EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antero Varovainen ja onnenkivi

Antero Varovainen ja onnenkivi on Arto Halosen ohjaama koko perheen musikaalielokuva, joka tuli ensi-iltaan lokakuussa 2023. Elokuvassa sarjakuvia ja vampyyrikertomuksia ahmiva Julius (Emil Paloniemi) tapaa kaupungin laitamilla hylätyssä talossa asuvan mansikkamehua juovan vampyyrin Antero Varovaisen (Mikko Nousiainen). Ystävykset yrittävät valmistaa onnenkiveä, jonka ohje on Varovaisen isoäidin salaisessa reseptikirjassa. Julius haluaa antaa kiven toisistaan etääntyneille vanhemmilleen, jotta he löytäisivät uudestaan yhteisen onnen. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Jukka Itkonen ja Arto Halonen, ja musiikin on säveltänyt Tuomas Kantelinen. Itkonen ja Halonen ovat kirjoittaneet myös Antero Varovainen ja onnenkivi -nimisen romaanin, joka julkaistiin elokuussa 2023. Pääosan esittäjä Emil Paloniemi valittiin rooliin kahdeksansadan hakijan joukosta. Elokuva on kuvattu Latviassa ja Tampereella. Elokuvaa levitti elokuvateattereihin Nordisk Film Finland. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Arto Halosen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset elokuvamusikaalit
Innamorati

Innamorati ( tai rakastavaiset) ovat commedia dell'arten hahmoja, nuoria rakastavaisia. Nämä hieman realistisemmat hahmot ilmaantuivat commedia dell'arteen myöhemmin kuin lajityypin alkuperäiset koomiset hahmot. Innamorati toivat esityksiin selkeyttä ja johdonmukaisuutta, ja näytelmien juonta voitiin heidän ansiostaan kehittää monimutkaisempaan suuntaan. Innamorati-hahmot eivät käyttäneet naamioita ja he pukeutuivat viimeisimmän muodin mukaisesti. Rakastavaisilla oli usein samaa sävyä olevat vaatteet, mikä korosti heidän yhteenkuuluvuuttaan. Innamorati ovat näytelmissä usein iäkkäämpien perushahmojen, kuten Pantalonen tai Dottoren, lapsia tai holhokkeja. Naispuolisten innamorata-hahmojen yleisiä nimiä olivat Aurelia, Celia, Delia, Diana, Flaminia, Isabella, Lavinia, Lidia, Valeria ja Vittoria sekä 1700-luvulla Rosaura. Miespuolisten innamorato-hahmojen yleisiä nimiä olivat Cinzio, Fabrizio, Flavio, Fulvio, Leandro, Lelio, Orazio, Ortensio, Ottavio ja 1700-luvulla Florindo. Kun roolit alun perin kehitettiin, niitä kutsuttiin nimillä amorosi ja amorose, ja kaksoisrooleja esittävissä näytelmissä ne erotettiin primi ja secondi amorosiksi. Tyypillisessä commedia dell'arten näytelmässä innamoratin rakkaustarina on esityksen pääjuoni. Tarina voi esimerkiksi kertoa rakastavaisista, jotka joutuvat olosuhteiden pakosta olemaan erillään tosistaan. Toinen tyypillinen tarina kertoo vecchiosta ja nuoresta inamoratosta, jotka kilpailevat inamoratan rakkaudesta. Rakastavaiset tuovat commedia dell'arteen saippuaoopperamaisuutta ja jatkokertomuksista tuttua kepeää viihteellisyyttä, joiden ympärille saattoi helposti kehittää vauhdikasta toimintaa ja yllättäviä juonenkäänteitä. Innamorati-hahmot ovat melko yksiulotteisia, sillä heitä leimaa ennen kaikkea se, että he ovat epätoivoisesti rakastuneita. Heidän tärkein tehtävänsä onkin lähinnä kuljettaa juonta eteenpäin ja auttaa yleisöä samastumaan hahmoihin. == Lähteet == Luokka:Commedia dell'arte Luokka:Perushahmot
Gabriel Magalhães

Gabriel dos Santos Magalhães eli Gabriel (s. 19. joulukuuta 1997) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Gabriel siirtyi Avaín junioreista Brasilian Série B:ssä pelanneeseen seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2016. Hän siirtyi Lilleen kolmen miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2017. Pelattuaan seurassa yhden Liga 1:n ottelun hän oli seuraavalla kaudella lainalla saman sarjan Troyesissa ja kroatialaisessa Dinamo Zagrebissa, joissa kummassakin pelasi yhden pääsarjaottelun. Kausilla 2018–2020 hän pelasi Lillessä yhteensä 38 Ligue 1:n ottelua ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Gabriel siirtyi Englannin Valioliigan Arsenaliin 26 miljoonalla eurolla syyskuussa 2020. Hän teki avausmaalinsa heti ensimmäisen kierroksen ottelussa Fulhamia vastaan. Hän pelasi avauskaudellaan 23 liigaottelua ja teki kaksi maalia. Kolmen seuraavan kauden aikana hän pelasi yhteensä viittä vaille kaikki Arsenalin valioliigaottelut. Liigamaaleja hän teki kausittain viisi, kolme ja neljä. Mestarien liigassa hän on pelannut Arsenalissa kymmenen ottelua. Eurooppa-liigassa hän on pelannut 13 ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti FA Community Shieldin 2023.. Gabriel pelasi ensimmäisen ottelunsa Brasilian maajoukkueessa MM-karsintaottelussa Boliviaa vastaan syyskuussa 2023. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki MM- karsinnassa Venezuelaa vastaan saman vuoden lokakuussa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peluri – kuolema on elävien ongelma

Peluri – kuolema on elävien ongelma on Teemu Nikin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draamakomedia, joka tuli ensi-iltaan syyskuussa 2023. Elokuvassa ruumisautobisneksen halvimmat kuskit Risto ja Arto ovat joutuneet tilanteeseen, jossa kaikki on mennyt pieleen ja uusi alku olisi tarpeen. Risto on pelannut kotinsa ja perheensä ja Arto on saanut niskakipuja hoidattaessaan kuulla, ettei hänellä ole käytännössä juurikaan aivoja. Elokuvan pääosia näyttelevät Pekka Strang ja Jari Virman. Elokuvan on tuottanut It’s Alive Films, ja sen levittää elokuvateattereihin Scandinavian Film Distribution. == Arvosteluja == * Tero Kartastenpää, Helsingin Sanomat * Eija Niskanen, Kulttuuritoimitus * Päivi Valotie, Turun Sanomat * Toni Keränen, Katso * Jouni Vikman, Episodi * Jussi Virratvuori, Karjalainen * Hannu Björkbacka, Keskipohjanmaa. * Juha Rosenqvist, Film-o-holic * Jussi U. Pellonpää, Forssan Lehti * Aki Lehti, Muropaketti * Krister Uggeldahl, Hufvudstadsbladet * Rane Aunimo, Demokraatti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Peluri – kuolema on elävien ongelma -elokuvan traileri Youtubessa Luokka:Teemu Nikin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamakomediaelokuvat
Arthur Russell (muusikko)

Charles Arthur Russell Jr. (21. toukokuuta 1951 Oskaloosa, Iowa – 4. huhtikuuta 1992 New York) oli yhdysvaltalainen avantgarde-säveltäjä ja -muusikko, pääinstrumenttinaan sello. Hänen musiikissaan sirpaleinen ja luonnosmainen ilmaisu yhdistyy usein 1970-luvun diskovaikutteisiin. Yhdysvaltojen Keskilännestä New Yorkiin muuttanut Russell teki läpi 1970-luvun yhteistyötä runoilija Allen Ginsbergin kanssa. Miehiä yhdistivät buddhalaisuus ja homoseksuaalisuus. Russellin yhtye The Flying Hearts säesti usein Ginsbergin lavaesiintymisiä. 1970-luvun puolivälissä Russell toimi pari vuotta The Kitchen -avantgarde-klubin musiikkipäällikkönä ja kiinnitti esiintyjiksi muun muassa yhtyeet Talking Heads ja The Modern Lovers. Elinaikanaan Russell julkaisi vain diskotyylisen albumin 24→24 Music (1981) taiteilijanimellä Dinosaur L ja sen jälkeen omalla nimellään instrumentaalialbumin Tower of Meaning (1983) ja lauluakin sisältävän levyn World of Echo (1986). Näistä Tower of Meaning oli tarkoitettu musiikiksi Robert Wilsonin ohjaamaan teatteriproduktioon Medea, mutta Wilson riitaantui Russellin kanssa ja musiikin julkaisi minimalistisäveltäjä Philip Glass omalla pienellä levymerkillään. Russell kuoli aidsiin vain 40-vuotiaana vuonna 1992 ja jätti jälkeensä paljon julkaisematonta materiaalia. Audika Records -levymerkin perustanut Steve Knutson on parinkymmenen vuoden ajan koonnut materiaalista useita julkaisuja yhteistyössä Russellin lähipiirin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sellistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Maatalousväestö

Maatalousväestö on väestön osa, joka saa elantonsa maataloudesta, johon kuuluvat maanviljely ja karjatalous. Maatalousyrittäjinä toimivat henkilöt ovat maataloutta ja metsätaloutta harjoittavat henkilöt ja heidän puolisonsa, jotka ovat toiminnassa mukana. Sääty-yhteiskunnan aikana maatalousväestö muodosti suurimman osan talonpoikien säädystä, johon kuului maatilojen omistajien eli tilallisten lisäksi teollisuudessa työskenteleviä ihmisiä. Maatalousväestöön kuului lisäksi säädytöntä väestöä, eli renkejä, piikoja ja muonamiehiä. Maatalousyhteiskunnassa töitä tekivät sekä naiset että miehet. Monissa maissa maatalousväestön osuus on vähentynyt teollistumisen myötä, kun teollisuuden mukana ovat lisääntyneet myös palvelut. Esimerkiksi Suomessa elinkeinorakenne oli maatalousvaltainen vielä 1920-luvulla, mutta 2000-luvun alussa maataloudessa toimi vain muutama prosentti väestöstä. == Lähteet == Luokka:Maatalous Luokka:Väestötiede
Chick Webb

William Henry "Chick" Webb (10. helmikuuta 1905 – 16. kesäkuuta 1939) oli yhdysvaltalainen jazz- ja swing-rumpali ja big band-johtaja. Lähteet syntymävuodelle vaihtelevat ja 1909 on merkitty hänen kuolintodistukseensa ja hautakiveensä. Webb hankki rahaa lehtien myyjänä ensimmäisiä rumpujaan varten. Hän aloitti soittamisen yhtyeissä huvilaivoilla ja aloitti soittamisen klubeissa muutettuaan New Yorkiin vuonna 1925. Vuodesta 1931 hän soitti säännöllisesti Savoyssa. Webb kuoli tuberkuloosiin vuonna 1939. ==Diskografia== * Ella Sings, Chick Swings (Olympic, 1974) * Stomping at the Savoy (Proper, 2006) * The Complete Chick Webb & Ella Fitzgerald Decca Sessions (Mosaic, 2013) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Bank Junction

Bank Junction on Lontoon Cityssä sijaitseva vilkas risteys, jossa yhdeksän katua risteää toisensa. Risteyksessä on useita merkittäviä rakennuksia: Bank of England pohjoisessa, Royal Exchange idässä ja Mansion House etelässä. Sen tuntumassa sijaitsee myös Bankin metroasema. Risteyksestä saavat alkunsa seuraavat kadut: * Princes Street (pohjoiseen Bank of Englandin länsipuolitse) * Threadneedle Street (koilliseen Bank of Englandin ja Royal Exchangen välitse) * Cornhill (itään Royal Exchangen eteläpuolitse) * Lombard Street (kaakkoon) * Mansion House Place (etelään Mansion Housen itäpuolitse) * Walbrook (etelään Mansion Housen länsipuolitse) * Queen Victoria Street (lounaaseen) * Poultry (länteen) * Mansion House Street (pieni kadunpätkä Mansion Housen edustalla, käytännössä osa Bank Junctionia) Bank Junctionin ympäristössä muutetaan katujärjestelyjä vuosina 2022–2024 kolarien ehkäisemiseksi, jalankulun sujuvoittamiseksi ja ilmanlaadun parantamiseksi. == Lähteet == Luokka:Lontoon kadut Luokka:Lontoon City
Kirjallisuusvuosi 1686

Kirjallisuusvuosi 1686 käsittelee vuoden 1686 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Sensuuri Suomessa alkoi varsinaisesti vuonna 1686, kun Ruotsiin perustettiin censor librorumin virka, jonka haltijan tuli valvoa sekä kirjallisuuden maahantuontia että maassa julkaistua kirjallisuutta. * Vuoden 1686 kirkkolaissa määrättiin kaikki valtakunnan asukkaat pitäytymään luterilaiseen tunnustukseen. == Julkaisuja == * Aphra Behn & John Blow - The Lucky Chance (näytelmä) * Bernard le Bovier de Fontenelle - Entretiens sur la Pluralité des Mondes (valistusajan varhaisiin merkkiteoksiin kuuluva filosofinen esitys) * John Bunyan - A Book for Boys and Girls, or, Country Rhymes for Children * Thomas Jevon - The Devil of a Wife (näytelmä) * Gottfried Leibniz - Discours de métaphysique (suom. Metafysiikan esitys) * Ihara Saikaku - 本朝二十不孝 (Honchō Nijū Fukō) * Thomas d'Urfey - The Banditti (näytelmä) * Andreas Wanochius - Discursus Theoreticus abstractam Disputationis ideam repraesentas (dialektiikkaa) * Francis Willughby - De Historia Piscium (tutkimus kaloista) 1686 Luokka:1686
Grels

Grels on Suomessa ja Ruotsissa käytetty miehen etunimi, joka pohjautuu ’valpasta’ merkitsevään kreikkalaisperäiseen nimeen Gregorius. Grels on ruotsalainen lyhentymä Gregoriuksen skandinaavisesta muunnelmasta Gregers. Grels-nimeä on tiettävästi esiintynyt Suomessa vuodesta 1499 alkaen. Nykyään se on hyvin harvinainen nimi. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on elokuuhun 2023 mennessä kirjattu 30–40 tämännimistä miestä. == Nimipäivät == Grels-nimi lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan Gregorius- ja Greger- nimien rinnalle vuonna 1950.Blomqvist, Marianne: Förteckning över förnamnen i den finlandsvenska almanackan 1810–2000. – Nimipäivä on 12. maaliskuuta. Vuosina 1986–1992 Grelsillä, Gregerillä ja Gretalla oli Ruotsin almanakassa yhteinen nimipäivä 13. maaliskuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Grels-nimisiä == * Grels Teir (1916–1999), suomalainen kansanedustaja ja ministeri == Nimi muissa yhteyksissä == Etunimi Grels on alkuosana ahvenanmaalaisessa paikannimessä Grelsby. Kyseessä on Finströmissä sijaitseva kylä. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Lattapersikka

pienoiskuva|oikea|Lattapersikoita Lattapersikka (Prunus persica var. platycarpa) on persikan litteähedelmäinen muunnos. Litteä muoto johtuu yhdestä geenistä, ja ominaisuus periytyy jälkeläisille vallitsevasti. Alkuperämaassaan Kiinassa lattapersikka on tunnettu jo pitkään, mutta sen laaja kaupallinen tuotanto on käynnistynyt vasta 1980-luvulla Yhdysvalloissa alkaneen jalostustoiminnan myötä. == Kuvaus == Lattapersikan hedelmä on muodoltaan litteämpi kuin tavallisen persikan. Kivi on pieni ja sekin on litistynyt.Bassi, Daniele & Monet, René: Botany and Taxonomy. Teoksessa == Alkuperä ja historia == Lattapersikka, samoin kuin itse persikka lajina, on peräisin Kiinasta. Vuodelta 1081 peräisin olevassa Luoyang hua mu ji -teoksessa mainitaan 30 muunnosta persikasta, joista yksi oli lattapersikka, pan tao.Huang, Hongwen et al.: History of Cultivation and Trends in China. Teoksessa Kiinasta lattapersikka tuotiin myöhemmin muihin maanosiin. 1800-luvulla se saapui ainakin Australiaan, Yhdysvaltoihin ja Englantiin. 1980-luvulle asti lattapersikan viljely oli melko rajoittunutta, koska puiden kylmänkestävyys ja hedelmien säilyvyys oli heikkoa. Etelä-Euroopassa lattapersikan viljely oli mahdollista, mutta 1990-luvulle asti se oli pienimuotoista viljelyä kotitalousten omaan käyttöön. Esimerkiksi Sisiliassa on harjoitettu lattapersikan (paikalliselta nimeltään tabacchiere) perinteistä viljelyä noin vuodesta 1950. 1980-luvulla Catherine Bailey ja L. Fredric Hough kehittivät Yhdysvalloissa uuden lattapersikkalajikkeen. Starks Nursery kaupallisti lajikkeen nimellä ’Stark Saturn’. Uusi lajike oli aiempia lattapersikoita kylmänkestävämpi ja parempilaatuinen, ja se innoitti myös uusien jalostushankkeiden luomista niin Yhdysvalloissa kuin muissakin maissa. Lattapersikkaan keskittyviä jalostusohjelmia toteutettiin muun muassa Ranskassa, Italiassa ja Kiinassa. ’Stark Saturn’ oli valkomaltoinen lajike, mutta osa uudemmista lattapersikoista on keltamaltoisia, kuten italialainen ’UFO’-lajikesarja. 2000-luvun alussa lattapersikan suosio kasvoi Espanjassa, josta on tullut lattapersikan tärkeimpiä tuottajamaita Kiinan ohella. Lattapersikan yleistyminen on muuttanut merkittävästi Espanjassa viljeltävien persikkalajikkeiden valikoimaa, ja lattapersikat ovatkin osin korvanneet perinteisempiä persikkalajikkeita. Merkittävin tuotantoalue on Murcia, jossa kolme viljellyintä lattapersikkalajiketta ovat italialaiset ’UFO 3’ ja ’UFO 4’ sekä ranskalainen ’Sweet Cap’. Vuonna 2007 alkoi myös espanjalainen jalostusohjelma, jonka tulos on ’Siroco’-lajikesarja. Kovaa kysyntää seurannut tuotannon lisääminen on aiheuttanut maaperän huonontumista sekä maan tiivistymistä ja eroosiota. == Geneettinen tausta == Geneetikko James W. Lesley (1888–1982) oli ensimmäinen, joka selitti lattapersikan litteän muodon geneettistä taustaa. Vuonna 1940 julkaistussa tutkimuksessa hän totesi, että litteä muoto on monogeeninen ominaisuus, joka noudattaa mendelististä periytymismallia. Litteä muoto on dominantti pyöreään nähden. Myöhemmät tutkijat ovat selvittäneet muun muassa geenin lokusta, joka on kromosomin 6 loppupäässä. == Lähteet == Luokka:Tuomet Luokka:Hedelmät
Tornion uimahalli

Tornion uimahalli on Torniossa osoitteessa Viidankatu 22a sijaitseva uimahalli. Uimahallissa on kuusiratainen ja 25 metriä pitkä pääallas, terapia- allas, lastenallas, opetusallas, kylmäallas, poreallas, kahluuallas sekä vesiliukumäki. Lisäksi uimahallissa on hyppyallas yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudoilla sekä viiden metrin hyppytasolla. Uimahalli remontoitiin täysin vuonna 2017–2018. Uimahallissa on kaksi saunaa sekä miesten että naisten puolella. == Lähteet == Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Tornion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tornion urheilu
Radyvyliv

Radyvyliv (; vuoteen 1939 saakka Radzyvyliv ), vuosina 1940–1993 Tšervonoarmijsk () on kaupunki Ukrainan luoteisosassa, Rivnen alueen Dubnon piirissä. Radyvyliv sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Slonivkajoen varrella, linnuntietä 90 kilometriä Rivnestä lounaaseen. Kaupungissa on rautatie- ja linja-autoasemat. Tammikuun keskilämpötila –4,3 °C ja heinäkuun +18,7 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 742 millimetriä. Ensimmäinen kirjallinen merkintä paikkakunnasta on vuodelta 1564. Paikkakunnan nimi viittaa liettualais-puolalaiseen Radvilan aatelissukuun, jolla oli suuria maa- omistuksia Puola-Liettuan aikana myös nykyisen Ukrainan alueella. Asutus nimettiin Liettuan suuriruhtinaskunnan hetmannin, Mikalojus Radvila Mustan (, , 1515–1565) sotamenestyksistään saaman herttuan arvon kunniaksi. Vuonna 1795 paikkakunta liitettiin Volynian osana Venäjän keisarikuntaan. Vuonna 1870 paikkakunnalla oli noin 7 400 asukasta ja se sai kaupungin aseman. Rautatie kaupunkiin valmistui 1873. Ensimmäisen maailmansodan ja Ukrainan sisällissodan vuosina (1915–1921) kaupunkia hallitseva valtio vaihtui useasti. Puolan alaisuudessa kaupunki oli vuosina 1920–1939. Vuoden 1921 väestönlaskennassa asukasluvuksi kirjattiin 4 240\. Puna-armeija miehitti kaupungin syyskuussa 1939. Ukrainan neuvostotasavallassa kaupunki sai nimen Tšervonoarmijsk ja siitä tuli Tšervonoarmijskin piirin keskus Rivnen alueella (1940). Radyvylivin (Tšervonoarmijsk) piirikeskuksen asema säilyi vuoteen 2020 muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta (1941–1944 saksalaisten miehitys, 1962–1966 paikkakunta kuului osaksi Dubnon piiriä). Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja Radyvyliv piireineen liitettiin osaksi Dubnon piiriä. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 10 427 (2022), Vuonna 2001 asukkaita oli Radyvylivissäväki noin 10 100 ja vuonna 1990 noin 10 600. Paikkakunnan arkkitehtonisista kohteista mainittakoon Aleksanteri Nevskin kirkko (1874). Радивилів. Церква св. Олександра Невського. 1874 р. (УПЦ) - panoramio.jpg| Aleksanteri Nevskin kirkko (1874). Радивилів. Свято- Вознесенська церква (УПЦ КП) - panoramio.jpg| Ylösnousemuksen kirkko (1934). Radyvyliv 2007.jpg|Asuintaloja Radyvylivissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rivnen alueen kaupungit
Marian Kotleba

Marian Kotleba (s. 7. huhtikuuta 1977 Banská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen poliitikko ja äärioikeistolaisen Kotleba – Kansanpuolue Meidän Slovakiamme puolueen perustaja ja puheenjohtaja. Vuosina 2013–2017 hän toimi Banská Bystrican alueen kuvernöörinä. Vuoden 2019 presidentinvaalien ensimmäisellä kierroksella Kotleba sijoittui neljänneksi. == Ura == Keskislovakialaisessa Banská Bystrican kaupungissa syntynyt Kotleba toimi ensimmäistä kertaa poliittisessa liikkeessä 2000-luvun alussa, kun hän liittyi uusnatsistiseen Slovenská Pospolitosť (Slovakian yhtenäisyys) -puolueeseen. Kotleba nousi nopeasti sen johtoon. Antisemitistisiä, rasistisia sekä antiparlamentaarisia kannanottoja tehnyt puolue otti univormuissaan mallia natsi-Saksan alaisessa Slovakian tasavallassa toimineesta Hlinkakaartista. Slovenská Pospolitosť lakkautettiin oikeuden päätöksellä vuonna 2006, mutta jatkoi toimintaansa kansalaisjärjestönä. Tämän jälkeen Kotleba perusti uuden Kansanpuolue Meidän Slovakiamme -puolueen, jonka puheenjohtajana hän toimii yhä. Hän voitti yllättäen Banská Bystrican alueen kuvernöörinvaalit vuonna 2013, jossa tehtävässä hän toimi yhden täyden nelivuotiskauden. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Meidän Slovakiamme ylitti vaaditun äänikynnyksen ja Kotleba sekä 9 muuta puolueen ehdokasta nousivat kansanedustajiksi. Puolue nimitti Kotleban ehdokkaakseen Slovakian presidentinvaaleihin 2019, joidenka ensimmäisellä kierroksella hän keräsi yli 10%:n kannatuksen jääden kuitenkin neljänneksi. Kotleba uusi parlamenttipaikkansa vuoden 2020 vaaleissa. Kotleba menetti parlamentaarikon mandaattinsa vuonna 2022 kun Slovakian korkein oikeus tuomitsi hänet tahallaan tehdystä rikoksesta. Kotleba sai ehdollisen vankeusrangaistuksen ihmisten perusoikeuksia vastustanutta toimintaa kohtaan osoitetusta myötätunnosta. Hän oli lähettänyt 1488 euron arvoisia kuponkeja kolmelle perheelle natsi-Saksan alaisen Slovakian tasavallan perustamisen vuosipäivänä vuonna 2017. Oikeus katsoi, ettei Kotleba ollut voinut olla tuntematta numerosarjan uusnatsistista symboliikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Slovakialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taekwondo kesäolympialaisissa 2024

Taekwondossa kilpaillaan Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 9.kertaa. Taekwondossa kilpaillaan 7.–10. elokuuta 2024 Grand Palais’ssa. Taekwondo- otteluita käydään yhteensä kahdeksassa luokassa. Sekä naisille että miehille on neljä painoluokkaa. Kussakin painoluokassa on 16 osallistujaa eli yhteensä taekwondoneja osallistuu olympialaisiin 128. ==Aikataulu== Kilpailujen ensimmäisenä päivänä otellaan kevyimmissä painoluokissa ja tästä päivittäin edetään kohti raskaampia luokkia. Ke 7.8. To 8.8. Pe 9.8. La 10.8. Miehet 58 kg 68 kg 80 kg Yli 80 kg Naiset 49 kg 57 kg 67 kg Yli 67 kg ==Mitaliyhteenveto== ===Miehet=== 58 kg tiedot 68 kg tiedot 80 kg tiedot Yli 80 kg tiedot ===Naiset=== 49 kg tiedot 57 kg tiedot 67 kg tiedot Yli 67 kg tiedot ==Lähteet== *
Olav Johan Sopp

Olav Johan Sopp (synt. Johan Oluf Olsen; 6. lokakuuta 1860 Hamar – 14. elokuuta 1931 Østre Toten) oli norjalainen lääkäri ja mykologi. Hän ehdotti ensimmäisenä maailmassa, että sienet tulisi luokitella omaksi pääryhmäkseen. Sopp myös kehitti tavan tuottaa kondensoitua maitoa ilman sokeria. Nestlé osti hänen maitotehtaansa vuonna 1897 ja Sopp työskenteli yhtiössä tieteellisenä johtajana vuoteen 1925. Vikingmelk eller kondensert melk.jpg|Soppin kehittämää Viking Melk -maitotiivistettä valmistetaan edelleen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sienitieteilijät Luokka:Norjalaiset biologit Luokka:Norjalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Knut Bjørnsen

Knut Bjørnsen (26. heinäkuuta 1932 Oslo – 14. marraskuuta 2008 Drammen) oli norjalainen urheilutoimittaja ja -selostaja sekä televisiojuontaja, joka tunnettiin erityisesti Tupla tai kuitti (Kvitt eller dobbelt) -tietokilpailun pitkäaikaisena juontajana. Bjørnsen aloitti toimittajan uransa Verdens Gang -sanomalehdessä vuonna 1953 ja siirtyi NRK:lle vuonna 1962. Hän selosti erityisesti luistelukisoja, ja hänellä oli omaakin taustaa lajissa, sillä hän oli pikaluistelun nuorten Norjan mestari vuodelta 1951. Bjørnsen juonsi NRK:lla Tuplaa tai kuittia vuosina 1966–1994. Myöhemmin hän siirtyi kaupallisille kanaville. Bjørnsen kuoli haimasyöpään vuonna 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset urheilutoimittajat Luokka:Norjalaiset pikaluistelijat Luokka:Tietokilpailujuontajat Luokka:Urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Daniel Koskipalo

Daniel Koskipalo (s. 3. toukokuuta 2003) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa FC Lahtea. Hänen pelipaikkansa on laitapuolustaja. Koskipalo on pelannut myös Lahden Reippaassa, ja hän on FC Reippaan kasvatti. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ribérac

Ribérac on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Dronne-joen varrella, noin 37 kilometriä Périgueux’n kaupungista länteen. pienoiskuva|vasen|Entinen Notre Damen kollegiaalikirkko Vuonna 848 normannit nousivat Dronne-jokea ylävirtaan ryöstämään Saint-Pierren luostaria Brantômessa. Périgordin ja Angoumoisin kreivien aloitteesta joen ylityspaikan lähettyville Ribéraciin perustettiin puolustusrakennus (castellarium). Noin vuonna 1000 perustettiin linna Château de Ribérac nykyisen hautausmaan kukkulalle. Vähitellen linnaa ympäröivään laaksoon rakentui kaupunki. Ranskan uskonsodissa 1500-luvulla linna joutui huonoon kuntoon ja se hylättiin, ja lopulta 1800-luvulla se tuhoutui kokonaan. Notre- Damen kirkko on rakennettu 1000-luvulla. Siellä kävivät linnan ympäristössä asuvat uskovaiset. 1500-luvun alussa kirjoitettiin kollegiaalisen kirkon perustamiskirjan. Ranskan uskonsodissa vuonna 1568 hugenotit sytyttivät kirkon tuleen. Notre Damen kollegiaalikirkko palautettiin katoliseen jumalanpalvelukseen 1800-luvun alussa, ja siitä oli tarkoitus tehdä pysyvä seurakuntakirkko. Se kuitenkin hylättiin vuonna 1935, ja jumalanpalvelukset siirrettiin uuteen kirkkoon. Entinen kirkkorakennus entisöitiin, ja vuonna 1988 se avattiin kulttuuritilana. Nykyisin se isännöi kesäaikaan lukuisia nykytaiteen näyttelyitä ja konsertteja. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Arnaut Daniel (1150-1210), trubaduuri ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dordognen kunnat
Ljuboml

Ljuboml () on historiallinen kaupunki Ukrainan luoteisosassa, Volynian alueen Kovelin piirissä. Ljuboml sijaitsee 123 kilometriä aluekeskus Lutskista länsiluoteeseen. Valko-Venäjän rajalle on 52 kilometriä ja Puolan rajalle 17 kilometriä. Kaupungin eteläpuolitse kulkee eurooppatie (Lublin–Kovel–Sarny–Korosten–Kiova). Ljubomlissa on rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on -4,4 °C ja heinäkuun +18,8 °C. Keskimääräinen vuosisademäärä 602 millimetriä. Kaupungin alue on ollut asuttua jo kuparikaudesta lähtien. Myös myöhäispaleoliittisiä, neoliittisiä ja pronssisia aftefakteja on löydetty Ljubomlista. Kirjalliset lähteet (kronikat) mainitsevat paikkakunnan ensimmäisen kerran vuonna 1287. Kaupunginoikeudet paikkakunta sai vuonna 1541. Ukrainan tilastokeskuksen arvioima väkiluku 10 295 asukasta (1.1.2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa väkiluku oli 10 395. Ljuboml oli aiemmin Ljubomlin piirin keskus. Kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Ukrainan piirien lukumäärää supistettiin merkittävästi ja Ljuboml piireineen liitettiin osaksi Kovelin piiriä. Church of the Holy Trinity in Lyuboml with bell tower 2.JPG|Pyhän kolminaisuuden kirkko ja kellotorni. Railway station in Lyuboml.jpg|Rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Volynian alueen kaupungit
Uimahalli PikkuSaimaa

Uimahalli PikkuSaimaa on Savonlinnassa Saimaan rannalla sijaitseva uimahalli. Uimahallissa on kuusiratainen kuntoallas, lastenallas, poreallas, hyppyallas kolmen ja viiden metrin telineillä sekä noin 37 metriä pitkä vesiliukumäki. PikkuSaimaan remontti valmistui vuonna 2020. Kesällä asiakkaat voivat uida myös järven rannalla sekä talvisin siinä on myös avantomahdollisuus. Pihapiiristä löytyy myös tenniskenttä. == Lähteet == Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Savonlinnan urheilu
Besalel

Besalel () oli Toisessa Mooseksen kirjassa esiintyvä taiteilija ja käsityöläinen. Raamatun tarinassa hän esiintyy Ilmestysmajan päärakentajanaMooseksen toinen kirja 36 Toisen Mooseksen kirjan mukaan Besalel valmisti myös liitonarkin.Toinen Mooseksen kirja 37 Liitonarkun rakentamisesta on kuvaus myös viidennessä Mooseksen kirjassa, mutta Viidennen Mooseksen kirjan kuvauksen mukaan liitonarkkia ei tehnytkään Besalel vaan Mooses itse.Viides Mooseksen kirja 31 ==Lähteet== Luokka:Toisen Mooseksen kirjan henkilöt
Mospyne

Mospyne (; vuoteen 1938 saakka Mah’orivka) on kaupunki Donetskin alueen Donetskin piirissä Itä-Ukrainassa. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 10 471 asukasta (2022). Vuonna 2001 asukkaita oli 11 736. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupungit Luokka:Donetskin piiri
Oholiab

Oholiab () on henkilö joka esiintyy Toisessa Mooseksen kirjassa. Hän on Ahisamakin poika, Danin heimosta, joka työskenteli Besalelin alaisuudessa Ilmestysmajan ja Liitonarkin tehtävissä. Toisen Mooseksenkirjan 38:23 kohdassa häntä kuvataan koru- ja puusepäksi, joka osasi myös tehdä korukudonnaisia sinipunaisista, purppuraisista ja karmiininpunaisista villalangoista sekä hienosta pellavasta.TOINEN MOOSEKSEN KIRJA 38 ==Lähteet== Luokka:Toisen Mooseksen kirjan henkilöt
Auroran ufotapaus

Auroran ufotapauksen kerrotaan tapahtuneen 17. huhtikuuta 1897, kun paikallisten asukkaiden mukaan ufo syöksyi maatilalle lähellä Texasin osavaltiossa sijaitsevaa Auroran kaupunkia. Tapauksen väitetään johtaneen lentäjän kuolemaan. Ohjaaja oli "ei tästä maailmasta" ja hänen sanottiin olevan avaruusolento. Lentäjä haudattiin Auroran hautausmaalle ja haudalle asetettiin muistomerkiksi kivi, mutta se on sittemmin poistettu. 19\. huhtikuuta 1897 Dallas Morning News -lehdessä julkaistussa S. E. Haydonin kirjoittamassa artikkelissa kuvattiin ufon putoaminen. Ufon kerrotaan törmänneen tuulimyllyyn tuomari J.S. Proctorin kiinteistöllä kaksi päivää aikaisemmin noin klo 6 aamulla paikallista aikaa. Tiettävästi aluksen osia heitettiin läheiseen kaivoon, joka sijaitsi vaurioituneen tuulimyllyn alla, kun taas osa päätyi lentäjän hautaan. Mysteeriä lisäsi tarina herra Brawley Oatesista, joka osti tuomari Proctorin kiinteistön noin vuonna 1935. Oates siivosi kaivon romuista käyttääkseen sitä vesilähteenä, mutta sai myöhemmin erittäin vakavan niveltulehduksen, jonka hän väitti johtuvan kaivoon heitetyistä romuista peräisin olevasta saastuneesta vedestä. Tämän seurauksena Oates sulki kaivon betonilaatalla ja rakensi sen päälle ulkorakennuksen. == Huijausväite == Huijausväite perustuu pääasiassa Time-lehdessä vuonna 1980 julkaistuun 86-vuotiaan Aurorassa asuvan Etta Peguesin antamaan haastatteluun, joka väitti Haydonin keksineen koko tarinan ja totesi, että Haydon "kirjoitti sen vitsinä ja herättääkseen kiinnostusta Auroraan". == Populaarikulttuurissa == Tapahtuma on dramatisoitu vuoden 1986 elokuvassa The Aurora Encounter, ja sitä käsitellään myös History Channelin Ancient Aliens -ohjelman kolmannen kauden ensi-illassa (Aliens and the Old West), joka keskittyy 1800-luvun lopun ufohavaintoihin Pohjois-Amerikan länsiosissa. Muusikko ja historioitsija Thomas Negovanin ja Aaron Shapsin yhdessä kirjoittama ja ohjaama itsenäinen lyhytelokuva Aurora dramatisoi tapauksen sekä yhdistää sen natsien Die Glocke -salaliittoteoriaan. Auroran ufotapaus mainitaan The Firesign Theatre -komediaryhmän vuonna 1974 ilmestyneen komedia-LP:n Everything You Know Is Wrong A-puolella noin kohdassa 3:00-4:42. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aurora-lyhytelokuvan traileri (aurorafilm.net) Luokka:Ufotapaukset Luokka:Texasin historia Luokka:1897
Mongstad

Mongstad on Alverin ja Austrheimin kuntien rajalla Norjan Vestlandissa sijaitseva teollisuusalue, johon kuuluvat muun muassa maansa suurin öljynjalostamo ja terminaali, jonka yhteydessä Equinorilla on kallioon louhittu 1,5 miljoonan kuutiometrin varastointikapasiteetti. Mongstad on Euroopan toiseksi vilkkain öljysatama. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alver Luokka:Austrheim Luokka:Norjan satamat Luokka:Öljynjalostamot
Lauri Mannerkoski

Lauri Pertti Kaarlo Mannerkoski (s. 7. lokakuuta 1944 Hämeenlinna) on suomalainen Rautaruukilta eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 30.8.2023. Mannerkosken vanhemmat olivat maanviljelysneuvos Veikko Mannerkoski ja Vieno Anttila. Professori, Oulun yliopiston rehtori ja VTT:n pääjohtaja Markku Mannerkoski on hänen veljensä. Lauri Mannerkoski avioitui 1969 toimittaja Sirkka-Liisa Kullaan kanssa. Mannerkoski tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1963 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1969. Hän tuli Rautaruukki- yhtiön palvelukseen 1968 ja oli Raahen terästehtaan tutkimusinsinööri 1969–1971, Hämeenlinnan tehtaan laadunvalvontaosaston päällikkö 1971–1975, Raahen terästehtaan terässulatto-osaston päällikkö 1975–1979, Raahen terästehtaan tuotejohtaja 1979–1985, Raahen terästehtaan myyntijohtaja 1985–1987, markkinointijohtaja 1987–1988 ja kaupallinen johtaja 1988–1995, Rautaruukin varatoimitusjohtaja 1995–2004, johtokunnan varapuheenjohtaja 1995–2001, johtoryhmän varapuheenjohtaja 2001–2004, hallituksen jäsen 1988–2001 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1995–2001. Mannerkoskella oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Jansson (koomikko)

Lars Anders Jansson (s. 9. lokakuuta 1967 Staffanstorp) on ruotsalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan erityisesti Johan Westerin kanssa vuosina 2001, 2003 ja 2011 tekemästään Hipp Hipp! -huumoriohjelmasta. Erityisen suosituksi hahmoksi nousi hänen esittämänsä Tiffany Persson -niminen parturi-kampaaja, jonka mukaan nimettiin yksi Pågatågen-paikallisjunista. Muita Janssonin tunnettuja hahmoja ovat ulkomaankirjeenvaihtaja Morgan Pålsson samasta sarjasta, sekä kuntapoliitikko Lars-Göran Bengtsson sarjasta Starke man (2010–11). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset koomikot Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Jansson

Anders Jansson -nimisiä henkilöitä ovat: * Anders Jansson (1859–1882), suomalainen taidemaalari * Anders Jansson (s. 1967), ruotsalainen koomikko.
Mannerkoski

Mannerkoski on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Hannu Mannerkoski (1944–2018), professori, metsätieteilijä * Lauri Mannerkoski (s. 1944), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, kauppaneuvos, Veikko Mannerkosken poika * Markku Mannerkoski (s. 1936), professori, Oulun yliopiston rehtori, VTT:n pääjohtaja, Veikko Mannerkosken poika * Veikko Mannerkoski (1907–1980), järjestöjohtaja ja virkamies, maanviljelysneuvos
Johan Wester

Johan Anders Hugo Wester (s. 19. joulukuuta 1967 Lund) on ruotsalainen näyttelijä ja koomikko. Hänet tunnetaan erityisesti Anders Janssonin kanssa vuosina 2001, 2003 ja 2011 tekemästään Hipp Hipp! -huumoriohjelmasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Lantto

Ilkka Antero Lantto (s. 17. huhtikuuta 1943 Oulu) on suomalainen eläköitynyt yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 30.8.2023. Lanton vanhemmat olivat kauppaneuvos Viljo Lantto ja prokuristi Anja Väänänen. Hänen puolisonsa vuodesta 1966 on tiedotussihteeri, sairaanhoitaja Eeva-Tuulikki (Pipu) Lotila. Lantto tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1962 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1967. Hän on ollut Oulun Kauppa Oy:n johtaja 1966–1970, toimitusjohtaja 1970–1977, johtokunnan jäsen 1966–1976 ja johtokunnan varapuheenjohtaja 1970–1976 ja Katri Antell -yhtiön osakas, toimitusjohtaja 1977–2002 sekä yhtiön hallituksen jäsen ja puheenjohtaja. Lantto on ollut myös Viljo Lantto & Knit kiinteistöyhtymän toimitusjohtaja, Oulun Catering Oy:n, vuodesta 1991 Antell- Catering Oy ja vuodesta 2012 Antell-Ravintolat Oy, toimitusjohtaja 1980–2003 ja hallituksen puheenjohtaja, Antell-Konditoria-Kahvilat Oy:n toimitusjohtaja 1991–2002 ja hallituksen puheenjohtaja, Nivalan Leipä Oy:n hallituksen puheenjohtaja sekä Rafla-Lyydia Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Lantolla on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä ja hän toimi pitkään Itävallan kunniakonsulina ja kunniapääkonsulina. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1995. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taisto Riski

Taisto Kalevi Riski (s. 3. marraskuuta 1947 Rovaniemi) on suomalainen ekonomi ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 30.8.2023. Riskin vanhemmat oliat postiautonkuljettaja Väinö Riski ja Hilda Maria Tolonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1976 on erikoistoimintaterapeutti Ethel Viveca Ivars. Riski tuli ylioppilaaksi Rovaniemen yhteislyseosta 1968 ja valmistui ekonomiksi Vaasan kauppakorkeakoulusta 1976. Hän oli Oy Widenius, Sederholm & Someri Ab:n tilintarkastaja Helsingissä 1974–1978, Pohjanmaa Oy:n talousjohtaja Oulussa 1978–1985, hallintojohtaja 1985–1987, toimitusjohtaja 1988–1993 ja hallituksen puheenjohtaja 1989–1993, Starckjohann Oyj:n toimitusjohtaja Lahdessa 1994–1999 sekä Kaleva Kustannus Oy:n, vuodesta 2009 Kaleva Oy, toimitusjohtaja Oulussa 2000–2008. Riski on toiminut myös Kaleva-yhtiön hallituksen jäsenenä ja puheenjohtajana, samoin kuin tilitarkastajana ja yrityskonsulttina. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Riski sai 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirjallisuusvuosi 1685

Kirjallisuusvuosi 1685 käsittelee vuoden 1685 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Vuoden 1685 raamatunsuomennos eli Sotaraamattu ilmestyi. * Englannin parlamentti otti uudelleen käyttöön painolain (Printing Act of 1662), jolla rajoitettiin Lontoon kirjapainojen oikeuksia.Licensing acts. PDF. (Käyttäjätunnuksella) Viitattu 30.8.2023. == Julkaisuja == * Daniel Achrelius - Hautaruno Turun hovioikeuden presidentille Ernest Johann Creutzille * Aphra Behn - Love- Letters Between a Nobleman and His Sister * John Crowne - Sir Courtly Nice (näytelmä) * Dorothe Engelbretsdatter - Taare-Offer (norjalainen teos, joka on omistettu Tanskan kuningatar Charlotte Amalielle) * Thomas d'Urfey - A Commonwealth of Women (näytelmä) * Charles Perrault - Ode aux nouveaux convertis * Nahum Tate - The Cuckold's Haven (näytelmä) ==Lähteet== 1685 Luokka:1685
Aram Aflatuni

Timo Aram Aflatuni on suomalainen mediatuottaja. Aflatuni sai vuonna 2021 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä Pedram Aflatunin ja Veera Ikosen kanssa. Palkinto tuli nuorten osallisuutta ja yhteiskunnallista vaikuttavuutta edistävästä Gutsy Go – Make Peace Visible -hankkeesta. Aflatuni on tuottanut televisiosarjoja kuten Ähläm Sähläm, Märät säpikkäät, Hell's Kitchen Suomi ja We Want More. Aflatuni toimi tv-tuotantoyhtiö Tarinatalo Oy:n omistajana ja toimitusjohtajana. Yhtiö myytiin brittiläiselle ITV:lle vuonna 2012. Aflatunin isä on iranilainen ja äiti suomalainen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Prahan uusi juutalainen hautausmaa

Prahan uusi juutalainen hautausmaa () on 1890 perustettu hautausmaa Tšekissä Prahassa. Hautausmaalla on paljon taiteellisesti arvokkaita hautakiviä ja shoassa ja vastarinnan aikana tuhoutuneiden Tšekkoslovakian juutalaisten muistomerkki vuodelta 1985. Siellä on myös Franz Kafkan ja hänen vanhempiensa hauta (nro 21 – 14 – 21). ==Katso myös== * Prahan vanha juutalainen hautausmaa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Prahan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Juutalaiset hautausmaat
Eirik Cronstedt

Eirik Cronstedt (3. joulukuuta 1911 Kauniainen – 10. elokuuta 2004 Tammisaari) oli suomalainen vaatturi ja vapaaherra. Hän sai talousneuvoksen arvonimen vuonna 1962. Eirik Cronstedt keskeytti lukion Nya Svenska Samskolanissa ja kouluttautui vuosina 1929–1932 vaatturiammattikoulussa. Hän toimi vuodesta 1932 Stockmann-Tailorin vaatturimestarina ja jatkoi opintojaan ulkomailla, muun muassa Englannissa. Vuonna 1943 hän ryhtyi yrittäjäksi ja toimitusjohtajaksi räätäli Theodor Studen (1850–1928) aloittamassa yrityksessä Oy Åhman & Sundvall Ab:ssa, josta kehittyi hänen johdollaan Suomen suurin tilauspukimo. ”Räätäliparoniksi” kutsuttu aatelissukuinen Cronstedt antoi usein medialle lausuntoja hyvästä pukeutumisesta. Hän toimi Suomen Vaatturiliiton hallituksessa vuodesta 1947, puheenjohtajana ja Vaatturi-lehden päätoimittajana vuodesta 1961. Hänet nimitettiin liiton kunniapuheenjohtajaksi vuonna 1989. Cronstedt toimi myös pienteollisuusjärjestöissä ja pohjoismaisen räätälijärjestön yhteistyökomiteassa. Vapaa-aikanaan hän lauloi Muntra Musikanter -mieskuorossa vuodesta 1934 ja oli lopulta kuoron vanhin laulaja. Hän osallistui myös Svenska klubbenin ja Suomen Aatelisliiton toimintaan. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Vaatturit Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset aateliset
Liikenteen historia

Liikenteen historia alkaa esihistoriallisilta ajoilta, jolloin ihmiset kulkivat maalla enimmäkseen jalan ja joskus hevosilla. Kulkureitteinä olivat yleensä vesireitit. Varhaisimmasta merenkulun kehityksestä ovat merkkeinä laivojen kuvat. Varhaisimmat laivan kuvat ovat löytyneet Egyptistä ajalta 3400 ekr. Kreetalta on löytynyt laivan kuvia ajalta noin 2200 ekr. Pyörä keksittiin Mesopotamiassa 3000-luvulla ekr., mutta varsinaiset kärryissä käytettävät pyörät keksittiin 2500 ekr. Muinaistiet olivat usein kaupankäynnin väyliä. Esimerkiksi Suomen vanhin tunnettu tie, 800-luvulla rakennettu Hämeen Härkätie toimi kaupankäyntiväylänä meren rannikon kauppapaikkojen ja sisämaan välillä. Myös aikoinaan Kiinasta Välimeren seudulle johtanut Silkkitie oli kaupankäyntiväylä. Viikingeilä oli kauppareittejä merireittien lisäksi myös idässä, missä ne kulkivat Skandinaviasta Dneprjoen kautta Mustallemerelle ja Välimerellä sijaitsevaan Bysanttiin saakka. Tämä Viikinkien idäntie meni osin maitse, osin jokia myöten. == Kulkuneuvot ja tekniikka == === Laivat === Hellenistisellä aikakaudella Kreikassa rakennettiin laivoja, joiden keula oli matalalla ja perä oli koholla. Viikingit kulkivat aikoinaan paljon meriteitse. He keksivät kölin ja heillä oli erilaisia laivoja eri tarkoituksiin. Kauppalaivat olivat leveämpiä kuin sotalaivat. === Automobiilit === Ensimmäisen "itsestään liikkuvan" kulkneuvon eli automobiilin kehitti ranskalainen Nicolas-Joseph Cugnot 1760-luvulla. Tämä ajoneuvo toimi höyrykattilan avulla. Ensimmäisen kaupalliseen tarkoitukseen tarkoitetun auton kehitti Karl Benz 1885. Ensimmäisen maantieajon bensiinikäyttöisellä autolla teki Bertha Benzin 1888, kun hän matkasi Mannheimista Pforzheimiin. Daimler ja Benzin perustivat yhdessä autoja valmistavan yhtiön 1926. Yhtiön valmistama automerkki oli Mercedes. Varhaisin tiedetty maininta moottoripyörästä on vuodelta 1893. Tästä 20 vuotta aiemmin tiedetään olleen polkupyöriä, joissa oli apumoottori. Moottoripyöräteollisuudessa tapahtui merkittävää kehitystä 1920-luvulla. Toisen maailmansodan jälkeen Japanissa tapahtui suuri nousu moottoripyöräteollisuudessa. === Raideliikenne === Nykyisiä rautateitä edelsivät puisista kiskoista koostuneet raideväylät. Ensimmäiset raiteilla liikkuneet vaunut toimivat Mesopotamian ja Intian alueella 2900-luvulla ekr. Ennen nykyisiä raidejärjestelmiä raideliikenne kulki köysiratoja myöten. 1900-luvulla junaliikenteen kannalta tapahtui merkittävää kehitystä Isossa- Britanniassa, Ranskassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa. 1960-luvulla tapahtui yleismaailmallisesti merkittävää vilkastumista raideliikenteessä. === Lentoliikenne === Lentosuunnistuksessa oli merkittävä kehittäjä Sir George Gayley (1773-1857). Gottlieb Daimler kehitti ensimmäiset yksisylinteriset polttomoottorit lentokoneisiin 1885. Polttomoottorikoneiden osalta tapahtui merkittävää kehitystä 1900-luvun alussa. Yhdysvaltalaiset Wrightin veljekset, Wilbur ja Orville Wright kehittivät ensimmäisen ilmaa raskaamman lentokoneen. He lensivät lentokoneella ensimmäistä kertaa julkisesti 1908. == Lähteet == historia Luokka:Historia aiheittain
Ivan Kavaleridze

Ivan Kavaleridze, , (26. huhtikuuta 1887 Ladanskyi (Romnyn lähellä), Harkovan kuvernementti – 3. joulukuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kuvanveistäjä, elokuvaohjaaja, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Kavaleridze opiskeli Kiovan taidekoulussa 1907–1909, Pietarin taideakatemiassa 1909–1910 ja Naum Aronsonin oppilaana Pariisissa 1910–1911. Hän veisti merkittävien henkilöiden muotokuvia, muun muassa Taras Ševtšenkon Kiovassa sijaitsevan muotokuvan (1918), ja ukrainalaisissa kaupungeissa on yli sata hänen veistämäänsä muistomerkkiä. 1920-luvulla hän sai vaikutteita kubismista. Kavaleridze siirtyi 1928 elokuvantekoon ja käsikirjoitti ja ohjasi historiallisia elokuvia, joille on leimallista tyylittely ja monumentalismi. Kansallismielisyys- ja formalismisyytteiden vuoksi hän otti teemoikseen suosikkiaiheita ja yksinkertaisti tyyliä. Hän muokkasi elokuviksi oopperoita, muun muassa Mykola Lysenko Natalka Poltavkan (1936). Hän jatkoi elokuvantekoa toisen maailmansodan jälkeen mutta kirjoitti myös muutamia sankarinäytelmiä. Kavaleridzen veistoksista järjestettiin näyttely 1962. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kuvanveistäjät Luokka:Ukrainalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ukrainalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Haituhärmät

Haituhärmät (Podosphaera) on härmäsienisuku. Ne elävät eri putkilokasvilajien lehdillä ja aiheuttavat härmää. Jotkin lajit ovat merkittävien viljelykasvien kasvitauteja. == Lajeja == Suomessa esiintyy 30 haituhärmälajia. * Podosphaera alpina * tuomipihlajanhaituhärmä (Podosphaera amelanchieris) * mansikanhärmä (Podosphaera aphanis) * kurjenherneenhaituhärmä (Podosphaera astragali) * pihlajanhaituhärmä (Podosphaera aucupariae) * palsaminhaituhärmä (Podosphaera balsaminae) * Podosphaera clandestina ** orapihlajanhaituhärmä (P. clandestina var. clandestina) * kulleronhaituhärmä (Podosphaera delphinii) * kynsimönhaituhärmä (Podosphaera drabae) * horsmanhaituhärmä (Podosphaera epilobii) * voikukanhaituhärmä (Podosphaera erigerontis-canadensis) * Podosphaera euphorbiae * Podosphaera ferruginea * mesiangervonhaituhärmä (Podosphaera filipendulae) * kurjenpolvenhaituhärmä (Podosphaera fugax) * tädykkeenhaituhärmä (Podosphaera fuliginea) * Podosphaera fusca * omenanhärmä (Podosphaera leucotricha) * Podosphaera macularis * herukanhärmä (Podosphaera mors-uvae) * Podosphaera myrtillina ** juolukanhaituhärmä (P. myrtillina var. major) ** mustikanhaituhärmä (P. myrtillina var. myrtillina) * ruusunhärmä (Podosphaera pannosa) * maitikanhaituhärmä (Podosphaera phtheirospermi) * ratamonhaituhärmä (Podosphaera plantaginis) * Podosphaera polemonii * pensasangervonhaituhärmä (Podosphaera spiraeae) * Podosphaera thalictri * tuomenhaituhärmä (Podosphaera tridactyla) * lapinvuokonhaituhärmä (Podosphaera volkartii) == Lähteet == Luokka:Kotelosienet