EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uudistalo

Uudistalo eli uudistila on entisaikoina Suomessa ja Ruotsissa käytössä ollut nimitys, joka tarkoittaa asumattomalle paikalle perustettua maanviljelyyn käytettävää maatilaa eli uudisasutusta.Nykysuomen sanakirja, WSOY 1951–1961, hakusana uudistila. Nimityksiä käytetään tavallisesti toistensa synonyymeinä, mutta jotkin lähteetEsimerkiksi Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, kertoo että uudistalo = liikamaalle perustettu kruununluontoinen talo ja uudistila = raivaamaton ja rakentamaton maanviljelystila eli niin sanottu kylmä tila. tekevät eron uudistalon ja uudistilan välillä. Nykysuomen sanakirja määrittelee lakikielen käyttämän uudistila-sanan merkitsevän maanviljelyyn käytettävää kruununtilaa, joka raivaustyön kestäessä oli osaksi tai kokonaan verosta vapaa. Uudistalon omistajasta käytettiin nimityksiä uudistalokas tai uudistalollinen.Nykysuomen sanakirja, hakusana uudistalokas. Uudistalo oli alkuaan mahdollista perustaa kylän yhteismaalle kaikkien kylän osakkaiden suostumuksella. Yksityismaalla perustaminen riippui ainoastaan maanomistajasta. Vuonna 1770 annetun asetuksen mukaan uudistalon sai perustaa kylän jakamattomalle maalle, vaikka jokin osakas vastusti sitä. Ruotsin kaikkien uudistalojen verottaminen aloitettiin 1775 ja uusien perustamiseen vaadittiin maaherran lupa. Tilan lopullisen muodostamisen suoritti maanmittari, kun viljelysmaat oli raivattu, rakennukset saatu valmiiksi ja annettu verovapausaika kulunut loppuun. Seuraavaksi suoritettiin tilan verollepano, joka samalla ratkaisi tilalle annettavien tilusten lopullisen laajuuden.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana uudistalo. Isonjaon yhteydessä kylän liikamaalle perustettiin usein uudistaloja. Se perustui yksityiskohtaisiin suunnitelmiin, jotka maaherra vahvisti. Vaikka uudistalojen perustaminen oli säänneltyä toimintaa, tapahtui käytännössä kuitenkin usein niin, että uudisasukkaat asettuivat omin lupinensa erämaihin asumaan. Tällaisten tilojen verollepanosta säädettiin eri metsälaeissa. Uudistalojen perustaminen Suomessa loppui vuonna 1922, kun asutustoiminta valtion maillakin järjestettiin uudelleen. Uudistukset liittyivät muuhun asutuslainsäädäntöön. Uudistila-nimitystä käytettiin erityisesti maanhankintalain mukaisista tiloista eli niin sanotuista kylmistä tiloista. Ne olivat tiloja, joilla ei ollut kunnollisissa rakennuksia ja joiden viljeltäväksi tarkoitetusta maa-alasta oli ennakkoon raivattu enintään 10 prosenttia.Uusi tietosanakirja, hakusanat uudistalo ja kylmä tila. Väliaikainen uudistila oli tietyin ehdoin suurelle erottamattomalle yhteismaalle perustettu maatila, jolla oli väliaikainen manttaali. Tällaisia tiloja perustettiin Pohjois-Suomeen useita. Väliaikaisia uudistiloja koskevat määräykset sisältyivät kuninkaalliseen kirjeeseen 7. marraskuuta 1787 ja maanmittausohjesääntöön 15. toukokuuta 1848.Iso tietosanakirja, Otava 1931–1939, hakusana uudistalo. ==Lähteet== Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Werner Walldén

Werner Walldén (s. 1. tammikuuta 1906 Sortavala − 6. maaliskuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kenttäratsastaja. Hän osallistui vuonna 1936 Berliinin olympialaisten kenttäratsastukseen hevosella Ennätys (joidenkin lähteiden mukaan hevosen nimi oli Bacchus), mutta joutui keskeyttämään tai tuli hylätyksi kilpailun kestävyyskokeessa. Walldén aloitti kilpailemisen vuonna 1933 ja kilpaili pääasiassa Suomessa syntyneellä oriilla Bacchus. Hänen kuului muun muassa Suomen kenttäratsastusjoukkueeseen, joka voitti joukkuehopeaa Helsingissä Laakson ratsastuskentällä 1937 järjestetyissä Pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa. Hän osallistui joka toinen vuosi järjestettyihin Pohjoismaiden mestaruuskilpailuihin myös vuosina 1935 ja 1939; vuonna 1935 Oslossa järjestetyissä kilpailuissa hän tuli Bacchuksella kenttäkilpailun kolmanneksi. Lisäksi hän osallistui Suomen joukkueessa Saksan Insterburgin (nykyisin Venäjää) kansainvälisiin kilpailuihin vuonna 1937. Kotimaassa hän muun muassa voitti kahdesti (vuosina 1934 ja 1938) upseerisarjan Mannerheim-kenttäkilpailussa, jonka Ratsuväkiprikaati järjesti vuosittain sotaväen mestaruuskilpailuna. Ratsastajainliitto myönsi Walldénille vuonna 1934 uusien sääntöjen mukaisen kultamerkin, jonka sai tuolloin muiden muassa myös Hans Olof von Essen. Hän osallistui Bacchuksella vielä välirauhan aikana lokakuussa 1940 järjestettyihin Ruskeasuon hallin avajaiskilpailuihin. Walldén oli sotilasarvoltaan everstiluutnantti. Hän suoritti asepalveluksensa Lappeenrannassa Hämeen ratsurykmentissä vuosina 1924–25 ja kävi Kadettikoulun vuosina 1926–28, minkä jälkeen hän palveli Hämeen ratsurykmentissä talvisotaan saakka ensin nuorempana upseerina ja myöhemmin 2. eskadroonan päällikkönä. Hän palveli talvisodan aikana kevyen osasto 7:n komentajana ja haavoittui Taipaleen puolustustaisteluissa. Jatkosodassa hän palveli pataljoonankomentajana jalkaväkirykmenteissä 48 ja 41, 11. prikaatin ja jalkaväkirykmentin 15 esikuntapäällikkönä sekä taisteluosasto Metson komentajana. Hänelle myönnettiin 2. luokan vapaudenristi miekoin ja 3. luokan vapaudenristit miekoin ja tammenlehvin. Sodan jälkeen Walldén toimi ulkoasiainministeriön sotilastoimiston apulaistoimistopäällikkönä ja asevelvollisuusasiain toimistopäällikkönä. Hän yleni everstiluutnantiksi vuonna 1952 ja erosi aktiivipalveluksesta vuonna 1955. Walldén toimi Hakkapeliittakillan puheenjohtajana 1951–1960 ja toimi aktiivisesti myös monissa ratsastusseuroissa. Hän edusti itse seuraa Helsingin Ratsastajat. Vuonna 1952 julkaistiin Walldénin kirjoittama persoonallinen hevos- ja ratsastusopas Ratsastuskirja, jonka hän oli kirjoittanut osin ennen sotaa ja osin sen jälkeen. Se oli pitkään ainut suomeksi kirjoitettu tai edes suomeksi julkaistu ratsastusopas. Tästä antikvariaattiharvinaisuudeksi käyneestä teoksesta otettiin uusintapainos vuonna 2001. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenttäratsastajat Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Salsola

Salsola voi tarkoittaa seuraavia: * otakilokit (Salsola), kasvisuku revonhäntäkasvien heimossa * Salsola, suomalainen sukunimi: ** Olavi Salsola (1933–1995), keskimatkojen juoksija
Kate Vincent

Kate Vincent on brittiläinen biologi, lintutieteilijä ja ympäristötieteilijä. Vincent on työskennellyt ympäristöasiantuntijana monissa hankkeissa, joissa tutkitaan luontokatoa eli biodiversiteetin vähenemistä, ja hiilinielujen voimistamista luontoon perustuvin menetelmin. Vincent väitteli filosofian tohtoriksi tammikuussa 2006 Leicesterin De Montfort Universityssä. Väitöksen aiheena oli Ison-Britannian varpuskannan jyrkkä taantuminen 1970-luvulta alkaen (Investigating the causes of the decline of the urban House Sparrow population in Britain). Väitöstyötä varten Vincent perusti yhdeksän kaupunki- ja esikaupunkiympäristössä sijaitsevaa tutkimusaluetta, ja asennutti 600 linnunpönttöä rakennusten seiniin. Kaikkien pönttöjen lähituntumassa oli kotipuutarhoja. Vertailualueena oli Oxfordin ympäristön maatiloilla sijaitseva pöntötysalue. Tutkimuksen kenttätyöt tehtiin vuosina 2001–2003. Vincent havaitsi, että esikaupunkimaisessa ympäristössä elävien varpusten poikastuotto oli 25 % alempi ja maaseutumaisemassa ympäristössä 18 % alempi kuin Oxfordin vertailualueella. Huonompi poikastuotto johtui poikasten nälkiintymisestä kesä-heinäkuun pesyeissä, yleensä 5–6 päivän ikäisinä, mikä johti pesäpoikasten suurempaan kuolevuuteen. Myös lentopoikaset olivat kevyempiä kuin vertailualueen lentopoikaset. Nälkiintyneiden poikasten ravinnossa oli enemmän siemeniä ja muurahaisia kuin vertailualueella, jossa pääravintona olivat hyönteiset ja niiden toukat. Vuonna 2003 pesimätulos oli muita vuosia parempi, koska puutarhoissa esiintyi tavallista enemmän kirvoja. Myös ilmansaasteiden typpidioksidimäärien havaittiin vaikuttavan lentopoikasten painonkehitykseen. Vincent päätteli, että todettu poikasten suurempi kuolevuus ja lentopoikasten huonompi kunto yhdessä selittivät varpuskannan taantumisen Isossa-Britanniassa. Hän haki julkaistuilla tuloksillaan The Independentin vuonna 2000 julistaman kilpailun 5 000 punnan palkintoa sille, joka selvittäisi varpuskannan romahtamisen syyt. Lehden käyttämä asiantuntijaraati ei ollut yksimielinen, ja palkinto jäi jakamattta == Lähteet == *Kate Vincentin kotisivu === Viitteet === Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Living lab

Living lab on tutkimuskonsepti. Se on käyttäjälähtöinen, avoin innovaatioekosysteemi, joka toimii usein aluetasolla (esim. kaupunki, taajama, alue), yhdistämällä samanaikaisesti tutkimuksen ja innovoinnin prosessien puitteissa julkisen ja yksityisen sektorin ihmiset. Konsepti perustuu systemaattiseen lähestymistapaan, jossa yhdistetään tutkimus-ja innovaatioprosesseja. Viime aikoina Web 2.0 rooli Living lab-hankkeissa on kasvanut, esim. käyttäjäyhteisöjä on saatu mukaan uusien tuotteiden kehitykseen, Myös Wikipedia, crowdsourcing ja joukkojen viisaus ovat esimerkkejä tavoista luoda uusia sisältöjä ja sovelluksia yhdessä. ==Aiheesta muualla== * Living Lab - sanasto Luokka:Suunnittelu ja innovaatio
Norjan ralli

Norjan ralli oli Norjassa järjestettävä lumirallikilpailu, joka järjestettiin vuosina 2006-2007 ja 2009. Kilpailu ajettiin Kongsvingerin ja Hamarin tienoilla. Vuonna 2006 kilpailu ei virallisesti kuulunut rallin MM-sarjaan. Ensimmäisen kilpailun voitti Henning Solberg. Vuonna 2007 ralli virallistettiin MM-kalenteriin ja kilpailun voitti Mikko Hirvonen. Samassa kilpailussa Marcus Grönholm varmisti Suomelle kaksoisvoiton. Vuoden 2009 ja toistaiseksi viimeisen kilpailun voitti Sébastien Loeb.http://www.ewrc- results.com/events.php?id=19 Sittemmin Norjan puolella on ajettu erikoiskokeita itänaapuri Ruotsin rallissa. ==Voittajat== Kausi Kuljettaja Kartanlukija Auto Raportti 2006 Henning Solberg Cato Menkerud Peugeot 307 WRC Raportti 2007 Mikko Hirvonen Jarmo Lehtinen Ford Focus RS WRC 06 Raportti 2008 Ei ajettu Ei ajettu Ei ajettu Ei ajettu Ei ajettu 2009 Sébastien Loeb Daniel Elena Citroën C4 WRC Raportti ==Lähteet== * Luokka:Kongsvinger Luokka:Hamar
Liinasolmiokolibri

Liinasolmiokolibri (Lophornis ornatus) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Se elää Etelä-Amerikan mantereen pohjoisosassa, Venezuelan itäosasta Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan sekä Brasilian pohjoisosissa. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1783.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Helmisolmiokolibri

Helmisolmiokolibri (Lophornis delattrei) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbian Andeille, sekä Perun itäosaan ja Bolivian pohjoisosaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Perun Moyobambasta vuonna 1839The Internet Bird Collection , ja nimesi lajin Adolphe Delattren kunniaksi. == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Korvasolmiokolibri

Korvasolmiokolibri (Lophornis gouldii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Brasilian pohjois- ja keskiosista (Parásta ja Maranhãosta Mato Grossoon ja Goiásiin) Itä-Bolivian Santa Cruziin. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin vuonna 1833The Internet Bird Collection , ja nimesi lajin John Gouldin kunniaksi. == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Loistosolmiokolibri

Loistosolmiokolibri (Lophornis magnificus) on Brasilian kotoperäinen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää maan keski- ja itäosia, Espírito Santosta etelään Santa Catarinaan, sekä länteen Goiásiin ja Mato Grossoon; se on tavattu myös Alagoasissa. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1817.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Tuliharjakolibri

Tuliharjakolibri (Lophornis stictolophus) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Venezuelan länsiosista läpi itäisen Kolumbian ja Ecuadorin Perun pohjoisosaan. Osbert Salvin ja Daniel Giraud Elliot kuvailivat lajin holotyypin vuonna 1873The Internet Bird Collection . == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Juhlasolmiokolibri

Juhlasolmiokolibri (Lophornis chalybeus) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Venezuelan kaakkoisosan, Kolumbian itäosan, Ecuadorin ja Perun itäosat, Bolivian keskiosat, sekä Brasilian luoteisosan ja kaakkoisosan Espírito Santon, Minas Geraisin ja Santa Catarinan. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1823The Internet Bird Collection . == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Hermh

Hermh on puolalainen sinfonisen black metalin yhtye, joka on perustettu vuonna 1993 Białystokissa, Puolassa. Kappaleiden sanoitukset liittyvät vampirismiin, pimeyteen ja mystiikkaan. ==Kokoonpano== Nykyiset jäsenet * Bart – laulu (1993–1998, 2003–) * Socaris – kitara, taustalaulu (2003–) * Marek "Maar" Przybyłowski – kitara (2008–) * Tomasz "Hal" Halicki – bassokitara, taustalaulu (2003–) * Konrad "Zuber" Zubrzycki – rummut (2007–) * Marek Papaj – kosketinsoitin (sessio, 2008–) Entiset jäsenet * Łukasz "Icanraz" Sarnacki – rummut (2003–2007) * Maciek Krasowski – rummut (1993–1994) * Marek "Mark Olo" Oleksicki – rummut (1995–1998) * Wojciech "Flumen" Kostrzewa – kosketinsoitin (2003–2008) * Anna "Annie" Turwoń – kosketinsoitin (sessio) * Marek "Mark" Kutnik – kosketinsoitin (1993–1998) * Bartłomiej Kosacki – kitara (1993–1994) * Krzysztof "Derph" Drabikowski – kitara (2003–2006) * Wojtek "Voit" Szuba – kitara (1993–1995) * Adam "Nergal" Darski – bassokitara, taustalaulu (sessio, 1995) * Krzysztof "Kriss" Oleksicki – kitara (1997–1998) * Krystian "MacKozer" Kozerawski – kitara (sessio, 2005) * Marcel – bassokitara (1997–1998) * Pieczara – bassokitara (sessio, 1993–1994) * Tom – kitara (1995–1998) * Justyna – laulu (sessio, 1995) ==Diskografia== Studioalbumit * * * * EP:t * * Kokoelma-albumit * Demot * * ==Videografia== * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Puolalaiset black metal -yhtyeet
Riikinkukkokolibri

Riikinkukkokolibri (Lophornis pavoninus) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Tepuin vuoristoalueen Venezuelan, Guyanan ja Pohjois-Brasilian rajaseuduilla. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Osbert Salvin ja Frederick DuCane Godman kuvailivat lajin holotyypin Guyanan Merumévuoristosta vuonna 1823The Internet Bird Collection . == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Echo (Hermhin albumi)

Echo on puolalaisen metalliyhtye Hermhin kokoelma-albumi, joka on koottu yhtyeen kahdesta demosta. Se on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Entrophy Records. ==Kappaleet== # # # # # # Digipack-bonus (2006) # * Years of Dying #Wolfish Flower ==Kokoonpano== * Nergal – laulu, basso * Bart – laulu, runot * Havoc – kosketinsoitin * Vojt – rytmikitara * Tom – soolokitara * Mark – rummut * Mark – kosketinsoitin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Hermhin albumit
Australian liittovaltion poliisi

Australian liittovaltion poliisi () on Australian keskusrikospoliisi. AFP perustettiin vuonna 1979 yhdistämällä kolme liittovaltion lainvalvontavirastoa. == Aiheesta muualla == * AFP:n kotisivut Liittovaltion poliisi Luokka:Poliisitoimi
Green Bay

Green Bay on Wisconsinin osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki Yhdysvalloissa. Kaupungissa oli 101 025 asukasta vuonna 2008. Kaupungista on kotoisin amerikkalaisen jalkapallon yksi NFL-liigan menestyneimmistä seuroista Green Bay Packers. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Wisconsinin kaupungit
Mustahaivenkolibri

Mustahaivenkolibri (Lophornis helenae) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon eteläosista Costa Rican itäosiin. Adolphe Delattre kuvaili lajin holotyypin Guatemalan Vera Pazista vuonna 1843.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Viherhaivenkolibri

Viherhaivenkolibri (Lophornis adorabilis) on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Rican keskiosista läntiseen Panamaan. Osbert Salvin kuvaili lajin holotyypin Panaman Chiriquín Bugabasta vuonna 1870.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Solmiokolibrit
Brasilian ralli

Brasilian ralli (Rallye do Brasil) on Brasiliassa järjestettävä rallitapahtuma, joka oli mukana rallin MM-sarjassa vuosina 1981 ja 1982. Rallia on järjestetty vuodesta 1979 vuoteen 1987, jonka kilpailut ovat olleet eri vuosina osana Etelä-Amerikan CODASUR- ja Brasilian-sarjaa. Brasiliassa on järjestetty vuodesta 1998 lähtien Rallye de Erechim -nimellä rallikilpailua, joka on nykyään osa CODASUR-sarjaa. == WRC-voittajat == Voittajat: Kausi Kuljettaja Kartanlukija Auto Raportti 1981 Ari Vatanen David Richards Ford Escort RS1800 Raportti 1982 Michèle Mouton Fabrizia Pons Audi Quattro Raportti == Lähteet ==
Puolan talous

Puolan talous on Euroopan unionin kuudenneksi suurin ja samalla Keski-Euroopan nopeimmin kasvava talous (vuosittainen kasvu 6,0 % ennen 2000-luvun lopun finanssikriisiä)."Tapping Into Polish Power". Forbes. Finanssikriisin aikana Puola oli ainut EU:n valtio, jonka bruttokansantuote ei lähtenyt laskuun, mikä tarkoittaa sitä että Puolan talouskasvu oli EU:n nopeinta vuonna 2009. Central Statistical Office of Polandin mukaan Puolan vuosittaiskasvu oli 3,8 % vuonna 2010, mikä on Euroopan kärkeä. Myös finanssikriisin jälkeen Puolan talous on kehittynyt hyvin. Vuosina 2014-2017 talouskasvu oli yli 3 %. Maan tulevia talouskehityksen haasteita ovat tie- ja rataverkoston puutteet, korkeasti koulutettujen nuorten maastamuutto sekä ikääntyvä väestö. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Observatory of Economic Complexity: Poland *
Viherhapsukolibri

Viherhapsukolibri (Discosura conversii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta ja Panamasta Kolumbian länsiosien kautta Länsi-Ecuadoriin. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Bogotásta vuonna 1846.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Hapsukolibrit
Kanadan ralli

Kanadan ralli (Critérium du Québec) oli Kanadassa järjestetty rallitapahtuma. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1973, ja se oli mukana rallin maailmanmestaruussarjassa vuosina 1977–1979. Ensimmäinen Kanadassa järjestetty rallin MM-sarjan tapahtuma oli vuonna 1974, jolloin Ontariossa järjestettiin Rally of the Rideau Lakes, jonka voitti Sandro Munari. Quebecissä järjestetyn MM-sarjan kilpailun voitti Timo Salonen vuonna 1977, vuonna 1978 kilpailun voitti Walter Röhrl ja vuonna 1979 Björn Waldegård. == Voittajat == Kausi Kuljettaja Kartanlukija Auto Raportti 1973 Walter Boyce Toyota Corolla Levin TE 27 Raportti 1974 Jean-Paul Pérusse Fiat 124 Abarth Rallye Raportti 1975 John Buffum Porsche 911 S Raportti 1976 Taisto Heinonen Renault 17 Gordini Raportti 1977 Timo Salonen Jaakko Markkula Fiat 131 Abarth Raportti 1978 Walter Röhrl Christian Geistdörfer Fiat 131 Abarth Raportti 1979 Björn Waldegård Hans Thorszelius Ford Escort RS1800 MkII Raportti Lähde:ewrc-results Lähde:ewrc-results Lähde:ewrc-results Lähde:ewrc-results Lähde:ewrc-results == Lähteet ==
Kultasepänliike J. A. Tarkiainen

Kultasepänliike J. A. Tarkiainen on helsinkiläinen kello- ja kulta-alan erikoisliike. == Historia == Kultasepänliike J. A. Tarkiaisen historia alkoi varsinaisesti 12. lokakuuta 1918, jolloin maistraatti antoi Juho Akseli Tarkiaiselle luvan harjoittaa kulta- ja kellosepänliikettä Viipurissa. Oman kultasepänliikkeen hän perusti siis kotikaupunkiinsa Viipuriin. Kun hänen henkilössään yhdistyivät sekä ammattinsa osaava kultaseppä ja yritteliäs liikemies, kohosi liike nopeasti vaatimattomasta alusta Viipurin yhdeksi huomattavimmaksi yritykseksi. Asiakaspiiriin kuuluivat niin Viipurin kuin ympäristönkin näkyvimmät teollisuus- ja liikeyritykset sekä tuohon aikaan merkittävät nuoriso ja urheiluseurat, puhumattakaan lukemattomista yksityishenkilöistä. Jo näinä vuosina muodosti antiikkihopea merkittävän osan liikkeen myyntivalikoimasta tavanomaisen kultasepäntuotteiden rinnalla. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Viipurista tuli vanhan venäläisen hopean osto- ja myyntipaikka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Tarkiaisen sivusto Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Kultasepänliikkeet
Viiripyrstökolibri

Viiripyrstökolibri (Discosura longicaudus), myös D. longicauda, on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Venezuelan eteläosista Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guayanaan sekä Brasilian pohjois- ja koillisosiin. Johann Friedrich Gmelin kuvailivat lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1788.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Hapsukolibrit
Kuparihapsukolibri

Kuparihapsukolibri (Discosura letitiae) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue käsittää Bolivian koillisosan alangot. Laji tunnetaan vain kahdesta vuonna 1852 saadusta näytteestä, ja sen status on epävarma. Jules Bourcier ja Étienne Mulsant kuvailivat lajin holotyypin Boliviasta vuonna 1852.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Hapsukolibrit
Taran

Taran on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1996. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Bart – laulu * Tom – kitara * Mark Olo – rummut * Mark – kosketinsoitin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1996 albumit Luokka:Vuoden 1996 esikoisalbumit Luokka:Hermhin albumit
Mustahapsukolibri

Mustahapsukolibri (Discosura langsdorffi) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian kaakkoisosista ja Venezuelan eteläosista Ecuadorin ja Perun itäosiin sekä Brasilian länsi- ja itäosiin. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Brasiliasta vuonna 1821.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Hapsukolibrit
Angeldemon

Angeldemon on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1997. ==Kappaleet== # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Bart – laulu * Kriss – kitara * Tom – kitara * Marcel – bassokitara * Mark – rummut * Mark – kosketinsoitin == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Hermhin albumit Luokka:Vuoden 1997 albumit
Jouhihapsukolibri

Jouhihapsukolibri (Discosura popelairii) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian itäosista Ecuadorin itäosiin ja Perun koillisosiin. Bernard du Bus de Gisignies kuvaili lajin holotyypin Perusta vuonna 1846.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Hapsukolibrit
Before the Eden – Awaiting the Fire

Before the Eden – Awaiting the Fire on puolalaisen sinfonista black metalia soittavan Hermh-yhtyeen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2004. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Bart – laulu * Socaris – kitarat * Derph – kitarat * Hal – bassokitara * Icanraz – rummut * Voit – kosketinsoitin == Aiheesta muualla == * Before the Eden – Awaiting the Fire Discogsissa * Luokka:Vuoden 2004 EP:t Luokka:Hermhin albumit
Eden’s Fire

__NOTOC__ Eden’s Fire on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Bart – laulu * Socaris – kitara * Hal – basso * Icanraz – rummut * Flumen – kosketinsoitin == Arvostelut == * Invisible Oranges: suopeaInvisible Oranges: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Hermhin albumit Luokka:Vuoden 2006 albumit
Josep Irla

Josep Irla i Bosch (24. lokakuuta 1874 – 19. syyskuuta 1958) oli katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian parlamentin puhemiehenä vuosina 1938-1940 ja Katalonian itsehallintoalueen aluejohtajana 1940–1954. Irla kuului Esquerra Republicana de Catalunya -puolueeseen. Luokka:Katalonian aluejohtajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
After the Fire – Ashes

After the Fire – Ashes on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Bart – laulu * Socaris – kitara * Hal – bassokitara * Flumen – kosketinsoitin * Zuber – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 EP:t Luokka:Hermhin albumit
Romanian liittyminen euroalueeseen

Romanialla ei toistaiseksi ole määriteltyä tavoitepäivämäärää euroalueeseen liittymiselle. Aiemmin Romanian hallitus suunnitteli euroalueeseen liittymistä vuodeksi 2014. Romanian leu ei ole vielä osa ERM II:ta, johon leu oli tarkoitus liittää vuosina 2011-2012. Maaliskuussa 2018 Romanian parlamentti äänesti mahdollisesta euroonliittymisestä vuodelle 2024"Romania's ruling party congress votes to join euro in 2024" Reuters. 10 maaliskuuta 2018. Myöhemmin mahdollista euroon liittymistä lykättiin vuosille 2027-2029Romania aims to adopt euro in 2027-2028 enter Schengen this yearRomania to postpone euro adoption target until 2029. Kun Romanian uusi leu (10 000 vanhaa leuta = 1 uusi leu) otettiin käyttöön vuonna 2005, uusilla leuseteleillä on samanlaiset mitat kuin euroseteleillä pankkiautomaattien mukauttamiseksi euroa varten, lukuun ottamatta 200 leun seteliä (ei vastaavanmittaista euroseteliä) ja 500 leun seteliä (200 euron setelin mitat). Vanhat leusetelit olivat hieman leveämpiä kuin uudet. Romanian eurokolikoita ei ole vielä suunniteltu. Ainakin toistaiseksi voimassa olevan Romanian lain mukaan valtion vaakunan pitää esiintyä kolikoissa. == Lähentymiskriteerien täyttyminen == Euroopan unionin jäsenmaana Romanialla on mahdollisuus ottaa käyttöön yhteisvaluutta euro. Sen käyttöönottamiseksi pitää kuitenkin täyttää lähentymiskriteerit. Romanialla on edelleen ongelmia kriteerien täyttämisessä seuraavilta osin: *Inflaatio on pysytellyt yli vaaditun 3,0 prosentin tason. *Romania ei ole ERM II:n jäsen; jäsenyys vaaditaan vähintään kahden vuoden ajalta ennen euron käyttöönottoa. *Bruttokansantuotteeseen suhteutettu julkisen talouden alijäämä on enemmän kuin sallittu 3,0 prosenttia. *Pitkät korot ovat korkeammalla kuin sallittu viitearvo. Lisäksi maan lainsäädäntö ei vielä ole sopusoinnussa Euroopan keskuspankkilainsäädännön kanssa. == Lähteet == Luokka:Euro Luokka:Romanian talous
Cold Blood Messiah

__NOTOC__ Cold Blood Messiah on puolalaisen sinfonisen black metalin yhtyeen Hermhin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Bart – laulu * Hal – basso * Socaris – kitara * Maar – kitara * Zuber – rummut * Marek Papaj – kosketinsoitin (sessio) == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Rockmetal.pl: 6/10Rockmetal.pl: Recenzja – Hermh "Cold Blood Messiah" == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Hermhin albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Tunturinätä

Tunturinätä (Minuartia stricta, syn. Sabulina stricta) on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen tunturikasvi. Suomessa tunturinätä on harvinainen Lapin kasvilaji ja se on luokiteltu uhanalaiseksi.Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010, s. 198. == Ulkonäkö ja koko == Mätästävä tunturinätä kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Punertavat varret ovat pystyjä, jäykkiä, kaljuja ja hyvin ohuita. Vastakkain olevat lehdet ovat ruodittomia, tasasoukkia ja epäselvästi yksisuonisia. Kukkien nuput ovat pitkulaisia. Teriö ja verhiö ovat viisilehtisiä. Valkoisen kukan terälehdet ovat ehyt- tai lanttokärksiä ja pitkulaisia. Teriötä ja kotaa hieman lyhyemmät verholehdet ovat suippoja ja tuoreena lähes suonettomia, kuivina yksi- tai kolmesuonisia. Heteitä on 8–10 kappaletta, emiö on kolmilehtinen. Tunturinätä kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmiliuskaisesti aukeava kota.Retkeilykasvio 1998, s. 103, 105. == Levinneisyys == Tunturinätää tavataan laajalla mutta hajanaisella alueella pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoissa ja arktisilla alueilla. Euroopassa sitä tavataan Alpeilla, Skotlannissa, Skandeilla, Islannissa sekä Pohjois-Venäjällä ja Uralilla. Levinneisyysalue jatkuu läpi Siperian Alaskaan, Pohjois-Kanadaan ja Kalliovuorille. Lajia kasvaa myös Grönlannissa ja Huippuvuorilla.Den virtuella floran: Raknörel (myös levinneisyyskartat) Viitattu 6.3.2012. Suomessa tunturinätää tavataan ainoastaan Enontekiöllä Kilpisjärven suurtuntureilta. Lisäksi lajista on vanha havainto Sodankylästä.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Tunturinädän levinneisyys Suomessa Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 6.3.2012. == Elinympäristö == Tunturinätä on pohjoisten vuoristojen tundran kasvi. Suomessa se kasvaa tuntureiden kosteilla sorarinteillä ja kallionraoissa. Laji on kalkinvaatija.Retkeilykasvio 1998, s. 105. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Toim. Rassi, Pertti & Hyvärinen, Esko & Juslén, Aino & Mannerkoski, Ilpo. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki 2010. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Tunturinädän levinneisyys Suomessa. * ITIS: Minuartia stricta * United States Department of Agriculture (USDA): Minuartia stricta Luokka:Nädät Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
Massimo D’Alema

Massimo D’Alema (s. 20. huhtikuuta 1949) on italialainen poliitikko, joka edusti aikaisemmin demokraattista puoluetta (entistä Vasemmistodemokraatit- puoluetta). Hän on toiminut Italian pääministerinä vuosina 1998–2000 ja ulkoministerinä vuosina 2006–2008. D’Alema oli ensimmäinen entinen kommunisti, joka nousi pääministeriksi Länsi-Euroopassa. Hänen politiikkansa edusti puolueen keskustalaisinta linjaa, ja hän tuki Naton toimintaa Kosovossa ja hyväksyi budjetteja joiden tavoitteena oli pitää Italian talous euro- yhteistyön vaatimissa rajoissa. Hallituskoalition enemmistö parlamentissa oli niukka alusta alkaen, ja kun vuoden 2000 paikallisvaaleissa hallituspuolueet kokivat suuren tappion, D’Alema erosi pääministerin tehtävästä. D’Aleman toimiessa ulkoministerinä Romano Prodin hallituksessa Italia palasi näkyvästi takaisin kansainväliseen politiikkaan ja lämmitteli Silvio Berlusconin kaudella jäähtyneitä suhteitaan Yhdysvaltoihin ja muihin länsiliittolaisiin. Libanonin kriisin selvittelyssä D’Alema kuitenkin sooloili jossain määrin Prodin lupausten vastaisesti. D’Alema oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2006. Vuoden 2013 presidentinvaalien alla häntä pidettiin varteenotettavana ehdokkaana. Hän sai ensimmäisellä kierroksella 15 ääntä, mutta kolmannella äänestyskierroksella toiseksi eniten ääniä. Vuonna 2017 D’Alema erosi Demokraattisesta puolueesta protestina Matteo Renzin politiikalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italian pääministerit Luokka:Italian ulkoministerit Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Italialaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lapinnätä

Lapinnätä (Minuartia biflora, syn. Cherleria biflora) on kohokkikasveihin kuuluva monivuotinen, pienikokoinen pohjoisten alueiden kasvi. Suomessa lapinnätää tavataan pohjoisessa Lapissa. == Ulkonäkö ja koko == Mätästävä ja matalakasvuinen lapinnätä kasvaa 3–8 cm korkeaksi. Varret ovat kohenevia tai pystyhköjä ja tavallisesti karvaisia. Vastakkain olevat lehdet ovat ruodittomia, lähes rihmamaisia ja epäselvästi yksisuonisia. Valkoiset tai harvoin punertavat kukat ovat usein pareittain. Kukkien nuput ovat pitkulaisia. Teriötä ja kotaa selvästi lyhyemmät verholehdet ovat tylppiä ja kolmesuonisia. Terälehdet ovat ehyt- tai lanttokärkisiä ja kapean pitkulaisia. Heteitä on 8–10 kappaletta, emiö on kolmilehtinen. Lapinnätä kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on kolmiliuskaisesti aukeava kota.Retkeilykasvio 1998, s. 103, 105. Muista Suomessa esiintyvistä nätälajeista lapinnätä muistuttaa läheisesti rusonätää (M. rubella).Den virtuella floran: Fjällnörel (myös levinneisyyskartat) Viitattu 6.3.2012. == Levinneisyys == Lapinnätää tavataan laajalla alueella pohjoisella pallonpuolikolla. Euroopassa lajia tavataan Alpeilla, Skandeilla, Islannissa sekä Pohjois-Venäjän tundra-alueella ja Uralilla. Levinneisyysalue jatkuu läpi Pohjois-Siperian Alaskaan, Kalliovuorille, Pohjois-Kanadaan, Grönlantiin ja Huippuvuorille. Lisäksi lapinnätää tavataan laajalla alueella Keski-Aasian vuoristoseuduilla. Suomessa lapinnätää kasvaa Pohjois-Lapissa tunturialueilla sekä Kuusamossa.Retkeilykasvio 1998, s. 105. Runsaimmillaan laji on Enontekiöllä Kilpisjärven suurtuntureilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2011: Kasviatlas 2010: Lapinnädän levinneisyys Suomessa Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 6.3.2012. == Elinympäristö == Lapinnätä kasvaa tuntureiden lumenviipymäpaikoilla, vuotomailla, puronvarsisoraikoilla ja -niityillä, sorajyrkänteillä, jokien sorarannoilla sekä metsäalueilla ultraemäksisillä kallioilla. Laji on kalkinsuosija. Metsävyöhykkeen ultraemäksisillä kasvupaikoilla esiintyvät lapinnädät muodostavat ilmeisesti oman rotunsa. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Lapinnädän levinneisyys Suomessa. * Pohjolan kasvien pauloissa: Cherleria biflora - lapinnätä * ITIS: Minuartia biflora * United States Department of Agriculture (USDA): Minuartia biflora * Flora of China: Minuartia biflora Luokka:Nädät
Viron maakunnat

Viron maakunnat () ovat osa Viron aluehallintoa. Viro jakaantuu viiteentoista maakuntaan. Jokaisen maakunnan hallitusta (maavalitsus) johtaa maaherra (maavanem), ja joka edustaa Viron hallitusta alueellisella tasolla. Viron hallitus valitsee kuvernöörin viideksi vuodeksi kerrallaan. Maakunnat jakaantuvat kuntiin, jotka ovat kaupunkeja (linn) tai maalaiskuntia (vald). Tiedosto:Eesti_maakonnad_2006.svg|450px|oikea|Viron maakunnat poly 149 174 230 291 137 327 40 263 Hiidenmaa poly 197 110 338 228 338 319 263 375 203 242 Läänemaa poly 225 294 271 387 233 585 38 511 21 363 Saarenmaa poly 534 33 567 172 515 174 492 245 421 185 342 240 246 141 Harjumaa poly 531 35 567 168 514 176 572 197 569 221 594 244 597 263 666 247 693 192 670 170 666 85 Länsi- Virumaa poly 669 77 667 170 693 192 665 246 704 273 805 244 874 107 Itä- Virumaa poly 340 240 422 185 490 246 475 314 443 318 433 308 374 323 338 322 Raplamaa poly 270 375 337 318 373 327 433 307 486 314 477 352 453 361 449 408 484 421 446 495 345 546 Pärnumaa poly 476 309 515 173 573 197 569 223 594 243 596 275 546 317 505 340 484 335 491 313 Järvamaa poly 454 365 479 348 482 334 505 338 545 319 597 366 602 379 591 454 560 462 527 507 458 486 487 418 445 401 Viljandimaa poly 597 367 546 316 597 265 665 246 707 274 735 310 684 344 Jõgevamaa poly 600 365 676 347 748 300 809 443 731 412 662 452 637 439 591 461 Tartumaa poly 525 512 556 461 637 442 662 453 658 495 632 501 652 588 622 598 Valgamaa poly 656 492 660 452 732 412 806 445 840 514 756 522 753 501 Põlvamaa poly 634 502 659 493 756 502 756 521 816 524 765 612 654 619 Võrumaa == Maakunnat == Maakunta Pääkaupunki Pinta-ala Väkiluku Harjumaa Tallinna Hiidenmaa Kärdla Itä-Virumaa Jõhvi Jõgevamaa Jõgeva Järvamaa Paide Länsi- Virumaa Rakvere Läänemaa Haapsalu Põlvamaa Põlva Pärnumaa Pärnu Raplamaa Rapla Saarenmaa Kuressaare Tartumaa Tartto Valgamaa Valga Viljandimaa Viljandi Võrumaa Võru *
Gustav Feiring

Gustav Feiring (20. joulukuuta 1864 Norja – 16. huhtikuuta 1916 New York, Yhdysvallat) oli norjalainen Suomessakin vaikuttanut valokuvaaja. Feiring toimi ateljeekuvaajana Norjassa ennen muuttoaan Ouluun 1894. Hän meni naimisiin Oulussa ateljeeta pitäneen Karin Zellbergin kanssa samana vuonna. Ruotsista Nederkalixista kotoisin ollut Zellberg oli perustanut ateljeen Ouluun Torikatu 42:een kesällä 1889. Gustav Feiringin johdossa ateljee toimi vuodet 1894–1909 ensin Ojakadulla (nyk. Asemakatu) vastapäätä pappilaa ja myöhemmin Isokadulla. Luultavaa on, että Karin on jatkanut ateljeen kuvaajana, vaikka ateljee olikin siirtynyt hänen miehensä nimiin. Valokuvaamon toiminta päättyi 1909, kun Gustav Feiring muutti Yhdysvaltoihin. Karin Feiring ei seurannut miestään vaan jäi Ouluun, jossa kuoli 1943. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valokuva: Gustav Feiring, Pyykinpesua Hupisaarilla vuosisadan vaihteen tienoilla Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Beatrix Loughran

Beatrix Suzetta Harvey (o.s. Loughran, 30. kesäkuuta 1900 Mount Vernon, New York – 7. joulukuuta 1975) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Naisten yksinluistelussa ja myöhemmin pariluistelussa kilpaillut Loughran on ainoa kolme olympiamitalia voittanut yhdysvaltalainen taitoluistelija.http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/lo/beatrix- loughran-1.html Loughran kilpaili vuosina 1922–1928 naisten yksinluistelussa kuuluen maailman kärkinimiin. Hän voitti olympiahopeaa Chamonix´sta 1924, olympiapronssia Sankt Moritzista 1928 ja MM-pronssia Oslon MM-kilpailuista 1924. Yksinluistelussa Loughran voitti myös kaksi Pohjois-Amerikan mestaruutta ja Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuista kolme kultaa ja kaksi hopeaa. Vuodesta 1928 Loughran kilpaili arvokisatasolla pariluistelussa Sherwin Badgerin kanssa. Sankt Moritzin olympialaisissa pari sijoittui neljänneksi ja saman vuoden MM-kilpailuissa viidenneksi. Vuosina 1930 ja 1932 pari ylsi MM- pronssille, ja Lake Placidin kotiolympialaisista 1932 Loughran ja Badger saavuttivat olympiahopeaa. Pari voitti myös Pohjois-Amerikan- mestaruuskilpailuista pronssia vuonna 1931 ja kolme Yhdysvaltain mestaruutta vuosina 1930–1932. == Lähteet == * Beatrix Loughran – Sports Reference LLC. ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Sherwin Badger

Sherwin Campbell Badger (29. elokuuta 1901 Boston – 8. huhtikuuta 1972) oli yhdysvaltalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Badger voitti vuosina 1920–1924 viidesti peräkkäin miesten yksinluistelun Yhdysvaltain mestaruuden. Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailuista hän voitti kultaa vuonna 1923 ja hopeaa vuonna 1927. Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928 hän sijoittui 11:nneksi. Ennen keskittymistään yksinluisteluun Badger oli voittanut kahdesti hopeaa Yhdysvaltain mestaruuskilpailujen pariluistelussa. Vuonna 1928 hän siirtyi jälleen pariluisteluun, ja sai parikseen Beatrix Loughranin, jonka kanssa hän sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa neljänneksi ja saman vuoden MM- kilpailuissa viidenneksi. Vuosina 1930–1932 pari menestyi saavuttaen kaksi MM- pronssia, yhden Pohjois-Amerikan-mestaruuskilpailujen pronssin, kolme Yhdysvaltain mestaruutta ja kirkkaimpana saavutuksenaan olympiahopean Lake Placidista 1932. == Lähteet == * Sherwin Badger – Sports Reference LLC. Luokka:Yhdysvaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Ihokeliakia

Ihokeliakia (Dermatitis herpetiformis) on viljojen aiheuttama elinikäinen sairaus ja keliakian muoto. Se kuuluu ihon rakkulatauteihin. Ihokeliakia eroaa tavanomaisesta keliakiasta siten, että se ei oireile tavanomaisen keliakian tavoin vatsassa vaan iholla pienirakkulaisena ihottumana. Suomessa ihokeliakiaa sairastaa noin 5 000 ihmistä. Ihokeliakian esiintyvyys on Suomessa yleisintä maailmassa. Tauti alkaa tavallisesti 20–40 vuoden iässä. Ihokeliakia on miehillä yleisempi kuin naisilla. == Patogeneesi == Ihokeliakia esiintyy usein yhdessä suolistokeliakian kanssa. Geneettisesti alttiilla henkilöillä kehittyy IgA-luokan vasta-aineita ravinnon gluteenia vastaan. Vasta-aineet ristireagoivat dermoepidermaalisten solujen retikuliinin kanssa. Retikuliini on osa dermoepidermaalisten solujen ankkurifibrillejä, joilla ne kiinnittyvät ihon tyvikalvoon. Vasta-aine-retikuliini -ristireagoinnin seurauksena ihoon ilmaantuu subepidermaalisia rakkuloita. == Vaikutukset arkielämään ja hoito == ===Oireet=== Ihokeliakian tärkeimmät oireet ovat kutina ja noin 2–6 millimetriä läpimitaltaan olevat nesterakkulat pääasiassa kyynärpäissä, polvissa ja pakaroissa. Rakkulat rikkoutuvat niitä raapiessa, ja sen takia ihokeliakiaa diagnosoitaessa ei aina huomatakaan rakkuloita vaan niiden raapimisesta aiheutuneet raapimajäljet. Toisinaan ihokeliakiassa on myös herpesrakkuloita muistuttavia rakkuloita suun alueella. ===Diagnoosi ja hoito=== Ihokeliakia todetaan ottamalla terveen näköiseltä iholta yksi ihokoepala. Usein ihokeliakian diagnosoimisen yhteydessä otetaan koepala myös ohutsuolesta, koska monella ihokeliaakikolla on muutoksia myös suolistossa. Noin neljällä viidesosalla ihokeliaakikoista vasta-aineita on myös veressä. 1970-luvulla huomattiin, että ihokeliakian hoitona on tavanomaisen keliakian tavoin elinikäinen gluteeniton ruokavalio, jonka vaikutus alkaa näkyä muutaman kuukauden kuluttua ruokavaliohoidon aloittamisesta. Tauti pysyy oireettomana tai lähes oireettomana ruokavaliohoidolla. == Nimi== Ihokeliakia kulki aluksi, noin sata vuotta sitten nimellä Bullous skin disease. Suomessa ihokeliakiaa kutsuttiin aluksi rokahdusihottumaksi, ja toinen harvoin käytetty synonyymi ihokeliakialle on Duhringin tauti. Vasta 1990-luvulla professori Jarmo Visakorpi ehdotti uudeksi nimeksi ihokeliakiaa. ==Kuuluisia sairastuneita== Ranskan vallankumousjohtajan Jean-Paul Marat'n epäillään sairastaneen ihokeliakiaa, joka pakotti hänet viettämään suurimman osan ajastaan yrttikylvyissä. == Lähteet == Luokka:Autoimmuunisairaudet Luokka:Ihotaudit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Leila Itkonen

Leila Iris Itkonen-Makkonen (21. toukokuuta 1926 Helsinki – 6. joulukuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli lukuisissa näytelmissä, elokuvissa ja radiokuunnelmissa. Leila Itkonen aloitti teatteriuransa Helsingin Ympäristöteatterissa vuonna 1946. Sen jälkeen olivat vuorossa kiinnitykset Hämeenlinnan Työväen Teatterissa 1948–1955, Teatteri Jurkassa 1957–1958 ja Taskuteatterissa 1958–1959, minkä jälkeen hän jättäytyi freelanceriksi. Itkonen oli yksi Teatteri Kehä III:n (nykyinen Teatteri Vantaa) perustajista, yhdessä tyttärensä lavastaja Tiina Makkosen kanssaVilhunen Anu-Riikka opinnäytetyö: KEHÄ III:n VARRELTA 20 vuotta vantaalaista ammattiteatteria. Itkonen on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon. https://www.hautahaku.fi ==Näytelmäroolit== 1986–1998 Teatteri Kehä III: * Savannah Bay (1986) * Hautajaiset huvilalla (1988) * La Musica II (1997) * Alaston kauneus – Leni Riefenstahlin vuosisata (1998) ==Filmografia== ===Elokuvat=== * Ratavartijan kaunis Inkeri (1950, Martta Lukkari) * Pitkäjärveläiset (1951, kreditoimaton ja tunnistamaton rooli) * Muuan sulhasmies (1956, tiskaaja) * Jussi Pussi (1970, etupenkin nainen) * Uuno Turhapuro (1973, rouva Kotkala-Hammaslärvänen) * Manillaköysi (1976, Elviira) * Tuntematon ystävä (1978, Lydia Lindströmin naapurin rouva) * Kun Hunttalan Matti Suomen osti (1984, kyläläinen/mielenosoituskokouksen osanottaja) * Hurmaava joukkoitsemurha (2000, Jari Kosusen äiti) * Kummelin Jackpot (2006, bingomummo) ===Televisioelokuvat=== * Don Juan tulee sodasta (1967, vihaava vaimo kadulla) * Vintillä vilisee (1968, rouva Ohdake) * Annukka (1970, Riitan äiti) * Metrokortti (1973, lipunmyyjä) * Esan arki ja juhla (1973, vieras) * Naistentanssit (1976, epäluuloinen nainen) * Anu ja Mikko (1976, Vappo) * Sakea veri (1977, rouva Gruber) * Ljubov Jarovaja (1979) * Hääyö myytävänä (1979, sulhasen äiti) * Opri ja Oleksi (1980, Pasa) * Anna Linnean hiukset (1988, Devilon palvelija) * Sotapoika (1993, Arvon täti) ===Televisiosarjat=== * Laivasto tulee (1960) * Kuten haluatte (1966-1970) * Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (1967-1968, emännöisijä/rouva Müller) * Hulukkoset (1967-1974, Miina Tiistinen) * Herra Kenonen (1968, Miina) * Murheenlaakso (1968) * Toimittaja (1969, rouva Lahtinen) * Teatterituokio (1972, Gunilla) * Potilas X (1972, Julia Suomela) * Soittorasia (1974, meklarin sihteeri) * Sirkka ja Sakari (1975, Sirkka) * Koivuharju (1976-1978, kauppiaan rouva) * Iris Klewe (1981, Sere) * Tapulikylä (1992-1993, Faina) * Nortia (1996, pyykkäri) * Kovaa maata (1994-1997, Miina) ==Kuunnelmat== * 1982–1987 Matti, Kappu, Eeva ja Eppu (mummi) * 1983 Hautasi on Odessassa (Helmi Lehtinen) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Leila Itkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
David Snow

David William Snow (30. syyskuuta 1924 Windermere, Cumbria – 4. helmikuuta 2009) oli englantilainen lintutieteilijä. Snow sai stipendit Etoniin ja Oxfordin New Collegeen, joissa hän opiskeli antiikin kirjallisuutta ja kieliä. Toisessa maailmansodassa Snow palveli laivastossa. Sodan jälkeen hän vietti vuoden purjehtimalla Kaukoidässä ja Australiassa. Vuonna 1946 hän palasi Oxfordiin ja ryhtyi opiskelemaan eläintiedettä, josta hän väitteli tohtoriksi. 1949 hän sai demonstraattorin viran Oxfordin Edward Grey Institute of Field Ornithology -tutkimuslaitoksessa. Hän toimi virassa vuoteen 1957 asti. 1957–1961 hän työskenteli Trinidadissa New York Zoological Societyn palveluksessa. 1963–1964 hän toimi Charles Darwin Research Stationin johtajana Galápagossaarilla, missä hän asui yhdessä vaimonsa Barbaran Whitakerin ja pienen lapsensa kanssa. 1964–1968 Snow toimi The British Trust for Ornithologyn (BTO) tutkimusjohtajana Englannissa. 1968–1984 hän työskenteli Lontoon Natural History Museumissa eläkkeelle jäämiseensä saakka. Snow toimitti useita lintutieteellisiä lehtiä: Ibis, Bird Study ja Bulletin of the British Ornithologists' Club. Hänen kirjallinen tuotantonsa oli laaja, ja hän tutki etenkin hedelmiä syövien lintujen evoluutiota, joista hän julkaisi useita artikkeleita, ja joiden kirjoittamiseen myös Barbara osallistui. Hänen kunniakseen on nimetty alagoasinmuuranen (Myrmotherula snowi) ja harmaapyrstökotingojen suku Snowornis. Snow toimi British Ornithologists' Unionin puheenjohtajana vuosina 1987–1990. Vuonna 1972 American Ornithologists' Union palkitsi hänet ja Barbaran Brewster Medalilla. == Lähteet == *Muistokirjoitus ja suppea bibliografia (ScienceBlogs) Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Charles Darwin Research Station

Charles Darwin Research Station on Galápagossaarilla toimiva biologinen tutkimuslaitos, jonka toimintaa johtaa Charles Darwin Foundation. Tutkimusasema sijaitsee Puerto Ayorassa Santa Cruzin saarella, ja sillä on sivutoimistot Isabelassa ja San Cristóbalissa. Asema perustettiin vuonna 1964. Asemalla työskentelee sekä ecuadorilaisia tutkijoita että tutkijoita kaikkialta maailmasta. Tavoitteena on Galápagoksen maa- ja vesiluonnon suojelu tutkimuksen avulla. == Aiheesta muualla == *Tutkimusaseman kotisivu Luokka:Galápagossaaret Luokka:Tutkimuslaitokset
John Paul Getty III

John Paul Getty III (4. marraskuuta 1956 – 5. helmikuuta 2011) oli vanhin Paul Gettyn ja Gail Harrisin neljästä lapsesta, öljypohatta Jean Paul Gettyn pojanpoika ja näyttelijä Balthazar Gettyn isä. Teini-ikäinen Getty kidnapattiin Italiassa vuonna 1973, ja kaappaajat leikkasivat häneltä palan korvasta todistaakseen, että heillä on hänet hallussaan. Hän joutui olemaan panttivankina viisi kuukautta, ennen kuin sieppaajat saivat lunnasrahat, 2,7 miljoonaa dollaria. Hän tuli riippuvaiseksi huumeista ja halvaantui sekä lähes sokeutui niiden yliannostuksen seurauksena 1981. Vuonna 2017 sai ensi-iltansa Ridley Scottin ohjaama draamaelokuva All the Money in the World, joka pohjautuu John Paul Getty III:n kidnappaukseen ja sitä seuranneisiin tapahtumiin. Seuraavana vuonna julkaistiin televisiosarjan Trust ensimmäinen tuotantokausi, joka kertoo samoista tapahtumista. Sarjaa esittää Suomessa Netflix. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * John Paul Getty III:n muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Ihmisryöstön uhrit Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Oremus peccatum (Refaim)

Oremus peccatum (Refaim) on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin ensimmäinen demo, joka on julkaistu vuonna 1994 levymerkillä Witching Hour Productions. ==Kappaleet== # # # # ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Hermhin albumit Luokka:Vuoden 1994 albumit
Crying Crowns of Trees

Crying Crowns of Trees on puolalaisen black metal -yhtye Hermhin toinen demo, joka on julkaistu vuonna 1995 levymerkillä Witching Hour Productions. ==Kappaleet== # # ==Kokoonpano== * Bart – laulu * Tom – soolokitara * Mark – kosketinsoitin * Mark Olo – rummut * Woit – rytmikitara Vierailijat * Nergal – bassokitara, matalat äänet ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Crying Crowns of Trees Discogsissa * Luokka:Hermhin albumit Luokka:Vuoden 1995 albumit