EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Haifan hallintoalue

Haifan hallintoalue (), joka ympäröi Haifan kaupunkia, on yksi Israelin kuudesta hallintoalueesta. Sen pinta-ala on 863 km² ja väkiluku 858 000, joista 71,27 prosenttia on juutalaisia, 18,81 prosenttia muslimiarabeja, 1,78 prosenttia arabikristittyjä ja 4,9 prosenttia luokittelemattomia. == Kaupungit == * Baqa-Jatt * Hadera * Haifa * Or Aqiva - אור עקיבא * Kirjat Atta - קריית אתא * Kirjat Bialik - קריית ביאליק * Kirjat Motzkin - קריית מוצקין * Kirjat Yam - קריית ים * Tirat Karmel - טירת כרמל * Umm al-Fahm - ام الفحم ,אום אל-פחם * Ar’ara Luokka:Israelin hallintoalueet
Ingrid Haebler

Ingrid Haebler (20. kesäkuuta 1929 – 14. toukokuuta 2023) oli itävaltalainen pianisti. Haebler syntyi Wienissä mutta kasvoi Puolassa, mistä hänen isänsä oli kotoisin. Hän syntyi aateliseen sukuun, sillä hänen isänsä oli paroni Armin von Haebler. Haebler opiskeli Salzburgin Mozarteumissa, Wienin musiikkiakatemiassa ja Geneven konservatoriossa. Hän sai lisäksi Pariisin konservatoriossa opetusta Marguerite Longilta. Haebler sai useita musiikkialan palkintoja ja vuonna 1986 Wienin kaupungin kunniamitalin. Hän toimi vuosina 1969–1971 Salzburg Mozarteumin professorina. Hän myös konsertoi ahkerasti ja esiintyi muun muassa useana kesänä Salzburgin musiikkijuhlilla. Haebler tunnettiin parhaiten Wolfgang Amadeus Mozartin pianokonserttojen tulkitsijana. Niiden lisäksi hän soitti muun muassa muiden wieniläisklassikkojen ja Franz Schubertin musiikkia pianolle. Decca Records julkaisi 2022 Haeblerin koko tuotannon yhtenä 58 CD:n kokoelmana. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
5S

5S on Japanissa kehitetty työpaikkojen organisointiin ja työmenetelmien standardointiin keskittyvä menetelmä, jonka tavoitteena on kasvattaa työn tuottavuutta. Tähän pyritään välttämällä kaikenlaista hukkaamista ja tuhlaamista, poistamalla ei-arvoa tuottavaa toimintaa, sekä parantamalla laatua ja turvallisuutta, sekä luomalla visuaalisesti miellyttävä ja tehokas työpaikka. == Osa-alueet == 5S koostuu seuraavista osa-alueista: * - lajittele (, sorteeraus). Poistetaan työpaikalta tarpeettomat tavarat. Tällä toiminnalla vapautetaan tilaa ja poistetaan rikkoontuneita tai tarpeettomia työkaluja, joita säilytetään vain siltä varalta että joku niitä joskus tarvitsisi.https://www.isixsigma.com/tools-templates/5s/practical-approach- successful-practice-5s/ * - järjestä (, systematisointi). Pyritään löytämään hyviä varastointimenetelmiä. Näitä voi olla esimerkiksi lattioiden maalaus, työpisteiden ja muiden alueiden rajaus, selkeät ja tyhjät käytävät, erilaiset säilytysmenetelmät ja roskakorit. Näiden lisäksi asioille merkitään nimilaput (värikoodit ja paikkojen merkinnät) sekä erilaiset kyltit. * - puhdista (, siivous). Työpaikan päivittäinen siivous. * - vakioi (, standardisointi). Standardoidaan työpaikan parhaat käytännöt yhdessä työntekijöiden kanssa, esimerkiksi työpisteeseen kuuluvat työkalut, kuinka usein jätteet viedään pois, siivousaikataulu, käytävien paikat jne. * - ylläpidä (, seuranta). Kun tarpeettomat tavarat on poistettu, ja niiden säilytyspaikoista on sovittu, pidetään huolta siitä että sovittuja menetelmiä noudatetaan jatkuvasti. == Läheiset käsitteet == 5S on osa Lean-käsitteitä kuten JIT (JOT), Kaizen sekä Toyotan tuotantojärjestelmä. Suomessa 5S:n sijasta käytetään usein TUTTAVAa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 5S filosofia * 5S Workplaces * 5S Workplace organization and standardisation Luokka:Japaninkieliset sanat ja sanonnat Luokka:Liiketaloustiede Luokka:Johtaminen Luokka:Laatu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Argentiinan naisten jalkapallomaajoukkue

Argentiinan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Argentiinaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Argentiinan naismaajoukkue hävisi Pekingin 2008 olympialaisissa kaikki kolme otteluaan. Kanada oli parempi maalein 1–2, Ruotsi maalein 0–1 sekä Kiina maalein 0–2. Argentiinan ainoan maalin teki Ludmila Manicler. Argentiina on osallistunut MM-kisoihin kolmasti. Vuoden 2003 kisoissa Yhdysvalloissa se hävisi Japanille 0–6, Kanadalle 0–3 ja Saksalle 1–6. Joukkueen ainoan maalin teki Saksa-ottelussa vaihtopelaajana kentälle tullut Yanina Gaitan. Vuoden 2007 MM-kisoissa Kiinassa Argentiina hävisi Saksalle 0–11, Japanille 0–1 ja Englannille 1–6. Joukkueen ainoan maalin teki Eva González. Vuoden 2019 MM-kisoissa Ranskassa Argentiina pelasi Italian kanssa tasan 0–0, hävisi Englannille 0–1 ja pelasi Skotlannin kanssa tasan 3–3 oltuaan vielä 70 minuutin kohdalla kolme maalia tappiolla. Joukkueen maalintekijät olivat Milagros Menéndez ja Florencia Bonsegundo, ja lisäksi yksi Bonsegundon laukauksesta syntynyt tilanne tuomittiin Skotlannin maalivahdin omaksi maaliksi. Kaikissa näissä MM-kisoissa joukkuetta valmensi José Carlos Borrello. Etelä-Amerikan mestaruuden Argentiina voitti vuonna 2006. Toiseksi se sijoittui Brasilian jälkeen vuosina 1995, 1998 ja 2003, ja kolmas se oli vuonna 2018 edellään Brasilia ja Chile sekä vuonna 2022 Brasilian ja Kolumbian jälkeen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Argentiinan jalkapallo
Hurrikaani Danielle

Hurrikaani Danielle oli vuoden 1998 Atlantin hurrikaanikauden neljänneksi voimakkain myrsky. Se eli harvinaisen pitkään, muuntui keskileveysasteiden matalapaineeksi ja aiheutti tuhoja vielä Isossa-Britanniassakin, varsinkin Cornwallissa. Saffirin–Simpsonin viisiportaisella hurrikaaniasteikolla se nousi voimakkaimmillaankin vain 2. luokkaan. == Hurrikaanin kehitys == Säähäiriö, josta Danielle kehittyi, oli havaittavissa Afrikan rannikolla 21. elokuuta. 24. päivänä sen arvioitiin saavuttaneen trooppisen myrskyn voiman, ja seuraavana päivänä satelliittikuvista oli nähtävissä pilvimassan keskellä selkeä silmä, joka viittasi sen kehittyneen hurrikaaniksi asti. Danielle oli varsin pienialainen: kovien tuulien alue oli halkaisijaltaan alle 150 km. Satelliittikuvista voidaan arvioida myrskyn olleen voimakkaimmillaan 26. elokuuta noin kuudelta UTC-aikaa, jolloin sen keskus oli lähes 1 300 kilometriä Karibianmeren saarilta itään. Tällöin tuulennopeus oli noin 45 m/s. Ensimmäiset lentokonemittaukset tehtiin seuraavana päivänä, ja silloin matalankeskus oli jo täyttymässä. Samaan aikaan Atlantilla riehui vielä hurrikaani Bonnie, jonka tuulennopeudet olivat samaa luokkaa mutta keskusmatala 25 hPa syvempi. Monthly Weather Review ==Tuhot == Ihmishenkien menetyksiltä vältyttiin, mutta Danielle aiheutti aineellisia vahinkoja Britteinsaarilla, mihin se saapui 6. syyskuuta. == Lähteet == Danielle
Fredrik III

Fredrik III on ollut muun muassa seuraavien hallitsijoiden nimi: *Fredrik II (1272–1337), Sisilian kuningas, käytti itsestään nimeä Fredrik III *Fredrik III Reilu (k. 1330), Saksan kuningas *Fredrik III Yksinkertainen (1341–1377), Sisilian kuningas *Fredrik III (1415–1493), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari *Fredrik III Viisas (1463–1525), Saksin vaaliruhtinas *Fredrik III (1515–1576), Pfalzin vaaliruhtinas *Fredrik III (1597–1659), Holstein-Gottorpin herttua *Fredrik III (1609–1670), Tanskan kuningas *Fredrik III (1657–1713), Preussin kuningas Fredrik I:n hallitsijanimi Brandenburgin vaaliruhtinaana *Fredrik III (1831–1888), Saksan keisarikunnan keisari.
Samuel Noah Kramer

Samuel Noah Kramer (28. syyskuuta 1897 – 26. marraskuuta 1990 https://www.goodreads.com/author/show/225831.Samuel_Noah_Kramer Philadelphia, Yhdysvallat) oli eräs maailman johtavimmista assyriologeista ja assyriologian professori Pennsylvanian yliopistossa. Hän oli erikoistunut muinaiseen sumerin kieleen ja kirjallisuuteen.http://www.nytimes.com/1990/11/27/obituaries/samuel-noah- kramer-93-dies-was-leading-authority-on-sumer.html Kramer kuoli kurkkusyöpään vuonna 1990. == Lähteet == Luokka:Assyriologit Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
David Ausubel

David Paul Ausubel (25. lokakuuta 1918 – 7. heinäkuuta 2008)http://www.davidausubel.org/ oli yhdysvaltalainen psykologi, joka tuli tunnetuksi työstään varsinkin oppimispsykologian alalta. Hän esitteli niin sanotun ennakkojäsentäjän idean vuonna 1960. Ausubel kasvoi Brooklynissä, New Yorkissa. Hän opiskeli Pennsylvanian, Columbian sekä Middlesexin yliopistoilla ja vetäytyi vuonna 1973 akateemiselta uraltaan omistaakseen aikansa psykiatrian harjoittamiselle. Ausubel julkaisi uransa aikana useampia kirjoja sekä lukuisia psykologian ja psykiatrian eri erityisaloja käsitteleviä artikkeleita. Hän lopetti psykiatrintyönsä vuonna 1994, mutta jatkoi kirjoittamista sen jälkeenkin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Jeanne Bates

Jeanne Bates (21. toukokuuta 1918 Berkeley, Kalifornia – 28. marraskuuta 2007 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Bates aloitti näyttelemisen jo varhain ollessaan San Mateo Junior Collegen opiskelijana; hän sai vuonna 1942 sopimuksen Columbia Picturesilta, mistä alkoi hänen pitkäaikainen sekä pääroolien että vähäisempien osien sarja. Kenties tunnetuimman osansa hän sai David Lynchin kauhuelokuvaklassikosta Eraserhead vuonna 1977. Bates jatkoi näyttelijänuraansa aivan vanhuusiälleen saakka: hänellä oli rooli muun muassa Mulholland Drivessa 2001. Hän oli naimisissa Lew X. Lansworthin kanssa vuodesta 1943, kunnes jäi leskeksi 1981. Hän kuoli itse 89 vuoden iässä 28. marraskuuta 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Sudanin sisällissota

Sudanissa on käyty sisällissotaa lähes sen koko itsenäisyyden ajan; yli viisikymmentä vuotta. Joskus sodat jaetaan ensimmäiseen sisällissotaan 1955–1972, ja toiseen sisällissotaan 1982–2005, usein myös todetaan sodan jatkuneen 1955–2005 yhdentoista vuoden välirauhan yli. Sisällissotia käytiin hallituksen ja Etelä-Sudanin itsenäisyyttä tai itsehallintoa ajaneiden kapinallisten välillä. Sudanin etelä- ja pohjoisosilla oli varsin erilainen tausta. Brittien siirtomaahallinnon alkuaikoina, vuoteen 1946 asti, Etelä- ja Pohjois-Sudania hallittiin erikseen. Eteläosassa elää kristittyjä ja animisteja, pohjoisessa muslimeita. Pohjoisen ja etelän välisessä konfliktissa kuoli arviolta kaksi miljoonaa ihmistä, ja neljä miljoona ihmistä joutui jättämään kotinsa. Yksi sodan julmista piirteistä oli lapsisotilaiden käyttö. Heitä arveltiin 1990-luvulla olevan noin 9 000. Osama bin Laden ja Al Qaida sekaantuivat sisällissotaan 1990-luvun alussa. == Rauhansopimus == Rauhansopimus vuodelta 2005 pääpiirteissään * Etelälle autonomia kuudeksi vuodeksi, sen jälkeen kansanäänestys * Asevoimien yhdistäminen * Öljytulojen tasajako * Valtion virkojen jako määrätyissä suhteissa * Islamilainen laki hallitsee pohjoisessa; šarian käytössä etelässä päättää vaaleilla valittu edustajisto. Sopimusta vahvistamaan maahan tuli kymmenentuhatta YK:n rauhanturvaajaa. Näiden lisäksi Sudanissa on rauhanturvaajia Darfurin kriisin takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kirkon ulkomaanapu 2007 *Sudan tribune Luokka:Afrikan valtioiden sisällissodat Luokka:Etelä-Sudanin historia Luokka:Sudanin historia
Chiara Lubich

pienoiskuva|Chiara Lubich. Chiara Lubich (22. tammikuuta 1920 Trento, Italia – 14. maaliskuuta 2008 Rocca di Papa, Italia) oli italialainen rauhan- ja ihmisoikeusaktivisti. Hänen katsotaan perustaneen 7. joulukuuta 1943 etupäässä katolisen, eri puolille maailmaa levinneen Focolare-liikkeen. Hänen alkuperäinen etunimensä oli Silvia. Lubich syntyi Trentossa. Italian fasistihallituksen aikana hänen isänsä menetti työnsä poliittisten näkemystensä takia, ja perhe vietti useita vuosia äärimmäisessä köyhyydessä. Lubichille myönnettiin vuonna 1977 Templeton-palkinto. UNESCO on palkinnut Chiara Lubichin vuosittain myöntämällään rauhankasvatuksen palkinnolla vuonna 1996. Lubich kuoli maaliskuussa 2008 kotonaan Rocca di Papan kunnassa Rooman eteläpuolella. Hänet oltiin kotiutettu roomalaisesta sairaalasta edellisenä päivänä toiveidensa mukaan. Lubich kärsi viimeiset vuotensa heikosta sydämestä.. == Lähteet == Luokka:Italialaiset henkilöt Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Pasifistit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Biowatti

L&T; Biowatti on suomalainen, Lassila & Tikanoja (L&T;) -konserniin kuuluva bioenergia-alan yhtiö. ==Historia== L&T; Biowatti on aloittanut toimintansa vuoden 1994 alussa Metsäliiton tytäryhtiönä. Vuoden 2005 alusta alkaen yhtiö siirtyi kokonaan toimivan johdon omistukseen ja 31.1.2007 alkaen yhtiö siirtyi tehdyillä osakekaupoilla L&T;:n tytäryhtiöksi. ==Liiketoiminta== L&T; Biowatin toiminta-ajatuksena on hankkia, markkinoida ja toimittaa bioenergiaa ja teollisuuden raaka-aineita asiakkailleen. Tuotteina ovat metsä- ja puunjalostusteollisuuden sivutuotteet sekä metsäpolttoaineet. L&T; Biowatin keskeiset toimialat ovat puupolttoaineiden toimitukset lämpö- ja voimalaitoksille, raaka-ainetoimitukset levy- ja selluteollisuudelle ja pellettitehtaille, toimitukset ja palvelut ympäristö- ja viherrakentamiseen, kompostointiin ja kuivikemarkkinoille sekä valtakunnalliset metsäpalvelut metsänomistajille. Metsänomistajille suunnatut metsäpalvelut ovat merkittävä osa L&T; Biowatin liiketoimintaa. Metsäpalvelujen keskeisimpiä toimintoja ovat nuoriin kasvatusmetsiin tehtävät energiaharvennukset, ensiharvennukset sekä päätehakkuualueiden latvusmassan kerääminen, kantojen nostaminen ja maanmuokkaus. 2022 L&T; Biowatti ja Neova Oy:n energiapuuliiketoiminnat yhdistettiin ja uuden yrityksen nimeksi tuli Laania Oy. ==Aiheesta muualla== * L&T; Biowatin kotisivut Luokka:Suomalaiset energiayhtiöt
TUTTAVA

TUTTAVA® (sanoista Turvallisesti tuottavat työtavat) on Jorma Saaren tekemän tutkimuksen pohjalta kehitetty järjestykseen ja siisteyteen perustuva kehittämisohjelma. Tutkimuksessa huomattiin järjestyksen ja siisteyden merkitys työpaikalle. On laskettu, että huonon järjestyksen vallitessa saattaa esineiden etsimiseen kulua kymmeniä prosentteja työajasta. Siksi Tuttavalla parannetaan ja ylläpidetään työpaikkojen järjestystä, siisteyttä, työturvallisuutta ja tuottavuutta. ==Toteutus== Työntekijöiden kanssa selvitetään millä asioilla on merkitystä turvallisuudelle ja tuottavuudelle heidän päivittäisessä toiminnassaan. Näihin asioihin liittyen sovitaan sitten yhteiset tavoitteet. Tavoitteiden perusteella mitataan niiden totetumista, ja lasketaan järjestysindeksiä. Mittaamisella saadaan palautetta, jonka perusteella voidaan keskittyä huonosti hallittuihin asioihin. ==Käyttö== Tuttavaa on sovellettu enimmäkseen teollisuudessa, mutta myös muissa organisaatioissa on siitä saatu positiivisia kokemuksia. Tuttavaa käytetään yleisesti Suomessa, kansainvälisesti on laajemmin käytössä 5S-menetelmä, jolla on samansuuntaiset tavoitteet ja pyrkimykset. ==Järjestyksen ja siisteyden edut== Parempi järjestys ja siisteys tuo muun muassa seuraavia etuja: # Tuottavuus ja laatu paranevat. Turha työ jää pois kun kaikki tarpeellinen on käyttökunnossa ja asiaankuuluvilla paikoilla. # Työmotivaatio ja viihtyvyys lisääntyvät. Työn tekeminen on miellyttävämpää ja innostavampaa kun ympäristö on järjestyksessä. # Yrityksen ulkopuolinen arvostus lisääntyy (parempi yrityskuva). # Yrityksen toimintavarmuus paranee. # Tapaturma- ja sairauspoissaolot vähenevät. Hyvä järjestys ja siisteys vähentävät tapaturmia, kuten liukastumisia, putoamisia, törmäyksiä, esineiden putoamisia ynnä muita. ==Lähteet== *Työsuojelun tietopankki, Järjestys ja siisteys Luokka:Liiketaloustiede Luokka:Johtaminen Luokka:Laatu
Miloslav Vlk

Miloslav Vlk (17. toukokuuta 1932 Lišnice, Tšekkoslovakia – 18. maaliskuuta 2017) oli tšekkiläinen roomalaiskatolisen kirkon kardinaali. Hän toimi Prahan arkkipiispana vuosina 1991–2010. Vlk haaveili jo lapsuudessaan papintyöstä, mutta maan silloiset poliittiset olot eivät mahdollistaneet hänen alan opintojaan; hänet vihittiinkin papiksi vasta Prahan kevään aikana 23. kesäkuuta 1968. Hänen vaikutusvaltansa kohottua viranomaiset riistivät häneltä vuonna 1978 oikeuden toimia pappina. Vlk vietti hiljaiseloa vuoteen 1988 saakka toimien Prahassa mm. ikkunanpesijänä. Vuodesta 1989 hän sai aloittaa kirkollisen uransa jälleen, ja jo 14. helmikuuta 1990 paavi nimitti hänet České Budějovicen piispaksi. Hän osallistui vuonna 2005 uuden paavin valintaan, ja häntä pidettiin myös itse papabilena eli eräänä todennäköisimmistä ehdokkaista uudeksi paaviksi. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue

Venäjän naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Venäjää naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Venäjän naismaajoukkue on osallistunut MM- kisoihin kahdesti ja selviytynyt molemmilla kerroilla puolivälieriin. Vuoden 1999 kisoissa Yhdysvalloissa se hävisi alkulohkossa Norjalle 1–2 mutta voitti Japanin 5–0 ja Kanadan 4–1. Puolivälierissä joukkue hävisi Kiinalle 0–2. Vuoden 2003 MM-kisoissa, jotka nekin pelattiin Yhdysvalloissa, Venäjä voitti alkulohkossa Australian 2–1 ja Ghanan 3–0 mutta hävisi Kiinalle 0–1. Puolivälierissä Venäjä hävisi Saksalle 1–7. Vuoden 2007 MM-kisojen karsintalohkossaan Venäjä sijoittui toiseksi Saksan jälkeen eikä päässyt mukaan lopputurnaukseen. Vuoden 2011 MM-kisojen karsintalohkossaan Venäjä sijoittui toiseksi Sveitsin jälkeen eikä selviytynyt jatkokarsintoihin. EM- kisoissakaan Venäjä ei ole selviytynyt puolivälieriä pidemmälle. Vuoden 1993 lopputurnaukseen se ei selviytynyt hävittyään kaksiosaisessa puolivälierässä Saksalle yhteismaalein 0–7 (ottelutulokset 0–7 ja 0–0). Vuonna 1995 puolivälierissä vastustajana oli jälleen Saksa, jolle Venäjä hävisi yhteismaalein 0–5 (ottelutulokset 0–1 ja 0–4). Vuonna 1997 pelattiin kahdeksan joukkueen lopputurnaus, jossa Venäjä jäi neljän joukkueen lohkonsa viimeiseksi. Vuoden 2001 EM-kisoissa Venäjä sijoittui alkulohkonsa kolmanneksi hävittyään kaksi ottelua ja pelattuaan Englannin kanssa tasapelin 1–1. Vuoden 2005 EM-lopputurnaukseen Venäjä ei selviytynyt jäätyään karsintalohkossaan Ranskan jälkeen toiseksi. Vuoden 2009 EM-kisoissa Venäjä hävisi Ruotsille 0–3, Englannille 2–3 ja Italialle 0–2 eikä selviytynyt alkulohkostaan jatkoon. Vuoden 2013 EM-kisoissa Venäjä hävisi Ranskalle 1–3 sekä pelasi tasapelin 1–1 niin Englantia kuin Espanjaakin vastaan. Venäjä sijoittui alkulohkossaan kolmanneksi ja joutui arvontaan jatkopaikasta toisen lohkokolmosen, Tanskan kanssa ja hävisi arvonnan. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Venäjä jäi alkulohkossaan kolmanneksi voitettuaan Italian 2–1 ja hävittyään sekä Ruotsille että Saksalle 0–2. == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Luokka:Venäjän jalkapallo
Italian naisten jalkapallomaajoukkue

Italian naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Italiaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Italian naismaajoukkue on osallistunut MM- kisoihin kolmasti. Vuoden 1991 kisoissa Kiinassa se voitti alkulohkossa Taiwanin 5–0 Carolina Moracen tehtyä hattutempun ja Nigerian 1–0 Moracen tehtyä ottelun ainoan maalin mutta hävisi Saksalle 0–2. Puolivälierissä joukkue hävisi Norjalle jatkoajan jälkeen 2–3. Vuoden 1999 MM-kisoissa Yhdysvalloissa Italia pelasi alkulohkossa Saksan kanssa tasapelin 1–1, hävisi Brasilialle 0–2 ja voitti Meksikon 2–0 mutta ei selviytynyt puolivälieriin. Joukkueen maalintekijät turnauksessa olivat Patrizia Panico (2 maalia) ja Paola Zanni (1 maali). Vuoden 2007 MM-kisojen karsintalohkossaan Italia sijoittui kolmanneksi Norjan ja Ukrainan jälkeen eikä päässyt mukaan lopputurnaukseen. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Italia voitti alkulohkossaan Australian 2–1 ja Jamaikan 5–0 sekä hävisi Brasilialle 0–1. Italia pääsi lohkovoittajana neljännesvälieriin, joissa se voitti Kiinan 2–0. Puolivälierissä Italia hävisi Alankomaille 0–2. Joukkueen maaleista Aurora Galli ja Cristiana Girelli tekivät kolme, Barbara Bonansea kaksi sekä Valentina Giacinti yhden. Joukkuetta valmensi Milena Bertolini. EM-kisoissa Italia on parhaimmillaan sijoittunut toiseksi. Vuonna 1984 se hävisi välierissä Ruotsille eikä silloin pelattu pronssiottelua. Vuonna 1987 Italia voitti pronssiottelussa Englannin 2–1. Vuonna 1989 joukkue hävisi pronssiottelussa Ruotsille jatkoajan jälkeen 1–2 ja vuonna 1991 Tanskalle varsinaisella peliajalla 1–2. Vuonna 1993 Italia pääsi finaaliin, jossa se hävisi Norjalle 0–1. Vuonna 1995 Italian tie katkesi puolivälieriin. Vuonna 1997 Italia pääsi jälleen finaaliin, jossa Saksa oli parempi maalein 0–2. Vuosien 2001 ja 2005 EM-kisoissa Italia ei selviytynyt jatkoon alkulohkoistaan kahdeksan joukkueen lopputurnauksessa. Vuoden 2009 EM-turnauksessa, johon osallistui 12 joukkuetta, voitti Italia alkulohkossaan Englannin 2–1 ja Venäjän 2–0 sekä hävisi Ruotsille 0–2. Italia selviytyi puolivälieriin, joissa se hävisi Saksalle 1–2. Vuoden 2013 EM-kisoissa Italia selviytyi alkulohkostaan kakkosena jatkoon pelattuaan Suomen kanssa tasan 0–0, voitettuaan Tanskan 2–1 sekä hävittyään emäntämaa Ruotsille 1–3. Puolivälierissä Italia hävisi Saksalle 0–1. Vuoden 2017 EM-kisoissa Italia jäi alkulohkoon hävittyään sekä Venäjälle että Saksalle 1–2 ja voitettuaan Ruotsin 3–2. Italia on myös voittanut epävirallisen Euroopan-mestaruuden vuonna 1969 ja päässyt epävirallisten maailmanmestaruuskisojen finaaliin 1970. == Arvokisat == === Maailmanmestaruuskilpailut === * 1991 – Puolivälierät * 1995 – Ei selviytynyt karsinnoista * 1999 – Alkulohko * 2003 – 2015 – Ei selviytynyt karsinnoista * 2019 – Puolivälierät === Euroopan–mestaruuskilpailut === * 1984 – Välierät * 1987 – Pronssi * 1989 – Neljäs sija * 1991 – Neljäs sija * 1993 – Hopea * 1995 – Puolivälierät * 1997 – Hopea * 2001 – Alkulohko * 2005 – Alkulohko * 2009 – Puolivälierät * 2013 – Puolivälierät * 2017 – Alkulohko == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Naisten maajoukkue
Phalanx CIWS

Phalanx CIWS (lyhenne sanoista Close-In Weapon System) on erityisesti Yhdysvaltain laivaston käytössä oleva automaattinen ohjuksentorjuntajärjestelmä, joka on osa kaikkien Yhdysvaltain pintasotalaivojen ilmapuolustusta. General Dynamics Corporationin suunnittelemaa, nykyisin Raytheon Companyn valmistamaa järjestelmää kokeiltiin ensimmäisen kerran vuonna 1973 USS Kingissä, ja vuonna 1980 lentotukialus USS Coral Sea oli ensimmäinen alus johon järjestelmä asennettiin pysyväiskäyttöön. Phalanx on myös useiden muiden maiden, muun muassa Ranskan, Saksan ja Italian käytössä. ==Phalanxin toiminta== Phalanx suunniteltiin tuhoamaan laivoja uhkaavia ohjuksia, helikoptereita sekä hävittäjiä. Phalanxin kantomatka on suunnittelukriteeriensä vuoksi varsin lyhyt (noin 9 km) nykyaikaisten merimaaliohjuksien kantamiin verrattuna. Aseen tykkilavetti liikkuu suurella nopeudella ja tarkkuudella. Phalanxin erityisen hyvä puoli on, ettei se tarvitse toimiakseen kuin sähköä ja kylmää vettä elektroniikkansa jäähdyttämiseen. Näin ollen järjestelmä on helppo asentaa esimerkiksi huoltoaluksiin, joilta puuttuvat taistelualusten monimutkaisempien asejärjestelmien vaatimat taistelunjohtojärjestelmät. Phalanx voi toimia täysin itsenäisesti, riippumatta aluksen muista toiminnoista. ===Tutkajärjestelmä=== Phalanxissa on kaksi tutkajärjestelmää, jotka yhdessä etsivät kohteen. Ensimmäinen järjestelmä (valkoisen tutkakuvun yläosassa) on etsintätutka, joka etsii kohteita laajalta alueelta. Se seuraa etäisyyksiä, nopeutta, matkaa, korkeutta ja suuntaa. Kun se on havainnut kohteen se syöttää tiedot tietokoneelle, joka kääntää tornin kohteeseen päin. Tämän jälkeen järjestelmän hallinta siirtyy toisen tutkan haltuun. Sen kattavuus on huomattavasti pienempi kuin edeltävän, mutta se on huomattavasti tarkempi. Järjestelmä arvioi, milloin kohde on ampumamatkan päässä ja joko avaa tulen automaattisesti tai joku miehistön jäsen hoitaa sen manuaalisesti. ===Aseistus ja ammukset=== Phalanx CIWS on varustettu useista yhdysvaltalaista alkuperää olevista hävittäjälentokoneista tutulla Gatling-tyyppisellä 20 millimetrin M61 Vulcan -konetykillä, joka Phalanxin mallista riippuen ampuu 3 000 – 4 500 laukausta minuutissa 60–100 laukauksen sarjoissa. Ammuksia Phalanxin rumpulippaaseen mahtuu 1 550 ja niiden lähtönopeus on noin 1 100 m/s. Köyhdytetystä uraanista valmistetut alikaliiperiammukset on suunniteltu läpäisemään ja räjäyttämään kohti tulevan ohjuksen taistelukärki. Phalanxissa on kaksi ammusvyöjärjestelmää. Ensimmäinen kuljettaa ammukset lippaasta aseeseen, toinen vie hylsyt ja laukeamattomat ammukset takaisin lippaaseen. ==Samankaltaisia järjestelmiä== *AK-630, venäläinen lähipuolustusjärjestelmä *Goalkeeper CIWS, hollantilaisvalmisteinen, muun muassa Ison-Britannian laivaston käyttämä järjestelmä *SeaRAM, yhdysvaltalainen ohjuspohjainen lähipuolustusjärjestelmä ==Aiheesta muualla== *Järjestelmän valmistajan Raytheon Companyn tuotesivu (englanniksi). Luokka:Ohjuspuolustus sv:M61 Vulcan#Phalanx CIWS
Me olemme myöhäiset

Me olemme myöhäiset on rautalankametalliyhtye Viikatteen single vuonna 2007 julkaistulta albumilta Marraskuun lauluja II. == Kappaleet == # # Luokka:Viikatteen kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet
Christine Feehan

Christine Feehan (s. Kalifornia, USA) on yhdysvaltalainen viihdekirjailija, joka kirjoittaa pääasiassa paranormaalia romantiikkaa. Feehan on kirjoittanut yli 30 kirjaa, jotka ovat voittaneet paranormaalin tai romanttisen kirjallisuuden sektorin palkintoja, sekä saaneet eri palkintoehdokkuuksia. Myös kirjailija itse on palkittu kunniamaininnoilla. Feehanin kirjat ovat yltäneet useille bestseller-listoille. Kirjoja on painettu eri kielille ja eri formaateissa, ja niistä on tehty myös manga-sarjakuvaa. Chistine Feehanin perheeseen kuuluu puoliso Richard Feehan ja yksitoista lasta. ==Bibliografia== ===Dark-sarja=== * Dark Prince (1999) * Dark Desire (1999) * Dark Gold (2000) * Dark Magic (2000) * Dark Challenge (2000) * Dark Fire (2001) * Dark Dream (After Twilight-antologia 2001) * Dark Legend (2002) * Dark Guardian (2002) * Dark Symphony (2003) * Dark Descent (The Only One-antologia 2003) * Dark Melody (2003) * Dark Destiny (2004) * Dark Hunger (Hot Blooded-antologia 2004) * Dark Secret (2005) * Dark Demon (2006) * Dark Celebration (2006) * Dark Possession (2007) * Dark Curse (2008) * Dark Slayer (2009) * Dark Peril (08/2010) * Dark Predator (2011) ===Ghost Walkers-sarja=== * Shadow Game (2003) * Mind Game (2004) * Night Game (2005) * Conspiracy Game (2006) * Deadly Game (2007) * Predatory Game (2008) * Murder Game (2008) * Street Game (2010) * Ruthless Game (2011) ===Drake Sisters-sarja=== * Magic in the Wind (Lover Beware-antologia 2003, myös itsenäisenä 2005) * The Twilight Before Christmas (2003) * Oceans of Fire (2005) * Dangerous Tides (2006) * Safe Harbor (2007) * Turbulent Sea (2008) * Hidden Current (2009) * Sea Storm (Magic in the Wind & Oceans of Fire samoissa kansissa, 11/10) ===Sisters of the Heart-sarja=== * Water Bound (07/2010) * Spirit Bound (2011) ===Leopard- sarja=== * The Awakening (Fantasy-antologia 2002) * Wild Rain (2004) * Fever (2006, ed. mainitut kaksi teosta yksissä kansissa) * Burning Wild (2009) * Wild Fire (2010) * TBA (2011) ===Itsenäiset teokset=== * The Scarletti Curse (2001) * After the Music (A Very Gothic Christmas-antologia 2001) * Lair of the Lion (2002) * Rocky Mountain Miracle (The Shadows of Christmas Past- antologia 2004) * The Twilight Before Christmas (2003) * The Wicked and the Wondrous (After the Music & The Twilight Before Christmas yksissä kansissa 2004) * A Christine Feehan Holiday Treasury (After The Music, The Twilight Before Christmas and Rocky Mountain Miracle yksissä kansissa 2006) ==Lähteet== *Cristine Feehanin biografia ==Aiheesta muualla== *Christine Feehanin kotisivut *Christine Feehanin MySpace-sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Aira Suomela

Aira Elina Suomela (17. joulukuuta 1935 Reisjärvi – 9. toukokuuta 2022)Patentti- ja rekisterihallitus: Suomelan Renkitupa. Kaupparekisteriote 6.8.2022. oli suomalainen posliininmaalaustaiteilija, -opettaja ja alan vaikuttaja. Suomela toimii vuonna 1968 perustetun Suomen posliininmaalaajat ry:n puheenjohtajana ja usealla kielellä julkaistavan, maailman toiseksi suurimman alan harrastajien julkaisun, Posliini Plus -lehden (ilmestyi aiemmin nimillä Posliininmaalaus ja keramiikka sekä Skandinavian Posliininmaalaus), päätoimittajana vuodesta 1985. Hän on ollut myös kehittämässä alan opetusta jo 1970-luvulta saakka, tuolloin pääkaupunkiseudulla vaikuttaessaan, kohti virallista 4-vuotista ammattitutkintoa. Suomela on posliininmaalauksen kansallisesti tärkeimmän vuosittaisen tapahtuman, vuodesta 1995 järjestetyn Reisjärven posliinikesän, perustaja. Vuosittain vietettävä tapahtuma tuo Reisjärvelle kansainvälisiä alan opettajia sekä satoja harrastajia ja taitajia ja sitä pidetään myös merkittävänä alan opettajien jatkokouluttautumispaikkana. Tapahtumassa on vieraillut useita nimekkäitä alan ammattilaisia ja taiteilijoita sekä Suomesta että maailmalta, kuten Kimmo Pälikkö, japanilaiset Yumiko Okamura ja Mario Watanabe, venäläiset Juri Schgirov, Ljubov Tsvetkova ja Sergei Sokolov, saksalaiset Wolfram Leonhardi ja Andreas Knobl sekä norjalaiset Eva Ihle ja Thanh Duc Hong. == Kirjallinen tuotanto == * (Tuuli Markkulan ja Liisa Teirisalon kanssa), Posliininmaalaus harrastuksena. WSOY, Juva, 1981, ISBN 951-0-10670-4 * (Maria Teresa Borrellin ja Donatella Viggianin kanssa), Trompe l'oeil, kaunista silmänlumetta posliinille. Sinooperi, Vantaa, 1992 ISBN 952-9732-01-5 * (Aini Koiviston kanssa), Elämä on kaunis = Das Leben ist Schön. Handmade, Vantaa, 1993, ISBN 952-9722-06-0 * Posliininmaalaus tänään = Porcelain painting today. Ajatus, Helsinki, 1996, ISBN 951-9440-44-5 * Posliininen kahvikuppi = Porcelain coffee cups. Suomelan renkitupa, Reisjärvi, 2005, ISBN 952-91-9679-2 * Posliininen maljakko = A Porcelain vases. Maljakkokirja 2006. Suomelan renkitupa, Reisjärvi, 2007 ISBN 978-952-92-1532-4 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taiteilijat (soveltavat taiteet) Luokka:Posliinimaalarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lauri Heino

Lauri Aleksanteri Heino (24. elokuuta 1918 Somero - 3\. helmikuuta 2001 Somero) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari. Sotilasarvoltaan hän oli ylikersantti.Hurmerinta, Viitanen 2004: 81. Heino palveli jatkosodassa panssarivaunun kuljettajana Panssariprikaatissa, ensin T-26-vaunun ja myöhemmin T-34-vaunun ajajana. Hänen ansioihin luetaan useiden vihollispanssarivaunujen pelastaminen Panssariprikaatin käyttöön, mukaan lukien prikaatin ensimmäinen T-34-vaunu. Heino nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi Panssaripataljoonan komentajan, everstiluutnantti Sven Björkmanin tekemän nimitysesityksen ja kenraalimajuri Taavetti Laatikaisen ja kenraalimajuri Ruben Laguksen puollon perusteella. Nimitys tapahtui 21. marraskuuta 1943 numerolla 123. Nimitysperusteluissa mainitaan muun muassa osallistuminen taisteluihin suurta henkilökohtaista rohkeutta osoittaen sekä vihollisvaunujen evakuointi omaan käyttöön. Myöhemmin Heino kunnostautui muun muassa Talin–Ihantalan taistelussa. Sodan jälkeen Heino toimi liikkeenharjoittajana.Hurmerinta, Viitanen 2004: 81–82. Hän osallistui myös Someron kunnallispolitiikkaan Someron kunnavaltuuston jäsenenä vuosina 1965–1968. Lauri Heino kuoli vuonna 2001. Hänet on haudattu Someron uudelle hautausmaalle. == Lähteet == * * http://www.mannerheim- ristinritarit.fi/ritarit?xmid=21 === Viitteet === == Kirjallisuutta == * Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Someron kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Soudun maailmanmestaruuskilpailut

Soudun maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin ensimmäisen kerran vuonna 1962. Aluksi ne järjestettiin joka neljäs vuosi, mutta vuodesta 1974 lähtien kisat on järjestetty joka vuosi olympiavuosia lukuun ottamatta. Vuodesta 1996 lähtien on olympiavuosina järjestetty maailmanmestaruuskilpailut niille soutuluokille, jotka eivät kuulu olympiaohjelmaan. Suomessa soudun maailmanmestaruuskilpailut on järjestetty kerran, vuonna 1995 Tampereen Kaukajärvellä.http://www.worldrowing.com/events/results#world- championships&201 == Kilpailupaikat == Numero Vuosi Kaupunki Maa Kisapaikka Ajankohta 1 1962 Luzern Sveitsi Rotsee 2 1966 Bled Jugoslavia 3 1970 St. Catharines Kanada 4 1974 Luzern Sveitsi Rotsee 5 1975 Nottingham Yhdistynyt kuningaskunta Holme Pierrepont 6 1976 Villach Itävalta 7 1977 Amsterdam Alankomaat Bosbaan 8 1978 Hamilton Uusi-Seelanti Lake Karapiro 9 1979 Bled Jugoslavia 10 1980 Hazewinkel Belgia 11 1981 München Länsi-Saksa 12 1982 Luzern Sveitsi Rotsee 13 1983 Duisburg Länsi-Saksa Regattabahn Duisburg 14 1984 Montreal Kanada 15 1985 Mechelen Belgia Regattastrecke Hazewinkel 16 1986 Nottingham Yhdistynyt kuningaskunta Holme Pierrepont 17 1987 Kööpenhamina Tanska Bagsvaerd-See 18 1988 Milano Italia 19 1989 Bled Jugoslavia 20 1990 Tasmania Australia Lake Barrington 10.–11. huhtikuuta 21 1991 Wien Itävalta Neue Donau 24.–25. elokuuta 22 1992 Montreal Kanada 23 1993 Račice Tšekki Ruderkanal Račice 8.–9. toukokuuta 24 1994 Indianapolis Yhdysvallat Eagle Creek 17.–18. syyskuuta 25 1995 Tampere Suomi Kaukajärvi 25.–27. elokuuta 26 1996 Motherwell Yhdistynyt kuningaskunta Strathclyde Country Park 5.–11. elokuuta 27 1997 Aiguebelette Ranska Lac d'Aiguebelette 31. elokuuta – 7. syyskuuta 28 1998 Köln Saksa Fühlinger See 6.–13. syyskuuta 29 1999 St. Catherines Kanada 22.–29. elokuuta 30 2000 Zagreb Kroatia Jarun-See 1.–6. elokuuta 31 2001 Luzern Sveitsi Rotsee 19.–26. elokuuta 32 2002 Sevilla Espanja Guadalquivir 15.–22. syyskuuta 33 2003 Milano Italia Idroscalo 24.–31. elokuuta 34 2004 Banyoles Espanja Banyoles-See 27. heinäkuuta – 1. elokuuta 35 2005 Gifu, Nagoya Japani 28. elokuuta - 4. syyskuuta 36 2006 Eton Yhdistynyt kuningaskunta Dorney Lake 20.–27. elokuuta 37 2007 München Saksa Regattastrecke Oberschleißheim 26. elokuuta – 2. syyskuuta 38 2008 Ottensheim Itävalta Donau-Nebenarm 22.–27. heinäkuuta 39 2009 Poznań Puola Jezioro Maltańskie 23.–30. elokuuta 40 2010 Hamilton Uusi-Seelanti Lake Karapiro 41 2011 Bled Slovenia 42 2012 Plovdiv Bulgaria 43 2013 Chungju Etelä-Korea 44 2014 Amsterdam Alankomaat 24.–31. elokuuta 45 2015 Aiguebelette-le-Lac Ranska Lac d'Aiguebelette 30. elokuuta – 6. syyskuuta 46 2016 Rotterdam Alankomaat 47 2017 Sarasota Yhdysvallat 48 2018 Plovdiv Bulgaria 49 2019 Ottensheim Itävalta == Lähteet == * World Championships worldrowing.com === Viitteet === *
Telkku.com

Telkku on iltalehti.fi:n alla toimiva sivusto. Se on Suomen suurin netissä oleva tv-ohjelmaopas ja yksi maan suosituimmista verkkosivustoista. Palvelusta löytyvät yleisimpien ilmais- ja maksukanavien ohjelmatiedot, elokuva-arvioita ja ohjelmasuosituksia. Vuosina 2007–2009 palvelu oli Taloustutkimus Oy:n tutkimusten mukaan Suomen viiden arvostetuimman verkkobrändin joukossa. Telkku tunnettiin aikaisemmin nimellä Telkku.com, mutta pian Iltalehden alle siirtymisen jälkeen (2020) tippui .com-pääte nimestä pois. == Palvelun ominaisuudet == === Sivusto === Palvelu tarjoaa käyttäjilleen maksutta suosituimpien ilmais- ja maksutelevisiokanavien ohjelmatiedot. Kirjautuneena palveluun käyttäjät voivat myös korostaa ohjelmakartalta suosikkejaan, osallistua sivustolla käytäviin ohjelmakeskusteluihin ja lisätä sekä elokuvista että televisio-ohjelmista omia arvioitaan. Palvelun ainoa maksullinen ominaisuus oli verkkotallennusdigiboksi Nauhuri, jonka toiminta päättyi heinäkuussa 2015 muuttuneen tekijänoikeuslainsäädännön takia. Telkun ohjelmakartasta palvelun käyttäjä saa valittua itseään kiinnostavimman kanavanäkymän. Valmiita kanavaryhmiä on mm. Urheilu, Lifestyle, MTV Katsomo, V Sport, series & film, Lapset, Dokumentit ym. Palvelun käyttäjä voi rakentaa myös kokonaan oman kanavataulun. === Mobiili === Telkku-palvelulla on maksuton mobiilisovellus, joka on ladattavissa kaikille yleisimmille alustoille. Sovellus on ollut suosittu käyttäjien kesken sen yksinkertaisuuden ja helpon käyttöliittymän takia. == Osaksi Alma Mediaa == Telkku.com on alun perin Jadecon Oy:n perustama palvelu, joka sai alkunsa syksyllä 2000. Vuosina 2001–2002 Telkku.com toimi Kolumbus.fi-portaalin alapalveluna ja tämän jälkeen 2003–2006 yhteydessä Suomi24-sivustoon. Yrityskauppojen myötä Telkku.com siirtyi vuonna 2008 osaksi Alma Media -konsernia. Alma Mediassa Telkku.com on osa Alma Consumer -liiketoimintayksikköä, johon kuuluu muitakin kuluttajille suunnattuja palveluita, kuten Iltalehti ja kokkiyhteisö Kotikokki.net. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Telkku.comin kotisivu Luokka:Suomalaiset elokuva- ja televisiosivustot
Mikko Pohtola

Arvo Mikael (Mikko) Pohtola (vuoteen 1936 Österholm, 3. joulukuuta 1925 Ylistaro – 16. syyskuuta 2007 Helsinki) oli Suomen Kuvalehden päätoimittaja. Mikko Pohtola osallistui jatkosotaan panssarintorjuntajoukoissa ja haavoittui Äyräpäässä heinäkuussa 1944. Suomen Kuvalehden päätoimittajana Pohtola oli vuosina 1974–1986, ja sinä aikana hän nosti lehden levikin 50 000:sta 120 000:een ja merkittäväksi yhteiskunnalliseksi vaikuttajaksi. Ennen eläkkeelle jäämistään hän oli Yhtyneiden Kuvalehtien varatoimitusjohtaja 1986–1988. Pohtola oli ennen päätoimittajan tehtävää Suomen Kuvalehden toimittaja ja sittemmin lehtitalon toimituspalvelujen päällikkö. Pohtolan ajasta muistetaan erityisesti että hän palkkasi lehteen kirjoittajaksi Simo ”Simppa” Juntusen, joka oli joutunut pois Suomen Sosialidemokraatista näkemyserojen vuoksi. Tuolloin presidentti Urho Kekkonen lakkasi kirjoittamasta Suomen Kuvalehteen, johon hän oli pitkään tehnyt kolumneja nimimerkillä Liimatainen. Eläkkeellä ollessaan Pohtola johti pitkään Suomen Aseveljien Liiton (SAL) perinteitä jatkanutta Kaatuneiden Muistosäätiötä. == Teoksia == * Etelä-Pohjalainen osakunta 1928–1958. Etelä-Pohjalainen osakunta, Helsinki 1958 * Muistojen lakeus : kytösavut, latomeri, tulvat ; valokuvat Kalevi A. Mäkinen ; teksti Mikko Pohtola. K. A. Mäkinen, Seinäjoki 1980 == Toimitustöitä == * Talo – The house ; vastaava toim. Mikko Pohtola ; kirj. Kari Kyheröinen ; valokuvaus Max Plunger ym. ; english versions George Tate Blair. Yhtyneet kuvalehdet, Helsinki 1988 * Maailman merkkejä ; toimittanut Virpi Salin ; toimituskunta Mikko Pohtola ym. Markkinointi Viherjuuri, Helsinki 1990 == Palkinnot ja tunnustukset == * Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto 1985 * Lehdistöneuvoksen arvonimi 1990 (ensimmäinen Suomessa) == Lähteet == * Lehdistöneuvos Mikko Pohtola kuoli Helsingin Sanomat 17.9.2007 (arkistoitu versio) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Mikko Pohtolan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (maksullinen) * Risto Lindstedt: Mikko Pohtola – yhden lehden mies. Helsinki: Otava, 2010. ISBN 978-951-1-24548-3. Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Sgt. Kabukiman N.Y.P.D.

Sgt. Kabukiman N.Y.P.D. on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasivat Michael Herz ja Lloyd Kaufman. Elokuva kertoo newyorkilaisesta poliisista Harry Griswoldista, joka viettää railakasta poikamieselämää. Kaupunkiin saapuu kabuki-teatteri. Kabuki-mestarin tytär Lotus ennustaa, että suuri pahuus valtaa maan ja vain "valittu" pystyy estämään tämän. Heti ensimmäisessä esityksessä kabuki-mestari surmataan ja tämä siirtää voimansa Harrylle. Pian Harry huomaa, että hän on "valittu" ja hänen on pelastettava maailma pahuudelta. == Näyttelijät == * Rick Gianasi - Harry Griswold * Susan Byun - Lotus Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Vuoden 1990 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat
L. Arvi P. Poijärvi

Lauri Arvi Pellervo Poijärvi (vuoteen 1906 Boijer; 25. elokuuta 1900 Helsinki – 2. elokuuta 1986 Helsinki) oli suomalaisen koulumaailman vaikuttaja, filosofian tohtori ja kuoronjohtaja. ==Ura== Poijärvi väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1928. Hän oli kouluhallituksessa kouluneuvos 1936–1942, pääjohtaja 1942–1945, Helsingin normaalilyseon luonnonhistorian ja maantieteen yliopettaja 1960–1967 sekä Otavan tietosanakirjaosaston johtaja 1945–1968. Poijärvi teki useita oppikirjoja ja toimitti suuria tietosanakirjoja. Hän toimi mm. vuosina 1960−1965 ilmestyneen Otavan ison tietosanakirjan toimituskunnan puheenjohtajana. Poijärvi oli myös merkittävä musiikkielämän vaikuttaja. Hän opiskeli pianonsoittoa Ingeborg Hymanderin johdolla Helsingin musiikkiopistossa vuoteen 1922 ja toimi sittemmin konserttisäestäjänä. Hän oli vuosina 1928–1930 Ylioppilaskunnan Laulajien ja vuosina 1930–1933 Laulu-Miesten kuoronjohtajana sekä vuosina 1945–1951 Eteläsuomalaisen Osakunnan Laulajien johtajana.Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja (2. painos), s. 377 ja täydennysliite s. 45. Helsinki: Otava, 1957. Vuosina 1956–1968 Poijärvi oli Suomen Kansallisoopperan hallituksen puheenjohtaja. Hänet kutsuttiin Sulasolin kunniajäseneksi, ja vuonna 1965 hän sai professorin arvonimen.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 323–324. Helsinki: Otava, 1997. Poijärvi syrjäytettiin kouluhallituksen pääjohtajan paikalta poliittisista syistä. Hän kuului sodan aikana Ässärykmenttiin ja edusti valtakunnallista aseveliliittoa. Moni Poijärven jälkeläinen vaikuttaa Suomen kulttuurielämässä, muun muassa poika, professori, tekniikan tohtori Heikki Poijärvi, Lohjan kaupunginorkesterin alttoviulun äänenjohtaja Lauri Poijärvi sekä viulisti- kapellimestari Ylermi Poijärvi. Hänen toinen puolisonsa oli lastenkirjailija ja kääntäjä Sirkka Rapola. ==Teoksia== * Über die Basenpermeabilität pflanzlicher Zellen. Väitöskirja. 1928 * Suomalaisen tietosanakirjan vaiheita. Otava, 1958. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Professorin arvonimi 1965. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Keltikangas, Matti: L. Arvi P. Poijärvi – sodanajan merkittävä vaikuttaja. Sotahistoriallinen aikakauskirja 24/2005, s. 154. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kouluhallituksen pääjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Beroia

Beroia (, ) voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin kaupunkeihin: * Beroia, kaupunki Makedoniassa, nykyinen Véroia Kreikassa * Beroia, kaupunki Syyriassa, nykyinen Aleppo Syyriassa == Katso myös == * Beroe, useita paikkoja
Where Have All the Flowers Gone

Where Have All the Flowers Gone (myös muodossa Where Have All the Flowers Gone?) on folk-kappale, jonka tekijäksi on yleensä merkitty Pete Seeger, vaikka osan sanoituksesta on tehnyt Joe Hickerson. Laulun tekstin idea on Donin kasakoiden kehtolaulusta, jonka sanat Seeger löysi venäläisen Nobel- kirjailijan Mihail Šolohovin kirjasta Hiljaa virtaa Don.Pete Seegerin haastattelusta radioaseman democracy now!, 2004 Hän teki sen pohjalta oman sanoituksen ja sävelsi tekstinsä. Seeger levytti laulun kolmisäkeistöisenä. Joe Hickerson lisäsi lauluun säkeistöt neljä ja viisi. Laulu esitetään useimmiten viisisäkeistöisenä. Laulua lauletaan myös hieman erilaisilla melodioilla. Peter, Paul and Maryn versio on suunnilleen sama kuin Seegerin levytyksessä, mutta Kingston Trion versio on jo melko kaukana alkuperäisestä. Marlene Dietrich on laulanut laulun levylle englanniksi, saksaksi nimellä "Sag mir wo die Blumen sind" sekä ranskaksi nimellä "Qui peut dire où vont les fleurs?". Pete Seeger on sanonut, että saksankielinen käännös on hänen mielestään parempi kuin hänen alkuperäinen sanoituksensa. Ranskaksi laulun on levyttänyt myös Dalida nimellä "Que sont devenues les fleurs?". Nana Mouskouri on levyttänyt laulun sekä saksaksi että ranskaksi. Suomeksi laulun ovat levyttäneet Kukonpojat, Ritva Oksanen ja Ossi Ahlapuro nimellä "Minne kukat kadonneet". Suomalaiset sanat on tehnyt Sauvo Puhtila salanimellä Veikko Vallas.Fono.fi, viitattu 4.8.2012 Vironkielisen version "Kuhu küll kõik lilled jäid" on tehnyt yhtye Lindpriid. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet Luokka:Sodanvastaiset laulut Luokka:Folkmusiikkikappaleet
Elon laskuoppi

Elon laskuopiksi kutsutaan Efraim Elon (1868–1932) kirjoittamaa laskennon oppikirjaa. Sitä käytettiin pitkään oppikoulujen laskuoppina, ja siitä otettiin vuosina 1912–1965 kaikkiaan 31 painosta. Ensimmäisen painoksen nimi oli Laskuoppi alkeislaitoksia varten ja kustantaja oli Kustannusosakeyhtiö Kirja. Vuonna 1920 ilmestyneen 5. painoksen nimi on Laskuoppi etupäässä oppikouluja varten. Kirja-yhtiön fuusioiduttua WSOY:hyn 1932 kustantajaksi tuli WSOY. Merkittäviä uudistuksia teoksen painoasuun olivat Veli Valpolan muokkaukset 24. painokseen, joka julkaistiin 1950. Siinä muutettiin asioiden esitysjärjestys senaikaisten opetussuunnitelmien mukaiseksi, uudistettiin kieliasua ja mittojen lyhennyksiä vastaamaan uudempaa kielenkäyttöä ja Suomen Akatemian Kielilautakunnan suosituksia. Esimerkiksi sana vaski korvattiin sanalla kupari. Lisäksi tilastotiedot, esimerkeissä käytetyt hinnat jne. ajanmukaistettiin. Samankaltainen, vaikkakin suppeampi ajanmukaistus tehtiin 30. painokseen vuonna 1963 rahauudistuksen takia. Kirjan kirjoittaja Efraim Elo oli matematiikan opettaja, joka syntyi Laitilan Soukaisissa. Laitilassa on järjestetty Efraim Elo -matematiikkakilpailuja peruskoulun kuudeskuokkalaisille vuodesta 1997. Kerrotaan, että Elo vietti aikuisiällä kesiä kotitalossaan ja kävellessään Blomin puistossa valkoisessa puvussa ja hatussaan aiheutti kummeksuntaa kyläläisissä.Laitilan kunnan kotisivut Elo toimi Joensuun tyttölyseon rehtorina 1925–1932.Joensuun kaupungin tiedotuslehti 5/2005 Kirja on myös antanut aiheen sanonnalle ”Elon laskuopin mukaan”, jota käytetään vahvistavana (ja samalla keventävänä) ilmauksena, kun halutaan todistella jonkin laskutoimituksen, yleensä yksinkertaisen, oikeellisuus. Vastaavanlaiseksi käsitteeksi muodostui myös kansakouluissa käytettyjen Jyväskylän seminaarin matematiikan lehtorin Nestor Ojalan (1864–1926) oppikirjojen mukaan ”Ojalan laskuoppi”. ==Lähteet== Luokka:Kirjat matematiikasta Luokka:Historialliset oppikirjat Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Oppikirjat
Autonomismi (tietoteoria)

Autonomismi on tietoteoreettinen lähestymistapa, jonka mukaan tietoteoria edeltää todellisuuden luonnetta koskevaa tutkimusta. Autonomistisen näkemyksen mukaan tietoteorian tulee olla autonomista suhteessa erityistieteisiin ja arkijärkeen. Autonomismin vastakohtana voidaan nähdä tietoteoreettinen naturalismi, jonka mukaan kaikki on periaatteessa luonnontieteellisesti selitettävissä, ja myös tietoteorian on nojattava tieteen ja kokemuksen tarjoamaan tietoon. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Sosa, Ernest: "The Foundations of Foundationalism". Noûs, Vol. 14, No. 4, Special Issue on Epistemology (Nov., 1980), pp. 547-564 * David, Marian: Review: "Truth: A Primer. by Frederick F. Schmitt". The Philosophical Review, Vol. 106, No. 3 (Jul., 1997), pp. 441-443 Luokka:Filosofian termit Luokka:Tietoteoria
Efraim Elo

Efraim Elo (25. syyskuuta 1868 Laitila – 8. toukokuuta 1932 Joensuu) oli suomalainen lyseon rehtori ja matematiikan lehtori joka tunnetaan parhaiten Elon laskuopin tekijänä. == Elämä == Laitilan Soukaisen kylässä syntyneen Efraim Elon vanhemmat olivat puuseppä Efraim Blom ja Maria Mathilda Wahlroos. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1893 ja maisteriksi 1894. Elo oli oppikoulun opettaja Helsingissä 1894–1899 ja sen jälkeen hän toimi Joensuun tyttölyseon matematiikan ja luonnonopin nuorempana lehtorina vuodesta 1900 alkaen ja koulun rehtorina vuodesta 1925 alkaen. Elon oppikouluja varten tekemästä laskuopista otettiin vuosina 1912–1965 kaikkiaan 31 painosta. Elon syntymäkunnassa Laitilassa on järjestetty Efraim Elo -matematiikkakilpailuja peruskoulun kuudesluokkalaisille vuodesta 1997 lähtien. == Perhe == Efraim Elo oli naimisissa vuodesta 1907 filosofian kandidaatti Armo Rauha Malmsténin (1878–1943) kanssa joka oli Joensuun yhteiskoulun johtajana 1907–1920. == Teoksia == Nimellä Efr. Elo: * Laskuoppi : alkeisoppilaitoksia varten. Tekijä, Joensuu 1912 * Laskuoppiin liittyvä jaksotehtävien harjoitusjärjestelmä teoksessa Joensuun suomalainen tyttökoulu : kertomus lukuvuodesta 1913-1914. Joensuu 1914 * Laskuoppi etupäässä oppikouluja varten. 2. täyd. painos Kirja, Helsinki 1915, 24. painos WSOY 1950 ja sen jälkeiset painokset uudistanut Veli Valpola, 31. painos 1965, lisäpainos 1967 * Laskuoppi : alkuopetusta varten. WSOY 1921 * Kansakoulun laskuoppi : laskuoppi alkeisopetusta varten. WSOY 1923 * Laskuopin liite. Kirja, Helsinki 1924 * Efr. Elon laskuopin tuloskirja. WSOY 1937 * Laskuoppi : kansakouluun pohjautuvia keskikouluja varten. Kirja, Helsinki 1928 * Elon Laskuopin tuloskirja. WSOY 1950, uusin painos 1967 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet