Turkkilaiset kielet

Turkkilaiset kielet ovat noin kolmekymmentä kieltä sisältävä kielikunta. Turkkilaiset kielet ovat läheistä sukua keskenään, sillä niiden uskotaan eriytyneen verrattain myöhään, ajanlaskun alun aikoina. Turkkilaiset kielet ovat varmuudella sukua vain keskenään: ne on joskus yhdistetty mongoli- ja tunguusikielten kanssa altailaiseksi kielikunnaksi, mutta tämä on jäänyt todistamattomaksi hypoteesiksi, ja näin turkkilaiset kielet nykykäsityksen mukaan muodostavat kielikunnan. Niitä puhuu moninainen ihmisten kirjo, noin 350 miljoonaa, laajalla alueella Itä-Euroopasta Siperiaan ja aina läntiseen Kiinaan saakka. Turkkilaiset kielet ovat lähtöisin suppealta alueelta Keski- Aasiasta, josta ne levisivät laajalle alueelle varhaiselta keskiajalta alkaen. Turkkilaiset kielet ovat agglutinoivia, ja niille on ominaista vokaaliharmonia. Turkkilaisiin kieliin on omaksuttu piirteitä erityisesti kiinasta, iranilais- ja arabikielistä. Turkkilaisista kielistä puolestaan on piirteitä kulkeutunut Kaakkois-Kiinaan ja Venäjän pohjoisimpiin osiin. Turkologia eli turkkilainen filologia on turkkilaisiin kieliin ja kulttuureihin keskittyvä akateeminen tutkimuksen alue. == Kirjaimistot == Turkkilaisia kieliä kirjoitettiin vuosisatojen ajan arabialaisella kirjaimistolla. Tultaessa 1900–luvulle tämä muuttui, kun Turkin tasavalta omaksui latinalaisen kirjaimiston ja silloisen Neuvostoliiton turkkilaiset kansat puolestaan kyrillisen, joskaan ei omasta tahdostaan. Turkkilaisten maiden neuvosto hyväksyi vuonna 2024 uuden yleisturkkilaisen latinalaisen aakkoston (Common Turkic Alphabet). Tämän tarkoitus on edesauttaa kirjoitettua kanssakäymistä kansojen välillä, jota arabialainen abjad aikaisemmin edusti. ==Luokittelu== Turkkilaiset heimot ja kansat ja niiden kielet ovat sekoittuneet keskenään vuosisatojen aikana, minkä vuoksi kielten luokittelu on hyvin vaikeaa. Seuraavaan luokitteluun on yhdistetty kolme eri ryhmittelyä, jotka tässä on erotettu kapiteeli-, lihavoiduin ja kursivoiduin kirjaimin: Länsiturkkilaiset kielet (luoteisturkkilaiset kielet, kiptšak-kielet) * tataari (Keisarillisen Itä-Venäjän lingua franca) ** kazanin murre (assimiloinut Länsi-Siperian turkkilaiskansat) ** tiptärin murre (baškiirialueella) ** mišäärin murre (tataarimurteista lähimpänä alkuperäistä kiptšak-turkkiaLeitzinger, Antero: Mishäärit – Suomen vanha islamilainen yhteisö. (Sisältää Hasan Hamidullan ”Yañaparin historian”. Suomentanut ja kommentoinut Fazile Nasretdin). Helsinki: Kirja-Leitzinger, 1996. ISBN 952-9752-08-3 (s. 15–45)) * baškiiri (lähes tataarin murre) * kumykki * karatšai & balkaari (yksi kieli mutta erilliset ortografiat) * krimintataari * karaiimi (karai) * kazakki (Kiinan puolella arabialainen kirjaimisto) * karakalpakki * nogai (Balkanin tataarit voivat olla alun perin nogaita) * kirgiisi (islamin omaksuttuaan erkanivat oirooteista, turkkilaistuneita mongoleja, Kiinan puolella arabialainen kirjaimisto) Pohjoisturkkilaiset kielet (koillisturkkilaiset kielet) * altai (oirootti) (buddhalaisuuden omaksuttuaan erkanivat kirgiiseistä) * keltainen uiguuri * teleutti * tuva / sojootti / urjanhai * tofa tofa(lari) / karagassi * hakassi abakaaninmurteet (kutsutaan usein virheellisesti hakassiksi; ko murteista on yhdistetty kirjakieli, jonka nimi on myös hakassi) * šoori / Etelä-Siperian tataari (assimiloineet suomalais-ugrilaisia) * jakuutti (paljon tunguusivaikutusta) * dolgaani (assimiloituneita nganasaneja) Eteläturkkilaiset kielet (lounaisturkkilaiset kielet, oguz-kielet) * turkki (Turkin tasavaltaa edeltävällä ajalla virallinen hallintokieli oli osmanin turkki, jota ei kuitenkaan käytetty puhekielenä) * gagauzi (gagaussi) (paljon eteläslaavin vaikutusta) * azeri (Kaukasuksen lingua franca) * haladži (ehkä azerin murre) * kaškai (läheinen sekä azerille että turkmeenille) * turkmeeni Itäturkkilaiset kielet (kaakkoisturkkilaiset kielet, karluk-kielet) * uiguuri * uzbekki (assimiloinut kiinalaisia ja arabeja, Keski-Aasian lingua franca) * salaari Bolgaarikielet * tšuvassi (välittävä kielimuoto mongolikielten suuntaan, vaikutusta suomalais-ugrilaisista kielistä ja toisista turkkilaiskielistä) ==Katso myös== *Indouralilaiset kielet *Uralilais- altailaiset kielet ==Lähteet== *Jaakko Anhava. Maailman kielet ja kielikunnat. Gaudeamus, [Helsinki] 1998. s. 137–143. ISBN 951-662-734-X. == Aiheesta muualla == * Wikipedia azeriksi * Wikipedia kazakiksi * Wikipedia kirgiisiksi * Wikipedia tataariksi * Wikipedia turkiksi * Wikipedia turkmeeniksi * Wikipedia uzbekiksi * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit