EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Marie Bjerre

Marie Bjerre (s. 6. toukokuuta 1986 Viborg) on tanskalainen Venstren poliitikko ja Tanskan nykyinen eurooppaministeri elokuusta 2024. Tätä ennen hän oli digitalisaatio- ja tasa-arvoministeri 2022–2024. Marraskuussa 2023 hänen seuraajakseen tuli Mia Wagner, mutta tämä luopui virasta jo kahden viikon jälkeen ja Bjerre palasi ministeriksi. Bjerre on istunut kansankäräjillä vuodesta 2019. Bjerre on opiskellut oikeustiedettä Kööpenhaminan sekä Kalifornian yliopistoissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marie Bjerre Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaiset juristit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Five Guys

Five Guys Enterprises LLC eli Five Guys on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka päätuotteita ovat hampurilaiset, hot dogit ja ranskalaiset perunat. Ketju on perustettu vuonna 1986, ja sen pääkonttori sijaitsee Virginian Lortonissa. Ketju aloitti franchise-toiminnan vuonna 2003. Ensimmäinen ravintola Pohjois-Amerikan ulkopuolella avattiin Isossa-Britanniassa vuonna 2013. Nykyään Five Guys -ravintoloita on yli 1 700 useissa maissa ympäri maailman. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut == Aiheesta muualla == * Kotisivut
Wenzel Hollar

Wenzel Hollar (tai Wenceslaus, tšekiksi Václav) (13. heinäkuuta 1607 Praha – 28. maaliskuuta 1677 Lontoo) oli böömiläinen etsaaja ja kuparikaivertaja, joka työskenteli enimmäkseen Englannissa. ==Elämä ja ura== Hollarin perhe joutui perikatoon kolmikymmenvuotisessa sodassa, ja nuori Hollar, jonka oli tarkoitus opiskella lakia, päätti ryhtyä taiteilijaksi. Hänen varhaisimmat säilyneet teoksensa ovat vuosilta 1625 ja 1626. Vuonna 1627 hän työskenteli Frankfurtissa Matthäus Merianin alaisuudessa. Sieltä hän siirtyi Strassburgiin ja vuonna 1633 Kölniin. Siellä hän kiinnitti kuuluisan taiteenharrastajan Thomas Howardin, Arundelin 14. jaarlin huomion, joka oli tuolloin lähettiläänä keisarillisessa hovissa. Hänen kanssaan Hollar matkusti Wieniin ja Prahaan ja saapui lopulta vuonna 1637 Englantiin, josta tuli hänen kotinsa moniksi vuosiksi. Vaikka hän asui lordi Arundelin taloudessa, hän ei ilmeisesti työskennellyt yksinomaan hänelle. Ensimmäisenä vuonna Englannissa hän valmisti lähes metrin pituisen Greenwichin näkymän. Lordi Arundel lähti Englannista vuonna 1642, ja Hollar siirtyi Yorkin herttuan palvelukseen. Hollar pakeni noin vuonna 1644 Englannin sisällissotaa lordi Arundelin seuraan Antwerpeniin, jossa hän valmisti monia tunnetuimpia teoksiaan, muun muassa kaupunki- ja merimaisemia, ja palasi Lontooseen vuonna 1652. Seuraavina vuosina julkaistiin useita kirjoja, joita hän oli kuvittanut: John Ogilbyn Virgil and Homer, Robert Stapyltonin Juvenal ja William Dugdalen Warwickshire, St Paul's and Monasticon. Lontoon vuoden 1666 suuren tulipalon jälkeen hän valmisti kuuluisia Lontoon maisemakuvia, ja kuningas lähetti hänet vuonna 1668 Tangeriin piirtämään kaupungin ja linnoitukset. Erittäin alhaisin hinnoin kirjakauppiaille työskennellyt Holler kuoli äärimmäisessä köyhyydessä. Hänet haudattiin Pyhän Margaretin kirkkoon, Westminsteriin. Hollarin monipuolisuus oli valtava. Hänen laattojaan on noin 2 740, ja niihin sisältyy näkymiä, muotokuvia, laivoja, uskonnollisia aiheita, heraldisia aiheita, maisemia ja asetelmia. Hänen teoksiaan on myöhemmin arvioitu erittäin korkeatasoisiksi. 1647_Long_view_of_London_From_Bankside_-_Wenceslaus_Hollar.jpg|Näkymä Lontooseen Banksidesta Wenceslaus_Hollar00.jpg|Pioni Wenceslaus_Hollar_- _Burning_of_old_St_Paul's_Cathedral_in_the_Fire_of_London_- _B1977.14.17818_-_Yale_Center_for_British_Art.jpg|Vanhan St Paulin katedraalin palo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšekkiläiset taiteilijat Luokka:Brittiläiset taiteilijat Luokka:Kaivertajat Luokka:Vuonna 1607 syntyneet Luokka:Vuonna 1677 kuolleet
Alf Björklund

Alf Björklund (21. marraskuuta 1939 Petolahti) on suomalainen professori. Hän on filosofian tohtori ja Åbo Akademin geologian ja mineralogian emeritusprofessori.Jäsenluettelo s. 188 Sphinx, vuosikirja 2019-2020 Hän jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2004.Ny professor vid Åbo Akademi Svenska Yle 22.2.2005. Viitattu 17.12.2022 Björklund valmistui filosofian tohtoriksi 1971. Hän oli Brasiliassa Bahian yliopiston professori 1977–1979. Sen jälkeen 1980–1986 hän johti geokemian osastoa Geologisessa tutkimuslaitoksessa. Hän oli 1986–1989 Åbo Akademin geologian ja mineralogian apulaisprofessori ja vuodesta 1989 professori.. Viitattu 17.12.2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset geologit Luokka:Suomalaiset mineralogit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tvorchi

Tvorchi on ukrainalainen yhtye, joka perustettiin vuonna 2018. Ryhmään kuuluvat tuottaja Andri Hutsyljak ja laulaja Jeffery Augustus Kenny. Yhtye edusti Ukrainaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Heart of Steel”. == Diskografia == === Studioalbumit === * The Parts (2018) * Disco Lights (2019) *13 Waves (2020) *Road (2021) === Singlet === * "Slow" (2017) * "You" (2017) * "#не_танцюю" (2019) * "Bonfire" (2020) * "Мова тіла" (2020) * "Living My Life" (2020) * "Like It Like That" (2020) * "Віч-на-віч" (2021) * "Falling" (2021) * "Heart of Steel" (2022) == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset yhtyeet Luokka:Ukrainan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustajat
Max Zenger

Max Zenger (s. 1988) on suomalainen jazzmusiikin saksofonisti ja säveltäjä. Hän on tulkinnut sekä perinteistä että kokeellisempaa jazzia.Max Zenger Jazz Finland Zenger valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2018. Hän on toiminut omissa yhtyeissään, kuten Maxxxtet- ja Max Zenger Globus -kokoonpanoissa. Hän on lisäksi osallistunut muun muassa solistina UMO feat Max Zenger: West Coast Jazz -nimisen projektin konserttisarjaan. Teemu Åkerblomin kvartetissa Zenger on soittanut saksofonin lisäksi huilua.Teemu Åkerblom Quartet Jazz Finland Vuonna 2017 Zenger sai Pori Jazzissa "nousevan kyvyn" palkinnon ja vuonna 2018 Turku Jazzin "vuoden artistin" tunnustuksen. Hän on julkaissut useita levytyksiä, jotka sisältävät hänen soittoaan ja omia sävellyksiään. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Suomalaiset jazzmusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingmar Björkman

Ingmar Björkman (15. elokuuta 1959) on suomalainen professori. Hän on kauppatieteen tohtori ja oli Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun dekaaniJäsenluettelo s. 188 Sphinx, vuosikirja 2019-2020 2012–2019 ja kansainvälisen yritystoiminnan professori.Ingmar Björkman Aalto-yliopisto. Viitattu 17.12.2022 Björkman vietti lapsuutensa Norjassa. Opiskeltuaan osaksi Stanfordin yliopistossa hän valmistui filosofian tohtoriksi Hanken Svenska handelshögskolanista. Hän oli ennen Aalto-yliopistoon siirtymistä johtamisen ja organisaation professorina Hankenissa, jossa hän toimi tutkimuksen ja kansainvälistämisen dekaanina 2005–2007 ja johti johtamisen ja organisoinnin tiedekuntaa 1998–2011. Hän opetti useissa kauppakorkeakouluissa Euroopassa ja Aasiassa ja sai opettamisen palkintoja Hankenista, Fudanin yliopistosta Shanghaista ja Inseadista Singaporesta. Björkmanin päätutkimusala on kansainvälinen johtaminen, ja erityisenä huomionkohteena hänellä ovat monikansallisten yritysten ihmisjohtamisen kysymykset. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Svenska handelshögskolanin professorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars Björne

Lars Björne (s. 16. joulukuuta 1944 Turku) on suomalainen professori. Hän on oikeustieteen tohtori ja Turun yliopiston roomalaisen oikeuden ja oikeushistorian emeritusprofessori.Jäsenluettelo s. 189 Sphinx, vuosikirja 2019–2020 Björne oli 1970–1976 assistenttina Åbo Akademissa. Hänet nimettiin 1979 roomalaisen oikeuden ja oikeushistorian professoriksi Turun yliopistoon. Hän on työssään käsitellyt erityisesti yksityisoikeuden ja oikeustieteen systematiikan historiaa sekä uuden ajan eurooppalaista oikeushistoriaa. Hänen väitöskirjansa aiheena olivat Turun hovioikeuden poliittiset oikeudenkäynnit maailmansotien välisenä aikana. Muita hänen töitään ovat Deutsche Rechtssysteme im 18. und 19. Jahrhundert (1984) ja Den nordiska rättsvetenskapens historia I–II (1995–1998).. Viitattu 17.12.2022 Björne sai Suomen Tiedeseuran palkinnon vuonna 2001, Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2003 ja Lundin yliopiston kunniatohtorin arvon samana vuonna. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Westberg

Erik Westberg (s. 1956 Tukholma) on ruotsalainen kuoronjohtaja.Erik Westberg Erik Westbergs Vokalensemble Westberg opiskeli kuoronjohtoa Eric Ericsonin johdolla Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jossa hän suoritti 1976–1987 musiikinopettajan, kuoropedagogin, yhtyeenjohtajan ja kapellimestarin koulutusta. Westberg on johtanut muun muassa KFUM-kören i Stockholmia ja Oslon filharmonista kuoroa sekä vieraillut Ruotsin radiokuoron kuoronjohtajana. Kansainvälisesti hänet on palkattu johtamaan vierailijana Pro Coro Canadaa, Espanjan kansalliskuoroa ja São Paulon osavaltion sinfoniaorkesterin kuoroa. Vuonna 1997 Westbergillä oli Wollongongin yliopiston taiteilijaresidenssi Australiassa. Vuosituhannen vaihteessa Westberg käynnisti projektin Körsång för fred och rättvisa, johon osallistui 8 000 kuorolaulajaa 56:ssa maassa. Sen tapahtumaa seurasi yli 500 miljoonaa television katselijaa. Westberg perusti myös Barents körcentrumin, jonka vihki käyttöön vuonna 2003 kulttuuriministeri Marita Ulvskog. Keskukseen kytkeytyivät kuorot Barents kammarkör ja Barents vokalensemble. Vuonna 2018 Westberg pääsi taiteelliseksi johtajaksi ja kuoronjohtajaksi Sveriges Ungdomsköriin (Ruotsin nuorisokuoro). Hän on perustanut Piitimen Musikhögskolans Kammarkörin (Musiikkiakatemian kamarikuoron) vuonna 1990; kuoroon kuuluu laulajia Luulajan teknillisen yliopiston musiikkiakatemian opetusohjelmista ja Framnäs folkhögskolasta.Musikhögskolans Kammarkör Musikhögskolans Kammarkör Vuonna 1993 perustettiin Westbergin johtama Erik Westbergs Vokalensemble.Erik Westbergs Vokalensemble Erik Westbergs Vokalensemble Näiden kahden kuoron kanssa Westberg on tehnyt kaikkiaan kymmeniä CD-julkaisuja ja kansainvälisiä kiertueita. Westberg pääsi vuonna 2003 kuoronjohdon ja kuorolaulun professoriksi Luulajan teknillisen yliopiston musiikkiakatemiaan. Hän on saanut monia palkintoja, kuten Johannes Norrby -mitalin (1993), Föreningen Sveriges Körledaren Vuoden kuoronjohtajan tunnustuksen (1999) ja Norrbottenin maakuntavaltuuston Kunnia- ja ansiostipendin (2016). Vuonna 1992 Westberg sai ensimmäisenä kuoronjohtaja Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian kapellimestaristipendin. Vuonna 2006 hänelle myönnettiin merkittävistä panoksista ruotsalaiseen musiikkielämään Hans Majestät Konungens medalj luokassa 8:e storleken med Serafimerordens band. Vuonna 2008 hän tuli valituksi Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Westberg sai myös STINT-stipendin pedagogisista ansioistaan ja toimi Connecticutin Wesleyan Universityssa syksyllä 2009. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lasten Eurovision laulukilpailu 2023

Lasten Eurovision laulukilpailu 2023 oli 21:s Lasten Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestettiin 26. marraskuuta 2023 Nizzassa, Ranskassa. Lasten Euroviisut järjestettiin Ranskassa toista kertaa; aiemmin maa isännöi kilpailua vuonna . EBU tiedotti 29. elokuuta 2023, että kilpailuun osallistuu 16 maata. osallistui kilpailuun ensimmäistä kertaa. palasi kilpailuun vuoden tauon jälkeen. ja puolestaan vetäytyivät kilpailusta. Kilpailun voitti Ranskan Zoé Clauzure kappaleella "Cœur" == Tapahtumapaikka == Lissandron voiton jälkeen vuonna vuoden 2023 kilpailu järjestettiin Ranskassa. Tämä oli toinen kerta, kun Ranska isännöi Lasten Euroviisuja. Ranskan voiton jälkeen Ranskan delegaation johtaja Alexandra Redde-Amiel ja France Télévisionsin pääjohtaja Delphine Ernotte kertoivat, että maa haluaa isännöidä kilpailun vuonna 2023. Toisin kuin Eurovision laulukilpailussa, voittajamaa ei saa automaattisesti oikeuksia seuraavan kilpailun isännöintiin. Vuodesta lähtien jokaisen kilpailun on kuitenkin isännöinyt edellisen vuoden voittajamaa. EBU ja France Télévisions ilmoittivat 3. huhtikuuta 2023, että kilpailu järjestetään Nizzassa. Tapahtumapaikkana toimii Palais Nikaïa. == Formaatti == === Graafinen ilme === Vuoden 2023 kilpailu oli ensimmäinen Lasten Eurovision laulukilpailu, jonka logossa on Eurovision-sydän, jota on käytetty aikuisten kilpailussa. Päivitys paljastettiin isäntäkaupungin tiedotteen yhteydessä. Kilpailun tunnus "Heroes" () julkistettiin 10. toukokuuta 2023. == Osallistujamaat == 16 maata osallistui vuoden 2023 kilpailuun. == Muut maat == * – Kazakstanin yleisradioyhtiö Habar ilmoitti kesäkuussa, ettei maa osallistu vuoden 2023 kilpailuun. Seuraavat maat ovat osallistuneet ennen, mutta eivät osallistu vuonna 2023: * * * * * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Lasten Eurovision laulukilpailu Luokka:Vuoden 2023 musiikki
Hasse Aro

Hasse Aro (oik. Hans-Göran Aro; s. 8. syyskuuta 1957 Södertälje) on ruotsinsuomalainen toimittaja ja juontaja. Hänet tunnetaan erityisesti Efterlyst-rikosohjelmasta, jota hän on juontanut vuosina 1991–2014 sekä uudelleen vuodesta 2018. ==Yksityiselämä== Hasse Aron vanhemmat olivat suomalaisia ja hän varttui Tumbassa. Aro ei omien sanojensa mukaan puhu kovin hyvää suomea. Hasse Aro on naimisissa ja hänellä on viisi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset juontajat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kai Haanpää

Kai Haanpää (s. 11. helmikuuta 1964) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan Musan Salamaa ja FC Kuusysiä. == Saavutukset == *Suomen mestaruus 1989 *SM-hopeaa 1990 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauxy Gentil-Nunes

Pauxy Gentil-Nunes (s. 3. heinäkuuta 1963 Rio de Janeiro) on brasilialainen säveltäjä ja huilisti.Pauxy Gentil-Nunes Musica BrasilisBio Pauxy Gentil-Nunes Gentil-Nunes opiskeli huilunsoittoa Lenir Siqueiran johdolla. Celso Woltzenlogelin johdolla hän valmistui huilunsoitossa Rio de Janeiron liittovaltionyliopistosta (UFRJ) vuonna 1985. Vuonna 1993 hän sai maisterinarvon sävellyksessä samasta yliopistosta Marisa Rezenden johdolla. Gentil-Nunes väitteli vuonna 2009 tohtoriksi Rio de Janeiron osavaltion liittovaltionyliopistosta (UNIRIO) musiikin kielessä ja rakenteessa Carole Gubernikoffin johdolla. Hänestä tuli Abstrai Ensemblen jäsen vuonna 2011, ja vuonna 2012 hän oli sen residenssisäveltäjänä Rio de Janeiron osavaltion kulttuuriministeriön tuella. Vuonna 2012 Gentil-Nunes oli myös Prelúdio 21 -hankkeen vierailevana säveltäjänä, ja hän on myöhemmin jatkanut toimintaansa ryhmässä. Fundação Nacional de Artes (FUNARTE) on tilannut Gentil-Nunesilta teoksia Brasilialaisen nykymusiikin biennaaliin vuosina 2013 ja 2015. Milanon maailmannäyttelyyn 2015 Gentil-Nunes osallistui säveltäjänä ja panelistina. Gentil-Nunesin teoksia on esitetty ja levytetty sekä Brasiliassa että kansainvälisesti. Levytyksiä ovat tehneet muiden muassa Brasilian sinfoniaorkesteri ja Trio Paineiras. Gentil-Nunes perusti MusMat- tutkimusryhmän, joka on keskittynyt matemaattisten mallien soveltamiseen sävellyksessä. Hän oli siinä jäsenenä vuosina 2013–2020. Hän on työskennellyt harmonian, analyysin ja sävellyksen professorina Rio de Janeiron liittovaltionyliopiston musiikkikoulussa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset säveltäjät Luokka:Huilistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Håkan Eriksson

Håkan Eriksson -nimisiä henkilöitä ovat: * Håkan Eriksson (s. 1956), ruotsalainen jääkiekkoilija * Håkan Eriksson (s. 1961), ruotsalainen suunnistaja.
Josh Dasilva

Pelenda Joshua Tunga Dasilva (s. 23. lokakuuta 1998 Ilford) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän keskustassa. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brentfordia. Dasilva on Arsenalin akatemian kasvattama pelaaja, mutta pelasi Arsenalin edustusjoukkueessa vain kolme liigacupin ottelua kaudella 2017–2018. Arsenal purki hänen sopimuksensa kesäkuun lopussa 2018 ja tämän jälkeen hän teki sopimuksen Brentfordin kanssa. Hänen sopimuksensa Brentfordin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun 2024. Dasilva pelasi kausina 2018–2021 Englannin mestaruussarjassa 89 ottelua ja teki niissä 16 maalia, joista kymmenen kaudella 2019–2020. Kauden 2020–2021 liigacupissa hän teki kaksi maalia, joista jälkimmäinen oli 1–0-voittomaali puolivälieräottelussa Newcastlea vastaan. Dasilva pelasi kolme nousukarsintaottelua keväällä 2020 mutta oli loukkaantumisen vuoksi poissa keväällä 2021 yli kymmenestä mestaruussarjaottelusta ja nousukarsinnasta, jonka voittamalla Brentford nousi Valioliigaan. Kaudella 2021–2022 Dasilva oli edelleen loukkaantumisen vuoksi sivussa helmikuun alkuun saakka ja pelasi loppukauden aikana Valioliigassa yhdeksän ottelua, joista kaksi avauskokoonpanossa; jälkimmäinen avauskokoonpanon ottelu päättyi suoraan ulosajoon jo 11. minuutilla. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Valioliigassa 36 ottelua, joista 14 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana neljä maalia: elokuussa Leicesteriä ja Manchester Unitedia vastaan, joulukuussa West Hamia vastaan ja huhtikuussa Nottinghamia vastaan. Kaudella 2023–2024 hän kärsi hamstring-, nilkka- ja polvivammoista ja tuli vain kolmessa valioliigaottelussa vaihdosta kentälle. Polvivamman ennustetaan pitävän hänet peleistä sivussa maaliskuulle 2025 saakka. Dasilva on pelannut Englannin alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017. Lopputurnauksessa hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Max Zenger (säveltäjä)

Max Zenger (2. helmikuuta 1837 München – 16. marraskuuta 1911 München) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkikirjailija.Zenger, Max Carl- Maria-von-Weber-Gesamtausgabe Zenger omaksui teokseensa Wieland der Schmied (1880/94) vaikutteita Richard Wagnerilta johtoaiheiden ja ison orkesterin käytön sekä musiikillisen jatkuvuuden muodossa.Wagnerin jälkeinen saksalainen ooppera Musiikin historiaa Zengerin tuotannon joukossa ovat myös muiden muassa kuoro- ja orkesteriteos Salve regina, yksinlaulut, kamarimusiikkia, oratorio Kain, ooppera Ruy Blas ja balettiooppera Die Foscari. Zenger kirjoitti teoksen Geschichte der Münchener Oper.Max Zenger Deutsche Digitale Bibliothek == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Lars Melin

Lars Melin (s. 18. heinäkuuta 1939) on ruotsalainen kielitieteilijä ja kirjailija. Hän on ruotsin kielen apulaisprofessori Tukholman yliopistossa. Hänen erikoisalaansa on kokeellinen kielentutkimus, joka keskittyy ymmärrettävyyteen, retoriikkaan ja kieleen vuorovaikutuksessa graafisen muodon ja kuvan kanssa. Hän on kirjoittanut sekä tieteellisiä että populaaritieteellisiä teoksia, osan niistä yhdessä poikansa Martin Melinin kanssa. Melin palkittiin Ruotsin akatemian Karin Gierow -palkinnolla vuonna 2015. Melin on arvostellut ruotsin kielen pakollista opetusta Suomessa. Melinin mukaan valtaosa suomalaisista ei tarvitse ruotsin kielen taitoa ja ruotsin pakollinen opetus Suomessa tekee selkkauksen pysyväksi. Tulokset niin sanotusta pakkoruotsista ovat hänen mukaansa samaa luokkaa kuin tulokset venäjän pakollisesta opetuksesta entisissä neuvostosiirtomaissa.Melin, Lars: Maktspråk, s. 60. Tukholma: Schibsted Förlagen SVF, 2007. ISBN 9789177387497 == Teoksia == === Tieteellisiä teoksia === * * * === Populaaritieteellisiä kirjoja === * * * * * * == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kielitieteilijät Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doris Hovimaa

Doris Therese Hovimaa (alk. Holander; 1918–1948) oli suomalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan altto.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Hovimaa opiskeli Tyyne Hasen ja Lahja Lingon johdolla. Hän esiintyi vuodesta 1944 lähtien Suomalaisessa Oopperassa (sittemmin Suomen Kansallisooppera ja -baletti). Hän teki myös esiintymisiä musiikkielokuvissa. Hovimaa esiintyi ensimmäisen kerran Suomalaisessa Oopperassa Ulrikan roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Naamiohuvit 26. maaliskuuta 1944. Hänellä oli siellä rooleja myös muun muassa Taikahuilussa (Mozart), Tannhäuserissa (Wagner), Joutsenlampi-baletissa (Tšaikovski), Jevgeni Oneginissa (Tšaikovski), Patarouvassa (Tšaikovski), Boris Godunovissa (Mussorgski), Madama Butterflyssa (Puccini) ja Cavalleria rusticanassa (Mascagni). Hovimaa esiintyi Leevi Madetojan Juhan esityksessä säveltäjän kuusikymmenvuotisjuhlanäytännössä ja teki vuosina 1947–1948 seitsemän esiintymistä Georges Bizet'n Carmenin nimiroolissa. Viimeisen esiintymisensä Suomalaisessa Oopperassa Hovimaa teki 7. marraskuuta 1948 Prinssi Orloffskyn roolissa Johann Strauss nuoremman operetissa Lepakko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Altot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Veikko K. Tähti

Veikko Kalevi Tähti (8. helmikuuta 1924 Forssa – 16. tammikuuta 2011 Turku) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.12.2022. Tähden vanhemmat olivat työnjohtaja August Bernhard Tähti ja Ida Tähtinen ja puoliso vuodesta 1954 Eira Kyllikki Järvinen. Tähti tuli ylioppilaaksi Forssan yhteiskoulusta 1945 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1951. Hän oli Helsingin Puhelinyhdistyksen laboratorio-, käyttö-, asennus- ja suunnitteluinsinööri ja suunnitteluosaston apulaispäällikkö 1950–1957 ja Turun kaupungin puhelinlaitoksen käyttöinsinööri 1957–1977 ja johtaja 1977–1987. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Tähti oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1987. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Yeat

Yeat (oik. Noah Olivier Smith, s. 26. helmikuuta 2000 Irvine, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja sanoittaja. Hän nousi tunnetuksi vuoden 2021 puolivälissä debyyttimixtape 4L:n ja debyyttistudioalbuminsa Up 2 Me julkaisemisen jälkeen, ja jälkimmäisen kappaleet, kuten "Money So Big" ja "Get Busy", saivat suosiota Tiktokissa. Vuonna 2022 hän julkaisi toisen studioalbuminsa 2 Alive ja EP:n Lyfe; molemmat projektit debytoivat Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kymmenen parhaan joukossa. Vuonna 2023 hän julkaisi kolmannen studioalbuminsa Afterlyfe, joka debytoi sijalla neljä US Billboard 200 -listalla. Helmikuussa 2024 hän julkaisi neljännen studioalbuminsa 2093. == Diskografia == Studioalbumit: * Up 2 Me (2021) * 2 Alive (2022) * AfterLyfe (2023) * 2093 (2024) * Lyfestyle (2024) Mixtapet: * Wake Up Call (2019) * I'm So Me (2020) * Alive (2021) * 4L (2021) EP't: * Deep Blue Strips (2018) * Different Creature (2019) * We Us (2020) * Hold On (2020) * Trendi (2021) * Lyfe (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
S/y Toveri

S/y Toveri on vuonna 1946 perustetun joutsenolaisen meripartiolippukunnan Joutsenon Nuotioveljet ry:n omistama kahvelikuunari, jota käytetään lippukunnan koulutusaluksena. == Historia == Toveri on rakennettu 1934 Viipurissa Käärmekallion telakalla teräskaariseksi puulaivaksi. Talvella 1949-50 alus uusittiin Mustolan telakalla ja runko tehtiin teräksestä. Alus toimi Saimaalla Hackman & Co:n puutavaran niputusyksikössä höyryalus Niputtajan parina. Tuolloin aluksen oikea nimi olikin "Niputtajan Toveri". Koska Toverissa ei ollut omaa konetta, se liikkui Niputtajan hinauksessa. Aluksen kannella oli niputuslaitteita ja kannen alla työporukan majoitustilat. Tukkinippujen teko päättyi Toverin osalta vuonna 1961, mistä alkaen alus makasi laiturissa. Joutsenon Nuotioveljet osti Toverin keväällä 1976. Aluksi ei ollut selvää kuvaa siitä, millaisena lippukunta rupeaa alusta käyttämään. Syksyllä viriteltiin kannelle kolmen pienemmän purjeveneen mastot ja purjeet ja lähdettiin koepurjehdukselle. Kokeilun perusteella päätettiin tehdä Toverista purjelaiva. Aluksen suunnittelu ja rakentaminen ovat edenneet rinnakkain, omin voimin ja lippukunnan muun toiminnan ohella. Entistä Toverissa on vain rautainen runko, sekin pienin muutoksin. Omin purjein laiva liikkui ensimmäisen kerran elokuussa 1978. Moottori alukseen asennettiin kesällä 1980. Sisätilat saatiin rakennettua 1982. Tämän jälkeen rakentelu on ollut pienempien yksityiskohtien kehittelyä ja huoltotöitä, suuriakin. Kesällä 2008 Toveri osallistui Sauvossa järjestetylle meripartioleirille Satahanka XI:lle. 2010-luvulla alusta on peruskorjattu. Aluksen runko hiekkapuhallettiin ja maalattiin, sekä sähköjärjestelmä peruskorjattiin keväällä 2015. Vuonna 2016 aluksen mastot uusittiin sekä moottori peruskorjattiin. Kesällä 2018 Toveri kävi viimeksi merellä jossa se osallistui Loviisan Rönnäsissä järjestetylle kansainväliselle meripartioleirille Satahanka XIII:lle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://fi.scoutwiki.org/Joutsenon_Nuotioveljet/Toveri * https://nuotioveljet.com/meripartio/ Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Osmo Huumonen

Osmo Aarne Huumonen (20. helmikuuta 1931 Oulu – 30. tammikuuta 2003 Joroinen) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.12.2022. Huumosen vanhemmat olivat tekninen johtaja Aarne Alfred Huumonen ja Alli Elisabet Mehtälä ja puoliso vuodesta 1956 lehtori Raija Liisa Helinä Nikunen. Huumonen tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1950 ja valmistui ensin Lahden kauppaopistosta 1951 ja sitten Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1956. Hän oli Valtion maitotalouskoelaitoksen voinvalmistuksen va. assistentti 1956–1957, Valtion maitotalousopiston voinvalmistuksen opettaja 1956–1957, Savo-Karjalan meijeriliiton tekninen- ja talousneuvoja Mikkelissä 1957–1959 ja Varkauden seudun Osuusmeijerin toimitusjohtaja 1959–1972 ja 1976–1991 sekä hallituksen jäsen 1959–1991. Huumonen oli myös Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n asiantuntija meijeriekonomistina Roomassa 1973–1976, ryhmän johtaja ja meijeriekonomian asiantuntija kansainvälisessä meijerien kehitysohjelmassa 1983 sekä asiantuntija kansainvälisissä kehitysyhteistyöprojekteissa 1977–1978 ja 1980. Hänellä oli myös useita kotimaisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Huumonen oli reservin yliluutnantti (1985). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1987. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Huumonen

Huumonen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Ari Huumonen (1956–2013), kiekonheittäjä * M. E. Huumonen (1884–1945), opettaja ja rehtori * Osmo Huumonen (1931–2003), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Tuukka Huumonen (s. 1990), jääkiekkomaalivahti.
Silvo Ahtiainen

Silvo Aarni Ahtiainen (4. kesäkuuta 1935 Jääski – 8. marraskuuta 1996 Marbella Espanja) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.12.2022. Ahtiaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Viljo Ahtiainen ja emäntä Hilja Sievinen ja puoliso vuodesta 1963 Raili Sinikka Nykänen. Ahtiainen kävi Savitaipaleen keskikoulun 1952 ja valmistui merkonomiksi Lappeenrannan kauppaoppilaitoksesta 1956. Hän suoritti myös useita liikkeenjohdon kursseja. Ahtiainen oli Savitaipaleen Osuuskaupan myyjä 1955, kenttäkoulutuksessa Mäntyharjun Osuuskaupassa 1957–1958 ja SOK:n Mikkelin konttorissa 1958–1959, SOK:n Mikkelin konttorin luottotarkastaja 1959, säästökassa- ja apulaisluottotarkastaja Oulun konttorissa 1959–1960 ja Mikkelin konttorissa 1960–1961, pääkonttorin tarkastusosaston tarkastaja 1961–1964 ja tavaratalo-osaston tarkastaja 1964–1967, Sokos-tavaratalon johtaja Kemissä 1967–1969, Osuuskauppa Pohjanseudun toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1970–1976, Osuuskauppa Ympyrän toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Haminassa 1976–1983 ja Osuuskauppa Ympäristön toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja Kouvolassa 1983–1994. Ahtiaisella oli myös useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoiltaan hän oli reservin vänrikki. Ahtiainen sai kauppaneuvoksen arvonimen 1988. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Ahtiainen

Ahtiainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Ahtiainen (1895–1938), jääkäriluutnantti * Eino Ahtiainen (1920–1958), murhamies * Jenni Ahtiainen (s. 1976), koru- ja vaatesuunnittelija * Niina Ahtiainen (s. 1997), beach volley -ammattilainen * Silvo Ahtiainen (1935–1996), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Versace Henrik (oik. Janne Ahtiainen, s. 1996), rap- ja punk-artisti.
Lapuan yhteiskoulu

Lapuan yhteiskoulu oli Lapualla vuosina 1904–1952 toiminut yksityinen oppikoulu. Vuosina 1914–1925 koulun yhteydessä toimi myös Lapuan maanviljelyslyseo. Koulun omisti Lapuan yhteiskoulun kannatusyhdistys. Hilja Riipinen oli koulun pitkäaikainen rehtori.Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Lapuan yhteiskoulu 1904-1952 == Historia == Lapuan yhteiskoulu aloitti toimintansa 1904 viisiluokkaisena ja koulutilat sijaitsivat maanviljelijä Kalle Lagerstedtilta vuokratun asuinrakennuksen yläkerrassa. Lisätiloja saatiin sitten Lapuan kirkonkylän kansakoululta. Oma puinen koulutalo valmistui koululle vuonna 1906. Koulu laajeni 8-luokkaiseksi vuonna 1909 ja vuonna 1914 koulu sai luvan perustaa lukioluokille rinnakkaisen opintolinjan Lapuan maanviljelyslyseon nimellä. Lapuan yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1912 ja oikeuden antaa keskikoulutodistuksia 1921. Lapuan maanviljelyslyseo muutettiin 1924 luonnontieteellis-taloudeliseksi opintolinjaksi ja tämä opintolinja toimi vuoteen 1936 saakka. Vuonna 1951 Lapuan yhteiskoululle valmistui uusi kivinen kolmikerroksinen koulutalo. Vanha puinen koulutalo tuhoutui samana vuonna tulipalossa. Koulu siirtyi valtion haltuun kesällä 1952 ja sen toiminta jatkui Lapuan yhteislyseon nimellä. Lapuan yhteislyseo toimi vuoteen 1974 saakka jolloin peruskoulujärjestelmä otettiin käyttöön. Yhteislyseon tilalle tuli Lapuan yläaste ja Lapuan lukio. Lapuan lukioon yhdistettiin Lapuan yhteislyseon, Kiviristin yhteiskoulun ja Tiistenjoen yhteiskoulun lukioluokat ja se toimi Kiviristin yhteiskoulun entisessä koulutalossa. Lapualla toimi myös Lapuan kunnan omistama viisiluokkainen Lapuan keskikoulu 1959–1964. Tämä koulu laajennettiin vuonna 1964 8-luokkaiseksi ja se toimi sitten Kiviristin yhteiskoulun nimellä vuoteen 1974 saakka. Uusi koulutalo valmistui koululle 1964 Suomen sodan aikaiselle Kiviristin taistelupaikalle. Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Lapuan keskikoulu 1959-1964, Kiviristin yhteiskoulu (Lapua) 1964-1974 Lisäksi Lapuan Tiistenjoella toimi 1962–1974 Tiistenjoen yhteiskoulu.Helemi Lapuan historiallinen tietokanta : Kiviristin Yhteiskoulu == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Lapuan oppikoulut : Lapuan yhteiskoulu- yhteislyseo 1904-1954 : Lapuan maanviljelyslyseo 1915-1926. Lapuan yhteislyseo 1955 * Toivo Muilu : Lapuan oppikoulut : Lapuan yhteiskoulu-yhteislyseo 1904-1974, Lapuan maanviljelyslyseo 1915-1926, Lapuan keskikoulu 1959-1964, Kiviristin yhteiskoulu 1964-1974, Tiistenjoen yhteiskoulu 1962-1974, Lapuan lukio 1974-1979. Lapuan kaupunki 1984 Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Lapuan oppilaitokset
Mette Kierkgaard

Mette Kierkgaard (s. 5. maaliskuuta 1972 Ribe) on tanskalainen Moderaattien poliitikko ja Tanskan nykyinen vanhusministeri joulukuusta 2022. Hän on istunut kansankäräjillä marraskuusta 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mette Kierkgaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars Aagaard

Lars Aagaard (s. 13. elokuuta 1967) on tanskalainen Moderaattien poliitikko ja Tanskan nykyinen ilmasto-, energia- ja huoltovarmuusministeri joulukuusta 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lars Aagaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josef Kaizl

Josef Kaizl (1854–1901) oli tšekkiläis-itävaltalainen taloustieteilijä ja valtiomies. Hän opiskeli Prahan ja Strassburgin yliopistossa ja tuli 1883 kansantalouden professoriksi Prahan tšekkiläiseen yliopistoon. Itävallan parlamentissa ja Böömin maapäivillä hänellä oli merkittävä asema talouskysymysten tuntijana ja tšekkiläisten johtajana. Hän oli vuosina 1898–1899 finanssiministerinä Franz von Thun und Hohensteinin kabinetissa, ja lyhyellä kaudellaan hän sai aikaan muutamia tärkeitä muutoksia pankkilainsäädännön ja verotuksen alalla. (Runeberg.org) ==Teokset== * Der Kampf um Gewerbereform in Bayern (1879) * Die Lehre von der Überwälzung der Steuern (1882) * Die Verstaatlichung der Eisenbahnen in Österreich (1885) * ’Kansantalouden käsikirja’ (1883) * ’Finanssitieteen käsikirja’ (1889) . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšekkiläiset professorit Luokka:Taloustieteilijät Luokka:Itävallan ministerit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Taraneh Alidoosti

Taraneh Alidoosti (, s. 12. tammikuuta 1984) on iranilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa pääosastaan elokuvassa The Salesman, joka voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon vuonna 2016. Joulukuussa 2022 Alidoosti pidätettiin kotimaassaan, kun hän oli arvostellut kuolemantuomioiden käyttöä maan laajojen mielenosoitusten tukahduttamisessa. Hänet vapautettiin tammikuussa 2023, kun hänen perheensä oli maksanut noin miljardin rialin eli suunnilleen 24 000 euron takuut. Alidoostin vapauttamista vaatineen aressin oli allekirjoittanut noin kuusisataa näyttelijää ja elokuvantekijää ympäri maailmaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * IMDb Luokka:Iranilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urpo Jokinen

Urpo Oskari Jokinen (6. helmikuuta 1920 Hollola – 21. lokakuuta 2007 PoriMusiikkineuvos Urpo Jokinen Helsingin Sanomat) oli suomalainen musiikkipedagogi, musiikkikirjailija sekä -toimittaja, kuoronjohtaja ja säveltäjä.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Jokinen ansioitui Suomen koulutusjärjestelmässä musiikkilukioiden toiminnan kehittäjänä. Hän toimi Helsingin koulujen musiikinohjaajana vuosina 1962–1979 ja Uudenmaan läänin lääninkouluttajana 1972–1983. Hän oli Suomen musiikinopettajain liiton toiminnanjohtaja vuosina 1970–1976. Jokinen julkaisi ja oli muiden kanssa mukana toimittamassa laulu- ja musiikkikirjoja, joihin kuuluivat Musiikki (III–IV, VII–VIII) ja Kansanmusiikki (I–II). Hän oli Rondo-lehden päätoimittajan tehtävissä vuosina 1974–1976. Jokinen sävelsi vokaalimusiikin teoksia. Jokinen oli talvisodan aikana kotirintamalla suojeluskunnan vartiotehtävissä. Jatkosodassa hän oli mukana partioretkissä Kiestingin suunnalla ja toimi sittemmin tulenjohtajana sekä huoltopäällikkönä. Jokisella oli musiikkineuvoksen arvonimi (1989). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Niilo Heimola

Niilo Kalervo Heimola (1911–1965) oli suomalainen urkuri, kanttori ja kuoronjohtaja.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Heimola sai Helsingin konservatoriosta diplomin vuonna 1935. Hän työskenteli kanttori-urkurina vuodesta 1941. Hän toimi lisäksi musiikkiopiston johtajana ja orkesterinjohtajana Kotkassa. Heimola loi uran kuoronjohtajana Kotkan Laulumiehissä ja johti lisäksi esimerkiksi Janakkalan kirkkokuoroa.Janakkalan seurakunta: Kirkkokuoro 70 vuotta Verkkoviestin Heimola konsertoi urkurina eri puolilla Suomea. Hän sai director musiceksen arvonimen. Myös hänen veljensä Heimo Heimola oli muusikko. Heimola kuoli auto- onnettomuudessa vuonna 1965. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset kanttorit Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Pauli Heikkinen

Pauli Paavo Johannes Heikkinen (s. 15. maaliskuuta 1950 Tampere) on suomalainen sellisti.Otavan Musiikkitieto A–Ö, uudistetun laitoksen 1. painos (1997), toim. Keijo Virtamo Heikkinen opiskeli Arto Noraksen, Paul Tortelierin, André Navarran ja Mihail Homitserin johdolla. Hän voitti Turun sellokilpailun vuonna 1978 ja sai lisäksi neljännen palkinnon kilpailussa Bristolissa vuonna 1977. Heikkinen aloitti vuonna 1980 työskentelyn Tampereen kaupunginorkesterin soolosellistinä. Hän on lisäksi työskennellyt viihdemusiikin parissa ja opettanut sellonsoittoa.Heikkinen, Pauli, (sellisti) Kansalliskirjasto Hänen oppilaidensa joukossa on ollut sellisti Joona Pulkkinen.Alttoviulun, sellon ja kontrabasson opettajat Kälviän musiikkileiri == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ted White (kirjailija)

Ted White (s. 4. helmikuuta 1938 Washington (DC)) koko nimeltään Theodore Edwin White, on yhdysvaltalainen kirjailija, toimittaja ja musiikkikriitikko. White kirjoittaa lähinnä tieteiskirjallisuutta. White on toiminut useiden lehtien toimittajana, tunnetuin niistä on Amazing Stories. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kajeputöljy

Kajeputöljy on eräiden Kaakkois-Aasiassa ja Koillis-Australiassa kasvavien Melaleuca-lajien lehdistä tislattu kamferin- ja rosmariininhajuinen öljy, jota on käytetty siellä lääkkeenäKajeputöljy, Tietosanakirja, osa 4, palsta 12. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1912 iho-ongelmissa ja ysköksien irrottamisessa.Cajeput oil Merriam-Webster. Viitattu 18.12.2022 Kajeputöljyä on tutkittu furunkuloosin hoidossa.Henry M. Feinblatt, Cajeput-Type Oil for the Treatment of Furunculosis Journal of the National Medical Association 1960 Jan; 52(1): 32–34. Viitattu 18.12.2022 == Lähteet == Luokka:Eteeriset öljyt
Risto Räppääjä ja villi kone (elokuva)

Risto Räppääjä ja villi kone on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Maria Sid. Elokuva perustuu Sinikka Nopolan ja Tiina Nopolan samannimiseen kirjaan. Elokuvassa Risto Räppääjä on tylsistynyt, koska hänen paras ystävänsä Nelli Nuudelipää on kiinnostunut vain nuoresta poplaulaja Ville Pyrystä. Kaikki muuttuu, kun alakerran naapuri Lennart Lindberg lainaa Ristolle vanhaa videopeliään. Elokuvaa kuvattiin kesällä 2022 Helsingissä ja Vantaalla. Elokuvasta tuli vuoden 2023 toiseksi katsotuin kotimainen elokuva. Elokuva sai suomalaisissa elokuvateattereissa kaikkiaan 206 284 katsojaa. Elokuvan tuottajina ovat Rimbo Salomaa, Markus Selin sekä Jukka Helle. Elokuva on Solar Filmsin ja Ricky Rapperin yhteistuotantoa. Elokuvan levittäjänä toimii Nordisk Film. == Rooleissa == == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Risto Räppääjä ja villi kone -elokuvan Youtube-traileri Luokka:Risto Räppääjä -elokuvat Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat
Kyle Walker-Peters

Kyle Leonardus Walker-Peters (s. 13. huhtikuuta 1997 Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Walker-Petersin edustama seura on Englannin Valioliigassa pelaava Southampton FC. Hänen sopimuksensa Southamptonin kanssa ulottuu kesäkuun loppuun 2025 saakka. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja. Walker-Peters on edustanut Valioliigassa myös Tottenham Hotspuria, jossa hän pelasi 12 liigaottelua kausilla 2017–2020. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua. Southamptonissa Walker-Peters on pelannut 103 Valioliigan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kaksi maalia. Walker- Peters pelasi Englannin kaikki neljä ottelua alle 19-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2016. Hän pelasi viisi ottelua Englannin voittaessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2017. Hän on pelannut kaksi A-maaottelua Englannin A-maajoukkueessa ilman tehtyjä maaleja. Kaikki uran tilastot päivitetty 18. heinäkuuta 2023. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MGame Corporation

MGame Corporation on eteläkorealainen tietokonepelejä, mobiilipelejä ja virtuaalitodellisuuspelejä kehittävä yhtiö. MGame on perustettu vuonna 1999. MGame julkaisee kehittämiään pelejä online-portaalin kautta == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset videopeliyritykset
Bisabololi

Bisabololi (C15H26O) on terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Bisabololia voidaan käyttää hajusteissa ja kosmetiikassa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa bisabololi on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on heikko kukkaismainen tuoksu. Bisabololi on kiraalinen yhdiste ja sillä on neljä enantiomeeriä. Enantiomeereistä α-(−)-bisabololia eli levomenolia esiintyy muun muassa kamomillasauniossa ja Vanillosmopsis erythropappa -kasvissa, α-(+)-bisabololia palsamipoppelissa, epi-α-(−)-bisabololia Myoporum crassifolium -kasvissa ja epi-α-(+)-bisabololia Stevia stenophylla -kasvissa. Bisabololilla on tulehduksia estäviä ja antibakteerisia ominaisuuksia. Bisabololia eristetään kasveista tai valmistetaan kemiallisesti isomeroimalla farnesolia tai nerolidolia fosfovolframihapon katalysoimana. Bisabololia käytetään fiksatiivina hajusteissa ja tulehduksia estävänä aineena kosmetiikassa. == Lähteet == Luokka:Terpeenit
Jäälohikäärme

Jäälohikäärme () on yhdysvaltalaiskirjailija George R. R. Martinin kirjoittama lastenromaani. Kertomus julkaistiin ensimmäistä kertaa vuonna 1980 Ace Booksin antologiassa Dragons of Light, jolloin sen kuvitti Alicia Austin. Erillisenä kirjana se julkaistiin vuonna 2006 Yvonne Gilbertin kuvittamana. Myöhemmin teosta on kuvittanut myös Luis Royo. Kirjava julkaisi Satu Hlinovskyn suomentaman ja Royon kuvittaman teoksen vuonna 2016. Jäälohikäärme kertoo nuoresta Adara-tytöstä, joka kesyttää hurjan jäälohikäärmeen. Kun kaksikon koti uhkaa jäädä sodan jalkoihin, vain he voivat estää täystuhon. Lohikäärmeistä huolimatta teos ei sijoitu samaan maailmaan kuin Martinin tunnettu kirjasarja Tulen ja jään laulu, vaan on täysin oma tarinansa. Warner Bros. Animation työstää teokseen perustuvaa animaatioelokuvaa. Elokuvan käsikirjoittaa David Anthony Durham. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenkirjat Luokka:Lastenromaanit Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit Luokka:George R. R. Martin Luokka:Lohikäärmeet kirjallisuudessa
Fårträskin muinaishaudat

Fårträskin muinaishaudat ovat Siuntiossa Uudellamaalla sijaitsevat kaksi rautakautista hautaröykkiötä eli hiidenkiuasta. Hautaröykkiöt sijaitsevat Fårträsk-järven eteläpuolisilla kallioilla. Toinen hautaröykkiö on hajotettu, ja ehjää kivetystä on vain noin 5,5 metrin alueella. Muinaishaudat ovat lailla suojattuja kiinteitä muinaisjäännöksiä. Siuntion alueella on hautaröykkiöitä useiden korkeiden kallioalueiden päällä. == Katso myös == * Krejansberget * Skällberget * Borgberget * Flaggberget == Lähteet == Luokka:Siuntion historia Luokka:Suomen muinaisjäännökset Luokka:Rautakausi Suomessa
Francisco de Almeida

Francisco de Almeida (n. 1450 Lissabon, Portugalin kuningaskunta – 1. maaliskuuta 1510 Pöytälahti, Hyväntoivonniemi) oli portugalilainen sotilas, tutkimusmatkailija ja Portugalin Intian ensimmäinen varakuningas. ==Elämä ja ura== Almeida oli toisen Abrantesin kreivin seitsemäs poika ja kuului siten yhteen Portugalin merkittävimmistä suvuista. Nuoruudessaan hän osallistui Espanjan Ferdinandin johdolla sotiin maureja vastaan ja Granadan valloitukseen (1485–1492). Portugalin kuningas Emanuel I nimitti hänet vuonna 1505 vastavalloitetun Intian ensimäiseksi varakuninkaaksi. Hän purjehti Lissabonista voimakkaan laivaston komennossa, kiersi Hyväntoivonniemen, purjehti Afrikan itärannikkoa pitki ja saapui heinäkuussa Kilwaan (nykyisen Tansanian alueella), joka antautui lähes ilman taistelua. Mombasa teki paljon voimakkaampaa vastarintaa, mutta kaupunki vallattiin ja Almeida kaappasi sen aarteet. Muissa paikoissa matkan varrella, kuten Goan lähellä sijaitsevalla Anjediva-saarella ja Kannurissa, hän rakensi linnoituksia ja ryhtyi toimenpiteisiin portugalilaisten ylivallan turvaamiseksi. Useiden voittojen kautta Almeida turvasi Portugalin vallan Malabarrannikolla ja Ceylonin saarella. Hän asettui asumaan Cochiniin, jonne Afonso de Albuquerque oli rakentanut portugalilaisen linnoituksen vuonna 1503. Almeidan lyhyen hallinnon tärkeimmät tapahtumat olivat kauppasopimuksen tekeminen Malakan (nykyinen Melaka, Malesia) kanssa ja hänen luutnanttinaan toimineen poikansa Lourenço de Almeidan tekemät löytöretket. Almeidan tarkoituksena oli saada Intian kauppa, joka tähän asti oli ollut venetsialaisten hallussa, portugalilaisten käsiin. Lorenzo oli luultavasti ensimmäinen portugalilainen, joka vieraili Ceylonissa, jonne hän perusti asutuksen, ja hänen laivastonsa komentaja kapteeni Fernão Soares näyttää olleen ensimmäinen eurooppalainen, joka näki Madagaskarin. Suojellakseen kauppaansa venetsialaiset yllyttivät Egyptin sulttaania lähettämään laivaston Intiaan. Se voittikin Lourençon johtaman Portugalin laivaston Chaulissa vuonna 1508. Almeida valmistautui kostamaan poikansa kuoleman. Hän purjehti pitkin rannikkoa, ryösti ja poltti useita satamia, muun muassa Goan ja Chaulin, ja lopulta hän kohtasi egyptiläisten ja arabien yhdistetyn laivaston Diun edustalla helmikuussa 1509 ja tuhosi sen täysin. Kun Afonso de Albuquerque saapui Cochiniin tullakseen hänen tilalleen, Almeida epäili tämän toimeksiannon laillisuutta ja vangitsi hänet. Marraskuussa 1509 hän joutui kuitenkin tunnustamaan Albuquerquen vallan ja lähti joulukuun 1. päivänä kolmen aluksen saattueessa kohti Eurooppaa, mutta kaatui vedenhakumatkalla Etelä-Afrikassa taistellessaan khoita vastaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalilaiset sotilaat Luokka:Portugalilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Varakuninkaat Luokka:1450-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1510 kuolleet
98 Degrees

98 Degrees (tyylitelty 98°) on yhdysvaltalainen pop- ja R&B-lauluyhtye;, joka koostuu neljästä vokalisista: ryhmän perustaja Jeff Timmons98 Degrees Talks About How They First Formed, veljekset Nick Lachey ja Drew Lachey sekä Justin Jeffre. Timmons perusti ryhmän Los Angelesissa, Kaliforniassa, mutta kaikki sen jäsenet ovat kotoisin Ohiosta. Yhtye on myynyt yli 10 miljoonaa levyä maailmanlaajuisesti ja kahdeksan singleä on ollut listaykkösenä Yhdysvalloissa.LAMC Production: 98 Degrees == Diskografia == === Studioalbumit === * 98° (1997) * 98° and Rising (1998) * This Christmas (1999) * Revelation (2000) * 2.0 (2013) * Let It Snow (2017) == Kiertueet == * Heat It Up (1999) * Revelation Tour (2001) * My2K Tour (2016) * 98° at Christmas Tour (2017, 2018) * An Evening with 98 Degrees (2019-20) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset poikabändit Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -yhtyeet