomuus Härmälässä, FlightForum 29.11.2009SE-EPPn putoaminen Tampereella 13.1.1974, FlightForum 13.3.2018SFF - Svenskt Flyghistoriskt Forum : Civilflygregistret : SE-EPP 3, Piper PA-28-140 Cherokee Onnettomuudessa sai surmansa koneen lentäjä, Ruotsissa asunut Pekka Männikkö. Koneessa oli lentäjän lisäksi kolme matkustajaa, jotka säilyivät hengissä vähäisin naarmuin onnettomuudesta. Matkustajien joukossa olivat Suomenlahden Kone Oy:n toimitusjohtaja Aarne Mantila ja Karvian kunnanjohtaja Pentti Hautala. Kone oli matkalla Karvian Kirkkojärveltä Helsinkiin, kun koneen siipiin oli kertynyt 7 mm jäätä. Ohjaaja Pekka Männikkö yritti laskeutua Härmälän lentokentälle, mutta ajautui liian alas ja lähelle Peltolammin asuinalueen taloja. Sää oli onnettomuushetkellä huono. == Lähteet == * * flightforum.fi 29.11.2009 / Jukka Nisula == Viitteet == == Aiheesta muualla == * SE-EPP kuvattuna ennen onnettomuutta 15.9.1973 Skavstassa Ruotsissa, kuvaaja Hans-Goran Spritt (JetPhotos) * SE-EPP kuvattuna Tampereella Härmälän lentokentällä 25.5.1972, kuvaaja Pertti Sipilä (Airliners.net) Luokka:Lento-onnettomuudet Suomessa Luokka:Vuoden 1974 lento- onnettomuudet Luokka:1970-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Peltolammi
Metsästys ja Kalastus

Metsästys ja Kalastus on vuodesta 1911 julkaistu metsästys- ja kalastusharrastuksiin keskittyvä aikakauslehti. 12 kertaa vuodessa ilmestyvää lehteä kustantaa Otavamedia, ja sen vastaava päätoimittaja on Sami Rainisto. Lehden verkkopalvelu käynnistyi maaliskuussa 2021. Vuonna 2017 painetun lehden lukijamäärä oli 234 000. == Historiaa == Metsästys ja Kalastus -lehteä alkoi vuonna 1911 julkaista Suomen Metsästysyhdistys. Se oli toinen suomenkielinen metsästyslehti vuonna 1906 perustetun Suomen metsästyslehden ohella. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli eräkirjailijana tunnettu A. E. Salmelainen ja hänen jälkeensä kilpa-ampuja Oscar Rosenqvist. Vuonna 1920 valtion tuki lehdelle lakkasi, mutta sen jatkuvuutta varmistivat yksityisin sijoituksin kirjailija Juhani Aho, Kalle Rikala, E. Hellevaara sekä Yrjö Ylänne, josta tuli lehden päätoimittaja melkein 50 vuodeksi samalla kun hän toimi pitkään myös Suomen Kuvalehden toimitussihteerinä. Innokas kalastaja Juhani Aho ehti olla lehden teossa mukana vain vuoden verran ennen kuolemaansa. Vuonna 1939 Metsästyksen ja Kalastuksen kustantajaksi tuli Otava, sitten Lehtiaitta ja Valiolehdet ja vuodesta 1981 Yhtyneet Kuvalehdet Oy, nykyiseltä nimeltään Otavamedia Oy. Sotien jälkeen lehden levikki nopeasti kymmenkertaistui noin 20 000 kappaleeseen. Lehti panosti jo varhain valokuvien käyttöön, ja etenkin väripainatukseen siirryttyä 1976 lehti tuli tunnetuksi korkealaatuisista luontokuvistaan. Lehden julkaisijoita ovat olleet Suomen urheilukalastajain liitto, Suomen yleinen metsästäjäliitto ja Suomen metsästysyhdistys. == Päätoimittajia == *A. E. Salmelainen 1911–1914 *Oscar Rosenqvist 1915–1920 *Yrjö Ylänne 1921–1968 *Mauri Soikkanen 1969–1992 *Jussi Soikkanen 1992–2012 *Vesa Leppä 2012–2016 *Petri Korhonen 2016–2018Petri Korhosesta Otavamedian ulkoilulehtien päätoimittaja, Marmai 18.1.2016 *Reijo Ruokanen 2018–2024 *Sami Rainisto 2024– == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomalaiset harrastelehdet
Artekno

Artekno Oy on suomalainen perheyritys, joka valmistaa koneissa ja laitteissa käytettäviä teknisiä muovituotteita, kylmä- ja kuumapakkauksia ja elintarvikepakkauksiaValmistus, Artekno, viitattu 17.3.2022.. Artekno on perustettu vuonna 1953, ja se kuuluu Artekno-Saarioinen Oy konserniin. Artekno on tunnettu historiassa mm. lujitemuoviveneiden (mm. H-vene) ja -huonekalujen (mm. Pallotuoli) valmistajana. Arteknolla on tehtaat Kangasalla, Luopioisissa Pälkäneellä sekä Sillamäessä Virossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arteknon kotisivut Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Suomalaiset huonekaluvalmistajat Luokka:Suomalaiset veneenvalmistajat Luokka:Kangasala Luokka:Luopioinen
Comforta

Comforta Oy on suomalainen yritys, joka tarjoaa tekstiilipalveluita hotelleille, ravintoloille ja sairaaloille. Comforta on Lindström Oy:n tytäryhtiö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Comfortan kotisivut Luokka:Suomalaiset kiinteistöpalveluyritykset Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Formula 2 Jerezin Grand Prix 2017

Formula 2 Jerezin Grand Prix 2017 oli Formula 2 -kauden 2017 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. lokakuuta Circuito de Jerezin moottoriradalla Espanjassa. == 1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 39 kierrosta) == Lauantain kilpailun voitti paalupaikalta startannut Prema Racingin Charles Leclerc, joka varmisti samalla sarjan mestaruuden. Toiseksi sijoittui DAMS-tallin Oliver Rowland ja kolmanneksi Leclercin tallikaveri Antonio Fuoco. == Katso myös == * GP3 Jerezin Grand Prix 2017 == Lähteet == Luokka:Formula 2 -kausi 2017
GP3 Jerezin Grand Prix 2017

GP3 Jerezin Grand Prix 2017 oli GP3-kauden 2017 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. lokakuuta Circuito de Jerezin moottoriradalla Espanjassa. == 1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 23 kierrosta) == Lauantain kilpailun voitti paalupaikalta startannut ART GP:n Nirei Fukuzumi, jolle voitto oli kauden toinen. ART-talli varmisti kolmoisvoiton kun George Russell oli toinen ja Jack Aitken kolmas. Niko Kari sijoittui kuudenneksi. == 2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 17 kierrosta) == Sunnuntain kilpailun voitti Alessio Lorandi. Toiseksi ajoi Dorian Boccolacci ja kolmanneksi Niko Kari. Kari sai kilpailun jälkeen 10 sekunnin aikarangaistuksen koska hänen katsottiin puskeneen loppukierroksilla Dan Ticktumin ulos radalta. Kari tippui rangaistuksen myötä kolmannelta sijalta 19:nneksi. Kolmanneksi nousi Karin sanktion myötä ART- tallin Anthoine Hubert. Neljänneksi sijoittui George Russell, joka varmisti sarjan mestaruuden. == Katso myös == * Formula 2 Jerezin Grand Prix 2017 == Lähteet == Luokka:GP3-kausi 2017
Julien Sablé

Julien Sablé (s. 11. syyskuuta 1980) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Hän toimii OGC Nicen reservijoukkueen päävalmentajana. ==Ura pelaajana== Sablé hankki jalkapallo-oppinsa AS Saint-Étiennen junioriorganisaatiossa ja debytoi Les Vertsin edustusjoukkueessa 1998 Division 2:n viimeisen kierroksen ottelussa Lilleä vastaan. Kaudella 1998–1999 hän nousi uuden päävalmentajan Robert Nouzaret’n joukkueessa isompaan rooliin ja pelasi 29 ottelua ASSE:n puolustuksessa liiganousuun päättyneellä kaudella. Sablé vakiinnutti paikkansa ASSE:n avainpelaajien joukossa ja oli avauskokoonpanon säännöllinen vastuunkantaja yhdeksän kauden ajan niin liigassa kuin Division 2:ssakin. Sablé toimi myös pitkään joukkueen kapteenina. Kesällä 2007 Sablé jätti ASSE:n pelattuaan seurassa yli 300 ottelua ja siirtyi RC Lensiin.Sablé signe à Lens Guy Roux'n potkujen jälkeen Sablén vastuu seurassa väheni ja hän pelasi kahden Lens-kautensa aikana ainoastaan 41 ottelua. Tammikuussa 2009 hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella OGC Niceen.Julien Sablé signe à l’OGC Nice Sablé edusti Niceä kolmen ja puolen kauden ajan, kunnes Claude Puel nousi seuran päävalmentajaksi. Kokenut Sablé ei kuulunut uuden valmentajan suunnitelmiin ja seura ei jatkanut hänen sopimustaan kauden 2011/12 jälkeen.Sablé :«Tout m'intéresse» Lokakuussa 2012 vapaana agenttina ollut Sablé liittyi SC Bastian joukkueeseen.JULIEN SABLÉ : « POINTER AU PÔLE EMPLOI, JE NE SAVAIS PAS FAIRE » Hän pelasi seurassa kaksi liigakautta, kunnes lopetti uransa vuonna 2014.Julien SABLE ==Ura valmentajana== Pelaajauransa jälkeen Sablé palasi kasvattajaseuraansa AS Saint-Étienneen. Sablé toimi ASSE:n organisaatiossa juniorivalmentajana U15- ja U19-joukkueissa sekä kaudella 2015–2016 reservijoukkueen peräsimessä. Kesällä 2017 hän siirtyi seuran valmennuskeskuksen johtoon.Julien Sablé nommé nouveau directeur du centre de formation de Saint-Etienne Marraskuussa 2017 Sablé nousi AS Saint-Étiennen päävalmentajaksi Óscarin erottua yllättäen tehtävistään.Saint-Etienne manager Oscar Garcia replaced by Julien Sable Sablén johdolla ASSE vajosi liigan häntäpäähän ja hän sai potkut jo joulukuussa 2017.Saint-Étienne : Jean-Louis Gasset nouvel entraîneur Sablé jatkoi kuitenkin ASSE:n organisaatiossa Jean- Louis Gasset'n, Ghislain Printantin ja Claude Puelin apuvalmentajana.Julien Sable] Puelin saatua potkut joulukuussa 2021 Sablésta tuli seuran väliaikainen päävalmentaja yhden ottelun ajaksi, kunnes Pascal Dupraz nimettiin tehtävään.Julien Sablé entraîneur par interim à ReimsPascal Dupraz nommé entraîneur de l'ASSE Sablé toimi apuvalmentajana kauden 2021/22 loppuun saakka.Julien Sablé Joulukuussa 2022 Sablésta tuli OGC Nicen reservijoukkueen päävalmentaja.Julien Sablé nommé entraîneur de la réserve de Nice ==Meriitit== ===Pelaajana=== * Ligue 2 (3): 1999, 2004, 2009 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
IDO

IDO on Geberit Productionin tavaramerkki. Nykyään IDOn tuotevalikoimaan kuuluvat suihkut, pesualtaat, wc-istuimet, kylpyhuonekaapistot sekä ammeet. Lisäksi IDO tarjoaa varusteita kylpyhuoneeseen. Arabia-nimi vaihtui IDOksi vuonna 1992. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IDO Luokka:Sisustusalan tuotemerkit Luokka:Wärtsilä
Herttoniemen fajanssitehdas

Herttoniemen fajanssitehdas oli Herttoniemen kartanolla Helsingin pitäjässä sijainnut posliinin kaltaista fajanssia valmistanut tehdas. Tehdas erikoistui ”epäaidon” eli ruskean posliinin valmistukseen. Teollinen posliinin- ja fajanssintuotanto oli levinnyt Ruotsiin 1700-luvun alkupuolella. Herttoniemen tehtaasta tuli nykyisen Suomen alueen ensimmäinen fajanssitehdas. Tehtaan perusti kartanon ostanut linnoitusupseeri, arkkitehti Bengt von Spången. Fajanssitehdasta varten perustettiin Suomen ensimmäinen osakeyhtiö, Hertonäs Fajansfabriks Bolag eli den Privilegerade Oäkta Porcelains FabriqueLott-sedel n:o 3 Uti den Privilegerade Oäkta Porcelains Fabrique, som kommer at anläggas på Säteriet Härtonäs. Osakekirjan kopio. Ehrensvärd-museo, Suomenlinna, Helsinki.. Yhtiö sai toimiluvan 1762. Osakeyhtiön von Spången perusti saadakseen pääomaa. Von Spångenin lisäksi yhtiön osakkaiksi tuli hänen sukulaisiaan ja tuttaviaan. Osakepääoma oli 120 000 riikintaaleria kuparirahassa ja se jakautui 30 osakkeeseen. Osakkeita merkitsivät Augustin Ehrensvärd (4 osaketta), maaherra Hans Henrik Boije (4), Otto E. Boije (1), B. F. W. König (4), Dierd. Blomcreutz (1), M. von Törne (1), J. Gerdes (2) , Johan Sederholm (1), A. de Bruce (1), F. C. Waleen (1) ja von Spången (10). Von Spången varasi itselleen etuoikeuksia kuten oikeuden olla tehtaan pysyvä johtaja. Muut kuin von Spången eivät saaneet omistaa enempää kuin 6 osaketta. Osakkaissa oli Viaporin upseereita ja Helsingin kauppaporvareita. Yhtiön kaikki osakkeet tulivat myöhemmin Johan Sederholmin haltuun. Sederholm osti Herttoniemen kartanon vuonna 1778. Herttoniemen tehdas oli toiminnassa vuoteen 1845 asti. Tehdas sijaitsi erillään Tammisalossa olleesta tiilitehtaasta, lähellä kartanon päärakennusta. Tehtaan toiminnasta ja siellä valmistetuista tuotteista on kuitenkin säilynyt erittäin vähän tietoja. Helsingin kaupunginmuseolla on kokoelmissaan kolme kaakeliuunia, joiden arvellaan olevan Herttoniemen tehtaan valmistamia; kaksi niistä on peräisin Helsingin kaupungintalosta ja kolmas Uppbyn kartanon vanhasta päärakennuksesta Laajasalosta. Myös 1815 rakennettun Herttoniemen kartanon päärakennuksen uunit lienevät oman tehtaan tuotantoa. == Katso myös == * Luettelo Suomen ensimmäisistä osakeyhtiöistä == Lähteet == Luokka:Herttoniemi Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin teollisuusrakennukset
Haikara herättää huomiota

Haikara herättää huomiota (The Miracle of Morgan’s Creek) on Preston Sturgesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen screwballkomedia vuodelta 1944. Elokuvan pääosissa näyttelevät Betty Hutton ja Eddie Bracken. Sturges on punonut monipolvisen ja yllättävän farssijuonen rikkoen miltei kaikkia Hollywoodin sääntöjä. == Juoni == Pikkukaupungin tyttö Trudy (Hutton) rakastaa jazzia ja sotilaita ja viettää paheellista elämää helposti höynäytettävän poliisi-isänsä (William Demarest) tietämättä. Tarjolla olisi myös kiltti naapurinpoika, änkyttävä ja epävarma Norval (Bracken). Yhden yön aikana Trudy kohtaa sotilaan, tulee raskaaksi, menee sotilaan kanssa naimisiin mutta hukkaa miehen eikä jälkeen päin muista tämän nimeä. Elokuvan lopussa Trudy saa kuutoset, ja Dionnen viitosista kuuluisaksi tullut ”Kanada protestoi”, ”Mussolini eroaa” ja ”Hitler vaatii uudelleenlaskentaa”. == Vastaanotto == Haikara herättää huomiota valittiin vuonna 2001 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Helsingin Sanomien Mikael Fränti esitteli elokuvan sen televisioesityksen yhteydessä lokakuussa 1990 ja sanoi sitä Sturgesin tuotannon katkerimmaksi ja pirullisimmaksi komediaksi. ”Komedioissa Nainen Eeva ja Nauru kahleitten takana oli vielä lämpöä, valoa ja ymmärtämystä, – – Haikara herättää huomiota ei anna enää viitteitä tähän suuntaan.” == Lähteet == Luokka:Vuoden 1944 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Preston Sturgesin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Kuninkaankivet (Somero)

Kuninkaankivet ovat kotiseutuyhdistys Somero-Seuran vuonna 1963 pystyttämiä muistokiviä Ruotsin ja Venäjän hallitsijoiden ja muiden merkkihenkilöiden käynneistä ja yöpymisistä Hämeen Härkätien varrella Somerolla. Kiviä on yhteensä seitsemän ja ne sijaitsevat Hämeen Härkätien (yhdystie 2802, yhdystie 2810) varressa Someron Pitkäjärven, Sillanpään, Lahden, Jaatilan ja Pajulan kylissä. Muistomerkit suunnittelivat taiteilija Pauli Pyykölä ja kivenveistäjä Mauno Kangas. ==Kivet ja vierailleet merkkihenkilöt== Vierailtu paikka Kylä Kiven sijainti Vierailleet merkkihenkilöt Kartalla Kuva Långsjön kartano Pitkäjärvi Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), Långsjön kartanon kohdalla Ruotsin kuningas Adolf Fredrik (1752) Hovirinnan kievari Pitkäjärvi Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), Hovirinta Kenraalikuvernööri Platon Rokassovski (1853) Maaherra Carl Otto Rehbinder (1851) 100px Åvikin kartano Sillanpää Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), Åvikin kartano Ruotsin kuningas Kustaa III (1787) Venäjän keisari Aleksanteri I (1809, 1819) 100px Lahden kartano Lahti Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), Lahdentien risteys Lahden kartanon kohdalla Ruotsin kruununprinssi Kustaa (1787) 100px Someron Isopappila Pappila Hämeen Härkätie (yhdystie 2810), Pappilantien risteys Jaatilassa Ruotsin kuningas Juhana III (1559) Kaarle-herttua (1599) Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf (1614) valtioneuvos Gabriel Oxenstjärna (1633) 100px Torkkomäen kievari Pajula Hämeen Härkätie (yhdystie 2802), Torkkomäki Ruotsin kuningas Adolf Fredrik (1752) 100px Juoten kievari Pajula Hämeen Härkätie (yhdystie 2802), Juote Kenraali Georg Lybecker ja kenraali Kaarle Kustaa Armfelt (Suomen armeijan ylipäällikkyyden luovutus 1713) 100px == Katso myös == * Luettelo kuninkaallisista vierailuista Suomessa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Hämeen Härkätie Luokka:Someron patsaat ja veistokset
Lämpösähköinen generaattori

Lämpösähköinen generaattori tai TEG-generaattori (() kehittää sähköenergiaa Seebeckin ilmiön avulla kahden keskenään kosketuksissa olevan materiaalin välillä, kun näiden välillä on lämpötilaero. Laitteessa ei ole liikkuvia osia ja sitä voi verrata sähkön avulla jäähdyttävään Peltier-elementtiin, mutta on sille käänteinen. Lämpösähköistä generaattoria hyödynnetään energian keruussa. ==Katso myös== * Termopari * Radioisotooppinen termosähkögeneraattori ==Lähteet== Luokka:Energian keruu Luokka:Elektroniikka
Dawenkoun kulttuuri

Dawenkoun kulttuuri oli esihistoriallisessa Kiinassa Shangongin alueella noin 4100–2600 eaa. vallinnut viljely- ja kyläkulttuuri. == Kulttuuri == Kulttuuri oli maanviljelyyn perustuva kyläkulttuuri. Se kehittyi alun tasa-arvoisesta yhteiskunnasta epätasa-arvoiseksi, mikä näkyy haudoissa. Kulttuurin kylät sotivat keskenään. Kylien johdossa lienee ollut päällikkösuku. Valta lienee perustunut uskontoon. Pääviljalaji oli hirssi, etelässä alkoi riisi vallata alaa varsinkin kauden lopuilla. Sika oli tärkein kotieläin. Meren antimilla oli suuri osuus ravinnossa varsinkin kauden alussa. Dawenkoun kulttuuri kehittyi Beixinin kulttuurista etelästä tulleiden vaikutteiden pohjalta. Dawenkoun ja Yangshaon kulttuurien pohjalta syntyi Longshan. == Aikajako == #Varhais 4100–3500 eri haudoissa suunnilleen samat hautalahjat, tasa-arvoinen #Keski 3500–3000 alkavia hautalahjojen eroja #Myöhäis 3000–2600 suuria hautalahjojen määrän eroja, puuarkkuhautauksiaKäännös: https://en.wikipedia.org/wiki/Dawenkou_culture == Katso myös == *Yangshaon kulttuuri *Longshanin kulttuuri == Lähteet == Luokka:Kiinan historia
Kuurovaraani

Kuurovaraani (Lanthanotus borneensis) on liskolaji, sukunsa Lanthanotus ja heimonsa Lanthanotidae ainoa laji. Se on kotoperäinen Borneossa. Kuurovaraanista on hyvin vähän tietoa. Se on kaivava lisko, joka ilmeisesti myös viettää paljon aikaa vedessä. Kuurovaraanilla ei ole näkyviä korvia. Se on läheistä sukua varaaneille ja myrkkyliskoille. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Liskot Luokka:Uhanalaiset matelijat
Onko rouvani uskoton?

Onko rouvani uskoton? (Unfaithfully Yours) on Preston Sturgesin myöhäistuotantoon kuuluva yhdysvaltalainen musta komediaelokuva vuodelta 1948. Sturges tuotti, käsikirjoitti ja ohjasi elokuvan, mutta tuotantoyhtiönä ei enää ollut Paramount Pictures vaan 20th Century Fox. Elokuvan pääosia näyttelevät Rex Harrison, Linda Darnell, Rudy Vallée ja Barbara Lawrence. Tarina kertoo menestyvästä kapellimestarista, jonka mielikuvitus alkaa laukata hänen epäillessään vaimoaan uskottomuudesta. Avioliittoinstituutiota irvaileva elokuva oli ensimmäinen Sturgesin komedioista, joka ei menestynyt kaupallisesti. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla huhtikuussa 1983 elokuvasta henkivän 1940-luvun lopun komediauskon, johon sekoittuu pisara yhteiskuntakritiikkiä ja annos reipasta pilailumieltä. Hän totesi ohjaajan luottavan hyvin kirjoitettuihin henkilökuviin, rönsyilevään dialogiin ja huimaan slapstick-toimintahuumoriin, esimerkkinä Rex Harrisonin touhuilu elokuvan loppupuolella lankapuhelimen ja alkeellisen nauhurin kanssa. == Uusintaversio == Howard Zieff ohjasi tarinasta vuonna 1984 ensi-iltansa saaneen uusintaversion Mies joka tiesi liian vähän, jossa kapellimestarin roolia esittää Dudley Moore. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1948 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Preston Sturgesin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix 2017

Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix 2017 oli Formula 2 -kauden 2017 yhdestoista ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa. == 1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 31 kierrosta) == Lauantain kilpailun voitti Artjom Markelov. Toiseksi sijoittui Charles Leclerc ja kolmanneksi Luca Ghiotto. Alun perin kilpailun voittanut Oliver Rowland hylättiin liian kuluneen pohjalevyn takia. Kolmanneksi sijoittunut Antonio Fuoco myös hylättiin liian alhaisten rengaspaineiden takia. == Katso myös == * Abu Dhabin Grand Prix 2017 * GP3 Abu Dhabin Grand Prix 2017 == Lähteet == Luokka:Formula 2 -kausi 2017 Luokka:Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix
Aeroflotin lento 1643

Aeroflotin lento 1643 oli Aeroflotin useita välilaskuja sisältänyt reittilento Smolenskista Leningradiin. Lennolla 3. elokuuta 1979 käytetty Let L-410M Turbolet syöksyi maahan lähellä Leningradin Rževkan lentoasemaa. Koneessa oli 11 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Onnettomuus vaati kymmenen uhria. Onnettomuus tapahtui, kun lento lähestyi Leningradia tultuaan viimeiseltä välilaskupaikalta Velikije Lukista. Lähestymisen aikana koneen toinen moottori sammui. Potkuria ei saatu lepuutettua, ja miehistö päätti tehdä ylösvedon. Kone kallistui oikealle, joutui syöksykierteeseen ja syöksyi soiseen metsään 500 metrin päähän kiitotien alusta ja 550 metriä sivuun sen keskilinjasta. Maahansyöksystä ja sitä seuranneesta tulipalosta selvisi hengissä neljä matkustajaa, jotka kuitenkin loukkaantuivat vakavasti. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Venäjällä Luokka:Vuoden 1979 lento-onnettomuudet Luokka:Pietarin historia
GP3 Abu Dhabin Grand Prix 2017

GP3 Abu Dhabin Grand Prix 2017 oli GP3-kauden 2017 kahdeksas ja samalla viimeinen osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa. == 1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 32 kierrosta) == Lauantain kilpailun voitti kolmannesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Niko Kari, joka nousi kilpailun johtoon ensimmäisessä mutkassa ohittaen George Russellin ja Leonardo Pulcinin. Kilpailun edetessä Kari onnistui pitämään lähimmät uhkaajansa takanaan, ja ajoi ensimmäisenä ruutulipulle. Voitto oli Karin uran ensimmäinen GP3-sarjassa. Suomalaisvoitto oli ensimmäinen sitten Unkarin GP:n 2013, jolloin Aaro Vainio ajoi kilpailun voittoon. == Katso myös == * Abu Dhabin Grand Prix 2017 * Formula 2 Abu Dhabin Grand Prix 2017 == Lähteet == Luokka:GP3-kausi 2017 Luokka:GP3 Abu Dhabin Grand Prix
Qin Ziying

