EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kiyoshige Koyama

Kiyoshige Koyama (15. tammikuuta 1914 – 6. kesäkuuta 2009) oli japanilainen säveltäjä. Hän hankki elantonsa vuoteen 1955 saakka toimimalla koulun opettajana ennen omistautumistaan täyspäiväiselle sävellystyölle.http://www.philharmonicwinds.org/composer_koyama.htm Koyaman ura säveltäjän käynnistyi verrattain myöhään, ja hänen teoksiaan alettiin esittää vasta toisen maailmansodan jälkeen. Hän syntyi Naganossa ja sai sävellyksenopetusta Kornei Abelta.http://www.naxos.com/composerinfo/3455.htm Koyaman sävellystuotantoon kuuluu mm. ooppera Sanshyo-Dayu sekä sinfoninen sarja Masque of Noh Play. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Luettelo Etelän kruunun tähdistön tähdistä

Luettelo Etelän kruunun tähdistön tähdistä. Nimi Designaatio Designaatio Designaatio Designaatio Paikka Paikka Magnitudi Magnitudi Etäisyys valovuotta (vv.) Spektriluokka Huomioita Nimi B F HD HIP RA DeklinaatioDec vis. abs. Etäisyys valovuotta (vv.) Spektriluokka Huomioita β CrA β 178345 94160 4.10 −1.86 508 K0II/IIICN. α CrA α 178253 94114 4.11 1.11 130 A0/A1V Alphekka Meridiana, Alfecca Meridiana γ CrA A γ 177474 93825 4.23 2.97 58 F7IV-V kaksoistähti δ CrA δ 177873 94005 4.57 0.93 175 K1III θ CrA θ 170845 90982 4.62 −2.50 867 G5III ζ CrA ζ 176638 93542 4.74 0.99 184 A0Vn ε CrA ε 175813 93174 4.83 2.45 98 F3IV/V W Ursae Majoris -muuttuja 165189 88726 4.92 1.71 143 A5V γ CrA B γ 177475 4.99 γ CrA-järjestelmän osatähti 168592 90037 5.09 −0.85 503 K4/K5III λ CrA λ 172777 91875 5.11 1.15 202 A0/A1V epäilty muuttuja 170642 90887 5.16 1.02 220 A3V μ CrA μ 173540 92226 5.20 −0.20 393 G5/G6III 168905 90200 5.24 −0.79 524 B2.5Vn epäilty muuttuja 175219 92953 5.35 0.46 310 G6III- IV 175362 92989 5.36 −0.22 425 B3V α2CVn -muuttuja 172991 91989 5.40 −2.64 1320 K1/K2III+.. 171967 91494 5.42 −1.58 817 M2III hidas epäsäännöllinen muuttuja 167096 89507 5.45 0.87 268 G8/K0III η1 CrA η1 173715 92308 5.46 0.33 347 A2Vn 166596 89290 5.47 −3.06 1655 B2.5III SX Arietis -muuttuja η2 CrA η2 173861 92382 5.60 −0.75 607 B9IV 169853 90541 5.63 −0.29 498 A2m... κ2 CrA κ2 170868 90968 5.67 −2.94 1716 B9.5 170521 90842 5.71 −2.20 1244 K2III 176723 93552 5.73 1.68 211 F2III/IV Delta Scuti -tähti 166114 89099 5.86 1.28 269 F0Vn epäilty muuttuja 178322 94157 5.86 −1.14 817 B5V epäilty muuttuja 179433 94556 5.91 1.12 296 G8III 170384 90759 6.02 1.55 255 A3V 177565 93858 6.15 4.98 56 G8V 176425 93470 6.21 1.04 352 A0V 170773 90936 6.22 3.43 118 F5V 175395 93049 6.27 −0.43 712 B9V 175529 93074 6.29 2.34 201 A5IV/V 167756 89726 6.30 B0.5Ia epäilty muuttuja κ1 CrA κ1 170867 90969 6.31 0.43 489 B8 178628 94243 6.34 −3.19 2629 B7II/III 169943 90597 6.36 0.38 512 G8III 176270 93371 6.44 2.00 252 B9.5IV: 178254 94130 6.44 1.29 350 K0III 168357 89920 6.46 −2.76 2280 K2II 174407 92608 6.47 −0.13 682 K3III 175093 92866 6.48 0.91 424 K1III 175855 93209 6.49 0.62 486 B9.5V 174152 92487 6.50 −2.18 1772 B5III V693 CrA V693 6.50 nova V394 CrA V394 7.50 Toistuva nova ja pimennysmuuttuja HD 166473 V694 166473 7.92 A5p nopeasti sykkivä Ap-tähti ja α2CVn -muuttuja HD 166724 166724 89354 9.31 138 K0IV on eksoplaneetta TY CrA TY 9.39 B8e Orion- ja Algol-muuttuja V CrA V 173539 92207 9.40 R... R Coronae Borealis -tähti S CrA S 10.49 G0Ve+K0Ve Orion-muuttuja tähtisumussa R CrA 93449 11.50 A5IIev Orion- muuttuja T CrA T 11.67 F0e Orion-muuttuja tähtisumussa 2A 1822-371 V691 15.10 röntgenkaksoistähti (pulsari) ja pimennysmuuttuja RX J1856.5-3754 25.7 400 lähin tunnettu neutronitähti Y CrA Y 166813 M6 symbioottinen kaksoistähti RU CrA RU 180206 WC3/4 hidas epäsäännöllinen muuttuja; planetaarisen sumun keskustähti (IC 1297) Taulukon sarakkeissa käytetyt lyhenteet: * HD numero Henry Draper -luettelossa * HIP numero Hipparcos-luettelossa * RA Rektaskensio * DEC Deklinaatio * Vis Näennäinen kirkkaus * Abs Absoluuttinen kirkkaus == Lähteet == *
Erland von Koch

Sigurd Christian Jag Erland Vogt von Koch (26. huhtikuuta 1910 Tukholma, Ruotsi – 30. tammikuuta 2009) oli ruotsalainen säveltäjä ja professori. Hänen vanhempansa olivat säveltäjä Sigurd von Koch (1879–1919) sekä tämän vaimo Karin Magnell. Koch aloitti opintonsa Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa ja opiskeli myöhemmin sävellystä, pianonsoittoa sekä orkesterinjohtoa Berliinissä. Kochin sävellystuotantoon kuuluu muun muassa kuusi sinfoniaa, lastenooppera, viisi balettia, kamarimusiikkia, elokuvamusiikkia (muun muassa Ingmar Bergmanin elokuviinhttp://pianosociety.com/cms/index.php?section=249 ), musiikkia puhaltimille sekä virsiä. Ruotsin kirkon virsikirjassa on kolme hänen säveltämäänsä virttä: 202 (Kun talven unta nukkuu maa, teksti Harry Martinson 1973), 484 (Maan päällä pyhät Herran, teksti Olov Hartman 1977) ja 637 (On kerran ajan aamussa, teksti Göran Bexell 1972) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Hulktar

Hulktar (oik. Jennifer Walters-Jameson, ) on Marvelin sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen sarjakuvasankaritar. Hänen ensiesiintymisensä oli Savage She-Hulk #1 -lehdessä helmikuussa 1980. Hänet loivat käsikirjoittaja Stan Lee ja piirtäjä John Buscema. Hulktar on ollut sekä Kostajien että Ihmenelosten jäsenenä. Taitavana asianajajana hän on palvellut monia supersankareita lukuisissa tilanteissa. ==Historia== Jennifer Walters on tunnetun tiedemiehen Bruce Bannerin (Hulk) serkku, ja kerran Walters löysikin Bannerin oveltaan. Banner halusi ottaa yhteyttä sukulaisiinsa, joihin hän oli menettänyt kontaktinsa Hulkina olon, ja puolustusvoimien huippusalaisten operaatioiden turvallisuusmääräysten, takia. Bruce ja Jennifer lähtivät ajelulle, mutta asianajajana Walters oli sotkeutunut Kalifornian rikollismaailmaan, ja rikolliset kostivat ampumalla häntä ajomatkan aikana. Koska Banner tiesi Waltersilla ja itsellään olevan sama veriryhmä, hän toimitti omatoimisen verensiirron Jenniferin oltua vaarassa kuolla ampumahaavan aiheuttamaan verenhukkaan. Bannerin säteilytetty veri sai aikaan myös Waltersissa "hulkmaisen" reaktion, kun hän joutui vaaratilanteeseen. On kuitenkin pantava merkille, että Walters ei menetä järkeään ja yleensä hän jopa pitää enemmän Hulktarena kuin Jenniferinä olemisesta. Huomattuaan yliluonnolliset voimansa Hulktar kosti kimppuunsa käyneille rikollisille, aloitti seikkailijan elämän ja liittyi Kostajiin. Salattujen Sotien lopussa hän suostui astumaan Möykyn tilalle Ihmenelosiin tämän jäädessä vielä Taisteluplaneetalle. == Muissa medioissa == Hahmo on esiintynyt sivuosassa useissa piirretyissä televisiosarjoissa. Hahmoon perustuva Disney+-sarja She-Hulk: Attorney at Law julkaistiin vuonna 2022. == Hahmoa näytelleet == Vuodet Näyttelijät Sarjat Elokuvat Videopelit 1983 Victoria Carroll The Incredible Hulk 1996 Lisa Zane Hulk 1997 Cree Summer Hulk 2007 Stephanie Brillon Ihmeneloset 2009 Alicia Coppola Marvel: Ultimate Alliance 2 2013, 2015 Eliza Dushku Hulk ja M.Ä.I.S.K.:n agentit Ultimate Spider-Man 2022 Tatiana Maslany She-Hulk: Attorney at Law Luokka:Marvel-universumin supersankarit Luokka:Marvel-universumin yli- inhimillisen voimakkaat henkilöt Luokka:Ihmeneloset
Miina Ruokolainen

Miina Maarit Hennikki Ruokolainen (o.s. Kenttä, s. 19. helmikuuta 1986 Helsinki) on suomalainen seiväshyppääjä. Ruokolainen voitti koululaisten maailmanmestaruuden 2002 XII Gymnasiadeissa tuloksella 385.XII Gymnasiadit, 17-V. koululaisten MM-kilpailut (arkistoitu versio) Suomen Urheiluliitto Nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin Ruokolainen osallistui 2002 ja 2004. Molemmilla kerroilla hän karsiutui eikä selviytynyt loppukilpailuun. Vuonna 2005 hän sijoittui alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kahdeksanneksi. Ruokolainen sijoittui 2004 neljänneksi sisäratojen SM-kisoissa tuloksella 370. Samana vuonna hän oli Kalevan kisoissa kuudes. 2005 hän voitti SM-pronssia sisäratojen SM-kisoissa. Porin Kalevan kisoissa hän oli toinen tuloksella 380. Vuonna 2006 hän oli SM-halleissa neljäs. Ruokolainen hyppäsi seiväsennätyksensä 400 cm Kaunasissa 23. heinäkuuta 2005. Ruokolainen edusti seuratasolla Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Hänen valmentajansa oli Santeri Kenttä. Ruokolainen ei ole kilpaillut vuoden 2006 jälkeen. ==Ennätykset== * Seiväshyppy: 400 (2005) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dispur

Dispur (, ) on Assamin osavaltion pääkaupunki Intiassa. Se oli Guwahatin vähäinen esikaupunki, kunnes nostettiin osvaltion pääkaupungiksi vuonna 1973. Silloin Meghalaya erotettiin omaksi osavaltiokseen, ja Assamin entinen pääkaupunki Shillong jäi Meghalayan pääkaupungiksi. Dispurissa itsessään on vain noin 1700 asukasta Dispur.in, mutta se on osa Guwahatin lähes miljoonan hengen taajama-aluetta. Dispurin tärkein tuotantohaara on teen valmistus, mutta kaupungin läpi kulkee myös lähiseutujen tuottamaa riisiä, hedelmiä ja puuvillaa. Maatalous ja sen tuotteiden jalostaminen on suurin työllistäjä, toisena tulee kaivosteollisuus. Alueen kolme merkittävintä temppelipaikkaa ovat Kamakhya, Surya Pahar ja Navagraha. == Lähteet == Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Assamin kaupungit
Brian Aherne

William Brian de Lacy Aherne (2. toukokuuta 1902 King’s Norton, Worcestershire – 10. helmikuuta 1986 Venice Florida) oli englantilainen elokuvanäyttelijä. Aherne kävi lapsena koulua Lontoon Italia Conti Academyssä. Hänellä oli ollut lapsirooleja jo ennen opintojen viimeistelyä Malvern Collegessa. Hän esiintyi lavalla ensimmäistä kertaa Birminghamissa 9-vuotiaana. Aherne esiintyi alun perin mykkäelokuvissa ja teki debyyttinsä äänielokuvassa vuonna 1931. Esiinnyttyään muutamassa äänielokuvassa Britanniassa hän pääsi Hollywoodiin, jossa häneltä valmistui lopulta yli kolmekymmentä elokuvaa. Aherne oli vuosina 1939–1945 naimisissa Joan Fontainen kanssa. Ahernella oli merkittäviä rooleja muun muassa elokuvissa Minä tunnustan (1953) sekä Harvat ovat valitut (1940). Hän julkaisi omaelämäkerran ja lisäksi George Sandersin elämäkertateoksen. Aherne kuoli sydänvikaan Floridassa 83-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Murom

Murom () on kaupunki Vladimirin alueen itäosassa Venäjällä. Kaupunki sijaitsee Volgan sivujoen Okan länsirannalla, linnuntietä runsas 120 kilometriä alueen pääkaupungista Vladimirista itään. Murom on Muromin piirin hallinnollinen keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaita on 120 800 henkeä (vuonna 2006). Kaupungin nimi juontuu seudulla ennen slaavien tuloa asuneesta suomalaisugrilaisesta muroman kansasta. Ensimmäisen kerran kaupunki mainitaan Nestorin kronikassa vuoden 862 tienoilla. Vuodesta 1097 aina 1400-luvulle se oli Muroman ruhtinaskunnan pääkaupunki. Vuonna 1088 sitä hävittivät Volgan bulgaarit ja vuosina 1239, 1281 ja 1293 mongolivalloittajat. 1400-luvun alussa kaupunki liitettiin Moskovan ruhtinaskuntaan, ja se toimi pitkään Moskovan itäisenä rajalinnoituksena. Vuodesta 1778 lähtien Murom oli samannimisen Vladimirin läänin kihlakunnan keskus. 1600-luvulla Murom oli tärkeä käsityöläisammattien keskus, johon alkoi seuraavalla vuosisadalla syntyä teollisuutta. Nykyään kaupungissa on kone- ja laiterakennus-, elektroniikka-, tekstiili- ja puunjalostusteollisuutta. Kaupunki sijaitsee Okajoen jyrkällä rannalla. Vuonna 1788 laaditun säännöllisen asemakaavan mukaan rakennettu keskusta koostuu etupäässä kaksikerroksisista kauppiastaloista. Kaupungin eteläosassa sijaitsee 1000-luvulla perustettu Vapahtajan luostari, jossa on säilynyt 1500-luvun loppupuolella rakennettu Kristuksen kirkastumisen katedraali. Luostarin lähellä on pieni Kosman ja Damianin kirkko vuodelta 1565 sekä samanniminen klassistinen kirkko (1804) kellotapuleineen. Keskustassa sijaitsevat pääosin 1600-luvulla rakennetut Pyhän kolminaisuuden, Marian ilmestyksen ja Ylösnousemuksen luostarit. Rantavallin reunalla on vuosina 1700–1717 pystytetty pyhän Nikolaoksen kirkko. Keskustassa on empiretyylisiä rakennuksia sekä jugendtyylinen rautatieasema vuodelta 1912. Kotiseutumuseon kokoelmat käsittävät 1500–1800-lukujen ikoneja, käsityötaidetta sekä venäläisten taidemaalarien teoksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Muromin kaupungin sivusto * Murom Vladimirin alueen sivustolla * Epävirallinen kaupunkisivusto * Murom sivu osoitteessa wikiway.com Luokka:Vladimirin alueen kaupungit
Playa

Playa on suomalainen yhtye. Yhtyeen ensimmäisessä kokoonpanossa vaikutti Irina, joka myöhemmin siirtyi soolouralle. Yhtyeen ensimmäinen single "Daba Dam Dam" ilmestyi 1990-luvun loppupuolella. Myös pari muuta singleä julkaistiin 90-luvulla Irinan lähdön jälkeen Playa on jatkanut keikkailua eri kokoonpanolla ja myös muut Playan solistit ovat tehneet soolouraa . == Omat julkaisut == * Daba Dam Dam (1998) * Sano Yes (1998) * Ethän pelkää (1998) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhtyeet
Franco Cerri

Franco Cerri (29. tammikuuta 1926 Milano – 18. lokakuuta 2021È morto Franco Cerri, grande chitarrista del jazz italiano ) oli italialainen jazz-kitaristi. Cerri teki uransa aikana yhteistyötä muun muassa Gorni Kramerin, Django Reinhardtin, Chet Bakerin, Gerry Mulliganin, Billie Holidayn sekä Lee Konitzin kanssa. Italian presidentti Carlo Azeglio Ciampi myönsi hänelle tammikuussa 2006 Commendatore della Repubblican arvonimen. ==Diskografiaa== ===Orkesterinjohtajana=== *1952 – The Franco Cerri Quintet, mukana Flavio Ambrosetti *1958 – Jazzin' with Cerri *1959 – Franco Cerri and his European Jazz Stars, mukana Lars Gullin, Flavio Ambrosetti, George Gruntz, Karl Theodor Geier ja Pierre Favre *1960 – Franco Cerri Quartet *1960 – Franco Cerri Quartet and Choristers *1961 – Franco Cerri International Jazz Meeting *1963 – Bossa nova (Columbia, QPX 8043) *1964 – Chitarra, QPX 8059) *1966 – 12 bacchette per una chitarra *1968 – La sera a casa con te (CGD, POP 73) *1970 – Franco Cerri Jazz (Dire, FO 338) *1973 – Metti una sera Cerri (Music, LPM 2012); mukana Nando De Luca, Pino Presti ja Tullio De Piscopo *1974 – From Cathetus to Cicero, mukana Stefano Cerri ja Gianluigi Trovesi *1975 – A Limen *1975 – Querce platani e cerri *1976 – Nuages (Dischi Ricordi) *1976 – Franco, Tony e Pompeo (Mallobia, LP 003); mukana Tony Scott ja Bunny Foy *1977 – Un suo modo di dire (Dire, FO 347) *1978 – Noi duero *1979 – Demoiselle *1981 – Omaggio a Bill Evans (Dire, FO 361); mukana Enrico Intra ja Lucio Terzano *1982 – Effetto Alfa *1984 – Franco Cerri Today! (Dire, FO 372) *1985 – From Milan to Frankfurt *1990 – Jazz in Italy (mukana Enrico Intra quartet; Ariston Records, ARJ/701) *1990 – Di jazz in jazz (Dire, FO386) *1993 – Cerri & Cerri *1995 – A Django, en souvenir de Milan *1997 – From Milan to Brussels *1998 – Images *1999 – Di Jazz in Cerri...di Cerri in Jazz *2000 – In punta di Cerri *2003 – From Cathetus to Cicero (uudelleen julkaisu -CD) *2004 – Ieri & oggi (uudelleen julkaisu Metti Una sera Cerri + bonus tracks -CD) *2006 – Just Smile, mukana Renato Sellani, Gianni Basso, Matteo Brancaleoni, Massimo Moriconi, Stefano Bagnoli ja Fabrizio Bosso *2011 – Bossa with Strings (Blue Serge) *2012 – Cerrimedioatutto (M.A.P. Golden Jazz) ===Sessiomuusikkona=== Roberto Vecchioni *Parabola (1971) *Saldi di fine stagione (1972) *L'uomo che si gioca il cielo a dadi (1973) Caterina Valente *A briglia sciolta (1990) Nicola Arigliano *Go man! (2001) Matteo Brancaleoni *Just Smile (2006) Alvaro Belloni *Bossa & Friends, mukana Giovanni Falzone, Rudy Migliardi, Attilio Zanchi ja Riccardo Fioravanti (2010) Shirley Bunnie Foy *Shirley Bunnie Foy (60th Anniversary) (2013) == Lähteet == Luokka:Italialaiset kitaristit Luokka:Italialaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzkitaristit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Shillong

Shillong (, ) on Meghalayan osavaltion pääkaupunki Intiassa. Vuonna 2011 kaupungissa laskettiin asuvan noin 350 000 ihmistä.Citypopulation.de Tähän lukuun sisältyy arvio kaupungin slummien asujaimistosta.Census India Shillong sijaitsee Himalajan juurella 1 500 metrin korkeudessa, joten ilmasto on siellä miellyttävämpi kuin Intian trooppisissa osissa. Shillong oli Assamin pääkaupunki vuoteen 1973, jolloin Assam ja Meghalaya erosivat toisistaan. Alueen nähtävyyksiä ovat luolat, vuorikiipeilyreitit ja vesiputoukset. Shillongiin ei ole rautatietä ja lähin pieni lentokenttä on 30 kilometrin päässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Shillong.com * Shillong Online Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Meghalayan kaupungit
Ajotietokone (polkupyörä)

Ajotietokone on polkupyörään kytkettävä elektroninen laite, joka mittaa ja näyttää pyöräilijälle laitteen mallista riippuen ajonopeuden, ajetun matkan ja kuluneen ajan, huippu- ja keskinopeuden sekä kokonaismatkan ja -ajan. Muihin toimintoihin voi kuulua kalorimittari, renkaan kierrosnopeuden mittaus, poljintiheysmittari ja sykemittari. Eri toimintojen välillä liikutaan yksinkertaisen käyttöliittymän ja muutaman, yleensä vain kahden painikkeen avulla. Ajotietokone kiinnitetään pyörän ohjaustankoon pienen telineen avulla, jolloin ajotietokone on mahdollista ottaa aina mukaan poistuttaessa pyörän luota. ==Toiminta== Pyörien pyörimisnopeutta mittaava anturi sijoitetaan normaalisti etuhaarukkaan lähelle pinnoja. Magneetti, johon anturi reagoi, kiinnitetään pinnaan anturin kanssa samalle tasalle. Anturi koostuu reed-eli kielireleestä, joka sulkeutuu ja alkaa johtaa sähköä jouduttuaan riittävän voimakkaaseen magneettikenttään. Jokaisella renkaan kierroksella pinnaan kiinnitetty magneetti ohittaa haarukkaan kytketyn anturin ja aiheuttaa näin lyhyen sähköpulssin ajotietokoneelle. Ajotietokone on sulautetun järjestelmän sovellus eli koostuu mikro-ohjaimesta, johon sähköpulssi ohjataan. Mikro- ohjaimeen ladattu ohjelma laskee kahden tai useamman reed-releeltä tulleen pulssin välisen ajan. Ennalta asetetun renkaan halkaisijan ja pulssien välisen ajan perusteella mikro-ohjain pystyy laskemaan yllä mainitut suureet ja näyttämään ne laitteen näytössä. On olemassa myös ajotietokoneita, joissa tieto anturilta välittyy ajotietokoneelle langattomasti. Lisäksi joidenkin ajotietokoneiden nopeus- ja matkatieto saadaan GPS-paikannusjärjestelmän satelliiteista. Ajotietokone voi sisältää myös kellon, sekuntikellon ja niin sanotun selaustoiminnon, joka vaihtaa automaattisesti eri toimintatilojen välillä (kokonaismatka > keskinopeus > huippunopeus jne.) muutaman sekunnin välein. ==Valmistajia== *Polar Electro *Sigma Sport *VDO *Cat Eye *Suunto *ErgoBrain *FRWD *Mavic *Wahoo Luokka:Pyöräily
BMW 6-sarja

BMW 6-sarja on BMW:n vuosina 1976–1989 ja uudelleen vuodesta 2003 lähtien valmistama automalli. == BMW 6-sarja (E24) 1976–1989 == 150px|vasen == BMW 6-sarja (E63) 2003–2010 == == BMW 6-sarja (F13) 2011–2018 == 150px|vasen == BMW 6-sarja (G32) 2017– == == Aiheesta muualla == 6-sarja Luokka:E-segmentin autot Luokka:S-segmentin autot
Ann Coulter

Ann Hart Coulter (s. 8. joulukuuta 1961) on yhdysvaltalainen konservatiivinen kolumnisti, poliittinen kommentaattori ja kirjailija. Hänet tunnetaan keskustelua herättävistä radikaaleista lausunnoistaan. Coulter syntyi New Yorkin kaupungissa, mutta kasvoi New Canaanissa Connecticutissa. Hän opiskeli lakia University of Michigan Law Schoolissa ja työskenteli vetoomustuomioistuimessa Kansas Cityssä. Hän työskenteli senaatin lakikomiteassa republikaanien vuoden 1994 vaalivoiton jälkeen. Kansalliseen mediaan Coulter pääsi, kun MSNBC palkkasi hänet 1996 lakikirjeenvaihtajaksi. Kanava erotti hänet ensimmäisen kerran helmikuussa 1997 hänen pilkattuaan edesmennyttä Yhdysvaltain Ranskan-lähettilästä Pamela Harrimania. Lopullisesti kanava erotti Coulterin, kun hän pilkkasi maamiinojen kieltokampanjan perustajaa, vammautunutta Vietnamin sodan veteraania Robert Mulleria syyttäen tätä sodan häviämisestä. Coulter avusti Paula Jonesia ilmaiseksi hänen demokraattipresidentti Bill Clintonia vastaan nostetussa, seksuaalista ahdistelua käsittelevässä oikeusjutussaan. 13\. syyskuuta 2001 Coulter kirjoitti kolumnissaan:We should invade their countries, kill their leaders and convert them to Christianity ==Kirjallinen tuotanto== Coulter on kirjoittanut kuusi kirjaa, jotka kaikki ovat nousseet The New York Timesin Best Seller -listalle: * High Crimes and Misdemeanors: The Case Against Bill Clinton (ISBN 0-89526-113-8, 1998) * Slander: Liberal Lies About the American Right (ISBN 1-4000-4661-0, Crown Forum 2002) * Treason: Liberal Treachery from the Cold War to the War on Terrorism (ISBN 1-4000-5030-8, Crown Forum 2003) * How to Talk to a Liberal (If You Must): The World According to Ann Coulter (ISBN 1-4000-5418-4, 2004) * Godless: The Church of Liberalism (ISBN 1-4000-5420-6, Crown Forum 2006) * If Democrats Had Any Brains, They'd Be Republicans (Crown Forum 2006) Kirjoissaan Coulter puolustaa Richard M. Nixonia ja väittää demokraattien maanpetoksellisesti heikentäneen Yhdysvaltain ulkopolitiikkaa, George W. Bushin joutuneen epäreilun mediamyllytyksen kohteeksi ja liberaalien kieltävän Jumalan ja pitävän liberalismia itseään uskontona. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit
Theofánis Gkékas

Theofánis ”Fánis” Gkékas (sukunimi usein muodossa Gékas, , s. 23. toukokuuta 1980 Lárisa, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa espanjalaista Levantea. Pelipaikaltaan 179-senttinen Gkékas on hyökkääjä. == Ura == Gkékas aloitti uransa kotimaassaan kakkosdivarijoukkue AEL 1964:ssa. Kesällä 2001 kolmen AELissa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi Kallitheaan. Gkékasin hurjat maalimäärät liigassa herättivät Kreikan isojen seurojen kiinnostuksen. Tehtyään 46 maalia 99 ottelussa Gkékas siirtyi vuonna 2005 Panathinaikosiin. Ensimmäisellä Panathinaikos-kaudellaan Gkékas jatkoi siitä mihin Kallitheassa jäi ja voitti liigan maalipörssin 17 maalilla. Maaliskuussa 2005 Gkékas teki debyyttinsä Kreikan maajoukkueessa MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan. Kreikka voitti ottelun 2–0. Ennen maajoukkue-esiintymistään Gkékas ei ollut koskaan aiemmin edustanut Kreikkaa edes nuorten maaotteluissa. Gkékas kuului myös Kreikan joukkueeseen vuoden 2005 Confederations Cupissa. Kaudella 2005–2006 larissalainen sai kokemusta eurocup-peleistä, kun Panathinaikos pelasi mestarien liigassa. Saksan toiseksi ylimmällä liigatasolla pelannut VfL Bochum halusi hankkia kreikkalaishyökkääjän jo keväällä 2006, mutta Panathinaikosin vaatima 1,5 miljoonan euron hinta Gkékasista oli liian suuri saksalaisjoukkueelle. Kesällä 2006 Panathinaikos osti Dimítris Salpingídisin PAOK Salonikista. Sopimus myös mahdollisti Gkékasin siirtymisen PAOK'iin. Gkékasin kieltäytyessä vaihtamasta seuraa, seuran omistaja Giánnis Vardinogiánnis lainasi hänet Saksan Bundesliigaan nousseeseen Bochumiin vaivaisella 300 000:n euron siirtosummalla. Bochumissa Gkékasista tuli nopeasti fanien suosikki ja he kutsuivatkin häntä ”Kreikkalaiseksi jumalaksi”. Gkékas voittikin ensimmäisellä kaudellaan Bundesliigan maalikuninkuuden 20 maalillaan ja Bochum säilytti sarjapaikkansa. Huhtikuussa 2007 Bayer 04 Leverkusen hankki kreikkalaisen pelioikeudet kaudeksi 2007–2008 4,7 miljoonalla eurolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Artikkeli Gkékasista kickerissa Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kreikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet
Licia Albanese

Licia Albanese (22. heinäkuuta 1909Petition for Naturalization: Licia Albanese Gimma Bari, Italia – 15. elokuuta 2014 New York, Yhdysvallat) oli italialais- yhdysvaltalainen sopraano. Italiassa uransa aloittanut Albanese muutti vuonna 1939 Yhdysvaltoihin ja teki pitkään yhteistyötä Metropolitan-oopperassa. Albanese tunnetaan erityisesti Madama Butterflyn pääroolista, jonka hän lauloi useita kertoja. == Elämä == === Nuoruus ja uran alku === Albanese syntyi Barissa vuonna 1909. Hän alkoi laulaa sisarustensa kanssa jo lapsena ja pääsi 12-vuotiaana sopraano Giuseppina Baldassarre-Tedeschin oppilaaksi. Albanese teki vuonna 1934 ensiesiintymisensä Milanon Teatro Liricossa. Hän oli harjoitellut varamiehenä Madama Butterflyn pääroolia ja pääsi lavalle toiseen näytökseen pääsopraanon sairastuttua. Ensiesiintyminen oli heti menestys, ja Albanese esiintyi tämän jälkeen useissa eurooppalaisissa oopperataloissa. Milanon La Scalassa Albanese esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1935, jolloin hän lauloi Laurettan roolin Giacomo Puccinin teoksessa Gianni Schicchi. Royal Opera Housessa Albanese debytoi vuonna 1937 Liùna Puccinin oopperassa Turandot. Royal Opera Housessa hän esiintyi myös Falstaffin Nannettana. === Yhdysvaltoihin === Albanese muutti vuonna 1939 New Yorkiin ja debytoi seuraavana vuonna Metropolitan-oopperassa Madama Butterflyn pääroolissa. Siitä alkoi Metropolitanin ja Albanesen pitkä yhteistyö, sillä vuosien 1940–1966 välisenä aikana hän esiintyi yli 400:ssa näytöksessä Metropolitanin lavalla. Vaikka Albanese tunnetaan erityisesti Madama Butterflyn pääroolistaan, hän lauloi lähes 90 kertaa Giuseppe Verdin oopperan La Traviatan Violettan roolin. Metropolitan-oopperasta hän siirtyi vakituiseksi solistiksi San Franciscon oopperaan. Albanese äänitti uransa aikana useita kertoja. Vuonna 1946 hän lauloi kapellimestari Arturo Toscaninin alaisuudessa La bohèmen 50-vuotisjuhlaäänityksessä. Stephen Sondheimin musikaalin Follies konserttiversiossa Albanese esiintyi vuonna 1985. New Yorkin filharmonikkojen kanssa tehdystä esityksestä julkaistiin liveäänitys. Albaneselle myönnettiin Yhdysvaltojen kansalaisuus vuonna 1945. Presidentti Bill Clinton palkitsi hänet vuonna 1995 National Medal of Artsilla, ja laulajanuran jälkeen Albanese piti muun muassa mestariluokkia ympäri maailmaa. === Yksityiselämä === Albanese meni vuonna 1945 naimisiin pörssimeklari Joseph Gimman kanssa. Gimma oli Albanesen tavoin kotoisin Barista. He perustivat vuonna 1945 Licia Albanese-Puccini Foundation -säätiön, jonka tarkoituksena oli tukea nuoria laulajia. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet italialaiset Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
NORDUnet

NORDUnet on Pohjoismaiden kansallisten tutkimusverkkojen yhteistyöorganisaatio, joka tuottaa verkkopalveluita korkeakoulu- ja tiedeyhteisöille. Tutkimusverkkojen välinen liikenne sekä niiden liikennöinti kansainväliseen ja kaupalliseen Internetiin on toteutettu NORDUnet-verkon kautta. Yhteistyötä koordinoi tanskalainen osakeyhtiö NORDUnet A/S, jonka osakkaina ovat viiden Pohjoismaan tutkimusverkko-organisaatiot: * DeIC (Tanska), * Funet (Suomi), * RHnet (Islanti), * SUNET (Ruotsi) ja * UNINETT (Norja). == Historia == Yhteistyö alkoi jo vuonna 1980. Yhteydet rakennettiin alun perin Pohjoismaisen ministerineuvoston rahoittaman Nordunet-ohjelman avulla, ja ohjelman päätyttyä toiminta vakinaistettiin muodostamalla tanskalainen osakeyhtiö NORDUnet A/S. Osakeyhtiön osakkaiksi tulivat alkuvaiheessa Suomen ja Tanskan opetusministeriöt, Norjan UNINETT sekä Ruotsin opetus- ja kulttuurivirasto. Yhteysnopeudet NORDUnetista Yhdysvaltoihin muodostuivat pian pullonkaulaksi liikennöintitarpeiden noustessa. Vuonna 1991 nopeus nelinkertaistui 64 kbit/s:sta 256 kbit/s:iin. Samaan aikaan Suomen nopeus NORDUnetiin oli 192 kbit/s. NORDUnet toi Suomen ja Pohjoismaiden tiedeyhteisölle Internetin jokapäiväiseksi työkaluksi. Suomessa NORDUnet mahdollisti myös ilmaisen Internet yhteyden korkeakouluopiskelijoille. Tämän vuoksi jokaisella 1990-luvun alussa tai sen jälkeen korkeakoulusta valmistuneella on ollut mahdollisuus käyttää Internetiä, sekä he ovat oppineet ymmärtämään ja hyödyntämään sen edut. Täten NORDUnetillä on ollut suuri vaikutus siihen, kuinka hyvin Suomi on myös kansainvälisesti menestynyt IT- alalla. Nykyään NORDUnet tutkii uusia tietoverkkoratkaisuja. NORDUnet tarjoaa edelleen ensimmäisen luokan yhteyden Pohjoismaisille tiedeyhteisölle sekä korkeakouluille, mutta tutkii myös uusia teknologioita, jotka tulevaisuudessa olisivat kaikkien ulottuvilla. Vuonna 2015 NORDUnet yhdistää toisiinsa yli 400 koulutuksen ja tutkimuksen organisaatiota sekä niiden 1,2 miljoonaa käyttäjää. == NORDUnet-runkoverkko == NORDUnet huolehtii Pohjoismaiden tutkimusverkkojen välisestä tiedonsiirtoverkosta ja yhteyksistä kansainväliseen akateemiseen ja kaupalliseen Internet-verkkoon. Syksyyn 2004 mennessä Suomi, Ruotsi, Norja ja viimeisenä Tanska yhdistettiin 10 Gbit/s yhteyksillä. Keväällä 2007 otetaan käyttöön vuokrattuihin kuituyhteyksiin perustuva verkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *NORDUnetin kotisivut *NORDUnet ja Funetin yhteydestä Luokka:Internet Luokka:Pohjoismaiset järjestöt Luokka:Tanskalaiset valtionyhtiöt
M/S Finnpartner

M/S Finnpartner () on Finnlinesin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Se on rakennettu vuonna 1995 Stocznia Gdanskan telakalla Gdańskissa, Puolassa. Nykyisin aluksella operoi Nordö Link. Finnpartner on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Malmö. Finnpartnerin sisaralukset ovat M/S Finnhansa, M/S Finntrader ja M/S Transeuropa. == Tekniset tiedot == Pituutta Finnpartnerilla on 183 metriä, leveyttä 29,9 metriä ja syväys on 7,4 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) on 32 534 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) 9 750\. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 11 600 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 3 050 kaistametriä. Laivan huippunopeus on 21,3 solmua ja jääluokitus 1A Super. Aluksen jäähdytyskonttikapasiteetti on 130. Laivan pääkoneina on neljä Zgoda-Sulzer 8ZAL40S -dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 23 040 kilowatin tehon. == Käyttöhistoria == 15\. heinäkuuta 1994 alus laskettiin vesille. 12. helmikuuta 1995 se luovutettiin FG-Shipping Oy:n omistukseen. FG-Shipping rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 18. helmikuuta alus aloitti liikennöinnin Helsingin ja Lyypekin välillä ja maaliskuussa Marjatta Härmälä kastoi aluksen Finnpartneriksi. Vuonna 2000 Finnpartner rekisteröitiin Finnlinesin omistukseen. Lokakuun alussa 2001 alus siirtyi reitille Helsinki–Travemünde ja marraskuussa 2006 se teki yhden matkan välillä Helsinki–Århus. Finnpartner meni huhtikuussa 2007 Remontowa-nimiselle telakalle Gdańskiin, Puolaan. Siellä alus konvertoitiin läpiajettavaksi ja siihen lisättiin matkustajapaikkoja. 28\. elokuuta Nordö Link aloitti liikennöinnin aluksella, reitillä Malmö–Travemünde. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Finnpartner *Finnpartnerista Finnlinesin sivuilla *The ferry site – M/F Finnpartner Finnpartner Finnpartnerin
Nonnos

Nonnos (, ) oli Panopoliksesta (nykyinen Akhmim) kotoisin ollut kreikkalainen runoilija. Hän vaikutti 300-luvun lopulla ja 400-luvun alussa. Nonnoksen tärkein teos on Dionysos-jumalasta kertova eeppinen 48-kirjaa käsittävä runokokoelma Dionysiaka. Teoksen pääteema on Dionysoksen matka Intiaan ja takaisin. Dionysikan alkuosa kertoo Europan raiskauksesta ja Zeuksen taistelusta Tyfonia vastaan. Runokokoelmassa kerrotaan myös Theban myyttisestä alkuperästä. Dionysoksen tarina oli jo tunnettu Aleksanteri Suuren aikana jolloin Dionysoksen matka oli yhdistetty Aleksanterin valloituksiin. Nonnos kirjoitti myös muunnelman Johanneksen evankeliumista, mikä viittaisi siihen että hän kääntyi kristinuskoon. Nonnoksen tuotannosta tunnetaan myös kaksi kadonnutta teosta. Bassarika, josta neljä riviä on säilynyt bysanttilaisessa kommentaarissa, käsitteli myös Dionysosta. == Aiheesta muualla == * Online text: Nonnus, Dionysiaca bks 1-14 translated by W. H. D. Rouse Luokka:Antiikin kreikkalaiset runoilijat
Carlo Bergonzi

Carlo Bergonzi (13. heinäkuuta 1924 Vidalenzo – 25. heinäkuuta 2014 Milano) oli italialainen tenori. Bergonzi esitti ja levytti useita rooleja bel canto -tyylin oopperoissa sekä veristisissä teoksissa. Ennen kaikkea hänen nimensä kuitenkin yhdistetään Giuseppe Verdin tuotantoon. Hän oli mm. mukana herättämässä useita Verdin vähemmän tunnettuja oopperateoksia uudelleen henkiin. Bergonzi syntyi Vidalenzossa, lähellä Parmaa. Hän teki 7. elokuuta 1947 debyyttinsä baritonina Giacomo Puccinin oopperan La bohème esityksessä. Hän siirtyi kuitenkin jo pian tenoriksi ja pääsi La Scalaan vuonna 1953. Bergonzin ensimmäinen esiintyminen Yhdysvalloissa tapahtui Lyric Opera of Chicagossa vuonna 1955. Hän esiintyi seuraavana vuonna New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Covent Gardenissa hän debytoi 1962. Bergonzi jatkoi 1970-luvulla esiintymistä merkittävissä oopperataloissa eri puolilla maailmaa. 1980-luvulla hän kuitenkin keskittyi enemmän pitämään resitaaleja. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa vuonna 1996 kapellimestari James Levinen juhlagaalassa: kapellimestari oli työskennellyt Metropolitanissa yhteensä 25 vuotta. Laulajanuralta vetäydyttyään Bergonzi vietti suuren osan ajastaan Verdin oopperan mukaan nimetyssä I due Foscari -hotellissaan Bussetossa, jossa toimi myös Accademia Verdiana. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset tenorit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Metateesi

Metateesi on bimolekulaarinen prosessi, jossa kaksi reagoivaa yhdistettä vaihtavat sidoksia. Metateesi tarkoittaa paikanvaihtamista. Havainnollistettu esimerkki metateesista: :AB + CD → AD + CB Reaktiotuotteiden väliset sidokset ovat samankaltaiset kuin lähtöaineiden. Reagoivat aineet voivat olla ionisidoksellisia tai kovalenttisidoksellisia. == Reaktiotyypit == === Neutraloituminen === Neutraloituminen (neutralisaatio) on tavanomainen esimerkki metateesista. Reaktiossa happo ja emäs reagoivat ja reaktiotuotteina ovat suola ja vesi. Esimerkiksi: :HCl(aq) + NaOH(aq) → NaCl(aq) + H2O(l) === Vesiliuosten metateesi === Kahden epäorgaanisten suolojen välillä voi tapahtua metateesi. Reaktiotuotteista toinen ei ole liuennut veteen. Esimerkiksi: :AgNO3(aq) + NaCl(aq) → AgCl(s) + NaNO3(aq) :2AgNO3(aq) + CaCl2(aq) → 2AgCl(s) + Ca(NO3)2(aq) === Hapot ja karbonaatit === Eräs metateesin alatyyppi on reaktio, jossa happo ja karbonaatti regoivat keskenään. Reaktiotuotteina syntyy aina suolaa, vettä ja hiilidioksidia. Esimerkiksi: :CH3COOH (aq) + NaHCO3(s) → CH3COONa(aq) + CO2(g) + H2O(l) == Alkeenien metateesi == Alkeenien metateesi on katalyyttinen reaktio, jossa alkeenien puolet vaihtavat paikkaa. Alkeenien metateesi tapahtuu siten, että katalyytti (esimerkiksi Grubbsin katalyytti) asettuu hiilihiili-kaksoissidoksen väliin "halkaisten" sen. Haljennut kakoissidos muodostaa uusia tuotteita samalla tavoin halkaistujen kaksoissidosten kanssa. esimerkiksi 2-buteeni + 3-hekseeni ←→ 2-penteeni. alkeenien metateesi on tasapainoreaktio. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Animaatio metateesin havainnolistamista parinvaihtotanssin avulla Luokka:Kemialliset reaktiot
Turkin presidentinvaalit 2007

Turkin presidentinvaalit 2007 järjestettiin Turkissa huhti-toukokuussa 2007. Maalle valittiin uusi presidentti viideksi vuodeksi. Järjestyksessään vaali oli yhdestoista. Presidentti Ahmet Necdet Sezerin virkakausi päättyi 2007, jolloin maalle oli tarkoitus valita uusi presidentti. Hallitseva AKP-puolue asetti ehdolle ulkoministeri Abdullah Gülin, joka ei ensimmäisellä kierroksella saanut tarvittavaa enemmistöä. Gülin ehdokkuus sai opposition marssimaan ulos parlamentista. Häntä vastaan ja sekulaarisen Turkin puolesta järjestettiin miljoonan marssijan joukkomielenosoitus. Turkin asevoimien pääesikunnan päällikkö kenraali Yaşar Büyükanıt ilmaisi 27. huhtikuuta toiveensa, että presidentin pitäisi olla koko sydämestään uskollinen tasavallan periaatteille. Ensimmäisessä presidenttiäänestyksessä paikalla oli 361 edustajaa, joista 357 kannatti Gülia. Korkein oikeus kuitenkin tuomitsi äänestyksen, koska lain mukaan paikalla pitää olla 367 edustajaa. Poliittisen kriisin ratkaisemiseksi parlamentti päätti yksimielisesti järjestää vaalit 22. heinäkuuta, neljä kuukautta etuajassa. Parlamentti yritti myös perustuslainmuutoksella muuttaa presidentin suoralla kansanvaalilla valittavaksi, mutta presidentti Sezer esti veto-oikeudellaan muutoksen, jota piti tarpeettomana ja parlamentarismin vastaisena. Seuranneissa parlamenttivaaleissa hallitseva AKP sai lähes 47 prosenttia äänistä, 13 prosenttiyksikköä enemmän kuin edellisissä, ja määräenemmistön. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 vaalit 2007
Saariston tyttö

Saariston tyttö on Roland af Hällströmin ohjaama suomalainen melodraama vuodelta 1953. Aihe ja käsikirjoitus ovat Hilkka Helovuon, joka on Kaarlo Nuorvalan nimimerkkiMuut tiedot, Elonet.fi, viitattu 27.6.2013. Elokuva kertoo kalastajapariskunnasta, joka saa vieraakseen hairahduksiaan pakenevan kaupunkilaisviettelijän. Se kuvaa saariston elinehtojen murrosta ja muuttoliikettä mantereelle. Ulkokohtaukset kuvattiin Ahvenanmaan Brändössä Jurmon saarella lukuun ottamatta myrskykohtausta, joka hankittiin valmiina Ruotsista, kun kuvausaikaan ei osunut riittävän tehoavia merenkäyntejä. Pääosassa oli turkulainen Mirja Mane. Elokuvan yleisömenestys jäi odotettua heikommaksi. Fennada-Filmin Mauno Mäkelä haki elokuvalle elokuvatarkastamolta verovapautta perustellen: "Saariston tyttö kuvaa rakentavassa mielessä saaristoväen vaikeuksia sekä rehellisesti ja aidosti saaristolaisten tapoja ja elämää", mutta tarkastamo ei ollut samaa mieltä. ==Arviot== Aikalaiskriitikoilta tuli tylyä palautetta, mutta kuvausta kehuttiin yleisesti. Osansa kehuista sai Ruotsista hankittu myrskykuvauskin.Jari Sedergren, Sediksen elokuvablogi, viitattu 26.8.2011 Nykykriitikkokin kehuu elokuvan visuaalista työtä, mutta pitää tarinaa ontuvana.Päivän elokuvia, Tv- maailma, 34/2011 sivu 21 ==Näyttelijät== Lähde ==Palkinnot == *Jussi-palkinto: Elvi Saarnio – "Martta" ==Lähteet== * Suomen kansallisfilmografia 5. Helsinki 2002. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Saariston tyttö Yle Areenassa (katsottavissa toistaiseksi) * Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1953 suomalaiset elokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Roland af Hällströmin ohjaamat elokuvat
Megasport-urheilupalatsi

Megasport-urheilupalatsi (, aiemmin "Hodynka", Ledovyi dvorets sporta na Hodynskom pole) on monenlaiseen käyttöön soveltuva urheiluareena Moskovassa Venäjällä. Se valmistui joulukuussa 2006, ja sen katsojakapasiteetti on 14 000. Areena toimi vuoden 2007 jääkiekon MM-kisojen pääareenana, ja on nykyisin toinen KHL:ssä pelaavan OHK Dinamon kotiareenoista. Tiedosto:Moscow Megasport Arena asv2018-08 img1.jpg|Areena ulkoapäin ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Megasport Luokka:Moskovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Moskovan urheilu Luokka:Venäjän jäähallit
Süleyman Demirel

Süleyman Demirel (1. marraskuuta 1924 Isparta – 17. kesäkuuta 2015 Ankara) oli turkkilainen poliitikko, maan yhdeksäs presidentti vuosina 1993–2000. Hän toimi myös maansa pääministerinä seitsemän kertaa. == Elämäkerta == Demirel valmistui insinööriksi Istanbulin teknillisestä yliopistosta 1949. Hän oli Seyhan padon projekti-insinööri ja vuodesta 1954 patoviraston johdossa. Hän työskenteli myös Lähi-idän teknillisen yliopiston (ODTÜ) hydrauliikan luennoijana Ankarassa. Demirel valittiin Oikeuspuolueen (Adalet Partisi) johtokuntaan. Puolue oli perustettu vuoden 1960 sotilasvallankaappauksen jälkeen hajotetun Demokraattisen puolueen seuraajaksi. Demirel valittiin puhemieheksi 1964 ja hän toimi varapääministerinä Suat Hayri Ürgüplün hallituksessa. Vuonna 1965 AP sai vaalivoiton ja Demirelistä tuli maan pääministeri. Vuoden 1969 vaaleissa AP:n valtakausi jatkui. Vuonna 1970 konservatiivi-islamistien vallan jatkuessa vasemmisto kävi levottomaksi ja 12. maaliskuuta 1971 pääesikunnan päällikkö lähetti muistion presidentti Cevdet Sunaylle vaatien voimakasta ja uskottavaa hallitusta. Demirel erosi samana päivänä ja vuoden 1971 vallankaappaukseksi nimitetyssä tapahtumaketjussa Nihat Erim muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen. Monet vasemmiston järjestöistä lakkautettiin. Demirel oli pääministerinä myös 1975–1977, 1977–1978 ja 1979–1980. Kenan Evrenin johtaman vuoden 1980 vallankaappauksen jälkeen Demirelilta kiellettiin poliittinen toiminta kymmeneksi vuodeksi. Hän aloitti kuitenkin 1986 kampanjoinnin kieltoa vastaan ja 29. marraskuuta 1987 kansanäänestyksen jälkeen sai palata politiikkaan. Vain 18 päivää myöhemmin Demirel valittiin AP:n korvanneen Doğru Yol Partisin johtoon. Vuoden 1991 vaalien jälkeen hänestä tuli jälleen pääministeri koalitiohallituksessa sosiaalidemokraattien kanssa. Presidentti Turgut Özalin yllättävän kuoleman jälkeen parlamentti valitsi Demirelin maan presidentiksi seitsenvuotiskaudeksi 16. toukokuuta 1993. Süleyman Demirelin yliopisto Ispartassa on nimetty hänen mukaansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin presidentit Luokka:Turkin pääministerit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Final Fantasy I–II

Final Fantasy I–II () on Final Fantasyn ja Final Fantasy II:n vuonna ilmestynyt uudelleenjulkaisu, joka tuli saataville vain Japanissa. Se oli viimeinen Squaren peli, joka kehitettiin Nintendo Family Computerille, mutta samalla myös ensimmäinen kokoelma, jossa kaksi ensimmäistä Final Fantasy -sarjan osaa julkaistiin yhteisessä pakkauksessa. Final Fantasy I–II:a seurasivat Final Fantasy Origins ja Final Fantasy I & II: Dawn of Souls. Peliä markkinoitiin rajoitetussa erässä, johon kuului erilaisia ekstratavaroita, kuten pelimaailmojen karttoja sekä opaskirjoja. Koska Final Fantasy I–II:n alusta säilyi samana kokoelman sisältämien pelien alkuperäisversioihin nähden, merkittävien muutosten tekeminen ei ollut mahdollista. Esimerkiksi ensimmäisessä Final Fantasyssä korjattiin alkuperäiseen versioon jäänyt kirjoitusvirhe ja lainattiin pelin pohjoisamerikkalaiseen julkaisuun tehtyjä graafisia uudistuksia. Final Fantasy II:ssa taas muokattiin parin hirviön ulkönäköä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Final Fantasy I–II Square Enixin virallisella sivustolla Final Fantasy Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Vuoden 1994 videopelit en:Final Fantasy I and II (compilations)
Rajoitettu joukko

Metrisen topologian (X,d) joukko A on rajoitettu jos d(A)=\sup \\{d(x,y)|x,y\in A\\}<\infty. Tämä tarkoittaa, että joukon alkioiden muodostamien kaikkien alkioparien keskinäisten etäisyyksien joukolla on olemassa pienin yläraja. Muutoin sanotaan, että A on rajaton. Kuvaus f:D\to X on rajoitettu kuvaus, jos f(D)\subset X on rajoitettu joukko, muutoin rajoittamaton kuvaus. ==Kirjallisuutta== * Luokka:Topologia
Road movie

Road movie (sananmukaisesti tie-elokuva) on elokuvan tyylilaji, jossa tietä pitkin taitettu matka on juonen kannalta merkittävä. Elokuvan tapahtumapaikka vaihtuu matkan edetessä, ja juoni on selkeästi jaettu episodeihin matkan etappien muodossa. Road movie on toisen maailmansodan jälkeinen ilmiö. Road movie -elokuvat yhdistetään usein yhdysvaltalaiseen elokuvateollisuuteen, mutta niitä on tehty myös muissa maissa. Suomessa auto ja sillä matkustaminen ovat keskeisessä osassa monissa Aki Kaurismäen elokuvissa. Varsinkin Ariel, Leningrad Cowboys Go America ja Pidä huivista kiinni, Tatjana ovat selkeästi tunnistettavissa road movie -tuotannoksi. Kaurismäki on saanut vaikutteita yhdysvaltalaisista elokuvista, mutta liittänyt omiin teemoihinsa myös itäeurooppalaisia aineksia.Kimmo Levä (toim.): Peltitähdet – auto elokuvissa: Mobilia-vuosikirja 2010, s. 76. Kangasala: Mobilia-säätiö, 2010. == Road movie -elokuvia == * Little Miss Sunshine (USA 2006) * Rumble (Suomi 2002) * Thelma & Louise (USA 1991) * Leningrad Cowboys Go America (Suomi 1989) * Sademies (USA 1988) * Calamari Union (Suomi 1985) * Rajut kaverit (USA 1974) * Easy Rider – matkalla (USA 1969) * Fanboys (USA) * Road Movie on kahden road movien nimi: USA 1974 ja Etelä-Korea 2002 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Silja Partanen: Auto ja sen merkitys road movie -tuotannossa. Kimmo Levä (toim.): Peltitähdet – auto elokuvassa: Mobilia-vuosikirja 2010, s. 60–79. Kangasala: Mobilia-säätiö, 2010. ISBN 978-951-98271-6-2. *
Kinji Fukasaku

Kinji Fukasaku ( Fukasaku Kinji, 3. heinäkuuta 1930 Mito, Ibarakin prefektuuri, Japani – 12. tammikuuta 2003 Tokio, Japani) oli japanilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä, joka tunnetaan länsimaissa parhaiten Battle Royale ja Tora! Tora! Tora! -elokuvien ohjaajana. Fukasaku oli naimisissa näyttelijä Sanae Nakaharan kanssa kuolemaansa saakka. Heillä on poika Kenta Fukasaku. == Lapsuus == Kun Fukasaku oli 15-vuotias, hänen koululuokkansa vietiin sotilaspalvelukseen, ja hän työskenteli sotatarviketyöläisenä toisen maailmansodan aikana. Heinäkuussa 1945 Fukasakun luokka joutui tulituksen kohteeksi, ja oppilaiden täytyi piiloutua toistensa alle selvitäkseen. Selvinneiden oppilaiden piti hankkiutua eroon ruumiista. Silloin Fukasaku tajusi, että Japanin hallitus valehteli toisesta maailmansodasta, minkä jälkeen hän vihasi aikuisia pitkän ajan.http://web.archive.org/web/20021205020037/www.battleroyalethemovie.com/staff.htm == Elokuvaura == Vuonna 1973 Fukasaku ohjasi yakuza-aiheisen elokuvan Jingi naki tatakai, joka sai menestyksen innoittamana kahdeksan jatko-osaa, joista Fukasaku ohjasi kaikki paitsi viimeisen. Elämänsä loppupuolella Fukasaku siirtyi videopeleihin ohjaten kauhupelin Clock Tower 3. Vaikka peli myi heikosti, peliä on kehuttu elokuvallisista välikohtauksistaan. Vuonna 2002 Fukasakulla todettiin eturauhassyöpä, mutta siitä huolimatta hän halusi ohjata vielä yhden elokuvan, Battle Royale -elokuvan jatko-osan Battle Royale II: Requiem. Fukasaku ehti ohjata elokuvaan vain yhden kohtauksen ennen kuolemaansa, ja siksi Fukasakun poika Kenta Fukasaku ohjasi elokuvan loppuun. == Valikoitu filmografia == * Fûraibô tantei: Akai tani no sangeki (1961) * Kurotokage (1968) * Tora! Tora! Tora! (1970) * Bakuto gaijin butai (1971) * Gunki hatameku motoni (1972) * Jingi naki tatakai (1973) * Jingi naki tatakai: Hiroshima shito hen (1973) * Jingi naki tatakai: Dairi senso (1973) * Jingi naki tatakai: Chojo sakusen (1974) * Jingi naki tatakai: Kanketsu-hen (1974) * Jingi no hakaba (1975) * Yakuza no hakaba: Kuchinashi no hana (1976) * Yagyû ichizoku no inbô (1978) * Fukkatsu no hi (1980) * Satomi hakken-den (1983) * Itsuka giragirasuruhi (1992) * Chushingura gaiden yotsuya kaidan (1994) * Omocha (1999) * Battle Royale (2000) * Battle Royale II: Requiem (2003) == Lähteet == ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Hodynka

Hodynka tarkoittaa seuraavia: * Hodynka, areena Moskovassa * Hodynka, joki Moskovassa.
Cemal Gürsel

Cemal Gürsel (13. lokakuuta 1895 - 14\. syyskuuta 1966) oli turkkilainen kenraali ja maan neljäs presidentti. Gürsel valittiin presidentiksi vuoden 1960 vallankaappauksen jälkeen. Hän joutui terveyssyistä luopumaan presidentin asemasta ennen seitsemänvuotisen virkakauden päättymistä. == Elämä == Gürsel palveli armeijassa 45 vuotta. Hän taisteli ensimmäisessä maailmansodassa Çanakkalen taistelussa Dardanelleilla, Gallipolin taistelussa tykistön luutnanttina, ja vuonna 1917 Palestiinassa ja Syyriassa. Britit saivat hänet vangiksi syyskuussa 1918 ja hän oli vankeudessa Egyptissä aina vuoteen 1920. Vapauttamisensa jälkeen hän taisteli kaikissa länsirintaman kampanjoissa Turkin itsenäisyyssodan aikana 1920–1923. Sotien jälkeen Gürsel meni sotilasakatemiaan ja valmistui esikuntaupseeriksi 1929. Vuonna 1946 hän sai kenraalin arvon, ja kohosi viimein neljän tähden kenraaliksi. Hän toimi tiedustelupäällikkönä ja vuodesta 1957 maavoimien komentajana. Asevoimat kaatoi maan siviilihallituksen pitkään jatkuneiden levottomuuksien jälkeen 27. toukokuuta 1960. Gürsel valittiin ja nimitettiin sotilasjuntan puheenjohtajaksi, mutta on erilaisia näkemyksiä siitä, osallistuiko hän itse kaappaukseen. Pyjamaan pukeutunut Gürsel tuotiin lentokoneella Ankaraan, jossa hänestä tehtiin 30. toukokuuta 1960 valtionpäämies, pääministeri ja puolustusministeri. Gürsel vapautti 200 opiskelijaa ja lehtimiestä ja antoi 14 kielletylle lehdelle julkaisuluvan. Hän keräsi kymmenen lakiprofessoria Istanbulin ja Ankaran yliopistoista laatimaan uuden perustuslain jo kaappausiltana. Hän vastusti ajatusta jatkaa sotilasvaltaa ja hänet valittiin 1961 siviilipresidentiksi uuden 10. lokakuuta 1961 kansanäänestyksessä hyväksytyn perustuslain mukaan. Gürsel kärsi halvauskohtauksista. Helmikuussa 1966 hänet lennätettiin Washingtoniin hoitoon, jossa hän vajosi koomaan. Parlamentti päätti 28. maaliskuuta presidenttikauden päättämisestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Turkin presidentit Luokka:Turkin pääministerit Luokka:Turkkilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet