EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lentopallon naisten 1-sarja

Lentopallon naisten 1-sarja on Suomen naisten lentopallon toiseksi korkein sarjataso.https://www.lentopalloliitto.fi/media/lentopallon-tietopankki/sarja- ja- tulospalvelumateriaalit/kausi-2018-19/naisten-1-sarja-2018-2019.pdfhttps://www.lentopalloliitto.fi/media/lentopallon- tietopankki/saannot-ja- maaraykset/sarjamaaraykset-2018-2019-ilman-3-sarjaavers.-27.6.pdf Korkein sarjataso Suomessa on Lentopallon Mestaruusliiga. == Joukkueet kaudella 2024-2025 == Joukkue Kotipaikka Kotihalli Joen Juju Joensuu Joensuun urheilutalo Kuortaneen valmennuskeskus Kuortane Lentopallo-Areena, Kuortane Lempo-Volley Lempäälä Lempäälä-areena LP Vampula akatemia Huittinen Huittisten ammatti- ja yrittäjäopisto LP Viesti akatemia Salo Salohalli, Salo Nurmon Jymy akatemia Seinäjoki Nurmon liikuntahalli, Seinäjoki Puijo Wolley ykkönen Kuopio Useita PuMa-Volley Helsinki Lehto Areena, Helsinki Raision Urheilijat Raisio Kerttulan liikuntahalli, Raisio Salpis Hollola Salpahalli, Hollola Tapanilan Erä Helsinki Lehto Areena, Helsinki Turun Urheiluliitto Turku Wäinö Aaltosen koulu, Turku == Lähteet == Luokka:Suomen lentopallosarjat Luokka:Naisten lentopallo
Piripolkka

Piripolkka on Kariston vuonna 2002 julkaisema ja Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani. Kirja on 7. osa Komisario Koskisesta kertovassa sarjassa.DekkariNetti Viitattu 13.7.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjasampo * Piripolkka-TV-sarja IMDb:ssä * Kirjan arvostelu Kouvolan dekkaripäivien sivuilla Luokka:Seppo Jokisen teokset Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Vuoden 2002 kirjat
Lyöty mies

Lyöty mies on Kariston vuonna 2009 julkaisema ja Seppo Jokisen kirjoittama kokoelma jännitysnovelleja. Kirja on ainutlaatuinen sarjassaan; se on ainoa, jossa tarinat ovat lyhyitä novelleja ja Koskinen esiintyy "Minä"-muodossa. Luokka:Seppo Jokisen teokset Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Nikon Coolpix L25

Nikon Coolpix L25 on Nikonin kamera. Se tuli markkinoille vuonna 2013. Kamerassa on Nikkor 28–140 millimetrin zoomobjektiivi. == Lähteet == * COOLPIX L25 2013 Digital Cameras Discontinued - Nikon * Nikon | Imaging Products | Product Archive - COOLPIX L25 * COOLPIX L25 from Nikon * Nikon Coolpix L25 Review | Photography Blog Coolpix L25
Vilpittömässä mielessä

Vilpittömässä mielessä on Kariston vuonna 2003 julkaisema ja Seppo Jokisen kirjoittama jännitysromaani. Kirja on 8. osa Komisario Koskisesta kertovassa sarjassa.DekkariNetti Viitattu 13.7.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjasampo * Kirjan arvostelu Kouvolan dekkaripäivien sivuilla Luokka:Seppo Jokisen teokset Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Vuoden 2003 kirjat
Paradise PD

Paradise PD on yhdysvaltalainen aikuisille suunnattu humoristinen animaatiosarja. Sen loivat Waco O'Guin ja Roger Black. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa 31. elokuuta 2018 Netflix-palvelun kautta. == Juoni == Kevin Crawford liittyy kaupungin poliisiryhmään isänsä, poliisipäällikkö Randall Crawfordin vastusteluista huolimatta. Uusin tulokas saa tehtäväkseen selvittää isoa huumausainerikosta, mutta elämä sekopäisen poliisiryhmän keskellä ei ole helppoa. == Ääniroolit == == Tuotanto == Netflix ilmoitti huhtikuussa 2018 tilanneen 10-jakson mittaisen ensimmäisen kauden sarjalle. Ensimmäisenä äänirooliin valittiin Rick and Morty -sarjasta tuttu Sarah Chalke. 25\. heinäkuuta 2018 julkaistiin virallinen traileri ja samalla kerrottiin sarjan alkamispäiväksi 31. elokuuta 2018. Lokakuussa 2018 Netflix tilasi sarjasta toisen tuotantokauden Kolmas kausi julkaistiin maaliskuussa 2021. Neljäs ja viimeinen kausi julkaistiin joulukuussa 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paradise PD Netflix.com -sivustolla * Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat
Te Wahipounamu

Te Wahipounamu on Unescon maailmanperintökohteeksi valittu luonnonsuojelualue Uudessa-Seelannissa. Se sijaitsee Uuden-Seelannin Eteläsaaren lounaisosassa. Puisto on jäätiköiden muovaamaa maisemaa, jolle ovat tyypillisiä vuonot ja jyrkät kalliot. Alueella kasvaa 800 vuotta vanhoja pyökkejä. Alue on myös merkittävää keojen ja harvinaisen takahen elinaluetta. Te Wahipounamun pinta- ala on 2,6 miljoonaa hehtaaria, eli kymmenesosa Uuden-Seelannin maa-alasta. Sen korkeimmat huiput kohoavat neljän kilometrin korkeuteen. Alueen alkuperäisasukkaat ovat etsineet sieltä nefriittiä. Alue koostui aikaisemmin erillisistä kansallispuistoista, The Westland and Mount Cook National Park ja Fiordland National Park, mutta nyt se on yhtenä kokonaisuutena maailmanperintölistalla. == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Uudessa-Seelannissa
Pomona

Pomona oli roomalainen kypsyvien hedelmien ja hedelmällisyyden jumalatar sekä kasvillisuuden jumala Vertumnuksen puoliso. Pomonan nimi tulee latinan sanasta pomum eli puun hedelmä.Lurker 1987, s. 153 Pomonalla oli kulttipaikka Pomonal Ostian tien varrella. Vertumnuksen lisäksi Pomona yhdistettiin myös Picus- jumalaan.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 439–440 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman jumalattaret
Randolph Hokanson

Randolph Hokanson (22. kesäkuuta 1915 – 18. lokakuuta 2018) oli yhdysvaltalainen pianisti. Hän levytti laajalti ja toimi Washingtonin yliopiston professorina Seattlessa. Hokanson syntyi Washingtonin osavaltiossa ja opiskeli Harold Samuelin, Myra Hessin ja Carl Friedbergin johdolla. Hän esiintyi solistina muiden muassa Thomas Beechamin, Pierre Monteux'n, Arthur Fiedlerin ja Walter Susskindin kanssa. 100-vuotispäivänsä aattona Hokanson piti resitaalin, jossa esitti Johann Sebastian Bachin, Wolfgang Amadeus Mozartin ja Frédéric Chopinin tuotantoa Bayview Manor Albertson Hallissa Seattlessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Kolmisoppi (Kuopio, Kolmisoppi)

Kolmisoppi on Vuoksen vesistöön kuuluva järvi Kuopion Kolmisopen kaupunginosassa. Kolmisopen ulosvirtaus tapahtuu laskuojaa pitkin Neulalampeen. ==Lähteet== Luokka:Kuopion järvet Luokka:Kolmisoppi (Kuopio) Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Ivar Enhörning

Ivar August Ferdinand Enhörning (20. syyskuuta 1887 Norrköping – 6. kesäkuuta 1988 Santa Barbara, Kalifornia) oli ruotsalainen upseeri, joka osallistui vapaaehtoisena Suomen sisällissotaan. Hän toimi Pietarsaaren tykistökoulun patteriston komentajana, ja osallistui Satakunnan sekä Hämeen rintamien taisteluihin. == Elämä == Svean tykistörykmentissä palvellut Enhörning oli jo tammikuussa 1918 Satakunnan suojeluskuntalaisten mukana, ja helmikuussa hän siirtyi Pietarsaaren tykistökouluun kreivi Adolf Hamiltonin kanssa. Enhörning toimi Tykistökoulun 1 patteriston päällikkönä, ja osallistui muun muassa Mannanmäen, Kyröskosken ja Tampereen taisteluihin. Maaliskuun lopussa hänelle myönnettiin ansioistaan 4. lk:n Vapaudenristi. Huhtikuussa Hamilton nimitettiin Tykistökoulun johtajaksi, ja samalla Enhörningistä, Lauri Malmbergistä ja Oscar Palmesta tehtiin prikaatinkomentajia. Sodan jälkeen Enhörning sai eron sotaministeriön palveluksesta everstiluutnantiksi ylennettynä elokuussa 1919. Kesäkuussa 1921 Enhörning lähti ruotsalaisen tutkimusretkikunnan mukana Kiinaan, ja muutti myöhemmin 1920-luvulla Yhdysvaltoihin. Vuonna 1929 hän oli Walter Byronin sijaisnäyttelijänä ratsastuskohtauksissa Victor Flemingin ohjaamassa elokuvassa Herääminen, jossa esiintyi myös suomalainen upseeri Carl von Haartman. 1930-luvulla Enhörning oli teknisenä asiantuntijana elokuvissa Kuningatar Kristiina (1933) ja Zendan vanki (1938). == Perhe == Enhörning ensimmäinen puoliso oli kuvanveistäjä Susanne Sommelius (1890–1953), jonka kanssa hän oli naimisissa 1911–1918. Heidän lapsiaan olivat taidemaalari Tison Enhörning (1911–1960) ja kirjailija Marianne Zetterström (1912–2011). == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan ruotsalaiset Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ruotsalaiset Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Philip Leder

Philip Leder (19. marraskuuta 1934 Washington (DC) – 2. helmikuuta 2020 Chestnut Hill, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen biologi, joka teki pitkän uran geenitutkimuksen parissa 1960-, 1970- ja 1980-luvuilla. Hän tuotti enimmäisenä syöpätutkimusta varten hiiren, jonka perimää oli muunneltu siirtämällä siihen syöpää aiheuttavia geenejä. Leder kehitti vuonna 1964 tulevan nobelisti Marshall Nirenbergin kanssa menetelmän, jolla oli tärkeä osa geneettisen koodin eli sen selvittämisessä, mitkä kolmen emäsparin jonot eli kodonit DNA- tai RNA-molekyylissä vastaavat proteiinisynteesissä mitäkin aminohappoa. Leder sai Yhdysvaltojen tiedeakatemian kansallisen tiedepalkinnon vuonna 1989. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Gossau (Zürich)

Gossau on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kunnassa on runsaat 10 000 asukasta. == Maantiede == Gossau sijaitsee Zürichinjärven koillispuolella kumpuilevassa Mittellandissa parikymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon. Wetzikon on Gossaun naapurikaupunki. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka: Sveitsin kaupungit Luokka: Zürichin kantonin kunnat
Pomona (täsmennyssivu)

Pomona tarkoittaa seuraavia asioita: * Pomona, roomalainen kypsyvien hedelmien ja hedelmällisyyden jumalatar * Pomona, kaupunki Yhdysvaltain Kalifornian osavaltiossa * 32 Pomona, asteroidi.
Millî İstihbarat Teşkilatı

Kansallinen tiedustelujärjestö (turk. Millî İstihbarat Teşkilatı) (MİT) on Turkin valtion tiedustelupalvelu.National Intelligence Organization, viitattu 20.10.2018 Tiedustelupalvelun päällikkö on İbrahim Kalın.MITin päällikkö, MIT, viitattu 3.1.2024 ==Historia== Tiedustelupalvelun tarve juontaa ottomaaniajan lopulle, ja vuonna 1913 perustettiin Erikoispalvelu Teskilat-i Mahsusa, joka toimi ensimmäisen maailmansodan aikana sekä sotilaallisissa että puolisotilaallisissa tehtävissä. Organisaatio lakkautettiin 1918. Eri vaiheiden jälkeen Mustafa Kemal Atatürk määräsi perustettavaksi nykyaikaisen tiedusteluorganisaation nimellä Kansallisen turvallisuuspalvelun direktoraatti (MEH/MAH), joka syntyi 1926 ja aloitti virallisesti toimintansa tammikuussa 1927. Sen johtoon tuli Sükrü Ali Ogel. MAH toimi eri muodoissa vuoteen 1965, jolloin se nimettiin Valtion turvallisuuspalveluksi (Millî İstihbarat Teşkilatı, MİT), ja se määrättiin pääministerin alaiseksi, kun MAH oli ollut sisäministeriön alainen. ==Lähteet== Luokka:Tiedustelupalvelut Luokka:Turkki
Heikki Kuusniemi

Heikki Miikael Kuusniemi (24. helmikuuta 1869 Teisko – 21. helmikuuta 1946 TampereAikalaiskirja 1934, s. 355 (Viitattu 20.10.2018)) oli suomalainen kanttoriurkuri, laulaja ja kuoronjohtaja. Heikki Kuusniemen vanhemmat olivat maanviljelijä Juuse Kuusniemi ja Maria Taulaniemi ja puoliso vuodesta 1919 Fanny Johanna Jokinen. Kuusniemi kävi Viipurin lukkarikoulun 1901 ja valmistui Helsingin musiikkiopistosta 1904. Hän opiskeli myös Sternin konservatoriossa Berliinissä 1904. Hoidettuaan virkaatekevänä kanttoriurkurin tehtäviä Teiskossa ja Kuopiossa hänestä tuli Tampereen tuomiokirkon lukkari 1907. Samana vuonna hän ryhtyi myös Tampereen Jäämien sekakuoron johtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1933 asti, sekä Tampereen tuomiokirkon kuoron johtajaksi, vuoteen 1946 asti. Director cantus -arvonimi myönnettiin Kuusniemelle vuonna 1922.Kuka kukin oli (Viitattu 20.10.2018) Kuusniemi tunnettiin myös laulajana, laulujen säveltäjänä ja laulunopettajana. Hän sävelsi yksinlauluja ja teki kuorosovituksia. Kuusniemi oli myös Tampereen kaupungin musiikkilautakunnan jäsenenä.Heikki Kuusniemi kuollut. Helsingin Sanomat, 22.2.1946, s. 7.Heikki Kuusniemi 70-vuotias, Aamulehti, 24.02.1939, nro 53, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suomen mahtavin ääni on Tampereella, Seura, 06.10.1937, nro 40, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomalaiset urkurit Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka: Suomalaiset säveltäjät Luokka: Suomalaiset laulajat Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Tekniset tieteet

Tekniset tieteet eli insinööritieteet tarkoittavat tieteitä, joiden tarkoituksena on soveltaa luonnontieteellistä perustutkimusta uusien laitteiden luomiseen. Teknisiä tieteitä voi opiskella teknillisissä yliopistoissa. == Osa-alueet == Tekniset tieteet jakautuvat useisiin osa- alueisiin kuten kemiantekniikkaan, sähkötekniikkaan, konetekniikkaan ja yhdyskuntatekniikkaan. === Kemiantekniikka === Kemiantekniikassa keskitytään kemiallisten prosessien kehittämiseen ja tekniseen toteuttamiseen teollisessa mittakaavassa. Kemiantekniikka on insinööritaitoa, jossa sovelletaan luonnontieteitä, esimerkiksi fysiikkaa ja kemiaa, sekä matematiikkaa tekniikan kehittämiseen. Teollisesta näkökulmasta prosessitekniikka on laajempi käsite kuin kemiantekniikka, koska teollisten prosessilaitosten tuotantotekniikkaan sisältyy osia, jotka eivät ole kemiantekniikkaa. Esimerkkinä voisi käyttää appelsiinin mehustamista. Laboratoriossa se tehtäisiin käsin puristamalla. Menetelmä ei kuitenkaan laajennu suureen mittakaavaan, koska se vaatisi kokonaisen armeijan työntekijöitä puristamaan joka appelsiinin käsin. Teollisuusmittakaavaan prosessi automatisoidaan. Esimerkiksi kone kuorii appelsiinin, jonka toinen kone murskaa ja suodattaa mehun pois. === Sähkötekniikka === Sähkötekniikka on sähköä ja sähkömagnetismia hyödyntävä ja tutkiva tekniikan haara. Sähkötekniikka on myös teollisuudenala. Nykyään sähkötekniikka on pirstoutunut useiksi teollisuuden-, tieteen- ja tekniikanaloiksi ja on merkittävä tekijä nykyaikaisessa teollisessa yhteiskunnassa. === Konetekniikka === Konetekniikkaan kuuluvat kaikki mekaaniseen työhön tarkoitetut koneet ja laitteet. Koneensuunnittelu on oppiaine, jossa tutkitaan konetekniikan sovelluksia. Mekaanisuus erottaa konetekniikan esimerkiksi elektroniikasta, jossa haluttu työ on sähköistä. Myös esimerkiksi sähkötekniikka kuului Suomessa 1900-luvun alkuun asti akateemisessa opetuksessa konetekniikkaan. Mekatroniikka on 1990-luvulla syntynyt oppiaine, jossa puolestaan yhdistyvät mekaniikka ja elektroniikka. Konetekniikkaa opetetaan useissa ammattikorkeakouluissa ja teknillisissä yliopistoissa. Kone- ja tuotantotekniikan insinöörit työllistyvät yksityiselle ja julkiselle sektorille. Työtehtäviin kuuluu muun muassa tuotekehitystä, koneensuunnittelua, tutkimusta, logistiikkaa, tuotantoa, myyntiä ja opetusta. ==Huomautuksia==
Jakov Borisovitš Zeldovitš

Jakov Borisovitš Zeldovitš (8. maaliskuuta 1914 – 2. joulukuuta 1987) oli neuvostoliittolainen fyysikko. Hänellä oli keskeinen osa Neuvostoliiton ydinaseiden kehittämisessä 1940-luvulla. 1950-luvulla hän siirtyi tutkimaan ydinfysiikkaa ja 1960-luvulla kosmologiaa. Zeldovitš syntyi Minskissä ja valmistui Leningradin yliopistosta vuonna 1931. Vuosina 1939–1940 hän tutki uraanin fission ketjureaktioita. Vuodet 1941–1942 hän työskenteli Neuvostoliiton ydintutkimuslaitoksessa Kazanissa. Vuonna 1943 hänet palkittiin Stalinin palkinnolla. 1950-luvulla Zeldovitš tutki neutroneja ja ennusti myöhempiä havaintoja sähköheikosta vuorovaikutuksesta. 1960-luvulla hän keskittyi avaruusfysiikkaan ja kosmologiaan ja osallistui mustien aukkojen tutkimukseen. == Lähteet == Luokka:Hiukkasfyysikot Luokka:Neuvostoliittolaiset fyysikot Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Hanhilampi (Vuotto)

Hanhilampi on pieni järvi Oulun kaupungin (entisen Ylikiimingin kunnan) itäosassa Ylivuoton kylässä Vuoton kaupunginosassa. Järven korkeus on 89 metriä merenpinnasta, ja se laskee väliojan kautta Kiiminkijokeen Vuotonojaa ja edelleen Vepsänjokea pitkin. Järven lähettyville menee tie Vähä-Vuotungin pohjoispuolen Vastasmaasta, joskin järvi on soiden ympäröimä etelän puolen Vitikkosaaren kangasta lukuun ottamatta. Vitikkosaaressa on kämppä "Unhola" ja sauna "Muistola". == Lähteet == Luokka:Kiiminkijoen vesistö Luokka:Ylikiimingin järvet Luokka:Vuotto
Langnau

Langnau tarkoittaa muun muassa seuraavaa: * Langnau am Albis, kunta Pohjois- Sveitsissä Zürichin kantonissa * Langnau bei Reiden, entinen kunta Keski- Sveitsissä Luzernin kantonissa Reidenin kunnassa * Langnau im Emmental, kunta Keski-Sveitsissä Bernin kantonissa.
Ivar Alexander Kyander

Ivar Alexander (Aleksander) Kyander (22. syyskuuta 1854 Kajaani – 16. huhtikuuta 1935 KarkkuYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 20.10.2018)) oli suomalainen tuomari, pormestari ja valtiopäivämies. Tuomari I. A. Kyander 75-vuotias, Aamulehti, 22.09.1929, nro 259, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 15.09.2024 Ivar Kyanderin vanhemmat olivat maanmittari Samuel Henrik Kyander ja Sofia Helena Kristina Cronström ja puoliso vuodesta 1896 Lovisa Adèle Malm. Kyander tuli ylioppilaaksi Kuopion lukiosta 1872 ja suoritti tuomarintutkinnon 1876 ja yleisen oikeustutkinnon 1877, varatuomarin arvon hän sai 1879. Kihlakunnantuomarina Kyander toimi Juvalla vuodesta 1899, Eurassa vuodesta 1907 ja viimeksi Tyrväällä 1918–1926. Hän oli myös oikeusneuvosmies ja vt. pormestari Kuopiossa 1880–1882 ja pormestari Lappeenrannassa 1899.Aikalaiskirja 1934, s. 355 (Viitattu 20.10.2018)Päivästä päivään. 80-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 22.9.1934, s. 6. Porvarissäädyssä Kyander edusti Kajaania valtiopäivillä 1897, 1899 ja 1900. Vuoden 1897 valtiopäivillä hän teki anomuksen valtiollisesta äänioikeudesta naisille. Innokas vapaapalokuntalainen Kyander oli Lappeenrannan VPK:n perustaja 1879 ja toimi sen päällikkönä, samoin kuin oli Kuopion VPK:n päällikkö 1881–1893. Vuonna 1895 Kyander kutsuttiin jäseneksi komiteaan, jonka tehtävänä oli laatia ehdotus palosammutuslaitoksen järjestämiseksi Suomen kaupungeissa. Vuonna 1929 Lappeenrannassa pidetyssä palokuntaliiton 50-vuotiskokouksessa hän sai liiton kultaisen ansiomerkin. Kyander oli myös jäsenenä senaatin 1897 asettamassa rautatiesuunnitelmakomiteassa. Kyander sai Suomen Valkoisen Ruusun I.luokan merkin vuonna 1922. Eläkkeelle jäätyään Kyander asui huvilatilallaan Karkussa harrastaen puutarhanhoitoa. Hän oli 1920-luvulla mukana suojeluskuntatoiminnassa ja harrasti sukututkimusta perehtyen oman sukunsa vaiheisiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Lappeenrannan kaupunginjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet Luokka:Kuopion kaupunginjohtajat
Vertumnus

pienoiskuva|Peter Paul Rubens: Vertumnus ja Pomona (1617-1619). Vertúmnus (myös Vortumnus) oli alun perin etruskien jumala nimeltään Voltumna, jonka roomalaiset omaksuivat omien jumaltensa joukkoon.Lurker 1987, s. 197 Vertumnuksella oli temppeli Aventinuksella ja patsas Vicus Tuscuksen vilkkaan kauppakadun varrella. Varron mukaan Vertumnus oli yksi Titus Tatiuksen mukanaan tuomista jumalista. Toisaalta Vertumnuksen sanotaan olevan peräisin Volsiniin kaupungista, ja Vertumnuksen luonne jumalana johdetaan usein vertere-verbistä, joka tarkoittaa "kääntää". Vertumnusta pidettiinkin vuodenaikojen vaihtelun ja kauppatavaroiden vaihdon suojelusjumalana.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 623 Vertumnuksen juhlaa Vortumnaliaa juhlittiin 13. elokuuta. Vertumnuksen vaimo oli hedelmien ja hedelmällisyyden jumalatar Pomona. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Antiikin Rooman jumalat
Magnús Scheving

Magnús Örn Eyjólfsson Scheving (s. 10. marraskuuta 1964 Borgarnes, Islanti) on islantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Sportacusina lastensarjassa Lazy Town. Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Islantilaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Pernajan seurakunta

pienoiskuva|Pernajan kirkko.|alt=|vasen Pernajan seurakunta () oli kaksikielinen seurakunta, joka kuului Porvoon hiippakuntaan. Seurakuntaan kuului 2 862 Loviisan Pernajassa asuvaa kirkon jäsentä, joista enemmistö (60,6 prosenttia) oli ruotsinkielisiä (elokuu 2018). Seurakunnan juuret ulottuivat ainakin 1200-luvulle. Sen pääkirkko oli keskiaikainen, arkkienkieli Mikaelille pyhitetty Pernajan kirkko. Vuoden 2019 alussa seurakunta lakkautettiin. Sen suomenkieliset jäsenet liitettiin uuteen Agricolan suomalaiseen seurakuntaan ja ruotsinkieliset vastaavasti Agricola svenska församlingiin. Pernajan seurakunnan viimeinen kirkkoherra oli Robert Lemberg. == Lähteet == === Aiheesta muualla === * Seurakunnan kotisivut internetin arkistossa Luokka:Loviisan seurakunnat Luokka:Pernaja Luokka:Porvoon hiippakunnan seurakunnat
Volsinii

Volsinii, etruskiksi Velzna, oli yksi suurimmista ja rikkaimmista etruskien kaupunkivaltioista. Volsiniin alkuperäinen sijaintipaikka oli nykyisen Orvieton kaupungin kohdalla. Volsinii kuului etruskien 12 kaupungin liittoon, ja liiton keskus Fanum Voltumnae sijaitsi sen alueella. Liittolaiskaupunkien edustajat kokoontuivat Fanum Voltumnaella vuosittain. Kaupungin itäpuolella oli Belvederen temppelialue ja ympäristössä kaksi hautausmaata, Cannicella ja Crocifisso del Tufo, jotka olivat käytössä 500–400-luvuilla eaa.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s.635 Volsinii nousi kapinaan Roomaa vastaan ja kaupunki valloitettiin vuonna 264 eaa. Roomalaiset saivat sotasaaliina muun muassa 2 000 veistosta. Volsiniin asukkaat siirrettiin uuteen paikkaan nykyisen Bolsenan luo. Bolsenan arkeologiset kaivaukset ovat paljastaneet valtavan kaksoismuurin, joka ympäröi pienille mäille rakennettua kaupunkia. Ympärysmuurin sisällä oli lisäksi sivusuuntaisia muureja, joiden avulla puolustajat saattoivat sulkea osia kaupungista ja vetäytyä sisempiin puolustusasemiin. Kaupungin akropolis sijaitsi korkeimmalla mäellä. Suurin osa asutuksesta taas oli levittäytynyt ympäröivälle Mercatellon tasangolle. == Katso myös == *Dodekapolis ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Etruskien kaupungit Luokka:Regio VII Etrurian kaupungit
Yusuf Jurj Kassab al-Hardini

Pyhä Yusuf Jurj Kassab al-Hardini O.L.M. (myös Nimatullah al-Hardini tai Nimatullah Youssef Kassab Al-Hardini; ; 1808 Hardine, Batrun, Ash Shamal, Libanon – 14. joulukuuta 1858 Kfifan, Batrun, Ash Shamal, Libanon) oli roomalaiskatolinen maroniitteihin kuulunut libanonilainen munkki, pappi ja pyhimys. Nuorena Yusuf suoritti alkeelliset opintonsa pyhän Anthony Houbilaisen luostarikoulussa vuodesta 1816 vuoteen 1822, jonka jälkeen hän omistautui maataloustyöhön vanhempiensa kanssa. Hän liittyi libanonilaisiin maroniitteihin 1828, meni myöhemmin pyhien Cyprianin ja Justiinan luostariin Kfifaan opiskelemaan filosofiaa ja teologiaa sekä vihittiin papiksi 1833 ja hänestä tuli myös professori. 1858 Yusuf sairastui vakavasti keuhkokuumeeseen ja kuoli 14. joulukuuta samana vuonna Kfifanin luostarissa. Hän eli yhteensä viiden eri paavin hallintokauden aikana: Pius VII (1800-1823), Leo XII (1823-1829), [[Pius VIII|Pius VIII (1829-1830), Gregorius XVI (1831-1846), Pius IX (1846-1878). Johannes Paavali II julisti hänet kunnianarvoisaksi 7. syyskuuta 1989, autuaaksi 10. toukokuuta 1998 ja kanonisoi hänet 16. maaliskuuta 2004. Hän on Libanonin Beirutin suojeluspyhimys ja hänen muistopäiväänsä vietetään 14. joulukuuta. == Lähteet == Luokka:Kristityt munkit Luokka:Libanonilaiset papit Luokka:Libanonilaiset pyhimykset Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1858 kuolleet
Miriam Bäckström

Miriam Bäckström (s. 1967 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen valokuvataiteilija, joka on uransa aikana kokeillut monilla erilaisilla taidemuodoilla. Hän on yhdistänyt käsitteellisiä valokuviinsa muun muassa improvisaatiota ja teatteria. Hän on myös kokeillut seinävaatteilla. == Elämä ja ura == Bäckström syntyi Tukholmassa 1967. Hän opiskeli vuosina 1988–1989 taidehistoriaa Tukholman yliopistossa ja vuosina 1994–1998 valokuvausta taideteollisessa korkeakoulussa Konstfackissa. Bäckström on työskennellyt valokuvataiteen parissa 1990-luvun puolivälistä saakka. Bäckströmin varhaisimmat työt olivat käsitteellisiä valokuvia erilaisten rakennusten, kuten asuntojen, museoiden, gallerioiden ja tavaratalojen, sisätiloista, joista ihmiset olivat aavemaisesti poissa. Bäckström on tehnyt myös monimuotoisempia kokeellisia töitä. Hän käyttää hyväkseen erilaisia visualisoinnin, tarinankerronnan, näyttämötekniikan ja näyttelyn kokoamisen käytäntöjä. Hän on myös tehnyt erilaisia yhteistöitä, joissa on ollut mukana improvisoivia ja teatraalisia aineiksia. Tällaisiin töihin lukeutuu elokuvia, eläviä esityksiä ja julkaistuja tekstejä. Bäckström on 2000-luvulla siirtynyt kokeilmaan myös seinävaatteilla, jotka on kudottu tietokoneohjatuilla kangaspuilla. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petri Ala-Maunus

Petri Mikael Ala-Maunus (s. 1970 Kuortane) on suomalainen taidemaalari, joka on keskittynyt yksityiskohtaisiin maisemamaalauksiin. Hän teki ensin erityisesti sokerisia auringonlaskuja, mutta hän siirtyi 2010-luvulla tarkkoihin ja jylhiin maisemiin, joissa ei ole näkyvissä ihmisen vaikutusta. == Elämä ja ura == Petri Ala-Maunus syntyi Kuortaneella vuonna 1970. Hän opiskeli 1990–1993 Kankaanpään taidekoulussa. Hän keskittyi maisemamaalaukseen, sillä se oli häntä vähiten kiinnostanut maalaustaiteen tyyppi. Ala-Maunus alkoi tehdä omantyylisiä maisemiaan, ja 1990-luvun aikana hän nousi esille taitavista ja sokerisista auringonlaskuista. Niitä hän maalasi eri kokoisille kankaille sekä useille muille materiaaleille pizzalaatikoista vaahteran lehtiin. Ala-Maunus jatkoi opintojaan Kuvataideakatemiassa ja valmistui vuonna 2011 maisteriksi. Ala-Maunus siirtyi 2010-luvulla maalaamaan jylhiä maisemia, joissa ei ole jälkeäkään ihmisestä. Tarkasti tehdyt teokset ovat 1800-luvulla Düsseldorfin taideakatemiassa syntyneen romanttisen maisemataiteen perintöä. Ala-Maunus on itse korostanut teosten yhteyttä Hudsonjoen koulukuntaan. Ala-Maunuksen teos Vaara-Suomi pääsi vuonna 2017 Ateneumin taidemuseoon Eero Järnefeltin Kasken paikalle, kun tämä oli vuonna 2017 Suomen-kiertueella. Vaara-Suomeen Ala-Maunus siirsi Järnefeltin maiseman vuoteen 2893. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melker

Melker on miehen etunimi, ruotsalainen muoto latinalaisesta nimestä Melchior, joka mahdollisesti johtuu heprean kielen kuningasta tarkoittavasta sanasta melekh (מֶלֶכְ) ja valoa tarkoittavasta sanasta or (אוֹר). Keskiaikaisen perimätiedon mukaan Melchior oli Persian kuningas ja yksi Jeesus-lapselle lahjoja tuoneesta Itämaan tietäjistä. Suomessa nimi Melker on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 160 henkilölle. Melkerin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 20. lokakuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020. Sama päivä oli jo ennestään Kasperin nimipäivä, mikä nimi sekin viittaa Itämaan tietäjiin. == Tunnettuja Melkerejä == * Melker von Falkenberg (1597–1651), ruotsalainen virkamies ja maaherra * Melker Hallberg (s. 1995), ruotsalainen jalkapalloilija * Melker Karlsson (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija === Melker sukunimenä === * Nigel Melker (s. 1991), alankomaalainen autourheilija == Lähteet == Luokka:Etunimet
Tomás de Berlanga

Tomás de Berlanga (1486 Berlanga de Duero, Espanja – 8. elokuuta 1551 Berlanga de Duero, Espanja) oli espanjalainen kirkonmies, joka toimi Panamán arkkihiippakunnan piispana 1534–1537. Hän löysi vuonna 1535 Galápagossaaret ajauduttuaan niille vahingossa. == Elämä == === Nousu piispaksi === Tomás de Berlanga syntyi Berlanga de Duerossa vuonna 1486. Hänet vihittiin maaliskuussa 1508 dominikaanipapiksi San Estebanin luostarissa. Hänet valittiin samalla Hispaniolan saarelle dominikaaniluostarin prioriksi. Tomás de Berlanga valittiin helmikuussa 1534 Panamán piispaksi, ja hän aloitti tehtävässä heinäkuussa. Hänen johdettavanaan oli laaja arkkihiippakunta. Francisco Pizarro oli vain muutamaa vuotta aikaisemmin löytänyt Perun. === Galápagossaarten löytäminen === Kuningas Kaarle I määräsi vuonna 1534 Tomás de Berlangan lähtemään Peruun tutkimaan alueen maantieteellisistä ja kansatieteellisistä erityispiirteistä. Samalla hänen tarkoituksenaan oli sovittaa Pizarron ja Diego de Almagron välistä kiistaa aluejaoista. Tomás de Berlanga lähti 23. helmikuuta 1535 Panamasta, mutta voimakas merivirta kuljetti hänet perun sijaan Galápagossaarille. Vaikka Galápagossaarilla oli saattanut vierailla inkoja, Tomás de Berlanga oli todistetusti ensimmäinen saarilla käynyt ihminen. Hän saapui sinne 10. maaliskuuta 1535. Hänen johtamansa retkikunta kävi maissa etsimässä vettä. Tomás de Berlanga piti saaria rumana ja autiona paikkana, mutta hän reportoi silti monien eläinten populaatioista. === Paluu Espanjaan === Tomás de Berlanga erosi vuonna 1537 Panamán piispan virasta. Hän palasi sen jälkeen Espanjaan ja kuoli kotikaupungissaan vuonna 1551. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Panamalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Panaman historia Luokka:Vuonna 1486 syntyneet Luokka:Vuonna 1551 kuolleet
Sulo Albin Tervo

Sulo Albin Tervo (8. helmikuuta 1920 Lipinlahti, Nurmes – 26. lokakuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen rakennusalan yrittäjä ja Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy:n perustaja. Hänen yrityksensä oli merkittävä rakentaja Pohjois- Karjalassa, mutta myös Helsingissä sekä Svetogorskin ja Kostamuksen vientiurakoissa Neuvostoliitossa. Hän on Pohjois-Karjalan ainoa vuorineuvoksen arvonimen saanut henkilö. 1980-luvun taitteessa hän sai ehdollisen vankeustuomion vuosia jatkuneista veropetoksista jutussa, jossa tuomittiin 29 muutakin Tervon rakennushankkeisiin liittynyttä yritysjohtajaa. ==Elämä ja ura== Sulo Albin Tervo syntyi Nurmeksen Lipinlahden kylässä metsätyömiehen pojaksi. Hän itsekin aloitti uransa metsätöissä, mutta kävi sotien jälkeen Kuopion Teknillisen koulun ja valmistui rakennusmestariksi. Muiden rakennusyhtiöiden palveluksessa ammattiuransa aloitettuaan hän perusti oman yrityksen vuonna 1953. Rakennustoimisto S. A. Tervo Oy keskittyi aluksi asuntorakentamiseen Pohjois-Karjalassa, mutta 1950-luvun lopun matalasuhdanteessa laajensi muutamaksi vuodeksi toimintaansa Helsinkiin, kunnes palasi kotimaakuntansa elpyneille markkinoille. Tervon liiketoiminta laajeni 1960-luvun alussa rakennuskonevuokraukseen ja teräsrakenteiden tekoon Uimaharjuun perustetussa Karjalan Rautarakenne Oy:ssä. Vuonna 1968 Tervo perusti Käpykankaan betonielementtitehtaan, joka myi tuotantoaan myös ulkopuolisille tilaajille. Elementtejä toimitettiin 1970-luvulla valtavia määriä Finn-Stroin Kostamus-työmaalle Neuvostoliittoon. 1970-luvulla Tervon rakennustoiminta laajeni kotimaakunnan ulkopuolelle ja yrityksestä kasvoi yksi Suomen suurimmista rakennusliikkeistä. Vuonna 1984 Tervo myi yrityksensä Polar-rakennusyhtiöille, jossa se toimi nimellä Polar-Tervo vuoteen 1994, kunnes yrityssaneerauksen yhteydessä fuusioitiin emoyhtiöön. Tervo tunnettiin värikkäänä ja kansanomaisena johtajana, joka ajeli Ladalla. Kotiseutunsa päättäjiin suivaantuneena hän muutti vuonna 1992 kerrostaloon Kauniaisiin. Vuonna 2016 julkaistiin Sulo Albin Tervon elämäkerta Kansanmies ja patruuna, S. A. Tervo – rakentajan elämäntyö, jonka on kirjoittanut Jukka Partanen. ==Nimikkorahasto ja -säätiö== Suomen Kulttuurirahaston Pohjois-Karjalan rahaston alaisuudessa toimii vuonna 1973 perustettu S. A. Tervon nimikkorahasto. Se tukee pohjoiskarjalaisia teknisten alojen, erityisesti rakennusalan ja kaupallisen alan opiskelijoita, Pohjois-Karjalan talouselämän tutkimusta ja koulutusta sekä Pohjois-Karjalan elinkeinoelämän kehittämistä. Tervon vuonna 1985 perustama S. A. Tervo -Säätiö tukee syöpä-, sydän- ja verisuonitautien tutkimusta sekä sotaveteraanien ja vanhusten kuntoutus- ja huoltotoimintaa. ==Lähteet== Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomen rakennusalan vaikuttajat Luokka:Talousrikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Palm Coast

Palm Coast on kaupunki Floridan osavaltion itärannikolla, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Flaglerin piirikunnassa. Kaupungin väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 75 018 ja se on piirikunnan suurin kaupunki. Palm Coast perustettiin 1969 ja se sai kaupunkioikeudet joulukuussa 1999. ==Lähteet== Luokka:Floridan kaupungit
Langnau im Emmental

Langnau im Emmental on kunta Sveitsissä Bernin kantonissa. Kunnassa on vajaat 10 000 asukasta. == Maantiede == Langnau im Emmental sijaitsee Ilfisjoen laaksossa ja siihen laskevien purojen rinteillä, Emmejoen itäpuolella, Emmentalin laaksossa, Bernistä kolmisen kymmentä kilometriä itään. == Liikenne == SBB:n rautatie Bernistä ja Konolfingenistä Luzerniin kulkee Langnaun kautta. Kylästä on myös BLS:n rautatieyhteys Burgdorfiin. == Urheilu == Langnau on jääkiekkojoukkue SCL Tigersin kotipaikka. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *
Gerda Lind

Gerda Gustava Lind (14. kesäkuuta 1880 Asikkala – 10. tammikuuta 1953 HelsinkiKuolleita. Helsingin Sanomat, 13.1.1953, s. 3.) oli suomalainen oopperalaulaja. Gerda Lindin vanhemmat olivat majuri Knut Anders Lind ja Ebba Fredrika Gustava Sevén. Lind opiskeli Helsingin musiikkiopistossa ja laulua Berliinissä 1901–1906. Hän oli oopperalaulajana Freiburgin kaupunginteatterissa 1907–1908 ja Trierin kaupunginteatterissa 1910–1913. Berliinissä hänen opettajiaan olivat Leporello Müller ja Maria Dietrich, Freiburgissa hän esiintyi ensimmäisen kerran Das Nachtlager in Granada -teoksen Gabrielen roolissa. Suomalaisessa oopperassa Lind esiintyi 1913–1927, joskin vieraili myös oopperassa Essenissä ja toimi laulunopettajana Helsingissä. Lindin repertuaariin kuului kaikkiaan noin 45 roolia, muun muassa osia kaikissa Mozartin oopperoissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gerda Lind, Suomen Kansallisoopperan esitystietokanta Luokka: Suomalaiset oopperalaulajat Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Judea Pearl

Judea Pearl (s. 4. syyskuuta 1936 Tel Aviv, Palestiinan brittiläinen mandaatti) on israelilais-yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka tunnetaan tekoälyn tutkimuksistaan. Hänelle myönnettiin vuonna 2011 Turing- palkinto, joka on tietojenkäsittelytieteiden korkein kunnianosoitus. ==Elämä ja ura== Pearl valmistui sähkötekniikan kandidaatiksi Haifassa Israelissa vuonna 1960 ja maisteriksi Newarkin teknillisestä collegesta New Jerseyssä Yhdysvalloissa vuonna 1961. Sen jälkeen hän suoritti fysiikan maisterin tutkinnon Rutgersin yliopistossa ja sähkötekniikan tohtorintutkinnon Brooklynin polyteknillisessä instituutissa New Yorkissa vuonna 1965. Hän työskenteli RCA Corporationissa ja Electronic Memories -yhtiössä tietokonemuistin alalla. Hänestä tuli tietojenkäsittelyopin lehtori Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa vuonna 1970. Vuonna 1976 hän sai professuurin. Pearl on luonut verkkoteoriaa hyödyntävän Bayes-verkon, jolla kone voi tehdä uskottavia hypoteeseja epävarman tai sirpaleisen informaation pohjalta. Hän on työskennellyt myös kausaliteetin parissa sekä matemaattisen formalismin, jolla kuvataan syy–seuraussuhteita. Pearl on tutkinut moraalin asemaa tekoälyssä, tarkemmin sanoen vaihtoehtoisten toteamusten roolia (esimerkkinä ”Jos auto olisi toiminut, olisin ajanut kauppaan”). Hänen mukaansa vaihtoehtoiset toteamukset ovat tieteellisen ja moraalisen käyttäytymisen rakennuspalikoita. Hänen mielestään kone, joka pystyy ymmärtämään sellaisia toteamuksia pystyisi ottamaan vastuun tekemisistään. Judea Pearl perusti poikansa, journalisti Daniel Pearlin kuoleman jälkeen vuonna 2002 Daniel Pearl -säätiön yhdessä sukunsa ja Daniel Pearlin ystävien kanssa. ==Suomeksi käännettyjä teoksia== * ==Lähteet== Luokka:Israelilaiset tieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Turing-palkinnon saajat
Titus Tatius

Titus Tatius oli tarunomainen sabiinikuningas ja Romuluksen kilpailija. Tatius teki kostoretken Roomaan sabiinitarten ryöstön jälkeen ja valloitti Quirinaliksen ja Capitoliumin, mutta suostui lopulta sovintoon naisten taivuttamana. Titus Tatius ja Romulus hallitsivat Roomaa yhdessä, kunnes Tatius kuoli epäselvissä olosuhteissa.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 589 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Roomalainen mytologia
Vladimir Vernadski

Vladimir Vernadski (1863–1945) oli poikkitieteellinen ukrainalais-venäläinen geologi, geokemisti ja biogeokemisti. Hän perusti Neuvostoliiton tiedeakatemian Biogeokemian laboratorion vuonna 1928 ja johti sitä. Hän kehitteli E. Seussin (1831–1914) ajatusta biosfääristä, mikä lähestyminen on nykyisin tunnustettu, joka avasi tietä useille poikkitieteellisille tieteenaloille kuten biogeokemialle, geomikrobiologialle ja ekosysteemien tutkimukselle. Vernadski kehitteli 1920-luvulla teorioita ja puhui noosfääristä ja sen vaikutuksesta biosfääriin. Länsimaissa samanlaisia teorioita teki 50 vuotta myöhemmin tunnetuksi James Lovelock, joka puhui Gaiasta. Vernadski suoritti maisterin tutkinnon Pietarin yliopistossa vuonna 1885 ja väitteli tohtoriksi Moskovan yliopistossa 1897. Jo ennen väitöskirjansa valmistumista hän opetti Moskovassa mineralogiaa ja kristallografiaa, ja 1898 hän sai sieltä professuurin. Hän kuvasi ensimmäisenä aluminosilikaatin kemiallisen ja kiderakenteen, mikä oli pohjana monien muiden mineraalien rakenteen selvittämiselle. Hän oli myös geokemian uranuurtajia, ja tutki eri alkuaineiden ja niiden isotooppien liikkeitä maankuoressa. Hän ymmärsi myös, että radioaktiivisesta toiminnasta vapautuva lämpö on monien geologisten prosessien energianlähde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elämäkerta Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Venäläiset geologit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Tomuksi ja tuhkaksi

Tomuksi ja tuhkaksi (engl. Dust) on Patricia Cornwellin kirjoittama rikosromaani, joka julkaistiin vuonna 2014. Kirjan on kääntänyt suomalainen kääntäjä Karri Rimpeläinen. ==Lähteet== * Otava.fi Luokka:Vuoden 2014 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosromaanit
Doramaria Purschian

pienoiskuva|oikea|Doramaria Purschian, Omakuva. Doramaria Purschian, alkuperäiseltä nimeltään Ella Margaretha Maria Dora Purschian (6. heinäkuuta 1890 Berliini – 11. heinäkuuta 1972 Berliini) oli saksalainen ekspressionistinen kuvataiteilija. Purschian opiskeli vuosina 1907–1909 piirustuksenopettajaksi. Hän pääsi myös taideakatemiaan, vaikka taideakatemia antoi naisille virallisen opiskeluluvan vasta vuonna 1919. http://www.gerrie- thefriendlyghost.blogspot.com/2016/07/recently-i-was-pointed-to-and-asked- to.html Opintojaan Purschian jatkoi Fritz Bürgerin ja Lovis Corinthin johdolla vuonna 1912. Ensimmäisen maailmansodan vuosina 1914–1918 hän työskenteli sairaanhoitajana. Toden teolla Purschianin taiteilijanura lähti käyntiin rauhan palattua. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä jo vuonna 1918 ja sen jälkeen hän työskenteli vapaana taiteilijana. Hän teki myös muotokuvia tilaustöinä. Kun Purschianin veli kuoli vuonna 1939, hän lopetti maalaamisen ja ryhtyi johtamaan perheyritystä. Saksaa hallinneet kansallissosialistit pitivät Purschiania hyvänä kuvaamaan lapsia ja hänen muotokuviaan ansiokkaina. Toisen maailmansodan jälkeen Purschian sai yhdysvaltalaisen tunnustuspalkinnon New Yorkissa pidetyssä näyttelyssä vuonna 1969. Lisäksi hänet otettiin Rooman taideakatemian kunniajäseneksi. Vuonna 1948 Purschian joutui väkivaltaisen katuryöstön uhriksi eikä koskaan täysin toipunut saamistaan vammoista. http://www.spiegel.de/spiegel/print/d-44447814.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka: Saksalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1890 syntyneet Luokka: Vuonna 1972 kuolleet
Lapinjärven suomalainen seurakunta

Lapinjärven suomalainen seurakunta oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuului Helsingin hiippakuntaan. Seurakuntaan kuului 1 268 suomenkielistä kirkon jäsentä (08/2018) itäuusmaalaisesta Lapinjärven kunnasta; ruotsinkieliset kuuluivat Porvoon hiippakunnan alaiseen Lapinjärven ruotsalaiseen seurakuntaan. Seurakunnat kuuluivat Loviisanseudun seurakuntayhtymään. Seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Tuire Huovinen- Westerlund. Seurakunnan kotikirkko oli Lapinjärven kirkko (1746). Seurakunnassa oli myös toinen kirkko nimeltään Lapinjärven pikku kirkko. Lapinjärven suomalainen seurakunta lakkautettiin vuoden 2019 alussa ja sen jäsenet liitettiin Agricolan suomalaiseen seurakuntaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan kotisivut internetin arkistossa Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat Luokka:Lapinjärvi
Tietyyliperatsiini

Tietyyliperatsiini (Torecan) on eräs neuroleptinen lääkeaine. Sitä valmisti sveitsiläinen Sandoz-lääkeyhtymä. Lääke otettiin käyttöön arviolta 1970-luvun puolen välin vaiheilla. Sitä käytettiin myös huimauksen ja oksentelun estoon.PF-76: s. 82. Pahoinvoinnin estoon tarvittavia lääkkeitä on käytetty esimerkiksi kemoterapiassa eli lääkkeellisissä syöpähoidoissa sekä sädehoidoissa. Koska tämä lääke omasi, proklorperatsiinin tavoin, taipumuksen aiheuttaa erityisen herkästi sekä etenkin nuorille potilaille spastisia pakkoliikkeitä ja vastaavia sivuoireita, kuten akuuttia dystoniaa ja tardiivia dyskinesiaa - niin siitä suurelta osin luovuttiin.Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 186-187. Tietyyliperatsiinia lähellä kemiallisesti olevia muita vastaavia lääkeaineita ovat perfenatsiini (mm. Peratsin), proklooriperatsiini (mm. Stemetil), tioproperatsiini Majeptil, butaperatsiini Randolectil - jota myös pahoinvoinnissa ja oksentelussa käytetty ja trifluoperatsiini sekä tiopropatsaatti Dartalan.PF-76: s. 66-69. Tietyyliperatsiinille tunnettiin kolme erilaista lääkkeen antotapaa: ne olivat suun kautta otettava tabletti, peräpuikko (rektaalinen) sekä injektoitava lääkeliuos. Injektio voitiin antaa ihon alle (subkutaaninen), lihakseen (intramuskulaarinen) taikka laskimosuoneen annettuna (intravenoosinen). Lääkettä ei tavallisesti saanut antaa alle 15 vuotta nuoremmille lapsille.PF-76: s. 952. ==Lähteet== *Pharmaca Fennica PF-76, Lääkevalmisteet 1976: s. 66-69, 82 & 952\. *Tuomi, Olli & Alfering: Lääkkeet ja niiden käyttö, SHKS/WSOY, Espoo-Porvoo, 1977. Isbn 951-0-06936-1. Luokka: Tyypilliset antipsykootit Luokka:Fenotiatsiinit Luokka:Piperatsiinit Luokka:Pahoinvointilääkkeet Luokka:Markkinoilta poistuneet lääkkeet
Rhea Silvia

Rhea Silvia tai Rea Silvia (myös Ilia) oli tarujen mukaan Romuluksen ja Remuksen äiti sekä Alba Longan kuninkaan Numitorin tytär. Numitorin veli Amulius syöksi tämän vallasta ja pakotti Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta hän ei voisi synnyttää laillista perijää valtaistuimelle. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhea Silvian raskaaksi, ja niin syntyivät kaksoset Romulus ja Remus. Raivostunut Amulius heitätti Rhea Silvian Tiberiin, mutta joenjumala pelasti hänet ja teki hänestä puolisonsa.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 482 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Roomalainen mytologia
Numitor

Numitor oli tarunomainen Alba Longan kuningas, Rhea Silvian isä sekä Romuluksen ja Remuksen isoisä. Numitorin veli Amulius oli syrjäyttänyt hänet ja pakottanut Rhea Silvian Vestan neitsyeksi, jotta tämä ei voisi saada perillistä, joka uhkaisi Amuliusta. Mars-jumala saattoi kuitenkin Rhean raskaaksi, ja myöhemmin kaksoset kostivat vääryyden ja palauttivat Numitorin valtaistuimelle.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 372 ja 482 ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Roomalainen mytologia
Michael Lapage

Michael Clement Lapage (15. marraskuuta 1923 Shaftesbury – 20. heinäkuuta 2018) oli brittiläinen soutaja ja olympiamitalisti. Lapage saavutti olympiahopeaa kahdeksikossa Lontoossa 1948.Olympics at Sports-Reference.com Lapage kuoli 94-vuotiaana 20. heinäkuuta 2018.http://announcements.telegraph.co.uk/deaths/announcements/from/19-Jul-2018/to/16-Aug-2018/keywords/Lapage https://www.telegraph.co.uk/obituaries/2018/08/02/michael-lapage-pilot- oarsman-obituary/ == Lähteet == * Michael Lapage Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Dennis Green

Dennis Allan Green (26. toukokuuta 1931 Sydney – 5. syyskuuta 2018 Sydney) oli australialainen ratameloja ja olympiamitalisti. Green voitti kajakkikaksikoiden 10 000 metrillä olympiapronssia Melbournessa 1956: hän oli parinsa Walter Brownin kanssa maan historian ensimmäinen melonnan olympiamitalisti. Green oli myös Australian ensimmäinen viisissä olympiakisoissa kilpaillut henkilö: hän osallistui Melbournen lisäksi Rooman 1960, Tokion 1964, Méxicon 1968 ja Münchenin 1972 kesäolympialaisiin.Olympics at Sports-Reference.com Green kuoli kotonaan Sydneyssä 87-vuotiaana 5. syyskuuta 2018.http://olympics.com.au/news/vale-five-time-olympian-dennis- greenhttps://paddle.org.au/2018/09/05/dennis-green/ == Lähteet == * Profiili Australian urheilun Hall of Fame * Dennis Green Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset melojat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Neulalampi (Kuopio)

Neulalampi on noin 10 hehtaarin suuruinen, pituussuunnassaan 970 metriä pitkä järvi Kuopion Neulalammen kaupunginosassa. Järveen johtaa purkuoja pohjoispuolisesta Kolmisopesta ja Neulalammesta on edelleen laskuoja Savon radan ja valtatien 5 itäpuolelle Leväsenlampeen. ==Lähteet== Luokka:Kuopion järvet Luokka:Neulalampi Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Anton Leinonen

Anton Edvard Leinonen (20. elokuuta 1893 Tampere – 30. elokuuta 1953 Tampere) oli suomalainen työmies, joka Suomen sisällissodan aikana toimi punaisten Ikaalisten rintaman päällikkönä. == Elämä == Tampereella syntyneen Leinosen isä oli puuseppä Manu Leinonen. Kansakoulun jälkeen hän elätti itsensä erilaisilla töillä ollen ennen sisällissotaa linnoitustöissä Helsingissä, Pietarissa ja Tallinnassa sekä viimeiseksi Lokomon konepajalla Tampereella. Heinäkuussa 1917 hän liittyi Tampereen työväenyhdistykseen kattila- ja levytyömiesten ammattiosastoon. Sisällissodan alettua Leinonen sai viikon pituisen sotilaskoulutuksen Kalevankankaan kasarmilla ja palveli aluksi Tampereen punakaartin esikunnan kansliassa, kunnes hänet siirrettiin K. M. Evän ehdotuksesta helmikuun lopussa Ikaalisten rintaman päälliköksi Kyröskoskelle. Nimitykseen vaikutti ilmeisesti, että hän osasi venäjää ja pystyi näin kommunikoimaan rintamalla olleiden venäläisten kanssa. Leinosen apuna esikunnassa oli kolme Venäjän armeijan sotilasta A. Sokolov, I. Palmberg ja J. Kannola. Ikaalisten rintaman murruttua Kyröskosken taistelun jälkeen punaiset perääntyivät Tampereelle, jossa Leinonen joutui valkoisten vangiksi 6. huhtikuuta. Hän onnistui välttämään teloituksen ja karkasi Tampereen vankileiriltä 22. kesäkuuta. Leinonen palasi junalla Helsinkiin, jossa hän asui vuokralla Siltasaaressa ja työskenteli hetken aikaa kirjansitojana. Lopulta Leinonen lähti maaseudulle työnhakuun ja yritti ilmeisesti päästä Venäjälle, mutta hänet pidätettiin Virolahdella 13. elokuuta ja passitettiin takaisin Tampereelle. Lokakuussa 1918 Leinonen sai neljän vuoden kuritushuonerangaistuksen, jota hän kärsi Turun lääninvankilassa. Vapauduttuaan Leinonen perusti puolisonsa kanssa leipomon Pispalaan, mutta se teki konkurssin 1930-luvun lamavuosina, jonka jälkeen hän työskenteli Tampereen hihnatehtaalla. Talvisodan aikana Leinonen toimi Pispalassa väestönsuojelutehtävissä. Hän kuoli Tampereella 60-vuotiaana elokuussa 1953. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Langnau am Albis

Langnau am Albis on kunta Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kunnassa on vajaat 8 000 asukasta. == Maantiede == Langnau am Albis sijaitsee Sihljoen laaksossa ja Albisvuoren itärinteillä, Zürichistä kymmenkunta kilometriä etelään. Kunnan naapurikaupunkeja ovat Adliswil pohjoisessa, Thalwil idässä ja Horgen etelässä. == Liikenneyhteydet == Langnauhun on SZU:n lähijunayhteys (S4) Zürichistä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Zürichin kantonin kunnat