Ziying () oli Kiinan Qin-dynastian kolmas ja viimeinen hallitsija alle kahden kuukauden ajan vuonna 207 eaa. Dynastia kaatui vuoden lopussa, ja Ziying kuoli vuoden 206 eaa. alussa. Hän sai postuumin nimen Qinin keisari Shang (). Ziyingin syntymävuosi ei ole tiedossa. Luokka:Kiinan keisarit Luokka:200-luvulla eaa. kuolleet
BEACOPP

BEACOPP on eräs syöpäsairauksien lääkinnällinen ja kaaviomainen hoitoyhdistelmä. Siinä käytetään useita sytostaatteja, jotka vaikuttavat toisistaan poikkeavin tavoin. Nimi on vaikuttavien lääkeaineitten typistetty nimilyhenne. Vastaavia ovat ABVD ja CHOP. Hodgkinin tauti on tämän yhdistelmän pääasiallisin käyttöaihe. *Bleomycin/Bleomysiini *Etoposide/Etoposidi *Adriamycin/Doksorubisiini *Cyclofosfamide/Syklofosfamidi *Oncovin/Vincristine/Vinkristiini *Procarbazine/Prokarbatsiini *Prednisone/Prednisoni Osa näistä lääkeaineista annetaan laskimotiputuksena taikka ruiskeena verisuoneen. Osa voidaan ottaa suun kautta saatavana. Niin kutsuttu Stanfordin Viitonen eli Stanford V (5) on myös eräs syöpäsairauksien hoitokaavio. Luokka:Solunsalpaajat
Jääkärilehto

Jääkärilehto on jääkäriliikkeen ja Jääkäripataljoona 27:n ensimmäisten kahdensadan vapaaehtoisen muistoksi istutettu puisto. Se koostuu kahdestasadasta tammesta. Puisto sijaitsee Paimionjoen vesireitin varrella Hirsjärven itäpäässä lähellä Viikin siltaa Palikaisten Österkullassa Somerniemellä Somerolla. Aloitteen puiston perustamisesta teki vuonna 1954 jääkärieversti Eric Schauman. Puistoa ympäröivän aidan portissa on Jääkärimerkki. Somerolla ja Somerniemellä on vaikuttanut kaikkiaan viisi jääkäriä, joista kaksi jääkärieverstejä ja kolme jääkärivääpeleitä. Näistä Somerolla syntynyt oli Mauno Liesi (e. Lindholm), jonka isä toimi vuosina 1896-1899 tilanhoitajana Someron Lammin Laurilan talossa. Karjalan siirtoväen mukana Somerolle muuttivat toisen maailmansodan jälkeen jääkärivääpelit Vilho Kaija Kaukolasta Someron Kivisojalle, Simo Pessi Kaukolasta Somerniemen Palikaisiin ja Joel Virolainen Muolaasta Somerniemen Oinasjärvelle. Jääkärieversti Eric Schauman muutti Somerniemellä omistamaansa Palikaisten Österkullaan Tampereelta vuonna 1959. Aloite muistomerkkipuiston perustamisesta syntyi jääkärien kokoontumisessa Österkullassa 28. elokuuta 1954. Puut istutettiin 2. toukokuuta 1956. ==Katso myös== * Ritaripuisto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Someron puistot Luokka:Someron nähtävyydet Luokka:Somerniemi Luokka:Suomen muistomerkit Luokka:Jääkäriaktivismi
Luettelo Mäntsälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Mäntsälän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Mäntsälän kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Ehnroosin koulun muistomerkki Ehnroosin koulun mäki Kirkonkylä 1961 Eteenpäin, ylöspäin (myös Myllymäen meininki) Myllymäen koulun seinä, Vanha Porvoontie 21a Kirkonkylä 1988 Hard Rock -kivi Ehnroosin koulun piha, Nordenskiöldintie 2 Kirkonkylä 2006 Kansalaissodan v. 1918 punaisten muistomerkki Mäntsälän kirkon kirkkotarha, Vanha Porvoontie 8 Kirkonkylä 1946 Kasvukäytävä Moottoritie Ohkola 2006 100px Kolerahaudat 1831 -muistokivi Ruumismäki, Tikkatien ja Vähäkyläntien risteyksen koillispuolella Sälinkää Kolerahauta Kerämäki, n. 500 m Kirkonmäeltä Sääksjärvelle Kirkonkylä 1830-luvulla Kvartti. Mäntsälä – valon ja kiven kunta. Mäntsälän eteläinen moottoritien liittymä Kirkonkylä , Mikko Aho, Henri Juslén 2000 100px Liehuva harja Moottoritie, Orimattilan liittymä Levanto 2001 Muistelulehto Mäntsälän hautausmaa, Vanha Porvoontie 8 Kirkonkylä 1994 100px Mäntsälän asekätkijöiden muistomerkki vuosilta 1944–45 Sääksjärventie 349 Sääksjärvi Nordenskiöld-suvun hautamuistomerkki Nordenskiöld-suvun yksityinen hautakammio, Nummistentie 73 Numminen Nälkävuosien 1866–68 uhrien muistomerkki Kirkonmäki Kirkonkylä 1984 Ohkolan työväentalon muistolaatta Ohkolan työväentalon kivijalka Ohkola 2002 Punarinta S-Market Mäntsälän (pysäköintihallin) itäseinä, Kapinatori; Keskuskatu 1 Kirkonkylä 2019 Rakentajien ja raivaajien muistomerkki Linja-autoaseman puisto Kirkonkylä 1985 Reliefi Ehnroosin koulun seinässä Ehnroosin koulu, Nordenskiöldintie 2 Kirkonkylä 1965 Sankarihautojen muistomerkki Mäntsälän kirkon sankarihautausmaa, Vanha Porvoontie 8 Kirkonkylä 1946 100px Sälinkään lasitehtaan muistokivi Järvikulmantie, Kilpijärven rannalla Sälinkää Tulitikkutehtaiden muistomerkki Louhilinnan piha, Sääksjärventie 915 Sääksjärvi 1999 Talvisotaan lähdön muistolaatta Seurojentalon ulkoseinä, Huvitie 3 Kirkonkylä 1999 Torppari-muistomerkki Sälinkään kartanon piha Sälinkää 1983 Tytöt rantakivellä Terveyskeskuksen pihamaa, Kivistöntie 13 Kirkonkylä 1979 100px Vaakalintu-reliefi Kansalaisopiston seinä Kirkonmäellä Kirkonkylä 1997 Vuonna 1918 kaatuneitten valkoisten muistomerkki Mäntsälän kirkon kirkkotarha, Vanha Porvoontie 8 Kirkonkylä 1927 tai 1926 == Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset == Teos Aiempi sijainti Nykyinen sijainti Tekijä Paljastettu Poistettu/ tuhoutunut Syy Kuva WD Karjalan neito -patsas (Karjalaan jääneiden muistomerkki) Mäntsälän hautausmaa, Vanha Porvoontie 8, Kirkonkylä ei tiedossa 1965 2023 Veistos varastettu syyskuussa 2023. 100px == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mäntsälän kotiseutupolut Mäntsälä-seura (myös teoskuvia) Luokka:Mäntsälä Mäntsälä
Karjalan Marjaana (vuoden 1978 albumi)

Karjalan Marjaana on Tulipunaruusujen albumi vuodelta 1978. Albumin nimikappale, jonka sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Juha Vainio, nousi yhtyeen suurimmaksi menestykseksi ja sijoittui vuoden 1977 Lappeenrannan humppafestivaalien humppasävellyskilpailun kolmannelle sijalle. Omien sanojensa mukaan Kärki ei koskaan erityisemmin pitänyt humpasta, mutta suostui ”humppakuumeen” vuoksi antamaan hieman periksi, ja ”Karjalan Marjaana” oli ensimmäinen hänen harvalukuisiksi jääneistä humppasävellyksistään. ”Jätkän humppa” oli alun perin toisen tunnetun humppayhtyeen Mutkattomien hitti vuodelta 1976.Karjalan Marjaana -levyn esittelyteksti. Helsinki: Finnlevy, 1978.Aapeli Vuoristo (toim.): Suuri toivelaulukirja 5, s. 204. Helsinki: Musiikki Fazer ja Suuri Suomalainen Kirjakerho, 1983. Yhtyeen solistina albumilla oli Raimo Piipponen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 albumit Luokka:Tulipunaruusujen albumit
Entolomataceae

Entolomataceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Heimon lajit ovat kosmopoliitteja, yleisiä sekä lauhkeissa että trooppisissa ilmastoissa. == Suvut == Heimo sisältää seuraavat suvut: * Alboleptonia * Calliderma * Claudopus * Clitocella * Hopeamyyränlakit (Clitopilopsis) * Jauhosienet (Clitopilus) * Entocybe * Rusokkaat (Entoloma) * Inocephalus * Leptonia * Lulesia * Nolanea * Pouzarella * Myyränlakit (Rhodocybe) * Rhodophana * Trichopilus == Lähteet == *
Oscar (Irlantilainen mytologia)

Oscar (oscara = 'peuran ystävä') on Fenian-tarujen hahmo Irlantilaisessa mytologiassa Hän on Oisínin ja naiskeiju Niamhin soturipoika sekä eeppisen sankarin Fionn mac Cumhailin pojanpoika. Oscarilla on myös kaunis sisar Plor na mBan. Vaikka Oscar tuli mukaan myöhäisenä lisäyksenä Fenian-tarustoon, on Oscar suosittu hahmo ja esiintyy näkyvästi monissa myöhäisissä Fenian- taruissaa. Hän taistelee isoisänsä johtamassa Fianna-nimisessä soturijoukkiossa. Hänen kuolemansa on kuvailtu Cath Gabhrassa (Gabhran taistelu). Siinä Fianna käy sotaan Irlannin suurkuningasta Cairbre Lifechairia vastaan.Kerrigan 2016, s. 142-144 Oscar surmaa taistelukentällä Cairbren pojat, prinssit Connin ja Artin. Taistelun tuoksinassa Cairbre saa kuolettavan iskun Oscarilta, mutta myös Oscar itse kuolee, kun raivostunut Cairbre sinkoaa keihään Oscarin selän läpi, ja se iskeytyy suoraan sydämeen. Oscarin kuolema saa Fionnin puhkeamaan kyyneliin ainoan kerran elämässään. ==Lähteet== * Kerrigan, Michael: Celtic legends: Heroes and warriors, myths and monsters. Amber Books Ltd 2016. ISBN 978-1-78274-331-6 * Oisín and Niam === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Irlantilainen mytologia
Luettelo Kirkkonummen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kirkkonummen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kirkkonummen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD J. V. Snellmanin muistolaatta (kesäkodin muistolaatta) Långvikin kylpylä, Tanskarlantie 9 Tanskarla 2006 Kalevala-aiheinen maalaus Kirkkotallintorin pohjoislaidassa Keskusta ja 2017 100px 100px 50px50px 50px50px Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkkiKarjalaan jääneiden muistomerkki, Kirkkonummi; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Kirkkonummen vanha hautausmaa, Tallinmäki 1 Keskusta 1978 100px Kirkkonummen Rotary-paasi Kirkkolaakson puisto, Hermaisenpolun ja Saloviuksenpolun kulmassa Keskusta 2014 100px Krimin sodan hautamuistomerkki Mäkiluoto Mac Elliotin muistomerkki Mäkiluoto, puretun kasarmin nurkalla Nimetön veistos (”Punainen pallo”) Veikkolan koulun pihalla, Kisapolku 7 Veikkola 2005 100px Porkkalan vuokra- alueelle haudattujen neuvostokansalaisten muistomerkki Upinniementie 255; tien länsipuolella Kolsari 1958 100px Sankarimuistomerkki, Kirkkonummi Kirkkonummen kirkon sankarihautausmaa, Tallinmäki 1 Keskusta ja 1959 100px Sigurdsin taisteluissa kaatuneiden suojeluskuntalaisten muistomerkki Volsintien ja Ingelsintien risteyksessä Ingels Sigurdskårenin kaatuneiden muistomerkki Kirkkonummen kirkon seinustalla, Tallinmäki 1 Keskusta 1928 Suojelukoulun muistomerkki Upinniemen varuskunta, rantakasarmin (rakennus 3030) edessä. Upinniemi Talvi- ja jatkosodan muistomerkkiTalvi- ja jatkosodan muistomerkki, Kirkkonummi; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Mäkiluoto, puretun kasarmin kentän laidalla Porkkala 1941 Teikarsaaren muistokivi Upinniemen varuskunta, paraatikentän vieressä. Upinniemi 1994 Teloitettujen punakaartilaisten muistolaatta Tinanpellontie, hiekkatien vasemmalla, länsipuolella Masala Vuoden 1958 jälkeen Veteraanikivi, KirkkonummiVeteraanikivi, Kirkkonummi; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Gösta Söderströmin aukio, Tallinmäki 4 edessä (paikkalinkki likimääräinen) Keskusta 1994 100px ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kirkkonummi Kirkkonummi
Mirabalin sisarukset

Mirabalin sisarukset olivat neljä dominikaanilaista naista, jotka 1950–1960-lukujen vaihteessa toimivat maan oikeistolaista diktaattoria Rafael Trujilloa vastustaneessa liikkeessä. Heistä kolme, Patria Mercedes (s. 1924), María Argentina Minerva (s. 1926) ja Antonia María Teresa (s. 1935), murhattiin 25. marraskuuta 1960. Neljäs sisar Bélgica Adela (s. 1925) kuoli vuonna 2014. Vuodesta 1999 lähtien on 25. marraskuuta vietetty heidän muistokseen YK:n julistamaa kansainvälistä päivää naisiin kohdistuvan väkivallan lopettamiseksi. Cibaon maakunnassa maanviljelijäperheeseen syntyneet Mirabal Reyesin sisarukset liittyivät diktaattori Trujillon vastaiseen liikkeeseen jo 1950-luvun alussa. Kuolinpäivänään he olivat vierailleet vankilassa tapamassa María Teresan ja Minervan aviomiehiä, jotka olivat myös diktaattorin vastustajia. Kotimatkallaan Trujillon puolisotilaallisten joukkojen miehet pysäyttivät sisarusten auton ja pahoinpitelivät heidät sekä kuljettajana toimineen Rufino de la Cruzin hengiltä. Tämän jälkeen ruumiit laitettiin autoon ja työnnettiin rotkoon, jotta tapaus saataisiin näyttämään onnettomuudelta. Mirabalin sisarusten kohtalolla katsotaan osaltaan johtaneen siihen, että Trujillo lopulta murhattiin vuonna 1961. Valtiovalta kuitenkin otti tapauksen esille vasta hänen seuraajansa Joaquín Balaguerin syrjäyttämisen jälkeen 1990-luvun lopussa. Vuonna 2010 valmistui sisaruksista kertova elokuva Trópico de Sangre, jonka pääosassa on yhdysvaltalainen näyttelijä Michelle Rodríguez. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sisarukset