EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leaving Las Vegas

Leaving Las Vegas on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Mike Figgisin ohjaama draamaelokuva, jossa pääosia näyttelevät Nicolas Cage ja Elisabeth Shue. Elokuva perustuu John O'Brienin samannimiseen romaaniin, joka on osittain omaelämäkerrallinen. Kaksi viikkoa projektin alkamisen jälkeen O'Brien teki itsemurhan. Projektin keskeyttämistä harkittiin, mutta elokuva päätettiin tehdä hyvänä muistona O'Brienille. Leaving Las Vegas antaa tinkimättömän realistisen kuvauksen alkoholismista. Nicolas Cagen hahmo on lähes koko elokuvan ajan voimakkaasti humalassa, ja niissä harvoissa kohtauksissa, joissa hän ei juopottele, hän kokee voimakkaita vieroitusoireita. Elokuva oli ehdokkaana monissa gaaloissa näyttelijäntyöstä, ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. Oscareita Leaving Las Vegasille tuli yksi, ja se meni Nicolas Cagelle parhaasta miespääosasta. Yhteensä elokuva oli ehdolla neljään Oscariin. Lisäksi Cage voitti miespääosan Golden Globen ja SAG-palkinnon. The New York Timesin kriitikot valitsivat Leaving Las Vegasin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Juoni == Ben Sanderson (Cage) on alkoholisoitunut Hollywoodin käsikirjoittaja, joka on menettänyt kaiken jatkuvan juomisensa takia. Menetettyään perheensä ja työnsä hän päättää tehdä lopun elämästään alkoholia juomalla Las Vegasissa. Saavuttuaan Las Vegasiin Ben tapaa Seran (Shue), joka on prostituoitu. Heidän välilleen kehkeytyy syvä ystävyys- ja ymmärryssuhde. Seran täytyy luvata Benille, ettei yritä saada tätä lopettamaan juomista, ja Ben ei saa kritisoida Seran ammattia. Lopulta vietettyään paljon aikaa keskenään he tulevat turhautuneiksi toistensa tapoihin. Sera rukoilee Beniä menemään tapaamaan lääkäriä alkoholisminsa takia. Ben vihoissaan, mutta liian juovuksissa kertoakseen tunteitaan, lähtee ja makaa toisen naisen kanssa. Sera heittää tämän jälkeen Benin lopullisesti ulos ja jatkaa prostituoidun ammattiaan. Kolme teini-ikäistä raiskaa ja hakkaa hänet. Saatuaan häädön asunnostaan Sera saa viimeisen puhelun Beniltä tämän kuolinvuoteelta. Sera menee tapaamaan Beniä, ja he rakastelevat viimeisen kerran ennen Benin kuolemaa. == Rooliluettelo == == Palkintoja == === Oscarit === *Paras miespääosa: Nicolas Cage Ehdokkaana: *Paras naispääosa: Elisabeth Shue *Paras ohjaus: Mike Figgis *Paras sovitettu käsikirjoitus: Mike Figgis === Baftat === Ehdokkaana: *Paras miespääosa: Nicolas Cage *Paras naispääosa: Elisabeth Shue *Paras sovitettu käsikirjoitus: Mike Figgis === Golden Globet === *Paras miespääosa draamaelokuvassa: Nicolas Cage Ehdokkaana: *Paras draamaelokuva *Paras naispääosa draamaelokuvassa: Elisabeth Shue *Paras ohjaus: Mike Figgis ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Elokuvan viralliset kotisivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset eroottiset elokuvat Luokka:Elokuvat prostituutiosta Luokka:Elokuvat itsemurhasta Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:SAG-palkitut elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent- elokuvat
Śniardwy

Śniardwy on Puolan suurin järvi. Se sijaitsee Masurian järvialueella Warmia- Masurian voivodikunnassa. Sen pinta-ala on 113,4 neliökilometriä. Järvi on 22,1 kilometriä pitkä ja 13,4 kilometriä leveä. Syvimmältä kohdaltaan Śniardwy on 23 metrin syvyinen, ja sen keskisyvyys on 6,5 metriä. Järvessä on kahdeksan saarta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Sniardwy Luokka:Warmia-Masurian voivodikunta
Heidi Fleiss

Heidi Lynne Fleiss (s. 30. joulukuuta 1965), tunnetaan myös nimellä ”Hollywood Madam”, on yhdysvaltalainen parittaja ja prostituoitu. Fleiss tuomittiin tammikuussa 1997 veronkierrosta 37 kuukaudeksi vankilaan. Hän istui rangaistuksesta 21 kuukautta vankilassa. Fleissin paritusrenkaassa oli lukuisia tunnettuja asiakkaita, kuten näyttelijä Charlie Sheen. Aikaisemmin Fleissin asiakkaita ovat olleet muiden muassa näyttelijät Marlon Brando ja Jack Nicholson. Fleissin elämästä on tehty dokumentti Heidi Fleiss: Hollywood Madam sekä televisioelokuva Call Me: The Rise and Fall of Heidi Fleiss, jossa pääosaa esitti Jamie-Lynn Sigler. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Yhdysvaltalaiset rikolliset Luokka:Talousrikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Prostituoidut Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonov An-72P

Antonov An-72P (Nato:”Coaler” IATA:”AN7” ICAO:”AN72”) on ukrainalainen Antonov An-72:een perustuva merivalvontalentokone. Koneessa on merivalvontavarustus ja vaihtoehtona D-36:ia voimakkaammat D-436-moottorit. Myös koneen massa ja jotkin ulkomitat ovat suurempia. Koneessa voi olla 23 mm:n GŠ-23 -konetykki tai 30 mm:n konetykki, neljä valopommia siipien alla ja sukellusvenetorjuntatorpedo. Merivalvontavarustukseen voi kuulua kameroita ja videokuvaava laitteisto. Israel Aircraft Industries voi tarjota parannellun version, mikä voidaan varustella laserohjatulla pommilla, Elta EUM 2022A-tutkalla, sekä sähköoptisella pitkän matkan valvontavarustuksella sekä elektronisen sodankäynnin järjestelmä Elisralla. == Tekniset tiedot == == Käyttäjiä == * Libyan ilmavoimat * Ukrainan rajavartiojoukot * Ukrainan ilmavoimat * Venäjän ilmavoimat * Venäjän rajavartiojoukot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Tiedustelukoneet An-072P zh:An-72運輸機
Wanessa

Wanessa (Wanessa Fodida Camargo Buaiz)Bio Wanessa (s. 28. joulukuuta vuonna 1982 Goiâniassa, Brasiliassa) on suosittu brasilialainen pop-laulaja. Hänen tyyliään on kuvailtu vastaavanlaiseksi kuin Mariah Careyn esittämä musiikki. Camargon isä on tunnettu country-muusikko Zezé di Camargo. ==Diskografia== *Wanessa Camargo (2000) *Wanessa Camarg (2001) *Wanessa Camargo (2002) *Transparente Ao Vivo (2004) *flop (2005) *Total (2007) *Meu Momento (2009) *DNA (2011) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Brasilialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skara Brae

Skara Brae on myöhäiskivikautinen kylä Skotlannin Orkneysaarilla. Noin vuosina 3180–2500 eaa. asuttuna ollut kylä on tehty litteistä kivistä. Arvellaan, että kylä hylättiin ilmastonmuutoksen takia: kylmenevä ilmasto lopetti maanviljelyn. Kylä rakennettiin suureksi osaksi kivestä, koska saarilla oli niukasti puita. Niinpä se on parhaiten säilynyt neoliittinen kylä Euroopassa. Yhdessä muiden Orkneyn kivikautisten löytöjen kanssa se on Unescon maailmanperintökohde.Heart of Neolithic Orkney Unesco Tiedosto:Sandwick Skara Brae 2.jpg|Rakennuksen jäänteitä. Tiedosto:Orkney Skara Brae.jpg|Esiinkaivettuja Skara Braen rakennuksia. Tiedosto:Sandwick Skara Brae 6.jpg|Kivikautisia huonekaluja. Tiedosto:Skara Brae ground plan 1950.jpg|Kylän kartta. ==Katso myös== *Britannian esihistoria == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Skara Brae OrkneyJar-sivustolla Luokka:Kivikausi Luokka:Arkeologiset kohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa Luokka:Orkneysaaret Luokka:Orkneysaarten historia Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdistyneessä kuningaskunnassa Luokka:Britteinsaarten esihistoria
Mira Sorvino

Mira Sorvino (s. 28. syyskuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen Oscar- palkittu näyttelijä. == Varhainen elämä == Sorvino kasvoi New Jerseyssä. Hänen isänsä oli näyttelijä Paul Sorvino. Sorvino pärjäsi hyvin koulussa. Hän valmistui Harvardin yliopistosta tutkimusalanaan Itä-Aasia. == Ura == Valmistuttuaan yliopistosta Sorvino työskenteli useissa työpaikoissa ennen päätymistään näyttelijäksi. Hän näytteli pienissä televisiorooleissa ennen lähiötytön rooliaan independent-elokuvassa Amongst Friends (1993). Lopullisen läpimurtonsa Sorvino teki Woody Allenin elokuvassa Rakkauden jumalatar, josta hän voitti parhaan naissivuosan Oscarin ja Golden Globen. Ohjaaja Peter Jackson ei palkannut Sorvinoa Taru sormusten herrasta -elokuviin, koska Miramax-studion johtajana toiminut tuottaja Harvey Weinstein levitti Sorvinosta ikäviä huhuja. == Yksityiselämä == Sorvino meni naimisiin näyttelijä Christopher Backusin kanssa vuonna 2004. Pariskunnalla on kolme lasta; tytär ja kaksi poikaa. Sorvino valittiin vuonna 2004 Amnestyn tiedottajaksi Stop Violence Against Women -kampanjaan, joka vastustaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. == Palkinnot == * 1996 Parhaan naissivuosan Oscar Rakkauden jumalatar * 1996 Parhaan naispääosan Emmy -ehdokkuus Norma Jean ja Marilyn * 1996 Parhaan naissivuosan Golden Globe Rakkauden jumalatar * 1997 Parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuus Norma Jean ja Marilyn * 2006 Parhaan naissivuosan Golden Globe -ehdokkuus Human Trafficking == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1993 Amongst Friends Laura 1994 Quiz Show – tupla ja kuitti 1995 Rakkauden jumalatar Linda Ash 1996 Norma Jean ja Marilyn 1996 Unelmien tytöt (Beautiful Girls) 1997 Blondit luokkakokouksessa Romy White 1997 Mimic – ääretön vaara (Mimic) tohtori Susan Tyler 1998 The Replacement Killers Meg Coburn 1999 Summer of Sam Dionna 1999 Ensi silmäyksellä (At First Sight) 2001 Harmaa alue 2002 WiseGirls – mafian kaunottaret 2003 Jumalan miekka (Gods and Generals) 2004 The Final Cut 2005 Human Trafficking 2021 Crime Story 2023 Sound of Freedom == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Oscar- palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josephine Clofullia

Josephine Clofullia (1827–1875) oli sveitsiläissyntyinen parrakas nainen, joka esiintyi P. T. Barnumin American Museumissa. Clofullia, tyttönimeltään Boisdechene, syntyi karvaisena ja kahdeksan vuoden iässä hänen partansa oli jo viiden senttimetrin mittainen. 14-vuotiaana hän ryhtyi kiertämään Eurooppaa, aluksi isänsä ja agenttinsa kanssa, myöhemmin kahdestaan isänsä kanssa. Pariisissa hän tapasi taidemaalari Fortune Clofullian ja meni tämän kanssa naimisiin. Clofullia imitoi partansa kanssa myös Napoleon III:ta ja sai tältä lahjaksi suuren timantin. Elämänsä aikana Clofullia synnytti kaksi lasta, joista vuonna 1851 syntynyt tytär kuoli lapsena. Hänen toinen lapsensa Albert- niminen poika, oli yhtä karvainen kuin äitinsä. Myöhemmin elämänsä varrella Clofullia muutti isänsä, poikansa ja aviomiehensä kanssa Yhdysvaltoihin, missä he liittyivät P. T. Barnumin sirkukseen. Barnumin sirkuksessa Clofullian parran pituudeksi ilmoitettiin virallisesti kuusi tuumaa (15,24 cm). Hän esiintyi yhdessä poikansa Alberttin kanssa. Vuonna 1853 William Charr haastoi Clofullian oikeuteen väittäen tämän olevan todellisuudessa mies ja petkuttaja. Lääkärien tutkimuksissa Clofullia todettiin naiseksi ja syytteet hylättiin. Tapaus sai aikanaan huomattavasti julkisuutta ja sitä epäiltiin Barnumin mainoskikaksi. Luokka:Parrakkaat naiset Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Amorilaiset

Amorilaiset eli amurrulaiset olivat länsiseemiläisiä paimentolaisia, joita asui kolmannella vuosituhannella Pohjois-Arabiassa ja Syyriassa. Heitä vaelsi sieltä nykyisen Irakin alueelle Mesopotamiaan noin vuoden 2000 eaa. tienoilla. Sumerilaiset käyttävät amorilaisten maasta nimeä Martu, akkadilaiset Amurru. Amorilainen Ishbi-Erra kaappasi vallan Sumerissa Isinissä, ja perusti sinne oman dynastiansa. Moneen muuhunkin sumerilaiseen ja akkadilaiseen kaupunkiin ilmestyi amorilaisia kuninkaita, muun muassa Babyloniin ja Assuriin. Jotkut tutkijat ovat väittäneet Aabrahamin olleen amorilainen. Amorilaisiin lukeutuu myös Vanhan Assyrian ja Marin mainitsema Maru-Jamina eli Binu-Jamina, voimakas ja Assyrian pelkäämä paimentolaisheimo, jota on pidetty joskus israelilaisina. == Amorilaiset == Amorilaiset eli amurrulaiset, amurrilaiset olivat Arabian pohjoisosassa ja Syyriassa olevia seemiläisiä muinaisen Amurrun maan asukkaita, joita eli Mesopotamiassa Sumerin alueella tilkkuina joskus 2000 eaa. He tuhosivat Sumerin yhdessä elamilaisten kanssa. Amorilaiset tunkeutuivat Sumeriin vallaten siellä kaupungin toisensa perään. Toisen näkemyksen mukaan suurta amorilaisten vaellusta ei tapahtunut Sumerin romahtaessa, vaan amorilaiset käyttivät elamilaisten hyökkäysten aiheuttamaa sekasortoa hyväkseen. Amurrulaiset näyttävät asuneen jossain Syyrian tienoilla. Urin III dynastian aikaiset savitaulut pitävät amurrulaisia paimentolaisina, mutta tämä ei pitäne kuin osin paikkansa. Amorilaisia kutsuttiin hepreaksi nimellä ’emōrî, egyptiksi Amar, akkadiksi Tidnum tai Amurrūm ja sumeriksi MAR.TU tai Martu. Amorilaisten valta oli suuri mm. Marissa Pohjois-Mesopotamiassa 1800–1750 eaa. == Katso myös == * heettiläiset * luuvilaiset == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Raamatun kansat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gutilaiset

Gutilaiset (sutilaiset) olivat Iranin vuoristosta lähtöisin oleva kansa, joka noin 2200–2150 eaa. tunkeutui nykyisessä Irakissa sijaitsevaan Mesopotamiaan ja hävitti Akkadin imperiumin rippeet. Heiltä ei ole jäänyt omia kirjoituksia, joten kaikki tieto gutilaisista perustuu heidän vihollistensa sumerilaisten, akkadilaisten ja assyrialaisten syytöksiin maansa tuhoamisesta. Gutilaiset tulivat Zagros-vuoristosta, missä he elivät Hamadanin ympäristössä. He hallitsivat osia Mesopotamiasta noin sadan vuoden ajan, mutta heidän valtakaudellaan alueella oli myös itsenäisiä kaupunkivaltioita kuten Lagaš.Guti Encyclopedia Britannica Ensimmäinen maininta gutilaisista Akkadin historiasta kertovissa vanhoissa kirjoituksissa on Naram-Sinin valtakaudelta. Vuosina 2141–2138 eaa. gutilaisten hallitsijana oli Erridupizir. Gutilaisten valtakausi päättyi, kun Urukin kaupungin Utu-hengal voitti heidän kuninkaansa Tiriganin noin vuonna 2116 eaa. Utu-hengalin seuraajat Ur-Nammu ja Šulgi jatkoivat taistelua gutilaisia vastaan ja ajoivat heidät pois Sumerista. == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Iranin historia Luokka:Sumer
Bofors FH-77B

Bofors FH-77B (15,5 cm Haubits 77) on ruotsalaisen Boforsin valmistama 155 mm:n hinattava haupitsi, joka perustuu israelilaisen Soltamin uudistaman neuvostoliittolaisen M-46:n uudistamiseen. Bofors yritti myydä 1980-luvulla kyseistä tykkityyppiä 1 500 kappaletta Intiaan, mutta Bofors-skandaalin vuoksi niitä myytiinkin lopulta vain 410 kappaletta. Tykkiryhmän muodostaa 14–15 miestä, tulitoimintaan tarvittava vähimmäismäärä on viisi miestä: johtaja, ampuja ja kolme lataajaa. Tykin kantama on 21 kilometriä, enimmillään 24 km käyttämällä perävirtausyksiköllä varustettuja kranaatteja. Tykillä kyetään ampumaan kolme laukausta kahdeksassa sekunnissa tai kuusi laukausta 25 sekunnissa. Tykin lavetissa on erikoisuutena apumoottori, joka avustaa sitä hinaavaa raskasta kuorma-autoa maasto-olosuhteissa. Kuljettaja hallitsee apumoottoria ohjaamosta käsin. Vetoautona käytetään raskasta Scania SBA111 -maastokuorma-autoa. ==Käyttäjät== * * * * == Katso myös == *ARCHER tykkijärjestelmä Luokka:Bofors Luokka:Haupitsit
William McNeill

William Hardy McNeill (31. lokakuuta 1917 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia – 8. heinäkuuta 2016 Torrington, Connecticut, Yhdysvallat) oli kanadalainen historioitsija. Hän oli yksi arvostetuimmista historioitsijoista ja historian emeritusprofessori Chicagon yliopistossa. McNeillin tunnetuimmalla teoksella The Rise of the West (1963) on ollut merkittävä vaikutus historiantutkimukseen. Kirjassa McNeill tutki vanhojen kulttuurien vaikutuksia toisiinsa ja erityisesti läntisen kulttuurin dramaattista vaikutusta 1500-luvulta lähtien. McNeillin isä oli teologi James T. McNeill ja hänen poikansa on historioitsija J. R. McNeill. 2000-luvun alussa McNeill kirjoitti yhdessä poikansa kanssa kirjan Verkottunut ihmiskunta (The Human Web), jossa he pyrkivät esittämään maailmanhistorian mahdollisimman kompaktisti ja helppolukuisesti. == Teokset == * The Rise of the West: A History of the Human Community, Chicago (1963). * Kansat ja kulkutaudit. Vastapaino, 2004. (Plagues and Peoples, 1976) * The Pursuit of Power: Technology, Armed Force, and Society since A.D. 1000. University of Chicago Press (1982). * Keeping together in time. Dance and Drill in the human history (1995). * "Hutchins' University. A Memoir of the University of Chicago. 1929–1950". The University of Chicago Press (1991). * A World History. Oxford University Press; 4th edition. (1998) *(The Human Web: A Bird's-Eye View of World History, 2003) Yhdessä J. R. McNeillin kanssa. * The Pursuit of truth: A Historian's memoir (2005) == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
130 mm kanuuna M-46

130 mm kanuuna M-46, lyhyemmin M-46, (ven. 130-мм пушка M-46) on neuvostoliittolainen 130 millimetrin raskas kenttäkanuuna. Tykki on vedettävä ja siinä on haaralavetti. Putki on poikkeuksellisen pitkä, 58 kaliiperia. Pitkä putki mahdollistaa suuren kantaman ja laajan ampuma-alan. Tykissä on sivusuunnassa avautuva kiilalukko ja se on käsin ladattava. Lavetista on olemassa kaksi eri versiota, joista toisessa on kaksi pyörää ja toisessa neljä. M-46-kanuuna suunniteltiin Permissä tehtaassa numero 172 vuosina 1946–1950. Ja sen tuotanto aloitettiin vuonna 1950. Tykki esiteltiin julkisuudessa ensi kerran vuonna 1954, minkä takia siitä länsimaissa käytettiin nimitystä M1954. Kiinalainen malli 59-kanuuna on kopio M-46:sta. M-46:tta alettiin korvata Neuvostoliitossa 152 millimetrin 2A36 Giatsint-B (M1976) -kanuunalla, sekä vuodesta 1978 152 millimetrin 2S5 Giatsint-S -telakanuunalla. Neuvostoliitto myi Intialle 550 kappaletta M-46:ia, jotka Intia yritti korvata Bofors FH-77B:llä. Bofors-skandaalin vuoksi niitä toimitettiin kuitenkin 1 500:n asemasta vain 410 kappaletta. == Käyttö Suomessa == M-46-kanuunat ovat olleet 1960-luvulta lähtien Suomen kenttätykistön käytössä nimikkeellä 130 K 54. Kyseisiä tykkejä ostettiin alun perin Neuvostoliitosta, ja 1990-luvun alussa niitä hankittiin lisää Saksan demokraattisen tasavallan vanhoista asevarastoista. Tykkiä on käytetty jalkaväki- ja jääkäriprikaatien sekä taisteluosastojen tukemiseen. Myöhemmin tykit annettiin liikkuvien rannikkotykistöpattereiden käyttöön. Suomessa M-46-kanuunat poistettiin puolustusvoimien käytöstä vuoden 2019 lopulla. Viimeisinä vuosina niitä oli koulutus- ja harjoituskäytössä noin 40 kappaletta. Viimeisen kerran M-46-kanuunoilla ammuttiin Porin Prikaatissa Niinisalossa marraskuussa 2019. Tarkoituksena oli jättää yksi kappale museoitavaksi Niinisaloon. YLE uutisoi syyskuussa 2023, että osa tykeistä on mahdollisesti sittemmin toimitettu Ukrainan käyttöön Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022– -aseapuna. == Tekniset tiedot == * Kaliiperi: 130 mm * Putken pituus: 58 kaliiperia/7 600 mm * Ammuspaino: 32,94 kg (OF-482M-sirpalekranaatti) * Lähtönopeus suurimmalla panoksella: 930 m/s * Kantama: 27 150 m * Koro: -2,5 – +45° * Sivu: ± 25° * Tuliasemapaino: 7 700 kg == Ammuksia == * Sirpalekranaatti OF-482M (ОФ-482М) ** Keskipaino: 32,94 kg ** Räjähdysainelataus: 3,64 kg tritonaalia (TNT:n ja alumiinijauheen seos) * Panssarikranaatti BR-482B (БР-482Б) ** Keskipaino: 33,4 kg ** Räjähdysainelataus: 0,127 kg heksaalia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * M-46 130-mm Towed Gun, Type 59 130mm Field Gun *YouTube: Satunnaista sotilashistoriaa: 130 K 54 Luokka:Kanuunat Luokka:Neuvostoliiton asevoimat
Ovda

