EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Puolan kommunistinen puolue

Puolan kommunistinen puolue (puolaksi Komunistyczna Partia Polski, KPP) oli Puolan toisessa tasavallassa vuosina 1918-38 toiminut kommunistinen puolue. == Perustaminen == Puolan kommunistinen puolue perustettiin 16. päivänä joulukuuta vuonna 1918 nimellä Puolan kommunistinen työväenpuolue (puolaksi Komunistyczna Partia Robotnicza Polski, KPRP). Nimi muutettiin Kominternin ohjeiden mukaiseksi vuonna 1925. Puolan kommunistinen puolue syntyi, kun kaksi vallankumouksellista puoluetta, Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratia ja Puolan sosialistipuolue - vasemmisto, yhdistyivät. Puolueohjelma perustui Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratian puolueohjelmaan. Puolan kommunistisen puolueen keskuskomiteaan valittiin kuusi jäsentä molemmista yhdistyneistä puolueista: Władysław Kowalski-Grzech, Henryk Stein-Domski, Franciszek Grzelszczak-Grzegorzewski, Franciszek Fiedler, Adolf Zalberg-Piotrowski ja Szczepan Rybacki Puolan kuningaskunnan ja Liettuan sosiaalidemokratia -puolueesta sekä Józef Ciszewski, Maksymilian Horwitz- Walecki, Henryk Iwiński, Maria Koszutska-Kostrzewa, Stefan Królikowski ja Wacław Wróblewski Puolan sosialistipuolue - vasemmisto -puolueesta. == Toiminta == Puolan kommunistinen työväenpuolue kiellettiin vuonna 1919 sen jälkeen, kun se oli ryhtynyt tukemaan Neuvosto-Venäjää sodassa Puolaa vastaan. KPRP:n edustaja Józef Unszlicht osallistui Kominternin ensimmäiseen kongressiin maaliskuussa vuonna 1919. Heinäkuun 23. päivänä vuonna 1920 perustettiin Moskovassa Väliaikainen puolalainen vallankumouskomitea, jonka tarkoitus oli Neuvosto-Venäjän ohjauksessa vastata Puolan toisen tasavallan siirtymisestä sosialistiseksi tasavallaksi sen jälkeen, kun puna-armeija olisi ensin voittanut sodan. Myöhemmin komitean oli tarkoitus luovuttaa valta KPRP:lle. Puna-armeijan tappio kuitenkin vesitti suunnitelman. Korkeinta valtaa KPRP:ssä käyttivät vuoden 1922 puoluekokouksen jälkeen Adolf Warski, Maksymilian Horwitz ja Maria Koszutska. Vuodesta 1922 lähtien Puolan kommunistinen työväenpuolue osallistui kansalliskokouksen vaaleihin osana ryhmittymää, jonka nimi oli Kaupunkilais- ja maalaisproletariaatin liitto (puolaksi Związek Proletariatu Miast i Wsi). Vuoden 1928 vaaleissa kommunistit saivat 7 edustajaa 444 edustajan kansalliskokoukseen. Puolan kommunistiseen puolueeseen kuuluivat autonomisina osina Läntisen Valko-Venäjän kommunistinen puolue, Länsi-Ukrainan kommunistinen puolue ja Ylä-Sleesian kommunistinen puolue. KPP teki kohtalokkaan virheen asettuessaan vuonna 1926 tukemaan Józef Piłsudskia vallankaappauksessa. Stalin tuomitsi KPP:n menettelyn, minkä jälkeen puolueen merkitys Kominternin politiikassa laski. Espanjan sisällissodan aikana Puolan kommunistinen puolue organisoi kansainvälisten prikaatien värväyksen. Stalinin vainojen aikana kaikki Puolan kommunistisen puolueen Neuvostoliitossa oleskelleet johtajat ja suuri osa Neuvostoliitossa oleskelleista Puolan kommunistisen puolueen jäsenistä teloitettiin. == Lakkauttaminen == Komintern lakkautti Puolan kommunistisen puolueen Stalinin määräyksestä vuonna 1938. == Lähteet == Luokka:Puolan historia Luokka:Kommunistiset puolueet
Ammejärvi

Ammejärvi on Pirkanmaalla Lempäälässä sijaitseva järvi. Järven lähettyvillä sijaitsee Birgitan polkuun kuuluva taukopaikka, johon kuuluvat laavu, kuivakäymälä ja kaksi nuotiopaikkaa. == Lähteet == Luokka:Lempäälän järvet
Isoaho-orvokki

Isoaho-orvokki (Viola canina subsp. ruppii) on aho-orvokin alalaji. Se on toista aho-orvokin alalajia, pikkuaho-orvokkia, kookkaampi ja pystykasvuinen. Siinä ei ole kovin paljoa haaroja. Sen lehtilavat ovat herttamaisia ja kapeampia kuin toisella alalajilla, ja lehtien leveys on puolet pituudesta. Isoaho-orvokin kukat ovat toiseen alalajiin verrattuna suurempia, ja niiden väri on vaalean sinertävänpunainen. Isoaho-orvokki on pikkuaho-orvokkia yleisempi. Sitä esiintyy melkein koko Suomessa. Sen kasvupaikkoja ovat metsäiset harjut, metsänlaidat, melko kuivat niityt ja rantatörmät. == Lähteet == Luokka:Orvokit
Ylöjärven kaupunginkirjasto

Ylöjärven kaupunginkirjaston päätoimipiste on Leija-pääkirjasto, mutta siihen kuuluu myös Kurun ja Viljakkalan lähikirjasto sekä kirjastoauto Reppu. Kirjastossa on muun muassa äänitys- ja soittotila soitinlaitteistoineen. Leija kuuluu PIKI-kirjastoihin. Leija sijaitsee lähellä kaupungintaloa ja kirkkoa Ylöjärven keskustassa Kuruntien ja Koivumäentien risteyksessä. Leija valmistui vuonna 2002. Sen on suunnitellut rakennusarkkitehti Tero Harjunniemi (Arkkitehtuuritoimisto Teuvo Vastamäki Oy). Kirjaston 80-metrinen lasiseinä avautuu Kuruntielle. . == Lähteet == Luokka:Ylöjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:PIKI-kirjastot
Mark Phillips

Mark Anthony Peter Phillips (s. 22. syyskuuta 1948USEA: Captain Mark Phillips) on englantilainen olympiakultaa voittanutOlympics: Mark Phillips ratsastaja ja prinsessa Annen ensimmäinen aviomies. He olivat naimisissa aina vuodesta 1973 vuoteen 1992.The Sun: When did Princess Anne and Mark Phillips divorce? ja heillä on kaksi lasta; Peter Phillips ja Zara Tindall. Hänellä on myös kaksi lasta kahdesta muusta suhteesta.Express: How Princess Anne’s ex-husband kept illegitimate daughter secret Phillimps on toiminut muun muassa tapahtumasuunnittelijana ja Horse & Hound -lehden kolumnistina.Horse & Hound: Mark Phillips ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset ratsastajat‎ Luokka: Brittiläiset olympiavoittajat‎ Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paikwaophis kruki

Paikwaophis kruki on tarhakäärmeiden (Colubridae) heimoon kuuluva käärmelaji, jota esiintyy Guayanan ylängöillä. Se on todennäköisesti kaivautumiseen sopeutunut myrkkyhampaaton käärme, joka syö ainakin liskoja. Paikwaophis kruki tunnetaan vain yhdestä yksilöstä, joka löydettiin vuonna 2021. Se on sukunsa ainoa laji. == Ulkonäkö ja koko == Lajin ainoa tunnettu yksilö on keskenkasvuinen naaras, jonka kokonaispituudeksi mitattiin 18 senttimetriä. Sen perusteella Paikwaophis kruki on ruumiinrakenteeltaan roteva, eikä sen pää erotu selvästi muusta ruumiista. Selkäpuolelta käärme on vaaleanruskea lukuun ottamatta valkeahkoa päätä ja keskeltä selkää kulkevaa ohutta, mustaa raitaa. Käärmeen pää on sivuilta musta, ja musta raita jatkuu käärmeen kylkiä pitkin häntään asti. Päässä on myös muutama vaaleansininen täplä, jotka taaempana muuttuvat vaaleansiniseksi raidaksi kummankin kyljen mustan raidan alapuolelle. Käärmeen vatsapuoli on pääosin musta, mutta keskellä vatsaa kulkee vaalea raita. == Levinneisyys ja elinympäristö == Paikwaophis kruki elää Guayanan ylänköalueen pilvimetsissä. Laji löydettiin Roraima-tepui- ja Wei-Assipu-tepui-nimisten pöytävuorten juuresta noin 1180 metrin korkeudesta. Löytöpaikka sijaitsee Guyanan valtion alueella, mutta läheisellä Roraima- tepuilla sijaitsee Guyanan, Venezuelan ja Brasilian yhteinen rajapyykki. == Elintavat == Kallon muodosta päätellen Paikwaophis kruki viettää ainakin osan ajastaan kaivautuneena pilvimetsän pehmeään, turpeiseen maaperään. Tämä voi selittää sen, miksi käärmettä ei ole tavattu useammin. Lajin ravintoon kuuluvat ainakin pienet liskot, sillä ainoan tunnetun yksilön suolistosta löydettiin liskon suomuja. == Löytö ja nimeäminen == D. Bruce Means löysi käärmeen tutkimusmatkalla helmikuussa 2021. Hän kuvasi lajin tieteelle uutena Philippe J. R. Kokin kanssa vuonna 2023. Suvun nimi Paikwaophis on muodostettu löytöpaikan vieressä virtaavan Paikwa-joen nimestä sekä kreikan käärmettä tarkoittavasta ophis-sanasta. Lajiepiteetti kruki on kunnianosoitus professori Andrzej Krukille. == Luokittelu == DNA-analyysien perusteella Paikwaophis kruki on läheisintä sukua Xenopholis-käärmesuvulle. Ulkomuodoltaan ja luustoltaan ne ovat kuitenkin hyvin erilaisia. Eroja on muun muassa hampaistossa: Xenopholis-suvun käärmeet ovat takamyrkkyhampaisia, kun taas Paikwaophis kruki on myrkkyhampaaton. Molemmat suvut kuuluvat luokittelusta riippuen joko tarhakäärmeiden heimoon (Colubridae) ja munakäärmeiden alaheimoon (Dipsadinae) tai Dipsadidae-heimoon ja Xenodontinae-alaheimoon. == Lähteet == Luokka:Tarhakäärmeet
Laulauga Tausaga

Laulauga Tausaga-Collins (s. 22. toukokuuta 1998) on yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kiekonheiton maailmanmestari. Tausagan ensimmäinen kultamitali tuli vuoden 2017 Pan american U20 mestaruuskilpailuissa tuloksella 59,29 m. Kultaa hän on myös voittanut vuoden 2022 NACAC mestaruuskilpailuissa tuloksella 63,18 m. Hän voitti vuoden 2023 Budapestin MM-kilpailussa kultaa omalla ennätystuloksella 69,49. Hänen edellinen kiekonheiton ennätys oli ennen MM-kilpailuja 65,46 metriä, joten hän paransi aiempaa ennätystään yli neljällä metrillä. Laulauga Tausaga on syntynyt Havaijilla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teidenpukinjuuri

Teidenpukinjuuri (Pimpinella cumbrae) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon, pukinjuurten (Pimpinella) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on Kanariansaarilla endeemisenä kasvava kasvilaji, jota tavataan Teneriffan ja La Palman saarilla. Teidenpukinjuuri eroaa muista Kanariansaarilla tavattavista pukinjuurilajeista tyvilehtiensä perusteella; tyvilehtiä peittää valkoinen karvoitus. Teidenpukinjuurta kutsutaan kansanomaisesti "huippujen persiljaksi" () ja lajin tieteellisen nimen lajinimi cumbrae tarkoittaakin huippua viitaten lajin kasvupaikkoihin Teneriffan ja La Palman saarten korkeimmilla alueilla. == Lähteet == * Pimpinella cumbrae Flora Vascular de Canarias == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Teidenpukinjuuri (Pimpinella cumbrae) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pimpinella cumbrae Luokka:Pukinjuuret Luokka:Kanariansaarien kasvit
Pikkuaho-orvokki

Pikkuaho-orvokki (Viola canina subsp. canina) on aho-orvokin alalaji. Se on melko pieni, kasvutavaltaan mätästävä ja sen varsi on joskus rento ja joskus koheneva. Varressa on paljon haaroja. Lehtilapa on paksuhko, muodoltaan herttamainen ja kapeahko, ja sen leveys on hieman yli puolet sen pituudesta. Kukat ovat pienenpuoleisia ja väriltään sinisiä. Pikkuaho-orvokki on toista alalajia isoaho-orvokkia harvinaisempi. Sitä esiintyy enimmäkseen etelärannikolla ja Varsinais-Suomessa sekä satunnaisesti Järvi-Suomen eteläisessä osassa. Sen kasvupaikkoja ovat hiekkaiset, kuivat ja kiviset niityt, kedot ja ahot. == Lähteet == Luokka:Orvokit
Vain elämää (14. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan 14. tuotantokausi esitettiin Nelosella ja Ruudussa syksyllä 2023. 14. tuotantokaudelle osallistuivat uudet artistit Hätä-Miikka, A.W. Yrjänä, Janna ja Jouni Hynynen, sekä ohjelmaan aiemminkin osallistuneet Robin Packalen, Virve Rosti, Ellinoora ja Anna Puu. Kausi kuvattiin tuttuun tapaan pääosin Hirvensalmen Satulinnassa, pl. erikoisjaksot, jotka kuvattiin Tuusulan Krapin pajalla. == Jaksot == Jakso Esityspäivä Katsojaluvut1 Päivän artisti/teema Esitetyt kappaleet 1 8. syyskuuta 2023 335 000 Saapuminen Satulinnaan 2 15. syyskuuta 2023 434 000 Anna Puu 3 22. syyskuuta 2023 384 000 A.W. Yrjänä 4 29. syyskuuta 2023 366 000 Ellinoora 5 6. lokakuuta 2023 359 000 Hätä-Miikka 6 13. lokakuuta 2023 428 000 Virve Rosti 7 20. lokakuuta 2023 303 000 Janna 8 27. lokakuuta 2023 370 000 Jouni Hynynen 9 3. marraskuuta 2023 396 000 Robin Packalen 10 10. marraskuuta 2023 267 000 Yllätysten päivä 11 17. marraskuuta 2023 327 000 Rakkaiden päivä 12 24. marraskuuta 2023 259 000 Vain elämää: Pelastakaa Lapset 13 1. joulukuuta 2023 153 000 Kooste kauden kappaleista Kaikki artistipäivien kappaleet 14 8. joulukuuta 2023 110 000 Kooste kauden kappaleista Kaikki artistipäivien kappaleet 15 15. joulukuuta 2023 247 000 Vain elämää: Joulu 1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä. == Lähteet == Luokka:Pelastakaa Lapset Luokka:Vain elämää -tuotantokaudet
Iva (nimi)

Iva on naisen etunimi. Se on Ivana-nimen tšekkiläis-slovakialainen hellittelymuoto. Lisäksi se voi olla Evan muunnelma tai Sunnivan lyhentymä. Iva voidaan tulkita myös Ivar- ja Ivo-miehennimien feminiiniseksi vastineeksi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on elokuuhun 2023 mennessä tilastoitu noin 60–70 Iva-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla. == Nimipäivä == Vuosina 1986–1992 Ivalla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 31. tammikuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Iva-nimisiä == * Iva Dobreva (s. 1981), Ivena, bulgarialainen laulaja * Iva Majoli (s. 1977), kroatialainen tennispelaaja * Iva Zanicchi (s. 1940), italialainen laulaja ja europarlamentaarikko == Lähteet == Luokka:Etunimet
Toivo Reponen

Toivo Erik Immanuel Reponen (9. heinäkuuta 1900 Kuopio – 14. kesäkuuta 1960 Helsinki ) oli yleisesikuntaeversti, joka palveli sodan rannikotykistöyksikköjen komentajana ja sodan jälkeen Merisotakoulun johtajana ja viime vaiheessa Suomenlahden Rannikkotykistörykmentin komentajana. Toivo Reponen tuli ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta 1919 ja suoritti Kadettikoulun 1925. Reponen toimi upseerina puolustusvoimien palveluksessa 1925–1960. Ennen sotia hän toimi Viipurissa Rannikkotykistörykmentti 2:n (RT2) vuoteen 1935, viime vaiheessa patterin päällikkönä. Sen jälkeen hän toimi vielä 1930-luvun lopulla Merivoimien Esikunnassa ja Rannikkotykistörykmentti 3:n (RT3) yleisesikuntaupseerina. Vuosina 1935-1937 hän kävi Sotakorkeakoulun. Sotien aikana hän toimi Talvisodassa Laatokan Meripuolustusesikunnassa (LMePE) esikuntapäällikkönä. Jatkosodassa hän toimi ensin 2. Rannikkoprikaatin ja 8. Rannikkoprikaatin esikuntapäällikkönä ja sen jälkeen Rannikkotykistörykmentti 2:n (RTR2), Rannikkorykmentti 2:n (RR2) ja Rannikkotykistörykmentti 22:n (RTR22) komentajana. Välittömästi sodan jälkeen hänet määrättiin Helsingin Rannikkolaivaston operatiivisen osaston päälliköksi ja sen jälkeen Merivoimien Esikunnan operatiivisen osaston päälliköksi. Vuosina 1946-1955 hän toimi Merisotakoulun johtajana, ja sen jälkeen kuolemaansa asti Suomenlahden Ranikkotykistörykmentin komentajana. Toivo Reposen poika oli toimittaja- kirjailija Oskar Reponen. ==Viitteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Miekkailu kesäolympialaisissa 2024

Miekkailussa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 30:tta kertaa. Kilpailut käytiin 27. heinäkuuta – 4. elokuuta 2024 Pariisissa, Grand Palais’ssa. Kaikissa kolmessa miekkailun olympialajissa pidettiin yksilö- ja joukkuekilpailut miehille ja naisille. ==Aikataulu== Lähde: y = yksilö; j = joukkue La 27 Su 28 Ma 29 Ti 30 Ke 31 To 1 Pe 2 La 3 Su 4 Miehet Säilä (y) Kalpa (y) Floretti (y) Säilä (j) Kalpa (j) Floretti (j) Naiset Kalpa (y) Floretti (y) Säilä (y) Kalpa (j) Floretti (j) Säilä (j) ==Mitalitaulukko== 1\. align=left 2 1 2 5 2\. align=left 2 1 1 4 3\. align=left 2 1 0 3 4\. align=left 2 0 0 2 5\. align=left 1 4 2 7 6\. align=left 1 3 1 5 7\. align=left 1 1 1 3 8\. align=left 1 0 1 2 9\. align=left 0 1 0 1 10\. align=left 0 0 1 1 10\. align=left 0 0 1 1 10\. align=left 0 0 1 1 10\. align=left 0 0 1 1 Yhteensä 12 12 12 36 ===Miesten kilpailut=== Floretti, yksilö tiedot Floretti, joukkue tiedot Kyosuke Matsuyama Takahiro Shikine Kazuki Iimura Yudai Nagano Guillaume Bianchi Filippo Macchi Tommaso Marini Alessio Foconi Maximilien Chastanet Maxime Pauty Enzo Lefort Julien Mertine Säilä, yksilö tiedot Säilä, joukkue tiedot Gu Bon-gil Oh Sang-uk Park Sang-won Do Gyeong-dong Csanád Gémesi András Szatmári Áron Szilágyi Krisztián Rabb Sébastien Patrice Maxime Pianfetti Boladé Apithy Jean-Philippe Patrice Kalpa, yksilö tiedot Kalpa, joukkue tiedot Máté Tamás Koch Tibor Andrásfi Gergely Siklósi Dávid Nagy Akira Komata Koki Kano Masaru Yamada Kazuyasu Minobe Jiří Beran Jakub Jurka Martin Rubeš Michal Čupr ===Naisten kilpailut=== Floretti, yksilö tiedot Floretti, joukkue tiedot Jacqueline Dubrovich Lee Kiefer Lauren Scruggs Maia Weintraub Arianna Errigo Martina Favaretto Alice Volpi Francesca Palumbo Sera Azuma Yūka Ueno Karin Miyawaki Komaki Kikuchi Säilä, yksilö tiedot Säilä, joukkue tiedot Julija Bakastova Alina Komaštšuk Olha H’arlan Olena Kravatska Choi Se-bin Jeon Ha-young Jeon Eun-hye Yoon Ji-su Risa Takashima Seri Ozaki Misaki Emura Shihomi Fukushima Kalpa, yksilö tiedot Kalpa, joukkue tiedot Rossella Fiamingo Mara Navarria Giulia Rizzi Alberta Santuccio Marie-Florence Candassamy Alexandra Louis-Marie Auriane Mallo-Breton Coraline Vitalis Aleksandra Jarecka Alicja Klasik Renata Knapik-Miazga ==Lähteet== *
Fleet (joki)

Fleet on maanalainen joki Lontoon Camdenissä ja Cityssä. Se saa alkunsa Hampstead Heathiltä ja laskee Thamesiin Blackfriars Bridgen alapuolella sijaitsevan viemäriaukon kautta.The History of the River Fleet, s. 5 Fleet yhdistettiin Lontoon viemäriverkkoon ja tunneloitiin lähes koko pituudeltaan suurkaupungin kasvaessa voimakkaasti 1800-luvulla.The History of the River Fleet, s. 8 Lontoossa on muitakin maan alla virtaavia jokia, mutta Fleet on niistä suurin ja historiallisesti merkittävin. Joen mukaan on nimetty sen ylittävä Fleet Street. == Etymologia == Fleetjoelle on annettu aikojen saatossa monia nimiä. Sanan fleet uskotaan olevan alkuperältään muinaisenglantilainen ja tarkoittavan vuorovesilahdeketta, johon pääsee veneellä. Joen uskotaan antaneen nimensä myös Kentish Townin kaupunginosalle: kelttiläisperäinen Ken (tai Caen) tarkoittaa vihreää ja tish on vääntynyt sanasta ditch (oja). Muita joesta käytettyjä nimityksiä olivat River of Wells (koska sen ympäristössä oli paljon kaivoja), Turnmill Brook (koska siinä oli vesimyllyjä) ja alajuoksulla Hole-bourne eli rotkopuro (koska se virtaa siellä syvässä kurussa). == Historia == Fleet oli historiallisesti tärkeä lontoolaisille monestakin syystä. Sen vesistöalueella on lähteitä, joista saatiin juomavettä, ja joen virtausta hyödynnettiin myllyissä voimanlähteenä ennen teollista aikakautta. Joki oli myös tärkeä kulkuväylä, jota pitkin päästiin Pohjois-Lontooseen; sitä pitkin muun muassa rahdattiin rakennusmateriaaleja keskiaikaista St Paulin katedraalia varten vuosina 1110−1113.The History of the River Fleet, s. 6 Yleisimmin Fleetjokea käytettiin kuitenkin avoviemärinä, jonne esimerkiksi teurastajat ja parkitsijat heittivät jätteitä. Jätteiden takia jokeen muodostui lietettä ja se levitti ympäristöönsä vastenmielistä löyhkää, josta valitettiin viranomaisille toistuvasti. Hajuhaittojen lisäksi joki aiheutti lontoolaisille harmia tulvimalla rankkasateiden jälkeen. Lontoon suuren palon (1666) jälkeen Fleetjoen alajuoksu Holborn Bridgen jälkeen muutettiin 15 metriä leveäksi kanavaksi kuninkaan arkkitehteinä työskentelevien Christopher Wrenin ja Robert Hooken johdolla. Kanavan molemmille rannoille tuli laitureita ja sen pohjaa ruopattiin syvemmäksi, mutta jäte- ja lieteongelmia ei saatu ratkaistua.The History of the River Fleet, s. 7 Lopulta kanava päätettiin kattaa Holborn Bridgeltä Fleet Bridgelle ulottuvalla osuudella vuonna 1733 ja Fleet Bridgeltä Blackfriars Bridgelle ulottuvalla osuudella vuonna 1766.The History of the River Fleet, s. 8 Yläjuoksu ennen Holborn Bridgeä katettiin vaiheittain 1800-luvun aikana. Vuoden 1858 Suuren löyhkän jälkeen Lontoon viemärijärjestelmää uudistettiin perusteellisesti rakennusinsinööri Joseph Bazalgetten laatiman suunnitelman pohjalta. Bazalgette yhdisti osan Pohjois- Lontoon viemäreistä Fleetjokeen ja rakensi joen yhteyteen poistokanavia, joita pitkin voitiin ohjata tulvavettä Thamesiin.The History of the River Fleet, s. 9 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Lontoon joet Luokka:Thamesin vesistö
Fleet

Fleet voi tarkoittaa: * Fleet, maanalainen joki Lontoossa ** Fleet Street, Fleetjoen mukaan nimetty katu Lontoossa * Fleet, kylä ja kunta Dorsetissa Englannissa * Fleet, kaupunki ja kunta Hampshiressä Englannissa * Fleet, kaupunki ja kunta Lincolnshiressä Englannissa == Sukunimenä == * Frederick Fleet (1887–1965), englantilainen RMS Titanicin miehistön jäsen, tähystäjä * Jo Van Fleet (1915–1996), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Kirjallisuusvuosi 1704

Kirjallisuusvuosi 1704 käsittelee vuoden 1704 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Jakautuminen vanhoilliseen ja uudistusmieliseen kulttuuriin oli voimakasta esimerkiksi Ranskan 1600-luvun kirjallisuudessa. Kirjailija Jonathan Swift kuvasi sitä kirjassaan The Battle of the Books. Swiftin satiirisessa tekstissä kirjat heräävät eloon ja alkavat tapella. Enkeli soittaa trumpettejaan niiden yläpuolella. On kaksi trumpettia: toinen tuo esiin kirjan hyvää mainetta, ja toinen puhaltaa häpeän happamia säveliä. == Julkaisuja == * Mary Astell - An Impartial Enquiry into the Causes of Rebellion and Civil War in the Kingdom * Mary Astell - A Fair Way with Dissenters and their Patrons * Isaac Newton - Opticks * Jonathan Swift - A Tale of a Tub (suom. Tynnyritarina, sekä Kirjojen taistelu ja Kirjoitelma hengen mekaanisesta toiminnasta, 2004) * Jonathan Swift - The Battle of the Books 1704 Luokka:1704
Hans Rasmus Astrup

Hans Rasmus Astrup (17. elokuuta 1831 Bolsøy – 19. helmikuuta 1898 Kristiania) oli norjalainen liikemies ja Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1889–1891 ja 1895–1897 sekä toimi Norjan työministerinä 1885–1887. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan työministerit Luokka:Norjalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Finlands Svenska Idrott

Finlands Svenska Idrott (lyh. FSI, aik. Finlands Svenska Centralidrottsförbund) on ruotsinkielisen urheilun ja liikunnan keskusjärjestö Suomessa. Yhdistykseen kuuluu kymmenen jäsentä, joista viisi on alajärjestöjä, kolme liikuntapiiriä ja kaksi erityisyhdistystä. Järjestö toimii koko ruotsinkielisen Suomen alueella. Järjestö toimii edunvalvojana, palvelujärjestönä ja kouluttajana liikunta-alan toimijoille. Järjestö tekee yhteistyötä suomenruotsalaisten järjestöjen ja instituutioiden, kuten Folkhälsanin, Svenska Studieförbundetin, Arcadan, Svenska folkskolans vännerin ja Finlandssvensk Festivalföreningin kanssa. Kansallisiin ja kansainvälisiin yhteistyökumppaneihin kuuluvat mm. Suomen olympiakomitea ja Koululiikuntaliitto sekä Riksidrottsförbundet i Sverige ja Pohjoismaiden koululiikuntaverkostot. == Jäsenjärjestöt == FSI:hin kuuluvat seuraavat jäsenjärjestöt: * Finlands Svenska Gymnastikförbund r.f. * Finlands Svenska Orienteringsförbund r.f. * Finlands Svenska Skidförbund FSS r.f. * Svenska Finlands Idrottsförbund SFI r.f. * Svenska Finlands Skolidrottsförbund SFSI r.f. * Svenska Finlands Sportskytteförbund r.f. * Nyland-Åbolands Idrottsdistrikt r.f. * Ålands Idrottsdistrikt r.f. * Österbottens Idrottsdistrikt r.f. * Idrottens Föreningsallians r.f. == Talous == FSI on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 5 640 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut 940 000 euroa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomenruotsalaiset järjestöt
Ernest Henry Wilson

Ernest Henry Wilson (1876–1930) oli englantilainen tutkimusmatkailija ja kasvitieteilijä. Wilson syntyi alkuvuodesta 1876 Cotswoldin alueella. Hän rakasti kasveja jo pikku lapsena, ja 16-vuotiaana hän lähti töihin puutarhurin oppipojaksi taimistolle Solihulliin ja sieltä myöhemmin Birminghamin kasvitieteelliselle puutarhalle. Iltaisin Wilson opiskeli Birminghamin teknillisessä koulussa ja sai stipendin kasvitieteessä. Wilson aloitti vuonna 1897 työt Kewin kasvitieteellisellä puutarhalla ja sai Hooker-palkinnon havupuita käsitelleellä esseellään. Wilson aikoi ryhtyä kasvitieteen opettajaksi, mutta hänelle tarjottiinkin paikkaa kasvien kerääjänä Kiinassa. Wilson matkusti aluksi länteen Yhdysvaltoihin, jossa hän vietti viisi päivää Bostonissa Arnoldin arboretumilla tutustumassa uusimpiin tekniikoihin, joilla siemen- ja kasvinäytteitä lähetetään turvallisesti. Vierailunsa aikana Wilson tapasi myös Charles Sargentin, jolla oli merkittävä vaikutus Wilsonin myöhempiin ratkaisuihin. Bostonin-vierailunsa jälkeen Wilson matkusti junalla Yhdysvaltojen läpi San Franciscoon, josta hän jatkoi laivalla Hongkongiin ja sieltä edelleen nykyiselle Kiinan ja Vietnamin rajaseudulle. Tutkimusmatkoillaan Wilson löysi muun muassa kiiviköynnöksen (Actinidia deliciosa) sekä kyyhkyspuun (Davidia involucrata), jonka Paul Guillaume Farges oli tosin löytänyt jo aiemmin. Wilson keräsi kaiken kaikkiaan 35 kokoelmaa erilaisia kasvinosia. Kokoelmat sisältävät näytteitä yli 900 kasvilajista, ja mukana on siemeniä yli 300 lajista. Wilsonin kokoelmien myötä jotkin lajit tulivat tunnetuksi länsimailla ja niitä alettiin kasvattaa. Niitä ovat muun muassa kuparivaahtera (Acer griseum), nietoskärhö (Clematis armandii), vuorikärhö (Clematis montana var. rubens), kevätjasmiini (Jasminum mesnyi) sekä setsuaninesikko (Primula pulverulenta). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Wilson, Ernest Henry Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Eero Aittola

Eero Tapani Aittola (s. 8. syyskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 24.8.2023. Aittola syntyi majuri Heikki Aittolan ja voimistelunopettaja Kirsti Myyryläisen perheeseen ja avioitui 1965 pankkivirkailija Suoma Annikki Meinilän kanssa. Ylioppilaaksi Aittola tuli Helsingin lyseosta 1961 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1967. Hän oli Tapiolan Yleishuolto Oy:n asentaja 1962–1963, Oy Aero Ab:n lentovirkailija 1965, Espoon yhteislyseon voimistelunopettaja 1966–1967, Osuustukkukaupan atk-ohjelmoija 1967–1968, Enso-Gutzeit-yhtiön atk-suunnittelija 1968–1970, Oy Nokia Ab:n puunjalostusteollisuuden atk-päällikkö 1970–1973, Lohjan Kalkkitehdas Oy:n, vuodesta 1975 Oy Lohja Ab, järjestelmäkehitysjohtaja 1973–1975, talouspäällikkö 1975–1979 ja talousjohtaja 1979–1984, SOK:n talousjohtaja ja pääjohtajan varamies 1984–1988, Oy Investa Ab:n toimitusjohtaja 1988–1989 ja Keskinäisen vakuutusyhtiö Eläke-Varman talousjohtaja 1989–1990. Neste Oy:n öljytoimialan talousjohtaja Aittola oli 1990–1992 ja konsernin kontrolleri 1992–1996 ja talousjohtaja 1996–1998 sekä Fortum Oyj:n talousjohtaja 1998–2000, toimitusjohtaja 2000 ja varatoimitusjohtaja 2000–2001. Aittolalla oli työuransa aikana myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 2001. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aittola

Aittola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Eero Aittola (s. 1942), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Tapio Aittola (s. 1956), sosiologian professori * Uuno Aittola (1895–1973), radioamatööri, jääkärikapteeni
Kleppestø

Kleppestø on norjalaisen Askøyn kunnan hallinnollinen keskus. Se on osa Askøyn taajamaa, jonka kokonaisasukasluku on 23 438 (2018). Vuonna 1992 valmistui Kleppestøn ja Bergenin yhdistävä Askøyn silta. Bergeniin on myös laivayhteys. == Tunnettuja henkilöitä == * Ingrid Espelid Hovig (1924–2018), kotitalousopettaja, televisiokokki ja keittokirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Askøy
Ingrid Espelid Hovig

Ingrid Espelid Hovig (3. kesäkuuta 1924 Kleppestø, Askøy – 3. elokuuta 2018) oli norjalainen kotitalousopettaja, televisiokokki ja keittokirjailija. Hän teki NRK:lle yli 300 jaksoa Fjernynskjøkkenet-ohjelmaa ja kirjoitti noin 60 keittokirjaa. ==Yksityiselämä== Hovig meni vuonna 1977 naimisiin arkkitehti Jan Inge Hovigin kanssa, mutta tämä kuoli sydänkohtaukseen vain yhdeksän päivää häiden jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Norjalaiset televisiojuontajat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Keittokirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Konrad Nordahl

Konrad Nordahl (25. syyskuuta 1897 Askøy – 22. toukokuuta 1975 Oslo) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko ja keskusammattiliitto LO:n puheenjohtaja vuosina 1939–1965. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1957–1965. Taustaltaan Nordahl oli tehdastyöläinen. Hän toimi Norjan rauta- ja metallityöläisten liiton puheenjohtajana 1931–1934. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Kalifornianrautaispensas

Kalifornianrautaispensas (Cercocarpus betuloides) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, rautaispensaiden (Cercocarpus) sukuun kuuluva kasvilaji. Rautaispensaiden taksonomia ei kuitenkaan ole täysin selkeää ja monia lajeja on yhdistetty yhteen siten, että ne olisivat leppärautaispensaan (Cercocarpus montanus) muunnoksia. Kalifornianrautaispensas on ainavihanta ja pystykasvuinen pensas tai pieni puu, joka kasvaa yleensä noin 1,5– 3,5 metriä korkeaksi, mutta voi kasvaa joskus jopa kuusimetriseksi. Rungon kuori on harmaata ja sileää. Lehdet sijaitsevat vuorottaisesti ja ovat usein ryppäinä versojen päissä. Lehdet ovat 1,3– 4 cm pitkiä, vastapuikeita, lyhytruotisia, sulkasuonisia ja kärjistään sahalaitaisia. Lehtiruodit ovat noin 6 mm pitkiä. Alapinnoiltaan lehdet ovat hieman karvaisia sekä vaaleampia kuin yläpinnoiltaan. Kukat ovat pieniä ja punaiseen vivahtavia. Hedelmänä on karvainen pähkylä, jossa on 5–8 cm pitkä häntämäinen lisäke. Kalifornianrautaispensaan luontainen levinneisyysalue ulottuu Yhdysvalloissa Oregonin lounaisosista etelään Kalifornian läpi Meksikon puolelle Baja Californiaan sekä idässä Arizonan keskiosien vuorille. Kalifornianrautaispensasta voidaan kasvattaa koristepensaana riittävän lämpimän ilmaston alueella hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa. == Lähteet == * Oregon State University: Landscape Plants: Cercocarpus betuloides == Aiheesta muualla == * Trees and Shrubs Online: Cercocarpus betuloides Luokka:Ruusukasvit
Bart D. Ehrman

Bart D. Ehrman (s. 5. lokakuuta 1955) on yhdysvaltalainen Uuden testamentin tutkija ja professori Pohjois-Carolinan yliopistosta Chapel Hillissä. Ehrman on kirjoittanut yli kolmekymmentä teosta, joista kuusi on valikoitunut New York Timesin bestseller -listalle. Ensimmäisen myyntimenestyskirjansa Misquoting Jesus hän julkaisi vuonna 2005. Tilaajamaksuilla rahoitettua noin 8 000 tilaajan blogia hän on pitänyt vuodesta 2012 alkaen. Hänen teoksiaan on käännetty 27 kielelle. Ehrman oli evankelikaalinen kristitty aloittaessaan Raamatun tutkijan uransa. Hän luopui fundamentalistisesta Raamatun tulkinnastaan suorittaessaan tohtorintutkintoa Princetonin teologisesta seminaarista ja lukiessaan Uutta testamenttia kreikaksi. Hän huomasi ristiriitoja, yhteensovittamattomia näkökulmia, pseudepigrafeja ja kristillisiä oppeja, joita ei pitänyt varhaiskristillisyyteen kuuluvina kuten kolminaisuusopin ja Jeesuksen jumalallisuuden. Hän pysyi liberaalina kristittynä noin 15 vuoden ajan, kunnes lopulta luopui kristinuskosta teodikean ongelman seurauksena. Menestyskirjassaan Misquoting Jesus (2005) Ehrman käsitteli Raamatun käsikirjoitusten historiaa ja kopistien tekemiä muutoksia. Vuonna 2012 Ehrman käsitteli kysymystä Jeesuksen historiallisuudesta teoksessaan Did Jesus Exist? The Historical Argument for Jesus of Nazareth, päätyen puoltamaan Jeesuksen historiallisuutta. Myöhemmässä teoksessaan How Jesus Became God (2014) Ehrman käsittelee, kuinka Jeesuksen seuraajat muuttivat historiallisen juutalaisen saarnaajan Jumalaksi. Vuonna 2020 Ehrman käsitteli kuolemanjälkeistä elämää teoksessaan Heaven and Hell. Hän argumentoi Jeesuksen uskoneen muinaiseen juutalaiseen käsitykseen, jonka mukaan sielu lakkaa olemasta ruumiin kuoltua, ja viimeisenä päivänä Jumala herättää kuolleet ruumiillisesti ylös kuolleista. Taivaan ja helvetin Ehrman uskoo tulleen osaksi kristillistä oppia vasta kreikkalaisina vaikutteina sielun kuolemattomuuden myötä. Ehrman julkaisi 2023 teoksen tuomiopäivästä ja Johanneksen ilmestyksestä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Takapiru

Takapiru on sävyltään arkinen nimitys henkilöstä, joka seuraa korttipeliä toisen takana. Laajemmassa merkityksessä se tarkoittaa jotain toimijaa, joka usein julkisuutta kaihtaen vaikuttaa asioihin taustalla. Korttipelissä takapirun kuuluu olla passiivinen tarkkailija, joka ei puutu pelin kulkuun. Itä-Suomessa tunnetaan sana "kiho" tarkoittamaan takapirua esimerkiksi korttipelissä tai hevoskaupoissa. Englanninkielessä takapirua tarkoittava sana tulee jiddishin kautta saksankielisestä verbistä (), joka tarkoittaa kurkistamista toisen papereihin, kortteihin ym. Sana on siirtynyt moniin eurooppalaisiin kieliin. == Kirjallisuudessa == * Vuonna 1989 Harri Nykänen julkaisi jännitysromaanin Takapiru (WSOY). * Vuonna 2011 Timo J. Tuikka julkaisi poliittisen elämäkerran Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä (Otava). * Vuonna 2016 ilmestyi Maritta Lintusen novellikokoelma Takapiru (WSOY). == Katso myös == * Harmaa eminenssi == Lähteet == Luokka:Korttipelit Luokka:Politiikan käsitteet
Skruupeli

Skruupeli eli krupula on vanha suomalainen mittayksikkö. Yksi skruupeli on 1.24 g. Mittaa käytettiin yleisten kauppatavaroiden mittaamisessa (vrt. brittiläinen avoirdupois-järjestelmä). Apteekkareilla ja kultasepillä oli oma mittajärjestelmänsä. Vanhana suomalaisena massan mittayksikkönä lääkekauppaa varten skruupeli oli 1,2369 grammaa. Yksi skruupeli oli 20 graania eli yksi graani oli 61,845 milligrammaa. Suurempiin mittayksiköihin nähden kolme skruupelia vastasi yhtä drakmaa eli 3,7107 grammaa. ==Lähteet== Luokka:Massan yksiköt
Diageo

Diageo on Ison-Britannian suurin väkevien alkoholituotteiden valmistaja ja jakelija. Yhtiö toimii 132 maassa ja se omistaa yhdeksän 20 parhaasta premium- brändistä: Johnnie Walker, Smirnoff, Guinness, Baileys, J&B;, Captain Morgan, Tenkeray, Cirax ja Don Juliu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Alkoholijuomavalmistajat Luokka:Brittiläiset pörssiyhtiöt Luokka:FTSE 100 -indeksi
Lovie Simone

Lovie Simone Oppong (s. 29. marraskuuta 1998 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Zora Greenleafin roolistaan Oprah Winfrey Networkin draamasarjassa Greenleaf. == Elämäkerta == Simone syntyi New Yorkissa The Bronxissa ja kasvoi Orange Countyssa New Yorkissa. Hänen äitinsä on afroamerikkalainen joka on kotoisin Bronxista ja isä Ghanasta joka on tullut Yhdysvaltoihin jo nuorena. == Filmografia == Vuosi Nimi Rooli 2016-2020 Greenleaf Zora Greenleaf 2017 Orange Is the New Black Jasmin 2017 Blue Bloods Gina Walker 2018 Monster Renee Pickford 2019 Share Jenna 2019 Selah and the Spades Selah Summers 2020 Social Distance Ayana 2020 The Craft: Legacy Tabby 2021 Power Book III: Raising Kanan Davina Harrison 2022 The Walk Wendy Robbins == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät
Viitaorvokki

Viitaorvokki (Viola × fennica) (syn. Viola × ruprechtiana) on korpiorvokin (Viola epipsila) ja suo-orvokin (Viola palustris) risteymä. Sitä esiintyy joskus näiden kantalajien kanssa samoissa kasvupaikoissa. Se saattaa muodostaa suuria ja tiheitä kasvustoja. Kasvi on monivuotinen ja sen kasvutapa on melko pysty ja koheneva. Sen pituus on tyvestä kukkavarsiin noin 7–15 cm. Sen juurakko leviää suikertavasti ja kasvi muodostaa usein rönsyjä. Viitaorvokilla ei ole kukkavarsien lisäksi varsinaista vartta, vaan tyvessä olevat ruusukelehdet ja kukkavarret kasvavat juurihaarojen nivelistä. Lehtiruusukkeeseen kuuluu 2–5 lehteä. Lehtiruodit voivat olla karvattomia tai joskus niiden yläosassa on harvaa karvaa. Lehtiruoti on 5–12 cm pitkä ennen kukintaa ja kukinnan jälkeen hieman pidempi. Lehtilavan muoto on munuaismainen, herttamainen tai pyöreä ja lehti on nyhälaitainen. Lehden väri on vaalean vihreä ja lehden alapinnalla on joskus karvaa. Lehdissä on korvakkeet, jotka ovat vihreitä tai ruskehtavia ja ovat muodoltaan puikeita. Korvakkeet ovat ehytlaitaisia. Kukkaperän yläosassa on joskus karvaa ja niissä on usein kaksi esilehteä. Kukkia on yhdessä kasvissa 1–2. Ne ovat nuokkuvia, ne tuoksuvat hunajalta ja niiden väri on vaaleansininen tai vaalean sinipunainen. Teriö on vastakohtainen ja terälehtiä on 5. Niissä on yleensä tummansininen tai violetti suonitus. Kasvi kukkii yleensä toukokuulta kesäkuulle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.luopioistenkasvisto.fi/Sivut/Kasvilajit/viitaorvokki.html Luokka:Orvokit
Tullilaitoksen ansioristi

Tullilaitoksen ansioristi on Suomen tullin myöntämä kunnianosoitus, joka perustettiin vuonna 2004 presidentti Tarja Halosen antamalla asetuksella. Sitä voidaan myöntää tunnustuksena ansioituneesta työstä tullin palveluksessa. Myös tullilaitoksen ulkopuoliset tahot voivat saada kunnianosoituksen, mikäli he ovat toiminnallaan hyödyttäneet tullia. Saajan ei tarvitse olla Suomen kansalainen. Kunnianosoitusta myönnetään neljässä luokassa: * ansioristi soljen kera * ansioristi * ansiomitali soljen kera * ansiomitali == Lähteet == Luokka:Suomen tulli Luokka:Suomen kunniamerkit
Keijuängelmä

Keijuängelmä (Thalictrum rochebruneanum) on ängelmien sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen perenna. Se kasvaa 150–200 cm korkeaksi ja sen kasvutapa on pysty. Sopiva istutusväli on 50 cm. Sopiva kasvupaikka on aurinkoinen tai puolivarjoinen, mutta ei paahteinen. Sopiva kasvualusta on kostea ja runsasravinteinen maa. Kukat ovat siroja ja niiden väri on violetti. Kukat muodostavat kukkiessaan pilvenmuotoisen rykelmän. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Lehdet ovat muodoltaan melko pyöreitä ja niiden väri on sinivihreä. Luonnonvaraisena kasvi suosii lehtoja ja ranta-alueita. Keijuängelmä houkuttelee perhosia. == Lähteet == Luokka:Ängelmät
Usseglio

Usseglio () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Usseglio Sapere.it Usseglio Enciclopedia Treccani Usseglio Turismo Torino Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 189 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Sodorin kilpa-ajot

Sodorin kilpa-ajot () on suoraan videolle julkaistu brittiläinen animaatioelokuva vuodelta 2021, joka perustuu televisiosarjaan Tuomas Veturi: Täyttä höyryä eteenpäin. Elokuvan tietokoneanimaation on tehnyt Mattel Television. == Ääninäyttelijät == Luokka:Tuomas Veturi -elokuvat Luokka:Vuoden 2021 brittiläiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Monacon kansalaisuus

Monacon kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Monacon ruhtinaskunnan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta. == Kansalaisuuden saaminen syntymällä == Syntyperäisiä monacolaisia ovat sellaiset henkilöt, jotka täyttävät vähintään yhden seuraavista ehdoista: * lapsi, jonka isä on monacolainen mutta joka ei ole saanut kansalaisuutta ilmoituksella * lapsi, jonka äiti on monacolainen ja täyttää jonkun seuraavista ehdoista ** äiti on syntyperäinen monacolainen ja säilyttänyt kansalaisuutensa läpi elämänsä ** äiti on sukutaustaltaan monacolainen ** äiti on saanut Monacon kansalaisuutensa hakemuksella tai kansalaisuus on palautettu ** äiti on saanut Monacon kansalaisuuden ilmoituksella * lapsi on syntynyt Monacossa, mutta tämän vanhemmat ovat jääneet tuntemattomiksi == Kansalaisuuden saaminen hakemuksella == Hakemuksen perusteella Monacon kansalaisuuden voivat saada sellaiset henkilöt, jotka täyttävät seuraavat ehdot: * on vähintään 18-vuotias * on asunut 18 vuotta täytettyään Monacossa vähintään 10 vuotta * ei ole velvollinen suorittamaan asevelvollisuutta aiemmassa kotimaassaan * on todistettavasti luopunut aiemmista kansalaisuuksistaan * omaa perhesiteitä Monacoon * on osoittanut taloudellista, kulttuurillista ja sosiaalista integraatiota monacolaiseen yhteiskuntaan * on saanut Monacon ruhtinaan suostumuksen ottaa vastaan Monacon kansalaisuus Taloudellisen integraation voi todistaa siirtämällä 500 000 euroa monacolaiselle pankkitilille, todistamalla olevansa monacolaisen yrityksen palkkalistoilla, perustamalla vähintään kymmenen henkilöä työllistävän yrityksen Monacoon tai todistamalla, että joku jo Monacossa asuva lähisukulainen elättää hakijaa. Mikäli henkilö saa Monacon kansalaisuuden hakemuksella, hänen alaikäiset lapsensa saavat kansalaisuuden automaattisesti samalla hakemuksella. == Kaksoiskansalaisuus ja kansalaisuuden menettäminen == Monaco ei salli kaksoiskansalaisuutta. Henkilöt, jotka ottavat vastaan jonkun toisen maan kansalaisuuden, menettävät Monacon kansalaisuuden automaattisesti. Sama koskee myös henkilöitä, jotka vapaaehtoisesti palvelevat jonkin toisen maan asevoimissa ilman Monacon hallituksen lupaa. == Lähteet == Luokka:Kansalaisuus kansalaisuus
Uusille poluille

Uusille poluille () on suomalainen dokumenttielokuva, joka kertoo mikkeliläisen hevosyrittäjä Mervi Sension (nyk. Melina HolmberginMaatilan Pellervosta tutun hevosyrittäjän tarina nyt dokumenttielokuvana Maatilan Pellervo Viitattu 14.9.2023) tarinan. Työskenneltyään yksinyrittäjänä maalaistallissaan 15 vuoden ajan Sensio laittoi kotitilansa myyntiin, pakkasi neljä hevostaan rekka-autoon ja ajoi Espanjan Aurinkorannikolle asettuakseen sinne pysyvästi. Elämällä oli kuitenkin hänen varaltaan vielä yllätyksiä. Elokuva on tarina arvoista, arvokkuudesta, perheen merkityksestä ja rakkaudesta. Elokuvaa kuvattiin Mikkelin Ristiinassa ja Espanjan Aurinkorannikolla ja sen tekoa osarahoitti Suomen Kulttuurirahaston Etelä- Savon rahasto. Korona-aikana valmistuneen filmin ensi-ilta pidettiin verkossa vimeo-alustalla 25.4.2020. Filmin on ruututekstittänyt englanniksi Pekka de Groot. Filmiä on nähty laajasti kotimaisilla ja kv. filmifestivaaleilla, kuten Ilokuvafestivaalilla, Kreikassa Bridges kv. -filmifestivaalilla, Palma de Mallorcan kv. filmifestivaalilla Espanjassa, Open Window International Film Challenge -filmifestivaalilla Intiassa, Toronto Beaches -filmifestivaalilla Kanadassa, missä filmi voitti parhaan lyhytdokumenttiflimin palkinnon 2021 https://torontobeachesfilmfest.com/2021/09/12/winners-announced-10th-annual- toronto-beaches-film-festival/ , Travel Fest -festivaalilla Albaniassa 21.7.2022 https://travelfestalbania.com/screening-programme/ ja Equinale- hevosfilmifestivaalilla Saksassa 19.8.2023. https://www.equinale.de/. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Facebookissa * IMDb: https://www.imdb.com/title/tt14344956/reference/ Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Preeriasirkku

Preeriasirkku (Rhynchophanes mccownii) on pulmusiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Pohjois-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Preeriasirkku kasvaa 14–16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on yleisväritykseltään harmaankirjava. Päälaki ja nokasta lähtevä viiksijuova ovat mustat ja silmäkulmajuova on valkoinen. Selkä on harmaan- ja ruskeankirjava ja siivissä on leveä punaruskea juova. Rinta ja vatsa ovat harmaat ja rinnassa on musta laikku. Preeriasirkkunaaras on harmahtavanruskean- ja mustankirjava ja siivissä on hieman punaruskeaa. Preeriasirkun nokka on tukeva. == Levinneisyys ja elintavat == Preeriasirkku pesii Kanadassa ja Yhdysvalloissa Suurten tasankojen pohjois- ja keskiosissa. Lintu talvehtii Yhdysvaltojen lounais- ja eteläosissa sekä Meksikossa. Lajin elinympäristöä ovat preeria ja muut kuivat heinämaat, joilla kasvaa hajanaisesti kaktuksia tai pensaita. Lajia tavataan myös pelloilla. Preeriasirkku syö heinien ja ruohojen siemeniä ja kesäisin lisäksi hyönteisiä. Pesä on maassa, usein suuren ruohomättään vieressä. Naaras munii kahdesta kuuteen ruskehtavan valkoista ruskeapilkullista munaa. == Lähteet == Luokka:Pulmuset
Kirjallisuusvuosi 1703

Kirjallisuusvuosi 1703 käsittelee vuoden 1703 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Malediivien thaana- aakkostoa käytettiin ensimmäisen kerran virallisissa dokumenteissa. Osa thaanan kirjaimista lainattiin saarten vanhemmasta kirjoitusjärjestelmästä ja osa mukailtiin persialaisten numeromerkkien pohjalta. Vokaalien ilmaiseminen päätettiin tehdä arabialaisen kirjaimiston vokaalitarkejärjestelmää mukaillen konsonanttikirjaimen päälle merkittyinä tarkkeina. == Julkaisuja == * Susanna Centlivre - Love's Contrivance (näytelmä) * Daniel Juslenius - Vindiciae Fennorum * Louis-Armand de Lom d'Arce de Lahontan - Nouveaux Voyages dans l’Amerique Septentrionale, Memoires de l’Amerique Septentrionale * Leonti Magnitski - Арифметика (aritmetiikkaa) * Chikamatsu Monzaemon - 曾根崎心中 Sonezaki shinjū (näytelmä) * Richard Steele - The Lying Lover (näytelmä) * Gabriel Tuderus - Yxi Caunis Suomen-Kielinen Weisu Talonpoille cunniaxi ja ylistöxexi * Pavao Ritter Vitezović - Plorantis Croatiae saecula duo ==Lähteet== 1703 Luokka:1703
Mies ja koski

Mies ja koski () on suomalainen dokumenttielokuva Mäntyharjun Halmeniemellä sijaitsevasta Puhinkoskesta. Myllytilalla nuorena asunut Eino Saloranta kuvaa mennyttä maalaisidylliä. Kosken rannalla toiminut mylly lopetti toimintansa vuonna 1972 ja myllytila autioitui. Alueen omistussuhteiden mutkikkuuden takia myllytila on päässyt pahasti rapistumaan. Nykyään se kiinnostaa luontokuvaajia. Filmiä on kuvattu Mäntyharjun Halmeniemellä sijaitsevan Puhinkosken lisäksi Imatrankoskella. Filmi valmistui keväällä 2022 ja sitä on esitetty kotimaisilla ja kv. filmifestivaaleilla. == Aiheesta muualla == Elokuvamaraton Mikkelissä 9.5.2022: https://mikkeli.fi/2022/04/27/mikkelilaiset-elokuvat-ja-elokuvantekijat- paasevat-esiin-maakuntapaivana-9-5/ MAD Mikkeli 2022 esitys: https://madmikkeli.com/ohjelma-2/ Filmfreeway: https://filmfreeway.com/Manandanoldmill Mies ja koski FB: https://www.facebook.com/puhinkoski IMDb: https://www.imdb.com/title/tt28744189/reference/ Mikkelin Mediaali Oy: http://www.mediaali.fi Puhinkoskesta netissä: https://myllyt.pihkala.info/myllyt/puhinkoski Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Tuoksuapila

Tuoksuapila (Trifolium resupinatum) on apiloiden sukuun kuuluva laji. Se on alun perin kotoisin Välimeren maista. Suomessa se on tulokaslaji, joka on levinnyt ruohonsiemenistä ja nurmikoilta. Lehdet ovat sahalaitaiset. Tuoksuapilan kukinto on pitkäperäinen. Kasvi on yksivuotinen. Sen kasvutapa on pysty tai koheneva ja sen korkeus on noin 10–60 cm. Varsi on karvaton. Kasvilla on lehdyköitä, jotka ovat puikeita, sahalaitaisia ja 1–2 cm pitkiä. Kasvin nimen mukaisesti kukinto on tuoksuva. Sen väri on vaaleanpunainen. Sen verhiö on pullea ja siinä on verkkomainen suonitus. Tuoksuapilasta on kaksi muunnosta, jotka ovat pikkutuoksuapila (var. resupinatum) ja persiantuoksuapila eli persianapila (var. majus). == Lähteet == Luokka:Apilat
Annen amatsoni

Annen amatsoni on vuoden 2023 suomalainen dokumenttielokuva Anne Mäkeläisestä. Nimi vittaa Astuvansalmen amatsoni -performance-ryhmään. Musiikin dokumenttielokuvaan on tehnyt Tapani Rinne. Elokuva kertoo myös Mäkeläisen kuusimetrisestä teoksesta Ristiinan rantatorilla (2021). Annen amatsoni on Päivi Kapiainen-Heiskasen kuudes dokumenttielokuva. Elokuvaa kuvattiin Astuvansalmella, Mikkelin keskustassa, Sulkavan Linnavuorella, Kouvolan Taidepolku-tapahtuman avajaisissa sekä Nuolniemen kyläkauppakeskuksessa Mäntyharjun ja Kouvolan rajamailla. Elokuvan kaksoisensi-ilta järjestettiin elokuussa 2023; Mikkelissä Elokuvateatteri Ritzissä lauantaina 5. elokuuta 2023 ja Ilokuvafestivaalilla sunnuntaina 6. elokuuta 2023. Elokuvaa esitettiin myös Mad Saturday -tapahtumassa syyskuussa Mikkelissä ja lokakuussa Ristiinan Setälä-salissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Astuvansalmen amatsoni -kotisivu *Pitäjänuutiset 4.8.2023 *Ilokuvafestivaali 6.8.2023 *Yle uutisoi tilataideteoksesta 18.10.2021 Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Bleed Out

Bleed Out on alankomaalaisen sinfonisen metallin yhtyeen Within Temptationin kahdeksas ja viimeisin studioalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2023. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Sharon den Adel – laulu * Ruud Jolie – soolokitara * Stefan Helleblad – rytmkitara * Jeroen van Veen – bassokitara * Martijn Spierenburg – kosketinsoittimet * Mike Coolen – rummut == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi: 7½/10 * Inferno: * Kaaoszine: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Within Temptationin albumit