EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oranssiharjakotinga

Oranssiharjakotinga (Rupicola rupicola) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. Koiraiden höyhenpuku on kirkkaan oranssi ja päätä koristaa puolikuunmuotoinen töyhtö. Naaraat ovat väritykseltään ruskehtavia ja ovat paljon vaatimattomamman värisiä. Se on toinen harjakotingojen suvun kahdesta lajista, toinen on tuliharjakotinga. Oranssiharjakotinga elää metsäisillä seuduilla etelä-Amerikan koillisosissa. Ruokavalio koostuu pääosin hedelmistä, ajoittain lisänä on pieniä käärmeitä ja liskoja. ==Levinneisyys== Oranssiharjakotingaa tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Kiovan taistelu (1943)

Kiovan taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Kiovan kaupungin hallinnasta. Kaupunkia puolustivat Saksan 4. panssariarmeijan joukot hyökkääviä Neuvostoliiton 1. Ukrainan rintaman ja Tšekkoslovakian Itsenäisyysprikaatin joukkoja vastaan. Puna- armeija aloitti hyökkäyksensä kaupunkiin 3. marraskuuta 1943. Saksalaiset käynnistivät vastahyökkäyksensä 13. marraskuuta, mutta joutuivat vetäytymään kaupungista 22. joulukuuta mennessä, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin takaisin. Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut Luokka:Kiovan historia Luokka:Vuoden 1943 sotahistoria
Smolenskin taistelu (1943)

Smolenskin taistelu oli toisessa maailmansodassa toinen Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Smolenskin kaupungin hallinnasta. Taistelu alkoi 7. elokuuta ja päättyi Neuvostoliiton voittoon 2. lokakuuta 1943 mennessä, jolloin puna-armeija sai vallattua kaupungin takaisin. Taistelun seurauksena noin 50–80 % kaupungista ja lähialueista tuhoutuivat täysin. Luokka:Toisen maailmansodan itärintaman taistelut Luokka:Smolenskin historia Luokka:Vuoden 1943 sotahistoria
Liestal

Liestal on kaupunki Pohjois-Sveitsissä. Se on Basel-Landschaftin kantonin pääkaupunki. Kaupungissa on noin 14 000 asukasta. == Sijainti== Liestal sijaitsee Reiniin laskevan Ergolzjoen laaksossa, Baselin kaupungin kaakkoispuolella. == Liikenne == SBB:n päärata Basel–Olten kulkee Liestalin kautta. Lisäksi Liestalissa haarautuu rautatie läheiseen Oberdorfiin. Moottoritie A2 ohittaa kaupungin itäpuolelta. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Sveitsin kaupungit Luokka: Basel- Landschaftin kunnat
Tähtiin tähyävät

thumb|Kari-Petteri Kakko, Tänään, 2013. thumb|Kari-Petteri Kakko, Eilen, 2013. Tähtiin tähyävät on Turun uudelleen rakennetun Myllysillan juurella syyskuussa 2013 paljastettu neljän pronssiveistoksen kokonaisuus, jonka on tehnyt kuvanveistäjä Kari-Petteri Kakko. Kukin veistoksista kuvaa yhtä ihmisen ikäkautta ja on sijoitettu istuskeluportaikkoon yhteen sillan neljästä kulmasta. Teoksessa Huomenna pieni tyttö konttaa ja osoittaa taivaalle. Tänään kuvaa kuulokkeet päässä lootusasennossa istuvaa teini-ikäistä. Hetki sitten on keski-ikäinen mieshahmo, joka lepää sillan portailla salkkuunsa nojaten. Eilen-veistoksen hymyilevä vanha nainen istuu ja katselee taivasta papiljotit päässään. Veistokset paljastettiin Turun päivänä 15.9.2013. ==Lähteet== Luokka:Turun patsaat ja veistokset
Englannin 1. divisioonan kausi 1899–1900

Englannin 1. divisioonan kausi 1899-1900 oli kahdestoista kausi, jolloin ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1.divisioonassa oli 18 joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä putosivat suoraan 2. divisioonaan. Uusina joukkueina sarjassa pelasivat Glossop North End ja Manchester City. Liigan mestaruuden voitti Aston Villa. Mestaruus oli seuran viides. == Sarjataulukko == Kaksi viimeistä joukkuetta putosivat 2.divisioonan. Tilalle nousivat Sheffield Wednesday ja Bolton Wanderers. == Ottelut == == Lähteet == Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1899–1900/1900 Luokka:Englannin 1. divisioonan kaudet
Hän tuli yöllä

Hän tuli yöllä (The Talk of the Town) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1942. Elokuva perustuu Hollywood-tuottaja ja -käsikirjoittaja Sidney Harmonin kertomukseen. == Juoni == Poliittisesti aktiivinen sahatyöläinen Leopold Dilg (Cary Grant) saa syytteen sahan tuhopoltosta ja työnjohtajan kuolemasta palon uhrina. Oikeudenkäynnin aikana Dilg karkaa vankilasta ja etsiytyy turvaan entisen koulukaverinsa, nykyisin opettajana työskentelevän Nora Shelleyn (Jean Arthur) omistamaan taloon. He ovat aikoinaan seurustelleet. Talon on kesäksi vuokrannut oikeustieteen professori Michael Lightcap (Ronald Colman), jolla on suunnitelmissa kirjan kirjoittaminen. Miehet saapuvat taloon melkein yhtä aikaa. Shelley esittelee Dilgin puutarhurikseen. Miehet käyvät lakiaiheista keskustelua, jossa professori Lightcap esittää näkemyksiä tieteelliseltä kannalta, Dilg puolestaan käytännöllisempiä. He ystävystyvät mutta samalla heistä tulee kilpakosijoita, kun myös Lightcap rakastuu Shelleyyn. Lightcap tulee Dilgin asianajajan ja Shelley puheista epäluuloiseksi ja ryhtyy tutkimaan asiaa. Hän alkaa seurustella oletetun murhan uhrin tyttöystävän kanssa ja saa selville, että sahan työnjohtaja on elossa ja piileskelee Bostonissa. työnjohtaja "taivutellaan" palaamaan kaupunkiin ja myöntämään oma ja sahan omistajan syyllisyys. Lightcap saa Dilgin uskomaan lain noudattamisen tärkeyden ja ilmoittautumaan viranomaisille, ja niin tämä vapautetaan. Pian Lightcapista tulee korkeimman oikeuden tuomari, ja hän kosii Shelleytä, jonka tunteet kuitenkin suuntautuvat Dilgiin päin. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuvan nimeksi oli suunniteltu Mr. Twilight, mutta Grantin vaatimuksesta nimi muutettiin, koska hänen näkemyksensä mukaan nimi olisi viitannut siihen, että elokuva kertoo yhdestä miehestä ja Colman vie kaiken huomion. Yhtiö joutui tekemään vaihtokaupan Universalin kanssa saadakseen elokuvalle nimen The Talk of the Town. Elokuva on noussut klassikoksi. Kuvausten alkaminen lykkääntyi, kun Carole Lombardin kuolema tuli julki. Elokuvan tekoaikaan oli poikkeuksellista, että merkittävissä roolissa oli kaksi miestä, ja kumpikin näyttelijä oli aiemmin ollut yksin pääosanäyttelijöitä. Tilanne näkyy myös juonessa siten, että katsoja pysyy loppuun asti tietämättömänä siitä, kumman miehen Shelley valitsee. Molemmat vaihtoehdot kuvattiin, ja valinta tehtiin vasta koenäytöksen jälkeen. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana useissa sarjoissa, mutta jäi kuitenkin palkinnotta. == Kritiikki == Komediaksi luonnehdittua elokuvaa kiitettiin yhdysvaltalaisessa Varietyn arvioissa eskapistiseksi komediaksi. Elokuvassa on nähty vaikutteita niin Frank Capran elokuvien ihmisläheisyydestä kuin käsikirjoittaja Sidney Buchmanin maailmankatsomuksesta. Buchman joutui 1950-luvulla kommunistivainojen kohteeksi.Timo Peltonen, Vankikarkuri piiloutuu vintille. Helsingin Sanomat 20.10.2013, s. C 40 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Talk of the Town, Lux Radio Theater 17.5.1943 Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1942 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:George Stevensin ohjaamat elokuvat
Martin Page

Martin Page (s. 1975) on ranskalainen kirjailija. Martin Page on tunnettu esikoiskirjastaan Comment je suis devenu stupide (2001), joka suomennettiin vuonna 2003 nimellä Miten minusta tuli tyhmä (Like). Kirja voitti Euregio Schüler -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2004. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Talk of the Town

Talk of the Town tarkoittaa seuraavia: *Talk of the Town, Pretenders-yhtyeen kappale *Hän tuli yöllä, alkuperäinen nimi The Talk of the Town, Goerge Stevensin ohjaama elokuva
Cady Groves

Cady Groves (30. heinäkuuta 1989 – 2. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen poplaulaja. Hän teki levytyssopimuksen RCA Recordsin kanssa vuonna 2010, ja julkaisi vuonna 2011 ensimmäisen singlensä, ”This Little Girl”. Vuonna 2012 hän julkaisi This Little Girl -EP:n. == Diskografia == === Singlet === *”This Little Girl” (2011) *”Love Actually” (2012) *”Forget You” (2013) *”Crying Game” (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cady Grovesin kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Norman Sherman

Norman (Morris) Sherman (25. helmikuuta 1924 Boston – 30. huhtikuuta 2015 LondonThe Canadian Encyclopedia: Norman Sherman ) oli yhdysvaltalais- kanadalainen fagotisti, säveltäjä ja opettaja. Hän osallistui Olivier Messiaenin kursseille. Hän on soittanut fagottia Israelin filharmonikoissa (1953–1954), Winnipegin sinfoniaorkesterissa ja Winnipegin CBC-orkesterissa (ensifagotistina molemmissa, 1957–61), Residentie-orkesterissa (1., 1961–69), National Arts Centre Orchestrassa (1., 1969-72) ja Orchestra London Canadassa (1., 1972–4). Sherman on esittävän uransa aikana soittanut muiden muassa sellaisten kapellimestareiden kuin Pierre Boulez'n, Jean Martinonin, Karl Böhmin, Carl Schurichtin, Bruno Madernan, Carlo Maria Giulinin, Eugene Ormandyn ja Charles Munchin johdolla. Sherman on myös ollut Canadian Wind Quintetin ja Trianonin jäsenenä. Jälkimmäinen on barokkitrio, jonka muut jäsenet olivat Normanin vaimo, cembalisti Riquette Sherman ja viulisti Alanna Deptuch Vághy. Sherman on opettanut sävellystä ja orkestrointia Queen's Universityssa. Hänen omien sävellystensä joukossa ovat Sinfonia concertante fagotille ja jousille (1950), Through the Rainbow and/or Across the Valley (1967), Thesis for Orchestra (1975), Quadron (1976), Quintessant (1977) ja The Events of November 10, 1812 (1978). == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset fagotistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset fagotistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Mauri Kurppa

Mauri Kurppa s. (6. huhtikuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2020-2021 Saksan 2. Bundesligassa pelaavaa FT 1844 Freiburgia. Kurppa on voittanut urallaan kahdesti Suomen mestaruuden, ensin vuonna 2013 Kokkolan Tiikereissä ja sitten vuonna 2014 Vammalan Lentopallossa. SM-pronssia hän on juhlinut kahdesti peräkkäin vuosina 2015 ja 2016. 184-senttinen Kurppa on Loimaan Jankon kasvatti ja Loimaa on myös hänen synnyin- ja asuinkaupunkinsa. == Juniorivuodet == Kurppa toimi ikäluokkansa maajoukkuekapteenina ja esiintyi kaksissa EM-kisoissa. Hän toimi alle 19-vuotiaiden maajoukkuekapteenina, joka selvitti tiensä EM-kisoihin 14 vuoden tauon jälkeen vuonna 2011. Hän suoritti Lentopalloliiton alaisessa Kuortaneen valmennuskeskuksessa lukio-opinnot ja kirjoitti ylioppilaaksi. Kausien 2009-2011 aikana Kurppa pelasi lentopallon 1-sarjassa Kuortaneen riveissä. == Lentopalloliiga == Kurppa pelasi uransa ensimmäisen pääsarjaottelun 18-vuotiaana Korson Vedon riveissä lokakuussa 2011. KoVen riveistä hän siirtyi kaudeksi 2012-2013 Kokkolan Tiikerien riveihin, jossa hän voitti SM-kultaa Tiikerien kakkospassarina. Kesällä 2013 Kurppa solmi yksivuotisen sopimuksen Vammalan Lentopallon kanssa. Antti Eskon varjossa VaLePan kakkospassarina toiminut Kurppa voitti heti toisen Suomen mestaruuden putkeen vuonna 2014, kun VaLePa kukisti Tiikerit SM-finaalisarjassa. Vuonna 2015 VaLePa sai pronssia. Kaudeksi 2015-2016 Kurppa solmi sopimuksen Hurrikaani Loimaan kanssa. Joulukuussa 2015 Kurppa valittiin uransa ensimmäistä kertaa Suomen miesten A-maajoukkueryhmään. Uransa toisen SM-pronssin Kurppa voitti Hurrikaanissa kauden 2015-2016 päätteeksi. Kurppa valittiin keväällä 2016 toisen kerran urallaan miesten A-maajoukkueryhmään. Ensimmäisellä kerralla hän ei lunastanut paikkaansa Suomen lopullisessa, Berliinin olympiakarsinnoissa tammikuussa 2016 pelanneessa joukkueessa. Toisella kerralla, eli kevään 2016 valinnassa, hänet valittiin kesän Maailmanliigassa pelanneeseen maajoukkueeseen. == Joukkueet == * 2009-2011 Kuortane (1-sarja) * 2011-12 KoVe * 2012-13 Tiikerit * 2013-15 VaLePa * 2015-17 Hurrikaani * 2017-18 Isku-Volley * 2018- 19 Tuto Volley (1-sarja) / VC Gotha (Saksa) * 2019-20 Linköping VC (Ruotsi) * 2020-21 FT 1844 Freiburg (Saksa) == Saavutukset == * SM-kulta 2013, 2014 * SM-pronssi 2015, 2016 * Suomen Cupin hopea 2013, 2015 == Lähteet == * http://www.mestaruusliiga.fi/miehet/joukkueet/valepa-13-14/mauri-kurppa/ === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antsiferovo

Antsiferovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Hvoinajan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee 30 kilometriä Hvoinajasta luoteeseen. Kylässä on 900 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2010)Generalnyi plan, s. 21.. ==Maantiede ja asutus== Antsiferovon kunnan pinta-ala on 272 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Hvoinajan piirin Ostahnovon, idässä Pesin ja kaakossa Migološtšin kuntiin, etelässä Borovitšin piirin Kontšanskoje-Suvorovskojen kuntaan sekä lännessä Ljubytinon piirin Ljubytinon ja Neboltšin kuntiin.Generalnyi plan, s. 5. Kunta sijaitsee Valdain ylängön koillisosassaGeneralnyi plan, s. 7.. Sen alueella on paljon järviä, joista suurimmat ovat Somino, Sosnitsa ja Naloi. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora, savi ja turve.Generalnyi plan, s. 9. Seudulla on karstijärvien rauhoitusalueGeneralnyi plan, s. 14.. Ympäristön kokonaistila on hyväGeneralnyi plan, s. 19.. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Gornyin asutus ja Kiprijan rautatieasema sekä 17 kylää: toinen Antsiferovo, Brod, Dolbenki, Glezdovo, Gulobuiha, Gorodok, Iljitšino, Jerosiha, Jerzovka, Nazarjino, Novinka, Nožkino, Striževo, Udovištše, Vnuto, Voroniha ja Zamostje. Brodin kunta liitettiin Antsiferovoon vuonna 2010. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Ljubytinon ja Hvoinajan välinen maantie sekä Pietarin ja Moskovan välinen ohitusrata, jolla on Antsiferovo-Mologskojen ja Kiprijan asemat. Asemilla pysähtyy joukko kaukojunia sekä Hvoinajan ja Budogoštšin väliset paikallisjunat. Gornyista, Brodista ja Antsiferovosta on linja- autoyhteys Hvoinajaan. Kunnan kautta kulkee myös Jaroslavlin ja Kirišin välinen öljyjohto.Generalnyi plan, s. 36–38. Antsiferovossa toimii puunhankintaa ja -jalostusta harjoittava yritys Adok. Maataloutta edustavat asukkaiden palstaviljelmät, joilla tuotetaan lähinnä maitoa, lihaa ja perunaa.Generalnyi plan, s. 27. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, joukko kauppoja ja baari. Eräitä palveluja on myös Gornyissa ja Brodissa.Generalnyi plan, s. 29. ==Nähtävyydet== Seudulta on löydetty useita muinaisia hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Vnuton kirkko ja Udovištšen kartano. Kiprijan asemalla on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.Generalnyi plan, s. 33–34. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Antsiferovon kunnan sivusto Luokka:Hvoinajan piirin kunnat Luokka:Novgorodin alueen kylät
Alan Crofoot

Alan Paul Crofoot (2. kesäkuuta 1929 Toronto – 5. maaliskuuta 1979 Dayton, Ohio) oli kanadalainen tenori ja näyttelijä. Crofoot sai ensinnäkin Toronton yliopistosta maisterinarvon psykologiassa. Oopperadebyyttinsä hän teki 1957 Canadian Opera Companyn Tosca-ooppreassa. Hän jatkoi opintojaan Münchenissä Lorenz Fehenbergerin johdolla. Oopperan lisäksi Crofoot esiintyi näyttämömusikaaleissa muun muassa Lontoossa ja New Orleansissa sekä Mr. Bumblena musikaalin Oliver! Broadway-tuotannossa 1964.Vanhentunut linkki: The Canadian Encyclopedia: Alan Crofoot Hän oli CBC:n Mr. Piperin -lastenshown tähti vuosina 1963–1964. Crofoot esiintyi oopperarooleissa muun muassa Honolulussa, Denverissä, Bostonissa ja San Franciscossa sekä festivaaleilla Stratfordissa (Ontario) ja Glyndebournessa. Vuonna 1978 hän teki sopimuksen New Yorkin Metropolitan-oopperan kanssa. Häntä kuullaan Man of La Manchan ja Orfeuksen Manalassa levytyksillä. Crofoot on ollut naimisissa sopraano Dodi Proteron kanssa.The Calgary Herlad, March 1979 Vuonna 1979 Crofoord teki itsemurhan Ohion Daytonissa 49 vuoden ikäisenä hyppäämällä hotellihuoneesta viidennestä kerroksesta.The Milwaukee Sentinel: Opera singer leaps to death == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Berjozovik

Berjozovik () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Okulovkan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Zaozerjejärven rannalla viisi kilometriä Okulovkasta länteen. Kylässä on 338 ja kunnassa 811 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 10.. ==Maantiede ja asutus== Berjozovikin kunnan pinta-ala on 447,81 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Okulovkan piirin Borovjonkan, koillisessa Kulotinon, idässä Okulovkan ja kaakossa Turbinnojen kuntiin sekä etelässä Kresttsyn piirin Novoje Rahinon ja lännessä Rutšjin kuntiin.Generalnyi plan, s. 7. Pinta-alasta 83,1 % on metsää, 10,9 % maatalousmaata ja 3,9 % vesistöjäGeneralnyi plan, s. 45.. Seutu kuuluu Valdain ylänköön. Tärkeimmät joet ovat Horinka, Peretna, Nertsa, Kolpino ja Borovna. Suurimmat järvet ovat Zaozerje, Peretno ja Zavidetšje.Generalnyi plan, s. 61–62. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Zaozerjen harju, Horinkajoen laakso sekä Zelenihan muurahaispesien suojelualueGeneralnyi plan, s. 20–22.. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu Zaozerjen rautatieasema ja 28 kylää: toinen Berjozovik, Borok, Dorištši, Družnaja Gorka, Fedorkovo, Fedoskovo, Hiriki, Ivniki, Jurjevo, Korytnitsa, Lapustino, Ljadtšino, Maloje Zaozerje, Malyi Borok, Manuilovo, Mošnikovo, Noviki, Novoselitsy, Peretno, Podol, Snarajevo, Stari, Talyženka, Vasilkovo, Zabrodje, Zaozerje ja Zavod. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan sadan asukkaan Zavod. Viidessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.Generalnyi plan, s. 9–10. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Okulovkan ja Kresttsyn välinen maantie sekä Moskovan ja Pietarin välinen päärata, jolla on Zaozerjen asema. Berjozovikista on linja- autoyhteydet Okulovkaan ja Novgorodiin.Generalnyi plan, s. 48. Paikallisia elinkeinoja ovat julkiset palvelut, kauppa sekä maa- ja metsätalousGeneralnyi plan, s. 36.. Kunnassa toimii muutamia puunjalostuslaitoksia ja karjatilojaGeneralnyi plan, s. 28.. 94 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolellaGeneralnyi plan, s. 35.. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäsema, posti ja pari kauppaa. Eräitä palveluja on myös Zavodissa ja muissa kylissä.Generalnyi plan, s. 40. ==Nähtävyydet== Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja sekä uhrikiviä. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Berjozovikin, Borokin ja Peretnon kartanoalueet sekä Peretnon kirkko. Zaozerjen asemalla on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikka.Generalnyi plan, s. 16–19. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Berjozovikin kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Okulovkan piirin kunnat
Korkki ja Lipponen

Korkki ja Lipponen on vuosina 1983-84 Ere Kokkosen ohjaama ja Pertti Reposen kirjoittama televisioelokuva. Ensiesitykset oli 1983 syyskaudella jaksosarjana 6 minuutin jaksoina Markus Similän juontamassa tv-ohjelmassa Voihan perjantaihttps://www.elonet.fi/fi/elokuva/1517426. Myöhemmin koostettiin n. tunnin mittaiseksi tv-elokuvaksi, jota esitettiin 20.8.1984 MTV1:ssähttp://www.imdb.com/title/tt2060514/. Elokuvan hahmot Kalle Kustaa Lipponen ja Pekka Korkki ovat kirjailija Outsiderien luomien hahmojen Kalle- Kustaa Korkki ja Pekka Lipponen pojat, jotka isät ovat nimenneet kaverinsa mukaan. ==Näyttelijät== Näyttelijä Rooli Aake Kalliala Kalle Kustaa Lipponen Pekka Autiovuori Pekka Korkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1984 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat
Tuliaiset Moskovasta

Tuliaiset Moskovasta on Matti Röngän kirjoittama vuonna 2009 julkaistu dekkari, jonka on kustantanut Gummerus. Kirjan pohjalta on vuonna 2016 valmistunut elokuva Tappajan näköinen mies., viitattu 22.7.2022 ==Juoni== Yhtä aikaa puna-armeijan erikoiskoulutuksessa Viktor Kärpän kanssa ollut Vronski sotkee Kärpän hämäriin bisneksiinsä, ja pelastuakseen Kärppä tarvitsee apua niin ylikonstaapeli Teppo Korhoselta ja suojelupoliisin etsivältä Marko Varikselta. Samaan aikaan Kärpälle paljastuu, että hänen naisystävällään Marjalla on toinen mies. Kärppä toimittaa myös doping-aineita suomalaiselle hiihtäjälle. == Lähteet == * Matti Rönkä: Tuliaiset Moskovasta Savon Sanomat (Archive.org) * Dekkaripäivät === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Matti Röngän teokset
Apomorfiini

Apomorfiini (Suomessa mm. kauppanimillä Apogo, Apomorphine Olinka ja DaceptonIhmisille tarkoitettujen lääkevalmisteiden valmisteyhteenvedot ATC- koodin perusteella: N04BC07 Fimea.) on morfiinista johdettu ei-narkoottinen dopamiiniagonisti, joka vaikuttaa samalla tavoin kuin dopamiini. Suun kautta nautittuna se voi vaurioittaa maksaa, siksi se annostellaan tavallisimmin ihonalaisesti. Sen kolme tärkeintä käyttöaluetta ovat: * Parkinsonin taudin hoidossa * impotenssin hoidossa * oksennusaineena Apomorfiinin on myös todettu auttavan syvässä koomassa olevien herättämisessä annosteltuna tipan kautta pitkän ajan kuluessa. Apomorfiinia valmistetaan kuumentamalla morfiinia 150 °C suljetussa astiassa vahvan suolahapon kera. Tuloksena on valkeaa jauhetta, joka liukenee alkoholiin. Vesiliuoksessa seos on aluksi väritöntä, mutta voi ilman ja valon vaikutuksesta muuttua vihreäksi; tuotetta ei saa tällöin käyttää.Meyers varulexikon, Forum, 1952 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Apomorphine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Apomorphine Luokka:Heterosykliset yhdisteet Luokka:Alkaloidit Luokka:Parkinsonin taudin lääkkeet Luokka:Erektiohäiriölääkkeet Luokka:Alfasalpaajat
Železkovo

Železkovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Borovitšin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdain ylängöllä 14 kilometriä Borovitšista eteläänGeneralnyi plan, s. 18.. Kylässä on 266 ja kunnassa 2 800 asukasta (vuonna 2009)Generalnyi plan, s. 54.. ==Maantiede ja asutus== Železkovon kunnan pinta-ala on 302,06 neliökilometriäGeneralnyi plan, s. 76.. Se rajoittuu lännessä Borovitšin piirin Travkovon, pohjoisessa Borovitšin sekä idässä Joglan ja Opetšenski Posadin kuntiin ja etelässä Tverin alueeseenGeneralnyi plan, s. 17.. Pinta-alasta 54,8 % on metsää, 36,8 % maatalousmaata, 5,2 % vesistöjä ja 2,6 % asuinaluetta. Kunnan itärajalla virtaa Mstajoki. Muista joista tärkein on Mstahan laskeva Kruppa. Järvistä suurimmat ovat Piros, Saminskoje ja Lonev.Generalnyi plan, s. 23–24. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Bobrovskije gory, Pirosjärvi ja Kruppaan laskeva Vjun-puro. Mstajoen koskiseudulle suunnitellaan Gornaja Mstan luonnonpuistoa.Generalnyi plan, s. 41–42. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 44 kylää: Anufrijevo, Barzaniha, Bobrovik, Bolšije Novoselitsy, Buregi, Davydovo, Dymovo, Faustovo, Fjodorkovo, Gorka, Hlamovo, Jelekovo, Knjaža, Knjazevo, Kommunarka, Kruppa, Kuzovo, Ludilovo, Luka, Markovo, Mihalino, Molodjonovo, Nikirišino, Ostrov, Pavlovka, Piruss, Plavkovo, Proškovo, Pukirjovo, Retška, Rovnoje, Šadomets, Šapkino, Sidorkovo, Šipino, Skrepljova Goruška, Tšernozem, Uzmen, Vašnevo, Višma, Vystavka, Zadorje, Znamenka ja Zolotovo. Asutuskeskuksista suurin on reilun 700 asukkaan Proškovo. Plavkovon ja Retškan kunnat liitettiin Železkovoon vuonna 2010. ==Liikenne, talous ja palvelut== Kunnan läpi kulkee Borovitšin ja Valdain välinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Borovitšiin.Generalnyi plan, s. 133–144. Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnassa toimii kolme maatalousyritystä. Muita työnantajia ovat julkiset palvelut.Generalnyi plan, s. 50. Keskuskylän palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja pari kauppaa. Palveluja on myös Plavkovossa, Proškovossa, Retškassa ja muissa kylissä. Železkovossa toimii vanhainkoti ja Proškovossa mielisairaala.Generalnyi plan, s. 109–115. ==Nähtävyydet== Seudulta on löydetty useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Proškovon ja Rovnojen kirkot sekä Železkovon, Pirosin, Proškovon ja Rovnojen kartanot.Generalnyi plan, s. 39–40. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Železkovon kunnan sivusto Luokka:Borovitšin piirin kunnat Luokka:Novgorodin alueen kylät
Piži

Piži () on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laatokkaan laskevan Pižinjoen (Obžanka) varrella 17 kilometriä Mäkriästä lounaaseen. Kylässä on 36 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 17.. Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Nekkulan volostiin kuuluneen Pižin kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin kuulunut Pižin kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli tuhat asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Alagja eli Alapää (ven. Nižni Konets), Bajari (Bojarski Konets), Kukkila (Kukkeila), Suurihieru (Fenistovo), Syjöinen (Suježa) ja Tarala (Tarasovo) yhdistettiin Pižiin virallisesti vuonna 1957. Pižistä on maantieyhteys MäkriäänGeneralnyi plan, s. 43.. Palveluihin kuuluu kauppa-autoGeneralnyi plan, s. 41.. Kylässä on 1800-luvun loppupuolelta peräisin oleva tsasouna,Generalnyi plan, s. 48. joka tarinan mukaan on pystytetty Ondrusovan luostarin perustajan Adrian Ondrusovalaisen surmapaikalle. Lähistöllä sijaitsee Aunuksen rauhoitusalueGeneralnyi plan, s. 44.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kuvia Pižin tsasounasta Luokka:Aunuksen piirin asutut paikat
Kuroko's Basketball

Kuroko's Basketball, tunnetaan myös nimellä Kuroko no Basuke (黒子のバスケ) Japanissa, on japanilainen mangasarja, jonka on kuvittanut ja kirjoittanut Tadatoshi Fujimaki. Sarja kertoo lukion koripallojoukkueesta, joka pyrkii kansainväliseen turnaukseen. Production I.G aloitti animeversion lähetykset 7. toukokuuta 2012, ja se päättyi 22. syyskuuta 2012.. Toisen tuotantokauden lähettäminen aloitettiin lokakuun 6. päivänä vuonna 2013. ==Lähteet== Luokka:Mangasarjat Luokka:Animesarjat
Westerlund 1-26

Westerlund 1-26 eli lyhyemmin W26 on punainen yli- tai hyperjättiläistähti Alttarin tähdistössä. Se on yksi oman galaksimme suurimpia ja kirkkaimpia tunnettuja tähtiä. == Ominaisuuksia == W26 kuuluu Westerlund 1 -nimiseen tähtijoukkoon, joka sijaitsee Alttarin tähdistön suunnalla noin 3 500 parsekin eli 11 400 valovuoden etäisyydellä Aurinkokunnasta. Joukkoon kuuluvien tähtien ominaisuudet tunnetaan verraten huonosti, sillä tähtijoukkoon sisältyy on runsaasti tähtienvälistä ainetta, joka aiheuttaa poikkeuksellisen voimakkaan ekstinktion.Wright et al. (2013) The Ionized Nebula surrounding the Red Supergiant W26 in Westerlund 1. ArXiv pre-print Tähden spektriluokka on M2...M6 ja luminositeettiluokka Ia. Pintalämpötila on noin 3000 K ja säde vähintään 1 500 Auringon sädettä. Joko W26 itse tai sen välitön ympäristö ovat voimakkaita infrapuna- ja radiosäteilyn lähteitä. Erikoisena piirteenä tähden spektrissä on voimakasta vaihtelua titaanioksidin spektriviivojen voimakkuudessa, mikä osoittaa tähden jäähtyvän ajoittain voimakkaasti ja siten viittaa tähden olevan poissa hydrostaattisesta tasapainosta. Tätä otaksumaa tukevat myös spektrin voimakkaat vedyn, typen ja rikin emissioviivat, jotka antavat viitettä tähden pintakerrosten sinkoutumisesta suurina määrinä ympäröivään avaruuteen. Molemmat spektrin piirteet ovat poikkeuksellisia punaisille ylijättiläisille.Clark, Ritchie & Neguerula (2010) A serendipitous survey for variability amongst the massive stellar population of Westerlund 1. A&A; 514, A87 W26:n näennäinen magnitudi K-kaistalla on +1,9 mikä ekstinktion ja bolometrisen korjauksen huomioiden vastaa bolometrista magnitudia −9,19. Tämä vastaa noin 38 000 Auringon kirkkautta ja tekee siitä yhden kirkkaimmista tunnetuista tähdistä. Syksyllä 2013 Euroopan eteläisen observatorion tutkijaryhmä ilmoitti, että tähden ympäriltä on havaittu ionisoituneen vedyn pilvirakenteita, jotka ulottuvat 0,2 parsekin etäisyydelle tähdestä. Tämäkin piirre on varsin erikoinen, sillä W26 on aivan liian viileä saadakseen kaasun hehkumaan, eikä ionisaatiomekanismia tunneta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tähdet ja Avaruus: Suurin tunnettu tähti on hajoamassa * HS.fi: Lehti: Suurin tunnettu tähti hajoamassa ja räjähtämässä supernovaksi * ESO: Surprise Cloud Around Vast Star Luokka:Alttarin tähdistö Luokka:M-spektriluokan hyperjättiläiset
Tihveri

Tihveri () on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Koveran kunnassa. Se sijaitsee Tihverinjärveen laskevan Tihverinjoen varrella 30 kilometriä kunnan keskuksesta Nurmoilasta pohjoiseen. Kylässä on 24 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 17.. 1900-luvun alussa kylä kuului Kotkatjärven volostin Vahjärven kyläkuntaan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin Tihverin kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli tuhat asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Kylästä on maantie Pietarin ja Murmanskin väliselle M18-valtatielle Siltsoihin (ven. Novinka)Generalnyi plan, s. 44.. Palveluihin kuuluu kauppa-autoGeneralnyi plan, s. 40.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Aunuksen piirin asutut paikat
Kuksumäki

Kuksumäki eli Kukšumäki () on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Koveran kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee lähellä Kuksujärveä 22 kilometriä kunnan keskuksesta Nurmoilasta luoteeseen. Kylässä on 56 asukasta (vuonna 2012)Generalnyi plan, s. 17.. 1900-luvun alussa seudun kylät muodostivat Vitelen volostiin kuuluneen Kuksumäen kyläkunnan. 1930-luvulla perustettiin Aunuksen piiriin kuulunut Kuksumäen kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli 500 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Atšula (ven. Attšula), Döndölä (Dondeila), Kanaila (Kanoila), Kiimuselkä (Kiimuselga), Ontura, Sillankylä (Umosta), Teppoila, Tšimoila ja Vekkoila yhdistettiin virallisesti Kuksumäen kyläksi vuonna 1957. Kylästä on maantie Säntämään (ven. Sjandeba)Generalnyi plan, s. 44.. Palveluihin kuuluu kauppa-autoGeneralnyi plan, s. 39–41.. Lähistöllä on kaksi kivikautista asuinpaikkaa. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu kaksi 1900-luvun alussa rakennettua asuintaloa.Generalnyi plan, s. 49. Sillankylässä on pieni lomakylä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kuksumäki Karjalan tasavallan matkailusivustolla Luokka:Aunuksen piirin asutut paikat
Martti Jussila

Martti Aukusti Jussila (s. 23. marraskuuta 1925 Salla – 7. huhtikuuta 2012 Oulu) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli vuosina 1977–1988 Oulun yliopiston kasvatustieteen, erityisesti didaktiikan professori. Vuonna 1999 hänet vihittiin Lapin yliopiston kunniatohtoriksi. Jussila väitteli kasvatustieteiden tohtoriksi vuonna 1972. Hän tutki muun muassa koulusaavutuksia.Facta 2001, osa 7, p. 268. WSOY 1981. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Alexander Ehrnrooth

Alexander Göran Jacob Ehrnrooth (s. 26. maaliskuuta 1974) on suomalainen liikemies ja Fiskars Oyj:n hallituksen varapuheenjohtaja.Suomen ritariston ja aatelin kalenteri 2007, s. 135. Helsinki 2006. ISBN 978-952-99780-0-6 Alexander Ehrnrooth valmistui kauppatieteen maisteriksi Svenska handelshögskolanista 1998, ja hänet valittiin Fiskarsin hallitukseen vuonna 2000. Ehnroothin sijoitusyhtiö Virala Oy Ab on Fiskarsin suurin osakkeenomistaja.Fiskars: Suurimmat osakkeenomistajat. Ehrnrooth on tehnyt 2000-luvulla sijoituksia myös muihin suomalaisyrityksiin ja toiminut niiden hallituksissa. Vuonna 2007 Alexander Ehrnrooth valittiin kartonkiyhtiö Stromsdalin hallituksen jäseneksi hänen nostettuaan omistustaan yrityksessä sijoitusyhtiönsä kautta 27 prosenttiin. Marraskuussa 2008 Stromsdal ajautui konkurssiin.Taloussanomat 27.11.2008: Stromsdal vei Ehrnroothilta pari miljoonaa Alexander Ehrnrooth oli konkurssiin syksyllä 2013 haetun Tiimarin pääomistaja. Tiimarin suurin yksittäinen osakkeenomistaja oli Alexanderin isän, Göran J. Ehrnroothin perheen yhteinen sijoitusyhtiö Unioca Oy 65 prosentin osuudella, minkä lisäksi Alexander omisti Tiimarista oman sijoitusyhtiönsä Belgrano Investments Oy:n kautta 4,5 prosenttia. Konkurssissa Tiimari jäi velkaa näille yhtiöille yhteensä noin 15,5 miljoonaa euroa.Taloussanomat 18.9.2013 He menettivät rahaa Tiimarin konkurssissa. Ehrnrooth on sijoitusyhtiönsä Atine Group Oy:n kautta myös Turvatiimin suurin omistaja noin 65 %:n omistusosuudella Turvatiimi: suurimmat osakkeenomistajat sekä Oral Hammaslääkärien suurin omistaja noin 36 %:n omistusosuudella.Oral Hammaslääkärit: Suurimmat osakkeenomistajat. Hallituksen puheenjohtajana molemmissa yrityksissä toimii Atine Group Oy:n toimitusjohtaja Benedict Wrede.Oral Hammaslääkärit: Hallitus ja johtoryhmä, Ben Wrede. Fiskarsin hallitusjäsenyyden lisäksi Alexander Ehrnrooth on hallituksen jäsenenä Wärtsilä Oyj:ssä sekä hallituksen puheenjohtajana omistamassaan Belgrano Investmens Oy:ssä ja Yhdysvaltain Delawareen rekisteröidyssä Aleba Corporationissa.Fiskars: Hallituksen jäsenet, Alexander Ehrnrooth. == Suku == Alexander Ehnroothin isä on vuorineuvos Göran J. Ehrnrooth, Fiskarsin pitkäaikainen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Hänen veljensä nimi on Albert Carl Göran. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Wärtsilä Luokka:Fiskars
Reza Vali

Reza Vali (s. 1952 Ghazvin, Iran) on iranilaissyntyinen säveltäjä. Hän aloitti musiikin opintonsa Teheranissa ja lähti vuonna 1972 jatkamaan niitä Wieniin. Hän sai filosofian tohtorin arvon musiikin teoriassa ja sävellyksessä Pittsburghin yliopistosta vuonna 1985. Sittemmin hän on itse opettanut Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän on saanut palkintoja muun muassa Itävallan taide- ja tiedeministeriöltä ja kaksi Andrew W. Mellon -stipendiä. Häneltä ovat tilanneet teoksia Kronos Quartet, Boston Modern Orchestra Project, Seattle Chamber Players, Pittsburgh New Music Ensemble ja Northeastern Pennsylvania Philharmonic.Andrew.cmu.edu: Reza Vali Vali on tuotannossaan yhdistellyt etnistä kansanmusiikkia ja länsimaista taidemusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty Yhdysvalloissa, Euroopassa, Etelä-Amerikassa, Meksikossa, Hongkongissa ja Australiassa. Useat levy-yhtiöt ovat julkaisseet niiden levytyksiä. Valin sävellyksiin kuuluu muun muassa teoksia orkesterille ja jousikvartetille sekä elektronista musiikkia. == Lähteet == Luokka:Iranilaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punapyrstökotinga

Punapyrstökotinga (Phoenicircus carnifex) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punapyrstökotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Mustakaulakotinga

Mustakaulakotinga (Phoenicircus nigricollis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustakaulakotingaa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Loistokotinga

Loistokotinga (Cotinga amabilis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Loistokotingaa tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Sen kannaksi arvioidaan 20 000–49 999 yksilöä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Liminganlahden luontokeskus

thumb|250px|Liminganlahden luontokeskus lokakuussa vuonna 2013. thumb|250px|Luontokeskus lokakuussa vuonna 2008. Liminganlahden luontokeskus on Limingassa Liminganlahdella sijaitseva luontokeskus, joka avattiin vuonna 1998. Rakennuksen suunnittelivat Maija Niemelä ja Pentti Myllymäki. Rakennuksesta löytyy metsähallituksen maksuton lintuteemainen pysyvä näyttely, ja vaihtuvia näyttelyitä. Hotelli-ravintola Liminganlahti vastaa ravintolatoiminnasta, 30 hengen hotellista ja kokous- ja näyttelytiloista. Alueella sijaitsee myös huhtikuussa vuonna 2012 valmistunut lintutorni, joka rakennettiin vuonna 1987 valmistuneen ja joulukuussa vuonna 2011 kaatuneen vanhan tornin paikalle. Vuosien 2011–2012 aikana luontokeskus laajennettiin luontomatkailun ja virkistyskäytön keskukseksi sekä osaksi Metsähallituksen valtakunnallista luontokeskusverkostoa. Luontokeskuksen pihassa sijaitsee Limingan kunnan ylläpitämä grillikatos, joka on vapaassa käytössä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liminganlahden luontokeskus * Hotelli-ravintola Liminganlahti Luokka:Suomen luontokeskukset Luokka:Limingan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Limingan luonto
Turkoosikotinga

Turkoosikotinga (Cotinga ridgwayi) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Turkoosikotingaa tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. ==Elinympäristö== Turkoosikotinga elää kosteissa metsissä ja kahviplantaaseilla. Panamassa sitä tavataan pääasiassa 1 200–1 600 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Costa Ricassa laji elää pääasiassa alle 900 metrin korkeudella. ==Lähteet== Luokka:Kotingat Luokka:Uhanalaiset linnut
Sinikotinga

Sinikotinga (Cotinga nattererii) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sinikotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Venezuelassa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, mutta sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Luumukurkkukotinga

Luumukurkkukotinga (Cotinga maynana) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Luumukurkkukotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Liikunnan Riemu

Liikunnan Riemu on vuonna 2011 perustettu jyväskyläläinen urheiluseura. Sen jäsenistö koostuu pääasiassa Jyväskylän yliopiston opiskelijoista. Seuran tarkoituksena on tarjota jäsenilleen mahdollisuuksia toteuttaa omia urheiluharrastuksiaan kilpailu- tai harrastusmielessä edullisesti sekä levittää liikunnan sanomaa opiskelijoiden, henkilökunnan ja alumnien sekä koko yliopiston keskuuteen. Liikunnan Riemulla on myös lasten liikuntakerho, joka liikuttaa jyväskyläläisiä alakouluikäisiä lapsia. Seuran lajivalikoimaan kuuluvat mm. futsal, alamäkiluistelu, jääkiekko, taitoluistelu, salibandy, joukkuevoimistelu, voimistelu, koripallo, jalkapallo, lentopallo sekä vesipallo. Suurin osa jaostoista on nimetty eläinten mukaan. == Värit ja logot == Seuran pääväri on turkoosi. Muut värit ovat musta ja valkoinen. Palloilujoukkueet ovat pelanneet vaihtelevasti turkooseilla/sinisillä, mustilla ja valkoisilla pelipaidoilla. Joukkueen logon suunnitteli ja toteutti vuonna 2011 Jaakko Ropponen. Logossa oleva rakennus kuvaa liikuntatieteellisen tiedekunnan rakennusta Jyväskylän seminaarimäellä. == Historia == Seuran historia pohjautuu vuonna 2005 perustettuun jalkapallojoukkueeseen nimeltä FC Liikunta. Joukkue on moninkertainen opiskelijoiden jalkapallon Suomen mestari, minkä ansiosta se on päässyt useaan kertaan edustamaan Suomea myös opiskelijoiden EM-kilpailuissa. Riemun opiskelijoiden arvokilpailuihin osallistuvasta jalkapallojoukkueesta käytetään edelleen usein FC Liikunta -nimeä. FC Liikunnan toiminnan myötä huomattiin liikuntatieteellisen tiedekunnan opiskelijoiden keskuudessa tarvetta useamman lajin kilpa- ja harrastetoimintaa tarjoavalle yleisseuralle. Liikunnan Riemun perustamiskokous pidettiin Jyväskylässä 15.3.2011. Perustamisen jälkeen seura on kasvattanut jäsenmääräänsä ja lajivalikoimaansa. Kaudella 2016–2017 seurassa oli 280 jäsentä. Joukkueita toimii useissa lajeissa yhteensä 17. == Futsal == Liikunnan Riemun edustusjoukkue pelaa Futsal Liigassa kaudella 2020-2021. Riemu pelaa kotiottelunsa Jyväskylän monitoimitalolla. Seura nousi ensimmäistä kertaa Suomen futsalin pääsarjaan keväällä 2013 voitettuaan karsintaotteluissa liigajoukkue FC Jazzin, kaudella 2009–2010 joukkue pelasi vielä Keski-Suomen kolmosdivisioonassa. == Lähteet == *Liikunnan Riemun kotisivut === Viitteet === Luokka:Jyväskyläläiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset futsalseurat Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Suomi-sarjaseurat Luokka:Vuonna 2011 perustetut urheiluseurat
Purppurakotinga

Purppurakotinga (Cotinga cotinga) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Purppurakotingaa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guianassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kotingat
Ylöjärven Ilves

Ylöjärven Ilves ry on vuonna 1990 perustettu urheiluseura. Aikojen saatossa seuran lajivalikoimaan ovat kuuluneet jalkapallo, jääkiekko, ringette, salibandy sekä futsal. Seuran jääkiekko ja ringette yhdistettiin Ylöjärven Tapparan kanssa uuden, vuoden 2009 toukokuussa perustetun jääpeliseuran Uplakersin alle. Ylöjärven Ilveksen naisten futsaljoukkue saavutti Naisten Futsal-Liigassa historiansa ensimmäisen mitalin, pronssia kaudella 2022–2023. Kaudella 2023–2024 joukkue saavutti hopeaa. 31.7.2024 Ylöjärven Ilves tiedotti, että seuran naisten joukkue luopuu pääsarjapaikastaan ja lopettaa toimintansa. == Lähteet == * Ylöjärven Ilveksen kotisivut === Viitteet === Luokka:Suomalaiset futsalseurat Luokka:Ylöjärveläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1990 perustetut urheiluseurat
Vyökotinga

Vyökotinga (Cotinga maculata) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Vyökotingaa tavataan hyvin pienellä alueella Brasilian itäosissa. Sen kannaksi arvioidaan 50–250 yksilöä. Laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, koska sen kanta on pieni, sirpaloitunut ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. ==Lähteet== Luokka:Kotingat Luokka:Uhanalaiset linnut
Sambian maantiede

Sambian maantiedettä määrittelee sen sijainti Afrikan eteläosan sisämaan ylängöllä. Lähes koko maa kuuluu sille nimen antaneen Sambesin valuma- alueeseen. Sambian korkein kohta on 2 300-metrinen Mafinga-kukkuloiden osa. Matalin kohta on Sambesijoessa 329 metriä merenpinnasta. == Kallioperä ja mineraalivarat == Sambian kallioperä on monimuotoinen, sillä sen alueelle ulottuu kallioperän rakenteita neljästä eri suunnasta. Sieltä on jo kaivostoimintaa, ja on oletettavissa että tutkimuksissa löytyy lisää vielä hyödyntämättömiä malmi- ja mineraalivaroja: kultaa, kuparia, sinkkiä, lyijyä ja muita metalleja, timantteja ja safiireita. == Luonto ja luonnonsuojelu == Sambian ylänköalueen vallitseva kasvityyppi on miombo-savanni. Sen puukerrosta hallitsevat leimupuut (Brachystegia) ja pienet mnondopuut (Julbernardia), joiden alla kasvaa tuuhea heinikko. Kuivalla kaudella esiintyy ruohikkopaloja, mutta puiden karhea kaarna on sopeutunut toistuviin paloihin. Kuumissa kuivissa laaksoissa kasvaa mopane-metsää, jonka puulajeista mopanepuu on yleisin, mutta apinanleipäpuu näkyvin. Yli kymmenesosa maan metsistä on suojeltu kansallispuistoina tai luonnonsuojelualueina. Sambesin yläjuoksulla, Bangweulun ja Lukangan alueilla ja Kafuen tasangolla tulvavesi peittää maata osan vuotta, ja kasvillisuus on avointa ruohikkoa, niittyä tai suota. Sambiassa on 14 suurehkoa kansallispuistoa tai suojelualuetta, ja joukko pienempiä. Kafuen kansallispuisto lähellä Lusakaa on Sambian vanhimpia (perustettu vuonna 1950) ja maailman suurimpia – yli 22 400 neliökilometriä. Siellä on monia erilaisia antilooppeja sekä leijonia, leopardeja ja gepardeja. South Luangwan kansallispuisto Luangwa-joen varrella virtahepoineen, kirahveineen ja seeproineen on Sambian kuuluisimpia. Nisäkkäitä elää varsinkin tulvaniityillä, kuten Luangan ja Kafuen laaksoissa. Salametsästys on verottanut rankasti sarvikuonojen ja norsujen kantaa. Sambian kansallislintu kiljumerikotka elää avoimilla vesialueilla. Victorian putoukset Zimbabwen rajalla on Sambian ainoa kohde Unescon maailmanperintöluettelossa.Mosi-oa- Tunya / Victoria Falls Unesco == Ilmasto == Vaikka Sambia sijaitsee tropiikissa, sen korkeus tekee ilmastosta ihmiselle miellyttävän. Pasaatien kohtaamisvyöhyke kulkee maan yli auringon zeniittiasemaa seuraten ja aiheuttaa selvän sadekauden ja kuivan kauden vaihtelun. Sateita saadaan eniten lokakuun ja helmikuun välisenä aikana. Korkeimmilla ylänköalueilla kilometrin yläpuolella on kuivalla kaudella toisinaan öisin jopa pakkasta.Country File: Zambia BBC Weather == Lähteet == *
Muzeul Satului

Muzeul Satului on Bukarestissa Herăstrăun järven rannalla, Herăstrăun puistossa sijaitseva ulkoilmamuseo. Puiston viralliset kotisivut. (viitattu 29.10.2013) Se on yksi Euroopan vanhimmista ulkoilmamuseoista. Siellä on yli kolmesataa historiallista puurakennusta asunnoista kirkkoihin, ja se esittelee Romanian historiallista maalaiselämää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bukarestin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ulkoilmamuseot
Juntolankosken voimalaitos

thumb|Voimalaitosrakennuksen ovat suunnitelleet Alfred A. Palmberg ja Teodor Evert Haapala 1919–1921. thumb|Voimalaitoksen patorakenteita. Juntolankoski (vesivoimalana myös Juntola) on Lounais-Suomen Sähkö Oy:n rakentama ja vuodesta 2012 Koskienergia Oy:n omistama vesivoimala, sekä samanniminen koski Paimionjoessa Paimiossa. Voimala valmistui 1919. Sen putous on 13,6 metriä,Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 247 teho 1,6 MW ja energia 3,9 GWh/aVesirakentaja.fi . Välittömästi Juntolan padon alapuolelta alkaa Paimionjokilaakson 156 hehtaarin laajuinen Natura 2000 -alue. Paimionjokilaakson valtakunnallisesti arvokas maisema-alue on laajempi ja koko Juntolankoski kuuluu siihen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen vesivoimalat‎ Luokka:Suomen padot Luokka:Paimion rakennukset ja rakennelmat‎ Luokka:Paimion luonto Luokka:Paimionjoki Luokka:Suomen kosket
Jordan Seabrook

Jordan Akil Seabrook (s. 27. kesäkuuta 1987 Indianapolis, Indianahttp://www.gousfbulls.com/ViewArticle.dbml?DB_OEM_ID=7700&ATCLID;=216880) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan Seabrook on laitalinkki. Ennen ammattilaisuraansa Seabrook pelasi Etelä-Floridan yliopiston joukkueessa. Suomessa hän on VPS:n lisäksi edustanut myös Valkeakosken Hakaa. Seabrookin suurin pelillinen vahvuus on hänen poikkeuksellinen nopeutensa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seabrookin profiili Veikkausliigan sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Immersed

Immersed on kanadalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2008 Ottawassa, Kanadassa. Yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa huhtikuussa 2011. Yhtyeen esikoisalbumi, In the Ire of Creation, julkaistiin saman vuoden elokuussa. == Jäsenet == * Mark Phillips – laulu (2008–) * Stephan Meloche – kitara (2008–) * Stef Kushneriuk – rummut (2008–) * Aaron Homma – kitara (2011–) * Matt Milford – bassokitara (2011–) === Entiset jäsenet === * Gareth Allix – bassokitara (2008–2010) * Mike Chambers – kitara (2008–2011) == Diskografia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Immersed Facebookissa Luokka:Kanadalaiset tekniset death metal -yhtyeet Luokka:Kanadalaiset blackened death metal -yhtyeet