Ovda on lähellä Eilatia sijaitseva sotilaslentokenttä, jolle laskeutuvat myös pitkänmatkan siviililentokoneet siksi, että Eilatin keskustassa oleva lentokenttä on kiitotieltään liian lyhyt pitkän matkan koneille ja siksi että Israelin kotimaan lentoliikenne on ohjattu Eilatin lentokentälle. ==Aiheesta muualla== *Ovdan kansainvälinen lentokenttä *Israelin sotilaslentokentät Luokka:Israelin lentoasemat
Beluga

Beluga voi viitata seuraaviin: * beluga eli maitovalas (Delphinapterus leucas), nisäkäslaji * beluga eli kitasampi (Huso huso), kalalaji * Beluga- kaviaari, kitasammesta saatava kaviaarilaji * Beluga, votkamerkki * Beluga- linssit, kylvövirvilän eli linssien (Lens culinaris) mustasiemeninen lajike * Beluga, Venäjän laivaston sukellusvene ensimmäisen maailmansodan aikana * Airbus A300-600ST Beluga, rahtilentokone.
Nathuram Godse

Nathuram Vinayak Godse (19. toukokuuta 1910 – 15. marraskuuta 1949) oli kiihkomielinen hinduradikaali, joka murhasi Mahatma Gandhin Birla Housessa, New Delhissä 30. tammikuuta 1948. Godse tuomittiin kuolemaan ja hänet hirtettiin 15. marraskuuta 1949. == Lähteet == Luokka:Intialaiset murhaajat Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Jarmo Jamalainen

Jarmo Jamalainen (s. 2. kesäkuuta 1959 Vanaja) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän pelasi pitkällä pelaajaurallaan SM-liigaa Ilveksessä, Ässissä, KalPassa ja Tapparassa. Ulkomailla Jamalainen pelasi Ruotsissa ja Italiassa. ==Valmennusura== Valmentajaurallaan Jamalainen on pääasiassa toiminut Ilveksen organisaatiossa, ensin 2001–2002 A-Nuorissa Mikko Mäkelän parina ja 2003–2005 edustusjoukkueen 2. valmentajana. 2002–2003 kaudella Jamalainen kävi hakemassa päävalmennuskokemusta Ruotsin 3. divisioonassa Lund Giantsin joukkueessa. Kaudella 2006–2007 Jamalainen valmensi Kiinan maajoukkuetta. Jamalainen valittiin marraskuussa 2007 Kirkkonummen Salamoiden valmentajaksi kauden aloittaneiden valmentajien Jyrki Tuukkasen ja Paul Högbackan irtisanouduttua. Jamalainen sai huippuvalmentajatutkinnon valmiiksi keväällä 2003. * 1998–99 IK Pantern SWE-1 2. valmentaja * 2000–01 Ilves A-SM 2. valmentaja * 2001–03 Lund Giants SWE-3 päävalmentaja * 2003–05 Ilves SM-liiga 2. valmentaja * 2005 Nordic Vikings Kiina päävalmentaja * 2006 Kokkolan Hermes Mestis päävalmentaja * 2006–07 (Kiinan maajoukkue) päävalmentaja * 2007–08 Salamat Mestis päävalmentaja ==Pelaajaura== * 1978–84 Tampereen Ilves SM-liiga * 1984–85 Porin Ässät SM- liiga * 1985–86 KalPa Kuopio I-divisioona * 1986–87 KalPa Kuopio SM-liiga * 1987–88 Lee Valley Lions (Iso-Britannia) * 1988–89 Tampereen Tappara SM-liiga * 1989–90 Mörrum GoIS II-divisioona (Ruotsi) * 1990–91 Val Gardena II- divisioona (Italia) * 1991–92 Kokkolan Hermes II-divisioona * 1992–93 Harlev (Tanska) * 1993–94 Lerjevallen (Ruotsi) * 1994–95 Lanskrona (Ruotsi) * 1995–96 Hvidovre (Tanska) == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksandrs Semjonovs

Aleksandrs Semjonovs (s. 8. kesäkuuta 1972 Riika, Latvian SNT) on latvialainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Semjonovs pelasi urallaan toistasataa maaottelua Latvian maajoukkueessa. Semjonovs vieraili vuoden verran Suomenkin kaukaloissa Hermeksessä kaudella 95–96 silloisessa I-Divisioonassa, pelaten 43 ottelua tehoilla 20+20=40. Nykyisin Semjonovs toimii ruotsalaisen IFK Arboga IK:n toimitusjohtajana. == Ura == * 1989–1990 SKA Pietari, Neuvostoliiton mestaruussarja * 1990–1991 RASMS Riga, Venäjän liiga * 1991–1992 Stars Riika, IVY:n mestaruussarja * 1992–1995 HK Pardaugava Riga, Kansainvälinen liiga * 1995–1996 Hermes, I-divisioona * 1996–1998 Vojens IK, Superisligaen * 1998–1999 IF Björklöven, Elitserien * 1999–2000 Heilbronner EC, 2. Bundesliga * 2000–2002 IF Björklöven, Elitserien * 2002–2004 IFK Arboga Allsvenskan * 2004–2004 Leksands IF, Elitserien * 2004–2005 IFK Arboga, Allsvenskan * 2005–2006 Malmö IF Redhawks, Allsvenskan * 2006 Herning IK, Superisligaen * 2006–2007 Traktor Tšeljabinsk, Venäjän jääkiekon superliiga * 2007–2008 AaB Ishockey, Superisligaen * 2008–2011 IFK Arboga, Allsvenskan == Maajoukkue == Yhteensä: 158 ottelua tehoilla 38+33=71. ==Aiheesta muualla== *Eurohockey.net Luokka:Latvialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Píndos

Píndos () on vuoristo Manner-Kreikassa. Se halkaisee Kreikan pohjois- eteläsuunnassa ja erottaa Epeiroksen kreikkalaisesta Makedoniasta ja Thessaliasta. Vuoriston korkein huippu on koko Kreikan toiseksi korkein vuori Smólikas, jonka korkeus on 2 637 metriä. Píndos on Kreikan laajin vuoristo ja Smólikaksen lisäksi myös monet muut maan korkeimmista vuorenhuipuista sijaitsevat sen alueella. Vuoriston pituus on noin 160 kilometriä ja se ulottuu Albanian rajalta Korintinlahdelle ja aina Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosaan. Vuoristo on syntynyt noin 65 miljoonaa vuotta sitten, ja se on geologisesti Alppien jatke Balkanilla. Píndosta kutsutaan usein ”Kreikan selkärangaksi”. Vuoristo jaetaan usein Pohjoiseen Píndokseen (Βόρεια Πίνδος, Vóreia Píndos), joka sijaitsee Epeiroksen ja Länsi-Makedonian välissä, ja Eteläiseen Píndokseen (Νότια Πίνδος, Nótia Píndos), joka sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian välissä. Píndoksen osia ovat muun muassa Athamaniká- eli Tzoumérka-vuoret sekä Ágrafa-vuoret. Píndokselta saavat alkunsa muun muassa joet Aliákmonas, Árachthos, Achelóos, Aóos ja Pineiós. Vuoristossa on useita rotkoja, joista suurin on Euroopan pisimpiin ja syvimpiin kuuluva Víkoksen rotko. Pohjoisen Píndoksen alueella sijaitsee Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto, joka yhdistää Píndoksen kansallismetsän, Víkoksen–Aóoksen kansallismetsän ja muita suojelualueita. Píndos-vuoriston laidalla sijaitsee Metéoran alue, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Korkeimmat vuoret == Vuori Vuoristo Korkeus (m) Smólikas Pohjoinen Píndos 2 637 Grámmos Pohjoinen Píndos 2 520 Gkióna Eteläinen Píndos 2 510 Týmfi (Gkamíla) Pohjoinen Píndos 2 497 Vardoúsia (Kórakas) Eteläinen Píndos 2 495 Parnassós Eteläinen Píndos 2 457 Kakardítsa Athamaniká, Eteläinen Píndos 2 429 Tymfristós (Veloúchi) Eteläinen Píndos 2 315 Lákmos (Peristéri) Eteläinen Píndos 2 295 Katarachiás Athamaniká, Eteläinen Píndos 2 280 Vasilítsa Pohjoinen Píndos 2 249 Tringía Eteläinen Píndos 2 204 Doúsko (Nemértska) Pohjoinen Píndos 2 198 Karáva (Schizokáravo) Ágrafa, Eteläinen Píndos 2 184 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Epeiros Luokka:Kreikan vuoristot Luokka:Thessalia
Delhin pommi-iskut 29. lokakuuta 2005

Delhin pommi-iskut 29. lokakuuta 2005 tapahtuivat, kun kolme pommia räjähti Delhissä, Intiassa. Terrori-iskut surmasivat 62 ihmistä ja noin 210 loukkaantui. Kashmirilainen Inqilabi-äärijärjestö ilmoitti tehneensä iskut. == Räjähdykset == :IST = Indian Standard Time on UTC+5½ tuntia # 5.38pm IST: Paharganjin basaarissa lähellä Delhin rautatieasemaa # 6.00pm IST: lähellä bussia Govindpurin alueella # 6.05pm IST: kaupungin eteläosassa Sarojini Nagarin torilla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 terrori-iskut Pommi-iskut 2005 Luokka:Terrori-iskut Intiassa
Tanur

Tanur () on pieni kaupunki eteläisessä Intiassa, Keralan osavaltiossa. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä asui 44 973 asukasta. == Historia == Tanur oli yksi ensimmäisistä portugalilaisten siirtokunnista Intiassa. Pyhän Francis Xavierin uskotaan vierailleen siellä vuonna 1546. == Nähtävyyksiä == Kolme kilometriä Tanurista etelään sijaitsee Vishnulle omistettu Keraladeshpuramin temppeli, jonka uskotaan olevan yksi Keralan vanhimmista hindutemppeleistä. == Lähteet == Luokka:Keralan kaupungit
Juha Reini

Juha Reini (s. 19. maaliskuuta 1975 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi oikealla laidalla joko puolustajana tai keskikentällä, mutta viimeiset vuodet Hollannissa myös keskuspuolustajana. ==Pelaajaura== Reini on Kokkolan Pallo-Veikkojen kasvatti. Jälkimmäisessä hän pelasi myös ensimmäiset aikuisten ottelunsa. Veikkausliiga-debyyttinsä Reini teki kaudella 1996 Vaasan Palloseurassa, jonka kanssa hän saavutti SM-hopeaa kahdesti. Hän pelasi 1998–2002 belgialaisessa KRC Genkissä, jossa hän voitti kaksi Belgian mestaruutta vuosina 1999 ja 2002, ja yhden Belgian Cup- mestaruuden vuonna 2000. Vuosina 2002–2006 Reini pelasi alankomaalaisessa AZ:ssa, jossa lukuisten loukkaantumisten vuoksi joutui tyytymään vähäiseen peliaikaan. Reini palasi kahdeksan kansainvälisillä kentillä pelaamansa ammattilaisvuoden jälkeen Kokkolaan vuonna 2006 ja päätti uransa Suomen Cupin loppuotteluun KPV:ssä. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 23 A-maaottelua ja yhdeksän nuorten maaottelua. ==Uran jälkeen== Vuosina 2006–2010 saakka Reini toimi AZ:n pelaajatarkkailijana ensin Skandinaviassa ja myöhemmin pelkästään Suomessa. Reini nimitettiin Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajaksi syyskuussa 2008. Toukokuusta 2009 lähtien hän kantoi yhdessä Petri Vuorisen kanssa myös seuran edustusjoukkueen valmennusvastuun. Syksyllä 2009 Reini ilmoitti eroavansa tehtävistään VPS:ssa henkilökohtaisiin syihin vedoten. Vuosina 2010–2013 Reini toimi useiden suomalaisten maajoukkuepelaajien managerina jalkapalloagentti Tapio Raatikaisen kanssa. Asiakkainaan kaksikolla oli muun muassa Teemu Pukki, Joona Toivio, Kasper Hämäläinen ja Jere Uronen. Kesällä 2013 hän otti vastaan Turun Palloseuran toimitusjohtajan paikan, toimien virassa tammikuuhun 2015 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi TPS:n urheilutoimenjohtajan virkaan, josta erosi kesällä 2015 vedoten haluunsa jatkaa uraansa valmennustehtävissä. Reini on toiminut Yle Urheilun asiantuntijana vuodesta 2002 alkaen. Tämän lisäksi Reini on toiminut Suomen Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä vuosina 2006–2012. Reini työskenteli it-alalla toimivan Anders Innovationsin myynti- ja markkinointijohtajana, jonka jälkeen hän siirtyi Kuopiolaisen RPS Brewing panimon myyntijohtajaksi vuonna 2021. ==Saavutukset== * SM-hopea 1997, 1998 * Belgian mestaruus 1998–1999, 2001–2002 * Belgian cup 2000 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Veikkausliigan legendat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juuso Riksman

Juuso Anreas Riksman (s. 1. huhtikuuta 1977 Helsinki) on suomalainen vuonna 2016 pelaajauransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. ==Ura== Riksman on Espoon Palloseuran kasvattihttp://www.eliteprospects.com/player.php?player=1483. SM- liigassa hän pelasi HIFK:ssa, Ilveksessä, Ässissä, Jokereissa ja Bluesissa, sekä ykkösdivioonassa Hermeksessä, Haukoissa ja FPS:ssä. Lisäksi hän pelasi Ruotsissa Kirunassa, Modossa ja Färjestadissa. Kaudeksi 2007–2008 hän teki sopimuksen NHL-seura St. Louis Bluesin kanssa, mutta pelasi vain yhden ottelun Bluesin farmijoukkue Peoria Rivermenissä. Hän siirtyi kesken kauden pelaamaan Ruotsiin ja sieltä vielä Venäjälle. Huhtikuussa 2008 hän solmi kahden vuoden sopimuksen Jokereiden kanssa. Jokereissa hän pelasi kaudet 2008–2010. Kaudella 2008–2009 hänet valittiin SM-liigan runkosarjan parhaaksi pelaajaksihttp://www.jatkoaika.com/smliiga.php?sivu=uutiset&id;=9387. Hän solmi kaudeksi 2010–2011 sopimuksen HIFK:n kanssa ja voitti Suomen mestaruuden ja hänet valittiin liigakauden parhaaksi maalivahdiksi. Kaudella 2011–2012 Riksman loukkaantui ja joutui leikkaukseen. Kauden 2012–2013 hän edusti Bluesia. Kaudeksi 2013–2014 Riksman siirtyi Ässiin. Ässissä Riksman pelasi kaksi kautta ja johdatti joukkueen jälkimmäisellä kaudella pudotuspeleihin, joissa kuitenkin tuli noutaja heti karsintakierroksella Espoon Bluesia vastaan. Ässien päätettyä olla tarjoamatta enää sopimusta Riksmanille, hän pelasi vielä vuoden ajan Italiassa ja Itävallassa kunnes lopetti uransa keväällä 2016. Kaudella 2013–2014 Riksman nousi SM-liigan kaikkien aikojen nollapelitilaston kärkeen. 29. lokakuuta 2013 hän pelasi 39:nnen nollapelinsä SM-liigassa. Kaikkiaan Riksman pelasi urallaan 41 nollapeliä. Eero Kilpeläinen ohitti Riksmanin nollapelitilaston kärjessä vuonna 2017. Pelaajauransa jälkeen Riksman on toiminut muun muassa Kokkolan Hermeksen toiminnanjohtajana 2020-2022 ja urheilujohtajana tammikuun alusta 2025 alkaen. Aiemmin kaudella 24-25 hän toimi IFK Lepplaxin päävalmentajana mutta jätti paikkansa Hermes -pestin vuoksi. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2011 * SM-liiga hopeaa 2006, 2007 * Lasse Oksanen -palkinto (SM-liigan paras pelaaja) 2009 * Urpo Ylönen -palkinto (SM-liigan paras maalivahti) 2006, 2009, 2011 * SM-liigan kultainen kypärä (runkosarjan paras pelaaja, pelaajaäänestys) 2009 * SM-liigan tähdistökentällisessä: 2006, 2009, 2011 * SM-liigan paras torjuntaprosentti: 2009 (94,3 %) * Itävallan EBEL-liigan mestaruus: 2016 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Juuso Riksman jatkoaika.comissa Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Lasse Oksanen -palkinnon voittajat Luokka:Urpo Ylönen -palkinnon voittajat Luokka:Maalin tehneet jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trevor Gallant

Trevor Gallant (s. 10. tammikuuta 1975 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan useassa eri maassa muttei koskaan NHL:ssa. Aikuisten sarjoissa Gallantin ensimmäinen kausi oli 1996–1997, jolloin hän pelasi Suomessa. Gallant siirtyi Pohjois-Amerikasta I-divisioonassa pelanneeseen Hermekseen. Hän pelasi hyvän alkukauden ja teki 16 ottelussa tehot 7+17. SM-liigaseura Tappara otti miehen riveihinsä loppukaudeksi Hermeksestä. Kauden 1997–1998 Gallant pelasi Team Canadan mukana ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Serie A:han Asiagoon. Kaudeksi 1999–2000 palasi Pohjois-Amerikkaan ECHL:ssä pelaavan Arkansas RiverBladesin riveihin. Vuoden Gallant pelasi Arkansasissa ja siirtyi sen jälkeen Britannian superliigaan Manchester Stormiin. Manchesterissa Gallant pelasi kaksi kautta. Hänet valittiin ensimmäisenä Manchesterin kaudellaan joukkueen parhaaksi pelaajaksi. Manchesterista Gallant siirtyi kaudeksi 2002–2003 EC Bad Nauheimiin, joka pelasi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaksi kautta Gallant pelasi Bad Nauheimissa, kunnes siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Straubing Tigersiin. Straubingissa Gallant pelasi neljänä kautena. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli Saksan 2. Bundesliigan pudotuspelien paras pistemies ja toisella kaudellaan Straubing nousi DEL-liigaan. Kaudet 2006–2007 ja 2007–2008 hän aloitti Straubingissa, mutta siirtyi kummallakin kaudella kesken toiseen joukkueeseen. Vuonna 2007 hän pelasi loppukauden Elite Ice Hockey Leaguen Nottingham Panthersissa ja kevään 2008 Itävallan pääsarjassa Vienna Capitalsissa. Wieniläisjoukkueeseen hän palasi kaudeksi 2008–2009.. Kaudeksi 2009-2010 Gallant lähti pelaamaan Etelä-Koreaan High1 joukkueeseen. Pelattuaan vuoden Aasiassa hän palasi takaisin Eurooppaan ja pelasi vielä yhden kauden Itävallan kakkostasolla HC Innsbruckin joukkueessa. Gallant on pelannut koko uransa yli piste/ottelu -tahdilla, tosin hän on pelannut pääasiassa alasarjoissa ja Euroopan keskitason sarjoissa. == Saavutuksia == * Best On the Road Player (Manchester 2000–2001) * Player of the Year (Manchester 2000–2001) * Players' Player of the Year (Manchester 2000–2001) * Top Scorer 2. Bundesliga Playoffs (2005) == Ura == * 1991–1995 Kitchener Rangers (OHL) * 1995–1996 North Bay Centennials (OHL) * 1996–1996 South Carolina Stingrays (ECHL) * 1996–1997 Kokkolan Hermes (I-divisioona) / Tampereen Tappara (SM-liiga) * 1997–1998 Team Canada * 1998–1999 A&O; Asiago (Alppiliiga) * 1999–2000 Arkansas RiverBlades (ECHL) * 2000–2002 Manchester Storm (BISL) * 2002–2004 EC Bad Nauheim (2. Bundesliga) * 2004–2006 Straubing Tigers (2. Bundesliga) * 2006–2007 Straubing Tigers (DEL) / Nottingham Panthers (Elite Ice Hockey League) * 2007–2008 Straubing Tigers (DEL) / Vienna Capitals (Österreichische Eishockey-Liga) * 2008–2009 Vienna Capitals (Österreichische Eishockey-Liga) * 2009-2010 High1 (Asian Hockey League) * 2010-2011 HC Innsbruck (Österreichische Nationalliga) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan Alda

Alan Alda (oik. Alphonso Joseph D’Abruzzo, s. 28. tammikuuta 1936 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, kirjailija, ohjaaja ja toisinaan poliittinen aktivisti. Alda tunnetaan parhaiten Hawkeye Piercen roolista televisiosarjassa M*A*S*H. Hän on näytellyt myös televisiosarjassa West Wing. Hän sai Oscar-ehdokkuuden (paras miessivuosa) vuonna 2004 valmistuneesta, Martin Scorsesen ohjaamasta elokuvasta Lentäjä. == Palkinnot == * Emmy (1974, 1979, 1982, 2006) * TV Land Award (2003) * Valentine Davies Award (2000) * NBR Award (1989) * NYFCC Award (1989) * Bodil (1982) * Golden Globe (1975, 1976, 1980, 1981, 1983) * People’s Choice Award (1975, 1979, 1980, 1981, 1982) * DGA Award (1977, 1982, 1983) * Marquee American movie awards (1980, 1982) * Humanitas Prize (1980) * Golden Apple (1974, 1979) === Ehdokkuudet === * Screen Actors Guild Award (2002, 2005, 2006) * Oscar Paras miessivuosa (2005) * BAFTA Film Award (2001, 2005) * Emmy (1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983, 2000, 2001, 2005) * DGA Award (1978) == Yksityiselämä == Alda on naimisissa Arlene Aldan kanssa, he menivät naimisiin 15. maaliskuuta 1957. Heillä on kolme tytärtä. Hän ilmoitti 31. heinäkuuta 2018, että hänelle oli diagnosoitu Parkinsonin tauti kolme vuotta aiemmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oscar Temaru

Oscar Manutahi Temaru (s. 1. marraskuuta 1944 Tahiti) on itsenäisyysmielinen Ranskan Polynesian poliitikko ja moninkertainen presidentti vuosina 2004, 2005-2006, 2007-2008, 2009 ja 2011-2013\. == Tausta ja yksityiselämä == Temaru syntyi Faa'assa vuonna 1944. Hänen isänsä oli taustaltaan tahitilainen ja äiti cookinsaarelainen maori. Temaru kävi koulua sekä Faa'assa ja Papeetessa. Ollessaan 17-vuotias Temaru pestautui Ranskan laivastoon palvellen kolme vuotta, joiden aikana hän osallistui Algerian sotaan. == Poliittinen ura == Temaru valittiin Faa'an pormestariksi vuonna 1977. Kun hän uusi paikkansa vuonna 1995, hän poisti virkaanastujaisistaan Ranskan lipun ja Mariannen rintakuvan protestina presidentti Jacques Chiracin päätökselle jatkaa ydinkokeita Moruroalla. Temaru oli presidenttinä kesäkuusta 2004 lokakuuhun, jolloin maan pitkäaikaisen presidentin Gaston Flosse puolue onnistui kaatamaan hänen hallituksensa. Flossen hallitus kesti maaliskuuhun 2005, jolloin Temaru nousi jälleen presidentiksi. Hänen toinen kautensa kesti nyt joulukuuhun 2006, jolloin häntä seurasi Gaston Tong Sang, jonka jälkeen Temaru valittiin uudelleen syyskuussa 2007 presidentiksi, kunnes Flosse seurasi häntä jälleen helmikuussa 2008. Temaru valittiin uudelleen presidentiksi 12. helmikuuta 2009. Saman vuoden marraskuussa hän joutui luovuttamaan paikkansa jälleen Tong Sangille hävittyään luottamusäänestyksen. Hänestä tuli jälleen presidentti huhtikuussa 2011. Vuoden 2023 paikallisvaaleissa Temaru teki paluun Ranskan Polynesian parlamenttiin. === Poliittisia kantoja === Temaru kannattaa Ranskan Polynesian itsenäisyyttä Ranskasta. == Skandaaleja == Vuonna 2007 Temaru sai 500 000 frangin sakot viitattuaan Ranskan Polynesiassa asuviin valkoihoisiin henkilöihin termillä "roska" (). Vuonna 2019 Temaru tuomittiin viiden miljoonan frangin sakkoihin sekä puolen vuoden ehdonalaiseen vankeuteen otettuaan vastaan valtionavustuksia luvatta. Radio Tefana, joka levittää itsenäisyysmielistä propagandaa, sai 1,25 miljoonaa euroa tukia Temarun myötävaikutuksesta. == Kunnianosoituksia == * Tahiti Nuin ritarikunta (Ranskan Polynesia, 2004, suurmestari) ==Lähteet== *http://www.worldstatesmen.org/Fr_Polynesia.html === Viitteet === Luokka:Ranskan Polynesian presidentit Luokka:Ranskanpolynesialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tahitilaiset
Faa’a

Faa’a on kunta Ranskan Polynesiassa. Se sijaitsee Tahitilla. Vuonna 2017 Faa’alla oli noin 29 500 asukasta, joten se oli Tahitin suurin kunta väkiluvultaan. Kunnan maaperän korkeus merenpinnasta vaihtelee. Minimissään se on aivan merenpinnan tasolla, mutta korkein kohta kohoaa 1 321 metriin. Faa’a on Ranskan Polynesian tärkein hallinnollinen kunta. Ranskan Polynesian yliopisto on Faa’assa. Pormestari on ollut vuodesta 1983 Oscar Temaru, joka on myös Ranskan Polynesian presidentti. Faa’an kansainvälinen lentoasema rakennettiin vuosina 1960–1961. Pääkaupunki Papeteen naapurissa sijaitsevasta Faa’asta tuli itsenäinen kunta vuonna 1965. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan Polynesian kunnat
Etiikka (Spinoza)

Etiikka (, ”Etiikka geometriseen tapaan esitettynä”) on Baruch Spinozan kirjoittama filosofinen teos. Se on kirjoitettu latinaksi noin vuosina 1665–1675. Teos julkaistiin vasta Spinozan kuoleman jälkeen, mutta se on silti hänen tunnetuin teoksensa ja sitä pidetään hänen filosofisena pääteoksenaan. Etiikan tyylinä ja esitysjärjestelmänä on teoksen nimen mukaisesti geometrinen esitys metafysiikasta ja etiikasta. Näin se koostuu määritelmistä ja aksioomista, joita seuraavat propositiot, sekä lemmoista, korollaareista ja todistuksista. == Sisältö == Teoksen nimi on Etiikka, koska sen päätarkoituksena on osoittaa, että eettinen ja tyytyväinen elämä voidaan saavuttaa järkeilyn ja ajattelun kautta, mikä Spinozalle tarkoitti kirjaimellisesti Jumalan, yhden ja ainoan äärettömän substanssin, mietiskelyä. Spinoza myös opetti, että ihminen voi saavuttaa mielenrauhan ymmärtämällä, että kaikki on ennalta määrättyä ja sitä ei voida muuttaa. Periaatteessa kaikki tapahtuu Jumalan tahdosta. Ihmisen ei tarvitse pelätä tulevaisuutta. Teos on jaettu seuraaviin osiin: # Jumalasta # Tajunnan luonteesta ja alkuperästä # Affektien alkuperästä ja luonteesta # Inhimillisestä orjuudesta eli ihmisen affekteista # Ymmärryksen voimasta eli inhimillisestä vapaudesta == Kirjallisuutta == * * * * == Aiheesta muualla == * Spinoza, Baruch: The Ethics ** Part One: Concerning God. ** Part Two: Of the Nature and Origin of the Mind. ** Part Three: Of the Origin and Nature of the Emotions. ** Part Four: Of Human Bondage or the Strength of the Emotions. ** Part Five: On the Power of the Understanding, or of Human Freedom. Luokka:Kirjat etiikasta Luokka:1600-luvun kirjat
Rupisia riimejä, karmeita tarinoita

Rupisia riimejä, karmeita tarinoita on suomalaisen rockyhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1984 julkaisema albumi. Sillä on kappale ”Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset”, joka on yhtyeen tunnetuimpia lauluja. Muita levyn kappaleita ovat "Taivaassa perseet tervataan", "Pimeyden tango" ja "Viides toukokuuta". Levyn myynti oikeutti platinalevyyn. Levyn kannen on tehnyt Martti Syrjä. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # ==Singlet== *”Nyt reppuni jupiset riimisi rupiset” / ”Pari kaunista riviä”, toukokuu 1984 *”Pimeyden tango” / ”Esko veti ison geen”, lokakuu 1984 ==Kokoonpano== *Martti Syrjä - laulu *Pantse Syrjä - kitara, taustalaulu *Juha Torvinen - kitara *Mikko Nevalainen - basso *Aku Syrjä - rummut *Eero "Safka" Pekkonen - koskettimet, haitari ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Eppu Normaalin albumit
Harri Hänninen

Harri Johannes Hänninen (s. 18. lokakuuta 1963 Helsinki) on suomalainen kestävyys- ja maastojuoksija, joka tunnetaan erityisesti maratonjuoksijana. Arvokisoissa Hännisen parhaat sijoitukset ovat kaksi kahdeksatta tilaa: vuonna 1990 Splitin EM-kisoissa 5 000 metrillä ja vuonna 1994 Helsingin EM-kisoissa maratonilla. Hänninen osallistui olympiamaratoneille 1992 ja 1996 sijoittuen 11:nneksi ja 32:nneksi. Harri Hänninen on juossut kaikkien aikojen neljänneksi nopeimman suomalaisajan maratonilla: aika 2.11.58 syntyi Rotterdamin maratonilla 18. huhtikuuta 1993. Paremman tilastokelpoisen ajan ovat juosseet Janne Holmén 2.10.46, Esa Tikkanen 2.11.15 ja Jukka Toivola 2.11.35. Hänninen on juossut kahdeksan maratonia aikaan 2.13.30 tai alle. 5 000 metrillä Hännisen ennätys on 1. syyskuuta 1990 Splitissä juostu 13.28,22, jolla hän on matkan kaikkien aikojen kahdeksanneksi nopein suomalainen. 10 000 metrillä Hänninen juoksi Södertäljessä 7. kesäkuuta 1989 ajan 28.00,73, jolla hän on matkan seitsemänneksi nopein suomalainen. http://www.apulanta.fi/matti/yu/suomi.html Puolimaratonilla Hänninen on juossut 1.03.09 vuonna 1991. 1 500 metrillä Hänninen juoksi 22-vuotiaiden sisäratojen Suomen ennätyksen vuonna 1985 (aika 3.44,67). Tämän ennätyksen rikkoi Santtu Heikkinen vuonna 2023. == Suomen mestaruudet == 3 000 m (halli) 8.05,77 1988 5 000 m 13.45,16 1990 13.48,78 1991 10 000 m 29.02,41 1992 28.43,56 1998 maastojuoksu (lyhyt rata) 15.48 1987 14.24 1989 14.32 1990 maastojuoksu (pitkä rata) 37.59 1992 36.26 1993 36.05 1997 http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aku ja köyhät pojat

Aku ja köyhät pojat on suomirock-yhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1983 julkaistu albumi. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat ”Rakkaus on KuuMaa” ja ”Balladi kaiken turhuudesta”, jotka kummatkin on julkaistu singleinä, ensin mainittu tosin vasta vuonna 1989. Levyn nimi juontuu Creedence Clearwater Revival -yhtyeen levystä Willy and the Poor Boys. ”Kiirastulen kerubi” -kappaleen nimi on otettu Aku Ankasta. AA-lehden numeroissa 4-5/1973 esiintyy moottoripyöräjengi Kiirastulen Kerubit. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Martti Syrjä – laulu *Pantse Syrjä – kitara, taustalaulu *Juha Torvinen – kitara *Mikko Nevalainen – bassokitara *Aku Syrjä – rummut ==Singlet== *”Balladi kaiken turhuudesta” / ”Maailma loppuu neekerikylässä”, kesäkuu 1983 *”Rakkaus on KuuMaa” / ”Vaikerrus D-mollissa”, maaliskuu 1989 ==Lähteet== luokka:Vuoden 1983 albumit luokka:Eppu Normaalin albumit
Erityispedagogiikka

Erityispedagogiikka on laaja tieteenala, joka pyrkii löytämään vammaisten ja muiden erityistä tukea tarvitsevien ihmisten oppimaan auttamiseen soveltuvia teoreettisia lähestymistapoja, toimintamalleja ja käytänteitä, sekä tutkii oppimistilanteissa poikkeavasti käyttäytyviä ja poikkeavan lahjakkaita oppijoita. Erityispedagogiikassa sovelletaan kasvatustieteen, psykologian, lääketieteen eräiden osa-alueiden ja yhteiskuntatieteiden saavutuksia. Suomessa erityispedagogiikkaa voi opiskella Helsingin, Itä-Suomen, Jyväskylän, Oulun ja Turun yliopistoissa sekä Åbo Akademissa. Vuonna 2023 myös Lapin Yliopistoon avattiin erityispedagogiikan tutkintolinja. Valmistuneet toimivat yleensä erityisluokanopettajan tai erityisopettajan tehtävissä. == Lähteet == *
Historian suurmiehiä

Historian suurmiehiä on suomalaisen rock-yhtyeen Eppu Normaalin vuonna 1990 julkaistu albumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat ”Tahroja paperilla” ja ”Kun olet poissa”. Lisäksi Egotrippi sai hitin coverversiollaan ”Lautturi”-kappaleesta vuonna 1999. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Singlet== *”Sydän tyhjää lyö” / ”Hihnalla” kesäkuu, 1990 (singlelistan sijoitus 1.) *”Tahroja paperilla” / ”Puolustuksen puheenvuoro” elokuu, 1990 (singlelistan sijoitus 1. ja radiosoittolistan sijoitus 5.) == Kokoonpano == * Martti Syrjä – laulu * Mikko Syrjä – kitarat, taustalaulu, laulu (kappale 10) * Juha Torvinen – kitarat * Aku Syrjä – rummut, lyömäsoittimet * Sami Ruusukallio – basso \+ * Safka Pekkonen – koskettimet ==Lähteet== luokka:Eppu Normaalin albumit luokka:Vuoden 1990 albumit