EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Highlander – kuolematon

Highlander – kuolematon on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva. Elokuvan ohjasi Russell Mulcahy ja pääosassa näyttelivät Christopher Lambert, Sean Connery, Clancy Brown ja Roxanne Hart. Musiikin elokuvaan on tehnyt brittiläinen yhtye Queen. Elokuva sai kaksi jatko-osaa, Highlander 2 – Paluu (1990) ja Highlander 3: Saalistaja (1994). ==Juoni== Connor MacLeod taistelee Skotlannin ylämailla vuonna 1536. Hän haavoittuu kuolettavasti, mutta herääkin kuolleista, jolloin kyläläiset ajavat McLeodin pois. Vuosia myöhemmin hän tapaa Juan Sanchez Villa-Lobos Ramirezin, joka kertoo McLeodin olevan kuolematon joka elää niin kauan kunnes toinen kuolematon katkaisee häneltä pään poikki. Tämän tapahtuessa häviäjän energiat siirtyvät voittajalle. Ramirez opettaa McLeodille miekkailun taidot siihen asti kunnes pahamaineinen Kurgan, joka himoitsee kuolemattomuuden valtaa, tappaa Ramirezin. McLeodin täytyy taistella selvitäkseen vuosisatoja siihen asti kunnes jälleen kokoontumisen aika koittaa, jolloin vain muutama kuolematon on jäljellä. Viimeiset taistelut alkavat vuonna 1985 New Yorkissa, jossa Kurgan on jo haalinut itselleen usean kuolemattoman energiat ja saa vihdoin vastaansa Connor McLeodin. ==Näyttelijät== == Arvioita == Video- oppaassa vuodelta 1994 elokuvalle annettiin kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Russell Mulcahyn ohjaamat elokuvat
Cabin Fever

Cabin Fever on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Eli Roth. Elokuva kertoo viidestä teini-ikäisestä nuoresta, jotka vuokraavat mökin keskeltä syrjäistä metsää tarkoituksenaan viettää viikko juhlien. Kaikki näyttää lupaavalta, kunnes mökille ilmestyy sairaan oloinen mies, joka pyytää nuorilta apua. Nuoret panikoivat ja tappavat avunpyytäjän. Pian heissä alkaa ilmetä samankaltaisia oireita kuin surmansa saanella miehellä. Lisäksi läheisen kylän asukkaat alkavat ahdistella nuoria. Mökkiläisten selviytymismahdollisuuksia heikentää vielä metsässä vaaniva tappajakoira. == Näyttelijät == == Arvioita == Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Cabin Feverin perustarina, kliseiset henkilötyypit ja koko toteutus ovat pelkkää vanhan kierrätystä: joukko ylimielisiä kaupunkinuoria, syrjäseudulta vuokrattu lomamökki ja vähintäänkin oudon oloisia peräkylän asukkaita. Valotiestä omien ideoiden puutteesta kärsivä pelottelu olisi joutanut monien kaltaistensa tavoin suoraan videolevitykseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arvostelu: Cabin Fever (elitisti.net) Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
Sofia Vassilieva

Sofia Vladimirovna Vassilieva (s. 22. lokakuuta 1992 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Vassilieva syntyi Minneapolisissa, Minnesotassa, venäläisille maahanmuuttajavanhemmille.http://www.encyclopedia.com/doc/1P2-261431.html International Modeling and Talent Association löysi Vassilievan tämän ollessa 7-vuotias. Vassilieva nousi ensimmäiseksi perintöprinsessaksi Child Model of the Year -kilpailussa 2000. Pian tämän jälkeen hän sai sivuroolin televisiosarjasta The Agency.http://www.allmovie.com/artist/sofia- vassilieva-348548 Ehkä tunnetuin rooli Vassilievalla on Ariel DuBois'n rooli televisiosarjassa Näkijä. Hän voitti sillä Young Artist Award -palkinnon 2006.http://www.imdb.com/name/nm1100839/awards Vassilieva esiintyi sarjassa vuodesta 2005. Hän on esiintynyt myös muun muassa elokuvassa Day Zero (2007) yhdessä muun muassa Elijah Woodin kanssa ja elokuvassa My Sister's Keeper Cameron Diazin kanssa.http://www.imdb.com/name/nm1100839/ ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 2001 The Brady Bunch in the White House Cindy Brady 2003 Eloise at the Plaza Eloise 2003 Inhabited Gina Russell 2003 Eloise at Christmastime Eloise 2007 Day Zero Mara 2008 Hurt Sarah Parsons 2009 My Sister's Keeper Katherine "Kate" Fitzgerald ===Televisio=== Vuosi Ohjelma Rooli 2001 The Agency Elena 2005 - Näkijä Ariel Dubois ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * * Sofia Vassilieva AllMovie-sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dauphine

Dauphine tarkoittaa seuraavia asioita: * Dauphiné, provinssi Ranskassa * Dauphine, hyppyrimäki Ranskassa * Dauphinén Alpit, vuoristoalue Ranskassa * Critérium du Dauphiné, maantiepyöräilykilpailu Ranskassa * Université Paris- Dauphine, yliopisto Pariisissa ==Automalleja== *Berliet Dauphine *Renault Dauphine ==Katso myös== * Dauphin (täsmennyssivu)
Stefan Sofijanski

Stefan Antonov Sofijanski (, s. 7. marraskuuta 1951 Sofia) on bulgarialainen poliitikko. Hän oli Demokraattisten voimien liiton (Съюз на демократичните сили) johtava poliitikko ja Vapaiden demokraattien liiton johtaja, kolminkertainen Sofian pormestari ja väliaikainen pääministeri 1997. == Elämäkerta == Sofijanski opiskeli tilastotiedettä Karl Marxin talouden korkeammassa instituutissa ja oli useissa asemissa viestintä- ja informaatioministeriössä kommunistivallan aikana. Myöhemmin hän liittyi joulukuussa 1989 perustettuun konservatiiviseen Demokraattisen voimien liittoon ja oli mukana Filip Dimitrovin hallituksessa. Hänet valittiin Sofian pormestariksi 1995 ja uudelleen 1999 ja 2003. Vuonna 2005 hän erosi asettuakseen ehdolle parlamenttivaaleissa. Hän oli pääministerinä helmikuusta toukokuuhun 1997 presidentti Petăr Stojanovin nimittämänä virkaa tekevänä pääministerinä ennen kuin Ivan Kostov muodosti uuden hallituksen. Vuonna 2001 hän ilmoitti jättävänsä Demokraattisten voimien liiton ja muodosti oman puolueensa. Hänen Vapaiden demokraattien liittonsa (Съюз на свободните демократи) pysyi aluksi Demokraattisen voimien liiton osana, mutta siirtyi sitten Bulgarian kansanliiton (Български народен съюз) osaksi, jonka se muodosti Bulgarian agraarisen liiton (BZNS-NS; БЗНС - Народен съюз) ja VMRO – Bulgarian kansallisen liiton (ВМРО - Българско национално движение) kanssa. Sofijanski oli myös Bulgarian väliaikainen Euroopan parlamentin jäsen 1. tammikuuta 2007 alkaen toukokuun vaaleihin asti, joiden jälkeen hän ilmoitti jättävänsä politiikan kuusitoistavuotisen uransa jälkeen ja puolueen heikon vaalituloksen vuoksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Bulgarian pääministerit Luokka:Bulgarialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SinoSat

SinoSat on kiinalainen tietoliikennesatelliittien sarja. 1\. heinäkuuta 1998 Kiina laukaisu SinoSat-1-satelliitin, joka oli pääosin ranskalaisen Alcatel Space-yhtiön rakentama. Sitä käytetään myös lähetyksiin Aasiaan Kiinan ulkopuolelle. 29\. lokakuuta 2006 Kiina laukaisi SinoSat-2-satelliitin, joka oli ensimmäinen kiinalainen DTH-satelliitti. Sen aurinkopanelien avaus epäonnistui ja satelliitti jäi toimintakyvyttömäksi. 1\. kesäkuuta 2007 klo 0:08 Pekingin aikaa Kiinan avaruushallinto laukaisi Pitkä Marssi 3A-kantoraketilla SinoSat-3-satelliitin Xichangin avaruuskeskuksesta Setsuanin maakunnasta. Sen kiertorata on GEO-rata. Satelliittia käytetään radio- ja televisiolähetysten transponderina. Satelliitin valmistaja on China Academy of Space Technology ja China Academy of Launch Vehicle Technology, jotka kuuluvat China Aerospace Science and Technology Corporation-yhtiöön. Satelliitteja operoi Sino Satellite Communications Co. Ltd. (SinoSat). Kiinalla on 12,6 miljoonaa digitaalitelevision katsojaa ja kaikkiaan yli 400 miljoonaa televisiota. ==Lähteet== * Kiinalainen uutinen SinoSat-3:n laukaisusta) Luokka:Tietoliikennesatelliitit
Hotel d’Angleterre

Hotel d’Angleterre on Tanskan kuuluisimpia hotelleja. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Kööpenhaminassa Kongens Nytorvilla. Hotelli on sijainnut nykyisellä paikallaan vuodesta 1755 lähtien. Nykyinen hotellirakennus on peräisin vuodelta 1874, ja sen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Vilhelm Dahlerup ja Georg E. W. Møller. Hotellissa aloitettiin laajat korjaukset toukokuussa 2011. Korjaustoimissa hotelli palautettiin entiseen loistoonsa, ja hotelli avasi ovensa jälleen 1. toukokuuta 2012. Hotellissa on 90 huonetta, joista 60 sviittiä. Suurimmasta 250 neliömetrin royal suite -sviitissä on suuri parveke, josta on näkymä Kongens Nytorville ja Tanskan kuninkaallisen teatterin suuntaan. Hotellissa on järjestetty koko sen historian ajan poliittisia, kuninkaallisia ja kansallisia tapahtumia. == Lähteet == Luokka:Hotellit Luokka:Kööpenhamina
Malinen (sarjakuvahahmo)

Malinen on käsikirjoittaja Markus Miettisen ja piirtäjä Jaakko Seppälän luoma sarjakuvahahmo. Sarjakuvaa julkaistiin Ylioppilaslehdessä kahden viikon välein vuosina 2004–2012. Malinen oli myös Ilta-Sanomien Kuukauden kotimainen -sarjakuva syyskuussa 2005. Toukokuussa 2007 Malinen sai ensimmäisen oman sarjakuva-albuminsa Ee se oo tääsin poessulettua (Ylioppilaslehden kustannus oy). Malinen on savolainen, vahvaa murretta puhuva jänis, joka opiskelee Helsingin yliopistossa. Muita hahmoja sarjakuvassa ovat Malisen mukanaan kantama kaappi Kuappi, opiskelukaveri Seepra, tyttöystävä Kettunen sekä Malisen perhe Äet, Isu ja Pienj. Malinen voitti 2007 järjestetyssä Kemin sarjakuvakilpailussa strippisarjan ja sijoittui sprinttistrippi-kilpailussa toiseksi. == Albumit == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Malisen kotisivut * Tero Mielonen: Malinen, tuas Kvaak.fi 12.6.2008. * Jukka Laine: Malinen, mittee? Kvaak.fi 5.5.2010. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Strippisarjakuva
Stella Polaris (teatteri)

Stella Polaris on Helsingissä toimiva improvisaatioteatteri, joka aloitti toimintansa 1990. Tuolloin Espoon Teatterin johtaja Tytti Oittinen kutsui freelancenäyttelijöitä osallistumaan kanadalaisen Keith Johnstonen improvisaatiokurssille. Tämän jälkeen he päättivät ryhtyä tutkimaan improvisaatioteatterin mahdollisuuksia ja Stella Polaris sai alkunsa. Vuonna 2024 ryhmään on kuulunut 18 näyttelijää, joista yksi toimii taiteellisena johtajana, neljä muusikkoa, neljä valosuunnittelijaa, kaksi tuottajaa ja toiminnanjohtaja. Teatterin tuotanto on muuntunut ensimmäisistä sketsimuotoisista improalkioista nykyisiin kokoillan improvisoituihin näytelmiin. Teatterin kotipaikkana on toiminut pitkään Turbiinisali Kaapelitehtaalla. Huomattava osuus Stella Polariksen toiminnasta on muiden kouluttamista. Koulutustoimintaan kuuluu improkursseja aloitteleville ryhmille, jatkokursseja pidemmälle ehtineille sekä vuorovaikutus-, esiintymis- ja improvisaatiokoulutusta yhteisöille, yrityksille ja kouluille. Stella Polaris teki 2002 Vapaa pudotus -sarjan MTV3-kanavalle. Stella Polariksen pitkä elokuva Kukkia ja sidontaa tuli elokuvateattereihin vuonna 2004. ==Henkilökunta== ===Näyttelijät=== * Teijo Eloranta * Sari Havas * Jami Hyttinen * Kirsti Kuosmanen * Antti Laukkarinen * Outi Mäenpää * Ushma Olava * Mikko Penttilä * Pihla Penttinen * Tiina Pirhonen * Annika Poijärvi * Micke Rejström * Sari Siikander * Niina Sillanpää * Elina Stirkkinen * Miiko Toiviainen * Jussi Vatanen * Tobias Zilliacus ===Muusikot=== * Jouni Kannisto * Topi Korhonen * Iiro Ollila * Hannu Risku ===Valosuunnittelijat=== * June Horton-White * Marianne Lagus * Ainu Palmu * Jari Piitulainen ===Tuottajat=== * Marie-Louice Eklund * Piia-Pauliina Mäntysaari ===Toiminnanjohtaja=== * Sari-Anne Nahkuri ==Palkinnot== * Risto Jarva -palkinto Tampereen lyhytelokuvajuhlilla * Koura-palkinto Vapaa pudotus -sarjalle * Venla- palkinto: Paras TV-elokuva 2002, Vapaa pudotus: Turon baari * Venla-palkinto: Paras naisnäyttelijä 2002, Tiina Pirhonen, Vapaa pudotus * Jussi-palkinto: Paras naispääosa 2004 Outi Mäenpää elokuvasta Kukkia ja sidontaa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Stella Polariksen verkkosivu Luokka:Helsingin teatterit Luokka:suomalaiset improvisaatioryhmät
Suomen nuorten esperantoliitto

thumb|300px|Suomalaisten esperantonuorten kojulla kansainvälisessä nuortenkongressissa. thumb|300px|Perussanastoa Suomesta esperantoksi (suurenna klikkaamalla kuvaa). Suomen nuorten esperantoliitto ( eli FEJO) on vuonna 1977 perustettu rekisteröity yhdistys. Se on Suomen esperantoliiton (EAF) sekä Maailman esperanton nuortenliiton (TEJO:n) jäsenjärjestö. ==Aiheesta muualla== *Suomen nuorten esperantoliiton kotisivu Luokka:Esperanto Luokka:Suomalaiset nuorisojärjestöt Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Evert Skogström

Evert Wilhelm Skogström (10. syyskuuta 1870 Vesilahti - 19\. elokuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja virkamies, joka toimi ministerinä. Skogströmin vanhemmat olivat kappalainen Johan Gustaf Skogström ja Karolina Olivia Taxell. Hän valmistui maanmittausinsinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1898 ja tuli samana vuonna tie- ja vesirakennushallituksen palvelukseen, jossa kohosi 1908 vanhemmaksi insinööriksi, 1922 vesiosaston yli-insinööriksi ja 1925 pääjohtajaksi. Skogström toimi vuodesta 1917 useiden valtionkomiteoiden sihteerinä ja jäsenenä ja vuodesta 1923 satamakomitean puheenjohtajana. Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri hän oli Cajanderin I hallituksessa 1922 ja Cajanderin II hallituksessa 1924, toimien molemmissa ammattiministerinä. Vuonna 1917 Skogström julkaisi selonteon Juojärven reitin kanavoimisesta, hän myös laati artikkeleita hakuteoksiin ja aikakauskirjoihin. Skogströmin ensimmäinen puoliso vuodesta 1897 oli Emma Dagmar Brander (k. 1915) ja toinen vuodesta 1917 Hulda Eufemia Winstén. == Lähteet == * Sivu 694. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * * Aikalaiskirja 1934, ss. 628-629 (Viitattu 4.5.2014) Luokka:Suomen ministerit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Yrjö Loimaranta

Yrjö Arvi Vilho Loimaranta (vuoteen 1906 Lindstedt;Toiviainen 2004, s. 56. 26\. joulukuuta 1874 Oulu – 27. joulukuuta 1942 Mikkeli) oli suomalainen pappi, virkamies, Viipurin hiippakunnan piispa ja opetusministeri. == Elämäkerta == Loimarannan vanhemmat olivat kirkkoherra Wilhelm Lindstedt ja Hilma Nyholm. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1897 ja teologian kandidaatiksi 1909. Pappi hänestä tuli vuonna 1901. Loimaranta toimi aluksi koulumiehenä ja myöhemmin senaatin kirkollisasiainesittelijänä ja opetusministeriön kansliapäällikkönä. Porvoon suomalaisen yhteiskoulun johtajana 1899–1902 toimittuaan hän siirtyi Helsingin suomalaisen tyttökoulun uskonnon kollegaksi 1902–1912. Samaan aikaan hän oli ajoittain senaatin apulaisesittelijänä. Vuonna 1912 Loimarannasta tuli kirkollisasian toimituskunnan esittelijäsihteeri. Tässä tehtävässä ollessaan Loimarannalle annettiin tehtäväksi Suomen kuninkaaksi valitun Friedrich Karlin kruunajaisseremonian valmistelu Turun tuomiokirkossa. Hän suositteli noudatettavaksi joko Norjan tai Ruotsin mallin mukaista kruunausrituaalia, jolloin kruunu ja muut regaliat olisivat olleet tilaisuudessa vain esillä. Loimaranta toivoi kruunun valmistettavan Inarin kullasta. Vuonna 1919 Loimarannasta tuli opetusministeriön esittelijäneuvos ja kansliapäällikkö. Loimaranta oli opetusministeri Cajanderin I hallituksessa 1922 ja Cajanderin II hallituksessa 1924, molemmissa ammattiministerinä. Viipurin hiippakunnan piispana Loimaranta toimi 1935–1942. Piispakauden alkupuolta sävytti taloudellinen ja henkinen optimismi,Toiviainen 2004, s. 58–59 loppupuolta puolestaan sotavuodet. Talvisodan alettua tuomiokapituli poistui Viipurista joulukuussa 1939 ensin Savitaipaleelle ja rauhan tultua Mikkeliin huhtikuussa 1940.Toiviainen 2004, s. 65 Piispakautta vaivasi osaltaan Loimarannassa jo sen alkuvaiheessa todettu vakava sairaus. Teologisesti Loimaranta kuului nuorkirkolliseen suuntaan ja oli mukana Teologisen lauantaiseuran nimellä tunnetussa uudistushenkisessä keskustelupiirissä. Loimaranta oli Merimieslähetysseuran puheenjohtaja 1932–1938 sekä Mannerheim-liiton liittoneuvoston puheenjohtaja 1936–1942. Hän julkaisi muun muassa teokset Sosialistimme ja uskonto (1908) ja Kirkollinen alkukoulu (1913) sekä toimitti piispa Olavi Heliövaaran kanssa kirkkolain vuosina 1921, 1930 ja 1939. Loimarannan puoliso vuodesta 1901 oli Hilja Julia Teittinen. ==Lähteet== * * Mikkelin hiippakunnan piispat 1879–: Yrjö Loimaranta * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Yrjö Loimaranta : Päivä Unkarin Inkerissä, Suomen Kuvalehti, 21.07.1934, nro 30, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen opetusministerit Luokka:Viipurin piispat Luokka:Opetus- ja kulttuuriministeriön kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet Luokka:Mikkelin piispat
Nicky Hunt

Nicholas "Nicky" Hunt (s. 3. syyskuuta 1983 Westhoughton, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapakki. Hunt debytoi Boltonin paidassa 1. divisioonan kauden 2000/01 päätösottelussa Sheffield Unitedia. Bolton oli jo varmistanut nousunsa Valioliigaan ennen päätöskierrosta. Hunt joutui odottamaan läpimurtoaan avauskokoonpanon miehenä, kunnes kaudella 2003/04 hänestä tuli puolustuksen avainpelaaja. Valioliiga- debyyttinsä hän pelasi 16. elokuuta 2003 ottelussa Manchester Unitedia vastaan. Maajoukkuetasolla Hunt on edustanut Englantia alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 10 kertaa. == Statistiikka == Esiintymiset seurassa Seura Kausi Liiga FA Cup Liigacup Eurooppa Muut Yhteensä Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Bolton Wanderers FC 2000-01 1 0 0 0 0 0 0 0 0 0 1 0 2001-02 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 2002-03 0 0 2 0 0 0 0 0 0 0 2 0 2003-04 31 1 1 0 6 0 0 0 0 0 38 1 2004-05 29 0 4 0 1 0 0 0 0 0 34 0 2005-06 14 0 2 0 1 0 2 0 0 0 18 0 2006-07 33 0 2 0 2 0 2 0 0 0 37 0 Yhteensä 108 1 10 0 10 0 2 0 0 0 131 1 == Yhteensä == *Huntin profiili soccerbase.comissa Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio Sadeoja

Tapio Sakari Sadeoja (s. 16. kesäkuuta 1958 Kotka) on suomalainen toimittaja. Hän on ollut Ilta-Sanomien vastaava päätoimittaja ja kustantaja. Sadeoja syntyi toimittaja Olavi Sadeojan ja päätoimittaja Pirkko Aallon perheeseen. Hänen puolisonsa on ollut vuodesta 1985 puheterapeutti Marja Tuomi. Sadeoja tuli ylioppilaaksi 1977, minkä jälkeen hän opiskeli valtiotiedettä Helsingin yliopistossa. Sadeoja työskenteli Etelä-Vantaa -lehdessä 1978-1981 toimittajana, ja Ilta-Sanomissa 1981-2019. Sadeoja toimi Ilta-Sanomien ulkomaantoimittajana, ulkomaantoimituksen esimiehenä, toimituspäällikkönä ja uutispäätoimittajana. Hänet nimitettiin vastaavaksi päätoimittajaksi 29. toukokuuta 2007, sijaisena hän hoiti tehtävää jo tammikuusta alkaen. Syyskuussa 2009 Tapio Sadeoja nimitettiin myös Taloussanomien vastaavaksi päätoimittajaksi. Ilta-Sanomien kustantaja hänestä tuli 2010. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2019 lopussa. Helsingin Sanomain Säätiö on myöntänyt Helsingin Sanomien 130–vuotisjuhlan kunniaksi Sananvapauden ansiomitalin loppuvuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Sanoman henkilöstö Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merimiespaini

Merimiespaini on kahden kilpailijan välillä käytävä voimalaji. == Säännöt == Kilpailun tarkoitus on horjuttaa vastustajan tasapainoa ja pudottaa tämä kilpailualustalta. Tähän tulokseen on päästävä ns. kättelyasennossa, jossa kilpailijat ovat tarranneet toisiensa oikeista käsistä. Ottelijat ottelevat sivuittain oikea jalka vastustajaa kohti. Vastustajaa ei saa koskea millään muulla objektilla kuin oikealla kädellään. Tuomari voi määrätä tietyistä rikkeistä varoituksia, ja kahdesti varoituksen saanut kilpailija häviää. Luokka:Paini
Klaus Badelt

Klaus Badelt (s. 12. kesäkuuta 1967 Frankfurt am Main, Länsi-Saksa) on saksalainen säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten elokuvasävellyksistään. Hänen musiikkiaan kuullaan muun muassa elokuvissa Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous, Catwoman, Miami Vice sekä Poseidon. Badelt aloitti uransa säveltämällä musiikkia saksalaisiin mainoksiin. Vuonna 1998 Hans Zimmer kutsui Badeltin työskentelemään Media Venturesille (sittemmin Remote Control Productions) Santa Monicaan. Siitä lähtien hän on työskennellyt useiden eri elokuvien ja televisio-ohjelmien parissa. Hän on myös tehnyt yhteistyötä muiden Media Venturesiin kuuluvien säveltäjien kanssa, kuten Harry Gregson- Williamsin, John Powellin ja Hans Zimmerin. Toimiessaan Zimmerin kanssa Badelt osallistui useiden Oscar-ehdokkuuden saaneiden elokuvien, kuten Veteen piirretyn viivan ja Egyptin prinssin, musiikkien tekemiseen. Hän on säveltänyt useille tunnetuille ohjaajille, joihin lukeutuvat muun muassa Ridley Scott, Tony Scott, Terrence Mallick, John Woo, Kathryn Bigelow, Jeffrey Katzenberg, Gore Verbinski ja Steven Spielberg. Badelt tuotti myös musiikit Ridley Scottin elokuvaan Gladiator. Hän myös toimi yhdessä Zimmerin kanssa sellaisten elokuvien kuin Kunniasanalla, Hannibal ja Pearl Harbor musiikkien parissa. == Aiheesta muualla == * *All Music Guide: Klaus Badelt Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristen Alderson

Kristen Alderson (s. 29. toukokuuta 1991 Doylestown, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Alderson tunnetaan parhaiten hänen roolistaan Starr Manningina saippuasarjassa One Life to Live. Hän sai siitä Soap Opera Digest Awardsin palkinnon vuonna 2005. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktor Henrik Schvindt

Viktor Henrik Schvindt (19. heinäkuuta 1866 Spankkova Inkeri - 25\. kesäkuuta 1928 Hattula) oli suomalainen kenraalimajuri ja ministeri. Viktor Henrik Schvindtin vanhemmat olivat kirkkoherra Paul Teodor Schvindt ja Anna Amanda Alopaeus ja puoliso vuodesta 1890 Aina Maria Enckell. Schvindt palveli vuodesta 1888 Suomen Kaartissa nuorempana esikuntaupseerina, kun se lakkautettiin 1905 ja sen päällystö siirrettiin seuraavana vuonna lakkautuspalkalle. Luotsihallituksen tarkastajana hän toimi 1907–1912 ja myös opettajana Helsingissä 1897–1912 useissa eri oppilaitoksissa. Hän tuli Suomen tasavallan joukkojen palvelukseen tammikuussa 1918 everstin arvoisena ja ylennettiin kenraalimajuriksi 1922. Schvindt toimi puolustusministerinä Cajanderin II hallituksessa 1924 ammattiministerinä. == Lähteet == * Valtioneuvoston ministerikortisto * Virkaikäluettelo upseereista vakinaisessa sotapalveluksessa 1.11.1925 * Täysi ympyrä; Suomen Kaartin päällystö 1829 ja 1906 ===Viitteet=== Luokka:Suomen puolustusministerit Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Östen Elfving

Karl Östen Elfving (27. toukokuuta 1874 Vaasa – 25. heinäkuuta 1936 Boden, Ruotsi) oli suomalainen maatalousasiantuntija ja -poliitikko. == Biografia == Elfvingin vanhemmat olivat Vaasan pormestari Karl Oskar Elfving vanhempi ja Jenny Sofia Nyman. Elfvingin veli oli metsänhoitaja Karl Oskar Elfving nuorempi (1872–1946) ja sisaria presidentti K. J. Ståhlbergin toinen puoliso vuodesta 1920, opettaja ja kirjailija Ester Ståhlberg (1870–1950) ja puutarhaviljelyn edistäjä Jenny Elfving. Elfving valmistui agronomiksi 1895, filosofian kandidaatiksi 1911 ja filosofian lisensiaatiksi (tohtori) 1915, väitöskirjan aiheenaan Vermögensbildung kleinbäuerlicher Ansiedler in Finnland. Elfving toimi tilanhoitajana, maanviljelysinsinöörinä, lääninagronomin apulaisena ja maanviljelyskonsulenttina vuoteen 1906 saakka, sitten vuoteen 1917 asti valtion asutustarkastajana ja asutushallituksen ylijohtajana eli ylitirehtöörinä 1917–1926. Hän julkaisi muun muassa teokset ja tutkielmat Växtkultur, växtförädling och försöksverksamhet (1903), Petsamon taloudellisista edellytyksistä ja toimenpiteistä sen kehittämiseksi (1924) sekä Uusia teitä pienviljelyksen kohottamiseksi (1932). Elfving kuului useiden maatalousjärjestöjen ja säätiöiden johtoelimiin ja osallistui valtionkomiteoihin. Vuonna 1917 hän oli asutuskomitean ja eräiden poronlaidunkomissioiden puheenjohtaja. Hän toimi maatalousministerinä Cajanderin I hallituksessa 1922 ja Cajanderin II hallituksessa 1924, molemmissa ammattiministerinä. Vuosina 1926–1930 Elfving oli Suomen suurlähettiläs Oslossa. Myöhemmin hän palasi viljelemään omaa tilaansa mutta vastasi samalla muutamien suurtilojen hoidosta. Elfving kuoli heinäkuussa 1936 verenmyrkytykseen Bodenin sotilassairaalassa Ruotsissa. Hän oli sairastunut Kilpisjärvellä ollessaan suomalais-norjalaisen porokomission mukana tekemässä järjestelytöitä. Elfving kuljetettiin Kilpisjärveltä Bodenin sotilassairaalaan ambulanssilentokoneella.Tri Östen Elfving kuollut, Helsingin Sanomat, 26.07.1936, nro 198, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Elfvingin puoliso vuodesta 1909 oli Aini Maria o.s. Borg (k. 1930).Suomen lakimiehet 1970. Helsinki: Suomen Lakimiesliiton Kustannus. Heidän poikansa oli korkeimman oikeuden jäsen Östen Elfving nuorempiFacta 2001, osa 4, p. 85. WSOY 1981., toinen poika Gustaf Elfving (s. 1919) oli kirurgiaan erikoistunut lääketieteen tohtori. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Östen Elfving : Suomen-Norjan porosopimuksesta, Suomen Kuvalehti, 25.11.1933, nro 48, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen maatalousministerit Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Suomalaiset maataloustieteilijät Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Aleisha Allen

Aleisha Allen (s. 28. huhtikuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Allen syntyi Bronxissa, New Yorkissa. Hän on esiintynyt televisiossa 4-vuotiaasta alkaen. Kansainvälisesti tunnetuimpia rooleja lienee Alicia elokuvassa School of Rock (2003). Näyttelemisen ohella Aleisha Allen laulaa ja tanssii balettia. Hän opiskelee Professional Performing Arts Schoolissa Manhattanilla. Allen on esiintynyt mm. komediassa Ollaanko jo perillä? (Are We There Yet?, 2005) ja sen vuonna 2007 ilmestyneessä jatko-osassa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Ernst Gråsten

Ernst Gråsten (8. huhtikuuta 1865 Suistamo – 5. lokakuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja lakitieteen kandidaatti. Hän oli Suomen Pankin johtokunnan jäsen vuosina 1919–1930.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 321 Gråstenin vanhemmat olivat nimismies Mikael Konstantin Gråsten ja Lovisa Broms. Ylioppilaaksi Gråsten pääsi vuonna 1882. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1886 ja luki myöhemmin lakia valmistuen molempien oikeuksien kandidaatiksi vuonna 1902. Gråsten työskenteli kieltenopettajana ja lehtimiehenä vuodet 1886–1900. Asianajajana hän toimi Viipurissa 1903–1906 ja ministerivaltiosihteerinviraston virkamiehenä 1906–1913 sekä myöhemmin vuonna 1917. Tämän jälkeen Gråsten siirtyi Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi vuonna 1919. Gråsten oli valtiovarainministerinä A. K. Cajanderin ensimmäisessä hallituksessa. Hän toimi tehtävässä ammattiministerinä. Tekstiilitaiteilija Viola Gråsten oli Ernst Gråstenin adoptiotytär ja hänen siskonsa tytärpuoli.Jenny von Platen: Viola Hildegard Gråsten Svenskt kvinnobiografiskt lexikon. Viitattu 5.6.2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomen valtiovarainministerit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomen Pankin johtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Dog Soldiers

Dog Soldiers on vuonna 2002 tehty toiminta/kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Neil Marshall. Elokuva kertoo sotamies Cooperista, joka on yksikkönsä kanssa sotaharjoituksessa Skotlannin erikoisjoukkoja vastaan. Ryhmää johtaa kersantti Wells, ainoa, joka ottaa asian tosissaan miettimättä Ison-Britannian jalkapallo-ottelua. Taisteluharjoitus keskeytyy järkyttävästi kun ryhmä löytää tuhotun erikoisjoukkojen leirin. Kaikki leirin radiot on tuhottu ja miehet ovat kuolleet lukuun ottamatta ryhmän johtajaa, kapteeni Ryania, joka puhuu sekavia. Silloin he saavat tietää mitä metsässä todellisuudessa asustaa ja mikä tappoi toisen erikoisryhmän. == Näyttelijät == Luokka:Ihmissusielokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2002 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset toimintaelokuvat Luokka:Neil Marshallin ohjaamat elokuvat
Yle Tallennemyynti

Yle Tallennemyynti oli vuosina 1984–2015 toiminut Ylen erillinen yhtiö, joka tuotti video- ja äänitallenteita Ylen televisio- ja radio-ohjelmista. Enimmäkseen tallenteita tuotettiin kirjastojen käyttöön, joista yksityishenkilöt voivat niitä lainata. ==Historia== Tallennepalvelun ensimmäiset videokasettijulkaisut alkoivat kokeiluna kuudessa kirjastossa huhtikuussa 1985. Kokeilukaudeksi sovittiin opetusministeriön ja Kopiosto ry:n kanssa käydyissä neuvotteluissa vuosille 1985–1987. Kokeilussa oli mukana 100 videotallennetta ja noin 100 radio-ohjelmaa C-kasetteina. Ensimmäisten julkaisujen joukossa olivat muun muassa elokuvat Kaasua, komisario Palmu, Opri ja Niskavuoren Heta. Myöhemmin julkaisujen määrä kasvoi, ja uusia julkaisuja olivat muun muassa televisiosarjat Seitsemän kuolemansyntiä ja Rauta-aika sekä elokuvat Tuntematon sotilas ja Täällä Pohjantähden alla. 1990-luvulla tallennemyynti laajentui myös tallenteiden tuottamiseksi yksityishenkilöille, jotka pystyivät ostamaan tallenteita Yle Shopista ja kaikista hyvin varustetuilta videoiden jälleenmyyjiltä. Ensimmäinen yksityishenkilöille hankittavaksi tuotettu videotallenne oli Yle TV2 -kanavan Kummeli-sarja. Yksityishenkilöille tuotettujen televisiosarjojen julkaisemisesta tuli 2000-luvulla valtava menestys, kun DVD yleistyi ja VHS-kasetit alkoivat poistua markkinoilta. Yle Tallennemyynti siirtyi vuonna 2007 videotallenteissa DVD-formaattiin ja lopetti VHS-julkaisut. Vuosina 2003–2006 Yle Tallennemyynti julkaisi kirjasto- ja laitoskäyttöön VHS-kasetteina MTV3:n vanhaa draamatuotantoa 1960-luvulta 1990-luvun alkupuolelle, yhteistyössä MTV3:n kanssa. MTV:n teatteritoimituksen elokuvista ja sarjoista julkaistiin muun muassa Simpauttaja, Lentsu, Hamsterit, Mummoni ja Mannerheim, Rikas ja kunniallinen, Vetää kaikista ovista, Hänen olivat linnut, Poltettu oranssi, Soittorasia, Rakkaat sisaret, Satumainen onni, Kunniallinen petkuttaja ja Sotapoika. Keväällä 2009 Yle ja VL-Musiikki Oy sopivat Yleisradion omatuotantoisten tallenteiden ja oheistuotteiden markkinoinnista. Siitä lähtien tallenteiden hankinnan ja jakelun kirjastoille, laitoksille ja vähittäiskauppaan on hoitanut VL-Musiikki.Musiikki pitää pintansa lastenkulttuurissa , Länsi-Uusimaa 30.12.2010. Viitattu 7.9.2014. Ylen ja VL- Musiikin ensimmäinen yhteinen julkaisu oli Paavo ja Raili -televisiosarja. Toukokuussa 2015 Yle lopetti verkkokauppansa ja jatkossa Yle-tuotteiden myynnin hoitavat yhtiön ulkopuoliset yhteistyökumppaniyhtiöt.http://yle.fi/aihe/artikkeli/2015/04/09/yle-shop- verkkokauppa-sulkeutuu-toukokuussa ==Lähteet== Luokka:Ylen osastot
Yawovi Agboyibo

Yawovi Madji Agboyibo (31. joulukuuta 1943 – 30. toukokuuta 2020) oli togolainen poliitikko. Hän astui pääministerin virkaan 20. syyskuuta 2006 Edem Kodjon seuraajaksi, ja hänen virkakautensa päättyi joulukuussa 2007. Yawovi Agboyibo oli CAR:n puoluejohtaja. Hänet tuomittiin ja vangittiin kuudeksi kuukaudeksi kyseenalaisin perustein vuonna 2001 "pääministerin kunniaan kohdistuneesta loukkauksesta". ==Lähteet== Luokka:Togon pääministerit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Spandaun vankila

right|thumb|245px|Vahdinvaihto Spaudaussa.Yhdysvaltain joukot vasemmalla ja Britannian joukot oikealla Spandaun vankila oli Länsi-Berliiniin kuuluvalla Spandaun hallintoalueella, Wilhelmstadtin kaupunginosassa. Se rakennettiin vuonna 1876 sotilasvankilaksi. Vuodesta 1919 alkaen siellä pidettiin myös siviilivankeja. Siihen aikaan sinne mahtui 600 vankia.Spandau Prison Western Allies Berlin Vuonna 1946 liittoutuneet ottivat koko vankilan hallintaansa, koska olettivat että toisen maailmansodan sotarikoksista tuomittaisiin kymmeniä ihmisiä. Nürnbergin oikeudenkäynneissä tuomittiin kuitenkin vain seitsemän sotasyyllistä vankeusrangaistukseen: *Rudolf Hess, elinkautinen vankeus (teki itsemurhan 1987) *Walther Funk, elinkautinen vankeus (vapautettiin 1957) *Erich Raeder, elinkautinen vankeus (vapautettiin 1955) *Albert Speer, 20 vuotta vankeutta (vapautettiin 1966) *Baldur von Schirach, 20 vuotta vankeutta (vapautettiin 1966) *Konstantin von Neurath, 15 vuotta vankeutta (vapautettiin 1954) *Karl Dönitz, 10 vuotta vankeutta (vapautettiin 1956) Rudolf Hessin kuoltua vuonna 1987 vankila purettiin, koska pelättiin että siitä tulisi uusnatsien palvonnan kohde. Vankilan purkujäte ajettiin Pohjanmereen, ja puretun vankilan paikalle rakennettiin ostoskeskus. ==Katso myös== *Spandaun linnoitus == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan vankilat
Kulttuuritalo (Tukholma)

Kulttuuritalo () on rakennus Ruotsin pääkaupungissa Tukholmassa. Se sijaitsee kaupungin keskustassa, Sergelin torin etelälaidalla. Sen on suunnitellut arkkitehti Peter Celsing. Rakennus vihittiin käyttöön 15. lokakuuta 1974.Husets Historia Kulturhuset. Viitattu 6.9.2014. Nimensä mukaisesti rakennus on pyhitetty kulttuurille, ja siellä sijaitsee muun muassa kolme erilaista kirjastoa. Vuonna 2003 Kulttuuritalossa vieraili yhteensä noin 3,5 miljoonaa vierailijaa. Kulttuuritalon rakentamisen taustalla oli 1965–1966 järjestetty aatekilpailu Sergelin torin eteläpuolisen korttelin käytöstä. Kilpailun voitti Peter Celsing, ja rakennustyöt alkoivat 1968. Celsing suunnitteli sekä Kulttuuritalon että Brunkebergstorgin puolelle rakennetun Sveriges Riksbankin mustanpuhuvan toimitalon. Ensimmäinen valmistui vuonna 1974, jälkimmäinen 1976. Kulttuuritaloon kuuluu teatterisiipi, jossa toimii Tukholman kaupunginteatterin näyttämö, sekä näyttelyrakennus, johon kuuluu Sergelin torin puoleinen lasiseinäinen julkisivu.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 104–105. Norstedts, Tukholma 2012. Teatterisiipi toimi Ruotsin valtiopäivien tilapäisenä istuntopaikkana valmistumisestaan vuonna 1971 aina vuoteen 1983 saakka, jolloin Ruotsin valtiopäivätalon laajennus valmistui. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kulttuuritalon verkkosivusto Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tukholman teatterit
Bellona (peruna)

Bellona on alankomaalainen yleisperunalajike.Suomen Siemenperunakeskus: Asterix, Bellona , luettu 30.5.2007 Sen tärkkelyspitoisuus on 14,8 prosenttia.Paavo Ahvenainen: Perunalajikkeet kansallisessa lajikeluettelossa ja virallisissa lajikekokeissa 2001, luettu 1.6.2007 == Lähdeviitteet == ==Lähteet== *Maa- ja metsätalousministeriö: Kasvilajikeluettelo 2006 (pdf) luokka:Yleisperunat luokka:Myöhäiset perunalajikkeet
Tuote-etiketti

thumb|150px|Viinipullon etiketti. Tuote-etiketti on tuotteeseen tai sen pakkaukseen kiinnitetty lappu, kilpi, tarra tms., jossa annetaan tietoja tuotteesta. Tuotepakkaukseen erikseen liimattavaa etikettiä käytetään erityisesti silloin, kun pakkauksen muoto tai pinta tekee vaikeaksi ja kalliiksi painaa tuotetiedot suoraan pakkaukseen. Etiketti on osa tuotteen imagoa. Etikettejä käytetään runsaasti esimerkiksi elintarvikkeissa, juomapulloissa ja kosmetiikkatuotteissa. Etiketit toimivat myös keräilykohteina. == Ulkoasu == Tuote-etiketti on tavallisesti valmistettu etikettipaperista ja kiinnitetty tuotteeseen liimalla. Muita mahdollisia valmistusmateriaaleja ovat kankaat, muovi ja pahvi. Etiketin voi liiman sijasta kiinnittää tuotteeseen esimerkiksi nauhalla, niitillä tai tarralla. Etiketin teksti on painettu. == Sisältö == Etiketissä voi lukea muun muassa tuotteen nimi, logo, valmistaja, valmistajan logo, tuotteen esittely, ainesosat ja käyttöohje. Etiketissä voi lisäksi olla koristeita tai kuvia. Useissa maissa tuotteiden täytyy sisältää tuoteseloste, jonka sisältö voi olla lailla määritelty. Useimmiten tuoteselosteen täytyy kertoa tuotteen sisältö tai ainesosat, valmistuspäivä, viimeinen käyttöpäivä, käyttö- tai varastointiohjeet, valmistaja ja markkinoija. Tuoteselosteessa voi lukea myös erilaisia varoituksia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Teollisuus
Tuotannontekijätulot

Tuotannontekijätuloja ovat kotitalouksien tuotantotoimintaan osallistumisesta palkkoina, yrittäjätuloina ja omaisuustuloina saamat rahamääräiset korvaukset. Kun tuotannontekijätuloihin lisätään kotitalouksien saamat tulonsiirrot (esimerkiksi eläkkeet, työttömyysturva, sosiaaliavustukset) saadaan bruttotulot. Vähentämällä niistä kotitalouksien maksamat tulonsiirrot (esimerkiksi valtion ja kuntien tuloverot ja veronluonteiset maksut), saadaan kotitalouksien käytettävissä olevat tulot. käytettävissä olevat tulot = tuotannontekijätulot + saadut tulonsiirrot - maksetut tulonsiirrot bruttotulot = tuotannontekijätulot + saadut tulonsiirrot == Katso myös == * Kansantalouden tilinpito * Tilastokeskus, käsitteet ja määritelmät Luokka:Tuotantotoiminta
Blue Congo

Blue Congo on sinipunertava perunalajike. Se on altis perunaruvelle.Biolan: Peruna: Lajikevalinta , luettu 3.6.2007 Lajikkeesta saadaan pieni sato, joten se on usein kallista.Potatissorter Tollby Raakana perunat ovat tumman violetteja, keitettyinä vaaleampia ja sinisempiä. Mukulan antosyaaneihin kuuluva väriaine on samantyyppistä kuin mustikassa.Blue Congo Kasvikset Ruotsissa lajikkeen nimi kirjoitetaan Blå Kongo. Se on vanha lajike, joka on uudelleen suosiossa.Blå Kongo SveGro ==Lähteet== *Maa- ja metsätalousministeriö: Kasvilajikeluettelo 2006 (pdf) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *The European Cultivated Potato Database: Blo Kongo luokka:Keskivarhaiset perunalajikkeet luokka:Jauhoiset perunat luokka:Ruokateollisuusperunat
Käytettävissä oleva tulo

Käytettävissä oleva tulo on tilastoinnissa käytetty määritelmä. Se lasketaan vähentämällä brutto- eli kokonaistulosta tulovero ja muut tulonsiirrot. Kansantalouden tilinpidossa se lasketaan sektoreittain lisäämällä ensituloon saadut ja vähentämällä maksettavat tulonsiirrot. Käytettävissä oleva tulo voidaan käyttää kulutukseen tai säästää. Käytettävissä olevat tulo on tulonjakotilaston keskeisin tulokäsite. Sitä käytetään myös kulutustutkimuksessa. == Käytettävissä olevan tulon määrittely eri tilastoissa == === Kansantalouden tilinpito === Palkansaajakorvaukset + toimintaylijäämä ja sekatulo + omaisuustulot - omaisuusmenot = sektorin ensitulo \+ saadut tulonsiirrot - maksetut tulonsiirrot = käytettävissä oleva tulo. === Tulonjakotilasto, kulutustutkimus === Palkkatulot + yrittäjätulot = työtulo \+ omaisuustulot = tuotannontekijätulot \+ saadut tulonsiirrot = bruttotulot \- maksetut tulonsiirrot = käytettävissä oleva tulo. == Katso myös == * Kansantalouden tilinpito * Ensitulo * Sekatulo * Tulonsiirrot * Tuotannontekijätulo ==Aiheesta muualla== * Tilastokeskus: käsitteet ja määritelmät Luokka:Taloustiede
Toivo Ikonen

Pekka Toivo Ikonen (15. tammikuuta 1891 Jääski - 11\. kesäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri. Ikosen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Ikonen ja Katri Ahtiainen. Hän kävi kansanopiston 1909 ja maamieskoulun 1911. Ikonen toimi maanviljelijänä Jääskessä 1911-1925, Viipurin maalaiskunnassa 1926-1929, Antreassa 1929–1944 ja Hausjärvellä 1944-1963\. Hän oli Jääsken säästöpankin kirjanpitäjänä 1913-1918 ja johtajana Jääsken säästöpankissa 1918-1922, Viipurin maalaiskunnan Talin osuuskassassa 1927-1929 sekä Antrean eteläisessä osuuskassassa 1930-1940\. Ikonen oli myös Karjalan liiton toiminnanjohtaja 1952-1958 sekä Karjalainen Kansa-lehden päätoimittaja, Karjalan liiton kiinteistövälitystoimiston johtaja ja Karjalan Aamu -lehden päätoimittaja. Ikonen oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1917, Edistyspuolueen kansanedustajana 1922-1924 ja Maalaisliiton kansanedustajana 1933-1939 ja 1942-1951\. Hän edusti vuoteen 1944 saakka Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä ja sen jälkeen 1945-1947 Kymen läänin itäistä vaalipiiriä ja 1948-1950 Kymen läänin vaalipiiriä. Ikonen toimi eduskunnan maatalousvaliokunnan puheenjohtajana 1946-1950 ja Rangellin hallituksessa II maatalousministerinä 1941-1943 sekä II kansanhuoltoministerinä 1942-1943\. Linkomiehen hallituksessa Ikonen oli II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri 1943-1944\. Ikonen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän oli mukana Jääsken kunnanvaltuuston puheenjohtajana, Viipurin maalaiskunnan ja Antrean kunnanvaltuuston jäsenenä. Ikonen sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1952. == Lähteet == * * Valtioneuvoston ministeritietojärjestelmä Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Jääsken kunnanvaltuutetut Luokka:Antrean kunnanvaltuutetut Luokka:Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Väinö Kaasalainen

Väinö Viljam Kaasalainen (10. joulukuuta 1902 Viipurin läänin Pyhäjärvi - 14\. huhtikuuta 1955 Mikkeli) oli suomalainen kansanopiston ja kansankorkeakoulun johtaja sekä Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri. Kaasalainen pääsi ylioppilaaksi 1923 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1931. Kaasalainen oli Räisälän kansanopiston vt. johtaja 1926-1929, johtaja 1929-1940, Limingan kansanopiston johtaja 1940-1947 ja Suomen Nuoriso-opiston johtaja Mikkelissä 1947-1955\. Hän oli Karjalan liiton toiminnanjohtajana 1942-1943 ja Maalaisliiton toiminnanjohtajana 1944-1946\. Kaasalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1933-1939 ja Mikkelin läänin vaalipiiristä 1951-1955\. Hän oli eduskunnan kulkulaitosvaliokunnan puheenjohtajana 1951-1955 ja II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Linkomiehen hallituksessa 1944. Väinö Kaasalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kaasalainen ja Helena Jääskeläinen ja veli Nestori Kaasalainen. Kaasalaisen puoliso vuodesta 1935 oli Aino Hilja Jalkanen. == Teoksia == *Räisälän kansanopisto 1908–1933 / toimittanut Väinö Kaasalainen. Räisälän kansanopisto 1933 *Sakkolan historiaa / toimittanut Väinö Kaasalainen. Sakkolan historiatoimikunta, Pieksämäki 1951 (2. uud. painos 1987) == Aiheesta muualla == * * Valtioneuvoston ministeritietojärjestelmä Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Maalaisliiton puoluesihteerit Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Lauri Kaijalainen

Lauri Vihtori Kaijalainen (21. maaliskuuta 1900 Laukaa – 5. syyskuuta 1965 Rovaniemi) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Rovaniemen kauppalan- ja kaupunginjohtajana sekä Maalaisliiton kansanedustajana ja ministerinä. Kaijalaisen vanhemmat olivat ratavartija Vihtori Kaijalainen ja Alma Loviisa Gustafsson. Hän kävi keskikoulun ja työskenteli sitten Pohjolan Sanomain toimittajana 1919–1924, lehden vastaavana toimittajana 1924, Rovaniemi-lehden päätoimittajana vuosina 1924–1927 ja 1940–1944, Kalevan toisena toimitussihteerinä vuosina 1927–1928 sekä Lapin Kansan päätoimittajana vuosina 1928–1940. Sodan jälkeen Kaijalainen toimi Pohjolan Sanomien Helsingin edustajana vuosina 1945–1948, Valtion tiedotuskeskuksen apulaisjohtajana 1945–1946 sekä Rovaniemen kauppalanjohtajana vuosina 1948–1959 ja kaupunginjohtajana 1960–1963. Kaijalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana Lapin läänin vaalipiiristä vuosina 1930–1948. Hän oli eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtajana 1936–1944 ja toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Pekkalan hallituksessa vuosina 1946–1948. Kaijalainen oli mukana kunnallispolitiikassa Rovaniemen kauppalanvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Pohjois-Suomen teollistamistoimikunnan jäsen. Kaijalainen sai kaupunkineuvoksen arvonimen vuonna 1962. == Aiheesta muualla == * * Valtioneuvoston ministeritietojärjestelmä Lauri Kaijalaisen lehtiartikkeita : * Nykypäivien Krim, Kansan kuvalehti, 26.05.1934, nro 21, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Rovaniemen kaupunginvaltuutetut Luokka:Rovaniemen kaupunginjohtajat Luokka:Lapin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Nia Long

Nitara Carlynn ”Nia” Long (s. 30. lokakuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Long syntyi Brooklynissa, New Yorkissa. Hänellä on afrotrinidadilaista, barbadosilaista ja grenadalaista sukutaustaa. Longin vanhemmat erosivat tyttärensä ollessa kaksivuotias. Äiti ja tytär muuttivat Iowa Cityyn ja myöhemmin tyttären ollessa seitsemänvuotias etelälosangelesilaiseen lähiöön. Longin läpimurtorooli oli elokuvassa Boyz n the Hood – kulman kundit (1991). Sen jälkeen hän on tehnyt näyttelijänrooleja muun muassa elokuvissa Friday (1995), Sielun ruokaa (1997), Boiler Room (2000), Hamekyttä (2000), Ollaanko jo perillä? (2005), Hamekyttä 2 (2006). Sen lisäksi hän on näytellyt Sasha Monroeta televisiosarjassa Hädän hetkellä. Hän on myös näytellyt sarjassa Bel-Airin prinssi. == Yksityiselämä == Longin ensimmäinen lapsi Massai Zhivago Dorsey II syntyi 26. marraskuuta 2000. Long oli lapsen isän kanssa kihloissa, mutta suhde ehti päättyä ennen naimisiinmenoa. Longilla on lapsi myös koripalloilija Ime Udokan kanssahttps://www.dailymail.co.uk/tvshowbiz/article-2086079/Soul-Food-actress- Nia-Long-beams-shows-newborn-son-Kez-Sunday-time.html. == Osittainen filmografia == === Elokuva === * Boyz n the Hood – kulman kundit (1991) * Friday (1995) * Sielun ruokaa (1997) *In Too Deep (1999) * Boiler Room (2000) * Hamekyttä (2000) * Ollaanko jo perillä? (2005) * Hamekyttä 2 (2006) * Gospel Hill (2009) * The Best Man Holiday (2013) * Keanu (2016) * Roxanne Roxanne (2017) === Televisio === * Bel Airin prinssi (1991–1995) * Amyn lailla (2001–2002) * Hädän hetkellä (2003–2005) * Boston Legal (2007) * Naistenmiehet (2007–2008) * The Cleveland Show (2009–2010) * House of Lies (2013) * Uncle Buck (2016) * Dear White People (2017) * Empire (2017) * NCIS Los Angeles (2017–2018) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ragnar Furuhjelm

Elis Ragnar Furuhjelm (12. lokakuuta 1879 Oulu – 15. marraskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteilijä, professori ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja ja ministeri. Furuhjelmin vanhemmat olivat protokollasihteeri Elis Furuhjelm ja Selma Gabriella Antell. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1897 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1901 ja lisensiaatin sekä tohtorin tutkinnot 1907. Furuhjelm oli matematiikan ja ruotsin kielen opettajana Nya svenska läroverketissä Helsingissä 1898–1904 ja 1905–1906. Hän toimi Helsingin tähtitieteellisen observatorion tähtivalokuvaustöiden assistenttina 1900–1908, apulaisjohtajana 1908–1933 ja observatorion assistenttina 1907–1918. Furuhjelm julkaisi yli 4 000 tähden ominaisliikkeet. Furuhjelm oli Helsingin yliopiston tähtitieteen dosenttina 1910–1918 ja henkilökohtaisena ylimääräisenä professorina 1918–1944. Tämän ohella hän oli Helsingin yliopiston fys.-matemaattisen osaston notaarina 1910–1917, Åbo Akademin kanslerin sihteerinä 1918–1944 ja Nya Argus -lehden toimituskunnan jäsenenä. Furuhjelm valittiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 1918 ja toimi sen puheenjohtajana 1937–1938. Furuhjelm oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1917–1944. Hän oli eduskunnan toinen varapuhemies 1928 ja toimi eduskunnan valtiovarainvaliokunnan puheenjohtajana 1921–1930, 1931–1932 ja 1940–1944. Furuhjelm oli II valtiovarainministeri Kivimäen hallituksessa 1932–1933. Presidentin valitsijamiehenä Furuhjelm oli vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen valtiovarainministerit Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset tähtitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet