EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Biała Podlaska

Biała Podlaska on kaupunki Lublinin voivodikunnassa Itä-Puolassa. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 57 170 asukasta. Kaupunki sijaitsee valtatie E30:n (Madrid–Pariisi–Berliini–Varsova–Moskova) ja rautatie E-20:n (Pariisi–Moskova) varressa. ==Historia== Ensimmäiset maininnat kaupungista löytyvät vuodelta 1481. Jerzy Illinicz perusti 1500-luvun alussayksityisen kaupungin nimeltään Biała (Biały = valkoinen) markkinapaikalle. Keskiajan perinteiden mukaisesti markkinapaikalle rakennettiin pian kirkko. http://www.bialapodlaska.pl/en/ Kaupungin viralliset sivut (englanniksi) Vuonna 1569 pienen kaupungin valtaan astui Radziwiłłin suku. Suvun johdolla kaupunki kasvoi ja kehittyi 250 vuotta. Kaupunkia kutsuttiin noihin aikoihin myös nimillä: Herttuan Biała ja Radziwiłłin Biała. Vuonna 1622 Aleksander Ludwik Radziwiłł rakennutti kaupungin suojaksi linnoituksen ja linnan. Vuonna 1628 Krzysztof Ciborowicz Wilski perusti Bialskan akatemian, joka vuosia myöhemmin kuului osaksi Jagiollonian yliopistoa (tuolloin nimenä oli Krakówan akatemia). Samoihin aikoihin kaupunkiin rakennettiin useita kirkkoja sekä sairaala. Nousukausi pysähtyi pohjan sotaan, Ruotsin hyökätessä alueelle vuonna 1655. Hyökkäyksissä kaupunki tuhoutui pahoin. Vuonna 1670 Michał Kazimierz Radziwiłł antoi Biała:lle kaupungin oikeudet sekä vaakunan, missä arkkienkeli Mikael seisoo lohikäärmeen päällä. Kaupunki ja sen linnoitus tuhottiin 1700-luvulla useita kertoja ja jokaisen kerran se rakennettiin uudelleen. Viimein linna jäi raunioksi ja hävitettiin vuonna 1883. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunkiin syntyi paljon teollisuutta. Toinen maailmansota lopetti kaupungin kasvun ajan, Saksan miehittäessä kaupungin 13. syyskuuta 1939. Saksalaiset vetäytyivät kaupungista 26. syyskuuta Molotov–Ribbentrop-sopimuksen mukaisesti ja puna-armeija marssi kaupunkiin. 28. syyskuuta tehdyn lisäsopimuksen myötä kaupunki siirtyi takaisin saksalaisille 10. lokakuuta, lyhyessä ajassa Neuvostoliiton joukot olivat tyhjentäneet kaikki mahdolliset koneet ja laitteet, joten saksalaiset saivat takaisin vain tyhjät rakennukset. Sodan jälkeen kaupungin infrastruktuuri on kehittynyt, mutta varsinkin vanhakaupunki on säilyttänyt vanhan puolalaisen rakennustyylin. Vuosina 1975–1998 Biała Podlaska oli Biała Podlaskan voivodikunnan pääkaupunki. ==Urheilu== Kaupungissa pelaa jalkapallojoukkue AZS PWSZ Biała Podlaska Puolan pääsarjassa Ekstraklasa. Kaudella 2010 sen sijoitus oli neljäs. ==Ystävyyskaupungit== * Brest, Valko-Venäjä * Baranavitšy, Valko- Venäjä * Niort, Ranska * Smolensk, Venäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin viralliset nettisivut (puolaksi) * Biała Podlaska - Valokuvia Luokka:Lublinin voivodikunnan kaupungit Luokka:Lublinin piirikunnat
Luis Chávez y González

Luis Chávez y González (24. huhtikuuta 1901 – 27. maaliskuuta 1987) oli elsalvadorilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi San Salvadorin arkkihiippakuntaan 16. marraskuuta 1924 ja nimitettiin sen johtoon 1. syyskuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Antonio Dueñas y Argumedo.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Luis Chávez y González Chávez y González osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja toimi arkkihiippakuntansa johdossa, kunnes erosi tehtävistään 3. helmikuuta 1977. == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Irja Lautia

Irja Lautia, oik. Irja Irja Elisabeth Elstelä, o.s. Lautiainen; 4. maaliskuuta 1904 – 1. lokakuuta 1976) oli suomalainen näyttelijä. Puhe- ja laulunäyttämön ohella Lautia näytteli parissakymmenessä suomalaisessa elokuvassa. ==Elämä ja ura== Irja Lautia työskenteli näyttelijänä muun muassa revyyteatteri Punaisessa Myllyssä. Hänet tunnettiin eritoten operettien diivana. Näyttelijänura jäi taka-alalle, kun hän keskittyi kotiäidin työhönsä.Ilta- Sanomat Elokuvanäyttelijänä Lautia oli aktiivisimmillaan vuosina 1937–1944. Hänen sivurooleihin ja avustajatasoisiin rooleihin painottuneen elokuvauransa tähtihetkiä oli keskeinen Martan osa Valentin Vaalan Hella Wuolijoki -filmatisoinnissa Niskavuoren naiset. Hän näytteli myös useissa Vaalan ohjaamissa komediaelokuvissa, kuten Dynamiittitytössä, jossa hän oli sisäkkö. Niin ikään Toivo Särkkä käytti Lautiaa useaan otteeseen. Särkän ja Yrjö Nortan epookkidraamassa Runon kuningas ja muuttolintu Lautialla oli Tilda Runebergin rooli. Hänen viimeinen elokuvaroolinsa oli isoäidin rooli vuonna 1964 valmistuneessa teoksessa Onnelliset leikit, jossa oli mukana lukuisia Elstelän suvun jäseniä. Lautia avioitui näyttelijä-ohjaaja Ossi Elstelän kanssa vuonna 1926. Pariskunnalle syntyi lapset Kaarlo Esko Oskar (1931–2007), Riitta Marja- Leena (1940) ja kuopuksena Anna Kristiina (1943–2016).Suomen kansallisbiografia 2, sivu 563 Perhe eli Helsingin Käpylässä. Ossi Elstelä oli Punaisen Myllyn perustaja ja johtaja.Kristiina Elstelä, Kiao.net ==Filmografia== *Juurakon Hulda (1937) *Poikamiesten holhokki (1938) *Niskavuoren naiset (1938) *Pikku pelimanni (1939) *Jumalan tuomio (1939) *Helmikuun manifesti (1939) *Eteenpäin – elämään (1939) *Tavaratalo Lapatossu & Vinski (1940) *Suotorpan tyttö (1940) *Runon kuningas ja muuttolintu (1940) *Onni pyörii (1942) *Suomisen taiteilijat (1943) *Hevoshuijari (1943) *Dynamiittityttö (1944) *Ballaadi (1944) *Pimeänpirtin hävitys (1947) *Pikku pelimannista viulun kuninkaaksi (1949) *Sillankorvan emäntä (1953) *Yhteinen vaimomme (1956) *Tikku (1964) (sisältyy teokseen Onnelliset leikit) *Onnelliset leikit (1964) ==Lähteet== *Otavan Suuri Ensyklopedia 11, Kustannusosakeyhtiö Otava, 1982, ISBN 951-1-06892-X *Punainen Mylly - tuo pahennusta herättävä teatteri, Multikustannus Oy, Helsinki 2008, ISBN 978-952-468-142-1, lk. 77.157 (www.multikustannus.fi) *Suomen kansallisbiografia 2, ISBN 951-746-443-6 *Elonet Irja Elstelä ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Mikko Rantalahti

thumb|Rantalahti lyömässä Mikko Rantalahti (s. 7. elokuuta 1980 Evijärvi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa. Monipuolisena taitolyöjänä tunnetun Rantalahden rooli on vaihtaja- ja kotiuttajajokeri. == Tilastot == === Superpesis-ura === Vuosi Joukkue Ottelut Lyödyt Tuodut Kärkilyönnit 2004 Veto 28 1 + 7 17 119 2005 Veto 25 1 + 6 16 115 2006 Veto 27 2 + 21 7 108 2007 Veto 26 0 + 19 6 82 2008 Veto 21 1 + 11 5 71 2010 Kiri 26 2 + 27 10 137 2011 Kiri 26 1 + 43 4 109 2012 Kiri 26 0 + 55 3 109 2013 Veto 26 1 + 52 5 95 == Saavutukset == === Pelaajana === * 3 SM-hopeaa: 2013, 2014, 2015 * 1 Itä-Länsi-ottelu: 2010 * Ykköspesiksen kuukauden pelaaja: syyskuu 2009 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/pelaajatilastot/kuukauden_pelaajat/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
César Antonio Cáneva

César Antonio Cáneva (27. maaliskuuta 1874 Carlazzo – 25. toukokuuta 1953) oli italialaissyntyinen Argentiinassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1901 ja nimitettiin Azulin hiippakunnan johtoon 13. syyskuuta 1934. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1935. Pääkonsekraattorina toimi Santiago Luis Copello, jota avustivat Fortunado Devoto ja Augstín Barrere. Cáneva kuoli 79-vuotiaana virassa.Catholic- Hierarchy.org: Bishop César Antonio Cáneva == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Argentiinalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Miguel Angel Morán Aquino

Miguel Angel Morán Aquino (s. 25. toukokuuta 1955 Esquipulas) on elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Santa Anan hiippakuntaan 5. joulukuuta 1981 ja nimitettiin San Miguelin hiippakunnan johtoon 19. heinäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacinto Berloco, jota avustivat Fernando Sáenz Lacalle ja José Adolfo Mojica Morales.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Miguel Angel Morán Aquino == Lähteet == Luokka:Elsalvadorilaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
USS Texas (SSN-775)

USS Texas (runkonumero SSN-775) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Northrop Grumman Newport Shipyardilta Newport Newsistä Virginiasta, missä rakentaminen aloitettiin 12. heinäkuuta 2002. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 2004 kumminaan Yhdysvaltain presidentin puoliso Laura Bush ja liitettiin laivastoon 9. syyskuuta 2006 Galvestonissa Texasissa ensimmäisenä päällikkönään John J. Litherland.US Carriers - USS Texas == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus määrättiin New Londonin sukellusvenetukikohtaan Grotoniin Connecticutiin. Robert A. Roncska vapautti James L. Grayn aluksen päällikkyydestä 31. heinäkuuta 2009. Alus saapui 23. marraskuuta uuteen kotitukikohtaansa Pearl Harboriin Havaijilla oltuaan merellä kaksi kuukautta, jona aikan se käväisi Pohjoisnavalla ja läpäisi Panaman kanavan. Alus lähti 19. toukokuuta 2010 itäiselle Tyynellemerelle ensimmäiselle partiomatkalleen, jolta se palasi 23. elokuuta Pearl Harboriin. Alus lähti 23. kesäkuuta 2011 partiomatkalle läntiselle Tyynellemerelle. Se saapui 9. heinäkuuta Busaniin Etelä-Koreaan ja alus saapui 10. marraskuuta Subicinlahdella Filippiineillä, jossa se täydensi varastojaan USS Emory S. Landiltä. Alus vieraili 22. marraskuuta Yokosukassa kiitospäivänjuhlassa. Alus palasi 23. joulukuuta Pearl Harboriin oltuaan merellä kuusi kuukautta. Andrew C. Hertel vastaanotti aluksen päällikkyyden 1. helmikuuta 2012. Alus saapui 27. huhtikuuta Beckoning Pointiin magneettisuuden poistoon ja se siirrettiin 31. toukokuuta Pearl Harborissa telakalle huollettavaksi. == Lähteet == Luokka:Virginia-luokan sukellusveneet
USS Hawaii (SSN-776)

USS Hawaii (runkonumero SSN-776) on Yhdysvaltain laivaston Virginia-luokan ydinsukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 27. elokuuta 2004. Se laskettiin vesille 17. kesäkuuta 2006 ja liitettiin laivastoon 5. toukokuuta 2007 ensimmäisenä päällikkönään David A. Solms.US Carriers - USS Hawaii == Palvelus == Alus on palveluksessa Pearl Harborin laivastotukikohdassa Havaijilla. == Lähteet == Luokka:Virginia-luokan sukellusveneet Luokka:Electric Boatin valmistamat alukset
USS North Carolina (SSN-777)

USS North Carolina (runkonumero SSN-777) on Yhdysvaltain laivaston Virginia- luokan ydinsukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Northrop Grumman Shipbuildingilta Newport Newsistä Virginiasta, missä rakentaminen aloitettiin 22. toukokuuta 2004. Se laskettiin vesille 21. huhtikuuta 2007 kumminaan amiraali Frank Bowmanin leski Linda Bowman ja liitettiin laivastoon 3. toukokuuta 2008 ensimmäisenä päällikkönään Mark E. Davis.US Carriers - USS North Carolina == Palvelus == Alus lähti 6. helmikuuta 2013 Point Lomasta korjausten päätyttyä. == Lähteet == Luokka:Virginia-luokan sukellusveneet
Crusellinsilta

Crusellinsilta () on Helsingin Länsisataman kaupunginosassa oleva silta, joka ylittää noin 125 metriä leveän Ruoholahti-nimisen merenlahden ja yhdistää Ruoholahden ja Jätkäsaaren osa-alueet. Silta on 173,5 metriä pitkä vinoköysisilta, jota käyttää paitsi kevyt- ja ajoneuvoliikenne myös raitiolinja 8. Sillan vihki käyttöön 14. kesäkuuta 2011 Helsingin kaupunginjohtaja Jussi Pajunen. Crusellinsilta on nimetty suomalaisen säveltäjän ja klarinetistin Bernhard Henrik Crusellin mukaan. == Mitat ja rakenne == Crusellinsilta on epäsymmetrinen 2-aukkoinen vinoköysisilta. Sen kokonaispituus on 173,5 metriä, pääjänne on 92 metriä, Jätkäsaaren puoleinen jänne 51,5 metriä ja sillan leveys on 24,8 metriä. Sillalla on kevyen liikenteen väylät molemmin puolin, kaksi ajokaistaa ja lisäksi keskellä on raitiokiskot molempiin suuntiin. Pyloni on teräsrakenteinen ja kallistettu ja sen huippu on noin 49 metrin korkeudella vedenpinnasta. Sillan kannen kantava rakenne on jännitetty betonipalkki, sivusuunnassa kansi on liittorakenne. Sillassa on erikoisvalaistus. Ulkonäössä on pyritty ilmavuuteen ja keveyteen. Crusellinsillan suunnitteli WSP Finland pääsuunnittelijana Pekka Pulkkinen. Sen urakoi Skanska Infra, urakkasumma oli noin 17,7 miljoonaa euroa. == Suunnittelukilpailu == Sillan rakentamiseksi järjestettiin kansainvälinen suunnittelukilpailu, joka ratkaistiin toukokuussa 2002 ja jonka voitti brittiläisen Ian P. T. Firthin suunnittelema ehdotus ”Mäkihyppääjä”. Suunnitelman toteuttamista ei kuitenkaan pidetty realistisena lähinnä taloussyistä. Jatkosuunnitteluun valittiin kahden suomalaisen suunnittelutoimiston kolme ehdotusta. Näistä valittiin lopulta toteutettavaksi SuunnitteluKorteksen nimimerkillä ”Merimiekat” kilpailuun osallistunut ehdotus. WSP Group osti SuunnitteluKorteksen vuonna 2004. == Katso myös == * Ruoholahdenkanava == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin sillat Luokka:Vinoköysisillat Luokka:Länsisatama Luokka:Suomen tieliikennesillat
Karhukangas (Haapavesi)

Karhukangas on Haapaveden kaupungissa sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee kantatien 88 sekä yhdysteiden 8080 ja 7970 risteyskohdassa. Matkaa Haapaveden keskustaajamasta on noin 30 kilometriä. Kylältä lähtee tieyhteydet Rantsilaan ja Vihannin Lumimetsään. Kylällä toimii vuonna 1999 perustettu kylätoimikunta. Kylällä toiminut ala-aste Karhukankaan koulu lakkautettiin vuonna 2006. ==Lähteet== Luokka:Haapaveden kylät
José Mora y del Río

José Mora y del Rio (24. helmikuuta 1854 – 22. huhtikuuta 1928) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Méxicon arkkihiippakuntaan 22. joulukuuta 1879 ja nimitettiin Tehuantepecin hiippakunnan johtoon 19. tammikuuta 1893. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eulogio Gregorio Clemente Gillow y Zavalza.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José Mora y del Rio Mora y del Rio sai 23. marraskuuta 1901 nimityksen Tulancingon piispaksi ja 15. syyskuuta 1907 Leónin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. marraskuuta. 2. joulukuuta 1908 Mora y del Rio nimitettiin Méxicon arkkipiispaksi, ja tähän virkaan hänet asetettiin 12. helmikuuta 1909. Hän kuoli 74-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Meksikolaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Miguel Nóvoa Fuente

Miguel Nóvoa Fuente (3. joulukuuta 1901 Santa Maria de Rendar – 20. toukokuuta 1966) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. huhtikuuta 1924 ja nimitettiin Santiago de Compostelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Chytrin titulaaripiispaksi 9. huhtikuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta; pääkonsekraattorina toimi Fernando Quiroga y Palacios, jota avustivat José Souto Vizoso ja Francisco Aldegunde Dorrego. Nóvoa Fuenta osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kuoli 64-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Miguel Nóvoa Fuente == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Francisco do Rêgo Maia

Francisco do Rêgo Maia (29. syyskuuta 1849 Apipucos – 4. helmikuuta 1928) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin 1. lokakuuta 1871 diakoniksi ja 4. helmikuuta 1872 papiksi Olindan hiippakuntaan. Hänet nimitettiin Niteróin hiippakunnan johtoon 12. syyskuuta 1893, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi, jota avusti Antonio Maria Grasselli. Do Rêgo Maia asetettiin virkaansa 25. helmikuuta 1894.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Francisco do Rêgo Maia Do Rêgo Maia sai 27. marraskuuta 1901 nimityksen Belém do Parán piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. maaliskuuta 1902. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 15. maaliskuuta(?) 1906 ja sai 23. huhtikuuta 1906 nimityksen Nicopolis ad Nestumin titulaariarkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Sano Oili vaan

Sano Oili vaan on Veli-Matti Saikkosen ohjaama ja Veijo Meren käsikirjoittama televisioelokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 2000 Yle TV1 -kanavalla. Elokuva on yritysmaailmaan sijoittuva komedia parisuhteesta. Elokuvassa pääosia esittävät Kari Hietalahti ja Mari Rantasila. == Rooleissa == == Lähteet == * Ylen Elävä arkisto * * Yle Areena: Sano Oili vaan Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2000 suomalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Fun Factory (yritys)

Fun Factory GmbH on saksalainen seksivälineiden tuottaja, joka on erikoistunut dildoihin, vibraattoreihin ja Ben Wa -palloihin. Yritys perustettiin vuonna 1996, ja sen pääpaikka on Bremen. Yrityksen liikevaihto oli 13,5 miljoonaa euroa vuonna 2006. Fun Factorylla on myös tytäryhtiö Yhdysvalloissa. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Seksivälineet Luokka:Saksalaiset teollisuusyritykset
Blake Harper

Blake Harper (s. 19. lokakuuta 1968 Windsor, Ontario) on kanadalainen homopornonäyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa vuosina 1998–2005, ja hän on esiintyessään käyttänyt myös nimeä Bud White. Hän on 183-senttinen. Harper on esiintyjänä versatile. Hänelle on myönnetty lukuisia palkintoja, kuten useita Grabby-palkintoja. == Valikoidut palkinnot == * GayVN Awards 2000: Paras näyttelijä () == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grant Feasel

Grant Earl Feasel (28. kesäkuuta 1960 Barstow, Kalifornia – 15. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja.Former ACU, NFL lineman Grant Feasel dies at age 52 Hän pelasi sentterinä. Hänet varattiin National Football Leagueen vuonna 1983, ja hänen NFL-seuroinaan olivat Baltimore/Indianapolis Colts (1983–1984), Minnesota Vikings (1984–1986) ja Seattle Seahawks (1987–1992).Grant Feasel Past Stats, Statistics, History, and Awards - databaseFootball.com == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Dil To Pagal Hai

Dil To Pagal Hai on Yash Chopran ohjaama Bollywood-elokuva vuodelta 1997. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan, Madhuri Dixit ja Karisma Kapoor. Dil To Pagal Hai oli vuoden toiseksi tuottoisin Bollywood-elokuva ja se kuuluu 1990-luvun merkittävien menestyselokuvien joukkoon. Se voitti monia palkintoja, kuten kolme National Film Awards -palkintoa ja seitsemän Filmfare Awards -palkintoa. == Näyttelijät == == Palkintoja == * National Film Awards ** Paras populaarielokuva ** Paras naissivuosa – Karisma Kapoor ** Paras koreografia – Shiamak Davar * Filmfare Awards ** Paras elokuva ** Paras miespääosa – Shah Rukh Khan ** Paras naispääosa – Madhuri Dixit ** Paras naissivuosa – Karisma Kapoor ** Paras lavastus – Sharmishta Roy ** Paras dialogi – Aditya Chopra ** Paras musiikinohjaus – Uttam Singh * Zee Cine Awards ** Paras elokuva ** Paras miespääosa – Shah Rukh Khan ** Paras naispääosa – Madhuri Dixit ** Paras naissivuosa – Karisma Kapoor ** Paras dialogi – Aditya Chopra ** Paras musiikinohjaus – Uttam Singh ** Paras lavastus – Sharmishta Roy ** Paras naistaustalaulaja – Lata Mangeshkar ** Paras kuvaus – Manmohan Singh ** Parhaat erikoistehosteet – Sai Prasad (EFX) ** Paras koreografia – Shiamak Davar * Screen Awards ** Paras koreografia – Shiamak Davar ** Paras lavastus – Sharmishta Roy == Soundtrack == Raita Kappale Laulaja(t) Kesto 1 ”Dil To Pagal Hai” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 5:38 2 ”Are Re Are” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 5:37 3 ”Bholi Si Surat” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 4:16 4 ”Dholna” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 5:20 5 ”Are Re Are (Part-2)” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 2:06 6 ”Pyaar Kar” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 6:46 7 ”Koi Ladki Hai” Lata Mangeshkar, Udit Narayan 5:32 8 ”Ek Duje Ke Vaaste” Lata Mangeshkar, Hariharan 3:27 9 ”Le Gayi” Asha Bhosle, Udit Narayan 5:43 10 ”The Dance Of Envy” instrumentaali 3:15 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset elokuvamusikaalit Luokka:Intialaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Yash Chopran ohjaamat elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Yash Raj Filmsin elokuvat
Kyle Brandon

Kyle Brandon (s. 22. lokakuuta 1967 Buffalo, New York) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa vuosina 1992–2004 ja käytti esiintyessään myös nimiä Chad Slater ja Phil Navarone. Hän myös ohjasi. Hän on 185-senttinen.Internet Adult Film Database: Kyle Brandon Brandon voitti muun muassa Grabbyn.Gay Erotic Video Index: Kyle Brandon == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Homopornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Souto Vizoso

José Souto Vizoso (4. helmikuuta 1893 – 2. elokuuta 1973) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. kesäkuuta 1916 ja nimitettiin Santiago de Compostelan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Elusan titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1945. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Rafael Balanzá y Navarro ja Benjamín de Arriba y Castro.Catholic-Hierarchy.org: Bishop José Souto Vizoso Souto Vizoso sai 11. heinäkuuta 1949 nimityksen Palencian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 31. maaliskuuta 1970. Eläkkeelle jäädessään hän sai nimityksen Illicin titulaaripiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi titulaarihiippakunnan johtajan arvosta 11. joulukuuta 1970. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen, ja Palencian emerituspiispa kuoli 80 vuoden iässä. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Hawa Abdi

Hawa Abdi Dhiblawe (; 17. toukokuuta 1947 Mogadishu, Somalia - 5\. elokuuta 2020 Mogadishu, Somalia) oli somalialainen ihmisoikeusaktivisti ja gynekologi. Hän perusti DHAF-säätiön asuttamaan sodan jaloista lähteneitä siirtosomaleita löytämään uuden asuin­paikan omasta maastaan.DHAF Foundation ==Henkilöhistoria== Hawa syntyi Mogadishussa 17. toukokuuta 1947. Hänen äitinsä kuoli synnytykseen tytön ollessa 12-vuotias. Hawan isä auttoi tytärtään toteuttamaan unelmansa ja opiskelemaan lääkäriksi. Seitsemäntoistavuotiaana Hawa sai stipendin ja pääsi opiskelemaan Kiovaan, Ukrainaan. Vuonna 1983 hän avasi Mogadishun ulkopuolella oman vastaan­oton, jossa hän auttoi varsinkin maaseudulta tulevia potilaita. ==Tunnustukset== Vuonna 2010 Glamour nimesi Hawan ja hänen tyttärensä tittelillä "Women of the Year" kutsuen perheen naisia Äiti Teresan veroisiksi "Somalian pyhimyksiksi" ja "ramboiksi".Glamour magazine's report on Dr. Abdi and her daughters (Arkistoitu versio) ==Lähteet== *Profile ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *New York Timesin artikkeli *Profile Luokka:Somalialaiset tieteilijät Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Somalialaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kuisma ja Helinä

Kuisma ja Helinä voi tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Kuisma ja Helinä Larin-Kyöstin runoelma vuodelta 1902 *Kuisma ja Helinä, Väinö Syvänteen näytelmä vuodelta 1931 *Kuisma ja Helinä, Antero Siljon näytelmä vuodelta 2005 *Kuisma ja Helinä, Kalle Kaarnan ohjaama elokuva vuodelta 1932 *Kuisma ja Helinä, Ilmari Unhon ohjaama elokuva vuodelta 1951.
Kuisma ja Helinä (vuoden 1951 elokuva)

Kuisma ja Helinä on Ilmari Unhon käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1951. Se perustuu Larin-Kyöstin kertovaan runoelmaan Kuisma ja Helinä (1902) ja Väinö Syvänteen samannimiseen näytelmään (1931). Kalle Kaarna ohjasi niistä ensimmäisen elokuvasovituksen jo vuonna 1932. == Juoni == Kolmiodraamassa Kuisma ihastuu talon palvelustyttöön Helinään, jota talon renki Isma on suunnitellut vaimoksi itselleen.AL: Kuisma ja Helinä. Päivän elokuvia, Tv- maailma 33/2012, s. 29. Myös Helinä rakastuu Kuismaan. Elokuvan lopussa Helinä hukkuu, Isma kuolee Kuisman ampumiin luoteihin ja Kuisma lähtee kasakoineen tiehensä.Nordic video, kuollut linkki ==Näyttelijät== ==Arviot== Arvioissa elokuvaa pidettiin pettymyksenä. Alkuperäisestä runollisesta tarinasta on tehty realistinen, mutta ”koko juttu muuttui perin banaaliksi ja paljastui auttamattomasti peräti vanhettuneeksi ja avuttomaksi”, johon Kuisman runolliset vuorosanat eivät istu, kirjoittaa Olavi Veistäjä (Aamulehti). Kiitosta sai Eino Heinon kuvaus niin Veistäjältä kuin Paula Talaskiveltäkin (Helsingin Sanomat). Modest Savtschenko (Työkansan Sanomat) paheksui elokuvan antamaa kuvaa kasakoista. Syytökset olisi tullut suunnata keisarinvaltaan ja sortotoimien todellisiin syyllisiin. Lehdistöarvio. Viitattu 31.7.2014. 2000-luvulla televisioesityksen yhteydessä Arto Pajukallio toteaa ohjauksen väkinäiseksi.AP: Kuisma ja Helinä. Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma 30/2014 s. 12.Aiheesta myös: Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 24.8.2012, s. D 9. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1951 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Runoihin perustuvat elokuvat Luokka:Ilmari Unhon ohjaamat elokuvat
Aamusydämellä

Aamusydämellä on suomalainen television keskusteluohjelma. Ohjelma lähetetään sunnuntaisin Yle TV1:llä klo 9.05 ja uusinta keskiviikkoisin klo 11.40. Sen toimittavat ja juontavat vuoroviikoin Hilla Blomberg ja Kimmo Saares. Ohjelmassa on aina kaksi vierasta, joita yhdistää jokin samantyyppinen kokemus. Usein kyseessä on ns. selviytymistarina. Vieraat eivät yleensä ole julkisuuden henkilöitä, vaan tavallisia kansalaisia. Ohjelman kesto on 35 minuuttia. Ensimmäinen Aamusydämellä –ohjelma lähetettiin 14. tammikuuta 2007. ==Aiheesta muualla== * Aamusydämellä Yle Areenassa * Aamusydämellä Facebookissa Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2010-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Rafael Balanzá y Navarro

Rafael Balanzá y Navarro (19. tammikuuta 1880 Valenza – 29. syyskuuta 1960) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. helmikuuta 1904 ja nimitettiin Toledon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Chersonesus in Cretan titulaaripiispaksi 13. elokuuta 1923. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. tammikuuta 1924. Pääkonsekraattorina toimi Enrique Reig y Casanova, jota avustivat Prudencio Melo y Alcalde ja Rigoberto Domenech y Valls.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Rafael Balanzá y Navarro Balanzá y Navarro sai 2. maaliskuuta 1928 nimityksen Lugon piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 80-vuotiaana virassa. Lisäksi hän toimi Mondoñedon apostolisena hallitsijana vuosina 1931–1935. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Antonio Provana

Antonio Provana (1578? Torino – 25. heinäkuuta 1640) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet nimitettiin Durrësin (Durazzo) arkkihiippakunnan johtoon 21. heinäkuuta 1622 ja Torinon arkkipiispaksi 19. tammikuuta 1632. Hän kuoli jälkimmäisessä virassa.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Antonio Provana == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1578 syntyneet Luokka:Vuonna 1640 kuolleet
Beetakarboliini

β-Karboliini (9H-pyrido[3,4-b]indoli) joka tunnetaan myös nimellä norharmaani on typpeä sisältävä heterosyklinen yhdiste. Se on myös prototyyppi ryhmälle yhdisteitä, jotka tunnetaan nimellä β-karboliinit. == Farmakologia == β-Karboliini alkaloideja löytyy laajalti kasveista ja eläimistä, useimmiten ne vaikuttavat monoamiinioksidaasi inhibiittoreina (MAOI). Kasvikunnan β-karboliinit toimivat palautuvana, kilpailevana ja epäselektiivisenä monoamiinioksidaasi inhibiittorina. β-Karboliineja löytyy luontaisesti myös ihmisestä, joista merkittävimmät ovat tryptoliini ja pinoliini. Useat β-karboliinit sitoutuvat bentsodiatsepiinireseptoriin toimien käänteisagonistina; Tämä voi lisätä kouristelutaipumusta ja ahdistuneisuutta, mutta toisaalta myös parantaa muistia. Farmakologisesti β-karboliinit ovat varsin laaja ryhmä. Yhdisteestä riippuen ne estävät serotoniinin takaisinottoa, estävät epäselektiivisesti Na+-riippuvaista kuljetinta tai sitoutuvat bentsodiatsepiini-, opiaatti- ja dopamiinireseptoreihin. == Kemia == β-Karboliinit kuuluvat indoli alkaloidien ryhmään ja koostuvat pyridiinirenkaasta joka on yhdistynyt indolirankaan. β-Karboliinien rakenne on samankaltainen tryptamiinin kanssa, paitsi etyyliamiini ketju on yhdistynyt takaisin indolirenkaaseen yhden ylimääräisen hiiliatomin kautta, muodostaen kolmirenkaisen rakenteen. β-Karboliinien biosynteesin uskotaan tapahtuvan samaa reittiä kuin vastaavan tryptamiinin. Pyridiinirengas mahdollistaa yhdisteille eri saturaatiotasoja. Näitä mahdollisia kaksoissidoksia ilmentää oikealla olevassa kuvassa punainen ja sininen viiva. Jotkin β-karboliinit fluoresoivat kun niitä pidetään ultraviolettivalossa. == Esiintyminen luonnossa == Yleisimpiä kasvikunnasta löytyviä β-karboliineja ovat harmiini, harmaliini ja tetrahydroharmiini. Tunnetuimmat kasvikunnan lähteet lienevät kahvi ja tupakka. On tutkittu, että tupakoitsijoilla MAO-A toimii 30 % teholla ja MAO-B 40 % teholla. Tällä hetkellä tunnetaan 64 eri β-karboliini alkaloidia hajaantuneena ainakin kahdeksaan eri kasviheimoon. Skorpionien kuoren sarveiskerros sisältää β-karboliineja, tehden niiden ihosta fluoresoivan kun sitä altistetaan tietyn aallonpituiselle ultraviolettivalolle, tämä onnistuu esimerkiksi blacklightin valolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Norharman *Human Metabolome Database: Beta-Carboline *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): beta-Carboline *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Beta-Carboline
Benoît-Théophile de Chevron Villette

Benoît-Théophile de Chevron Villette (8. toukokuuta 1587 Torino – 16. kesäkuuta 1658) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi François de Sales 14. maaliskuuta 1615. Hänet nimitettiin Tarentaisen arkkipiispaksi 20. syyskuuta 1632, ja piispaksi vihkiminen seurasi 16. tammikuuta 1633. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Provana, jota avustivat Giacomo Marenco ja Giovanni Francesco Gandolfo. De Chevron Villette kuoli 71-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Benoît-Théophile de Chevron Villette == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1587 syntyneet Luokka:Vuonna 1658 kuolleet
Fortunato Zoppas

Fortunato Zoppas (3. maaliskuuta 1903 Scomigo – 5. elokuuta 1969) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. heinäkuuta 1927 ja nimitettiin Nocera de' Paganin hiippakunnan johtoon 26. huhtikuuta 1952. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. kesäkuuta.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Fortunato Zoppas Zoppas erosi tehtävistään Nocera de' Paganin piispana 25. marraskuuta 1964, jolloin hänet nimitettiin Siccennan titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Charles Bobba de Montferrat

Charles Bobba de Montferrat (1577 – 10. helmikuuta 1636) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Saint-Jean-de-Mauriennen hiippakunnan johtoon 13. toukokuuta 1619, ja piisaksi vihkiminen seurasi 15. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philibert François Milliet de Faverges. Bobba de Montferrat kuoli virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Charles Bobba de Montferrat == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1577 syntyneet Luokka:Vuonna 1636 kuolleet
Heli Tolkkinen

Heli Susanna Nieminen (o.s. Tolkkinen, s. 3. elokuuta 1973) on suomalainen keihäänheittäjä, joka sijoittui pronssille alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1992 tuloksella 60,12. Heli Tolkkinen edusti Pudasjärven Urheilijoita ja häntä valmensi Aaro Tolkkinen. Hänen paras tuloksensa vanhan mallin keihäällä on 64,58, jonka hän heitti hallissa keihäänheiton talvi-SM-kilpailuissa Kajaanissa vuonna 1995. Hän sijoittui pronssille keihäänheitossa tuloksella 55,64 Mikkelissä 1993 järjestetyissä Kalevan Kisoissa. Tolkkisen ennätys ulkona oli vuonna 1993 heitetty 61,26. Vuoden 1995 jälkeen Tolkkinen ei kilpaillut kertaakaan olkapäävamman vuoksi ja lopulta keväällä 1997 hän lopetti uransa. Tolkkisen tytär on pituushypyn maaotteluedustaja Oona Nieminen ja setä on maailmancup-tasolla kilpaillut mäkihyppääjä Pekka Tolkkinen. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhani Huhtinen

Erkki Juhani Huhtinen (s. 2. huhtikuuta 1951 Vihti) on suomalainen estejuoksija, joka edusti urallaan Vihtijärven Uhkaa, Mäntsälän Urheilijoita ja Hyvinkään Tahkoa. Hän saavutti hopeaa 2 000 metrin esteissä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1970. SM-kilpailuissa hän saavutti estejuoksussa hopeaa 1974 ja 4 × 1 500 metrin viestissä pronssia samana vuonna. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin estejuoksussa on 8.35,0. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuisma ja Helinä (runoelma)

Kuisma ja Helinä on vuonna 1902 julkaistu Larin-Kyöstin kertova runoelma. Se koostuu yhdestätoista laulusta ja on kuvaus kolmiodraamasta, kun kasakkajoukko majoittuu 1880-luvulla hämäläiseen taloon.Kansalliskirjasto Viitattu 19.7.2012. Larin-Kyösti oli leinolainen uusromantikko.Larin-Kyösti, Compuline.fi Viitattu 19.7.2012. Tähän kuten moneen muuhunkin teokseensa hän sai innoituksen rakkaudestaan menneeseen maailmaan ja runomuotoon.Petri Liukkonen, Larin-Kyösti, authorscalendar.info Viitattu 19.7.2012. Runoelman tapahtumaympäristönä on hämäläinen maalaisympäristö ja aiheena tuhoisa ja mustasukkainen lemmentarina.O. A. Kallio: Uudempi suomalainen kirjallisuus. WSOY, 1911. ==Lähteet== Luokka:Runoelmat Luokka:Vuoden 1902 kirjat Luokka:Suomalaiset kirjat
Ippolito Franconi

Ippolito Franconi (1593? Agnone – 1653) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1631 ja nimitettiin Nocera de' Paganin hiippakunnan johtoon 19. tammikuuta 1632. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Barberini, jota avustivat Antonio Provana ja Giovanni Francesco Passionei.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Ippolito Franconi Franconi kuoli virassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1593 syntyneet Luokka:Vuonna 1653 kuolleet
Kari Voutilainen

Kari Voutilainen (s. 2. kesäkuuta 1962 Rovaniemi) on suomalainen kelloseppä. Hän suoritti kellosepän tutkinnon vuosina 1983–1986 Tapiolassa sijainneessa Kelloseppäkoulussa ja jatkoi 1989 opintojaan Sveitsissä International Watchmaking Schoolissa, jossa hän suoritti WOSTEP-tutkinnon. == Ura == Opintojen jälkeen vuosina 1990–1999 hän toimi Parmigiani Mesure et Art du Tempsillä restauroiden harvinaisia kelloja. Voutilainen toimi myös opettajana WOSTEP-koulussa vuosina 2000–2002 ja toi kouluun uusia kursseja. Vuonna 2002 Voutilainen perusti sveitsiläiseen Môtiersin kaupunkiin omaa nimeään kantavan yrityksen, joka suunnittelee ja rakentaa käsityönä kelloja. Voutilaisen kello Observatoire voitti alan arvostetuimmassa kilpailussa Grand Prix d’Horlogerie de Genèvessä miestenkellojen sarjan vuonna 2007 ja kello V-8R voitti saman sarjan vuonna 2013. Voutilaisen ateljeen valmistamat kellot maksavat verottomina 87 000–600 000 euroa. Hänellä on kolmisenkymmentä työntekijää ja he valmistavat vuodessa noin 60 kelloa (vuonna 2024). Tilauksesta kellon valmistumiseen kuluu noin kaksi vuotta. Voutilaisen saavutuksia urallaan: * Observatoire ”Paras miestenkello” arvostetussa Grand Prix d'Horlogerie de Genève -kilpailussa 2007 * ensimmäinen VoutilainenVingt-8 -rannekello kokonaan itse kehitetyin ja valmistetuin koneistoin 2011 * V-8R ”Paras miestenkello” Grand Prix D'Horlogerie de Genèvessä 2013 * kansainvälisen Gaia- designkilpailun ykkössija kategoriassa ”Artisanat-création” 2014 * Suomen Kultaseppäliiton suurmestariksi nimitys 2014 * Grand Prix d'Horlogerie de Genève ”Paras miestenkello” 2015 * Watchfair 2015 Classic Watch Prize Vingt-8 BGR -kellolle * Watchfair 2016 palkinto Scintillante-kellolle *Grand Prix d'Horlogerie de Genève 2017 "Paras taiteellinen käsityö" kellolle Aki-No-Kure *Grand Prix d'Horlogerie de Genève 2019 "Paras taiteellinen käsityö" kellolle Starry Night Vine *Grand Prix d'Horlogerie de Genève 2019 "Paras miestenkello" kellolle 28ti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kari Voutilaisen kotisivu * Curtis D. Thomson Introduces Kari Voutilainen and His Creations Luxury Insider. (helmikuu 2007) * Horlogerie-suisse.com: Kari Voutilaisen haastattelu (17.12.2013) * Kari Voutilaisen kelloja Horozima.comissa (Internet Archive) * Kari Voutilaisen tervehdys Kellomiehen lukijoille Kellomies.fi. (19.2.2012) Luokka:Suomalaiset kellosepät Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onorio de Verme

Onorio de Verme (1588? – 1637) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Ravello-Scalan hiippakunnan johtoon 29. heinäkuuta 1624, ja piisaksi vihkiminen seurasi 11. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Garzia Millini, jota avustivat Antonio Provana ja Charles Bobba de Montferrat.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Onorio de Verme De Verme kuoli virassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1588 syntyneet Luokka:Vuonna 1637 kuolleet
Diego de Zambrana de Villalobos y Cordero

Diego de Zambrana de Villalobos y Cordero (1577 Extremadura – 13. marraskuuta 1653) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1608 ja nimitettiin Concepciónin hiippakunnan johtoon Chileen 14. maaliskuuta 1633. Piispaksi vihkiminen seurasi vuonna 1636; pääkonsekraattorina toimi Feliciano de la Vega Padilla. De Zambrana de Villalobos y Cordero asetettiin virkaansa 15. maaliskuuta 1638.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Diego de Zambrana de Villalobos y Cordero De Zambrana de Villalobos y Cordero sai 17. maaliskuuta 1653 nimityksen Santiago de Chilen piispaksi. Hän kuoli samana vuonna virassa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1577 syntyneet Luokka:Vuonna 1653 kuolleet
Tadaksahakin kieli

Tadaksahakin kieli on Malin Gaon alueen Ménakan ja Ansongon piireissä asuvien idaksahakien puhuma pohjoinen songhaikieli. Sen lähimmät sukukielet ovat tagdal, tasawaq ja korandje.Christiansen-Bolli, s. 1-2. Tadaksahakin puhujia arvioidaan olevan 31 800 henkeä (vuonna 2005)Christiansen-Bolli, s. 5.. Tuaregi on vaikuttanut hyvin voimakkaasti tadaksahakin sanastoon ja kielioppiin, ja eräät tutkijat ovat pitäneet sitä songhain ja tuaregin sekakielenäChristiansen-Bolli, s. 2.. Sen äännejärjestelmälle ovat ominaisia faryngaaliset konsonantit sekä faryngalisoituneet alveolaaritChristiansen- Bolli, s. 347.. Sanastossa on vain noin 300 songhaista peräisin olevaa lekseemiä, joiden taivutusjärjestelmä on usein erilainen kuin tuaregiperäisillä sanoilla. Ehkäpä erikoisin piirre on se, että verbejä johdettaessa songhaiperäiset sanat korvataan vastaavilla tuaregin verbeillä, esim. ŋa ’syödä’ – ʃ-íkʃa ’ruokkia’, bíibi ’olla musta’ – s-ǝkwǝl ’tehdä mustaksi’, kár ’lyödä’ – nǝ-mm-aŋɣa ’lyödä/tappaa toinen toisensa’.Christiansen-Bolli, s. 49–50. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Malin kielet Luokka:Songhaikielet
Operaatio Edelweiss

Operaatio Edelweiss () oli toisessa maailmansodassa Saksan suunnitelma valloittaa Kaukasus ja ottaa haltuun Bakun öljykentät Azerbaidžanissa. Operaatio pantiin alulle 23. heinäkuuta 1942, jolloin Adolf Hitler hyväksyi sen. Hyökkäystä olivat tukemassa Wilhelm Listin johtama armeijaryhmä A, Ewald von Kleistin johtama 1. panssariarmeija, Hermann Hothin johtama 4. panssariarmeija, Richard Ruoffin 17. armeija, Wolfram von Richthofenin ilmavoimien 4. lentodivisioona ja Petre Dumitrescun Romanian 3. armeija. Myöhemmin Fedor von Bockin armeijaryhmä B liittyi mukaan avustamaan armeijaryhmä A:ta. 21. elokuuta mennessä saksalaiset olivat edenneet Elbrusille asti ja nostaneet Saksan lipun vuoren korkeimmalle kohdalle. Saksan tappiot Stalingradin ja Kurskin taisteluissa pakottivat heidät vetäytymään Kaukasukselta, jolloin operaatio epäonnistui. Saksalaiset eivät koskaan edenneet Bakuun asti. Luokka:Operaatio Sininen
Räystäskouru

thumb|250px|Puinen sadevesikouru Puolangalla sijaitsevan Tiaisen kruununtorpan ulko-oven päällä. Räystäskouru on rakennuksen ulkokaton reunassa eli räystäässä kiinni oleva lähes vaakasuora kouru, jonka kautta katolle satanut vesi ohjataan edelleen vesiränniin. Kourun tarkoitus on suojata rakennusta keräämällä katolta valuva vesi hallitusti pois, jottei se pääsisi vaurioittamaan rakenteita tai maalipintaa. Nykyiset räystäskourut on valmistettu yleensä joko pinnoitetusta metallista taikka muovista. Luokka:Vesikatto Luokka:Talotekniikka
Mordecai Richler

Mordecai Richler (27. tammikuuta 1931 Montreal, Kanada – 3. heinäkuuta 2001 Montreal, Kanada) oli kanadalainen kirjailija lastenkirjailija ja käsikirjoittaja.Richler, Mordecai, Kirjasampo, viitattu 21.8.2021 Mordecai Richler syntyi 1931 Montrealin juutalaisalueella. Hän sai ortodoksijuutalaisen kasvatuksen, mutta tunsi itsensä jo 12-vuotiaana ateistiksi, mikä raivustutti hänen perheensä. Richler opiskeli hetken Montrealin Sir George Williamsin yliopistossa pääaineen englanti. Hän halusi kuitenkin jo tuolloin kirjailijaksi ja jätti koulun kesken. Richler asui 1951–1952 Pariisissa, missä sai vaikutteita eksistentialistikirjailijoilta. Hän palasi 1952 Kanadaan ja julkaisi 1954 ensimmäisen romaaninsa, The Acrobats. Pian Richler muutti Lontooseen, missä asui 1970-luvulle saakka. Richlerin ensimmäiset Britanniassa tehdyt romaaninsa, Son of a Smaller Hero (1955) ja A Choice of Enemies (1957) käsittelivät hänen nuorena kärimäänsä köyhyyttä ja antisemitismiä. Richler julkaisi 1959 romaanin The Apprenticeship of Duddy Kravitz, joka oli kasvutarina kunnianhimoisesta nuoresta miehestä, joka yhdistää materiaalisen omistuksen henkilökohtaiseen menestykseen. Romaani sai laajempaa huomiota vasta 1974, kun siitä tehtiin elokuvaversio, jota Richler itse oli käsikirjoittamassa. Käsikirjoitus oli Oscar-ehdokkaana. Richler palkittiin vuoden 1968 romaanista Cocksure Kenraalikuvernöörin kirjallisuuspalkinnolla. Kirja aiheutti kuitenkin myös ristiriitaisia arvosteluja rohkean seksin kuvaamisen ja kielenkäytön takia. Sitä kutsuttiin muun muassa ”likaiseksi”, minkä takia brittiläinen W H Smith -ketju ei ottanut sitä myyntiin. Richler sai 1971 toistamiseen Kenraalikuvernöörin palkinnon, tällä kertaa romaanista St. Urbain’s Horseman. Hän muutti 1972 takaisin Kanadaan. Romaanien lisäksi Richler kirjoitti myös muita teoksia. Hän julkaisi 1970-luvulla humoristisen esseekokoelman Notes on an Endangered Species and Others (1974) ja ensimmäisen osan lastenkirjasarjastaan, jossa pääosassa oli Jaakko Kakkonen. Hänen myöhempiä romaanejaan olivat Joshua Then and Now (1980), Solomon Gursky Was Here (1989) ja Harvey’s Version (1998). Richler oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli lyhyt, mutta 1960 hän nai kanadalaisen mallin Florence Woodin. He saivat viisi lasta ja olivat naimisissa Richlerin kuolemaan asti. Richler kuoli 2001 montrealilaisessa sairaalassa munuaissyövän aiheuttamiin komplikaatioihin. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kenraalikuvernöörin palkinto 1968, 1971 * Kansainyhteisön kirjailijapalkinto 1990 ==Suomennetut teokset== * Jaakko Kakkonen kohtaa Hirveän Irvihampaan (Jacob Two-Two meets the Hooded Fang), suom. Kersti Juva, Helsinki: Otava 1979 ISBN == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mordecai Richler Canadian Encyclopediassa . * Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Kanadalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Ristisubventio

Ristisubventio tai ristiinsubventointi (ristiintukeminen) tarkoittaa sitä, että joltakin asiakasryhmältä veloitetaan liikaa, jotta toiselta voisi veloittaa liian vähän. Tyypillisesti posti, tietoliikenneyhteydet, joukkoliikenne ja moni muu asia tulevat asiakasta kohden kalliimmiksi syrjäseuduilla kuin tiheästi asutuilla alueilla. Jos palvelut ovat kaikkialla maassa samanhintaisia, usein tästä seuraa, että kaupunkilaiset tukevat hinnoissaan syrjäseudun palveluita. Vaihtoehtoisesti monopoli voi ylihinnoitella kannattavilla ja alihinnoitella tappiollisilla alueilla. Ristisubventio voi olla laitonta määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä kilpailunrajoituslain 6 §:n mukaisesti, jos sitä harjoittavalla yrityksellä on määräävä markkina-asema, se tekee jossain monopolivoittoja ja käyttää näitä voittoja alentaakseen hintojaan (toisaalla) kilpaillulla sektorillaASIAN KÄSITTELY KILPAILUVIRASTOSSA , MAO:35/11, Dnro 91/09/KR, Antopäivä 31.1.2011, Markkinaoikeus (viedäkseen näin markkinaosuutta kilpailijoiltaan). Helsinki- Vantaan lentoaseman ja muiden Finavian ylläpitämien kenttien, ns. maakuntakenttien, välillä vallitsee ristisubventio.http://www.lentoposti.fi/uutiset/kotimaan_lentoliikenteen_vaheneminen_nakyy_ita_suomen_lentoasemilla == Katso myös == * Tuki == Lähteet == Luokka:Taloustieteen käsitteet
Denard Robinson

Denard Xavier Robinson (s. 22. syyskuuta 1990 Deerfield Beach, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän edustaa AAF-liigan Atlanta Legendsia, ja ennen ammattilaisuraansa pelasi yliopistojalkapalloa pelinrakentajana Michiganin yliopiston joukkueessa. Robinson pystyy pelaamaan keskushyökkääjänä ja laitahyökkääjänä. Yliopistourallaan hän pelasi myös pelinrakentajana. Robinsonin tavaramerkkinä on pitää kengännauhoja auki otteluissa, joka on myös tuonut hänelle lempinimen "Shoelace". ==Ura== Robinson pelasi Michiganin yliopiston joukkueen pelinrakentajana kaudesta 2009 kauteen 2012 saakka. Hänet tunnetaan poikkeuksellisesta nopeudestaan. Robinsonin virallinen ennätys 100 metrin juoksussa on vuonna 2009 juostu 10,44. Ammattilaiskentille siirryttäessä Robinson vaihtoi pelipaikkansa pelinrakentajasta laitahyökkääjäksi. Jacksonville Jaguars varasi hänet vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden viidennellä kierroksella, 135. pelaajana. Robinson pelasi Jacksonvillessä neljä kautta sekä laitahyökkääjänä että keskushyökkääjänä. Jaguars ei uusinut Robinsonin sopimusta kauden 2016 jälkeen. Robinson haki paikkaa Chicago Bearsin ja New York Jetsin harjoitusleireiltä syksyllä 2017. Hän neuvotteli myös CFL-liigan Saskatchewan Roughridersin kanssa. Syksyllä 2018 Robinson liittyi uuden AAF-liigan Atlanta Legendsiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jawaharlal Nehru -palkinto

Jawaharlal Nehru -palkinto (engl. Jawaharlal Nehru Award) on kansainvälinen palkinto, jonka myöntää Intian valtio. Palkinto on perustettu vuonna 1965, ja sitä hallinnoi Intian kulttuurisuhteiden neuvosto (engl. Indian Council for Cultural Relations) (ICCR). Palkinto annetaan henkilölle, joka on edistänyt merkittävällä tavalla kansojen välistä keskinäistä ymmärtämystä, hyvää tahtoa ja ystävyyttä. Palkintosumma on 2,5 miljoonaa Intian rupiaa. ==Palkinnon saajat== vuosi Palkinnon saaja Maa 1965 U Thant Burma 1966 Martin Luther King 1967 Khan Abdul Gaffar Khan 1968 Yehudi Menuhin 1969 Äiti Teresa 1970 Kenneth Kaunda 1971 Josip Broz Tito 1972 André Malraux 1973 Julius Nyerere 1974 Raúl Prebisch 1975 Jonas Salk 1976 Giuseppe Tucci 1977 Tulsi Meherji Shrestha 1978 Nichidatsu Fujii 1979 Nelson Mandela Etelä-Afrikka 1980 Barbara Ward 1981 Alva ja Gunnar Myrdal 1982 Leopold Sedar Senghor 1983 Bruno Kreisky 1984 Indira Gandhi (postuumisti) 1985 Olof Palme (postuumisti) 1987 Javier Pérez de Cuéllar 1988 Jasser Arafat PLO 1989 Robert Mugabe 1990 Helmut Kohl 1991 Aruna Asaf Ali 1992 Maurice Strong 1993 Aung San Suu Kyi Myanmar 1994 Mahathir Mohamad 1995 Hosni Mubarak 2003 Goh Chok Tong 2004 Qabus ibn Said al Said 2005 Wangari Maathai 2006 Luiz Inácio Lula da Silva 2007 Olafur Ragnar Grimsson 2009 Angela Merkel ==Lähteet== Luokka:Taide- ja kulttuuripalkinnot
Krystal (ravintola)

Krystal on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka päämaja sijaitsee Chattanoogassa, Tennesseessä. Krystal usein luokitellaan hyväksi vaihtoehdoksi Yhdysvaltain keskiosista kotoisin olevalle hampurilaisketjulle, White Castlelle. Krystal on suosittu opiskelijoiden keskuudessa ja on tullut tunnetuksi syöntikilpailuistaan. ==Historia== Krystalin perustivat 24. lokakuuta 1932 Chattanoogassa, Tennesseessä yrittäjät Rody Davenport Jr. ja J. Glenn Sherill. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pikaruokaketjut