EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vaippakotilot

Vaippakotilot (Philinidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Vaippakotilot jaetaan kahteen alaheimoon ja kuuteen sukuun Heimon lajien kuori on ohut, ruumista pienempi ja osittain manttelin peittämä eli sisäinen. Kuori on usein 0,2-4 cm pitkä. Muodoltaan vaippakotilot ovat pyöreähköjä tai pitkänomaisia. Jalka on kookas. Väriltään heimon lajit ovat usein vaaleita ja ruumiisa voi olla tummempia pilkkuja tai juovia. ==Levinneisyys ja elintavat== Vaippakotiloita tavataan maailmanlaajuisesti erityisesti lauhkeilta alueilta, mutta myös lämpimissä vesissä. Ne liikkuvat tyypillisesti pehmeillä muta- tai hiekkapohjilla niin matalissa kuin syvissäkin vesissä. Vaippakotiloiden ravintoa ovat rataseläimet, monisukasmadot sekä pienet nilviäiset, äyriäiset ja piikkinahkaiset. == Lähteet == Luokka:Kotilot
SKZ-Replay

SKZ-Replay on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas kokoelma-albumi. Albumi julkaistiin JYP Entertainmentin ja Republic Recordsin kautta 21. joulukuuta 2022. Albumi sisältää 25 kappaletta ja koostuu kahdesta levystä. A-puoli sisältää jäsenten soolokappaleita ja B-puoli yhtyeen aiemmin julkaisemia SKZ- Player ja SKZ-Record kappaleita. == Tausta ja julkaisu == Stray Kids on uransa aikana julkaissut YouTuben kautta sarjoja SKZ-Player ja SKZ-Record, jotka sisältävät covereita ja yhtyeen tuottamia kappaleita. SKZ-Player sisältää videon ja SKZ-Record pelkän audion. Ensimmäisen SKZ-Playerin julkaisivat Lee Know, Hyunjin ja Felix elokuussa 2018. Ensimmäisen SKZ-Recordin julkaisi Seungmin toukokuussa 2020. Kokoelma-albumin julkaisusta ilmoitettiin jo vuoden 2022 alussa. Marraskuussa yhtye esitteli uusia fanituotteitansa, johon sisältyi myös SKZ-Replay albumin fyysinen CD. Yhtye ilmoitti sen jälkeen julkaisevansa kokoelma-albumin digitaalisesti joulukuussa 2022. Joulukuun 16. päivä julkistettiin albumin kappalelista, joka sisälsi A- ja B-puolen. ”Fam” kappaleen koreankieliseen versioon julkaistiin musiikkivideo albumin julkaisupäivänä. == Kappaleet == ; Huomioita == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Kokoelma-albumit Luokka:Stray Kidsin albumit
Turengin työväentalo

Turengin työväentalo on Janakkalan kunnan päätaajamassa Turengissa sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Turengin työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Oman talon rakentamista alettiin suunnitella vuonna 1907. Talo valmistui vuonna 1910 vuokratontille. Vuonna 1916 yhdistyksen jäsenmäärä oli 28. Janakkalan Sosialidemokraatit myivät talon vuonna 2024 nettihuutokaupassa Janakkalan asukkaille Minna Stoltille ja Olli Hurskaiselle. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla on toiminut alkuaikoina muun muassa kirjasto, kunnallisasiain opintokerho, näytelmäseura, puhujaseura sekä voimistelu- ja urheiluseura Sarastus, joka perustettiin vuonna 1913. Lisäksi yhdistyksellä oli vuodesta 1924 eteenpäin naisjaosto ja vuodesta 1927 nuoriso-osasto. "Näyttelyseura" perustettiin vuonna 1907. Alkuun näytelmät esitettiin Turengin VPK:n talolla. Vuonna 1915 seuran nimi muutettiin Turengin Työväenyhdistyksen Näyttämöseuraksi. Samoihin aikoihin näyttämölle saatiin esirippu. 1920-luvulla esitettiin muun muassa Seitsemän veljestä sekä Minna Canthin Murtovaras. Vuonna 1959 talolla järjestettiin Janakkalan työväenyhdistysten yhteinen vappujuhla. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, teatteria ja juhlia. 2010-luvulla taloa vuokrattiin monille tahoille. Vanajaveden opisto järjesti siellä tanssikursseja, eläkeläiset harrastuksia ja ammattiyhdistykset kokouksiaan. Lisäksi isoja perhejuhlia pidettiin melko paljon. Vuonna 2024 talon uudet omistajat mainitsivat jatkavansa mm. vuokraustoimintaa ja haluavansa talon kaikkien Turenkilaisten käyttöön.. ==Rakennus== Talo on hirsirunkoinen ja vaakalaudoitettu. Siinä on kaksi kerrosta, ja sen pinta-ala on 260 m². 1980-luvulla talo oli vaaleankeltaiseksi maalattu. Alun perin talon katto oli päreestä, mutta se on vaihdettu huopakatoksi. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen, näyttämön maskeeraustilat, vaatehuone, kuisti sekä vahtimestarin yhden huoneen ja keittiön asunto. 1980-luvun alussa talossa ei ollut vesijohtoa, viemäriä tai wc:tä, ja peruskorjaus oli suunnitteilla. Peruskorjaus on sittemmin tehty. Vuoden 2017 alussa alkoi levitä huhu, että talossa olisi sisäilmaongelmia. Taloon tehtiin sisäilmaselvitys, jonka tulosten mukaan ongelmia ei kuitenkaan ollut. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Oleksa Hryštšenko

Oleksa Hryštšenko, , myös Alexis Gritchenko, (2. huhtikuuta 1883 Krolevets, Tšernihivin kuvernementti – 28. tammikuuta 1977 Vence, Ranska) oli modernistinen ukrainalainen taidemaalari, taidehistorioitsija ja kirjailija. Hryštšenko opiskeli biologiaa Kiovan ja Moskovan yliopistoissa ja samaan aikaan maalausta Kiovassa Serhi Svitoslavskyin oppilaana ja Moskovassa Konstantin Juonin oppilaana. Hän suuntautui venäläiseen modernismiin ja oli yhteydessä kahteen merkittävään keräilijään, Sergei Štšukiniin ja Ivan Morozoviin. Hän oleskeli vuonna 1911 lyhyen aikaa Pariisissa, jossa hän tutustui André Lhoteen, Alexander Archipenkoon ja Henri Le Fauconnieriin ja kiinnostui kubismista. Opiskellessaan 1913–1914 Italiassa hän kirjoitti tutkielmia italialaisista kansantaiteilijoista ja ikonitaiteen ja länsimaiseen taiteen suhteesta. Lokakuun vallankumouksen aikana 1917 hänestä tuli Valtion Moskovan taidestudion professori, ja hänelle tarjottiin Tretjakovin gallerian johtajan tehtävää, mutta hän pakeni Venäjältä Krimin kautta Turkkiin. Hryštšenko asui 1919–1921 Istanbulissa ja maalasi siellä vesiväritöitä. Sitten hän muutti 1921 Ranskaan ja sai 12 Istanbulissa tekemäänsä työtä Pariisin Syyssalonkiin yhtä aikaa Fernand Légerin kanssa. Oleskeltuaan maalaamassa Kreikassa ja Kreetalla hän asettui 1927 Etelä-Ranskaan Cagnesiin. Tyylillisesti hän oli sen jälkeen ekspressionisti ja käytti runsaasti itämaisia värejä. Hryštšenkon töitä oli näytteillä merkittävissä pariisilaisissa gallerioissa, ja hän osallistui näyttelyihin Salon des Tuileries’ssä ja Syyssalongissa, jonka jäsen hän oli vuodesta 1930. Hänen töitään oli 1930-luvulla näytteillä myös Lvivissä. Kun Barnesin säätiö hankki 1923 hänen töitään, hän tuli tunnetuksi Yhdysvalloissa. Hän perusti 1963 nimeään kantavan säätiön Alexis Gritchenko Foundation, jolle hän lahjoitti yli 70 työtään. Ne sijoitettiin New Yorkiin Ukrainian Institute of Americaan, ja vuonna 2006 maalaukset siirrettiin virallisesti Kiovaan Ukrainan kansalliseen taidemuseoon. Maalauksia on monissa museoissa ja yksityiskokoelmissa, muun muassa belgialaistuneen lääkärin ja taiteenkeräilijän Volodymyr Popovytšin kokoelmassaHryschenko Oleksiy (Oleksa) UA View . Osan hänen teoksistaan Lvivissä neuvostoviranomaiset tuhosivat 1960-luvulla samalla kun Alexander Archipenkon, Myh’ailo Boitšukin ja Heorhi Narbutin teoksia, koska ne edustivat ”porvarillista nationalismia”. Hryštšenko kirjoitti artikkeleita ja kirjoja taiteesta sekä useita muistelmateoksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Murat Tarik, Alexis Gritchenko: A Ukranian refugee painter in Istanbul Daily Sabah 3.9.2021 (Sisältää kuvia maalauksista) Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Taidehistorioitsijat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Carlos Vila Nova

Carlos Manuel Vila Nova (s. 27. heinäkuuta 1959 Neves, São Tomé ja Príncipe) on sãotomépríncipeläinen poliitikko ja maan viides presidentti. Ennen presidentin tehtäväänsä hän on toiminut kahdesti maansa ministerinä. Vila Nova suoritti vuonna 1985 insinöörin tutkinnon Oranin yliopistossa tietoliikenneviestintätekniikassa. Hän siirtyi samana vuonna takaisin kotimaahan työskentelemään suunnitteluministeriön () alaisuuteen. Vuonna 1988 hän siirtyi hotellialalle ja politiikkaan vuonna 2010, jolloin hänestä tuli julkisten töiden ja ympäristöministeri. Hän joutui luopumaan ministerin tehtävästään vuonna 2012, kun São Tomé ja Príncipeen valittiin uusi hallinto. Kun hänen edustamansa puolue ADI nousi takaisin valtaan vuonna 2014 hänestä tuli São Tomé ja Príncipen infrastruktuuri-, luonnonvara- ja ympäristöministeri. Vuonna 2018 hänet valittiin maan parlamenttiin. Huhtikuussa 2021 hänet valittiin ADI:n ehdokkaaksi presidentinvaaleihin. Hän tuli valituksen vuoden 2021 presidentinvaalin toisella kierroksella Guilherme Posser da Costan saatuaan noin 58 prosenttia äänistä. Hänellä on vaimo ja kaksi tytärtä. ==Lähteet== Luokka:Sãotomépríncipeläiset poliitikot Luokka:São Tomé ja Príncipen presidentit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vähikkälän työväentalo

Vähikkälän työväentalo on Janakkalan kunnan Vähikkälän kylässä sijaitseva entinen työväentalo, joka on vuodesta 1978 toiminut taiteilija Erkki Kannoston kesäateljeena. ==Historiaa== Vähikkälän työväenyhdistys perustettiin helmikuussa 1905. Mukaan liittyi yli sata jäsentä. Vuoteen 1916 mennessä määrä väheni 48:aan. Vuonna 1912 yhdistys osti vuonna 1905 rakennetun talon, joka oli entinen raittiusyhdistys Tuikkulan talo. Yhden lähteen mukaan yhdistykset itse asiassa rakensivat talon yhteisvoimin, ja raittiusyhdistys myi työväenyhdistykselle vain oman osuutensa talosta. Työväenyhdistys laajensi taloa oston jälkeen. Vuonna 1978 kuvanveistäjä Erkki Kannosto osti talon kesäateljeekseen rahoilla, jotka hän sai voitettuaan Lahden kaupungin kilpailun veistämällään punavankien muistomerkillä. Kyseinen muistomerkki sijaitsee Lahden Fellmaninpuistossa. Talo oli tuolloin jo tyhjillään. Taiteilija perheineen käytti taloa ainakin vuoteen 2015 saakka kesäpaikkanaan. He ovat kunnostaneet taloa vuosien mittaan useaan kertaan. ==Toimintaa työväentalolla== Talon ollessa työväentalona siellä järjestettiin muun muassa iltamia ja muita ohjelmallisia juhlia. Vuonna 2015 Erkki Kannosto järjesti talon puutarhassa parinkymmenen veistoksen pienoisnäyttelyn. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Abul Kalam Azad

Abul Kalam Azad (oik. Abul Kalam Ghulam Muhiyuddin; 11. marraskuuta 1888 Mekka, Osmanien valtakunta – 22. helmikuuta 1958 Delhi, Intia) oli intialainen itsenäisyysaktivisti, islamilainen teologi, kirjailija ja Intian kongressipuolueen johtaja. Intian jakoa vastustaneesta Azadista tuli Intian itsenäistymisen jälkeen hallituksen ensimmäinen opetusministeri. Hänet muistetaan yleisesti Maulana Azadina; sana Maulana tarkoittaa kunnioittavasti ”mestarimme” ja hän oli valinnut kirjailijanimekseen Azadin (vapaa). Hänen panostaan koulutussäätiön perustamisessa Intiassa tunnustetaan juhlimalla hänen syntymäpäiväänsä kansallisena koulutuspäivänä kaikkialla Intiassa. Vuonna 1992 Azadille myönnettiin postuumisti Bharat Ratna, Intian korkein siviilipalkinto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian kongressipuolueen poliitikot Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Opetusministerit Luokka:Intialaiset kirjailijat Luokka:Intialaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Syyssalonki

Syyssalonki () on Pariisissa vuodesta 1903 järjestetty nuorten taiteilijoiden taidenäyttely. Se perustettiin vaihtoehdoksi vanhoilliselle Pariisin salongille ja Salon des Indépendantsille. Sen perustajia olivat Eugène Carrière, Pierre-Auguste Renoir, Georges Rouault, Édouard Vuillard, Joris-Karl Huysmans ja Émile Verhaeren arkkitehti Frantz Jourdainin johdolla. Siihen saattoi liittyä kuka tahansa taiteilija. Arviointia varten perustettiin tuomaristo. Mukaan pääsivät myös taideteollisuuden edustajat. Ensimmäinen Syyssalonki pidettiin 31. lokakuuta 1903 Petit-Palais'ssa. Kun muut näyttelyt järjestettiin yleensä keväällä tai kesällä, valittiin ajankohdaksi syksy. Salongilla oli erityisen suuri merkitys modernin eurooppalaisen taiteen kehitykselle. Kansainvälisesti tunnetuimpia näyttelyitä on vuoden 1905 näyttely. Suomen taiteen kannalta merkityksellinen oli vuoden 1908 näyttely, jossa suomalaiset taiteilijat olivat edustettuna laajasti. Kuraattorina oli Magnus Enckell. Syksyn 1908 näyttelyssä oli ensisijaista maalaustaide. Suomen osastossa oli 23 taiteilijaa ja yhteensä 183 teosta. Laajin kokonaisuus oli Akseli Gallen-Kallelalla, mutta myös näyttelyn komissaarilla Enckellillä oli mukana runsaasti töitä. Marja-Terttu Kivirinta käsittelee Suomea vähättelevää Enckellin näyttelyluettelon esipuhetta. Suomen osuuden saama kritiikki herätti suurta huomiota Suomessa. Kivirinta muistuttaa, että vuosikymmeniä on näyttelyn jälkeen toistettu tarinaa, että odotetun voiton sijasta Suomen taide joutui kokemaan häpeän. ==Lähteet== Luokka:Taidenäyttelyt Luokka:Ranskan tapahtumat Luokka:Pariisin historia
Hyvikkälän työväentalo

Hyvikkälän työväentalo oli Janakkalan kunnan Hyvikkälän kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Hyvikkälän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1916 yhdistyksessä oli 30 jäsentä. Talo valmistui vuonna 1922. Sittemmin se päätyi Hyvikkälän vapaapalokunnalle, joka puolestaan myi talon yksityiselle vuonna 1970. ==Toimintaa työväentalolla== Talolla järjestettiin muun muassa kokouksia ja ohjelmallisia juhlia. Vuonna 1927 Janakkalan sosialidemokraattinen kunnallistoimikunta järjesti siellä näytelmäkilpailun. Osallistujina olivat Hyvikkälän, Mallinkaisten ja Löyttymäen työväenyhdistykset. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Janakkalan rakennukset ja rakennelmat
Saunders-Roe A.36 Lerwick

Saunders-Roe A.36 Lerwick oli Saunders-Roen Britannian rannikkolennostolle vuonna 1938 valmistama kaksimoottorinen lentovene,Humble,R., 1975/1976: s. 46. jonka tehtävinä olivat sekä merivalvonta että sukellusvenetorjunta. Koneen puolustusaseina oli kolme 7,7 mm Vickers K -konekivääriä. Pudotettavaa aseistusta kone saattoi kuljettaa 907 kg.https://airpages.ru/eng/uk/saro_lerwick.shtml Viitattu 19.12.2022. Konetyyppi poistettiin palveluksesta 1942, koska sen katsottiin olevan vanhentunut eikä sitä ehditty valmistaa kuin 21 kappaletta.https://www.autoevolution.com/news/saro-lerwick-the-infernally- awful-polar-opposite-of-the-american-catalina-195864.html Viitattu 19.12.2022. Koneista menetettiin 11 erilaisissa onnettomuuksissa. Lerwick korvattiin lähinnä Consolidated PBY Catalinalla. Lentovenettä käytti RAF:n ohella RCAF eli Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat.https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.php?aircraft_id=586 Viitattu 19.12.2022. Koneen Bristol Hercules -tähtimoottorit olivat 14-sylinteriset ja 1 375 hv tehoiset sekä ne antoivat 344 km/h enimmäisnopeuden, matkanopeuden ollessa 322 km/h. Potkurit olivat kolmilapaiset, de Havillandin vakiokierrospotkurit. Miehistön määrä vaihteli 6 - 9 henkeen. https://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.php?aircraft_id=586 Viitattu 19-12-2022. Kantama oli 2 480 km. ==Lähteet== *Humble, Richard: Toisen maailmansodan lentokoneet. Wsoy erikoisalbumi, WSOY, Porvoo-Helsinki, 1976. Suom. Helge Seppälä. Alkuteos englanniksi: Salamander Books, Lontoo, 1975. ISBN 951-0-07838-7. (s. 46) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *https://clippers65.wixsite.com/saros36/the-saro-lerwick-s-36-history Luokka:Lentoveneet Luokka:Brittiläiset tiedustelukoneet Luokka:1930-luvun tiedustelukoneet Luokka:Saunders-Roen ilma-alukset
Amanda Waller

Amanda Blake Waller on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy DC Comicsin julkaisemissa amerikkalaisissa sarjakuvakirjoissa. Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran Legends #1 -sarjassa vuonna 1986, ja sen loivat John Ostrander, Len Wein ja John Byrne. ==Taustaa== Amanda Waller on Suicide Squad -antisankariryhmän toimeksiantaja. Hän työskentelee Yhdysvaltain hallitukselle ja hän on antagonisti ja satunnainen liittolainen DC-universumin supersankareille, kuten Batmanille ja Teräsmiehelle. Myöhemmin hän toimi metaihmisten asioiden sihteerinä presidentti Lex Luthorin alaisuudessa, ennen kuin hänet pidätettiin Luthorin julkisen luopumisen jälkeen. Waller määrättiin uudelleen Checkmaten johtoon Valkoisena kuningattarena, mutta hänen oli pakko erota, koska hän osallistui Operation Salvation Run -operaatioon. Amanda Waller oli ennen naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta, mutta hänen perheensä murhattiin. Hänen alkuperäinen sukunimensä oli White. Waller menestyi valtiotieteissä ja hänestä tuli kongressin avustaja. The New 52 sarjakuvissa Amanda Waller perusti myöhemmin Oikeuden Yhteiskunnan, järjestön, joka on erillinen ryhmä Oikeuden Puolustajista, jossa hänet esitetään A.R.G.U.S.:n johtajana. Injustice 2 sarjakuvassa Amanda Waller pakkovärvää Harley Quinnin liittymään Suicide Squadiin, koska hän ei ole tämän mielestä hyvittänyt rikoksiaan. Myöhemmin Jason Todd tappoi Amandan ottaessaan tämän johtaman ryhmän haltuunsa Teräsmiehen ja Damianin vapauttamiseksi. ==Muissa medioissa== * Amanda Waller on esiintynyt Justice League Unlimited -animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäyttelee C. C. H. Pounder. * Young Justice -animaatiosarjassa Amanda Walleria ääninäyttelee Sheryl Lee Ralph. * Sarjassa Arrow Amanda Walleria esittää Cynthia Addai-Robinson. * Smallville -sarjan yhdeksännellä kaudella Amanda Walleria esittää Pam Grier. * DC Super Hero Girls -nettisarjassa Amanda Waller on supersankarikoulun rehtori. Häntä ääninäyttelee sarjassa Yvette Nicole Brown. * Animaatioelokuvassa Justice League: Gods and Monsters Amanda Walleria ääninäyttelee Penny Johnson Jerald. Elokuvassa hänet nähtiin Yhdysvaltain presidenttinä vaihtoehtotodellisuudessa. * Animaatioelokuvassa Batman: Assault on Arkham Amanda Walleria ääninäyttelee C. C. H. Pounder. * Animaatioelokuvissa Suicide Squad: Hell to Pay ja Batman: Hush Amanda Walleria ääninäyttelee Vanessa Williams. * Elokuvassa Green Lantern Amanda Walleria esittää Angela Bassett. * DC Extended Universen elokuvissa Suicide Squad (2016), The Suicide Squad: Suicide Mission (2021) ja Black Adam (2022) sekä HBO Max -sarjassa Peacemaker (2022–) Amanda Walleria esittää Viola Davis. * Harley Quinn -animaatiosarjan kolmannen kauden avausjaksossa "Harlivy" Amanda Walleria ääninäytteli Tisha Campbell. ==Videopeleissä== *Amanda Waller on esiintynyt DC Universe Online -pelissä, jossa häntä ääninäyttelee Debra Cole. *Pelissä Batman: The Enemy Within häntä ääninäyttelee Debra Wilson. *Peleissä Batman: Arkham Origins ja Batman: Arkham Origins Blackgate Amanda Walleria ääninäyttelee C. C. H. Pounder. Luokka:DC- universumin sivuhenkilöt
Grönlannin siirtomaa

Grönlannin siirtomaa oli Tanskan kuningaskunnan siirtomaa, joka muodostettiin vuonna 1950 Pohjois- ja Etelä-Grönlannin tarkastelualueiden yhdistämisellä. Alueen johtajan nimikkeenä oli kuvernööri. Vuonna 1953 siirtomaahallinto lakkautettiin ja Grönlannista tehtiin Tanskan amt, mikä teki Grönlannin tasavertaiseksi muun Tanskan kanssa. == Lähteet == Luokka:Tanskan entiset siirtomaat
Jonathan Nez

Jonathan Nez (s. 26. toukokuuta 1975) on yhdysvaltalainen poliitikko, joka vuosina 2019–2023 toimi Navajoreservaatin presidenttinä. == Tausta ja yksityiselämä == Nez syntyi vuonna 1975 Tuba Cityssä, Arizonassa. Kaupunki kuuluu Navajoiden reservaattiin. Nez on opiskellut julkishallintoa Arizonan osavaltionyliopistossa, josta hänellä on maisterintutkinto. Myöhemmin hän myös aloitti väitöskirjansa kirjoittamisen ja sen on käsitellä navajoiden voimaannuttamista ja paikallisyhteisöjen toimintaa. Nez on naimisissa Phefelia Nezin kanssa. Parilla on kaksi lasta. == Poliittinen ura == Nez on toiminut Shonton kaupungin varapresidenttinä, minkä jälkeen hän toimi kaksi kautta Navajoiden neuvostossa. Vuonna 2015 hänet valittiin reservaatin varapresidentiksi. Vuonna 2018 Nez kampanjoi mm. samaa sukupuolta olevien avioliiton laillistamisen puolesta reservaatin alueella. Nämä avioliitot on kielletty erillisellä lailla vuodesta 2005 alkaen. Vuonna 2019 Nez itse nousi reservaatin presidentiksi. Vaalien jälkeen Nezistä tuli reservaatin nuorin presidentti. Vuonna 2022 Nez perheineen oli silminnäkijänä tapauksessa, jossa katumaasturi ajoi väkijoukkoon Gallupin kaupungissa New Mexicossa alkuperäisväestön paraatin aikana. Nez kuvasi tapausta erityisen vaikeaksi, koska se tapahtui alkuperäiskansoille tärkeiden juhlallisuuksien aikana. Koronaviruspandemian aikana Nez otti käyttöön erittäin kovat keinot viruksen leviämisen estämiseksi. Tähän kuuluivat mm. viikonlopun yli kestävät sulkutilat, ulkonaliikkumiskiellot, kasvomaskipakko ja kokoontumiskielto. Vuoden 2022 presidentinvaaleissa Nez hävisi vaalit Buu Nygrenille, joka astui virkaan 10. tammikuuta 2023. Myöhemmin samana vuonna Nez yritti haastaa republikaanien Eli Cranen Yhdysvaltain edistajainhuoneen Arizonan 2. vaalipiirin vaaleissa, mutta hävisi saatuaan vain 45 % äänistä. == Lähteet == Luokka:Navajoiden reservaatin poliitikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quentin Kawānanakoa

Quentin Kawānanakoa (s. 1961) on havaijilainen poliitikko, joka kuuluu myös Havaijin aatelistoon. Hän edustaa republikaanista puoluetta. Kawānanakoa syntyi Honolulussa vuonna 1961. Hänen isoisoisänsä, David Kawānanakoa, oli kuningas Kalākauan serkku ja siten kuninkaallinen. Osa havaijilaisista pitää Kawānanakoata Havaijin kuningaskunnan laillisena perillisenä, mutta hän itse ei ole koskaan virallisesti hyväksynyt eikä kieltänyt titteliä. Kawānanakoa ei myöskään ole koskaan saanut virallisesti kuninkaallisia titteleitä. Kawānanakoa valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1994, jossa hän edusti yhden kauden. Hänen oletettiin voittavan republikaanien esivaalit Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaaleihin, kun hän alkoi kampanjoida vuonna 1998. Hän kuitenkin jättäytyi terveyssyistä pois kisasta vain kuukautta ennen esivaaleja. == Lähteet == Luokka:Havaijilaiset poliitikot Luokka:Havaijin kuninkaalliset Luokka:Havaijilaiset Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingibjörg Ólöf Isaksen

Ingibjörg Ólöf Isaksen (s. 14. helmikuuta 1977) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka valittiin Islannin parlamenttiin Alþingiin vuoden 2021 parlamenttivaaleissa. Ingibjörg syntyi Reykjavíkissä. Hän valmistui vuonna 2003 liikuntatieteiden kandidaatiksi Islannin opettajakorkeakoulusta ja toimi sen jälkeen vuosina 2003–2012 opettajana peruskouluissa Reykjavíkissä ja Akureyrissä. Vuosina 2012–2014 hän istui Eyjafjarðarsveitin kunnanvaltuustossa ja vuosina 2014–2021 Akureyrin kaupunginvaltuustossa. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa Ingibjörg valittiin Alþingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Vaalien jälkeen hänet valittiin edistyspuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Njáll Trausti Friðbertsson

Njáll Trausti Friðbertsson (s. 31. joulukuuta 1969) on islantilainen itsenäisyyspuolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Islannin parlamentissa Alþingissa vuodesta 2016 lähtien. Njáll syntyi Reykjavíkissä. Vuosina 1990–1993 hän opiskeli lennonjohtajaksi ja on työskennellyt vuodesta 1992 lähtien lennonjohtajana Akureyrissä. Vuonna 2004 hän valmistui Akureyrin yliopistosta kauppatieteiden kandidaatiksi. Vuosina 2008–2010 hän istui KEA- sijoitusyhtiön hallituksessa. Vuosina 2011–2017 hän istui sähkö- ja vesiyhtiö Norðurorkan hallituksessa. Vuosina 2014–2016 hän toimi kaupunginvaltuutettuna Akureyrissä. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa Njáll valittiin Alþingiin Norðausturkjördæmi-vaalipiiristä. Vuodesta 2017 lähtien hän on toiminut Naton parlamentaarisen yleiskokouksen Islannin valtuuskunnan puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Afrodite Euploian temppeli

Afrodite Euploian temppeli, myös Afrodite Knidian temppeli, oli antiikin aikainen Afroditelle omistettu kreikkalainen temppeli Knidoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. == Historia == Afrodite Euploian temppeli oli omistettu Knidoksen suojelijajumalattarelle. Se rakennettiin klassisen kauden lopulla 300-luvun eaa. puolivälissä. Temppeli oli tehty Praksiteleen veistämää kuuluisaa Afrodite-veistosta, Knidoksen Afroditea, varten. Knidoslaiset ostivat veistoksen sen jälkeen, kun koslaiset olivat torjuneet sen, koska veistos esitti jumalattaren alastomana. Knidoksessa siitä tuli yksi antiikin maailman kuuluisimmista taideteoksista. pienoiskuva|vasen|Afroditen temppelin jalusta. Pausaniaan mukaan muualla Kreikassa temppeli tunnettiin Afrodite Knidian temppelinä, siinä missä knidoslaiset itse kutsuivat sen jumalatarta Afrodite Euploiaksi. Afroditelle oli omistettu kaupungissa myös kaksi muuta temppeliä, toinen epiteetillä Doritis ja toinen epiteetillä Akraia. Temppeliä kunnostettiin jossakin vaiheessa sen historian aikana. Praksiteleen tekemä veistos oli temppelissä aina siihen saakka kunnes se vietiin Konstantinopoliin, jossa se tuhoutui tulipalossa. Temppelin rauniot löysi amerikkalainen arkeologi Iris Love vuonna 1969. Love, samoin kuin monet muut tutkijat, ovat tulkinneet löydetyn temppelin Afroditelle omistetuksi. Toisen tulkinnan mukaan se olisikin ollut omistettu Athenelle. == Rakennus == Afrodite Euploian temppeli sijaitsi rinteeseen tehdyllä tasanteella Knidoksen muurein ympäröidyn alueen luoteisosassa, jossa sijaitsivat kaupungin tärkeimmät pyhäköt. Temppelirakennus oli avoin monopteros-pyörötemppeli, joka edusti doorilaista tyyliä ja jota kiersi 18 pylvästä. Siinä käytettiin myös korinttilaista tyyliä joko sen sisäosan pylväissä tai jonkun myöhemmän muutoksen seurauksena. Temppeli oli rakennettu kalkkikivestä, hiekkakivestä ja marmorista. Rakennuksesta on jäljellä lähinnä sen marmorinen jalusta. Temppelissä ollut Knidoksen Afrodite oli tehty marmorista ja esitti rakkaudenjumalatarta alastomana. Temppelin arkkitehtuuri mahdollisti sen, että patsas voitiin nähdä joka suunnasta. Temppelin alttari sijaitsi tyypilliseen tapaan sen itäpuolella. Samalla puolella oli portaat, jotka johtivat ylös temppelin jalustalle. Temppelin länsipuolella oli aarrekammio, Athenelle omistettu alttari sekä pohjaltaan suorakulmion muotoinen pyhäkkörakennus. Temppeliä ympäröi temenos eli pyhäkköalue. Sen itäpuolella oli Afroditelle omistettu puutarha, jota Pseudo-Lukianos kuvaa. Afroditen temppelin eteläpuolella olleella alemmalla tasanteella sijaitsi Apollon Karneioksen temppeli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Knidoksen rakennukset ja rakennelmat
Afroditen temppeli (Dodona)

Afroditen temppeli oli antiikin aikainen Afroditelle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Dodonan pyhäkköalueen lounaisosassa lähellä Themiksen temppeliä. Dodonan Afroditen temppeli rakennettiin klassisella tai hellenistisellä kaudella 300-luvulla tai 200-luvun eaa. alussa, mutta paikka on saattanut olla kulttikäytössä jo varhaisemmin. Afrodite oli paikallisissa myyteissä Zeuksen ja Dionen tytär. Hellenistisellä kaudella temppeli oli omistettu Afrodite Aineiadalle, joka liittyi Aineiaaseen ja Troijaan. Tämä oli myös Epeiroksen molossikuninkaiden suosiossa, koska he katsoivat olevansa troijalaista alkuperää. Kuningas Pyrrhos toi kultin Dodonaan Sisilian Segestasta. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja sen koko oli noin 8,5 × 4,7 metriä. Temppelin päädyssä oli kaksi pylvästä ja siinä oli pronaos ja cella. Temppelin läheltä on löydetty lukuisia Afroditea esittäneitä pienoispatsaita, joiden avulla rakennus on tunnistettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Apollon Karneioksen temppeli

Apollon Karneioksen temppeli oli antiikin aikainen Apollon Karneiokselle omistettu kreikkalainen temppeli Knidoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. == Historia == Apollon Karneioksen temppelissä on ollut ainakin kaksi eri rakennusvaihetta. Ainakin osa temppelistä tai sen koristeluista on ilmeisesti tehty hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Rakennuksen rauniot löydettiin kaivauksissa vuonna 1969. Se on tunnistettu raunioista löydetyn Apollon Karneiokselle osoitetun omistuspiirtokirjoituksen ansiosta. Temppelillä järjestettiin mahdollisesti doorilaisen heksapoliin kisojen seremoniat. Varhaisella bysanttilaisella kaudella temppelin paikalle rakennettiin kirkko. pienoiskuva|vasen|Temppelin alttarin jäänteet. == Rakennus == Apollon Karneioksen temppeli sijaitsi Knidoksen muurein ympäröidyn alueen luoteisosassa, jossa sijaitsivat kaupungin tärkeimmät pyhäköt. Apollonin pyhäkköalue, johon temppeli kuuluu, oli pengertasanteella kaupungin itä-länsisuuntaisen pääkadun ja satamasta tulleen kadun risteyksen länsipuolella. Temppelirakennus edusti doorilaista tyyliä ja sen koko oli noin 19 × 11 metriä. Se koostui suorakulmaisesta huoneesta, jonka edessä oli pronaos. Sisällä temppelissä oli Apollonin kulttikuva, joka esitti jumalaa kithara kädessään (Apollon Kitharoidos). Siitä on säilynyt joitakin osia. Itse temppeli on säilynyt vain huonosti. Temppelin alttari, jota on säilynyt suhteellisen hyvin, oli tavan mukaan sen itäpuolella. Sen koko oli noin 11 × 7 metriä, ja sille johti portaat länsipuolelta. Alttarin lähellä on stadionmaista katsomoa seremonioiden seuraamista varten. Pyhäkköalueen itäpuolella oli sille katujen risteyksestä johtanut propylon, joka on ajoitettu noin vuoteen 300 eaa. Temppelin pohjoispuolella on suuri tukimuuri, jonka yläpuolella sijaitsee Afrodite Euploian temppeli ja pyhäkköalue. Alueelta on löydetty friisin osia, jotka esittävät tanssivia naisia, oletettavasti nymfejä. Ne ovat esille Marmariksen museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Knidoksen rakennukset ja rakennelmat
Apollon Triopioksen pyhäkkö

Apollon Triopioksen pyhäkkö eli Triopion (, ) oli antiikin aikainen Apollon Triopiokselle omistettu pyhäkkö Knidoksen kaupunkivaltion alueella Vähässä- Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Triopion toimi doorilaisen heksapoliin (myöhemmän pentapoliin) kokoontumispaikkana. Se sijoitetaan noin 15 kilometriä itään nykyisestä Burgazista ja samalla antiikin Knidoksen kaupungin paikasta, paikalle, josta on löydetty arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. lopulla tai 500-luvun eaa. alussa perustetun pyhäkön rauniot. Pyhäkkö on ollut rakennettu noin 100 × 80 metrin kokoiselle pengertasanteelle. Paikalta on löydetty pylväänosia, joiden arvellaan olevan peräisin suhteellisen suuresta temppelistä, sekä pienemmän hellenistisellä kaudella rakennetun temppelin rauniot. Apollonin epiteetti Triopios perustuu Knidoksen niemen nimeen Triopion. Sen taas katsottiin olleen peräisin Knidoksen eponyymistä heeroksesta ja perustajasta Triopaksesta. Toisaalta nimi (”Kolme kasvoa”) voidaan selittää Knidoksen niemen muodon ja sijainnin perusteella.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 5.57.6, 5.61.2. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Knidoksen rakennukset ja rakennelmat
James Weddell

James Weddell (24. elokuuta 1787 Oostende, Itävallan Alankomaat – 9. syyskuuta 1834 Lontoo) oli skotlantilainen merenkävijä, hylkeenmetsästäjä ja Etelämantereen tutkimusmatkailija. Weddellinmeri on nimetty hänen mukaansa. ==Elämä ja ura== Weddellin verhoilija-isä oli kotoisin Lanarkshiresta, Skotlannista ja kuoli pian Jamesin synnyttyä, jättäen lesken ja kaksi poikaa. James, jolla ei ollut muuta koulutusta kuin se vähäinen, jonka hänen äitinsä oli itse kyennyt hänelle antamaan, lähti jo hyvin nuorena hiilenkuljetuslaivan palvelukseen. Noin vuonna 1805 hän siirtyi Länsi-Intiaan liikennöivään kauppalaivaan ja teki useita matkoja. Vuonna 1808 hän löi kapteeniaan ja hänet luovutettiin kuninkaallisen laivaston rangaistavaksi. Vangeuden jälkeen hän siirtyi merivoimien palvelukseen ja kohosi kapteeniksi. Napoleonin sotien päätyttyä Weddell irtisanottiin kuninkaallisesta laivastosta. Weddell johti hylkeenpyyntialusta Jane Etelämantereen matkoilla, joista ensimmäisen (1819–1821) menestyksen ansiosta hän pystyi ostamaan osuuden aluksesta. Toisella matkalla (1821–1822) hänellä oli Jane -aluksen lisäksi mukana Beaufoy -alus. Näillä kahdella pienellä aluksella, jotka purjehtivat Englannista 17. syyskuuta 1822, Weddell tutki turkishylkeitä etsiessään Falklandinsaaria, Kap Hornia ja sen lähiympäristöä, Eteläisiä Shetlandinsaaria, Etelä-Georgiaa ja Eteläisiä Orkneysaaria, jotka hän oli löytänyt ja nimennyt edellisellä matkallaan, ja kun hän havaitsi meren avoimeksi, hän jatkoi etelään etsimään uutta maata. Ohitettuaan suuret jäähyllyt hän saavutti 20. helmikuuta 1823 lähes jäättömällä reitillä 74° 15' eteläisen leveysasteen merellä, joka myöhemmin nimettiin hänen mukaansa, joka oli pitkään eteläisin ihmisen saavuttama leveysaste. Hänen matkansa uusiminen epäonnistui 1840-luvulla, ja hänen löytämänsä merialue tutkittin vasta 1900-luvulla. Weddell palasi Englantiin heinäkuussa 1824 ja kuvaili matkojaan teoksessa A Voyage Towards the South Pole (1825). Weddellin myöhemmistä elinvuosista ei ole selkeää tietoa. Hänen liiketoimensa eivät onnistuneet ja hän kuoli naimattomana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset sotilaat Luokka:Upseerit Luokka:Brittiläiset merimiehet Luokka:Brittiläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Skotlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1787 syntyneet Luokka:Vuonna 1834 kuolleet
Athene Iliaan temppeli

Athene Iliaan temppeli oli antiikin aikainen Athene Iliaalle omistettu kreikkalainen temppeli Ilionin kaupungissa Vähässä-Aasiassa. Sen rauniot ovat osa muinaisen Troijan arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. == Historia == Athene Iliaan temppeli rakennettiin Troija VIII -vaiheessa eli kaupungin kreikkalaisaikana, mutta sen tarkkaa ajoitusta ei tunneta. Yleensä se ajoitetaan varhaiselle hellenistiselle kaudelle noin vuoteen 300–280 eaa. Strabon sanoo sen olleen Lysimakhoksen rakennuttama.Strabon: Geografika 13.1.26. Joskus se taas ajoitetaan myöhemmäksi 100-luvulle tai ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Temppelin paikalla on saattanut olla pienimuotoisempi edeltäjä jo arkaaisella kaudella. Temppeli kärsi tuhoja vuonna 85 eaa. Fimbrian vallattua kaupungin. Myöhemmin Troija IX -vaiheessa eli kaupungin roomalaisaikana se kunnostettiin, oletettavasti keisari Augustuksen toimeksiannosta. Athene Iliaan kultti oli Ilionin tärkein. Temppeliin liittyi vuotuinen juhla, joka koostui uhritoimituksista ja urheilukisoista. == Rakennus == Temppeli sijaitsi Ilionin ja Troijan kaupunkikukkulan koillisosassa. Sen temenos oli niin suuri, että se kattoi lähes puolet varhaisemman Troija VI:n alueesta. Temppelirakennus oli peristyylitemppeli ja edusti doorilaista tyyliä. Sen perustusten koko oli noin 36 × 16 metriä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla 6 ja pitkillä sivuilla 12 pylvästä. Sisällä temppelissä oli pronaos, cella ja opisthodomos. Temppeliä ympäröi laaja neliömäinen esipiha, jota reunustivat länsi-, etelä- ja itäsivulla stoat eli pylväshallit, ja jolle johti eteläsivun stoan keskellä ollut propylon-portti. Temppelistä on säilynyt lähinnä koroketasanne, joka oli osa sen esipihaa, sekä yksittäisiä arkkitehtoonisia ja koristeosia, mukaan lukien doorilainen kapiteeli ja osa sisäpuolen kasettikattoa. Temppelin veistoskoristelujen säilyneistä osista tunnetuin on metooppi, joka esittää neljän hevosen vetämillä vaunuilla ajavaa auringonjumala Heliosta. Marmorisen metooppilaatan koko on 0,86 × 0,86 metriä. Se on nykyisin esillä Altes Museumissa Berliinissä. Temppelin kulttikuvan sanotaan perustuneen tietoihin siitä, miltä alkuperäisen Troijan mystinen, taivaasta pudonneeksi uskottu Athenen patsas eli Palladion olisi näyttänyt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Ilionin rakennukset ja rakennelmat
Buleuterion (Dodona)

Buleuterion ( tai Bouleutērion) oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Dodonan kaupungissa Kreikassa. == Historia == Dodonan buleuterion rakennettiin hellenistisen kauden alussa joko 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvun eaa. alussa. Se oli Epeiroksen liiton käytössä. Aitolialaiset tuhosivat rakennuksen vuonna 219 eaa. muun pyhäkköalueen ohella, jonka jälkeen se rakennettiin uudelleen. Roomalaiset polttivat rakennuksen vuonna 167 eaa., jonka jälkeen se rakennettiin jälleen uudelleen. Se oli käytössä ainakin vielä keisari Augustuksen aikana ajanlaskun alun tienoilla. == Rakennus == Buleuterion sijaitsi Dodonan akropoliin etelärinteessä Dodonan teatterin itäpuolella, pohjoiseen Prytaneionista. Sen koko oli noin 43,6 × 32,4 metriä ja sen julkisivussa oli pylväät, jotka edustivat doorilaista tyyliä. Seinien alaosat oli tehty kivestä ja ylemmät osat savitiilestä. Sisäänkäynti rakennukseen oli kahden noin 1,6 metrin leveyisen oven kautta. Sisältä rakennus koostui suuresta salista, jonka pinta-ala oli noin neliömetriä. Sen kattoa tukivat joonialaiset pylväät, jotka oli asetettu kahteen kolmen pylvään riviin. Salin seinustalla oli kiviset istuinrivit. Eteläseinustalla oli kivinen alttari, joka oli omistettu Zeus Naiokselle ja Zeus Buleukselle sekä Dionelle. Prytaneionin ja Buleuterionin välissä sijaitsi pyhäkköalueen peribolos-muurin vanhempi länsiportti 300-luvulta eaa. Kun Buleuterion ja Prytaneion rakennettiin, muurin länsisivu siirrettiin lännemmäksi, minne rakennettiin myös uusi länsiportti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Buleuterionit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Buleuterion (Ilion)

Buleuterion ( tai Bouleutērion) oli antiikin aikainen buleuterion eli neuvoston kokoontumispaikka Ilionin kaupungissa Vähässä-Aasiassa. Sen rauniot ovat osa muinaisen Troijan arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Buleuterion sijaitsi Ilionin ja Troijan kaupunkikukkulan kaakkoisosassa etelään Athene Iliaan temppelistä ja noin 70 metriä itään Odeionista. Se rakennettiin alun perin Troija VIII -vaiheessa eli kaupungin kreikkalaisaikana ja kunnostettiin tai rakennettiin uudelleen roomalaisella kaudella eli Troija IX -vaiheessa keisari Augustuksen toimeksiannosta. Rakennuksessa oli useita rivejä neuvosmiesten penkkejä puoliympyrän muodossa, ja se oli suljettu seinillä kaikilta sivuilta. Osa rakennuksesta oli tehty Troija VI:n muurien päälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Buleuterionit Luokka:Ilionin rakennukset ja rakennelmat
Dionen temppeli

Dionen temppeli voi viitata seuraaviin antiikin aikaisiin Dionelle omistettuihin temppeleihin: * Vanhempi Dionen temppeli, Dodona, Kreikka * Uudempi Dionen temppeli, Dodona, Kreikka
Dionysoksen temppeli (Knidos)

Dionysoksen temppeli oli antiikin aikainen Dionysokselle omistettu kreikkalainen temppeli Knidoksen kaupungissa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Dionysoksen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella. Temppeli sijaitsi Knidoksen satamia erottaneen kannaksen pohjoispuolella. Temppelirakennus edusti joonialaista tyyliä ja oli muodoltaan todennäköisesti peripteraalitemppeli. Rakennusmateriaalina oli marmori. Rakennus on tunnistettu kaivauksissa Dionysoksen vaiheita esittäneiden friisien osien perusteella. Temppelin paikalla ovat nykyisin varhaisella bysanttilaisella kaudella rakennetun, temppelin kiviä uudelleenkäyttäneen kirkon (niin kutsuttu Kirkko C) rauniot. Se rakennettiin viimeistään 400-luvulla. Kirkko oli kolmilaivainen ja sen länsipäässä oli nartheks ja itäpäässä apsis. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Knidoksen rakennukset ja rakennelmat
Dodonan stadion

Dodonan stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Dodonan kaupungissa Kreikassa. pienoiskuva|vasen|Dodonan stadionin katsomoa, taustalla Dodonan teatterin katsomon tukimuuria. Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella 200-luvulla eaa. sen jälkeen, kun aitolialaiset olivat tuhoneet Dodonan pyhäkköalueen vuonna 219 eaa. Sitä käytettiin Dodonassa joka neljäs vuosi järjestettyihin Naian kisoihin kuuluneissa urheilukilpailuissa. Stadion sijaitsi Dodonan teatterin ja pyhäkköalueen lounaispuolella. Se oli tyypillinen kreikkalainen pitkän hevosenkengän muotoinen urheilukenttä, jonka puolikaarenmuotoinen pää (sfendonē) oli idässä. Rakennuksen kokonaispituus on ollut noin 250 metriä. Stadionissa oli kivestä tehty katsomoporrastus, joka oli pohjoissivulla rakennettu rinteeseen teatterin tukimuurin eteläpuolella. Penkkirivejä oli 21 tai 22. Katsomossa oli kapeita pystysuuntaisia porraskäytäviä. Stadion löytyi heti alueen arkeologisten kaivausten alkuvaiheessa vuonna 1875, mutta vain sen itäpää on kaivettu esiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan stadionit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat
Eliin teatteri

Eliin teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Eliin kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi kaupungin pohjoisosassa lähellä agoraa. Eliin teatteri rakennettiin klassisen kauden jälkimmäisellä puoliskolla noin vuonna 400–350 eaa. tai saman vuosisadan lopulla. Se kärsi vaurioita todennäköisesti maanjäristyksessä hellenistisen kauden lopulla, jonka jälkeen se kunnostettiin. Sitä muutettiin myös roomalaisella kaudella. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. teatteri oli hylätty. 200-luvulla sen alue oli muutettu hautausmaaksi, mikä liitetään herulien hyökkäykseen vuonna 267. Teatterissa oli tyypillinen puoliympyränmutoinen katsomo, jonka halkaisija oli noin 92–104 metriä. Siinä oli tilaa noin hengelle. Katsomo koostui pelkästä maapengerryksestä. Teatterin keskellä oli ympyränmuotoinen orkhestra, jonka halkaisija oli noin 21 metriä. Orkhestralta johti katsomoon kuusi pystysuuntaista, noin metrin levyistä kivettyä käytävää. Skene- eli näyttämörakennus oli tehty kivestä ja oli sellaisena varhaisimpia tunnettuja. Myös proskenion on varhainen ja ajoittuu 200-luvun eaa. alkuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Eliin rakennukset ja rakennelmat
Enkoimeterion

Enkoimeterion () oli antiikin Kreikassa yleensä Asklepioksen tai muun parantajajumalan pyhäkössä ollut rakennus, jossa potilaat viettivät yönsä parantuakseen. Rakennustyypin nimi tulee sanasta enkoimēsis (), ”temppelissä nukkuminen”. == Enkoimeterioneita == * Abaton eli Enkoimeterion, Epidauroksen Asklepieion * Amfiaraionin stoa eli Enkoimeterion, Amfiaraion, Oropos == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan arkkitehtuuri Luokka:Antiikin lääketiede
Lorrin Thurston

Lorrin Andrews Thurston (31. heinäkuuta 1858 – 11. toukokuuta 1931) oli havaijilainen lakimies, liikemies ja poliitikko, joka oli myöhemmin myös mukana Havaijin kuningaskunnan vallankaappauksessa. Vuonna 2009 julkaistussa Princess Kaiulani -elokuvassa Thurstonia esittää Barry Pepper. == Tausta ja yksityiselämä == Thurston syntyi Honolulussa vuonna 1858. Hänen isänsä oli amerikkalaisen lähetyssaarnaajan poika. Hän opiskeli lakia Oahu Collegessa, ja lähti sitten täydentämään tutkintoaan Columbian yliopistoon Yhdysvaltoihin. Tämän jälkeen hän palasi Honoluluun. == Poliittinen ura == Thurston valittiin Havaijin parlamenttiin vuonna 1886 ja alkoi vaatia isoja muutoksia kuningaskunnan hallintoon. Kun tämä ei toiminut, päätti hän turvautua muihin keinoihin. Thurston oli yksi niistä henkilöistä, jotka kirjoittivat Havaijille uuden perustuslain (ns. pistinperustuslaki), jolla kuninkaan valtaa siirrettiin lähinnä Thurstonin kaltaisista valkoisista maanomistajista koostuvalle parlamentille. Thurston kuului myös Havaijilaisliigaan, joka pyrki kaatamaan Havaijin kuningaskunnan ja liittamään saaret osaksi Yhdysvaltoja. Pistinperustuslain astuttua voimaan Thusrton nousi kuningaskunnan uudeksi sisäministeriksi vuonna 1887. Hän joutui kuitenkin eroamaan vuonna 1890, kun kansalaiset protestoivat Kalākauan puolesta. Hän kuitenkin jatkoi parlamentaarikkona. Thurston matkusti Washingtoniin vuonna 1892 ja uudelleen kaksi vuotta myöhemmin. Hänen oli tarkoitus lobata Yhdysvaltain kongressia hyväksymään Havaijin liittäminen osaksi Yhdysvaltoja. Tätä varten hän julkaisi 83-sivuisen pamfletin, jossa hän esitteli tärkeimpiä syitä sille, miksi Havaiji tulisi liittää osaksi Yhdysvaltoja. Näihin lukeutui mm. se, että useat tärkeässä asemassa olevat Havaijin amerikkalaiset miehet kannattavat Yhdysvaltoihin liittymistä. Vuonna 1983 Thurston oli keskeisessä roolissa vallankaappauksessa, joka syöksi uuden hallitsijan, kuningatar Lili‘uokalanin, valtaistuimelta. Hän toimi Annexation Club -nimisen yhdistyksen johtajana. Yhdistyksen tarkoitus oli kerätä aseita ja suorittaa vallankaappaus, mikäli kuningatar pyrkisi tekemään muutoksia edeltäjänsä allekirjoittamaan pistinperustuslakiin. Kun tämä tapahtui vuonna 1893, yhdistys perusti ns. Turvallisuuskomitean, jonka oli tarkoitus toimia väliaikaishallituksena ja hankkia vallankaappaukselle Yhdysvaltain tuki. Myöhemmin Thurston oli mukana kirjoittamassa Havaijin tasavallan perustuslakia, ja toimi tasavallan Yhdysvaltain lähettiläänä. == Myöhempi elämä == Vuodesta 1898 aina kuolemaansa saakka Thurston keskittyi politiikan sijaan liiketoimintaan. Hän pyrki kehittämään saarten ananastuotantoa sekä turismia, minkä lisäksi hän oli Honolulu Advertiser -lehden omistaja. == Lähteet == Luokka:Havaijilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Gossypoli

Gossypoli on puuvilla-suvun (Gossypium) kasvien siemenissä esiintyvä polyfenoliyhdiste. Se on keltainen pigmentti. Sitä esiintyy runsaasti puuvillasiemenöljyssä. Gossypoli on erittäin myrkyllistä eläimille ja on osa puuvillakasvien puolustusmekanismia. Se voi aiheuttaa vakavia kasvu- ja kehityshäiriöitä ihmisille ja kotieläimille, erityisesti yksimahaisille eläimille.Khan S, Balick MJ. Therapeutic plants of ayurveda: A review of selected clinical and other studies for 166 species. The J Alt & Comp Medicine. 2001; 7(5):405-515. Gossypoli on fenoninen aldehydi, joka läpäisee soluseinämän ja toimii useiden solunsisäisten entsyymien inhibiittorina. Muiden käyttökohteiden ohella, sitä on testattu Kiinassa suun kautta otettavana ehkäisyvälineenä miehillä. Mahdollisten ehkäisyominaisuuksien lisäksi, sillä on pitkään tiedetty olevan myös malariaa ehkäiseviä ominaisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Gossypol * Human Metabolome Database (HMDB): (-)-Gossypol * Food Component Database (FooDB): Gossypol * DrugBank: Gossypol * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Gossypol * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Gossypol * ChemBlink: Gossypol Luokka:Fenolit
Epidoteion

Epidoteion () oli antiikin aikainen pyhäkkö Epidauroksen Asklepieionissa eli Asklepioksen pyhäkkö- ja parantola-alueella Kreikassa. Se oli omistettu Asklepioksen hyville hengille, jotka auttoivat paranemisessa. Näistä tärkein oli Hypnos (Uni). Muita olivat oneirokset (unet), Epione (Kivunlievitys), Hygieia (Terveys), Iaso (Toipuminen) ja Panakeia (Parantaminen). Piirtokirjoitusten perusteella rakennus on ollut olemassa viimeistään klassisella ja hellenistisellä kaudella 300–200-luvuilla eaa. Sen rakennutti uudelleen roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa. senaattori Antoninus. On arveltu, että rakennusta olisi käytetty valmisteleviin uhreihin ja mahdollisesti myös puhdistautumismenoihin osana parantamisseremonioita. Rakennus vaikuttaa tuhoutuneen 300-luvun jaa. puolivälissä.Pausanias: Kreikan kuvaus 2.27. Epidoteion on tunnistettu rakennukseksi, joka sijaitsi pyhäkköalueen koillisosassa lähellä Anakeionia. Sen säilyneet jäänteet ovat pääosin roomalaisaikaisesta rakennusvaiheesta. Rakennukseen kuului muun muassa puoliympyränmuotoinen jalusta, jolla oli jumalten patsaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan pyhäköt Luokka:Epidauroksen rakennukset ja rakennelmat
Herakleen temppeli (Dodona)

Herakleen temppeli oli antiikin aikainen Herakleelle omistettu kreikkalainen temppeli Dodonan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Dodonan pyhäkköalueen itälaidalla. Dodonan Herakleen temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella kuningas Pyrrhoksen aikana 200-luvun eaa. alkupuolella. Pyrrhos halusi kytkeä sukunsa Herakleehen naituaan Lanassan, joka oli Herakleehen alkuperänsä juontaneen Syrakusan tyranni Agathokleen tytär. Temppeli oli Dodonan pyhäkköalueen toiseksi suurin ja edusti doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu luoteis-kaakkoissuunnassa ja sen koko oli noin 16,5 × 9,5 metriä. Temppelissä oli pronaos, jossa oli neljä tai kuusi doorilaista pylvästä, sekä cella. Temppelin alttari sijaitsi tavan mukaisesti sen itäpuolella. Sen perustusten koko on noin 5,7 × 3,2 metriä. Temppelin koristeluista on löydetty Herakleen urotöitä esittävän metoopin osa sekä reliefi, joka esittää Herakleen ja Apollonin kiistaa Delfoin kolmijalasta. Veistoslöydöt ovat Ioánninan arkeologisessa museossa. Temppeli uusittiin sen jälkeen, kun aitolialaiset tuhosivat sen muun pyhäkköalueen ohella vuonna 219 eaa. Varhaiskristillisellä ajalla temppelin jäänteet jäivät monin osin paikalle rakennetun basilikakirkon alle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Dodonan rakennukset ja rakennelmat