EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nestório

Nestório (; ) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Νεστορίου, Dímos Nestoríou), joka sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 618,5 neliökilometriä ja väkiluku 2 646\. Varsinaisen Nestórion kylän väkiluku on 865 (vuonna 2011). Nestório sijaitsee luoteisessa Kreikassa Albanian rajan pinnassa. Nykyinen Nestórion kunta muodostui, kun Nestório, Akrítes, Arrénes ja Grámos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Nestórion kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Akrítes Chionáto Chionáto 118 Dipotamiá Dipotamiá 456 Kalí Vrýsi 0 Mesóvracho 6 Komninádes Komninádes 78 Polyánemo Polyánemo 11 Yhteensä: 669 Arrénes Chrysí Chrysí 124 Pefkófyto 85 Eptachóri Eptachóri 295 Zoúzouli Zoúzouli 44 Yhteensä: 548 Grámos Grámos Grámos 18 Yhteensä: 18 Nestório Kypséli Kypséli 56 Néa Kotýli Néa Kotýli 34 Nestório Agía Ánna 59 Giannochóri 0 Leivadotópi 15 Monópylo 0 Nestório 865 Péfkos 18 Stená 1 Trílofos 6 Pteléa Káto Pteléa 57 Kranochóri 245 Pteléa 55 Yhteensä: 1 411 Yhteensä: 2 646 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Νεστορίου. Nestórion kunnan verkkosivut. *
Orestída

Orestída ( eli Δήμος Ορεστίδος, Dímos Orestídos) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 349,3 neliökilometriä ja väkiluku 11 802 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Árgos Orestikó. Orestídan kunta syntyi, kun Árgos Orestikó ja Íon Dragoúmis yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Orestídan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Árgos Orestikó Ágios Ilías Ágios Ilías 8 Ammoudára Ammoudára 61 Ampelochóri 134 Votáni 50 Árgos Orestikó Árgos Orestikó 7 473 Kremastó 9 Asprokklisiá Asprokklisiá 358 Aspronéri 17 Dialektó Dialektó 56 Vélos 77 Kastanófyto Áno Perivóli 19 Kastanófyto 25 Lágka Lágka 41 Lakkómata Krýa Nerá 16 Lachanókipoi 105 Lakkómata 97 Melánthio Melánthio (Melánthi) 88 Níki 41 Petropouláki 10 Nóstimo Nóstimo 108 Spílaia Spílaia 31 Zevgostásio (Zevgostási) 6 Spílios Anthiró 24 Kerasóna 2 Spílios 14 Vráchos Vráchos 33 Yhteensä: 8 903 Íon Dragoúmis Ampelókipoi Ampelókipoi 668 Gérmas Gérmas 560 Kostarázi Kostarázi 751 Néo Kostarázi 0 Milítsa Milítsa 371 Vogatsikó Ágios Nikólaos 6 Vogatsikó 543 Yhteensä: 2 899 Yhteensä: 11 802 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Ορεστίδος. Orestídan kunnan verkkosivut. *
Préspes

Préspes ( eli Δήμος Πρεσπών, Dímos Prespón) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 504,2 neliökilometriä ja väkiluku 1 560 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Laimós. Préspeen kunta sijaitsee Kreikan pohjoisosassa ja sillä on yhteistä rajaa sekä Albanian että Pohjois-Makedonian kanssa. Kunta on saanut nimensä Préspajärvistä (Límnes Préspes) eli Megáli Préspa ja Mikrí Préspa -järvistä, joiden Kreikan puoleiset osat sijaitsevat kunnan alueella. Nykyinen Préspeen kunta muodostui, kun Préspes ja Krystallopigí yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Préspeen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Krystallopigí Kótas Kótas 22 Krystallopigí Krystallopigí 314 Vatochóri Vatochóri 23 Yhteensä: 359 Préspes Ágios Achílleios Ágios Achílleios 21 Pýli 89 Ágios Germanós Ágios Germanós 182 Antartikó Antartikó 84 Trígono 29 Kallithéa Kallithéa 117 Karyés Karyés 56 Oxyá 12 Laimós Laimós 185 Mileónas 2 Lefkónas Lefkónas 116 Mikrolímni Mikrolímni 46 Pisodéri Pisodéri 7 Vígla 0 Platý Platý 73 Prásino Prásino 21 Psarádes Psarádes 83 Vronteró Vronteró 78 Yhteensä: 1 201 Yhteensä: 1 560 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Πρεσπών. Préspeen kunnan verkkosivut. *
Sérvia-Velventós

Sérvia-Velventós ( eli Δήμος Σερβίων-Βελβεντού, Dímos Servíon-Velventoú) oli Kreikan kunta, joka sijaitsi Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala oli 732,2 neliökilometriä ja väkiluku 14 830 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus oli Sérvia. Sérvia-Velventóksen kunta syntyi, kun Kamvoúnia, Livaderó, Sérvia ja Velventós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta lakkautettiin ja jaettiin vuonna 2019 Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kahdeksi kunnaksi, jotka ovat Sérvia ja Velventós. Uusi Sérvian kunta käsittää vanhan Sérvian sekä Kamvoúnian ja Livaderón. Uusi Velventóksen kunta vastaa vanhaa Velventósta. == Kunnan osat == Sérvia-Velventóksen kunta muodostui neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastasivat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset olivat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Kamvoúnia Eláti Eláti 415 Mikróvalto Mikróvalto 333 Moní Stanoú (luostari) 1 Tranóvalto Froúrio 51 Lazarádes 94 Tranóvalto 645 Yhteensä: 1 539 Livaderó Livaderó Livaderó 1 232 Yhteensä: 1 232 Sérvia Avlés Avlés 293 Goúles Goúles 185 Ímera Ávra 56 Ímera 156 Kastaniá Kastaniá 68 Néa Kastaniá 497 Kranídia Kranídia 461 Léfkara Léfkara 211 Mesianí Mesianí 280 Metaxás Metaxás 226 Neráida Neráida 148 Platanórrevma Platanórrevma 1 004 Polýrracho Polýrracho 134 Prosílio 135 Rodítis Kouvoúklia 27 Rodítis 263 Sérvia Láva 0 Néa Láva 560 Sérvia 2 980 Trigonikó Trigonikó 312 Vathýlakkos Vathýlakkos 615 Yhteensä: 8 611 Velventós Agía Kyriakí Agía Kyriakí 14 Katafýgio Katafýgio 28 Polýfyto Polýfyto 7 Velventós Palaiográtsano 39 Velventós 3 360 Yhteensä: 3 448 Yhteensä: 14 830 == Lähteet == Luokka:Länsi-Makedonian entiset kunnat
Vóio (kunta)

Vóio ( eli Δήμος Βοΐου, Dímos Voḯou) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 1 021,0 neliökilometriä ja väkiluku 18 386 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Siátista. Vóion kunta sijaitsee Länsi-Makedonian keskiosissa. Se on saanut nimensä seudun Vóio-vuorijonosta. Vóion kunta syntyi, kun Áskio, Neápoli, Pentálofos, Siátista ja Tsotýli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates- suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Vóion kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Áskio Erátyra Erátyra 1 097 Galatiní Galatiní 1 795 Kalonéri Kalonéri 483 Námata Námata 104 Pelekános Pelekános 269 Sisáni Sisáni 254 Yhteensä: 4 002 Neápoli Aidonochóri Aidonochóri 45 Kallistráti 44 Aliákmonas Aliákmonas 231 Asproúla Asproúla 76 Kryonéri 46 Axiókastro Axiókastro 36 Klíma 97 Cheimerinó Cheimerinó 50 Chorigós Chorigós 90 Panagía 0 Dryóvouno Dryóvouno 251 Lefkothéa Lefkothéa 20 Mesólongos Mesólongos 40 Molócha Molócha 132 Neápoli Melidóni 38 Neápoli 2 285 Peponiá Peponiá 70 Peristéra Peristéra 22 Plataniá Plataniá 93 Polýlakko Polýlakko 29 Pylório Pylório 57 Símantro Símantro 38 Skalochóri Skalochóri 102 Trapezítsa Panaréti 22 Trapezítsa 77 Velanidiá Stérna 30 Velanidiá 79 Yhteensä: 4 100 Pentálofos Agía Sotíra Agía Sotíra 28 Dílofo Dílofo 24 Pentálofos Pentálofos 446 Vythós Vythós 122 Yhteensä: 620 Siátista Mikrókastro Mikrókastro 420 Moní Koimíseos Theotókou Mikrokástrou (luostari) 26 Palaiókastro Dafneró 72 Palaiókastro 239 Siátista Siátista 5 490 Yhteensä: 6 247 Tsotýli Agíasma Achladéa 12 Agíasma 3 Ágios Theódoros 34 Koiládi 3 Ágioi Anárgyroi Ágioi Anárgyroi 37 Anthochóri Anthochóri 98 Fytóki 38 Paróchthi 0 Anthoúsa Anthoúsa 30 Triáda 12 Avgerinós Avgerinós 236 Chrysavgí Chrysavgí 102 Dáfni Dáfni 31 Damaskiniá Damaskiniá 152 Dicheímarro Dicheímarro 50 Dragasiá Dragasiá 50 Kleisóreia Kleisóreia 44 Koryfí Koryfí 70 Krimíni Krimíni 45 Liknádes Léfki 11 Liknádes 16 Loukómi Loukómi 47 Loúvri Loúvri 51 Mórfi Mórfi 74 Omalí Glykokeraséa 35 Omalí 63 Plakída Plakída 10 Polykástano Polykástano 120 Rodochóri Rodochóri 52 Stavrodrómi Stavrodrómi 70 Tsotýli Rókastro 0 Tsotýli 1 545 Vouchorína Vouchorína 35 Vrontí Apidéa 33 Lefkádi 22 Vrontí 123 Zóni Zóni 63 Yhteensä: 3 417 Yhteensä: 18 386 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Βοΐου. Vóion kunnan verkkosivut. *
Saint Bernard

Saint Bernard voi tarkoittaa: *Saint Bernard, kunta Filippiineillä *Saint- Bernard, kunta Ranskan Ainissa *Saint-Bernard, kunta Ranskan Côte-d'Orissa *Saint-Bernard, kunta Ranskan Haut-Rhinissä *Saint-Bernard, kunta Ranskan Isèressä *Saint-Bernard, kunta Kanadan Quebecissä *Saint Bernard, kunta Yhdysvaltojen Nebraskassa *St. Bernard, kylä Yhdysvaltojen Ohiossa *St. Bernardin piirikunta, Yhdysvaltojen Louisianassa Myös: *Pieni ja Iso Sankt Bernhard (), solat Alpeilla
M7 Priest

M7 Priest (suom. ”pappi”) on yhdysvaltalainen 105 millimetrin panssarihaupitsi. Se otettiin käyttöön vuonna 1942. Tulikasteensa vaunutyyppi sai El Alameinin taistelussa.Hogg, Ian: Tykistö- ja ohjusaseet, s. 267. Suom. Petri Kortesuo. Hämeenlinna: Karisto, 2011. ISBN 978-951-23-5456-6. Apuaseena toimi 12,7 millimetrin Browning M2 -konekivääri. Voimanlähteenä toimi yhdeksänsylinterinen 375 hevosvoiman (280 kW) Continental-tähtimoottori. Yhdysvaltain ohella asetyyppiä käyttivät Belgia, Filippiinit, Israel, Pakistan, Taiwan ja Yhdistynyt kuningaskunta. Britit pitivät vaunutyyppiä liikkumiskelpoisena ja luotettavana tykistöaseena. He tilasivat sitä paljon vuokraus- ja lainauslain nojalla. Myöhemmin M7 Priestit palvelivat miehistönkuljetusvaunuina (APC). Kutsumanimen lähtökohta viittasi saarnastuolia muistuttavaan konekiväärin ampuma-asemaan ja sijaintiin vaunussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Militaryfactory.com *Army.mil – virallinen Yhdysvaltain armeijan kotisivusto *ww2db.com *http://www.strijdbewijs.nl/tanks/priest.htm Strijdbewijs.nl Luokka:Telatykit Luokka:Yhdysvaltain toisen maailmansodan panssarivaunut
Vaskikorento

Vaskikorento (Cordulia aenea) on kiiltokorentoihin kuuluva tummanvihreä sudenkorento. == Ulkonäkö ja koko == Vaskikorennon ulkonäkö on kiiltokorentoihin kuuluvan Somatochlora-suvun lajien kaltainen. Toisin kuin useilla kiiltokorennoilla, vaskikorennon kasvojen sivuilla ei ole keltaisia täpliä. Vaskikorennon pääväri on tummanvihreä, ja ruumis on melko kiilloton. Takaruumiissa ei ole täpläkiiltokorennolle ja naaraspuoliselle hoikkakiiltokorennolle tyypillisiä keltaisia laikkuja. Vaskikorennon takaruumis on 33–38 mm pitkä ja takasiipi 31–35 mm pitkä. Koiraalla on muodoltaan huomattavan nuijamainen takaruumis, jonka levein kohta on 7. ja 8. jaokkeessa lähellä takaruumiin kärkeä. Koiraalla on myös selvästi kahtia jakautunut alempi perälisäke. Naraalla puolestaan on lyhyt ja tylppä sukuaukon suojus, mikä erottaa sen välkekorennon naaraasta, jonka sukuaukon suojus on pitkä ja terävä. Vaskikorento eroaa lähisukulajeistaan myös siipisuonituksen perusteella, sillä vaskikorennon takasiivessä on tyven ja siipikolmion välissä vain yksi poikkisuoni. Useimmilla Suomessa elävillä kiiltokorennoilla on samassa kohdassa kaksi poikkisuonta. == Elintavat == Vaskikorennon aikuisten yksilöiden lentoaika on Suomessa toukokuun jälkipuoliskolta elokuun puoleenväliin. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin. Lentoaika on poikkeuksellisen varhainen muihin kiiltokorentoihin nähden. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vaskikorentoa tavataan yleisenä pohjoisen Euraasian alueella ja paikoittain etelämpänä vuoristojärvillä. Levinneisyysalue ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Japaniin. Suomessa laji on yleinen ja varsin runsas. Sitä esiintyy lähes koko maassa aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Vaskikorento elää monenlaisissa seisovissa vesissä. Tavallisimpia elinympäristöjä ovat lammet ja runsaskasvustoisiset järvet sekä merenlahdet, jokisuvannot ja suot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vaskikorento Korentowikissä Luokka:Sudenkorennot
Tappajien verkossa

Tappajien verkossa (tai Presidentin kidnappaus; ) on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut George Mendelukin ohjaama kanadalais-yhdysvaltalainen poliittinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat William Shatner, Hal Holbrook, Van Johnson ja Ava Gardner. Tappajien verkossa perustuu Charles Templetonin samannimiseen romaaniin (1975), jonka pohjalta Templeton ja Richard Murphy laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat ohjaaja Mendeluk ja John Ryan. Vaikka romaani sijoittuu New Yorkiin, elokuvan tapahtumapaikaksi vaihdettiin Templetonin kotikaupunki Toronto. Tappajien verkossa kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja Ontarion Torontossa Kanadassa loppuvuodesta 1979. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Presidential Films ja Sefel Films. Tappajien verkossa sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 15. elokuuta 1980. Kanadan ensi-ilta oli 19. syyskuuta 1980, ja Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 28. toukokuuta 1982. Elokuvan levittäjinä olivat Crown International Pictures Yhdysvalloissa ja Saguenay Films Kanadassa. Elokuva sai kaksi Genie-ehdokkuutta vuonna 1981. Tappajien verkossa julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:nä vuonna 1984 ja DVD:nä 2000. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * * Tappajien verkossa TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1980 kanadalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset trillerit
Litja Ilmari

Litja Maria Ilmari (ent. Waaramo, 29. elokuuta 1890 Teisko – 21. heinäkuuta 1966) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli useilla puhenäyttämöillä vuosina 1910–1944 ja teki sivurooleja lukuisissa draama- ja komediaelokuvissa mykkäfilmin aikakaudelta aina vuoteen 1960. ==Elämä ja ura== Litja Ilmari syntyi työnjohtaja Andreas Grönlundin ja Amanda Högforsin perheeseen. Hän suoritti kauppaopiston Tampereella vuonna 1907 ja Suomen Kansallisteatterin oppilaskoulun 1908–1909. Ilmari aloitti uransa näyttelijänä Tampereen Teatterissa 1910–1915. Sen jälkeen hänellä oli useita lyhyitä kiinnityksiä: Komediateatteri 1915–1916, Turun Työväen Teatteri 1916–1917 ja Tampereen Teatteri 1917–1918. Vuosina 1919–1934 Ilmari oli kiinnitettynä Turun Teatteriin, jota seurasi hänen kolmas työrupeamansa Tampereen Teatterissa 1934–1937. Ilmarin ammattilaisuran viimeinen kiinnitys oli Suomen Kansallisteatteriin vuosina 1937–1944.Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, s. 98 ja 99Teatterin maailma 1950, s. 165 ja 166 Litja Ilmarin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Pirkko näytelmässä Anna Liisa, Maiju näytelmässä Papin perhe ja Rouva Suorasuun nimiosa. Suomalaisessa klassikkonäytelmässä Pohjalaisia Ilmari tulkitsi Liisan ja Kaisan roolit; Teuvo Pakkalan suositussa näytelmässä Tukkijoella hän näytteli Maijan ja Pölhö-Kustaan osat. Litja Ilmari teki useita elokuvarooleja vuosina 1924–1960. Suurin osa niistä oli sivuosia ja kreditoimattomia avustajantehtäviä. Ilmari debytoi valkokankailla Amalia Drittelin roolissa mykässä komediaelokuvassa Kihlauskylpylä (1924); elokuva on tuhoutunut uimarantajaksoa lukuun ottamatta.http://www.elonet.fi/fi/elokuva/117329 Puolisonsa Wilho Ilmarin ja Axel Slanguksen ohjaamassa, jälkipolville säilyneessä mykkäfilmissä Tukkijoella (1928) hän tulkitsi Pahna-Maijan osan. Niin ikään Wilho Ilmarin ohjaamassa elokuvassa Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950) hänellä oli Piiroisen emännän rooli. Edvin Laineen Niskavuoren Aarnessa (1954) Litja Ilmari teki pienen sivuosan Nikkilän emäntänä.http://www.elonet.fi/fi/henkilo/249616 Litja Ilmari avioitui teatterinjohtaja Wilho Ilmarin kanssa 1914; liitto päättyi eroon. Pariskunnan tytär, Maija-Liisa Ilmari (s. 1927) on työskennellyt vanhempiensa tavoin näyttämötaiteilijana.Teatterin maailma 1950, s. 166http://www.elonet.fi/fi/henkilo/252625 ==Filmografia== ===Mykkäelokuvat=== *Kihlauskylpylä (1924) *Tukkijoella (1928) ===Äänielokuvat=== *Kuriton sukupolvi (1937) *Synnin puumerkki (1942) *Hopeakihlajaiset (1942) *Suviyön salaisuus (1945) *Kyläraittien kuningas (1945) *Kirkastuva sävel (1946) *Prinsessa Ruusunen (1949) *Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950) *Niskavuoren Aarne (1954) *Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) *Kahden ladun poikki (1958) ==Lähteet== *Kotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin, Kustannusliike Opas, Viipuri 1930 *Teatterin maailma - Maamme teatterit ja niiden taiteilijat, toim. Veistäjä, Verneri, Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 1950 *Elonet === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Szymon Marciniak

Szymon Marciniak (s. 7. tammikuuta 1981 Płock, Puola) on puolalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2011 alkaen.Football Officials - Referees FIFA. Viitattu 21.10.2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Szymon Marciniakin esittely World Referee -sivustolla Luokka:Puolalaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Papula

Papula () oli yksi Viipurin vanhoista suomalaisista kaupunginosista. Alue tunnetaan myös nykyään samalla nimellä. Keskustan pohjoispuolella sijaitsevaa Papulaa rajaa lännessä Suomenvedenpohja ja pohjoisessa Papulanlahti. Suomen rajalle Svetogorskiin johtava maantie A124 kulkee kaupunginosan lävitse. Papula oli alun perin Viipurin maalaiskuntaan kuulunutta esikaupunkialuetta, joka liitettiin Viipurin kaupunkiin vuonna 1928. == Historia == Papulassa toimi tiilitehtaita jo 1400-luvulla, mutta alueen asuttaminen alkoi varsinaisesta vasta 1700-luvun lopussa. Keskiajalla mainitaan ensimmäisen kerran myös Papulan kartano eri Marienhoff. Vuonna 1853 saksalainen Carl Gottlieb Behm perusti kartanoon poikien sisäoppilaitoksen, joka toimi vuoteen 1881 saakka.Carl Gottlieb Behm, tunnettu koulumies vbrg.ru. Viitattu 20.10.2014. Papulan kartanon mukaan on saanut nimensä sisäoppilaitoksessa matematiikanopettajana toimineen Ferdinand Zeidlerin jalostama papulanruusu eli Rosa Papula. Vuodenruusu 2007: Papulanruusu (Rosa 'Papula') Suomen Ruususeura. Viitattu 20.10.2014. Asemakaavan kaupunginosa sai vuonna 1861 ja sisäoppilaitoksen lakkauttamisen jälkeen Papulaan ryhdyttiin rakentamaan kasarmialuetta. Viipurin pataljoonan kasarmirakennukset valmistuivat Papulaan vuosina 1881–1884 ja 1890-luvulla aluetta laajennettiin vielä muun muassa henkilökunnan asuinrakennuksilla. Huhtikuusta 1919 lähtien Papulan kasarmeilla toimi Karjalan kaartin rykmentti aina talvisodan syttymiseen saakka. Papulassa sijaitsivat myös vuonna 1884 valmistunut Viipurin lääninvankila, joka tunnetaan muun muassa sisällissodan loppuvaiheessa tapahtuneesta joukkomurhasta sekä Viipurin kauppaoppilaitos.Viipurin kauppaoppilaitoksen vanha koulurakennus Papulassa Museoviraston kuvakokoelmat. Viitattu 20.10.2014. Kasarmin ja vankilan ohella kaupunginosassa toimi runsaasti teollisuutta, muun muassa Kouvolan lakritsin juuret ovat Papulassa.Tie tähän päivään Kouvolan Lakritsi Oy. Viitattu 21.10.2014. 1930-luvun puolivälissä valmistui Papulanlahden ylittävä uusi betonirakenteinen silta Imatran, Antrean ja Heinjoen suunnan liikennettä varten. Vuodesta 1912 lähtien Papulassa sijaitsi Viipurin raitiovaunuliikenteen 1. linjan lähtöpysäkki.Viipurin raitiotielinjat raitiot.org. Viitattu 20.10.2014. Vuoden 1930 väestönlaskennassa Papulassa oli 3 847 asukasta, joista 3 470 oli suomenkielisiä, 242 ruotsinkielisiä ja 135 muunkielisiä. == Nykypäivä == 2000-luvulla Papulaan on rakennettu muun muassa uusi 300 asunnon asuinalue, jonka urakoi suomalaisen SRV:n venäläinen tytäryhtiö. == Lähteet == *Papulan kaupunginosa VirtuaaliViipuri 1939 === Viitteet === Luokka:Viipurin kaupunginosat
István Vad

István Vad (s. 30. toukokuuta 1979 Budapest, Unkari) on unkarilainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2007 alkaen. == Aiheesta muualla == * István Vadin esittely World Referee -sivustolla Luokka:Unkarilaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maine Celtics

Maine Celtics on portlandilainen koripalloseura, joka pelaa NBA:n kehityssarjassa. Se toimii NBA-seura Boston Celticsin farmijoukkueena. Vuosina 2009–2021 seura tunnettiin nimellä Maine Red Claws. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloseurat
Torkkeli Knuutinpojan tori

thumb|250px|Torkkeli Knuutinpojan tori kuvassa keskellä. Torkkeli Knuutinpojan tori (myös Vanhan raatihuoneen tori) on Viipurissa sijaitseva aukio, joka sai nykyisin tunnetun suomenkielisen nimensä Viipurin linnan perustajan Torkkeli Knuutinpojan mukaan vuonna 1929. Se sijaitsee vanhan kaupunkikeskustan länsilaidalla Turun sillan ja Viipurin linnan tuntumassa. == Historia == Tori syntyi 1500-luvun lopulla, kun linnansaarelle johtavan sillan tuntumassa sijainneen aukion laidalle rakennettiin puurakenteinen kaksikerroksinen raatihuone. Nykyisen muotonsa se sai 1640-luvulla Tukholman kaupunginarkkitehdin Anders Torstenssonin suunnitellessa Pietari Brahen käskystä kaupungin ensimmäisen asemakaavan. Uusi kivirakenteinen raatihuone paikalle rakennettiin vuoden 1652 kaupunkipalon jälkeen. Nykyään se tunnetaan Viipurin vanhana raatihuoneena. Uuden raatihuoneen valmistumisen myötä 1700-luvun lopulla alettiin myös toria kutsumaan Vanhaksi raatihuoneen toriksi. Vuodesta 1895 lähtien vanhan raatihuoneen tiloissa toimi Viipurin historiallinen museo. Aukiolle pystytettiin vuonna 1908 Ville Vallgrenin veistämä Torkkeli Knuutinpojan patsas. Torin etelälaidalla sijaitsee vuonna 1776 valmistunut Viipurin päävartion rakennus. == Torin ympäristön rakennuksia == File:Vyborg 06-2012 various listed 09.jpg|Viipurin vanha raatihuone File:Выборг. Здание гарнизонной гауптвахты..JPG|Päävartio == Lähteet == *Torkkeli Knuutinpojan tori VirtuaaliViipuri 1939 == Aiheesta muualla == Luokka:Viipurin aukiot
Giurgiulești

Giurgiulești (, ) on noin 3 000 asukkaan kylä Moldovan Cahulin piirissä, aivan maan eteläisimmässä nurkassa, Tonavan pohjoisrannalla, sen sivujoen Prutin liittymäkohdassa. Prutin ja Tonavan vastarannalla alkaa Romania. Kylän itäpuolella alkaa puolestaan Ukrainan Odessan alue. Giurgiuleștin kylän väkiluku on noin 3 000 henkeä. == Vapaasatama ja liikenteen solmupiste == Giurgiulești on tärkeä logistinen solmupiste ja rajanylityspaikka. Siellä on Moldovan suurin jokisatama, jonne vuonna 2006 valmistui öljyterminaali ja 2009 matkustajaterminaali. Satamaan johtaa 7 metrin syvyinen, meriliikenteen aluksille soveltuva väylä Mustanmeren ääreltä (133,8 km). Satamalla on vapaasataman asema ja se toimii erityistalousalueena (vapaatalousalue) vuoteen 2030 saakka. Paikkakunnan kautta kulkee valtatie M3 pohjoiseen kohti pääkaupunki Chișinăuta (218 km:n matka) ja ukrainalainen valtatie M15 (osa eurooppatietä ) itään ja siihen liittyvä rajanylityspaikka Ukrainan Reniin. Giurgiuleștissa on kansainvälinen rajanylityspaikka Romaniaan, lähin kaupunki Galaţi sijaitsee noin 10 kilometriä länteen. Giurgiulești on myös Moldovan rautateiden asemapaikkakunta, jonne johtaa rautatieyhteys pohjoisesta Basarabeascasta kahta kautta. Itäisempi raideyhteys kulkee reittiä Basarabeasca–Gagauzian Comrat–Prut (risteysasema, liityntä Romanian rataverkkoon)–Cahul–Giurgiulești. Suoremmin pohjoisesta saapuva reitti tekee aluksi mutkan Ukrainan Renin kautta. Yksi ratayhteys vie Giurgiuleștistä Prutin yli Romanian puolelle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Giurgiulești, Located at river Danube (danubeports.info) *Giurgiulesti Free Economic Zone (gfez.md) *Giurgiulești vapaasataman aluesuunnitelma (gfez.md) Luokka:Moldovan kylät ja taajamat
Torkkeli Knuutinpojan patsas

Torkkeli Knuutinpojan patsas on Viipurissa Torkkeli Knuutinpojan torilla eli Vanhalla raatihuoneen torilla sijaitseva veistos, joka esittää Viipurin linnan perustajaa Torkkeli Knuutinpoikaa. Kuvanveistäjä Ville Vallgrenin teos paljastettiin ensimmäisen kerran 4. lokakuuta 1908.Torkkeli Knuutinpojan tori VirtuaaliViipuri 1939. Viitattu 21.10.2014. Toisen maailmansodan jälkeen pahoin vaurioitunut patsas siirrettiin jalustoineen pois paikaltaan, mutta paljastettiin jälleen restauroituna 2. heinäkuuta 1993 Viipurin perustamisen 700-vuotisjuhlien yhteydessä.Viipuri 2000 Viitattu 21.10.2014. == Historia == Ruotsalaisen valtaneuvoksen ja sotamarsalkan Torkkeli Knuutinpojan patsas pystytettiin Viipurin ruotsinkielisten aloitteesta. Veistosta alettiin puuhaamaan jo 1870-luvulla ja hankkeen varsinaisena alullepanijana oli arkkitehti Johan Jacob Ahrenberg, joka tuolloin laati Viipurin linnan restaurointisuunnitelmia. Kuvanveistäjä Ville Vallgrenilta vuonna 1884 tilattu patsas valmistui kolme vuotta myöhemmin, mutta sen pystyttäminen kuitenkin kiellettiin poliittisista syistä, koska veistos oli kunnianosoitus ruotsalaiselle sotasankarille. Teos oli tärkeä Vallgrenille, se oli 32-vuotiaan taiteilijan toistaiseksi merkittävin työ, johon hän oli panostanut suuresti. Vallgren oli muun muassa tuhonnut patsaan ensimmäisen kipsisen version, koska ei ollut tyytyväinen siihen.Lampinen, Anne: ”Kuvanveistäjä Ville Vallgrenin elämä”, s. 97. Helsinki: Polarstar communications, 2008. ISBN 978-952-67110-0-3 Veistoksen esikuvana oli vuonna 1854 Tukholmaan Birger Jaarlin torille pystytetty Birger Jaarlin patsas, jota Vallgrenin työ korkeine jalustoineen suuresti muistuttaa. Veistos saatiin lopulta paikalleen 21 vuotta valmistumisensa jälkeen, vaikka silloinkin Viipurin suomenmieliset piirit paheksuivat hanketta.Viipuri ja kadonneet kirkonkirjat - Viborg och de försvunna kyrkböckerna Genos nro 64, 1993. Viitattu 21.10.2014. Patsaan jalustan suunnitteli Viipurin läänin rakennuskonttorissa työskennellyt arkkitehti Karl Hård af Segerstad.Mustonen, Tapani & Neuvonen, Petri & Pöyhiä, Tuula: ”Viipuri: opas kaupunkiin”, s. 77. Rakennustieto Oy, 1999. ISBN 978-951-68248-5-0 Arvostelusta huolimatta veistoksesta tuli Suomen itsenäistymisen jälkeen nopeasti kaupungin symboli, jonka edustalla järjestettiin esimerkiksi jatkosodan aikana 31. elokuuta 1941 Viipurin takaisinvaltauksen paraatikatselmus. Patsas vaurioitui myöhemmin sodan aikana pahasti ja neuvostoliittolaiset siirsivät sen paikaltaan vuonna 1948. Veistosta säilytettiin Salakkalahdessa vuoteen 1975 asti, jolloin eräs Viipurin museon työntekijä löysi patsaan ja siirrätti sen varastoitavaksi Viipurin linnaan. Veistoksen restaurointi aloitettiin vuonna 1991 ja uudelleen paikalleen se sijoitettiin heinäkuussa 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Viipurin patsaat ja veistokset Luokka:Ville Vallgrenin veistokset
Christophe de Margerie

Christophe de Margerie (6. elokuuta 1951 – 20. lokakuuta 2014) oli ranskalaisen Total-öljy-yhtiön toimitusjohtaja. Hän kuoli lentoturmassa Moskovassa yksityiskoneen kolaroitua lumenpoistokoneen kanssa nousukiidon aikana Vnukovon lentoasemalla. Turmakoneen oli tarkoitus lentää Moskovasta Pariisiin. Kone sai lähtöluvan liian aikaisin, kun lumenpoistokone oli vielä kentällä. Lumenpoistokoneen kuljettaja oli humalassa. Myös lentokoneen kolmihenkinen miehistö kuoli. Hänen mukaansa on nimetty jäätä murtava LNG- laivaluokka. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
S. F. Newcombe

Stewart Francis Newcombe (1878–1956) oli brittiläinen maavoimien upseeri. Hän palveli toisessa buurisodassa, ja ensimmäisen maailmansodan aikana Ranskassa ja Gallipolissa.Colonel S. F. Newcombe DSO 1913–1914 hän työskenteli Siinain niemimaan strategisessa kartoituksessa ja tapasi T. E. Lawrencen, jonka kanssa tämä teki yhteistyötä ensimmäisen maailmansodan aikana käydyssä arabikapinassa. Newcombe, Lawrence ja Sir Leonard Woolley kartoittivat Siinaita Gazan ja Aqaban väliseltä alueelta. Matka esitettiin tieteellisenä tutkimusretkenä, mutta sen sotilaallinen merkitys oli huomattava. Newcombe jäi sodan aikana ottomaanien vangiksi, mutta onnistui pakenemaan näiltä ja piileskelemään Istanbulissa. Sodan jälkeen hän antoi nimensä Paulet-Newcombe- sopimukselle. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
FS Mégère (1853)

Mégère oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu metallikaarinen ja puuverhoiltu Lucifer-luokan aviso. == Valmistus == Alus tilattiin 19. helmikuuta 1851 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1852. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1854.dossiersmarine.free.fr Alus valmistui vielä huhtikuussa.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 356 == Palvelus == Alus muutettiin maaliskuussa 1871 Toulonissa 420 tonnin purjein kulkevaksi kuljetusalukseksi. Alus poistettiin alusluettelosta 28. syyskuuta 1875, minkä jälkeen se oli koulutusproomuna Marseillessa. Alus romutettiin vuonna 1901. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Lucifer-luokan avisot Luokka:Arsenal de Rochefort
FS Lucifer (1853)

Lucifer oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu puurunkoinen Lucifer-luokan aviso. == Valmistus == Alus tilattiin 19. helmikuuta 1851 Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. helmikuuta 1851. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1853 ja otettiin palvelukseen 24. helmikuuta 1854.dossiersmarine.free.fr Alus valmistui maaliskuussa.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 356 == Palvelus == Alus oli 20.-29. toukokuuta 1854 Ranskan laivasto-osastossa Kielissä ja vuoden 1855 Itämeren laivueessa. Alus lähti 22. toukokuuta 1855 toiselle matkalleen Kertsiin Krimin niemimaalle. Alus poistettiin alusluettelosta 29. lokakuuta 1874 ja sijoitettiin 21. lokakuuta 1875 hiiliproomuksi Cherbourgiin. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1887. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Lucifer- luokan avisot Luokka:Arsenal de Rochefort
FS Aigle (1853)

Aigle oli Ranskan laivaston vuonna 1853 vesille laskettu aviso. == Valmistus == Alus tilattiin 31. joulukuuta 1851 Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 16. syyskuuta 1852. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1853dossiersmarine.free.fr ja se otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 1854. Alus valmistui saman vuoden huhtikuussa.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 356 == Palvelus == Alus osallistui Oolannin sodan Ranskan laivaston sekä ensimmäiseen että toiseen purjehduskesään. Ensimmäisenä kesänä alus osallistui Bomarsundin taisteluun 15. elokuuta 1854 ja toisena kesänä se oli aseistettuna joukkojenkuljetusaluksena osallistuen 9.-11. elokuuta 1855 Suomenlinnan piiritykseen.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 27 Alus lähti 1. syyskuuta 1857 Toulonista Senegaliin. Alus nimettiin 8. maaliskuuta 1858 Épervieriksi, jotta nimi Aigle vapautuisi uudelle valmisteilla olevalle keisarilliselle jahdille. Alus tuhoutui Gabonissa Comojoella reilua kuukautta myöhemmin 30. huhtikuuta ja se poistettiin virallisesti alusluettelosta 8. toukokuuta. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston avisot
Minä ja Mozart

Minä ja Mozart on Antti Vihisen laatima teos säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartista. Se ilmestyi 2014 Inton kustantamana. Kirjoittaja sanoo, ettei kirja ole varsinainen elämäkerta, joskin takakannessa sitä sanotaan elämäkerraksi ja hän käy läpi elämänvaiheetkin. Kirjoittajan mukaan sen aihe on Amadeus-myytti ja sen vaikutus länsimaiseen musiikkikulttuuriin.Vihinen, s. 33. Kirjan ensimmäinen motto on aiemman Mozart-elämäkerturin Wolfgang Hildesheimerin lause: "Die Wahrheit lässt sich nicht zeigen, sondern nur erfinden", suomeksi: ”Totuutta ei voi löytää, sen voi vain keksiä”, ehkä myös ”sepittä”. Kirja jakautuu neljään osaan. Ensimmäinen osa ”Wolfgang” kertoo nuoruuden elämänvaiheet 1756–1773, toinen osa ”Amadé” vuodet 1773–1779, kolmas osa ”Mozart” käsittelee aikuisvuosia 1779–1791, neljännessä osassa ”Amadeus” Vihisen kohteena on ikoni Mozart. Lisäksi mukana on musiikkitermejä selittävä sanasto. Vihinen vertaa haastattelussa Mozartia nykyajan rockmuusikoihin: ”Mozart muistutti Keith Richardsia tai Kurt Cobainia ilman heroiinia. Hän ansaitsi paljon ja vietti tuhlailevaa elämää”, ja Mozartin perhe loi ”formaatin nykymaailman rock-kiertueille markkinointipanostuksineen kaikkineen”. ==Arviot== Ylen sivuille kirjoittamassaan haastattelussa Suvi Turunen ja Päivi Kuisma luonnehtivat kirjaa rock-asenteella kirjoitetuksiTurunen, Suvi & Kuisma, Päivi: Mozart oli oman aikansa Keith Richards tai Kurt Cobain – Mozartista elämäkerta rock-asenteella. Yle uutiset 21.10.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Minä ja Mozart kustantajan sivulla. Luokka:Wolfgang Amadeus Mozart Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Vuoden 2014 kirjat
Hushyar Aftab

Hushyar Aftab (s. 1. heinäkuuta 1993 Kermānšāh, Iran) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Fc Inter/2.Hushyar Aftab Soccerway-sivustolla Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Aftab on pelannut Kakkosta Turun Tovereissa kaudella 2011 sekä ÅIFK:ssa kausina 2013 ja 2014. Kaudella 2014 hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa edustettuaan Turun Palloseuraa 27. heinäkuuta FC Honkaa vastaan pelatussa vierasottelussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FS Monge (1859)

Monge oli 1859 palvelukseen otettu Ranskan laivaston aviso, joka luokiteltiin myöhemmin 3. luokan risteilijäksi. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1857. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1859 ja otettiin palvelukseen kuukautta myöhemmin 16. huhtikuuta.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Lokakuun lopulla 1868 alus lähti Junonin kanssa Saigonista Japaniin. Se haaksirikkoutui 4. marraskuuta Japaninmerellä joutuessaan pyörremyrskyyn. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston korvetit
FS Forbin (1859)

Forbin oli Ranskan laivaston 1859 palvelukseen otettu aviso. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 27. elokuuta 1857. Se laskettiin vesille 4. toukokuuta 1859 ja otettiin palvelukseen muutamaa kuukautta myöhemmin 3. lokakuuta.dossiersmarine.free.fr == Palvelus == Forbin poistettiin alusluettelosta 28. heinäkuuta 1884. Aseista riisuttuna alus liitettiin 1885 koululaivaksi nimellä Fournaise ja romutettiin 1896. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan laivaston korvetit
Everytime We Touch (Cascadan kappale)

Everytime We Touch on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale. Sen sanoittivat Maggie Reilly, S. Mackillop ja P. Risavy. Sen julkaisi Robbins Entertainment ensimmäisenä Yhdysvalloissa 16. elokuuta 2005. Myöhemmin Yhdysvaltain suuren menestyksen jälkeen se julkaistiin kansainvälisesti yhteistyössä muiden levy-yhtiöiden, kuten Zooland Recordsin, All Around the Worldin ja Universal Music Groupin kanssa. Kappale sisältää saman kertosäkeen kuin mitä Maggie Reillyn samannimisessä kappaleessa. Kappale sai musiikkikriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton, joista pääosa kehui sen Europop-soundia sekä yllättyi sen menestyksestä kaupallisesti Yhdysvalloissa. ”Everytime We Touch” on saanut listamenestystä monissa maissa, pysyen listoilla yli 25 viikkoa lukuisissa valtioissa. Kappale pääsi listan kärkeen Irlannissa ja Ruotsissa, päästen viiden parhaimman joukkoon Itävallassa, Ranskassa, Saksassa sekä Isossa-Britanniassa. Se saavutti kaupallisen menestyksen Yhdysvalloissa yli miljoonan kopion myynnillä. Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla päälaulaja Natalie Horler on kirjastossa yrittämässä kommunikoida ihastuksensa kanssa. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Cascadan kappaleet
What Do You Want from Me?

What Do You Want from Me? on Cascadan vuonna 2007 nauhoitettu kappale. Se julkaistiin Saksassa 7. maaliskuuta 2008 ja Isossa-Britanniassa 24. maaliskuuta 2008. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Cascadan kappaleet
Pyromania (kappale)

Pyromania on saksalaisen eurodance-kolmikko Cascadan kappale, joka julkaistiin heidän neljännen, Original Me-studioalbumin ensimmäisenä singlenä. Kappaleen sanoittivat Yann Peifer, Allan Eshuijs sekä Manuel Reuter ja sen tuottivat Reuter sekä Peifer. Kappale koki ensiesityksen 12. helmikuuta 2010 ja sen julkaisi Zooland Records 19. maaliskuuta 2010. Electropop-singleksi sävellettynä "Pyromania" sisältää Natalie Horlerin laulamassa koko kappaleen samalla kun vieraileva mieslaulaja puhuu ajoittain "pyro-pyro" hokelmaa. Sanoituksellisesti kappale on sanaleikki. Se kertoo rakkaudesta ja pakkomielteestä tulelle. "Pyromania" sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton musiikkikriitikoilta. Jotkut yllättyivät sen mukaansatempaavasta luonteesta ja hokelmasta, kun taas toiset tunsivat kappaleen alkuperättömäksi. "Pyromania" muodostui Cascadalle listamenestykseksi; päästen neljänkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Tšekissä, Ranskassa, Saksassa, Alankomaissa ja Skotlannissa. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo koki ensiesityksensä 17. helmikuuta 2010 brittiläisellä Clubland TV-televisioasemalla. Se sisältää Natalie Horlerin lukuisissa kohtauksissa laulamassa sekä tanssimassa taustatanssijoiden kanssa futurististen avaruuspallojen sekä tuliräjähdysten edessä. Cascada esitti "Pyromanian" livenä saksalaisessa televisio-ohjelmassa The Dome sekä vuoden 2010 Pepsi B96 Summerbashissä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Cascadan kappaleet
Nyrstar

Nyrstar on belgialainen yritys, joka tuottaa ja jalostaa metalleja. Erityisesti Nyrstar tuottaa ja jalostaa sinkkiä ja lyijyä. Nyrstarin tuotteita ovat: sinkki, lyijy, kupari, jalo- ja erikoismetallit sekä rikkihappohttp://www.nyrstar.com/products/Pages/default.aspx . Nyrstar on maailman toiseksi suurin sinkin jalostajahttps://www.is.fi/taloussanomat/art-2000006073701.html. Nyrstar syntyi vuonna 2007 yhdistämällä australialaisen kaivosyritys Zinifexin sinkkitoiminnot belgialaisen materiaaliteknologiayritys Umicoren kanssahttp://www.nyrstar.com/about/Pages/history.aspx. Nyrstarilla on yli 7000 työntekijäähttp://www.nyrstar.com/about/Pages/default.aspx. Nyrstar on solminut tuotevirtasopimuksen Talvivaaran kaivoksen tuottamasta sinkistä vuonna 2010http://www.mining-journal.com/finance/talvivaara-and-nyrstar-in- zinc-streaming-agreement . Vuonna 2019 Nyrstarin enemmistöomistus oli siirtymässä Trafiguralle. ==Kaivokset== Nyrstar on sidoksissa kaivoksiin: *Campo Morado, Meksiko *Contonga and Pucarrajo, Peru *Coricancha, Peru *El Mochito, Honduras *El Toqui, Chile *Langlois, Kanada *Myra Falls, Kanada *Talvivaara, Suomi (tuotevirtasopimus) *Tennessee Mines, USAhttp://www.nyrstar.com/operations/Pages/mining.aspx ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nyrstarin viralliset kotisivut Luokka:Belgialaiset pörssiyhtiöt
San Francisco (kappale)

San Francisco on saksalaisen eurodancekolmikko Cascadan kappale heidän neljänneltä, Original Me -studioalbumiltaan. Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin ensimmäisenä virallisena singlenä 20. kesäkuuta 2011. Kappaleen sanoittivat Yann Peifer, Manuel Reuter sekä Tony Cornelissen. Kappaleen tuottivat Reuter ja Peifer. Musikaalisesti "San Francisco" on ylätempoinen popkappale, joka sisältää electropop ja dancepoptyylisiä vaikutteita 1970-luvun musiikista. "San Francisco" sai kritiikkiä samanlaisuuksista Katy Perryn hitti California Gurlsin kanssa. Kappale pääsi viidenkymmenen parhaan joukkoon Itävallassa, Saksassa ja Alankomaissa. Britannian singlelistalla se saavutti 64.sijan. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 kappaleet Luokka:Cascadan kappaleet
Sormikaktus

Sormikaktus (Leuchtenbergia principis) on omaan sukuunsa kuuluva meksikolainen kaktuskasvilaji. Se on nimetty Leuchtenbergin herttuan ja Napoleon Bonaparten lapsipuolen Eugène Beauharnaisin mukaan. Sen ulkonäköä kuvaa hyvin englanninkielinen nimi agave cactus, sillä sen sormimaiset ulokkeet tuovat mieleen agaaven. Lähin sukulainen on rautakaktusten (Ferocactus) suku.Anderson 2001:395 == Ulkonäkö ja koko == Sormikaktus on yksivartinen, satunnaisesti mätästävä, matalakasvuinen, enintään tavallisesti 35 cm, satunnaisesti jopa 70 cm korkeaksi kasvava kaktus. Sen juuristo on laaja ja mehevä, varsi pallomainen tai lyhyen lieriömäinen ja vahvasti nystyinen. Nystyt ovat pitkiä, hieman lehtimäisiä, poikkileikkaukseltaan kolmiomaisia, 10–12 cm pitkiä, ja kunkin päässä on areoli. Siihen kiinnittyy joukko litistyneitä, taipuisia, paperimaisia, kellertäviä ja jopa 15 cm pitkiä piikkejä. Kukat kehittyvät areolin sisäreunaan, ovat auki päivällä ja kestävät usein monta päivää. Muodoltaan ne ovat suppilomaisia, väriltään keltaisia, läpimitaltaan 5–6 cm. Kukka tuoksuu, ja sen pohjus on suomuinen emin vartalon ympäriltä. Hedelmä on munamainen tai pitkänomainen, kypsänä kuiva ja enintään kolme cm pitkä; kuihtuneet kehälehdet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat leveän soikeita, mustia tai ruskeita.Anderson 2001:395s == Levinneisyys == Sormikaktus kasvaa Meksikon pohjois- ja keskiosan aavikolla Coahuilan, San Luis Potosín, Guanajuaton, Zacatecasin ja Hidalgon alueella.Anderson 2001:396 == Elinympäristö == Sormikaktus kasvaa kalkkikivisellä maaperällä Chihuahuan aavikolla. == Käyttö == Sormikaktus on ollut suosittu viljelyssä erikoisen ulkonäkönsä ja kestävyytensä vuoksi sekä helposti kukkivana. Sen viljely koristekasviksi alkoi Euroopassa jo vuonna 1846, mutta alkuinnostuksen jälkeen miltei lopahti. 1900-luvun alussa sen suosio taas lisääntyi, mutta kovin usein sitä ei ainakaan Suomessa ole kaupan.Anderson 2001:395 ja oma havainto. File:Leuchtembergia principis 3.JPG|Leuchtenbergia principis File:Leuchtenbergia principis 71.JPG|kukkia File:Leuchtenbergia principis 106.jpg|Hedelmää File:Leuchtenbergia principis 121.jpg|Hedelmää File:Leuchtenbergia principis 122.jpg|Siemenet == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Kasvien suomenkieliset nimet. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kaktuskasvit
Meskaliinikaktukset

Meskaliinikaktukset ja myrkkykaktukset (Lophophora) on meskaliini-nimisestä alkaloidista ja sen huumaavasta vaikutuksesta tunnettu kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi on annettu ulkonäön perusteella kreikankielisistä sanoista lofos 'harja, töyhtö' ja foreus 'kantaja', mikä viittaa kasvin kyhmyissä oleviin karvatupsuihin.Anderson 2001: 396. == Tuntomerkit == Meskaliinikaktukset ovat matalia, pallomaisia ja usein tiiviinä ryhminä kasvavia kaktuksia. Niiden juuret ovat pitkiä ja sukkulan muotoisia. Varsi on tavallisesti litteän pallomainen, sini- tai kellanvihreä, satunnaisesti punertava, vain 2–7 cm korkea ja 4–12 cm leveä. Varren kyhmyt (podariot) ovat matalia ja pyöreitä tai kyttyrämäisiä, usein pystyriveiksi järjestäytyneitä. Areolit sijaitsevat yleensä riveissä kyhmyjen päissä, ja niissä on pehmeiden, keltaisten tai valkeahkojen karvojen muodostamat tupsut; piikit puuttuvat. Kukat sijaitsevat kasvin keskustassa ja kukkivat päivisin. Muodoltaan ne ovat suppilomaisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunertavia, kellertäviä tai satunnaisesti punaisia. Kukan läpimitta vaihtelee 1–2,2 cm. Pohjus on suomuton ja karvaton. Hedelmän muoto vaihtelee nuijamaisesta pitkänomaiseen ja se on aluksi mehevä ja vaaleahkon punainen, myöhemmin ruskehtavan valkoinen ja kuiva, paljaspintainen, avautumaton ja enintään kahden sentin pituinen. Siemenet ovat mustia, päärynän muotoisia ja kyhmyisiä. == Levinneisyys == Meskaliinikaktusten levinneisyys ulottuu Chihuahuan aavikon kalkkikivialueille Teksasiin ja Meksikon pohjois- ja keskiosiin. Niitä tavataan 1800 metrin korkeuteen saakka. == Lajit == Meskaliinikaktusten suvussa on kaksi lajia: * Lophophora diffusa * meskaliinikaktus eli rusomeskaliinikaktus eli myrkkykaktus (Lophophora williamsii) == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. – Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: meskaliinikaktukset ja myrkkykaktukset (Lophophora) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Meskaliinikaktukset – Lophophora Luokka:Kaktuskasvit
FS Jacques Cartier (L9033)

Jacques Cartier (runkonumero L9033) oli Ranskan laivaston 1983 palvelukseen otettu Champlain-luokan kuljetusalus (). == Valmistus == Alus tilattiin Grand- Quevillystä Ateliers Français de l'Ouestilta, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1981. Se laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 28. syyskuuta 1983.Marine Militaire - Jacques Cartier == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 9. heinäkuuta 2013. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Champlain-luokan maihinnousutukialukset
Jani Keula

Jani Keula (s. 11. huhtikuuta 1973 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Keula pelasi Veikkausliigassa yhteensä 160 ottelua edustaen viiden kauden ajan Turun Palloseuraa ja neljän kauden ajan toista turkulaisseuraa Interiä. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 30. toukokuuta 1991, kun TPS voitti kotonaan Mikkelin Palloilijat 3–0.Veikkausliiga – Hall of Fame Veikkausliigassa pelattujen yhdeksän kauden jälkeen Keula pelasi kauden 2001 Salon Palloilijoissa ja kauden 2002 norjalaisessa Nybergsund IL:ssä.Jani Keula Worldfootball.net-sivustolla Peliuransa jälkeen Keula on toiminut muun muassa Åbo IFK:n valmentajana yhdessä Jasse Jalosen kanssa.Veikkausliiga == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katraskaktukset

Katraskaktukset (Maihueniopsis) on 18-lajinen, Opuntioideae-alaheimoon kuuluva, eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. Sen lajit muodostavat tiheitä kasvustoja, niiden varret ovat lähes nivelettömät, juuret mukulamaiset, areolit sijaitsevat painanteissa ja siemenet ovat vaipallisia.Anderson 2001: 399. == Tuntomerkit == Suvun kaktukset eivät kasva puumaisiksi (vrt. opuntiat) vaan ovat matalia ja mätästäviä. Varren nivelikkyys on huomaamatonta, juuret ovat mukulamaisia. Lehdet ovat pieniä ja karisevat aikaisessa vaiheessa. Painanteissa sijaitsevissa areoleissa on karvoja, glokidioita ja tavallisesti piikkejä, jotka ovat yleensä litteitä. Kukat ovat keltaisia, ja kukkapohjuksessa on vartalon ympärillä vähemmän kuin 30 areolia. Hedelmä on mehevä, avautumaton, vihertävä tai kellertävä, piikikäs tai piikitön. Siemenissä on pehmeä ja villakarvainen vaippa. == Levinneisyys == Katraskaktukset kasvavat Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinassa. == Lajit == Lajeja sukuun sisällytetään tässä 18, mikä luku sisältää myös joskus Puna-sukuun viedyt lajit.Anderson 2001: 399ss *Maihueniopsis archiconoidea *Maihueniopsis atacamensis *Maihueniopsis bonnieae *Maihueniopsis camachoi *Maihueniopsis clavarioides *Maihueniopsis colorea *Maihueniopsis crassispina *Maihueniopsis darwinii – lemmonkatraskaktusSuomen Lajitietokeskus: Lemmonkatraskaktus – Maihueniopsis darwinii *Maihueniopsis domeykoensis *Maihueniopsis glomerata *Maihueniopsis grandiflora *Maihueniopsis minuta *Maihueniopsis nigrispina *Maihueniopsis ovata *Maihueniopsis rahmeri *Maihueniopsis subterranea *Maihueniopsis tarapacana *Maihueniopsis wagenknechtii == Lähteet == * Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === Luokka:Opuntioideae
Tominian

Tominian on maalaiskunta ja sen keskuskylä sekä Ségoun alueen Tominianin piirin hallinnollinen keskus Malissa. Se sijaitsee Banijoen itäpuolisella tasangolla 230 kilometriä Ségousta maanteitse itään. Kunnassa on 27 700 asukasta (vuonna 2009). Tominianin kunta rajoittuu pohjoisessa Tomianianin piirin Fangasson, idässä Koulan, etelässä Bénénan ja Yasson sekä lännessä Sanin piirin Somon ja Ténén kuntiin. Kuntaan kuuluu 36 kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja (bwa). Neljässä kylässä asuu markoja (dafing) ja kolmessa kylässä fulbeja. Vallitsevat uskonnot ovat kristinusko, animismi ja islam. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, riisi, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, hevoset, lampaat, siat ja siipikarja. Tominianin kautta kulkee Bamakon ja Moptin väliseltä RN6-maantieltä Burkina Fasoon haarautuva tie. Palveluihin kuuluu kahdeksan alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä kaksi terveysasemaa. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Tominianin piiri