EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Corinne Niogret

Corinne Niogret (s. 20. marraskuuta 1972, Nantua) on entinen ranskalainen ampumahiihtäjä ja olympiavoittaja. Naisten ampumahiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa Albertvillen 1992 kisoissa. Corinne Niogret voitti siellä kultaa 3 x 7,5 kilometrin viestissä. Hän hiihti Ranskan joukkueen ensimmäisenä viestinviejänä ja tuli avausosuudelta ensimmäisenä vaihtoon. Ranska voitti kultaa 22,8 sekunnin erolla Saksaan. Niogret sai paikallisilta maanviljelijöiltä palkinnoksi lehmän oltuaan kisoissa maansa nuorin mitalisti. Niogret myi lehmän 1 100 dollarin hinnalla. Vuonna 1993 Niogret voitti maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden hän voitti 15 kilometrin kilpailussa 1995, jolloin ranskalaiset voittivat kolme neljästä henkilökohtaisesta kilpailusta. Vuonna 2000 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa 15 kilometrillä. == Saavutukset == === Olympiakisoissa === * Kultaa 3 × 7,5 kilometrin viestissä Albertvillessa 1992 * Pronssia 4 × 7,5 kilometrin viestissä Lillehammerissa 1994 === MM-kisoissa === * Kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa 4 × 7,5 kilometrin viestissä 1993 * Pronssia joukkuekilpailussa 1994 * Kultaa 15 kilometrillä, hopeaa 4 × 7,5 kilometrin viestissä sekä pronssia 7,5 kilometrillä ja joukkuekilpailussa 1995 * Hopeaa 4 × 7,5 kilometrin viestissä ja pronssia joukkuekilpailussa 1996 * Hopeaa takaa- ajossa 1998 * Hopeaa 15 kilometrillä ja pronssia 4 × 7,5 kilometrin viestissä 1999 * Kultaa 15 kilometrillä ja pronssia yhteislähdössä 2000 * Hopeaa takaa- ajossa 2001 === Maailmancupissa === * Kokonaiskilpailun kolmas 1999/2000 ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Ranskalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liukuvalu

Liukuvalu tarkoittaa: *metallurgiassa metallin jatkuvaa valua (jatkuvavalu) *rakennustekniikassa betonin keskeytymätöntä valamista isossa kohteessa niin, että kuivuvan ja tuoreen betonin väliin ei synny rajoja
Singlet 1974–76

Singlet 1974–76 on Juice Leskisen ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1976. Kokoelma sisältää kaikki Leskisen singlet vuosilta 1974–1976, A-puolella singlejen A-puolet ja B-puolella singlejen B-puolet. CD-versio kokoelmasta ilmestyi vuonna 1989. Alkuperäinen LP sisälsi J. K. Juntusen piirtämän sarjakuva-aiheisen sisuspussin. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Lähteet == Luokka:Juice Leskisen kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1976 kokoelma-albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Apate

Apate (, "petos, huijaus") oli kreikkalaisessa mytologiassa petoksen, vilpin ja kavaluuden jumalatar, jonka vastine roomalaisessa mytologiassa oli Fraus. Hän oli Nyksin tytärHesiodos, Jumalten synty 211–225 (engl. käännös) ja Cicero mainitsee hänen isäkseen EreboksenCicero, Jumalten luonteesta iii.xvii (engl. käännös ). Apaten vastakohta oli Aletheia, totuuden jumalatar. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret
At Last the 1948 Show

At Last the 1948 Show oli brittiläinen sketsisarja, joka esitettiin vuosina 1967–1968. Sitä pidetään tärkeänä esivaiheena Monty Pythonin lentävän sirkuksen synnylle. At Last the 1948 Show’ssa näyttelivät muun muassa John Cleese, Graham Chapman, Tim Brooke-Taylor ja Marty Feldman. Sen tuotti ITV- kanavaverkolle David Frost yhteistyössä Rediffusion-yhtiön kanssa. At Last the 1948 Show’n sketsien välissä esiintyi usein ”ihana Aimi Macdonald”, joka esitti tavallisesti jonkin omaa etua tavoittelevan itsekeskeisen mainoksen. Nimensä sarja sai ilmeisesti John Cleesen kommentista, joka koski sarjan esitysluvan saamiseen mennyttä aikaa. Yksi At Last the 1948 Show’n tunnetuimmista sketseistä on ”Four Yorkshiremen”, jossa neljä yorkshireläistä muistelee varhaisvuosiaan ja yrittää keskustelun edetessä aina ylittää toistensa kertomukset, niin että kuvaukset vähäosaisesta lapsuudesta muuttuvat yhä rajummiksi ja absurdeimmiksi. Monty Python -komediaryhmä on esittänyt sketsin usein lavanäytöksissään. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset televisiosarjat Luokka:Satiirisarjat Luokka:1960-luvun televisiosarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat
Aletheia (mytologia)

Aletheia (, "totuus") oli kreikkalaisessa mytologiassa totuuden ja vilpittömyyden jumalatar. Hänet mainitaan Zeuksen tyttäreksiPindaros, Olympia 10 (engl. käännös), mutta Aisopos kertoo Prometheuksen veistäneen hänet käyttäen kaikki taitonsa, jotta Aletheia pystyisi säätelemään ihmisten käyttäytymistä. Kesken työn Zeus kutsui mestarin töihinsä, ja tämä jätti pajansa Doloksen, juonikkuuden, huolehdittavaksi. Tämä päätti kunnianhimon puuskassa käyttää aikaansa hyväksi ja loi toisen patsaan, joka oli muuten täysin samannäköinen, mutta jalkojen kohdalla häneltä loppui savi. Prometheus palatessaan oli hämmästynyt patsasten samannäköisyydestä ja päätti polttaa uunissa molemmat patsaat, jonka jälkeen hän puhalsi niihin hengen. Aletheia, totuus, käveli vakain askelin, kun taas hänen kaksosensa Pseudologos, valhe, seisoi paikallaan, mikä viitannee Talmudissakin esiintyvään lauseeseen ”Sheker ein lo raglaim”, ”Valheella ei ole jalkoja”Aisopos, Fables 530: Prometheus ja Totuus (engl. käännös). Suomenkieliset vastineet "totuus ei pala tulessakaan" ja "valheella on lyhyet jäljet" vastaavat suhteellisen hyvin tarinan opetusta. Aletheian vastine roomalaisessa mytologiassa oli Veritas. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret
Hongkongin metroasema

Hongkong on Hongkongin Mass Transit Railwayn (MTR) itäinen pääteasema linjoilla Tung Chung ja Airport Express. Asema sijaitsee Two International Finance Centren alapuolella Man Cheung Streetin ja Harbour View Streetin välissä Centralissa, Hongkongin saarella. Asema on yhdistetty Centralin asemaan kahdella tunnelilla. Matka asemalta toiselle kestää kolmesta kuuteen minuuttia kävellen. Tunnelit kulkevat Connaught Road Centralin ali, ja ne on varustettu liukukäytävillä. Asemalla on Hongkongin kansainvälisen lentoaseman lähtöselvityspalvelu sekä lentoyhtiöiden palvelutiskejä. Asemalta on ilmainen bussikuljetus useimpiin suurimpiin hotelleihin Centralissa ja Wan Chain alueella. == Lähteet == Luokka:Mass Transit Railwayn asemat
Also sprach Johann Paul II

Also sprach Johann Paul II on Laibachin sivuprojektin 300 000 V.K.:n toinen albumi. Edellisen Paracelsus-albumin saatanallisen teknon jälkeen yhtye julkaisee levyllisen pyhää teknoa (sacre-techno). Levyn teemoina ovat kristinusko ja sen silloinen päähahmo Johannes Paavali II sekä Nietzschen ja Straussin Zarathustra. Levy onkin julkaistu Straussin Näin puhui Zarathustran satavuotisjuhlan kunniaksi sekä omistettu kristinuskon riemuvoitolle 19. syyskuuta 1999. Resurrection of the Kinderreich on uusi versio Laibachin Kapital-albumin kappaleesta Kinderreich. == Kappaleet == # Also sprach Johann Paul II # Transcendental Storm # Human Redemption # Hell's March Epilepsys # Profilars proelis domini # Resurrection of the Kinderreich # Divine Order # Zoroaster 2000 (reces) Kappaleet tehnyt 300 000 V.K. ja Richard Strauss, Johann Paul II:lle ohjelmoinut Janez K. ja 300 000 V.K. Tuottanut 300 000 V.K. Janez K:n johdolla. === Vierailijat=== * Oliver North – sello * Opus Dein kuoro (kappaleet 1–4) * Superstring quartet (kappaleet 4–5) Luokka:Vuoden 1996 albumit Luokka:300 000 V.K.:n albumit
Liukukäytävä

Liukukäytävä, liukutaso tai kulkuhihna on ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu kuljetin. Se voi olla tasainen tai kalteva. Liukukäytävissä on kuljetinketju ja kaidevyö kuten liukuportaissakin, mutta liukukäytävässä ei ole askelmia. Tasaisia liukukäytäviä on esimerkiksi lentoasemilla ja metroasemilla eri terminaalien ja pitkien etäisyyksien välillä. Kaltevia liukukäytäviä käytetään erityisesti kauppakeskuksissa ja hypermarketeissa kerrosten välillä. Niiden ensisijainen etu verrattuna liukuportaisiin on mahdollisuus kuljettaa ostoskärryjä, mikäli kärryissä on erityiset liukukäytäväpyörät, joiden avulla ne liikkuvat liukukäytävää pitkin lähtemättä luisuun. Pyörätuolilla liikkumiseen liukukäytävät eivät kuitenkaan sovellu, koska pyörätuolien pyörissä ei ole vastaavaa ominaisuutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Talotekniikka
Yōko Kanno

on japanilainen säveltäjä ja muusikko, joka tunnetaan parhaiten monien pelien, anime-elokuvien, televisiosarjojen, elokuvien ja televisiomainosten soundtrackien tuottamisesta. ==Diskografia== ===Videopelien sävellykset=== Peli Julkaistu Pelialustat Kannon rooli(t) Romance of the Three Kingdoms 1986 MSX, Amiga, DOS, J2ME, NES, SNES säveltäjä Nobunaga's Ambition 1988 NES, Game Boy, Mega Drive/Genesis, Super NES, DOS, Mac OS, Amiga säveltäjä Genghis Khan 1989 NES, Amiga, MSX, DOS säveltäjä Ishin No Arashi 1989 NES säveltäjä Uncharted Waters 1990 NES, MegaDrive, MSX, SNES, DOS säveltäjä Uncharted Waters 2: New Horizons 1995 SNES, MegaDrive, PlayStation, DOS säveltäjä Napple Tale: Arsia in Daydream 2000 Dreamcast säveltäjä Cowboy Bebop 2001 Playstation säveltäjä Cowboy Bebop: Tsuitou no Yakyoku 2005 PlayStation 2 säveltäjä Ragnarok Online 2 2007 Windows säveltäjä ===Animesarjojen ja -elokuvien sävellykset=== Anime Vuosi Kannon rooli(t) Please Save My Earth 1994 säveltäjä (yhdessä Hajime Mizoguchin kanssa) Macross Plus 1994 säveltäjä Memories: Magnetic Rose 1996 säveltäjä Vision of Escaflowne 1996 säveltäjä (yhdessä Hajime Mizoguchin kanssa) X Clamp Characters File Vol1-4 1996 säveltäjä (yksi kappale jokaiselle albumille) Clamp School Detectives 1997 toinen lopetuskappale Noiseman Sound Insect 1997 säveltäjä Record of Lodoss War: Chronicles of the Heroic Knight 1998 alkuteeman säveltäjä Cowboy Bebop 1998 säveltäjä Cardcaptor Sakura 1998 TV-sarjan aloituskappaleen säveltäjä Brain Powerd 1998 säveltäjä Turn-A Gundam 1999 säveltäjä Dai-Guard 1999 lopetuskappaleen "Rocking Horse Stars" säveltäjä Jin-Roh 1999 pianisti Escaflowne: The Movie 2000 säveltäjä (yhdessä Inon Zurin ja Hajime Mizoguchin kanssa) Earth Girl Arjuna 2001 säveltäjä Cowboy Bebop: Knockin' on Heaven's Door 2001 säveltäjä The Seatbeltsin piano RahXephon 2002 TV-sarjan aloitusteeman ja OVAn säveltäjä Ghost in the Shell: Stand Alone Complex 2002 säveltäjä Wolf's Rain 2003 TV- sarjan aloitusteeman ja OVAn säveltäjä Ghost in the Shell: Stand Alone Complex 2nd GIG 2004 säveltäjä Genesis of Aquarion 2005 säveltäjä (yhdessä Hogari Hisaakin kanssa) Oban Star-Racers 2006 aloitus- ja lopetuskappaleiden säveltäjä Ghost in the Shell: S.A.C. Solid State Society 2006 säveltäjä Darker than Black: Kuro no Keiyakusha 2007 säveltäjä Genius Party 2007 Baby Bluen säveltäjä Genesis of Aquarion 2007 säveltäjä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * YOKO KANNO OFFICIAL (virallinen verkkosivusto) * Meow on the Bridge: YOKO's shop (autenttisten nuottien myyntisivusto) * Yoko Kanno Official (@YokoKannoCH) - Twitter * * * Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Terävälä

Terävälä oli kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin kylässä ei ole asutusta. Terävälä sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella maalaiskunnan pohjoisosassa ja oli kunnan toiseksi pohjoisin kylä. Terävälä rajoittui luoteessa Nuijamaan kunnan Pihkalanjärven kylään. Viipurin maalaiskunnan alueella naapurikyliä olivat Pihkala, Kilpeenjoki ja Sydänmaa.Lakio 1982, s. 330–331 Vuonna 1937 kylässä oli 121 asukasta.Lakio 1982, s. 265 Väestö sai elantonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 Terävälän kylässä oli 684 ha metsää, 279 ha peltoa ja 13 ha niittyä.Lakio 1982, s. 269 ja 274 Nuijamaan ja Viipurin maalaiskunnan rajalla sijainnut Pihkalanjärvi kuivattiin vuonna 1927, jonka myötä syntyneistä uusista pelloista saivat myös teräväläläiset maanviljelijät osansa.Lakio 1982, s. 277 Karjataloutta edisti Terävälän tarkkailuyhdistys.Lakio 1982, s. 281 Terävälässä toimi myös maidonmyyntiosuuskunta, jonka maito vietiin Viipuriin Valiolle. Kylässä toimi myös Pihkala–Terävälän marttayhdistys, joka oli perustettu vuonna 1924.Lakio 1982, s. 295 Terävälässä ei ollut omaa kansakoulua, vaan kylä kuului Pihkalan koulupiiriin.Kuujo 1982, s. 378 ==Historia== Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Terävälä oli luovutettava Neuvostoliitolle. Terävälän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Viipurin maalaiskunnan kylät
Marja Korhola

Marja Anitta Korhola (s. 2. helmikuuta 1954 Lauritsala) on suomalainen tanssija, koreografi ja teatterinjohtaja. Hän on vaikuttanut muun muassa Helsinki Dance Company:ssä ja Tanssiteatteri Raatikossa. == Ura == Korhola syntyi vuonna 1954 Lauritsalassa, joka liitettiin vuonna 1967 Lappeenrantaan. Hän halusi jo pienestä pitäen esiintyväksi taiteilijaksi. Hän joutui koulun kevätesityksessä katsomaan sivuosassa, kun pari balettia harrastavaa oppilasta esitti omaa esitystään. Hän sanoo oman uransa toteutumisessa olleen hyvä onni mukana, kun Kansallisbaletin tanssija Sonja Tammela lopetti Helsingissä tanssijanuransa ja muutti miehensä kanssa Lappeenrantaan. Hän perusti sinne balettikoulun, jossa Korhola sai hyvätasoista opetusta. Tammela myös kehotti häntä hakemaan Helsingin kaupunginteatterista paikkaa sinne perustetusta tanssiryhmästä. Teatterin johtaja ei antanut hänelle kuin freelance-töitä, koska oli sitä mieltä, että kun Korhola oli ylioppilas hänen täytyy hankkia itselleen yliopistotason koulutus. Korhola kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1986. Hän toimi tanssijana Helsinki Dance Companyssä 1973–1979 ja Tanssiteatteri Raatikon tanssija-koreografina 1979–1988. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut Raatikon taiteellisena johtajana. Hän on toiminut myös Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana 1985–1987 ja valtion tanssitaidetoimikunnan varapuheenjohtajana 1989–1991. Korhola on esiintynyt myös Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneessa viihdesarjassa Mutapainin ystävät, jossa hän esitti sarjan valintamyymälän haaveilevaa siivoojaa, joka esitti huumorillisia tanssiesityksiä ja esiintyi esimerkiksi härkätaistelijana, ballerinana tai merenneitona. == Palkinnot == Korhonen palkittiin Jussi-kunniakirja vuonna 1985 ja hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pro Finlandia -palkitut
Roar Strand

Roar Strand (s. 2. helmikuuta 1970, Trondheim, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pitkään Tippeligaenin Rosenborgissa ja toimi myös joukkueen kapteenina. Strand aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa vuonna 1989. Hän on edustanut seuraa koko uransa ajan lukuun ottamatta yhtä lainakautta Moldessa. Strand on saavuttanut Rosenborgin riveissä 14 Norjan mestaruutta ja 5 cup-mestaruutta. Hän on edustanut seuraa Mestarien liigan lohkovaiheessa kymmenen kertaa ja pelannut kaikkiaan yli 100 ottelua Uefan seurajoukkuekilpailuissa. Norjan maajoukkueessa Strand pelasi vuosina 1994–2003 42 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Norjaa MM-kisoissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa vuonna 2000. == Saavutukset == *Norjan mestaruus 1990, 1992, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006 *Norjan cupin voitto 1990, 1992, 1995, 1999, 2003 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Profiili Rosenborgin sivuilla Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Revonhännät

Revonhännät eli amarantit (Amaranthus) on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla esiintyvä, revonhäntäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Etelä- ja Keski-Amerikan alkuperäiskansat ovat tunteneet ravitsevan alkuviljan, amarantin, jo tuhansia vuosia. Sukuun kuuluvaa punarevonhäntää, josta inkat käyttivät nimeä kiwicha, kasvatetaan Suomessa yksivuotisena koristekasvina.Puutarha.net Tieteellisen nimensä Amaranthus suku on saanut 1550-luvulla kreikkalaisessa mytologiassa tunnetun kuihtumattoman amarantos- kukan mukaan. == Revonhäntiä == * Argentiinanrevonhäntä (Amaranthus standleyanus) * Helmirevonhäntä (Amaranthus leucocarpus) * Hentorevonhäntä (Amaranthus viridis) * Kansasinrevonhäntä (Amaranthus rudis) * Kirjorevonhäntä (Amaranthus tricolor) * Kreikanrevonhäntä eli kaitarevonhäntä (Amaranthus graecizans) * Lusikkarevonhäntä (Amaranthus blitoides) * Piikkirevonhäntä (Amaranthus spinosus) * Pinaattirevonhäntä eli kohenevarevonhäntä (Amaranthus blitum) * Poimurevonhäntä (Amaranthus crispus) * Punarevonhäntä (Amaranthus caudatus tai A. hybridus subsp. caudatus) * Rassirevonhäntä (Amaranthus palmeri) * Rikkarevonhäntä (Amaranthus deflexus) * Suppilorevonhäntä (Amaranthus polygonoides) * Tummarevonhäntä (Amaranthus powellii,Hämet-Ahti, L., Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M., Suominen, J., Ulvinen, T., Uotila., P. & Väre, H. 2005: Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen – Lutukka 21: 41–85. syn. Amaranthus hybridus subsp. powellii) * Valkorevonhäntä (Amaranthus albus) * Viherrevonhäntä (Amaranthus retroflexus) * Viljarevonhäntä (Amaranthus hybridus) ** Hoikkarevonhäntä (A. hybridus subsp. hybridus) ** Meksikonrevonhäntä (A. hybridus subsp. hypochondriacus) ** Purppurarevonhäntä (A. hybridus subsp. cruentus) – syn. vaihtelevarevonhäntä (Amaranthus cruentus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Amaranthus * Suomen Lajitietokeskus: Revonhännät – Amaranthus *Savela, M: Revonhännät (Amaranthus) *ITIS: Amaranthus *United States Department of Agriculture (USDA): Amaranthus *Flora of China: Amaranthus *
Ponos

Ponos (, "työ, raadanta") oli kreikkalaisessa mytologiassa raskaan työn ja fyysisen raadannan jumala. Hän oli Eriksen tytärHesiodos, Jumalten synty 226–232 (engl. käännös), joskin Cicero mainitsee hänen vanhemmikseen Nyksin ja EreboksenCicero, Jumalten luonteesta iii.xvii (engl. käännös ). == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalat
Ofion

Ofion (, "käärme") oli kreikkalaisessa mytologiassa vanhin titaaneista, joka alun perin hallitsi maata yhdessä vaimonsa Eurynomen kanssa. Heidät kuitenkin syrjäytti pian Kronos ja tämän puoliso Rhea, ja Ofion syöstiin yhdessä vaimonsa kanssa joko Okeanos-virtaanApollonios Rhodios, Argonautika 496–511 (engl. käännös) tai TartarokseenLykofron, Aleksandra 1189–1213 (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Titaanit
François Luxembourg

François Luxembourg (oik. François Henri de Montmorency-Bouteville, Piney- Luxemburgin herttua (8. tammikuuta 1628 Pariisi – 4. tammikuuta 1695 Versailles) oli ranskalainen sotilas ja Ranskan marsalkka vuodesta 1675. Hän komensi Ranskan Alankomaissa operoivaa armeijaa vuosina 1677–78 ja 1690–95. Hän oli komentajana kärsivällinen, mutta nopea havaitsemaan pienetkin mahdollisuudet ja tarttumaan niihin. Hän oli Ranskan kyvykkäin kenraali yhdeksänvuotisen sodan aikana ja Ranskan marsalkka Louis II Condén serkku. ==Ranskan-Hollannin sota== Luxembourg komensi Ranskan-Hollannin sodan aluksi Ranskan puolella olleiden Münsterin piispan ja Kölnin vaaliruhtinaan yhdistynyttä armeijaa, vaikka korvasikin tilapäisesti Condén Ranskan armeijan Alankomaissa taistelleen puoliskon johdossa vuonna 1672. Luxembourg korvasi kaatuneen Henri Turennen Reinin armeijan komentajana 1676, mutta oli altavastaajana liian pienellä armeijallaan. Vuonna 1677 hän johti Pohjois- Ranskassa Casselin taistelussa Ranskan armeijan vasenta siipeä, joka torjui hollantilaisten hyökkäyksen. Hänen johtamansa armeija operoi Espanjan Alankomaissa 1678 piirittäen Monsin ja painostaen siten hollantilaisia rauhaan. Hän johti ranskalaisia Saint-Denisin taistelussa, joka käytiin 14. elokuuta Monsin lähellä, 4 päivää rauhansopimuksen solmimisen jälkeen. ===Yhdeksänvuotinen sota=== Luxembourg voitti Ranskan vastaisen liittokunnan armeijan Fleurusin taistelussa 1. heinäkuuta 1690 lyömällä vastapuolen oikean siiven hollantilaisen ratsuväen. Hän piiritti ja valtasi Monsin 15. maaliskuuta – 10. huhtikuuta 1691. Hän kävi Steenkirkin taistelun 3. elokuuta 1692 Ranskan päävastustajan, Alankomaiden käskynhaltija ja Englannin kuningas Vilhelm III Oranialaisen kanssa, ja vaikka hollantilaiset yllättivät ranskalaiset, taistelun tulokseksi jäi ratkaisematon. Luxembourg kohtasi Vilhelmin uudestaan Landenin taistelussa 29. heinäkuuta 1693 ja voitti hollantilaisset murtamalla heidän linnoitetut asemansa kolonnataktiikkaa enteilevällä hyökkäyksellä. Luxembourg sairastui palatessaan Versaillesiin talveksi 1694–95 ja kuoli 4. tammikuuta 1695. Häntä seurasi François Villeroi Ranskan Alankomaissa operoivan armeijan komentajana. ===Lähteet=== * Luokka:Ranskan marsalkat Luokka:Ranskalaiset herttuat Luokka:Vuonna 1628 syntyneet Luokka:Vuonna 1695 kuolleet
Desi Arnaz

Desi Arnaz (oik. Desiderio Alberto Arnaz y de Acha III) (2. maaliskuuta 1917 Santiago de Cuba, Kuuba - 2\. joulukuuta 1986 Del Mar, Kalifornia) oli kuubalaissyntyinen yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä, koomikko ja televisiotuottaja. ==Ura== Arnaz aloitti muusikonuransa 1936 soittamalla mm. jazzia. Vuonna 1939 hän näytteli Broadwaylla menestysmusikaalissa Too Many Girls. Seuraavana vuonna hänet nähtiin musikaalista tehdyssä elokuvaversiossa, jossa hänen vastanäyttelijänään oli Lucille Ball. Arnaz ja Lucille Ball menivät naimisiin saman vuoden aikana. Kaikkein parhaiten Desi ja Lucille muistetaan kuitenkin komediasarjasta I Love Lucy, joka pyöri vuosina 1951–1957 ja on jäänyt elämään yhtenä kaikkein aikojen suosituimmista komediasarjoista. Desi Arnaz sai urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, yhden televisiorooleistaan ja toisen elokuvista. ==Yksityiselämä== Desi Arnaz syntyi varakkaaseen perheeseen Santiago de Cubassa, Kuuban toiseksi suurimmassa kaupungissa. Kuuban levottomuuksien takia perhe muutti Yhdysvaltoihin 1930-luvulla.Desi Arnaz Biography Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa; Lucille Ballin kanssa vuosina 1940–1960 (päättyi avioeroon) ja Edith Mack Hirschin kanssa vuosina 1963–1985 (päättyi Edithin kuolemaan). Lucillen kanssa hänellä oli kaksi lasta; tytär Lucie Arnaz (s. 1951) ja poika Desi Arnaz Jr. (s. 1953). Desi Arnaz kuoli 69-vuotiaana vuonna 1986 keuhkosyöpään.Los Angeles Times: Desi Arnaz, TV Lucy's Loving Co-Star, Dies ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Desi Arnaz NNDB:ssä * Luokka:Kuubalaiset näyttelijät Luokka:Kuubalaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Amerikankuubalaiset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Deccanin sulttaanikunnat

Deccanin sulttaanikunnat tarkoittavat viittä islaminuskoista sulttaanikuntaa, Bijapuria, Golkondaa, Ahmednagaria, Bidaria ja Beraria, jotka hallitsivat Deccanin ylänköä eteläisen Intian keskiosissa keskiajan loppupuolella. Näistä sulttaanikunnista tuli itsenäisiä valtioita, kun Bahmanin sulttaanikunta hajosi vuosina 1400–1500-lukujen taitteessa. Vaikka sulttaanikunnat kilpailivat keskenään, ne yhdistivät voimansa vuonna 1565 Talikotan taistelussa Vijayanagaraa vastaan.HistoryMedRen.about.com Tähän taisteluun kaatui viimeinen hindujen hallitsema mahtivaltio Etelä-Intiassa. Sulttaanikunnat hävisivät yksi toisensa jälkeen, kun suurmogulien valtakunta valloitti ne 1600-luvulla. Sulttaanit edistivät kuvataiteita: maalausta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria. Puhutaan ”Deccan-tyylistä” niin miniatyyrimaalauksissaCrafts in India kuin rakennustaiteessakin.The Hindu == Lähteet == Luokka:Intian historia Luokka:Intian kuningaskunnat Luokka:Sulttaanikunnat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tähän saakka

Tähän saakka on Juice Leskisen toinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1977. CD-versio kokoelmasta ilmestyi vuonna 1991. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # # # B-puoli # * # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Juice Leskisen kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1977 kokoelma-albumit Luokka:Love Recordsin albumit
Sietämätön mies

Sietämätön mies on Juice Leskisen kolmas ”virallinen” kokoelma-albumi, ja toinen singlekokoelma. Se julkaistiin vuonna 1992. Kokoelma sisältää valikoituja singlekappaleita vuosilta 1976–1992. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # # # B-puoli # # # # # # # Luokka:Juice Leskisen kokoelma-albumit Luokka:Vuoden 1992 kokoelma-albumit
Professori Itikaisen tutkimusretki

Professori Itikaisen tutkimusretki on ensimmäinen suomalainen sarjakuvakirja. Se ilmestyi WSOY:n kustantamana 21. marraskuuta 1911 (uusintapainokset 1930, 1945, 1991, 2001 ja 2011) Ilmari Vainion piirtämänä. Tätä julkaisupäivää vietetään epävirallisesti suomalaisen sarjakuvan juhlapäivänä. Vainio sai kirjasta palkkiona 200 markkaa, joka nykyrahassa on noin 700 euroa. Lastenlehti Pääskynen julkaisi Professori Itikainen -sarjakuvaa. Professori Itikaisen tutkimusretkessä jokainen sivu on yksi sarjakuvan ruutu. Sivuja on yhteensä 48. Tarinassa professori Itikainen ottaa tutkimusretkelleen mukaan toverinsa kapteeni Pyöryläisen ja matruusi Jukka Hyöryläisen. Matka alkaa Helsingistä Suomi-nimisellä laivalla. Laiva kärsii haaksirikon päiväntasaajan (maapallon kiertävän puomen) alituksen jälkeen Afrikan rannikolla. Professori joutuu ihmissyöjien vangiksi ja lihotettavaksi. Vapautusoperaatio onnistuu, mutta tämän jälkeen joukko joutuu petojen hyökkäyksen kohteeksi. Pakopaikaksi valitaan muinaiseläimiä vilisevä tulivuoren kraatteri. Vuoren uumeniin laskeutuu vesisanko, joka nostaa päähenkilöt Kiinan maahan. Sieltä matka jatkuu kuumailmapallolla, kunnes myrsky heittää kolmikon pallosta juuri pohjoisnavan yläpuolella. Tuuli kuljettaa heidät jäälautalla saarelle, joka onkin jättiläisvalaskala. Suomalainen valaanpyyntialus Wellamo korjaa kovia kokeneet sankarit mukaansa ja kohta näkyy taas Helsinki. Kirja ei saanut jatkoa, mutta sankarikolmikko seikkaili vielä kerran vuonna 1914 Pääskysessä julkaistussa tarinassa. Siinä kolmikko teki huimapäisen lentoretken uudella keksinnöllä joulupukin luo kuuhun. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Anto Leikola: Professori Itikaisen tutkimusretki. Yliopisto 1/1997. * Harri Römpötti: Professori Itikainen reissaa taas. Helsingin sanomat 7.2.2011. * Reijo Valta: Professori Itikainen, sata vuotta. Pois työpöydältä 9.2.2011. * Timo Ronkainen: Entistä ehompi Itikainen. Kvaak.fi 23.2.2011. * Jokke Saharinen: Ilmari Vainio - Professori Itikaisen tutkimusretki . Savon sanomat 6.3.2011. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Sarjakuva-albumit Luokka:Vuoden 1911 kirjat
Cyd Charisse

Cyd Charisse (oik. Tula Ellice Finklea 8. maaliskuuta 1922 Amarillo, Texas – 17. kesäkuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija. Hän opiskeli balettia Los Angelesissa ja aloitti elokuvauransa 1940-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muiden muassa Ziegfeldin tähtirevyy (Ziegfeld Follies, 1946), Laulavat sadepisarat (Singin' in the Rain, 1952), Iskelmäkaruselli (The Band Wagon, 1953), Viva Las Vegas! (Meet Me in Las Vegas, 1956) sekä Silkkisukat (Silk Stockings, 1957), josta hänelle tuli Golden Globe -ehdokkuus. Hän sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Hän oli naimisissa kahdesti, Nico Charissen kanssa (1939–1947, päättyi avioeroon) ja Tony Martinin kanssa vuodesta 1948. Kummastakin avioliitosta hän sai yhden lapsen. ==Valikoitu filmografia== Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi 1946 Juna kulkee länteen The Harvey Girls 1946 Ziegfeldin tähtirevyy Ziegfeld Follies 1946 Kolme viisasta hullua Three Wise Fools 1946 Kunnes pilvet väistyvät Till the Clouds Roll By 1947 Fiesta Fiesta 1947 Kohtalokas tanssi The Unfinished Dance 1948 Vihreä laguuni On an Island with You 1948 Naisten rosvo The Kissing Bandit 1948 Laulan ja nauran Words and Music 1949 Epävarma kohtalo East Side, West Side 1950 Satimessa Tension 1951 Luopion merkki Mark of the Renegade 1952 Laulavat sadepisarat Singin' in the Rain 1952 Lumikenttien laki The Wild North 1953 Sombrero Sombrero 1953 Iskelmäkaruselli The Band Wagon 1954 Lumottu laakso Brigadoon 1954 Syvällä sydämessäni Deep in My Heart 1955 Kuin paistetta päivän It's Always Fair Weather 1956 Viva Las Vegas! Meet Me in Las Vegas 1957 Silkkisukat Silk Stockings 1958 Jumalten hämärä Twilight for the Gods 1958 Chicagon yöperhoset Party Girl 1962 Kaksi viikkoa vieraassa kaupungissa Two Weeks in Another Town 1966 Matt Helm - agenttiässä The Silencers 1967 Timantit tietävät tuhoa Maroc 7 1978 Vaarojen Atlantis Warlords of Atlantis ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * * Cyd Charisse NNDB:ssä * Legs - kunnianosoitus Cyd Charisselle Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Gordon Smith (senaattori)

Gordon Harold Smith (s. 25. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko Oregonista. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin ensimmäisen kerran 1996. Vuonna 2009 hänestä tuli National Association of Broadcastersin presidentti. Smith on uskonnoltaan mormoni. Hän kuuluu Udallin poliittiseen sukuun, jossa on aiemminkin ollut valtakunnantason poliitikkoja. Smith valittiin Oregonin osavaltion senaattiin 1992. Maaliskuussa 2007 Smith oli toinen kahdesta republikaanisenaattorista, jotka vaativat Yhdysvaltain joukkojen vetämistä Irakista. Hän menetti paikkansa liittovaltion senaatissa 2008 demokraatti Jeff Merkleylle. Smithin kaksi pikkuserkkua, demokraatit Tom Udall ja Mark Udall pyrkivät vuoden 2008 vaaleissa senaattiin New Mexicosta ja Coloradosta ja molemmat tulivat valituiksi. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joensuun lyseon peruskoulu

Joensuun lyseon peruskoulu on Joensuun keskustassa toimiva suomenkieleinen yläkoulu (luokka-asteet 7-9). Koulua käy noin 400-450 oppilasta. Koulussa voi opiskella myös erikoisluokilla, joissa painotetaan musiikkia, englantia tai liikuntaa. Pääosa koulun oppilaista tulee keskustan, Linnunlahden, Kanervalan, Noljakan ja Marjalan alueilta. Koulun naapurustossa sijaitsevat esimerkiksi Joensuun urheilutalo ja Joensuun pääkirjasto. Henkilökuntaa on noin 45. Koulun rehtorina toimii Anna Renko. ==Historiaa== Nyttemmin Lyseon peruskouluna tunnettu yläkoulu sai alkunsa nykytontillaan Joensuun keskuskansakouluna vuonna 1954, kun arkkitehti Viljo Rewellin suunnittelema koulurakennus valmistui Joensuun keskustaan. Sitä laajennettiin vuosien satossa kolmesti. Vuonna 1965 koulu muuttui kansalaiskouluksi Louhelan koulun rakentamisen seurauksena. Peruskoulu-uudistus (1974) muutti koulun Keskustan yläasteeksi. Myöhemmin nimi vaihtui nykymuotoon Joensuun lyseon peruskouluksi. Huonoon kuntoon päässyt, sisäilmaongelmia aiheuttanut vanha koulurakennus purettiin pitkän pohdinnan ja vaihtoehtojen etsiskelyn jälkeen. Uusi koulu rakennettiin samalle tontille. Koulu aloitti toimintansa uudessa rakennuksessa keväällä 2007. Koulussa on 4 kerrosta ja hissi. Rakennusaikana oppilaiden kouluna oli Niinivaaran vanha koulu Tonttulankadulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Uuden koulurakennuksen kuvasto (2008), ks. arkisto Luokka:Joensuun peruskoulut
Hunajarihmakala

Hunajarihmakala (Trichogaster chuna vanh. Colisa chuna) on rihmakaloihin kuuluva kala. == Koko ja ulkonäkö == Hunajarihmakala jää noin viisi senttiä pitkäksi. Yleisväriltään se on luonnossa vaaleanruskea, mutta siitä on jalostettu kirkkaamman keltaisia muotoja. Koiraiden värit muuttuvat kirkkaamman oranssinsävyisiksi, kun ne valmistautuvat kutemaan. Kuten muillakin rihmakaloilla, sillä on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät. == Alkuperä== Hunajarihmakala tavataan Pohjois-Intiassa ja Bangladeshissa, missä se elää lammikoissa, ojissa ja sellaisissa järvissä ja joissa, joissa on kasvillisuutta. == Käyttäytyminen == Luonteeltaan hunajarihmakala on rihmakalaksi rauhallinen, mutta silti selvästi reviiristään tietoinen.Akvaariokeskus Yleensä ei suositella useampaa kuin yhtä koirasta altaaseen. Naaraita voi olla sitten yksi tai useampia. Yhdelle hunajarihmakalalle riittää 50-litrainen allas. Rauhalliselle pariskunnalle riittää 60-litrainen akvaario. Yhden koiraan ja kolmen naaraan asumukseksi riittää jo 80-litrainen akvaario. Hunajarihmakaloja voi pitää myös suuremmissa parvissa, jossa yhtä koirasta kohti on kaksi naarasta. Tällaisia suurempia ryhmiä voi jo pitää yli 200-litraisissa runsaskasvisissa altaissa. == Vesiolot ja ravinto== Veden lämpötilan tulisi olla 25–29 °C ja pH:n 6–7. Veden virtaus ei saisi olla kovaa.Faunatar Ravinnoksi hunajarihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sannan akvaariosivut *Satu Väisänen Harrastajan sivu Luokka:Rihmakalat Luokka:Akvaariokalat
Gordon Smith

Gordon Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä ja asioita: *Gordon Smith (s. 1952), oregonilaissyntyinen Yhdysvaltain senaatin jäsen *Gordon A. Smith (1919–2020), kanadalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä *Gordon Duffield Smith (s. 1954), skotlantilaissyntyinen jalkapalloilija, -agentti ja -asiantuntija *Gordon Smith (1924–2004), skotlantilaissyntyinen jalkapalloilija *Gordon Smith (1908–1999), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti *Gordon Smith Guitars, englantilainen sähkökitaroiden valmistaja
Sámoksen kansainvälinen lentoasema

Sámoksen kansainvälinen lentoasema ”Aristarkhos Samoslainen” (, , YPA: ΚΑΣΜ) on kansainvälinen lentoasema Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla aivan Pythagóreion kylän länsipuolella. thumb|left|240px|Sámoksen lentoasemaa. Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1963. Se on omistettu antiikin aikaiselle tähtitieteilijä Aristarkhos Samoslaiselle. Lentoaseman kiitotien pituus on metriä ja leveys 45 metriä. Lentoasema on rakennettu Heraionin läheiselle rannikkotasangolle noin kuuden metrin korkeudelle merenpinnasta. Lentoasemaa on kritisoitu siitä, että se on eräs Euroopan vaarallisimmista lentoasemista. Kentän ympärillä on vuoria kaikilla paitsi meren puolella, jonka vuoksi koneiden täytyy lentää ensin vuorenrinteen suuntaisesti, tehdä tämän jälkeen jyrkkä käännös oikealle, laskeutua saman tien nopeasti alas kentälle ja jarruttaa tiukasti, sillä lyhyt kiitotie päättyy toisessa päässä suoraan merenrantaan. Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät kentälle säännöllisesti Ateenasta. Turistikaudella kentälle lennetään paljon suoria tilauslentoja ulkomailta, myös muun muassa Suomesta. Kentältä on matkaa Pythagóreioon noin 2,5 kilometriä ja saaren pääkaupunkiin Sámokseen noin 14 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Kreikan lentoasemat
Louis Humières

Louis Humières (oik. Louis de Crévant, Humièresin herttua) (1628 – 30. elokuuta 1694) oli ranskalainen sotilas ja Ranskan marsalkka vuodesta 1668. Hän johti Pohjois-Ranskassa operoinutta pääarmeijaa yhdeksänvuotisen sodan aikana vuonna 1689, mutta menetti komentajuuden epäonnistuttuaan tehtävässään. Hän oli myös Ludvig XIV:n lapsuuden ystävä. Humières taisteli Ranskan- Hollannin sodassa Alankomaissa komentaen muun muassa vuonna 1676 armeijaa, joka piiritti espanjalaisten hallitsemaa Airen linnoitusta, joka antautui 31. heinäkuuta. Hän johti Casselin taistelussa 1677 ranskalaisten oikeaa siipeä, joka murskasi Vilhelm III Oranialaisen johtamien hollantilaisten vasemman siiven. Yhdeksänvuotisen sodan sytyttyä Humières sai komennettavakseen 1689 Ranskan toisen pääarmeijan, joka operoi pohjoisessa, toisen armeijan operoidessa Reinillä. Vaikka hän hävisikin alivoimaiselle Georg Friedrich Waldeckille 25. elokuuta 1689 Walcourtin taistelun, pysäytti hän Ranskan vastaisen liittokunnan etenemisen Pohjois-Ranskassa. Hänen mielikuvitukseton johtamisensa alivoimaista vihollista vastaan taistelussa johti lempinimeen maréchal sans lumières. Humières menetti pääarmeijan komentajuuden François Luxembourgille, ja hänet alennettiin valvomaan Lysin ja Schelden varrella olevien ranskalaisten varuskuntien puolustusta. ==Lähteet== * Luokka:Ranskan marsalkat Luokka:Vuonna 1628 syntyneet Luokka:Vuonna 1694 kuolleet
The Andrews Sisters

pienoiskuva|Andrews Sisters vuonna 1952. The Andrews Sisters oli yhtye joka koostui kolmesta siskoksesta; LaVerne Sophie Andrews (kontra-altto, 6. heinäkuuta 1911 – 8. toukokuuta 1967), Maxene Angelyn Andrews (sopraano, 3. tammikuuta 1916 – 21. lokakuuta 1995) ja Patricia Marie ”Patty” Andrews (mezzosopraano, 16. helmikuuta 1918 – 30. tammikuuta 2013). He kaikki syntyivät Minnesotassa kreikkalaiselle isälle ja amerikannorjalaiselle äidille. Yhtye oli varsin suosittu 1940-luvulla ja siitä tuli kaikkien aikojen myydyin naisyhtye. Sen levyjä myytiin 75–100 miljoonaa. Yhtyeellä oli 113 Billboard-hittiä, joista 46 sai Top-10 statuksen eli enemmän kuin Elvis Presleyllä tai The Beatlesilla.www.amazon.co.uk Yhtye on myös esiintynyt 17 Hollywood-elokuvassa, eli enemmän kuin mikään toinen yhtye. Yhtye hajosi vuonna 1953. Yhtye on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Patty Andrewsin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Andrews Sistersien virallinen sivu * Vapaasti ladattavia The Andrews Sistersien lauluja Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluyhtyeet Luokka:1940-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tyttöbändit Luokka:Sisarukset
Inari (täsmennyssivu)

Inari voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Inari, kunta Lapin maakunnassa * Inarin kirkonkylä, taajama Inarin kunnassa * Inari eli Inarijärvi, järvi Inarissa * Inari, kylä ja rajanylityspaikka Lieksassa * Inari, riisin jumala * Inari, naisen etunimi * Inari, Rakel Jylhän käyttämä kirjailijanimi * Inari, ravintola Helsingissä * inarizushi, sushi, joka sisältää riisiä ja vihanneksia uppopaistetussa tofukääreessä * Inari, Vesa-Matti Loirin musiikkialbumi * 1532 Inari, asteroidi.
Id Tech 5

id Tech 5 on id Softwaren kehittämä pelimoottori. Pelimoottorin nimi noudattaa uutta nimeämiskaavaa; aikaisemmin id Softwaren pelimoottorit on nimetty niitä käyttävien pelien mukaan, mutta tästä moottorista lähtien ne nimetään erikseen. Myös aikaisempien pelimoottorien nimet on muutettu jälkikäteen (esimerkiksi edeltävä Doom 3-pelimoottori uudelleennimettiin id Tech 4:ksi.) id Tech 5:n merkittävin uudistus on MegaTexture, joka alun pitäen kehitettiin id Tech 4-pelejä varten (Enemy Territory: Quake Wars käyttää tätä teknologiaa). MegaTexturen avulla voidaan käyttää tehokkaasti hyvinkin suurikokoisia (128000x128000) tekstuureita, jonka ansiosta esimerkiksi laajat maastoalueet voidaan teksturoida pikkutarkasti. MegaTexturen avulla sopivan kokoisia tekstuureita voidaan ladata muistiin automaattisesti, eikä kenttäsuunnittelijoiden ja graafikoiden tarvitse optimoida grafiikkaa erikseen. Peliympäristö on myös täysin dynaaminen. Varjojen ja valaistuksen on myös kehittyneempää kuin aikaisemmissa moottoreissa: kun id Tech 4:ssä hahmojen tekemät varjot ovat aina tarkkarajaisia, id Tech 5:ssä varjoissa on myös pehmeämpi puolivarjoalue (penumbra), jonka ansiosta varjot näyttävät realistisemmilta. Pelimoottori tukee myös useita uusia grafiikkatehosteita, ja tukee id Tech 4:ää paremmin moniytimisiä tietokoneita, koska pelimoottorin eri osat on säikeistetty. Rage on id Softwaren ensimmäinen peli, joka käyttää id Tech 5 -moottoria. Ruotsalainen MachineGames kehitti pelin Wolfenstein: The New Order, ja Tango Gameworks kehitti pelin The Evil Within. id:n Doom- pelisarjan jatko-osa Doom 4 piti alun perin olla id Tech 5 -peli, mutta peliä varten kehitettiin kokonaan uusi pelimoottori, id Tech 6. Dishonored 2 käyttää Void -pelimoottoria, joka on hyvin pitkälti muunnettu versio id Tech 5:stä. Vuonna 2007 John Carmack ilmoitti, että id Tech 5 tullaan tulevaisuudessa julkaisemaan avoimen lähdekoodin lisenssillä, kuten aikaisemmatkin iD:n pelimoottorit. Vuonna 2010 iD Software ilmoitti, että toisin kuin aikaisempia iD:n pelimoottoreita, iD Tech 5:tä ei lisensoida kaupallisesti muille kehittäjille, vaan sitä voi käyttää vain iD Software ja emoyhtiö ZeniMax Median muut tytäryhtiöt. Luokka:Pelimoottorit
Michel Le Tellier

Michel Le Tellier (19. huhtikuuta 1603 Pariisi, Ranska – 30. lokakuuta 1685) oli ranskalainen valtiomies. Le Tellier toimi Ranskan sotaministerinä vuosina 1643–77 ja oli Ranskan kansleri 1677–85. Hän oli Ranskan vakinaisen armeijan perustaja. Hän oli François Michel Louvoisin isä, ja toimi yhdessä poikansa kanssa sotaministeriön johdossa vuodesta 1662. ==Lähteet== * Le Tellier, Michel Le Tellier, Michel Le Tellier, Michel
B-Max

B-Max on suurin säiliöalus, joka pystyy kulkemaan Itämerelle (englanniksi Baltic Sea) ja Mustallemerelle (Black Sea). Laivan kantavuus on jopa 250 000 tonnia ja pituus 299,5 metriä. Tämän pituinen laiva mahtuu vielä kulkemaan Bosporinsalmesta. Aluksen syväys on 15,4 metriä, joka mahdollistaa kulun Tanskan salmien läpi. B-Max-laivoissa on turvallisuussyistä kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Laivat ovat jäävahvisteisia ja niissä on kaksoispohja. Laivat kuuluvat Baltimax-kokoluokkaan, mutta omistajayritykset haluavat käyttää näistä tietyistä laivoista nimitystä B-Max. Luokka:Laivatyypit
C-Max

C-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys öljynjalosteita kuljettavista rannikkosäiliöaluksista, englanniksi coastal product tanker mistä lyhenne C on peräisin. Näiden laivojen kantavuus on 10 000 tonnia, pituus 120 metriä, leveys 23,8 metriä ja syväys 6,5 metriä. Laivat on varustettu kahdella kääntöpotkurilla ja niiden koneteho on 2 x 2 200 kilowattia, joka antaa laivoille 13,5 solmun (25 km/h) nopeuden. Lastia tällainen alus kuljettaa 12 500 kuutiometriä. Luokka:Laivatyypit
Pihkala (Viipurin mlk)

Pihkala oli luovutetulle alueelle jääneen Viipurin maalaiskunnan pohjoisin kylä. Kylä rajoittui lännessä Nuijamaan kuntaan ja idässä Jääsken kuntaan. Viipurin maalaiskunnan alueella sen naapurikylä oli Terävälä. Pihkalan kylä ja Nuijamaan puolella sijainnut Pihkalanjärven kylä muodostivat yhtenäisen kyläalueen. Tämän kyläalueen nimi on ollut vuodesta 1948 lähtien . ==Asutus ja elinkeinot== Pihkala sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella. Kylän keskustassa valtatie 14 erkani tie Jääsken Oravalaan. Pihkala kuului Ihantalan seurakuntaan. Vuonna 1937 kylässä oli 171 asukasta.Lakio 1982, s. 265 Lähin kauppa oli naapurikylässä Pihkalanjärvellä, viipurilaisen Osuusliike Torkkelin myymälä. Väestö sai elinkeinonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 kylässä oli 678 ha metsää, 316 ha peltoa ja 9 ha niittyä.Lakio 1982, s. 269 ja 273 Kylän peltopinta-ala oli lisääntynyt huomattavasti vuonna 1927 suoritetun Pihkalanjärven kuivauksen myötä.Lakio 1982, s. 277 Karjataloutta edisti Pihkalan tarkastusyhdistys.Lakio 1982, s. 280 Yhdistystoimintaa edustivat Pihkala-Terävälän marttayhdistys (per. 1924)Lakio 1982, s. 295 ja Pihkalanjärven nuorisoseura, Pihka, jolla oli oma toimitalo.Kuujo 1982, s. 387 ==Kansakoulu== Pihkalan kansakoulu sijaitsi kylän keskustan eteläpuolella lähellä Terävälän kylän rajaa. Koulu oli Pihkalan ja Terävälän kylien yhteinen. Koulu oli perustettu vuonna 1909 ja koulurakennus valmistui vuonna 1913.Kuujo 1982, s. 378 Vuonna 1939 koulussa oli kolme opettajaa ja 35 oppilasta.Kuujo 1982, s. 375 ==Historia== Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Pihkala oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kylän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Viipurin maalaiskunnan kylät
P-Max

P-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys tietyistä öljynjalosteita kuljettavista tuotesäiliöaluksista englanniksi product tankers mistä lyhenne P on peräisin. Laivasarjan ensimmäinen kantavuudeltaa 49 900 tonnin alus luovutettiin vuonna 2005. Laivat on rakentanut Brodosplitin telakka Kroatiassa. P-Max - laivan pituus on 182,9 metriä, leveys 40,0 metriä, syväys 11,3 metriä ja koneteho 2 x 7 860 kilowattia. Lastia laiva voi ottaa 69 400 kuutiometriä ja kuljettaa sitä 14,5 solmun (27 km/h) nopeudella. Turvallisuussyistä laivoissa on kaksoisrunko ja kaksinnettu koneisto: kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Tällaisia säiliöaluksia käytetään öljyn kuljetuksiin myös jäisillä merillä, sillä laivat on vahvistettu jäissäkulkua varten. Luokka:Laivatyypit
David Gauthier

David Gauthier (1932 Toronto – 9. marraskuuta 2023) oli kanadalainen filosofi, joka keskittyi moraalifilosofiaan. Hänet tunnetaan parhaiten uushobbesilaisesta yhteiskuntasopimusteoriasta teoksessaan Morals by Agreement (1986). Etiikan lisäksi hän tutki muun muassa poliittisen filosofian historiaa ja taloudellisen rationaalisuuden perusteita. == Teoksia == * Practical Reasoning: The Structure and Foundations of Prudential and Moral Arguments and Their Exemplification in Discourse (Oxford: Clarendon Press, 1963) * The Logic of Leviathan: The Moral and Political Theory of Thomas Hobbes (Oxford: Clarendon Press, 1969) * Morals by Agreement (Oxford: Oxford University Press, 1986) * Moral Dealing: Contract, Ethics, and Reason (Ithaca, Cornell University Press, 1990) * Rousseau: The Sentiment of Existence (Cambridge: Cambridge University Press, 2006) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * David Gauthier , Against Politics * Stanford Encyclopediaof Philosophy: Contractarianism: Morals by Agreement — David Gauthier's Contractarianism Luokka:Kanadalaiset filosofit Luokka:Moraalifilosofit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Meidän Mirri

Meidän Mirri on alun perin vuonna 1952 julkaistu Tammen kultaiset kirjat -lastenkirjasarjan ensimmäinen osa, josta on tullut erittäin suosittu. Tästä Kathryn ja Byron Jacksonin kirjoittamasta sekä Alice ja Martin Provensenin kuvittamasta tarinasta on vuonna 2006 otettu Suomessa jo 13. painos. Kirjan suomentajaksi on merkitty Lea Karvonen. Karvonen on kuitenkin vain Tammen käyttämä nimimerkki, jonka takana toimi usea eri henkilö. Kirjan todellinen suomentaja ei siis ole tiedossa. Alkuperäinen englanninkielinen Katie the Kitten -kirja julkaistiin jo vuonna 1949, Little Golden Books -lastenkirjasarjassa. Kathryn ja Byron Jacksonin teoksiin kuuluu myös muun muassa Tammen kultaiset kirjat -sarjan 17. kirja, Hiekkarannalla. Kathryn Jacksonin käsialaa on myös esimerkiksi sarjan 147. kirja, Luiseva puiseva leijona. Byron Jackson on kirjoittanut puolestaan muun muassa sarjan kolmannen kirjan Pikku Viu Viu. Alice ja Martin Provensen ovat kuvittaneet useita muitakin Tammen kultaisia kirjoja. ==Juoni== Kirja keskittyy kuvaamaan pienen kissanpennun elämää yhden lyhyen valveillaolohetken aikana. Tarinan kahdellatoista sivulla on kullakin yksi kuva, johon liittyy yleensä noin kaksi riviä tekstiä. Koko tarina on kerrottu preesensissä. Kirjan ensimmäisellä sivulla esitellään kirjan päähenkilö, meidän Mirri, joka nukkuu vanhassa hatussa eteisen lattialla. Seuraavilla sivulla Mirri herää, kiipeää tuolille ja huitaisee ilmassa surisevia kärpäsiä. Tämän jälkeen Mirri menee keittiöön, jossa se säikäyttää koiran, mutta joutuu itse pienen hiiren säikäyttämäksi ja pakenee ulos. Myös ulkona Mirri kohtaa monia seikkailuja. Piilouduttuaan pensaan alle se havaitsee sammakon, jota se lähtee jahtaamaan. Saalistus kuitenkin päättyy epäonnisesti. Haisteltuaan kukkasia Mirri yrittää myös kiivetä puussa olevaan linnunpesään, pyydystää mehiläisen sekä oman häntänsä. Pudottuaan penkiltä vesisankoon ja kuivattuaan itsensä Mirri pyytää naukuen ruoakseen maitoa, jonka se litkii taitavasti. Tarina päättyy onnellisesti, kun maidon juotuaan Mirri nukahtaa uudelleen hattuun. ==Lähteet== Luokka:Lastenkirjat Luokka:Vuoden 1952 kirjat Luokka:Tammi