EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roger Rochard

Roger Rochard (20. huhtikuuta 1913 Évreux, Eure, Ranska – 25. helmikuuta 1993) oli ranskalainen kestävyysjuoksija, joka voitti maansa ensimmäisen yleisurheilun Euroopan-mestaruuden Torinossa 1934. Rochard voitti Torinon EM- kilpailuissa 1934 kultaa 5 000 metrin juoksussa Ranskan ennätyksellä 14.36,8. Neljä vuotta myöhemmin Pariisin EM-kilpailuissa hän sijoittui samalla matkalla kahdeksanneksi ajalla 14.55,6. Olympialaisissa hän ei menestynyt: Los Angelesin 1932 olympialaisissa hän keskeytti 5 000 metrin juoksun loppukilpailussa ja Berliinin 1936 kisoissa hän karsiutui alkuerissä ajalla 15.12,2. Rochard voitti Ranskan mestaruuden 5 000 metrin juoksussa vuosina 1931, 1932, 1934 ja 1935. Hänen vuonna 1934 juoksemansa 5 000 metrin Ranskan ennätys pysyi voimassa heinäkuuhun 1948 saakka. Hän juoksi myös 3 000 metrillä Ranskan ennätyksen kahdesti: 8.36,2 vuonna 1933 ja 8.28,6 vuonna 1938. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 1 500 metriä: 3.59,4 (1934) * 2 000 metriä: 5.28,0 (1934) * 3 000 metriä: 8.25,7 (1938) * 5 000 metriä: 14.36,8 (1934) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Raphaël Pujazon

Raphaël Pujazon (12. helmikuuta 1918 Campillo, Espanja – 2000) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka saavutti kansainvälisiä voittoja estejuoksussa ja maastojuoksussa. Pujazon voitti Oslon EM-kilpailuissa 1946 kultaa 3 000 metrin estejuoksussa uransa parhaalla ajalla 9.01,4. Hopealle sijoittunut ruotsalainen Erik Elmsäter hävisi hänelle lähes 10 sekunnilla. Samoissa kisoissa Pujazon sijoittui 5 000 metrin juoksussa kahdeksanneksi ajalla 14.46,8. Lontoon 1948 olympialaisissa hän keskeytti estejuoksun loppukilpailussa. Maastojuoksun MM-kisoja edeltäneen kansainvälisen maastojuoksukilpailun Pujazon voitti vuosina 1946 ja 1947. Lisäksi hän sijoittui toiseksi vuonna 1949 ja 21:nneksi vuonna 1950. Kaikissa noissa kisoissa Ranska voitti joukkuekilpailun. Pujazon voitti Ranskan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuonna 1948, 5 000 metrin juoksussa vuosina 1941, 1942, 1944 ja 1946, 1 500 metrin juoksussa vuonna 1944 sekä maastojuoksussa vuosina 1944–1949. Hän paransi Ranskan ennätystä 2 000 metrin juoksussa aikaan 5.19,0 vuonna 1946 sekä 3 000 metrin juoksussa aikaan 8.25,7 vuonna 1941 ja 8.20,5 vuonna 1945. Estejuoksussa ei noihin aikoihin noteerattu virallisia ennätyksiä. Pujazon oli pituudeltaan 175-senttinen ja painoi kilpailuvuosinaan 61 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 3 000 metrin esteet: 9.01,4 (1946) * 1 500 metriä: 3.53,3 (1946) * 2 000 metriä: 5.19,0 (1946) * 3 000 metriä: 8.20,5 (1945) * 5 000 metriä: 14.37,9 (1946) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset estejuoksijat Luokka:Ranskalaiset maastojuoksijat Luokka:Ranskalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Bernard Santona

Bernard Santona (10. marraskuuta 1921 Pontailler-sur-Saône, Côte-d'Or, Ranska – 1. helmikuuta 1978) oli ranskalainen pikajuoksija. Santona voitti Oslon EM- kilpailuissa 1946 kultaa 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ensimmäisen osuuden ja Ranskan joukkueen loppuaika oli uusi Ranskan ennätys 3.14,4. Hän voitti Ranskan mestaruuden 400 metrin juoksussa vuonna 1947. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metriä: 22,4 s (1943) * 400 metriä: 48,8 s (1947) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Mirja Puhakka

Mirja Annele Puhakka (s. 30. huhtikuuta 1955 Sippola) on entinen suomalainen hiihtosuunnistaja ja kolminkertainen maailmanmestari. Hän on myös kaikkien aikojen toinen suomalainen maailmanmestari ja MM-mitalisti lajissa. Hän edusti urallaan Anjalankosken Sippurastia. Puhakka on saavuttanut urallaan hiihtosuunnistuksen MM-kisoissa yhteensä kuusi mitalia, joista puolet on kultaa ja puolet hopeaa. Mirjalla on myös viisi henkilökohtaista Suomen mestaruutta ja yksi viestissä. ==Arvokisasaavutuksia== ===Hiihtosuunnistuksen MM-kisat=== Avesta, Ruotsi 1980: *Pitkä matka: Kultaa *Viesti: Kultaa Aigen, Itävalta 1982: *Pitkä matka: Hopeaa *Viesti: Hopeaa Lavarone, Italia 1984 *Pitkä matka: Kultaa *Viesti: Hopeaa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yves Cros

Yves Cros (5. lokakuuta 1923 Aigues-Vives, Hérault, Ranska – 22. maaliskuuta 1995) oli ranskalainen pika- ja aitajuoksija. Cros voitti Oslon EM- kilpailuissa 1946 kultaa 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi toisen osuuden ja Ranskan joukkueen loppuaika oli uusi Ranskan ennätys 3.14,4. Henkilökohtaisessa päälajissaan 400 metrin aitajuoksussa hän sijoittui neljänneksi Ranskan ennätysajalla 52,6 s. Lontoon 1948 olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa viidenneksi ajalla 53,3 s; välierissä hän juoksi uransa parhaan ajan 52,5 s. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ajalla 54,1 s. Cros voitti Ranskan mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa vuosina 1944, 1946, 1947 ja 1949. Hän edusti Stade Français -seuraa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 110 metrin aitajuoksu: 15,7 s (1943) * 200 metrin aitajuoksu: 25,2 s (1947) * 400 metrin aitajuoksu: 52,5 s (1948) ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Ctenochaetus truncatus

Ctenochaetus truncatus on Intian valtameressä elävä melko harvinainen välskärikala. Se muistuttaa ulkonäöltään keltasilmävälskäriä (Ctenochaetus strigosus). == Koko ja ulkonäkö == Ctenochaetus truncatus kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Se muuttaa väritystään kasvaessaan. Poikaset ovat aivan keltaisia, aikuisen yksilön vartalossa on vaalean sinisiä pilkkuja ruskealla pohjalla. Silmän ympärillä on auringonkukan keltainen rengas.Meerwasser-lexicon Sillä on jopa 30 hammasta, jotka kasvavat monessa rivissä kuin harjan piikit.Animal World == Alkuperä == Ctenochaetus truncatus elää Malediivien ympäristössä ja muualla Intian valtamerellä. Sitä on tavattu 1–20 metrin syvyydestä riuttojen sisärinteiltä, usein suurikokoisten korallien joukosta. == Käyttäytyminen == Ctenochaetus truncatus elää yksitellen tai pienissä parvissa. Se on yksi rauhallisimmista välskärilajeista, ja sopii seura-akvaarioihin. Se voi joutua kiusaamisen kohteeksi, joten rauhalliset lajit ovat turvallisin valinta samaan akvaarioon. == Vesiolot ja ravinto == Ctenochaetus truncatus syö luonnossa levää ja saa sen joukossa pieniä selkärangattomia. Akvaariossa se nyppii laseista ja kivistä levää, ja syö pohjalla mahdollisesti vellovaa levä- ja detritusmassaa, minkä lisäksi sille annetaan kasvis- ja äyriäispitoisia pakaste- ja kuivaruokia. Sopiva lämpötila on 23 - 27°C. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Välskärikalat (heimo)
Étienne Bally

Étienne Bally (17. huhtikuuta 1923 Vénissieux, Rhône, Ranska – 10. tammikuuta 2018Adieu à Etienne Bally, un champion d’Europe du 100 m) oli ranskalainen pikajuoksija. Hän saavutti kolme mitalia Brysselin EM-kilpailuissa 1950. Bally sijoittui Oslon EM-kilpailuissa 1946 neljänneksi 100 metrin juoksussa ajalla 10,8 s. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,7 s sekä saavutti hopeaa 200 metrillä ajalla 21,8 s ja 4 × 100 metrin viestissä ajalla 41,8 s. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui viestissä viidenneksi ajalla 40,9 s; alkuerissä Ranskan joukkue juoksi maansa ennätyksen 40,8 s. Helsingissä hän osallistui myös 100:n ja 200 metrin juoksuun sekä Lontoon 1948 olympialaisissa 200 metrin juoksuun mutta ei selviytynyt välieriin. Bally voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuosina 1947 ja 1950 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1946, 1947, 1950 ja 1952. Heinäkuussa 1947 hän juoksi samana päivänä Ranskan ennätyksen sekä 100 metrillä (10,5 s) että 200 metrillä (21,6 s). Lokakuussa 1949 hän paransi 200 metrillä Ranskan ennätyksen aikaan 21,3 s. Seuratasolla Bally edusti FC Lyonia. Hän oli pituudeltaan 170-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 62 kiloa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 100 metriä: 10,5 s (1947) * 200 metriä: 21,3 s (1949) * 400 metriä: 47,7 s (1950) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Pierre Gonon

Pierre Gonon (4. helmikuuta 1924 – 18. helmikuuta 2007https://deces.matchid.io/search?fuzzy=false&q;=Pierre+Gonon+04%2F02%2F1924&size;=n_60_n) oli ranskalainen pikajuoksija. Gonon saavutti Oslon EM-kilpailuissa 1946 hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa hän juoksi kolmannen osuuden ja Ranskan joukkueen loppuaika oli 42,0 s. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 10,7 s (1948) * 200 metrin juoksu: 21,9 s (1946) ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Raudanpuuteanemia

Raudanpuuteanemia on eräs anemian tyyppi, joka johtuu riittämättömästä raudan saannista tai imeytymisestä suhteessa sen poistumiseen. Elimistön raudanpuute johtaa siihen, ettei punasoluissa olevaa hemoglobiinia pystytä valmistamaan riittävästi. Raudanpuuteanemia on tyypiltään mikrosyyttinen anemia, mikä tarkoittaa, että punasolujen koko on poikkeavan pieni. Ne ovat myös normaalia kalpeampia johtuen niiden sisältämästä vähäisestä hemoglobiinimäärästä. Laboratoriokokeissa nämä näkyvät pieninä MCV (mean cell volume)- ja MCHC (mean cell hemoglobin concentration)-arvoina. Raudanpuuteanemian yleisin aiheuttaja on raudan menetys verenvuodon vuoksi. Naisilla tämä johtuu useimmiten kuukautisvuodosta. Muita mahdollisia syitä ovat verenvuodot mahalaukusta, suolistosta tai peräpukamista. Runsaasti liikkuvat ovat myös alttiita raudanpuutteelle lisääntyvän raudantarpeen vuoksi. Raudanpuuteanemian oireita ovat muun muassa väsymys, kalpeus, hengästyminen, suun alueen kivut, korvien soiminen ja harvinaisempana pica-oire. Raudanpuuteanemian ensisijainen hoito on raudansaannin lisääminen esimerkiksi rautavalmisteita syömällä. Ravinnon paras raudan lähde on liha. C-vitamiini edistää raudan imeytymistä ravinnosta. Ferrosulfaatti on tehokkain ja halvin suun kautta annettavista rautalääkkeistä. Useita muitakin rautayhdisteitä käytetään raudanpuuteanemian hoidossa, kuten esimerkiksi rauta(II)glukonaattia Fe(C6H11O7)2·2H2O (ferroglukonaatti) ja rauta(III)pyrofosfaattia Fe4(P2O7)3·xH2O (ferripyrofosfaatti). == Raudanpuute ilman anemiaa == Raudanpuute ilman anemiaa johtuu riittämättömästä raudan saannista tai imeytymisestä suhteessa sen poistumiseen. Raudanpuute voi aiheuttaa jopa työkyvyttömyyttä, lapsettomuutta tai pyörtyilyä, ja osaa potilaista on hoidettava säännöllisillä rautainfuusioilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Rauta Luokka:Verisairaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John Clements Wickham

John Clements Wickham (21. joulukuuta 1798 – 6. tammikuuta 1864) oli englantilainen meriupseeri ja tuomari. Hän toimi luutnanttina HMS Beaglellä sen toisella matkalla 1831–1836, johon myös Charles Darwin osallistui. Beaglen kolmannelle matkalle Wickhamistä tehtiin kapteeni ja Beaglen komentaja. Tuolla matkalla laiva teki useita hydrograafisia tutkimuksia Australian rannikolla. Vuonna 1839, Beaglen kolmannen matkan aikana, luutnantti John Lort Stokes huomasi luonnonpoukaman, jonka Wickham nimesi Charles Darwinin mukaan Port Darwiniksi (nyk. Darwin). Vuonna 1841 Wickham sairastui, ja loppuosa tutkimusmatkasta hoidettiin Stokesin alaisuudessa. Wickhamistä tuli myös ensimmäinen residentti Brisbanen Moreton Bayn alueella, jonka poliisimaistraattina () hän toimi vuosina 1843–1859. Hän toimi vuosina 1853-1859 myös hallituksen edustajana Moreton Bayn koloniassa. Hän muutti 1859 Etelä-Ranskaan, jossa asui kuolemaansa saakka. Luokka:Englantilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Vetokoe

Vetokoe on materiaalien lujuuden määrittämisessä käytettävä koe. Vetokokeessa määrätyn muotoinen koesauva vedetään poikki. Vedettäessä mitataan koesauvan venymää ja normaalivoimaa. Vetokokeita käytetään materiaalien tutkimuksessa ja laadunvalvonnassa. Vetokokeen mittaustuloksena saadaan jännitys-venymäkuvaaja, jonka avulla voidaan määrittää mm. materiaalin kimmokerroin (Youngin moduuli), myötö- ja murtolujuus sekä murtovenymä. Luokka:Materiaalitekniikka
Timo Tuppurainen

Timo Tuppurainen (s. 1973)http://klassinen.fi/profiili/2254 on suomalainen muusikko. Tuppuraisen instrumentit ovat sähkö- ja kontrabasso. Hän on soittanut muun muassa Lenni-Kalle Taipale Triossa vuosina 1995–1999, U-Street All Stars -yhtyeessä vuosina 2000–2004, Erja Lyytisen yhtyeessä vuosina 2003-2004 sekä Pipoka-yhtyeessä vuodesta 2000 lähtien. Nykyisiä orkestereita Tuppuraisella ovat muun muassa yhtyeet Hemma Beast, Kokko Quartet, Fusiotherapy, Arricone Big Band, Sin City, Antti Utriainen Expansion sekä The Blush. Tuppurainen on toiminut teatterimuusikkona Kuopion Kaupunginteatterissa vuosina 1994–1995 sekä Suomen kansallisteatterissa vuosina 2003–2005 Reko Lundanin näytelmässä Ihmisiä hyvinvointivaltiossa. Hän on myös säveltänyt teatterimusiikkia muun muassa Vantaan näyttämön ja Vihdin teatterin näytelmiin. == Opinnot == Timo Tuppurainen on valmistunut Sibelius-akatemian jazzmusiikin koulutusohjelmasta musiikin maisteriksi vuonna 2004. Sitä ennen hän on opiskellut Oulunkylän pop/jazz-konservatoriossa vuosina 1992-1995. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Consilium

Consilium tai consilium principis oli Rooman valtakunnassa keisarien neuvonantajista koostuva neuvosto. Neuvosto perustui tasavallan aikaisten virkamiesten neuvostoihin (consilium magistratuum). Augustus ja hänen seuraajansa kutsuivat koolle neuvoston kun hän katsoi sen aiheelliseksi. Aluksi neuvosto koostui keisarin läheisistä ystävistä. Consiliumin tehtäviin kuului auttaa keisaria lakiehdotusten ja hallinnollisten käskyjen valmistelussa. Consilium toimi kuitenkin vain neuvoa-antavana elimenä ja keisarin ei ollut pakko noudattaa sen ehdotuksia. Ajan myötä consiliumin luonne muuttui. Hadrianus teki neuvostosta vakituisen ja sen jäsenyys oli elinikäinen. Hadrianuksen neuvostoon kuului juristeja, tärkeitä virkamiehiä ja senaattoreja. 200-luvulla consilium oli omaksunut ne tehtävät jotka aikaisemmin olivat kuuluneet senaatille. == Lähteet == Luokka:Antiikin Rooman politiikka
Oikeudenala

Oikeudenala eli oikeusala on oikeusjärjestyksen osa, joka yhdessä toisten oikeudenalojen kanssa jäsentää oikeusjärjestelmän rinnakkaisiin alueisiin. Oikeusajattelussa oli 1800-luvulla keskeistä erottelu subjektiiviseen oikeuteen ja objektiiviseen oikeuteen. Subjektiivinen oikeus antaa toimintamahdollisuuksia oikeussubjekteille ja objektiivisen oikeuden keskeinen piirre on sen yhteys valtiolliseen vallankäyttöön. Tältä pohjalta on syntynyt jako valtion ja kansalaisten suhteita käsittelevään julkisoikeuteen ja kansalaisten keskinäisiä suhteita sääntelevään yksityisoikeuteen. Julkisoikeus ja yksityisoikeus jakaantuvat osa-alueiksi eli kapeiksi yksityiskohtaisiksi oikeudenaloiksi.Mattila (päätoim.) palsta 637 Oikeusalojen sisällä tapahtuu usein jäsentymistä yhä tarkempiin erityisaloihin, jolloin oikeusjärjestelmän johdonmukaisuus saattaa kärsiä. Sama vaara tulee esiin myös silloin, kun kahdella eri oikeudenalalla tarkastellaan samaa tai samantyyppistä oikeudellista kysymystä, ja päädytään erilaiseen ratkaisuun antamalla erilainen painoarvo eri tekijöille.Mattila (päätoim.) palsta 639 == Oikeudenalojen yleiset opit == Oikeudenalat saavat identiteettinsä yleisistä opeistaan, joihin kuuluvat kunkin oikeudenalan yleiset oikeuskäsitteet, oikeusperiaatteet ja oikeudelliset teoriat. Erityinen sääntelykohde ei yksinään riitä osoitukseksi siitä, että jotain normistoa voitaisiin pitää erityisenä oikeudenalana, vaan tähän tarvitaan vielä normistoa jäsentävää käsitteistöä, sen normatiivisia perusteita kokoavia yleisiä oikeusperiaatteita sekä käsitteitä ja periaatteita yhdistäviä oikeudellisia teorioita.Tuori 2007, s. 110 Erityisesti mannereurooppalaisissa oikeuskulttuureissa oikeustieteellä, ja nimenomaan teoreettisella lainopilla, on päävastuu eri oikeudenalojen yleisten oppien muotoilemisessa ja uudistamisessa.Tuori 2013, s. 84 Yleiset opit muodostavat keskeisen osan lakimiesten ammatitaitoon kuuluvasta hiljaisesta tiedosta.Tuori 2013, s. 90 Yleisten oppien tehtävistä oikeusjärjestelmän kokonaisuudessa ja näiden tehtävien keskinäisistä painotuksista ei ole yksimielisyyttä.Tuori 2013, s. 105 Kaarlo Tuori on eritellyt yleisten oppien tehtäviä seuraavalla tavalla. * Systematisoiva tehtävä: Yleiset opit luovat oikeusjärjestyksen yhtenäisyyttä eli koherenssia systematisoimalla oikeusjärjestystä.Tuori 2013, s. 92-93 * Pedagoginen tehtävä: Yleisten oppien avulla systematisoitu oikeusjärjestys voidaan esittää pedagogisesti mielekkäällä tavalla.Tuori 2013, s. 95 * Konstitutiivis- epistemologinen tehtävä: Yleisten oppien välityksellä yhteiskunnalliset tai psykologiset asiantilat muuntuvat oikeudellis-institutionaalisiksi tosiasioiksi, kuten sopimuksiksi, avioliitoiksi ja rikoksiksi.Tuori 2013, s. 96 * Heuristinen tehtävä: Yleisten oppien avulla paikannetaan ja muotoillaan oikeudelliset ongelmat.Tuori 2013, s. 99 * Argumentatiivis-normatiivinen tehtävä: Yleiset opit perustelevat yksittäisiin oikeudellisiin ongelmiin annettavia ratkaisuja.Tuori 2013, s. 101 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Yleinen oikeustiede
Pargasiitti

Pargasiitti on inosilikaattien ryhmään kuuluva mineraali. Se on löydetty ensimmäisen kerran Paraisilta, jonka mukaan se on saanut nimensä. Pargasiittia esiintyy korkean lämpötilan metamorfisissa kivissä ja karsikivien kontaktiaureoleissa syväkivi-intruusioiden ympärillä. Sitä esiintyy myös andesiittisissa vulkaniiteissa ja muuttuneissa ultramafisissa kivissä. == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit
V. E. Törmänen

Vilho Edvard (V. E.) Törmänen (sukunimi aik. Kyrö; 12. huhtikuuta 1886 Inari – 3. kesäkuuta 1967 Lohja) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. ==Henkilötietoja== Törmänen valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista 1909 ja toimi kansakoulunopettajana ensin Rovaniemellä 1909–1910 sekä 1912–1918 ja sitten Vihdissä 1921–1930. Viimeksi hän oli opettajana Lohjalla 1930–1947. Törmänen oli myös päätoimittajana Keski-Pohjanmaa -lehdessä 1919–1921 ja Länsi-Uusimaa-lehdessä 1935–1937. Törmäsen ja hänen puolisonsa Liina Halvarin poika, pastori ja reservin vänrikki Onni Törmänen, kaatui talvisodassa maaliskuussa 1940 joukkueenjohtajana Turkinsaaressa. ==Kirjailijan ura== Törmänen aloitti kirjoittamisen jo opiskellessaan Kajaanin seminaarissa. Hänen 1925 ilmestynyt esikoisromaaninsa Mestarit sijoittui lappilaiseen Juutuan kylään. Törmäsen tunnetuin teos, runokokoelma Tunturilauluja ilmestyi 1925 ja sai hyvän vastaanoton. Säveltäjä Yrjö Kilpinen sävelsi kokoelman runoista 12 kappaletta muun muassa runot Jänkä, Vanha kirkko, Laululle ja Tunturille. Runokokoelma käännettiin myös ruotsiksi ja saksaksi. Törmänen joutui kuitenkin tahtomattaan mukaan 1920-luvun kirjallisiin taisteluihin kun professori Edvin Flinck (Linkomies) kritisoi samaan aikaan ilmestyneitä Tulenkantajat-ryhmään kuuluneiden runoilijoiden runokokoelmia ja piti Törmäsen Tunturilauluja- kokoelmaa niitä parempana. Kun Törmäsen toinen runokokoelma Elämän korpi ilmestyi 1928, Tulenkantajiin kuulunut Lauri Viljanen kirjoitti siitä murskaavan arvostelun jossa hän vertasi kokoelman runoja viikkolehtien palstoilla julkaistuihin "runollisiin rikkaruohoihin". Törmänen joutui tämän jälkeen julkaisemaan lähes kaikki teoksensa omakustanteina sillä kustantajat eivät halunneet niitä julkaista. Tätä tilannetta hän kuvasi itse 1956 ilmestyneessä omakustanteessa Harkittu "murha". Törmänen joutui omasta mielestään Tulenkantajien "klikkiterrorin kohteeksi". == Teoksia == * Mestarit, kertomus liikkuvan työväen elämästä Lapissa. Kirja 1924 * Tunturilauluja, runokokoelma. Kirja 1925 * Vihdin nuorisoseura, katsaus 30-vuotiseen toimintaan. 1925 * Elämän korpi, runoja. WSOY 1928 * Villipeura, tunturilauluja 2. Tekijä 1932 * Kartanoita ja alustalaisia, romaani. Tekijä 1933 * Jumalankieltäjät, hupainen kertomus herroista, työmiehistä ja talonpojista. Kustannusliike Kyrönheimo 1942 * Tiilentekijän lauluja Egyptin orjuudessa. Kustannusliike Kyrönheimo 1944 * Lohjan seudun osuusliike r.l. 1926-1946. 1947 * Alppiruusu, tunturilauluja 3. Sisältää myös Harkittu "murha". Teilatun miehen kohtalo. Hämmästyttäviä tosiasioita kirjallisesta elämästämme. Tekijä 1956 * Oppilaskapina, kertomus suurlakon ajoilta. Tekijä 1961 * Metsänlukijat, romaani. Tekijä 1963 * Hymyilevä harju, runoja. Tekijä 1965 * Karttakeppi ja punekynä, romaani korven sivistystaistelusta. Tekijä 1966 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Läntisen Uudenmaan kirjailijoita: V. E. Törmänen (Web Archive-linkki) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Marco Donadel

Marco Donadel (s. 21. huhtikuuta 1983 Conegliano, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän pelaa Serie A:n Fiorentinassa. Donadel on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä puolustavassa roolissa. ==Ura== Donadel on Milanin kasvatti. Milanin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2000. Vuosina 2002–2005 Donadel oli lainassa Leccessä, Parmassa, Sampdoriassa ja Fiorentinassa. Vuonna 2005 hän siirtyi Fiorentinaan pysyvästi. Donadel saavutti Italian riveissä pronssia 2004 olympiaturnauksessa. Hän voitti Italian riveissä lisäksi alle 21-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2004. ==Aiheesta muualla== *Donadel Fiorentinan sivustolla *Donadel Italian jalkapalloliiton sivustolla Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riccardo Montolivo

Riccardo Montolivo (s. 18. tammikuuta 1985 Milano) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi urallaan Serie A:ssa 380 ottelua ja teki niissä 28 maalia. Italian maajoukkueessa hän pelasi 66 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia. == Ura == Montolivo on Atalantan kasvatti. Atalantan edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2003. Joukkue pelasi tuolloin Serie B:ssä mutta nousi keväällä 2004 pääsarjaan. Vuonna 2005 Montolivo siirtyi Fiorentinaan. Kesäkuusta 2012 lähtien hän pelasi AC Milanin riveissä. Hän lopetti uransa vuonna 2019. Montolivo pelasi Mestarien liigassa 25 ottelua, joissa hän teki yhden maalin, Eurooppa-liigassa kolme ottelua sekä UEFA-cupissa 13 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. === Maajoukkue === Montolivon ensimmäinen A-maaottelu Italian maajoukkueessa oli lokakuussa 2007 pelattu ystävyysottelu Etelä-Afrikkaa vastaan. Hän pelasi Pekingin olympialaisissa 2008 ja MM-kilpailuissa 2010. EM-kilpailuissa 2012 välierässä Saksan maajoukkuetta vastaan Montolivo vapautti upealla kaaripallollaan Mario Balotellin läpiajoon. Tämä viimeisteli paikasta Italialle 2–0-johdon. Peli päättyi Italian 2-1-voittoon. Loppuottelussa Italia hävisi kuitenkin Espanjalle 4–0. Montolivo on pelannut 66 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. == Saavutukset == *Serie A:n paras nuori pelaaja: 2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Montolivo Fiorentinan sivustolla *Montolivo Italian jalkapalloliiton sivustolla Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Augusto Boal

Augusto Boal (16. maaliskuuta 1931 Rio de Janeiro, Brasilia – 2. toukokuuta 2009 Rio de Janeiro) oli brasilialainen poliitikko, teatterintekijä, tutkija ja uudistaja, jonka kehittämistä teatterimenetelmistä tunnetuimmat ovat Forum- teatteri, Näkymätön teatteri sekä Lakiasäätävä teatteri. Boalin filosofiassa korostui ajatus teatterin ja taiteen yksilöä ja yhteisöä voimaannuttavista mahdollisuuksista. Hän loi käsitteen sorrettujen teatteri, jonka menetelmät tähtäävät sortoa kokevan yhteisön tai yksilön aseman parantamiseen tai sorron tunnistamiseen. Boalin menetelmissä katsoja ei yleensä ole passiivinen vastaanottaja, vaan pikemminkin keskusteleva osallistuja. == Boalin teatterin menetelmiä == * Patsasteatteri * Simultaanidramaturgia * Näkymätön teatteri * Forum-teatteri * Toiveiden sateenkaari * Lakiasäätävä teatteri == Teoksia == * Games for Actors and non-Actors * The Rainbow of Desire == Aiheesta muualla == * Elina Niinivaara: Boal saa Aristoteleen jähmettämät liikkeelle . Väärinajattelija 3, 2009. Luokka:Brasilialaiset henkilöt Luokka:Näyttelijäntyö Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Vilho Ylönen (kirjailija)

