EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antura

Antura on rakennuksessa perustuksen alin, yleensä sokkelia leveämpi osa, joka jakaa rakennuksen painon maapohjalle. Anturan alapinta tulee routarajan alapuolelle tai se routaeristetään. Anturan alle tulee tiivistetty hiekka-, sora- tai murskekerros. Paalutetuissa perustusratkaisuissa valetaan paalujen päähän paaluantura, jonka alla voi olla yksi tai useampia paaluja. Antura voi olla raudoittamaton betoniantura tai raudoitettu teräsbetoniantura. Raudoitettu teräsbetoniantura raudoitetaan poikittain, jolloin vahvistetaan sokkelin tai pilarin ulkopuolelle tulevan ulokkeen lujuus kestämään sille pohjapaineesta tuleva rasitus. Myös betonianturaan asennetaan usein pituussuuntaiset kutistumisteräkset, jotka tekevät anturasta palkkimaisen rakenteen; tällöin maapohjassa mahdollisesti olevat pehmeämmät kohdat eivät katkaise anturaa. Aikaisemmin on käytetty myös puisia hirsiarinoita anturana esimerkiksi vanhojen uuninpohjien alla. Hirsirakennusten rungon alapuolelle saatettiin rakentaa seinän alaosan tiivistävä ja painoa jakava antura turpeesta ja muista maa-aineksista. Luokka:Perustus
Hampton Courtin palatsi

Hampton Courtin palatsi () on entinen kuninkaallinen palatsi Richmond upon Thamesissa Lounais-Lontoossa, Englannissa. Palatsi sijaitsee 18,9 kilometriä lounaaseen Charing Crossista Thamesin rannalla. Nykyään palatsi on avoinna yleisölle. [ { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q205666", "properties": { "stroke": "#F4A460", "stroke-width": 3, "stroke- opacity": 1, "fill": "#F4A460", "title": "Hampton Court" } } ] Johanniittain ritarikunta oli toiminut tilalla vuodesta 1236. Vuonna 1505 lordi Chamberlain, Sir Giles Daubeney vuokrasi alueen ja käytti sitä viihdyttääkseen kuningas Henrik VIII:ta. Vuonna 1514 alue siirtyi Yorkin arkkipiispa Thomas Wolseylle, joka rakennutti sinne palatsin. Vuonna 1526 Wolsey lahjoitti sen kuningas Henrik VIII:lle. Myöhemmin, 1690-luvulla, kuningas Vilhelm III Oranialainen ja kuningatar Maria II laajensivat palatsia Versaillesin esikuvaa käyttäen uudenaikaisemmaksi Christopher Wrenin piirustusten mukaan. Wren suunnitteli myös upean barokkipuutarhan. Vilhelmin ja Marian kuoltua kuningatar Anna jatkoi laajennustöitä. Palatsissa on myös merkittävä maalauskokoelma, ja pensasaitasokkelo. Kuningatar Viktoria avasi palatsin yleisölle vuonna 1838. Palatsin puutarhassa järjestetään yleisötapahtumia kuten suuri musiikkifestivaali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Richmond upon Thames Luokka:Grade I -luokan rakennukset Lontoossa Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan palatsit
Eivor (täsmennyssivu)

Eivor voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Eivor, pohjoismainen naisen etunimi * Eivør Pálsdóttir, färsaarelainen laulajatar * M/S Eivor, suomalainen yhteysalus.
Blondi (koira)

Saksanpaimenkoira Blondi (1941 – 29. huhtikuuta 1945 Berliini) oli Martin Bormannin vuonna 1941 Adolf Hitlerille lahjoittama lemmikki. Joissakin lähteissä Blondin syntymävuodeksi esitetään 1936. On kuitenkin todennäköisempää, että Bormann lahjoitti Blondin Hitlerille pentuna. Jotkut lähteet kertovat tosin, että Blondi olisi ollut keväällä 1945 yhdeksänvuotias, kun sillä teetettiin pentuja. Hitlerillä oli tapana nimetä koiriaan Blondaksi tai Blondiksi. Hän oli hankkinut jo vuonna 1926 yhden saksanpaimenkoiran, jonka hän oli nimennyt Blondaksi. Blondalla teetettiin vuonna 1930 pentuja, joista yhden Hitler piti itsellään ja nimesi myös Blondaksi. Hitler piti Blondista erityisen paljon. Hän antoi koiransa nukkua makuuhuoneessaan ja opetti sille temppuja. Vuonna 1942 hän osti sille seuraksi toisen saksanpaimenkoiran, Bellan. Hitlerin sihteeri Traudl Junge kuvaa kirjassaan Viimeiseen saakka: Hitlerin sihteerin muistelmat Blondin olleen parhaiten opetettu koira, jonka hän oli koskaan nähnyt. Ian Kershaw’n mukaan Hitler osoitti Blondille etenkin loppua kohti enemmän hellyyttä kuin ketään ihmistä kohtaan, Eva Braun mukaan lukien. == Kuolema == Natsi-Saksan viimeisinä päivinä Blondi ja sen uudet pennut olivat Hitlerin mukana tämän komentobunkkerissa Berliinissä. Bunkkerissa Hitler oli ilmaissut pettymyksensä ”pettureihin”, kuten SS:n johtajaan Heinrich Himmleriin, joka oli yrittänyt solmia oman rauhan liittoutuneiden kanssa, ja hän suhtautuikin nyt vainoharhaisesti kaikkiin. Hän oli saanut SS-kirurgi Ludwig Stumpfeggerilta syanidikapseleita edellisvuoden lokakuussa. Näitä kapseleita oli jaettu myös kaikille muille bunkkerissa oleville halukkaille, jotka ilmoittivat tekevänsä itsemurhan yhdessä Führerinsä kanssa. Hitler itse epäili kapselien toimivuutta, ja hän määräsi, että yhtä kapseleista testattaisiin Blondilla. 29\. huhtikuuta 1945 hieman ennen iltapäivän palaveria Hitlerin henkilääkäri Werner Haase ja koirien hoitaja kersantti Fritz Tornow pakottivat Blondin suun auki. Haase murskasi syanidikapselin pihdeillä koiran suuhun, ja Blondi kuoli silmänräpäyksessä. Tornow oli silminnähden järkyttynyt. Hitler ei ollut paikalla, mutta hän tuli pian huoneeseen katsomaan koiransa ruumista lähtien hetken kuluttua sanaakaan sanomatta pois. Kersantti Tornow sai tehtäväkseen lopettaa Blondin pennut sekä myös muiden bunkkerissa olleiden koirat. Tornow riisti Joseph Goebbelsin lapsien koiranpennut ja vei ne bunkkerin tarhaan, jossa hän ampui ne pistoolilla kuoliaaksi. ==Lähteet== Luokka:Adolf Hitler Luokka:Kuuluisat koirat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kalervo Toivonen

Kaarlo Kalervo Toivonen (22. tammikuuta 1913 Uskela – 5. heinäkuuta 2006Siukonen 2007, s. 115, 347) oli suomalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti. Sotien jälkeen hän muun muassa toimi valmentajana Belgiassa.Siukonen 2001, s. 339 Opetusministeriö myönsi Toivoselle Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon vuonna 2002.Siukonen 2007, s. 115 == Saavutuksia == * Olympiapronssia Berliini 1936 (keihäänheitto, tulos 70,72 m) * SM-pronssia 1936, 1937, 1938 ja 1943 (keihäänheitto) * SM-hopeaa 1936 (viisiottelu) == Ennätykset == * Keihäänheitto: 71,31 m (27. kesäkuuta 1939 Salossa) * Viisiottelu: 3116 pistettä (23. elokuuta 1937 Turussa) == Lähteet == * * * Uskela rippikirja 1908-1917 (AP I Aa:31) Sivu 433 Moision Meritalo, Meritalo, Toivonen, Salimäki, Snellman, Rindell, Vikman ; SSHY http://www.sukuhistoria.fi/sshy/sivut/jasenille/paikat.php?bid=30404&pnum;=419 / * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Kaj Tiel Plu

Kaj Tiel Plu (Ja niin edelleen) on espanjalainen musiikkiryhmä, joka esittää katalonialaista kansanmusiikkia esperantoksi. Yhtyeen ensimmäinen albumi Sojle de la klara temp' ilmestyi vuonna 2000 ja toinen albumi Plaĉas al mi vuonna 2004. Kuitenkin jo vuonna 1989 he julkaisivat kirjasen Fajreroj, joka sisälsi katalonialaisia lauluja esperantoksi. Yhtye esiintyy useimmiten erilaisissa esperantotapahtumissa ympäri Eurooppaa. ==Kokoonpano== *Isaac Barrera i Vila - basso *Carles Vela i Aulesa - laulu ja huilu *Elena Milla Saldón - lyömäsoittimet *Anna Maria Sánchez - lyömäsoittimet *Ferriòl Macip i Bonèt - viulu *Josep Maria Milla i Saldon - laulu, huilu, tamburiini, mandoliini ja lyömäsoittimet *Pau de Nut - sello ja laulu *Xavier Rodon i Morera - päälaulu ja luuttu ==Tuotanto== *Sojle de la klara temp' (2000) *#Cantiga *#Kiam najtingalo kantas *#Sojle de la klara temp' *#Malfermu belulino *#Al fianĉ' *#Adiaŭ birdeto mia *#La pasero *#La brasikoj *#En la fronto de Gandesa *Plaĉas al mi (2004) *#Ni kunvenas *#Ursa polko *#Plaĉas al mi *#Ĵulieto *#La kato kaj la fripono *#Balhano el Salardú *#Joan del Riu *#La aventuro *#Mi volus esti dianto *#Okcitana skotiŝo *#Kial ploras ĉi blanka knabino *#Brilas roso en mateno *#Kalkan' fingro *#La karcer' de Lleida *#Vane fikajeras *#Anda ĥaleo ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen kotisivut Luokka:Espanjalaiset yhtyeet Luokka:Kansanmusiikkiyhtyeet Luokka:Esperantomusiikki
Gluecifer

Gluecifer on Oslossa 1994 perustettu hard rock -yhtye. Ensimmäinen albumi oli "Ridin' the Tiger" (1997). Neljäs albumi "Basement Apes" julkaistiin Sonyn leivissä ja "Automatic Thrill"istä tuli Glueciferin eniten myynyt albumi. Heinäkuussa 2005 yhtye ilmoitti hajoavansa. Marraskuussa 2017 yhtye ilmoitti palaavansa lavoille ja soittavansa Azkena Rock Festivaaleilla kesäkuussa 2018. ==Jäsenet== ===Viimeisin kokoonpano=== * Biff Malibu - laulu (1994-2005) * Captain Poon - kitara, taustalaulu (1994-2005) * Stu Manx - basso, taustalaulu (2000-2005) * Raldo Useless - kitara (1996-2005) * Danny Young - rummut, lyömäsoittimet (1997-2005) ===Aikaisemmat jäsenet=== * Sindre Wexelsen Goksøyr - kitara (1994-1996) * Anders Møller - rummut, lyömäsoittimet (1994-1997) * Jon Average - basso (1994-2000) ==Diskografia== === Studioalbumit=== * Ridin' the Tiger (1997) * Soaring With the Eagles at Night, To Rise With the Pigs in the Morning (1998) * Head to Head Boredom (1999) * Tender is the Savage (2000) * Basement Apes (2003) * Automatic Thrill (2004) * Kings of Rock - Best Of And Rarities (2008) === EP:t === * Dick Disguised as Pussy - 1996 * Nineteen Inches of Rock (CD) - 1996 * Gary O´Kane * Respect the Rock (split Hellacopters) (CD) * Head to Head Boredom (CD) * Reversed - 2002 === 7":t === * God's Chosen Dealer - 1995 * Leather Chair - 1997 * Shitty City - 1997 * Dambuster - 1997 * Mano-a-Mano - 1998 * Lard Ass Hagen - 1998 * Get the Horn (myös CD-Single) - 1998 * The Year of Manly Living (myös CD-Single) - 1998 * Boiler Trip (split Electric Frankenstein) - 1998 * Get That Psycho Out of My Face - 1999 * Splitsingle Gluecifer / Murder City Devils - 1999 ===10":t=== * Get the Horn (myös Mini-CD) - 2000 * Respect the Rock (myös Mini-CD) - 2002 * Ritual Savage (split Danko Jonesin sekä Peter Pan Speedrockin kanssa) - 2003 ===Mini-CD:t=== * Get the Horn (myös 10") - 2000 * Respect the Rock (myös 10") - 2002 ===CD-Singlet=== * Get the Horn (myös 7") - 1998 * The Year of Manly Living (myös 7") - 1998 * Easy Living * Losing End - 2002 * A Call From the Other Side - 2004 ==Aiheesta muualla== * Glueciferin viralliset sivut Luokka:Norjalaiset hard rock -yhtyeet Luokka:Norjalaiset punkyhtyeet Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Janakkalan kirkko

Janakkalan Pyhän Laurin kirkko on keskiaikainen harmaakivikirkko. Se sijaitsee Janakkalan kunnassa Tarinmaalla, jota myös kirkonkyläksi kutsutaan, ja on saanut nimensä Pyhän Laurin mukaan. Kirkon rakennuttajana pidetään Åke Tottia.Janakkalan seurakunta: Pyhän Laurin kirkko / Historia Viitattu 19.7.2014. Kirkko on vihitty käyttöön ilmeisesti 19. syyskuuta 1520. Kirkkoon mahtuu noin 650 ihmistä. Perimätiedon mukaan paikalle on rakennettu puukirkko 1200-luvulla. Se on saattanut sijaita nykyisen kellotapulin edessä, koska ohitse kulkevaa maantietä alennettaessa sieltä löytyi hautoja, jotka ovat saattaneet olla vanhan kirkon lattian alla. Sakaristo ja asehuone purettiin 1800-luvulla, kun kirkko muutettiin empiretyyliseksi ristikirkoksi ja itäpäätyyn rakennettiin uusi sakaristo.Janakkalan kunta: Janakkalan Pyhän Laurin kivikirkko Viitattu 19.7.2014. Kellotapuli on kirkonrakentaja Martti Tolpon rakentama ja se valmistui vuonna 1785. Kirkonkellot ovat 1600- ja 1700-luvuilta. Alttaritaulu on tyypillinen Kristuksen ristiinnaulitsemista kuvaava maalaus. Se on B. A. Godenhjelmin maalaus "Jeesus ristillä" vuodelta 1851. 1660-luvulta peräisin oleva saarnastuoli on oletettavasti pohjalaisen Mikael Mikaelinpoika Baltin tekemä. Kirkosta noin 450 metriä etelään sijaitsee Laurinlähde, jota tarinoiden mukaan on käytetty alueen asujaimiston kastamiseen. ==Urut== Vuonna 1993 otettiin käyttöön kirkon nykyiset, pohjoissaksalaisen barokin tyylin mukaiset 40-äänikertaiset urut. Ne on valmistanut janakkalalainen Urkurakentamo Martti Porthan. Urkuja suunnittelevassa toimikunnassa olivat asiantuntijoina urkumusiikin professori Olli Porthan, joka myös soitti urkujen vihkimiskonsertin, ja urkuri Kalevi Kiviniemi, joka toimi urkurina vihkiäisjumalanpalveluksessa. Erikoisuutena ovat vaihtopillit, joilla urkujen viritys voidaan muuttaa keskisävelvireiseksi. Kirkon edelliset pneumaattiset urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas. ==Katso myös== *Luettelo Suomen keskiaikaisista kivikirkoista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Janakkalan seurakunta: Kuvia Pyhän Laurin kirkosta ja sen ympäristöstä * * Luokka:Suomen keskiaikaiset kivikirkot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kanta-Hämeen kirkkorakennukset Luokka:Suomen 1500-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Battle.net

Battle.net on Blizzard Entertainmentin kehittämä online-pelaamiseen ja digitaalinen jakeluun keskittyvä palvelu. Battle.net on paitsi Blizzardin verkkosivuston nimi, myös sen asiakasohjelma, joka mahdollistaa pelien ostamisen ja automaattisen päivittämisen ja sisältää mm. chatti- ja maksutoiminnot. Battle.netin kautta pystyy lisäämään peliaikaa joihinkin peleihin, ostamaan pelejä ja niiden lisäosia, sekä muita fanituotteita ja tavaroita. Se käynnistettiin tammikuussa 1997 Diablon ilmestyttyä. Battle.net uudistettiin ja 2.0-versio julkaistiin maaliskuussa 2009. Muita Battle.netissä pelattavia pelejä ovat StarCraft, Warcraft II: Battle.net Edition, Diablo II, Warcraft III: Reign of Chaos, World of Warcraft, StarCraft II: Wings of Liberty, Diablo III, Hearthstone: Heroes of Warcraft, Heroes of the Storm ja Overwatch. Battle.netillä on nykyään lähes 12 miljoonaa aktiivista käyttäjää ja se on Blizzardin mukaan maailman suurin online-pelaamisen tarkoitettu palvelu. Blizzard on ilmoittanut muuttavansa palvelun nimeksi Blizzard Tech, mutta merkittäviä muutoksia ei ole vielä tapahtunut. Blizzard on perunut muutoksen palvelun nimeen. ==Vuoden 2012 tietomurto== Palvelu hakkeroitiin 4. elokuuta 2012, jolloin murtautujat saivat haltuunsa käyttäjien sähköpostiosoitteet, turvakysymysten vastaukset ja salakirjoitetut salasanat.http://www.pcmag.com/article2/0,2817,2408311,00.asp == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Verkkopelipalvelut Luokka:Digitaalinen jakelu
Mariner 4

Mariner 4 oli Mariner-ohjelman neljäs miehittämätön avaruusluotain, joka teki ensimmäisen onnistuneen Marsin ohilennon ja lähetti Maahan ensimmäiset kuvat planeetan pinnasta. Luotain oli suunniteltu tekemään lähihavaintoja Marsista ja välittämään ne Maahan, minkä lisäksi lennon muita tavoitteita olivat planeettojen välisen avaruuden hiukkasmittaukset ja kokemuksen kartuttaminen pitkistä planeettojen välisistä lennoista. ==Luotain== Mariner 4:n massa oli 260,68 kilogrammaa, ja luotaimen valmisti NASA:n Jet Propulsion Laboratory. Lento maksoi arviolta 83,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. ==Laukaisu ja lento Marsiin== Luotain laukaistiin 28. marraskuuta 1964 Atlas LV-3 Agena-D -raketilla Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 12:sta, ja se ohitti Marsin 14.–15. heinäkuuta 1965 lähimmillään 9 846 kilometrin etäisyydeltä. ==Marsin ohilento ja luotaimen viimeiset vuodet== Luotain lähetti maahan 21 kokonaista kuvaa ja 21 ensimmäistä kuvaraitaa 22. kuvasta, jotka kattoivat noin prosentin Marsin pinnasta. Luotainmissio tuotti 5,2 miljoonaa bittiä dataa. Mariner 4:n hyötykuormat toimivat tehtävän alusta loppuun luotaimen helmikuussa 1965 rikkoutunutta Geiger-Müller -putkesta koostunutta säteilymittaria lukuun ottamatta. Tätä aiemmin luotaimen plasmatutkimuslaitteisto oli tosin vioittunut laitteiston korkeajännitepuolen vastuksen rikkoutuessa joulukuussa 1964. Tutkimuslaitteisto saatiin tosin käyttökelpoiseksi uudelleenkalibroinnilla.Marsin pinnanmuodot muistuttivat Marinerin ottamissa kuvissa Kuun pinnanmuotoja. Tällaiset pinnanmuodot ovat tosin osoittautuneet Marsille epätyypillisiksi myöhempien tutkimustiedon valossa, sillä niitä esiintyy vain Mariner 4:n kuvaamalla geologisesti vanhemmalla alueella. Luotaimen avulla saatiin myös tietoa Marsin olosuhteista. Mittausten perusteella planeetan päivälämpötila oli –100 celsiusastetta, ja ilmakehän paine 4,1–7 millibaaria. Luotaimen mittausten mukaan Marsin ympärillä ei ollut magneettikenttää, minkä perusteella arveltiin, että planeetan ilmakehä ja pinta olivat täysin alttiita kosmiselle säteilylle. Marsin ohilennon jälkeen Mariner 4 jatkoi lentoaan vielä kaksi ja puoli vuotta Aurinkoa kiertävällä radalla. Luotaimen asennonsäätöjärjestelmän ajoaine loppui 7. joulukuuta 1967, ja siihen törmäsi kolme päivää myöhemmin 10. – 11. joulukuuta ainakin 83 mikrometeoroidia, jotka sotkivat luotaimen asennon heikentäen samalla luotaimen radiosignaalin laatua. Yhteys Mariner 4:n kanssa katkaistiin lopullisesti 21. joulukuuta 1967. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *JPL - Past Missions: Mariner 3&4 Luokka:Mariner-ohjelma Luokka:Mars-luotaimet Luokka:Vuoden 1964 avaruustoiminta
Newtonin lause

Newtonin lause on Isaac Newtonin keksimä geometrian tulos. Olkoon ABCD ympyrän ympäri piirretty nelikulmio. Sivutkoon janat AB, BC, CD ja AD ympyrää pisteissä E, F, G ja H. Tällöin janat AC, EG, BD ja FH leikkaavat samassa pisteessä. Todistus: Olkoon O EG:n ja FH:n leikkauspiste ja X EH:n ja FG:n leikkauspiste. Koska D on pisteiden G ja H kautta kulkevien tangenttien leikkauspiste, ovat Pascalin lauseen mukaan (sovellettu kuusikulmioon EGGFHH) O, D ja X samalla suoralla. Vastaavasti soveltamalla Pascalin lausetta pisteisiin E, E, H, F, F ja G huomataan, että B, X ja O ovat samalla suoralla. Tällöin B, O ja D ovat samalla suoralla, jolloin janat EG, BD, ja FH leikkaavat samassa pisteessä, O. Vastaavasti janat AC, EG ja FH leikkaavat pisteessä O, mikä oli todistettava. Luokka:Geometria
Pasianssi

Pasianssit ovat yksin pelattavia korttipelejä, joissa korttipakasta otetaan kortti kerrallaan ja yritetään koota ne tietyllä tavoin. Kun tämä on onnistunut, peli on ”mennyt läpi”.Iso sivistyssanakirja, WSOY 2008, s. 241. == Historiaa == Pelin suomenkielinen nimi tulee sen ranskankielisestä nimestä patience [pasjɑ̃s], joka tarkoittaa kärsivällisyyttä. Peli ei alun perin ole kuitenkaan ranskalainen, mutta se tuli suosituksi Ranskassa 1800-luvun alkupuoliskolla. Kirjallisuudessa pasianssiin on viitattu jo 1700-luvulla, mutta peli lienee tätä huomattavasti vanhempi. == Pasiansseja == Ehkä yleisin pasianssipeli on Klondike-pasianssi. Siinä tarkoituksena on järjestää kortit maittain ja suuruusjärjestykseen. Toinen varsinkin tietokonepelinä suosittu pasianssi on Spider. * Klondike-pasianssi * Kello-pasianssi * Kolmentoista pyramidi * 6-keskellä/seiskat-sivulla * Viimeinen monarkki * Kalat * Taikuri * Punaristi * Sirkus * Kaksoisolento * Ässät jonoon * Kuninkaan hauta eli Napoleonin hauta * Vapaakenttä * Spider-pasianssi Pasiansseista on tehty myös runsaasti tietokonepelejä, kuten Microsoft Windowsin oletuspasianssit, PySol tai useiden Linux-jakeluiden mukana tuleva AisleRiot. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * * * * == Aiheesta muualla == * Pasianssi.net - näyte useista versioista. * Pasianssi1.fi - kokoelma suosituimmista ilmaisista pasianssipeleistä. * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Holy Diver

Holy Diver on Dion vuonna 1983 julkaistu debyyttialbumi. Ronnie James Dio aloitti albumin teon heti Black Sabbathista poistuttuaan. Nimikappaleen lisäksi muita tunnettuja kappaleita levyllä ovat "Rainbow in the Dark", "Stand Up and Shout" ja "Don't Talk to Strangers". Kaikkien yhdeksän kappaleen tekstit ovat Ronnie James Dion kirjoittamia. Albumi myi platinaa Yhdysvalloissa. Kappaleista "Holy Diver" ja "Rainbow in the Dark" on tehty musiikkivideot. Albumia pidetään yleisesti Heavy Metal-klassikkona, ja sen vaikutus koko moderniin metallimusiikkiin on valtava. ==Saavutukset== ===RIAA:n sertifikaatit=== RIAA:n sertifikaatti Myöntämispäivä RIAA Gold & Platinum search Gold 14. syyskuuta 1984 Platinum 21. maaliskuuta 1989 ==Kappaleet== # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Ronnie James Dio – laulu, koskettimet *Vinny Appice – rummut *Jimmy Bain – basso, koskettimet *Vivian Campbell – kitara ==Tuotanto== *Ääniteknikot – Angelo Arcuri ja Ray Leonard *Masterointi – George Marino Sterling Sound -studioilla New Yorkissa ==Muuta== *Kannen kuvan on piirtänyt Randy Berrett. *Levy Sijoittui Radio Rockin 100 Kaikkien Aikojen Rock-albumia äänestyksessä sijalle 7. *Killswitch Engage on tehnyt "Holy Diverista" coverin, jonka musiikkivideo mukailee alkuperäistä videota. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 esikoisalbumit Luokka:Dion albumit
Brita Koivunen

Brita Lemmikki Einiö (o.s. Koivunen; ) oli suomalainen iskelmälaulaja. Hänen tunnetuimpiin levytyksiinsä kuuluvat käännösiskelmät ”Suklaasydän” (1956), ”Sävel rakkauden” (1957) ja ”Mamma, tuo mies mua tuijottaa” (1958). Nämä levyt ilmestyivät niin sanottuina savikiekkoina, joka oli Suomessa tuolloin vielä pääasiallinen äänitteiden julkaisuformaatti. ”Suklaasydämen” alkuperäisversion ”Mama’s Pearls” levytti yhdysvaltalainen laulaja Margaret Whiting, mutta levy jäi kotimaassaan melko vähälle huomiolle. ”Suklaasydämen” Suomessa saavuttamaa suosiota kuvastaa osaltaan se, että kappaleen taustalauluriffistä tuli yli 40 vuotta myöhemmin BumtsiBum! -ohjelman nimi.Nyman, Jake: Suomi soi 4: suuri suomalainen listakirja, s. 95. Helsinki: Tammi, 2004. ISBN 951-31-2504-1. ==Elämä== Alun perin Koivunen nousi maineeseen voitettuaan vuonna 1954 Helsingin työväentalolla järjestetyn kilpailun. Hän teki ensimmäisen levytyksensä ”Naisen – miehen” Börje Lampeniuksen kanssa, esiintyi Iskelmäkarusellissa ja sai kiinnityksen Onni Gideonin orkesteriin. Hän levytti monipuolisen uransa aikana myös lastenlauluja 1960-luvulla, mutta jazzia hän pääsi julkaisemaan vasta vuonna 1985. Hänen suosikkiartistejaan jazzin alalta olivat Peggy Lee, Anita O’Day ja Mel Tormé. Brita Koivunen, Annikki Tähti ja Mauno Kuusisto ottivat vastaan Suomen ensimmäiset kultalevyt Kirsti Rautiaisen juontamassa Mainostelevision Tupla tai kuitti -ohjelmassa vuonna 1960. Nyman 2004, s. 21–22. Televisiossa Brita Koivunen esiintyi 1960-luvulla, joko yksin tai Eino Virtasen kanssa, muun muassa VEK-kolmikon (Jukka Virtanen, Aarre Elo ja Matti Kuusla) musiikkiohjelmissa sekä Aarne Tarkaksen sarjoissa Sisarukset (1965–1966) ja Kuten haluatte (1966–1970). 1990-luvun lopulla hän esiintyi 1950-luvun laulajatähdistä muodostetussa laulutriossa, jonka muita jäseniä olivat Pirkko Mannola ja Vieno Kekkonen. Koivusen vetäydyttyä terveyssyistä hänet korvasi triossa vuonna 2005 Marjatta Leppänen. Brita Koivusen puoliso oli musiikin monitoimimies Paavo Einiö. Pariskunta avioitui vuonna 1955. Heillä oli yksi tytär ja kolme poikaa. Lapsista kaksi on adoptoituja. Einiö kuoli kesällä 2006. Koivunen kuoli 12. huhtikuuta 2014 suolistosyöpään. Hän vietti viimeiset vuotensa hoitokodissa Helsingin Töölössä. ==Diskografia== * Brita Koivunen ja Olli Hämeen kvintetti (1957) * Brita ja Eikka laulavat lapsille (1960) * Brita Koivunen ja Eino Virtanen (1963) * Brita Koivunen (1974) * Unihiekkaa (1978) * Sävelkansio (1979) * As time goes by (1985) * Unohtumattomat (1992) * Brita, Pirkko ja Vieno – Kulta-ajan tähdet (1997) * 20 suosikkia – Suklaasydän (1997) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Brita Koivunen Pomus.netin tietokannassa * * Yle Elävä arkisto: Brita Koivunen lauloi itäisiinkin sävelmiin jazzin svengin * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kirkkokangas

Kirkkokangas on kaupunginosa Oulussa Oulujoen itärannalla, noin viiden kilometrin päässä keskustasta. Kirkkokangas on aiemmin ollut osa lakkautettua Oulujoen kuntaa, ja siellä sijaitsee Oulujoen kirkko. Kaupunginosassa asuu noin 750 asukasta. Kirkkokangas sijaitsee Myllyojan eteläpuolella, ja kaikki tärkeimmät peruspalvelut on keskitetty pääosin Myllyojan keskukseen. Maastoltaan Kirkkokangas on mäntymetsävaltaista, vielä väljästi rakennettua lähiöaluetta. Oulujoen rantamaisemaan kuuluvat niin metsät kuin rantapellotkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Ulkosanki

Ulkosanki on Oulun kaupunginosa Sanginjoen pohjoisrannalla, noin kymmenen kilometriä itään kaupungin keskustasta. Ulkosanki kuuluu Sanginsuun suuralueeseen. Pääosin Ulkosanki on rakentamatonta metsä- ja suoaluetta. Asutus keskittyy täysin Sanginjoen varteen, joka on myös kaupunginosan eteläraja. Asukastiheydeltään Ulkosanki on yksi Oulun harvimmin asuttuja kaupunginosia. Alueen pääväylä on Sanginsuusta Sanginjoen kylään Muhokselle johtava Sanginjoentie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Oulun kaupunginosat
Kyllikki

Kyllikki on Kalevalassa Lemminkäisen vaimo. Hän on iloinen ja tanssii mielellään. Köyhempään sukuun syntynyt Lemminkäinen ryöstää hyväsukuisen Kyllikin Saarelta vaimokseen. Lemminkäinen lupaa tälle, ettei mene sotiin, jos vaimo ei lähde kylille. Nähdessään Lemminkäisen kotirakennukset Kyllikki haukkuu ne nälkäraunioiksi. Lemminkäinen lupaa tehdä uuden, paremman kodin. Lemminkäistä ei kerran kuulunut takaisin kalasta yöksi kotiin, joten vaimo kuitenkin lähti kylille, jolloin Lemminkäinen lähtee sotimaan ja kosimaan Pohjan neitoa. ==Galleria== Johan Kortman - Abduction of Kyllikki.jpg|Kyllikin ryöstö, Johan Kortman, 1890 Joseph Alanen - Abduction of Kyllikki.jpg|Kyllikin ryöstö, Joseph Alanen, 1916–1917 ==Lähteet== ===Viitteet=== Luokka:Kalevalan henkilöt Luokka:Suomalaiset taruhenkilöt
Neva (suotyyppi)

thumb|Iso Äijönsuo Pudasjärvellä on pääosin nevaa. Neva on Suomessa kehitettyyn metsätyyppioppiin kuuluva suotyyppi, joka on puuton avosuo. Veden korkeuden vaihtelut voivat olla verrattain suuret. Nevalla voi olla suonsilmäkkeitä, joissa suovesi on niin lähellä maanpintaa, että se peittää kasvillisuuden. == Kasvillisuus == Nevoilla on sarakasveja paljon, mutta varpuja vähän. Kenttäkerroksen yleisimpiä varpuja on isokarpalo. Muita nevoilla esiintyviä kasveja ovat muun muassa kihokit. Pohjakerroksen muodostavat rahkasammalet. Puut ja pensaat puuttuvat lähes tyystin vetisyyden vuoksi tai kasvavat vain metrin, parin mittaisiksi. == Nevojen muodostuminen == Nevat ovat syntyneet korpien tai rämeiden vettyessä tai primäärisinä suotyyppinä vesistön kasvettua umpeen tai maan kohoamisen takia meren rannoilla. Nevoja on Suomen suoalueista noin viidennes, pääosin Pohjois- Suomessa, joissa esiintyy hyvin laajojakin avosoita. Suurimpia nevoja Suomessa oli Posoaapa, joka jäi Lokan tekojärven alle. Neva eli avosuo voidaan myös kuivattaa ojittamalla, jolloin siellä voidaan aloittaa turvetuotanto. == Nevatyypit == Suursaraneva eli saraneva on märkä, täysin puuton, mutta vedetön nevatyyppi, jossa kasvaa korkeaa saraa. Niillä esiintyy esimerkiksi pullosaraa ja jouhisaraa sekä okarahkasammalta, samoin kuin raatetta ja järvikortetta. Sararahkasammal on saranevojen tyypillisin sammal. Kalvakkaneva eroaa saranevasta pääasiassa siksi, että siellä kasvaa vähemmän ruohoja. Vallitseva tyyppikasvi on kalvakkarahkasammal, joka peittää yleensä hyvin yhtenäisesti suon pintaa. Kalvakkanevoja on varsinkin Etelä-Suomessa ja Keski-Pohjanmaalla. Lyhytkorsinevalla kasvaa vain vähän saroja, mutta sen sijaan tupasvillaa, tupasluikkaa ja leväkköä. Rahkasammal peittää usein suon pinnan yhtenäisenä kerroksena. Lyhytkortinen neva on tyypillinen aapasoilla. Rimpinevat ovat märimpiä nevoja, joiden pinnasta yli puolet on rimpiä. Niitä esiintyy varsinkin Pohjois-Suomessa aapasoilla. Rimpinevojen kenttäkerroksen kasveihin lukeutuvat esimerkiksi monitähkävilla, raate, järvikorte sekä sarat. Rahkaneva on nevatyypeistä kuivin, ruskorahkasammal peittää suon pinnan yhtenäisenä kerroksena. Muitakin rahkasammalia tosin esiintyy ja joskus kitukasvuisia mäntyjäkin. Rahkaneva voi liittyä saumatta rahkarämeeseen. Ruohoneva on ruohoinen neva. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Miettinen M., Huhta V., Mikkola K., Häyrinen U., Kuronen I., Rapeli M. 1978. Suoaapinen. Julkaisija: Suomen luonnonsuojeluliitto, ss. 28-30. Luokka:Suot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Primääritunteet

Primääritunteet (primaaritunteet) ovat joukko tunteita, jotka syntyvät ulkoisen pakotteen johdosta. Sen sijaan sekundääritunteet ovat tunteita, joissa reagoidaan omiin tunteisiin (esimerkiksi suuttumus pelon johdosta) tai jotka johtuvat epämääräisestä syystä (paha olo). Primääritunteet voidaan jakaa adaptiivisiin eli mukautuviin sekä epäadaptiivisiin primaaritunteisiin. Adaptiiviset primaaritunteet * perusemootiot ** menetyksen johdosta koettu suru ** rikkeen johdosta koettu suuttumus ** uhkatilanteessa koettu pelko * tuntemukset ** epävarmuus ** hallinnan tunne *emotionaalinen tuska (mm. masennus ja alakulo) Epäadaptiiviset primaaritunteet * läheisyyden pelko * häpeä * turvattomuus == Lähteet == Luokka:Tunteet
Niiles

Niiles on pääosin metsä- ja suoalueita käsittävä Oulun kaupunginosa Hiukkavaaran suuralueella, noin kymmenen kilometriä itään kaupungin keskustasta. Kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Saviharjuun, idässä Ulkosankeen ja Sanginsuuhun, etelässä Puolukkakankaaseen ja Kivikkokankaaseen sekä idässä Hiukkavaaraan ja Haukkasuohon. Niiles on Oulun 91. kaupunginosa. Kaupunginosan merkittävimmät alueet ovat Valkiaisjärvi sekä Niilesjärvi, joiden rannalle on noussut kesäasutusta. Järvien rannoilla on myös kaupungin ylläpitämät uimarannat. Alueelle suunnitellaan lisärakentamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Henry Lincoln

Henry Lincoln, oik. Henry Soskin (1930 – 2022Henry Lincoln: Co-author of book that inspired The Da Vinci Code), oli englantilainen näyttelijä, televisiotoimittaja ja kirjailija. Hän tuli tunnetuksi yhtenä kirjan Pyhä veri, pyhä Graal kirjoittajista sekä Rennes-le-Châteaun "pyhää geometriaa" käsittelevistä dokumenttifilmeistään Henry Lincolnin kotisivu, viitattu 25.12.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Guardian.co.uk Luokka:Englantilaiset tietokirjailijat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Salaliittoteoreetikot Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Salaliittoteoreetikot
Letto

Letto on Suomessa kehitettyyn metsätyyppioppiin kuuluva runsasravinteinen puuton suotyyppi eli ravinteinen avosuo. ==Syntyminen== Letto muodostuu runsasravinteiselle kalkkipitoiselle paikalle. Jos letto kuivuu, paikalle tulee yleensä lehtomaista kangasta tai lehtoa. Jos taas leton turvekerrokset pääsevät kasvamaan liikaa, sen ravinteisuus köyhtyy, lettolajit väistyvät ja tilalle kasvaa räme. ==Esiintyminen ja tyypit== Lettoja tavataan Suomessa lähinnä pohjoisessa, aapasoiden yhteydessä. ===Varsinainen letto (VL)=== Varsinaiset letot ovat vähärimpisiä. Ne voidaan jakaa edelleen alatyyppeihin vallitsevan sammallajin mukaan. *Paludella-letto eli lähdeletto (LäL) rassisammal *Scorpidium-letto (ScL) lettolierosammal *Intermedius-Campylium- letto (IntL) lettosirppisammal ja lettoväkäsammal *Warnstorfii-letto (WaL) heterahkasammal *Recurvum-seinäsammal-letto (RecL) *Schoenus-letto (SchL) ruosteheinä ===Rimpiletto (RiL)=== Rimpiletot ovat erittäin märkiä, rimpien osuus pinta-alasta on yli puolet. Lettolierosammal, lettoväkäsammal ja keräpäärahkasammal ovat rimpilettojen tunnusomaisia sammalia. Kasvilajeja on kuitenkin yleensä vähemmän kuin varsinaisissa letoissa. *Scorpidium-rimpiletto (ScRiL) eli mustarimpiletto *Subsecundum-rimpiletto (SubRiL) eli kalvasrimpiletto ==Kasvillisuus== Letoissa esiintyy rehevää kasvillisuutta, esimerkiksi kämmeköitä ja suovehkaa. Valtalajina pohjakerroksessa ovat ruskosammalet. Kasvualusta on ravinteikas ja usein vain lievästi hapan, jopa neutraali tai emäksinen. Rahkasammalista esiintyy sellaisia vaateliaita lajeja kuin lettorahkasammal. Varpuja on hyvin vähän mutta ruohoja runsaasti kuten nevoilla. Metsä- ja niittykasveista tavanomaisia ovat muun muassa kielo, oravanmarja, nurmitatar sekä ojakellukka. Myös lettosaraa ja äimäsaraa esiintyy yleisesti. ==Lähteet== * Miettinen M., Huhta V., Mikkola K., Häyrinen U., Kuronen I., Rapeli M. 1978. Suoaapinen. Julkaisija: Suomen luonnonsuojeluliitto, ss. 28–30. Luokka:Suot
Aleksis Kiven elämä

Aleksis Kiven elämä on suomalainen elokuva Suomen kansalliskirjailija Aleksis Kivestä. Sen on ohjannut Jari Halonen ja käsikirjoittanut Jari Halonen Kauko Röyhkän ja Jorma Tommilan kanssa. Aleksis Kiveä esittää Marko Tiusanen. Jari Salmi on Kiven lähin ystävä Emil Nervander. Elokuva kuvaa Kiven elämää heti kohta ylioppilaaksi tulosta alkaen aina kuolemaan saakka. Elokuva jäi Aleksis Kiven isää näytelleen Veikko Sinisalon viimeiseksi elokuvarooliksi. ==Rooleissa== == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 2002 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Aleksis Kivi Luokka:Jari Halosen ohjaamat elokuvat
Jorma Etto

Jorma Heikki Etto (vuoteen 1940 Erving; 13. lokakuuta 1931 Rovaniemi – 15. joulukuuta 2016 RovaniemiJorma Etto – kirjailija, kirjastonhoitaja, kulttuuripoliitikko: Kirjallisuusluettelo. Rovaniemen kaupunginkirjasto.) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija sekä kirjastonhoitaja.Kuka kukin on 1978, s. 134. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04755-8 ==Ura== Etto oli koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti. Hän toimi muun muassa Rovaniemen kaupunginkirjaston johtajana vuosina 1961–1986 sekä pohjoissuomalaisen kulttuurilehti Kaltion päätoimittajana 1964–1965. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novellikokoelmia, runokokoelmia ja näytelmiä. Lisäksi hän on suomentanut lukuisia teoksia, muun muassa James Joycea ja Mark Twainia. Eton varhaiset teokset olivat satiirin sävyttämiä, mutta sittemmin hänestä kehittyi pohjoisten aiheiden kuvaaja, Pohjolan asukkaiden puolestapuhuja. Hänen omimpana alanaan voidaan pitää näytelmiä, joista osa syntyi yhteistyössä Oiva Arvolan kanssa. Eton tuotantoon kuuluu laajalti tunnettu runo ”Suomalainen” (runokokoelmasta Ajastaikaa, 1964), jota presidentti Urho Kekkonen siteerasi uudenvuodenpuheessaanMarkus Jääskeläisen sivu ja Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlassa jäähallissa.Milloin Urho Kekkonen lausui radiossa Jorma Eton runon suomalainen. Kysy.fi Runo alkaa sanoilla: :”Suomalainen on sellainen joka vastaa kun ei kysytä, :kysyy kun ei vastata, ei vastaa kun kysytään...” == Tuotanto == === Proosaa === * * * * * * * === Runokokoelmia === * * * * * * * * * === Näytelmiä === * Helvetin 16 (Oiva Arvolan kanssa, 1968) * Oksat ja omenat (1969) * Hyvää iltaa – henki menee: Poromies Heikin seikkailut sota- ajassa (Oiva Arvolan kanssa, 1970) * Rakkaudesta viis eli Madame B:n asiakkaat (Oiva Arvolan kanssa, 1970) * Jietaran juustoista (Oiva Arvolan kanssa, 1970) * Bändi (Kukkaiskansa) (musikaali, 1971) * Saatanan seitsemäntoista: Kaamos- revyy (Oiva Arvolan kanssa, 1972) * Häkki (1974) * Valtias (1975) * Läskikapina (1980) === Kuunnelmia === * Isännät ja isäntien varjot: Kertomus talonpojan sortumisesta (Pentti Haanpään samannimisen romaanin mukaan, 1973) === Muuta tuotantoa === * * * * * === Muita === * Ihmisen aikaa (runoja ja lauluja, Markku Huhtamon esitys. Ensiesitys Ravintola Kaksi kanaa, myös TV1 1986, sävellykset Matti ja Pirjo Bergström) * Mielisuosio (TV 1 1987) * Välitila – the space between (runo- ja kalligrafianäyttely Andrew Stevensonin kanssa 1996) == Huomionosoituksia == Etolla on nimeään kantava katu (Jorma Eton tie) Rovaniemen keskustassa, hänen pitkäaikaisen työpaikkansa Rovaniemen kaupunginkirjaston (Lapin maakuntakirjaston) vierellä. Poikkeuksellisesti katu nimettiin jo nimensä kantajan eläessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lappilaisia kirjailijoita: Jorma Etto. Rovanieman kaupunki * Jorma Etto, Rovaniemen kirjaston legendaarinen johtaja muistelee. Kirjastokaista-video * Jorma Etto Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica-kirjailijat sivusto * Jorma Etto Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjastonjohtajat‎ Luokka:Lapinkuvauksien kirjoittajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Lohko (jaksollinen järjestelmä)

Alkuaineet voidaan jaksollisen järjestelmän sisällä tai ohella lukea eri lohkoihin sen perusteella, millä orbitaalilla kvanttimekaniikan perusteella kunkin alkuaineen korkeaenergiaisin elektroni todennäköisesti sijaitsee. Näin on alkuaineet jaettu viiteen lohkoon: * s-lohko (sisältää vedyn, heliumin, alkalimetallit ja maa-alkalimetallit) * p-lohko (sisältää boori-, hiili- ja typpiryhmän, kalkogeenit, halogeenit sekä jalokaasut) * d-lohko (sisältää siirtymämetallit) * f-lohko (sisältää lantanoidit ja aktinoidit) * g-lohko Toistaiseksi ei ole havaittu tai onnistuttu valmistamaan yhtään alkuainetta, joka kuuluisi g-lohkoon, mutta alkuaine 121, jolla on työnimi unbiunium, olisi laskennallisesti tämän lohkon ensimmäinen alkuaine. Luokka:Jaksollinen järjestelmä
Votjakkien autonominen alue

Votjakkien autonominen alue () oli vuosina 1920-1934 Neuvostoliitossa Venäjän neuvostotasavallassa ollut itsehallinnollinen alue, joka käsitti nykyisen Udmurtian tasavallan alueen. Alue perustettiin 4. marraskuuta 1920. Udmurteista käytettiin tuolloin nimeä votjakit. Vuoden 1932 alusta lähtien sen nimi muutettiin Udmurttien autonomiseksi alueeksi ja 28. joulukuuta 1934 se korotettiin Udmurtian autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Alueen pääkaupunki oli Iževsk. Luokka:Udmurtia Luokka:Neuvostoliiton autonomiset alueet
Turkestan

Turkestan on noin viiden miljoonan neliökilometrin laajuinen alue Keski- Aasiassa. Se muodostaa pääosan Uzbekistanin, Turkmenistanin, Tadžikistanin, Kazakstanin ja Kirgisian alueista.Turkistan Encyclopedia Britannica. Viitattu 6.3.2011 Länsi-Turkestaniin luetaan kuuluvaksi myös Afganistanin pohjoisosa eli niin sanottu Afganian Turkestan. Itä-Turkestan eli Kiinan Turkestan eli Xinjiang kuuluu Kiinaan. Länsi-Turkestania hallitsivat 500-luvulle sassanidit, ja 900-luvulle se oli islaminuskoisten samanidien vallassa. Alue on saanut nimensä sen 1500-luvun alkupuoliskolla sitä asuttaneilta turkinsukuisilta uzbekeilta ja turkmeeneilta. Itä-Turkestan on 1700-luvulta ollut Kiinan vallassa. Länsi-Turkestan joutui 1860-luvulla Venäjän vallan alle, kun Taškentin, Samarkandin, Hivan ja Buharan kaanikunnat yhdistettiin Venäjän Turkestaniksi. Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 alueelle muodostettiin Turkestanin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta, joka myöhemmin jaettiin pienempiin hallintoyksiköihin. Kiinan kansantasavallan Xinjiang on alueen vanhimman turkinsukuisen kansan uiguurien kotimaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Keski-Aasia
John Eliot Gardiner

John Eliot Gardiner (s. 20. huhtikuuta 1943 Fontmell Magna, Dorset, Englanti) on brittiläinen kapellimestari, joka on tunnettu barokkimusiikin tulkinnoistaan periodi-instrumenteilla. Gardinerin suurimpia musiikillisia kiintymyksenkohteita on Claudio Monteverdi, ja hän perusti säveltäjän kunniaksi Monteverdi Orchestran vuonna 1968. Vuonna 1977 sen jäsenistä muodostettiin Englannin barokkisolistit -orkesteri. Vuonna 1990 hän perusti uuden orkesterin klassisen ja romantiikan ajan musiikin esittämiseen, nimeltään Orchestre Révolutionnaire et Romantique. Gardiner on tehnyt suuren määrän levytyksiä paitsi barokin ajan musiikista, josta hänet parhaiten tunnetaan, myös klassisen ja romantiikan ajan musiikista. Gardiner sai aatelisarvon vuonna 1998. ==Teoksia== * Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frans Brüggen

Frans Brüggen (30. lokakuuta 1934 Amsterdam – 13. elokuuta 2014 Amsterdam) oli hollantilainen kapellimestari ja nokkahuilunsoittaja. Brüggen nimitettiin vuonna 1955 Haagin kuninkaallisen konservatorion professoriksi 21 vuoden ikäisenä. Brüggen johti monia merkittäviä orkestereita, muun muassa Concertgebouw-orkesteria, ja loi merkittävän uran solistina. Vuonna 1981 Brüggen perusti Lucy van Daelin ja muiden kanssa Orchestra of the Eighteenth Centuryn.Frans Brüggen & Orchestra of the 18th Century Glossa Music ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Website of the Recorder Home Page: Recorded Recorders Luokka:Alankomaalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Karl Böhm

Karl Böhm (28. elokuuta 1894 Graz – 14. elokuuta 1981 Salzburg) oli huomattava itävaltalainen kapellimestari. Ennen musiikille antautumistaan hän väitteli lakitieteen tohtoriksi. Bruno Walter kiinnitti Böhmin Baijerin valtionoopperaan Münchenissä vuonna 1921. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1927 Darmstadtissa, vuodesta 1931 Hampurissa ja vuodesta 1934 Dresdenin Semper- oopperassa ja Dresdenin Staatskapelle -orkesterin ylikapellimestarina. Vuonna 1943 hän siirtyi Wienin valtionoopperaan. Böhm toimi myös Wienin filharmonikkojen ja Lontoon sinfoniaorkesterin vierailevana kapellimestarina. Böhm kantaesitti Dresdenissä Richard Straussin oopperat Die schweigsame Frau (1935) ja Daphne (1938). Hänen ohjelmistonsa muita keskeisiä säveltäjiä olivat Mozart, Beethoven, Brahms, Wagner ja Bruckner. Karl Böhm on näyttelijä Karlheinz Böhmin (s. 1928) isä. Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Carlo Maria Giulini

Carlo Maria Giulini (9. toukokuuta 1914 Barletta – 14. kesäkuuta 2005 Brescia) oli italialainen kapellimestari. Giulini johti Milanon La Scalassa vuosina 1953–1956. Vuodesta 1968 hän keskittyi orkesteriteoksiin. Hän toimi Chicagon sinfoniaorkesterin päävierailijana vuosina 1969–1972 ja Wienin sinfonikkojen ylikapellimestarina vuosina 1973–1976. Vuosina 1978–1984 hän oli Los Angelesin filharmonikkojen ylikapellimestari. Giulini johti vierailevana kapellimestarina myös monia muita maailman johtavia orkestereita. Hänen levytystuotantonsa käsittää suuren määrän ooppera- ja orkesteriteoksia. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Carlo Maria Giulinin Diskografia Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Äänenmurros

Äänenmurros on pojilla ja tytöillä murrosiässä tapahtuva äänen pysyvä madaltuminen. Pojilla muutos on paljon voimakkaampi kuin tytöillä, sillä pojilla ääni madaltuu noin oktaavin verran ja tytöillä vain muutaman sävelen verran. Äänenmurros alkaa joillakin jo 10–11 vuoden iässä, mutta joillakin vasta yli 16-vuotiaana. Keskimäärin se alkaa 14-vuotiaana. Äänenmurros kestää muutamasta kuukaudesta pariin vuoteen. Senkin jälkeen ääni vielä muuttuu ja kehittyy aina aikuisuuteen asti. Pojilla äänenmurroksen aiheuttaa testosteronin vaikutuksesta tapahtuva äänihuulten kehitys ja kasvu. Samalla kurkunpää siirtyy edemmäs kaulassa ja sen kulma kapenee, minkä seurauksena kaulalle muodostuu näkyvä aataminomena. On yleistä, että äänenmurroksen aikana pojan äänenkorkeus vaihtelee hallitsemattomasti. ==Laulajalla== Erityisiä huolia äänenmurros tuottaa laulajille, koska se saattaa merkitä järjestelmällisen harjoittelun ja esiintymisen katkeamista jopa vuosiksi. Aiemmin äänenmurroksen aikana pidettiin parempana, jos poika ei laulaisi ollenkaan, ja tätä saatetaan toteuttaa vielä joissakin musiikkilaitoksissa. Nykyään tosin poikia kehotetaan jatkamaan laulua äänenmurroksesta huolimatta, jottei laulun taito unohtuisi. John Cooksey on kehittänyt poikien äänen mutaatiota kuvaavan tutkimustuloksiin perustuvan Cookseyn äänenmutaatiomallin, johon kuuluu viisi vaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa on muuttumaton lapsen sopraanoääni ja viidennessä vaiheessa aikuisen baritoniääni. Äänen mutaatio on vähittäinen ja keskivaiheilla korkeat äänet korvautuvat falsetilla ja uudet matalat baritoniäänet ilmestyvät, kunnes lopulta korkeammat äänet katoavat tyystin.http://cmed.faculty.ku.edu/450/CookseyMaleVoiceTransformation.pdf Muutoksen vaihe Keskim. SFo (puheääni) Ääniala (lauluääni) Unchanged 220-260 Hz [a3-c4] 220-698 Hz [a3-f5] Midvoice I 220-247 Hz [a3-b3] 208 Hz-523 Hz [aflat3-c5] Midvoice II 196-233 Hz [g3-a3] 175-392 or 440 Hz [f3-g4 tai a4] Midvoice IIA 175-185 Hz [f3-f#3] 147-370 Hz [d3-f#4] New voice 131-165 Hz [c3-e3] 123-311 Hz [b2-d#4] Emerging Adult Voice 110-139 Hz [a2-c#3] 98-293,66 Hz [g2-d4] == Lähteet == Luokka:Fysiologia
Uralsk

Uralsk eli Oral (, ), on kaupunki Uraljoen varrella Länsi-Kazakstanin alueella Kazakstanin luoteisosassa lähellä Venäjän vastaista rajaa. Vuonna 2012 kaupungissa asui noin 218 000 asukasta. Paikkakunta perustettiin ensin vuonna 1584, mutta se siirtyi nykypaikalleen vuonna 1613, kun Uralin kasakat rakensivat Uralin varrelle linnoituksen ja antoivat sille nimen Jaitsk Uraljoen silloisen nimen mukaan. Vuonna 1775 sekä joen että kaupungin nimi muutettiin Katariina II:n määräyksestä Uralskiksi. Uralskissa on metalli-, elintarvike- ja pienteollisuutta sekä lämpövoimala. Kaupungin lähistöllä on öljy- ja kaasukenttiä. Kaupungissa toimii Länsi-Kazakstanin maatalous-tekninen yliopisto. Kaupungissa on teatteri. Kaupungissa on jokisatama, rautatieasema ja kansainvälinen lentokenttä. Kaupunki on maanteiden risteyspaikkakunta. == Väestön kehitys == * 67 000 (1939) * 99 000 (1959) * 134 000 (1970) * 199 522 (1989) * 194 905 (1999) * 202 161 (2009) * 218 136 (2012, arvio) Kuva: Akimat Uralsk.jpg| Kaupungintalo. Kuva: Орал вокзалы.JPG| Rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kazakstanin kaupungit
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 1961

Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1961 olivat kautta aikain toiset jääpallon maailmanmestaruuskilpailut. Kisat pidettiin Norjassa. Osallistuneita maita oli neljä, Neuvostoliitto, Ruotsi, Suomi ja Norja. Isäntämaa Norja osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa. Mestari ratkaistiin yksinkertaisena sarjana, jossa kaikki pelasivat kerran kaikkia vastaan. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, se voitti turnauksen kaikki ottelunsa. ==Sarjataulukko== ==Ottelut== \---- \---- \---- \---- \---- == Parhaat pelaajat == *Paras maalivahti: Anatoli Melnikov (Neuvostoliitto) *Paras puolustaja: Ulf Fredin (Ruotsi) *Paras keskikenttäpelaaja: Bernt Skarnes (Norja) *Paras hyökkääjä: Valentin Atamanitšev (Neuvostoliitto) ==Parhaat maalintekijät == ;3 maalia * Tauno Timoska * Ole Martinsen * Valeri Maslov * Valentin Atamanitšev ==Mitalistijoukkueet== Kultaa: \---- Anatoli Melnikov, Anatoli Šaklein, Viktor Šehovtsov, Anatoli Panin, Anatoli Golubev, Nikolai Nazarov, Aleksander Zaitsev, Valentin Atamanitšev, Valentin Tšardin, Valeri Maslov, Jevgeni Papugin, Juri Varsin, Juri Šorin, Aleksander Izmodenov, Mihail Osintsev, Valentin Hardin Anatoli Panin Hopeaa: \---- Yngve Palmqvist, Orvar Bergmark, Thorvald Åkerlöf, Tore Wikner, Leif Fredblad, Olle Sääw, Ove Eidhagen, Kjell Jakobsson, Jörgen Forslund, Sune Almqvist, Lennart Backman, Gunnar Björk, Kjell Edlund, Ulf Fredin, Paul Karlsson, Jens Lindblom, Roland Niva, Gunnar Palmér, Sigvard Parling, Kurt Sedvall, Sture Strand Pronssia: \---- Pauli Auvinen, Pauli Heiskanen, Pentti Jokinen, Raimo Kaarela, Pekka Kettunen, Kauko Korpela, Matti Kovalainen, Pentti Lehtoranta, Kullervo Muurinen, Veikko Partanen, Arvo Raitavuo, Matti Serenius, Tauno Timoska, Olavi Toivonen, Juhani Turpeenniemi, Olavi Varma == Lähteet == Luokka:Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1961 jääpallo Luokka:Norjan urheilutapahtumat Luokka:Norjan jääpallo Luokka:Oslon urheilu Luokka:Drammen Luokka:Bærum Luokka:Telemarkin lääni
Elmyr de Hory

Elmyr de Hory (1905–1976) oli unkarilaissyntyinen taideväärentäjä. Lahjakkaan unkarilaisen taiteilijan väitetään myyneen uransa aikana yli 1000 väärennöstä maailman tunnetuimmille ja arvostetuimmille taidegallerioille ja museoille. Hänen väitteensä, että hän oli luonut merkittävän osan sellaisten taiteilijoiden kuin Pablo Picasson, Amedeo Modiglianin ja Henri Matissen tunnetuista ja arvostetuista töistä, aiheutti skandaalin taideasiantuntijoiden ja keräilijöiden keskuudessa. Jouduttuaan karkotetuksi Espanjasta De Hory kertoi tarinansa kirjailija Clifford Irvingille, joka julkaisi sen kirjassa nimeltä Väärennös! (Fake!). De Horyn persoonaa on kuvattu Orson Wellesin vuonna 1974 valmistuneessa elokuvassa V niin kuin Väärennös (F for Fake) ja dokumenttifilmissä Masterpiece or Forgery? (1997). Elmyr de Hory teki itsemurhan vuonna 1976. Luokka:Taideväärentäjät Luokka:Unkarilaiset henkilöt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet