EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Juvan kirkonkylä

Juvan kirkonkylä on Juvan kunnan kirkonkylä ja keskustaajama, joka sijaitsee Jukajärven pohjoisrannalla Etelä-Savon keskivaiheilla. Tilastokeskuksen taajama-aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Juvan kirkonkylän pinta-ala oli 6,71 neliökilometriä, ja väkiluku oli 3 134. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa viralliseta kunnanosien rajauksesta. Juva on Savon pitäjistä toiseksi vanhin; se perustettiin vuonna 1442. Paikkakunta on esiintynyt varhaisissa kirjallisissa lähteissä seuraavasti: Jokas Capell ja Jokais (1442), Jokas soken (1559), Jukaisen Pithäiän (1597), Juwan pitäjän (1837), Jockas (Juka l. Ju’anjärvi) socken (1854), Juvalta (1855) ja Jockas (Juka, Juva; 1856). Järven- ja pitäjännimen vanhimmista merkinnöistä näkyy nimeen sisältyvä juka-sana, joka tarkoittaa putousta, koskipaikkaa ja pientä jokea. Tämä koski on voinut olla ainoastaan järvestä kaakkoon laskevan Polvijoen luusuassa (*Jukakoski ~ *Juka). Kosken mukaan on nimetty järvi (Jukajärvi tai *Juanjärvi ~ Juvanjärvi). Juva on voitu poimia tästä suoraan asutusnimeksi. Vaihtoehtoisesti nimi on voinut tulla Juka-nimen taivutusmuodosta (Juvan, Juvalla). File:Church of Juva 1 AB.jpg|Juvan kirkko on näkyvä maamerkki Juvan kirkonkylän keskustassa. File:Juvan kunnanvirasto ja Osuuspankki - Juva - 1.jpg|Juvan kunnanvirasto sijaitsee lähellä kirkkoa. File:Jukajärven uimarantaa Gottlundin tuvan edustalla - Runonlaulajantie 1, Juva - 1.jpg|Jukajärven uimarantaa Juvan kirkonkylän laidalla. ==Lähteet== Luokka:Juva Luokka:Etelä-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Japanin kielen kirosanat

Japanissa kirosanoja käytetään monien muiden kielten tavoin loukkaamiseen. Kuitenkin kielessä käytetään myös paljon erilaisia kunnioitusta ilmaisevia sanoja ja puhetapoja (japaniksi 敬語 keigo), ja niiden väärinkäyttäminen voi olla yhtä loukkaavaa. Sana 侮辱 bujoku tarkoittaa sekä loukkausta että kirosanaa. Manga-kirjoissa kirosanat kirjoitetaan usein katakanalla, jota yleensä käytetään vierasperäisten sanojen kirjoittamiseen.. == Yleisimpiä kirosanoja == Japaniksi Romaji Suom. ばか baka tyhmä, hullu ちくしょう chikushō voi paska! ぶす busu ruma nainen ばかやろう bakayarou idiootti ちくしょう chikushou huoran penikka くそ kuso vittu やりまん yariman huora Lähde: Japanilaiset käyttävät myös erilaisia haukkumasanoja ulkomaalaisista tai jostain tietystä ihmisryhmästä. Esimerkiksi チョン chon on korealaisia kuvaava haukkumasana. == Lähteet == Luokka:Kirosanat kirosanat
DJ Topi

Toivo "Topi" Honkonen eli DJ Topi (s. 1950) on tamperelainen tiskijukka. Topi aloitti uransa 1960-luvun lopulla ja toimii aktiivisena edelleen. DJ Topi valittiin Suomen DJ Hall of Fame -listalle ensimmäisten joukossa. Vuonna 2016 hän sai elämäntyöpalkinnon suomalaisen diskokulttuurin eteen tehdystä työstä. Topi soittaa musiikkia perinteisesti vinyyleiltä. Hänen tyylilajinsa on ensisijaisesti nostalginen ja retrohenkinen musiikki, etenkin 1970-luvun diskomusiikki. Topi oli mukana perustamassa Tampereen Aleksanterinkadulla sijaitsevaa Ravintola Dorista, jossa hän on soittanut useasti. Topi tunnetaan myös uimarina. Hän on voittanut Pohjoismaiden mestaruuden perhosuinnissa ja myöhemmin kisannut veteraanien MM-tasolla. Hän on lisäksi aikaisemmin toiminut vaatetusalalla. Topin isä oli harmonikansoittaja, säveltäjä ja sovittaja Toivo Honkonen (1926–2001), joka toimi sukunsa omistaman vaatetusliikkeen johtajana Tampereella. Vanhempi Toivo Honkonen oli ollut Lasse Pihlajamaan oppilaana, ja hänen yhtyeitään olivat vuosina 1945–1974 toiminut Toivo Honkosen Suruttomat ja vuonna 1981 perustettu Toivo Honkosen harmonikkakvartetti. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu muun muassa Martti Siiriäisen esittämä kappale Proomutanssit.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 146. helsinki: Otava, 1997. ISBN 951-1-14518-5. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset DJ:t Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Enonkosken kirkonkylä

Enonkosken kirkonkylä on Enonkosken kunnan kirkonkylä ja keskustaajama Etelä- Savon koillisosassa. Kirkonkylä sijaitsee Ylä-Enonvedeltä luoteeseen Enonveteen laskevan Enonkosken äärellä. Savonlinnan keskusta sijaitsee maanteitse noin 31 kilometriä kirkonkylästä etelään. Tilastokeskuksen taajama- aluerajauksen mukaan vuoden 2019 lopussa Enonkosken kirkonkylän pinta-ala oli 1,87 neliökilometriä, ja väkiluku oli 529. Tilastollinen taajamarajaus voi poiketa viralliseta kunnanosien rajauksesta. Enonkoski tarkoitti alkujaan vain vuonna 1774 Kerimäelle perustetun sahan ympäristöä. Kirjallisissa lähteissä paikkakunta on mainittu nimillä Enankoski (1778), Enonkåski (1783). Varsinkin vanhemmat asukkaat ovat kutsuneet paikkakuntaa yhä nimillä Enankoski ja Enänkoski. Nimi johtuu kirkonkylän keskellä olevasta koskesta (Enonkoski; Enan-, Enänkoski), joka laskee Ylä-Enonveden vedet Enonveteen eli Ala- Enonveteen. Enonkosken seurakunnan ja kirkonkylän kehitykseen vaikutti huomattavasti syksyllä 1858 Ylä-Enonvedellä sattunut vakava, kahdeksan ihmisen kuolemaan johtanut kirkkoveneonnettomuus. Enonkoskelle haluttiin oma kirkko ja pappi. Vuonna 1859 perustettiinkin Enonkosken tehdasseurakunta (1859–1876) ja rakennettiin Enonkosken ensimmäinen kirkko (1859–1884). Rukoushuoneseurakunnan asema Enonkoskella oli vuosina 1876–1909. Enonkosken nykyinen kirkko rakennettiin ilmeisesti ukkosen sytyttämänä palaneen tilalle vuonna 1886. Itsenäisen kunnan aseman Enonkoski sai vuonna 1882; seurakunta itsenäistyi 1909. Eräs Enonkosken ylittävistä silloista on Enonkosken museosilta (1904), joka on arvioitu valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Sillan ympäristössä on yhä jälkiä kirkonkylän synnyttäneestä, 1770-luvulta vuoteen 1910 saakka toimineesta vesisahasta. File:Enonkosken kirkko 1 AB cropped.jpg|Enonkosken kirkko (1886). Ylä- Enonvedelle osoittava kirkontornin risti toimii muistomerkkinä syksyn 1858 kirkkoveneonnettomuudesta. File:Enonkoski museum bridge 8.JPG|Enonkosken museosilta on valtakunnallisesti merkittävä rakennetun kulttuuriympäristön kohde. File:Enonkosken kirjasto.jpg|Enonkosken kirjasto on osa kirkonkylän julkisia palveluja. ==Lähteet== Luokka:Enonkoski Luokka:Etelä-Savon maakunnan taajamat Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen kuntakeskukset
Axel Gustaf Mellin (1843–1884)

Axel Gustaf (Gustav) Mellin (28. elokuuta 1843 Helsinki – 18. marraskuuta 1884 Porvoon maalaiskunta) oli suomalainen vapaaherra, maanviljelijä ja valtiopäivämies.Geni: Axel Gustav Mellin Viitattu 6.8.2021.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Mellin nr 92, Tab 12 Viitattu 6.8.2021. Mellinin vanhemmat olivat Gustaf Adolf Mellin ja Agneta Charlotta Vilhelmina Mellin ja puoliso vuodesta 1868 Ada Maria Fredrika Helena Segerström (k. 1887). Mellin oli Sannäsin kartanon omistaja Porvoon maalaiskunnassa. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Nikolai Adolf Reinhold Munck

Nikolai Adolf Reinhold Munck (15. joulukuuta 1842 Pietari – 23. elokuuta 1877 Hausjärvi) oli suomalainen vapaaherra, insinööri ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Munck Nikolai Adolf Reinhold Viitattu 6.8.2021.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Munck nr 309, Tab 2 Viitattu 6.8.2021. Munckin vanhemmat olivat kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Reinhold Munck ja Wendela Charlotta Wilhelmina von Willebrand. Tutkimusmatkailija Carl Otto Alexander Munck oli hänen veljensä. Nikolai Adolf Reinhold Munck tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1862 ja valmistui siviili- insinööriksi. Hän toimi yksityisen Hanko-Hyvinkää -radan ratainsinöörinä vuodesta 1873.Munck, Johan Reinhold Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 -verkkojulkaisu. Studia Biographica 7. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006–. Viitattu 6.8.2021. Munck oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872 ja 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Anders Georg Emil Munsterhjelm

Anders Georg Emil Munsterhjelm (29. joulukuuta 1838 Oulu – 10. lokakuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.Geni: Anders Georg Emil Munsterhjelm Viitattu 6.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Munsterhjelm nr 1796, Tab 5 Viitattu 6.8.2021. Munsterhjelmin vanhemmat olivat everstiluutnantti Anders Lorenz Munsterhjelm ja Lovisa Charlotta Arnkihl ja puoliso vuodesta 1868 Naëma Charlotta von Born (k. 1870), senaattori Johan August von Bornin tytär. Munsterhjelm kävi Haminan kadettikoulua vuodesta 1854, mutta keskeytti kurssinsa 1856. Hän palveli sitten samasta vuodesta alivänrikkinä ja vänrikkinä, aliluuntnantti hänestä tuli 1863. Munsterhjelm osallistui Turkin sotaan 1877–1878, mukaan lukien Gornyi Dubnjakin taistelu. Alikapteeniksi Munsterhjelm yleni 1879, majuriksi 1880 ja everstiluutnantiksi 1885. Sotapalveluksensa Munsterhjelm päätti everstinä 1888. Munsterhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Kurino Shin’ichirō

Kurino Shin’ichirō (; 9. joulukuuta 1851 – 15. marraskuuta 1937) oli japanilainen diplomaatti. Kurino työskenteli esimerkiksi Japanin lähettiläänä Venäjällä ja Japanin edustajana Venäjän–Japanin sodan päättäneissä Portsmouthin rauhanneuvotteluissa. ==Elämäkerta== Kurino Shin’ichirō syntyi Japanin Fukuokassa (tuolloinen Fukuokan han) 9. joulukuuta 1851. Hänen isänsä oli Fukuoka-klaanin samurai. Kurino lähti vuonna 1875 opiskelemaan Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa palaten vuonna 1881 Japaniin. Japanissa Kurino aloitti työt Japanin ulkoministeriössä. Hän sai viran Japanin Yhdysvaltojen lähettiläänä vuonna 1894 tehden töitä myös Ranskassa ja Italiassa kauppasopimusten uudistusten saralla. Vuonna 1902 Kurinosta tuli Japanin Venäjän lähettiläs. Japani ja Venäjä kävivät neuvotteluja muutaman kuukauden ajan ennen Venäjän–Japanin sodan syttymistä vuonna 1904. 6. helmikuuta 1904 Kurino ilmoitti venäläisille Japanin katkaisseen diplomaattisuhteensa maahan. Vain hieman myöhemmin Kurino lähti Venäjältä. Elokuussa 1905 Kurino oli ulkominsiteri Komura Jutarōn ja lähettiläs Takahira Kogorōn kanssa Yhdysvalloissa edustamassa Japania Portsmouthin rauahnneuvotteluissa. Sodan jälkeen vuonna 1906 Kurino toimi Japanin Ranskan lähettiläänä. Edellisenä vuonna hän oli saanut paronin aatelisarvon ja vuonna 1912 varakreivin (shishaku) arvon. Vuonna 1932 hänestä tuli keisarin neuvonantaja. Kurino kuoli 15. marraskuuta 1937. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Julius Dominicus Pinello

Julius Dominicus Pinello (4. lokakuuta 1836 Turku – 17. joulukuuta 1910 Porvoo) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies.Geni: Julius Dominicus Pinello Viitattu 6.8.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Pinello nr 1964, Tab 4 Viitattu 6.8.2021. Pinellon vanhemmat olivat kirjailija, valtiopäivämies Nils Henrik Pinello ja Anna Juliana Schmidt ja puoliso vuodesta 1860 Carolina Sundvall (k. 1866). Pinello palveli ensin sotilaana, vänrikki hänestä tuli 1855, aliluutnantti 1858 ja luutnantti 1863. Sotapalveluksesta Pinello erosi alikapteenina 1868. Hän toimi sitten valtionrautateiden palveluksessa vuoteen 1878 ja myöhemmin liike-elämän palveluksessa Kotkassa ja Pietarissa. Pinello oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur- Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Blueberry Makkonen

Blueberry Makkonen on Sini Sabotagen toinen albumi, joka julkaistiin 7. elokuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit
Karl Gotthard Werner von Rehausen

Karl Gotthard Werner von Rehausen (18. huhtikuuta 1846 Helsinki – 17. maaliskuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Von Rehausen Karl Gotthard Werner Viitattu 6.8.2021. Von Rehausenin vanhemmat olivat lääninsihteeri, laamanni Kristian Adolf Verner von Rehausen ja Aurora Richter. Von Rehausen tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1865, suoritti tuomarintutkinnon 1869 ja sai varatuomarin arvon 1873. Hän oli senaatin maanviljelystoimikunnan kanslisti vuodesta 1876. Von Rehausen oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, ss. 1903-1907. Von Rehausenin veli oli juristi, valtiopäivämies Ernst Viktor von Rehausen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Kristian Adolf Verner von Rehausen. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 6.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Sirly Ylläsjärvi

Sirly Suvi-Hanna Ylläsjärvi (ent. Schinmann, s. 1987Julkkiskokki Sirly Ylläsjärvi elää unelmaansa keskellä sydän-Lappia – muistelee lapsuuttaan neuvosto-Virossa: ”Koskaan ei kuitenkaan ollut nälkä”) on suomalainen kokki. Hän on Ylläsjärven rannalla sijaitsevan Aurora Estate -hotelli-ravintolan omistaja.https://auroraestate.fi/ Hän omistaa myös ravintola Elsan Hannukaisissa. Ravintola on saanut nimensä Sirlyn puolison isoäidin mukaan. Elsa Ylläsjärvi on Ylläsjärven kylän vanhin vuonna 2024. Ravintola Elsassa on yksi pöytä johon mahtuu 20 asiakasta. Kuka vain voi varata paikan pöydästä. Samassa pihapiirissä on hänen kolmas ravintolansa ”Ulda” joka edustaa Lapin mytologiaa. Ylläsjärvi oli mukana MasterChef Suomi -kilpailussa vuosina 2011 ja 2020. Vuonna 2011 hänen sijoituksnsa oli kolmas, jälkimmäisenä vuotena hän sijoittui neljänneksi.Sirly Ylläsjärven mamman pullakranssi vie kielen mennessään: ”Tätä leivottiin jokaiseen juhlaan” Kesällä 2021 esitetyn Kokkisodan viidennellä kaudella Ylläsjärvi liittyi ohjelman "Tähtikokkeihin", ja voitti molemmat kerrat vieraidensa kanssa.https://www.mtv.fi/sarja/kokkisota-33009076 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ádám Varga

Ádám Varga (s. 20. marraskuuta 1999 Budapest) on unkarilainen ratameloja. Hän saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion kesäolympialaisissa 2020 hopeaa 1 000 metrin kajakkiyksikössä. Samoissa olympialaisissa hän kilpaili myös kajakkikaksikon 1 000 metrillä parinaan Kornél Béke. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset melojat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Nisula (kenraali)

Kari Juhani Nisula (s. 11. lokakuuta 1967 Jalasjärvi) on suomalainen kenraaliluutnantti. Hän toimi Pääesikunnan valmiuspäällikkönä vuosina 2019–2021. Nisula on toiminut Puolustusvoimien operaatiopäällikkönä 1.1.2022 alkaen. Nisula suoritti Kadettikoulun vuosina 1988–1991. Hän on toiminut urallaan aiemmin muun muassa Panssariprikaatin komentajana 2017–2019, ainelaitoksen johtajana sotataidon laitoksella Maanpuolustuskorkeakoulussa 2016–2017, kriisinhallintajoukon komentajana UNIFIL-operaatiossa vuonna 2014 ja Panssarikoulun johtajana 2010–2012. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miehemme Havannassa

Miehemme Havannassa (Our Man in Havana) on Graham Greenen kirjoittama romaani. Se ilmestyi vuonna 1958. Arvo Turtiaisen suomenkielinen käännös Miehemme Havannassa ilmestyi vuonna 1959 Tammen kustantamana. Se on tyyliltään humoristinen vakoiluromaani. == Tarina == Romaani kertoo englantilaisesta herra James Wormoldista, joka edustaa Pikasiivous-nimistä pölynimuriyhtiötä Kuuban pääkaupungissa Havannassa vallankumousta edeltävänä aikana 1950-luvulla ja joka värvätään yllättäen Ison-Britannian ulkomaantiedustelun tehtäviin. Hyväntahtoinen Wormold, jonka vaimo on hänet jättänyt, asuu yhdessä 17-vuotiaan tyttärensä Millyn kanssa. Rakkaan Milly-tyttären uusi ratsastusharrastus tulee isälle kalliiksi, joten tarjottu tiedusteluasiamiehen tehtävä palkkioineen ja kulukorvauksineen sopii hyvin Wormoldille. Hän palkkaa avukseen pölynimuriliikkeen työtekijän, Lopezin. Värvääjänä ja Wormoldin yhteyshenkilönä toimiva herra Henry Hawthorne matkustaa Lontooseen tapaamaan päällikköä, joka kiinnostuu Havannan uuden asiamiehen myötä ulkomaantiedustelulle avautuvista mahdollisuuksista. Päällikkö alkaa rahoittaa Wormoldin toimintaa ja määrää tälle Beatrice-nimisen sihteerin omasta henkilökunnastaan. Wormoldilla ei kuitenkaan ole suhteita Kuuban johtoon eikä mahdollisuuksia hankkia arvokkaita tietoja, joten hän alkaa keksiä niitä itse. Keksimiensä tietojen perusteella Wormold lähettää Lontooseen salakielisiä raportteja sekä piirustuksia vuoristoon sijoittuvasta epäilyttävästä rakennushankkeesta. Hän kirjaa sopiviksi katsomiaan henkilöitä omiksi asiamiehikseen heidän tietämättään ja luo omassa mielikuvituksessaan heitä myös lisää sekä pitää heistä kortistoa. Lontoosta lähetetyt asiamiespalkkiot kulukorvauksineen Wormold tallettaa ensin omalle pankkitililleen. Hänen tarkoituksenaan on säästää rahaa, jotta hän voisi maksaa Millyn opinnot sveitsiläisessä sisäoppilaitoksessa. Kuuban hallintoa romaanissa edustaa erittäin pienikokoinen ja vulgääri poliisivirkailija nimeltään kapteeni Segura. Hän, lempinimeltään Punainen Korppikotka, kiduttaa työssään vankeja ja omistaa kuulopuheiden mukaan ihmisnahalla päällystetyn savukekotelon. Segura, joka on ihastunut vaaleatukkaiseen ja kauniiseen Millyyn, omistaa myös tallin, jota Milly vuokraa hevostaan varten. Sitten Wormoldin kortistoimien mielikuvitusasiamiesten vastineet todellisuudessa alkavat yksi toisensa jälkeen kuolla. == Elokuvasovitukset == Romaanin pohjalta on valmistunut Carol Reedin ohjaama laajakangaselokuva vuonna 1959. Elokuvan päähenkilöä James Wormoldia esittää Alec Guinness. == Lähteet == * Greene, Graham: Miehemme Havannassa. Tammi, 1989. ISBN 951-30-9210-0 === Viitteet === Luokka:Brittiläiset romaanit Luokka:Vuoden 1958 kirjat
George Dance (vanhempi)

George Dance vanhempi (1695 – 8. helmikuuta 1768) oli brittiläinen muurari, kuvanveistäjä, rakennusmestari ja arkkitehti. Hän oli arkkitehti George Dance nuoremman isä.Curl 1999, s. 191 George Dance rakensi yhdessä appensa James Gouldin kanssa St. Botolphin kirkon Lontoon Bishopsgateen vuosina 1725–1728. Vuonna 1735 Dance nimitettiin Lontoon kaupungin rakennustarkastajaksi. Hän suunnitteli tunnetuimman työnsä Mansion Housen, joka rakennettiin vuosina 1739–1742. Sen upea egyptiläinen sali on erityisen kuuluisa. Dancen muut työt ovat saaneet vaikutteita James Gibbsiltä, palladiolaisesta arkkitehtuurista ja Christopher Wreniltä. Varsinkin St. Leonard's -kirkossa on näkyvissä Wrenin St. Mary-le-Bow -kirkon vaikutusta. == Kuvagalleria == Kuva:Mansion House London.jpg|Mansion House Kuva:Mansion House (6385048237).jpg|Mansion Housen egyptiläinen sali Kuva:Shoreditch st leonards 2.jpg|St. Leonard's Kuva:Looking from Minories across to St Botolph, Aldgate - geograph.org.uk - 1004803.jpg|St. Botolph Kuva:St Botolph without Aldgate, London EC3 - Chancel - geograph.org.uk - 1229915.jpg|St. Botolph, interiööri == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1695 syntyneet Luokka:Vuonna 1768 kuolleet
Kagan piirikunta

Kagan piirikunta () on yksi Japanin Okayaman prefektuurin piirikunnista. Piirikunnassa asuu 10 894 asukasta, ja väestö laski 1,8 prosentilla vuosien 2015 ja 2020 välillä. Piirikunnan pinta-ala on 268,8 neliökilometriä ja väestötiheys 40,53 asukasta neliökilometrillä. == Kunnat == Kagan piirikuntaan kuuluu ainoastaan Kibichūō. == Lähteet == Luokka:Okayaman prefektuuri
Kibichūō

Kibichūō () on maaseutukaupunki Okayaman prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 10 894 asukasta, ja väestö laski 1,8 prosentilla vuoden 2015 jälkeen. Sen pinta-ala on 268,8 neliökilometriä ja väestötiheys 40,53 asukasta neliökilometrillä. == Väestönkehitys == Lähde: Vuosi Väestö Muutos 1995 15 507 2000 14 651 -856 2005 14 040 -611 2010 13 033 -1 007 2015 11 950 -1 083 2020 10 894 -1 056 == Lähteet == Luokka:Okayaman prefektuuri Luokka:Japanin kunnat
Katsutan piirikunta

Katsutan piirikunta () on yksi Okayaman prefektuurin piirikunnista Japanissa. Siellä asuu 16 476 asukasta, ja väkiluku laski vuodesta 2015 0,66 prosentilla. Piirikunnan pinta-ala on 123,6 neliökilometriä ja väestötiheys 133,3 asukasta neliökilometrillä. == Kunnat == * Nagi * Shōō == Lähteet == Luokka:Okayaman prefektuuri
Nagi

Nagi () on maaseutukaupunki Okayaman prefektuurissa, Japanissa. Siellä asuu 5 582 asukasta, ja väkiluku laski yli prosentilla vuosina 2015-2020. Väestötiheys on 80,29 asukasta neliökilometrillä ja pinta-ala 69,52 neliökilometriä. == Väestönkehitys == Lähde: Vuosi Väestö Muutos 1995 7 230 2000 6 690 -540 2005 6 475 -215 2010 6 085 -390 2015 5 906 -176 2020 5 582 -384 == Lähteet == Luokka:Okayaman prefektuuri Luokka:Japanin kunnat
Brzeg

Brzeg () on kaupunki ja oma kuntansa Brzegin piirikunnassa, Opolen voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 35 226\. Brzeg on piirikuntansa hallinnollinen keskus. == Maantiede == Brzegin pinta-ala on 14,61 neliökilometriä, josta metsän ja maatalousmaan osuus on alle 5 km². Kaupunki rajoittuu Lubszan ja Skarbimierzin kuntiin, joista jälkimmäisen hallintokeskuksena se toimi vuoteen 2002 asti.Dz.U. 2001 nr 116 poz. 1241 Brzeg sijaitsee Wrocławin tasangon ja Wrocławin jäätikköjokilaakson fyhtymäkohdassa. Korkeus merenpinnasta vaihtelee kaupungissa 133 metristä 150 metriin. Oderjoki virtaa Brzegin pohjoisosan halki. == Historia == Varhaisin maininta Brzegistä on peräisin vuodelta 1234. Se sai kaupunkioikeudet vuonna 1248. Vuosina 1311–1675 Brzeg oli herttuakuntansa pääkaupunki. Vuosien 1428–1432 aikana kaupunki kärsi useista hussilaisten hyökkäyksistä ja ryöstöretkistä. Vuonna 1526 Brzeg siirtyi Habsburgien hallintoon. 1600-luvulla kolmikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin joukot piirittivät kaupungin, mutteivät saaneet vallattua sitä. Vuonna 1741 seitsemän kilometriä kaupungista etelään käydyn Małujowicen taistelun tuloksena Brzeg liitettiin osaksi Preussia. Koko Puolan silloisen alueen ensimmäinen, Wrocławista Oławaan kulkeva vuonna 1842 käyttöönotettu rautatie laajentui vuoteen 1843 mennessä Brzegiin asti. Rautatielinja Nysaan valmistui vuonna 1848. Rautateiden rakentaminen vauhditti kaupungin kehitystä, ja kun vuonna 1810 kaupungin väkiluku oli 7 093, oli se vuonna 1875 jo 16 438. Toisessa maailmansodassa Brzegin rakennuksista noin 54 prosenttia tuhoutui Neuvostoliiton hyökkäyksessä helmikuussa 1945. Se liitettiin Puolaan sodan jälkeisissä rajanvedoissa Potsdamin ja Jaltan konferensseissa. Kaupungin saksalainen väestö pakkosiirrettiin ja tilalle muutti puolalaisia. == Väestö == Vuoden 2020 joulukuussa Brzegissä asui 35 226 asukasta, joista 52,5 prosenttia oli naisia ja 47,5 prosenttia miehiä. Vuonna 1995 kaupungin väkiluku oli 39 937. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 joulukuussa 16,5 prosenttia, työikäisten 58,6 prosenttia ja eläkeikäisten 24,9 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 43,1 vuotta. Kaupungin työttömyysaste oli vuoden 2019 lopussa 7,7 prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 31,8 prosenttia työskenteli teollisuus- tai rakennusalalla, 18,4 prosenttia palvelualalla, 18,3 prosenttia maatalousalalla ja 2,3 prosenttia rahoitusalalla. == Liikenneyhteydet == Tärkeimmät Brzegin aluetta halkovat liikenneyhteydet ovat valtatiet 39 ja 94 sekä rautatielinjat 132, 288 ja 304. == Yhteistyökaupungit == Brzegin kolme yhteistyökaupunkia: * Goslar, Saksa * Beroun, Tšekki * Bourg-en-Bresse, Ranska == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Miejska Brzeg Opolen tilastokeskus. Luokka:Opolen voivodikunnan kunnat Luokka:Opolen voivodikunnan kaupungit
Ruutuleukakala

Ruutuleukakala (Opistognathus cuvierii) on leukakaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin länsiosista. ==Koko ja ulkonäkö== Ruutuleukakala voi kasvaa suurimmillaan 11-12 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan suuripäinen ja pitkänomainen. Kalan leuat ja silmät ovat kookkaat. Ruutuleukakalan selkäevä on pitkä ja siinä on tumma valkoreunainen täplä ja koiralla myös juovia. Myös peräevä on pitkä ja pyrstöevässä on juovia. Väriltään ruutuleukakala on tumman ruskea ja ruumiissa on vaaleampia laikkuja. ==Levinneisyys ja elintavat== Ruutuleukakalaa tavataan Brasilian rannikolta Bahiasta São Pauloon. Lajin elinympäristöä ovat matalien vesien hiekka- tai sorapohjaiset alueet koralliriuttojen lähellä. Ruutuleukakala kaivaa käytäviä pohjaan. Kala hautoo munia suussaan. ==Lähteet== Luokka:Percoidei
Eirik Horneland

Eirik Horneland (s. 14. maaliskuuta 1975) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Joulukuusta 2024 lähtien hän on toiminut AS Saint- Étiennen päävalmentajana. ==Ura== Horneland pelasi urallaan puolustajana. Hän edusti SK Vard Haugesundia Norjan alemmilla sarjatasoilla sekä kausina 2006–2009 FK Haugesundia Norjan 2. korkeimmalla sarjatasolla. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2009 ja siirtyi valmentajaksi.Eirik Horneland Transfermarkt. Viitattu 6.8.2021. Hän toimi Jostein Grindhaugin apuvalmentajana Haugesundissa 2010–2014. Joukkue sijoittui parhaimmillaan Norjan liigassa kolmanneksi. Kauden 2014 jälkeen hän siirtyi Norjan alle 19-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Hän toimi myös alle 18-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana 2015–2016.Trainer: Eirik Horneland Transfermarkt. Viitattu 6.8.2021. Horneland palasi Haugesundin organisaatioon edustusjoukkueen päävalmentajaksi lokakuussa 2016.Horneland ny Haugesund- trener Fotball.no. Julkaistu 12.8.2016. Viitattu 6.8.2021. Horneland luotsasi Haugesundin liigassa neljänneksi kaudella 2018. Tammikuussa 2019 suurseura Rosenborg palkkasi hänet päävalmentajakseen.Eirik Horneland presentert som RBK-trener: – Jeg var emosjonelt utslitt VG. Julkaistu 9.1.2019. Viitattu 6.8.2021. Rosenborgissa Hornelandin debyyttikausi päättyi kolmanteen sijaan. Kaudella 2020 joukkue jäi myös mestaruuskamppailusta jälkeen ja seura erotti hänet kesäkuussa 2020.Enige om å avslutte samarbeidet RBK. Julkaistu 25.6.2020. Viitattu 6.8.2021. Lokakuussa 2020 SK Brann palkkasi Hornelandin apuvalmentajaksi Kåre Ingebrigtsenin valmennustiimiin.Eirik Horneland presentert som ny Brann-assistent VG. Julkaistu 18.10.2020. Viitattu 6.8.2021. Ingebrigtsenin saatua heikkojen tulosten myötä potkut heinäkuussa 2021 nousi Horneland Brannin päävalmentajaksi.Horneland ledet Brann-treningen: – Vil gjøre dette for Kåre TV2.no. Julkaistu 21.7.2021. Viitattu 6.8.2021. Horneland ei onnistunut pelastamaan Brannia putoamiselta kaudella 2021, mutta jatkoi silti seuran päävalmentajana sarjatasoa alempana. Kaudella 2022 hän johdatti joukkueen OBOS-ligaenin voittoon sarjan uudella piste-ennätyksellä ja joukkue palasi kaudeksi 2023 pääsarjaan.Brann satte ny poengrekord i Obosligaen - Stabæk sikret opprykk til Eliteserien Nettavisen. Julkaistu 29.10.2022. Viitattu 13.12.2022. Hornelandin johdolla Brann teki paluun Norjan pääsarjan mestaruustaisteluun. Joukkue sijoittui kausilla 2023 ja 2024 hopealle. Keväällä 2023 hän luotsasi joukkueen Norjan cupin mestariksi Brann - Lillestrøm fotboll.no. Julkaistu 20.5.2023. Viitattu 19.12.2024. Hän jätti joukkueen hopealle päättyneen kauden 2024 jälkeen.Tårevåt Horneland ferdig i Brann: –⁠ En utrolig vanskelig dag Joulukuun lopulla 2024 Hornelandista tuli Ranskan liigan AS Saint-Étiennen uusi päävalmentaja.Saint-Étienne : le Norvégien Eirik Horneland officiellement nommé à la tête de l'équipe première ==Meriitit== * Norjan cup: 2022/23 * OBOS-ligaen: 2022 ==Viitteet== Luokka:Norjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markku Hyvärinen (tanssija)

Markku Hyvärinen on suomalainen kilpatanssija, joka on voittanut useita Suomen-mestaruuksia kaikissa kilpailuluokissa junioreista ammattilaiseen. Hän kilpailee edelleen ammattilaisena latinalaistansseissa parinsa Disa Kortelaisen kanssa. Molemmat ovat osallistuneet myös Tanssii tähtien kanssa -tv-ohjelman viidennellä kaudella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kilpatanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Donda

Donda on yhdysvaltalaisen rap-artisti Kanye Westin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 29. elokuuta 2021. Albumi on nimetty Kanyen edesmenneen äidin Donda Westin mukaan. Albumi oli alun perin määrä julkaista 24. heinäkuuta 2020, mutta sitä lykättiin. Levy-yhtiö Def Jam Recordings julkisti albumin julkaisupäivämääräksi 23. heinäkuuta 2021, mutta sitä lykättiin jälleen useaan otteeseen. Donda on Kanyen albumeista pisin; siinä on 27 kappaletta, ja se on pituudeltaan 108 minuuttia ja 59 sekuntia. MRC Datan mukaan albumia myytiin tai soitettiin 309 tuhatta albumiyksikköä vastaava määrä Yhdysvalloissa ensimmäisen viikon aikana. Albumi kohosi Billboard 200 -listan kärkeen heti julkaisunsa jälkeen ollen Westin kymmenes listaykkönen. Sen kappaleista 23 nousi Billboard Hot 100 -singlelistalle julkaisua seuranneella viikolla ja niistä kaksi, ”Hurricane” ja ”Jail”, sijoittui kymmenen parhaan joukkoon. Donda saavutti ensimmäisen sijan myös esimerkiksi Ison-Britannian ja Suomen albumilistoilla. == Taustaa == West ilmoitti 18. heinäkuuta 2020, että albumin nimi tulee olemaan Donda hänen edesmenneen äitinsä Donda Westin muistoksi. Samalla hän ilmoitti julkaisupäivämääräksi 24. heinäkuuta, joka ei kuitenkaan käynyt toteen. 25. heinäkuuta West twiittasi kuvan albumin kansikuvasta, joka myöhemmin kuitenkin vaihdettiin. 19\. heinäkuuta 2021 räppäri Pusha T ilmoitti Instagramissa, että West pitäisi albumin kuuntelutapahtuman Mercedes-Benz Stadiumilla Atlantassa. Westin taustatiimi ilmoitti albumin julkaisupäivämääräksi 6. elokuuta, mutta tätä siirrettiin myöhemmin eteenpäin. == Kappaleet == == Arvostelut == * The Guardian: * Helsingin Sanomat: * Klangi: 4/5 * NME: * Pitchfork: 6,0/10 * Rolling Stone: * Rumba: 4,0/10 * Soundi: Levyarvio: Levy äidistä, uskonnosta ja omista vaikeuksista – Kanye Westin Donda on maraton, jota ei käy läpi yhdeltä istumalta Viitattu 5.11.2021. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Britannian albumilista 1. Sverigetopplistan 1. Saksan albumilista 4. Suomen virallinen albumilista 1. Billboard 200 1. == Lähteet == Luokka:Kanye Westin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Hakkōdan välikohtaus

Hakkōdan välikohtaus () on 23. tammikuuta 1902 tapahtunut onnettomuus Hakkōdan vuorilla, Japanissa. Onnettomuutta kutsutaan myös ”kuoleman marssiksi”. Kaikki alkoi, kun Aomorin viides jalkaväkirykmentti komennettiin sotaharjoituksiin Venäjä-Japanin sodan takia. Heidän tarkoituksensa oli harjoitella pakkasolosuhteita ja testata armeijan kalustoa. == Tapahtumien kulku == Yksikkö lähti matkaan aamulla klo 6.55, 23. tammikuuta 1902. Tavoitteena oli kiivetä Tashiron kuumalle lähteelle. Noin kello 16.00 yksikkö saavutti Umatateban vuorenhuipun, joka oli vain neljän kilometrin päässä ensimmäisen päivän tavoitteesta. Sää alkoi kuitenkin pahentua, ja sitä seurasi lumimyrsky. Yksikkö kierteli monta päivää vuoristossa, kunnes 26. tammikuuta etsintäpartio lähetettiin etsimään kadonnutta rykmenttiä. He löysivät ensimmäisenä rykmentin kapteenin, jonka jälkeen pantiin käyntiin kuukausia kestänyt etsintäoperaatio. Rykmentin 210 jäsenestä 193 menehtyi. Hakkōdalla sattui vuonna 1997 toinen sotilasharjoitusten yhteydessä tapahtunut onnettomuus, kun kolme sotilasta menehtyi hengitettyään tulivuorikaasua. == Lähteet == * Luokka:Vuoden 1902 onnettomuudet Luokka:Onnettomuudet Japanissa
Carlo Porta

Carlo Porta (1775 Milano – 1821 Milano) oli italialainen runoilija ja virkamies. Hän ei ollut erityisen tunnettu runoilija omana aikanaan, mutta nykyisin häntä pidetään merkittävimpänä italialaisena 1800-luvun murrerunoilijana Giuseppe Gioachino Bellin rinnalla. Porta joutui sensuurin kohteeksi, kun Milano siirtyi Itävallan valtaan. Hän käytti kirjoittaessaan murretta ja oli omaksunut liberaalin, vielä kulttuuripiireille vieraan maailmankatsomuksen. Häneltä julkaistiin elinaikana vain yksi kokoelma. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1775 syntyneet Luokka:Vuonna 1821 kuolleet
III (Evelinan albumi)

III on suomalaisen laulajan ja lauluntekijän Evelinan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2020. Suurin osa kappaleista on Evelinan ja Tidon yhdessä kirjoittamia. Albumilla käsitellään elämän synkkiä ja rankkoja piirteitä. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Evelinan uutuuslevy III käsittelee pelkkiä tunteita, mutta ei tunnu yhtään miltään Viitattu 6.8.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Luettelo japanin kielen murteista

Japanin kielen murteet () on perinteisesti jaettu kahteen pääluokkaan: itäiset ja läntiset. Itäiset murteet perustuvat lähinnä Tokion murteeseen ja läntiset Kioton murteeseen. Toisaalta myös Kyushun murteet ja hachijo lasketaan omaksi ryhmäkseen. Murteet eroavat toisistaan niin sanaston kuin ääntämyksenkin osalta, mutta myös sävelkorkeuden sekä ga- ja wa-partikkelien käytössä. Japanin kielen murteet pääpiirteittäin: * Awajin murre * Banshūn murre * Hokkaidon murre * Kagoshiman murre * Kesenin murre * Mikawan murre * Nagoyan murre * Shikokun murre * Tokion murre * Yamagatan murre == Lähteet == Luokka:Japanin kieli Luokka:Luettelot murteista
George Dance (nuorempi)

George Dance nuorempi (1. huhtikuuta 1741 – 14. tammikuuta 1825) oli brittiläinen arkkitehti. Hän oli arkkitehti George Dance vanhemman poika. Curl 1999, s. 191 Dance matkusti Italiaan vuonna 1758, ja tapasi Firenzessä veljensä Nathaniel Dancen. Dance saapui Roomaan 1759, jossa hän opiskeli piirtämistä ja arkkitehtuuria sekä omaksui uuden taidesuunnan, uusklassismin, perusteet. George Dance palasi Englantiin vuonna 1764. Kotimaassa hänen ensimmäinen tilauksensa oli All Hallows -kirkko, joka rakennettiin vuosina 1765–1767. Se on uusklassinen rakennus, jonka sisätiloissa on tynnyriholvi. Kirkko lienee saanut vaikutteita Laugierilta ja muilta ranskalaisilta arkkitehdeilta. Vuonna 1768 George Dance seurasi isäänsä Lontoon rakennustarkastajan virassa. Hän suunnitteli Newgate Gaolin, Newgaten vankilan laajennuksen, joka valmistui vuonna 1785. Dancen piirtämässä rakennuksessa oli massiiviset ikkunattomat seinämät, ja siinä oli vaikutteita Andrea Palladion ja Giulio Romanon suunnitelmista sekä myös Piranesin mielikuvituksellisista vankilakuvista. Tämä rakennus purettiin vuonna 1902. Dance laati useita kaupunkisuunnitteluun liittyviä parannuksia, jotka muuttivat Lontoon keskiaikaista katuverkostoa. Yhdessä Robert Taylorin kanssa hän luonnosteli vuonna 1774 rakennuslain, jolla oli syvällinen vaikutus Lontoon julkisivuihin ja katunäkymiin seuraavien seitsemän vuosikymmenen ajan. Laki määräsi talojen ulkoseinien paksuuden ja varmisti, etteivät puiset ikkunanpuitteet näkyneet ulospäin. Vuosina 1795–1796 hän muokkasi isänsä suunnittelemaa Mansion Housea muun muassa poistattamalla suuren portaikon ja madaltamalla egyptiläisen salin kattoa. Dancen huomattavin oppilas oli John Soane, jonka joissakin töissä on nähtävissä Dancen vaikutusta. Osa Dancen suunnitelmista, kuten Stratton Parkin ankara portiikki, ennakoi uusklassismin kreikkalaissävytteistä Greek Revival -alalajia. == Kuvagalleria == Kuva: All Hallowes-on-the-Wall, London Wall, London EC2 - geograph.org.uk - 1706663.jpg|All Hallowes –kirkko Kuva: Newgate Prison Publ 1800.jpg|Newgate Gaolin pohjapiirustus Kuva: Newgate West View of Newgate by George Shepherd 1784-1862 edited.jpg|Newgate Gaolin julkisivu vuonna 1810 Kuva: The Guildhall - geograph.org.uk - 45551.jpg |Dancen suunnittelema Lontoon kiltahallin fasadi == Lähteet == *Curl, James Stevens: Dictionary of architecture. Oxford University Press 1999. ISBN 0-19-210006-8 === Viitteet === Luokka:Brittiläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1741 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet
Eleanor H. Porter

Eleanor H. Porter (1868 Littleton, New Hampshire, Yhdysvallat – 1920) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan nykyisin Pollyanna-tyttökirjan kirjoittajana, mutta hän kirjoitti myös aikuisille. Porterin menestyskirja Iloinen tyttö (Pollyanna, 1913) on naiivin uskonnollinen tyttökirja, joka kuuluu 1800-luvun pyhäkoulukertomusten lajityyppiin. Kirja oli hyvin suosittu. Se sisälsi runsaasti viihdekirjallisuudessa käytettyjä kliseitä, eikä sitä ja sen sentimentaalisuutta nykyaikana enää arvosteta. Se sai jatkoksi teoksen Pollyanna kasvaa suureksi (Pollyanna Grows Up, 1915). ==Suomennetut teokset== * Iloinen tyttö (Pollyanna, 1913), suom. Hannes Leiviskä, Kirja 1916 – 3. korjattu p. WSOY 1965 Nuorten toivekirjasto, 25. (myöhemmin useita painoksia) * "David vain" (Just David, 1916), suom. Elna Wichmann, Jyväskylä: WSOY 1919 * Oh, raha! raha! (O, Money! Money!, 1918), suom. Aino Tuomikoski, Hämeenlinna: Karisto 1920 ** nimellä: Rakkaus ratkaisee (Oh, money! Money!), suom. Aino Tuomikoski. 3. p. Hämeenlinna: Karisto 1971 – 4. p. 1991 * Kadonnut tyttö, suom. Jyväskylä: Gummerus 1924 * Pollyanna: "iloisen tytön" jatko, suom. Aino Airamo, Jyväskylä: Gummerus 1925 – 3. p. suomennoksen tarkistanut Päivi Lankinen, Helsinki: Gummerus 2006 ISBN 951-20-7097-9 * Iloinen leikki, suom. Toini Jännes, Porvoo: WSOY 1935 Sarja: Kymmenen markan romaaneja, 66 * Pollyanna: tyttöromaani, suom. Eino Ismala, Helsinki: Mantere 1947 * Pollyanna: nuorisonromaani, Jyväskylä: Gummerus 1951 * Pollyanna kasvaa suureksi (Pollyanna Grows Up, 1915), suom. Helena Luho, Helsinki: Mantere 1953 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Fukushima II -ydinvoimalaitos

Fukushima II -ydinvoimalaitos () on Japanissa Fukushiman prefektuurin Narahassa ja Tomiokassa sijaitseva ydinvoimalaitos. Laitoksesta käytetään myös nimeä Daini joka tarkoittaa toista ydinvoimalaa. Laitoksen sisarvoimala Fukushima I -ydinvoimalaitos on Daiichi eli ensimmäinen ydinvoimala. Fukushima II -voimalaitos ei vaurioitunut vuoden 2011 Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden yhteydessä, mutta reaktorit sammuivat automaattisesti hätätoimenpiteiden seurauksena. Reaktoreita ei koskaan uudelleenkäynnistetty, ja vuonna 2019 omistajat tekivät päätöksen voimalan lopullisesta käytöstäpoistamisesta. Sen arvioidaan kestävän jopa 40 vuotta. == Reaktorit == Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit: Nimi Reaktorityyppi Teho Käyttöönottovuosi Käytöstäpoistovuosi Daini – 1 BWR 1 100 MW 1982 2019 Daini – 2 BWR 1 100 MW 1984 2019 Daini – 3 BWR 1 100 MW 1985 2019 Daini – 4 BWR 1 100 MW 1987 2019 == Lähteet == Luokka:Japanin ydinvoimalat
Fukushima I -ydinvoimalaitos

Fukushima I -ydinvoimalaitos () on Japanissa Fukushiman prefektuurin Ōkumassa sijaitseva ydinvoimalaitos. Laitoksesta käytetään myös nimeä Daiichi eli ensimmäinen ydinvoimala. Daini vastaavasti tarkoittaa toista ydinvoimalaa eli Fukushima II -ydinvoimalaitosta. Ydinvoimala tunnetaan maailmanlaajuisesti siellä sattuneesta Fukushiman ydinvoimalaonnettomuudesta vuonna 2011 josta lähtien ydinvoimala ei ole ollut käytössä. Onnettomuuden seurauksena yli 160 000 ihmistä joutui jättämään kotinsa, ja noin 40 000 asukasta on edelleen (2021) majoittuneena muualla. Japanin valtio on käyttänyt yli 300 miljardia euroa tuhoalueen jälleenrakentamiseen. Koko voimalan poistaminen käytöstä kestää vuosikymmeniä. ==Reaktorit== Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit: Nimi Reaktorityyppi Teho Käyttöönottovuosi Käytöstäpoistovuosi 1 BWR 439 MW 1971 2011 2 BWR 760 MW 1974 2011 3 BWR 760 MW 1976 2011 4 BWR 760 MW 1978 2011 5 BWR 760 MW 1978 2013 6 BWR 1 067 MW 1979 2013 Fukushiman ydinvoimalaonnettomuudessa reaktoreille 1–3 aiheutui sydämen sulamisonnettomuus ja lisäksi reaktori 4 vaurioitui vetyräjähdyksen seurauksena. Reaktorit 5 ja 6 olivat sammutettuna huoltoseisokin vuoksi. Yksikään voimalan reaktoreista ei ole ollut käytössä vuodesta 2011 lähtien. == Katso myös == * Fukushiman ydinvoimalaonnettomuus == Lähteet == Luokka:Japanin ydinvoimalat
Hal Porter

Hal Porter (1911 Albert Park, Victoria, Australia – 1984 Melbourne, Australia) oli australialainen kirjailija. Ennen vapaaksi kirjailijaksi ryhtymistä Porter työskenteli opettajana ja kirjastonhoitajana. Alkuvaiheen tuotannossa hän käsitteli kirjoissaan skandaaliaiheita ja henkilöt olivat poikkeavia, groteskeja. Ne sijoittuvat ajallisesti ja maantieteellisesti kauas. Myöhemmin aihepiiri sijoittuu lähelle. Hän on kirjoittanut romaanien lisäksi novelleja, runoja, muistelmia ja paikallishistoriaa. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Luettelo vuonna 10 kuolleista henkilöistä

== Tuntematon päivämäärä == * Didymos Khalkenteros, kreikkalainen grammaatikko ja oppinut (n. 63 eaa.) == Katso myös == * Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen * Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat * Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita * 10
Peter Porter

Peter Porter (1929 Brisbane, Australia – 2010 Lontoo, BritanniaPorter, Peter, Poetry Library, viitattu 6.8.2021 ) oli australialaissyntyinen runoilija. Hän muutti 1951 Lontooseen. W. H. Audenin sukulaissieluna pidetty Porter katseli uutta kotimaataan yhteiskunnallisesta näkökulmasta. ==Suomennettu runo== * Yli nelikymppiset ja seksi (Sex and the over Forties), suom. Jyrki Kiiskinen, teoksessa Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Australialaiset runoilijat Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Hachijōn kieli

Hachijō (omakielinen nimi 八丈語) on Japanille kuuluvilla Izusaarilla puhuttava kieli, joka voidaan toisinaan laskea myös japanin murteeksi. Mikäli hachijō lasketaan kieleksi, se on japanilaisiin kieliin kuuluva uhanalainen kieli. Kieltä puhuu arvioilta noin 8000 henkilöä, joista suurin osa on yli 40-vuotiaita. On epäselvää, kuinka suuri osa lapsista oppii kielen kotona. Asenteet kieltä kohtaan ovat positiivisia tai neutraaleja, vaikka suurin osa katsookin hachijōn olevan vain japanin kielen murre. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n Klusiili b d g Affrikaatta d͡z Frikatiivi s h Tremulantti r Approksimantti w j Lähde: == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kielet Luokka:Japanin kielet
Enonkosken kotiseutumuseo

Enonkosken kotiseutumuseo on Enonkosken kirkonkylän keskustassa, Enonkosken kirkon vieressä toimiva paikallismuseo. Museon omistaa ja sitä ylläpitää Enonkoski-Seura. Museorakennuksena on vuonna 1880 rakennettu Enonkosken entinen pitäjänmakasiini eli lainajyvästö. Nykyiselle paikalleen tuolloin yhä käytössä ollut rakennus on siirretty vuonna 1917. Museo lainajyvästöön perustettiin vuonna 1973. Kotiseutumuseon näyttely painottaa enonkoskelaisia elinkeinoja. Esillä on muun muassa maatalouteen liittyvää esineistöä, Anni Svenin valokuva- ja lasinegatiivikokoelmat (1930–40) sekä vuosina 1857–1903 toimineen Kangassaaren lasitehtaan tuotteita ja työvälineitä. Tämän lasitehtaan pullot ovat vanhimpia säilyneitä suomalaisvalmisteisia lasiesineitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kotiseutujumalanpalvelus korvaa kotiseutujuhlan Enonkoskella (12.7.2020, koronarajoitusten aikaan) (puruvesi.net) *Outi Lankinen (23.7.2019) Perinnepäivillä saunotaan ja katsastetaan kansallispuvut (puruvesi.net) Luokka:Enonkosken rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Pitäjänmakasiinit
Luettelo vuonna 16 kuolleista henkilöistä

== Tuntematon päivämäärä == * Scribonia, Octaviuksen (tulevan keisari Augustuksen) toinen vaimo (s. 68 eaa.) == Katso myös == * Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen * Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat * Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita * 16
Sari Lounasmeri

Sari Eeva Johanna Lounasmeri (s. 1975) on suomalainen ekonomi ja Suomen Pörssisäätiön toimitusjohtaja. Lounasmeri on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän on toiminut Suomen Pörssisäätiön toimitusjohtajana vuodesta 2010 ja Suomen Hypoteekkiyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014. Ennen toimitusjohtajuuttaan Lounasmeri työskenteli erilaisissa tehtävissä Fujitsulla ja tutkijana Helsingin kauppakorkeakoulussa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Pörssisäätiö: Esittely Sari Lounasmeri Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo vuonna 17 kuolleista henkilöistä

== Tuntematon päivämäärä == * Gaius Iulius Hyginus, roomalainen kirjailija (n. 64 eaa.) * Livius, roomalainen historioitsija ja kirjailija (n. 64 eaa. tai 59 eaa.) == Katso myös == * Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen * Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat * Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita * 17
Keogrammi

Keogrammi on revontulihavainnoista viipalemaisesti koottu havainnekuvio, joka kuvaa tiettynä ajanjaksona esiintyneet revontulet. Nimi on johdettu inuitinkielen sanasta keoitt, joka tarkoittaa revontulta. Keogrammi kootaan revontulikameran vuorokauden pimeänä aikana kuvaamista kuvista. Revontulikamera kuvaa erikoisoptiikalla varustetulla kameralla normaalisti yhden kuvan 20 sekuntin välein noin 300 km:n säteisen ympyränmuotoisen alueen 110 km:n korkeudelta, ja kuvan keskipisteessä on revontuliasema ja sen yläpuolella oleva zeniitti. Kuvista otetaan keskeltä kapea kaista pohjois- eteläsuunnassa ja ne liitetään peräkkäin aikajärjestyksessä yhdeksi kuvaksi, jossa vaaka-akselilla on aika ja pystyakselille leveyspiiri. Keogrammista voidaan havaita kuvien oton aikana sattuneet revontulien maksimien ja minimien, pilvisyyden ja Kuun aiheuttamat valaisuuden muutokset taivaalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ilmakehän_optiset_ilmiöt
Kolumbianhiiriopossumi

Kolumbianhiiriopossumi (Marmosops handleyi) on äärimmäisen uhanalainen pussirottalaji. Sitä on tavattu vain yhdeltä alueelta Kolumbiasta. Se on hentorakenteinen opossumi, jolla on tarttumahäntä mutta ei varsinaista pussia. Se on 10–12 cm pitkä ja painaa noin 20–85 grammaa. Sen elintavoista ei tiedetä oikeastaan mitään, mutta sen arvellaan olevan muiden opossumien tavoin yöaktiivinen ja syövän hedelmiä ja hyönteisiä. Sen kotimetsää uhkaavat hakkuut ja muokkaus maatalousmaaksi. == Lähteet == Luokka:Pussirotat
Juovapäästäisopossumi

Juovapäästäisopossumi (Monodelphis unistriata) on äärimmäisen uhanalainen pussirottalaji. Se saattaa olla kadonnut sukupuuttoon. Lajista on löydetty vain kaksi yksilöä, Brasiliasta vuonna 1821 ja Argentiinasta 1899. == Lähteet == Luokka:Pussirotat