Taavi Vilho Ylönen (31. joulukuuta 1881 Kuopio – 19xx) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Taavetti Sylvesteri. Ylösen vanhemmat olivat pika-ajuri Aatu Ylönen ja Agaata Sofia Karttunen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista 1908. Vilho Ylönen oli naimisissa vuodesta 1915 opettaja Matilda Penttisen kanssa. == Teoksia == * Naimahulluja, kolminäytöksinen huvinäytelmä, Otavan näytelmäkirjasto 6. Otava 1915, 2. painos 1922 (nimimerkillä Taavetti Sylvesteri) * Äidin muisto, 3-kuvaelmainen näytelmä, Raittiuden ystävien näytelmiä 3. Raittiuden ystävät, Helsinki 1916 (nimimerkillä Taavetti Sylvesteri) == Lähteet == * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Vilho Ylönen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:1900-luvulla kuolleet
Tea Latvala

Tea Reetta Susanna Latvala (s. 18. lokakuuta 1977 Kurikka) on suomalainen muotoilija. Hän on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta taiteen maisteriksi vuonna 2007. Latvala perusti puisia seksivälineitä valmistavan Teatiamo Industries Oy:n joulukuussa 2015 ja myi yhtiön liiketoiminnan sekä Teatiamo-tavaramerkin Boomy Webshop Oy:lle 30.3.2021. Latvala oli toinen juontajista vuonna 2008 Nelosella esitetyssä ohjelmassa G-piste. Vuonna 2020 Storytel Original on julkaissut Sanna Seiko Salon kirjoittaman elämäkerran Dildodiileri - Tea Latvalan tarina, jonka on lukenut äänikirjaksi Sanna Stellan ja itse Tea Latvala. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset muotoilijat
Oskari Uutela

Oskari Uutela (17. syyskuuta 1893 Uurainen – 17. joulukuuta 1977 Anjalankoski) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Uutela valmistui kansakoulunopettajaksi Kajaanin seminaarista vuonna 1917 ja toimi sitten opettajana Miehikkälässä ja Sippolassa. Opettajauransa alussa hän toimi opettajana Kiuruveden Luupuveden koulussa, josta hän löysi tulevan puolisonsa. Hän meni naimisiin Lapinniemen tyttären Hilda Säisän kanssa. Heille syntyi neljä poikaa: Seppo, Ahti, Kauko ja Esko, joka kuoli nuorena ammusräjähdyksessä Niinisalossa 3. joulukuuta 1943. Uutela oli innokas radio- ja esperantoharrastaja Sippolassa ollessaan (1923). Hän oli myös ahkera kuoromies. Elämänsä loppupuolen hän asui omakotitalossa Myllykoskella. Uutelan hiihtoaiheinen urheiluromaani Voittajan latu vie olympialaisiin kuvasi Riku Hakala -nimisen köyhän maalaispojan tietä kahden olympiakultamitalin voittajaksi. Kirjassa kuvattujen talviolympialaisten esikuvana olivat vuoden 1936 Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaiset, joissa Kalle Jalkanen hankki Suomelle kultamitalin viestihiihdossa. Uuteen maahan -niminen romaani kuvaa suomalaisten tuloa ja asettumista Suomenniemelle. == Teoksia == * Nurmettuneet rauniot, romaani. Suomen opettajain raittiusliitto, 1941. * Uuteen maahan, nuorisoromaani. Valistus, 1946. * Voittajan latu vie olympialaisiin, urheiluromaani. Karisto, 1944. == Lähteet == * Suomen kirjailijat -tietokanta * Kymenlaakson kirjailijat: Oskari Uutela * Suomalaista hiihtoa suomalaisessa kaunokirjallisuudessa, s. 2–3 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Esperantistit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Andreapolin piiri

Andreapolin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen länsiosassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 3 051 neliökilometriä ja asukkaita on 14 000 henkeä (vuonna 2009). Piirin hallinnollinen keskus on Andreapolin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 7 maalaiskuntaa: * Aksjonovo (ven. Аксёново) * Andreapolin maalaiskunta * Bologovo (ven. Бологово) * Hotilitsy (ven. Хотилицы) * Lugi (ven. Луги) * Toropatsa (ven. Торопаца) * Volok (ven. Волок) Piiri on perustettu vuonna 1927 Leninin piirin nimellä. Vuonna 1928 sen keskus siirrettiin Hotilitsyn kylästä Andreapolin kaupunkiin. Nykyisen nimensä piiri sai vuonna 1965. Sen kautta kulkee Bologojen ja Velikije Lukin välinen rautatie. Seudulla on metsäteollisuutta ja Andreapolin posliinitehdas. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Andreapolin piirin sivusto * Andreapolin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa *
Stevan Jovetić

Stevan Jovetić (, s. 2. marraskuuta 1989 Titograd, Montenegron stv, Jugoslavian sltv) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän pelaa hyökkääjänä Saksan Bundesliigan Hertha Berlinissä. Hän pelaa myös Montenegron maajoukkueessa, jossa hän on toiminut joukkueen kapteenina. Jovetić on pelipaikaltaan hyökkääjä, mutta voi pelata myös keskikentällä hyökkäävässä roolissa. Jovetić valittiin Montenegron parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 2009 ja 2015. Jovetić on yksi neljästä jalkapalloilijasta, joka on pelannut jokaisessa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Muut kolme kaikissa näissä sarjoissa pelannutta pelaajaa ovat romanialainen Florin Răducioiu, tanskalainen Christian Poulsen ja alankomaalainen Justin Kluivert. Jovetić on Răducioiun ohella ainoa pelaaja, joka on tehnyt maalin näissä kaikissa viidessä sarjassa. == Ura == Jovetićin kasvattajaseuroja ovat montenegrolainen Mladost ja serbialainen Partizan. Ammattilaisuransa hän aloitti edustamalla Partizania vuosina 2006–2008. Jovetić voitti Partizanin riveissä Serbian-mestaruuden ja Serbian cupin vuonna 2008. Hän siirtyi Fiorentinaan vuonna 2008 8 miljoonan euron siirtosummalla.Viola land Jovetic coup skysports.com (31.5.2008) Viitattu 21.2.2014. Vuonna 2013 Jovetić siirtyi Manchester Cityyn 25,8 miljoonan punnan eli lähes 30 miljoonan euron siirtosummalla. Kesällä 2015 hän siirtyi lainalle milanolaiseen Interiin. Siirryttyään Interin omistukseen Jovetić pelasi lainalla Espanjassa Sevillan joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2017 ranskalaisseura Monacoon, jossa hän pelasi neljä kautta. == Maajoukkueura == Jovetić on ollut vakiopelaaja vuonna 2007 perustetussa Montenegron maajoukkueessa. Hän on pelannut myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Jovetić oli mukana Montenegron historian ensimmäisessä maaottelussa Unkaria vastaan 24. maaliskuuta 2007 tullen vaihdosta kentälle 84. peliminuutilla.Montenegro v Hungary, 24 March 2007 11v11.com (24.3.2007) Viitattu 21.2.2014.Montenegro take a bow with victory uefa.com (24.3.2007) Viitattu 21.2.2014. Hän on pelannut syyskuun 24. päivään 2022 mennessä 64 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 31 maalia. Hän on eniten A-maaottelumaaleja Montenegrolle tehnyt pelaaja. Hän teki hattutempun eli kolme maalia kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Kahden maalin otteluita hänellä on viisi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jovetić AS Monacon sivustolla *Jovetić Montenegron jalkapalloliiton sivustolla Luokka:Montenegrolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rinspeed

Rinspeed on sveitsiläinen autonvalmistaja, jonka on perustanut Frank Rinderknecht vuonna 1979. Yritys on jokavuotinen esittelijä Geneven autonäyttelyssä. Sen alaa ovat konseptiautot sekä muiden automerkkien kuten Lotuksen ja Porschen modifiointi ja "tuunaus". Yritys ei varsinaisesti pyri suurtuotantoon. Erityisiä Rinspeedin luomuksia ovat sQuba ja Splash, jotka ovat amfibiomalleja, maakaasukäyttöinen "Swarowskin kristallein" koristeltu Bedouin sekä vuonna 2009 lanseerattu iChange-sähköauto, jossa on litiumioniakku ja jonka 150 kilowatin sähkömoottori lupaa huippunopeudeksi 220 kilometriä tunnissa. == Aiheesta muualla == *Rinspeed Kotisivu Luokka:Autonvalmistajat Luokka:Sveitsiläiset teollisuusyritykset
Belyin piiri

Belyin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen eteläosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 135 neliökilometriä. Asukkaita on 6 600 henkeä (vuonna 2009). Piirin hallinnollinen keskus on Belyin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa: * Budino (ven. Будино) * Demjahi (ven. Демяхи) * Jegorje (ven. Егорье) * Kavelštšino (ven. Кавельщино) * Prigorodnyi (ven. Пригородный) * Verhovje (ven. Верховье) Seudulla on metsä- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Belyin piirin sivusto * Belyin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa *
Juudas Puustinen

Albert Johannes Hämäläinen, kirjailijanimi Juudas (Juutas) Puustinen (14. huhtikuuta 1874 Kuopio – 14. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 16.03.1934, nro 73, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hämäläisen vanhemmat olivat merimies Fredrik Hämäläinen ja Henrika Hakkarainen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1899. Hän oli opettajana ensin Kuopiossa, sitten Pylkönmäellä ja viimeksi Messukylän Vehmaisten koululla. Hämäläinen siirtyi terveydellisistä syistä eläkkeelle mutta toimi vielä muutaman vuoden sijaisopettajana. Hämäläinen kirjoitti Juudas Puustisen salanimellä ensimmäisen suomalaisen hiihtoaiheisen pienoisromaanin Hiihtokilpailu vuonna 1917. Romaanissa kerrottiin Pihkasalmen kaupunkiin perustetun hiihtoseuran järjestämistä ”koko maata käsittävistä” hiihtokilpailuista ja niihin valmistautumisesta. Hiihtokilpailu tapahtuu Pihkajärven jäällä, ja kilpailun reitti koostuu kahdesta 15 kilometrin lenkistä. Kilpailun pääpalkintoina on suuria rahasummia. Romaanin päähenkilöinä ovat hiihtokilpailujen järjestäjä ja hiihtoseuran perustaja maisteri Teräs sekä hiihtokilpailuihin osallistuva työtön räätäli Heikki Kanerva. == Teoksia == * Veistoksia, pakinoita. Tampereen sanomain Oy, Tampere 1909 * Savolaisia murrejuttuja, Huviohjelmain avuksi 43. Karisto 1916, 2. painos 1921, 3. painos 1927 * Hiihtokilpailu, humoreski. Karisto 1917, 2. painos nimellä Leikillinen kertomus niistä suurista "koko maata käsittävistä", jotka aikoinaan toimeenpani Pihkasalmen hiihtoseura. Kirja, Helsinki 1929 * Humoristisia esitelmiä, Huviohjelmien avuksi 48. Karisto 1923 * Savolaishumoreskeja, Huviohjelmien avuksi 49. Karisto 1923 * Savolaisia sutkauksia ja letkauksia, kirjoittajat Juutas Puustinen ja Ernst Lampén. Savonseura, Kuopio 1929 == Lähteet == * Suomen kirjailijat -tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia: Juudas Puustinen * Suomalaista hiihtoa suomalaisessa kaunokirjallisuudessa, s. 1–2 == Viitteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Sojuz T-10-1

Sojuz T-10-1 oli Neuvostoliiton miehitetty avaruuslento Saljut 7-avaruusasemalle. Laukaisu Baikonurista 26. syyskuuta 1983 epäonnistui - kantoraketti räjähti laukaisutelineeseen - miehistö pelastui pelastustornin avulla, joka on ainut onnistunut pelastautuminen tällaisesta tilanteesta (archive.org). Pelastautumisjärjestelmä kuljetti kiinteäajoaineraketilla ja sitten laskuvarjolla miehistökapselin neljän kilometrin päähän laukaisutornista. ==Miehistö== *Vladimir Titov - päällikkö *Gennadi Strekalov ==Lähteet== Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma Luokka:Vuoden 1983 avaruustoiminta
Uli Biaho

Uli Biaho () on Karakorum-vuoristossa Pakistanin Pohjoisilla alueilla sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 109 metriä. Huipun lähistöllä sijaitsevat myös Trangon tornimaiset huiput (”Trango Towers”) sekä Baltoro-jäätikkö. Huipulle kiipesivät ensimmäisinä John Roskelley, Kim Schimtz, Ron Kauk ja Bill Forrest. He nousivat vuoren itäpuolelta, ja kaikki neljä saavuttivat huipun 3. heinäkuuta 1979. Kyseinen kiipeäminen on dokumentoitu John Roskelleyn kirjan Stories Off the Wall luvussa ”Uli Biaho”. Kirjan on julkaissut Mountaineers Books vuonna 1993. Luokka:Pakistanin vuoret Luokka:Gilgit-Baltistan
Winnenden

Winnenden on kaupunki eteläisessä Saksassa Baden-Württembergin osavaltiossa lähellä Stuttgartia. Kesäkuun 2022 lopussa kaupungissa oli 28 985 asukasta. Kaupungin nimi juontuu keisari Fredrik I Barbarossan suosimasta aatelisesta nimeltä Gottfried von Schauenberg-Winnenden. Kaupunkia yhdistää Stuttgartiin S-Bahn-linja. Myös Nürnbergin ja Stuttgartin välinen vanha Murr-jokea myötäilevä rautatie ”Murrbahn” johtaa Winnendenin läpi. Ensimmäinen kirjallinen maininta Winnendenista on vuodelta 1181. Vuonna 1212 se sai markkinaoikeudet. Rautatieyhteys kaupunkiin saatiin 1876. Vuosina 1971–1972 Winnendeniin liitettiin Baach, Bürg, Breuningsweiler, Hanweiler, Hertmannsweiler ja Höfen. Vuonna 1974 kaupunkiin liitettiin vielä Birkmannsweiler. Kaupungissa tapahtui 11. maaliskuuta 2009 kouluampumisvälikohtaus, jossa kuoli kuusitoista ihmistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivu Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Stuttgartin hallintopiiri Luokka:Saksan kaupungit
Aplicom

Aplicom Oy on suomalainen yritys, joka kehittää ja valmistaa paikannus- ja telematiikkalaitteita erityisesti ajoneuvoympäristöön. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Jyväskylässä, myynti- ja markkinointi Helsingissä . ==Tausta== Aplicom syntyi Nokia Mobile Phones-yhtiön "Mobile Data Unit"-yksiköstä vuonna 1990. Osakeyhtiö siitä tuli vuonna 1995, kun sen toimiva johto osti yrityksen itselleen Computec Ltd-yritykseltä. 1990-luvun alussa yhtiö kehitti radiomodeemeja autojen ajoneuvotietokoneisiin myyden laitteita mm. Ruotsin puolustusvoimille. 1990-luvulla Aplicom pääsi muun muassa DaimlerChryslerin toimittajaksi. 2000-luvun alussa se laajensi toimintaansa myös muuhun machine- to-machine-tietoliikenteeseen. Vuonna 2005 Aplicom otti haltuunsa Nokian machine-to-machine GSM-moduliliiketoiminnan. ==Liiketoiminta== Aplicom valmistaa IoT-laitteita ammattikäyttöön. Aplicom on telematiikkaratkaisujen toimittajien sekä kone- ja laitevalmistajien kumppani. Aplicom on tehnyt telematiikkaa jo yli 30 vuotta. Aplicomin tuotteita myydään palveluntarjoaja- ja järjestelmätoimittajaverkoston kautta yli 30 maassa. Aplicomin laitteita on käytössä esimerkiksi eri kuljetusyrityksillä, jätehuolto-, hälytys-, kaivos-, öljynkuljetus- ja kylmäkuljetusajoneuvoissa sekä lentokenttien huoltoajoneuvoissa, ja jopa lentokoneissa. Ajoneuvoihin ja muihin liikkuviin laitteisiin asennattavat Aplicom- laitteet välittävät tietoa kohteen sijainnista, nopeudesta ja kiihtyvyyksistä. Laitteet lukevat lisäksi dataa CAN-väylästä ja antureilta sekä esimerkiksi Bluetoothin avulla liitettävistä muista lähteistä. Aplicomin tarjonta pitää sisällään laitteet, laiteohjelmistot, tiedonsiirtoratkaisut. Aplicomin ajoneuvotietokoneen pohjana on reaaliaikakäyttöjärjestelmällä varustettu teollisuustietokone. Tyypillisesti tämä varustettu GPS-paikantimilla ja se kommunikoi GPRS-verkon välityksellä. Seurattavista ajoneuvoista voidaan kerätä tietoa esim. ajoneuvon sijainnista, suunnasta, nopeudesta, ajotyylistä ja ajoneuvon käyttäytymisestä. Ratkaisut mahdollistavat esimerkiksi lastin lämpötilan seurannan, automaattisen ajopäiväkirjan tuottamisen sekä kuljettajan ja toimiston välisen kommunikoinnin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Isoveli valvomaan autoilua? Satelliittipaikannin helppo vaientaa (mtv3.fi) Luokka: Paikannus Luokka:Suomalaiset teknologiayritykset
Anonyymit kotikiusatut

Anonyymit kotikiusatut oli vuosina 2002–2019 Yle Radio Suomessa lähetetty sketsisarja, jossa kotikiusatut Veijo (Tommi Reponen) ja Pauli (Jari Vesa) ruotivat omassa viikkokokouksessaan menneen viikon tapahtumia kotona ja maailmalla. Kokouksen päällimmäisenä ideana on purkaa toiselle oman vaimon ("martta") kiusaamisesta kotona. Veijo ja Pauli joutuvat tekemään kaiken kotona siivouksesta ja pyykkäämisestä alkaen "marttojen" ladellessa uusia vaatimuksiaan ja mielihalujaan. Ohjelman huumori perustuu Veijon ja Paulin tietämättömyyteen eri asioista, mikä johtaa yleensä väärinkäsityksiin. Ohjelma alkoi yhteislaululla "Alistus Veijo, Alistus Pauli. AKK, kovempaa ei oo, AKK kovempaa ei oo, aalistuus!". Anonyymit kotikiusatut -ohjelmaa tehtiin huhtikuusta 2002 vuonna 2019 kuultuun jaksoon "Ennenkuulumaton alistusmegahyperspektaakkeli". == Palkinnot == Radio- ja TV-viihteen seura Studio Kymppi palkitsi Anonyymit kotikiusatut vuonna 2011 vuoden parhaana viihdeohjelmana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Areena - Anonyymit kotikiusatut Luokka:Yle Radio Suomen ohjelmat
Kalininin piiri (Tverin alue)

Kalininin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen kaakkoisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 4 163 neliökilometriä. Asukkaita on 48 600 henkeä (vuonna 2009). Piirin hallinnollinen keskus on Tverin kaupunki, joka ei kuuluu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Kalininin piiriin kuuluvat Oršan, Suhoverkovon ja Vasiljevski Mohin taajamat sekä 15 maalaiskuntaa: * Avvakumovo (ven. Аввакумово) * Buraševo (ven. Бурашево) * Emmauss (ven. Эммаусс) * Kablukovo (ven. Каблуково) * Krasnaja Gora (ven. Красная Гора) * Kulitskaja (ven. Кулицкая) * Mednoje (ven. Медное) * Mihailovskoje (ven. Михайловское) * Nikulino (ven. Никулино) * Slavnoje (ven. Славное) * Štšerbinino (ven. Щербинино) * Tšernogubovo (ven. Черногубово) * Turginovo (ven. Тургиново) * Verhnevolžskoje (ven. Верхневолжское; keskuspaikka Kvakšino, ven. Квакшино) * Zavolžski (ven. Заволжский) Piirin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen päärata sekä M 10 -valtatie. Suurimmat joet ovat Volga, Tvertsa ja Tmaka. Seutu on keskeistä maatalousaluetta. Piiri ei kuulu tverinkarjalaisten perinteiseen asuinalueeseen, mutta vuonna 1989 siellä oli 1 172 karjalaista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kalininin piirin sivusto * Kalininin piiri Tverin alue -tietosanakirjassa Luokka:Tverin alueen piirit
Kalininin piiri

Kalininin piiri voi viitata seuraaviin Mihail Kalininin mukaan nimettyihin hallintoalueisiin: * Kalininin piiri Donetskin kaupungissa * Kalininin piiri Krasnodarin aluepiirissä * Kalininin piiri Novosibirskin kaupungissa * Kalininin piiri Pietarin kaupungissa * Kalininin piiri Tverin alueella
Biedermeier

Biedermeier oli Saksassa, Itävallassa ja Pohjoismaissa vuosina 1815–1848 vallinnut empiretyylin porvarillinen muunnos. Tyylisuuntaa kutsutaan joskus myöhäisempireksi. Biedermeier-nimityksen taustalla oli müncheniläisessä Fliegende Blätter -lehdessä esiintynyt saksalainen mielikuvitushahmo Wieland Gottlieb Biedermaier, jonka avulla pilkattiin 1800-luvun pikkuporvarillisuutta. Nimitystä käytetään yleensä lähinnä tuon aikakauden huonekaluista ja sisustustyylistä sekä myös maalaustaiteesta. Tyylisuuntaa on pidetty ensimmäisenä keskiluokan tyylinä, mutta tämä näkemys on kyseenalaistettu osittain, koska keskiluokalla harvemmin oli varaa kyseisiin huonekaluihin. Sen sijaan biedermeier-tyyli oli tapa hoveille erottautua napoleonisesta empiretyylistä erityisesti yksityiskodeissa. Tuona aikana yhteiskunnassa laajemmin hakeuduttiin yksityisyyteen, mikä oli ristiriidassa hovien edustuksellisten tehtävien kanssa. ==Piirteitä== Biedermeierissa on vaikutteita sekä romantiikasta että uusklassismista. Biedermeier-huonekaluissa korostuvat mukavuus, viihtyvyys ja käytännöllisyys. Tyylissä esiintyy empirestä poiketen pyöreitä S-kirjaimen muotoja kalusteiden jaloissa sekä selustoissa. Tuolien selkänojissa on englantilaisvaikutteinen siro ja koristeltu poikkilauta. Biedermeierissa käytetään runsaasti etenkin mahonkia, mikä vuoksi tyyliä on kutsuttu myös mahonkityyliksi. Saksalaisessa biedermeierissa on tyypillistä hillittyjen puu-upotusten käyttö. Päällisinä biedermeier-huonekaluissa käytetään nahkaa, jouhikangasta, yksiväristä tai raidallista villaa tai silkkiä.Nokela, s. 234. Pienet koriste-esineet olivat suosittuja biedermeierajalla. Niitä sijoitettiin pöydille, uunin reunoille ja erityisiin hyllyköihin. Kristallikruunut katosivat muodista kun kruunut alettiin tehdä messingistä ja kristalleja käytettiin enää niiden koristeina.Nokela, s. 234–235. Biedermeierin interiöörit olivat aiempaa tummempia. Kaksi- tai kolmivärisiin seinätapetteihin maalattiin kukkaornamentteja. Tekstiilejä käytettiin aiempaa enemmän, kuten runsaita mattoja, kookkaita pöytäliinoja, verhoasetelmia sekä sohvatyynyjä.Nokela, s. 235–236. Biedermeierin kuvataiteelle oli ominaista pikkutarkka ja viimeistelty jälki. == Katso myös == * Empiretyyli – Ranskassa samoihin aikoihin vallinnut tyylisuuntaus * Regencytyyli – Isossa-Britanniassa samoihin aikoihin vallinnut tyylisuuntaus * Vaatemuoti länsimaissa 1820-luvulla * Vaatemuoti länsimaissa 1830-luvulla ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sisustustyylit Luokka:Taidesuuntaukset Luokka:Saksan liitto
Oleninon piiri

Oleninon piiri () on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen lounaisosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2 675 neliökilometriä. Asukkaita on 13 100 henkeä (vuonna 2009). Piirin hallinnollinen keskus on Oleninon taajama. Lisäksi siihen kuuluu 6 maalaiskuntaa: * Glazki (ven. Глазки) * Grišino (ven. Гришино) * Gusevo (ven. Гусево) * Holmets (ven. Холмец) * Molodoi Tud (ven. Молодой Туд) * Mostovaja (ven. Мостовая; keskuspaikka Mirnyi, ven. Мирный) Piirin kautta kulkee Moskovan ja Riian välinen rautatie sekä Moskovasta Latvian rajalle suuntautuva M9-valtatie. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oleninon piirin sivusto * Oleninon piiri Tverin alue -tietosanakirjassa *
Dr. Mario & Germ Buster

Dr. Mario & Germ Buster (Pohjois-Amerikassa nimellä Dr. Mario Online Rx) on vuonna 2008 Wiille julkaistu Dr. Mario -pelisarjan peli. Tämä peli julkaistiin Japanissa 25. maaliskuuta, Euroopassa 20. toukokuuta ja Yhdysvalloissa 26. toukokuuta. Tätä peliä voi pelata yhteensä 1-4 pelaajaa. == Aiheesta muualla == * Peli Super Mario Wikissä Luokka:Wii-pelit Luokka:Vuoden 2008 videopelit Luokka:Pulmapelit Luokka:Mario-pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit
Olenino

Olenino () on kaupunkimainen taajama Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Riian välisen rautatien varrella (Oleninon asema) 178 kilometriä Tveristä lounaaseen. Taajama on Oleninon piirin keskus. Asukkaita on 4 900 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1900 rakennetun rautatieaseman asutuksesta. Kaupunkimaisen taajaman statuksen se sai vuonna 1938. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta ja pellavanjalostuslaitos. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Oleninon piirin sivusto Luokka:Oleninon piiri Luokka:Tverin alueen kaupunkimaiset taajamat
Joonas Hannikainen

Joonas Hannikainen (s. 15. toukokuuta 1978) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Oulun Luistinseurassa puolustajana. Ennen OLS:aan siirtymistä Hannikainen pelasi kajaanilaisen staPapasin joukkueessa. Hannikainen on pelannut uransa aikana 51 runkosarjaottelua salibandyliigassa. == Aiheesta muualla == * Hannikainen OLS:n sivuilla Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Lindgren

Jukka Lindgren (s. 10. kesäkuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Loviisan Torissa puolustajana. Ennen Loviisaan siirtymistä Lindgren pelasi Oululaisessa OLS:ssa sekä Merikoski SBT:ssä. Jukan veli Pekka Lindgren pelaa myös Loviisassa. == Aiheesta muualla == * Lindgren OLS:n sivuilla Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roxann Dawson

Roxann Dawson (s. 11. syyskuuta 1958) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten roolistaan B’Elanna Torresina televisiosarjassa Star Trek: Voyager. ==Ura== Roxann Dawson esiintyi 1980-luvun aikana Broadwaylla sekä muutamissa elokuvarooleissa ja pienissä televisiorooleissa (muun muassa Matlock ja Baywatch). Vuonna 1994 hänet palkattiin Star Trek: Voyager -sarjaan B’Elanna Torresin rooliin, jota hän esitti vuoteen 2001 saakka. Hän sai roolista kolme ALMA-ehdokkuutta. Dawson ohjasi Star Trek: Voyagerin jakson ”Riddles”, joka esitettiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran syyskuussa 1999. Dawson ohjasi myös yhteensä kymmenen Star Trek: Enterprise -sarjan jaksoa vuosina 2001–2004. Hän on ohjannut jaksoja myös esimerkiksi televisiosarjoihin Lost, O.C., Todistettavasti syyllinen, Heroes, Mentalist, Kosketus, S.H.I.E.L.D. Agentit ja Runaways. ==Aiheesta muualla== * Roxann Dawsonin kotisivut * * Roxann Dawson Memory Alphassa Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt