EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hei me nauretaan

Hei me nauretaan (The Kentucky Fried Movie) on John Landisin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1977. Erillisistä sketseistä koostuvan episodielokuvan käsikirjoittajia ovat David Zucker, Jim Abrahams ja Jerry Zucker, joiden ZAZ-nimellä tunnettu tii­mi teki pari vuotta myöhemmin läpimurron farssikomediallaan Hei, me lennetään! (Airplane!, 1980). Tätä elokuvaa tehdessä he, samoin kuin ohjaaja John Landis, olivat vielä uransa alussa. Elokuvan sketseihin saatiin kuitenkin nimekkäitä näyttelijöitä, kuten Donald Sutherland, George Lazenby ja Bill Bixby. Elokuva syntyi samojen tekijöiden The Kentucky Fried Theater -komediaryhmän esittämien sketsien pohjalta. Ryhmä oli saanut menestystä Wisconsinin yliopiston piirissä Madisonissa, josta ZAZ-kolmikko lähti vuonna 1972 Los Angelesiin pyrkimyksenä luoda uraa Hollywoodissa. Komediaesitykset saivat länsirannikollakin suosiota ja auttoivat nuorukaisia eteenpäin elokuvabisneksessä. Suomessa The Kentucky Fried Movie sai teatteriensi-iltansa vasta kuusi vuotta valmistumisestaan, helmikuussa 1983. Se sai suomenkielisen nimensä kolme vuotta aiemmin nähdyn ZAZ-farssin tyylisesti Hei me nauretaan. Kymmenkunta muutakin Suomeen 1980-luvulla tuotua komediaelokuvaa nimettiin sittemmin samaan tyyliin, tunnetuimpana Rob Reinerin kuvitteellisesta Spinal Tap -rockyhtyeestä kertova dokumenttiparodia Hei me rokataan! (1984). Elokuvan alkuperäisnimi viittaa pikaruokaketju Kentucky Fried Chickeniin. Suomalaisnimi esiintyy ainakin DVD- julkaisun kannessa välimerkein varustettuna kirjoitusasussa Hei, me nauretaan! == Arvioita == Verkkosivusto DVD-oppaan Pekka Suorsa kirjoittaa elokuvan tarjoavan epä­ta­sais­ta, mut­ta par­haim­mil­laan rat­ki­rie­muk­kaan mau­ton­ta pa­ro­diaa tv:stä, elo­ku­vis­ta, ka­ra­te­fil­meistä, por­nos­ta ja mai­nok­sis­ta. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii elokuvaa uskomattomaksi ilotulitukseksi, josta perinteisen juonielokuvan ystävät eivät paljon kostu. Sekä Suorsa että Romano antavat elokuvalle kolme tähteä viidestä.Romano, Bello: ”Hei me nauretaan”. Video-opas 95, WSOY 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Landisin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Bernice

Bernice on naisen etunimi. Se on muunnelma kreikkalaisesta nimestä Berenike, joka merkitsee ’voiton tuojaa’. Suomessa Bernice on ollut käytössä etunimenä jo 1900-luvun alussa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan tämännimisiä naisia on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 330. Suurin osa Suomen Berniceistä on syntynyt 1940–1950-luvuilla. Bernice-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 2005. Nimipäivä on 2. joulukuuta. == Tunnettuja Bernicejä == * Bernice Pauahi Bishop (1831–1884), havaijilainen hyväntekijä * Bernice Brummer (s. 1934), suomalainen kanttori ja kuoronjohtaja * Bernice Falk Haydu (1920–2021), yhdysvaltalainen lentäjä * Bernice Lapp (1917–2010), yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti * Bernice Sundkvist (s. 1956), suomalainen teologi ja professori == Kuvitteellisia Bernicejä == * Bernice Hibbert, Julius Hibbertin vaimo televisiosarjassa Simpsonit ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Bernice (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Kookossaaren laatta

Kookossaaren laatta on pieni, mereinen litosfäärilaatta, joka sijaitsee Tyynellämerellä lähellä rannikkoa Väli-Amerikan eteläpuolella. Kookossaaren laatta on saanut nimensä Kookossaaresta, joka on ainut laatan alueella sijaitseva merkittävämpi saari. Kookossaaren laatta rajautuu koillisessa Pohjois-Amerikan ja Karibian laattoihin, etelässä Nazcalaattaan ja lännessä Tyynenmeren laattaan. Kookossaaren laatta on subduktoitumassa Meksikon ja Keski-Amerikan alle, minkä seurauksena on muodostunut useiden tuliperäisten vuorten ketjuja Meksikosta Panamaan. Kookossaaren laatan ja Pohjois-Amerikan laatan välisellä alityöntövyöhykkeellä Meksikon rannikon edustalla sijaitsee Väli-Amerikan hauta ja alityöntö saa alueella aikaan maanjäristyksiä sekä joskus myös tsunameja. Kookossaaren laatta on aikoinaan ollut osa suurempaa Farallonin laattaa, joka hajosi noin 23 miljoonaa vuotta sitten kahteen osaan Nazcalaataksi ja Kookossaaren laataksi. Sittemmin Kookossaaren laatta on hajonnut edelleen kahteen osaan muodostaen pienen Riveran laatan. == Lähteet == * Latin America & Caribbean Geographic: Cocos Plate (Tectonic) == Aiheesta muualla == * Maximilian Goetz: Cocos and Rivera Plates (Americas: Tectonics) Luokka:Mannerlaatat
Riveran laatta

Riveran laatta on hyvin pieni mereinen litosfäärilaatta, joka sijaitsee Meksikon länsirannikon edustalla Kookossaaren laatan luoteiskulmassa. Riveran laatta on irronnut aikoinaan Kookossaaren laatasta ja alkanut toimia itsenäisenä pienlaattana noin 10 miljoonaa vuotta sitten. Aiemmin kumpikin laatta on ollut osa suurempaa Farallonin laattaa.Manea, ym. 2013, s. 3 Riveran laatta subduktoituu Kookossaaren laatan tavoin koillislaidaltaan Pohjois- Amerikan laatan alle muodostaen länsilaidallaan uutta merenpohjaa Tyynellemerelle. Riveran ja Pohjois-Amerikan laattojen välinen alityöntövyöhyke muodostaa Väli-Amerikan haudan pohjoispään ja alityöntö tapahtuu noin 30 mm:n vuosivauhdilla Kookossaaren laatan alityönnön ollessa 50–90 mm vuodessa. == Lähteet == * Manea, V. C., Manea, M. & Ferrari, L., 2013: A geodynamical perspective on the subduktion of Cocos and Rivera plates beneath Mexico and Central America — Tectonophysics === Viitteet === Luokka:Mannerlaatat
Michael Thomas (amerikkalaisen jalkapallon pelaaja)

Michael William Thomas Jr. (3. maaliskuuta 1993, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on laitahyökkääjä. Thomas edustaa New Orleans Saintsia. Thomas edusti yliopistourallaan vuodet 2012–2015 Ohion osavaltionyliopistoa. Hän ei pelannut vuonna 2013. Yhteensä hän pelasi Ohio Statessa 39 ottelua, joissa vastaanotti 1602 jaardia ja teki 18 touchdownia. New Orleans Saints Thomasin 2. kierroksella varaustilaisuuden 47. pelaajana vuoden 2016 varaustilaisuudessa. Hän on pelannut Saintsisissa vuosina 2016–2020 yhteensä 70 runkosarjan ottelua, joissa on vastaanottanut 5950 jaardia ja tehnyt 32 touchdownia. Pudotuspeleissä on pelannut seitsemän ottelua, joissa on edennyt syöttöjä vastaanottamalla 566 jaardia ja tehnyt neljä touchdownia. Hänet on valittu vuosina 2017, 2018 ja 2019 Pro Bowliin ja kahtena jälkimmäisenä vuotena myös All-Pro-joukkueeseen. Saints ja Thomas solmivat heinäkuussa 2019 viisivuotisen jatkosopimuksen, jonka kokonaisarvo oli noin 100 miljoonaa dollaria. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlo Sgorlon

Carlo Sgorlon (1930 Cassacco, Udine, Italia – 2009 Udine, ItaliaSgorlon, Carlo, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 16.8.2010, viitattu 14.9.2021 ) oli italialainen kirjailija. Alkuun hänen tuotannossaan näkyi vaikutteita Franz Kafkalta, mutta sittemmin hän löysi oman äänen. Useissa romaaneissa on aiheena kotiseutu Friulia. Hän on kuvannut muun muassa Siperian rautatien rakennustöihin menneitä italialaisia, muun muassa suomennetussa teoksessa Menetettyjen jokien armeija. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Strega- palkinto 1985Sgorlon, Carlo Kirjasampo.fi, viitattu 14.9.2021 ==Suomennetut teokset== * Menetettyjen jokien armeija (L'armatà dei fiumi perduti, 1985), suom. Marja-Leena Mikkola, Helsinki: Otava 1988 ISBN 951-1-08817-3 Sarja: Otavan kirjasto: 72 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Amidratsonit

Amidratsonit ovat orgaanisia yhdisteitä. Ne voivat esiintyä kahtena tautomeerina, jotka ovat hydratsidi-imidit (R1C(=NR2)NHNHR3) ja amidihydratsonit (RC(NHR2)=NNHR3). Missä ryhmät R2 ja R3 voivat olla vetyjä tai hiilivetyryhmiä. Jos ne ovat hiilivetyryhmiä, tautomeerit eivät voi muuttua toisikseen. ==Ominaisuudet ja valmistus== Amidratsonit ovat useimmiten nesteitä tai suhteellisen matalissa lämpötiloissa sulavia kiinteitä aineita. Ne ovat heikosti emäksisiä. Amidratsonit hydrolysoituvat emäksisissä olosuhteissa karboksylaateiksi ja hydratsiineiksi, mutta happamissa olosuhteissa ne ovat stabiileja tai hydrolysoituvat vain hitaasti. Substituoimattomat yhdisteet ovat voimakkaita pelkistimiä. Amidratsonit reagoivat useiden nukleofiilien kanssa ja ovat siksi hyödyllisiä lähtöaineita useiden heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä. Amidratsonien valmistamiseen on useita tapoja. Käytetyimmät ovat hydratsiinien reaktiot iminoesterien tai nitriilien kanssa. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Eino Nousiainen

Eino Jussi Nousiainen (26. joulukuuta 1888 Sippola – 19. helmikuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, virkamies ja yritysjohtaja.Biografia-sampo: Eino Nousiainen Viitattu 14.9.2021. ==Henkilöhistoria== Nousiaisen vanhemmat olivat ratavartija, maanviljeljä Juho Nousiainen ja Maria Tarvanen ja puoliso vuodesta 1920 agronomi Katri Lempi Sarajas, aiemmin Andell. Nousiainen tuli ylioppilaaksi Helsingin maanviljelyslyseosta 1911 ja valmistui agronomiksi ja filosofian kandidaatiksi 1914. Hän oli valmistuttuaan Pellervo-Seuran ja Osuuskassojen Keskuslainarahaston piirikonsulentti, kunnes siirtyi Hankkijan palvelukseen. Hankkijan siemenosaston johtajana ja johtokunnan jäsenenä Nousiainen toimi 1919–1928, kunnes hänet valittiin vasta perustetun Valtion viljavaraston johtajaksi. Sieltä hän siirtyi toimitusjohtajaksi Karjakuntaan 1936 ja toimi tässä tehtävässä aina vuoteen 1951 asti. Nousiainen oli myös tukkuliike Vientikunta Munan johtokunnan jäsen 1923–1937 ja puheenjohtaja 1926–1937 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Nousiainen sai maanviljelysneuvoksen arvon 1943. Hän menehtyi helmikuussa 1962 liikenneonnettomuudessa, jäätyään raitiovaunun töytäisemäksi Mannerheimintiellä.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 573. Viitattu 14.9.2021.Maanviljelysneuvos Eino Nousiainen kuollut. Helsingin Sanomat, 20.2.1962, s. 5. ==Julkaisuja== * Eräitä maamme siementuotantoa ja siemenkauppaa koskevia näkökohtia, 1922. * Maataloustavarain kaupasta Suomessa: maataloustarvikkeiden ja kasvinviljelystuotteiden kauppa, 1929. Maa ja metsä -teos, 3. osa, ss. 575–602. * Vientikunta Munan kymmenvuotisesta toiminnasta, 1932. * Kotimaisen viljan hinnanmuodostuksesta, 1935. Radioesitelmä 27.5.1935. * Teurastamoliikkeiden välityspalkkioista ennen lihakaupan säännöstelyä ja nykyisin, 1941. Esitelmä 11.3.1941. * Karjakunta r.l. 1919–1943, 1944. Eino Nousiainen, Toivo Litko. * "Trettioåriga kriget" inom den lantbrukskooperativa slaktdjurshandeln, 1950. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Peter Antony

Peter Antony on kahden kirjailijaveljeksen Peter Shafferin ja Anthony Shafferin yhdessä käyttämä salanimi. Luokka:Salanimet
Call of the Wild (Powerwolfin albumi)

Call of the Wild on saksalaisen power metal -yhtyeen Powerwolfin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 16. heinäkuuta 2021. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # === CD 3 === # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Attila Dorn – laulu * Falk Maria Schlegel – urut * Charles Greywolf – kitara * Matthew Greywolf – kitara * Roel van Helden – rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 8-/10 Powerwolf Call of the Wild Viitattu 14.9.2021. * Kaaoszine: 6/10Sus siunakkoon! – Arviossa Powerwolfin uusi Call of the Wild Viitattu 14.9.2021. * Soundi: Levyarvio: Räyhäkkäästi laakista päähän – Powerwolfin semisinfoninen heavy houkuttaa yhteislauluun Viitattu 14.9.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Powerwolfin albumit
Eleanor Fortescue-Brickdale

Eleanor Fortescue-Brickdale (25. tammikuuta 1872 – 10. maaliskuuta 1945) oli englantilainen taidemaalari, joka tunnetaan maalauksistaan, kuvitustöistään ja lasimaalauksistaan. Häntä kutsutaan viimeiseksi prerafaeliittiksi. http://arthistoryproject.com/artists/eleanor-fortescue-brickdale/ http://www.britishmuseum.org/collection/term/BIOG20844 Eleanor Fortescue- Brickdale syntyi nelilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Perhe oli erittäin varakas. Täytettyään seitsemäntoista Fortescue-Brickdale pääsi Chrystal Palacen taidekouluun, jossa häntä opetti Herbert Bone. Hän pääsi kuninkaalliseen taideakatemiaan kolmannella yrityksellä vuonna 1896. Seuraavana vuonna hän sai palkinnon seinämaalauksestaan. Hänen ensimmäiset työnsä olivat näytteillä vuonna 1899. http://prabook.com/web/eleanor.fortescue- brickdale/3743079https://www.britishmuseum.org/collection/term/BIOG20844 Vuosi 1901 oli Fortescue-Brickdalelle ammatillisen menestymisen vuosi. Hän piti näyttelyn Lontoossa Dowdeswell Galleryssa, jossa oli esillä hänen 40 akvarelliaan. Ne menivät niin hyvin kaupaksi, että hän saattoi ostaa oman ateljeen. Vuodesta 1909 alkaen Fortescue-Brickdale työskenteli Alfred Tennysonin Idylls of the King -teoksen kuvittamisen parissa. Teos perustuu Kuningas Arthurin legendaan. Hän maalasi siihen liittyen 28 akvarellia ja ne olivat näytteillä vuonna 1911. Kirja julkaistiin vuonna 1913. Tämän jälkeen hän teki luultavasti kuuluisimman työnsä, Golden Book of Famous Women, joka esittelee kuuluisia naisia kautta kirjallisuuden historian, alkaen Troijan Helenasta päättyen Charles Dickensin ja George Eliotin luomiin hahmoihin. 1920- luvulla Fortescue-Brickdale työskenteli historiamaalausten parissa. Iän kertyessä hänen näkönsä alkoi heiketä ja hän maalasi nyt pienempiä töitä ja työskenteli lasimaalausten parissa. Hän kärsi halvauksesta vuonna 1938 ja kuoli vuonna 1945. Osa taidehistoriotsijoista on kutsnut Fortescue-Brickdalea viimeiseksi prerafaeliitiksi. Hän ei ollut kuitenkaan mukana heidän liikkeessään ja oli vain kymmenenvuotias kun Dante Gabriel Rossetti kuoli. Häntä kuitenkin kutsutaan viimeiseksi prerafeliitiksi, sillä maalasi heidän tyylillään.j == Lähteet== == Aiheesta muualla== * http://www.askart.com/artist/Eleanor_Fortescue_Brickdale/9000563/Eleanor_Fortescue_Brickdale.aspx Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Call of the Wild

Call of the Wild voi tarkoittaa seuraavia: * Call of the Wild, Powerfolfin albumi vuodelta 2021. * Call of the Wild, Deep Purplen kappale vuodelta 1987. * Call of the Wild, Black Sabbathin kappale vuodelta 1989. * Call of the Wild, metsästysaiheinen videopeli vuodelta 2017.
Tampereen Kiakkoradio

Tampereen Kiakkoradio on Tampereella toimiva kaupallinen radioasema. Se aloitti 1.9.2021 FUN Tampereen taajuudella.https://funtampere.fi/2021/08/30/fun-tampere-lopettaa-tilalle- nousee-tampereen-kiakkoradio/ https://www.mediamonitori.fi/index.php/uutiset/radio/2216-tampereen- kiakkoradio-aloittaa-fun-tampereen-taajuudella Tampereen Kiakkoradio on Radio SUN Oy:n aputoiminimi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Tampereen media Luokka:Vuonna 2021 perustetut radioasemat
Henrik B. Nyberg

Otto Henrik Bernhard Nyberg (10. tammikuuta 1931 Helsinki – 7. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja yritysjohtaja.Biografia-sampo: Henrik B. Nyberg Viitattu 14.9.2021. Nybergin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston kirjaston hoitaja, professori Paul Nyberg ja Anna Katharina (Karin) Lovisa Boisman ja puoliso vuodesta 1956 Anna Ingegerd Andersin. Nyberg suoritti diplomiekonomin tutkinnon Hankenissa ja työskenteli ensin Viktor Ek -yhtiössä myyjänä ja sitten Hans Palsbo -yhtiön osastopäällikkönä. Vuosina 1961–1966 hän oli Polttoaine Osuuskunnan omistaman Hiilko-yhtiön toimitusjohtaja. Tehtävään hänet palkkasi Onni Nisonen. Polttoaine Osuuskunnan omistaman G. H. H. -yhtiön, myöhemmin Aspo, toimitusjohtaja Nybergistä tuli 1966 ja 1970 yhtiön hallituksen, samoin kuin Polttoaine Osuuskunnan johtokunnan jäsen. Vuonna 1988 hänestä tuli Polttoaine Osuuskunnan toimitusjohtaja ja Aspo-yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Nyberg jatkoi vielä liikkeenjohdon operatiivisista tehtävistä eläkkeelle jäätyään yhtiön hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hänen poikansa Gustav Nyberg oli Aspon toimitusjohtaja 1999–2008 ja myöhemmin yhtiön hallituksen päätoiminen puheenjohtaja. Henrik B. Nybergillä oli useita luottamustoimia ja hänet tunnettiin erityisesti Neuvostoliiton kanssa käydyn kaupan asiantuntijana.Muistot. Henrik Nyberg. Helsingin Sanomat, 9.3.2013. (Tilaajille) Viitattu 14.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Peppiina

Peppiina on suomalainen naisen etunimi. Se on pidentymä nimestä Peppi. Peppiina on Suomessa uudehko nimi, joka on tullut käyttöön 1900-luvun jälkipuoliskolla. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 1 150–1 160 tämännimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. Peppiina-nimeä ei ole otettu almanakkaan, mutta se esiintyy Helsingin yliopiston virallisessa kissojen nimipäiväkalenterissa. Siinä Peppiinan (ja Pepin) nimipäivä on 1. huhtikuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Peppiina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Ápteran linna

Ápteran linna (), myös Ápteran linnoitus (Φρούριο Απτέρων, Froúrio Aptéron), Ápteran torni (Κούλες Απτέρας, Koúles Aptéras) ja Soúmpasiksen torni (Κούλες Σούμπαση, Koúles Soúmpasi), on linna Ápteran kylän lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Linna rakennettiin osmanivallan aikana vuosina 1867–1868 eli heti Kreetan vuoden 1866 kansannousun jälkeen. Sen rakennutti Kreetaa tuolloin hallinnut Hüseyin Avni pašša. Linnan tarkoitus oli vartioida Apokóronaksen laaksoa, joka on tärkeä kulkutie idästä Chanián suuntaan, sekä tukea läheistä Izzeddinin linnoitusta. Osmanivallan päätyttyä linna toimi Megála Choráfian eli nykyisen Ápteran kylän kouluna. Linna sijaitsee antiikin Apteran arkeologisen alueen ja Itzedínin linnoituksen välissä lähellä Soúdanlahden rantaa, noin 12 kilometriä itään Chaniásta. Se on rakennettu kukkulalle noin 170 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Linna on pohjakaavaltaan Π-kirjaimen muotoinen ja avoin pohjoissivultaan, ja siinä on kaksi pyöreää tornia, toinen kaakkois- ja toinen lounaiskulmassa. Keskellä on keskuspiha. Pääportti on itäsivulla. Rakennus on säilynyt hyvin sen melko nuoren iän vuoksi sekä siksi, ettei sitä ole juuri käytetty suurissa taisteluissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan linnat
Faneroménin luostari (Ierápetra)

Panagía (Neitsyt Maria) Faneroménin luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa noin 24 kilometriä etelään Ágios Nikólaoksesta. Luostari on munkkiluostari ja omistettu Neitsyt Marialle. Kertomuksen mukaan Faneroménin luostari on perustettu paikalle, jossa olevasta luolasta paimen löysi sinne ilmestyneen (faneroméni) Neitsyt Marian ikonin, ja johon ikoni ihmeellisellä tavalla palasi aina uudelleen ja uudelleen. Luostarin tarkkaa perustamisaikaa ei tunneta, mutta se on ollut olemassa viimeistään venetsialaisvallan aikana vuonna 1282. Oletettavasti se on perustettu saaren toisella bysanttilaisella kaudella eli vuosien 961 ja 1204 välillä. Luostarin nykyiset ydinrakennukset ovat arkkitehtuurin perusteella peräisin 1500-luvulta. Nykyisin luostari on itäisen Kreetan merkittävimpiä pyhiinvaelluskohteita, ja juhlii vuosittain 15. elokuuta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostariin kirjattiin kaksi asukasta. Luostari on rakennettu vuorenrinteeseen noin 540 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna, ja sieltä on hyvä näköala saaren pohjoisrannikolle ja Mirampéllonlahdelle. Linnoitusmainen sijainti on suojannut aikanaan merirosvoja vastaan. Luostarin pääkirkko (katholikon) on rakennettu luolaan. Kirkko on kaksilaivainen ja omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koímisi tis Theotókou) ja Elävöittävälle lähteelle (Zoodóchos Pigí). Kirkon ympärillä on myöhempiä 1800-luvulla tehtyjä luostarirakennuksia, mukaan lukien vierastalo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ierápetra Luokka:Kreetan luostarit
Gkouverniótissan luostari

Panagía (Neitsyt Maria) Gkouverniótissan luostari (myös Gouverniótissan luostari; ) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Chersónisoksen kunnassa lähellä Potamiésin kylää, noin 30 kilometriä itäkaakkoon Iraklionista. Luostari on omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle (Koímisi tis Theotókou). Gkouverniótissan luostari on perustettu venetialaisvallan aikana 1300-luvulla. Luostari ei ole enää toiminnassa, mutta sen kirkko toimii normaalina kirkkona. Luostarin kirkko on ristinmuotoinen ja varustettu kupolilla. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla, jotka ovat peräisin vuodelta 1320, ja jotka kuuluvat Kreetan merkittävimpiin kirkkomaalauksiin. Kirkon puusta kaiverrettu ikonostaasi sekä sen ikoneita on esillä Kreetan historiallisessa museossa Iraklionissa. Kirkon lisäksi luostarista on säilynyt sen keljarakennuksia pääosin 1800-luvulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Το μοναστήρι Παναγία η Γκουβερνιώτισσα. Luostarin verkkosivut. Luokka:Chersónisos Luokka:Kreetan luostarit
Izzeddinin linnoitus

Izzeddinin linnoitus (Itzedínin linnoitus; ) on osmaniaikainen linnoitus Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Soúdanlahden rannalla lähellä Ápteran ja Kalámin kyliä ja antiikin Apteran arkeologista aluetta, noin 15 kilometriä itään Chaniásta. Linnoituksen rakennutti Reouf pašša vuonna 1872 paikalle, jossa oli jo vuodesta 1646 sijainnut pieni osmanien rakennuttama torni. Linnoitus sai nimensä sulttaani Abd-ul-Azizin vanhimmasta pojasta Yusuf Izzeddinistä. Myöhemmin linnoitusta käytettiin vankilana. Elefthérios Venizélos oli vangittuna siellä vuonna 1913. Diktaattori Theódoros Págkaloksen kaudella siellä oli paljon poliittisia vankeja. Diktatuurin kukistamisen vuonna 1926 jälkeen Págkalos itse vangittiin sinne. Toisen maailmansodan aikana linnoitus toimi saksalaisten tukikohtana. Siitä tuli vankila jälleen sisällissodan aikana vuonna 1948, jonka jälkeen siellä oli vangittuna erityisesti kommunisteja. Se oli vankilana edelleen sotilasjuntan aikana, jolloin siellä oli poliittisia vankeja ideologiasta riippumatta. Vankilassa suoritettiin Kreikan viimeinen kuolemantuomion täytäntöönpano eli teloitus vuonna 1972. Linnoitus on avoinna vuosittain vain 14.–15. joulukuuta, jolloin siellä oleva Pyhälle Eleutheriokselle omistettu kirkko juhlii. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan linnat
Koudoumásin luostari

Koudoumásin Neitsyt Marian luostari (), usein vain Koudoumásin luostari (Μονή Κουδουμά, Moní Koudoumá), on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Górtynan kunnassa lähellä Stérnesin kylää. Luostari on munkkiluostari ja omistettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumiselle. Koudoumásin luostari on saattanut olla olemassa jo 1200-luvulla. Tämä tekee siitä yhden Kreetan vanhimmista. Luostarin nimen arvellaan tulevan sen Koudoumás-sukunimisestä perustajasta, mutta sen on ehdotettu tulevan myös tietynlaisesta orapihlajasta (koudoumaliá). Luostari raunioitui ja kunnostettiin uudelleen käyttöön vuonna 1870. Luostari on rakennettu Asteroúsia-vuorten etelärinteeseen saaren etelärannikolle eli Libyanmeren rannalle, ja sijaitsee noin 80 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Sijainti tekee luostarista yhden Kreetan eristyneimmistä, sillä sinne pääsee vain mutkaista 24 kilometriä pitkää hiekkatietä yli vuorten. Luostarin lähellä sijaitsee Koudoumásin ranta. Luostarin kirkko on pohjakaavaltaan ristinmuotoinen, alun perin yksilaivainen ja luolaan rakennettu. Luostarin lähellä on useita kappeleiksi muutettuja luolia. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarille kirjattiin kuusi asukasta. Luostari juhlii vuosittain 15. elokuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ιερά Μονή Κουδουμά. Luostarin verkkosivut. Luokka:Górtyna Luokka:Kreetan luostarit
Myriokéfalan luostari

Myriokéfalan luostari () eli Antifonítrian luostari (Μονή Αντιφωνήτριας, Moní Antifonítrias) on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Myriokéfalan kylässä noin 37 kilometriä lounaaseen Réthymnosta. Luostarin pääkirkko eli katholikon on bysanttilaisaikainen ja rakennettu noin vuonna 1020. Luostarin perusti tuolloin Johannes Ksenos. Luostarin muut rakennukset ovat 1700- ja 1800-luvuilta. Luostari toimi 1900-luvun alkuun saakka, mutta nykyisin siinä ei ole asukkaita. Luostarin kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli. Sen sisällä on säilynyt seinämaalauksia 1000-, 1200- ja 1300-luvuilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan bysanttilaiset kirkot Luokka:Kreetan luostarit Luokka:Réthymno
Chicagon lippu

Chicagon lippu on Chicagon kaupungin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on valkoisella taustalla kaksi vaaleansinistä raitaa, joiden välissä on neljä punaista kuusisakaraista tähteä. Lippu otettiin käyttöön vuonna 1917, ja sen suunnitteli kaupunginvaltuuston järjestämän suunnittelukilpailun voittaja Wallace Rice. Alun perin lipussa oli kaksi punaista tähteä, kolmas tähti lisättiin vuonna 1933 ja neljäs vuonna 1939. Tähdet symboloivat neljää tapahtumaa Chicagon kaupungin historiassa; Fort Dearbornin linnoituksen perustamista vuonna 1803, Chicagon suurta paloa vuonna 1871, sekä kaupungissa pidettyjä maailmannäyttelyitä vuosina 1893 ja 1933–34. Lipusta on tullut suosittu ja tunnettu kaupungin symboli, ja pohjoisamerikkalainen veksillologijärjestö NAVA valitsi sen Yhdysvaltain kaupunkien lipuista toiseksi parhaimmaksi Washingtonin kaupungin lipun jälkeen. == Aiemmat liput == == Lähteet == Lippu Luokka:Yhdysvaltain kaupunkien liput
Pyhän Georgioksen katedraali (Ierápetra)

Pyhän Georgioksen katedraali () on ortodoksinen kirkko Ierápetran kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Ierápytnan ja Siteían hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Pyhälle Georgiokselle eli Pyhälle Yrjölle. Kirkko on rakennettu vuonna 1856. Samalla paikalla on ollut varhaisempi kirkko viimeistään vuonna 1640. Nykyistä kirkkoa muutettiin ja laajennettiin vuonna 1936, ja se kunnostaminen valmistui vuonna 2000. Kirkko on kolmilaivainen ja siinä on kupoli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ierápetra Luokka:Kreetan ortodoksiset katedraalit
Pyhän Irenen luostari

Pyhän Irenen luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se on nunnaluostari ja omistettu Pyhälle Irenelle. Luostari sijaitsee siitä nimensä saaneessa Agía Eirínin kylässä noin viisi kilometriä etelään Réthymnon kaupungista Roussospítin kylään johtavan tien varressa. Se on rakennettu Vrýsinas-vuoren pohjoisrinteeseen noin 260 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Luostari on perustettu Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella eli ennen vuotta 1204. Ensimmäinen varma tieto luostarin olemassaolosta on venetsialaisvallan ajalta vuodelta 1362. Tämä tekee siitä yhden saaren vanhimmista. Se oli alun perin munkkiluostari. Turkkilaiset tuhosivat luostarin Kreetan vapaustaistelun aikaan vuonna 1867. Sen toiminta päättyi vuonna 1900. Luostarin kunnostaminen alkoi vuonna 1989 ja se valmistui jälleen käyttöön vuonna 2011. Tuolloin luostarissa oli kahdeksan nunnaa. Luostarin kunnostamisen toteutus sai Europa Nostra -palkinnon vuonna 1994. Luostarin vanha pääkirkko eli katholikon on kolmilaivainen ja osittain kaiverrettu kallioon. Se sijaitsee poikkeuksellisesti varsinaisen luostarirakennusten kokonaisuuden ulkopuolella. Varsinainen luostarirakennus muistuttaa muureineen linnoitusta. Sen sisällä ovat nuorempi Pyhän Irenen kirkko sekä Rafaelin, Nikholaksen ja Irenen kappeli, munkkien keljat, oliivinpuristamo, työpajoja ja luostarin museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan luostarit Luokka:Réthymno
Pyhän Johannes Laupiaan luostari

Pyhän Johannes Laupiaan luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Pazinóksen kylässä Akrotírin niemimaalla lähellä Chanián kansainvälistä lentoasemaa. Luostari on omistettu Johannes Laupiaalle. Pyhän Johannes Laupiaan luostari on perustettu 1500-luvulla lähellä sijaitsevan Pyhän Kolminaisuuden luostarin alaisuuteen. Kyseessä saattaa olla sama luostari, joka mainitaan venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuodelta 1637 katolisena Pyhän Georgioksen (Yrjön) luostarina. Luostari on kunnostettu vuonna 1992. Luostarirakennus muistuttaa pientä linnoitusta. Se perustuu läntiseen luostariarkkitehtuuriin, ja kreikkalaisille luostareille poikkeuksellisesti sen kirkko on keljarakennusten reunustaman keskuspihan ulkopuolella. Kirkko on yksilaivainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan luostarit
Pyhän Paavalin katedraali (Spíli)

Pyhän Paavalin katedraali () on ortodoksinen kirkko Spílin kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Lámpin, Sývritoksen ja Sfakián hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu apostoli Paavalille. Katedraali sijaitsee Spílin keskustassa päätien varrella. Sen rakentaminen alkoi vuonna 1959 ja se otettiin käyttöön vuonna 1963. Kirkko on kolmilaivainen ja siinä on kupoli. Kirkon oikea laiva on omistettu Pyhälle Isidoros Pelusionilaiselle ja vasen laiva Pyhälle Nikonille katumuksen saarnaajalle. == Lähteet == Luokka:Ágios Vasíleios Luokka:Kreetan ortodoksiset katedraalit
Washingtonin kaupungin lippu

Washingtonin kaupungin lippu on Yhdysvaltain pääkaupungin Washingtonin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on valkoisella taustalla kaksi punaista vaakaraitaa, joiden yläpuolella on kolme punaista tähteä. Sen mittasuhteet ovat 1:2. Lippu otettiin käyttöön 15. lokakuuta 1938, ja sen alkuperäinen suunnittelija oli Charles A. R. Dunn. Lipusta on tullut suosittu ja tunnettu kaupungin symboli, ja pohjoisamerikkalainen veksillologijärjestö NAVA valitsi sen Yhdysvaltain kaupunkien lipuista parhaimmaksi vuonna 2004. == Galleria == Tiedosto:COA George Washington.svg|Washingtonin suvun käyttämä vaakuna. Tiedosto:Washington, D.C. license plate, 1984-1991.png|Washingtonin autojen rekisterikilpi. Tiedosto:DC Statehood Now.jpg|Pääkaupungin osavaltiutta kannattava kyltti. == Lähteet == Lippu Luokka:Yhdysvaltain kaupunkien liput
Washingtonin lippu

Washingtonin lippu voi tarkoittaa seuraavia: * Washingtonin osavaltion lippu * Washingtonin kaupungin lippu
Pyhän Tuomaan kirkko (Ágios Thomás)

Pyhän Tuomaan kirkko () on bysanttilaisaikainen ortodoksinen kirkko sille nimensä antaneessa Ágios Thomáksen kylässä Kreetan saarella Kreikassa. Kirkko sijaitsee Ágios Thomáksen kylän keskellä noin 30 kilometriä etelään Iraklionista. Se on rakennettu keskibysanttilaisella kaudella varhaisemman varhaiskristillisen kirkon paikalle. Kirkkoa on muutettu paljon venetsialaisella kaudella. Kirkko on arkkitehtuuriltaan kolmilaivainen basilika. Sen sisäänkäynnin puolella on nartheks, joka on lisätty 1400-luvulla. Sen ja keskilaivan yhtymäkohdassa on poikkeuksellisen korkea pyöreä kupolitorni, joka sekin rakennettiin 1400-luvulla. Sivun pieni kellotorni on lisätty 1800-luvulla. Sisältä kirkko on ollut koristeltu seinämaalauksin, mutta niistä on säilynyt vain vähän. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Górtyna Luokka:Kreetan bysanttilaiset kirkot
Pyhän Tuomaan kirkko

Pyhän Tuomaan kirkko voi viitata seuraaviin kirkkoihin: * Pyhän Tuomaan kirkko, kirkko Ágios Thomáksen kylässä Kreetan saarella Kreikassa * Pyhän Tuomaan kirkko, kirkko Oulussa Suomessa * Saint Thomas Church, kirkko New Yorkissa Yhdysvalloissa * St. Tomaskyrkja, kirkko Vangin kunnassa Norjassa
Selinárin luostari

Selinárin Pyhän Georgioksen luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa lähellä Vrachásin kylää. Luostari on omistettu Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios). pienoiskuva|vasen|Luostarin kirkko. Selinárin luostari on nykyisellään suhteellisen uusi ja perustettu 1900-luvun alussa. Paikalla on kuitenkin ilmeisesti ollut luostari jo Kreetan toisella bysanttilaisella kaudella (961–1205) ja tämän jälkeen pieni 1500-luvulla rakennettu kirkko. Kerrotaan, että sen perusti Ródokselta turkkilaisvalloitusta Kreetalle paennut munkki Nikolaos löydettyään paikalta Pyhän Georgioksen ikonin. Luostari sijaitsee aivan Iraklionista Ágios Nikólaokseen johtavan EO90-valtatien vieressä, ja on rakennettu jyrkkään rinteeseen Selinárin rotkon kohdalle. Luostarirakennusten kokonaisuuteen kuuluu sen vanha, pienempi Pyhälle Georgiokselle omistettu kirkko, kaksi uudempaa 1900-luvulla rakennettua kirkkoa, jotka on omistettu Vapahtajan kasteelle (Theofánia) ja ylösnousemiselle (Anástasi), sekä muita samaan aikaan rakennettuja luostarirakennuksia. Vuoden 2011 väestönlaskennassa luostarille kirjattiin viisi asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ágios Nikólaos Luokka:Kreetan luostarit
Huckleberry Finnin seikkailut (vuoden 1993 elokuva)

Huckleberry Finnin seikkailut (The Adventures of Huck Finn) on Stephen Sommersin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1993. Mark Twainin samannimiseen romaaniin perustuvan elokuvan pääosia näyttelevät nuori Elijah Wood (Huck) ja Courtney B. Vance (Jim). Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä kehuu elokuvaa takuuvarmaksi, kauniisti kuvatuksi ja lämminhenkiseksi Disney-tuotannoksi, jossa on sopivasti ronskiutta ja jännittävyyttä. ”Herttainen nykerönenä” Elijah Wood näyttelee hänestä liikoja makeilematta. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenelokuvat Luokka:Stephen Sommersin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Mark Twain Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Laura Moisio

Laura Moisio (s. 1987 Tampere) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa Spiraali vuonna 2014. Toinen albumi Ikuinen valo (2015) oli Teosto-palkinto-ehdokas. __NOTOC__ ==Albumit== * Spiraali (Lumpeela Julkaisut, 2014) * Ikuinen valo (Ratas Music Group, 2015) * Laura Moisio (Texicalli, 2018) * Laulaa kun ei voi muutakaan (Texicalli, 2020) * Vieras maa (Texicalli, 2023) ==EP== * Hyvä päivä, (omakustanne, 2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henri Välikangas

Henri Välikangas (s. 10. kesäkuuta 1992, Pori) on porilainen näyttelijä, esiintyjä, tuottaja ja muusikko. Hän on näytellyt teattereissa ja kameran edessä sekä Suomessa että Irlannissa. Hän valmistui teatterin kandidaatiksi Trinity College Dublinista vuonna 2018. Henri on kiinnitetty näyttelijä Rakastajat-teatterissa elokuusta 2021 alkaen. Hän aloitti teatteriharrastuksensa Porin Teatterinuorissa ja Vihreässä Teatterissa. == Teatteritöitä mm. == * 2023 Rock, Ränni & Rakkaus (ohj. Tapio Kankaanpää), Rakastajat-teatteri * 2023 Henrietta-show (ohj. Asko Halonen), Rakastajat- teatteri ja Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu * 2022 KUDELMA-tanssimusikaali (ohj. & kor. Tiina Santavuo, Eveliina Lindfors), Rakastajat-teatteri ja Postpostrenefest * 2021 Alaston kaupunki -musikaali (ohj. Tapio Kankaanpää), Rakastajat-teatteri * 2021 VOOOSH! (ohj. Reetta Vehkalahti), Rakastajat- teatteri * 2020 Metroporis -huumaavan 20-luvun iltamat (ohj. Meri-Maija Näykki), Rakastajat-teatteri * 2019 My Fair Lady (ohj. Tommi Kainulainen), Porin Teatteri * 2019 Hotelli Humina (ohj. Kari Kinnaslampi), Taivallahden kesäteatteri * 2012 Kaikkea hyvää eli Annukka ja aaveet (ohj. Juha Siltanen), Rakastajat-teatteri * 2009 Koirien Kalevala (ohj. Christian Lindroos), Porin Teatteri == Kameratöitä == * 2022 Pysäyttäkää Nyqvist * 2020 I Remember * 2020 Pirjo * 2019 Roba * 2019 Elvis ja Onerva * 2018 Five Letters to the Stranger Who Will Dissect My Brain == Viitteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Keski-Amerikan vulkaaninen kaari

Keski-Amerikan vulkaaninen kaari on Keski-Amerikassa sijaitseva tulivuorten ketju, joka kulkee Tyynenmeren rannikon suuntaisesti Guatemalasta, El Salvadorin, Hondurasin, Nicaraguan ja Costa Rican halki Panaman pohjoisosiin asti. Vulkaaninen kaari on noin 1 500 kilometriä pitkä. Keski-Amerikan vulkaaninen kaari on syntynyt Karibian laatan länsiosiin, kun Kookossaaren laatta työntyy Karibian laatan alle. Kookossaaren laatta liikkuu länteen noin 22 millimetriä vuodessa. Vulkaaniseen kaareen kuuluu yli 70 holoseenin aikana purkautunutta tulivuorta. 2020-luvun alussa aktiivisimmat tulivuoret olivat Guatemalan Santa María, Pacaya ja Fuego sekä Costa Rican Arenal. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keski-Amerikka Luokka:Vulkanologia
Telemachus antarcticus

Telemachus antarcticus on triaskautisista fossiileista tunnettu esihistoriallinen siemenkasvilaji. Yleisesti havupuuna pidetty kasvi oli eteläisen Gondwanamantereen eteläosien kesävihanta puu yli 200 miljoonaa vuotta sitten. Laji on kuvattu Etelämantereelta löydettyjen fossiilisten jäänteiden perusteella. == Kuvaus == Telemachus antarcticus on ollut kesävihanta puu. Se eroaa muista suvun Telemachus lajeista enintään neljä senttimetriä pitkien käpyjensä ja niiden lyhyiden ehytlaitaisten peitinsuomujen puolesta. Puun lajituntomerkkinä käytetyt emikukinnot eli kävyt olivat munanmuotoisia ja enimmillään noin neljä senttimetriä pitkiä sekä 1,5–1,8 senttimetriä leveitä. Käpy koostui 100–120 rangan ympärille kierteisesti asettuneesta emilehden ja peitinsuomun parista, jotka olivat yhdiskasvuisia noin kaksi kolmannesta pituudestaan. Viisiliuskainen puutunut emilehti eli emisuomu kasvoi noin neljä millimetriä pitkäksi ja ehytlaitainen tukilehti eli peitinsuomu noin kolme millimetriä pitkäksi. == Luokittelu == Telemachus antarcticus on siemenkasveihin kuuluva kasvilaji. Sen suku Telemachus on yleensä luokiteltu varhaisina havupuina pidettyyn lahkoon Voltziales, mutta tarkemmista sukulaisuussuhteista muihin lahkon edustajiin on esitetty useita eriäviä näkemyksiä. == Levinneisyys == Lajin tuntomerkkinä toimivien käpyjen fossiilisia jäänteitä on löydetty Etelämantereelta yli 200 miljoonaa vuotta vanhoista triaskautisista kerrostumista. Lajin tyyppinäyte on peräisin Transarktisilla vuorilla sijaitsevilta Allan Hills -vuorilta Etelämantereen Victorianmaassa. == Lähteet == Luokka:Voltziales Luokka:Triaskauden kasvit
Telemachus elongatus

Telemachus elongatus on triaskautisista fossiileista tunnettu esihistoriallinen siemenkasvilaji. Yleisesti havupuuna pidetty kasvi oli eteläisen Gondwanamantereen eteläosien kesävihanta puu yli 200 miljoonaa vuotta sitten. Laji on kuvattu Etelä-Afrikasta löydettyjen fossiilisten jäänteiden perusteella. == Kuvaus == Telemachus elongatus on ollut kesävihanta puu. Se eroaa muista suvun Telemachus lajeista noin viisi senttimetriä pitkien käpyjensä ja niiden erittäin pitkien peitinsuomujen puolesta. Puun lajituntomerkkinä käytetyt emikukinnot eli kävyt olivat munanmuotoisia ja 4,6–5,5 senttimetriä pitkiä sekä 2–2,2 senttimetriä leveitä, mutta pitkine peitinsuomuineen neljäkin senttimetriä leveitä. Käpy koostui rangan ympärille kierteisesti asettuneista emilehden ja peitinsuomun pareista, jotka olivat yhdiskasvuisia tyveltään. Viisiliuskainen puutunut emilehti eli emisuomu jäi selvästi kolmekin senttimetriä pitkäksi kasvavaa muodoltaan pitkulaista ja laidoiltaan ehyttä tai hienohampaista tukilehteä eli peitinsuomua lyhyemmäksi. == Luokittelu == Telemachus elongatus on siemenkasveihin kuuluva kasvilaji. Sen suku Telemachus on yleensä luokiteltu varhaisina havupuina pidettyyn lahkoon Voltziales, mutta tarkemmista sukulaisuussuhteista muihin lahkon edustajiin on esitetty useita eriäviä näkemyksiä. == Levinneisyys == Lajin tuntomerkkinä toimivien käpyjen fossiilisia jäänteitä on löydetty Afrikasta Etelä-Afrikasta, Etelä-Amerikasta Argentiinasta sekä Etelämantereelta yli 200 miljoonaa vuotta vanhoista triaskautisista kerrostumista. Tuohon aikaan maa- alueet olivat osa Pangean jättiläismantereen eteläosan muodostanutta Gondwanamannerta. == Lähteet == Luokka:Voltziales Luokka:Triaskauden kasvit
Islannin parlamenttivaalit 2021

Islannin vuoden 2021 parlamenttivaalit järjestettiin 25. syyskuuta, ja niissä valittiin Alltingin 63 edustajaa seuraavaksi nelivuotiskaudeksi. Allting on maan yksikamarinen parlamentti. Vaaleissa itsenäisyyspuolue säilytti asemansa maan suurimpana puolueena ja vihreä vasemmisto koki selkeän vaalitappion. == Tausta ja vaalijärjestelmä == Islannin perustuslain mukaan maa jaetaan 6 tai 7 vaalipiiriin, joista kustakin valitaan vähintään kuusi edustajaa. Loput edustajien paikoista jaetaan vaalipiirien kesken niiden väkiluvun perusteella. Tämän lisäksi paikkamäärää vaalipiirien välillä voidaan vielä tasata. Vuoden 2021 vaaleissa paikat jakautuvat seuraavasti: Vaalipiiri Vaalipiirin paikat Tasauspaikat Yhteensä Norðvesturkjördæmi (luoteinen) 7 1 8 Norðausturkjördæmi (koillinen) 9 1 10 Suðurkjördæmi (eteläinen) 9 1 10 Suðvesturkjördæmi (lounainen) 11 2 13 Reykjavíkurkjördæmi suður (Reykjavíkin eteläinen) 9 2 11 Reykjavíkurkjördæmi norður (Reykjavíkin pohjoinen) 9 2 11 Vaaleissa ovat äänioikeutettuja kaikki vähintään 18 vuotta vaalipäivään mennessä täyttäneet Islannin kansalaiset, joilla on kotikunta Islannissa. Lain mukaan ulkomaille muuttaneet islantilaiset säilyttävät äänioikeutensa kahdeksan vuoden ajan, johon voi anoa pidennystä vaaliviranomaisilta. Ulkomailla oleskelevat ja äänioikeutensa säilyttäneet islantilaiset voivat äänestää maan suurlähetystöissä. == Tulokset == Puolue Äänet Osuus (%) Paikat Itsenäisyyspuolue 48 708 24,4 16 Edistyspuolue 34 501 17,3 13 Vihreä vasemmisto 25 114 12,6 8 Sosiaalidemokraatit 19 825 9,9 6 Kansanpuolue 17 672 8,8 6 Piraatit 17 233 8,6 6 Reformi 16 628 8,3 5 Keskusta 10 879 5,4 3 Ääniä yhteensä 203 976 Äänioikeutettuja 254 681 Hylätyt/ tyhjät 4 249 Lähde: Ensimmäisten tietojen mukaan vaaleissa olisi ensimmäistä kertaa Euroopan historiassa valittu parlamenttiin naisenemmistö, 33 naista ja 30 miestä; luoteisessa vaalipiirissä toimitetun uudelleenlaskennan myötä näin ei kuitenkaan käynyt, vaan miehiä valittiin 33 ja naisia 30. Lokakuun alussa keskustapuolueen listoilta valittu Birgir Þórarinsson ilmoitti siirtyvänsä itsenäisyyspuolueen ryhmään. Syyksi eroon Birgir kertoi niin sanotun Klaustur- tapauksen, jossa muutama keskustapuolueen ja kansanpuolueen edustaja keskusteli Klaustur-baarissa alentavaan sävyyn muun muassa naisista ja vammaisista. Keskustelut nauhoitettiin salaa ja vuodettiin sitten julkisuuteen vuonna 2018. Birgir uskoi, että keskusta olisi parantanut tapansa, mutta ilmoitti loikkauksen yhteydessä, ettei ollut havainnut muutosta. === Hallituksen muodostaminen === Itsenäisyyspuolue, vihreä vasemmisto ja edistyspuolue päätyivät neuvotteluiden jälkeen jatkamaan samalla hallituskokoonpanolla kuin ennen vaalejakin. Pääministerinä jatkaa Katrín Jakobsdóttir. == Lähteet == Luokka:Islannin vaalit Luokka:Vuoden 2021 vaalit
TMZ

TMZ on yhdysvaltalainen julkkisjuoru- ja viihdeuutissivusto. Se perustettiin marraskuussa 2005 TimeWarnerin tytäryhtiöiden AOL:n ja Telepicturesin yhteistyöllä. Nimi TMZ viittaa Los Angelesissa sijaitsevaan niin sanottuun "thirty-mile zoneen". Uutissivuston lisäksi TMZ tuottaa myös kolmea televisio- ohjelmaa, TMZ Liveä, TMZ on TV:tä ja TMZ Sportsia. Syyskuussa 2021 WarnerMedia myi sivuston Fox Corporationille 50 miljoonalla dollarilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *TMZ:n virallinen sivusto Luokka:Uutissivustot Luokka:Yhdysvaltalaiset verkkosivustot
Rise of the Triad

Rise of the Triad: Dark War on Apogee Softwaren kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu DOSille vuonna . Pelin shareware-version nimi on Rise of the Triad: The HUNT Begins. == Juoni == Erikoisagenttiryhmä nimeltään HUNT (High-risk United Nations Task Force) lähetetään San Nicolas -saarelle Kalifornian edustalle vakoilemaan vaarallista kulttia, joka toimii vanhassa luostarissa. Viholliset kuitenkin havaitsevat päähenkilöt ja estävät näitä vetäytymästä, joten nämä eivät voi muuta kuin tappaa kaikki. Pelinkehityksen varhaisessa vaiheessa Rise of the Triadista piti tulla jatko-osa Wolfenstein 3D:lle nimeltään Wolfenstein 3D II: Rise of the Triad. Tästä on muistona joidenkin aseiden ja vihollisunivormujen tyyli. == Pelaaminen == Yksinpelissä on rajallinen määrä elämiä ja pistelasku. Valittavana on viisi pelihahmoa, jotka eroavat toisistaan kestävyyden, nopeuden ja ampumatarkkuuden osalta. Pelaajan on kerättävä avaimia päästäkseen kulkemaan ovista. Kentissä voi olla monta uloskäyntiä. Maassa olevat hyppyalustat heittävät pelaajan ilmaan, jolloin tämä voi kerätä bonusesineitä tai päästä korkealla oleviin paikkoihin. Muutoin pelissä eteneminen on suoraviivaista. Pelikentissä olevaa irtaimistoa ja ikkunoita voi rikkoa. Peliengine perustuu Wolfenstein 3D:hen, ja vaikka parannuksia onkin paljon, kaikki seinät ovat edelleen pohjois-etelä- tai länsi-itä-suuntaisia. Pelaajan käytettävissä on 13 asetta. Osa ampuu luoteja, osa on erilaisia sinkoja ja loput taika-aseita. Luotiaseet ovat heikoimpia mutta niihin on rajattomasti ammuksia. Pelaaja voi kantaa yhtä aikaa kaikkia luotiaseita mutta vain yhtä muuta asetta. Pelissä on myös rajoitetun ajan vaikuttavia bonusesineitä kuten luodinkestävät liivit. Joillakin vihollisilla on erikoisia kykyjä: ne osaavat väistellä pelaajan ammuksia, yllättää tämän tekeytymällä kuolleeksi, vangita tämän verkon sisään tai varastaa tältä aseen. Pomovihollisia on neljä. Moninpeliä (COMM-BAT) voi pelata yksitoista pelaajaa yhtä aikaa. Moninpelimuotoja on yhdeksän ja niissä on säädeltäviä asetuksia. == Vastaanotto == Pelit-lehden Kaj Laaksonen antoi pelin shareware-versiolle 76 pistettä sadasta. Myöhemmin saman lehden Kimmo Veijalainen katsoi kokoversion 81 pisteen arvoiseksi. Molemmat kehuivat ääniä ja moninpeliä mutta moittivat grafiikkaa ja yksinpelin tylsyyttä. Mikrobitin Petri Teittiseltä sen sijaan heltisi shareware-versiolle 96 pistettä sadasta, eikä hän löytänyt siitä juuri muuta moitittavaa kuin helppouden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * virallinen sivusto * Rise of the Triad: The HUNT Begins MobyGamesissa * Rise of the Triad: Dark War MobyGamesissa * lähdekoodi GitHubissa Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Apogeen pelit Luokka:Ensimmäisen persoonan ammuntapelit Luokka:Toimintaseikkailupelit
Pro forma

Pro forma (latinaa, suomeksi kirjaimellisesti "muodon vuoksi") tarkoittaa yritysten tilinpäätöksissä tilannetta, jossa yrityksen kirjanpito on jälkikäteen muutettu vastaamaan tuoreen yritysjärjestelyn tai raportointitavan muutoksia. Jos yhtiö esimerkiksi tekee suuren yritysoston, voidaan pro forma -lukujen avulla laskea yrityskaupan jälkeen, millaisia uuden konsernin aikaisemmat talosluvut olisivat olleet ennen yrityskaupan toteutumista. Yrityskauppojen lisäksi pro forma -lukuja voidaan ilmoittaa esimerkiksi silloin, jos yhtiö päättää muuttaa tilikauden pituutta. == Esimerkkejä == Mediakonserni Keskisuomalaisen liikevaihto oli vuonna 2020 noin 206,8 miljoonaa euroahttps://www.keskisuomalainen.com/wp- content/uploads/2021/04/Keskisuomalainen_Oyj_vuosikertomus_2020.pdf (s. 18). Keskisuomalainen osti kesäkuussa 2021 Hämeen Sanomat -konsernin, jonka liikevaihto oli samana vuonna 17,3 miljoonaa euroa. Yrityskaupan jälkeen Keskisuomalainen kertoi edellisvuoden pro forma -liikevaihtonsa olleen 224,1 miljoonaa euroa,https://www.kauppalehti.fi/uutiset/keskisuomalainen-ostaa- hameen-sanomat-konsernin/6b0a823b-9402-47a7-8c5b-52d227031306 eli Keskisuomalaisen ja Hämeen Sanomien edellisvuoden todellisten liikevaihtojen summa. == Lähteet == Luokka:Tilinpäätösanalyysi Luokka:Kirjanpito Luokka:Latinankieliset fraasit