EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
G-voima

G-voima (käytetään tunnuksia G ja g) on nimestään huolimatta kiihtyvyyden, eikä voiman yksikkö. Yksi G tarkoittaa Maan painovoiman tuottamaa putoamiskiihtyvyyttä maanpinnan läheisyydessä. Koska maan massa ei ole jakautunut tasaisesti eikä maapallo ole täysin pyöreä, ei myöskään putoamiskiihtyvyys ole kaikkialla sama. Tästä syystä putoamiskiihtyvyytenä käytetään standardoitua normaaliputoamiskiihtyvyyttä 1 G = 9,80665 m/s2. Helsingissä meren pinnan tasolla mitattu vapaan putoamisen kiihtyvyys on g = 9,8190 m/s2. G-voimia käytetään yleensä silloin, jos halutaan verrata tapahtumaa normaalisti koettaviin tilanteisiin. G-voimaa käytetäänkin erityisesti ihmiseen kohdistuvasta kiihtyvyydestä puhuttaessa. Suuret G-voimat eli voimakkaat kiihtyvyydet aiheuttavat toisinaan hävittäjälentäjille ammattitauteja.Valtiokonttori: 68 hävittäjälentäjää hakenut ammattitautia == Lähteet == Luokka:Ilmailu Luokka:Lääketiede Luokka:Yksiköt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1953

Vuoden 1953 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Napolissa, Italiassa. Ne olivat järjestyksessään 13. kreikkalais-roomalaisen painin viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa. Ensimmäistä kertaa MM-tasolla mukana oli Neuvostoliitto, joka rohmusikin suuren osan mitaleista. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Boris Gurevitš Ahmet Bilek Maurice Mewis 57 kg Artjom Terjan Imre Hódos Giovanni Cocco 62 kg Olle Anderberg Umberto Trippa Elie Naasan 67 kg Gustav Freij Kyösti Lehtonen Šazam Safin 73 kg Georgi Hatvojan Miklós Szilvásy Franco Benedetti 79 kg Givi Kartozia Axel Grönberg Kalervo Rauhala 87 kg August Englas Kelpo Gröndahl Kurt Rusterholz yli 87 kg Bertil Antonsson Johannes Kotkas Guido Fantoni == Tilastot maittain == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja 6. sijoja 1\. 5 1 1 - 1 - 2\. 3 1 - - 1 - 3\. - 2 1 2 - - 4\. - 2 - 1 1 1 5\. - 1 3 - - - 6\. - 1 - 2 3 1 7\. - - 1 - - 1 8\. - - 1 - - - = - - 1 - - - 10\. - - - 3 - 1 11\. - - - 1 - - = - - - 1 - - = - - - 1 - - 14\. - - - - 2 - 15\. - - - - - 1 == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1953 Luokka:Vuoden 1953 urheilu Luokka:Napolin urheilu
Jacobus Veneticus

Jacobus Veneticus eli Jacob Venetsialainen (Giacomo da Venezia, Jacobus Veneticus Grecus, Jacobus Clericus de Venetia, Jacobus de Venetiis) oli merkittävä Aristoteleen teosten kääntäjä 1100-luvulla. Häntä on kutsuttu Aristoteleen teosten ensimmäiseksi systemaattiseksi kääntäjäksi sitten Boethiuksen.Berschin, Walter: From the Middle of the Eleven Century to the Latin Conquest of Constantinople Tiedetään, että Veneticus oli viettänyt aikaa Konstantinopolissa.Muslim Philosophy: Translators Muuten hänestä ei tiedetä paljoakaan.Proceedings of the Society for Medieval Logic and Metaphysics , 3/2003, s. 5. Jacob Venetsialainen käänsi kreikasta kaikki Organonin kuusi kirjaa (Ensimmäinen analytiikka,Toinen analytiikka, Topiikka, Kategoriat, Tulkinnasta, Sofistiset kumoamiset). Muita hänen käännöksiään olivat Fysiikka, Metafysiikka, De Anima (Sielusta), kokoelmasta Pieniä tutkielmia (Parva naturalia suuri osan, kuten De Memoria et reminiscentia (Muistista ja mieleen palauttamisesta) sekä osia Nikomakhoksen etiikasta (Ethica Nicomachea). Vain Boethiuksen muutamat Aristoteleen käännökset 500-luvulta olivat edeltäneet Jakob Venetsialaisen työtä. Uudet käännökset saivat laajan levikin koko Euroopassa, mutta etenkin Englannissa ja Ranskassa, sillä satoja kopioita on säilynyt nykypäiviin asti. Gouguenheim, 2008, s. 83, s. 88–89 Koko käännöstyön tiedetään tapahtuneen vuosien 1127 ja 1145/1150 välissä Mont Saint-Michelin luostarissa Bretagnessa. Vuonna 2008 ranskalainen historioitsija Sylvain Gouguenheim julkaisi teoksen Aristote au Mont Saint-Michel, jossa hän osoitti Jacobus Veneticuksen kääntäneen Aristoteleen teokset latinaksi jo ennen niiden kääntämistä latinaksi arabian kautta. Kirja herätti yleistä suuttumusta, koska vallinneen käsityksen mukaan juuri islamilainen maailma oli pelastanut Aristoteleen teokset hävitykseltä. Gouguenheimin kirja rikkoi tämän tabun, jolloin häntä syytettiin jopa ristiretkestä islamia vastaan. == Katso myös == * Käännökset latinaan keskiajalla == Lähteet == * Gouguenheim, Sylvain: Aristoteles auf dem Mont Saint-Michel, WBG, 2013. (saksaksi) * Ebbeson, Sten (1977): Jacobus Veneticus on the Posterior Analytics and Some Early Thirteenth-century Oxford Masters on the Elenchi. Cahiers de l'Institut du moyen âge grec et latin 2, 1–9. * Minio-Paluello, L.: Iacobus Veneticus Grecus: Canonist and Translator of Aristotle. Tradition 8 (1952), 265–304. ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset kielenkääntäjät Luokka:Keskiajan kirjallisuus
Tomasi Kulimoetoke II

Tomasi Kulimoetoke II (26. heinäkuuta 1918 – 7. toukokuuta 2007) oli Wallis ja Futunaan kuuluvan Uvean (Wallis) perinteisen kuningaskunnan 50. kuningas. Kulimoetoke II:sta tuli kuningas 12. maaliskuuta 1959. Hän menehtyi 88 vuoden iässä kärsittyään pidempään heikosta terveydestä. Häntä seurasi kuninkaana Kapiliele Faupala. == Lähteet == Kulimoetoke II, Tomasi Luokka:Wallis ja Futuna Kulimoetoke II, Tomasi Kulimoetoke II, Tomasi
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1954

Vuoden 1954 painin maailmanmestaruuskilpailut Japanin pääkaupungissa Tokiossa olivat kaikkien aikojen toiset vapaapainin MM-kilpailut. Kilpailuissa painittiin kaikkiaan kahdeksassa painoluokassa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Hüseyin Akbas Yūshū Kitano Mirian Tsakalamanidze 57 kg Mustafa Dağıstanlı Lajos Bencze Tauno Jaskari 62 kg Shōzō Sasahara Bayram Şit Nikolai Musahvili 67 kg Djahanbakte Tovfighe Olle Anderberg Sergei Abaradze 73 kg Vahtang Balavadze Mohammad-Ali Fardin Yutaka Kaneko 79 kg Abbas Zandi İsmet Atlı Kazuo Katsuramoto 87 kg August Englas Adil Atan Viking Palm yli 87 kg Arsen Mekokišvili Bertil Antonsson Irfan Atan == Tilastot maittain == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja 6. sijoja 1\. 3 - 3 1 1 - 2\. 2 3 1 1 1 - 3\. 2 1 - - 4 - 4\. 1 1 2 - - 1 5\. - 2 1 1 - 1 6\. - 1 - 3 1 1 7\. - - 1 - - - 8\. - - - 1 3 2 9\. - - - 1 - - 10\. - - - 1 - - = - - - 1 - - == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1954 Luokka:Vuoden 1954 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1954 Luokka:Tokion urheilu
Mazda MX-5

Mazda MX-5 on Mazdan valmistama kaksipaikkainen takavetoinen avoauto. Auto tunnetaan Japanissa nimellä tai , ja Pohjois-Amerikassa nimellä Mazda MX-5 Miata. == Yleistä == MX-5 on rakennettu tavoitteena tehdä brittiläisen perinteen mukainen kaksipaikkainen roadster. Tämä tarkoittaa pientä ja kevyttä koria, eteen sijoitettua moottoria sekä takavetoa. Auton esikuvina voidaan pitää esimerkiksi Triumph Heraldin tai MGB Roadsterin tyylisiä autoja. Varsinaisia kilpailijoita MX-5:llä ei alkujaan ollut, vaan on sanottu, että se tuli vuonna 1989 paikkaamaan markkinoilla ollutta aukkoa. Alusta alkaen tavoitteena on myös ollut pitää auton myyntihinta kohtuullisena. Tässä on myös onnistuttu: Vuoden 2000 toukokuussa Guinnessin ennätysten kirja palkitsi MX-5:n historian kaikkien aikojen eniten myytynä kaksipaikkaisena urheiluavoautona. Tuolloin autoa oli valmistettu yhteensä 531 890 kpl. Mallin valmistus aloitettiin huhtikuussa 1989. Toukokuuhun 2006 mennessä autoa oli sen 16 valmistusvuoden aikana myyty maailmanlaajuisesti yhteensä noin 769.454 kappaletta. Tammikuussa 2007 Mazda ilmoitti, että kokonaistuotantomäärässä rikottiin 800.000 kappaleen raja. Vaikka mallisarja on vanha, on varsinaisia uudistuksia ennen vuotta 2005 nähty vain vuonna 1998. MX-5:n kolmas sukupolvi esiteltiin yleisölle Geneven autonäyttelyssä helmikuussa 2005 ja neljäs sukupolvi vuonna 2014. Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä MX-5 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Uusin sukupolvi ansaitsi vuonna 2015 täydet viisi tähteä. Vuonna 2016 MX-5 voitti World Car of the Year 2016 -palkinnon. Se sai myös parhaan muotoilun palkinnon. == Sukupolvet == * 1. sukupolvi (NA; 1989–1998) * 2. sukupolvi (NB; 1998–2005) * 3. sukupolvi (NC; 2005–2015) * 4. sukupolvi (ND; 2015–) == Tekniset tiedot == * Luokka: Roadster * Kori: 2-ovinen avoauto * Moottori: R4 * Huippunopeus: 210 km/h * Kiihtyvyys (0-100 km/h): 6,9 s * Iskutilavuus: 1597–1999 cm³ * Teho: 65–125 kW == Muuta == * Vuonna 2006 tuli myyntiin myös kovakattoinen MX-5 Roadster Coupé. == Lähteet == * Mazda MX5 Tuulilasin esittelyssä === Viitteet === == Aiheesta muualla == MX-5 Luokka:S-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Ephraïm Inoni

thumb|right|Ephraïm Inoni ja USA:n suurlähettiläs R. Niels Marquadt Yaoundéssa 25. syyskuuta 2006 Ephraïm Inoni (s. 16. elokuuta 1947) on kamerunilainen poliitikko, jonka presidentti Paul Biya nimitti pääministerin virkaan 8. joulukuuta 2004. Vuonna 2009 häntä seurasi Philémon Yang. Inoni on etniseltä taustaltaan bakweri. Ennen pääministerikauttaan hän oli toiminut muun muassa Kamerunin talousministerinä. Inoni oli vuonna 2004 mukana ostamassa Yhdysvalloista Albatross-merkkistä konetta presidentin käyttöön. Kone joutui tekemään pakkolaskun kyyditessään presidentin perhettä, ja se osoittautui uudelleen maalatuksi vanhaksi koneeksi. Asiaa tutkittiin vuosia, ja Inoni pidätettiin yhdessä muutamien muiden entisten ministerien kanssa vuonna 2012. Inoni tuomittiin 20 vuodeksi vankilaan osallisuudestaan Albatrossi-jutussa. Vuonna 2019 hän loukkaantui vakavasti vankilamellakoissa. == Lähteet == Luokka:Kamerunin pääministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cajon

Cajon (äännetään "kahon", ) on perulainen laatikkorumpu. Se on valmistettu useimmiten vanerista. Cajonissa on yleensä kuusi sivua (pohja, kansi ja neljä seinää), joista etuosan sivu on muita sivuja ohuempaa vaneria ja vastakkaisessa sivussa on aukko. Cajonia soitetaan istumalla sen päällä ja lyömällä käsin etukantta. Sointia voidaan muuntaa siirtämällä toisen jalan kantapää vaimentamaan kantta vasten. Soitin on tavallaan iso kaikukoppa. == Historia == Todennäköisimmin soitin kehitettiin Perun rannikkoalueella 1800-luvun alussa. Suosionsa huipulla soitin oli 1850-luvulla, ja 1800-luvun lopulla muusikot kokeilivat eri rakennetyylejä soittimien soinnin muuntelemiseksi. Alkuperäinen perulainen cajon oli hyvin yksinkertainen ja rakennettiin esimerkiksi rahtilaatikoista. Nykysoittimiin on lisätty muun muassa kieliä etukantta vasten luomaan värisevän soinnin. Cajoneita rakennetaan nykyisin myös erikokoisia ja -muotoisia, esimerkiksi sylicajoneita. Cajonia käytetään eniten latinalaisessa Amerikassa muun muassa Perun ja Kuuban eri musiikkityyleissä, mutta soitin on levinnyt myös muihin maihin. Espanjaan soittimen toi Paco de Lucia ja esitteli flamenco-musiikkiin 1970-luvulla. Ensimmäisiä soittajia Espanjassa olivat brasilialaissyntyinen Rubem Dantas, joka soitti juuri Paco de Lucian yhtyeissä. Aluksi soitin ei saanut tukea konservatiiviselta flamenco-yhteisöltä, mutta 80-luvulla se oli jo hyväksytty osaksi flamenco-kulttuuria. Peru on julistanut cajonin osaksi maan kulttuuriperintöä. ==Aiheesta muualla== *Kulttuuriosuuskunta Uulu: Soitinkokoelma/Cajon *The Cajón Page * The Modern Cajón *Rumba de Cajones *Brazilian Cajón maker *Peruvian Cajón Luokka:Idiofonit Luokka:Rummut Luokka:Lyömäsoittimet
Live Extreme, Vol. 1

Live Extreme, Vol. 1 on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Racer X:n vuonna 1988 julkaistu livealbumi. Se on yhtyeen kolmas albumi, mutta ensimmäinen livealbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jeff Martin – laulu * Paul Gilbert – soolo - ja rytmikitarat * Bruce Bouillet - soolo - ja rytmikitarat * John Alderete – basso * Scott Travis – rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1988 konserttitallenteet Luokka:Racer X:n albumit
Janina

Janina on naisen etunimi. Nimen alkuperä on Johannes-nimen lyhentymä Jan. Tämän naispuolinen vastine on Jana, jonka diminutiivimuoto Janina on. Janinan nimipäivä on 15. marraskuuta. Nimi on ollut kalenterissa vuodesta 1995. Suomessa nimi Janina on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 4 280 henkilölle, joista yli puolet on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. == Nimen vastineita == Janina-nimen vieraskielisiä vastineita ovat esimerkiksi Janine ja Janet. Suomessa sen harvinaisempia muunnoksia ovat Janiina (vuoden 2019 loppuun mennessä 150 henkilöllä), Janniina (301 henkilöllä) ja Jannina (noin 150). == Tunnettuja Janinoja == * Janina Andersson (s. 1971), suomalainen kansanedustaja (vihr.) * Janina Berman (s. 1945), suomalainen näyttelijä * Janina Fialkowska (s. 1951), kanadalainen pianisti * Janina Fry, o.s. Frostell (s. 1973), suomalainen malli, juontaja ja laulaja, Suomen Neito 1993 * Janina Gavankar (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko * Janina Hettich- Walz (s. 1996), saksalainen ampumahiihtäjä * Janina Konarska (1900–1975), puolalainen kuvataiteilija * Janina Laine (s. 2002), suomalainen lentopalloilija * Janina Ochojska (s. 1955), puolalainen poliitikko ja europarlamentaarikko * Janina Orlov (s. 1955), suomenruotsalainen kirjallisuuden kääntäjä * Janina Pravalinskaja, o.s. Karoltšyk (s. 1976), valkovenäläinen kuulantyöntäjä == Lähteet == * Suuri Etunimikirja, toim. Pentti Lempiäinen, ISBN 951-0-23323-4 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Aristides Pereira

Aristides Maria Pereira (17. marraskuuta 1923 Boa Vista – 22. syyskuuta 2011 Coimbra, Portugali) oli Kap Verden ensimmäinen presidentti vuosina 1975–1991. Pereira kävi lyseon Kap Verdellä ja valmistui sen jälkeen radiosähköttäjäksi. Hän työskenteli lennätinkonttorin päällikkönä Bissaussa ja osallistui vuonna 1956 Guinean ja Kap Verden afrikkalaisen itsenäisyyspuolueen PAIGC:n perustamiseen. Vuonna 1960 Pereira siirtyi Guinean Conakryyn, jossa hän toimi PAIGC:n varapuheenjohtajana ja yhtenä Guinea-Bissaun itsenäisyystaistelun johtajista. Amílcar Cabralin murhan jälkeen vuonna 1973 Pereira valittiin PAIGC:n pääsihteeriksi. Vuonna 1975 hänestä tuli myös Kap Verden ensimmäinen presidentti. Vuodesta 1981 lähtien Pereira toimi PAIGC:sta eronneen Kap Verden afrikkalaisen itsenäisyyspuolueen PAICV:n pääsihteerinä. Pereiran ansiona pidetään Kap Verden veretöntä siirtymistä PAICV:n yksinvallasta demokraattiseen monipuoluejärjestelmään. Vuonna 1991 hänen tilalleen presidentiksi valittiin António Monteiro. Vaalitappion jälkeen Pereira omaksui vanhemman valtiomiehen roolin ja kirjoitti muistelmiaan Kap Verden poliittisesta historiasta. ==Lähteet== Luokka:Kap Verden presidentit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Janette

Janette on naisen etunimi. Janeten nimipäivä on 15. marraskuuta vuodesta 1995. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Suomessa annettu noin 2940 naiselle Ulkomailla vastaava nimi on myös Janet. == Tunnettuja Janetteja == * Janette Aarnio, suomalainen koripalloilija * Janette Broman, Miss Suomi 2002 * Janette Fishell, yhdysvaltalainen urkuri ja säveltäjä * Janette Turner Hospital, australialais-yhdysvaltalainen kirjailija * Janette Lepistö, suomalainen pesäpalloilija * Janette Scott, brittiläinen näyttelijä * Janette Vänttinen, estejuoksija * Janette Ylisoini, painonnostaja ja voimanostaja == Lähteet == * Suuri Etunimikirja, toim. Pentti Lempiäinen, ISBN 951-0-23323-4 ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Mikk Murdvee

Mikk Murdvee (s. 20. maaliskuuta 1980 Tallinna) on Helsingissä asuva kapellimestari ja viulisti. Murdvee opiskeli Tallinna Muusikakeskkoolissa (TMKK) vuosina 1986–1988 viulunsoittoa äitinsä Niina Murdveen ja Harald Aasan luokalla. 1998–1999 hän opiskeli Viron musiikkiakatemiassa. Vuodesta 1999 hän on asunut Helsingissä ja opiskellut Sibelius-Akatemiassa viulunsoittoa Mari Tampere-Bezrodnyin luokalla (viuludiplomi v. 2005), orkesterinjohtoa kapellimestariluokalla (kapellimestaridiplomi v. 2007) sekä kuoronjohtoa Matti Hyökin luokalla. Kapellimestariluokalla hänen opettajinaan ovat toimineet muiden muassa Leif Segerstam, Jorma Panula, Atso Almila, Hannu Lintu ja Markus Lehtinen.Kapellimestari , Ylioppilaskunnan soittajat 2013. Viitattu 3.9.2014. Hän on johtanut useita orkestereita Suomessa ja Virossa, mainittakoon Viron Valtion Sinfoniaorkesteri, Sibelius-Akatemian Sinfoniaorkesteri, Oulu Sinfonia, Pori Sinfonietta, Seinäjoen kaupunginorkesteri, Vaasan kaupunginorkesteri, Sinfonietta SOI, Heinola Sinfonietta, Tallinnan Kamariorkesteri, Uusinta kamariyhtye, Zagros ym. Hän on vieraillut myös Lontoossa johtamassa SouthBank Sinfoniaa. Oopperaa ja balettia hän on johtanut Estonia-teatterissa, Porin Oopperassa, Keravan Oopperassa sekä toiminut Tampere Oopperassa Eri Klasin, Andris Nelsonsin ja Giancarlo Andrettan assistenttina. Kesäkuussa 2010 hän johti Ilkka Kuusiston uutuusoopperan "Taipaleenjoki" kantaesityksen Ilmajoen Musiikkijuhlilla.Taipaleenjoki kestää kolmannen vuoden, Ilkka 10.6.2012. Viitattu 3.9.2014.Talvisotaa taistellaan oopperana , Ilta-Sanomat 10.6.2009. Viitattu 3.9.2014. Viulistina hän on aktiivinen kamarimuusikko (soittaa mm. Elokuu Ensemblessa) ja solisti, hän on toiminut usean orkesterin (Seinäjoen kaupunginorkesteri, Lappeenrannan kaupunginorkesteri, Sibelius-Akatemian Sinfoniaorkesteri, Erasmus Chamber Orchestra) konserttimestarina. Murdvee on menestynyt useissa viulu- ja kamarimusiikkikilpailussa. Hän on tilannut ja kantaesittänyt useita teoksia suomalaisilta ja virolaisilta säveltäjiltä. Syksystä 2007 hän toimii Ylioppilaskunnan Soittajien kapellimestarina. Murdvee oli vuodesta 2005 vuoteen 2015 naimisissa pianisti Anna-Mari Peltosen kanssa.Lyytikäinen, Tuula: Tekijä esiin: Mikk Murdvee , Tuglas-seuran jäsenlehti 5/08. Viitattu 3.9.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Murdveen kotisivut *Elokuu Ensemble Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Virolaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Virolaiset viulistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Live Extreme

Live Extreme voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Live Extreme, Vol. 1, Racer X -yhtyeen ensimmäinen livealbumi vuodelta 1988 * Live Extreme, Vol. 2, saman yhtyeen toinen livealbumi vuodelta 1992.
Apostolinen palatsi

Apostolinen palatsi (tunnetaan myös nimellä Vatikaanin palatsi) on Vatikaanivaltiossa sijaitseva rakennus, joka on nykyään paavin virallinen asuinpaikka. Apostolinen palatsi on useiden rakennusten muodostama kompleksi, johon kuuluu muun muassa Vatikaanin museo, Vatikaanin kirjasto sekä rakennus, jossa sijaitsevat katolisen kirkon valtiolliset toimistot. Yhteensä apostoliseen palatsiin kuuluu noin tuhat eri huonetta, joista kuuluisin lienee Michelangelon freskoilla koristeltu Sikstuksen kappeli. [ { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q145093", "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2} } ] ==Katso myös== *Lateraanipalatsi *Ateenan koulu – Rafaelin maalaus Apostolisessa palatsissa *Väittely pyhästä sakramentista – Rafaelin maalaus Apostolisessa palatsissa == Lähteet == Luokka:Vatikaanivaltion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Rooman palatsit Luokka:Virka-asunnot
Laurie Baker

Laurence Wilfred "Laurie" Baker (2. maaliskuuta 1917 Birmingham, Englanti – 1. huhtikuuta 2007 Thiruvananthapuram, Intia) oli palkittu englantilainen arkkitehti, joka sai mainetta pyrkiessään edistämään edullisten asuntojen rakentamista. Hän muutti Intiaan 1945 osaksi lähetyssaarnaajana ja asui ja työskenteli siitä pitäen Intiassa yli 50 vuotta. Hän sai Intian kansalaisuuden 1989 ja asui Thiruvananthapuramissa (Trivandrum), Keralassa. Vuonna 1990 Intian valtio myönsi hänelle Intian neljänneksi korkeimman siviilipalkinnon Padma Shrin hänen ansiokkaista palveluksistaan arkkitehtuurin alalla. Baker kuoli 1. huhtikuuta 2007 kotonaan Thiruvananthapuramissa 90-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Intialaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Shannon Leto

Shannon Christopher Leto (s. 9. maaliskuuta 1970 Bossier City, Louisiana) on yhdysvaltalaisen vaihtoehtorock-yhtyeen 30 Seconds to Marsin rumpali sekä näyttelijä. Hän on myös yhtyeen laulaja Jared Leton vanhempi veli. Shannon aloitti rumpujen soittamisen kahdeksanvuotiaana ja on itseoppinut rumpali, mutta osaa soittaa myös pianoa ja kitaraa. Esikuvikseen rumpujen soitossa hän mainitsee muun muassa Led Zeppelinin John "Bonzo" Bonhamin, The Policen Stewart Copelandin ja The Whon Keith Moonin. Shannon on näytellyt pikkurooleja Niin sanottu elämäni -sarjassa, sekä elokuvassa Prefontaine – kiitävät sekunnit. == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:30 Seconds to Mars Luokka:Yhdysvaltalaiset rockmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1955

Vuoden 1955 painin maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 14. kreikkalais-roomalaisen painin viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Karlsruhessa, Länsi-Saksassa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Ignazio Fabra Nail Garajev Hüseyin Akbas 57 kg Vladimir Staškevitš Yasar Yilmaz Pietro Lombardi 62 kg Imre Polyák Müzahir Sille Gunnar Håkansson 67 kg Grigori Garmanik Kyösti Lehtonen Gustav Freij 73 kg Vladimir Manejev Anton Mackowiak Milorad Arsic 79 kg Givi Kartozia György Gurics Horst Hess 87 kg Valentin Nikolajev Veikko Lahti Karl-Erik Nilsson yli 87 kg Aleksandr Masur Bertil Antonsson Hamit Kaplan == Tilastot maittain == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja 6. sijoja 1\. Neuvostoliitto 6 1 - - - - 2\. Unkari 1 1 - 1 - - 3\. Italia 1 - 1 - 2 - 4\. Turkki - 2 2 - 1 - 5\. Suomi - 2 - 1 1 - 6\. Ruotsi - 1 3 2 - 1 7\. Saksan liittotasavalta - - 1 1 - 1 8\. Jugoslavia - - 1 - 2 - 9\. Tšekkoslovakia - - - 2 - - 10\. Bulgaria - - - 1 1 1 11\. Ranska - - - 1 1 - 13\. Alankomaat - - - 1 - - = Itävalta - - - 1 - - = Norja - - - 1 - - = Tanska - - - 1 - - 16\. Belgia - - - - - 1 = Romania - - - - - 1 == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1955 Luokka:Vuoden 1955 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1955 Luokka:Karlsruhen urheilu
Esko Salervo

Esko Salervo (s. 1. kesäkuuta 1955 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja, dramaturgi, näytelmäkirjailija ja biologi. ==Henkilöhistoria== Salervo on filosofian kandidaatti ja teatteritaiteen lisensiaatti, joka on työskennellyt muun muassa Kemin kaupunginteatterin johtaja-dramaturgina 1988–1990, Ryhmäteatterissa sekä Oulun kaupunginteatterissa ja Turun kaupunginteatterissa. Hän oli Suomen Näytelmäkirjailijaliiton puheenjohtaja 1996–1998. Hän on työskennellyt myös Yleisradion Radioteatterissa. ==Kirjallinen tuotanto== Salervon ensimmäisiin näytelmäkäsikirjoituksiin kuuluvat Kylmät jäähyväiset (1981) Juha-Pekka Hotisen kanssa sekä Hämärän rajamailla (1984). Hän on käsikirjoittanut muun muassa Kari Paljakan (Sadetanssi, Enkelipeli) ja Åke Lindmanin (Harjunpää ja kiusantekijät, Tali-Ihantala 1944) ohjaamia elokuvia. Hän oli myös yksi Kotikatu-televisiosarjan alkuperäisistä käsikirjoittajista. ===Teoksia=== * Kylmät jäähyväiset, 1981, Juha-Pekka Hotisen kanssa * Hämärän rajamailla, 1984 * Keltainen veturi, Taivaansininen tila ja Valkoinen ikoni -trilogia, 1996 * Ken tulta pyytää, 2001, Sakari Kirjavaisen kanssa (julkaistu myös kirjana) ===Palkinnot=== * Lea-palkinto, 1997 * Sylvi-palkinto, 2012, käsikirjoituksesta Hiljaisuus. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka: Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka: Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka: Suomalaiset dramaturgit Luokka: Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Mancham

James Richard Marie Mancham (11. elokuuta 1939 Victoria – 8. tammikuuta 2017 Glacis) oli Seychellien ensimmäinen presidentti vuosina 1976–1977. == Elämäkerta == Mancham opiskeli lakia Englannissa ja työskenteli valmistuttuaan lakimiehenä Seychelleillä. Hän perusti myös Seychellien demokraattisen puolueen vuonna 1964 ja valittiin kruununsiirtomaan lakiasäätävän kokouksen jäseneksi. Vuonna 1966 Mancham valittiin kruununsiirtomaan pääministeriksi. Vaikka hän aluksi vastustikin siirtomaan itsenäisyyspyrkimyksiä myöntyi hän kuitenkin lopulta itsenäisyysmielisten tahtoon ja nousi vuonna 1976 perustetun uuden valtion presidentiksi. Presidenttinä Mancham pyrki säilyttämään läheiset yhteydet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, mutta hänen ollessaan Lontoossa Kansainyhteisön huippukokouksessa syrjäytti itsenäisyysmielinen pääministeri France-Albert René hänet vallankaappauksella kesäkuussa 1977. Mancham jäi Lontooseen ja eli maanpaossa Britanniassa vuoteen 1992 asti. Mancham palasi Seychelleille vuonna 1992 osallistuakseen demokraattisen puolueen johtajana uuden perustuslain säätämiseen osana paluuta monipuoluejärjestelmään. Hän oli ehdolla vuoden 1993 presidentinvaalissa mutta jäi 36,7 prosentin ääniosuudella toiseksi presidentti Renén jatkaessa valtakauttaan. Jäätyään kolmanneksi vuoden 1998 vaalissa 13,8 prosentin osuudella menetti Mancham asemansa keskeisimpänä oppositiojohtajana Wavel Ramkalawanille ja vetäytyi suurelta osin politiikasta luopuen myös perustamansa puolueen johtajuudesta vuonna 2005. Mancham julkaisi myös useita aihepiiriltään poliittisia kirjoja. == Lähteet == Luokka:Seychellien presidentit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Pia Tikka

Pia Tikka (s. 10. toukokuuta 1961 Kankaanpää) on suomalainen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Tikka on ohjannut elokuvat Yemanján tyttäret (1995) ja Hiekkamorsian (1998). Käsikirjoitukset on toteutettu yhdessä Eeva Tikan kanssa. Tämän lisäksi hän oli yksi Mika Kaurismäen elokuvan The Last Border (1993) käsikirjoittajista. Tikka on koulutukseltaan taiteen tohtori. Vuodesta 2017 hän on toiminut Baltian elokuva- ja mediakoulun tutkimusprofessorina. __NOTOC__ == Työt == === Ohjaus === * Carl-Gustaf Lilius – vimma ja väsymys (1992) * Yemanján tyttäret (1995) * Hiekkamorsian (1998) * Obsessio (2005) === Käsikirjoitus === * The last border – viimeisellä rajalla (1993) * Yemanján tyttäret (1995) * Hiekkamorsian (1998) * Obsessio (2005) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Padma Shri

Padma Shri (; myös Padma Shree, Padmashree, Padma Sree tai Padma Sri) on palkinto, jonka Intian valtio myöntää yleensä Intian kansalaiselle tunnustukseksi merkittävistä ansioista eri aloilla, kuten taiteessa, koulutuksessa, teollisuudessa, kirjallisuudessa, luonnontieteissä, urheilussa, yhteiskunnallisessa työssä ja julkisessa toiminnassa. Palkinto on Intian neljänneksi korkein siviilipalkinto. Sitä merkittävämpiä ovat Bharat Ratna, Padma Vibhushan ja Padma Bhushan. Kääntöpuolella palkinnossa on sanat "Padma" ja "Shri" devanagarilla, ja niiden välissä on lootuskukka. Sanskritinkielinen sana "padma" on suomeksi "lootus". Kummallakin puolella oleva geometrinen kuvio on kiillotettua pronssia. Kohokuviot ovat valkokultaa. == Aiheesta muualla == * Padma Awardees, Ministry of Home Affairs, Government of India Luettelo vuoden 1999 jälkeen palkituista. Luokka:Intialaiset palkinnot
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1957

Vuoden 1957 painin maailmanmestaruuskilpailut Istanbulissa, Turkissa, olivat kaikkien aikojen kolmannet viralliset vapaapainin MM-kilpailut. Kilpailuissa painittiin kaikkiaan kahdeksassa painoluokassa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Mehmet Kartal Mirian Tsakalamanidze Luigi Chinazzo 57 kg Hüseyin Akbas Tauno Jaskari Yasuyuki Shimamura 62 kg Mustafa Dağıstanlı Hossein Ebrahimian Norik Mushegijan 67 kg Alimbeg Bestajev Hayrullah Sahin Kazuo Abe 73 kg Vakht’ang Balavadze Ismail Ogan Murtaza Murtazov 79 kg Nabi Sorouri Georgi Širtladze Hassan Güngör 87 kg Petko Sirakov Boris Kulajev İsmet Atlı yli 87 kg Hamit Kaplan Wilfried Dietrich Jusein Mehmedov == Tilastot maittain == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja 6. sijoja 1\. Turkki 4 2 2 - - - 2\. Neuvostoliitto 2 3 1 1 - 1 3\. Iran 1 1 - 3 - - 4\. Bulgaria 1 - 2 1 - 1 5\. Suomi - 1 - 1 - - 6\. Saksan liittotasavalta - - 1 - 1 2 7\. Japani - - 2 - 3 1 8\. Italia - - 1 - - 1 9\. Sveitsi - - - 1 1 1 10\. Unkari - - - 1 - 1 10\. Puola - - - - 2 - 11\. Itävalta - - - - 1 - == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1957| Luokka:Vuoden 1957 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1957 Luokka:Istanbulin urheilutapahtumat
France-Albert René

France-Albert René (16. marraskuuta 1935 – 27. helmikuuta 2019France Albert Rene, former President of Seychelles, dies at age 83 ) oli poliitikko ja lakimies, joka toimi Seychellien pitkäaikaisena sosialistipresidenttinä vuosina 1977–2004. René perusti 1964 Front Progressiste du Peuple Seychellois -puolueen (Kansan yhtenäisyyspuolue). Hän nousi Seychellien pääministeriksi vuonna 1970. 5\. kesäkuuta 1977 hänen kannattajansa nostivat hänet vallankaappauksella presidentiksi James Manchamin tilalle. SPUP/SPPF:sta tuli ainoa sallittu puolue 1979–1993. René voitti presidentinvaalit 1979, 1984, 1989, 1993, 1998 ja 2001, vuodesta alkaen 1993 monipuoluevaaleissa. René liittoutui Neuvostoliiton, Tansanian ja Pohjois-Korean kanssa. Merkittävästi väkeä pakeni kaappauksen jälkeen maasta mm. Etelä-Afrikkaan ja Britanniaan. Manchamin tukijat suunnittelivat 1979 maihinnousua Ranskan ja Yhdysvaltain tuella. Tapahtui useita epäonnistuneita syrjäytysyrityksiä. Renén kaudella maasta kehittyi Afrikan korkeimmalle sijoittunut sekä inhimillisen kehityksen indeksillä että yksi rikkaimmista. Hän ilmoitti helmikuussa 2004 luopuvansa vallasta varapresidentti James Michelin hyväksi. Michel astui virkaan 14. huhtikuuta. René jäi edelleen puolueensa johtajaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The life of France Albert Rene, captured in the words of a British historian Luokka:Seychellien presidentit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Lisp-kone

Lisp-koneet olivat yleiskäyttöisiä tietokoneita, jotka suunniteltiin ohjelmoitaviksi pääosin Lisp-kielellä ja joiden tunnetuin sovellusalue oli todennäköisesti tekoäly. Ne olivat periaatteessa ensimmäisiä kaupallisia yhden käyttäjän työasemia, joskin aluksi kooltaan varsin suuria. Koneita ei koskaan valmistettu kovin suuria määriä, todennäköisesti vain joitakin tuhansia,http://www.andromeda.com/people/ddyer/lisp/lispm-faq-and-history.html mutta ne ehtivät kuitenkin jättää jälkensä tietotekniikan historiaan, sillä Lisp-koneympäristö vaikutti merkittävästi muun muassa tehokkaan roskienkeruun, lasertulostuksen, ikkunointijärjestelmien, hiiren, korkean resoluution bittikarttagrafiikan, renderöinnin ja erilaisten tietoverkkoratkaisujen kehitykseen. Ensimmäiset Lisp-koneet suunniteltiin 1970-luvun alkupuolella Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa, jossa hanketta vetivät Richard Greenblatt ja Tom Knight. Myöhemmin Lisp-koneita valmistivat pääasiassa Symbolics sekä Lisp Machines. Muita markkinoilla olleita yhtiöitä olivat muun muassa Xerox ja Texas Instruments. Kiinnostus Lisp-koneisiin alkoi hiipua 1980-luvun lopulla, ja niiden valmistus loppui seuraavan vuosikymmenen alkupuolella. == Katso myös == * Chaosnet * Genera == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jaap Weel: Lisp machines * Symbolics Lisp Machine Museum * MIT: Tom Knightin vanha kotisivu Luokka:Tietokoneet Luokka:Lisp Luokka:1970-luvun tietokoneet
Mosasaurit

Mosasaurit tai mosasaurukset olivat matalien merten valtiaita liitukaudella. Ne eivät kuitenkaan olleet sukua joutsenliskoille tai kalaliskoille. Ne kehittyivät maalla eläneistä liskoista. Suurimmat mosasaurukset olivat yli 10 metriä pitkiä. Pienin tunnettu mosasaurus oli Carinodens belgicus, joka oli noin 3,0 tai 3,5 metriä pitkä. Ne katosivat samassa joukkotuhossa kuin dinosaurukset. == Lähteet == Luokka:Merimatelijat Luokka:Liskot
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1958

Vuoden 1958 painin maailmanmestaruuskilpailut olivat järjestyksessään 15. kreikkalais-roomalaisen painin viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailut järjestettiin Budapestissa, Unkarissa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 52 kg Boris Gurevitš Sandor Kerekes Borivoje Vukov 57 kg Oleg Karavajev Yasar Yilmaz Lothar Fischer 62 kg Imre Polyák Müzahir Sille Vladimir Staškevitš 67 kg Riza Dogan Viktor Vasin Gyula Toth 73 kg Kazım Ayvaz Grigori Garmanik Valeriu Bularca 79 kg Givi Kartozia Horst Hess Lothar Metz 87 kg Rostom Abašidze György Gurics Rune Jansson yli 87 kg Ivan Bohdan Ljutvi Ahmedov Hamit Kaplan == Tilastot maittain == Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 4. sijoja 5. sijoja 6. sijoja 1\. 5 2 1 - - - 2\. 2 2 1 - - - 3\. 1 2 1 - 1 1 4\. - 1 - 2 1 - 5\. - 1 - - - 2 6\. Saksan demokraattinen tasavalta \- - 1 1 - 1 7\. - - 1 2 1 - 8\. - - 1 2 - - 9\. - - 1 1 2 - 10\. - - - 1 2 - 11\. - - - 1 1 1 12\. - - - 1 - - 13\. - - - - 2 - 14\. - - - - - 1 = - - - - - 1 = - - - - - 1 = - - - - - 1 == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1958 Luokka:Vuoden 1958 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1958 Luokka:Budapestin urheilutapahtumat
Elmo Nüganen

Elmo Nüganen (s. 15. helmikuuta 1962, Jõhvi, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen näyttelijä sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja. Taustaltaan hän on inkeriläinen. Nüganen toimii Tallinnan kaupunginteatterissa taiteellisena johtajana, ja häntä pidetään yhtenä tämänhetkisen virolaisen näyttämötaiteen maineikkaimmista ohjaajista. Nüganen on erikoistunut klassisiin aiheisiin kuten Anton Tšehovin, Fjodor Dostojevskin ja William Shakespearen teoksiin. Nügasen monet ohjaukset ovat edustaneet teatteriaan useilla kansainvälisillä teatterifestivaaleilla. Nüganen on työskennellyt myös elokuvan parissa sekä ohjaajana ja näyttelijänä. Viron elokuvahistorian yksi merkittävimmistä elokuvista Nimet marmoritaulussa vuodelta 2002 on Nügasen ohjaama ja osittain käsikirjoittama. Nüganen esitti myös epätoivoisen pankkiryöstäjän osan Anssi Mänttärin Tallinnassa kuvatussa elokuvassa Marraskuun harmaa valo vuodelta 1993. == Lähteet == Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Virolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Virolaiset teatteriohjaajat Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New York Jets

New York Jets on amerikkalaista jalkapalloa pelaava joukkue NFL:ssä. Joukkueen kotipaikka on East Rutherford, New Jersey. New York Jets on yksi AFC:n itäisen divisioonan jäsenjoukkueista. Jets pelaa kotipelinsä MetLife Stadiumilla, jonka joukkue omistaa yhdessä New York Giantsin kanssa. Joukkueen harjoittelualue ja pääkonttori (joka avattiin vuonna 2008) sijaitsevat Florham Parkissa, New Jerseyssä. Seuran omistaa Johnsonin perhe. New York Jets oli vuonna 2023 Forbesin listauksessa maailman yhdeksänneksi arvokkain urheiluseura 6,1 miljardin dollarin arvolla. ==Historia== Alun perin joukkueen nimi oli New York Titans. Vuodesta 1963 joukkueen nimi on ollut New York Jets. Joukkue on voittanut Super Bowlin kerran, tammikuussa 1969, jolloin tapahtuma järjestettiin kolmannen kerran. Jets, silloisen AFL:n mestari, voitti ottelussa NFL:n mestarin Baltimore Coltsin luvuin 16–7. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:National Football League -seurat Luokka:New Jerseyn urheilu Luokka:Vuonna 1960 perustetut urheiluseurat
Hardi Volmer

Hardi Volmer (s. 8. marraskuuta 1957, Pärnu) on virolainen elokuvaohjaaja. Volmer on elokuvissaan erityisesti kiinnostunut katsomaan Viron lähihistoriaa mustan huumorin kautta. Tulivesi (1994) on elokuva, joka käsittelee 1920-lukua. Se on tarina viinantrokaajista, jotka kuskaavat pirtua lahden yli Suomeen, jossa vallitsee kieltolaki. Kaikki nuo Leninit (1997) on puolestaan 1900-luvun alkupuolelle sijoittuva tarina virolaisesta miehestä, joka unelmoi Suur-Virosta. Hän alkaa kouluttaa Leninille kaksoisolentoja, jotta pystyisi syrjäyttämään alkuperäisen ja laittamaan tilalle yhden koulutetuistaan. Luokka:Virolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asko Pitkänen

Asko Pitkänen (s. ) on toinen kahdesta Japanissa samaan aikaan asuneesta suomalaisesta budōkasta, jotka graduoivat ensimmäisinä suomalaisina mustan vyön eli dan-arvon kolmessa kansainvälisen kendoliiton lajissa: kendōssa, ZNKR iaidōssa että ZNKR jōdōssa.Suomen Kendoliitto / Finnish Kendo Association, Tengu, sivu 11. 1/2007Samoissa vyökokeissa Japanissa ja samat mustan vyön eli dan-arvot kolmessa kansainvälisen kendoliiton lajissa: kendōssa, ZNKR iaidōssa että ZNKR jōdōssa graduoinut henkilö on Nina Dodd (o.s. Parikka). Yhdessä José Martinez-Abarcan kanssa Asko Pitkänen aloitti aktiivin ZNKR jōdō harjoittelun Suomessa Suomen kendoliiton piirissä. Pitkänen harjoittelee ja opettaa edelleen aktiivisesti jōdōa Turun kendoseura Rendaino ry:ssä. == ZNKR:n lajeissa suoritetut graduoinnit == === Kendōssa === * 3. dan 5. joulukuuta 1993. Suomi Helsinki European Kendo Federation (EKF) / "Vihreä kirja" 2004, sivu 149. * 2. dan 20. marraskuuta 1988 Japani Tokio * 1. dan 23 marraskuuta 1987 Japani Tokio === ZNKR jōdōssa === * 5. dan 28. kesäkuuta 2013 Ruotsi. * 4. dan 6. joulukuuta 2008 Sveitsi Magglingen. * 3. dan 4. marraskuuta 2005 Italia Bologna. * 2. dan 1988 Japani * 1. dan 1987 Japani === ZNKR iaidōssa === * 1. dan 06. joulukuuta 1987 Japani. == Kendoliiton kilpailusaavutukset == * Suomen kendō-maajoukkueen jäsen vuosina 1989–1994 * Suomen jōdō-maajoukkueen jäsen vuodesta 2005 * Suomenmestari jōdōssa 2007, 2008, 2009Kisoja isännöineen Porin kendōseuran Dai Kuma Ken Kain ottelupöytäkirjoista, nähtävissä verkossa osoitteessa Porin kendōseura Dai Kuma Ken Kai 2010 ja 2012 sekä jōdōn suomenmestaruus hopeaa 2011(yksilöt-yudasha). * Lisäksi osallistunut lukuisiin kendōn Suomenmestaruuskisoihin. ==Lähteet== === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kendokat Luokka:Suomalaiset ZNKR-jōdōkat Luokka:Suomalaiset ZNKR seitei -iaidōkat Luokka:Suomalaiset budokat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metal Ligaen

Metal Ligaen (aiemmin Oddset Ligaen, Superisligaen) on jääkiekon pääsarja Tanskassa. == Sarjajärjestelmä == Sarjassa pelaa kymmenen joukkuetta, jotka kohtaavat toisensa kahdesti kotona ja kahdesti vieraissa. Näin otteluita kertyy kullekin joukkueelle 36. Jos ottelu on tasan varsinaisen peliajan jälkeen, pelataan viiden minuutin jatkoaika. Jos ottelu on edelleen tasan, pelataan rangaistuslaukauskilpailu. Näin jokaiselle ottelulle saadaan voittaja. Jatkoaika pelataan 4 pelaajalla 4:ää vastaan. Ottelun voitosta varsinaisella peliajalla saa kolme pistettä, voitosta jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa kaksi pistettä ja tappiosta jatkoajalla tai rangaistuslaukauskilpailussa yhden pisteen. Varsinaisella peliajalla häviämisestä jää pisteittä. Runkosarjan kahdeksan parasta pääsevät pudotuspeleihin. Joukkueet jaetaan lohkoihin seuraavan kaavan mukaan: Pulje A Pulje B runkosarjan 4 runkosarjan 3 runkosarjan 5 runkosarjan 6 runkosarjan 8 runkosarjan 7 Runkosarjan voittaja saa valita, kumpaan lohkoon liittyy, ja toiseksi sijoittunut liittyy toiseen. Kummastakin lohkosta kaksi parasta etenee välieriin. Niissä kumpikin lohkovoittaja kohtaa toisessa lohkossa toiseksi sijoittuneen. Lohkovoittajat aloittavat välierät kotikentällään. Välierissä hävinneet kohtaavat pronssiottelussa. Se pelataan paras viidestä -menetelmällä, jossa kolme otteluvoittoa riittää pronssiin. Välierissä ja loppuottelussa jatkoajan pituus on kymmenen minuuttia, mutta muutoin pelataan samoin kuin runkosarjassa. Runkosarjan 9. ja 10. karsivat säilymisestä liigassa. == Joukkueet kaudella 2023–2024 == Seuraavat joukkueet pelaavat sarjassa kaudella 2023–2024: Joukkue Kaupunki Kotihalli Perustettu Päävalmentaja Aalborg Pirates Aalborg Gigantium Isarena 1967 Jens Nielsen Esbjerg Energy Esbjerg Granly Hockey Arena 1964 Jason Jaspers Frederikshavn White Hawks Frederikshavn Nordjyske Bank Arena 1964 Patric Wener Herlev Eagles Herlev PM Montage Arena 1968 Martin Gudmundsson Herning Blue Fox Herning KVIK Hockey Arena 1947 Per Hånberg Odense Bulldogs Odense Spar Nord Arena 1978 Paul Thompson Rungsted Seier Capital Rungsted Concordium Arena 1941 Håkan Åhlund Rødovre Mighty Bulls Rødovre Rødovre Skøjte Arena 1961 Olaf Eller SønderjyskE Ishockey Vojens SE Arena 1963 Anders Førster == Lähteet == Luokka:Jääkiekkosarjat Luokka:Tanskan jääkiekko Luokka:Tanskan palloilusarjat
Mono (jalkine)

Mono eli hiihtokenkä on erikoisjalkine, jota käytetään hiihdossa. Mono kiinnitetään sukseen siteellä. Erilaisissa hiihtotavoissa käytetään erilaisia monoja ja kiinnitystapoja. Esimerkiksi maastohiihdossa mono kiinnitetään siteeseen vain kärjestään, jolloin nilkan ja kantapään liike on vapaampi, kun taas alppihiihdossa mono on paljon tukevampi ja myös kantapää on siteessä kiinni. ==Nimen alkuperä== Mono oli alun perin liperiläisen Jussi Monosen (1888–1961) perustaman Lahden saapas- ja lapikasteollisuus Oy:n tuotemerkki, mutta vakiintui sittemmin yleisnimeksi hiihtokengälle. Nimi haettiin nimikilpailulla, jonka voittaja perusteli ehdotustaan sillä, että se viittasi kreikan sanaan monos, joka tarkoittaa yhtä tai ainoaa. Raati piti nimeä erinomaisena, sillä sen mielestä heidän hiihtokenkänsä oli ainoa laatuaan markkinoillaLahden saapas- ja lapikasteollisuus Oy:n nimikilpailuselostus. Lahti 1932 Monon tarina (Suomen urheilumuseo, www.urheilumuseo.fi) Haittaa ei liene ollut siitäkään, että se on myös ymmärrettävissä lyhennykseksi tehtaan perustajan nimestä. "Mono" nimen lähetti konttoristi Arkki Laine ja sai nimikilpailun voittamisesta noin 1500 markkaa, eli noin viisisataa euroa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hiihto Luokka:Kengät
Hanau

Hanau on kaupunki Hessenin osavaltiossa Saksassa noin 25 kilometriä itään Frankfurt am Mainin suurkaupungista. Se sijaitsee Mainjoen oikealla rannalla, Mainin sivujoen Kinzigin suulla. Hanau kuuluu Main-Kinzig-Kreisiin ja on väkiluvultaan sen suurin kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 76,5 neliökilometriä ja kesäkuussa 2021 asukkaita oli 97 459. Asukastiheys kaupungissa on noin 1 270 as./km². Kaupunki tunnetaan muun muassa Grimmin veljesten syntymäkaupunkina. == Historia == Vanha Hanaun kaupunki perustettiin vuonna 1303. Se oli kasvanut Hanaun linnanherrojen linnan ympärille. Kreivi Filip Ludvig II salli 1500-luvun loppupuolella hollantilaisten ja vallonialaisten protestanttipakolaisten perustaa oman asutuksen lähelle vanhaa Hanauta. Tämä uusi asutus, Neustadt, perustettiin vuonna 1597. Vallonialaiset toivat alueelle jalokivitietämystä. Neustadt liitettiin Hanaun kaupunkiin noin vuonna 1835. Toisen maailmansodan brittiläisissä ilmapommituksissa vuonna 1945 Hanau tuhottiin lähes täysin. == Ystävyyskaupungit == * Conflans-Sainte-Honorine * Dartford * Francheville * Jaroslavl * Nilüfer * Taizhou * Tottori Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkosivut Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Wieluń

Wieluń [ˈvjɛluɲ] on kaupunki Łódźin voivodikunnassa Puolan keskiosassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 22 269 asukasta. Kaupunki sai kyseenalaisen kunnian olla toisen maailmansodan ensimmäisen sotatoimen kohde, kun Saksan ilmavoimat pommittivat Wieluńia 1. syyskuuta 1939 klo 04.40. Iltapäivään jatkuneet pommitukset ja niistä syntyneet tulipalot tuhosivat suuren osan kaupungin rakennuksista sekä tappoivat yli tuhat asukasta. Kyseessä oli terroripommitus, sillä Wieluńissa ei ollut tärkeitä sotilaallisia tai strategisia kohteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Łódźin voivodikunnan kaupungit
Petri Oravainen

Petri Oravainen (s. 26. tammikuuta 1983 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Oravainen on edustanut Suomea alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja talvimaajoukkueessa. Oravaista pidettiin yhtenä Veikkausliigan lupaavimmista pelaajista 2000-luvun alussa, mutta erinäiset loukkaantumiset pudottivat hänet HJK:n vaihtopenkille. Kauden 2006 lopussa Oravainen matkasi kuitenkin ulkomaille solmittuaan sopimuksen Alankomaiden Eerste divisien FC Zwollen kanssa. Tammikuussa 2008 Oravainen purki sopimuksensa Zwolleen henkilökohtaisten ja urheilullisten syiden takia ja teki 2+2-vuotisen sopimuksen HJK:n kanssa. HJK:n voitti mestaruuden kaudella 2009, mutta Oravaisen sopimuksen optiota ei käytetty. Hän solmi lokakuun lopussa kaksivuotisen sopimuksen Kuopion Palloseuran kanssa. Kaudella 2015 Oravainen edustaa kasvattajaseuraansa Puistolan Urheilijoita. ==Saavutukset== *Suomen mestaruus: 2 (HJK) *Suomen Cupin voitto: 3 (HJK) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Veikkausliiga: Petri Oravainen *Oravaisen tilastot Guardianin Stats Centressa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jelena Soboleva

Jelena Soboleva (, s. 3. elokuuta 1982) on venäläinen keskimatkojen juoksija. Soboleva sijoittui Helsingin MM-kisoissa 2005 1 500 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 4.02,48. Hän voitti maansa sisäratojen mestaruuden 2006 samalla matkalla ja teki juoksussa uuden sisäratojen maailmanennätyksen 3.58,28.http://www.cbc.ca/sports/story/2006/02/18/russian_championships060218.html Hän voitti samana vuonna myös matkan ulkoratojen Venäjän-mestaruuden. Moskovan sisäratojen MM-kisoissa samana vuonna hän voitti hopeaa 1 500 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi Göteborgin EM-kisoissa neljänneksi ajalla 4.00,36 ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 Soboleva kävi 1 500 metrin loppukilpailussa tiukan kirikamppailun Bahrainin Maryam Yusuf Jamalia vastaan, mutta jäi toiseksi ajalla 3.58,99. Helmikuussa 2008 Soboleva rikkoi oman 1 500 metrin hallimaailmanennätyksensä juostuaan Moskovassa ajan 3.58,05. Maaliskuussa hän voitti Valenciassa sisäratojen maailmanmestaruuden ja paransi maailmanennätystä aikaan 3.57,71. Myöhemmin Kansainvälinen Yleisurheiluliitto IAAF jätti ratifioimatta maailmanennätyksiksi molemmat Sobolevan vuonna 2008 juoksemat ennätykset hänen dopingkärynsä vuoksi. Lokakuussa 2008 Venäjän yleisurheiluliitto asetti hänet kahden vuoden kilpailukieltoon doping-testien manipuloinnista kuuden muun venäläisnaisyleisurheilijan kanssa. Samasta syystä hänet oli aiemmin hyllytetty Pekingin olympialaisista. Vuonna 2009 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS muutti Sobolevan kilpailukiellon 2 vuoden ja 9 kuukauden pituiseksi ajalle 31.7.2008–30.4.2011. Samalla kaikki hänen tuloksensa 26.4.2007 lähtien hylättiin. Huhtikuussa 2021 CAS antoi Sobolevalle 8 vuoden kilpailukiellon alkaen 7.4.2021. == Henkilökohtaiset ennätykset== * 800 metrin juoksu: 1.57,28 (2006) * 1 000 metrin juoksu: 2.36,50 (2005) * 1 500 metrin juoksu: 3.56,43 (2006) * 3 000 metrin juoksu: 8.55,89 (2005) ==Lähteet== Luokka:Venäläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siikajoen kirkko

thumb|250px|Siikajoen kirkko, sankarihaudat Isänmaalle 1939–1944. Siikajoen kirkko on Raahen evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko Siikajoen kunnassa Siikajoenkylässä. Kirkko sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kylän keskustasta. Siikajoen seurakunta liittyi Siikasalon seurakuntaan 1. tammikuuta 2007 eli samaan aikaan kuin Ruukin ja Siikajoen kunnat yhdistyivät. Ruukin seurakunta oli jo aiemmin yhdistynyt Vihannin seurakunnan kanssa Siikasalon seurakunnaksi. Vuoden 2013 alusta lähtien Siikasalon seurakunta on ollut osa Raahen seurakuntaa, koska Vihannin kunta liitettiin Raahen kaupunkiin, ja tämä liitos vei myös siikajokelaiset seurakunnallisesti osaksi Raahea. thumb|180px|Kellotapuli pihalta katsottuna. == Historia == Siikajoen seurakunta perustettiin Salon seurakunnan kappeliksi 1590. Ensimmäinen kirkko oli mahdollisesti rakennettu vuotta aiemmin. Venäläiset polttivat kirkon vuonna 1591. Toinen kirkko rakennettiin nykyisen kirkon paikalle vuonna 1600. Nykyinen kirkko eli Siikajoen seurakunnan kolmas kirkko rakennettiin vuonna 1701. Vanha kirkko oli purettu uuden tieltä. Kirkkoa uusittiin vuonna 1765 ja samana vuonna Jaakko Suonperä rakensi kirkkoon saarnastuolin. Vuosina 1771-1772 kuuluisa kirkkomaalari Mikael Toppelius koristeli kirkkoa maalauksillaan. Alttaritaulu Jeesus Getsemanessa on myös Toppeliuksen työtä. Nykyisen ulkomuotonsa kirkko sai Oulun lääninarkkitehdin Johan Oldenburgin suunnittelemana 1852. Kirkon vieressä on kellotapuli, ja sen välittömässä läheisyydessä on Siikajoen taistelun muistomerkki. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Raahen seurakunta: Siikajoen kirkko * Luokka:Pohjois-Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Siikajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat