EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Spektrofotometri

Spektrofotometri on laite, joka mittaa aineiden sähkömagneettisen säteilyn absorptiota eri aallonpituuksilla. Aineen absorptio tietyillä aallonpituuksilla riippuu aineen kemiallisesta koostumuksesta. Spektrofotometrillä selvitetään tutkittavan näytteen absorboimat aallonpituudet eli esimerkiksi näkyvän valon tapauksessa värit. == Käyttö == * Orgaanisten ja epäorgaanisten aineiden kvantitatiivinen ja kvalitatiivinen analyysi. * Värillisyyden mittaaminen ja värieron määrittäminen. Spektrofotometri on paras mittari sävyn oikeellisuuden määrittämiseen ja se myös analysoi mistä väreistä väri koostuu. Graafisessa teollisuudessa spektrofotometriä käytetään painoprosessin värinpidon tarkkailuun ja hallintaan. * Tutkimuksessa ja tuotekehityksessä, kun halutaan perehtyä tarkemmin värien käyttäytymiseen esimerkiksi haettaessa uusia raaka-aineita tai sävytettäessä. == Toimintaperiaate == Spektrofotometri perustuu Lambert–Beerin lakiin, jonka mukaan valon absorption määrä on suoraan verrannollinen valon aineessa kulkemaan matkaan ja aineen konsentraatioon liuoksessa. Laki pitää paikkansa vain osittain. On olemassa tietty väkevyysalue, jossa absorptio kasvaa lineaarisesti konsentraation kasvaessa. Tämä alue on riippuvainen aineesta, kuten myös alueen leveys. Spektrofotometriassa käsiteltävät pitoisuudet ovat luokkaa 1 mg/l, joillakin aineilla huomattavasti matalampiakin. Spektrofotometrin pääkomponentit ovat säteilylähde, näytetila, monokromaattori ja ilmaisin. Spektrofotometrin säteilylähde lähettää sähkömagneettista säteilyä tietyllä aallonpituusalueella. Säteily osuu monokromaattoriin, josta vain kapea aallonpituuskaista heijastuu itse näytteeseen. Osa tästä säteilystä menee näytteen lävitse ja osa absorboituu. Absorptiota tapahtuu sitä enemmän mitä vahvempi liuos on ja se riippuu myös näytteen kemiallisesta koostumuksesta. Monokromaattoria säätämällä voidaan valita eri aallonpituuksia ja tutkia näytteen absorptio koko säteilylähteen aallonpituusalueella mittaamalla säteilyn intensiteetti näytteen toisella puolella olevalla ilmaisimella. Absorption määrästä tietyillä aallonpituuksilla voidaan päätellä tutkitun aineen kemiallinen koostumus. ==Katso myös== *Spektrometria ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Laboratoriotarvikkeet Luokka:Mittalaitteet
Ulkoplaneetta

Ulkoplaneetta on planeetta, joka kiertää Aurinkoa ulommalla radalla kuin Maa, sisäplaneetta vastaavasti sisemmällä radalla. Ulkoplaneetta on kirkkaimmillaan oppositiossa, toisin sanoen samassa suunnassa kuin Maa Auringosta katsoen. Ulkoplaneettoja ovat Mars, Jupiter, Saturnus, Uranus ja Neptunus. Usein mainitaan ulkoplaneettojen kuut omana taivaankappaleryhmänään. Ne ovat enimmäkseen jäästä ja myös kivestä koostuvia, useimmiten kraatterisia, kappaleita. ==Lähteet== Luokka:Aurinkokunta
Sakari Virkkunen

Veli Niilo Sakari Virkkunen (vuoteen 1935 Snellman; 29. toukokuuta 1925 Karttula – 22. maaliskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän oli Ylioppilaslehden päätoimittajana vuosina 1951–1954. Suomen Kuvalehden toimituskuntaan hän kuului vuodesta 1955 alkaen ensin toimitussihteerinä vuoteen 1967, toimituspäällikkönä vuosina 1968–1972 ja lopulta erikoistoimittajana ja kolumnistina vuosina 1973–1986. Virkkusen tunnetuimmat kirjalliset teokset olivat Paasikiveä edeltäneitä tasavallan presidenttejä käsittelevät kirjat, joita muun muassa Jukka-Pekka Pietiäinen luonnehtii kepeisi ja toteaa, että niiden suurin heikkous on, että niissä ei kerrota tai täsmennetä lähteitä, jolloin "vapaalla kädellä voi kirjoittaa puolitotuuksia ja tarkoitushakuisilla sanavalinnoilla ryydittää kerrontaa".Jukka-Pekka Pietiäinen, Holsti ei kaatunut juoneen eikä juomaan. Kanava 2/2021 s. 31 Virkkunen aloitti vuonna 1958 Suomen Kuvalehdessä Jyviä ja akanoita -palstan, johon on vuosien mittaan koottu lehdissä, radiossa ja televisiossa sattuneita tahattomia, huvittavia oikeinkirjoitus- ja sanavirheitä. Näistä parhaita Virkkunen kokosi vuonna 1988 kirjaksi. Sakari Virkkunen julkaisi Suomen Kuvalehdessä kolumneja otsikolla ”Miten maa makaa”. Nämä kolumnit eivät suinkaan aina olleet Suomen poliittisen johdon − tai kuten Virkkunen itse ilmaisi: ”ns. edistyksellisten piirien”Miten maa makaa -teoksen esittelyteksti. − mieleen. == Palkinnot ja tunnustukset == * Kirkon tiedonvälityspalkinto 1975. == Teokset == * Elias Simojoki – legenda jo eläessään, 1974 * Suomalainen fraasisanakirja, 1974 * Korsimo – Kekkosen mies, 1976 * Arkkipiispan muotokuva, 1977 * Suomen presidentit -sarja: : Ståhlberg: Suomen ensimmäinen presidentti, 1978 : Relander: Hymyilevä presidentti, 1979 : Svinhufvud: Kansallinen presidentti, 1981 : Kallio: Talonpoikaispresidentti, 1983 : Ryti: Myrskyajan presidentti, 1985 : Mannerheim: Marsalkka ja presidentti, 1989 * Mannerheimin kääntöpuoli, Otava 1992 * Miten maa makaa – valikoima Suomen Kuvalehdessä julkaistuja kolumneja, 1984 * Jyviä ja akanoita, 1988 == Lähteet == Luokka:Kirkon tiedonvälityspalkinto Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
CDG

Kirjainyhdistelmä CDG tai CD+G on lyhenne englanninkielisistä sanoista Compact Disc + Graphics. Kyseessä on tavallinen CD-levy, jossa on hyödynnetty se tila, joka CD:n ääni-informaation tallennuksen jälkeen jää yli tasaisesti jakautuen koko levyn tallennusalueelle. Tämä "ylijäämätila" on juuri ja juuri niin iso, että levylle voidaan koodata kappaleiden sanat käytettäväksi esimerkiksi karaokessa. Vaikka käytettävissä olevan tilan pienuudesta johtuen grafiikka on usein hieman kömpelön näköistä, on se hyvin luettavissa, ja myös kirjainten väri yleensä vaihtuu kappaleen edetessä laulun helpottamiseksi. Sanat saadaan näkyviin vain erityisesti CDG-formaattia varten suunnitellulla koodinpurkulaitteella soittimen optisen ulostulon kautta. Joissakin kuvaa toistavissa soittimissa tämä purkutoiminto on sisäänrakennettuna. CDG- formaatin levyt soivat kuitenkin kaikissa CD-soittimissa kuten tavalliset CD:t, joten vaikka sanojen purkuun tarvittavaa tekniikkaa ei olisi käytössä, niiden mukana voi yleensä aina laulaa. == Katso myös == *Karaoke Luokka:Tallennusvälineet
Royal Comics Syndicate

Royal Comics Syndicate on suomalainen sarjakuvasyndikaatti, joka on toimintansa alusta lähtien ottanut tavoitteekseen kotimaisen sarjakuvan kansainvälistämisen. Sarjakuvasyndikaatti toimii sarjakuvantekijöiden agenttina ja myy tekijöiden puolesta sarjakuvien julkaisuoikeuksia sanomalehdille, aikakauslehdille ja muille medioille. Royal Comics Syndicaten on perustanut sarjakuvataiteilija Timo Kähkönen, jonka tunnetuin sarjakuva on Paikallisuutisia. Syndikaatti on perustettu vuonna 2004. Sarjakuvasyndikaatin tavoitteena on suomalaisten sarjakuvantekijöiden toimintaedellytysten parantaminen myymällä heidän tuontantoaan kansainvälisille markkinoille. ==Sarjakuvat== Syndikaatin levityksessä on kuusi sarjakuvaa. * Paikallisuutisia * Kapine * Loikan vuoksi * Musta hevonen * Sekametsä * Viljo ja Esteri ==Aiheesta muualla== * Royal Comics Syndicaten kotisivut Luokka:Suomalainen sarjakuva Luokka:Sarjakuvasyndikaatit
Autolautta

Autolautta on alus, joka kykenee kuljettamaan autoja ja muita ajoneuvoja vesistön yli. Autolautat ovat tyypillisesti ro-ro-aluksia, joihin ajoneuvojen lastaus aluksen autokannelle ja sieltä pois tapahtuu aluksessa olevien porttien kautta. Portit sijaitsevat tyypillisesti aluksen keulassa ja perässä, jolloin alus on siis läpiajettava. Kaikki alukset eivät kuitenkaan ole läpiajettavia, lisäksi joissain on myös sivuportit aluksen kyljessä. Porteissa on rampit, joita pitkin ajoneuvot ajetaan autokannelle. Pientä autolauttaa, joka liikennöi kahden päätepisteen väliä lyhyellä reitillä, kutsutaan lossiksi. Autolautta Estonian uppoamisen 1994 jälkeen ryhdyttiin tarkastamaan keulaportillisia autolauttoja säännöllisesti. Aluksen uppoamisen syynä oli keulavisiirin rikkoutuminen ja irtoaminen, jolloin vesi pääsi tulvimaan autokannelle kaataen ja upottaen aluksen. left|thumb|M/S Color Magic, maailman suurin autolautta. Ensimmäisissä käyttöönotetuissa autolautoissa matkustajia ja raskaan kaluston kuljettajia varten aluksissa oli hyttipaikkoja ja makuusalonkeja, joissa saattoi levähtää matkan ajan. Viihdykkeitä ei ruokaravintolaa ja baaria lukuun ottamatta juuri ollut. Nykypäivän autolautat muistuttavat usein risteilyaluksia, ja ajoneuvojen siirto meren yli on muuttunut vain yhdeksi aluksen tehtävistä. Lauttaristeilyille lähdetään nykyään huvittelemaan, ja niissä on muun muassa useita ravintoloita ja baareja, uima-allasosasto saunoineen, pelikasino, lapsimatkustajille omat leikkihuoneensa, sekä verovapaa myymälä. Tämän johdosta varustamot puhuvat mieluummin ”risteilylautoista”. EU-sisäliikenteessä Suomen ja Ruotsin välisessä liikenteessä verovapaus on säilytetty Ahvenanmaata koskevan tullivapauden avulla. == Katso myös == * Luettelo maailman suurimmista autolautoista * Lautta * Lossi * Junalautta * Ro-ro-alus * Ruotsinlaiva * Yhteysalus == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tietoa laivaliikenteestä Ruotsiin, Viroon, Saksaan sekä rannikko- saaristo- ja jokiristeilyt * Reitinsuunnittelu Itämeren autolautoille * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Extras

Extras (esitetty Yle TV1:llä nimellä Tahtoo tähdeksi kanssa) on brittiläinen komediasarja, joka kertoo elokuvissa ja televisiossa työskentelevistä avustajista. Sarjan ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet Ricky Gervais ja Stephen Merchant, jotka myös esittävät sarjan kahta päähenkilöä. Extrasia on tehty kaksi kuuden jakson kautta sekä jouluspesiaali jouluksi 2007. Sarja on BBC:n ja HBO:n yhteistuotantoa. Se on palkittu muun muassa Baftalla, Golden Globella ja Emmyllä. Sarjan päähenkilö on Ricky Gervaisin esittämä Andy Millman. Hän on sarjan alussa huonosti töitä saava näyttelijä. Ashley Jensen on sarjassa Andyn ystävä ja kohtalotoveri Maggie Jacobs. Andy Millmanin agenttia näyttelee Stephen Merchant. Luokka:2000-vuosikymmenen brittiläiset komediasarjat Luokka:Brittikomediat Luokka:Golden Globe -palkitut televisiosarjat Luokka:Satiirisarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat Luokka:HBO:n televisio-ohjelmat
Timo Kähkönen

Timo Kähkönen (s. 1970) on suomalainen Tampereella asuva sarjakuvapiirtäjä. Hänen tuotantoaan ovat muun muassa Vesa Ilmarannan käsikirjoittama Paikallisuutisia-sarjakuva, Timo Varpion käsikirjoittama Synkkä ja myrskyinen yö -sarjakuva-albumi, EuroSparin mainoshahmot ja lehdissä ilmestyneet sarjakuvat: Uuno Pirkkalaisessa ja Maikat Opettajassa. Hän tekee myös muotokuvia. Kähkönen on taiteilijana itseoppinut. Kähkönen on perustanut Royal Comics Syndicate -sarjakuvasyndikaatin, joka levittää kotimaisten tekijöiden sarjakuvia. == Aiheesta muualla == * * Royal Comics Syndicate * Ateljee Timo Kähkösen kotisivut Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karbonaatti-silikaattikierto

Karbonaatti-silikaattikierto on Maan kallioperässä tapahtuva kiertokulku, jossa maassa olevaa hiilidioksidia sitoutuu silikaatteihin ja vastaaviin mineraaleihin, näin syntyy karbonaatteja, jotka painuvat mannerlaattojen mukana Maan syvyyksiin sulaen laavaksi, joka purkautuu vapauttaen hiilidioksidia kaasukehään. Tämän ilmakehän hiilidioksidin määrää säätelevän kierron arvellaan tasaavan kasvihuoneilmiön vaikutusta ja maapallon lämpötilaa. == Katso myös== *Hiilen kiertokulku *Kivien kiertokulku Luokka:Geologiset prosessit
Karbonaatti

Karbonaatti CO32- on anioni, jossa esiintyy hiili- ja happiatomeja. Karbonaateiksi sanotaan myös ioniyhdisteitä, hiilihapon suoloja, joissa karbonaatti-ioni on anionina ja hiilihapon orgaanisia estereitä. Esimerkiksi kalsiumkarbonaattia CaCO3 syntyy, kun hiilidioksidia CO2 sitoutuu kalsiumoksidiin CaO. Alkalimetallien karbonaatit sekä ammoniumkarbonaatti liukenevat runsaasti veteen, muut karbonaatit ovat hyvin niukkaliukoisia. == Karbonaatteja == * Ammoniumvetykarbonaatti (CH5NO3 / NH4HCO3) CAS-numero 1066-33-7 * Berylliumkarbonaatti (Be2CO3(OH)2 / Be2CO5H2) CAS-numero 66104-24-3 * Dietyylikarbonaatti (C5H10O3 / (C2H5O)2CO) CAS-numero 105-58-8 * Dimetyylikarbonaatti (C3H6O3 / H3COCOOCH3) CAS-numero 616-38-6 * Kaliumkarbonaatti (vedetön) (K2CO3) CAS-numero 584-08-7 * Kalsiumkarbonaatti (CaCO3) CAS-numero 471-34-1 * Kobolttikarbonaatti (CoCO3) CAS-numero 513-79-1 * Kuparikarbonaatti (CuCO3) CAS-numero 12069-69-1 * Litiumkarbonaatti (Li2CO3) CAS-numero 554-13-2 * Lyijykarbonaatti (PbCO3) CAS-numero 598-63-0 * Magnesiumkarbonaatti (MgCO3) CAS-numero 546-93-0 * Natriumbikarbonaatti (NaHCO3) CAS-numero 144-55-8 * Natriumkarbonaatti (vedetön) (Na2CO3) CAS- numero 497-19-8 * Natriumseskvikarbonaattidihydraatti (C2H5Na3O8 / Na2CO3 · NaHCO3·2H2O) CAS-numero 6106-20-3 * Nikkelikarbonaatti (NiCO3) CAS-numero 3333-67-3 * Rauta(II)karbonaatti (FeCO3) CAS-numero 563-71-3 * Talliumkarbonaatti (Tl2CO3) CAS-numero 6533-73-9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Anionit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Magnetar

Magnetar on neutronitähti, jolla on huomattavasti tavallista voimakkaampi magneettikenttä. Normaalin neutronitähden magneettikenttä on 100 miljoonaa teslaa, magnetarin tuhatkertainen. Magnetarit ovat alussa ”pehmeän gammasäteilyn toistajia” ja myöhemmin ”poikkeavia röntgenpulsareita”. Magneettikenttä syntyy kuuman sisuksen materiaalin konvektion (lämmöstä johtuvien virtausten) synnyttäessä dynamon avulla sähköisesti varautuneiden ionien virratessa. Magnetareissa tapahtuu joskus ”tähdenjäristyksiä” magneettikentän vaikuttaessa neutronitähden pinnalla olevaan rautaan. Tällöin vapautuu valtavia energiamääriä röntgen- ja gamma-alueilla. Magnetarin elinikä on korkeintaan muutamia kymmeniä vuosituhansia. Huhtikuussa 2020 pystyttiin ensimmäistä kertaa ihmiskunnan historiassa paikallistamaan avaruudesta saapunut radiopurske, nimellä FRB 200428 kulkeva, magnetar SGR 1935+2154:ään. Paikallistetun radiopurskeen sisältämä energia vastaa noin sataa miljoonaa omaa Aurinkoamme. == Tunnettuja magnetareja == *SGR 1806-20, etäisyys Maasta 50 000 valovuotta *1E 1048.1-5937, etäisyys Maasta 9 000 valovuotta *SGR 1935+2154, etäisyys Maasta 15 000 valovuotta ==Lähteet== Luokka:Tähden kehitys
Savate

thumb|250px|Savate-harjoitus Savate on alkuaan ranskalainen taistelulaji. Sitä kutsutaan myös ranskalaiseksi (potku)nyrkkeilyksi. Lajin miespuolisia harrastajia kutsutaan nimellä savateur tai tireur ja naispuolisia harrastajia vastaavasti nimellä savateuse tai tireuse. ==Historia== Savaten juuret johtavat 1700-luvun loppupuolelle Marseillen satamaan, jossa merimiehet kehittivät tehokkaan tappelulajin. Tällöin laji oli pelkästään potkuihin perustuva johtuen silloisesta Ranskan laista, joka rankaisi ankarasti suljetulla nyrkillä lyönnistä, muttei potkuista. Lajin nimen sanotaan tulevan tällöin aseina käytetyistä paksupohjaisista, messinkikärkisistä nahkakengistä (, puhekielessä savate). Savate on nykyään levinnyt yli 40 maahan. Ranskassa harrastajia on yli 50 000, joista naisia noin 7 000\. Suomessa savatea voi harrastaa ainakin Helsingissä, Lappeenrannassa, Hyvinkäällä ja Mäntsälässä. Savatea sanotaan myös ”ranskalaiseksi katutappeluksi”. ==Tekniikasta== Savatessa yhdistyvät nopeat ja tehokkaat potkut ja perinteisen nyrkkeilyn käsitekniikat. Tekniikat pyrkivät realistisuuteen, tehokkuuteen ja järjenkäyttöön. Potkut eivät ole luonteeltaan kovin ”akrobaattisia”, vaan suurin osa potkuista voidaan suorittaa vastustajan vartalon ala- tai keskivartaloon. Potkut suoritetaan kantapäällä, jalkapöydällä, kengän sisä- tai ulkosyrjällä, kengän kärjellä ja jalkapohjalla. Myöhemmin tekniikoihin on tullut lisänä myös Pariisilainen paini (Lutte Parisienne) sekä keppitekniikat (La canne). Kilpailussa kielletyt, itsepuolustukseen tarkoitetut tekniikat kulkevat nimellä Défense de la rue. Näitä harjoitellaan savateen pohjautuvassa itsepuolustuslajissa, Savate Défensessä. == Kuuluisia lajin harjoittajia == Farid Khider, Johnny Catherine, Tony Ancelin, Cyrielle Girodias, Richard Sylla, Andrè Panza, Kamel Chouaref, Sébastien Farina, Bertrand Soncourt, Amri Madani, Christophe Landais, Enoch Effah, Arnaud de Pape, Johnny Catherine, Jacques Dobaria, Kader Kessaghli, Derenik Sargsyan, Fathi Mira, Jérôme Huon, Tony Ancelin, Ismaila Sarr, Djibrine Fall-Télémaque Cyrielle Girodias, François Pennacchio, Paolo Biotti, Julie Burton, Slimane Sissoko, Max Greco, Julie Lazard, Mike et Sullivan Lambret, Richard et Romain Carbone, Tony Ancelin, Alexandre Dumas, Gioachino Rossini, Lordi Byron. ==Varusteet== Varusteita savatessa ovat trikoopuku (ransk. combinaison), nyrkkeilyhanskat,savatejalkineet, hammas-, ala- ja säärisuojat. ==Tasot== Harrastajan tasosta kertoo, itämaisen vyöarvon sijasta, pukuun kiinnitettävä hanskan merkki. Hanska-arvot ovat: #sininen #vihreä #punainen #valkoinen, #keltainen #hopeinen hanska, jossa on kolme tasoa. ==Aiheesta muualla== *Savate Club Luokka:Kamppailulajit
Dynamoteoria

Dynamoteorian mukaan joillakin taivaankappaleilla havaittu magneettikenttä syntyy sähköä johtavan aineen virtauksesta. Dynamon toiminnalle määritellään kolme ehtoa: * Kappaleen sisässä on sähköisesti johtava fluidi osa. * Kineettistä energiaa kappaleen pyörimisestä johtuen. * Sisäinen lämmönlähde, joka ylläpitää konvektiota. Ionisoituneen tai muun sen kaltaisen sähköisen aineen virtaus synnyttää magneettikentän. Kun sähköinen aine toisaalla virtaa magneettikentän läpi, se synnyttää sähkövirtoja, jotka synnyttävät magneettikenttiä. Magneettikentät muuttavat puolestaan virtauksia. Näin syntyy mutkikas systeemi, jota sanotaan dynamoksi. Dynamo ylläpitää itse itseään. Taivaankappaleen pyöriminen järjestää magneettikentän suurelta osin kaksinapaiseksi, dipoliksi. Eri taivaankappaleiden dynamot ovat hieman erilaisia. Magneettikenttä voi syntyä sulassa metallissa, metallisessa vedyssä, varautuneissa molekyylioneissa tai ionisoituneessa sähköisessä kaasussa syntyy magneettikenttä kaasun virratessa pyörimisestä johtuvan coriolisvoiman takia. Jotta magneettikenttä voitaisiin selittää dynamoteorialla, pitäisi selittää myös virtauksia synnyttävät lämmönlähteet ja niiden jakatuminen taivaankappaleen kolmiulotteisessa rakenteessa. Täydellistä selitystä ei vielä ole, ja kaikkiin selityksiin liittyy monimutkaista matematiikkaa. Vuonna 2005 monia keskeisiä osia kyettiin mallintamaan supertietokoneella, ja ensimmäistä kertaa tulokset vastasivat havaintoja. == Eri taivaankappaileiden dynamoja == * Aurinko, Auringon magneettikenttä: ionisoitunut kaasu. Kenttä harvoin puhdas dipoli, kun pyöriminen venyttää sen spiraaliksi. * Maa, Maan magneettikenttä: sula metalli. * Mars, Marsin magneettikenttä: Nykyisellään hyvin vähäinen ja vain paikallinen, mutta on mahdollisesti aikaisemmin ollut voimakkaampi. * Jupiter, Saturnus: Metallinen vety. Voimakkaita kenttiä. * Uranus, Neptunus: paineen takia ionisoituneet vesi, metaani ja ammoniakki, kenttä huomattavasti kallellaan pyörimisakselia vastaan, eikä kulje planeetan keskipisteen kauttaTähtitieteen perusteet,Neljäs laitos, sivu 285 Neptunuksen magneettikenttä, sivu 281–283 veden hajoamine ioneiksi, sivu 229 megneettikentän iso kulma, sivu 230 metaani, ammoniakki ja vety Dynamo synnyttää magneettikenttiä myös aktiivisten galaksien ytimissä kuuman ionisoituneen kaasun kiertäessä mustan aukon ydintä tai muissa kertymäkiekoissa. Kalvoparadigma ("kalvoteoria") kuvaa dynamoa mustan aukon lähellä. == Katso myös == * Maan magneettikenttä == Lähteet == Luokka:Astrofysiikka Luokka:Sähkömagnetismi
Terapia

Terapia (lat. therapīa, , sananmukaisesti "parantaminen"Online Etymology Dictionary, Therapy) on pyrkimys korjata terveysongelma, ja se yleensä seuraa lääketieteellistä diagnoosia. Arkikielessä käsite viittaa tavallisesti psykoterapiaan tai puheterapiaan, mutta se voi joissain yhteyksissä viitata myös fysioterapiaan. Suomessa työskentelevistä terapeuteista Valviran hyväksymiä laillisia ammattihenkilöitä ovat puheterapeutit, toimintaterapeutit, fysioterapeutit sekä ravitsemusterapeutit. Näitä ammatteja ei voi harjoittaa muu kuin laillistettu ammattihenkilö. Lisäksi sekä psykoterapeuteilla että jalkaterapeuteilla on Valviran myöntämä nimikesuojattu ammattinimike. Sen sijaan esim. taide- tai musiikkiterapiaa voi tehdä ilman Valviran myöntämää laillistusta. Kirjallisuusterapiassa käytetään valmista kirjallista aineistoa ryhmämuotoisen terapian välineenä. Terapeuttisuus ryhmässä perustuu läsnäolijoiden väliseen vuorovaikutukseen, jossa jäsenten kirjoituksista annettu ja saatu palaute on keskeistä. ==Terapiamuotoja== ===Psykoanalyysi=== Psykoanalyysissä tavoitteena on, että potilas tulee tietoiseksi omista tiedostamattomista pyrkimyksistään terapeutti-potilas -dialogin myötä. Potilas saa puhua vapaasti ajatuksistaan ja mielikuvistaan terapeutille. Hänen ei tarvitse erityisesti keskittyä lapsuuden tapahtumiin, vaan lapsuuden kokemuksiin liittyvät toiveet ja pelot tulevat esiin potilaan kokemissa tunteissa analyytikkoa kohtaan. Psykoanalyysi kestää hoitona yleensä 4-7 vuotta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Väestöliiton verkkosivut terapiasta *
Rautakello

Rautakello on jyväskyläläinen yhtyemuodossa vuonna 2002 perustettu rock-yhtye. Sen ensimmäinen albumi, 1., ilmestyi 6. kesäkuuta 2003. Siltä julkaistiin singleinä kappaleet ”Rautakello” ja ”Muisto”, joista ensimmäinen on julkaistu myös Poko Rekordsin Suomirokkia 8 -kokoelmalevyllä ja jälkimmäinen vuotta myöhemmin kokoelmalevyllä Suomirokkia 9. Levy-yhtiön myötävaikutuksella yhtye pääsi myös Pahat pojat -elokuvan DVD-julkaisun mukana tulleelle bonus-CD:lle kappaleella ”Polttomerkki”. ==Demojen aikakausi== Yhtye sai alkunsa laulaja Tommi Hännisen aloitteesta tehdyistä demokappaleista. Demoa oli tarkoitus levittää ainoastaan ystäville ja tutuille. Ollikainen ja Jämsen olivat jo hyvin varhaisessa vaiheessa mukana Ollikaisen äänittäessä ja tuottaessa demoa ja Jämsenin soittaessa kitarat. Roolit sekoittuivat myöhemmin ja kaikki kolme osallistuivat lopulta sävellykseen, sovitukseen, tuotantoon ja soitantaan. Nimenä yhtyeellä oli tuolloin Kaulin. ==Levy-yhtiö haussa== Ensimmäisen demon valmistuttua kesällä 2002 kolmikko päätti leikkimielellä lähettää valmistuneita demolevyjä levy-yhtiöille, ja pian Poko Rekords ottikin yhteyttä haluten kuulla lisää. Syksyllä valmistui toinen demo ja Pokon kiinnostus säilyi, joten yhtye alkoi etsiä harjoitustiloja ja täydentää kokoonpanoa siirtyäkseen studio-yhtyeestä live-soittoon kykeneväksi oikeaksi yhtyeeksi. Myös levy-yhtiö antoi ymmärtää että ilman keikkailevaa bändiä ei sopimusta synny. Rumpuja soittamaan värvättiin Petri Honkonen, joka oli yhtyeen jäsenille tuttu rumpali Äänekosken ajoilta. Bassoa soitti ensin Ollikainen, mutta tavoitteena oli löytää joku muu soittamaan bassoa, koska Ollikainen halusi keskittyä kitaraan. Aluksi basistiksi kiinnitettiin yhtyeen vanha ystävä Tomi Kankainen Äänekoskelta, mutta hyvin pian kävi selväksi että etäisyyden ja kiireiden vuoksi Kankainen ei kerkeäisi aktiiviseen bändiharjoitteluun Jyväskylässä. Kankaisen tilalle löytyi pian Saarijärven musiikkiopiston rehtorina toiminut Timo Tikka. ==Levytys ja takaisku== Talvella yhtye allekirjoitti levytyssopimuksen Poko Rekords Oy:n kanssa ja muutti samalla nimensä Rautakelloksi levy-yhtiön pyynnöstä. Myös yhtyeen jäsenten mielestä uusi nimi oli parempi ja kuvaavampi. Keväällä 2003 valmistui levy, joka levy-yhtiön antamien tietojen mukaan menestyi keskinkertaisesti. Radiosoitto jäi kuitenkin vähäiseksi kuten myös esiintymiset vuonna 2003 (Tullikamarin klubi, Lutakko, Tullikamarin pakkahuone ja Tavastia). Vuoden 2003 lopussa kitaristi Ollikainen jäi pois yhtyeestä sulassa sovussa. Kun EMI:in kuuluva Poko Rekords sai vuoden 2004 alussa käskyn karsia pienimpiä ja heikommin menestyneitä artistejaan, yhtyeelle ilmoitettiin, ettei Pokolla ole kiinnostusta seuraavan levyn julkaisuun. == Julkaisut == === Singlet === *Rautakello (2003) *Muisto (2003) === Albumit === * == Kokoonpanot == === Nykyiset jäsenet (2003-) === * Tommi Hänninen – laulu *Markus Jämsen – kitara * Timo Tikka – basso * Petri Honkonen – rummut === Entiset jäsenet === *Sami Ollikainen – basso (2002), kitara (2002–2003), laulu *Tomi Kankainen – basso, laulu (2002) ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset hard rock -yhtyeet Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet
Trevor Pinnock

Trevor David Pinnock (s. 16. joulukuuta, 1946) on brittiläinen kapellimestari ja cembalisti. Hän on tunnettu erityisesti barokkimusiikin tulkinnoistaan. Pinnock syntyi Canterburyssä, jossa hän kävi Cathedral Choir Schoolia ja opiskeli urkujen ja cembalon soittoa Lontoossa Royal College of Musicissa. Hän teki ensiesiintymisensä Lontoossa Galliard Ensemblen kanssa Royal Festival Hallissa vuonna 1966. Vuonna 1973 hän perusti The English Concert -yhtyeen, joka on erikoistunut barokkimusiikin esittämiseen periodi-instrumenteilla. Hän jatkoi yhtyeen johtamista vuoteen 2003 saakka, jolloin seuraajaksi tuli viulisti Andrew Manze. Vuonna 1988 hän teki ensiesiintymisensä New Yorkissa johtaen Händelin oopperan Giulio Cesare. Vuosina 1991–1996 hän oli taiteellisena johtajana National Arts Centre Orchestrassa Ottawassa. Pinnockille myönnettiin CBE-kunniamerkki vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset cembalistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilho Pekkala

Vilho Ferdinand Pekkala (3. huhtikuuta 1898 Kotka – 20. lokakuuta 1974 Kotka) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Seuratasolla hän edusti Helsingin Kisa-Veikkoja, Talikkalan Tovereita ja Hallan Visaa. Pekkala joutui vuonna 1929 elinikäiseen kansainväliseen kilpailukieltoon. Suomen olympiajoukkueen palatessa Amsterdamin olympialaisista 1928 S/S Oihonna -laivalla päihtynyt Pekkala oli aiheuttanyt häiriötä laivalla ja uhkaillut muun muassa laivan kapteenia niin että hänet jouduttiin sulkemaan lopulta hyttiinsä. Myös olympiavoittaja Ville Ritola oli jouduttu sulkemaan hyttiinsä päihtymyksen ja tappeluun osallistumisen vuoksi mutta hän selvisi ilman kilpailukieltoa. Ritola poistui kuitenkin Suomesta ensimmäisellä laivalla Yhdysvaltoihin. Pekkalan kotimainen kilpailukielto päättyi 1930 ja hän osallistui vielä vapaapainin SM-kilpailuihin 1931 sijoittuen kolmanneksi mutta ulkomaille hän ei enää päässyt kilpailemaan. Olympiamitalisti Vilho Pekkalan elinikäinen kansainvälinen kilpailukielto, julkaistu Suomen Urheilutietäjät ry:n joululehdessä 2013 == Saavutuksia == * Olympiapronssia Pariisi 1924 (vapaapaini, sarja 79 kg) * Vapaapainin Suomen mestaruus vuonna 1928 == Lähteet == * * === Viittaukset === Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Väinö Ikonen (painija)

Väinö Vilhelm Johannes Ikonen (5. lokakuuta 1895 Tuusniemi – 10. helmikuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen kilpapainija ja olympiamitalisti. Väinö Ikonen voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa maailmanmestaruuden Helsingissä 1921 ja sai pronssia Pariisin 1924 olympialaisissa, joissa otteli voitot Italian Giovanni Gozzista Norjan Svend Martinsenista, Viron Anton Koolmannista ja Itävallan Adolf Herschmannista. Hän hävisi tiukat ottelut Viron Eduard Pütsepille ja Anselm Ahlforsille. Vuonna 1926 Ikonen alkoi hiljalleen vähentää kilpailuja. Seuratasolla hän edusti kilpaurallaan Helsingin Kisa-Veikkoja ja oli vuonna 1935 perustamassa Helsingin Paini-Miehet ry:tä. Hän toimi Suomen Painiliiton johtokunnassa, painituomarina muun muassa Berliinin 1936 olympialaisissa sekä Suomen painijoukkueen valmentajana ja johtajana. Yleisurheilijana Ikonen saavutti seiväshypyssä SM-pronssia 1916. == Saavutuksia == === Painissa === * Olympiapronssia Pariisi 1924 (kreikkalais- roomalainen paini, sarja 58 kg) * Maailmanmestaruus Helsinki 1921 (kärpässarja) * Pohjoismaiden mestaruus 1920 ja 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 58 kg)Virtamo, s. 276, hopeaa 1919 * Suomen mestaruus 1922 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 60 kg)Pihlaja, s. 499Virtamo, s. 277 ja 1924 (vapaapaini, sarja 56 kg)Pihlaja, s. 502 * SM-hopeaa 1921, -pronssia 1928 === Yleisurheilussa === * Seiväshypyssä SM-pronssia 1916, neljäs sija 1915 * Korkeushypyssä SM-kisojen viides sija 1915 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Stéphane Grappelli

Stéphane Grappelli (26. tammikuuta 1908 Pariisi – 1. joulukuuta 1997) oli ranskalainen jazzviulisti ja pianisti, jonka vanhemmat olivat italialaisia. Grappelli aloitti musiikin opiskelun 10-vuotiaana. Hän ryhtyi jo varhain ammattilaiseksi esiintyen pihasoittajana ja teatteriorkestereissa. Grappelli opiskeli Conservatoire de Parisissa vuosina 1924–1928 ja toimi mykkäelokuvien säestäjänä. Hän soitti pianoa Grégor and His Gregorians -orkesterissa, joka kävi kiertueella Argentiinassa 1930-luvun vaihteessa. Vuonna 1933 hän ja muut pariisilaisen Hotel Claridgen muusikot, kuten Django Reinhardt, alkoivat ”jammailla” esitysten välillä. Ryhmä levytti ensimmäisen kerran vuonna 1934 nimellä Quintette du Hot Club de Francehttp://www.redhotjazz.com/hotclubfrance.html . Yhtyeeseen kuului viulu, kolme kitaraa ja basso. Grappelli jatkoi yhteistyötään Reinhardtin kanssa tämän kuolemaan asti vuonna 1953. Vuonna 1940 Grappelli muutti Englantiin, jossa hän soitti muun muassa George Shearingin kanssa. Hän palasi sodan jälkeen Ranskaan. Reinhardtin kuoleman jälkeen hän teki satoja levytyksiä, ja esiintyi muun muassa Montreux’n ja Newportin jazzjuhlilla, Carnegie Hallissa, konserteissa, televisiossa ja kiertueilla. Levytyksiä hän teki muun muassa Yehudi Menuhinin, Oscar Petersonin, Paul Simonin ja Pink Floyd -yhtyeen kanssa kappaleella ”Wish You Were Here”. Joillakin levyillä Grappelli soittaa myös pianoa. == Lähteet == * Otavan Iso Musiikkitietosanakirja, osa 2 (Keuruu 1977) ISBN 951-1-04191-6 === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset jazzmuusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Jazzviulistit
Theban pyhä joukko

Theban pyhä joukko oli antiikin Thebassa toiminut eliittisotilasyksikkö. Joukko koostui tarkoitukseen tarkasti valituista 150 parista miesrakastajia. Plutarkhoksen mukaan thebalainen sotapäällikkö Gorgidas perusti joukon. Aluksi joukon jäseniä käytettiin muiden falangissa taistelevien sotilaiden seassa. Myöhemmin Pelopidas käytti joukkoa omana henkilökohtaisena kaartinaan. Pyhään joukkoon kuluneet hopliitit oli valittu Theban ylhäisimmistä perheistä. Se oli järjestetty siten, että miesparit, jotka olivat ystäviä elämässä ja kuolemassa, seisoivat vierekkäin. He olivat vannoneet voittavansa tai kuolevansa yhdessä, ja homoseksuaalisuus sitoi heidät lujasti yhteen. Hyökkäyksessä pyhä joukko oli vastustamaton. Pyhä joukko kukistui vuonna 338 eaa. Khaironeian taistelussa, jossa Filippos II:n johtamat makedonialaiset löivät thebalaiset. Plutarkhoksen mukaan pyhä joukko taisteli viimeiseen mieheen asti. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan sotahistoria Luokka:Homoseksuaalisuuden historia Luokka:Theba (Kreikka)
Kurt Sanderling

Kurt Sanderling (19. syyskuuta 1912 Arys, nyk. Orzysz Puolassa – 18. syyskuuta 2011 Berliini) oli saksalainen kapellimestari. Sanderling syntyi Itä- Preussissa juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Königsbergissä (nyk. Kaliningrad Venäjällä) ja Berliinissä 1922–1931. Kurt Sanderling työskenteli Berliinin kaupunginoopperassa 1931–1933. Sanderling siirtyi vuonna 1936 Neuvostoliittoon, jossa hänen setänsä asui. Sanderling alkoi työskennellä Moskovan radion sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1936, jossa teki ensiesiintymisen kapellimestarina vuonna 1937. Hän toimi Harkovan filharmonisen orkesterin johtajana 1939–1942, jonka jälkeen vuoteen 1960 hän oli yhdessä Jevgeni Mravinskin kanssa Leningradin (aik. ja nyk. Pietari) filharmonikkojen pääkapellimestarina. Sanderling toimi myös opettajana Leningradin konservatoriossa 1945–1947. Sanderling esiintyi Suomessa Leningradin filharmonikkojen ensimmäisellä Suomen vierailulla keväällä 1946. Sanderling palasi Saksaan, Neuvostoliiton Berliinin-miehitysvyöhykkeelle eli Itä-Berliiniin vuonna 1960 toimien sen sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina vuoteen 1977 saakka. Kurt Sanderling toimi myös Itä-Saksassa Sächsische Staatskapelle Dresden –orkesterin johtajana 1964–1967. Ensiesiintyminen Britanniassa tapahtui 1970 ja hänet yhdistettiin erityisesti Philharmonia- orkesteriin. Vuodesta 1977 lähtien Sanderling toimi lukuisien orkesterien vierailevana kapellimestarina ympäri maailmaa. Hän vetäytyi eläkkeelle 90-vuotiaana 2002. Kurt Sanderlingin poika on kapellimestari Thomas Sanderling. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kurt Sanderlinin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Brittiläisen imperiumin komentajat
Harjumaa

Harjumaa eli Harjun maakunta () on pohjoisin Viron maakunnista. Maakunnan pääkaupunki on Tallinna, joka on myös koko Viron pääkaupunki. Harjumaan pinta- ala on 4 326,70 km² ja väkiluku 610 468 henkilöä (1.1.2018). Harjumaa on Viron runsasväkisin ja tiheimmin asuttu maakunta. Lähes puolet (45 %) Viron väestä asuu Harjumaalla. == Talous == Maakunnan tärkeimpiä perinteisiä elinkeinoja ovat maatalous, kalastus ja kalanjalostus. Teollisuus työllistää paperi-, rakennusaine-, huonekalu-, panimo- ja elintarvikealoilla. Nykyisin myös matkailu sekä muut palvelualat työllistävät. == Maantiede == Maakunnan luonto käsittää rannikkoalangon ja liuskekivilaakion. Luonteenomaista maisemalle on klintti, joka muodostaa korkeita rantatörmiä. Maakunnassa on 34 Itämereen laskevaa jokea, joissa on myös Viron suurimmat putoukset (Keila, Jägala). Alueella on myös järviä, kuten Ülemisten, Kahalan ja Harkun järvet. Jääkausi on muovannut karsti-ilmiöitä, siirtolohkareita, kauniita rantoja, joissa on säilynyt aarniometsiä ja hakakatajikkoja. Maakunnan korkein kohta on Voosen vuori (100 m). == Kaupungit ja kunnat == Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Harjumaa koostuu 16 kunnasta, joista neljä on kaupunkeja: *Anijan kunta * Harkun kunta * Jõelähtmen kunta *Keilan kaupunki *Kiilin kunta * Kosen kunta * Kuusalun kunta * Loksan kaupunki *Lääne-Harjun kunta * Maardun kaupunki * Raasikun kunta *Raen kunta *Sakun kunta *Sauen kunta * Tallinnan kaupunki *Viimsin kunta ==Väestö== Vuonna 2011 Harjumaalla oli 552 927 asukasta, joista 341 121 (61,7 %) oli virolaisia, 173 194 (31,3 %) venäläisiä ja 37 742 (6,8 %) muita kansallisuuksia. == Hallinto ja politiikka == Valtiollisissa vaaleissa Harjumaa on jaettu neljään vaalipiiriin, joista valitaan yhteensä 43 kansanedustajaa 101-jäseniseen riigikoguun: Tallinna on jaettu kolmeen vaalipiiriin (vaalipiirit 1–3). Muu osa Harjumaasta muodostaa yhdessä Raplamaan kanssa vaalipiirin numero 4 (valimisringkond nr 4). Tiedosto:Kiviloo mõisa peahoone.jpg| Kiviloon kartano Raasikussa. Tiedosto:Laitse mõisa peahoone2, 19.saj.jpg| Laitsen kartano Sauen kunnassa. Tiedosto:Kose kirik suvi 2012.jpg| Kosen kirkko. Tiedosto:Jägala juga 22-03-2013.JPG| Jägalan vesiputous Jägala jõessa. Tiedosto:Port of Muuga.jpg|Muugan satama Tallinnan itäpuolella Suomenlahden rannikolla. Tiedosto:Vembu-Tembumaa amusement park (drone shot) (22204547668).jpg|Ilmakuva Vembu-Tembumaa -huvipuistosta Sakun kunnassa. == Lähteet == *Viron Suomen Suurlähetystön kotisivut ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *
Osmo Vänskä

Osmo Antero Vänskä (s. 28. helmikuuta 1953 Sääminki) on suomalainen Grammy- palkittu kapellimestari ja klarinettitaiteilija. ==Elämä== Vänskä aloitti muusikon uransa klarinetistina soittaen muun muassa Turun ja Helsingin kaupunginorkesterissa. Opiskeltuaan orkesterinjohtamista Sibelius-Akatemiassa hän voitti Besançon Young Conductor’s -kilpailun vuonna 1982. Vuosina 1988–2008 hän työskenteli Sinfonia Lahden eli Lahden kaupunginorkesterin ylikapellimestarina. Vuosina 1989–1993 hän toimi Crusell-viikkojen taiteellisena johtajana. Vänskä toimi myös vuosina 1993–1996 Islannin sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Vuonna 1996 hänet nimitettiin BBC Scottish Symphony Orchestran pääkapellimestariksi. Vänskä aloitti vuonna 2003 Minnesotan orkesterin pääkapellimestarina ja lopetti siellä 1. lokakuuta 2013 muusikoiden ja hallinnon välisten erimielisyyksien vuoksi. Orkesterin toiminta oli työsulun vuoksi ollut jäissä, ja kun ratkaisua ei löytynyt ja monet muusikot olivat siirtyneet muualle, Vänskä asetti aikarajan, johon mennessä ratkaisun olisi pitänyt syntyä että hän jatkaisi. Vänskä teki huhtikuussa 2014 sopimuksen orkesterin kanssa jatkosta kahdeksi vuodeksi ja aloitti toukokuussa 2014. Hän on jatkanut sen jälkeen sopimusta, mutta lopettaa vuonna 2022, jos orkesteri löytää siihen mennessä uuden johtajan.Minnesotan orkesteri etsii uutta musiikillista johtajaa – Suomalaiskapellimestari Osmo Vänskä jättää orkesterin. Ylen uutiset 7.12.2018, viitattu 7.12.2018 == Palkintoja == Vänskä sai MTV:n kulttuuripalkinnon 1991 (Tilaajille.). Lahden kaupunginhallitus myönsi hänelle 1. marraskuuta 1993 Lahti-mitalin numero 28. Vuonna 2014 Vänskä ja hänen johtamansa Minnesotan orkesteri voittivat vuoden parhaan orkesteriesityksen Grammy-palkinnon Sibeliuksen sinfonioista 1 ja 4. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Michael Anthony: Osmo Vänskä: Orchestra Builder. Kirk House Publishers. ISBN 978-1-933794-20-4 Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Olympos

Olympos tai Olympus viittaa seuraaviin: == Olympos == * Ólympos, Kreikan korkein vuori ja mytologiassa jumalten koti * Ólympos, vuori Attikassa Kreikassa * Ólympos, vuori Euboian saarella Kreikassa * Ólympos, vuori Lesboksen saarella Kreikassa * Ólympos, Kyproksen korkein vuori * Olympos, jokin noin 20 muusta vuoresta ympäri maapalloa * Ólympos, kylä ja entinen kunta Kárpathoksella Kreikassa * Ólympos, entinen kunta ja Elassónan kunnan kunnallisyksikkö Thessaliassa Kreikassa * Olympos, suomalainen tähtiyhdistys * Olympos, Dan Simmonsin romaani. * Olympos, Midnight Sun Gamesin postipeli == Olympus == * Olympus Mons, sammunut tulivuori Mars-planeetalla * Olympus, japanilainen digitaalikameroita valmistava yritys * Olympus- tietoliikennesatelliitti, Euroopan avaruusjärjestön ensimmäinen suuri tietoliikennesatelliitti * HMS Olympus (S12), Britannian Kuninkaallisen laivaston sukellusvene ==Katso myös== * Olympia * Olimpia
Värttinä

upright|pienoiskuva|Nainen kehräämässä värttinällä. Värttinä on kehräämisessä käytettävä työkalu. Se koostuu noin 30 senttimetriä pitkästä puupuikosta eli varresta, jonka toisessa päässä on paino eli kehrä. Varren yläpäässä on toisinaan koukku helpottamassa kehräämistä. Värttinän pyörivän liikkeen avulla kasvikuiduista tai karstatusta villasta saadaan yksinkertaista lankaa. Värttinäkehruu on ikivanha tapa. Arkeologiset löydöt viittaavat sen olleen käytössä jo 3000 ennen ajanlaskun alkua. Värttinällä kehrätessä kuontalosta tai lepeestä eli kuiturullasta venytetään pieni alku kiertämällä kuituja vähän yhteen suuntaan ja liitetään tämä kiinni värttinässä olevaan lankaan. Tämän jälkeen värttinä pyöräytetään samaan suuntaan kuin alussa kierretyt kuidut ja värttinä pudotetaan kädestä. Syntyy kiertoliike, joka pyörittää kuidut yhteen suuntaan kierteelle. Värttinällä kehrätessä on varottava, ettei syntynyt langankierre pääse kuontaloon. Tätä kontrolloidaan sormenpäillä. Kuiturullasta päästetään kierrettäväksi sopiva määrä kuituja, joita venytetään samalla. Venytys ja kierteen määrä sekä pyörimisnopeus muodostavat yksinkertaista lankaa. Tämä esilanka kierretään sormien ympärille, mistä lanka pyöritetään värttinän varteen. Jotkin värttinätyypit kieputtavat langan suoraan tainaksi värttinän varteen, useimmat kuitenkin vaativat erillistä varteen pyöritystä. Pyörittämällä värttinää myötäpäivään saadaan Z-kierre. Jos värttinää pyöritetään vastapäivään, saadaan S-kierrettä. Useisiin tarkoituksiin lanka täyty vielä kerrata. Kierteisyys tulee muistaa kerratessa lankaa. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Kehrääminen Luokka:Muinaiset keksinnöt
El Alamein

El Alamein (tai Al Alamayn) () on kaupunki pohjoisessa Egyptissä Välimeren rannalla. Se sijaitsee 106 km länteen Aleksandriasta ja 240 km luoteeseen Kairosta. Nykyään kaupunki toimii pääasiallisesti öljysatamana. ==Historia== El Alamein oli yksi toisen maailmansodan ratkaisupaikkoja. Kaupungin lähistöllä käytiin kaksi suurta taistelua: * El Alameinin ensimmäinen taistelu (1.–27. heinäkuuta 1942) liittoutuneet onnistuivat pysäyttämään akselivaltojen joukkojen etenemisen kohti Aleksandriaa. * El Alameinin toinen taistelu (23. lokakuuta – 3. marraskuuta 1942) liittoutuneiden joukot mursivat polttoainepulasta ja heikoista huoltoyhteyksistä kärsineiden akselivaltojen linjan ja pakottivat ne aloittamaan perääntymisen kohti Tunisiaa. Näiden taistelujen välillä käytiin etelämpänä Alam Halfan taistelu, joka oli saksalaisten viimeinen yritys tunkeutua Niilille. ==Turismi== Paikallisessa sotamuseossa on esitteillä El Alameinin taistelun ja muiden Pohjois-Afrikan taisteluiden näyttelyesineitä. Kaupungin ulkopuolella Tell el-Eisan kukkulalla on italialainen ja saksalainen sotilashautausmaa. Kansainyhteisön joukkojen sotilashautausmaa, johon on haudattu liittoutuneiden puolella taistelleet, sijaitsee myös kaupungin lähellä. Kaupungilla on runsaasti valkoisesta hiekastaan tunnettua hiekkarantaa. Kesäkaudella lämpötila vaihtelee tyypillisesti 22...30 °C ja talvikauden keskiarvo on 17 °C. == Galleria== File:El Alamein Commonwealth Denkmal.jpg| File:El Alamein Commonwealth Cemetery 11.JPG| File:El Alamein Italian memorial entrance.jpeg| File:El Alamein Deutsches Kriegsgraeberdenkmal.jpg| File:Египет48.jpg| File:Египет49.jpg| File:Египет111.jpg| File:Египет112.jpg| ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin kaupungit
JezzBall

JezzBall on tietokonepeli, jossa punavalkoiset pallot liikkuvat neliskulmaisella kentällä. Pallot pitää laittaa pienemmille alueille, jolloin alueet, joilla ei ole palloja, mustuvat. Kun 75 % koko kentästä on mustana, pääsee pelaaja seuraavalle tasolle. Ensimmäisessä tasossa on kaksi palloa ja niiden määrä kasvaa aina yhdellä joka tasossa. JezzBallin ohjelmoi Dima Pavlovski. Peli oli mukana Microsoft Entertainment Packilla vuonna 1992 ja myöhemmin myös Best of Windows Entertainment Packilla. Pelin pohjalta on tehty myös Ice Ball -niminen peli Windows Phone 7 -mobiilikäyttöjärjestelmälle ja KBounce -niminen muunnelma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jezzball.net Luokka:Windows-pelit Luokka:Vuoden 1992 videopelit
Aleksanteri I (Epeiros)

pienoiskuva|Aleksanteri I aikana lyöty raha. Aleksanteri I (noin 362 eaa. – 331/330 eaa.) oli Epeiroksen kuningas vuodesta 343 eaa./342 eaa. kuolemaansa asti. Hän oli Aleksanteri Suuren eno. Aleksanterin isä oli Epeiroksen kuningas Neoptolemos ja hänen siskonsa oli Olympias, joka meni naimisiin Makedonian kuninkaan Filippos II:n kanssa. Vuonna 336 eaa. Aleksanteri meni naimisiin Filippoksen ja Olympiaan tyttären, oman siskontyttärensä Kleopatran kanssa. Samalla kun Aleksanteri Suuri aloitti Persian valtakunnan valloituksen, sai Aleksanteri avunpyynnön Italiasta eräältä kreikkalaiselta kolonialta, joka taisteli italialaisia heimoja vastaan. Aluksi Aleksanterin sotaretki sujui hyvin, mutta pian kreikkalaiset alkoivat epäillä, että hän aikoi liittää valloituksensa omaan valtakuntaansa. Vuonna 330 eaa. tai 331 eaa. Aleksanterin joukot kukistettiin taistelussa ja hänet surmattiin. Luokka:300-luvulla eaa. syntyneet Luokka:300-luvulla eaa. kuolleet Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat Luokka:Epeiroksen kuninkaat
Itä-Virumaa

Itä-VirumaaKotimaisten kielten keskus: Viron paikannimet: suomeen mukautettu vai vironkielinen nimiasu?(ohje), viitattu 28.4.2017 eli Itä-Virun maakunta () on maakunta Koillis-Virossa, Venäjän vastaisella rajalla, Suomenlahden ja Peipsijärven välillä. Itä-Virumaan asukasluku on noin 132 736 ja pinta-ala 3 000 neliökilometriä . . Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan maakunnassa oli 97 231 venäläistä, 24 490 virolaista, 3 265 ukrainalaista, 2 720 valkovenäläistä ja 1 065 suomalaista.Maakunta poikkeaakin selvästi muista Viron maakunnista, joissa virolaiset ovat enemmistönä. Maakuntahallinnon keskus oli Jõhvi vuoden 2017 loppuun, jolloin lääninhallintoon rinnastettava, Viron hallituksen nimittäminen maaherrojen johtama valtiollinen aluehallinto lakkautettiin. Asukasluvultaan suurin kaupunki on Venäjän rajalla sijaitseva historiallinen Narva. == Maantiede == Maakunnan alue koostuu Pohjois-Viron ranta-alangosta, joka pohjoisessa päättyy jyrkkään törmärannikkoon. Sisämaassa on Koillis-Viron ylänköalue ja Alutagusen metsäalue. Pisimmät joet ovat Narvajoki, Purtse ja Pyhäjoki. Maakunnassa on noin 40 järveä sekä suoalueita. Maa- ja kallioperä koostuu runsaista luonnonvaraesiintymistä. Näitä ovat palavakivi, fosforiitti, rakennushiekka, kalkkikivi ja sinisavi. Näiden ansiosta Itä-Virumaa onkin Viron merkittävin teollisuusalue. Palavaakiveä louhitaan erityisesti Kohtla- Järven ja Kiviõlin seudulla. == Kaupungit ja kunnat == Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Itä-Virumaa koostuu kahdeksasta kunnasta, joista neljä on kaupunkeja. Ennen kuntauudistusta kaupunkeja oli viisi ja kuntia oli 15. Muutoksessa Aserin kunta siirrettiin osaksi Länsi-Virumaata sekä Avinurme ja Lohesuu Jõgevamaalle. Maakunnan kunnat ovat: Kunta Asukasluku (1.1.2018) Alutagusen kunta 4 929 Jõhvin kunta 11 645 Kohtla-Järven kaupunki 35 395 Lüganusen kunta 8 942 Narvan kaupunki 58 610 Narva-Jõesuun kaupunki 4 828 Sillamäen kaupunki 13 406 Toilan kunta 4 807 Itä-Virumaa 142 562 == Talouselämä == Maakunnan teollisuudenaloja ovat kemian-, metalli-, konepaja-, elektroniikka- ja puuteollisuus. Lisäksi maakunnassa työllistää energian tuotanto ja kuljetus. == Hallinto ja politiikka == Valtiollisissa vaaleissa Itä-Virumaa muodostaa vaalipiirin numero 7 (valimisringkond nr 7), josta valitaan 7 kansanedustajaa 101-jäseniseen riigikoguun. == Nähtävyyksiä == Nähtävyyksistä tärkeimpiä ovat Ontikan rantatörmä (56 metriä merenpinnasta), Viron korkein putous Valastessa (n. 30 m, syntynyt kuivatusojan suuhun), luonnonsuojelualueet (Kurtna, Saka-Ontika-Toila), Kuremäen nunnaluostari, Kohtla-Järven palavankiven museo, Jõhvin kirkko 1300-luvulta, Purtsen linna 1500-luvulta, Narvan linna (Hermannin linna) ja 12 kilometriä pitkä Narva- Joensuun hiekkaranta. Alueella on myös entistettyjä kartanoita puistoineen, kuten Ontikan, Illukan, Maidlan, Kukrusen ja Mäetagusen kartanot. Kuva:Valasteoja2.jpg|Valasteojan putous kesäkuun lopulla. Kuva:Valasteoja1.jpg|Valasteojan putoukselle laskeudutaan pysäköintialueelta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ida-Virumaa portaali *
Trasimenusjärven taistelu

Trasimenusjärven taistelu oli toisessa puunilaissodassa kesäkuussa 217 eaa. käyty taistelu, jossa Karthagon joukot Hannibalin johtamina kukistivat väijytykseen joutuneen konsuli Gaius Flaminiuksen johtaman roomalaisen armeijan. Flaminius ja 15 000 roomalaista sotilasta menettivät taistelussa henkensä. Ne roomalaiset, jotka eivät kaatuneet, otettiin vangiksi. Flaminius oli seurannut vihollista liian lähelle yrittäessään vetää sitä taisteluun ennen toisen konsulin johtamien apujoukkojen saapumista ja laiminlyönyt kunnollisen tiedustelun. Tappiosta seurasi paniikki Roomassa ja Fabius Maximuksen nimittäminen diktaattoriksi. Sotilaallisesti Hannibalin johtamat joukot olivat kokeneempia ja kurinalaisempia kuin Flaminiuksen. Ne koostuivat karthagolaisten lisäksi monista eri roduista ja olivat taistelleet vuosia Hispaniassa Hannibalin perheen johdolla. Roomalaisten legioonien liikkeet taistelussa olivat kömpelöitä, ja sotilaat uskoivat liiaksi henkilökohtaiseen rohkeuteen ja jääräpäisyyteen. Hannibal puolestaan oli komentajana yksi antiikin ajan kyvykkäimmistä ja taktisesti Flaminiusta etevämpi. == Lähteet == Luokka:Rooman taistelut Luokka:Karthago