Eurovision laulukilpailu

Eurovision laulukilpailu ( eli ESC; eli CEC) eli Euroviisut on vuosittainen laulukilpailu, johon saavat osallistua Euroopan yleisradiounionin (EBU) aktiiviset jäsenmaat. Jokainen laulukilpailuun osallistuva maa lähettää kilpailuun yhden musiikkiesityksen, ja ne äänestetään kansainvälisessä finaalissa paremmuusjärjestykseen. Kilpailuun saavat osallistua vain uudet laulut, joita ei ole julkaistu ennen edeltävän vuoden syyskuuta. Kilpailun nimi tulee EBU:n televisiojakeluverkosta Eurovisio (). EBU:n jäseniä ovat televisioyhtiöt, jotka valitsevat ja lähettävät osallistujan kilpailuun. Kaikki itsenäiset Euroopan maat Liechtensteinia, Vatikaania ja kansainvälisesti osittain tunnustettua Kosovoa lukuun ottamatta ovat osallistuneet kilpailuun. Lakanneista valtioista kilpailuun eivät osallistuneet Saksan demokraattinen tasavalta, Tšekkoslovakia ja Neuvostoliitto. Alkuvuosikymmeninä Euroviisut olivat lähinnä läntisen Euroopan välinen kilpailu, ja itäisen Euroopan maista mukana oli vain Jugoslavia. Koko Euroopan kattava tapahtuma Euroviisuista tuli, kun entisen itäblokin maat pääsivät viimein mukaan vuonna 1994. Kilpailu on televisioitu aina vuodesta 1956 lähtien, mutta mustavalkotelevision aikaan sitä enimmäkseen kuunneltiin radiosta. Eurovision laulukilpailu on maailman suosituimpia ei- urheilulähetyksiä. Kaikki kolme lähetystä tavoittavat vuodesta riippuen 160-200 miljoonaa katsojaa. Vuoteen 2003 asti kilpailu järjestettiin yhtenä iltana, useimmiten lauantaina huhti- tai toukokuussa, mutta vuodesta 2004 kilpailu on järjestetty kaksiosaisena tapahtumana, johon sisältyy semifinaali ja finaali. Vuodesta 2008 lähtien myös semifinaali on ollut jaettu kahteen osaan: ensimmäinen semifinaali käydään tiistaina ja toinen semifinaali torstaina finaalilauantaita edeltävällä viikolla. == Kilpailun rakenne == Eurovision laulukilpailu muodostuu kolmesta televisioitavasta lähetyksestä: kahdesta semifinaalista ja finaalista. Finaaliin suoraan etenevät kilpailun suuret rahoittajamaat, eli Espanja, Iso-Britannia, Italia, Ranska ja Saksa, sekä isäntämaa. Loput osallistujamaat kisaavat kahdessa semifinaalissa, josta kummastakin etenee kymmenen eniten ääniä saanutta finaaliin. Eurovision laulukilpailun televisiolähetyksessä perinteiseen rakenteeseen kuuluu kaikkien lauluesitysten esittäminen sekä äänestys, jossa jokainen osallistujamaa äänestää lauluja paremmuusjärjestykseen. Kilpailulla on juontaja tai juontajia, jotka juontavat kilpailun englanniksi ja ranskaksi. Perinteisesti jokaisella maalla, joka televisioi kilpailun, on oma selostaja, joka selostaa kilpailun tapahtumat ja esittelee kilpailukappaleet omalla kielellä. Esitysten välillä nähdään lyhyitä videopätkiä, niin kutsuttuja postikortteja, joissa isäntämaa yleensä (ei aina) esittelee oman maansa kulttuuria.Pajala 2006 s. 36–38 Vuodesta 2013 "postikorteissa" pääosassa ovat olleet kunkin maan artistit. Euroviisulähetyksen pituus oli pitkään noin kolme tuntia. Nykyään kesto vaihtelee kolmesta ja puolesta tunnista neljään tuntiin. Kaikkien osallistujamaiden on lähetettävä kilpailu suorana lähetyksenä. Nykyään kilpailussa on varattu tilaa myös mainoskatkoille, jotka eivät estä kilpailuesitysten näkemistä. EBU:n lähetysten tunnussävelenä, joka aina soitetaan myös Eurovision laulukilpailun yhteydessä, käytetään Marc-Antoine Charpentierin ”Te Deum” -kappaleen alkusoittoa.Te Deumin nuotit == Historia == Eurovisio-nimeä käytti ensimmäisenä vuonna 1951 Evening Standard -lehden toimittaja George Campey. Hän kirjoitti artikkelissaan kansallisen televisioyhtiön suunnitelmista kokeilla yhteisöjärjestelmää televisio- ohjelmien vaihtamiseksi Länsi-Euroopan maiden kesken. Euroopan yleisradiounioni (EBU) perusti televisiojakeluverkko Eurovision vuonna 1954 televisio-ohjelmien jakamiseksi jäsenmaiden kesken. EBU:n perustajayhtiöillä oli tarve keksiä kaikkia jäsenmaita kiinnostavia televisio-ohjelmia. Pienin yhteinen nimittäjä löytyi laulukilpailusta. Kilpailun esikuvana olivat 1951 alkanut Italian valtion TV-yhtiö RAI:n ja Sanremon kasinon järjestämä kansallinen laulukilpailu Festival di Sanremo sekä Venetsian kansainvälinen musiikkifestivaali. Euroviisujen idean isänä pidetään Sveitsin yleisradioyhtiön Marcel Bezençonia, mutta alkuperäisen idean EBU:ssa kilpailun järjestämisestä esitti RAI:n Sergio Pugliese.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 83; ISBN 978-951-20-7007-7Pajala 2006 s. 13 Ensimmäinen Eurovision laulukilpailu pidettiin Sveitsin Luganossa vuonna 1956. Siihen osallistuivat Alankomaat, Belgia, Italia, Luxemburg, Ranska ja Saksan liittotasavalta sekä lisäksi Sveitsi. Jokainen osallistujamaa sai lähettää kaksi laulua, ja useimmilla oli myös kaksi solistia. Sveitsiläinen Lys Assia voitti kilpailun kappaleellaan "Refrain". Seuraavina vuosina osallistujamaiden määrä kasvoi huimasti kahdenkymmenen kieppeille. Vuoden 1957 kilpailu käytiin Sveitsin voitosta huolimatta Länsi-Saksan Frankfurt am Mainissa. Tästä vuodesta eteenpäin edeltävän vuoden voittajamaa on perinteisesti järjestänyt seuraavan vuoden kilpailun muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. == Euroviisujen säännöt == ===Esiintyjät ja kieli=== Nykyisten sääntöjen mukaan maan esityksessä lavalla voi olla enintään kuusi esiintyjää ja jokaisen esiintyjän tulee olla täyttänyt 16 vuotta finaalipäivään mennessä. Nykyisten sääntöjen mukaan esiintyjien kansalaisuutta tai esityksen kieltä ei ole rajoitettu eikä EBU puutu siihen, miten kukin maa kilpailukappaleensa ja -esittäjänsä valitsee. Kunkin maan oli pakko laulaa jollain virallisista kielistään vuosina 1966–1972 ja 1977–1998. Kielisäännön ansiosta kilpailuissa on kuultu kappaleita monista yleisesti tunnetuista historiallisista henkilöistä ja kansainvälisesti ymmärretyistä käsitteistä sekä rallattelua. Ennen vuotta 1966 pidettiin selvänä, että laulut lauletaan omalla kielellä. Vuonna 1965 Ruotsi esitti laulunsa kokonaan englanniksi, minkä takia laadittiin kielisääntö. ===Kappale=== Euroviisuissa kappale saa kestää korkeintaan kolme minuuttia, eikä sanoituksissa saa käyttää kirosanoja, tuotteiden nimiä, poliittisia tai seksistisiä viittauksia. Esimerkiksi San Marinoa vuonna 2012 edustaneen kappaleen sanoituksia jouduttiin muuttamaan, sillä ne kertoivat Facebookista. === Säestys === pienois|Dolf van der Linden toimi pääkapellimestarina vuosien 1958 ja 1970 kilpailussa. Vuoteen 1998 asti Eurovision laulukilpailussa lauluja säesti suuri viihdeorkesteri jousineen, puhaltimineen ja komppiryhmineen. Jokainen maa lähetti kilpailuun oman kapellimestarin, joka vastasi laulun sovituksesta ison orkesterin säestämänä. Vuoden 1973 laulukilpailussa sallittiin taustanauhojen käyttö edellyttäen, että instrumentteja oli kyettävä imitoimaan lavalla taustanauhan kanssa. Useimmiten lauluyhtyeet eivät soittaneet oikeasti lavalla, vaan heidän säestyksenä tuli nauhalta. Vuoden 1979 kilpailussa nähtiin ensimmäinen esitys ilman orkesterin säestystä, kyseessä oli Italian kilpailukappale "Raggio di luna". Taustanauhojen ja orkesterin sekakäyttö yleistyi 1980-luvulla, kun musiikissa käytettiin enemmän elektronisia soittimia. Vuoden 1997 laulukilpailussa sallittiin esitysten säestäminen pelkällä taustanauhalla ilman lavalla tapahtuvaa imitointia.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 149; ISBN 978-951-20-7007-7 Vuoden 1999 kilpailuun säännöistä poistettiin orkesterin järjestämisen velvoittava pykälä, minkä jälkeen orkesteri on korvattu aina taustanauhoilla. Säännöissä oltiin kuitenkin ehdottomia siinä, että nauhat eivät saa missään nimessä sisältää mitään lauluosuuksia. Kaikki mahdollinen ihmisääni oli esiintyjien kyettävä esittämään suorassa lähetyksessä. Tämän säännön rikkominen on johtanut esimerkiksi siihen, että vuonna 1999 Kroatia menetti osan pisteistään viiden vuoden pistekeskiarvostaan. Vuoden 2021 kilpailun sääntöihin tehtiin myönnytys, joka mahdollistaa ennalta nauhoitetut taustalauluosuudet. Kyseessä kerrottiin olevan yhden vuoden kokeilu. Ennalta nauhoitetut taustalauluosuudet ovat olleet sallittuja myös vuoden 2022 sekä vuoden 2023 kilpailussa. Ylikapellimestarit 1956–1998 Ylikapellimestarit 1956–1998 Ylikapellimestarit 1956–1998 Ylikapellimestarit 1956–1998 Vuosi Kaupunki Nimi 1956 Lugano, Sveitsi Fernando Paggi 1957 Frankfurt, Saksan liittotasavalta Willy Berking 1958 Hilversum, Alankomaat Dolf van der Linden 1959 Cannes, Ranska Franck Pourcel 1960 Lontoo, Iso-Britannia Eric Robinson 1961 Cannes, Ranska Franck Pourcel 1962 Luxemburg, Luxemburg Jean Roderes 1963 Lontoo, Iso-Britannia Eric Robinson 1964 Kööpenhamina, Tanska Kai Mortensen 1965 Napoli, Italia Gianni Ferrio 1966 Luxemburg, Luxemburg Jean Roderes 1967 Wien, Itävalta Johannes Fehring 1968 Lontoo, Iso-Britannia Norrie Paramor 1969 Madrid, Espanja Augusto Algueró 1970 Amsterdam, Alankomaat Dolf van der Linden 1971 Dublin, Irlanti Colman Pearce 1972 Edinburgh, Iso-Britannia Malcolm Lockyer 1973 Luxemburg, Luxemburg Pierre Cao 1974 Brighton, Iso-Britannia Ronnie Hazlehurst 1975 Tukholma, Ruotsi Mats Olsson 1976 Haag, Alankomaat Jan Stulen 1977 Lontoo, Iso-Britannia Ronnie Hazlehurst 1978 Pariisi, Ranska François Rauber 1979 Jerusalem, Israel Yitzhak Graziani 1980 Haag, Alankomaat Rogier van Otterloo 1981 Dublin, Irlanti Noel Kelehan 1982 Harrogate, Iso- Britannia Ronnie Hazlehurst 1983 München, Saksan liittotasavalta Dieter Reith 1984 Luxemburg, Luxemburg Pierre Cao 1985 Göteborg, Ruotsi Curt-Eric Holmquist 1986 Bergen, Norja Egil Monn-Iversen 1987 Bryssel, Belgia Jo Carlier 1988 Dublin, Irlanti Noel Kelehan 1989 Lausanne, Sveitsi Benoît Kaufman 1990 Zagreb, Jugoslavia Igor Kuljerić 1991 Rooma, Italia Bruno Canfora 1992 Malmö, Ruotsi Anders Berglund 1993 Millstreet, Irlanti Noel Kelehan 1994 Dublin, Irlanti 1995 Dublin, Irlanti 1996 Oslo, Norja Frode Thingnæs 1997 Dublin, Irlanti Frank McNamara 1998 Birmingham, Iso-Britannia Martin Koch Lähde: === Huijaaminen === 6\. helmikuuta 2014 Euroopan yleisradioyhdistys EBU vahvisti, että jonkin maan televisioyhtiö oli yrittänyt huijata vuoden 2013 Euroviisuissa Malmössä ostamalla ääniä. Malmön Euroviisujen jälkeen internetissä liikkui video, jossa kaksi azerbaidžanilaista oli yrittänyt ostaa ääniä liettualaisnuorilta loppukilpailun äänestyksen aikana. Azerbaidžanilaiset olisivat antaneet rahaa vastineeksi sille, että he olisivat saaneet käyttää liettualaisten puhelimia ja äänestää niillä. Liettua antoi Azerbaidžanille täydet 12 pistettä finaalissa. Azerbaidžan sijoittui lopulta toiselle sijalle. EBU teki sääntöihin muutoksen, että jos joku TV-yhtiö ostaa ääniä tai yrittää huijata, on se asetettava kolmen vuoden osallistumiskieltoon. Osallistumiskieltoon on Euroviisuissa asetettu yksi maa, Libanon, kun se ei aikonut näyttää Israelin esiintymistä vuoden 2005 Euroviisuissa. Libanon vetäytyi kisoista, koska Israel ilmoitti viime hetkellä osallistuvansa kisoihin. Maiden välillä on jännitteitä ja Libanonin lainsäädännössä kielletään israelilaisen materiaalin esittäminen. === Osallistujamaat === Euroviisuihin saavat osallistua Euroopan yleisradiounionin (EBU) aktiiviset jäsenmaat, kerralla kuitenkin enintään 44 EBU:n aktiivijäsentä. Osallistuakseen laulukilpailuun valtion ei tarvitse sijaita maantieteellisesti Euroopassa. EBU:lla on jäseniä myös Euroopan ulkopuolelta: Kaukasian maista Armeniasta, Azerbaidžanista ja Georgiasta, Lähi-idän maista Israelista, Jordaniasta ja Libanonista sekä Pohjois-Afrikan maista Algeriasta, Egyptistä, Libyasta, Marokosta ja Tunisiasta. Näistä kuitenkin vain Armenia, Azerbaidžan, Georgia ja Israel osallistuvat kilpailuun säännöllisesti, Israel vuodesta 1973 ja Kaukasian maat 2000-luvulta lähtien. Näistä Israel ja Azerbaidžan ovat voittaneet kilpailun. Marokko on osallistunut kerran, vuonna 1980. Tunisia ilmoittautui vuoden 1977 ja Libanon vuoden 2005 kilpailuun, mutta maat peruivat osallistumisensa. Euroviisulähetyksen pituus on haluttu pitää kohtuullisena, joten kappaleiden tulisi voida olla esitettävissä noin kolmessa minuutissa. Vuonna 1987 kilpailijoiden maksimääräksi asetettiin 22 maataJohn Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 109; ISBN 978-951-20-7007-7 ja vuonna 1992 23 maata. Itä-Euroopan radiojärjestö OIRT ja Euroopan yleisradioliito EBU sulautuivat keskenään vuonna 1993. Täten myös itä-Euroopan maille tuli oikeus osallistua kilpailuun. Osallistuvien maiden määrää oli pakko alkaa rajamaan lähetysajan pitämiseksi kohtuullisena. Käytännössä tämä tarkoitti, että kisassa huonosti pärjänneet maat pakotettiin viettämään välivuotta.Asko Murtomäki: Finland 12 points! - Suomen euroviisut. Kustannusyhtiö Teos 2007, s. 172; ISBN 978-951-851-106-2 Osallistujamaiden määrää rajattiin erilaisilla menetelmillä. Vuosina 1994–1995 sekä 2002–2003 edellisvuoden kisassa huonosti menestyneet maat joutuivat pitämään välivuoden. Vuosina 1997–2001 laskettiin kunkin maan viiden edellisvuoden (vuonna 1997 neljän edellisvuoden) pisteet yhteen ja jaettiin osallistumismäärällä. Parhaimmat pistekeskiarvot saaneet maat saivat osallistumisoikeuden kisaan huonoimpien joutuessa pitämään välivuoden.Asko Murtomäki: Finland 12 points! - Suomen euroviisut. Kustannusyhtiö Teos 2007, s. 198; ISBN 978-951-851-106-2 Vuoden 1996 kilpailuun järjestettiin erillinen ääninauhojen perusteella pidetty esikarsinta.Asko Murtomäki: Finland 12 points! - Suomen euroviisut. Kustannusyhtiö Teos 2007, s. 182; ISBN 978-951-851-106-2 Vuodesta 2000 lähtien EBU:n suurimmat rahoittajamaat Ranska, Saksa, Espanja ja Iso-Britannia saivat automaattisen osallistumisoikeuden riippumatta edellisvuoden sijoituksesta.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 157; ISBN 978-951-20-7007-7 Vuoden 2011 Euroviisuihin 13 vuoden tauon jälkeen palanneesta Italiasta tuli viides osallistumisoikeuden hallitsija. Kyseisiä maita kutsutaankin Euroviisuissa BIG5-blokiksi. Koska viisujen osallistujamäärä lisääntyi Euroopassa, vuoden 2003 alkupuolella EBU:ssa päätettiin muuttaa kilpailu kaksipäiväiseksi vuodesta 2004 lähtien, jolloin vuosittain viisuihin voi osallistua korkeintaan 40 maata. Vuoden 2007 kilpailuun päästettiin mukaan kaikki 42 ilmoittautunutta osallistujamaata. Suora finaalipaikka oli edellisen vuoden finaalin kymmenellä parhaiten menestyneellä maalla sekä BIG5-mailla. Muut joutuivat lunastamaan finaalipaikan ensimmäisenä kisapäivänä (usein torstai) järjestetyn karsintakilpailun, semifinaalin kautta. Eurovision laulukilpailun suosion edelleen kasvaessa päätettiin jakaa semifinaali kahteen osaan vuodesta 2008 lähtien. Uusien sääntöjen mukaan vain järjestäjä ja BIG5 ovat automaattisesti finaalissa. Karsintakilpailuissa valitaan kaksikymmentä maata loppukilpailuun, eikä niiden tuloksia ilmoiteta ennen loppukilpailun äänestyksen päättymistä. Karsintakilpailujen lopussa ilmoitetaan ainoastaan finaaliin selvinneet satunnaisessa järjestyksessä. Vuonna 2015 poiketen aiempaan menettelyyn finaaliin meni automaattisesti 7 maata, kun Euroviisut täytti 60 vuotta ja niiden kunniaksi EBU kutsui Australian mukaan. Oletuksena oli, että Australian osallistuminen olisi kertaluontoinen, eikä näin ollen haittaisi semifinaalissa kilpailevien maiden mahdollisuuksia päästä jatkoon. Syksyllä 2015 EBU ilmoitti, että Australia tulee kuitenkin osallistumaan jatkossakin, mutta ilman oikeutta päästä automaattisesti finaaliin. Osallistujayhtiöiden on lähetettävä kilpailu suorana televisiolähetyksenä. Euroviisujen isäntämaaksi pääsee edellisen kilpailun voittaja, mutta tästä kunniasta syntyvät suuret kulut ovat ajoittain muodostuneet ongelmaksi televisioyhtiöille. === Äänestys === Kilpailun voittajaksi valitaan laulu, joka saa eniten pisteitä äänestyksessä. Vuodesta 1975 lähtien äänestyskäytäntö on ollut sellainen, että jokaisessa maassa annetaan ääniä kymmenelle kyseisen maan mielestä parhaimmalle esitykselle. Paras esitys saa 12 pistettä, toiseksi paras 10 ja seuraavat kukin 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1 pistettä. Kilpailun järjestäjät ottavat suoran satelliittiyhteyden jokaiseen maan pistelautakunnan edustajaan, joka lukee annetut pisteet ääneen. Juontaja perinteisesti toistaa annetut pisteet englanniksi ja ranskaksi. Omaa maata ei saa äänestää. Vuodesta 2016 jokainen maa on antanut pisteet 1-8, 10 ja 12 kahteen kertaan. Ensimmäisellä kierroksella julkaistaan jokaisen maan asiantuntijaraadin antamat pisteet ja toisella kierroksella julkaistaan kaikkien maiden yleisöäänestyksen määrittelemät pisteet yhteenlaskettuna. Eurovision julkistaa lähetyksen jälkeen yleisöäänestyksen tulokset maittain omilla internetsivuillaan. Tällä tavoin pyritään pitämään jännitystä yllä viimeiseen saakka, koska edeltävinä vuosina äänet olivat painottuneet hyvin paljon voittajalle ja voittaja oli selvinnyt jo kesken pisteidenannon niin, että moni maa jakoi pisteitään vielä voittajan julistuksen jälkeen. Vuodesta 2023 myös osallistujamaiden ulkopuolisista maista on voitu äänestää. Ulkopuolisten maiden äänet esitetään yhtenä pistesarjana. Ennen vuotta 1975 viisuissa oli erilaisia äänestyskäytäntöjä, esimerkiksi jokaisella tuomarilla oli käytettävissään yksi ääni tai paikan päälle lähetettiin jokaisesta maasta kaksi tuomaria arvioimaan kaikki kappaleet samalla arvosteluasteikolla. Vuonna 1997 viidessä maassa kokeiltiin puhelinäänestystä, joka otettiin jo seuraavana vuonna käyttöön lähes jokaisessa maassa.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 148; ISBN 978-951-20-7007-7Asko Murtomäki: Finland 12 points! - Suomen euroviisut. Kustannusyhtiö Teos 2007, s. 184; ISBN 978-951-851-106-2 Norjalaisen Dagbladet-lehden tietojen mukaan vuoden 2002 kilpailussa eräiden maiden tuomaristot olivat sopineet pisteidenvaihdosta keskenään. Vuonna 2003 EBU määräsi jokaisen osallistujamaan käyttämään puhelinäänestystä ainoana tapana äänestää Euroviisuissa.Asko Murtomäki: Finland 12 points! - Suomen euroviisut. Kustannusyhtiö Teos 2007, s. 203, 210; ISBN 978-951-851-106-2 Jokaisessa maassa istui kuitenkin edelleen kahdeksanhenkinen raati, jonka tuloksia käytettiin, mikäli puhelinäänestys epäonnistui. Raadin äänet on otettu käyttöön myös, mikäli puhelinääniä on annettu niin minimaalisen vähän, ettei se edusta tarpeeksi laajan joukon mielipidettä. Vuoden 2009 Euroviisuista lähtien finaalissa ja vuosina 2010–2022 myös semifinaaleissa on käytetty sekatekniikkaa, jossa puolet pisteistä määritetään puhelinäänestyksen avulla ja puolet asiantuntijaraatien avulla. Vuodesta 2013 on pystynyt myös äänestämään kilpailun virallisen mobiiliohjelmiston kautta. Puhelinäänestyksen aikana pisteidenjakajiksi on kutsuttu monia julkisuuden henkilöitä, useimmiten maan entisiä euroviisuedustajia. Raatiäänestyksen aikana pisteidenjakajat ovat yleensä olleet kunkin maan tuomariston puheenjohtajia. Vuosina 2006–2015 pisteidenjakajat ilmoittivat pisteidenlaskun nopeuttamiseksi ääneen vain kolme suurinta pistemäärää, ja pienimmät pisteet ilmestyvät välittömästi ruutuun. Vuodesta 2016 alkaen pisteidenjakaja on ilmoittanut ainoastaan tuomaristolta täydet 12 pistettä saaneen maan muiden pisteiden ilmestyessä ruutuun. Äänestysaika oli vuosina 1997–2003 viisi minuuttia (aika alkoi vasta koosteen jälkeen), vuosina 2004–2006 kymmenen minuuttia ja vuodesta 2007 lähtien 15 minuuttia (tosin viimeisimpinä vuosina tästä on kuitenkin lipsuttu reilustikin). Vuosina 2010 ja 2011 puhelinlinjat avattiin jo lähetyksen alussa ennen ensimmäistä kilpailukappaletta, mutta vuonna 2012 tästä tavasta luovuttiin ja äänestysaika alkoi jälleen vasta viimeisen kilpailukappaleen esittämisen jälkeen. Vuoden 2024 kilpailusta lähtien yleisön äänestysaika alkaa finaalissa ennen ensimmäistä kilpailukappaletta, mutta semifinaaleissa äänestys alkaa edelleen vasta, kun kaikki kilpailukappaleet on kuultu. Vuosina 2002 ja 2003 koosteet nähtiin esiintymisjärjestykseen nähden käänteisessä järjestyksessä, kun muina vuosina ne ovat aina olleet esiintymisjärjestyksessä. Vuonna 1969 saivat neljä parasta maata yhtä monta pistettä ja ne kaikki julistettiin voittajaksi, sillä Eurovisio-säännöissä ei mainittu menettelytapaa tasapelitilanteessa. Niinpä sääntöihin tehtiin vuonna 1970 lisäys, että jos kaksi tai useampi maa jakavat pisteidenannon jälkeen ykköstilan esittävät nämä maat kappaleensa uudestaan ja tämän jälkeen eri maiden tuomaristot tasatilanteessa olevia maita lukuun ottamatta äänestävät niistä suosikkiaan.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 43; ISBN 978-951-20-7007-7 Sääntö oli voimassa vuoden 1989 kilpailuun saakka, jolloin sen korvasi käytäntö, jossa voittajan ratkaisee tasatilanteessa suurimpien pistemäärien lukumäärä.John Kennedy O'Connor: Euroviisut, virallinen historia. Ajatus Kirjat 2007, s. 127; ISBN 978-951-20-7007-7 Vuonna 1991 Ruotsi ja Ranska saivat saman pistemäärän ja yhtä monta kertaa täydet 12 pistettä, mutta koska Ruotsi oli saanut toiseksi suurimpia pisteitä (10) useammin kuin Ranska, Ruotsi julistettiin voittajaksi. Vuodesta 2003 lähtien tätäkin käytäntöä on muutettu siten, että tasatilanteessa korkeamman sijoituksen saa laulu, joka on saanut useammalta maalta pisteitä. Vuodesta 2016 tasatilanteessa korkeamman sijan saa laulu, joka on kerännyt suuremman pistemäärän puhelinäänestyksessä. Tilanteen ollessa edelleen tasan verrataan äänestäneiden maiden määrää, sitten suurimpien pisteiden määrää. Tilanteen ollessa yhä tasan saa korkeamman sijoituksen esiintymisjärjestyksessä aikaisemmin esiintynyt kappale. ==== Piste-ennätykset ==== Laulukilpailun piste-ennätyksiä on rikottu 2000-luvulla parin vuoden välein. Vanhalla pisteidenlaskutavalla, jossa jokaisen maan asiantuntija- ja puhelinäänestysten äänet lasketaan yhteen, kaikkien aikojen suurimman pistesaaliin keräsi vuoden 2009 voittaja, Norjan Alexander Rybak kappaleellaan ”Fairytale”. Vuodesta 2016 lähtien pisteet on jaettu eri tavalla, eli tuomarit antavat pisteet 1-8, 10 ja 12, ja niiden jälkeen yleisöäänet annetaan yhteenlaskettuina. Täten pisteet kaksinkertaistuivat, eikä uusi pisteidenlaskujärjestelmä ole vertailukelpoinen vanhan systeemin kanssa. Nykyistä piste-ennätystä pitää hallussaan vuoden 2017 voittaja, Portugalin Salvador Sobral, joka olisi rikkonut piste-ennätyksen myös vanhalla systeemillä. {| class="wikitable" Finaalit Finaalit Finaalit Finaalit Finaalit Finaalit Finaalit Nr Maa Vuosi Kappale Artisti Pisteet Sijoitus 1 2017 "Amar pelos dois" Salvador Sobral 758 1 2 2022 "Stefania" Kalush Orchestra 631 1 3 2017 "Beautiful Mess" Kristian Kostov 615 2 4 2024 "The Code" Nemo 591 1 5 2023 "Tattoo" Loreen 583 1 ==== Semifinaalit ==== Vuosina 2008 ja 2009 kummastakin semifinaalista valittiin yhdeksän osallistujaa loppukilpailuun puhelinäänestyksellä. Kymmenes osallistuja valittiin "vararaatien" äänistä siten, että paikan sai eniten ääniä saanut niistä kappaleista, jotka eivät olleet puhelinäänestyksessä yhdeksän eniten ääniä saaneen joukossa. Vuonna 2010 sääntö muuttui, ja niin sanottua raatipaikkaa ei enää käytetä, vaan semifinaaleihin otettiin käyttöön myös finaalissa ollut 50/50-äänestys. Vuodesta 2023 lähtien semifinaaleissa äänestää ainoastaan yleisö. Osallistujamaan on järjestettävä äänestys siinä semifinaalissa, johon se itse osallistuu. BIG5 ja järjestäjämaa jaetaan arvalla kahteen ryhmään, jotka äänestävät eri semifinaaleissa. Vuodesta 2016 lähtien isäntämaa ja viisi suurinta rahoittajamaata esiintyvät semifinaalissa, jossa äänestävät. Nämä maat pääsevät kuitenkin automaattisesti finaaliin. == Menestyneitä lauluja ja esittäjiä == 1960-luvulta alkaen kilpailussa menestyneet kappaleet menestyivät usein myös kaupallisesti hyvin Länsi-Euroopassa. Tunnetuimpia ja menestyneimpiä euroviisuvoittajia on ruotsalainen ABBA, jonka kansainvälinen ura käynnistyi "Waterloon" voitettua kilpailun vuonna 1974. Vuonna 1988 Sveitsiä edustanut kanadalainen Céline Dion nousi kansainväliseksi tähdeksi joitakin vuosia viisuvoittonsa jälkeen alettuaan laulaa englanniksi. Irlannin Johnny Logan on voittanut kilpailun kahdesti laulajana (1980 ja 1987) ja kerran säveltäjänä (1992), mutta ei siitä huolimatta ole saavuttanut kovin suurta kansainvälistä menestystä Euroviisujen ulkopuolella. Vuonna 2019 Alankomaiden edustaja Duncan Laurence voitti kilpailun ja hänen edustuskappaleensa "Arcade" nousi kuuluisuuteen kilpailun jälkeen ja saavutti miljardin striimauksen rajan. Vuonna 2021 italialainen yhtye Måneskin voitti kilpailun ja nousi kansainväliseksi menestykseksi. Vuonna 2022 Armenian edustajan Rosa Linnin kappaleesta "Snap" tuli maailmanlaajuinen viraali-ilmiö ja kappale on saavuttanut runsaasti striimauksia. Muita kansainvälisesti tunnetuimpia Euroviisuihin osallistuneita artisteja ovat muun muassa Cliff Richard, Olivia Newton-John, Julio Iglesias, Baccara, Lara Fabian, The Shadows, Nana Mouskouri, Sandie Shaw, Toto Cutugno, Alla Pugatšova, t.A.T.u., Las Ketchup, DJ Bobo, Patricia Kaas, Andrew Lloyd Webber, Blue, Engelbert Humperdinck, Cascada, Bonnie Tyler, Darude, Little Big, Flo Rida, The Rasmus ja LUM!X. ==Euroviisujen viralliset valvojat== Vuodesta 1964 on kilpailupaikalla äänestystä valvonut EBU:n virallinen valvoja. Maa Nimi Vuodet Rolf Liebermann 1956 Miroslav Vilček 1964–65 Clifford Brown 1966–77 Frank Naef 1978–92 Christian Clausen 1993–95 Christine Marchal-Ortiz 1996, 1998–2002 Marie-Claire Vionnet 1997 Sarah Yuen 2003 Svante Stockselius 2004–10 Jon Ola Sand 2011–20 Martin Österdahl 2021– Lähde: == Sloganit == Vuosien 2002–2023 kilpailuissa oli käytössä joka vuosi vaihtuva slogan. Vuoden 2024 kilpailusta alkaen tullaan pysyvänä sloganina käyttämään vuoden 2023 kilpailussa käytettyä "United By Music". Vuosi Kaupunki Slogan 2002 Tallinna A Modern Fairytale 2003 Riika A Magical Rendez-vous 2004 Istanbul Under the Same Sky 2005 Kiova Awakening 2006 Ateena Feel the Rhythm 2007 Helsinki True Fantasy 2008 Belgrad Confluence of Sound 2009 Moskova 2010 Oslo Share the Moment 2011 Düsseldorf Feel Your Heart Beat 2012 Baku Light Your Fire 2013 Malmö We Are One 2014 Kööpenhamina #JoinUs 2015 Wien Building Bridges 2016 Tukholma Come Together 2017 Kiova Celebrate Diversity 2018 Lissabon All Aboard! 2019 Tel Aviv Dare to Dream 2020 Rotterdam Open Up 2021 2022 Torino The Sound of Beauty 2023 Liverpool United By Music 2024 Malmö 2025 Basel == Euroviisujen voittajat == Vuosi Paikka Voittaja Maa Laulu Esittäjä 1956 Lugano Sveitsi ”Refrain” Lys Assia 1957 Frankfurt am Main Alankomaat ”Net als toen” Corry Brokken 1958 Hilversum Ranska ”Dors, mon amour” André Claveau 1959 Cannes Alankomaat ”Een beetje” Teddy Scholten 1960 Lontoo Ranska ”Tom Pillibi” Jacqueline Boyer 1961 Cannes Luxemburg ”Nous les amoureux” Jean-Claude Pascal 1962 Luxemburg Ranska ”Un premier amour” Isabelle Aubret 1963 Lontoo Tanska ”Dansevise” Grethe & Jørgen Ingmann 1964 Kööpenhamina Italia ”Non ho l’età” Gigliola Cinquetti 1965 Napoli Luxemburg ”Poupée de cire, poupée de son” France Gall 1966 Luxemburg Itävalta ”Merci, Chérie” Udo Jürgens 1967 Wien Iso-Britannia ”Puppet on a String” Sandie Shaw 1968 Lontoo Espanja ”La, la, la” Massiel 1969Vuonna 1969 voitto jaettiin neljän maan kesken, koska säännöissä ei mainittu tasapeliä. Madrid Espanja ”Vivo cantando” Salomé Ranska ”Un jour, un enfant” Frida Boccara Alankomaat ”De troubadour” Lenny Kuhr Iso-Britannia ”Boom Bang-a-Bang” Lulu 1970 Amsterdam Irlanti ”All Kinds of Everything” Dana 1971 Dublin Monaco ”Un banc, un arbre, une rue” Séverine 1972 Edinburgh Luxemburg ”Après toi” Vicky Leandros 1973 Luxemburg Luxemburg ”Tu te reconnaîtras” Anne-Marie David 1974 Brighton Ruotsi ”Waterloo” ABBA 1975 Tukholma Alankomaat ”Ding-a-dong” Teach-In 1976 Haag Iso-Britannia ”Save Your Kisses for Me” Brotherhood of Man 1977 Lontoo Ranska ”L’oiseau et l’enfant” Marie Myriam 1978 Pariisi Israel ”A-Ba-Ni-Bi” Izhar Cohen & Alphabeta 1979 Jerusalem Israel ”Hallelujah” Gali Atari & Milk and Honey 1980 Haag Irlanti ”What’s Another Year?” Johnny Logan 1981 Dublin Iso-Britannia ”Making Your Mind Up” Bucks Fizz 1982 Harrogate Saksa ”Ein bißchen Frieden” Nicole 1983 München Luxemburg ”Si la vie est cadeau” Corinne Hermès 1984 Luxemburg Ruotsi ”Diggi-loo diggi-ley” Herreys 1985 Göteborg Norja ”La det swinge” Bobbysocks 1986 Bergen Belgia ”J’aime la vie” Sandra Kim 1987 Bryssel Irlanti ”Hold Me Now” Johnny Logan 1988 Dublin Sveitsi ”Ne partez pas sans moi” Céline Dion 1989 Lausanne Jugoslavia ”Rock Me” Riva 1990 Zagreb Italia ”Insieme: 1992” Toto Cutugno 1991 Rooma Ruotsi ”Fångad av en stormvind” Carola 1992 Malmö Irlanti ”Why Me?” Linda Martin 1993 Millstreet Irlanti ”In Your Eyes” Niamh Kavanagh 1994 Dublin Irlanti ”Rock ’n’ Roll Kids” Paul Harrington & Charlie McGettigan 1995 Dublin Norja ”Nocturne” Secret Garden 1996 Oslo Irlanti ”The Voice” Eimear Quinn 1997 Dublin Iso- Britannia ”Love Shine a Light” Katrina and the Waves 1998 Birmingham Israel ”Diva” Dana International 1999 Jerusalem Ruotsi ”Take Me to Your Heaven” Charlotte Nilsson 2000 Tukholma Tanska ”Fly on the Wings of Love” Olsen Brothers 2001 Kööpenhamina Viro ”Everybody” Tanel Padar, Dave Benton & 2XL 2002 Tallinna Latvia ”I Wanna” Marie N 2003 Riika Turkki ”Everyway That I Can” Sertab Erener 2004 Istanbul Ukraina ”Wild Dances” Ruslana 2005 Kiova Kreikka ”My Number One” Helena Paparizou 2006 Ateena Suomi ”Hard Rock Hallelujah” Lordi 2007 Helsinki Serbia ”Molitva” (Молитва) Marija Šerifović 2008 Belgrad Venäjä ”Believe” Dima Bilan 2009 Moskova Norja ”Fairytale” Alexander Rybak 2010 Oslo Saksa ”Satellite” Lena Meyer-Landrut 2011 Düsseldorf Azerbaidžan ”Running Scared” Ell & Nikki 2012 Baku Ruotsi ”Euphoria” Loreen 2013 Malmö Tanska ”Only Teardrops” Emmelie de Forest 2014 Kööpenhamina Itävalta ”Rise Like a Phoenix” Conchita Wurst 2015 Wien Ruotsi ”Heroes” Måns Zelmerlöw 2016 Tukholma Ukraina ”1944” Jamala 2017 Kiova Portugali ”Amar pelos dois” Salvador Sobral 2018 Lissabon Israel ”Toy” Netta Barzilai 2019 Tel Aviv Alankomaat ”Arcade” Duncan Laurence 2020 Peruttiin koronaviruspandemian vuoksi 2021 Rotterdam Italia ”Zitti e buoni” Måneskin 2022 Torino Ukraina ”Stefania” (Стефанiя) Kalush Orchestra 2023 Liverpool Ruotsi ”Tattoo” Loreen 2024 Malmö Sveitsi ”The Code” Nemo 2025 Basel Vuoteen 2024 mennessä kaksi menestyneintä maata ovat Irlanti ja Ruotsi, jotka kummatkin ovat saaneet seitsemän voittoa. Luxemburgilla on viisi voittoa, kuten myös Alankomailla, Isolla-Britannialla ja Ranskalla, joiden voitoista yksi on jaettu neljän maan kesken. Eniten toisia sijoja, 16 kappaletta, on Isolla-Britannialla. Vuoden 2020 Euroviisut jouduttiin äkillisesti perumaan koronaviruksen takia. Kyseessä oli ensimmäinen viisujen peruminen. Viisujen isäntämaa olisi ollut Alankomaat, Rotterdam. == Voittoa vailla olevien maiden parhaat sijoitukset == Paras sijoitus Maa Viimeisin kerta Esittäjä Laulu Vuosi 2\. (2 kertaa) Islanti Yohanna ”Is It True?” 2009 2\. (2 kertaa) Malta Chiara ”Angel” 2005 2\. Kroatia Baby Lasagna ”Rim tim tagi dim” 2024 2\. Kypros Eleni Foureira ”Fuego” 2018 2\. Bulgaria Kristian Kostov ”Beautiful Mess” 2017 2\. Australia Dami Im ”Sound of Silence” 2016 2\. Puola Edyta Górniak ”To nie ja!” 1994 3\. (2 kertaa) Romania Paula Seling & Ovi ”Playing with Fire” 2010 3\. Moldova SunStroke Project ”Hey, Mamma!” 2017 3\. Bosnia ja Hertsegovina Hari Mata Hari ”Lejla” 2006 4\. (2 kertaa) Armenia Aram Mp3 ”Not Alone” 2014 4\. Unkari Friderika Bayer ”Kinek mondjam el vétkeimet?” 1994 5\. Albania Rona Nishliu ”Suus” 2012 6\. Tšekki Mikolas Josef ”Lie to Me” 2018 6\. Valko-Venäjä Koldun ”Work Your Magic” 2007 6\. Liettua LT United ”We Are the Winners” 2006 7\. (2 kertaa) Slovenia Nuša Derenda ”Energy” 2001 7\. Pohjois-Makedonia Tamara Todevska ”Proud” 2019 9\. (2 kertaa) Georgia Eldrine ”One More Day” 2011 13\. Montenegro Knez ”Adio” 2015 18\. Slovakia Marcel Palonder ”Kým nás máš” 1996 18\. Marokko Samira Saïd ”Bitaqat hob” 1980 19\. San Marino Serhat ”Say Na Na Na” 2019 SF 12. Andorra Anonymous ”Salvem el món (Let's Save the World)” 2007 == Maiden ensiesiintymiset == Vuosi Nr Valtio Esittäjä Kappale Käännös Osallistumisia 1956 1 Jetty Paerl ”De vogels van Holland” Hollannin linnut 62 1956 2 Lys Assia ”Refrain” Kertosäe 62 1956 3 Fud Leclerc ”Messieurs les noyés de la Seine” Seineen hukkuneet herrat 63 1956 4 Walter Andreas Schwarz ”Im Wartesaal zum großen Glück” Odotushuoneessa suuren onnen toivossa 65 1956 5 Mathé Altéry ”Le temps perdu” Kadonnut aika 64 1956 6 Michèle Arnaud ”Ne crois pas” Älä luule 37 1956 7 Franca Raimondi ”Aprite le finestre” Avatkaa ikkunat 47 1957 8 Patricia Bredin ”All” Kaikki 64 1957 9 Bob Martin ”Wohin, kleines Pony?” Minne, pikku poni? 54 1957 10 Birthe Wilke & Gustav Winckler ”Skibet skal sejle i nat” Laiva lähtee tänä yönä 50 1958 11 Alice Babs ”Lilla stjärna” Pieni tähti 61 1959 12 Jacques Pills ”Mon ami Pierrot” Ystäväni Pierrot 24 1960 13 Nora Brockstedt ”Voi voi” Voi, voi 60 1961 14 Conchita Bautista ”Estando contigo” Ollessani kanssasi 61 1961 15 Laila Kinnunen ”Valoa ikkunassa” − 55 1961 16 Jugoslavia† Ljiljana Petrović ”Neke davne zvezde” Jotkin kaukaiset tähdet 27 1964 17 António Calvário ”Oração” Rukous 53 1965 18 Butch Moore ”Walking the Streets in the Rain” Kävelen kaduilla sateessa 55 1971 19 Joe Grech ”Marija l-Maltija” Maltatar Marija 34 1973 20 Ilanit ”Ey sham” Jossain 44 1974 21 Marinella ”Krasi, thalassa ke t'agori mou” Viini, meri ja poikaystäväni 42 1975 22 Semiha Yankı ”Seninle bir dakika” Yksi minuutti kanssasi 34 1980 23 Samira Saïd ”Bitaqat hob” Rakkausviesti 1 1981 24 Island ”Monika” − 38 1986 25 ICY ”Gleðibankinn” Ilopankki 34 1993 26 1X Band ”Tih deževen dan” Hiljainen sadepäivä 27 1993 27 Fazla ”Sva bol svijeta” Koko maailman tuska 19 1993 28 Put ”Don't Ever Cry” Älä koskaan itke 27 1994 29 Silvi Vrait ”Nagu merelaine” Kuin meren aalto 27 1994 30 Dan Bittman ”Dincolo de nori” Pilvien tuolla puolen 22 1994 31 Martin Ďurinda & Tublatanka ”Nekonečná pieseň” Päättymätön laulu 7 1994 32 Ovidijus Vyšniauskas ”Lopšinė mylimai” Tuutulaulu pikkuiselle 22 1994 33 Friderika Bayer ”Kinek mondjam el vétkeimet?” Kenelle kertoisin syntini? 17 1994 34 Judif ”Vetšnyj strannik” Ikuinen vaeltaja 23 1994 35 Edyta Górniak ”To nie ja!” Se en ollut minä! 24 1998 36 Vlado Janevski ”Ne zori, zoro” Älä nouse, aamu 21 2000 37 Brainstorm ”My Star” Minun tähteni 22 2003 38 Oleksandr ”Hasta la Vista” Näkemiin 17 2004 39 Alexandra & Konstantin ”My Galileo” Minun Galileoni 16 2004 40 Marta Roure ”Jugarem a estimar-nos” Leikitään rakastavamme toisiamme 6 2004 41 Anjeza Shahini ”The Image of You” Kuva sinusta 18 2004 42 Serbia ja Montenegro† Željko Joksimović & Ad Hoc Orchestra ”Lane moje” Rakkaani 2 2005 43 Zdob și Zdub ”Boonika Bate Doba” Mummo lyö rumpua 17 2005 44 Kaffe ”Lorraine” − 14 2006 45 André ”Without Your Love” Ilman rakkauttasi 14 2007 46 Sopo Khalvaši ”Visionary Dream” Näkijän uni 14 2007 47 Stevan Faddy ”Ajde, kroči” Tule, nouse ylös 12 2007 48 Marija Šerifović ”Molitva” Rukous 14 2007 49 Kabát ”Malá dáma” Pieni rouva 10 2008 50 Miodio ”Complice” Rikostoveri 12 2008 51 Elnur & Samir ”Day After Day” Päivästä päivään 14 2015 52 Guy Sebastian ”Tonight Again” Tämä yö uudestaan 7 == Maiden edelliset osallistumiskerrat == Vuoden 2025 Euroviisuihin osallistuu 37 maata. Seuraavassa luettelossa on epäaktiivisten jäsenmaiden viimeisimmät osallistumiskerrat: Maa Vuosi Esittäjä Kappale 2024 Natalia Barbu ”In the Middle” 2023 Theodor Andrei ”D.G.T. (Off and On)” 2022 Andrea ”Circles” 2022 Intelligent Music Project ”Intention” 2021 Maniža ”Russian Woman” 2019 Zena ”Like It” 2019 Joci Pápai ”Az én apám” 2016 Dalal Midhat-Talakić & Deen feat. Ana Rucner & Jala ”Ljubav je” 2012 Can Bonomo ”Love Me Back” 2012 Max Jason Mai ”Don't Close Your Eyes” 2009 Susanne Georgi ”La teva decisió (Get a Life)” 2006 Séverine Ferrer ”La coco-dance” 1980 Samira Saïd ”Bitaqat hob” == Maiden edelliset kerrat finaalissa == Vuoden 2024 finaalissa kilpaili suunnitellun 26 maan sijaan 25 maata. Seuraavassa luettelossa on muiden maiden viimeisimmät kerrat finaalissa: Vuosi Valtio Esittäjä Kappale 2023 Gustaph ”Because of You” 2023 Voyager ”Promise” 2023 Vesna ”My Sister’s Crown” 2023 Pasha Parfeny ”Soarele și luna” 2023 Blanka ”Solo” 2023 Albina & Familja Kelmendi ”Duje” 2022 S10 "De diepte" 2022 Nadir Rüstəmli ”Fade To Black” 2022 WRS ”Llámame” 2022 Systur ”Með hækkandi sól” 2021 Destiny ”Je me casse” 2021 Maniža ”Russian Woman” 2021 Victoria ”Growing Up Is Getting Old” 2021 Senhit feat. Flo Rida ”Adrenalina” 2019 Tamara Todevska ”Proud” 2019 Leonora ”Love is Forever” 2019 Zena ”Like It” 2018 AWS ”Viszlát nyár” 2015 Knez ”Adio” 2012 Can Bonomo ”Love Me Back” 2012 Maya Sar ”Korake ti znam” 1998 Katarína Hasprová ”Modlitba” 1980 Samira Saïd ”Bitaqat hob” 1979 Laurent Vaguener ”Notre vie c’est la musique” == Maiden edelliset kerrat kärkikymmenikössä == Kymmenen kärkeen sijoittuminen on Euroviisuissa merkityksellistä. Jokainen osallistujamaa antaa sekä raatien että yleisön äänestyksessä pisteitä kymmenelle parhaalle maalle. Semifinaaleista aina kymmenen parasta maata etenee finaaliin. Yhden semifinaalin aikana (2004–2007) finaaliin pääsi myös edellisvuoden kärkikymmenikkö. Vuosi Valtio Esittäjä Kappale 2024 Nemo ”The Code” 2024 Baby Lasagna ”Rim tim tagi dim” 2024 Alyona Alyona & Jerry Heil ”Teresa & Maria” 2024 Slimane ”Mon amour” 2024 Eden Golan ”Hurricane” 2024 Bambie Thug ”Doomsday Blue” 2024 Angelina Mango ”La noia” 2024 Ladaniva ”Jako” 2024 Marcus & Martinus ”Unforgettable” 2024 Iolanda ”Grito” 2023 Käärijä ”Cha cha cha” 2023 Alessandra ”Queen of Kings” 2023 Gustaph ”Because of You” 2023 Alika "Bridges" 2023 Voyager ”Promise” 2023 Vesna ”My Sister’s Crown” 2022 Sam Ryder ”Space Man” 2022 Chanel ”SloMo” 2022 Konstrakta ”In corpore sano” 2022 Zdob și Zdub & Frații Advahov ”Trenulețul” 2022 Amanda Tenfjord ”Die Together” 2021 Daði & Gagnamagnið ”10 Years” 2021 Destiny ”Je me casse” 2021 The Roop ”Discoteque” 2021 Maniža ”Russian Woman” 2019 Duncan Laurence ”Arcade” 2019 Tamara Todevska ”Proud” 2019 Chingiz ”Truth” 2018 Eleni Foureira ”Fuego” 2018 Michael Schulte ”You Let Me Walk Alone” 2018 Rasmussen ”Higher Ground” 2017 Kristian Kostov ”Beautiful Mess” 2017 Ilinca feat. Alex Florea ”Yodel It!” 2017 Joci Pápai ”Origo” 2016 Michał Szpak ”Color of Your Life” 2015 Aminata ”Love Injected” 2012 Rona Nishliu ”Suus” 2012 Can Bonomo ”Love Me Back” 2011 Dino Merlin ”Love in Rewind” 2011 Eldrine ”One More Day” 2007 Koldun ”Work Your Magic” 2001 Nuša Derenda ”Energy” 1988 Lara Fabian ”Croire” 1978 Caline & Olivier Toussaint ”Les jardins de Monaco” == Katso myös == * OGAE * Suomi Eurovision laulukilpailussa * Kielet Eurovision laulukilpailussa * Lasten Eurovision laulukilpailu * American Song Contest * Eurovision tanssikilpailu * Eurovision Aasian-laulukilpailu * Eurovision Young Musicians * Turkvision laulukilpailu == Lähteet == * Verkkoversio === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * * * == Aiheesta muualla == * Eurovision laulukilpailun viralliset sivut. * Euroviisut tietosivu * Ylen Suomen euroviisukarsintojen sivut. * Yle Elävä arkisto: Euroviisut (Suomen kilpailukappaleita ja karsittuja esityksiä videoina). * Kansainvälinen OGAE-euroviisuklubi. * EscToday, epävirallinen uutissivusto. * EFR12 Radio, Viralliset verkkosivut Eurovision radio. * Viisukuppila, Suomalainen uutissivusto ja keskustelupalsta. * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit