EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rantavakkisten kansakoulu

Rantavakkisten kansakoulu oli Mietoisissa Rantavakkisten kylässä Mettalan tilan mailla sijainnut kansakoulu, joka aloitti toimintansa vuonna 1912. Koulun perustamispäätös oli tehty jo vuonna 1911.Kauko-Vainio: Mietoisten kulttuurimaisema ja vanha rakennuskanta, s. 129Lahtinen: Mietoinen ja muu maailma Koulun suunnitteli arkkitehti Oiva Kallio ja hänen suunnitelmansa mukaisesti kouluun rakennettiin yksi luokkahuone, kansliatilat sekä veistosali, joka toimi aluksi myös voimistelu- ja ruokasalina. Koulun yhteydessä sijainnut opettajan huoneisto käsitti keittiön ja kaksi huonetta. Vuonna 1925 kouluun saatiin sähkövalaistus tuotua Raukkaan myllyltä asti. Koulu lakkautettiin vuonna 1969 liian vähäiseksi katsotun oppilasmäärän vuoksi. Koulurakennus peruskorjattiin 1970-luvun alkupuolella yksityisasunnoksi, mutta rakennuksen julkisivu säilyi remontissa lähes muuttumattomana. Pihapiirissä sijaitsevat, myös asuinkäytössä olevat alakoulun ja keittolan rakennukset on samoihin aikoihin lohkottu omiksi tonteikseen. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Mietoisten rakennukset ja rakennelmat Luokka:Varsinais-Suomen kansakoulut
Avoin sisältö

Avoin sisältö () on sisältöä, joka on avoimesti kenen tahansa saatavilla, hyödynnettävissä, muokattavissa ja jaettavissa mihin tahansa käyttötarkoitukseen, jopa kaupallisesti. Avoin sisältö lisensoidaan avoimella lisenssillä, joka antaa luvan käyttää sisältöä edellä kuvatulla tavalla. Maailman suurin avoimen sisällön hanke on Wikipedia. == Vapaa sisältö == Kuten ohjelmistojenkin osalta puhutaan avoimista sekä vapaista ohjelmistoista, voidaan sisältöjenkin osalta puhua avoimesta sekä vapaasta sisällöstä. Nämä ovat toistensa synonyymeja. Termien takana on hieman erilainen näkökulma, arvot ja kulttuuri. Onkin mielipidekysymys, kumpi näistä näkökulmista halutaan tuoda esiin. == Lisenssejä == * Creative Commons -lisenssit (11 versiota) * Design Science License * Free Creations License (katso freecreations.org) * GNU Free Documentation License * Open Content License * Open Directory Project License — jota käyttää Open Directory Project * Open Gaming License — Open Gaming Foundation:n lisenssi, jonka on kirjoittanut Wizards of the Coast * Open Publication License — Open Content Projectin käyttämä lisenssi == Katso myös == * Avoin data * Avoin tieto * Avoin tiede * Avoin tutkimus * Avoin oppiminen * Avoin oppimateriaali * Avoin verkkokurssi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Openverse, hakukone avoimen sisällön etsimiseen *
Jerusalemin taistelu (1917)

Jerusalemin taistelu vuonna 1917 päättyi Jerusalemin valtaukseen osmaneilta, jotka pian Megiddon taistelun jälkeen menettivät Palestiinan briteille. Brittien komentaja Edmund Allenby oli voittanut osmanit El Mugharin taistelussa kuukautta aiemmin. Molemmat osapuolet välttivät taistelua itse kaupungissa. Britit aloittivat hyökkäyksen kahdeksas päivä ja valtasivat kaupungin seuraavana päivänä. Luokka:Ensimmäisen maailmansodan Lähi-idän taistelut Luokka:Jerusalemin historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Vuoden 1917 sotahistoria
J. W. Enqvist (yritys)

J. W. Enqvist Oy oli pääosin Tampereen seudulla vuosina 1875–1965 toiminut metsäteollisuusyritys, jonka perusti tehtailija ja liikemies J. W. Enqvist (1853–1907). Yrityksen toiminta alkoi 1875, ja aluksi se omisti vain Enqvistin isän Johan Reinhold Enqvistin perustaman Santalahdessa sijainneen sahalaitoksenOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 974. 1900-luvun alussa yritys omisti jo useita sahoja, paperitehtaan sekä oman laivanvarustamon. Yritys muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1908. Yrityksellä oli myös Virtain Killinkoskella puuhiomo ja massatehdas vuosina 1911–1954. J. W. Enqvist Oy perusti vuonna 1914 Tampereen Lielahteen sulfiittiselluloosatehtaan ostettuaan Lielahden kartanon, joka oli kuulunut aikoinaan myös paroni Wilhelm von Nottbeckille. Yhtiö osti vuonna 1916 myös viereisen 1889 perustetun Niemen sahan. J. W. Enqvist Oy siirtyi G. A. Serlachius Oy:n haltuun yritysostolla vuonna 1965. Serlachius rakennutti Lielahden alueelle vaahtomuovitehtaan 1970 ja aaltopahvitehtaan 1971. Niemen saha suljettiin 1965, ja sulfiittiselluloosan valmistus Lielahdessa päättyi vuonna 1985. Metsäteollisuuden tuotantoa jatkoi alueelle perustettu CTMP-kemihierretehdas, joka kuitenkin suljettiin vuonna 2008. Lielahden tehdasalue siirtyi vuonna 2014 Tampereen kaupungin omistukseen, ja kaupunki kehittää Metsä Boardilta hankkimiensa 90 hehtaarin alueelle uutta Hiedanrannan kaupunginosaa. ==Katso myös== * Suomen paperiteollisuus == Lähteet == * Sivonen, Pauli (toim.) (2004) Kotkan siipien suojassa - Gösta Serlachiuksen taidesäätiön 70-vuotisjuhlajulkaisu. Mänttä. Gösta Serlachiuksen taidesäätiö. * Sakari Kestinen: Tehtaiden Tampere (2004) ===Viitteet=== Luokka:Entiset suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Suomen selluloosatehtaat Luokka:Tamperelaiset yritykset
Lisl Goldarbeiter

Lisl Goldarbeiter (oik. Liesl-Elisabeth; 23. maaliskuuta 1909, Wien - 14\. joulukuuta 1997) oli itävaltalainen valokuvamalli ja missi. Goldarbeiter voitti ensimmäisenä ei-amerikkalaisena Miss Universum -tittelin vuonna 1929. Samana vuonna hän oli voittanut Miss Itävalta -kilpailun ja tullut toiseksi Miss Eurooppa -kilpailussa. Vuonna 2006 Peter Forgacs ohjasi Goldarbeiterista kertovan dokumenttifilmin Miss Universe 1929 Lisl Goldarbeiter - a Queen in Wien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Itävaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat
Hesa

Hesa voi tarkoittaa seuraavia: * Suomen pääkaupungin Helsingin puhekielinen nimitys * Hesa, helsinkiläinen lentopalloseura * HESA, iranilainen ilmailu- ja aseteollisuusyhtiö Luokka:Täsmennyssivut
Paul McKee

Paul McKee (s. 15. lokakuuta 1977) on irlantilainen pikajuoksija. McKee karsiutui 2001 Pekingin Universiadeissa 200 metrin juoksun toisissa alkuerissä ajalla 21,42. Seuraavana vuonna hän putosi Münchenin EM-kisoissa 400 metrin juoksun välierissä ajalla 45,92. Vuonna 2003 McKee voitti matkan MM-pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, mutta karsiutui Pariisin ulkoratojen MM- kisoissa alkuerissä. Vuonna 2006 hän juoksi toiseksi Euroopan cupin kakkosliigassa 200 metrillä ajalla 21,15 ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa 400 metrin alkuerissä. == Ennätykset == * 200 metrin juoksu: 20,81 (2002) * 400 metrin juoksu: 45,58 (2002) == Lähteet == * Luokka:Irlantilaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hubertine Auclert

Hubertine Auclert (10. huhtikuuta 1848 Saint-Priest-en-Murat, Allier, Auvergne, Ranska – 4. elokuuta 1914 Pariisi) oli johtava ranskalainen feministi, joka ajoi naisten äänioikeutta. Hän vietti suuren osa lapsuuttaan ja nuoruuttaan katolisessa luostarikoulussa ja suunnitteli nunnaksi ryhtymistä. Vuonna 1869 hän lähti luostarista lopullisesti ja muutti Pariisiin. Pariisissa hän meni mukaan feministien toimintaan ja ryhtyi ajamaan naisille oikeutta julkisiin virkoihin. Vuonna 1876 hän perusti Société le droit des femmes -järjestön, joka kannatti naisten äänioikeutta. Vuonna 1883 järjestön nimeksi tuli Société le suffrage des femmes. Auclert perusti 1881 kerran kuussa ilmestyneen La Citoyenne -nimisen lehden, jossa vaadittiin painokkaasti naisille oikeuksia. Hän joutui taloudellisista syistä lakkauttamaan lehden myöhemmin mutta jatkoi muuta toimintaansa. Taistelu äänioikeuden puolesta huipentui Auclertin ajamaan verolakkoon 1880–1881. Avioero laillistettiin vihdoin vuonna 1884, mutta Auclertille se ei riittänyt. Hän esitti silloisissa oloissa radikaalin ajatuksen, että puolisoiden olisi tehtävä keskinäinen sopimus, jolla heidän omaisuutensa pidetään erillään. Vuonna 1900 perustettiin Conseil national des Françaises kattojärjestöksi naisjärjestöille, jotka kaikki pian kannattivat naisten äänioikeutta. Naimisissa olevat naiset saivat 1908 oikeuden määrätä omasta palkastaan, mutta Auclert jatkoi kohti täyttä tasa-arvoa. Yhdessä Marguerite Durandin kanssa hän uhmasi viranomaisia ja he ilmoittautuivat ehdokkaiksi lakia säätävän kokouksen vaaleihin. Ranskan naisliikkeen keskeisenä hahmona pidetty Auclert jatkoi toimintaansa aina kuolemaansa asti. == Lähteet == * Luokka:Ranskalaiset päätoimittajat Luokka:Ranskalaiset feministit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Angela Mortimer

Florence Angela Margaret Mortimer Barrett (s. 21. huhtikuuta 1932 Plymouth, Englanti) on entinen brittiläinen naistennispelaaja. Hän on naimisissa entisen Britannian Davis Cup -joukkueen jäsenen John Barrettin kanssa. Angela Mortimer Barrett voitti urallaan kolme Grand Slam -kaksinpelimestaruutta. Ne tulivat Ranskan mestaruuskilpailuista 1955, Australian mestaruuskilpailuista 1958 sekä Wimbledonista 1961, jolloin Mortimer oli 29-vuotias ja osittain kuuro. Omien sanojensa mukaan hän ei kyennyt tuolloin kuulemaan juuri muuta kuin yleisön suosionosoitukset. Mortimer voitti Anne Shilcockin kanssa nelinpelin Wimbledonissa 1955. Se oli Mortimerin uran ainoa Grand Slam -nelinpelimestaruus. Hän eteni naisten nelinpelifinaaliin myös Australian mestaruuskilpailuissa 1958 Lorraine Coghlanin kanssa. Grand Slam -turnauksen sekanelinpelifinaalissa Mortimer pelasi yhden kerran, Australiassa 1958. Hänen parinaan oli tuolloin Peter Newman. Mortimer Barrett valittiin International Tennis Hall of Famen jäseneksi 1993. ==Grand Slam -finaalit kaksinpelissä== ===Voitot (3)=== Vuosi Turnaus Vastustaja loppuottelussa Loppuottelun tulos 1955 Ranskan mestaruuskilpailut Dorothy Head Knode 2–6, 7–5, 10–8 1958 Australian mestaruuskilpailut Lorraine Coghlan 6–3, 6–4 1961 Wimbledon Christine Truman Janes 4–6, 6–4, 7–5 === Loppuotteluhäviöt (2) === Vuosi Turnaus Vastustaja loppuottelussa Loppuottelun tulos 1956 Ranskan mestaruuskilpailut Althea Gibson 6–0, 12–10 1958 Wimbledon Althea Gibson 8–6, 6–2 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
La Citoyenne

La Citoyenne oli ranskalainen feministinen sanomalehti, jota Hubertine Auclert julkaisi Pariisissa 1881–1891. Se alkoi ilmestyä 13. helmikuuta 1881 ja ilmestyi joka toinen kuukausi. Lehti oli ensimmäinen naisten äänioikeutta ajava lehti. Se ajoi hyvin voimakkaasti naisten vapautusta ja lainsäädännön muuttamista niin, että naisen asema olisi tasa-arvoinen. Lehti vaati naisille oikeutta toimia julkisissa viroissa ja esitti, että naista alentavat lait olisivat jääneet hyväksymättä, jos niitä säädettäessä olisi kuultu naisia. Lehteen kirjoittivat monet huomattavat feministit kuten Marie Bashkirtseff. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi Hubertine Auclert joutui 1891 lakkauttamaan lehden. Samana vuonna aktivisti Maria Martin (1839–1910) perusti lehden Le Journal des femmes, ja vuonna 1897 Marguerite Durand (1864–1936) jatkoi työtä ja perusti uuden sanomalehden La Fronde. == Lähteet == *Eichner: La Citoyenne in the World: Hubertine Auclert and Feminist Imperialism Luokka:Feministiset julkaisut Luokka:Ranskalaiset sanomalehdet Luokka:Pariisi
Biliverdiini

Biliverdiini on aineenvaihduntatuote, jota syntyy hemioksigenaasientsyymin hajottaessa hemiä. Biliverdiini hajotetaan entsymaattisesti edelleen bilirubiiniksi (C33H36N4O6). Biliverdiini on väriltään vihreää. Biliverdiini aiheuttaa vihertävän värin parantuvassa mustelmassa. == Aiheesta muualla == *PubChem: Biliverdin *Human Metabolome Database (HMDB): Biliverdin *DrugBank: Biliverdine Ix Alpha *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Biliverdin Luokka:Biokemia
Denny Shute

Herman Densmore "Denny" Shute (25. lokakuuta 1904 – 13. toukokuuta 1974) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti kerran Britannian avoimen (1933) ja kahdesti PGA Championshipin (1936, 1937). Shute oli viimeinen PGA Championshipin kahtena peräkkäisenä vuotena voittanut golfaaja ennen Tiger Woodsia, joka ylsi kyseiseen saavutukseen vuosina 1999–2000. Shute pelasi Ryder Cupissa vuosina 1931, 1933 ja 1937. Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Janko Tipsarević

Janko Tipsarević (s. 22. kesäkuuta 1984 Belgrad, Jugoslavia) serbialainen tennispelaaja. Hän painaa 83 kiloa ja on 180 senttimetriä pitkä. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2002. Häntä valmentaa Dirk Hordorff. Tipsarević on parhaimmillaan ollut ATP:n kaksinpelirankingissa sijalla kahdeksan (huhtikuussa 2012) ja nelinpelirankingissa sijalla 46 (huhtikuussa 2011). Urallaan hän on ansainnut palkintorahoja yli kahdeksan miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Tipsarevićin vahvuuksiin voidaan lukea syöttö, kuten useimmilla itäeurooppalaisilla pelaajilla. Wimbledonissa 2007 Tipsarević pääsi neljännelle kierrokselle voitettuaan kolmannella kierroksella viidenneksi sijoitetun Fernando Gonzálezin erin 6–3, 3–6, 6–3, 4–6, 8–6. Neljännellä kierroksella Juan Carlos Ferrero pudotti hänet jatkosta suoraan kolmessa erässä. Saman vuoden Australian avoimissa Tipsarević putosi ensimmäisellä kierroksella, Ranskan avoimissa kolmannella kierroksella ja Yhdysvaltain avoimissa toisella kierroksella. Australian avoimissa 2008 Tipsarević selviytyi kolmannelle kierrokselle ja piti ykkössijoitettua Roger Federeriä tiukilla häviten viisieräisen ottelun pistein 7–6(5), 6–7(1), 7–5, 1–6, 8–10. Maalis- ja huhtikuun vaihteessa hän ylsi Miamin Masters-turnauksessa puolivälieriin voitettuaan neljännellä kierroksella Mihail Južnyin, mutta seuraava vastus Nikolai Davydenko oli selvästi parempi. Ranskan avoimissa Tipsarević oli sijoitettu 32:nneksi, mutta hävisi heti ensimmäisellä kierroksella Nicolás Lapentille erin 4–6, 6–4, 1–6, 6–7 (7–9). Wimbledonissa Tipsarević pelasi sijoittamattomana ja voitti toisella kierroksella kuudenneksi sijoitetun Andy Roddickin lukemin 6–7(5), 7–5, 6–4, 7–6(4), ja kolmannella kierroksella 25:nneksi sijoitetun Dmitri Tursunovin luvuin 7–6(1), 7–6(3), 6–3. Neljännellä kierroksella hän hävisi sijoittamattomalle Rainer Schüttlerille eräluvuin 4–6, 6–3, 4–6, 6–7(4). Yhdysvaltain avoimissa 2011 Tipsarević eteni puolivälieriin saakka voitettuaan kolmannella kierroksella Tomáš Berdychin ja neljännellä Juan Carlos Ferreron. Puolivälierissä hän voitti yhden erän Novak Đokovićia vastaan, mutta joutui luovuttamaan neljännessä erässä tilanteessa 0–3. Samana vuonna Tipsarević saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa ATP-kiertueella, kun hän voitti Kuala Lumpurin turnauksen loppuottelussa Marcos Baghdatisin. Toisen turnausvoittonsa hän saavutti Moskovassa, jossa hän voitti loppuottelussa Viktor Troickin. Vuonna 2012 Tipsarević saavutti uransa kolmannen turnausvoiton päihitettyään Stuttgartin loppuottelussa Juan Mónacon. Neljännen turnausvoittonsa hän sai vuonna 2013 Chennaissa, jossa hän vuotta aiemmin voitti nelipeliturnauksen. == Aiheesta muualla == * Janko Tipsarevićin kotisivut * Janko Tipsarevićin tiedot ATP:n virallisilla sivuilla Luokka:Serbialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bob Rosburg

Robert Reginald ”Bob” Rosburg (21. lokakuuta 1926 - 14\. toukokuuta 2009) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän valmistui Stanfordin yliopistosta, jossa hän pelasi menestyksellä baseballia. Rosburgin merkittävin golfsaavutus oli PGA Championshipin voitto vuonna 1959. Myöhemmällä urallaan hän tuli tunnetuksi television urheiluselostajana. Rosburg syntyi Kalifornian osavaltiossa. Hänellä on vaimonsa Eleanorin kanssa lapset Robert Jr., Bruce ja Deborah. Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Audi A4 (B7)

Audi A4 B7 (Typ 8E) on Audi A4:n kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2008, cabrioletia vuoteen 2009 saakka. Se ei ollut täysin uusi malli, vaan perustui edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä B6, vaikka autoa olikin uudistettu sekä teknisesti että ulkonäöllisesti. Mallin seuraajaksi tuli Audi A4 B8, mutta cabriolet siirtyi osaksi uutta A5-mallisarjaa. == Audi A4 B7 (2004–2009) == Kolmannen sukupolven Audi A4 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2004. Se oli perusteellisesti uudistettu versio edeltäjästään. Uusi ulkoasu noudatteli samaa muotoilukieltä kuin aiemmin samana vuonna esitelty Audi A6 (C6). Uudistuksia oli tehty myös ohjaukseen ja jousitusgeometriaan. Sisustan muutokset olivat vähäisiä, huomattavimpana uusi ohjauspyörä. Neliovinen sedan ja farmarimalli Avant olivat saatavana alusta alkaen, kangaskattoinen cabriolet esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == A4 (B7) Luokka:D-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Audi A4

Audi A4 on Audin vuosina 1994–2024 valmistama ylemmän keskikokoluokan automalli, joka korvasi Audi 80:n. A4:n seuraajaksi tuli uusi A5-mallisto (B10). == Audi A4 B5 (1994–2001) == Ensimmäisen sukupolven Audi A4 pohjautui samaan B5-pohjalevyyn kuin Volkswagen Passat. Kuten Passatissakin, A4:ssa oli moottori pitkittäin ja voimansiirtovaihtoehtona oli etuveto tai Quattro- neliveto. Moottorivalikoimaan sisältyi laajasti neli- ja kuusisylinterisiä moottoreita kokoluokissa 1,6–2,8 litraa. Yksi suosituimpia moottoreita A4:ssa oli Volkswagen-konsernin 1,9-litrainen turbodiesel. Urheilumalli S4 julkistettiin vuonna 1998, ja keväällä 2000 seurasi huippumalli RS4. Vuonna 1999 ensimmäisen sukupolven Audi A4 sai faceliftin. Faceliftissä se sai muun muassa uudet etu- ja takavalot sekä pieniä muutoksia sisätiloihin. == Audi A4 B6 (2001–2005) == Vuoden 2000 lopulla julkistettiin toisen sukupolven Audi A4, joka pohjautui B6-pohjalevyyn. Vuonna 2003 toisen sukupolven Audi A4 sai faceliftin. Samana vuonna julkaistiin myös uusi Cabriolet-avoauto, joka vihdoin korvasi vanhentuneen 80-malliin perustuneen avoauton. FSI-tekniikka lisättiin uuteen kaksilitraiseen moottoriin. Uusi S4-malli julkistettiin vuonna 2003. == Audi A4 B7 (2004–2008) == Vuonna 2005 esiteltiin kolmannen sukupolven Audi A4 uudella B7-pohjalevyllä. Mallin piirsi italialainen Walter de’Silva. A4-mallissa esiteltiin myös Audi A6 -mallin 3,0-litrainen turbodieselmoottori, mutta hieman pienitehoisempana kuin A6:n vastaava moottori. Muut muutokset sisälsivät uuden singleframe-etumaskin, uudelleenmuotoillun peräosan, lisävarusteena valinnaiset Bi-Xenon-ajovalot, suuremmat etu- ja takajarrut, uuden kuusivaihteisen Tiptronic-vaihteiston, jousitusmuutoksia ja pieniä uudistuksia sisätiloissa. Quattro-neliveto oli saatavilla melkein kaikkien moottorityyppien kanssa, mutta 3,0 TDI -moottori oli myynnissä ainoastaan Quattrona. Uusi RS4-malli julkaistiin Euroopassa vuonna 2005. Moottorina siinä oli uusi vapaasti hengittävä 4,2-litrainen 420-hevosvoimainen V8-moottori. Vuonna 2005 esiteltiin myös kaksiovinen Cabriolet. == Audi A4 B8 (2007–2015) == left|frameless|150x150px Neljännen sukupolven Audi A4 esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2007. Se perustuu samalle perusrakenteelle keväällä 2007 esitellyn Audi A5:n kanssa. Kooltaan se oli suurempi kuin edellinen sukupolvi. Pienin moottori oli 1,8-litrainen TFSI ja suurin myöhemmin S4-mallissa esitelty 3,0 V6 TFSI. Avant-farmari saapui sedanin rinnalle keväällä 2008. == Audi A4 B9 (2015–2024) == Viidennen sukupolven Audi A4 tuli markkinoille vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == A4 Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:D-segmentin autot
Audi A4 (B8)

Audi A4 B8 (Typ 8K) on Audi A4:n neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2007–2015. Se korvasi edeltäneen B7-mallin ja seuraajaksi tuli Audi A4 B9. Kaksiovinen cabriolet poistui kokonaan A4-mallistosta siirtyen osaksi uutta A5-mallistoa, joka esiteltiin hieman ennen A4 B8 -mallia. == Audi A4 B8 (2007–2015) == Neljännen sukupolven A4 esiteltiin neliovisena sedanina Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2007. Farmarimalli Avant esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2008. A4 oli keväällä 2007 esitellyn Audi A5:n jälkeen toinen malli, joka perustui Volkswagen Groupin modulaariselle MLB-pohjalevylle. Sen ansiosta autosta tuli edeltäjäänsä kevyempi, ja uusi perusrakenne takasi sille myös paremman painojakauman. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi 117 millimetriä kokonaispituudeltaan ja 160 millimetriä akseliväliltään. Vuoden 2009 Euro NCAP -kolaritestistä A4 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. vasen|pienoiskuva|Audi A4 B8 AvantKantonin autonäyttelyssä marraskuussa 2008 esiteltiin ainoastaan Kiinan markkinoilla myytävä A4L, jonka akseliväli oli 60 millimetriä perusmallia pidempi. Farmarimallista esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2009 Allroad-versio, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia. Audi oli tarjonnut Allroad-versiota suuremmasta A6-mallista jo vuodesta 2000 alkaen. vasen|pienoiskuva|Audi A4 Allroad quattro Syksyllä 2011 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Uudistuksia tehtiin muun muassa puskureihin, etusäleikköön ja valoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == A4 (B8) Luokka:D-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Ford C-Max

Ford C-Max on Fordin vuosina 2003–2019 valmistama keskikokoinen tila- automalli, joka perustuu tekniikaltaan Ford Focukseen. Vuoteen 2007 asti mallia myytiin Focus C-Max -nimisenä. Mallistossa se sijoittui pienemmän B-Maxin ja suuremman S-Maxin väliin. == Ford C-Max I (2003–2010) == Vuonna 2003 markkinoille tullut Focus C-Max oli ensimmäinen malli, joka perustui Fordin, Mazdan ja Volvon yhteistyössä kehittämälle C1-pohjalevylle. Samaan perusrakenteeseen perustuu seuraavana vuonna esitelty toisen sukupolven Focus. Vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä Focus C-Max sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. vasen|pienoiskuva|Ensimmäisen sukupolven facelift-malli. Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa 2006 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, jonka nimeksi tuli nyt uuden S-Maxin aloittaman käytännön mukaan pelkkä C-Max. Auto sai uudelleenmuotoillut ajovalot ja etupuskurin, jossa ilmanottoaukko oli aiempaa suurempi. Uusi ulkoasu noudatteli Fordin Kinetic Design -muotoilukieltä. Sisällä kojelauta, mittaristo ja ovipaneelit kokivat uudistuksia, ja käytetyt materiaalit ovat aiempaa korkeatasoisempia. == Ford C-Max II (2010–2019) == Toisen sukupolven C-Max esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2009. Viisipaikkaisen mallin rinnalle tuli myös pidempi seitsenpaikkainen Grand C-Max. Auto perustuu samalle Global C -pohjalevylle kuin vuonna 2010 markkinoille tullut kolmannen sukupolven Ford Focus. Vuoden 2010 Euro NCAP -kolaritestistä C-Max sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Erikseen samana vuonna testattu Grand C-Max ansaitsi sekin viisi tähteä. Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2014 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokeneet C-Max- ja Grand C-Max -mallit. Ne saivat uudistuksessa uudelleenmuotoillut ajovalot ja etusäleikön. Sisällä uutta oli kahdeksantuumainen kosketusnäyttö, jonka myötä fyysisten painikkeiden määrä väheni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == C-Max Luokka:M-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Lavastajat

Lavastajat (Ptilonorhynchidae) on varsin pieni heimo pienenkokoisissa varpuslinnuissa. Niitä löytyy luonnonvaraisina pääosin Australiasta ja Uudesta-Guineasta, usein trooppiselta alueelta. Lavastajat ovat pieniä tai keskikokoisia lintuja. Lavastajat tunnetaan ehkä parhaiten niiden erikoisesta tavasta muodostaa pari. Lajin koiras rakentaa risuista lehtimajoja, jotka se koristelee värikkäillä luonnosta löytyvillä esineillä, joita naaras sitten arvostelee. Naaraan mielestä parhaan majan tehnyt koiras saa paritella naaraan kanssa. Tämä johtaa siihen, että useat koiraat jäävät ilman parittelumahdollisuutta, ja jotkut parittelevat monen naaraan kanssa. Lavastajiin kuuluu 8 sukua ja 19 lajia. ==Suvut ja lajit== ===Helmilavastajat Chlamydera=== * Isohelmilavastaja Chlamydera nuchalis * Kultahelmilavastaja Chlamydera maculata * Kultavatsalavastaja Chlamydera cerviniventris * Lännenhelmilavastaja Chlamydera guttata * Rusovatsalavastaja Chlamydera lauterbachi ===Huntulavastajat Sericulus=== * Australianhuntulavastaja Sericulus chrysocephalus * Liekkihuntulavastaja Sericulus bakeri * Naamiohuntulavastaja Sericulus aureus * Tulihuntulavastaja Sericulus ardens ===Kekolavastajat Amblyornis=== * Foyanlavastaja Amblyornis flavifrons * Kekolavastaja Amblyornis macgregoriae * Majalavastaja Amblyornis inornata * Pikkulavastaja Amblyornis subalaris ===Naukujat Ailuroedus=== * Papuannaukuja Ailuroedus buccoides * Smaragdinaukuja Ailuroedus crassirostris ===Lajeja, jotka ovat sukunsa ainoita=== * Kultahuntulavastaja Archboldia papuensis * Kultalavastaja Prionodura newtoniana * Matkijanaukuja Scenopoeetes dentirostris * Satiinilavastaja Ptilonorhynchus violaceus == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Volleyball Hall of Fame

Volleyball Hall of Fame on lentopallon historiaa ja kuuluisia pelaajia sekä vaikuttajia kunnioittava galleria. Se sijaitsee Holyokessa Massachusettsin osavaltiossa. Juuri siellä William G. Morgan aikoinaan keksi lentopallon. Pelaaja, tuomari tai seura- tai sarjatoiminnassa mukana oleva toimitsija tai vaikuttaja voi uransa jälkeen päästä Volleyball Hall of Famen jäseneksi, jos hän on yltänyt urallaan johonkin suureen saavutukseen, ollut merkittävä pelaaja tai vaikuttanut jotenkin lentopallon kehittymiseen. == Historia == Vuonna 1971 Holyoken kaupungin pormestari sai idean perustaa kaupunkiin lentopallon Hall of Fame -gallerian. Ideasta innostui myös Kansainvälinen lentopalloliitto, sillä olihan lentopallo saanut alkunsa juuri Holyokessa. Ensimmäiseksi galleriaan valittiin lentopallon kehittänyt William G. Morgan. Vuonna 1987 galleria siirrettiin kaupungissa isompaan tilaan, ja vuonna 1997 gallerialle valmistui uusi museo. == Kunniajäsenet == * Viimeksi galleriaan valittiin jäseniä vuonna 2007. Miespelaajat: {|class="wikitable" Nimi Vuosi Eugene Selznick 1988 Michael O'Hara 1989 Rolf Engen 1991 Thomas Haine 1991 Jon Stanley 1992 Ron Von Hagen 1992 Mike Bright 1993 Larry Rundle 1994 Pedro "Pete" Velasco 1997 Craig Buck 1998 Dusty Dvorak 1998 Steve Timmons 1998 Yuri Tchesnokov 2000 Charles "Karch" Kiraly 2001 Tomasz Wojtowicz 2002 Jungo Morita 2003 Sinjin Smith 2003 Josef Musil 2004 Seiji Oko 2004 Bernard Rajzman 2005 Konstantin Reva 2005 Ron Lang 2005 Stanislaw Gosciniak 2005 Bernie Holtzman 2006 Edward Skorek 2006 Bob Ctvrtlik 2007 Andrea Gardini 2007 Dimitar Zlatanov 2007 Vladimir Grbić 2011 Luokka:Lentopallo Luokka:Yhdysvaltain urheilumuseot Luokka:Urheilun kunniagalleriat
Menetetyn muistin tapaus

Menetetyn muistin tapaus on Sanoma Magazines Finlandin kustantama Disneyn eläinmaailman ankkasarjoja käsittelevän Ankantekijät-sarjan kahdeksas teos. Kaikki teoksen tarinat on piirtänyt tunnettu italialainen ankkapiirtäjä Giorgio Cavazzano. Käsikirjoittajina toimivat François Corteggiani, Tito Faraci, Bruno Sarda, Philippe Gasc, Manuela Marinato ja Giorgio Pezzin. Kirja on julkaistu vuonna 2007. ==Tarinat== *Menetetyn muistin tapaus (1994) **Käsikirjoitus: François Corteggiani **Julkaistu Aku Ankan taskukirjassa 191 *Naamioleikki (1997) **Käsikirjoitus: Tito Faraci **Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa *Seurapiirisankari (2003) **Käsikirjoitus: Bruno Sarda **Julkaistu Aku Ankan taskukirjassa 290 *Hiuskarvan varassa (1997) **Käsikirjoitus: Tito Faraci **Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa *Kelluva kaupunki (1977) **Käsikirjoitus: Giorgio Pezzin **Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa *Vissyä, vissyä (1988) **Käsikirjoitus: Philippe Gasc **Julkaistu Helunan villi nuoruus -albumissa 1991 *Korr-i-doorin tapaus (1987) **Käsikirjoitus: François Corteggiani **Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa *Älynväläyksiä (1996) **Käsikirjoitus: Manuela Marinato **Ei aikaisemmin julkaistu Suomessa Luokka:Ankantekijät
Bill Hougland

William Marion ”Bill” Hougland (20. kesäkuuta 1930 Caldwell, Kansas – 6. maaliskuuta 2017 Lawrence, Kansas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Hän kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Hougland pelasi sekä Helsingissä että Melbournessa kaikki kahdeksan ottelua. Hän teki kummassakin turnauksessa yhteensä 46 pistettä.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Bill Hougland Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com * Profili databaseolympics.comissa === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Sateenkaarilurit

Sateenkaarilurit (Trichoglossus) on eräs kaijasuku. Siihen kuuluvat lajit elävät Indonesian, Filippiinien ja Tyynenmeren läntisillä saarilla, Uudessa- Guineassa sekä Australiassa. Sateenkaarilurit ovat kooltaan 20-26 cm pitkiä, hyvin värikkäitä papukaijoja. Niiden pyrstö on pyöreäpäinen eikä alanokan tyvessä ole paljasta laikkua. Sukupuolet ovat yleensä täysin samannäköisiä. Nuorten lintujen höyhenpuku on melko samanlainen kuin aikuisten, mutta nuoren pyrstösulkien kärjet ovat terävät. Niiden tavalliset äänet ovat korkeita kirkaisuja. Sateenkaarilurit pesivät yleensä puunkoloihin ja munivat yhdestä kolmeen, tavallisesti 2 munaa, joita naaras hautoo. Niiden ravinto koostuu siitepölystä, medestä, kukista, hedelmistä, marjoista ja hyönteisistä. == Sateenkaarilurilajit == Luettelo perustuu BirdLife Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön. * Keltarintaluri Trichoglossus capistratus * Koruluri Trichoglossus ornatus * Mindanaonluri Trichoglossus johnstoniae * Pohnpeinluri Trichoglossus rubiginosus * Punaniskaluri Trichoglossus rubritorquis * Punarintaluri Trichoglossus forsteni * Sateenkaariluri Trichoglossus haematodus * Sitruunaluri Trichoglossus flavoviridis * Suomuluri Trichoglossus chlorolepidotus * Timorinluri Trichoglossus euteles * Viherluri Trichoglossus weberi == Lähteet == * Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 === Viitteet === *
Stanley Cohen

Stanley Cohen (17. marraskuuta 1922 – 5. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen biokemisti, joka jakoi vuoden 1986 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä ja Nobelin lääketieteen palkinnon Rita Levi-Montalcinin kanssa. Hän voitti myös Louisa Gross Horwitz -palkinnon (1983) ja National Medal of Sciencen (1986). Cohenin vanhemmat olivat venäjänjuutalaisia. Cohen syntyi New Yorkin Brooklynissä ja työskenteli pitkään Vanderbiltin yliopistossa. Hän valmistui Brooklyn Collegesta, Oberlin Collegesta ja Michiganin yliopistosta. Hänet nimitettiin vuonna 1976 Yhdysvaltain syöpäjärjestön tutkimusprofessoriksi. == Muuta == Stanley Cohen sai The Economist-talousaikakauslehden palkinnon yhdessä Herbert Boyerin kanssa 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Omaelämäkerrallinen teksti Nobelin palkinnon sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007 - 10 m liikkuvamaali, naiset

10 m liikkuvassamaalissa naiset ampuvat ensiksi 20 hidasta juoksua ja sitten 20 nopeaa juoksua.Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa. Naisten 10 m liikkuvassamaalissa EM-kilpailut 2007 järjestettiin 16. maaliskuuta, Deauvillessä. ==Henkilökohtainen kilpailu== 1 Kilpailija Kilpailija Hitaat Hitaat Nopeat Nopeat Tulos Uusinta 1 Kilpailija Kilpailija 1 2 1 2 Tulos Uusinta Irina Izmalkova 97 97 94 91 379 54 Olga Stepanova 94 98 95 92 379 50 Volha Markava 95 95 92 91 373 - 4\. Audrey Corenflos 96 93 95 88 372 - 5\. Viktorija Zabolotna 92 91 96 92 371 - 6\. Julija Eidenzon 95 92 90 93 370 - 7\. Halyna Avramenko 94 94 90 92 370 - 8\. Orsolya Kuti 91 90 88 90 359 - 9\. Daniela Faust 86 95 92 83 356 - 10\. Kateryna Samohina 88 94 77 87 346 - ==Joukkuekilpailu== 1 Joukkue Hitaat Hitaat Nopeat Nopeat Tulos Muuta 1 Joukkue 1 2 1 2 Tulos Muuta 286 287 279 276 1128 - ¨ Olga Stepanova 94 98 95 92 379 - ¨ Irina Izmalkova 97 97 94 91 379 - ¨ Julija Eidenzon 95 92 90 93 370 - 274 279 263 271 1087 - ¨ Viktorija Zabolotna 92 91 96 92 371 - ¨ Halyna Avramenko 94 94 90 92 370 - ¨ Kateryna Samohina 88 94 77 87 346 - ==Lähteet== * Ranskan ampumaurheiluliiton tietokanta Luokka:Ammunnan Euroopan- mestaruuskilpailut 2007
Juanfernándezintulikulma

Juanfernándezintulikulma (Aphrastura masafucrae) on orneeroihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen lintu, joka elää vain Juan Fernándezin saarilla sijaitsevassa Alejandro Selkirkin saaressa . Kooltaan lintu kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Väritykseltään se on ruskea lukuun ottamatta mustia siipiä ja päätä. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova. Nokka on hyönteissyöjille tyypillisesti terävä. Linnun kutsuääni on ”trrt”. Juanfernándezintulikulman luontainen elinympäristö ovat vuoriston rinteillä sijaitsevat metsät, joissa kasvaa Dicksonia externa ja Lophosauria quadripinnata -saniaislajeja. Vuosina 2001–2003 juanfernándezintulikulmia arvioitiin olevan jäljellä noin 200 yksilöä. Lajiin kohdistuvat suurimmat uhkat ovat metsien hakkaaminen, saarelle tuodut petonisäkkäät ja rotat. Kannan viimeaikaisen vähentymisen syyksi arvellaan myös punaselkähaukan lisääntymistä saarella. == Lähteet == Luokka:Tulikulmat Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Ludwig Kübler

Ludwig Kübler (2. syyskuuta 1889 Unterdill, Ylä-Baijeri – 18. elokuuta 1947 Ljubljana) oli Saksan maavoimien kenraali ja Saksan 1. vuoristodivisioonan komentaja toisessa maailmansodassa. Hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1935 98. vuoristorykmentin komentajaksi. Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939 Küblerin vuoristojoukot osallistuivat sotatoimiin, minkä jälkeen hänet palkittiin ansioistaan rautaristillä. Lokakuussa 1943 kenraali Kübler komensi saksalaisten operaatiovyöhykettä Adrianmeren ranta-alueella. Hänestä tuli koko vuoristoarmeijakunnan komentaja. Hänen yksikkönsä taistelivat partisaaneja vastaan. Wilhelm Keitelin valtuuttamana Küblerin joukot vastasivat partisaanien tekemiin rikoksiin ja tihutöihin silmittömällä terrorilla. Sodan jälkeen Kübler antautui liittoutuneille. Hänet luovutettiin Jugoslaviaan vastaamaan tekemistään sotarikoksista. Ljubljanan vankilassa hänet tuomittiin kuolemaan 19. heinäkuuta 1947. Hänet hirtettiin aamulla 18. elokuuta 1947. Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Syyslehtiä

Syyslehtiä, , on yhdysvaltalainen vuonna 1956 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka ohjasi Robert Aldrich Jean Rouverolin ja Hugo Butlerin käsikirjoituksen pohjalta. Elokuvan pääosassa on Joan Crawford, ja sen sivuosissa näyttelevät muun muassa Cliff Robertson, Vera Miles ja Lorne Greene. Syyslehtiä on mustavalkoinen ja noin 107 minuutin, eli tunnin ja 47 minuutin mittainen. Columbia Pictures tuotti elokuvan ja sen tunnusmusiikin "Autumn Leaves", esittää Nat King Cole . Syyslehtien ensimmäinen virallinen ensi-ilta oli Länsi-Saksassa 4. kesäkuuta vuonna 1956 . Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa ensimmäinen päivä elokuuta ja Suomessa 19. lokakuuta. Joan Crawford kertoi myöhemmin elokuvan Syyslehtiä olleen yksi hänen omista henkilökohtaisista suosikkielokuvistaan . ==Juoni== Joan Crawfordin näyttelemä Millicent Wetherby ihastuu nuoreen Burt Hansoniin (Cliff Robertson). He alkavat tapailla toisiaan, ja tapailu johtaa pian avioliittoon. Millicent ei kuitenkaan ole tietoinen Burtin mielenterveysongelmista, jotka ovat seurausta hänen entisestä avioliitostaan. Burtin mielenterveys horjuu entisestään kun hänen isänsä (Lorne Greene) ja entinen vaimonsa (Vera Miles) saapuvat tapaamaan häntä. Millicent ryhtyy selvittämään, mistä Burtin ongelmat oikein saavat alkunsa. == Näyttelijät == * Joan Crawford ... Millicent Wetherby * Cliff Robertson ... Burt Hanson * Vera Miles ... Virginia Hanson * Lorne Greene ... Herra Hanson * Ruth Donnelly ... Liz Eckhart * Shepperd Strudwick ... Tohtori Malcolm Couzzens * Selmer Jackson ... Herra Wetherby * Maxine Cooper ... hoitaja Evans * Marjorie Bennett ... tarjoilija * Frank Gerstle ... Herra Ramsey * Leonard Mudie ... Eversti Hillyer * Maurice Manson ... Tohtori Masterson ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Syyslehtiä Amazonissa *Syyslehtiä TCM Movie Databasessa *Syyslehtiä Films of Joan Crawfordissa * Luokka:Vuoden 1956 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Robert Aldrichin ohjaamat elokuvat
Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007 - 10 m liikkuvamaali, pojat

10 m liikkuvassamaalissa pojat ampuvat ensiksi 30 hidasta juoksua ja sitten 30 nopeaa juoksua.Joukkuekilpailussa joukkueen muodostavat kolme saman maan kilpailijaa. Poikien 10 m liikkuvassamaalissa EM-kilpailut 2007 järjestettiin 16. maaliskuuta, Deauvillessä. ==Henkilökohtainen kilpailu== 1 Kilpailija Kilpailija Hitaat Hitaat Hitaat Nopeat Nopeat Nopeat Tulos 1 Kilpailija Kilpailija 1 2 3 1 2 3 Tulos Dmitry Romanov 99 96 98 98 98 94 583 Jan Busch 95 100 100 92 93 92 572 Jehor Tšyrva 98 97 93 94 89 96 567 4\. Ryszard Marek Jodajtis 95 96 94 87 97 96 565 5\. Josef Nikl 93 95 94 93 96 94 565 6\. Michal Pasek 89 94 95 88 95 94 555 7\. Aleksij Vylyvanij 94 93 91 88 93 94 553 8\. Grzegorz Lewoc 93 93 93 93 92 89 553 9\. Carsten Krausse 96 97 90 83 92 94 552 10\. László Boros 92 95 93 89 90 90 549 11\. Juri Dovgal 89 89 94 91 88 93 544 12\. Myhajlo Nebesny 91 88 94 83 87 92 535 13\. Benjamin Risse 92 91 96 83 86 87 535 ==Joukkue kilpailu== 1 Joukkue Hitaat Hitaat Hitaat Nopeat Nopeat Nopeat Tulos 1 Joukkue 1 2 3 1 2 3 Tulos 277 283 282 268 284 279 1673 ¨ Ryszard Marek Jodajtis 95 96 94 87 97 96 565 ¨ Michal Pasek 89 94 95 88 95 94 555 ¨ Grzegorz Lewoc 93 93 93 93 92 89 553 283 288 286 258 271 273 1659 ¨ Jan Busch 95 100 100 92 93 92 572 ¨ Carsten Krausse 96 97 90 83 92 94 552 ¨ Benjamin Risse 92 91 96 83 83 87 535 283 278 278 265 269 282 1655 ¨ Jehor Tšyrva 98 97 93 94 89 96 567 ¨ Aleksij Vylyvanij 94 93 91 88 93 94 553 ¨ Myhajlo Nebesny 91 88 94 83 87 92 535 ==Lähteet== * Ranskan ampumaurheiluliiton tietokanta Luokka:Ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2007
Uuronkylä

Uuronkylä (arkikielessä useimmiten vain Uuro) on kylä Kauhajoen kaupungissa. Kylä sijaitsee noin 26 kilometriä lounaaseen kaupungin keskustasta Isojoelle vievän seututien 661 varrella aivan Isojoen rajan tuntumassa. Uuronkylä sijaitsee Lauhanvuoren ja Pyhävuoren välissä ja on näin ollen jonkinlaista laaksoaluetta, johon sana uurokin viitannee. Uuronkylän läpi virtaa Uuronluoma. == Lähteet == Luokka:Kauhajoen kylät
Coolio

Coolio (oik. Artis Leon Ivey, Jr., 1. elokuuta 1963 – 28. syyskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen rap-artisti. Hänet tunnetaan ”Gangsta's Paradise” -kappaleesta.Coolio, Biography Allmusic Coolio oli kotoisin Pennsylvaniasta ja kävi myöhemmin koulua Kalifornian Comptonissa. Coolion ensimmäinen single oli 1980-luvun lopulla julkaistu ”Watcha Gonna Do”, jota soitettiin radiossa kalifornialaisilla hip hop -asemilla. Hän liittyi tämän jälkeen rapyhtye WC and the Maad Circleen ja esiintyi sen vuoden 1991 esikoisalbumilla Ain’t a Damn Thang Changed. Coolio teki vuonna 1994 sopimuksen levy-yhtiö Tommy Boy Recordsin kanssa ja julkaisi samana vuonna esikoislevynsä It Takes a Thief, joka myi platinaa. Sen suosituin single oli "Fantastic Voyage", joka nousi Billboard Hot 100 -listalla parhaimmillaan kolmanneksi. Coolion todellinen läpimurto yleiseen tietoisuuteen oli kappale ”Gangsta’s Paradise”, joka oli mukana vuoden 1995 elokuvassa Levottomat sielut. Coolio teki kappaleen yhdessä gospelmuusikko L.V:n kanssa, ja siihen sämplättiin Stevie Wonderin kappaletta ”Pastime Paradise”. Kappale oli Yhdysvalloissa vuoden myydyin single, ja Coolio sai siitä Grammyn. Kappale julkaistiin myös samannimisellä albumilla. Coolion kolmas albumi oli vuonna 1997 julkaistu My Soul, jolla oli muun muassa single ”C U When U Get There”. Se ei menestynyt edellisten albumien tavoin, ja sen suosiota heikensivät Coolion yksityiselämän ongelmat. Ensin hänet pidätettiin Saksassa myymälävarkaudesta ja liikkeen omistajan pahoinpitelystä, ja seuraavana vuonna hän sai Kaliforniassa syytteen aseenkantorikoksesta. My Soul myi kultaa, mutta se oli hänen viimeisensä Tommy Boylle. Sen jälkeen hän julkaisi vielä viisi albumia, Coolio.com (2001), El Cool Magnifico (2002), The Return of the Gangsta (2006), Steal Hear (2008) ja From the Bottom 2 the Top' (2009). Musiikkiuransa aikana ja sen jälkeenkin Coolio oli mukana televisiossa erilaisissa ohjelmissa. Hän sijoittui vuonna 2004 kolmanneksi saksalaisessa televisio-ohjelmassa, jossa etsittiin paluuta tekeviä artisteja. Hän teki muun muassa keittokirjan Cookin’ With Coolio ja esiintyi television kokkiohjelmissa. Lisäksi hän näytteli useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Coolio kuoli syyskuussa 2022. Kuolinsyyntutkijan mukaan kuolinsyy oli fentanyylin, heroiinin ja metamfetamiinin yliannostus.https://abc7.com/coolio-cause-of-death-gangtas-paradise-artis- leon-ivey-jr-drug-overdose/13095817/ == Albumit == * 1994 – It Takes a Thief * 1995 – Gangsta's Paradise * 1997 – My Soul * 2001 – Fantastic Voyage: The Greatest Hits * 2002 – El Cool Magnifico * 2006 – The Return of the Gangster * 2008 – Steal Hear * 2009 – From the Bottom 2 the Top == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Uuro

Uuro on jyrkkäreunainen rotkolaakso etenkin Pohjois-Karjalassa. Esimerkki uurosta on Kolvananuuro. Nimitys on kansanomainen.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 54, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Laaksot
Tetsuo Hamuro

Tetsuo Hamuro (; 7. syyskuuta 1917 Fukuoka – 30. lokakuuta 2005 Takaishi) oli japanilainen uimari ja olympiavoittaja. Hamuro voitti 200 metrin rintauinnin kultaa vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä. Finaalissa hän voitti hopeamitalistin 1,4 sekunnin erolla uiden samalla uuden olympiaennätyksen 2.41,5. Hamuro lopetti uinti-uransa 1940-luvun alussa. Vuonna 1990 hänet valittiin International Swimming Hall of Fameen. Hamuro kuoli 30. lokakuuta 2005 88-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset uimarit Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Erwin Rösener

Erwin Rösener (2. helmikuuta 1902 – 4. syyskuuta 1946) oli SS-kenraali (SS- Obergruppenführer), joka järjesti Sloveniassa siviilien joukkoteloituksia. Hänet tuomittiin Nürnbergin oikeudenkäynneissä kuolemansa jälkeen sotarikoksista. Rösener syntyi Schwertessä, pohjois-Westfalenissa. Hän liittyi natsipuolueeseen ja SA:n ruskeapaitoihin 6. marraskuuta 1926. Rösener anoi Waffen-SS:n jäsenyyttä lokakuussa 1929 ja hakemus hyväksyttiin 1930. Hänet ylennettiin vuosien 1930-1944 välillä 11 kertaa ja hänestä tuli SS- Obergruppenführer ja Waffen-SS- ja poliisijoukkojen kenraali. Rösener oli myös Freundeskreis der Wirtshaft () -ryhmän jäsen. Ryhmä koostui saksalaisista teollisuusmiehistä, joiden tarkoitus oli kerätä varoja "Kolmannen valtakunnan" rotututkimuksiin. Rösener kuului SS-joukkojen komentaja Heinrich Himmlerin lähipiiriin ja sodan lopussa raportoikin suoraan hänelle. Vuoden 1941 lopusta sodan loppuun SS-joukkojen komentaja Himmler järjesti Rösenerin SS-divisioona Alpenlandiin, jonka alueeseen Slovenia kuului. Lokakuusta 1944 sodan loppuun Rösener oli partisaanivastaisten toimien päällikkönä Ljubljanassa. Hän järjesti siviilien, panttivankien ja sotavankien teloituksia, ja nämä teot johtivat myöhemmin sotarikollisten tuomitsemiseen Nürnbergissä. Rösener työskenteli yhdessä Leon Rupnikin ja piispa Gregorij Rožmanin kanssa partisaanien vastaissa taisteluissa ja antoi määräyksen Slovenian natsimielisten kodinturvajoukkojen perustamiseen 24. syyskuuta 1943. Rösener pakeni Itävaltaan sodan lopussa, mutta britit pidättivät hänet ja luovuttivat hänet Jugoslaviaan. Hän joutui oikeuteen yhdessä Leon Rupnikin, Gregorij Rožmanin ja monen muun kanssa, ja tuomittiin kuolemaan 30. elokuuta 1946. Rösener hirtettiin 4. syyskuuta 1946 ja haudattiin merkitsemättömään hautaan Ljubljanan Žalen hautausmaalle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *http://forum.axishistory.com/viewtopic.php?t=42432 *http://www.fpp.co.uk/Himmler/Note041241.html Luokka:SS-kenraalit Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Gyula Grosics

Gyula Grosics [djula grošitš] (4. helmikuuta 1926 Dorog – 13. kesäkuuta 2014 Budapest) oli unkarilainen jalkapallomaalivahti. Hän saavutti kansainvälistä mainetta Unkarin jalkapallomaajoukkueen jäsenenä 1950-luvulla. Grosics voitti maajoukkueessa kultaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä. Hän kilpaili myös kolmissa perättäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1954, 1958 ja 1962. Vuonna 1954 Unkari saavutti MM-hopeaa. Grosics pelasi kaikkiaan 86 maaottelua vuosina 1947–1962. Grosics syntyi Komárom-Esztergomin ja edusti kotimaassaan seurajoukkueita MATEOSZ, Budapest Honvéd FC ja FC Tatabánya, jossa hän lopetti aktiiviuransa vuonna 1962. Vuonna 2008 tuolloin 82-vuotiaalle Grosicsille tarjottiin mahdollisuus pelata suosikkijoukkueessaan Ferencvárosissa, jota hän ei aktiiviurallaan ollut voinut edustaa. Ystävyysottelussa Sheffield Unitedia vastaan hän suoritti avauspotkun ja pelasi maalissa muutaman minuutin, ennen kuin hänet vaihdettiin kentältä pois. == Lähteet == * Gyula Grosics Bio, Stats and Results. Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Valeria Golino

Valeria Golino (s. 22. lokakuuta 1965 Napoli) on italialainen näyttelijä. Hän syntyi Napolissa kreikkalaiselle äidille ja vietti osan nuoruudestaan Ateenassa. Golino on saanut parhaan naisnäyttelijän palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla rooleistaan elokuvissa Storia d'Amore (1986) ja Per Amor Vostro (2015). Vuonna 2006 hänelle myönnettiin David di Donatello -elokuvapalkinto, jota edelsi ehdokkuus vuonna 2003. Golino on näytellyt enimmäkseen italialaisissa elokuvissa. Suuri yleisö tuntee hänet muun muassa Barry Levinsonin Oscar-palkitusta Sademiehestä (1988). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kevin Dunn

Kevin Dunn (s. 26. helmikuuta 1956 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttelijä Nora Dunnin pikkuveli. Dunn on esiintynyt enimmäkseen sivuosissa; erään tunnetun esiintymisen hän teki elokuvassa Hot Shots! – kaikkien elokuvien äiti vuonna 1991 ja elokuvassa Pikku sotilaat. Hän on vieraillut Seinfeldissä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pat Proft

Pat Proft (s. 3. huhtikuuta 1947) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja. Hän syntyi ja aloitti uransa Minnesotassa. Proft on luonut pitkän uran varsinkin komedioissa. Hänen käsikirjoitustöidensä joukossa ovat muiden muassa: * Poliisiopisto (1984) * Autokoulun apuluokka (1985, myös tuottaja) * Mies ja alaston ase 2½ (1991) * Hot Shots! – kaikkien elokuvien äiti (1991) * Hot Shots 2 – kaikkien jatko-osien äiti (1993) * Mies ja alaston ase 33 1/3 (1994) * Scary Movie 3 (2003) * Scary Movie 4 (2006) * Scary Movie 5 (2013) Proft on työskennellyt vähemmän tunnetummin myös ohjaajana (Takaa haettu, 1998). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elliott Kastner

Elliott Kastner (7. tammikuuta 1930 New York, Yhdysvallat – 30. kesäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän aloitti tuottajantyönsä 1960-luvun puolessavälissä ja työskenteli muiden muassa elokuvissa Kotkat kuuntelevat (1968) ja Särkyneen sydämen sola (1975). == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Jenő Buzánszky

Jenő Buzánszky (4. toukokuuta 1925 Újdombóvár – 11. tammikuuta 2015 Esztergom) oli unkarilainen jalkapalloilija. Hän saavutti kansainvälistä mainetta Unkarin jalkapallomaajoukkueessa, joka voitti kultaa vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja kilpaili jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1954. Ammattitason pelaamisen lopetettuaan Buzánszky jatkoi uraansa valmennustöissä. == Lähteet == * Jenő Buzánszky Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Unkarilaiset jalkapalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet