EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gyula Krúdy

Gyula Krúdy (21. lokakuuta 1878 Nyíregyháza, Unkari – 12. toukokuuta 1933 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänen teoksissaan ei keskeistä ole juoni vaan tunnelmat, mielialat. Esimerkiksi historiallinen romaani A magyar jakobinusok on tyyliltään impressionistinen. A vörös póstakocsi (1914, 'Punainen postivaunu') ja sen jatko Őszi utazások a vörös póstakocsin (1917) kuvaavat ironisesti nuoruutta ensimmäistä maailmansotaa edeltävänä aikana.Krudy, Gyula, Nordisk familjebok Uggleupplagan. 36. Supplement. Palsta 1239 ==Suomennetut teokset== * Punaisen härän majatalo ja muita novelleja, suom. Hannu Launonen, Atena 2009 ISBN 978-951-796-559-0 sisältää novellit: ** Hulluutta haudan takaa ** Keittokirja ja lelukauppa ** Kertomus köyhistä tytöistä ** Kevät ** Kolmijalkainen kana ** Muisto Józsefvárosista ** Nuoruusvuodet ** Punaisen härän majatalo ** Rakkauden loppu ** Rozina ** Sillalla (Neljäs matka) ** Sindbadin matka kuoleman luo (Viides matka) ** Sindbadin syksyinen matka ** Sindbadin toinen matka ** Tonavan hengenpelastaja ** Unien ritari ** Unohtumaton kohteliaisuus Antologiassa: Unkarin malliin, WSOY 1998 ISBN 951-0-23190-8 * Tomaattitahra, suom. Viljo Tervonen Näyte Krúdyn tuotannosta on myös antologiassa Tuoleja Tonavan yllä: unkarilaisia novelleja suomeksi ja unkariksi, toim. Outi Hassi, Finn Lectura 1990 ISBN 951-8905-28-2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Altmaninbulldoggi

Altmaninbulldoggi (Altman White English Bulldog) on yhdysvaltalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Altmaninbulldoggi muistuttaa ulkoisesti paljon englanninbulldoggia, joskin on tätä kookkaampi. Lisäksi sen häntä yleensä typistetään, toisin kuin englanninbulldoggin. Säkäkorkeus vaihtelee 38–54 cm ja paino 23–36 kg välillä.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 360–361. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu soveltuu vartiointiin, farmityöskentelyyn ja kenttäkokeisiin. Lisäksi sen tiedetään tapelleen härkiä ja villikoiria vastaan suojellakseen omistajaansa. == Alkuperä == Rodun esi- isä tunnettiin nimellä "valkoinen englantilainen" (White English), ja se edusti kookkaampaa, alkuperäistä työkoirana käytettyä tyyppiä kuin nykyinen matalammaksi jalostettu englanninbulldoggi. Desmond Morriksen mukaan termiä White English on käytetty ennen vanhaan amerikanbulldoggista, joten altmaninbulldoggilla on yhteinen historia sen kanssa. "Valkoinen englantilainen" saapui Yhdysvaltoihin 1800-luvulla, ja siitä polveutuu nykyinen altmaninbulldoggi, jonka Georgian Waycrossista kotoisin ollut Ray Altman kehitti. Desmond Morriksen mukaan altmaninbulldoggi oli 2000-luvun alussa saavuttamaisillaan virallisen rodun aseman Yhdysvalloissa, vaikkakin sillä on hyvin samanlainen tausta amerikanbulldoggin kanssa. == Lähteet == Luokka:Bulldoggit Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Mastiffit Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut
Arkansasinbulldoggi

Arkansasinbulldoggi (Arkansas Giant Bulldog) on yhdysvaltalainen koirarotu. Vaikka sitä kutsutaankin toisinaan nimellä Olde Bulldogge, sitä ei tulisi sekoittaa vanhaenglanninbulldoggiin (Olde English Bulldogge). == Ulkonäkö == Arkansasinbulldoggilla sallitaan kaikki värit ja väriyhdistelmät. Säkäkorkeus vaihtelee 45–55 cm ja paino 25–30 kg välillä.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 365–366. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Alkuperä == Rotu kehitettiin 1900-luvun lopulla englanninbulldoggin ja amerikanstaffordshirenterrierin (tai amerikanpitbullterrierin) välisistä risteytyksistä. Se on yksi useista viimeaikaisista projekteista luoda uudelleen alkuperäisen kaltainen englanninbulldoggi, jossa ei esiintyisi modernin näyttelybulldoggin ylijalostettuja piirteitä. == Lähteet == Luokka:Bulldoggit Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Mastiffit Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut
Vladimir Krupin

Vladimir Krupin (1941 Kilmez, Kirovin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hän opiskeli Moskovassa Pedagogisessa instituutissa. Hän on työskennellyt opettajana ja toimittajana. Luontoaktivistina hän edustaa nuorempaa maaseutuproosan kirjoittajakuntaa. Tuotannossaan hän yhdistää uskonnollista perinnettä ja kansanperinnettä luonnon ihailuun. ==Suomennetut teokset== * Elävää vettä (Živaja voda), suom. Marja Koskinen, Helsinki: WSOY 1982 Sarja: Neuvostokirjallisuutta ISBN 951-0-11321-2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sahajärvi (Mäntsälä)

Sahajärvi (myös Hautjärvi) on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,9 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 67 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 12 kilometriä koilliseen.Sahajärvi eli Hautjärvi (18.071.1.001). Järviwiki. Viitattu 29.5.2021. == Maantiede == Sahajärvi on muodoltaan kaareva, etäisyys järven etelärannalta luoteisrannalle on 2,5 kilometriä. Järven länsiosassa sijaitsee pieni Lystisaari, koillisosassa sijaitsee vähäinen Pikkusaari. Syvin kohta sijaitsee järven keskiosassa. Rannoilla on runsaasti peltomaata ja pientaloja, itärannalla on Hautjärven kartanon luonnonsuojelualue. Länsirannalla on metsäalue, joka kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 45 metriä järven pinnan yläpuolelle. Noin puoli kilometriä Sahajärveltä luoteeseen sijaitsee Hunttijärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Sahajärven koillisrannalle virtaa Hanhioja pohjoisesta, Sahajärven etelärannalta virtaa Rapuoja itään kohti Porvoonjokea. Sahajärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järvi on rehevä ja savisamea. Ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 8 182 000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa ja palpakoita. Sahajärvi (18.071.1.001) kuuluu Savijoen-Rapuojan alueeseen (18.071), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Porvoonjoen vesistössä (18). Toinen jakovaihe on Savijoen valuma-alue (18.07). Savijoen-Rapuojan alueeseen kuuluu Sahajärven ohella Mäkijärvi, Tuhkurinjärvi, Korpijärvi ja Suojärvi.Isojärven valuma-alue (18.063). Järviwiki. Viitattu 28.5.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma (pdf) Luokka:Mäntsälän järvet Luokka:Porvoonjoen vesistö
Hunttijärvi

Hunttijärvi on runsasravinteinen järvi Mäntsälän koillisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 68 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 13 kilometriä koilliseen.Hunttijärvi (19.003.1.014). Järviwiki. Viitattu 30.5.2021. == Maantiede == Hunttijärvi on pitkänomainen ja jonkin verran koilliseen kaartuva, etäisyys järven etelärannalta pohjoisrannalle on 3,5 kilometriä. Järven keskiosa on noin puoli kilometriä leveä. Pohjoisessa järvi levenee selvästi, kunnes aivan pohjoisessa se jälleen kapenee pieneksi lahdeksi. Etelässä on noin kilometrin mittainen kapea lahti, jonka luoteispuolella on pienempi lounaaseen työntyvä lahti. Lahtia erottava Hirviniemi kohoaa noin 85 metriä merenpinnan yläpuolelle. Hunttijärveä reunustaa lännessä kulttuurimaisema, idässä metsämaa. Itärannan Hunttikalliot kohoaa 120 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 50 metriä järven pinnan yläpuolelle. Hunttijärven pohjoisosa on eteläosaa syvempi, syvin kohta sijaitsee järven koillisosassa. Noin puoli kilometriä Hunttijärveltä kaakkoon sijaitsee Sahajärvi, järvien välisellä kannaksella kulkee liikenneväylä, johon kuuluu valtatie 4 ja Lahden oikorata. Hunttijärven pohjoisrannalle virtaa Järvisillanoja pohjoisesta, myös järven länsirannalle virtaa laskuoja. Hunttijärven etelärannalta virtaa Mäntsälänjoki etelään kohti Mustijokea. Hunttijärven pintaa laskettiin 1950-luvulla puolisen metriä. Järven ekologinen tila on tyydyttävä, vesitilavuus on 7 327 000 kuutiometriä. Yleisiä kalalajeja ovat muun muassa ahven, hauki, kuha, lahna, peledsiika ja särki. Kasvistoon kuuluu järviruoko, sara ja järvikorte, jotka muodostavat runsaan ilmaversoisvyöhykkeen, järvessä kasvaa myös ulpukkaa. Hunttijärvi (19.003.1.014) kuuluu Mäntsälänjoen valuma-alueeseen (19.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Hunttijärvi on Mäntsälänjoen valuma-alueen laajin vakavesi, se sijaitsee alueen koillisosassa. Alueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Hunttijärven jälkeen laajimmat ovat Joutsjärvi ja Pitkäjärvi.Mäntsälänjoen valuma-alue (19.003). Järviwiki. Viitattu 30.5.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma (pdf) Luokka:Mäntsälän järvet Luokka:Mustijoen vesistö
Villikkalanjärvi

Villikkalanjärvi on järvi Koskenkylänjoen vesistössä Orimattilan eteläosassa. Sen pinta-ala on 7,2 neliökilometriä.Villikkalanjärvi (16.003.1.001). Järviwiki. Viitattu 31.5.2021. == Maantiede == Villikkalanjärven pituus lännestä itään on 3,5 kilometriä ja leveys etelästä pohjoiseen 3 kilometriä. Saaria on kolme, ne ovat pinta-alaltaan pieniä. Syvin kohta sijaitsee altaan keskiosassa. Järveä ympäröi viljelysmaisema. Kaakossa sijaitsee Säyhtee, johon Villikkalanjärvi laskee noin 700 metriä pitkän Ratulansalmen kautta. Villikkalanjärven pohjoisrannalle virtaa useita laskuojia. Villikkalanjärvi on matala, rehevä ja savisamea. Pelloilta valuva vesi kuormittaa järveä, sen ekologinen tila on välttävä. Vesitilavuus on 20 899 000 kuutiometriä. Villikkalanjärven yleisiä kalalajeja ovat hauki, kuha ja toutain. Villikkalanjärvi (16.003.1.003) kuuluu Artjärven lähialueeseen (16.003), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koskenkylänjoen vesistössä (16). Artjärven lähialueen muut vakavedet ovat Pyhäjärvi, Säyhtee ja Lammi.Artjärven lähialue (16.003). Järviwiki. Viitattu 31.5.2021. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan järvet Luokka:Artjärvi Luokka:Koskenkylänjoen vesistö
Nereidi (veistos)

Nereidi on Hans-Christian Bergin luoma veistos, joka sijaitsee Helsingin Kalasatamassa. Seitsemän metriä korkea veistos on pystytetty Kalasatamankadun eteläpäähän kauppakeskus Redin eteen. Kaksiosaiseen teoskokonaisuuteen kuuluu betoninen aaltoa muistuttava jalustasta ja hahmo, joka koostuu laserleikatuista ja maalatuista alumiinilevyistä. Nereidit olivat kreikkalaisessa mytologiassa merenneitoja. Teos näyttää erilaiselta eri suunnista katsottaessa. Kaukaa edestä se näyttää koostuvan viivoista ja sivulta näkee niska kenossa kaukaisuuteen katsovan hahmon. Hans-Christian Berg on hyödyntänyt optista illuusiota useissa teoksissaan ja koostanut teoksiaan yhdistelemällä eri materiaaleja ja eri valmistustekniikoita. Tässä teoksessa on tarvittu lukuisia eri puolilta Suomea tilattuja osia, joita on liitetty hitsaamalla, niittaamalla ja ruuvaamalla. Viimeisenä asennettiin valot. Kokonaisuuden pystytys kesti neljä päivää. Rakennusyhtiö SRV:n urakoiman kauppakeskuksen läheisyyteen haluttiin taidetta. Vuonna 2016 järjestettiin kansainvälinen kutsukilpailu, jossa teosehdotuksilta edellytettiin riittävää kokoa suhteessa rakennuksiin sekä niiden haluttiin ilmentävän iloa ja oivallusta. Taiteilijoilta tilattiin graffiteja, keramiikkaa, maalauksia, mobiletaidetta, reliefi, valotaidetta ja veistoksia. Nereidin paikan päättivät kauppakeskuksen pääsuunnittelijana toimineen arkkitehtitoimisto Helin & Co:n ja Helsingin kaupungin edustajat. Valitusta alueesta haluttiin luoda kohtaamispaikka. Veistos julkistettiin 2. kesäkuuta 2021. == Kuvia teoksesta == Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 2.JPG|Kuva takaa oikealta. Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 3.JPG|Kuva takaa vasemmalta. Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 4.JPG|Veistos edestä oikealta. Tiedosto:Hans-Christian Berg Nereidi 2021 5.JPG|Teos suoraa takaa. ==Lähteet== Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kalasatama
Bonäsbåset

Bonäsbåset on järvi Tenholassa Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 11 kilometriä pohjoisluoteeseen.Bonäsbåset. Järviwiki. Viitattu 22.5.2021. == Maantiede == Bonäsbåsetin pituus lännestä itään on noin puolitoista kilometriä. Altaan länsiosan rantaviiva on mutkainen, itäosa on sitä vastoin varsin tasaleveä ja rantaviivaltaan melko suora. Saaria ei ole. Länsiosan Bonäsholmen on niemimaata; sen sisällä sijaitsee pieni luonnonsuojelualue. Bonäsbåsetin ympäristö on vanhaa kulttuurimaisemaa useine muinaishautoineen, järven itäosan rannoilla on metsämaata. Bonäsbåsetin syvin kohta, 11,7 metriä, sijaitsee järven itäosassa. Myös länsiosassa on lähes kymmenen metrin syvänne. Bonäsbåsetiin virtaa laskuoja luoteesta Ovanmalmträsketistä, Bonäsbåsetista virtaa laskuoja lounaaseen Gennarbyvikeniin. Vajaa kilometri Bonäsbåsetista itään sijaitsee Långträsket ja Sidsbackaträsket. Bonäsbåsetin ekologinen tila on tyydyttävä, kemiallinen tila on hyvä. Vesitilavuus on 2 596 000 kuutiometriä. Bonäsbåset (82.010.1.001) kuuluu Bonäsånin valuma-alueeseen (82.01), joka on osa Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöä (82).Bonäsånin valuma-alue (82.01). Järviwiki. Viitattu 22.5.2021. == Lähteet == Luokka:Raaseporin järvet
Dioubéba

Dioubéba on kylä Kayesin alueen Bafoulabén piirin Oualian kunnassa Malissa. Se sijaitsee Bakoyejoen varrella 15 kilometriä Oualiasta luoteeseen. Kylässä on 490 asukasta (vuonna 2009). Kylän nimi tarkoittaa ’joenylityspaikkaa’. Sen toinen osa Liberté on ranskalaisten siirtomaavalloittajien vapautettuja orjia varten perustama asutus. Kayesin ja Nigerjoen välisen rautatien rakentaminen pysähtyi vuonna 1888 Dioubébaan, ja sinne Bafingjoelta johtanut kapearaiteinen osuus korvattiin leveäraiteisella vasta vuonna 1897. Dioubéban nähtävyyksiä ovat yksi alueen vanhimmista rautatieasemista sekä kylän keskellä kasvava viikunapuu, jonka alla ranskalaisten vangitsema Samori Touré lepäsi matkalla kohti Dakaria ja karkotuspaikkaansa Gabonia. Toisen suuren puun alla uhrataan suojelushengille maapähkinöitä ja hirssiä. ==Lähteet== Luokka:Oualia
Neropatin päiväkirja (elokuva)

Neropatin päiväkirja on vuonna 2010 julkaistu elokuva, joka perustuu Jeff Kinneyn samannimisen kirjasarjan ensimmäiseen osaan. Elokuvan on ohjannut Thor Freudenthal, ja sen pääosissa ovat Zachary Gordon (Greg), Robert Capron (Rowley), Rachel Harris (Gregin äiti) ja Steve Zahn (Gregin isä), ja muissa rooleissa ovat mm. Devon Bostick (Rodrick), Connor ja Owen Fielding (Manny), Grayson Russell (Fregley), Laine MacNeil (Patty Farrell) ja Karan Brar (Chirag Gupta), Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 2010 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Erich Römer

Erich Römer (2. kesäkuuta 1894 Berliini – 26. maaliskuuta 1987 Berliini) oli saksalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Römer toimi vuosina 1924–1934 Saksan miesten maajoukkueen päävalmentajana ja pelaajana. Hän kuului Saksan kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932, MM-hopeaa vuonna 1930 ja MM-pronssia Italiassa 1934. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-kilpailujen mitalit myös Euroopan mestaruuksia. EM-pronssia Römer saavutti vuosina 1927 ja 1933. Römer toimi Saksan pelaaja–valmentajana myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Kirjallisuusvuosi 1760

Kirjallisuusvuosi 1760 käsittelee vuoden 1760 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Yhdysvaltalainen maantieteilijä John Mitchell (1711–1768) esitti maanjäristysten johtuvan eri maakerrosten hankauksesta toisiaan vasten. == Julkaisuja == * Pierre Bouguer - Traité d'optique sur la gradation de la lumière (optiikkaa) * Ewald Christian von Kleist - Sämptliche Werke (postuumi runoteos) * Mirabeau vanhempi - Théorie de l'impôt (pamfletti Ranskan verojärjestelmän epäkohdista) * Tobias Smollett - The Life and Adventures of Sir Launcelot Greaves == Lähteet == 1760 Luokka:1760
Martin Schröttle

Martin Schröttle (1. syyskuuta 1901 München – 17. helmikuuta 1972 München) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Schröttle kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-hopeaa vuonna 1930. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-mitali myös Euroopan mestaruus. EM- pronssia Schröttle saavutti vuonna 1933. Schröttle kuului Saksan joukkueeseen myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Alicia Witt

Alicia Roanne Witt (s. 21. elokuuta 1975 Worcester, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Alia Atreidesina David Lynchin elokuvassa Dyyni (1984). Hän on myös esiintynyt elokuvissa Fun (1994), Mr. Holland’s Opus – elämän sinfonia (1995), Vanilla Sky (2001), Kahden viikon iskuaika (2002), Last Holiday (2006), 88 minuuttia (2007) sekä televisiosarjoissa Twin Peaks (1990, 2017), Cybill (1995–1998), Sopranos (2000), Kova laki: Rikollinen mieli (2007), Mentalist (2009–2012), Unelmien kentät (2009–2011), C.S.I. Miami (2011), The Walking Dead (2016), Nashville (2016), Supernatural (2017) ja Orange Is the New Black (2019). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marquard Slevogt

Marquard Friedrich Franz Slevogt (22. maaliskuuta 1909 Karlsruhe – 25. toukokuuta 1980 München) oli saksalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Slevogt kuului Saksan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen saavuttaessa olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja MM-hopeaa vuonna 1930. Koska turnauksilla oli samanaikaisia eritasoisia arvoja, oli Lake Placidin olympiapronssi samalla MM-pronssi ja MM-mitali myös Euroopan mestaruus. Slevogt kuului Saksan joukkueeseen myös Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Voimahiiri

Voimahiiri (videoesityksessä myös suomeksi Etsivä Danger Mouse,Danger Mouse (TV Series 1981-1992) - Release Info IMDb Danger Mouse) on brittiläinen vuosina 1981–1992 esitetty piirrossarja. Sarjaa tehtiin kymmenen tuotantokautta, jotka sisälsivät yhteensä 89 jaksoa. Sarjaa on esittänyt Britanniassa televisiokanava ITV. == Ääninäyttelijät == == Lähteet == Luokka:1980-luvun piirrossarjat Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat Luokka:Kuvitteelliset hiiret ja rotat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:ITV:n televisio-ohjelmat
Karsinkoira

Karsinkoira (Kars Köpeği) on turkkilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Karsinkoira on Desmond Morriksen mukaan pitkäkarvainen, mutta turkkilaisten tutkijoiden mukaan myös lyhytkarvaisia yksilöitä esiintyy. Karva on pisintä niskassa - muodostaen kauluksen - ja takaraajojen takaosissa. Väritys vaihtelee: mahdollisia ovat mm. valkoinen, punaruskea, agouti (sudenharmaa/ riistanvärinen), harmaa, valkoinen harmain laikuin, mustaruskea, musta ja kirjava (kaksivärinen). Yksivärisillä yksilöillä pienet valkoiset merkit ovat yleisiä, mm. kaulassa, rintakehässä ja eturaajoissa. Pää on yleensä sävyltään tumma. Keskimääräinen säkäkorkeus on 72,4 cm ja paino 44,6 kg. Rotu muistuttaa ulkoisesti kaukasiankoiraa, mutta on sekä kangalinkoiraa että akbashia pienikokoisempi. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on ns. yhden miehen koira, ja siitä saa uskollisen ja pelottoman vahtikoiran. Paikallisten anekdoottien mukaan muutaman yksilön muodostama ryhmä kykenee pärjäämään pienikokoista karhua vastaan tai jopa tappamaan tämän. == Alkuperä == Karsinkoira on yksi kolmesta turkkilaisesta laumanvartijasta. Se on kotoisin Itä-Turkista, Karsin kaupungin lähettyviltä - Pontisten vuorten alueelta. Karsin maakunnan lisäksi sitä esiintyy eniten Ardahanin maakunnassa, Artvinin maakunnassa ja Erzurumin maakunnassa, mutta myös Iğdırin maakunnassa. Se on turkkilainen vastine kaukasiankoiralle, jonka georgialainen muunnos on myös maantieteellisesti sitä lähellä.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 397. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Vuonna 1996 Konyassa järjestetyssä turkkilaisia paimenkoiria koskevassa eläinlääketieteellisen tiedekunnan kansainvälisessä konferenssissa annettiin ensimmäinen rotua koskeva raportti. Marraskuussa 2002 karsinkoira rekisteröitiin turkkilaisessa rotumääritelmäinstituutissa, mutta sitä ei ole toistaiseksi tunnustettu Maanviljelysministeriön roturekisterikomiteassa. === Etymologia === Rotu tunnetaan Karsissa, Ardahanissa ja Erzurumissa nimellä killi ("pörröinen"), Ardahanissa nimellä sacakli ("hapsuinen") sekä Artvinissa nimellä tuylu ("karvainen").Yilmaz, Orhan; Ertuğrul, Mehmet; Wilson, R Trevor. "The domestic livestock resources of Turkey: breed descriptions and status of guard and hunting dogs". 63rd Annual Meeting of the EAAP, 2012. 63 (1). European Association of Animal Production: 69. == Lähteet == Luokka:Lähi-idän koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vuoristokoirat
Henrik Aalto

Henrik Aalto on suomalainen ultrauimari. Hän yritti vuonna 2003 uida 16-asteisessa vedessä kanaalin yli Englannista Ranskaan. Matka keskeytyi noin 14 tunnin uinnin jälkeen. Henrik Aalto on kestävyysjuoksija Pekka Aallon veli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ultrajuoksija Pekka Aalto Ruben- talkshow’ssa 10.3.2007 Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Harpymimus

Harpymimus (nimen merkitys: ”harpyijan matkija”) on sukupuuttoon kuollut dinosaurussuku. Se kuului teropodeihin ja strutsisaureihin. Hirmulisko kuvattiin tieteelle vuonna 1984. Se oli mahdollisesti kaikkiruokainen. Harpymimus eli noin 109–99 miljoonaa vuotta sitten varhaisliitukaudella. Se oli kaksi metriä pitkä, ja sen hampaat olivat pienet ja tylpät. Hirmuliskosta on löydetty kallo sekä hajanaisia jäänteitä. Löydöt on tehty Mongoliassa. == Lähteet == Luokka:Strutsisaurit
Erni Krusten

Erni Krusten, alk. Ernst KrusteinErnst Krusten, Eesti biograafiline andmebaas ISIK, viitattu 4.6.2021 (1900 Muraste, Viro – 1984 Tallinna, Viro) oli virolainen kirjailija. Krusten oli vuodesta 1972 Viron sosialistisen neuvostotasavallan kansankirjailija. Krustenin tytär on kirjallisuudentutkija Reet Krusten.Krusten, Reet . Eesti biograafiline andmebaas ISIK. Viitattu 27.4.2020. ==Suomennetut teokset== * Kuin pisara meressä: kymmenen lukua Eduard Laulin elämästä (Nagu piisake meres), suom. Vieno Levänen, Moskova; Petroskoi: Edistys 1966 ; Novellit * Tuhka, antologiassa Eestiläinen novelli, toim. ja jälkisanan kirj. H. Puhvel, Tallinna: Perioodika 1979 * Rio Grande, antologiassa Sirpaleissa, virolaista lyhytproosaa, suom. Aino Kaasinen, Nastola: FinnEpos 1991 ISBN 952-9523-12-2 ;Viroksi antologiassa * Valge part, teoksessa Nykyviron lukemisto, toim. Toivo Kuldsepp, Tõnu Seilenthal, Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden seura 1979 ISBN 951-717-184-6 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Hautjärvi

Hautjärvi voi tarkoittaa seuraavia: * Hautjärvi, kylä Mäntsälässä * Hautjärvi eli Sahajärvi, järvi Mäntsälässä * Hautjärvi, järvi Hämeenlinnassa Evon retkeilyalueella.
Aleksei Krutšonyh

Aleksei Jelisejevitš Krutšonyh () ; (1886 Olevka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1968 Moskova, Neuvostoliitto) oli venäjänkielinen ukrainalainen runoilija.Проблеми Та Перспективи Інноваційного Розвитку Територій s. 162 ==Koulutus ja taiteellinen ura == Krutšonyh valmistui vuonna 1906 Odessan taideopistosta. Krutšonyh oli venäläisen futurismin teoreetikkojen kärkinimiä. Hän kehitti asemanttisen runokielen ja antoi sille nimen "zaumnyi jazyk" ('järjentakainen kieli'). Nimityksen ottivat käyttöön formalistit. Vallankumouksen jälkeen Krutšonyh osallistui futurustien toimintaan ja vei kubofuturismia kohti absurdia. Krutšonyhin tuotantoa ei julkaistu Neuvostoliitossa vuoden 1930 jälkeen. Krutšonyh teki yhdessä säveltäjä Mihail Matjušinin ja taidemaalari Kasimir Malevitšin kanssa oopperan Pobeda nad Solntsem (ven. Победа над Cолнцем, 'Voitto auringosta'). Sen ajatuksena on, että aurinkoa katsovat ihmiset kääntävät sen nurin, jolloin siitä tulee musta aurinko. Malevitšin lavastus oli lähtökohtana hänen maalaukselleen Musta neliö.Sirpa Pääkkönen, Voitto auringosta muuttui muotihappeningiksi (digilehden tilaajille) Helsingin Sanomat 2.6.2007, viitattu 4.6.2021 ==Teokset== * Победа над Cолнцем (Pobeda nad Solntsem, 'Voitto auringosta'), ooppera ===Suomennettu tuotanto=== ;Antologiassa * Oi runous: romantiikan ja modernismin runouskäsityksiä, toimittanut Tuula Hökkä, Helsinki: ntamo 2016 ISBN 978-952-215-651-8 ** Korvapuusti yleiselle maulle, kirjoittajat: David Burljuk, Aleksei Krutšonyh, Vladimir Majakovski, Velimir Hlebnikov ** Manifesti kokoelmasta Tuomareiden sumppu II, kirjoittajat: David Burljuk, Jelena Guro, Nikolai Burljuk, Vladimir Majakovski, Jekaterina Nizen, Velimir Hlebnikov, Benedikt Livšits, Aleksei Krutšonyh ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäjänkieliset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Lammasjärvi (Raasepori)

Lammasjärvi () on metsäjärvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 76 hehtaaria. Etäisyys Tammisaaresta on 16 kilometriä pohjoiseen.Lammasjärvi. Järviwiki. Viitattu 24.5.2021. == Maantiede == Lammasjärven pituus on 2,2 kilometriä, järven eteläosan leveys on noin 600 metriä. Järvi kapenee pohjoista kohden. Saaria on yksi, noin puolen hehtaarin laajuinen Fårsjöholmen järven eteläisimmässä osassa. Lammasjärven eteläpuoliskolla on laaja alue, jonka syvyys on 10–12 metriä. Kolmen metrin syvyyskäyrä on lähellä rantaa koko järven alueella, lukuun ottamatta järven eteläisimmän osan pientä lahtea. Lammasjärveen virtaa vettä pohjoisesta, Lammasjärven eteläkolkasta lähtee laskuoja 400 metrin päähän lounaaseen Torrsjöhön. Pohjanpitäjänlahden pohjukka sijaitsee nelisen kilometriä Lammasjärvestä kaakkoon. Välissä on laajahko peltoalue, joka ei kuitenkaan ulotu aivan Lammasjärven rannalle. Rantarata Helsingistä Turkuun kulkee Lammasjärven eteläpuolitse. Lammasjärven ekologinen tila on erinomainen, vesitilavuus on 5 273 000 kuutiometriä. Lammasjärvi (82.004.1.002) kuuluu Dalkarbybäckenin valuma-alueeseen (82.004), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Lammasjärvi on Dalkarbybäckenin alueen laajin vakavesi. Alueeseen kuuluu Lammasjärven ohella neljä yli hehtaarin laajuista vakavettä: Flacksjö, Torrsjö, Barksjö ja Svarsjö.Dalkarbybäckenin valuma-alue (82.004). Järviwiki. Viitattu 24.5.2021. == Lähteet == Luokka:Raaseporin järvet
Aina matkalla jonnekin

Aina matkalla jonnekin on suomalaisen Egotrippi-yhtyeen studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2020. Albumi on tehty yhdessä Turun filharmonisen orkesterin kanssa. Sisäkannen kuva on otettu Hotel St. Georgen talvipuutarhassa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Popyhtyeen ja sinfonisen kokoonpanon täysipainoinen kohtaaminen – Orkestraatiot kietoutuvat luontevasti Egotripin sointiin Viitattu 4.6.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Egotripin albumit
Dunsu

Keisarillinen jalosukuinen puoliso Dunsu (1. tammikuuta 1690 − 27. joulukuuta 1725), Han-kiinalaisesta reunustetun keltaisen lippukunnan Nian-klaanista oli Yongzheng-keisarin puoliso. == Elämä == === Perhetausta === Keisarillisen jalosukuisen puoliso Dunsun henkilökohtaista nimeä ei ole kirjattu historiaan. * Isä: Xialing (), palveli Huguangin kuvernöörinä () ja oli ensimmäisen luokan herttua () * Viisi vanhempaa veljeä ** Viides vanhempi veli: Gengyao (1679−1726) * Yksi sisko == Arvonimet == * Kangxin hallituskaudella (1661–1722): ** Rouva Nian ** Toissijainen puoliso (; vuodesta 1711) * Yongzhengin hallituskaudella (1722–1735): ** Jalosukuinen puoliso (; 28. maaliskuuta 1723 alkaen雍正元年 二月 二十二日 ), kolmannen arvoluokan puoliso ** Keisarillinen jalosukuinen puoliso (; 19. joulukuuta 1725 alkaen 雍正三年 十一月 十五日 ), toisen arvoluokan puoliso ** Keisarillinen jalosukuinen puoliso Dunsu ( ; joulukuusta 1725) == Lapset == * Toissijaisena puolisona: ** Yongzhengin neljäs tytär (15. huhtikuuta 1715 − kesä/ heinäkuu 1717) ** Fuyi (; 30. kesäkuuta 1720 − 9. helmikuuta 1721), Yongzhengin seitsemäs poika ** Fuhui (; 27. marraskuuta 1721 − 11. lokakuuta 1728), Yongzhengin kahdeksas poika * Jalosukuisena puolisona: ** Fupei (; 12. kesäkuuta 1723), Yongzhengin yhdeksäs poika == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kiinan keisarinnat Luokka:Vuonna 1690 syntyneet Luokka:Vuonna 1725 kuolleet
Kaijasiroahven

Kaijasiroahven (Callanthias ruber) on siroahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin itäosista ja Välimerestä. ==Koko ja ulkonäkö== Kaijasiroahven on heimonsa suurin laji ja voi kasvaa suurimmillaan noin 60 cm pitkäksi. Tavanomaisin pituus on kuitenkin noin 15-17 cm. Ruumiinmuodoltaan laji on litteähkö ja hoikka. Silmät ovat suuret. Kalan selkä- ja peräevät ovat etuosastaan piikikkäät ja takaosastaan korkeammat. Kaijasiroahvenen pyrstöevä on sirpinmuotoinen ja ylä- ja alaosistaan rihmamainen. Väritykseltään kaijasiroahven on selästään punainen ja kyljistään keltainen tai valkoinen. Evät ovat punertavia rintaeviä lukuun ottamatta keltaiset. ==Levinneisyys ja elintavat== Kaijasiroahventa tavataan Atlantista Ranskasta etelään Mauritaniaan, koko Välimeren alueelta sekä Kanariansaarten, Madeiran ja Azorien läheltä. Laji elää lähellä kivi- tai mutapohjaa tai ouolissa 50-500 metrin syvyydessä. Kaijasiroahvenen ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Kala voi mahdollisesti vaihtaa sukupuoltaan naaraasta koiraaksi. Kaijasiroahvenen kutuaika Välimeressä on joulu- tammikuussa. Kaijasiroahventa kalastetaan pienessä mittakaavassa ja sitä saadaan sivusaaliina kalastettaessa muita lajeja. Sitä syödään erityisesti Marokossa. ==Lähteet== Luokka:Välskärikalat
Öölanninhanhikki

Öölanninhanhikki (Potentilla aspegrenii, syn. Potentilla sordida) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, sormihanhikkien (Potentilla) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka lisääntyy apomiktisesti ja on ulkonäöltään muunteleva. Öölanninhanhikki on matalakasvuinen ja voi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Sen varret ovat kasvutavaltaan kohenevia ja varsien tyvillä on lehtiruusukkeita. Lehdet ovat sormilehdykkäisiä ja niissä on viidestä seitsemään lehdykkää. Lehdykät ovat hammaslaitaisia ja kiilatyvisiä. Lehtien yläpinnat ovat tummanvihreitä sekä kaljuja tai harvakarvaisia ja alapinnoiltaan harvakarvaisia. Korvakkeet ovat lehtiruotien kanssa yhteen kasvaneita. Öölanninhanhikin kukintona on harvakukkainen viuhko. Kukkien terälehdet ovat kirkkaankeltaisia sekä hieman verhiötä pidempiä. Öölanninhanhikki kasvaa hiekkaisilla, mutta runsasravinteisilla turveniityillä ja -penkereillä. == Lähteet == Luokka:Sormihanhikit
Angry Birds Evolution

Angry Birds Evolution on Chimera Entertainmentin kehittämä ja Rovion vuonna 2017 julkaisema mobiilipeli.Peli julkaistiin ensimmäisenä Hongkongin iOS- sovelluskaupassa elokuussa 2016, ja maailmanlaajuinen julkaisu tapahtui kesäkuussa 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin traileri Luokka:Angry Birds Luokka:Android-pelit Luokka:IOS-pelit
Eteläkaukasianvuoristokoira

Eteläkaukasianvuoristokoira on venäläinen koirarotu. == Luonne ja käyttäytyminen == Eteläkaukasianvuoristokoira on voimakas koira, joka puolustaa vartioimaansa laumaa aggressiivisesti ja pelottomasti.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 402. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Alkuperä == Eteläkaukasianvuoristokoira on läheistä sukua kaukasiankoiralle, joskin on rotuna tätä vanhempi. Sitä käytetään Kaukasuksella laumanvartiointiin. Parhaiden yksilöiden sanotaan tulevan Georgiasta, mutta niitä esiintyy myös Armeniassa, Azerbaidžanissa, Astrahanissa, Krasnodarissa, Rostovissa, Stavropolissa, Tšetšenian Groznyissä ja Dagestanin tasavallassa. == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vuoristokoirat Luokka:Venäläiset koirarodut
Sielunmetsä

Sielunmetsä on Anu Kuivalaisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2017. Elokuva on luonto- ja henkilödokumentti ja se käsittelee suomalaisten suhdetta metsään kymmenen eri tarinan kautta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Banjaranmastiffi

Banjaranmastiffi on intialainen koirarotu. == Ulkonäkö == Rotu on tiibetinmastiffia tai himalajanmastiffia selvästi pienempi.Baskaran, S. Theodore. The Book of Indian Dogs, s. 62. Aleph Book Company, 2017, New Delhi. ISBN978-93-84067-57-1. Kuono on voimakas ja mastiffille tyypillinen. Runko on tiivis ja häntä runsashapsuinen ja selän päälle kiertynyt. Väritys on yleensä musta-ruskea (black & tan), mutta myös vaaleampia yksilöitä esiintyy. Urosten säkäkorkeus on maksimissaan 64 cm. == Luonne ja käyttäytyminen == Banjaranmastiffi on rohkea ja voimakas, ja se on aina valmis vaarantamaan elämänsä suojellakseen sen vastuulle uskottua laumaa. == Alkuperä == Banjaranmastiffi on läheistä sukua tiibetinmastiffille. Se on saanut nimensä Tehri Garhwaliin kuuluvalta alueelta. Sitä käytetään jakki- ja lammaslaumojen suojelemiseen petoja vastaan. Päivisin se ohjailee karjaa ja öisin suojelee sitä. Paikallisilla asukkailla ei ollut minkäänlaista nimitystä rodulle, mutta intialainen koira-asiantuntija majuri W. V. Soman antoi sille nimen banjaranmastiffi vuonna 1963. Hän julkaisi yksityiskohtaisen luettelon intialaisista roduista, koska hän oli pettynyt siihen että hänen tuomaroimassaan koiranäyttelyssä Mumbaissa ei näkynyt yhtäkään paikallista rotua.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 403. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Intialaiset koirarodut Luokka:Vuoristokoirat
Koyla

Koyla (suomeksi ”Hiili”) on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintatrilleri, jonka on ohjannut ja tuottanut Rakesh Roshan. Pääosia näyttelivät Shah Rukh Khan, Madhuri Dixit ja Amrish Puri. == Juoni == Kyläläistyttö suostuu avioliittoon kuninkaan kanssa, jota hän ei ole koskaan tavannut, kun tämä on lähettänyt hänelle valokuvan itsestään. Mutta valokuvassa oleva mies ei ole kuningas, vaan hänen uskollisin orjansa, komea mutta mykkä Shankar. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Koylan ”keskinkertaiseksi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset toimintatrillerit Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Rakesh Roshanin ohjaamat elokuvat
Patti (koira)

Patti on intialainen koirarotu. == Ulkonäkö == Patti näyttää tavallista vankkarakenteisemmalta dobermannilta. Korvat ovat pystyt "lepakonkorvat". Väritys on S. Theodore Baskaranin mukaan yleensä ruskea, joskin voi vaihdella suuresti; Desmond Morriksen mukaan se on musta-ruskea. Säkäkorkeus on 45–55 cm ja paino 25–28 kg.Baskaran, S. Theodore. The Book of Indian Dogs, s. 68–69. Aleph Book Company, 2017, New Delhi. ISBN978-93-84067-57-1. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotu on erittäin älykäs ja sitkeä. Valppaus on sille tyypillistä. Se on kestävä ja pärjää hyvin myös vähäisellä ruokinnalla. == Alkuperä == Maanviljelijät ovat kasvattaneet rotua perinteisesti Tamil Naduun kuuluvalla Kongun alueella. Intian tamili-heimot ovat käyttäneet sitä vartioimaan ja suojelemaan lammaslaumojaan kettuja ja muita petoeläimiä vastaan. Nykyisin se on harvinaistunut, koska se on alkanut risteytyä merkittävästi muiden koirien kanssa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 404. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Pattin ominaispiirteet vaihtelevat niin suuresti, että sitä pidetään usein pikemminkin maatiaisena kuin varsinaisena rotuna. === Etymologia === Alun perin kyläläiset käyttivät rotua vartioimaan lammasaitausta, joka tunnetaan paikallisessa kielessä sanalla patti. Termiä patti nai käytetään kuitenkin kaikenrotuisista lammasaitausta vartioivista koirista. == Lähteet == Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Intialaiset koirarodut Luokka:Mastiffit
BMW Projekt III

BMW Projekt III oli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä kehitetty suunnitteluasteelle jäänyt toisen maailmansodan aikainen suihkuhävittäjälentokone, jonka tarkoituksena oli demonstroida ja toimia mainoskampanjana BMW:n valmistamalle BMW 003 turbojetille. == Suunnittelu ja kehitys == BMW:n kehitystyöt oman turbojetin kanssa olivat venyneet pitkälle sotavuosiin ja lentokonevalmistajien kiinnostus oli jo alkanut siirtyä muihin moottorivaihtoehtoihin. Vuoden 1944 paikkeilla päätettiin BMW:llä aloittaa pieni mainoskampanja pyrkimyksenä jälleen herättää kiinnostusta BMW:n valmistamille 003- ja 018 mallisille turbojeteille kehittämällä muutamia lentokonemalleja, joihin niiden uskottiin hyvin soveltuvan. BMW Projekt III kehitettiin osaksi mainoskampanjaa marraskuussa vuonna 1944, ja sen kehitystöistä oli vastuussa diplomi-insinööri Huber, joka työskenteli BMW:n tytäryhtiö EZS:ssä. Koneen keskirunko oli lyhyt ja sen peräosaan oli asennettu yksittäinen BMW 003 turbojetti. Tämän ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa kulkien ohjaamon alapuolelta. Koneen pyrstö koostui kahdesta erillisestä pyrstöpuomista joiden päädyissä olevat yksittäiset peräsimet olivat sisäänpäin kallistettuna. Kone oli aseistettu kahdella 30 mm MK 103 automaattikanuunalla asennettuna pyrstöpuomien etuosaan, piippujen tullen läpi siipien etureunasta. Projekti ei edennyt suunnitteluastetta pidemmälle. == Tekniset tiedot == == Katso myös == * Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945 * BMW Projekt I * BMW Projekt II * Lippisch P.15 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lentokoneprojektit, 1939–1945 Luokka:Saksalaiset hävittäjälentokoneet
Bhutaninpaimenkoira

Bhutaninpaimenkoira on bhutanilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Bhutaninpaimenkoira on kuin himalajanpaimenkoiran kookkaampi versio, ja se muistuttaa myös tiibetinmastiffia. Sen häntä on löysemmin kiertynyt kuin tiibetinmastiffin, ja se voi joskus olla myös alhaalla riippuva. Väritys voi olla joko musta-ruskea (black & tan), punainen tai harmaa (grizzle). Säkäkorkeus on 66–71 cm. == Luonne ja käyttäytyminen == Eurooppalaisia vierailijoita varoitettiin 1900-luvun alussa bhutaninpaimenkoirasta, koska se hyökkäsi usein ilman minkäänlaista syytä tai ärsykettä turistien kimppuun. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Bhutanista, missä paimenet pitävät yleensä kahta tai kolmea yksilöä jokaisen karjalauman luona. He pitävät koirilla raskaita piikkinahkapantoja, jotka suojelevat niitä petojen puremilta. ==Lähteet== Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vuoristokoirat Luokka:Aasialaiset koirarodut
Ruusuja

Ruusuja on Ilkka Alangon 30. syyskuuta 2010 julkaistu studioalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Ilkka Alanko Orchestra: Ruusuja Viitattu 4.6.2021. * Soundi: Ilkka Alanko Orchestra: Ruusuja Viitattu 4.6.2021. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 albumit
Sepänkatu (Tampere)

Sepänkatu on Tampereen Amurissa kulkeva pohjois-eteläsuuntainen katu, jonka pituus on noin 400 metriä. Se sijoittuu Paasikivenkadun (ent. Paasikiventie) ja Pirkankadun väliin ja risteää myös Satakunnankadun kanssa. Sepänkatu ylittää siltaa pitkin Tampere–Seinäjoki-radan. Sepänkadulla sijaitsee Särkänniemen raitiovaunupysäkki. Se otettiin käyttöön 7. elokuuta 2023, kun Pyynikintorin ja Santalahden välinen raitioliikenne alkoi. == Rakennuskanta == Sepänkadun varrella toimii Tampereen kansainvälinen koulu (ent. Amurin koulu). Kadulla on myös kaksi asuinkerrostalojen muodostamaa suurta umpikorttelia. Pirkanmaan maakuntakaavassa koulualue ja asuinkorttelit on määritelty osaksi Pirkankadun länsipään maakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä. == Kadun nimi == Nimi Sepänkatu on ollut Tampereen asemakaavassa vuodesta 1897 alkaen. Tarkka nimenantoperuste ei ole tiedossa. Nimi voi viitata yleisesti seppien ammattikuntaan, mutta katu on saatettu nimetä myös jonkun yksittäisen sepän mukaan. == Lähteet == Luokka:Tampereen kadut Luokka:Amuri
James Krüss

James Krüss, kirjailijanimet Markus Polder, Felix Ritter, (1926 Helgoland, Saksa – 1997 Gran Canaria, EspanjaJames Krüss, Litteraturhaus, viitattu 4.5.2021 ) oli saksalainen kirjailija. Hän joutui 1941 evakuoiduksi kotisaareltaan, ensin Thüringeniin, sitten Saksiin. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1948. Krüss kirjoitti lapsille ja nuorille kuvakirjoja, runokirjoja ja romaaneja. Hän on kirjoittanut myös radiolle ja televisiolle. Teoksessa Timm Taler eli Myyty nauru nimihenkilö tekee kaupat paholaisen kanssa, ja vastakkain ovat rahan valta ja inhimillisyys. Krüssin nimeä kantaa joka toinen vuosi jaettava kansainvälinen James Krüss -lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinto. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Hans Christian Andersen -palkinto 1968 ==Suomennetut teokset== * Yks kaks kolme: Kuvakirja kaikille jotka osaavat laskea kolmeen (3x3 an einem Tage); Suomeksi riimitellyt Kirsi Kunnas, Helsinki: Weilin + Göös 1970 (kuvakirja) * Timm Taler eli Myyty nauru: tarina pienestä pojasta ja paljosta rahasta, naurusta ja itkusta, vedonlyönneistä sekä ruutupukuisesta herrasta. (Timm Taler oder Das verkaufte Lachen), suom. Paula Karlsson, Helsinki: Lasten keskus 1983 ISBN 951-626-458-1 * Timm Talerin marionetit eli Myyty ihmisrakkaus: tarina paronista ja nukketeatterinomistajasta, rahasta ja ihmisrakkaudesta, tapahtumista Venetsiassa ja sen ympäristössä (Timm Thalers Puppen oder Die verkaufte Menschenliebe), suom. Paula Karlsson, Helsinki: Lasten keskus 1983 ISBN 951-626-544-8 * Stasys Eidrigevičius, Hannu Pitkänen(ä) (Hans Naselang), suomenkieliset runot James Krüssiä ja Naomi Lewisiä mukaillen Kaarina Helakisa, Helsinki: Lasten keskus 1990 ISBN 951-626-853-6 (kuvakirja) ;Antologioissa * Harmaan aasin joululaulu, suom. Kirsi Kunnas, teoksissa ** Satumaailma 4, Helsinki: Otava 1964 ** Kuka on nähnyt tuulen?: runoja ja satuja maailmalta Helsinki: WSOY 2010 ISBN 978-951-0-36461-1 ** Lapsuuden joulu. 1: kauneimmat joulun runot ja laulut, Helsinki: Kirjayhtymä 1979 ISBN 951-26-1687-4 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Mädät omenat

Mädät omenat on suomalainen psykologinen draamasarja, joka julkaistiin suoratoistopalvelu Elisa Viihde Viaplayssa 9. kesäkuuta 2021. Sarjan ovat luoneet Mia Ylönen, Roope Lehtinen sekä Mikko Pöllä ja ohjanneet Marja Pyykkö sekä Pamela Tola. Pääosia esittävät Satu Tuuli Karhu, Santeri Kinnunen, Sonja Kuittinen, Armi Toivanen ja Marjaana Maijala. Keväällä 2022 sarja julkaistiin Ruutu+-suoratoistopalvelussa ja saman vuoden lopulla se esitettiin myös Nelosella. Vuoteen 1973 sijoittuvassa sarjassa nuori sosiologian opiskelija Onerva (Satu Tuuli Karhu) kaapataan selittämättömästi, ja hän herää lautalla kohti kuvitteellista Kotkakallion mielisairaalaa. Helsingin Sanomien kriitikko Kaisu Tervonen kehuu sarjaa ja toteaa sen ”lähenevän jopa psykologista kauhua”. Pääkäsikirjoittaja Mia Ylönen on kertonut saaneensa inspiraation sarjaan Seilin saarella toimineesta naisten mielisairaalasta. Sarja on pääosin kuvattu virolaisessa kartanossa kesällä 2020. Sarjan budjetti oli 3 260 000 euroa, josta Suomen elokuvasäätiön osuus oli 100 000 euroa. == Rooleissa == == Jaksot == Jakso Nimi Julkaisu Elisa Viihde Viaplayssa Julkaisu Ruutu+:ssa Esitys Nelosella 1 Siskot 9. toukokuuta 2021 6. huhtikuuta 2022 29. marraskuuta 2022 2 Leinikki 6. joulukuuta 2022 3 Rauha ja luottamus 16. toukokuuta 2021 13. huhtikuuta 2022 13. joulukuuta 2022 4 Sua kohti Herrani 20. huhtikuuta 2022 20. joulukuuta 2022 5 Högt i det blå 23. toukokuuta 2021 27. huhtikuuta 2022 27. joulukuuta 2022 6 Työntö 4. toukokuuta 2022 3. tammikuuta 2023 7 Grand mal 30. toukokuuta 2021 11. toukokuuta 2022 10. tammikuuta 2023 8 Alis volat propriis 18. toukokuuta 2022 17. tammikuuta 2023 == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat
Harry Kullman

Harry Kullman (1919 Malmö, Ruotsi – 1982 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän kirjoitti nuortenkirjoja ja oli uranuurtaja yhteiskunnallisten nuortenkirjojen kirjoittajana. Hän käsittelee kirjoissaan nuorisorikollisuutta ja väkivaltaa, ja näkökulma on nuorten. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Astrid Lindgren -palkinto 1969Kullman, Harry Kirjasampo, viitattu 4.6.2021 * Nils Holgersson -plaketti 1955 ==Suomennetut teokset== * Salainen matka (Hemlig resa), suom. Asser Jokinen, Helsinki: WSOY 1953. Sarja: Nuorten toivekirjasto 38 * Salainen tehtävä (Med hemlig order), suom. Kaarina Palmuvuo, Helsinki: WSOY 1955. Sarja: Nuorten toivekirjasto 70 * Punaiset sotapolulla (De rödas uppror), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat * Pihojen sota (Gårdarnas krig), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1969. Sarja: Tam tam -kirjat * Ipaneman vanki (Den amerikanske fången), suom. Marja- Liisa Koivulehto, Helsinki: Tammi 1977. Sarja: Tam tam -kirjat ISBN 951-30-3903-X * Viimeiset turnajaiset (Stridshästen), suom. Risto Hannula, Helsinki: Tammi 1978. Sarja: Tam tam -kirjat 74 ISBN 951-30-4400-9 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Harmaawalesinlammaskoira

Harmaa walesinlammaskoira (, ) on sukupuuttoon kuollut walesilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Harmaa walesinlammaskoira oli keskikokoinen, epäsiistin näköinen lammaskoira. Clifford Hubbardin mukaan se oli vähemmän kaunis koira, joka muistutti pientä, vanhanaikaista partacollieta. Häntä oli pitkä ja tuuhea. Karvapeite oli karhea, pörröinen ja takkuinen. Väritys oli rodun nimestä huolimatta yleensä keltainen (fawn) tai vaaleanruskea. Säkäkorkeus vaihteli 43–46 cm ja paino 16–18 kg välillä. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotua kuvailtiin valppaaksi. == Alkuperä == Rotu oli alkuperältään muinainen. Sitä esiintyi yleisimmin Snowdonian alueella Luoteis-Walesissa. Joidenkin mielestä se olisi ollut partacollien kantarotu. Todennäköisesti se jäikin tämän uuden rodun suosion varjoon.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 415–416. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. === Vaikutus muihin rotuihin === 1900-luvun alussa walesilaiset uudisasukkaat saapuivat Etelä-Amerikkaan ja toivat mukanaan harmaita walesinlammaskoiria. Siellä niitä käytettiin lammaslaumojen ohjailuun sekä niiden suojelemiseen petoja ja varkaita vastaan. Uudessa elinympäristössä ja uuden käyttötarkoituksen myötä ne alkoivat vähitellen muuttua ja sopeutua, ja niiden jälkeläisestä muodostui lopulta uusi rotu nimeltä patagonianlammaskoira. ==Lähteet== Luokka:Walesilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Paimenkoirat
Mustaruskea walesinlammaskoira

Mustaruskea walesinlammaskoira () on sukupuuttoon kuollut walesilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Mustaruskea walesinlammaskoira muistutti manchesterinterrieriä. Se oli väritykseltään musta-ruskea (black & tan). == Alkuperä == Rotu ja sen edeltäjät työskentelivät Walesin vuoristoissa yli tuhannen vuoden ajan. Walesilainen laki vuodelta 920 mainitsee sen kantarodun covert houndin eli gellgyn. Mustaruskea walesinlammaskoira sopeutui työskentelemään sekä kotimaansa vuoristoissa että laaksoissa. Se käsitteli vikkelää ja oikukasta walesilaista vuoristolammasta erittäin taitavasti.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 416. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. === Vaikutus nykyisiin rotuihin === Mustaruskean walesinlammaskoiran uskotaan olleen paitsi manchesterinterrierin, myös lancashirenkarjakoiran esi-isä. ==Lähteet== Luokka:Walesilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Paimenkoirat