EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Minneula Azizov

Minneula Zinjatovitš Azizov (, s. 23. kesäkuuta 1951 Ivanovo, Permin alue, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja. Azizov kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon Moskovan kesäolympialaisissa 1980, missä maa voitti pronssia.Olympics at Sports-Reference.com Azizov saavutti myös EM-hopeaa vuonna 1983http://ussr-fieldhockey-euro1983.blogspot.com/. == Lähteet == * Minneula Azizov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com == Viitteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset maahockeypelaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tolvana

Tolvana on Reijo Mäen vuonna 2019 ilmestynyt kolmaskymmenes Vares-dekkari. Se käsittelee Venäjää. Kirjan kustansi Otava. Tolvanan aihe on Venäjän pyrkimys varautua kriisitilanteita varten hankkimalla strategisia asemia Turun saaristosta laivaväylien varrelta ja tekemällä muita valmisteluja. [Vrt. Airiston Helmi tutkinta] Teema on sama kuin Mäen vuonna 2001 julkaisemassa kirjassa Kolmastoista yö. Tolvana käsittelee lisäksi Venäjän suhdetta toisinajattelijoihin ja sivuaa siten myös Mäen vuonna 1988 kirjoittamaa Marraskuu on musta hauta -teosta. Juonessa on yhtymäkohtia vuonna 1991 julkaistuun Kuoleman kapellimestariin. Kirjassa esitellään myös Venäjän turvallisuuspalvelujen suhteita ja toimintatapoja. == Vastaanotto == Turun Sanomien Kimmo Rantanen arvioi kirjaa useammasta näkökulmasta avautuvaksi perus-Varesta jäntevämmäksi trilleriksi. Mäki varoittaa Ilkka Remeksen tapaan naiiviudesta Venäjän valtapyrkimysten suhteen, mitä korostaa vielä kirjan lähdeluettelo ja jälkisanat. Ilmestymisvuonnaan Tolvanaa myytiin 21 400 kappaletta ja se oli kuudenneksi myydyin kotimainen kaunokirja. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 kirjat Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Reijo Mäen kirjoittamat kirjat
Maarit Järvenpää

Maarit Järvenpää on suomalainen matemaatikko ja Oulun yliopiston matemaattisten tieteiden tutkimusyksikön professori ja dekaani. Järvenpää väitteli filosofian tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (1994) oli otsikoitu On the Upper Minkowski Dimension, the Packing Dimension, and Orthogonal Projections. Väitöskirjatutkimusta ohjasi professori Pertti Mattila. Järvenpään tutkimusaiheet liittyvät geometriseen mittateoriaan, fraktaaligeometriaan, dynaamisiin systeemeihin ja metristen avaruuksien analyysiin. Ennen Oulun yliopistoon siirtymistään Järvenpää toimi muun muassa professorina Jyväskylän yliopistossa ja vieraili Sveitsissä, Yhdysvalloissa ja Skotlannissa. Hän on johtanut Suomen Akatemian rahoittamaa huippututkimusyksikköä jo Jyväskylässä työskennellessään. Sittemmin Järvenpään tutkimusryhmä on osallistunut esimerkiksi Suomen Akatemian vuosien 2014–2019 Analyysin ja dynamiikan -huippututkimushankkeeseen. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Järvenpää on ollut vuodesta 2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Neulankääntöongelma (2010) (youtube.com) Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit
Orange Beach

Orange Beach on kaupunki Meksikonlahden rannalla, Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 8 095. Orange Beach kuuluu Baldwinin piirikuntaan. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Orange Beach Sun and Booms.JPG|Orange Beachin rantaa. Tiedosto:Romar House Bed & Breakfast-2.jpg|Romar House Bed & Breakfast. Tiedosto:Orange Beach, Alabama from a plane.jpg|Ilmakuva kaupungista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Alabaman kaupungit
OK (suomalainen musiikkilehti)

OK tai O.K. oli suomenkielinen nuorille suunnattu musiikkilehti, jonka Tom Pyynönen, entinen Help!-lehden päätoimittaja, perusti vuonna 1981 Suosikin kilpailijaksi. Alkuvaiheessa lehteä kustansi Kolmiokirja. Lehden kohderyhmänä oli Suosikin tapaan 10–18-vuotiaat, ilmestymistiheys samoin kerran kuussa, ja sisältökin mukaili kilpailijaa: popmusiikin lisäksi juttuja muodista, terveydestä, nuorten elämästä, elokuvista ja sarjakuvista.. OK ei ilmestynyt pitkään: se siirtyi ensin Yhtyneiden Kuvalehtien omistukseen, ja vuonna 1984 Suosikin kustantaja Lehtimiehet osti sen. Vuoden 1982 alussa OK-lehteä syytettiin vilpillisistä haastattelumenetelmistä. Sen freelance-toimittaja Markus Selin oli saanut haastatteluja keikalla olevilta Pelle Miljoonalta ja Hassisen koneelta sanomalla olevansa paikallislehdestä tai tekevänsä jutun moneen eri lehteen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset musiikkilehdet
Tupamäki

Tupamäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Binga Tupamäki (s. 1998), kokoomuslainen poliitikko *Jussi Tupamäki (s. 1977), jääkiekkovalmentaja *Mikko Tupamäki (s. 1977), koripallovalmentaja ja koripalloilija *Olavi Tupamäki (s. 1944), kansanedustaja (SMP, SKYP) ja diplomi-insinööri *Risto Tupamäki (1957–2019), raviohjastaja ja ravivalmentaja.
Ibn Tulunin moskeija

Ibn Tulunin moskeija on Egyptiä hallinneiden tulunidien hallitsijasuvun perustaja Ahmad ibn Tulunin rakennuttama moskeija nykyisessä Kairossa. Rakennuskompleksi on valmistunut vuonna 876 ja se tunnetaan esimerkiksi spiraalin muotoisesta minareetistaan. Nykyisin moskeija on Egyptin vanhin alkuperäisessä ulkomuodossaan säilynyt moskeija. ==Historia== Ibn Tulunin moskeijan rakennutti sen nimen mukaisesti Ahmad ibn Tulun, Egyptin tulunidien hallitsijasuvun perustaja. Ahmad ibn Tulun oli syntynyt nykyisessä Irakissa, joka tuolloin kuului abbasidien kalifaattiin. Abbasidikalifi al-Muttawakkil oli rakennuttanut valtakuntansa pääkaupunki Samarraan moskeijan, jolla oli omintakeinen spiraalin muotoinen minareetti. Minareetti Samarrassa toimi Ibn Tulunin moskeijan minareetin esikuvana. Minareetin alkuperään on tosin myös liitetty jälkipolvien tarina, jonka mukaan se sai alkunsa ibn Tulunin rullattua ajatuksissaan paperin sormensa ympärille. Kun virkamiehet ihmettelivät mitä hallitsija teki, hän selitti nolostuneena suunnittelevansa minareettia. Moskeija rakennettiin uuteen al-Qattain kaupunkiin, jonka Ahmad ibn Tulun oli rakennuttanut al-Fustatin yhteyteen nykyisen Kairon kaupungin alueella. Moskeija valmistui vuonna 876 ja se on nykyisin Egyptin vanhin alkuperäisessä asussaan säilynyt moskeija. Al-Qattai tuhoutui miltei kokonaan abbasidien murskatessa tulunidien vallan Egyptissä sotaretkellä 900-luvun alussa. Moskeija säästyi kuitenkin lähes koko muun kaupungin tuhonneilta hävityksiltä. Moskeijaan tehtiin huomattavia korjaustöitä vuosina 1296 ja 1299. 1700-luvulla moskeijan tiloista tehtiin tehdas ja vuonna 1814 tilat jaettiin kauppiaille. Suojeltu historiallinen kohde rakennuksesta tuli vuonna 1890. ==Rakennukset== Ibn Tulunin moskeijan rakennuskompleksi käsittää itse moskeijan ja sen ympärillä olevat kolme ulkopihaa. Rakennusten suunnittelu ja koristelu ovat saaneet innoituksensa abbasidien aikaisen Irakin arkkitehtuurista. Moskeijan pihoja halkovat stukkolla koristellut arkadit. Moskeijan spiraalin muotoisessa minareetissa on kolme kerrosta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin moskeijat Luokka:Kairon rakennukset ja rakennelmat
Ramat HaSharon

Ramat HaSharon () on kaupunki Keski-Israelissa Tel Avivin hallintoalueella. Kaupunki on perustettu alun perin moshavana vuonna 1923 ja vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 46 019\. ==Maantiede== Ramat HaSharon sijaitsee Israelin keskiosassa Tel Avivin kaupungin pohjoispuolella. Kaupunki on osa Tel Avivin nykyistä konurbaatiota, eli yhteen kasvanutta kaupunkialuetta. Kaupunkiin hallinnollisesti kuuluvan alueen pinta-ala on 22 km². ==Historia== Ramat HaSharon perustettiin vuonna 1923, jolloin nykyisen kaupungin paikalla aloitti toimintansa pääasiassa sitrushedelmiä kasvattanut moshava. Sitrushedelmien viennistä tuli huomattavasti hankalampaa toisen maailmansodan aikana, jolloin paikalliset siirtyivät kasvattamaan kasviksia. Vuonna 1947 kaupungin asukasluku oli 1 150\. Israelin itsenäisyyssota alkoi vuonna 1948 ja sodan jälkeen Ramat HaSharoniin perustettiin Israeliin saapuvien juutalaissiirtolaisten väliaikainen sijoitusleiri. Kaupungin asukasluku kasvoi, kun leirin asukkaat alkoivat vähitellen saada vakinaisia asuntoja. Kaupunki menetti pikku hiljaa maaseutuidyllinsä ja nykyisin Ramat HaSharon on osa Tel Avivin suurempaa rakennettua kaupunkialuetta. ==Väestö== Ramat HaSharonin asukasluku oli Israelin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2017 lopussa 46 019. Vuonna 2002 asukasluku oli 35 600, vuonna 1970 17 600 ja vuonna 1858 8 200. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin kaupungit
Ein Gev

Ein Gev (hepr. עֵין גֵּב‎) on vuonna 1937 perustettu kibbutsi Genesaretinjärven rannalla Israelissa. Sen asukkaiden elinkeinoja ovat kalastus, matkailupalvelut ja maanviljelys. Ein Gevin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 664. ==Maantiede== Ein Gev sijaitsee Genesaretinjärven itärannalla kapealla kaistaleella maata järven ja Golanin kukkuloiden välissä. Kukkuloiden puolella kohoaa Golaniin kuuluva Susita-kukkula. ==Historia== Lähellä nykyistä Ein Geviä sijaitsi aikanaan muinainen Hippos eli Sussita. Paikan vanha arabiankielinen nimi oli Nuqayb. Nykyisen Ein Gevin kibbutsin perustivat joukko Saksasta, Itävallasta ja Baltian maista saapuneita juutalaissiirtolaista vuonna 1937. Heidän joukossaan oli muun muassa myöhemmin pitkään Jerusalemin pormestarina toiminut Teddy Kollek. Nimi Ein Gev viittaa vesilähteeseen. Kibbutsi oli eristyksissä. Ainut yhteys muihin juutalaisiin asutuksiin oli vain veneellä Genesaretin yli. Paikka olikin näin varsin altis hyökkäyksille, joita koettiin esimerkiksi Palestiinan arabikapinoiden aikana ennen toisen maailmansodan syttymistä. Syyrian tykistö ja ilmavoimat tulittivat Ein Geviä Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948, mutta israelilaisten onnistui pitää paikka hallussaan. Sodan päätyttyä tulitaukoon paikka jäi Israelin hallitsemalle puolelle tulitaukolinjaa, mutta se oli sijaintinsa takia edelleen hyvin uhattu hyökkäysten kannalta. Israel valtasi kuitenkin Golanin kukkulat Ein Gevin yläpuolella kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. ==Talous== Ein Gevin kautta on harjoitettu kalastusta Genesaretinjärvellä ja nykyisin paikka on myös matkailukohde. Järvellä harjoitetaan esimerkiksi purjeveneilyä ja pesahina paikalla järjestetään vuosittain musiikkifestivaalit. Alueella harjoitetaan myös maataloutta. ==Väestö== Ein Gevin asukasluku oli Israelin tilastokeskuksen mukaan vuoden 2017 lopussa 664. ==Lähteet== Luokka:Israelin kaupungit
Conway

Conway voi tarkoittaa seuraavia: == Conway sukunimenä == * Anne Conway (1631–1679), englantilainen filosofi * Elias Nelson Conway (1812–1892), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Arkansas'n kuvernööri * Hélène Conway-Mouret (s. 1969), ranskalainen poliitikko, senaattori ja ministeri * Hollis Conway (s. 1967), yhdysvaltalainen korkeushyppääjä * Jack Conway (1887–1952), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä * James Sevier Conway (1798–1855), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja Arkansas'n kuvernööri * John Horton Conway (1937–2020), englantilainen matemaatikko * Kellyanne Conway (s. 1967), yhdysvaltalainen republikaanien kampanjapäällikkö, strategisti ja mielipidetutkija * Lynn Conway (1938–2024), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteen tutkija, sähköinsinööri, keksijä ja trans-aktivisti * Mike Conway (s. 1983), brittiläinen kilpa-ajaja * Sally Conway (s. 1987), brittiläinen judoka * Samuel Conway (s. 1965), yhdysvaltalainen orgaaninen kemisti * Thomas Conway (1735–1800), irlantilaissyntyinen Ranskan ja Yhdysvaltain armeijan upseeri * Tim Conway (1933–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko * Tom Conway (1904–1967), englantilainen elokuva ja radionäyttelijä * Tommy Conway (s. 2002), skotlantilainen jalkapalloilija == Conway etunimenä == * Conway Twitty, Harold Lloyd Jenkins (1933–1993), yhdysvaltalainen country-muusikko == Kuvitteellisia henkilöitä == * Conway, Pokémon.
Celeste

Celeste on Maddy Makes Gamesin kehittämä, pikseligrafiikoilla toteutettuHämäläinen, Tuukka & Manzos, Aleksandr: Pelien äärettömät maailmat : elämän suuret kysymykset digitaalisissa peleissä, s. 74 - 80. Viljandi: Gaudeamus, 2020. ISBN 978-952-345-053-0. tasohyppelypeli. Peli julkaistiin tammikuussa 2018 Linuxille, macOSille, Microsoft Windowsille, Nintendo Switch, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle. Pelin kehittänyt Maddy Thorson on myöhemmin sulkenut Maddy Makes Gamesin ja perustanut Extremely OK Gamesin koska ei ole enää ainoa kehittäjä.Pelin alkuperäinen version kehitettiin game jam tapahtumassa PICO-8 fantasiakonsolilla. Matt Makes Games on nimetty uudelleen Maddy Makes Games ja kehittäjä Thorson on vaihtanut etunimekseen Maddy. == Pelaaminen == Pelin päähenkilö on Madeline, jota pelaaja ohjaa hänen kiivetessään vuorelle ja välttäessään useita kuolettavia esteitä. Celestessä on yli 700 pelikenttää, jotka vaikeutuvat pelin edetessä. Monet tasot ovat todella vaikeita, ja pelaaja joutuu yrittämään niiden läpäisyä monta kertaa uudelleen. Pelihahmolla on kuitenkin loputon määrä elämiä. Tasojen läpäisy vaatii pelaajalta suunnitelmallisuutta ja harjoitusta, ja monet pelitilanteet muistuttavat ongelmanratkaisutehtäviä. Joitain vihollisia pelaaja ei voi voittaa. Madelinen kykyihin kuuluvat juokseminen, seinillä kiipeily, hyppiminen ja lyhyt ilmasyöksy. Kun Madeline kuolee, hän räjähtää erivärisiksi palloiksi. == Juoni == Nuori nainen nimeltä Madeline on ajautunut elämässään vaikeaan tilanteeseen, ja hän päättää alkaa kiivetä Celeste-vuorta vanhan naisen varoituksista huolimatta. Hän tapaa vuorella vanhuksen, Theo-nimisen kiipeilijän ja hylätyssä hotellissa asuvan Oshiron. Kun Madeline leiriytyy yöksi, hän näkee unen, jossa pimeä versio hänestä tulee peilin läpi estämään häntä kiipeämästä Celestelle. Madelinen pimeä versio tulee Madelinen kiipeilyseuraksi tosimaailmaan, ja myös muut kuin Madeline voivat nähdä hänet. Pelin alussa pimeä Madeline vaikeuttaa peliä asettamalla esteitä Madelinen tielle, mutta myöhemmin hän alkaakin auttaa Madelinea. Oshiro paljastuu arvaamattomaksi ja vaaralliseksi, koska hänellä on henkisiä ongelmia. Pimeä Madeline auttaakin Madelinea pakenemaan Oshiron hotellista, vaikka Madeline ei itse osaakaan varoa Oshiroa. Pelin puolivälissä Madeline kertoo sairastavansa masennusta, saavansa paniikkikohtauksia ja huolehtivansa paljon. Pelin lopuksi Madeline tekee pimeän puolensa kanssa sovinnon. Sovinnon jälkeen Madelinesta tulee voimakkaampi: hän pystyy yhden ilmasyöksyn sijaan tekemään kaksi syöksyä peräkkäin. == Vastaanotto == Celeste sai IGN:n arvostelussa täydet 10/10. Peli sai Game Informerin arvostelussa 9/10. Pelit-lehden Mikko Lehtola antoi pelin Switch-versiolle 92 pistettä sadasta.Pelit 3/2018, s. 40-41 == Galleria == Tiedosto:Celeste screenshot 02.png|Kuvakaappaus pelistä. Tiedosto:Celeste summit.png|Madeline Celeste-vuoren juurella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * *Pelin virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2018 videopelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:PlayStation 4 -pelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Xbox One -pelit
Gimbaali

Gimbaali tai kardaani on kääntyvä tuki, joka mahdollistaa esineen pyörimisen akselin ympäri. Kolmesta kardaanirenkaasta koostuva sarja, joissa kukin on kiinnitetty toisen päälle ortogonaalisilla kääntöakseleilla, voidaan käyttää siten, että sisimpään kardaaneen kiinnitetty esine pysyy riippumattomana sen tukirakenteen pyörimisestä (esim. pystysuorassa ensimmäisessä animaatiossa). Esimerkiksi laivoissa gyroskoopit, laivakompassit, liedet ja jopa juomatelineet käyttävät tyypillisesti kardaanirenkaita pysyäkseen pystyasennossa suhteessa horisonttiin, huolimatta laivan kallistelusta ja keikkumisesta. Kardaaniripustusta, jota käytetään kompassin ja vastaavien kiinnittämiseen, on saanut nimensä italialaisen matemaatikon ja fyysikon Gerolamo Cardanon (1501−1576) mukaan, joka kuvasi sen yksityiskohtaisesti. Cardano ei kuitenkaan keksinyt kardaania eikä koskaan väittänyt niin. Laite on tunnettu antiikin ajoilta lähtien, ja sen on kuvannut ensimmäisen kerran 3. vuosisadalla eaa. Filon Bysanttilainen, vaikka jotkut nykyaikaiset kirjoittajat kannattavatkin näkemystä, jonka mukaan laitteella ei välttämättä ole yhtä tunnistettavaa keksijää. Kardaanisen ripustuksen perinteisempi käyttökohde on kompassin ja lyhtyjen pitäminen vakaassa asennossa keinuvassa vesialuksessa. == Käyttökohteet == === Kamerat === Kuvaus gimbaalit ovat joko kaksi- tai useimmiten kolmiakselisia. Kolmeen suuntaan akseloitu gimbaali minimoi kameran liikkeen niin pituus-, pysty- kuin poikkiakselilla. Kameran vakauttamisen lisäksi gimbaaleissa voi olla automaattinen kohteen seurantatoiminto, joka helpottaa nopeasti liikkuvan kohteen mukana panorointia. Panorointitoiminto voidaan ohjelmoida myös kohdetta seuraamattomaksi, jolloin gimbaalista on apua myös valokuvauksessa panoraamakuvien ottamisessa. ==Katso myös== *Nivelakseli *Steadicam == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elokuvateknologia
Mustamaa (saari)

Mustamaa on Virolahden kuntaan kuuluva saari Suomenlahden rannalla. Se sijaitsee Virolahden länsiosassa, lähellä Vehkalahden Kuorsalon ja Tammion saaria. Aiemmin asumattomaan saareen muodostui kylä vasta vuoden 1730 maissa, jolloin sinne asettui asumaan kaksi suursaarelaista.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 380 Mustamaan linnake osallistui talvi- ja jatkosotiin. Saarelta poistettiin raskaat tykit vuonna 1945 valvontakomission määräyksestä, minkä jälkeen sitä pidettiin joitakin vuosia koulutus- ja sitten vartiolinnakkeena. Vuonna 1998 Mustamaalla paljastettiin muistomerkki saarella kaatuneiden muistoksi. Saari on ollut edelleen 2010-luvulla puolustusvoimien hallussa. == Lähteet == * A. Tasa: "Mustamaa, saari itäisellä Suomenlahdella." Lastuja Klamin laineilta. Klami- suvun sukuyhdistys r.y. 1993, s.17-19. Luokka:Virolahden luonto Luokka:Virolahden historia Luokka:Kymenlaakson historia Luokka:Suomenlahden saaret Luokka:Suomen linnoitukset
Flusytosiini

Flusytosiini eli 5-fluorosytosiini (C4H4N3OF) on pyrimidiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä vaikeiden sieni-infektioiden hoitoon. Flusytosiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. == Ominaisuudet ja käyttö == Flusytosiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta ja se liukenee veteen. Flusytosiini kulkeutuu sienisolujen sisään sytosiinipermeaasin kuljettamana. Sienten sytosiinideaminaasientsyymi muuntaa flusytosiinin fluorourasiiliksi. Flusytosiini on siis aihiolääke. Fluorourasiili estää sienisolujen RNA:n ja DNA:n biosynteesiä, minkä vuoksi solut eivät kykene jakautumaan ja kuolevat. Yhdiste tehoaa muun muassa Candida-, Cryptococcus- ja Aspergillus-suvun lajeihin. Flusytosiinia käytetään yhdessä Amfoterisiini B:n kanssa vaikeiden hiivasienitulehdusten hoitamiseen. Yhdiste annostellaan kapselina suun kautta tai ruiskeena suoneen.Geert Cauwenbergh: Antiparasitic Agents, Antimycotics, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000.Axel Schmidt & Frank- Ulrich Geschke: Antimycotics, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. == Haittavaikutukset == Tyypillisimpiä flusytosiinin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, oksentelu, ripuli, maksan entsyymiarvojen kohoaminen ja luuydintoksisuudesta aiheutuva valkosolujen liian vähäinen määrä. Flusytosiini voi voimistaa imidatsolisienilääkkeiden haittavaikutuksia. == Lähteet == Luokka:Sienilääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Theon talo

Theon talo on Rax Rinnekankaan käsikirjoittama ja ohjaama draamaelokuva vuodelta 2015. Hidas puhedraama kertoo ikääntyvästä arkkitehdista Theosta (Hannu-Pekka Björkman), joka katuu yhtiökumppaninsa (Ville Virtanen) kanssa 1970-luvulla suunnittelemiaan betonielementtilähiöitä. Itäsaksalaiseen kartanoon vetäytyneenä hän päättää suunnitella vielä unelmiensa talon itselleen ja lapsuuden ihastukselleen Claralle (Milka Ahlroth), jonka on tavannut vain kerran. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Film-O-Holic.com- elokuvasivuston Pilvi Meriläisen mielestä Theon talon teemat ovat haasteellisia ja monet viitteet jäävät katsojan ratkaistaviksi. Silti hän näkee elokuvassa myös valoisuutta ja huumoria: ”Katsojat naurahtelevat, minäkin. Theon talo yllättää. Ehdottomasti katsomisen arvoinen elokuva.” Elokuvaa esitettiin New Yorkissa ennen sen tuomista Suomen ensi-iltaan. The New York Timesin arvostelija kirjoitti, että harvaa muuta elokuvaa voi kuvailla yhdistelmäksi höynäytetyn vanhan miehen haaveilua ja luentoa huonosta arkkitehtuurista. Muutkin amerikkalaisarvioijat pitivät elokuvaa outona ja tarinattomana. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Rax Rinnekankaan ohjaamat elokuvat
Emanuele Filiberto di Savoia

Emanuele Filiberto di Savoia (s. 22. kesäkuuta 1972https://imanetwork.org/iec/2018/12/19/emanuele-filiberto-of-savoy-prince- of-venice-confirmed-as-next-founding-member/ Geneve, Sveitsi) on italialainen kruununtavoittelija, televisiopersoona ja yrittäjä. Hänen isänsä oli prinssi Viktor Emanuel (Vittorio Emanuele di Savoia), joka käytti kruununtavoittelijan asemassa nimeä Viktor Emanuel IV (Vittorio Emanuele IV), ja isoisänsä viimeinen Italian kuningas Umberto II. == Elämä == Emanuele Filiberto syntyi Sveitsissä, sillä vuonna 1948 säädetty laki kielsi Italian vallasta luopuneen kuningasperheen miespuolisia jäseniä tulemasta Italiaan. Hän on kertonut oppineensa sanat ”Italia” ja ”maanpako” samaan aikaan kolmivuotiaana. === Ura === Työskenneltyään ensin pankkiirina ja hedgerahaston johtajana Emanuele Filiberto matkusti Italiaan ensi kertaa joulukuussa 2002(maksumuuri) sen jälkeen, kun sen estänyt vuoden 1948 laki oli tullut kumotuksi. Hänen isänsä oli kuitenkin vastineeksi ollut pakko julkisesti luopua kruunun tavoittelusta. Emanuele Filiberto toimi jonkin aikaa jalkapallokommentaattorina ja osallistui vuonna 2009 Ballando con le stelle ("tanssii tähtien kanssa") -televisiosarjaan, jonka voitti ylivoimaisesti toistaiseksi ainoana miehenä, sekä San Remon musiikkifestivaaleille. Vuonna 2012 hän esiintyi omassa tosi- tv-sarjassaan nimeltä Il Principiante, jossa kokeili erilaisia tavallisia ammatteja, kuten muurarin ja pizzerian työntekijän töitä. Vuonna 2016 hän perusti Los Angelesissa Yhdysvalloissa pastaa myyvän ravintola-autoliikkeen. Emanuele Filiberto omistaa oman elokuvatuotantoyhtiönsä AristoCrazyn sekä oman luksusvaatebrändinsä nimeltä PrinceTees. Hän on myös aktiivinen hyväntekeväisyysliikkeissä. Italialaiset kuningasmieliset tukivat pääasiassa kilpailevaa kruununtavoittelijaa Amedeo di Savoia-Aostaa Viktor Emanuelin jouduttua luopumaan pyrkimyksistään päästä kuninkaaksi vuonna 2002. Viktor Emanuel päätyi lisäksi Italiassa lyhyeksi aikaa vankilaan kesäkuussa 2006, minkä vuoksi Emanuele Filiberto suurelta osin otti tämän paikan kruununtavoittelijana. Emanuele Filiberto rohkaisi vuonna 2018 kannattajiaan muodostamaan uuden kilpailevan puolueen, joka voisi tukea hänen omia yrityksiään nousta Italian kuninkaaksi. Viktor Emanuel kuoli helmikuussa 2024.Anni Härkönen: Italian viimeinen kruunun­prinssi on kuollut Helsingin Sanomat 3.2.2024. Viitattu 7.2.2023. Emanuele Filiberto asuu Pariisissa. == Perhe == Emanuele Filiberto on naimisissa ranskalaisen näyttelijättären Clotilde Couraun kanssa. Heillä on kaksi lasta, tyttäret Vittoria ja Luisa. Ennen avioliittoaan Emanuele Filiberto oli ollut kihloissa sveitsiläis- amerikkalaisen Sotheby’s-huutokauppakamarin työntekijän Natasha Andress Geitlingin kanssa. == Lähteet == Luokka:Italian kuninkaalliset Luokka:Italialaiset elokuvatuottajat Luokka:Italialaiset liikemiehet Luokka:Kruununtavoittelijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Xipe Totec

Xipe Totec (nahuatliksi “Meidän nyljetty herramme”) on mesoamerikkalainen kevään ja uuden kasvillisuuden jumala sekä kultaseppien suojelija. Xipe Totecia palvoivat tolteekit ja asteekit. Keväällä maasta nousevan tuoreen kasvuston symbolina jumalalla oli ihmisuhrin nyljetty nahka ”uusi iho”, joka peitti maata keväisin. Xipe Totecin ensimmäiset kuvat ja patsaat ovat peräisin Xolalpanista, läheltä Teotihuacánia, sekä Texcocosta noin 800–1100-luvuilta. Asteekit omaksuivat hänet jumaltensa joukkoon Axayacatlin (1469–81) hallituskaudella. Vuoden toisen rituaalikuukauden Tlacaxipehualiztlin (“Miesten nylkeminen”) aikana uhripapit tappoivat uhrejaan repimällä näiden sydämet rinnasta. Sitten he nylkivät ruumiit. Nahat värjättiin keltaisiksi ja papit pukivat ne ylleen. Niitä kutsuttiin nimellä teocuitlaquemitl (“kultaiset vaatteet”). Toiset uhrattavat puolestaan kiinnitettiin kehikkoon, ja heidät surmattiin ampumalla heihin nuolia. Heistä valuvan veren uskottiin symboloivan hedelmällisiä kevätsateita. Xipe Totecin kunniaksi lauletuissa hymneissä häntä kutsuttiin nimellä Yoalli Tlauana (“Yöllinen juoja”), koska öisin maahan lankesivat vilvoittavat sateet. Hymnit ylistivät Xipe Totecia runsauden symboli Sulkakäärmeen tuojana sekä kuivuuden torjujana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keski-Amerikan jumalat Luokka:Asteekkien jumalat
Orbánin IV hallitus

Orbánin IV hallitus on Unkarin 72. hallitus. Vuoden 2018 parlamenttivaalien jälkeen istuva pääministeri Viktor Orbán valittiin jälleen pääministeriksi ja hän pääsi muodostamaan neljännen hallituksensa, joka astui virkaan 18. toukokuuta 2018. Hallituksen muodostavat Fidesz ja sen yhteistyöpuolue Kristillisdemokraattinen kansanpuolue, joista ensin mainitulla on viisi ministeriä ja jälkimmäisellä kaksi ministeriä. Hallituksessa on myös kuusi sitoutumatonta ministeriä. == Ministerit == Salkku Kuva Henkilö Puolue Alkaen Pääministeri Viktor Orbán Fidesz 10. toukokuuta 2018– Varapääministeri Salkuton ministeri vastuualueenaan kansallinen politiikka, kirkkoasiat ja kansalaisuudet 100px Zsolt Semjén KDNP 18. toukokuuta 2018– Varapääministeri Valtiovarainministeri Mihály Varga Fidesz 18. toukokuuta 2018– Varapääministeri Sisäministeri Sándor Pintér Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– Pääministerin kanslian ministeri 100px Gergely Gulyás Fidesz 18. toukokuuta 2018– Pääministerin kabinetin ministeri Antal Rogán Fidesz 18. toukokuuta 2018– Kauppa- ja ulkoministeri Péter Szijjártó Fidesz 18. toukokuuta 2018– Oikeusministeri László Trócsányi Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– Henkilöstöministeri Miklós Kásler Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– Innovaatio- ja teknologiaministeri László Palkovics Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– Maatalousministeri 100px István Nagy Fidesz 18. toukokuuta 2018– Puolustusministeri Tibor Benkő Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– Salkuton ministeri vastuualueenaan Paksin ydinvoimalan kahden uuden lohkon suunnittelu, rakentaminen ja käyttöönotto János Süli KDNP 18. toukokuuta 2018– Salkuton ministeri vastuualueenaan kansallisen vaurauden hallinta Andrea Bártfai-Mager Sitoutumaton 18. toukokuuta 2018– == Lähteet == * Luokka:Unkarin hallitukset
Syöpäkasvainten luokitus

Syöpäkasvainten luokitus on joukko tieteellisiä järjestelmiä, jotka kuuluvat patologian alaan, mutta näitä käytetään hyödyksi enenevässä määrin syöpätaudin hoidon valinnassa. Syöpiä eli pahanlaatuisia kasvaimia nimetään lähtevän elimen mukaan: Esimerkiksi epiteelistä lähtevä syöpä on karsinooma, tukisolukosta lähtevä on sarkooma ja imukudoksesta lähtevä syöpä on lymfooma; verta muodostavan elimen kudossyöpä on tavallisesti leukemia. Näitä on kaikkia eri tyyppejä. Syöpiä voidaan luokitella myös erilaistumisasteen mukaan. Mikäli syöpä on hyvin erilaistunut eli muistuttaa lähtökudosta, sen hoidolla on yleensä parempi ennuste. Huonosti erilaistuneiden syöpien tutkimus ja hoito on vaikeaa, ja joskus ei lähtöelintä saada lainkaan selville edes ruumiinavauksessa. Solukon liikakasvun variaatioihin kuuluu hyperplasia, joka on vain normaalin solukon lisääntynyttä kasvua esimerkiksi raskauden aikana, metaplasia, joka on normaalin solukon ilmaantuminen väärään kohtaan, dysplasia, johon liittyy solukon muodon tai koon vaihtelun kasvua mutta ei mitoosin häiriöitä, sekä anaplasia, joka tarkoittaa jo pahanlaatuista kasvainta. Yksi tapa luokitella syöpiä on niiden eritys. Syöpäsolut voivat erittää esimerkiksi hormoneja tai muita merkkiaineita. Karsinoomien diagnostiikassa on käytössä luokitus vakavuusasteen mukaan. Esimerkiksi kohdunkaulan irtosolunäyte on luokiteltu roomalaisin numeroin I–V, jossa I tarkoittaa normaalilöydöstä, II hieman poikkeavaa mutta ei pahanlaatuisuuteen viittaavaa, esimerkiksi tulehduksellisesti tavattavaa, III on jo epäilyttävä, IV todennäköinen karsinooma ja V varma karsinooma. Luokkaa 0 käytetään joskus merkityksessä "ei edustava näyte". Gradus taas tarkoittaa erilaistumisastetta. Nämä kulkevat roomalaisin numeroin I–III tai I–IV siten, että I on hyvin erilaistunutta syöpäkudosta ja siten ennusteeltaan paras, gradukset III ja IV ja ovat huonosti erilaistuneita. Graduksen rinnalla käytetään karsinoomissa stage-leviämisasteluokitusta. Tavallisin niistä on TNM-luokitus. Tässä T tarkoittaa itse tuumoria, N paikallisia imusolmukkeita ja M metastaaseja eli etäpesäkkeitä. T2N1M0 tarkoittaa esimerkiksi, että kasvain on levinnyt hieman lähtökudoksensa ohi tai on kasvanut tietyn koon yli, on levinnyt lähimpiin esimerkiksi pariin imusolmukkeeseen eikä etäpesäkkeitä ole. Esimerkiksi paksunsuolen syövässä on käytössä tästä hieman poikkeava Dukes-luokitus, jossa Dukes A on vähiten levinnyt, Dukes D eniten. == Lähteet == Luokka:Patologia Luokka:Syöpätaudit Luokka:Tieteellinen luokittelu
Maija Taka

Maija Taka, o.s. Tanner (25. maaliskuuta 1912 Sortavala Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 862. (Viitattu 16.5.2019) – 19. joulukuuta 1984 Thaimaa) oli lääkäri, joka julkaisi ja suomensi tietokirjoja ja muistetaan myös pakinoitsijana ja terveyskasvattajana. ==Henkilöhistoria== Maija Takan vanhemmat olivat Väinö Tanner ja Linda Anttila ja puoliso vuodesta 1940 prokuraattori Osmo Verneri Taka. Maija Taka tuli ylioppilaaksi 1930 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1940. Master of Public Health -tutkinnon Taka suoritti Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä 1959. Hän toimi vt. kunnanlääkärinä Vihdissä, Heinolassa, Virroilla ja Urjalassa 1939–1943, Marian sairaalan lastentautiosaston vt. apulaislääkärinä 1944, yksityislääkärinä 1944–1958 sekä vuodesta 1975 ja Helsingin kaupungin terveysviraston apulaishygieenikkona 1958–1975. Terveydenhoitolehden toimittaja Taka oli vuodesta 1947 ja kirjoitti lehteen pakinoita, lääkäripalstaa hän piti myös mm. Kotiliedessä, samoin kuin esiintyi luennoitsijana monissa eri tilaisuuksissa.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 12.1.1984, s. 12. Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 961. (Viitattu 16.5.2019) ==Julkaisuja== * Olisiko lääkkeistä apua?, 1945 * Nuori äiti: lääkärin neuvoja nuorelle äidille, 1948 * Velvollisuus ja rakkaus: lääkäriromaani, 1952, Frank G. Slaughter, suom. Maija Taka, Osmo Taka * Rintamalääkäri, 1953, Frank G. Slaughter, suom. Maija Taka, Osmo Taka * Mahahaava: sen synty ja hoito, 1954, Björn Lindholmer, suom. Maija Taka * Allergia: sen synty ja hoito, 1954, Åke Nilzén, suom. Maija Taka * Sukupuolielämä, 1955, J. Fabricius-Møller, suom. Maija Taka * Sokeritauti: sen synty ja hoito, 1956, Yngve Larsson, suom. Maija Taka * Korkea verenpaine: sen synty ja hoito, 1956, Lars Werkö, suom. Maija Taka * Kodin terveys, 1957 * Lepo ja virkistys, 1958 * Perheen suuri lääkärikirja: kodin käsikirja, 1960, suomalaiset toimittajat Olli Heinivaara, Maija Taka, Jaakko S. Tola ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hissi, bussi ja vessa ihmiskunnan vitsauksia. 60 vuotta tänään. Helsingin Sanomat, 25.3.1972, s. 11. Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomentajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Pakinoitsijat Luokka: Vuonna 1912 syntyneet Luokka: Vuonna 1984 kuolleet
Armas Takala

Armas Aate Takala (16. helmikuuta 1887 SuursaariKuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 862. (Viitattu 16.5.2019) – 21. heinäkuuta 1959 Porvoo) oli kouluneuvos, opettaja, rehtori ja tietokirjailija. ==Henkilöhistoria== Armas Takalan vanhemmat olivat kirkkoherra Matthias Takala ja Adolfina Lovisa Sivenius ja puoliso vuodesta 1908 Hilma Niemelä. Takala tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1904 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1907. Opintojaan hän täydensi Saksassa 1908 ja 1909–1910. Takala toimi Porvoon yhteislyseossa opettajana vuodesta 1911 ja rehtorina vuodesta 1912, aina vuoteen 1958 asti. Porvoossa hän oli muun muassa kaupunginvaltuuston ja -hallituksen jäsen, samoin kuin hoiti seurakunnallisia luottamustehtäviä. Kirkolliskokouksen jäsen Takala oli kolmeen otteeseen. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen vuonna 1951.Kouluneuvos Armas Takala kuollut. Helsingin Sanomat, 22.7.1959, s. 2. ==Julkaisuja== * Suomen yliopisto ja suomalaisuus, 1908, Suomalaisen nuijan julkaisuja 3. * Suomalainen kirjallisuus ulkomaiselle yleisölle esiteltynä, 1909, julkaisussa Aika, ss. 592–602 * Suomalaisuuden työ ja suomalainen talonpoika, 1910, julkaisussa Aika, ss. 505–524 * Jumala ja ihmiselämä: kirjeitä uskonnosta pojalleni, 1916 * Kristillisyys ja taide: kristillisen taideseuran esitelmiä 2, 1920, Ilmari Krohn, Sylvi Laaksovirta, Armas Takala * Porvoon suomalaisen kansakoulun vaiheita 1882–1939, 1932 * Porvoon raittiusseuran 50-vuotistaipaleelta 25.11.1934: juhlapuhe, 1934 * Karjalan pakolaisten joulu, 1937, toim. P. Palosaari, A. Takala. * Jeesus historian henkilönä, 1938 * Erään runoilijan yksityiskatekismus, 1957 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka: Vuonna 1887 syntyneet Luokka: Vuonna 1959 kuolleet
Heavy traffic – kuumat paikat

Heavy Traffic – kuumat paikat on Ralph Bakshin käsikirjoittama ja ohjaama aikuisille tarkoitettu pitkä animaatioelokuva vuodelta 1973. Robert Crumbin sarjakuvahahmoon perustuvalla elokuvalla Fritz – kova kolli (1972) tunnetuksi tullut Bakshi ja tuottaja Steve Krantz tekivät sen jälkeen tämän elokuvan, jossa käytetään piirrettyjä ihmishahmoja. Niiden takana Bakshi käyttää elokuva- ja valokuvataustoja, ja aivan lopussa elokuva muuttuu animaatiosta näyttelijöiden esittämäksi näytelmäelokuvaksi. == Juoni == Sarjakuvantekoa opetteleva nuorukainen Michael Corleano lähtee kotoaan saamaan vaikutteita oikeasta elämästä. Hän kohtaa New Yorkin tyypillisä hahmoja: juutalaisen äidin, italialaisen isän, transvestiitin ja prostituoituja. Päähahmon nimen lisäksi tarinassa on muitakin Kummisetä-elokuvien vaikutteita. == Tuotanto == Elokuvan piti alun perin pohjautua Hubert Selbyn romaaniin Pääteasema Brooklyn, mutta elokuvaoikeuksia koskeva sopimus purkautui. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Jussi Karjalainen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1993 sen juonen olevan episodeista koostuva ”pötkö”. Elokuvan tunnelmaa hän piti hyvänä, mutta kokonaisuus ei kuitenkaan ole oikein osiensa summa. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 1973 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat
Kert Kingo

Kert Kingo (s. 5. maaliskuuta 1968 Viro) on virolainen poliitikko. Kingo valittiin riigikoguun vuoden 2019 vaaleissa. Kingo aloitti 16.5.2019 ja lopetti 23.10.2019 Ratasin toisen hallituksen ulkomaankauppa- ja informaatioteknologiaministerinä. Kingo edustaa Viron konservatiivista kansanpuolue EKRE:ä. Kingo toimii myös EKRE:n korruptionvastaisen toimikunnan johtajana, sekä toimii EKRE:n Tarton- ja Jõgevamaan alueen johtajana. Kingo erosi itse ministerinvirastaan 23.10.2019 syytettynä Riigikogulle valehtelusta. == Koulutus == Kingo kävi Kõrvekülan klassisessa peruskoulussa. Kingo jatkoi myöhemmin Tarton musiikkilukiossa. Kingo valmistui Tallinnan Yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta vuonna 2001. Kingo aloitti opiskelun Viron yrittäjyyskorkeakoulussa. Kingo opiskelee pääaineena talousjohtamista ja tekee maisterintutkintoa. == Vaalit == *Viron kuntavaalit 2017: 60 ääntä *Riigikogun vaalit 2019: 1082 ääntä == Lähteet == Luokka:Virolaiset poliitikot Luokka:Virolaiset juristit Luokka:Viron konservatiivisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Kuosmanen

Timo Kalevi Kuosmanen (s. 8. toukokuuta 1974 Joensuu) on suomalainen kauppatieteen tohtori ja ekonometrian tutkija. Hän toimii Aalto-yliopiston talousmatematiikan ja tilastotieteen professorina. Kuosmanen tuli ylioppilaaksi Niinivaaran lukiosta (1993). Hän opiskeli ripeästi Joensuun yliopistossa yhteiskuntatieteen maisteriksi (taloustiede, 1996) ja jatkoi Helsingin kauppakorkeakoulussa, josta valmistui kauppatieteen tohtoriksi (2001). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu The role of production assumptions in data envelopment analysis. Hän on ollut Joensuun yliopiston (nykyisen Itä-Suomen yliopiston) dosentti vuodesta 2005. Hän työskenteli Tanskassa Kööpenhaminan yliopiston apulaisprofessorina vuonna 2001, ja Alankomaissa Wageningenin yliopiston apulaisprofessorina vuosina 2002–2006. Tämän jälkeen hänet nimitettiin Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskuksen (MTT) määräaikaiseksi taloustieteen tutkimusprofessoriksi (2007–2011). Hän siirtyi Helsingin kauppakorkeakoulun, nykyisen Aalto- yliopiston kauppakorkeakoulun professoriksi elokuussa 2009. Hän on tutkinut erityisesti tuotanto-, kulutus- ja investointipäätösten mallintamista ei- normaalisti jakautuneissa aineistoissa. Tutkimusta on sovellettu muun muassa maatalouden, pankki-, koulutus-, energia-, ympäristö-, kuljetus- ja palvelusektorien tuottavuuden ja tehokkuuden arviointiin. Helsingin Sanomat uutisoi huhtikuussa 2019 Kuosmasen kuuluvan julkaisujensa osalta kansainvälisesti viitatuimpien Suomessa työskentelevien tieteentekijöiden ryhmään (luokassa Liiketaloustieteen erityisalat). Pohjana Helsingin Sanomien artikkelin väitteelle oli Turun yliopiston sosiologian professori Osmo Kivisen ja tutkija Juha Hedmanin huhtikuussa 2019 suomalaisessa Tiedepolitiikka- lehdessä julkaistu yhteiskunta-, kasvatus- ja taloustieteilijöitä käsittelevä selvitys, jossa käytettiin vertailuperusteena Web of Sciencen h-indeksiä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Timo Kuosmasen Google Scholar -profiili (scholar.google.com) *Timo Kuosmanen. Aalto University, Department of Information and Service Management (researchgate.net) *Timo Kuosmanen. Research output (ideas.repec.org) Luokka:Suomalaiset tilastotieteilijät Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saladinin linnoitus

Saladinin linnoitus () on linnoitus Egyptin Kairossa kaupungin siluettia hallitsevalla Muqttamin kukkulalla. Nimensä mukaisesti linnoituksen rakennustyöt aloitti Salah al-Din eli länsimaisittain Saladin vuonna 1176 pääkaupunkinsa suojaksi. Sittemmin linnoitusalueelle rakennuttivat myös Egyptin muut hallitsijat, kuten sen suuren moskeijan rakennuttanut Muhammad Ali. Nykyisin suuri osa alueesta on matkailunähtävyyttä ja entisten palatsien tiloissa toimii esimerkiksi museoita. ==Historia== Salah al-Din eli länsimaisittain Saladin aloitti Saladinin linnoituksen rakennustyöt Muqattamin kukkulalla vuonna 1176. Saladin oli saanut Egyptin sulttaanin arvonimen Bagdadin kalifilta Nur al-Din Zangin kuoltua vuonna 1174 ja sulttaaniksi tultuaan Saladin oli käynnistänyt suuria rakennushankkeita, joiden osa linnoituksen rakennuttaminen oli. Linnoituksen tarkoitus oli suojata nyt nykyistä hahmoaan saavaa Kairoa hyökkäyksiltä ristiretkeläisten Jerusalemin kuningaskunnasta. Linnoitus myös vakiinnutti hallitsijan asemaa estäen jo olemassa olollaan kapinahankkeita. Mamelukit päättivät sittemmin Saladinin perustaman ajubidien dynastian valtakauden Egyptissä ja he rakennuttivat linnoitusalueelle omia palatsejaan ja haaremeja. Linnoitusta laajennettiin myös osmanien valtakaudella, jolloin linnoitusaluetta laajennettiin länteen ja se sai uuden pääportin Bab Al Azab. Napoleon Bonaparten johtamat ranskalaiset valtasivat linnoituksen vuonna 1798 ja he veivät mukanaan monia linnoitusalueen rakennusten taide-esineitä. Sittemmin Egyptissä hallinnut Muhammad Ali toteutti uusia rakennushankkeita, joihin lukeutui esimerkiksi Muhammad Alin moskeijan rakennuttaminen. Muhammad Alin pojanpoika Ismail siirsi Egyptin hallitsijoiden keskuksen Abadainin palatsiin, jolloin Saladinin linnoituksesta tuli pääasiassa sotilastukikohta. Brittiarmeija käytti sen tiloja toisen maailmansodan aikana ja linnoituksen alueella on edelleen Egyptin asevoimien tiloja. Suurin osa nykyisestä linnoitusalueesta on kuitenkin matkailunähtävyyttä. ==Rakennukset== Kaupungin yllä kohoava Saladinin linnoitus hallitsee nykyisen Kairon siluettia. Nykyinen linnoitusalue voidaan jakaa koilliseen ja lounaiseen osaan. Aluetta ympäröivät korkeat muurit ja tornit. Muurien korkeus on keskimäärin 10 metriä ja korkeimpien tornien 20 metriä. Nykyisen linnoituksen alueella on kolme moskeijaa, joista suurin on Muhammad Alin moskeija. Muhammad Ali rakennutti myös vaimonsa Gawhara Hanemin mukaan nimetyn Gawharan palatsin, joka toimi hallitsijan residenssinä. Monien linnoitusalueen palatsien tiloissa toimii nykyisin esimerkiksi museoita. Linnoituksen muurissa koristeena esiintynyt kotka esiintyy nykyisin myös Egyptin ja Irakin vaakunoissa. Kotkaa kutsutaan joskus Saladinin kotkaksi ja se kuvaa todennäköisesti partakorppikotkaa. Nimestä huolimatta Saladinin ei tiedetä käyttäneen itse kotkaa symbolinaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Linnoitukset Luokka:Kairon rakennukset ja rakennelmat
Naapurit (peli)

Naapurit oli Veikkauksen arvontapeli, jota pelattiin vuosina 2014-2017. == Idea == Pelin ideana oli se, että siihen osallistutaan omalla osoitteella. Arvotun päävoittajan lähellä asuvat saivat pienempiä summia. (5€, 50€) Arvonta suoritettiin joka ilta 19.00 ja sunnuntaisin oli pääarvonta, jolloin pottina oli 100 000€. Yhden rivin hinta oli 75 senttiä. == Lähteet == Luokka:Veikkaus
Gamora

Gamora on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Marvelin sarjakuvissa. Hahmon on luonut Jim Starlin. Gamora on Thanoksen adoptiotytär ja hänestä tuli myöhemmin uusien Galaksin Vartijoiden jäsen. == Gamora muissa medioissa == === Marvel Cinematic Universe === Zoë Saldaña näyttelee Gamoraa Marvel Cinematic Universen elokuvissa Guardians of the Galaxy (2014), Guardians of the Galaxy Vol. 2 (2017) ja Avengers: Infinity War (2018), sekä vaihtoehtoisesta aikajanasta tullutta Gamoraa elokuvissa Avengers: Endgame (2019) ja Guardians of the Galaxy Vol. 3 (2023). *Cynthia McWilliams ääninäyttelee yhden vaihtoehtoisen universumin varianttia Gamorasta Disney+-animaatiosarjassa What If...? (2021–2024). Tämä variantti esiintyi ensi kerran ensimmäisen tuotantokauden päätösjaksossa ”Mitä jos... Seuraaja rikkoisi valansa?”, missä hän oli tappanut Thanoksen, ottanut tämän haarniskan ja miekan itselleen, sekä rakentanut Tony Starkin ja Eitrin avulla laitteen nimeltä Ikuisuusmurskain, Ikuisuuskivien tuhoamiseksi. Seuraaja värväsi hänet yhdeksi Multiversumin Vartijoista pysäyttämään kaikki Ikuisuuskivet haltuunsa saaneen Ultronin variantin. Tämän Gamoran variantin alkuperätarina kerrottiin toisella tuotantokaudella, jaksossa ”Mitä jos… Rautamies tunkeutuisi Suurmestari- kilpailuun?”, jossa hänet lähetettiin New Yorkin taistelun jälkeen tappamaan Sakaariin päätynyt Stark. Kisatessaan Suurmestaria vastaan, Stark suostutteli Gamoran kääntymään Thanosta vastaan. Vapauduttuaan, he matkustivat Thanoksen luokse Sanctuaryyn, ja Gamora käytti Topazilta, Suurmestarin palvelijalta, varastettua sulatussauvaa tappaakseen Thanoksen. Oheismateriaalissa variantin nimi on Soturi-Gamora (). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gamora Marvelin virallisilla sivuilla Luokka:Marvel-universumin henkilöt Luokka:Galaksin Vartijat
Julius-palkinto

Julius-palkinto on suomalaisten aikakauslehtien toimittajille vuodesta 1982 jaettu vuosittainen palkinto. Sitä jakaa Aikakauslehtien Päätoimittajat ry, ja siihen liittyy kunniakirja ja rahapalkinto. Sitä on pääosin jaettu päätoimittajille ja toimituspäälliköille. Nykyisin palkinto rahoitetaan Kopioston kopiointikorvauksilla. Alun perin palkinnon lahjoitti päätoimittajayhdistykselle mainostoimisto Harkonmäki & Nissinen Oy. Siihen kuului rahastipendin lisäksi pronssiin valettu pienoisveistos ”Julius”, joka on kunnianosoitus Suomen ensimmäisen kuvitetun aikakauslehden tekijälle Julius Krohnille. Ensimmäiset palkinnot jaettiin Suomen aikakauslehdistön 200-vuotisjuhlavuonna 1982 viidelle ansioituneelle lehdentekijälle. Tavallisesti palkintoa jaetaan yhdelle tai kahdelle aikakauslehtijournalistille vuosittain. ==Palkittuja== ===1980-luku=== 1982: ensimmäisellä jakokerralla palkittiin viisi tekijää: **Seikko Eskola, Kanava **Kalle Kultala, lehtikuvaaja **Pertti Monto, Talouselämä **Mikko Pohtola, Suomen Kuvalehti **Maire Varhela, Kodin Kuvalehti ja Suuri Käsityökerho ===1990-luku=== *1991: palkinnon 10-vuotisjuhlan kunniaksi palkittiin tavanomaisten yhden-kahden sijasta neljä: **Leena Nokela, päätoimittaja **Anna-Maija Kataja, toimittaja **Anna-Maija Tanttu, toimittaja **Jouni Harala, valokuvaaja *1996: **Seppo Simola, Kirkko ja kaupunki **Paavo Tuovinen, Käytännön Maamies **Kari Tyllilä, Mikro Pc *1997: **Elina Simonen, Kotiliesi **Anja Tuomi, Avotakka, Viherpiha *1999 **Tarja Hurme, Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n terveyslehdet ===2000-luku=== *2004: Liisa Jäppinen, Eeva *2005: Pekka Seppänen, Talouselämä *2006: Katriina Kaarre, Me Naiset *2007: Kaisa Peutere, Pirkka ja Kotiliesi, sekä Marko Pekkola, Tähdet ja avaruus *2008: Jarmo Papinniemi, Parnasso ja Kiti Andrejew, Viherpiha ym. *2009: Aira Väisänen, ET-lehti ja Jenni Lieto, Demi ===2010-luku=== *2010: Minna McGill, Meidän Perhe ja Antti Aro, Miss Mix *2011: Tuija Lindén, Pelit ja Jouni Luotonen, Talouselämä *2012: Anna-Liisa Hämäläinen, Koti ja keittiö ja Antti Marttinen, Taloustaito *2013: Mari Ikonen, Aarre ja Tapani Ruokanen, Suomen Kuvalehti *2014: Marja Aarnipuro, Apu, Saija Hakoniemi, Seura ja Hannu Ollikainen, Suomen Lääkärilehti *2015: Johanna Falck, Kotivinkki ja Jukka Ruukki, Tiede *2016: Heikki Valkama, Image ja Heli Mikkola, Suomen Lääkärilehti *2017: Ari Korvola, Seura *2018: Riitta Korhonen, päätoimittaja emerita ja Velimatti Honkanen & Tekniikan Maailman autotoimitus *2019: Maija Toppila, päätoimittaja Fokus Media Finland, sekä Päivi Anttila, päätoimittaja Apu Terveys ja Riitta Nykänen, päätoimittaja Eeva === 2020-luku === *2020: Heikki Vasamies, päätoimittaja, Suomen Luonto *2021: Mari Paalosalo- Jussinmäki, päätoimittaja, Eeva, Kauneus- ja Terveys sekä Terve.fi *2022: Maija Koski, päätoimittaja, sisältöjohtaja, Meillä Kotona, Asumisen mediaryhmä, A-Lehdet *2023: Petri Korhonen, päätoimittaja, Demokraatti *2024: Mikko Ilkko, päätoimittaja, Ruotuväki Lähde (2004–2020) ==Katso myös== *Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot Luokka:Journalismipalkinnot