EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruskoraitatokko

Ruskoraitatokko (Amblygobius phalaena) on tokkoihin kuuluva kala. == Koko ja ulkonäkö == Ruskoraitatokko on yksi sukunsa suurimmista kaloista, ja kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisiä pystyraitoja, päänseudussa ja niskassa on tummia pilkkuja.Advanced Aquarist == Alkuperä == Ruskoraitatokko elää luonnossa Indopasifisella merialueella. == Käyttäytyminen == Ruskoraitatokko saattaa hypätä ulos akvaariosta, mikä pitää ottaa huomioon, kun suunnitellaan altaan kantta ja reunoja. == Vesiolot ja ravinto == Ruskoraitatokkoja pidetään meriakvaariossa jossa on korallihiekkapohja, jonka joukosta tokot kaivelevat ruokaa itselleen. Ne eivät näyki koralleja, joten ne käyvät myös riutta-akvaarioon. Ne syövät lihaisaa pakasteruokaa, jota suositellaan annettavaksi kahdesti päivässä.Meriakvaarion perustamismanuaali == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Australian museum (kuvia) Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Tokot
Alicia Alonso

Alicia Ernestina de la Caridad del Cobre Martinez Hoya eli Alicia Alonso (21. joulukuuta 1920 Havanna – 17. lokakuuta 2019) oli kuubalainen balettitanssija ja koreografi. Hänen perustamastaan tanssiryhmästä muodostui Kuuban kansallisbaletti, jota hän johti lähes 70 vuotta. == Elämäkerta == Hoya syntyi Havannassa 21. joulukuuta 1920. Hän oli toinen upseeriperheen kahdesta tyttärestä. Hän aloitti flamencon tanssimisen nuorena espanjalaisen isoisänsä suosituksesta. Baletin tanssimisen hän aloitti 8-vuotiaana. Hoya rakastui 16-vuotiaana baletin opiskelija Fernando Alonsoon. Pari meni naimisiin ja he muuttivat New Yorkiin. Alonso synnytti pian tyttären ja jatkoi balettiopintojaan Yhdysvalloissa ja Lontoossa. Ollessaan 19-vuotias Alonso menetti näkönsä osittain verkkokalvon irtauman takia. Hänelle tehtiin useita korjausleikkauksia mutta ne epäonnistuivat, ja Alonso eli suurimman osan elämästään vaikeasti näkövammaisena. Tästä huolimatta hän pystyi luomaan uran tanssijana ja koreografina. Alonso kuoli 98-vuotiaana vuonna 2019. == Ura == Alonso aloitti ammattiuransa balettitanssijana New Yorkissa 1930-luvun lopulla. Hän oli yksi vuonna 1941 perustetun American Ballet Theatren perustajajäsenistä. 1940-luvulla hän nousi maineeseen muun muassa Gisellen tulkitsijana. Menestyksestä huolimatta Alonso palasi vuonna 1948 Kuubaan ja perusti oman balettiryhmän. Tästä ryhmästä kehittyi myöhemmin Kuuban kansallisbaletti (Ballet Nacional de Cuba). Hän teki kiertueen Etelä- Amerikassa ja esiintyi myös Venäjällä vuonna 1952 sekä Pariisin oopperassa vuonna 1953. Vuosina 1955–1959 hän esiintyi joka vuosi vierailevana tähtenä Monte Carlon Ballets Russessa. Hän saavutti lopulta menestystä Amerikassa ja Euroopassa Neuvostoliitto mukaan lukien. Näkövamman takia muiden esiintyjien oli oltava lavalla aina sovitussa ja Alonson ennalta tietämässä paikassa. Lisäksi hän käytti näyttämövaloja apunaan tilan hahmottamisessa. Alonso johti Kuuban kansallisbalettia vielä yli 90-vuotiaana. Kaikkiaan hän johti kansallisbalettia ja sen edeltäjää melkein 70 vuoden ajan, ja hän nosti sen kansainvälisesti arvostetuksi balettiryhmäksi. Alonso jatkoi myös tanssijanuraansa vanhuuteensa saakka; vielä vuonna 1995 hän esiintyi muiden ikääntyvien balettitanssijoiden kanssa San Franciscossa Middle of the Sunsetissa. Hän voitti uransa aikana lukuisia palkintoja ja julkaisi myös omaelämäkerrallista kirjallisuutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alicia Alonson muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (maksullinen) Luokka:Kuubalaiset tanssijat Luokka:Balettitanssijat Luokka:Koreografit Luokka:Sokeat henkilöt Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
M/S Westwood Pomona

M/S Westwood Pomona () on yhdysvaltalaisen Westwood Shipping Linesin omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu Rauma-Repolan Rauman telakalla vuonna 1985. Kuollutta painoa Westwood Pomonalla on 9 334 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle ja sen kotisatama on maan pääkaupunki Nassau. == Käyttöhistoria == Huhtikuussa 1985 alus luovutettiin Rederi Ab Gustav Erikssonin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Maarianhamina. Tuolloin alus oli nimeltään Degerö. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin laivalla Suomen ja Länsi- Euroopan välillä. Vuonna 1995 Degerö vaihtoi omistajaa, kun United Shipping osti sen. Tammikuussa 2002 laiva rekisteröitiin Birka Cargo Ab:n omistukseen. Myös aluksen nimi vaihtui; Birka Forest, jonka jälkeen se siirtyi reitille Hanko–Rauma–Antwerpen. Syksyllä 2003 Kappa Kraftliners vuokrasi Birka Forestin linjalle Piitime–Bremen–Sherness–Terneuzen. Heinäkuussa 2004 Kent Line vuokrasi aluksen ja vaihtoi sen nimeksi Kent Loyalist. Nykyisen omistajan, Westwood Shipping Linesin omistukseen alus päätyi 4. lokakuuta 2005. Luovutus tapahtui kuitenkin vasta 15. tammikuuta 2006, jolloin alus myös sai nykyisen Westwood Pomona -nimensä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Degerö Westwood Pomona
Chali 2na

Chali 2na (oik. Charles Stewart, s. 26. kesäkuuta 1971 Chicago) on yhdysvaltalainen rap-artisti ja rap-yhtye Jurassic 5:n jäsen. Hänen matala äänensä on yksi hip hop -maailman tunnetuimpia. Chali 2na syntyi Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa, mutta muutti sittemmin Los Angelesiin, jossa myös Jurassic 5 perustettiin vuonna 1995. Hän kasvoi isoäitinsä kanssa. Hänen taiteilijanimensä on viittaus Charlie the Tunaan, matalaääniseen Starkistin piirrettyyn maskottiin. == Sooloura == Chali 2na on aloittanut myös soolouran ja häneltä on ilmestynyt mixtape nimeltä Welcome to the Fish Market (toisinaan nimetty Fish Outta Sea), sekä single nimeltä Don't Stop, jonka hän teki yhteistyössä soul-artisti Anthony Hamiltonin kanssa. Don't Stop esiintyi video- ja tietokonepeli NBA Live 06:n soundtrackillä. Welcome to the Fish Marketilla ei ole yhtään Chali 2nan omaa kappaletta, sillä levyllä on pelkästään muiden artistien kanssa yhteistyössä tehtyjä biisejä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roni Andersson

Roni Andersson (s. 7. tammikuuta 1985 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli laitahyökkääjä, mutta hän pystyi tarvittaessa pelaamaan myös sentterinä. Andersson aloitti kiekkoilun Vuosaaren Viikingeissä, josta siirtyi Jokereissa, jossa pelasi pääosin junioreissa. Kaudella 2005–2006 hän pääsi pelaamaan kaksi SM-liigaottelua Jokereiden edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2006–2007 nuorukainen valloitti kuitenkin pelipaikan Jokereista ja pelasi 50 ottelua, joissa syntyi kymmenen tehopistettä. Kauden päätteeksi Anderssonin ja muiden Jokeri-pelaajien kaulaan ripustettiin vielä hopea-mitalit. Hyvän Jokeri-kauden jälkeen Andersson kiinnostui hakemaan pelipaikkaa muualta kuin kasvattajaseurastaan. Monet SM- liiga-seurat olivatkin kiinnostuneita tästä lupaavasta hyökkääjästä, mutta lopulta miestä miellytti eniten HPK:n kaksivuotinen sopimustarjous, jonka hän allekirjoitti. HPK:n organisaatiossa hän pelasi kevääseen 2009, jolloin joutui lopettamaan uransa. ==Seurat== * HPK, SM-liiga * Jokerit, SM-liiga == Lähteet == * ==Aiheesta muualla== * Jatkoaika.com * HPK.fi * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tilkkutäkki 3

Tilkkutäkki 3 on Tilkkutäkki -kokoelmalevysarjan kolmas osa, joka julkaistiin vuonna 2006. Se ylsi Suomen virallisen listan sijalle 6.Musiikkituottajat: Tilkkutäkki 3 == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Tilkkutäkki-albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Mikel Astarloza

Mikel Astarloza Chaurreau (s. 17. marraskuuta 1979 Guipúzcoa, Baskimaa) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Astarloza aloitti ammattilaisuransa AG2R Prévoyance -joukkueessa vuonna 2002. Hän voitti seuraavana vuonna Tour Down Under -etappikilpailun Australiassa ennen Lennie Kristenseniä. Vuonna 2003 hän sijoittui lisäksi Ranskan ympäriajon nuorten kilpailussa toiseksi. Astarloza edusti vuoden 2007 alusta Euskaltel-Euskadi-tallia. Hän sijoittui tuona vuonna seitsemänneksi Dauphiné Libéréssä, yhdeksänneksi Ranskan ympäriajossa ja kuudenneksi Clásica de San Sebastiánissa. Kaudella 2008 hän oli kuudes Baskimaan ympäriajossa, viides Tour de Romandiessa ja kuudestoista Ranskan ympäriajossa. Vuonna 2009 hän sijoittui neljänneksi Katalonian ympäriajossa ja viidenneksi Dauphiné Libéréssä. Ranskan ympäriajossa hän voitti 16. etapin ja oli kahdeksannella etapilla kolmas. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui 11:nneksi. Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI ilmoitti 31. heinäkuuta 2009, että Astarlozan 26. kesäkuuta antamasta dopingnäytteestä oli löytynyt merkkejä EPO-hormonin käytöstä. Hänet asetettiin välittömästi kilpailukieltoon. Vapauduttuaan kahden vuoden kilpailukiellosta hän teki paluun Euskaltel- Euskadi-joukkueeseen kesällä 2011. Hän lopetti uransa kauden 2013 jälkeen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Baskiurheilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heriger Lobbesilainen

Heriger Lobbesilainen () (n. 925 – 31. lokakuuta 1007) oli ranskalainen benediktiinimunkki ja historiankirjoittaja. Hän toimi vuodesta 990 Lobbesin luostarin apottina. Heriger opiskeli katedraalikoulussa Liègessä. Hän oli Notker Liègeläisen läheinen ystävä ja lähti tämän mukaan Roomaan vuonna 989. Herigerin päätyönä pidetään Liègen piispoista tehtyä kronikkaa, joka kuitenkin päättyi pyhän Remaculuksen kuolemaan 660-luvulla. Teosta on sittemmin täydennetty. Herigerin tuotanto sisältää ajalle poikkeuksellisen paljon historiallista kritiikkiä. Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Benediktiinit Luokka:Apotit Luokka:Ranskalaiset historioitsijat
Iijärvi (Jaakkima)

Iijärvi on kylä entisen Jaakkiman kunnan kylä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin Iijärven alue kuuluu Miinalan kylähallintoalueeseen, mutta kylässä ei ole asutusta. Iijärven kylä sijaitsi Jaakkiman läntisimmässä osassa Ison-Iijärven ympäristössä noin 20 kilometriä länteen Jaakkiman kirkolta ja Lahdenpohjan kauppalasta. Kylä rajoittui idässä Meriän kylään, etelässä Lumivaaran kuntaan, lännessä Parikkalan ja Saaren kuntiin sekä pohjoisessa Uukuniemen kuntaan. Iijärvellä oli kansakoulu, osuuskassa, osuuskauppa ja meijeri. Tunnettuja Iijärveläisiä olivat kansanedustajat Mikko Leinonen ja Jaakko Loppi. Iijärveä kuten muutakaan Jaakkimaa ei vallattu talvisodassa, vaan se kuului alueeseen, joka luovutettiin vasta rauhansopimuksen perusteella 13. maaliskuuta 1940. Rauhan tultua Iijärven väestö evakuoitiin muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin ja väestö pääsi palamaan koteihinsa, mutta uusi evakuointi toteutettiin 1944. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia Iijärveltä vuosilta 2003–2005 Luokka:Jaakkiman kylät
Lillesand

Lillesand on kunta ja kaupunki Etelä-Norjassa Agderin läänissä Skagerrakin rannikolla. Kunnan rajanaapureita ovat Kristiansand lännessä, Birkenes pohjoisessa ja Grimstad koillisessa. Kaupunki tunnetaan erityisesti tyypillisenä Sørland-kaupunkina, jossa valkoiset puutalot heijastavat auringonvaloa idyllisessä ja pittoreskissa keskustassa. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 11 419 asukasta. == Historia == Lillesand mainitaan ensimmäisen kerran puutavaran lastaussatamana 1600-luvulla. Paikkakunnan nimi oli aluksi vain Sanden, mutta Kristiansandin perustamisen jälkeen 1641 nimeen lisättiin erotukseksi etuliite lille (pieni). Lillesand sai kaupankäyntioikeudet 1688 ja sen myötä oikeuden viedä viljaa ja puutavaraa. 1700-luvulla kaupunkiin muutti paljon tanskalaisia kauppiaita ja käsityöläisiä, jotka rakensivat useimmat kaupungin keskustaa edelleen leimaavista valkoisista puutaloista. Kaupungissa oli Kristian Lofthusin aikaansaamia talonpoikaislevottomuuksia virkamiesten ja porvarien mielivaltaa vastaan 1786–1787, minkä johdosta Lofthus vangittiin loppuiäkseen Akershusin linnakkeeseen. Lillesand sai luotsiasemaoikeudet () ja kiinteät rajat 1830. Kaupungin kulta-aika oli purjelaivojen rakentamistoiminnan aikana 1875–95. Höyrylaivojen aikakauden alettua 1900-luvun alussa kaupunki taantui ja monet muuttivat Yhdysvaltoihin. Knut Hamsun vietti paljon aikaa Lillesandissa 1890-luvun alussa, Storgata 16:ssa vuokraamassaan hotellihuoneessa, jossa hän kirjoitti muun muassa teoksensa Mysteerioita (). == Media == Lillesandissa ilmestyy paikallislehti Lillesands- Posten. == Kuvia == Lillesandskyline12.jpg|Kaupunki mereltä nähtynä Lillesand church.jpg|Lillesandin kirkko == Tunnettuja henkilöitä == * Mads Ellef Langaard (1815–1891), liikemies * Tine Sundtoft (s. 1967), poliitikko == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Epiteetti

Epiteetti (, , ’määrätty’) on määrittelevä sana tai lause, joka on vakiintunut käytettäväksi pääsanan kanssa. ==Kielitiede== Kielitieteessä epiteetti on usein metaforinen, merkittävästi lyhennetty tai tiivistetty appositio. Henkilön nimeen liitettynä epiteettiin viitataan usein termillä ”lisänimi” tai ”liikanimi”, mutta kaikki nimeen liitetyt adjektiivit eivät välttämättä ole epiteetteja. Ollakseen epiteetti määreen täytyy olla vakiintunut ja sitä käytetään myös silloin, kun määre itsessään ei liity asiayhteyteen muutoin kuin kuvaamansa henkilön kautta. Epiteetit tunnetaan latinan kielen termillä epitheton necessarium silloin, kun ne ehdottomasti vaaditaan, jotta sen kantaja voidaan erottaa muista henkilöistä. Tällaisia ovat esimerkiksi Plinius vanhempi ja Plinius nuorempi. Toisaalta samaa epiteettiä voidaan käyttää useamman eri henkilön kohdalla, kunhan henkilöt pysyvät edelleen tunnistettavina; esimerkiksi Aleksanteri Suuri ja Katariina Suuri. Toisaalta silloin, kun epiteetti ei ole välttämätön henkilön tunnistettavuuden kannalta, siitä käytetään latinan kielen termiä epitheton ornans. ==Kasvitiede== Kasvien latinalaispohjaiset tieteelliset lajinimet muodostuvat suvusta ja lajimääritteestä. Lajimääritteestä voidaan käyttää myös nimeä epiteetti. Pelkkä epiteetti ainoastaan tarkentaa suvun määritelmää eikä siitä yksinään voida päätellä tarkoitettua kasvia. Esimerkiksi koiranruusun (Rosa canina) epiteetti canina viittaa kirjaimellisesti koiraan, kun taas suku Rosa kertoo kyseessä olevan ruusun. Luokka:Lauseoppi
Klymene

Klymene (, ”maine”, ”kuuluisuus”; ) viittaa useisiin eri asioihin. == Kreikkalainen mytologia == Kreikkalaisessa mytologiassa Klymene oli usean naishenkilön nimi: === Klymene, Iapetoksen puoliso === Klymene oli titaanijumalatar ja yksi vanhimmista okeanideista.Hesiodos, Jumalten synty 346–370 (engl. käännös). Usein hänet sekoitetaan Asiaan.Apollodoros, Kirjasto 1.2.3 (engl. käännös). Myös tämä Klymene mainitaan Iapetoksen puolisoksi ja Atlaksen, Prometheuksen, Epimetheuksen ja Menoitioksen äidiksi.Hesiodos, Jumalten synty 507–544 (engl. käännös). === Klymene, nymfi === Klymene oli okeanidi, Okeanoksen ja Tethyksen tytär, eikä hän ilmeisestikään ole sama kuin Iapetoksen puoliso.Hyginus, Fabulae, esipuhe (engl. käännös).Hyginus, Fabulae clxvi (engl. käännös). Hänet tunnettiin myös nimellä Merope, mutta tämän toisinnon mukaan aurinko oli hänen isoisänsä ja Merope tämän pojan puoliso.Hyginus, Fabulae clxiv (engl. käännös). Kun Faethonin isän alkuperää epäiltiin ei-jumalaiseksi, Faethon meni Klymenen luokse ja pyysi äitiään vahvistamaan, että hänen isänsä todellakin oli jumala. Tämän kuultuaan Klymene joko liikuttui poikansa anelusta tai suuttui, koska piti väitettä loukkauksena. Niin hän ojensi kätensä aurinkoa kohden ja pyysi Heliosta todistamaan kaikille, että jumala on pojan isä. Tämä myöntyi rakkaansa aneluun ja antoi Faethonin ajaa tulisia vaunujaan päivän ajan tuhoisin seurauksin.Ovidius, Muodonmuutoksia i.747– (engl. käännös). === Klymene, nereidi === Klymene mainitaan myös yhdeksi Nereuksen ja Doriksen viidestäkymmenestä tyttärestä, neireidistä.Homeros, Ilias 18.35–49 (engl. käännös). === Klymene, Minyaan tytär === Klymene oli kuningas Minyaan tytär. Hän meni naimisiin Iasoksen kanssa ja synnytti tyttären, Atalanten,Apollodoros, Kirjasto 3.9.2 (engl. käännös). mutta tarun toisen version mukaan hän nai Kefaloksen ja sai pojan, Ifikloksen.Pausanias, Kreikan kuvaus 10.29.6 (engl. käännös). == Tähtitiede == * 104 Klymene, asteroidi. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian hahmot Luokka:Nereidit Luokka:Okeanidit
Georgi Petkov

Georgi Petkov (, s. 14. huhtikuuta 1976 Pazardžik) on bulgarialainen jalkapallomaalivahti. Peliuransa Petkov aloitti vuonna 1994 kotikaupunkinsa joukkueessa Hebăr Pazardžikissa, josta hän siirtyi ensin Slavija Sofiaan ja vuonna 2002 Levski Sofiaan. Aluksi hän oli vaihtopenkillä Dimităr Ivankovin ollessa joukkueen maalivahtina, mutta Ivankovin lähdettyä joukkueesta Petkov toimi joukkueensa ykkösmaalivahtina. Hänen joukkueensa pääsi ensimmäisenä bulgarialaisjoukkueena Mestarien liigan lohkovaiheeseen. ==Saavutukset== *Bulgarian mestaruus 2002, 2006, 2007 *Bulgarian cupin voitto 2002, 2003, 2005, 2007 *Bulgarian Supercupin voitto 2005, 2007 ==Aiheesta muualla== * Profiili Levski Sofian sivuilla Luokka:Bulgarialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metalogy

Metalogy on Judas Priestin julkaisema neljä cd:tä ja yhden dvd:n sisältävä boksi. Se sisältää kappaleita yhtyeen kaikilta albumeilta sekä ennenjulkaisemattomia live-versioita ja demoja. Yhtyeen jäsenet ovat valinneet kokoelman kappaleet. == Kappaleet == CD 1 # # # # # # # # # # # # # # # CD 2 # # # # # # # # # # # # # # # # # # # CD 3 # # # # # # # # # # # # # # # # # CD 4 # # # # # # # # # # # # # # CD 5 * Live Vengeance '82 -DVD == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2004 kokoelma-albumit Luokka:Judas Priestin kokoelma-albumit
The Essential Judas Priest

The Essential Judas Priest on Judas Priestin kokoelmalevy vuodelta 2006. Se sisältää kappaleita vuosilta 1976–1990 sekä vuodelta 2005, mutta Tim "Ripper" Owensin aikaisilta albumeilta ei ole yhtään kappaletta. == Kappaleet == == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Judas Priestin kokoelma-albumit Judas Priest
Sleepwalking (Magnumin albumi)

Sleepwalking on rockyhtye Magnumin vuonna 1992 julkaistu yhdeksäs studioalbumi. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin. # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Tony Clarkin – kitara *Bob Catley – laulu *Wally Lowe – basso *Mark Stanway – koskettimet *Mickey Barker – rummut ===Vierailevat muusikot=== *York Gibson – kosketinsoitinten ohjelmointi *Wesley Magoogan – saksofoni kappaleissa ”Every Woman, Every Man” ja ”The Long Ride” *Pritam Singh – tabla kappaleessa ”Prayer for a Stranger” *Gary Sanders – huuliharppu kappaleessa ”The Long Ride” luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:Magnumin albumit
Sotapäällikkö

Sotapäällikkö johtaa yhteisönsä, valtionsa tai liittoutumansa sodankäyntiä. Sotapäällikkö voi olla sotilaallinen johtaja, kuten armeijan ylipäällikkö, tai valtion johtaja sodan aikana. Esimerkiksi toisen maailmansodan aikana useilla demokraattisilla valtioilla sotapäällikköinä toimivat ammattisotilaat, kuten liittoutuneilla Dwight D. Eisenhower ja Suomella Gustaf Mannerheim. Vastaavasti diktatuurien sotapäällikköjä olivat valtioiden päämiehet, kuten Neuvostoliiton Josif Stalin ja Saksan Adolf Hitler. ==Clausewitzin määritelmät== Kirjassaan Sodankäynnistä (1832) Carl von Clausewitz määrittelee aineksia, joita sotapäälliköltä vaaditaan. Luvussa sotilaallinen nerous Clausewitzin mukaan sotapäälliköltä vaaditaan soturihenkeä, jota esiintyy etenkin raaoissa soturikansoissa. Raakalaiskansat ovat kuitenkin yleensä niin primitiivisiä, että suurten sotapäällikköjen kohoaminen niiden keskuudesta on Clausewitzin mielestä perin harvinaista. Hänen mukaansa kansan sotilaallisen nerouden yleistaso määräytyy sen yleisen henkisen kehitysasteen mukaan.Primitiivisillä soturikansoilla Clausewitz tarkoittaa historiallisia soturikansoja, kuten Tšingis-kaanin ajan mongoleita, joiden mahti perustui lähinnä sotavoimaan kulttuurin kustannuksella. Heistä Clausewitz erottaa "korkeampia henkisiä kykyjä omanneet" roomalaiset ja ranskalaiset.(Clausewitz: Sodankäynnistä s. 31) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sotilastehtävät
Hylsyavain

thumb|Hylsyavain ja erikokoisia hylsyjä. Hylsyavain on työkalu, jolla kiristetään tai avataan pultteja ja muttereita käyttäen irrotettavia ja vaihdettavia millimetri- tai tuumamittaisia hylsyjä. Hylsyavain koostuu hylsystä, mahdollisesta jatkovarresta sekä vääntimestä, jotka yleensä ovat irrotettavissa toisistaan ja joista voidaan koota erilaisia yhdistelmiä. ==Historia== Hylsyavaimen kehitti ja patentoi yhdysvaltalainen J.J. Richardson. Työkalu patentoitiin 18. kesäkuuta 1863 ja työkalun kuva julkaistiin sivulla 248 16. huhtikuuta 1864 Scientific American lehdessä. , U.S. patent 38914 information Scientific American. / New Series, Volume 10, Issue 16 pp. 241-256 luettu=1.2.2010 Hylsyavaimesta on edelleen kehitetty momenttiavain. ==Hylsyavaimen osat== ===Hylsy=== Hylsy on putkimainen kappale, jonka toinen pää on sisäpuolelta muotoiltu pultin tai mutterin kantaa vastaavaksi, yleensä 6- tai 12-kulmaiseksi. Toisessa päässä on vääntiö, neliömäinen syvennys, johon jatkovarsi tai väännin kiinnittyy. Hylsyavaimissa on käytössä useita erikokoisia vääntiöitä: 1″, 3/4″, 1/2″, 3/8″, 1/4″. Erikokoisia vääntiöitä voidaan liittää toisiinsa sovittimilla. ===Jatkovarsi=== Hylsyn ja vääntimen väliin voidaan lisätä yksi tai useampia jatkovarsia. Jatkovarren toisessa päässä on uros- ja toisessa päässä naaraspuolinen vääntiö. Jotkin jatkovarret ovat taipuisia tai niissä on nivel, jonka ansiosta hylsyn ja vääntimen ei tarvitse välttämättä olla aivan samassa linjassa keskenään. ===Väännin=== Väännin muodostaa kädensijan, josta hylsyavainta kierretään. Vääntimessä on urospuolinen vääntiö, johon hylsy tai jatkovarsi kiinnittyy. Esimerkkejä erilaisista vääntimistä: * räikkäväännin sisältää räikkämekanismin, joka mahdollistaa mutterin vääntämisen edestakaisella liikkeellä irrottamatta avaimen kantaa kohteesta tai käsien otetta vääntimestä. * T-väännin on T-kirjaimen muotoinen. Isommat T-vääntimet mahdollistavat vääntämisen kahden käden otteella. Poikkivarsi on silloin yleensä liikuteltava, joten T-vääntimeen saadaan tarvittaessa myös pitkä momenttivarsi. * polviväännin eli "veivi" mahdollistaa nopean pyörittämisen silloin, kun tilaa on riittävästi eikä voimaa tarvita paljoa. ==Lähteet== Luokka:Työkalut Luokka:Rakennustyökalut fr:Clé (outil)#Clé à cliquet
Kristiansund

Kristiansund (aikaisemmin Christianssund ja Fosna) on kunta ja kaupunki Länsi- Norjassa Møren ja Romsdalin läänissä. Kaupunki on rakennettu kolmelle saarelle, joiden yhteispinta-ala on 22 km². Vuonna 2008 Kristiansundiin liitettiin Frein kunta, mikä kasvatti pinta-alan 86 neliökilometriin. Nimi on peräisin Tanskan kuningas Kristian VI:lta, joka oli kuninkaana paikkakunnan saadessa kaupunkioikeudet () vuonna 1742. Sitä ennen paikkakunta tunnettiin nimellä Fosna, jota monet käyttivät aina 1900-luvulle saakka. Vuoden 2023 alussa Kristiansundissa oli 24 159 asukasta. == Historia == Paikalta on löydetty asutuksen jälkiä, jotka on ajoitettu vuoteen 6000 eaa. Ennen kaupunkioikeuksien saantia 1742 paikkakunta oli Trondheimin ja Bergenin alainen kauppapaikka ja luotsiasema () 1600-luvulla. Kapakalan tuotanto ja vienti olivat tuolloin pääelinkeinoina. Tutkimusmatkailun ja vientituotanon ansiosta kaupungista kasvoi merenkulkupaikka, jolla oli oma laivasto. Saksalaiset lentokoneet tuhosivat kaupungin 1940, minkä jälkeen kaupunki sai modernimman ja värikkäämmän yleisilmeen jälleenrakennuksen yhteydessä. Vuonna 1964 Gripin kunta ja Nordlandetin saari liittyivät kuntaan. Frein kunta liittyy Kristiansundiin 2008. == Elinkeinoelämä ja kulttuuri == Kalastus ja kalatuotteiden jalostus ovat perinteisesti olleet pääelinkeinoja. Valtaosa Norjan troolareista on rakennettu Kristiansundissa. Kaupunki on myös logistiikan ja kalastuslaivaston huollon keskus. Pohjanmeren öljykenttien huoltotoiminta on tärkeä elinkeino, joten Statoil, Shell ja Norsk Hydro pitävät toimipisteitään kaupungissa. Kristiansundin suomalainen ystävyyskaupunki on Kokkola. thumb|left|Matkustajavene Kirkelandetin laiturilla, mistä näkymä Kristiansundin keskustaan == Liikenneyhteydet == Kristiansundin lentoasema kaksi kilometriä kaupungin keskustasta on tärkeä solmukohta öljyteollisuudelle. Kaupungista on myös nopea laivayhteys Trondheimiin. Eurooppatie E-39 yhdistää kaupungin Moldeen etelässä ja Trondheimiin idässä. Eräs maailman vanhimmista yhtäjaksoisesti toimineista julkisista liikenneyhtiöistä, Sundbåtan, on kuljettanut ihmisiä salmen yli Kristiansundiin vuodesta 1876. Norjan lentoasemilla paikkakunnan nimi kirjoitetaan usein muotoon Kristiansund N erotukseksi Kristiansandin kaupungista (jonka perään puolestaan usein liitetään S-kirjain). ==Tunnettuja henkilöitä== * Wilhelm Frimann Koren Christie (1778–1849), Eidsvollin kansalliskokousedustaja * Alv Jakob Fostervoll (1932–2015), poliitikko * Kaare Fostervoll (1891–1981), poliitikko * Ole Gunnar Solskjær (s. 1973), jalkapalloilija ja valmentaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Leverage

Leverage on suomalainen power metal -yhtye. == Historia == Yhtye sai alkunsa, kun solisti Pekka Heino tapasi vuonna 2002 kitaristit Tuomas "Tuoppi" Heikkisen ja Torsti Spoofin. Yhdessä he alkoivat kehittää Tuomas Heikkisen alulle panemia kappaleita, ja ensimmäinen albumi Tides julkaistiin 2006. Seuraava albumi Blind Fire julkaistiin vuonna 2008. Tuomas Heikkinen on säveltänyt ja sanoittanut suurimman osan kappaleista yhtyeen kaikille levyillä. Vuonna 2009 basisti Pekka Lampinen jäi sivuun ja hänet korvasi Sami Norrbacka. Samana vuonna julkaistiin yhtyeen kolmas studioalbumi Circus Colossus. Ensimmäisten kolmen albumin aikaan yhtyeen musiikki oli progressiivista ja melodista raskasta rockia. Vuonna 2018 Leverage julkaisi pitkän tauon jälkeen singlen "Red Moon Over Sonora", jolla soitti uudistettu kokoonpano. Yhtyeen perustajajäsenet Torsti Spoof ja Pekka Heino olivat väistyneet sivuun ja uudeksi laulajaksi saatiin Kimmo Blom ja toiseksi kitaristiksi Mikko Salovaara. Vuonna 2022 yhtyeen laulaja Kimmo Blom menehtyi. Seuraavana vuonna hänen tilalleen tuli italialainen Paolo Ribaldini, joka oli ollut jo aikaisemmilla levyillä taustalaulajana. Leveragen vuonna 2019 julkaistulla Determinus -albumilla ja sitä seuranneella Above the Beyondilla yhtye on siirtynyt enemmän 1970-80-lukujen klassisemman rockin maailmaan. == Diskografia == === Albumit === * * * * * === Singlet ja EP:t === * * ”Red Moon Over Sonora” (2018) * ”The Devil’s Turn” (2018) === Musiikkivideot === * ”Mister Universe” (2008) * ”Wolf and the Moon” (2009) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Metalfromfinland haastattelu *Pekka Heino Melodicrock.comin haastattelussa Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Jyväskylän musiikki
Westendstraße 1

Westendstraße 1 (myös Westendtower tai Kronenhochhaus) on postmoderni pilvenpiirtäjä Frankfurt am Mainissa, Saksassa. Se on rakennettu vuosina 1987–1993 ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehditoimistot NHT + Partner GbR ja Kohn Pedersen Fox Associates. Pilvenpiirtäjä yltää 208 metrin korkeuteen ja siinä on 53 kerrosta. Rakennuksessa toimii saksalaisen pankkiyhtiön DZ Bankin pääkonttori. == Aiheesta muualla == * Pilvenpiirtäjän tiedot Emporis.com-sivustolla Luokka:Frankfurt am Mainin pilvenpiirtäjät
Rattikelkka

Rattikelkka on kulkuväline, jolla lasketaan mäkiä alas. Aikaisemmin rattikelkat valmistettiin teräksestä ja puusta. Ratti taivutti teräsjalaksia jolloin saatiin kelkka kääntymään. Vauhdin hiljentämistä varten oli käsijarru. Nykyisin rattikelkat valmistetaan teräsputkista ja muovista. Rattikelkassa on jalaksina sukset sekä lisäksi ohjaussuksi, joka on yhteydessä rattiin. Tämän avulla kelkkaa on helppo ohjata. Rattikelkat on varustettu jalkajarruilla sekä kääntöjousella, joka kääntää ja pysäyttää kelkan, jos ohjaaja putoaa kyydistä. Mäkien lasku rattikelkalla on suosittua erityisesti lasten keskuudessa. == Katso myös == *Pulkka Luokka:Leikkikalut Luokka:Kulkuneuvot
Sukatševin metsätyyppiluokitus

Sukatševin metsätyyppiluokitus on Luoteis-Venäjällä käytettävä metsätyyppiluokitus, joka perustuu metsätyyppien luokitteluun, ei aluskasvillisuuden, vaan puulajien perusteella. Pääkriteereinä ovat valtapuulajit ja kasvupaikan boniteettiluokka. Täydentävinä määritystekijöinä ovat maaston pinnanmuodostus, vesiolosuhteet sekä pohjakerroksen ja kenttäkerroksen tunnuskasvit. Metsätalouteen liittyvä metsänhoidollinen ohjeistus ei ole Venäjän federaatiossa suoraa seurausta tieteellisestä metsätyyppiluokituksesta, vaan metsätalouden ohjeistus tapahtuu puulajin ja puuston iän perusteella. Suomessa määrityksen perustana on nopeammin kenttäkerroksen perusteella havaittava metsätyyppioppi. ==Metsätyypit== ===Männiköt=== *käenkaalimännikkö *ruohomännikkö *puolukkamännikkö *mustikkamännikkö *jäkälämännikkö *karhunsammalmännikkö *suopursumännikkö *rahkamännikkö ===Kuusikot=== *käenkaalikuusikko *puolukkakuusikko *mustikkakuusikko *rotkokuusikko *ruohosuosammalkuusikko *suosammalkuusikko *sarasuosammalkuusikko Luokka:Metsätyyppioppi
Horten

Horten (vuosina 1988–2002 nimellä Borre) on Norjan rannikkokaupunki ja samanniminen kunta Vestfoldin läänissä Oslonvuonon länsirannalla. Kunnan rajanaapureita ovat Holmestrand ja Tønsberg. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 27 682 asukasta. == Historia == Horten–Moss-lauttayhteys on toiminut vuodesta 1582 saakka Oslonvuonon ylitse. Paikkakunnalle perustettiin vuonna 1818 Karljohansvernin laivastotukikohta ja vuonna 1849 merivoimien päätelakka, joka myöhemmin kehittyi Norjan merivoimien päämajaksi ja merisotakouluksi 1950-luvulle saakka. Paikkakunnalla toimi myös Norjan ensimmäinen lentokonetehdas 1950-luvulle asti. Hortenista tuli luotsiasema () vuonna 1858 ja se sai kaupunkistatuksen 1907. Vuonna 1988 Hortenin ja Borren kunnat liitettiin yhteen ja kunnan nimenä oli Borre vuoteen 2002 saakka, jolloin nimeksi palautettiin kansanäänestyksen perusteella Horten. == Elinkeinoelämä == Horten on ollut merkittävä elektroniikkateollisuuden keskus, joka on tuottanut viime vuosina jopa 25 % Norjan elektroniikkateollisuuden arvosta. Kaupungissa on myös muuta pienteollisuutta, esimerkiksi puutavarateollisuutta ja valimoja. Kaupungissa toimii myös laivaston upseerioppilaitos. Kaakkois- Norjan yliopistolla on kampus Hortenissa. == Liikenne== Tie numero 19 menee autolauttayhteytenä Oslonvuonon ylitse Mossiin, yhdistäen Eurooppatie E18:n Vestfoldista E6:een Østfoldissa. Lauttoja lähtee 20–30 minuutin välein, pitäen yötaukoa kello 24.00–6.00. Vuonon ylitys kestää noin puoli tuntia. == Media == Sanomalehti Gjengangeren ilmestyy neljästi viikossa. ==Kuvia== Norwegian Naval Museum Horten.jpg|Norjan laivastomuseo sijaitsee Hortenissa. MF Bastoe 1 in Horten, Norway 2006.jpg|MF Bastoe Hortenin laiturissa lähdössä Mossiin. Horten kirke (136083321).jpg|Hortenin kirkko == Tunnettuja henkilöitä == * Adelén (s. 1996), laulaja * Girl in Red (s. 1999), muusikko * Francis Hagerup (1853–1921), pääministeri * Kristin Halvorsen (1960–), poliitikko * Nils Hønsvald (1899–1971), toimittaja ja poliitikko * Grethe Kausland (1947–2007), näyttelijä ja laulaja * Haakon Pedersen (1959–2023), laulaja * Martin Rønne (1861–1932), purjehtija ja naparetkeilijä * Arne Skaug (1906–1974), taloustieteilijä ja poliitikko * Harald Strøm (1897–1977), pikaluistelija ja jalkapalloilija * Rolv Wesenlund (1936–2013), näyttelijä == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Horten-Moss-lauttayhteyden aikataulut *
Moss

Moss on Norjan kunta ja sen samanniminen keskustaajamakaupunki Østfoldin läänissä Oslonvuonon itärannalla. Se rajoittuu pohjoisessa Vestbyn, idässä Vålerin ja etelässä Råden kuntiin. Ryggen kunta liittyi Mossiin vuonna 2020. Vuoden 2023 alussa Mossissa oli 51 240 asukasta. == Historia == Kaupungin nimi on lähtöisin muinaisnorjan sanasta Mors, joka on ollut alun perin kaupungin läpi menevän Moss-joen () nimenä. Kaupunki on kasvanut jo keskiajalta lähtien, koska se on ollut luonteva liikenteen solmukohta keskellä Oslonvuonoa. Kaupungissa oleva Mossinputous on jo varhain tarjonnut vesivoimaa myllyille ja sahalaitoksille. Tanska-Norjan valtakunnan päätie meni Mossin läpi yhdistäen Kristianian ja Kööpenhaminan kaupungit. Jo vuonna 1584 perustettiin vakituinen lauttayhteys Oslonvuonon ylitse Horteniin. Rautatieyhteydet tulivat 1879. Kaupungin jo 1500-luvulla perustettu käsityöläisperinne oli sysäyksenä voimakkaaseen teollisuuden kasvuun 1800–1900-lukujen vaihteessa. Kaupunkioikeudet Moss sai vuonna 1720. Jeløyn kunta liitettiin Mossiin 1943. Vuonna 1814 Mossissa solmittiin Ruotsin-Norjan sodan päättänyt sopimus (). == Liikenne == Moss on tärkeä satamakaupunki, josta kulkee laivoja koko Norjan rannikolle, Britteinsaarille, Islantiin ja Manner-Eurooppaan. Autolauttayhteys Horteniin yhdistää Eurooppatie E-6:n Østfoldista E-18:een Vestfoldissa (tie numero 19). Lauttoja lähtee 20–30 minuutin välein, pitäen yötaukoa kello 24.00–06.00. Vuonon ylitys kestää noin puoli tuntia. Rautatieyhteydet yhdistävät kaupungin Osloon ja Etelä-Ruotsin kautta nyttemmin koko Euroopan rautatieverkkoon. == Media == Paikallislehti Moss Avis ilmestyy kolmesti viikossa. == Kuvia == Moss waterfalls 111105.jpg|Mossinputous, Mossefossen Moss komm.svg|Mossin vaakuna 1954–2019 Moss station 01.JPG|Mossin rautatieasema Østfoldin radan varrella == Tunnettuja henkilöitä == * Gregers Gram (1846–1929), juristi ja poliitikko * Jon Michelet (1944–2018), kirjailija ja toimittaja * Johan Scharffenberg (1869–1965), psykiatri == Muuta == Mossin ystävyyskaupunki Suomessa on Nokia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bastø-lauttojen kotisivut, mm. Horten-Moss yhteydet aikatauluineen *
Dramaturgi

Dramaturgi on teatterialan ammattinimike, jolla on eri maissa eri merkityksiä. Suomessa dramaturgilla tarkoitetaan useimmiten henkilöä, joka järjestää materiaalin teatteriesitykseksi eli tekee esityksen dramaturgian. Monesti tämä tarkoittaa valmiin materiaalin, esimerkiksi romaanin, sovittamista teatteriesitykseksi eli dramatisointia. Angloamerikkalaisessa maailmassa dramaturgilla tarkoitetaan yleensä teatterin kirjallista asiantuntijaa, ohjelmiston suunnittelijaa tai tutkijaa, joka toimii ohjaajan tai käsikirjoittajan apuna. Sielläkin dramaturgit tosin ovat myös useimmiten itse näytelmäkirjailijoita. Isossa-Britanniassa tällä ammatilla on pitkät perinteet, mutta Yhdysvalloissa se on yleistynyt vasta viime vuosina. Suomessa dramaturgeja koulutetaan Teatterikorkeakoulussa, joskin dramaturgian koulutusohjelma ei kouluta pelkästään dramaturgin, vaan myös näytelmäkirjailijan ja draaman kääntäjän tehtäviin. Esimerkiksi Outi Nyytäjä, Juha-Pekka Hotinen ja Laura Ruohonen ovat tunnettuja suomalaisia dramaturgeja. Monesti dramaturgeiksi koulutetut saattavat toimia myös ohjaajan tehtävissä; yksi Suomen tunnetuimmista nykyohjaajista, Kristian Smeds, opiskeli hänkin Teatterikorkeakoulussa juuri dramaturgiaa. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * * * * *
Timo Humaloja

Timo Sakari Humaloja (7. toukokuuta 1947 Helsinki – 6. lokakuuta 2024)Kuka kukin on 2007, Otava 2006 oli näytelmäelokuvien ja dokumenttien ohjaaja sekä kuunnelmien tekijä, joka teki pitkän uran elokuva-alalla. Vuonna 1979 hän sai yhtenä työryhmän jäsenenä Suomen arvostelijain liiton jakaman Kritiikin Kannukset -palkinnon kuunnelmasarjasta Eurooppalainen Odysseia. Vuonna 1985 Humaloja sai Jussi-palkinnon parhaasta ohjauksesta televisioelokuvissa 8. päivä ja Yksinpuhelu. Humaloja työskenteli ohjaajana Radioteatterissa 1976–1981 ja samaan aikaan käsikirjoittajana ja ohjaajana Televisioteatterissa 1976–1985. Hän toimi käsikirjoittajana elokuvassa Pedon merkki (1981) yhdessä ohjaaja Jaakko Pakkasvirran ja Arvo Salon kanssa, sekä yhtenä viidestä käsikirjoittajasta Mikko Niskasen elokuvassa Mona ja palavan rakkauden aika (1983). Vuonna 1986 Humaloja toi ensi-iltaan ensimmäisen itse ohjaamansa pitkän teatterielokuvansa Valkoinen kääpiö, johon hän laati myös käsikirjoituksen Bo Carpelanin romaanin pohjalta. Sen tuotti Humalojan vuonna 1984 perustama Panfilmi Humaloja-Innanen Oy, jonka puitteissa hän on tehnyt paljon lyhytelokuvia ja tv-elokuvia. Toisen pitkän teatterielokuvansa Humaloja pääsi tekemään Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvoja Petri Jokirannan vuonna 1998 käynnistämässä projektissa, jossa neljä tunnettua käsikirjoittajaa sai kirjoittaa vapaavalintaisesta aiheesta ja valita ohjaajan tekstilleen. Outi Nyytäjältä tilatusta tarinasta syntyi Humalojan ohjaamana pitkä näytelmäelokuva Laina-aika (2000). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Paul Karrer

Paul Karrer (21. huhtikuuta 1889 Moskova – 18. kesäkuuta 1971 Zürich) oli sveitsiläinen orgaaninen kemisti, joka tunnetaan parhaiten hänen vitamiineja koskevista töistään. Hän ja Walter Haworth saivat vuonna 1937 Nobelin kemianpalkinnon. Karrer syntyi Moskovassa ja hänen isänsä Paul Karrer ja äitinsä Julie Lerch olivat Sveitsin kansalaisia. Vuonna 1892 Karrerin perhe muutti takaisin Sveitsiin. Ensin Paul Karrer opiskeli Aaraussa, ja hän valmistui 1908. Hän opiskeli kemiaa Zürichin yliopistossa Alfred Wernerin johdolla. Valmistuttuaan filosofian tohtoriksi hän työskenteli assistenttina kemian laitoksella. Sittemmin hän työskenteli Frankfurt am Mainissa kemistinä. Vuonna 1919 hänestä tuli kemian professori sekä kemian laitoksen johtaja. Karrerin varhaiset tutkimukset käsittelivät metallikompleksiyhdisteitä, mutta hänen tärkeimpien tutkimustensa kohteina olivat kasvien pigmentit erityisesti keltaiset karotenoidit. Hän selvitti niiden kemiallisia rakenteita ja osoitti, että jotkut niistä olivat muodostuneet A-vitamiini -runkoon. Karrerin työt loivat perustan beetakaroteenin, tärkeän A-vitamiinin esiasteen, oikean kemiallisen rakenteen selvittämiselle. Se oli ensimmäinen kerta, jolloin vitamiinin tai sen esiasteen rakenne selvitettiin. Myöhemmin Karrer sai selville C-vitamiinin rakenteen sekä laajensi tutkimuksiaan B2-vitamiiniin sekä E-vitamiiniin. Karrerin tärkeä panos flaviinien tutkimukselle johti laktoflaviinin, joka on osa B2-vitamiinikompleksia, tunnistamiseen. Karrer julkaisi lukuisia tutkimuksiaan ja ansaitsi useita kunnianosoituksia ja palkintoja. Karrer meni naimisiin Helena Froelichin kanssa vuonna 1914. He saivat kaksi poikaa. == Aiheesta muualla == *Karrerin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Sveitsiläiset kemistit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Sivettikissat

Sivettikissat (Viverrinae) on sivettieläinten alaheimo. Sivettikissat eivät siis nimestään huolimatta ole kissaeläimiä. Niihin luetaan viisi sukua. Sivettikissoja esiintyy laajalti Afrikassa (ei Madagaskarilla) sekä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Etelä-Euroopassa elää yksi laji, genetti. Afrikansivettikissa (Civettictis civetta) on noin 70 cm pitkä, johon tulee lisäksi 25 cm häntä. Sen turkki on väriltään harmaa ja siinä on tummanruskeita täpliä. Se tuoksuu myskiltä. Afrikkalaisen sivettikissan hieman suurempi sukulainen intiansivettikissa (Viverra zibetha) elää Etelä- ja Itä-Aasiassa. Etelä-Intiassa elää malabarinisosivettikissa (Viverra civettina), joka on äärimmäisen uhanalainen. Sivettikissat ovat saaneet nimensä niiden anaalirauhasista erittyvästä sivetistä. ==Lähteet== Luokka:Sivettieläimet
Danil Burkenja

Danil Burkenja (, s. 20. heinäkuuta 1978) on venäläinen yleisurheilija, jonka päälaji on kolmiloikka. Burkenja aloitti uransa pituushyppääjänä. Hän kilpaili lajissa Sydneyn olympialaisissa 2000, mutta karsiutui tuloksella 779. Seuraavana vuonna hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa. Münchenin EM-kisoissa 2002 hän hyppäsi viidenneksi tuloksella 790. Seuraavan vuoden Pariisin MM- kisoissa hän karsiutui. Burkenja vaihtoi päälajikseen vuonna 2004 kolmiloikan. Hän sijoittui samana vuonna seitsemänneksi Budapestin sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 16,62, toiseksi Euroopan cupissa loikittuaan 17,28 ja voitti olympiapronssia Ateenan olympialaisissa tuloksella 17,48. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen. Seuraavana vuonna Burkenja loikki Euroopan cupissa toiseksi, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa. Vuonna 2006 hän sijoittui Göteborgin EM-kisoissa kuudenneksi ja yleisurheilun maailmancupissa viidenneksi. Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui loppukilpailusta. Valencian MM- hallikilpailuissa 2008 hän sijoittui kahdeksanneksi. Ulkoratojen Venäjän- mestaruuden Burkenja on voittanut pituushypyssä vuosina 2000–2001 ja kolmiloikassa vuosina 2004, 2006, 2008. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Pituushyppy: 831 cm (2001) * Kolmiloikka: 17,68 m (2004) ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset kolmiloikkaajat Luokka:Venäläiset pituushyppääjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marvin Zindler

Marvin Harold Zindler (10. elokuuta 1921 – 29. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen televisioreportteri, joka teki vuosina 1973–2007 töitä KTRK- TV:lle Houstonissa, Teksasissa. Hänestä tuli tutkivalla journalismillaan yksi kaupungin tunnetuimmista mediapersoonallisuuksista. Zindler keskittyi kuluttajia lähellä olleisiin asioihin. Zindler kävi Pershing Middle Schoolin ja Lamar High Schoolin Houstonissa. Hän jatkoi opintojaan John Tarleton Agricultural Collegessa Stephenvillessä. Hän liittyi vuonna 1941 Yhdysvaltain merijalkaväkeen, mutta sai sittemmin vapautuksen palvelusta. Hän aloitti pitkäaikaisen uransa tiedotusvälineiden parissa vuonna 1943. Zindler oli vapaamuurari. Hänellä todettiin vuonna 1994 eturauhassyöpä, josta hän toipui. Myöhemmin hän kuitenkin sairastui haimasyöpään, joka aiheutti hänen kuolemansa 85 vuoden iässä heinäkuussa 2007. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Michel Serrault

Michel Serrault (24. tammikuuta 1928 – 29. heinäkuuta 2007) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi yli sadassa elokuvassa, joista tunnetuimpia on Hullujen häkki (La Cage aux Folles) vuodelta 1978. Serrault näytteli myös teatterissa. Hän sai parhaan miesnäyttelijän César-palkinnon vuosina 1979, 1982 ja 1996. Hän jatkoi uraansa näyttelijänä 2000-luvulle saakka. == Yksityiselämä == Serraultilla oli vaimonsa Nitan kanssa lapset Nathalie ja Caroline; Nathaliesta tuli toimittaja, mutta Caroline kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1977. Serrault kuoli pitkällisen sairauden jälkeen kotonaan Normandiassa heinäkuussa 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Pagan’s Mind

Pagan's Mind on norjalainen metalliyhtye. Se perustettiin Skienissä, Telemarkissa vuonna 2000, ja tähän mennessä yhtyeeltä on julkaistu neljä studioalbumia. Niistä kolmas, Enigmatic : Calling (2005) nousi heti Norjan albumilistan 15. sijalle. == Jäsenet == * Nils K. Rue – laulu * Jørn Viggo Lofstad – kitara * Steinar Krokmo – basso * Ronny Tegner – koskettimet * Stian Kristoffersen – rummut === Aiemmat jäsenet === * Entinen kitaristi Thorstein Aaby (3. huhtikuuta 1971 – 24. heinäkuuta 2007) kuului kokoonpanoon alusta saakka ja oli mukana sen kahdella ensimmäisellä studioalbumilla. Hän lähti yhtyeestä ja kuoli sittemmin pitkälliseen sairauteen heinäkuussa 2007. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * === DVD:t === * * == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Norjalaiset metalliyhtyeet
Same as It Ever Was

Same as It Ever Was on House of Painin toinen albumi, ja se julkaistiin 28. heinäkuuta 1994. Singleinä julkaistiin On Point, Who's The Man ja Word Is Bond. ==Kappalelista== # Back from the Dead – 3:32 # I'm a Swing It – 3:43 # All That – 1:26 # On Point – 3:48 # Runnin' Up on Ya – 3:17 # Over There Shit – 3:33 # Word Is Bond – 3:02 # Keep It Coming – 3:43 # Interlude – 0:48 # Same as it Ever Was – 3:17 # It Ain't a Crime – 3:27 # Where I'm From – 4:01 # Still Got a Lotta Love – 2:53 # Who's the Man – 4:03 # On Point (Letal Dose Remix) – 3:33 Luokka:House of Painin albumit Luokka:Vuoden 1994 albumit
Karppikalat

Karppikalat (Cypriniformes) on suuri ja monimuotoinen, lähinnä makeissa vesissä elävien viuhkaeväisten kalojen lahko. Karppikaloja tunnetaan eri lähteiden mukaan 4 556–4 776 lajia,Fricke, R., Eschmeyer, W. N. & Fong, J. D. 2022 Species by family/submamily in Eschmeyer's Catalog of Fishes California Academy of Sciences (11.10.2022) ja lahko on suurin kaikista selkärankaisten lahkoista. Karppikaloja esiintyy Euroopan, Aasian, Afrikan ja Pohjois-Amerikan järvissä, joissa ja vähäsuolaisissa murtovesissä ja ne ovat luonteenomaisimpia näiden alueiden sisävesikaloista. Runsaslajisin karppikalojen heimo on karppien heimo (Cyprinidae), johon kuuluu 1 686 lajia. Karppikalojen alkukotina pidetään Etelä-Aasiaa, jossa edelleen valtaosa lajeista elää. Sieltä ne ovat levinneet ympäri maailmaa lukuun ottamatta Australiaa ja Etelä- Amerikkaa. Karppikalojen leuat ovat hampaattomat. Sen sijaan niillä on nieluhampaat, jotka jauhavat ruoan nielun katossa olevaa sarveisaineista levyä vasten. Karppikalojen ruumis on sukkulamainen, yleensä sivuilta hieman litistynyt, ja suu sijaitsee kuonon kärjessä. Tästä yleisestä ruumiinrakenteesta on poikkeuksiakin. Koko on yhtä vaihteleva kuin ulkomuotokin. Suurin karppikala jättibarbi (Catlocarpio siamensis) kasvaa jopa kolmemetriseksi ja pienin, eräs eteläaasialainen laji, vain 12-millimetriseksi. Suomen karppikalalajeja ovat muiden muassa särki, säyne, salakka, lahna, ruutana, sorva ja kivennuoliainen. == Luokittelu == Karppikalojen luokittelu on muuttunut viime aikaisten molekyylifylogeneettisten tutkimusten tuloksena. Useat ennen alaheimoina pidetyt ryhmät katsotaan nykyään erillisiksi heimoiksi, eivätkä aiemmissa teoksissa (ml. wikipediassa) käytetyt heimonimet aina vastaa nykyisiä rajauksia. FishBase-tietokannan mukaan karppikalojen 23 heimoa ovat (2022): * Alalahko Gyrinocheiloidei – Levänuoliaiskalat **Gyrinocheilidae – Levänuoliaiset * Alalahko Catostomoidei – Imukarppikalat **Catostomidae – Imukarpit * Alalahko Cobitoidei – Nuoliaiskalat **Balitoridae – Imunuoliaiset **Barbuccidae – Liukujanuoliaiset **Botiidae – Loistonuoliaiset **Cobitidae – Piikkinuoliaiset **Ellopostomatidae – Nuijanuoliaiset **Gastromyzontidae – Lattaevät **Nemacheilidae – Kivennuoliaiset **Serpenticobitidae – Kuononuoliaiset **Vaillantellidae – Nauhanuoliaiset * Alalahko Cyprinoidei – Särkikalat **Acheilognathidae – Katkerokalat **Cyprinidae – Karpit **Danionidae – Seeprakalat **Gobionidae – Töröt **Leptobarbidae – Soukkabarbit **Leuciscidae – Särjet **Paedocyprididae – Toukkabarbit **Psilorhynchidae – Koskibarbit **Sundadanionidae – Sundanrasborat **Tanichthyidae – Kardinaalikalat **Tincidae – Suutarit **Xenocyprididae – Aasiankarpit == Lähteet == * * === Viitteet === * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Spike Milligan

Terence Alan Patrick Seán ”Spike” Milligan (16. huhtikuuta 1918 Ahmednagar, Brittiläinen Intia – 27. helmikuuta 2002 East Sussex, Englanti) oli irlantilainen koomikko, kirjailija, näyttelijä, muusikko ja runoilija. Parhaiten hänet muistetaan BBC Home Servicen humoristisesta radio-ohjelmasta The Goon Show, jossa hän esiintyi vuosina 1951–1960 Peter Sellersin ja Harry Secomben kanssa. Ryhmään kuului vuoteen 1953 asti myös Michael Bentine. Milliganilla oli suuri vaikutus myöhempään brittiläiseen komediaan ja kulttuuriin, kuten Monty Pythoniin. ==Ura== Milligan aloitti radiossa 1940-luvun lopulla. Hän kirjoitti radioon The Goon Show’n kaltaisia sketsisarjoja. Usein radiokuunnelmat olivat varsin musiikkipitoisia ja niistä paistoi läpi Milliganin musiikkiharrastukset. The Goon Show’ssa hän toimi Sellersin ja Secomben kanssa sen perustamisesta lähtien. Radiouransa Milligan lopetti vasta vuonna 1987, joten hän teki radiotöitä lähes 40 vuotta. Vuonna 2004 tehdyssä Peter Sellersin elämäkertaelokuvassa The Life and Death of Peter Sellers Milligania näytteli Edward Tudor-Pole. Milliganin ja The Goon Show'n ihailijoihin kuuluivat muun muassa Monty Pythonin jäsenet ja John Lennon. Milligan teki televisiolle 1960-luvun lopulta aina 1980-luvun alkuun sketsisarjaa nimeltä Q..., jonka ensimmäinen tuotantokausi (Q5) antoi vaikutteita hieman myöhemmin alkaneen Monty Pythonin lentävän sirkuksen vapaamuotoiseen ja tajunnanvirtatekniikkaa hyödyntäneeseen rakenteeseen.Chapman et al., s. 191, 194 Milligan kirjoitti jo lapsena runoja, ja myöhemmin hän julkaisi säännöllisesti runollisia äänilevyjä. Hän kirjoitti usein Sellersin ja Secomben kanssa parodioita The Beatlesin kappaleista. Milligan osasi soittaa ainakin saksofonia, pianoa, trumpettia ja kitaraa. == Yksityiselämä == Milligan oli naimisissa kolmesti. Ensimmäisestä avioliitosta June Marlow’n kanssa Milligan sai kolme lasta ja toisesta avioliitosta Patricia Milliganin kanssa yhden. Avioliittojen ulkopuoliset suhteet mukaan luettuna Milliganilla oli kuusi lasta. Hän kärsi toistuvista vaikeista masennuskausista huolimatta menestyksekkäästä urastaan koomikkona. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Irlantilaiset muusikot Luokka:Radiokoomikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet