EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Carl Andre

Carl Andre (16. syyskuuta 1935 – 23. tammikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen minimalistitaiteilija. Andre syntyi Quincyssä, Massachusettsissa. Andre pärjäsi hyvin koulussa ja sai stipendin Phillips Academyyn. Hän opiskeli hetken Kenyon Collegessa taidetta, mutta kyllästyi nopeasti sen tarjontaan. Hänet erotettiin, kun hän lopetti tunneilla käymisen. Andre opiskeli myöhemmin jonkin aikaa myös Northwestern-yliopistossa. Andre muutti 1957 New Yorkiin, missä hän toimi kustantajana, kirjoitti runoja ja teki maalauksia ja veistoksia. Hänen veistoksensa oli ensimmäisen kerran esillä ryhmänäyttelyssä 1964, ja seuraavana vuonna hänellä oli oma näyttely Tibor de Nagy -galleriassa. Pian tämän jälkeen häntä alettiin yhdistää uuteen minimalistiseen taidesuuntaukseen. Andre riisui kuvanveistotaiteen esittävyydestä ja käytti vain teollisuusmateriaalista tehtyjä muotoja, joiden ei ollut tarkoituskaan herättää tunteita. Hän myös teki veistoksiaan lattiatasoon, mikä oli monille näyttelykävijöille uutta. Tate Gallery osti vuonna 1972 kokoelmiinsa Andren teoksen Equivalent VIII (1966), joka on 120 tulitiilestä tehty sommitelma. Vaikka Andre sai kriittistä suosiota, kaikki eivät olleet vaikuttuneet hänen tyylistään. Daily Mirror -lehdessä kerrottiin Tate Galleryn teoksen olevan ”kasa roskaa”. Connecticutin osavaltion ostettua Andren 36 käsittelemättömästä kivijärkäleestä tehdyn teoksen Hartfordin pormestari sanoi teoksen tuovan kaupunkiin ”kansainvälistä pilkkaa”. Andre oli naimisissa taiteilija Ana Mendietan kanssa. Avioliitto päättyi traagisesti 8. syyskuuta 1985, kun Mendieta putosi 34. kerroksesta New Yorkissa. Andreta syytettiin murhasta, ja pariskunnalla oli juuri kuolemaa ennen ollut riitaa. Andre väitti ensin Mendietan pudonneen riitelyn jälkeen, mutta myöhemmin hän kertoi menneensä nukkumaan ja vasta myöhemmin havainneen Mendietan hypänneen ikkunasta. Andren puolustus väittikin tapausta joko onnettomuudeksi tai itsemurhaksi. Andre vapautettiin syytteistä, mutta hän joutui muun muassa feministisen kollektiivin Guerrilla Girlsin kohteeksi. Ryhmä asetti 1995 ympäri New Yorkia julisteita, joissa kysyttiin, mitä yhteistä on O. J. Simpsonilla ja Andrella. Mendietan kannattajat järjestivät myös koko Andren uran ajan protesteja tämän näyttelyiden yhteydessä. Andre vietti oikeudenkäynnin jälkeen paljon aikaa ulkomailla, ja se myös jonkun verran vaikutti hänen uraansa. 2010-luvulla hän alkoi saada jälleen uudelleen mainetta. Hänen töitään oli vuonna 2013 esillä Venetsian biennaalissa. Andre jatkoi työskentelyä lähes kuolemaansa asti, ja hänen suurikokoinen veistoksensa 5VCEDAR5H julkaistiin 2021. Koko uransa aikana hän teki yli 2 000 veistosta sekä suurin piirtein saman määrän runoja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Quincy (Massachusetts)

Quincy on Yhdysvaltain kaupunki Norfolkin piirikunnassa, Massachusettsissa. thumb|200px|John Quincy Adamsin synnyintalo Quincyssa. Englantilaiset asuttivat Quincyn vuonna 1625. Asutuskeskus, josta tehtiin osa Braintreetä, eriytettiin omaksi kaupungikseen vuonna 1792.The Quincy Historical Society Kaupunki on nimetty Yhdysvaltojen entisen presidentin John Quincy Adamsin isoisoisän John Quincyn mukaan. Quincyn pinta-ala on Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 69,6 km², ja vuoden 2010 väestölaskennan mukaan sen asukasluku ylitti 92 000.Quincy's Population Tops 92,000 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Massachusettsin kaupungit Luokka:Norfolkin piirikunta
Jim Calhoun

James A. ”Jim” Calhoun (s. 10. toukokuuta 1942 Braintree, Massachusetts) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän on toiminut kahden yliopistokoripallojoukkueen päävalmentajana, vuosina 1972–1986 Northeastern Universityn ja vuosina 1986–2012 Connecticutin yliopiston. UConn Huskies voitti Calhounin valmennuksessa kolmesti NCAA-koripallon I-divisioonan mestaruuden, vuosina 1999, 2004 ja 2011. Hänet valittiin vuonna 2005 Basketball Hall of Fameen. Calhoun on ollut vuodesta 1967 naimisissa vaimonsa Patin kanssa; parilla on kaksi poikaa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Carin Zidek

Anna Carin Helena Cecilia Zidek (o.s. Olofsson, s. 1. huhtikuuta 1973 Sveg, Härjedalen, Ruotsi) on ruotsalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Zidek voitti MM-kisoista 2005 saatuaan yhteislähdössä hopeaa. Hän voitti olympiakultaa 12,5 km yhteislähdössä Torinossa 2006, josta hän jäi myös olympiahistoriaan, koska naisten yhteislähtö oli ensimmäistä kertaa olympiaohjelmassa. Lisäksi hän voitti aikaisemmin sprintistä hopeaa. Zidek voitti yhteensä 12 maailmancupin osakilpailua, kaiken värisiä MM-mitaleja ja useita Ruotsin mestaruuksia. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen kaudella 2005–2006 ja kolmas kaudella 2006–2007. Hänen seuransa on Lillhärdals IF ja hän asuu Lillhärdalissa. Zidek ilmoitti uransa lopettamisesta heinäkuussa 2011. Syyksi hän kertoi motivaation puutteen. == Saavutuksia == === Olympialaiset === * 2006: kultaa yhteislähdössä ja hopeaa sprintissä === MM-kilpailut === * 2005: hopeaa yhteislähdössä * 2007: kultaa sekaviestissä, hopeaa sprintissä ja pronssia takaa-ajossa * 2009: hopeaa sekaviestissä * 2010: pronssia sekaviestissä ==Maailmancupvoitot== Päivä Kisapaikka Kilpailu 7\. joulukuuta 2005 Hochfilzen Normaalimatka 17\. joulukuuta 2005 Brezno-Osrblie Sprintti 18\. joulukuuta 2005 Brezno-Osrblie Takaa-ajo 25\. helmikuuta 2006 San Sicario Yhteislähtö 16\. maaliskuuta 2006 Kontiolahti Sprintti 18\. maaliskuuta 2006 Kontiolahti Takaa-ajo 15\. joulukuuta 2006 Hochfilzen Sprintti 14\. tammikuuta 2007 Ruhpolding Yhteislähtö 17\. tammikuuta 2007 Pokljuka Sprintti 11\. joulukuuta 2009 Hochfilzen Sprintti 13\. tammikuuta 2010 Ruhpolding Sprintti 1\. joulukuuta 2010 Östersund Normaalimatka == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Seppä

Johannes (Jussi) Seppä (11. helmikuuta 1885 Teuva – 19. helmikuuta 1951 Pieksämäki)Kuolinilmoitus, Jussi Seppä, Helsingin Sanomat, 1951, No 54, sivu 2, julkaistu 25.2. 1951 oli teuvalainen harrastelijalintutieteilijä ja opettaja.Päivästä päivään. 50 v. täyttää tänään..., Helsingin Sanomat, 11.02.1935, nro 40, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 09.02.2025 Seppä opiskeli ensin maanviljelysopistossa ja sitten Jyväskylän seminaarissa, josta valmistui vuonna 1908. Hän jatkoi opintojaan taideteollisuuskeskuskoulussa 1921 ja Helsingin yliopistossa 1923, jossa hän sai pätevyyden maantiedon ja biologian opettajaksi. Seppä oli kansakoulunopettajana 1908–1918, maantieteen ja luonnontieteen v.t. lehtorina Porvoon suomalaisessa keskikoulussa ja sen jatkoluokilla vuodesta 1925 ja Sortavalan lyseon v.t. lehtorina vuodesta 1927. Hän sai Pieksämäen yhteiskoulusta opettajan viran vuonna 1927 ja opetti siellä vuoteen 1946, jolloin jäi eläkkeelle. Seppä perehtyi etenkin lintujen lauluun ja ääniin. Hän oli taiteellisesti lahjakas ja kuvitti itse kirjansa. Vuonna 1922 hän julkaisi hyvän vastaanoton saaneen kirjan Lintujen äänet. Siinä hän kuvailee yli 150 lintulajin, enimmäkseen varpuslintuja, ääniä ja laulua nuottiviivaston avulla ja sanallisesti kuvaillen. Lopputyössään hän tarkasteli lintujen laulun anatomisia, etologiasta ja kehitysopillisia aspekteja. Sepän toinen tärkeä tutkimus oli kirjoitus Havaintoja valon ja sääsuhteiden vaikutuksesta lintujen päivittäisen elintoiminnan alkuhetkiin (1928), missä hän tarkoin mittauksin seurasi lintujen aamutoimien kehittymistä. Se oli uraauurtava tutkimus Suomessa. Käpylän pysäkin ympäristön linnusto (1927) tutki pesimälintujen runsautta ja esiintymistä tietyllä suppealla maantieteellisellä alueella ns. ruutututkimuksen avulla ja oli yksi ensimmäisistä koko lintutieteen alalla. Seppä kirjoitti useita artikkeleita sanoma- ja aikakauslehtiin. Hän harrasti myös kotiseututyötä, maisemakartoitusta ja kaikkinaista luonnossa liikkumista. Hän lahjoitti laajat kokoelmansa Teuvan yhteiskoululle ja kotiseutumuseolle. Helsingin yliopiston eläinmuseoon on arkistoitu hänen muistiinpanonsa ja valokuvansa. Jussi Sepän ensimmäinen aviopuoliso oli Maija o.s. Stenman (1884–1943). Heidän poikansa Otro Seppä kaatui toisessa maailmansodassa. Hänen muistolleen on testamenttivaroin perustettu Otro Sepän muistorahasto, joka jakaa apurahoja eteläpohjalaiselle lintu-, nisäkäs- tai kasvitutkimukselle.Otro Sepän muistorahasto. Jussi Sepän toinen aviopuoliso oli Nanny o.s. Kyllönen (1897–1963). == Teokset == * Eläinmalleja veistoa varten (1915). * Suomen eläimiä (1917). * Lintujen äänet (1922, uusintapainokset 1945 ja 1951). WSOY. * Luonnon löytöjä (1928). * Linnut ja maisema (1945). == Lähteet == * Siivonen Lauri, 1951: Jussi Seppä. Luonnon Tutkija 55:59–60. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Arie de Jong

Arie de Jong (18. lokakuuta 1865 Batavia (nyk. Jakarta, Indonesia) – 12. lokakuuta 1957 Putten, Alankomaat) oli hollantilainen kieltenharrastaja, joka tuli tunnetuksi volapükiin tekemillään uudistuksilla. Jong opiskeli Leidenin yliopistossa ja oli ammatiltaan lääkäri. Hän julkaisi Wörterbuch der Weltsprachen (saksa–volapük) ja volapükin kieliopin. Lisäksi hän edisti kielen käyttöä toimittamalla Volapükagased pro Nedänapükans -sanomalehteä ja kääntämällä Uuden testamentin (1952). Jong muutti Leideniin jo vuonna 1873 mutta vietti huomattavan osan lääkärinurastaan nykyisessä Indonesiassa. Hän palasi Alankomaihin toisen vaimonsa kuoltua vuonna 1919 ja solmi uuden avioliiton Louise van Disselin kanssa vuonna 1921. Parille syntyi kolme lasta, Louisa Cornelia, Arie de Jong nuorempi ja Gÿsbertus Hendrienus. Jong kuoli Alankomaissa vain muutamaa päivää ennen kuin olisi täyttänyt 92 vuotta. ==Kirjallisuutta== * 1929. Kurze Volapük-Grammatik. Revised by Arie de Jong. Confirmed by Albert Sleumer. Printed by Jakob Sprenger. Published as manuscript. * 1931. Gramat Volapüka. First edition has been written authoritatively and with the permission of Volapük Academy by Dr. Arie de Jong. Leiden (Holland): Bookstore and Printer E. J. Brill. * 1931. Wörterbuch der Weltsprache: Volapük Dictionary for Germans. 6th Edition, has been worked on by Arie de Jong. Leiden (Holland): Bookstore and Printer E. J. Brill. * 1932. Leerboek der Wereldtaal. By Dr. Arie de Jong, member of Volapük Academy. Voorburg (Holland): Printer „Repko“. * 1952. Aperçu de la Volapük. Gams: Sprenger. (Translated from Kurze Volapük-Grammatik into French.) * 1952. Short grammar of Volapük. Gams: Sprenger. (Translated from Kurze Volapük-Gramatik into English.) * 2012. Wörterbuch der Weltsprache für Deutschsprechende: Vödabuk Volapüka pro Deutänapükans. New edition of the 1931 dictionary. Cathair na Mart: Evertype, ISBN 978-1-904808-89-3 * 2012. Gramat Volapüka. New edition of the 1931 grammar. Cathair na Mart: Evertype, ISBN 978-1-904808-94-7 Jong, Arie de Jong, Arie de Jong, Arie de
Kun rock’n’roll tuli Suomeen 1 – Anna pois

20 suosikkia – Kun rock’n’roll tuli Suomeen 1 – Anna pois on kokoelmalevy vuodelta 1996. Se sisältää rock-kappaleita eri esittäjiltä vuosilta 1957–1963. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa ja ensimmäinen Kun rock’n’roll tuli Suomeen -sarjan kokoelmista. == Kappaleet == # "Anna pois" (- Hand Me Down -) - 2:09 Lasse Liemola & Erkki Ertaman Yhtye, 1959 # "Rollin' An' Rockin'" - 2:35 Yvonne Carré ja Erik Lindströmin Orkesteri, 1957 # "Nuori rytmi" - 2:17 Vesa Enne & Ossi Runnen Yhtye, 1959 # "Mustat silmät" - 3:00 'Crazy' Gideonin Gipsy Rockers, 1959 # "Onnen siteet" (- Fame And Fortune -) - 2:36 Timo Jämsen, 1960 # "Mä tahdon rokata" - 1:34 Jorma Kalenius & His Rock Devils, 1960 # "Tyttö pelästyy" - 2:28 Kari Fall & Four Cats, 1960 # "Sininen kuu" (- Blue Moon -) - 2:34 Eino Grön, Kukonpojat & Arthur Fuhrmannin Orkesteri, 1961 # "Hawaiian rock" - 2:56 Onni Gideon, 1957 # "Kohtalon tähti" (- Flaming Star -) - 2:22 Timo Jämsen, 1961 # "Takaan sen" (- Stuck On You -) - 2:04 Jorma Kalenius & His Rock Devils, 1960 # "Kannat kattoon" - 3:14 Pekka Loukiala Rock-yhtyeineen, 1961 # "Puusydän" (- Wooden Heart -) - 2:08 Seppo Hakala & Four Cats, 1961 # "Johnny, mua muistathan" (- Johnny Remember Me -) - 2:57 Kari Fall, 1961 # "Peppermint-twist" - 2:32 Anja Piipponen ja Tikanpojat, 1962 # "Tunnista toiseen twist" (- Twist Around The Clock -) - 2:17 Lasse Liemola, 1962 # "Loppunut on meiltä koulu" (- No School Tomorrow -) - 3:06 Timo Jämsen, 1960 # "Lapsenvahdin rock" (- Baby Sittin' Boogie -) - 1:57 Eero ja Jussi Rock-yhtyeineen, 1961 # "Mustasulka tanssii" (- Rockin' Red Wing -) - 2:09 Mirja-Liisi Soininen, 1961 # "Kutsukaa tri Casey" (- Callin' Dr. Casey -) - 2:18 Erkki Pohjanheimo, 1963 Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Kun rock’n’roll tuli Suomeen 2 – Maailma ilman rakkautta

20 suosikkia – Kun rock’n’roll tuli Suomeen 2 – Maailma ilman rakkautta on kokoelmalevy vuodelta 1996. Se sisältää rock-kappaleita eri esittäjiltä 1950- ja 1960-luvuilta. Levy on osa 20 suosikkia -kokoelmalevysarjaa ja toinen Kun rock’n’roll tuli Suomeen -sarjan kokoelmista. == Kappaleet == # "Maailma ilman rakkautta" - 2:46 The Esquires # "Tuollainen tyttö" - 2:35 Timo Jämsen # "Se jokin sinulla on" - 2:02 Ronny & The Loaferis # "Kaikki rakkauteni" - 1:53 Eero ja Jussi & The Boys # "Hän on nainen" - 3:00 The Esquires # "Olet paha" - 2:18 Eddy & The Lightnings # "Miksi tämän teit" - 2:43 Timo Jämsen # "Hän sinun on" - 2:11 The Hounds # "Näen mustaa vain" - 2:56 Topmost # "Kovan päivän ilta" - 2:20 The Esquires # "Kaunis nainen" - 2:49 Eero ja Jussi & The Boys # "Olet ihme häikäisevin" - 2:21 Timo Jämsen & Four Cats # "Kunpa tuntisin sinut paremmin" - 2:46 The Esquires # "En voi ostaa rakkauttasi" - 1:58 Eddy & The Lightnings # "Kun hänet nähdä sain" - 2:36 The Hounds # "Matkalippu" - 3:00 The Esquires # "Eilen vasta Liisan näin" - 1:59 Timo Jämsen # "Tyytymätön" - 2:49 Eero ja Jussi & The Boys # "Eleanor Rigby" - 2:26 Topmost # "Meni hermot" - 2:27 The First Luokka:Vuoden 1996 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Käpyperhokala

Käpyperhokala (Chaetodon kleinii) on perhokaloihin kuuluva kala. Se näykkii sekä pehmyt- että kivikoralleja, eikä siksi sovi riutta-akvaarioon. == Koko ja ulkonäkö == Käpyperhokala kasvaa noin 12 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä, pyrstöpuoleltaan keltainen, etuosastaan tummemman oranssi. Silmän läpi kulkee musta tai sinimusta juova. == Alkuperä == Käpyperhokala elää Punaisella merellä ja Indopasifisella merialueella Afrikan itärannikolta Havaijille ja Samoalle asti. == Käyttäytyminen == Käpyperhokalaa on akvaarioharrastajien suosiossa, koska se syö harmillisia lasiruusuja eli aiptasia-merivuokkoja. Lasiruusujen loppuessa se kuitenkin käy usein korallien kimppuun, eikä sitä siksi suositella riutta-akvaarioon. == Vesiolot ja ravinto == Käpyperhokala syö lihapitoista ruokaa. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Perhokalat
Ellsworth (täsmennyssivu)

Ellsworth viittaa seuraaviin asioihin: * Ellsworth, polkupyöränvalmistaja * Ellsworthinjärvi, jäänalainen järvi Etelämanterella * Ellsworthinmaa, alue Etelämantereella * Ellsworth-vuoret, vuoristo Ellsworthinmaalla == Ellsworth -nimisiä henkilöitä == * Ellsworth sukunimenä: ** Lincoln Ellsworth (1880–1951), yhdysvaltalainen miljonääri ja tutkimusmatkailija ** Oliver Ellsworth (1745–1807), Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja ** Robert Fred Ellsworth (1926–2011), yhdysvaltalainen diplomaatti ja poliitikko * Ellsworth etunimenä: ** Ellsworth Kelly (1923–2015), yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä ** Ellsworth Vines (1911–1994), yhdysvaltalainen tennis- ja golfpelaaja
The Times They Are a-Changin’

The Times They Are a-Changin’ on laulaja-lauluntekijä Bob Dylanin vuonna 1964 julkaistu albumi. Nimikkokappale on yksi Dylanin tunnetuimmista lauluista. ”North Country Blues” kertoo kaivosmiehen perheen toiveiden murenemisesta. Albumin liitteenä oli Dylanin ensimmäinen julkaistu runoteos "11 Outlined Epitaphs".Shelton s. 204, 257. "The Times They Are a-Changin’" on Dylanin kolmas julkaistu albumi.Shelton s. 670–671. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Bob Dylan. KCS 8905 1\. puoli (XSM 75528) # ”The Times They Are a-Changin’” – 3:15 # ”Ballad of Hollis Brown” – 5:06 # ”With God on Our Side” – 7:08 # ”One Too Many Mornings” – 2:41 # ”North Country Blues” – 4:35 2\. puoli (XSM 75529) # ”Only a Pawn in Their Game” – 3:33 # ”Boots of Spanish Leather” – 4:40 # ”When the Ship Comes In” – 3:18 # ”The Lonesome Death of Hattie Carroll” – 5:48 # ”Restless Farewell” – 5:32 == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Bob Dylanin albumit Luokka:Vuoden 1964 albumit
Fischerin projektio

Fischerin projektio on erityisesti biomolekyylien, kuten monosakkaridien ja aminohappojen, rakenteen esittämisessä käytetty esitystapa. Fischerin projektio sopii erityisesti useita kiraliakeskuksia sisältävien yhdisteiden esittämiseen. Projektio on saanut nimensä nobelisti Hermann Emil Fischerin mukaan. Fischerin projektiossa kiraalisen yhdisteen rakenne piirretään niin, että hiilivetyketju kulkee pystysuorassa ja useimmiten 1-hiili (yleensä karbonyylihiili) on ylhäällä. Vaakasuorat sidokset ajatellaan tulevaksi tasosta ulospäin, katsojaa kohti ja pystysuorat sidokset menevät tason taaksepäin. == Monosakkaridien piirtäminen Fischerin projektiolla == Fischerin projektiossa rakenteita verrataan glyseraldehydiin, jolla on olemassa D- ja L-enantiomeerit. Monosakkaridien D- ja L-muodot määräytyvät karbonyyliryhmästä kauimmaisena sijaitsevan asymmetrisen hiilen OH-ryhmän orientaation mukaan. Kun tässä hiiliatomissa oleva OH-ryhmä on oikealla puolella, on kysymyksessä D-konfiguraatio (kuten D-(R)-(+)-glyseraldehydillä) ja vastaavasti L-konfiguraatiossa OH-ryhmä on vasemmalla puolella (kuten L-(S)-(-)-glyseraldehydillä). == Aminohappojen piirtäminen Fischerin projektiolla == Myös aminohappojen stereokemia voidaan esittää Fischerin projektiokaaviolla, jossa karboksyyliryhmä on ylhäällä ja aminoryhmä on vasemmalla, kun kysymyksessä on luonnon L-aminohappo. D-aminohapoilla aminoryhmä on oikealla. == Katso myös == * Haworth-projektio * Lewis-rakenne * Newman-projektio * Viivakaava Luokka:Stereokemia Luokka:Kemialliset kaavat
Leppälä (Kuortane)

Leppälänkylä sijaitsee Kuortaneella. Leppälänkylän keskustasta on noin 5 kilometrin matka Kuortaneen keskustaan. Leppälänkylän kautta kulkee Lehtimäelle menevä tie. Leppälänkylä rajoittuu pohjoisessa Kirkonkylään, lännessä Mäyryyn, etelässä Löyään ja idässä Alajärven (Lehtimäen) Länsikylään. == Aiheesta muualla == *Kuortaneen kylät kartta Luokka:Kuortaneen kylät
M/S Emma Mærsk

M/S Emma Mærsk () on tanskalaisen A.P. Møller-Mærsk Gruppen laivanvarustamoyhtiön konttialus. Se oli aikanaan lajissaan kapasiteetiltaan maailman suurin, ennen kuin Mærskin tilaamat niin sanotun Triple-E -luokan alukset tulivat liikenteeseen – näistä ensimmäisenä valmistui M/V Mærsk Mc- Kinney Møller vuonna 2013. A.P. Møller-Mærsk Gruppen -laivanvarustamoyhtiön omistama Emma Mærsk kuuluu SX-luokan laivoihin. Sen maksimi kapasiteetti on joko 11 000 tai 14 700 20-jalkaista merikonttia (TEU). Ero johtuu varustamon käyttämästä erilaisesta laskentajärjestelmästä. Laivan kuljettama konttimäärä on kuitenkin suurin. Laiva on rakennettu Odense Staalskibsværftin telakalla Odensessa, Tanskassa vuonna 2006. Laiva on suunniteltu 30 henkilön miehistölle, vaikkakin laivalla on nyt vain 13 henkilön miehistö. Alus on rekisteröity Tanskan lipun alle ja sen kotisatama on Taarbæk. Emma Mærskin sisaraluksia ovat M/S Estelle Mærsk, M/S Eleonora Mærsk sekä vielä rakenteilla olevat 206, 207, 208, 209 ja 210. == Tekniset tiedot == Pituutta Emma Mærskilla on 397,7 metriä, leveyttä 56,4 metriä ja syväys on 15,5 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus, GT) on 170 794 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus, NT) 55 396\. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 156 907 tonnia. Laivan huippunopeus on 23 solmua. Laivan pääkoneena on yksi HSD-Wärtsilä-Sulzer RTA96-C dieselmoottori, joka kehittää 80 080 kilowatin tehon. == Käyttöhistoria == Rakennustöiden aikana, kesäkuussa 2006, telakalla sattui tulipalo, joka myöhästytti aluksen luovutusta, vaikka palo saatiin sammumaan hetkessä. 12. elokuuta alus luovutettiin A.P. Møller- Mærsk Gruppenin omistukseen, joka rekisteröi sen Tanskan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Taarbæk. Samana päivänä Ane Maersk Mc-Kinney Uggla kastoi laivan. 8. syyskuuta Emma Mærsk aloitti Maersk Linen liikenteessä. Helmikuussa 2013 alus sai vuodon ja sähkökatkon (blackout) Suezin kanavassa. Alus hinattiin Port Saidiin, jossa vuoto paikallistettiin peräohjauspotkuritunneliin. Koko 13 500 kontin lasti jouduttiin lastaamaan uudelleen toisiin aluksiin. Alus hinattiin edelleen Palermoon korjattavaksi. Maaliskuussa kertoi ruotsalainen Sjöfartstidnigen että vuoto aiheutui ilmeisesti rakennevirheestä. Korjauskustannusten arvioidaan nousevan jopa 40 miljoonaan Yhdysvaltain dollariin. == Kuvia == Kuva:Emma Maersk.jpg|Alus muutamaa kuukautta ennen valmistumistaan. Kuva:Emma Mærsk2.jpg|Alus Århusissa. Kuva:Emma maersk hg.JPG|Alus ensimmäisen Bremerhavenissa vierailunsa aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *EMMA MÆRSK varustamon kotisivuilla * *Kuvia tulipalosta Emma Maersk Emma Maersk de:Emma-Mærsk-Klasse
Erin Daniels

Erin Daniels (22-vuotiaaksi asti Cohen, s. 9. lokakuuta 1973 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Ura== Uransa alkupuolella Erin Daniels näytteli New Yorkin Off Broadway -teattereissa. Hän muutti Los Angelesiin saatuaan roolin sarjasta Action. Vuonna 2002 hän esiintyi elokuvassa One Hour Photo.IMDb - Erin Daniels Hänet palkittiin samana vuonna St. Louisin elokuvajuhlilla Emerging Actor -palkinnolla.IMDb - Erin Daniels - Awards Daniels esitti Dana Fairbanksia suositussa lesboja käsittelevässä televisiosarjassa L-koodi vuosina 2004–2007. Hän on vieraillut useissa muissa televisiosarjoissa kuten Dexterissä, Jerichossa ja CSI:ssa. Daniels on myös käsikirjoittanut ja tuottanut lyhytelokuvan Sunday Afternoons. ==Yksityiselämä== Erin Daniels kasvoi juutalaisessa perheessä. Hän valmistui Vassar Collegesta.IMDb - Erin Daniels - Bio Daniels on naimisissa Chris Uettwillerin kanssa. Heillä on vuonna 2009 syntynyt poika.AfterEllen.com ==Filmografia== ===Elokuvat=== * USMA West Point (1998) - Christine Davis * Flushed (1999) (nimellä Erin Cohen) * Kylmä keikka (1999) - ensihoitaja * The Disciples (2000) - Lisa Johnson * The Limo Boys (2002) - Gwen * One Hour Photo (2002) - Maya Burson * House of 1000 Corpses (2003) - Denise Willis * Charlie (2003) - oma itsensä * A Single Man (2009) - pankkivirkailija * Starlight Inn (2010) - Catherine Sellwood (lyhytelokuva) * Few Options (2011) - Helen * The Sitter (2011) - Mrs. Medulla * Portland (2011) - Amy ===Televisiosarjat=== * Kova laki (1996) - Stadler (1 jakso) * Action (1999) - Jenny (4 jaksoa) * Äärirajoilla (1999) - Barbara Chafey (1 jakso) * V.I.P. (2000) - Die Bodyguards (1 jakso) * Jack & Jill (2001) - Becky Hart (1 jakso) * Philly (2001) - Nicole Gilbert (1 jakso) * Boomtown (2003) - Karen Crane (4 jaksoa) * L-koodi (2004–2007) - Dana Fairbanks (vakituinen rooli) * Julie Reno, Bounty Hunter (2006) - Julie Reno (1 jakso) * Love Monkey (2006) - Dana (1 jakso) * Dexter (2006) - Ritan naapuri (1 jakso) * Justice (2006) - Betsy Harrison (3 jaksoa) * Jericho (2007) - Maggie (2 jaksoa) * Naistenmiehet (2007) - Rebecca Parks (1 jakso) * CSI: New York (2007) - Brennan (1 jakso) * Saving Grace (2007) - Morgan Byers (1 jakso) * Swingtown (2008) - Sylvia Davis (4 jaksoa) * CSI (2009) - Schuyler (1 jakso) IMDb - Erin Daniels == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uprising

Uprising on reggaeyhtye Bob Marley & The Wailersin albumi vuodelta 1980. Albumi sisälsi hittejä, kuten "Redemption Song", "Bad Card" ja "Could You Be Loved". Albumi jäi Bob Marleyn viimeiseksi studioalbumiksi, joka julkaistiin hänen elinaikanaan, hänen kuollessaan seuraavana vuonna. ==Kappaleet== ===Puoli yksi=== #"Coming In From The Cold" - 4:33 #"Real Situation" - 3:10 #"Bad Card" - 2:52 #"We And Dem" - 3:16 #"Work" - 3:42 ===Puoli kaksi=== #"Zion Train" – 3:34 #"Pimper's Paradise" – 3:26 #"Could You Be Loved" – 3:56 #"Forever Loving Jah" – 3:51 #"Redemption Song" – 3:47 == Työryhmä == *Bob Marley - laulu, rytmikitara, akustinen kitara *Aston "Family Man" Barrett - basso, piano, kitara, perkussiot *Carlton Barrett - rummut, perkussiot *Tyrone Downie - kosketinsoitin, taustalaulu *Alvin Patterson - perkussiot *Junior Marvin - soolokitara, taustalaulu *Earl Lindo - kosketinsoitin *Al Anderson - soolokitara *I Threes (Rita Marley, Marcia Griffiths ja Judy Mowatt) - taustalaulu *Errol Brown - musiikki-insinööri, miksaus *Chiao Ng - musiikki- insinööri *Neville Garrick - taideohjaus *Adrian Boot - valokuvat Luokka:Bob Marleyn albumit Luokka:Vuoden 1980 albumit
Catch a Fire

Catch a Fire on reggaeyhtye The Wailersin ensimmäinen suuren levy-yhtiön tuottama studioalbumi. Albumi julkaistiin 13. huhtikuuta 1973. Se oli yhtyeen ensimmäinen menestysalbumi. == Listasijoitukset == Albumi sijoittui Yhdysvaltojen Billboardin Pop Albums -listalla sijalle 171 ja Black Albums -listalla sijalle 51. Rolling Stone -lehden 500 parhaan albumin listalla albumi sijoittui sijalle 123. ==Kappaleet== ===Puoli yksi=== #"Concrete Jungle" (Marley) – 4:13 #"Slave Driver" (Marley) – 2:53 #"400 Years" (Marley/Tosh) – 2:45 #"Stop That Train" (Tosh) – 3:55 #"Baby We've Got A Date (Rock It Baby)" (Marley) – 3:57 ===Puoli kaksi=== #"Stir It Up" (Marley) – 5:32 #"Kinky Reggae" (Marley) – 3:37 #"No More Trouble" (Marley) – 3:57 #"Midnight Ravers" (Marley) – 5:10 ===2001 Deluxe edition=== ====Levy yksi: The Unreleased Original Jamaican Versions==== #"Concrete Jungle" – 4:16 #"Stir It Up" – 3:39 #"High Tide or Low Tide" – 4:45 #"Stop That Train" – 3:55 #"400 Years" – 3:03 #"Baby We've Got a Date (Rock It Baby)" – 4:05 #"Midnight Ravers" – 5:09 #"All Day All Night" – 3:29 #"Slave Driver" – 2:57 #"Kinky Reggae" – 3:45 #"No More Trouble" – 5:16 ====Levy kaksi: The Released Album==== #"Concrete Jungle" – 4:15 #"Slave Driver" – 2:55 #"400 Years" – 2:47 #"Stop That Train" – 3:57 #"Baby We've Got a Date (Rock It Baby)" – 3:59 #"Stir It Up" – 5:35 #"Kinky Reggae" – 3:39 #"No More Trouble" – 4:00 #"Midnight Ravers" – 5:08 #"High Tide or Low Tide" – 4:40 (CD Bonus track) #"All Day All Night" – 3:26 (CD Bonus track) == Työryhmä == *Bob Marley – akustinen kitara, kitara, laulu, tuottaja *Peter Tosh – urut, kitara, piano, laulu *Bunny Wailer – bongorummut, congarummut, laulu *Aston "Family Man" Barrett – basso *John "Rabbit" Bundrick - kosketinsoitin/syntetisaattori *Carlton "Carlie" Barrett – rummut *Chris Blackwell – tuottaja *Carlton Lee – musiikki-insinööri *Tony Platt – musiikki-insinööri *Bob Weiner – kansi *Rod Dyer – kansi Luokka:Bob Marleyn albumit Luokka:Vuoden 1973 albumit
Burnin’

Burnin' on reggaeyhtye The Wailersin albumi vuodelta 1973. Se sisältää hitit "I Shot the Sheriff" ja "Get Up, Stand Up". == Listasijoitukset == Albumi nousi Billboard'in Pop Albums -listalla sijalle #151 ja Black Albums -listan sijalle #41. Rolling Stone -lehden 500 Greatest Albums of All Time -listalla albumi sijoittui sijalle 319. == Myöhempi arvostus == Vuonna 2006 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Kappaleet == ===Puoli yksi=== # "Get Up, Stand Up" (Marley/Tosh) - 3:16 # "Hallelujah Time" (Livingston) - 3:28 # "I Shot the Sheriff" (Marley) - 4:41 # "Burnin' And Lootin" (Marley) - 4:15 # "Put It On" (Marley) - 3:59 ===Puoli kaksi=== # "Small Axe" (Marley) - 4:01 # "Pass It On" (Livingston) - 3:33 # "Duppy Conqueror" (Marley) - 3:44 # "One Foundation" (Tosh) - 3:42 # "Rastaman Chant" (Trad., arr. Marley/Tosh/Livingston) - 3:47 ===2001 Bonus kappaleet=== #"Reincarnated Souls" (Livingston) - 3:43 #"No Sympathy" (Tosh) - 3:08 #"The Oppressed Song" (Livingston) - 3:16 ===2004 Deluxe edition=== ====Levy yksi: Burnin' Remastered==== #"Get Up, Stand Up" (Marley/Tosh) – 3:20 #"Hallelujah Time" (Livingston) – 3:31 #"I Shot The Sheriff" (Marley) – 4:41 #"Burnin' And Lootin'" (Marley) – 4:16 #"Put It On" (Marley) – 4:01 #"Small Axe" (Marley) – 4:02 #"Pass It On" (Livingston) – 3:35 #"Duppy Conqueror" (Marley) – 3:47 #"One Foundation" (Tosh) – 3:44 #"Rasta Man Chant" (Trad., arr. Marley/Tosh/Livingston) – 3:48 #"Reincarnated Souls" (Livingston) (Bonus Track) – 3:45 #"No Sympathy" (Tosh) (Bonus Track) – 3:10 #"The Oppressed Song" (Livingston) (Bonus Track) – 3:17 #"Get Up, Stand Up" (Marley/Tosh) (Unreleased Alternate Take) – 3:43 #"Get Up, Stand Up" (Marley/Tosh) (Unreleased Single Version) – 3:11 ====Levy kaksi: Live At Leeds, 23. marraskuuta 1973==== #"Duppy Conqueror" (Marley) – 6:03 #"Slave Driver" (Marley) – 5:00 #"Burnin' And Lootin'" (Marley) – 8:29 #"Can't Blame The Youth" (Tosh) – 5:09 #"Stop That Train" (Tosh) – 3:57 #"Midnight Ravers" (Marley) – 6:29 #"No More Trouble" (Marley) – 6:59 #"Kinky Reggae" (Marley) – 5:56 #"Get Up, Stand Up" (Marley/Tosh) – 6:15 #"Stir It Up" (Marley) – 7:25 #"Put It On" (Marley) – 4:29 #"Lively Up Yourself" (Marley) – 13:35 == Työryhmä == *Bob Marley - kitara, laulu *Aston "Family Man" Barrett - Basso, kitara *Carlton "Carlie" Barrett - rummut *Chris Blackwell - tuottaja *Earl Lindo - kosketinsoitin *Bunny "Wailer" Livingston *Peter Tosh - kitara, laulu, kosketinsoitin *Tony Platt - musiikki-insinööri *The Wailers - tuottaja *Phill Brown - musiikki-insinööri == Lähteet == Luokka:Bob Marleyn albumit Luokka:Vuoden 1973 albumit
Artur Taimazov

Artur Taimazov (s. 20. heinäkuuta 1979 Vladikavkaz) on uzbekistanilainen raskaan sarjan vapaapainija ja olympiavoittaja. Taimazov voitti Sydneyssä 2000 olympiahopeaa 130 kilon sarjasta. Neljä vuotta myöhemmin 2004 Ateenassa hän voitti 120 kilon sarjasta kultamitalin. Taimazov on ensimmäinen uzbekistanilainen, joka on voittanut painissa kaksissa peräkkäisissä olympiakisoissa mitalin. Pekingissä 2008 Taimazov oli yksi kolmesta vapaapainijasta, jotka pystyivät puolustamaan olympiakultamitaliaan Ateenasta. Taimazov voitti Pekingin finaalissa Venäjän Bahtijar Ahmedovin. Taimazov kuitenkin menetti Pekingin olympiavoittonsa vuonna 2017 kun hänen Pekingissä antamansa dopingnäytteen uudelleentutkinnassa paljastui merkkejä dopingin käytöstä. Taimazov valitti hylkäyksestään urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi valituksen. Lontoon olympialaisissa 2012 Taimazov voitti olympiakultaa, mutta hän menetti tämän mitalin vuonna 2019 kun hänen Lontoossa antamansa dopingnäytteen uudelleentutkinnassa paljastui merkkejä dopingin käytöstä. MM-kisoista Taimazov on voittanut kultaa 2003 New Yorkista ja 2006 Guangzhousta, hopeaa 2001 Sofiasta ja Moskovasta 2010 sekä pronssia 2007 Bakusta. Aasian mestaruuden hän on voittanut vuosina 2000 ja 2011. Aasian kisoissa Taimazov on voittanut kultaa vuosina 2002, 2006 ja 2010. == Lähteet == *Taimazov FILA:n tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Uzbekistanilaiset vapaapainijat Luokka:Uzbekistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
British Wind Energy Association

The British Wind Energy Association BWEA on Ison-Britannian tuulivoiman ja merellisen uusiutuvan energian tuottajien kaupallinen ja ammatillinen edunvalvontajärjestö. Vuonna 1978 perustettu BWEA on johtava teollisuusjärjestö uusiutuvan energian alalla Isossa-Britanniassa, nykyisin siihen kuuluu jäseninä yli 310 yritystä. BWEAn näkemyksen mukaan tuulivoima on nopeiten kasvava uusiutuva energian muoto maailmassa, ja järjestö itse odottaa tuulivoiman kasvun jatkuvan sen hinnan laskun ja hiilidioksidin vähennystarpeen vuoksi. Vuonna 2004 BWEA laajensi toimialaansa tuulivoimasta aalto- ja vuorovesienergiaan. BWEA on arvioinut tuulivoiman samanhintaiseksi kuin hiilivoima ja halvemmaksi kuin ydinvoima.The economics of wind energy BWEA BWEA on EWEAn jäsen. ==Katso myös== * EWEA * AWEA * Tuulivoima * Kestävä kehitys alueittain ja maittain == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * BWEA:n internet-sivusto Luokka:Tuulivoima Luokka:Teollisuusjärjestöt Luokka:Energia Yhdistyneessä kuningaskunnassa
Tämän runon haluaisin kuulla

Tämän runon haluaisin kuulla on Yle Radio 1:ssä lähetetty radio-ohjelma, jossa kuuntelijat voivat soittaa tai lähettää runotoiveitaan runonlausujille. Ensimmäinen toiveruno-ohjelma kuultiin 7. lokakuuta 1967. Ohjelman perusti toimittaja Mirjam Polkunen ja sitä ovat juontaneet Polkusen jälkeen Juha Virkkunen, Satu Koskimies, Pekka Milonoff, Tarleena Sammalkorpi, Eeva Luotonen, Pietari Kylmälä ja Kaisa Pulakka. Ohjelmassa lausuttuja runoja on myös julkaistu kolmena kokoelmakirjana ja äänitteinä. Ohjelman 40-vuotisjuhlalähetys lähetettiin 10. marraskuuta 2007. 50-vuotisjuhlalähetys oli 23. joulukuuta 2017. ==Koura-erikoispalkinto 2014== Media-alan koulutusrahasto Kouran vuosittaisen palkintojenjaon yhteydessä vuonna 2014 Tämän runon haluaisin kuulla -ohjelmasarjan tekijät Tarleena Sammalkorpi ja Sari Siekkinen palkittiin erikoispalkinnolla:KOURA palkitsi vuoden 2014 parhaita ohjelmia. Yleisradio 19.3.2015. Viitattu 8.8.2017. > Ohjelma on klassikko, joka uudistuu teemalähetysten, loistavien > tulkitsijoiden ja kuuntelijoiden ansiosta. Se on tuonut esiin mitä > moninaisimman kuulijajoukon rakastamia tekstejä, kaivanut arkistoista > kirjailijoiden itsensä lukemia harvinaisuuksia ja esitellyt uusia > lausuntataiteilijoita. Toiverunojen myötä ohjelma on kasvattanut uusia > lyriikan ystävien ikäluokkia jo vuodesta 1967 saakka. Tässä ohjelmassa ja > tämän ohjelman äärellä herkistyvät niin runoilijat, kuuntelijat, lausujat > kuin toimittajatkin. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Tämän runon haluaisin kuulla, toim. Mirjam Polkunen, Satu Marttila ja Juha Virkkunen. Tammi 1986. ISBN 951-30-4220-0 *Tämän runon haluaisin kuulla 2, toim. Satu Marttila, Juha Virkkunen, Mirjam Polkunen. Tammi 1986. ISBN 951-31-2077-5 *Tämän runon haluaisin kuulla 3, toim. Satu Marttila ja Juha Virkkunen. Tammi 1986. ISBN 951-31-1781-2 ==Aiheesta muualla == * Yle Elävä arkisto: Tämän runon haluaisin kuulla * Yle Areena - Tämän runon haluaisin kuulla Luokka:Yle Radio 1:n ohjelmat Luokka:Radion kulttuuriohjelmat
Megiddon taistelu

Megiddon taistelu voi tarkoittaa: *Megiddon taistelu, Egyptin ja Kanaaninmaan liittouman välinen taistelu 1400-luvulla eaa. *Megiddon taistelu, Egyptin ja Juudan taistelu 609 eaa. *Megiddon taistelu, ensimmäisen maailmansodan taistelu.
Peter Parler

Peter Parler tai (1330 tai 1333 Schwäbisch Gmünd – 13. heinäkuuta 1399, Praha) oli saksalainen muurarimestari, arkkitehti ja kuvanveistäjä. Hän on Parlerin kuuluisan muurarimestarisuvun tunnetuin jäsen.Curl 1999, s. 483 Parler tunnetaan parhaiten Prahan Pyhän Vituksen katedraalin ja Kaarlensillan suunnittelijana. Peter Parler oli suvun kantaisän Heinrich Parlerin poika. Peter Parler työskenteli uransa alkuvaiheessa Schwäbisch-Gmündin kaupunginkirkon, Nürembergin Frauenkirchenin ja mahdollisesti myös Kölnin tuomiokirkon rakennustyömailla. Vuonna 1350 keisari Kaarle IV kutsui Parlerin Prahaan työskentelemään Pyhän Vituksen katedraalin työmaalla. Kirkon suunnittelu- ja rakennustyöt oli aloittanut ranskalainen Matthias Arrasialainen vuonna 1344. Vuodesta 1356 lähtien Parler oli katedraalin johtava rakennusmestari. Parler sai vuonna 1385 katedraalin kuorin valmiiksi ja myöhemmin myös eteläisen poikkilaivan. Lisäksi Parler suunnitteli ja rakennutti Vltavajoen ylittävän Kaarlensillan. Sen rakennustyöt alkoivat vuonna 1357. Näiden päätöidensä lisäksi Peter Parler rakensi Kolínin Pyhän Bartolomeuksen kirkon kuorin vuosina 1360–1378 sekä johti Kutná Horan Pyhän Barbaran katedraalin rakennustöitä vuodesta 1388 lähtien. Parler rakensi myös lukuisia hautamuistomerkkejä ja pyhäkköjä sekä teki veistoksia.Parler sai ilmeisesti vaikutteita englantilaisesta myöhäisgotiikasta, ja suunnitteli Manner-Euroopan ensimmäiset verkkomaiset viuhkaholvit. Parlerin veistokset ja holvi-innovaatiot vaikuttivat merkittävästi myöhempään arkkitehtuuriin. == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Keskiajan taiteilijat
Kathy Baker

Katherine Whitton ”Kathy” Baker (s. 8. kesäkuuta 1950 Midland, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Baker valmistui Kalifornian yliopistosta Berkeleyssä. Hänet on palkittu kolmella Emmyllä (1993, 1995, 1996) ja yhdellä Golden Globella (1994). Bakerilla oli merkittävä rooli televisiosarjassa Rooman sheriffi. Hän on esiintynyt myös lukuisissa elokuvissa, joista tunnetuimpia ovat Saksikäsi Edward (1990), Unohtumaton Gillian (1996), Oman elämänsä sankari (1999), Assassination Tango (2002) ja 13 ja risat (2004), Saving Mr. Banks (2013). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:SAG-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gameforge

Gameforge on saksalainen tietokonepelien julkaisija. Valikoimaan kuuluvat selaimella pelattavat verkkopelit, mobiilipelit ja ladattavat tietokonepelit. Erityisesti Gameforge on tunnettu korealaisten AION ja TERA ja taiwanilaisen Runes of Magic -MMORPG-pelien Euroopan julkaisijana. Heinäkuussa 2021 Gameforge avasi Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa kiinalaisen Aurogonin kehittämän MMORPG-pelin Swords of Legends Online.https://www.pcgamer.com/swords-of-legends-online-review/ Gameforgen itse kehittämiä ja julkaisemia pelejä ovat OGame, Ikariam, Gladiatus, Kingsage, Battleknight ja Bitefight. Vuonna 2010 Gameforge osti enemmistön Frogster Interactive Pictures AG -yhtiöstä, jonka toiminnot muutettiin Gameforge-nimelle 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gameforgen Internet-sivut Luokka:Saksalaiset videopeliyritykset
Pepe Ahlqvist H.A.R.P. (albumi)

Pepe Ahlqvist H.A.R.P. on Pepe Ahlqvist H.A.R.P. -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1989. Siitä on julkaistu uudelleenmasteroidut uusintapainokset vuosina 2002 ja 2008. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 22 viikkoa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pepe Ahlqvist – laulu, huuliharppu * Esa Kaartamo – kitara, melodica, taustalaulu * Jarmo Nikku – kitara * Juha Tikka – basso, jousisovitukset * Anssi Nykänen – rummut * Timo Pratskin – kosketinsoitin * Jukka Tuovinen – altto- ja tenorisaksofoni * Pepa Päivinen – baritonisaksofoni * Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet * Bill Carson – taustalaulu * Maria Hänninen – taustalaulu === Tuotanto === * Esa Kaartamo – tuottaja * Risto Hemmi – äänittäjä * Tom Vuori – äänittäjä * Dan Tigerstedt – miksaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pepe Ahlqvist H.A.R.P. discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1989 esikoisalbumit Luokka:Pepe Ahlqvistin albumit Luokka:Esa Kaartamon tuottamat albumit
Pepe Ahlqvist & The Sunset Boulevard (albumi)

Pepe Ahlqvist & the Sunset Boulevard on Pepe Ahlqvistin johtaman samannimisen yhtyeen ainoaksi jäänyt albumi. Sen julkaisi Fazer Records sekä LP:nä että CD:nä vuonna 1988. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17, ja se pysyi listalla yhteensä 12 viikkoa. == Kappaleet == # (K. Tulikallio, P. Ahlqvist) # (K. Tulikallio, P. Ahlqvist) # (K. Tulikallio, P. Ahlqvist) # (K. Tulikallio) # (K. Tulikallio, P. Ahlqvist) # (K. Toivanen, K. Tulikallio) # (K. Tulikallio) # (K. Tulikallio, P. Ahlqvist) == Kokoonpano == * Pepe Ahlqvist – kitara, laulu * Kurt Tulikallio – kitara * Risto Asikainen – kitara, kosketinsoittimet * Bo Lindqvist – basso * Miri Miettinen – rummut * Esko Heikkinen – trumpetti * Petri Juutilainen – pasuuna * Charles Salter – taustalaulu * Stina Tarvonen – taustalaulu == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 esikoisalbumit Luokka:Pepe Ahlqvistin albumit Luokka:Risto Asikaisen tuottamat albumit
Ray Reardon

Ray Reardon (8. lokakuuta 1932 – 19. heinäkuuta 2024) oli walesilainen biljardinpelaaja. Hän oli Steve Davisin tapaan kuusinkertainen snookerin maailmanmestari. Jokaisen maailmanmestaruutensa Reardon voitti 1970-luvulla. ==Ura == Ray Reardon aloitti ammattilaisuransa vuonna 1967 ja jo kaksi vuotta myöhemmin onnistui voittamaan ensimmäisen ammattilaisturnauksensa Pot Blackin. Reardon jatkoi uraansa aina vuoteen 1992 saakka, ja hän on yksi Walesin menestyneimmistä pelaajista. Ennen ammattilaisuraansa lempinimellä Dracula tunnettu Reardon voitti kuusi kertaa Walesin amatöörien mestaruuden taistellen useasti finaalissa Cliff Wilsonin kanssa.World Snooker: Player Profile - Ray Reardon Reardon voitti kuusi kertaa maailmanmestaruuden, joka vuodesta 1977 lähtien on järjestetty Sheffieldin Crucible-teatterissa, jossa Dracula saavutti viimeisen mestaruutensa, jolloin hän pelasi finaalissa eteläafrikkalaista Perrie Mansia vastaan. Reardonista tuli historian ensimmäinen ykköspelaaja snookerin virallisella ranking-listalla, kun se otettiin käyttöön vuonna 1976. Uransa aikana Reardon taisteli useaan otteeseen John Spenceriä ja Alex Higginsiä vastaan, selviytyen otteluista yleensä voittajana. Reardon oli 1970-luvun paras pelaaja, mutta jatkoi aika ajoin hyviä otteita myös 1980-luvulla, vaikka Steve Davis tulikin ja otti komennon snooker-pöydillä. Vielä vuonna 1982 Reardon pääsi MM-finaaliin jopa 49-vuotiaana, mutta tuolloin Alex Higgins veti pidemmän korren. Vuonna 1988 Reardon vielä 56-vuotiaana saavutti upean voiton tällöin jo viisinkertaisesta maailmanmestarista Davisistä, kun hän voitti Davisin 5–0 British Open -turnauksen alkuvaiheilla. 1980-luvulla hän kaatoi toisenkin huippupelaajan Jimmy Whiten kaksi kertaa turnauksen finaalissa. Reardon valittiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) vuonna 1985. Peliuransa jälkeen Reardon toimi muun muassa Ronnie O'Sullivanin mentorina. Erityisesti O'Sullivanin vuoden 2004 maailmanmestaruuden saavuttamiseksi Reardon ja O'Sullivan tekivät paljon yhteistyötä. Reardon kuoli syöpään 91-vuotiaana 19. heinäkuuta 2024. ==Turnausvoitot== ===Ranking-turnaukset=== *Professional Players Tournament (myöhemmin Grand Prix) 1982 *Snookerin maailmanmestaruusturnaus 1978, 1974–1976 ===Muut=== *Welsh Professional Championship 1981, 1983 *Yamaha International Masters (myöhemmin British Open) 1983 *World Cup 1979, 1980 (joukkue: Wales) *Pot Black 1969, 1979 *Benson & Hedges Masters 1976 *Snookerin maailmanmestaruusturnaus 1970, 1973 (ranking- pisteet otettiin käyttöön vasta 1974) ==Tilastot== Maailmanmestaruudet 6 1970, 1973–1976, 1978 Ranking-turnausvoitot 5 Muut ammattilaisturnausvoitot 8 Korkein ranking-sijoitus 1 Yhteensä kuusi vuotta ==Lähteet== Luokka:Walesilaiset snookerpelaajat Luokka:Snookerin maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Maa (elokuva)

Maa (Земля, Zemlja) on Oleksandr Dovženkon ohjaama neuvostoliittolainen (ukrainalainen) mykkäelokuva, joka valmistui vuonna 1930. Maa kertoo Ukrainan maaseudun käännehetkestä, kun maataloutta aletaan kollektivisoida. Elokuva on Dovženkon Ukraina-trilogian viimeinen osa, jonka edelliset osat olivat Zvenigora ja Arsenal, ja samalla ohjaajan viimeinen mykkäelokuva. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Maa oli mukana heistä kuudentoista listalla.Astala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980 s. 7. Elokuva arvioitiin Ukrainan elokuvahistorian toiseksi parhaaksi teokseksi Dovženko-keskuksen vuonna 2021 julkaisemalla Ukrainan elokuvahistorian sata parasta elokuvaa -listalla. ==Juoni== Elokuvassa vanhojen maanviljelijöiden lapset kyllästyvät maaseudulla vallitsevaan kurjuuteen ja päättävät ryhtyä kostotoimiin rikkaita maanomistajia vastaan. Kylään puhaltavat uudet tuulet, kun kylään ostetaan ensimmäinen traktori vanhojen maanviljelystapojen saadessa väistyä. Uudistukset eivät kuitenkaan ilahduta kaikkia ja seurauksena onkin epäluuloja ja ongelmia. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mykkäelokuvasivusto * Raymond John Uzwyshyn, Earth rayuzwyshyn.net Luokka:Ukrainalaiset elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1930 elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset mykkäelokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset draamaelokuvat
John Kundla

John Albert Kundla (3. heinäkuuta 1916 – 23. heinäkuuta 2017 Minneapolis) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Pennsylvaniassa syntynyt Kundla toimi Minneapolis Lakersin päävalmentajana vuosina 1948–1959. Hän voitti yhteensä 5 NBA:n mestaruutta ja ensimmäisenä valmentajana kolme peräkkäin vuosina 1952–1954. Hän valmensi myös yliopistokoripalloa; hän oli Minnesotan yliopiston koripallojoukkueen päävalmentajana vuosina 1959–1968. Kundla kelpuutettiin vuonna 1995 maineikkaimmille koripalloilijoille ja koripallovalmentajille pyhitettyyn Basketball Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Megiddon taistelu (1918)

Megiddon taistelu käytiin ensimmäisessä maailmansodassa 19.–21. syyskuuta 1918. Brittikenraali Edmund Allenbyn johtamien liittoutuneiden voitto taistelussa oli merkittävä askel Palestiinan valloituksessa. Allenbyn joukot tekivät suurhyökkäyksen Jisreelin tasangolle lännestä Carmelin harjanteen kautta. Liittoutuneet voittivat taistelussa turkkilais-saksalaiset joukot lähes täysin. Jo ennen taistelua britit olivat katkaisseet niiden huoltoreitin ja horjuttaneet niiden taistelumoraalia valehyökkäyksillä. Saarrostushyökkäys tuhosi Turkin 7. armeijan ja sai 8. armeijan vetäytymään itään ja 4. armeijan pohjoiseen kohti Damaskosta. Lokakuun alussa Damaskos, Beirut ja Aleppo vallattiin ja britit saivat 20 000 turkkilaista sotavankia. Kun Allenbystä tehtiin myöhemmin varakreivi, hän otti tästä taistelusta oman nimensä. Allenbystä tuli näin Megiddon ensimmäinen varakreivi Allenby. ==Lähteet== Luokka:Arabikapina Luokka:Ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän taistelut Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Vuoden 1918 sotahistoria
Roy Campanella

Roy Campanella (19. marraskuuta 1921 – 26. kesäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka tuli tunnetuksi ensisijaisesti siepparina. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa. Campanellan isä oli italialaistaustainen ja äiti afroamerikkalainen. Hän aloitti uransa Negro Leaguessa, mutta pääsi vuonna 1948 Major League Baseballiin. Hänen joukkueenaan oli vuoteen 1958 Brooklyn Dodgers. 28\. tammikuuta 1958 Campanella joutui auto-onnettomuuteen, joka johti hänen halvaantumiseensa. Hän sai kuntoutuksen tuloksena käsiensä käyttötaidon suurimmilta osin takaisin, mutta joutui lopettamaan peliuransa ja päätyi pysyvästi pyörätuoliin. Campanella kelpuutettiin vuonna 1969 Baseball Hall of Fameen. Hän kuoli Kaliforniassa 71-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet