EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Supaplex

Supaplex on Michael Stoppin ja Philip Jespersenin ohjelmoima ja Dream Factoryn vuonna 1991 julkaisema Boulder Dash -klooni. Se julkaistiin alun perin Atari ST:lle, Amigalle ja MS-DOS:lle. Pelissä on 111 tasoa. Pelin idea on, että pelaaja on Murphy, tietokoneen sisälle joutunut hahmo. Sen tehtävänä on poistaa bugeja koneelta keräämällä infotroneja. Tasot koostuvat 60x24 ruudusta. Ne sisältävät pelihahmon ja infotronien lisäksi muun muassa kiviä ja vihollisia. == Lähteet == Luokka:Amiga-pelit Luokka:Atari ST -pelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Pulmapelit Luokka:Videopelikloonit Luokka:Vuoden 1991 videopelit
Dorothy Cheney

Dorothy ”Dodo” Bundy Cheney (1. syyskuuta 1916 Los Angeles, Kalifornia – 23. marraskuuta 2014 Escondido, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän voitti Australian mestaruusturnauksen kaksinpelin vuonna 1938. Hän oli May Suttonin tytär ja pääsi itse International Tennis Hall of Fameen vuonna 2004. Hän jatkoi pelaamista yhdeksänkymppiseksi saakka, pelaten muun muassa vuonna 2011 yli 90-vuotiaiden naisten sarjassa Yhdysvaltojen mestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Klimppisoppa

Klimppisoppa on 1800-luvun lopulta peräisin oleva eteläpohjalainen ja satakuntalainen perinneruoka. Lihana käytetään naudan luita, lapaa tai potkaa, jota keitetään juuresten ja sipulin kanssa noin kaksi tuntia, minkä jälkeen liemi siivilöidään. Lopuksi keittoon lusikoidaan palleroita eli "klimppejä" taikinasta, jossa on vehnäjauhoja ja kananmunaa sekä ehkä myös perunaa tai voita. Klimppejä keitetään kunnes ne nousevat keiton pintaan.http://www.kotikokki.net/reseptit/nayta/11932/Klimppisoppa/ Samantapainen ruoka on klimppivelli. Siinä ei välttämättä ole lihaa, vaan se voi olla makeutettu esimerkiksi rusinoilla. Klimppisoppa tai -velli tunnetaan ympäri Suomen monella eri nimellä ja reseptillä. 1980-luvulla toteutetussa pitäjäruokaprojektissa se tai sen muunnelma nimettiin Anjalankosken, Askolan, Haapaveden, Honkajoen, Humppilan, Ilmajoen, Karijoen, Korppoon, Kortesjärven, Köyliön, Lapinjärven, Lapväärtin, Lavian, Liljendalin, Maalahden, Maksamaan, Myrskylän, Nokian, Oripään, Pattijoen, Perttelin, Pukkilan, Pyhtään, Pirttikylän, Rantasalmen, Ruotsinpyhtään, Ruukin, Teiskon, Teuvan, Tuuloksen, Urjalan, Vehkalahden, Vihannin, Vöyrin ja Ylivieskan pitäjäruoaksi. == Katso myös == * mykyrokka * tappaiskeitto == Lähteet == Luokka:Keitot Luokka:Liharuoat Luokka:Suomalainen keittiö
Sianlihakastike

Sianlihakastike, arkikielessä rasvaisesta sianlihasta valmistettuna läskisoosi, on suomalainen perinneruoka, joka on valmistettu sianlihasta. Läskisoosi oli 1960-luvulla niin suosittua, että sitä saatettiin syödä joka päivä. Rasvaisen sianlihan, joka on tyypillisesti siankylkeä, lisäksi läskisoosi sisältää ruskeaa kastiketta. Perinteisesti ruskean kastikkeen venhäjauhot on suurustettu rasvaisten siankylkipalojen paistemisessa sulaneessa rasvassa. Kastike maustetaan suolalla. Rapeaksi kypsennetyt sianlihanpalat ja kastike haudutetaan tämän jälkeen hiljalleen - tunnin verran - suussasulavan meheväksi. Läskisoosin kanssa tarjoillaan tyypillisesti keitettyjä perunoita tai perunamuusia ja suolakurkkua sekä haluttaessa etikkapunajuuria. ==Lähteet== Luokka:Suomalainen keittiö
Pascale Bussières

Pascale Bussières (s. 27. heinäkuuta 1968 Montréal, Québec, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Suomessa Bussièresin roolisuorituksia on nähty muun muassa televisiosarjoissa Kartanon tytär (Marguerite Volant, Kanada 1996) ja Emilie (Blanche, Kanada 1993) sekä elokuvassa Roolipeli (La Répétition, 2001). ==Aiheesta muualla== * * Kotisivu * Epävirallinen kotisivu Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Porilainen

Porilainen on suomalainen grilliruoka, joka yleensä koostuu kahdesta paahtoleivästä ja niiden välissä olevasta noin senttimetrin paksuisesta palasta jahtimakkaraa. Jahtimakkaran ja leivän lisäksi porilaisessa on raakaa sipulia hakkeena ja sinappia. Aidon Porilaisen tunnistaa oikeasta leivästä sekä tietynlaisesta makkarasta. Aitoon Porilaiseen ei kuulu esimerkiksi kananmunaa, juustoa tai majoneesia. == Historia == Porilaisen keksivät Helsingin yliopiston Satakuntalaisen Osakunnan opiskelijat 1950-luvulla. Sitä varten Porissa toimineessa Satakunnan osuusteurastamossa lihamestari Joel Väärti kehitti oman sipulimakkaran, joka sai myöhemmin nimekseen Metsästäjä, kun Liha-Pekka jatkoi makkaran valmistusta samalla reseptiikalla. Satakuntalainen Osakunta aloitti myöhemmin Porilaisten myymisen Kolmen sepän patsaan läheisyydessä sijainneella grillillään. == Resepti == Aidon Porilaisen ohje Pori-seuran ja Satakunnan maakuntamuseon mukaan: * kaksi paahtoleipää * noin yhden senttimetrin siivu Jahtimakkaraa * raakaa sipulia hakkeena * sinappia Muita porilaisissa käytettyjä täytteitä: *ketsuppi * kurkkusalaatti * raaka sipuli renkaina * paahdettu sipuli * paistettu kananmuna * juusto * majoneesi Huomioitavaa on, että aiemmasta aidon porilaisen reseptiikasta poiketen 2005 kirjoitetun lähteen mukaan myös alkuperäiseen kuuluisivat aiemmin mainittujen lisäksi ketsuppi, kurkkusalaatti ja hakkeen sijaan sipuli voisi olla myös renkaina. == Lähteet == Luokka:Grilliruoka Luokka:Pikaruoka Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Porin kulttuuri
Tilliliha

thumb|250px|right|Per Morbergin klassista tillilihaa Tilliliha eli vasikanviillokki on suomalainen perinneruoka, joka valmistetaan useimmiten vasikanlavasta tai muusta luullisesta naudanlihasta keittämällä tilliliemessä. Hapanimelä valkokastike, joka valmistetaan keitinliemeen, maustetaan sokerilla ja etikalla tai sitruunalla. 1970- ja 1980-luvulla tillilihaa oli usein tarjolla kouluruokailussa, mutta koska oppilaat olivat tyytymättömiä ruoan makuun, se on jäänyt koulujen ruokalistalla harvinaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Liharuoat
Aito Records

Aito Records on helsinkiläinen vuonna 2000 perustettu levy-yhtiö. Aito Recordsin perustaja ja toimitusjohtaja on Pekka Lehti. Lehti on basistin urallaan esiintynyt muun muassa J. Karjalaisen, Värttinän, Dalindèon, sekä oman yhtyeensä Oudon Voiman riveissä. Vuonna 2007 Aito Records aloitti toimintansa myös agentuurina nimellä Aito Records & Agency. == Aito Recordsin julkaisut 2000–2008 == * Pekka Lehti: Outo Voima (16.3.2000, AICD001) * ZetaBoo: MeDiZine (18.9.2000, AICD002) * Markku Lepistö: Silta (11.1.2002, AICD003) * Pekka Lehti & Outo Voima: Sohjo (18.3.2003, AICD004) * Sväng: Sväng (12.1.2005, AICD005) * Maria Kalaniemi: Bellow Poetry (2.11.2005, AICD006) * Jouko Kyhälä: Saalas (25.11.2005, AICD007) * Markku Lepistö: Polku (18.5.2006, AICD008) * ZetaBoo: OuterRail (6.10.2006, AICD009) * Tsuumi Sound System: Hotas (18.5.2007, AICD010) * Riikka Timonen: Käenkukuntayöt (2.3.2008, AICD011) * Lepistö & Lehti: Helsinki (12.4.2008, AICD012) * Sväng: Jarruta (2.3.2008, AICD013) * Milla Viljamaa: Paras aika päivästä (4.5.2008 AICD014) == Aiheesta muualla == * Aito Records Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt
Ranya Paasonen

Ranya Paasonen (o.s. ElRamly, s. 9. tammikuuta 1974 Madras, Intia) on suomalainen kirjailija. Hän vietti lapsuutensa isänsä kotimaassa Egyptissä sekä Intiassa, Tšadissa, Saudi-Arabiassa ja Libyassa. Vuodesta 1987 lähtien hän on asunut Helsingissä. Paasonen valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1995 pääaineenaan seemiläiset kielet. Hän on opiskellut myös poliittista historiaa. Paasonen on myös opettanut luovaa kirjoittamista Helsingin yliopiston täydennyskoulutuskeskus Palmeniassa ja Kriittisessä Korkeakoulussa. Vuonna 2002 ilmestyi Paasosen esikoisteos, tyttönimellä ElRamly julkaistu romaani Auringon asema. Teos kertoo egyptiläisen Ismaelin ja suomalaisen Anun suhteesta ja yhteisestä elämästä. Kertoja on toinen heidän kahdesta tyttärestään: kahden kulttuurin välissä kasvanut tytär kertoo isänsä ja äitinsä rakkaustarinan ja kuvailee perheen elämää Egyptissä, Libyassa ja Suomessa sekä omaa itsenäistymistään. Nimellä puhutaan kirjassa vain kahdesta henkilöstä, Ismaelista ja Anusta. Tyttöjen ja intialaisen naapurin nimet jäävät mainitsematta. Kertomus liikkuu saumattomasti maasta sekä ajasta toiseen. Siinä ei tapahdu paljoa, ainoastaan tunteista kerrotaan. Paasoselle myönnettiin teoksesta Kalevi Jäntin palkinto, Runeberg-palkinto ja Kiitos kirjasta -mitali. Kirja on ilmestynyt saksaksi, latviaksi, puolaksi, ruotsiksi, tanskaksi ja unkariksi. Romaanin oikeudet on myyty myös Norjaan. == Palkinnot ja tunnustukset == * Kiitos kirjasta -mitali * Runeberg-palkinto * Kalevi Jäntin palkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ranya Paasonen Kirjasampo.fi:ssä * Auringon aseman esittely Kirjastokaista.fi-sivustolla Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Adler

Robert Adler (4. joulukuuta 1913 – 15. helmikuuta 2007) oli itävaltalaissyntyinen keksijä. Adler syntyi Wienissä ja sai filosofian tohtorin arvon fysiikasta Wienin yliopistossa vuonna 1937. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja aloitti vuonna 1941 työskentelyn Zenith Electronicsin tutkimusosastolla. Adlerilla oli hallussaan sankka joukko yhdysvaltalaisia patentteja, mutta hänen tunnetuimpana keksintönään pysyi kuitenkin nykyaikainen langaton kaukosäädin. Adler jäi eläkkeelle Zenithistä vuonna 1982, mutta toimi sen teknisenä neuvonantajana aina vuoteen 1999. Hänet palkittiin vuonna 1980 Edison-mitalilla, ja hänelle myönnettiin vuonna 1997 televisioalan Emmy-palkinto. Hän menehtyi korkean iän mukanaan tuomiin sydänvaivoihin hoivakodissa Boisessa Idahossa 93-vuotiaana. Luokka:Yhdysvaltalaiset keksijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Mérida (osavaltio)

Mérida () on yksi Venezuelan osavaltioista. Osavaltion pääkaupunki on Mérida. Se sijaitsee maan länsiosissa lähellä Kolumbian rajaa. Osavaltiossa on vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 828 592 asukasta ja sen pinta-ala on 11 300 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Osavaltion internetsivut Merida
Mérida (Venezuela)

Santiago de los Caballeros de Mérida, lyhyemmin Mérida, on Méridan osavaltion pääkaupunki Venezuelassa. Kaupungin pinta-ala on 25 neliökilometriä ja sen väkiluku oli vuonna 2011 noin 214 000 asukasta.Mérida (Venezuela): Municipalities & Urban Localities - population statistics and maps Kaupunki tunnetaan lempinimellä "herrasmiesten kaupunki" ja se on suosittu turistikohde. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Merida
Assarakos

Assarakos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Dardanian kuninkaan Trosin ja Kallirrhoen toiseksi vanhin poika. Hänen veljiään olivat Ilos ja Ganymedes, ja näiden lisäksi hänellä oli sisar Kleopatra.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.12.2 (engl. käännös).Homeros: Ilias 20.213–241 (engl. käännös). Assarakos peri valtaistuimen isältään sen jälkeen kun hän hänen vanhempi veljensä Ilos päätti mieluummin hallita Iliosta, perustamaansa kaupunkia, joka myöhemmin tunnettiin Troijana. Vaimonsa Hieromnemen kanssa Assarakos sai pojan, joka sai nimen Kapys.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 4.75.5 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Brentanon koulukunta

Brentano koulukunta viittaa filosofeihin, jotka opiskelivat Franz Brentanon (1838–1917) oppilaana ja saivat tältä vaikutteita. Brentanon filosofinen ajattelu on levinnyt hyvin laajalle hänen oppilaidensa töiden ansiosta, ja sillä on ollut paljon vaikutusta nykyajan filosofiaan, mielenfilosofiaan, psykologiaan ja kognitiotieteeseen. Vaikka koulu ei koskaan ollut koulukunta perinteisessä merkityksessä, Brentano pyrki pitämään sen jotakuinkin yhtenäisenä. Brentanon kaksi tunnetuinta oppilasta, Alexius Meinong ja Edmund Husserl, kuitenkin siirtyivät lopulta yhä kauemmaksi Brentanon teorioista. Filosofi Seppo Sajama kuvailee koulukuntaa seuraavasti: ”Kun lukee Brentanon teosten toimittajien esipuheita, tulee mieleen pikemminkin uskonnollinen lahko kuin filosofinen koulukunta.” == Koulukunnan jäseniä == Koulukuntaan voidaan lukea kuuluneeksi muun muassa seuraavat henkilöt (suluissa paikka ja aika, jolloin he olivat Brentanon oppilaana): * Christian von Ehrenfels * Sigmund Freud * Edmund Husserl (Wien, 1884–1886) * Alois Höfler * Benno Kerry * Anton Marty (Würzburg, 1866–1870) * Tomáš Masaryk * Alexius Meinong (Wien, 1875–1878) * Rudolf Steiner * Carl Stumpf (Würzburg, 1866–1870) * Kazimierz Twardowski (Wien, 1885–1889). == Laajempi vaikutus == Brentanon oppilaat perustivat edelleen uusia koulukuntia tai liikkeitä, ja opettivat merkittäviä oppilaita: * Stumpf opetti Aron Gurwitschiä, ja hänestä tuli Berliinin koulukunnan (Max Wertheimer, Kurt Koffka, Wolfgang Köhler) johtaja. * Husserl perusti fenomenologisen liikkeen ja vaikutti seuraaviin suuntauksiin: ** Münchenin fenomenologia (Johannes Daubert, Adolf Reinach) ** eksistentialistinen fenomenologia (Jean-Paul Sartre, Maurice Merleau-Ponty ja Martin Heidegger) * Meinong johti Grazin koulukuntaa ja vaikutti muun muassa Stephan Witasekiin, Alois Höfleriin, Vittorio Benussiin ja Bertrand Russelliin. * Von Ehrenfelsin nimiin on laitettu käsite Gestalt, mikä johti hahmopsykologian eli Gestalt-psykologian perustamiseen. * Twardowski opetti Tadeusz Kotarbińskiä ja hänestä tuli ”puolalaisen logiikan isä” Lwowin- Varsovan logiikan koulukunnan (Jan Lukasiewicz, Stanisław Leśniewski, Kazimierz Ajdukiewicz ja Alfred Tarski) keulahahmona. * Marty ja hänen oppilaansa Karl Bühler kehittivät yksityiskohtaisen kielen teorian, joka vaikutti Reinachiin, ja he kehittivät kehittivät puhetoimitusten teoriaa ennen J. L. Austinia. * Freud perusti psykoanalyysin. Sellaiset ajattelijat kuin Bertrand Russell, Roderick Chisholm, G. E. Moore, Gilbert Ryle, John Searle, Barry Smith, Kevin Mulligan, Peter Simons ja Jan Woleński ovat puolestaan levittäneet Brentanon vaikutusta analyyttiseen filosofiaan omalla tutkimuksellaan ja julkaisutoiminnallaan. == Kirjallisuutta == * * * * == Lähteet == Luokka:Mannermaisen filosofian suuntaukset
Rannikkolaulumesikko

Rannikkolaulumesikko (Gavicalis fasciogularis) eli aiemmalta nimeltään australianmangrovemesikko on kukkien mettä imevä australialainen varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Rannikkolaulumesikko on rastaan kokoinen ja sen höyhenpuku on pääosin harmaa, vatsapuolelta vaaleampi. Siipisulat ja pyrstö ovat vihreät, silmillä on tumma naamari ja poskella keltainen kuvio.dl.id.au Kuvia == Esiintyminen == Rannikkolaulumesikko on kotoperäinen australialainen laji. Se elää mantereen itärannikolla yleisenä Queenslandissa ja harvalukuisena Uudessa Etelä-Walesissa. Lajin elinalueen koko on 20 000–50 000 neliökilometriä ja lajin kanta on elinvoimainen. Lajin kantaa vaarantavat metsien hakkuut ja lisäksi sitä uhkaavat torjunta-aineet sekä maaperään joutuvat myrkyt.Australian uhanalaiset lajit == Elinympäristö == Rannikkolaulumesikon elinympäristöä ovat trooppiset ja subtrooppiset mangrovesademetsät, harvemmin muun tyyppiset metsät ja puustoiset suot. Se vierailee joskus taajamien puutarhoissa. == Ravinto == Linnun ravintoa ovat kukkien mesi ja pienet selkärangattomat. == Lähteet == Luokka:Mesikot
Laatikkoleija

Laatikkoleija on eräs leijamalli, jonka kantavuus ja nousukyky ovat parempia kuin normaalileijan. Laatikkoleija muodostuu neljästä laatikon muotoon asetetusta rimasta; rakenne pysyy ryhdissään kahden sisäpuolelle asennetun kahdesta tietyn mallisesta rimasta tehdyn tukirakenteen avulla. Kummastakin päästä ulottuu noin kolmannesmatkaan tuulenpitävästä ohuesta kankaasta tehty verhoilu, joka muodostaa rungon ympärille kaksi päädyistään avointa laatikkoa. Tästä tulee leijan nimikin. Verhoilu pysyy ryhdissään siten, että rimojen ympärille on rakennusvaiheessa ommeltu niitä ympäröivä kangastuppi. Keskelle jää vastaavan kokoinen avoin tila; jotkut rakentajat liittävät tukirakenteeseen parinkymmenen sentin yläpuoliset pidennykset, joiden varaan asennetaan erilliset kapeat tukisiivet, jotka parantavat leijan ohjattavuutta ja nousukykyä. Joissakin malleissa on myös alakulmissa vastaavat joskin kapeammat siivet - näin eritoten silloin, jos leijan on tarkoitus nostaa ilmaan siihen liitettyjä mittauskojeita. Kojeet asennetaan tavallisimmin alempaan aukkoon tai sitten tukirakenteiden välille pingotettujen ohuiden vaijerien varaan keskelle leijaa. Leijan alapuolisiin kulmiin kiinnitetään neljä silmukkaruuvia, joista vedetään noin puoli metriä pitkät erilliset metallilangat yhdeksi pisteeksi, joka on säädettävä niin että se on tarkasti leijan alapinnan keskipisteen kohdalla. Tähän pisteeseen kiinnitetään ohjauslanka; useimmiten suositaan ohutta teräsvaijeria, koska laatikkoleijan veto varsinkin kovalla tuulella on hyvin voimakas. Laatikkoleija ei myöskään tarvitse erillistä pyrstöä. Laatikkoleija nousee hyvin jyrkästi, noin 80 asteen kulmassa. Sen kantokyky on suuri verrattuna konventionaaliseen leijaan. Laatikkoleijaa on käytetty runsaasti ilmatieteellisten mittausten apuvälineenä; muun muassa Benjamin Franklin teki huomattavan osan ukkosta koskevista tutkimuksistaan juuri laatikkoleijan avulla. Varsinaista keksijää on mahdoton nimetä; Kiinassa ja Japanissa leijoja on kuitenkin lennätetty jo parintuhannen vuoden ajan. Kirjallisuudessa esiintyy runsaasti väitteitä, että suurimmat näistä leijoista olisivat pystyneet jopa nostamaan ihmisen; varmaa todistetta tästä ei kuitenkaan ole olemassa, vaikka teoriassa se on mahdollista. ==Lähteet== * Kolumbus - tietokirja nuorille * Ilmari Jäämaa: Nuorten kokeilijain ja keksijäin kirja ==Laatikkoleija populaarikulttuurissa== * Clive Cussler: Lohikäärme Luokka:Leijat
Paul D. Boyer

Paul Delos Boyer (31. heinäkuuta 1918 – 2. kesäkuuta 2018In memoriam: Paul Boyer, 99, Nobel laureate in chemistry) oli yhdysvaltalainen tieteilijä, jolle myönnettiin vuonna 1997 Nobelin kemianpalkinto adenosiinitrifosfaatin synteesin takana olevan entsymaattisen mekanismin tutkimuksesta. Hän jakoi palkintonsa John E. Walkerin ja Jens Christian Skoun kanssa. Boyer syntyi Provossa, Utahin osavaltiossa, ja opiskeli Provo High Schoolissa. Hän jatkoi opintojaan Brigham Youngin yliopistossa, josta hän suoritti vuonna 1939 Bachelor of Sciencen tutkinnon kemiasta. Hän sai stipendin Wisconsiniin. Juuri ennen Wisconsiniin lähtöään Boyer meni naimisiin Lyda Whickerin kanssa. Parille syntyivät lapset Gail, Alexandra ja Douglas. Boyer sai vuonna 1943 Wisconsin-Madisonin yliopistolta filosofian tohtorin arvon biokemiasta. Hänestä tuli vuonna 1963 Kalifornian yliopiston Los Angelesin kampuksen kemian ja biokemian osaston professori. Hän oli Kansallisen tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1970 lähtien. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Berliinin koulukunta

Berliinin koulukunta oli Berliinin yliopistossa toiminut kokeellisen psykologian koulukunta, jota johti Carl Stumpf. Stumpf oli ollut Franz Brentanon ja Rudolf Hermann Lotzen oppilas. Stumpfista tuli yliopiston professori, ja hän perusti yliopiston kokeellisen psykologian laboratorion vuonna 1893. Stumpfin oppilaisiin ja Berliinin koulukunnan jäseniin kuuluivat muun muassa Max Wertheimer, Kurt Koffka, Wolfgang Köhler ja Kurt Lewin. Köhlerin otettua psykologian instituutin johdon vuonna 1922 Berliinin koulukunnasta tuli hahmopsykologian (Gestalt-psykologia) koulukunta. == Katso myös == * Brentanon koulukunta, Franz Brentanon perustama * Grazin koulukunta, Alexius Meinongin perustama Luokka:Psykologian koulukunnat Luokka:Berliinin historia
Jens Christian Skou

Jens Christian Skou (8. lokakuuta 1918 – 28. toukokuuta 2018Dansk nobelprismodtager er død ) oli tanskalainen kemisti ja yksi vuoden 1997 Nobelin kemianpalkinnon saajista. Hänen merkittävyytensä perustuu Na+/K+-ATPaasin löytämiseen (1957). Skou opiskeli lääketiedettä Kööpenhaminan yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1944. Hän sai tohtorinarvon vuonna 1954. Hän aloitti työskentelyn Aarhusin yliopistossa vuonna 1947 ja oli siellä biofysiikan professorina vuodesta 1977. Skou jäi eläkkeelle Aarhusin yliopistosta vuonna 1988. Hän jakoi Nobelinsa kahden muun nykyajan merkittävimpiin kuuluvan kemistin, Paul D. Boyerin ja John E. Walkerin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kemistit Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Aarhusin yliopiston professorit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Rest in Sleaze

__NOTOC__ Rest in Sleaze on Crashdïetin esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. elokuuta 2005. Albumi ylsi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalle 12. Albumi jäi yhtyeen perustajajäsenen ja laulajan Dave Lepardin viimeiseksi tämän kuollessa seuraavana vuonna. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Dave Lepard – laulu * Martin Sweet – kitara, taustalaulu * Peter London – basso, taustalaulu * Eric Young – rummut, taustalaulu == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10Crashdïet - Rest In Sleaze Viitattu 29.12.2022. * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Staff review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rest in Sleaze discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Crashdïetin albumit
Frances Bay

Frances Bay (o.s. Goffman, 23. tammikuuta 1918 – 15. syyskuuta 2011) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi sivurooleissa muun muassa elokuvissa Tyttö joka tiesi liikaa (1978), Karate Kid (1984), Big Top Pee-Wee (1988) ja Identtiset kaksoset (1988). Eräs tunnetuimmista osista oli isoäidin rooli komediassa Happy Gilmore – ammattilainen (1996). == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Grazin koulukunta

Grazin koulukunta oli Grazin yliopistossa toiminut kokeellisen psykologian ja objektiteorian koulukunta. Sitä johti Alexius Meinong, josta tuli yliopiston filosofian professori, ja joka perusti Grazin psykologisen instituutin vuonna 1894. Meinongin oppilaisiin kuuluivat muiden muassa Stephan Witasek, Vittorio Benussi, R. Ameseder, Konrad Zindler, Wilhelm Maria Frankl, Eduard Martinak, Ernst Mally ja F. Weber. Koulukunnan jäseniin voidaan lukea myös Meinongin varhaisemmat oppilaat Christian von Ehrenfels, joka perusti hahmopsykologian (Gestalt-psykologia), sekä Alois Höfler ja Anton Oelzelt-Newin. == Katso myös == * Brentanon koulukunta, Franz Brentanon perustama * Berliinin koulukunta, Carl Stumpfin perustama Luokka:Psykologian koulukunnat
Daniela Ceccarelli

Daniela Ceccarelli (s. 25. syyskuuta 1975 Rocca Priora) on italialainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Ceccarelli voitti yllätyksellisesti supersuurpujottelun olympiakultaa Salt Lake Cityssä 2002. Hän on voittanut kaksi maansa mestaruutta mutta ei ole olympiavoittoaan lukuun ottamatta sijoittunut arvokisoissa kymmenen parhaan joukkoon eikä voittanut yhtään maailmancupin osakilpailua. Ceccarelli voitti Salt Lake Cityn olympialaisissa supersuurpujottelussa kultaa 0,05 sekunnin erolla Kroatian Janica Kostelićiin. Alppiyhdistetyssä hän sijoittui 15:nneksi ja syöksylaskussa 20:nneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli supersuurpujottelussa 31:s. Ceccarelli osallistui maailmanmestaruuskipailuihin neljä kertaa. Vailissa 1999 hän sijoittui supersuurpujottelussa 18:nneksi. St. Antonissa 2001 hän sijoittui supersuurpujottelussa ja alppiyhdistetyssä 15:nneksi sekä syöksylaskussa 16:nneksi. St. Moritzissa 2003 hän sijoittui syöksylaskussa 13:nneksi ja keskeytti supersuurpujottelussa. Santa Caterinassa 2005 hän oli syöksylaskussa 14:s ja alppiyhdistetty päättyi hylkäämiseen. Ceccarelli sijoittui maailmancupissa kolme kertaa kolmen parhaan joukkoon. Hän oli joulukuussa 2001 Sankt Moritzin supersuurpujottelussa toinen, tammikuussa 2002 Cortina d’Ampezzon syöksylaskussa kolmas ja joulukuussa 2002 Val d’Isèren supersuurpujottelussa toinen. Hän sijoittui maailmancupin supersuurpujottelupisteissä parhaimmillaan kuudenneksi kaudella 2002–2003 ja seitsemänneksi kaudella 2001–2002. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 16:s kaudella 2002–2003. Ceccarellin tytär Lara Colturi edustaa alppihiihdossa Albaniaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pia Raanoja

Pia Raanoja (s. 22. elokuuta 1960) on Anjalankoskelta kotoisin oleva oopperalaulaja, diplomilaulaja, musiikin maisteri ja laulupedagogi. Hänen äänialansa on sopraano. Raanoja tuli kolmanneksi 1984 Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa. Hän on valmistunut Sibelius-Akatemiasta vuonna 1987. Hän on esiintynyt muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Der Vlaamse Operassa Antwerpenissa ja suomalaisissa maakuntaoopperoissa, sekä eri orkestereiden solistina Suomessa ja ulkomailla. Raanoja opettaa laulua ja musiikinteoriaa. Vuodesta 2011 hän on opettanut musiikkia erityistä tukea tarvitsevien taide- ja toimintakeskuksessa Kaarisillassa. Vuosina 2007–2010 hän oli Riihimäen Naislaulajien taiteellisena johtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
George Shaw

George Shaw (10. joulukuuta 1751 Bierton, Buckinghamshire – 22. heinäkuuta 1813) oli englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä. Shaw opiskeli Magdalen Hallissa Oxfordissa, suorittaen tutkinnon (M.A.) vuonna 1772, minkä jälkeen hän aloitti lääkärinpraktiikan. Vuonna 1786 hänestä tuli Oxfordin yliopiston kasvitieteen apulaislehtori. Hän oli yksi Linnean Societyn perustajista 1788 ja sai Royal Societyn jäsenyyden 1789. Vuonna 1791 hän sai apulaisintendentin viran British Museumin luonnonhistorialliselta osastolta. 1806 hän seurasi Edward Whitaker Grayta intendentin virassa. Hän havaitsi, että useimmat Hans Sloanen museolle toimittamat näytteet olivat hyvin huonossa kunnossa. Lääketieteellinen ja anatominen materiaali toimitettiin museoon Royal College of Surgeonsista, mutta monet täytetyistä eläimistä ja linnuista olivat pilaantuneet ja ne täytyi polttaa. Museon maksama palkka oli niin vaatimaton, että Shawn oli elääkseen pakko käyttää paljon aikaa kirjoittamiseen ja kokoelmien hoito jäi retuperälle. Hänen apulaisensa Charles Konig tuli hänen seuraajakseen hänen kuoltuaan. Shaw julkaisi erään Englannin ensimmäisistä selvityksistä tieteellisine nimineen useista yleisistä australialaisista eläimistä teoksessaan Zoology of New Holland (1794). Yhtenä ensimmäisistä tiedemiehistä hän tutki vesinokkaeläintä ja julkaisi siitä ensimmäisen tieteellisen kuvauksen The Naturalist's Miscellanyssa 1799. == Muita julkaisuja == * Museum Leverianum, containing select specimens from the museum of the late Sir Ashton Lever (1792-96) * General Zoology, or Systematic Natural History (16 osaa) (1809–1826) (osat IX–XVI julk. James Francis Stephens) * The Naturalist's Miscellany: Or, Coloured Figures Of Natural Objects; Drawn and Described Immediately From Nature (1789–1813), yhdessä Frederick Polydore Nodderin kanssa (maalari ja kuvanveistäjä). Shaw kuvaili ja nimesi muun muassa punahelttamesikon (Anthochaera carunculata), myskilurikin (Glossopsitta concinna) ja pikkulurikin (Glossopsitta pusilla). Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1813 kuolleet fa:جرج شاو
Georgi Danelija

Georgi Nikolaevitš Danelija (; 25. elokuuta 1930 Tbilisi – 4. huhtikuuta 2019 MoskovaУмер кинорежиссер Георгий Данелия ) oli georgialaissyntyinen elokuvaohjaaja, joka tuli kuuluisaksi kaikkialla Neuvostoliitossa "surullisilla komedioillaan". Danelija opiskeli arkkitehdiksi Moskovassa. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Romanssi Moskovassa (1964), Haukka (1977), Syysmaraton (1979) ja Kin-dza-dza! (1986). Danelija on tehnyt monien elokuviensa käsikirjoitukset itse, mutta kirjoittanut myös muille ohjaajille. Hänet nimitettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijaksi vuonna 1990. == Lähteet == Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Venäläiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Liikenne Vuorela

Liikenne Vuorela on miehikkäläläinen vuonna 1939http://www.liikennevuorela.fi/historia.html perustettu linja-autoyritys, jonka liikennöintialue on Hamina, Miehikkälä, Luumäki ja Lappeenranta. Yritys liikennöi 25 autolla. == Kalusto == Liikenne Vuorelalla on Volvo-, Scania- ja Mercedes-Benz -merkkisiä linja-autoja. Autojen väritykset ovat sini-vihreä- harmaa ja kokovihreä. ==Linjat== * Pikavuorot Kotka-Helsinki *(Kotka)-Hamina- Virojoki-Miehikkälä-Pitkäkoski *Taavetti-Lappeenranta *Lappeenranta-Taavetti- Kouvola *Hamina-Paijärvi-Pyhältö/Pitkäkoski *Koulukuljetuksia eri kunnissa. *Yhtiö myös liikennöi OnniBus.com vuoroja C12, Lappeenranta-Kouvola-Tampere ja V7 Miehikkälä-Hamina-Helsinki ==Aiheesta muualla== *Kuvia Vuorelan kalustosta *Liikenne Vuorela Oy:n kotisivut *Vuorelan Liikenteen aikatauluja *Uusien pikavuorojen aikataulut ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset linja-autoyhtiöt Luokka:Haminan liikenne Luokka:Miehikkälä Luokka:Lappeenrannan liikenne
The Unattractive Revolution

__NOTOC__ The Unattractive Revolution on ruotsalaisen rockyhtye Crashdïetin toinen albumi, joka julkaistiin 3. lokakuuta 2007. H. Olliver Twisted tuli korvaamaan yhtyeen alkuperäisen laulajan Dave Lepardin vuoden 2007 alussa Lepardin kuoltua vuonna 2006. Albumi nousi Ruotsissa Sverigetopplistanin sijalle 11. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * H. Olliver Twisted – laulu * Martin Sweet – kitara, taustalaulu * Peter London – basso, taustalaulu * Eric Young – rummut, taustalaulu \+ * Mick Mars – kappaleet ”I Don’t Care” sekä ”Alone” == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Crashdïet - The Unattractive Revolution Viitattu 29.12.2022. * Rumba: erittäin negatiivinenRumba: Levyarvio == Aiheesta muualla == * The Unattractive Revolution discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Crashdïetin albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit
Onnenpäivä

Onnenpäivä on Kauko Röyhkä & Nartun neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1983. Kannessa esittäjänä on Kauko Röyhkä, Narttu mainitaan vain takakannessa. Koska Kauko Röyhkän & Nartun ensimmäiset kolme levyä eivät olleet olleet myynti- saati arvostelumenestyksiä ja lähes kaikki Röyhkän kolmen edellisen vuoden aikana tekemä oli haukuttu - mikä oli ollut tälle henkisesti raskasta aikaa - bändi päätti ottaa uudelle levylle "vain rakkaus- ja lapsuusaiheisia lauluja, jotka eivät ärsyttäisi ketään." Jos Onnenpäivä olisi haukuttu, olisi Röyhkän musiikillinen ura päättynyt siihen. Media ja rock-piirit alkoivat levyn ilmestymisen jälkeen yhtäkkiä kehua bändiä. Vaikka levy myikin ilmestyessään vain noin 4 000 kappaletta, yhtyeestä tuli nopeasti opiskelijaklubien yleisömagneetti. Levyn ilmestymisen jälkeen Mats Huldén erosi bändistä ja Jari Paulamäki tuli tilalle. Tämä oli jo soittanut yhtyeessä Mikki Hiiren myöhemmät vaiheet -levyllä.Röyhkä, Kauko & Vikkula, Timo: Nuottikirja, 2004 Albumista julkaistiin Lauralle -levyn kanssa yhteinen CD- versio vuonna 1987. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä, ellei toisin mainittu. ;A-puoli # # # # # ;B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Kauko Röyhkä – laulu * Riku Mattila – kitara, tuotanto * Mats Huldén – basso * Heikki Tikka – rummut, urut \+ * Maritta Kuula – taustalaulu (kappaleet 1 ja 6) === Tuotanto === * Juha Heininen – äänittäjä * Jani – kansi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Onnenpäivä discogs.com -sivustolla Luokka:Kauko Röyhkän albumit Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Riku Mattilan tuottamat albumit
Münchenin fenomenologia

Münchenin fenomenologia viittaa joukkoon filosofeja, psykologeja ja fenomenologeja, jotka työskentelivät ja suorittivat tutkimuksiaan Münchenissä 1900-luvun alkupuolella, kun Edmund Husserl julkaisi pääteoksensa Logische Untersuchungen (”Loogisia tutkimuksia”) ja pani alulle koko fenomenologisen liikkeen. Münchenin fenomenologien ajatuksia kuvaa nimitys ”olemusten fenomenologia”. == Historia == Koulukunta sai alkunsa, kun osa Theodor Lippsin oppilaista, jotka olivat muodostaneet psykologisen yhdistyksen Psychologische Verein, saivat innoitusta Husserlin teoksesta ja ottivat sen filosofian tekemisen ohjenuoraksi. Heihin lukeutuivat tunnetuimpina Adolf Reinach, Johannes Daubert ja Alexander Pfänder. Noin vuonna 1905 monet Lippsin oppilaat päättivät Daubertin johdolla jättää Münchenin ja suunnata kohti Göttingeniä opiskellakseen Husserlin oppilaana. Tähän on usein viitattu nimellä ”müncheniläisten Göttingenin valtaus”. Vuonna 1912 Münchenin fenomenologit Reinach, Pfänder, Max Scheler ja Moritz Geiger perustivat kuuluisan Jahrbuch für Philosophie und phänomenologische Forschung (”Filosofisen ja fenomenologisen tutkimuksen vuosikirja”) -julkaisun, jonka päätoimittajana Husserl toimi. Husserlin julkaistua teoksen Ideen vuonna 1913 monet fenomenologit ottivat kriittisen asenteen hänen uusia teorioitaan kohtaan. Monet Münchenin fenomenologian edustajat ottivat etäisyyttä Husserlin transsendentaaliseen fenomenologiaan ja pitäytyivät aiemmassa Logische Untersuchungen -teoksen realistisessa fenomenologiassa. == Münchenin fenomenologeja == * Johannes Daubert * Moritz Geiger * Alexander Pfänder * Adolf Reinach * Max Scheler * Alfred Schütz == Kirjallisuutta == * Kuhn, H. & Avé-Lallemant, E. & Gladiator, R. (toim.): ”Die Münchener Phänomenologie”. Phaenomenologica 65, 1976. * Spiegelberg, Herbert: The Phenomenological Movement. The Hague/Boston/London, 1982. Luokka:Fenomenologia
Lauralle

Lauralle on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984. Albumista julkaistiin Onnenpäivä-levyn kanssa yhteinen CD-versio vuonna 1987. == Lauralle-kappale == Levyn nimikappale "Lauralle" on edelleen toivotuimpia lauluja Röyhkän keikoilla. Röyhkä taustoittaa kappaletta vuonna 2004: Kappaleen säveltäjäksi onkin vuoden 2009 Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990 -kokoelma-albumista lähtien merkitty Röyhkä ja Huldén.Röyhkä, Kauko & Narttu: Menneisyyden taikaa etsimässä 1980–1990, s. 3 == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kauko Röyhkä ellei toisin mainittu. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * Kauko Röyhkä – laulu, soolokitara (kappale 7) * Riku Mattila – kitara * Jari Paulamäki – basso * Heikki Tikka – rummut === Tuotanto === * Riku Mattila – tuottaja * Mats Huldén – tuottaja * Hannu Karjalainen – äänittäjä * Mika Jussila – CD-masterointi * Jani & Riku – kansi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lauralle discogs.com -sivustolla Luokka:Kauko Röyhkän albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Riku Mattilan tuottamat albumit
Tétouan

Tétouan (, , ) on kaupunki Marokon pohjoisosassa. Se on Marokon ainoa Välimeren satama, ja sijaitsee noin 60 kilometriä Tangerista itäkaakkoon. Se on ollut merkittävä liikennepaikka 700-luvulta alkaen, sillä liikenne Andalusiasta Marokkoon kulki sen kautta. Kun espanjalaiset karkottivat maurit maastaan, Andalusiasta tulleet siirtolaiset rakensivat ison osan siitä mikä on nykyisin Tétouanin vanhakaupunki. Se on tiivis alue ja säilynyt varsin koskemattomana. Tétouan oli Espanjan Marokon pää- ja suurin kaupunki. Vuonna 2004 kaupungissa laskettiin asuvan 320 539 henkeä. Tétouanin vanhakaupunki eli medina on Unescon maailmanperintöluettelon kohde.Medina of Tétouan Unesco. Viitattu 22.11.2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LexicOrient: Adventures of Morocco Tetouan Tetouan
Caroline, No

Caroline, No on Brian Wilsonin soolokappale, joka julkaistiin Beach Boysin albumilla Pet Sounds vuonna 1966. Pet Soundsia pidetäänkin miltei Wilsonin soolotyönä, sillä hän sävelsi ja tuotti levyn kaikki kappaleet itse sekä suunnitteli laajat orkesteriosuudet ja sovitukselliset kokonaisuudet, kun muut yhtyeen jäsenet olivat kiertueella. Caroline, No on hidas balladi, jonka Brian Wilson teki viestiksi Caroline-nimiselle naiselle. Kappale alkaa riveillä "Where did your long hair go, Where is the girl I used to know", joilla Wilson viittaa naisen luonteen muuttumiseen. Kappaleessa on surullinen melodia ja rikas sovitus, ja siitä on muodostunut yksi Pet Soundsin tunnetuimmista sävelmistä. Caroline, No soi Pet Soundsin viimeisenä kappaleena päättyen psykedeeliseen ääniefektiin, jossa kuullaan Brian Wilsonin koiran haukkumista ja saapuvan junan ääntä. Wilson on sanonut kappaleen olevan oma suosikkinsa levyllä. Luokka:The Beach Boysin kappaleet Luokka:Vuoden 1966 kappaleet
Maa on voimaa

Maa on voimaa on Kauko Röyhkän & Nartun 6. studioalbumi. Se julkaistiin sekä LP- että CD-formaatissa vuonna 1985. Jälkimmäinen sisältää myös singlekappaleet "Paska kaupunki" ja "Tuhlausta". Lauralle -levyn siivittämän keikkasuosion vuoksi Kauko Röyhkä & Narttu sai kuulla olevansa tyttöjen bändi. Vastavetona bändi päätti tehdä seuraavasta levystä rankemman "eli enemmän tylyä rokkia ja kyynisiä sanoituksia". Bändi oli viimein saavuttanut sellaisen aseman, jossa he saattoivat ylpeillä pohjoisilla juurillaan. Levyn kansikuvaksi Mattila ja Röyhkä etsivät ensin halpaa, luontoaiheista maalausta "joka olisi jollakin sopivan epämääräisellä tavalla tuonut mieleen vanhan ajan pohjoisen." Mattila näki kuitenkin Ilta-Sanomissa jutun kahdesta oululaispojasta, jotka olivat pelastaneet vammaisen hukkumasta tulvaojaan. Valokuvan toinen poika oli näyttänut jurolta ja umpimieliselta ja takkikin oli kuin suoraan 1960-luvulta. Takakanneksi päätyi Pellon Orajärven kartta, koska Röyhkän poikavuosien innoittaja kirjailija Timo K. Mukka oli Orajärveltä kotoisin.Röyhkä, Kauko & Vikkula, Timo: Nuottikirja, 2004 Albumista julkaistiin remasteroitu CD-versio vuonna 2000. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu. # # # # # # === B-puoli === # # # # # # === Vuoden 1987 CD-painos === # # == Kokoonpano == * Jarmo Heikkinen – kitara (CD-bonuksilla) * Riku Mattila – kitara * Jari Paulamäki – basso * Kauko Röyhkä – laulu, kitara * Heikki Tikka – rummut, taustalaulu ja urut === Tuotanto === * Juha Heininen – äänittäjä, miksaaja * Mats Huldén – tuottaja * Jani – kansi * Harri Nurminen – kuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maa on voimaa discogs.com -sivustolla Luokka:Kauko Röyhkän albumit Luokka:Vuoden 1985 albumit
Frances Dafoe

Frances Helen Dafoe CM, O.Ont (17. joulukuuta 1929 Toronto – 23. syyskuuta 2016) oli kanadalainen taitoluistelija. Hän kilpaili 1950-luvulla parinsa Norris Bowdenin kanssa. Pari saavutti paitsi maailman-, Pohjois-Amerikan- ja Kanadan-mestaruudet, myös hopeamitalin vuoden Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956. Dafoesta tehtiin vuonna 1991 Order of Canadan jäsen. Dafoe kuuluu myös Canadian Sports Hall of Fameen, Canadian Olympic Hall of Fameen ja Skate Canada Hall of Fameen. Dafoe kuoli 86-vuotiaana 23. syyskuuta 2016.http://www.cfjctoday.com/article/542942/olympic-silver- medallist-and-world-champion-pairs-skater-dafoe-dies-86 == Tulokset == (pari Norris Bowden) Kilpailu 1951 1952 1953 1954 1955 1956 Talviolympialaiset 5. 2. MM 4. 2. 1. 1. 2. Pohjois-Amerikan mestaruus 1. 1. Kanadan mestaruus 2. 1. 1. 1. 1. (jäätanssi, pari Norris Bowden) Kilpailu 1950 1951 1952 Kanadan mestaruus 3. 3. 1. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset taitoluistelijat Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tony Asher

Tony Asher on yhdysvaltalainen sanoittaja, joka kirjoitti yhdessä Brian Wilsonin kanssa useita tekstejä Beach Boysin legendaariselle Pet Sounds- albumille. Asherin rooli oli hänen itsensä mukaan työskennellä Brian Wilsonin sanoittajaparina ja "löytää kappaleisiin oikeat sanat." Wilson tiesi laulujen teemat ja sen mitä niillä haluttiin sanoa, ja Asher auttoi häntä löytämään tarkoituksiin sopivat sananmuodot. Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Maitojuusto

Maitojuusto on vanha suomalainen tuorejuusto, jota käytetään esimerkiksi leivän päällä. Maitojuusto on valmistettu pelkistetyimmillään maidosta ja juustojuoksuttimesta sekä suolasta. Maitojuustolle ominainen koristeellinen muoto tehdään perinteisesti puisella juustokehällä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Wikikirjaston keittokirjassa on resepti maitojuusto. * Suomen Pienjuustolayhdistys (useita maitojuustonkin valmistajia) (pienjuustolat.net) *Varsinais-Suomen paikallistapahtumassa maistuivat perinnejuustot (8.12.2014) (taivaannaula.org) luokka:Lehmänmaitojuustot Luokka:Suomalaiset juustot
Ohraryynipuuro

Ohraryynipuuro on puuro, joka valmistetaan hauduttamalla ohraryynejä maidossa. Ryynit liotetaan ensin vedessä, mutta silti kokonaisista ryyneistä tehdyn puuron hauduttaminen kestää useita tunteja. Rikotuista ohrasuurimoista puuro valmistuu nopeammin. Ohraryynipuuro on suomalaisen joulupuuron alkuperäinen ja ikivanha versio. Puuro oli ennen keitettävä ryyneistä, sillä jauhopuuron uskottiin tuovan katovuoden. Ryynipuuro taas takasi hyvän sadon. Riisipuuro syrjäytti ohraryynipuuron joulupuurona 1800-luvulla.Jouluruokien historiaa Ruokatieto.fi == Lähteet == Luokka:Puurot
Punahelttamesikko

Punahelttamesikko (Anthochaera carunculata) on naakan kokoinen, mettä syövä australialainen varpuslintu. Alun perin lajin kuvaili englantilainen John White kirjoituksessaan Journal of a Voyage to New South Wales (1790). == Koko ja ulkonäkö == Punahelttamesikon pituus on noin 35 cm ja se on mesikoiden heimon suurikokoisia lajeja. Höyhenpuku on vatsapuolelta pähkinähakkimaisen harmaanruskean ja valkoisen kirjava, yläpuolelta kirvismäisen viiruinen. Vatsassa sillä on keltainen laikku ja kaulan sivuilla erikoinen pieni vaaleanpunainen heltta. Silmät ovat punaiset. == Esiintyminen == Laji esiintyy vain Australiassa, idästä Uudesta Etelä-Walesista Länsi-Australian lounaisosiin ja Tasmaniaan.Birds of Perth Lajin esiintymisalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen. == Elinympäristö == Laji elää avoimissa metsissä ja myös asutuksen tuntumassa. == Lisääntyminen == Punahelttamesikon pesä on risuista ja lehdistä laadittu ja sijaitsee 2–16 metriä maanpinnan yläpuolella. Munia on yleensä kaksi tai kolme. Pesällään se voi olla hyvin aggressiivinen muita lintuja ja ihmisiä kohtaan. == Ravinto == Meden lisäksi punahelttamesikko syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia sekä marjoja ja hedelmiä. == Lähteet == Luokka:Mesikot
Ambohimanga

Ambohimanga on kuninkaallinen rauniokukkula Madagaskarin saarella, 21 kilometriä Antananarivon kaupungista pohjoiseen. Siellä on hautapaikkoja ja kaupungin rauniot. Madagaskarilaiset pitävät kukkulaa valtionsa syntypaikkana, joten sillä on tärkeä kansallinen merkitys. Kukkula on Unescon maailmanperintökohde. == Lähteet == *UNESCO Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Madagaskarissa Luokka:Mäet ja kukkulat Luokka:Muinaisjäännökset
Rusupiirakka

Rusupiirakka on karjalainen perinneruoka. Ruokalajilla on useita nimiä, joista tunnetuimpia rusupiirakan lisäksi ovat hakkoopiirakka, lohkopiirakka ja lohkokukko. Suojärvellä päin rusupiirakkaa sanottiin mökköpiirakaksi. Yleisimmin rusupiirakka tehdään perunasta. Perunat voidaan hakata hienoksi hakkelukseksi, mutta myös perunaviipaleista tehdään rusupiirakkaa. Lanttukin on suosittu täyte. Koivistolaisten reseptissä leivinpaperille kaulitun ruistaikinalevyn päälle laitetaan täytteeksi silputtua siankylkeä perunoiden ja suolan ohella. Päälle nostettava piirakan kuorilevy on hieman pohjalevyä pienempialaisempi, sillä pohjalevystä valmistetaan myös piirakan reunat. Reunat kostutetaan vedellä, ja kansi tiivistetään pohjaosaan. Kanteen pistellään reikiä haarukalla ennen paistamista. Paistamisen loppulla piirakan kuorta voi voidella voilla; kypsä piirakka voidellaan sen tultua uunista. Voipaperilla peitelty piirakka saa tekeytyä vielä pyyhkeen alla tunnin pari ennen tarjoilua. Lohkopiirakan täytteenä käytetään myös ohraryynejä. Seiskarissa lohkokukkoon on saatettu panna sieniä ja sipulia. Silloin kukosta tehdään puolikuun mallinen. Yleensä hakkoopiirakka on neliskanttinen suljettu piirakka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kokki Kolmonen Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Piirakat Luokka:Suolaiset leivonnaiset
Uunijuusto

Uunijuusto on suomalainen perinneruoka, jossa ternimaito hyydytetään kuumentamalla se uunissa. Uunijuusto on valmis, kun sen pinta on kauniin ruskea ja seos täysin hyytynyt. Ruokaa tarjoillaan usein jälkiruokana. Uunijuusto sopii myös alku- tai cocktailpalaksi anjoviksen tai mädin kanssa.http://www.yhteishyva.fi/ruokamaailma/reseptit/jalkiruoka_q/fi_FI/uunijuusto/ Hankaluutena on saada ternimaitoa. Sitä myydään pakasteena. Uunijuuston kanssa syödään lisukkeita, kuten hilloa tai marjoja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juustot Luokka:Jälkiruoat
Klaus Haapaniemi

Klaus Haapaniemi (s. 1970 Helsinki) on suomalainen kuvittaja ja suunnittelija, joka asuu Berliinissä. Hän on valmistunut Lahden Muotoiluinstituutista graafiseksi suunnittelijaksi.Näyttelykalenteri luettu 22.11.2007 Haapaniemi valittiin vuoden graafikoksi 2008. Haapaniemi on tehnyt töitä niin suomalaisille yrityksille, kuten Marimekko ja Iittala, kuin ulkomaisillekin tuotemerkeille, esimerkiksi Dieselille ja Levi’sille. Hän on tehnyt sarjakuviaKvaak ja kuvittanut Rosa Liksomin tarinoita kokoelmaan Giants. Hän on toiminut italialaisen muotitalon Bantamin luovana johtajana. Kansainvälinen trenditoimisto WGSN pitää häntä ”yhtenä aikamme merkittävimmistä nousevista suunnittelijoista ja kuvittajista”. Tyyliinsä Haapaniemi on saanut vaikutteita paitsi suomalaisesta perinteestä ja Kalevalasta, myös slaavilaisesta ja japanilaisesta kulttuurista. Hän sanoo ideoidensa synnystä: ”Olen keksinyt uudestaan klassiset kuviot, sellaiset tyylit kuin venäläinen avantgarde, joka perustuu hyvin geometriseen muotokieleen.” Hän sanoo myös että ideoita syntyy kadulla kävellessä mutta toisaalta niiden juuret ovat hänen lapsuudessaan. Hänen suosikkejaan pohjoismaisista suunnittelijoista ovat Alvar Aalto, Oiva Toikka ja Tove Jansson.Nordic Design Blog ==Lähteet== *Iittala.com ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Muoto-lehti, joulukuu 2006 Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rosvopaisti

Rosvopaisti on suomalainen ruoka. Paistin voi valmistaa lähes minkä eläimen lihasta tahansa, kuten sian, naudan, lampaan, poron tai hirven lihasta. Rosvopaisti kypsennetään noin puolen metrin syvyisessä kuopassa. Kuopan pohjalle ja reunoille asetellaan kiviä, joiden päälle tehdään nuotio. Tulen annetaan palaa reippaana noin 3–4 tuntia, minkä jälkeen hiillos lapioidaan pois ja paisti asetetaan kuoppaan. Paisti on ensin kääritty märkään voipaperiin, runsaaseen folioon ja vielä märkään sanomalehtikerrokseen (pari kokonaista lehteä). Nostoverkon käyttö helpottaa paistin nostoa ehjänä montusta. Paisti peitetään noin 5 sentin kerroksella hiekkaa, jonka päälle hiillos kaadetaan. Tulta pidetään yllä vielä jokunen tunti. Paistoaika on noin puolitoista tuntia per kilo, vähintään. Rosvopaistin valmistus vie kaikkiaan noin 8–12 tuntia, riippuen paistin koosta. Kirjailija Veikko Huovinen teki työläästi valmistettavan rosvopaistin nykyaikana kuuluisaksi kirjoittamalla humoristisen kirjan Lampaansyöjät, jonka perusteella tehtiin Seppo Huunosen ohjaama samanniminen elokuva. Huovinen sai inspiraationsa Hotelli Tornin lehdestä, jossa haastateltiin suomalaista Hjalmar Frontia. Hän oli asunut Ulko-Mongoliassa ja oppinut kertomansa mukaan valmistustavan siellä. Rosvopaistia tehdään Suomessa pienehköjen kesätapahtumien juhlaruoaksi. Muun muassa ruoanlaiton opettamiseen erikoistuneet Martat tekevät rosvopaistia. == Aiheesta muualla == * Rosvopaisti hemmottelee kieltä ja mieltä , video Yle Areenassa * Rosvopaistin ja rosvopaistiuunin valmistusohje * Rosvopaisti poronlihasta * Kuvallinen rosvopaistiohje * Kokki Kolmosen aito rosvopaisti Luokka:Liharuoat Luokka:Suomalainen keittiö