EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ainikki Kivi

Ainikki Margit Saimi Kivi (20. heinäkuuta 1899 Längelmäki – 31. tammikuuta 1955 Tampere) oli suomalainen opettaja ja lasten- sekä nuortenkirjailija. Ainikki Kiven isä toimi mallikoulun johtajana ja hänen äitinsä oli opettaja ja lastenkirjailija Anna Kivi (nimimerkki Anna-täti). Ainikki Kivi toimi opettajana Tampereella ja useat hänen kirjoistaan sijoittuivat Tampereelle. == Teoksia == * Satumaan prinsessa ja jalohelmi ; kuvittanut Veli Kalima. Kirja, Helsinki 1925 * Valehtelijan määrä eli 7 koululais- ja partiolaisjutelmaa. WSOY 1927 * Lasten paras kuvakirja ; sisältää tarinat Vauva ja Hauva. Kertomus matkasta Mummolaan, Halli-vartion urotyö jouluiltana, Joulu-ukon seikkailu, Kallen, Miurun ja Nukku-Matin ihmeellinen ilmaretki ; kuvat piirtänyt Martta Wendelin. Kirja, Helsinki 1928 * Ympäri käydään, yhteen tullaan : iloitteleva nuorisoromaani. Otava 1929 * Rauhallinen iltapäivä : voimisteluilveily. Suomen naisten liikuntakasvatusliiton näytelmäsarja 4. Hyvinkää 1930 * Olympialaistyttö eli Ritin ensimmäinen ylioppilaskesä : nuorisoromaani. Karisto 1938 * Naimailmoitus ja hissiyö : iloitteleva romaani. Karisto 1943 * Salaperäinen serkku : tyttöromaani. Karisto 1944, 3. painos 1945 * Nypykkänenän seikkailuja : satuja. Karisto 1945 * Ajatusteni lintu : runoja. Karisto 1946 * Kartanon kauhea kummitus : kaksiosainen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 469. Karisto 1946 * Lunttulappu : 2-näytöksinen koululaisnäytelmä. Seuranäytelmiä 467. Karisto 1946 * Reksin vierailu : yksinäytöksinen koululaisnäytelmä. Seuranäytelmiä 468. Karisto 1946 * Lumottu lintu. Karisto 1947 * Suljettu portti : tyttöjen romaan. Karisto 1948 * Tammertonttu : tamperelaisten lastenkirjailijain yhteisjulkaisu ; toimittaneet Aili Somersalo ja Ainikki Kivi ; kuvittanut Anja Sormunen. Tampere-seuran julkaisuja 13. Tampere 1948 * Juhlailtojen iloksi : vakavaa ja rattoisaa lasten, nuorten ohjelmaa. Huviohjelmien avuksi 85. Karisto 1949 * Pirttirannan tarinoita ; kuv. Vappu Pispa. Karisto 1951 * Korvatunturin tuvilta : tarinaa tytöille ja pojille ; kuv. Vappu Pispa. Karisto 1953 * Satupuun alla ; kuv. Vappu Pispa. Karisto 1954 * Hauska haltiaperhe ; teksti Ainikki Kivi. Paletti, Helsinki 1977 == Suomennoksia == * Burton E. Stevenson : Kuningas ja orjatyttö : filmiseikkailu. Kirja, Helsinki 1922 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1953 == Lähteet == * * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta : Ainikki Kivi * Tamperelaisia kirjailijoita Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Zoë Myrman

Zoë Soja Myrman ( 11. lokakuuta 1898 Hämeenlinna – 1. marraskuuta 1956) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. == Teoksia == * Dagen bryter in. Söderström, Helsingfors 1943 * Ett liv är oss givet. Söderström, Helsingfors 1945 * Nattskärran. Söderström, Helsingfors 1953 == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Synnöve Ilmoni

Synnöve Maria Ilmoni (3. heinäkuuta 1877 Vaasa – 21. elokuuta 1957 Stenkullan kartano, Tikkurila) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut hengellinen kirjailija. Ilmonin vanhemmat olivat kollega Torsten Osvald Ilmoni ja Sigrid Johanna Crohns. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1906 ja maisteriksi 1907. Ilmoni toimi kielten ja uskonnon opettajana Helsingin ja Kauniaisten ruotsalaisissa oppikouluissa. == Teoksia == * Tankar om religionsundervisning, teoksessa Grankulla samskolas program 1913-1914. Helsingfors 1914 * Skymningsstunder med Eva Cecilia. Schildt, Helsingfors 1929 * Biblisk historia 1 : Gamla testamentet. Söderström, Helsingfors 1931 * Biblisk historia 2 : Nya testamentet. Söderström, Helsingfors 1932 * Religiösa strövtåg : av en lekman. Schildt, Helsingfors 1934 * Den fjärde vise mannen : efter Henry van Duke ; legendspel i 4 tablåer med sång, musik och recitation. Borgåbladets teaterbibliotek 54. Borgå 1935 * Legenden om julrosorna : efter Selma Lagerlöf. Borgåbladets teaterbibliotek 59. Borgå 1935 * Trollens jul : efter Z. Topelius. Borgåbladets teaterbibliotek 60. Borgå 1935 * Gamla stugan : skådespel i tre akter ; fritt efter Z. Topelius. Borgåbladets teaterbibliotek 70. Borgå 1936 * Vad farfars (Immanuel Ilmoni) taskbok gömde och litet till : en romantikers kärlessaga. Förlaget Bro, Åbo 1945 * Ordbok för religiösa och kyrkliga analfabeter. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1947 == Lähteet == * * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Arsenal de Brest

Arsenal de Brest eli Brestin laivastotukikohta on Ranskan merivoimien tärkein Atlantin rannikon tukikohta, ja se sijaitsee Brestissä Penfeldjoen suussa. Sen alueella toimii lisäksi Ranskan asevoimien tutkimuslaitoksia. Alueelle valmistui satama 1631–1635, ja 1674 sinne sijoitettiin ruutivarasto, lataamo ja sotilassairaala. Alueelle avattiin 1683 Troulanin telakka, joka täydentyi 1746 kolmella ponttoonitelakalla. Kaikkiaan alueelle valmistui ensimmäiseen maailmansotaan mennessä yhdeksän telakka-allasta ja kymmenes maailmansotien välillä. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset rakensivat alueelle sukellusvenetukikohdan. == Lähteet == Luokka:Ranskan laivasto Luokka:Ranskalaiset telakat
Igor Cavonius

Igor Rurik Cavonius (4. elokuuta 1890 Vaasa – 21. marraskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. == Teoksia == * Stoft : dikter. Schildt, Borgå 1916 * Den spräckta lyran : dikter. Andra samlingen. Författare, Helsingfors 1930 == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Ranskan laivaston upottautuminen

Ranskan laivaston upottautuminen oli Vichyn Ranskan 27. marraskuuta 1942 Touloniin sijoitetun laivaston vastatoimi saksalaisten miehitykselle. Sillä estettiin laivaston päätyminen Saksan laivastolle operaatio Lilassa. Saksalaisten aloitettua Vichyn Ranskan miehityksen Operaatio Antonissa 11. marraskuuta 1942 Ranskan laivaston komentaja Jean de Laborde antoi käskyn upottaa laivaston alukset saksalaisten saavuttua Touloniin 27. marraskuuta 1942. Peräti 77 alusta upotettiin kaupungin satamaan. Saksalaiset onnistuivat valtaamaan 39 pienempää alusta sekä ensimmäisen maailmansodan aikaiset taistelulaivat FS Condorcetin ja FS Oceanin vahingoittumattomina. Laivaston sukellusveneistä Casabianca ja Marsouin onnistuivat pakenemaan Algeriaan, Glorieoux Oraniin ja Iris Barcelonaan. Vénus upottautui sataman sisäänkäynnille. Vapaan Ranskan joukkojen komentaja Charles de Gaulle kritisoi laivaston komentajia siitä, etteivät he käskeneet laivaston paeta Algeriaan. Laivaston tuhon myötä Vichyn Ranskan puolustus tuhoutui täysin. Saksan sodanjohdon pettymyksestä huolimatta Adolf Hitler ilmoitti laivaston tuhoutumisen sinetöineen Case Antonin onnistumisen. Italialaiset nostivat myöhemmin osan uponneista aluksista joko romutettavaksi tai korjattavaksi. ==Aiheesta muualla== * * battleships-cruisers.co.uk * photographs by the RAF * Synthèse des Rapports des Préfets de la Zone libre Pour le mois de novembre 1942 Luokka:Ranskan laivaston historia Luokka:Ranska toisessa maailmansodassa Luokka:1942
Hugo Ekhammar

Hugo Johannes Ekhammar (sukunimi vuoteen 1930 Ekholm; 24. tammikuuta 1880 Helsinki – 15. helmikuuta 1955 Ruotsi)Ekhammar Hugo Uppslagsverket Finland. oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Ekhammarin isä oli Länsi-Uudeltamaalta kotoisin ollut torpparisukuun kuulunut puuseppä joka oli muuttanut Helsinkiin. Ekhammar opiskeli Helsingin yliopistossa ja väitteli 1916 tohtoriksi. Ekhammar toimi ruotsinkielisten ylioppilaiden Studentbladet- lehden toimittajana 1913–1917. Hän korosti erityisesti sitä että Suomen ruotsinkielinen väestö voisi yhdistyä vain jos sosiaaliset ongelmat kuten torpparikysymys ratkaistaisiin. Ekhammarin tunnetuin teos on Länsi-Uudenmaan torpparialueille noin vuoden 1880 tienoille sijoittuva realistinen romaani Under torparsolen. Hän kirjoitti myös ruotsinkieliselle Pohjanmaalle sijoittuvan kansankuvauksen Det norrfångna landet jossa kuvattiin kansansivistäjien kohtaamia vaikeuksia vanhoillisessa maaseutuyhteisössä. Under torparsolen-romaanista on tehty näytelmä joka on esitetty Raaseporin kesäteatterissa 1973 ja 2006. Ekhammar oli mukana 1910- ja 1920-luvuilla ns. itäruotsalaisessa liikkeessä joka oli ruotsinkielisten vastine aitosuomalaisuudelle. Itäruotsalaisten mukaan Suomen ruotsinkielinen väestö oli maan alkuperäisväestöä ja suomalaisväestö taas Venäjältä tuotujen volgansuomalaisiin heimoihin kuuluneiden orjien jälkeläisiä. Ekhammarin mukaan Suomi oli ”Itä-Ruotsi”, jonka ruotsinkielinen väestö muodosti Ruotsin irredenta-alueen ja suomenkielinen väestö edusti kokonaan vierasta elementtiä maassaöstsvenskhet Uppslagsverket Finland.. == Teoksia == * Vidhemsprästens och johannitmunkens anteckningar i Codex Holmiensis B 59 : väitöskirja. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 124. Helsingfors 1915 (nimellä Hugo J. Ekholm) * Det norrfångna landet. Söderström, Helsingfors 1920 * Svenskfinland. Östsvensk samling, Helsingfors 1922 * Under torparsolen. Söderström, Helsingfors 1922, uusi painos 1959 * Genom svenska land. Söderström, Helsingfors 1926 * Odal och ödemark. Söderström, Helsingfors 1930 * Det forntida Östersverige och svenskdomen. Almqvist & Wiksell, Uppsala 1944 == Palkinnot == * Svenska litteratursällskapet i Finland-seuran Lybeckin palkinto 1923 (teoksesta Under torparsolen) == Lähteet == * Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Hilma Virtanen

Hilma Matilda Virtanen (30. toukokuuta 1885 Heinola – 25. syyskuuta 1953 Asikkala) oli suomalainen opettaja ja runoilija. Virtanen valmistui kansakoulun opettajaksi Heinolan opettajaseminaarista vuonna 1907 ja hän toimi opettajana Asikkalassa 1907–1953. == Teoksia == * Elämän harppu. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1919 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Hilma Virtanen Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Marita Tammelander

Marita Cecilia Elvira Tammelander (22. marraskuuta 1903 Lammi – 22. heinäkuuta 1953) oli suomalainen filosofian maisteri ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Marita Tammelanderin vanhemmat olivat metsänhoitaja, tilanomistaja Knut Alfred Alexis Tammelander ja Elly Grahn. == Teoksia == * Den stora gemenskapen. Söderström, Helsingfors 1943 * Kusiner emellan : berättelse för flickor. Söderström, Helsingfors 1945 * Mellanspel. Söderström, Helsingfors 1947 * Ovisst mål : dikter. Söderström, Helsingfors 1952 * Några dikter. Helsingfors 1954 == Lähteet == * * Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg) Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Leonie Aminoff

Constance Leonie Caroline Aminoff, o.s. Borgström (6. marraskuuta 1870 Helsinki – 23. helmikuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen ruotsin ja englannin kielellä kirjoittanut kirjailija. Leonie Aminoffin vanhemmat olivat helsinkiläinen kauppias Carl Emil Borgström (1838–1876) ja englantilaissyntyinen Constance Carolina Paterson. Hän oli naimisissa 1896–1917 Turun poliisimestarina toimineen Feodor Maximilian Aminoffin (1853–1917) kanssa. Pariskunta meni naimisiin Provenderin kartanossa Englannin Kentin kreivikunnassa, jonka omisti Leonien skotlantilaistaustainen Constance- äiti. Leonien siskon Sylvia Borgströmin tyttärentytär on prinsessa Olga Romanoff. Leonie Aminoffin isoisä oli kauppaneuvos Henrik Borgström. == Teoksia == * Ett modernt äktenskap : af grefinnan Sara. Bonnier, Stockholm 1909 * Katarina : en ful kvinnas historia. Bonnier, Stockholm 1910 * The Broad Walk. Constable, London 1912 * Torchlight : ”Revolution”. The Torchlight series of Napoleonic romances 1. E. P. Dutton & Company, New York 1921 * Love. The Torchlight series of Napoleonic romances 2. E. P. Dutton & Company, New York 1922 * Ambition. The Torchlight series of Napoleonic romances 3. E. P. Dutton & Company, New York 1923 * Success. The Torchlight series of Napoleonic romances 4. E. P. Dutton & Company, New York 1924 * Fackelsken. Schildt, Helsingfors 1925 * Victory. The Torchlight series of Napoleonic romances 5. E. P. Dutton & Company, New York 1925 * Thriumph. The Torchlight series of Napoleonic romances 6. E. P. Dutton & Company, New York 1925 * Glory. The Torchlight series of Napoleonic romances 7. E. P. Dutton & Company, New York 1927 * Arrogance. The Torchlight series of Napoleonic romances 8. E. P. Dutton & Company, New York 1928 * Storm. The Torchlight series of Napoleonic romances 9. E. P. Dutton & Company, New York 1929 * Retreat. The Torchlight series of Napoleonic romances X. E. P. Dutton & Company, New York 1938 == Lähteet == * * Ossian Mestertonin sukututkimussivut : Pietari Juusten s. 1470 ja hänen jälkeläisiään yhteensä 7332 taulua : taulu 1347 === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Cerium(III)hydroksidi

Cerium(III)hydroksidi (Ce(OH)3) on cerium- ja hydroksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Cerium(III)hydroksidia muodostuu, kun cerium(III)oksidi reagoi veden kanssa. Sitä voidaan saostaa myös emäksen avulla ceriumliuoksista usein amorfisena sakkana, joka muuttuu kuivatessa cerium(IV)oksidiksi. Se ei ole kovin pysyvä yhdiste, vaan hapettuu helposti esimerkiksi ilman vaikutuksesta cerium(IV)hydroksidiksi. Tämä tapahtuu violetinväristen sekavalenttisten välimuotojen kautta. Vetyperoksidin kanssa cerium(III)hydroksidi muodostaa erilaisia kompleksisia yhdisteitä, kuten oranssinvärisen yhdisteen Ce(OH)3·(OOH).Barry T. Kilbourn: Cerium and Cerium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2001 Teoksen verkkoversio Viitattu 12.12.2011 ==Lähteet== Luokka:Ceriumyhdisteet Luokka:Hydroksidit
Erik Gabrielsson

Karl Erik Gabrielsson (13. lokakuuta 1903 Kirkkonummi – 18. heinäkuuta 1965 KirkkonummiOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10 (ei sivunumeroa).) oli Helsingin poliisimestari ja vuodesta 1944 poliisikomentaja.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 1597. Hän toimi Liikkuvan poliisin päällikkönä vuonna 1944Liikkuvan poliisin päälliköt, Poliisi.fi. Web Archive 2012. ja virkaa tekevänä poliisiylijohtajana 1. tammikuuta 1946 – 31. tammikuuta 1947Aikaisemmat poliisiylijohtajat, Poliisi.fi. Web Archive 2011.. Gabrielsson oli päällikkötehtävissään vaaran vuosina, jolloin hänen esimiehensä sisäministeri Yrjö Leino pyrki monin tavoin horjuttamaan yhteiskuntajärjestystä. Myös poliisin palveluksessa oli kommunisteja. Keväällä 1948 Gabrielsson sanoi maatalousministeri Vihtori Vesteriselle, että liikkuvan poliisin kommunistisella ryhmällä on aseita, joita he pyrkivät saamaan lisää armeijan aseverastoista. Lisäksi Gabrielsson arveli, että ryhmällä on suunnitelma hallitusvallan ottamisesta kommunistien käsiin. Vesterinen välitti tiedon presidentti Paasikivelle. Tilanne kuitenkin rauhoittui huhti-toukokuun aikana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Vem & vad. Runeberg.org. Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
J. W. Wartiainen

Johan Wilhelm Wartiainen (21. marraskuuta 1849 Säkylä – 11. tammikuuta 1935 Sauvo) oli suomalainen kirkkoherra ja valtiopäivämies. ==Henkilöhistoria== Wartiaisen vanhemmat olivat torppari Juho Bleckhard Lundstedt-Ääri ja Lovisa Antintytär Toola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877 Turun lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1880. Wartiainen vihittiin papiksi 1881. Wartiainen toimi Loimaan 1. kappalaisena 1887–1901 ja Sauvon kirkkoherrana 1901–1935. Hän sai rovastin arvon 1901. Wartiainen oli pappissäädyn edustajana mukana valtiopäivillä 1897, 1900 ja 1904. Vuonna 1922 Wartiainen julkaisi juutalaisvastaisen teoksen Juutalaisten maailmanhistoriallinen merkitys entisaikaan Jumalan kansana ja nykyään saatanan joukkona, jossa hän syytti juutalaisia kristillisen perinnön tuhoamisesta ja maailmanvaltiuteen pyrkimisestä. Wartiainen oli naimisissa vuodesta 1881 Amanda Emilia Kuneliuksen kanssa. == Teoksia == * Lukkari ja lautamies : keskusteluja raittius-asiasta : kirj. J. W. W. Raittiuden ystävien kirjasia 28. Raittiuden ystävät, Helsinki 1887, 2. painos 1891, 3. painos 1900 * Saarnoja uusiin evankeliumi- ja epistolateksteihin : Starke'n raamatun selitysten johdolla. Satakunnan kirjakauppa, Pori 1887-1888 * Stipendiomatkalta. Eripainos Vartijasta. Helsinki 1896 * Jumalan valtakunta : raamatun mukaan. Tekijä, Sauvo 1917 * Kansalliskatekismus eli kansallisen kypsyystutkintosuunnitelman koe ; kirjoittanut J. W. W. Tekijä, Sauvo 1918 * Juutalaisten maailmanhistoriallinen merkitys entisaikaan Jumalan kansana ja nykyään saatanan joukkona ; kirjoittanut J. W. W. WSOY 1922 * Kristinoppi : lisäehdotus. Tekijä, Sauvo 1922 == Lähteet == * * Loimaan seurakunnan pappisluettelo * Hanski, Jari: Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918—1944 , Wartiaisen kirjasta s. 67–70] Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Antisemitismi Suomessa Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Robert de Chesney

Robert de Chesney (k. 1166) oli keskiaikainen Lincolnin piispa. Hän oli William de Chesneyn veli ja Gilbert Foliotin setä. Pariisin tai Oxfordin yliopistossa opiskellut de Chesney toimi Leicesterin arkkidiakonina ennen valintaansa Lincolnin piispaksi. Hänen piispakaudeltaan on säilynyt yli 240 historiallista dokumenttia. Chesneyn perhe oli kotoisin Calvadoksen alueelta Normandiasta. Hänen vanhempansa olivat Roger de Chesney ja Alice de Langetot. Hän opiskeli joko Oxfordissa tai Pariisissa, koska hänestä käytettiin myöhemmin titteliä magister. Hänestä tuli Leicesterin arkkidiakoni noin vuonna 1146. Piispana ollessaan Chesney perusti markkinapaikan Bansburyyn vuonna 1154. Hän kuoli vuonna 1166 ja on haudattu Lincolnin tuomiokirkkoon. == Lähteet == Luokka:Lincolnin piispat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1166 kuolleet
Tapio Soukka

Tapio Soukka (9. helmikuuta 1921 Koivisto – 24. heinäkuuta 2004 Turku) oli suomalainen taidemaalari. ==Henkilöhistoria== Soukan vanhemmat olivat Anton Soukka ja Hellä Heino. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Lempi Sirkka Vaari ja toinen Lahja Helena Kuoppamäki. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi tytär Sirkka ja toisesta poika Tarmo. Soukka lähti 16-vuotiaana merille vuonna 1937. Hän toimi eri varustamoiden palveluksessa laivojen kierrellessä Amerikan, Afrikan ja Euroopan satamia. Vuonna 1956 hän joutui jäämään maihin sydänsairauden takia, jolloin merimiesaikana alkanut maalausharrastus pääsi etualalle. ==Taiteellinen tuotanto== Ensimmäisen kerran Soukan teoksia oli esillä Turussa 1960. Hän osallistui muun muassa Turun Taideyhdistyksen ja Turun Taiteilijaseuran näyttelyihin. Hän oli mukana myös Suomen Taiteilijat ry:n ensimmäisessä näyttelyssä 1968 ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyissä. Soukka oli Turun Taiteilijaseuran jäsen vuodesta 1964 alkaen ja toimi sen hallituksessa 1966–1967 ja tilintarkastajana 1968–1980. Suomen kuvataiteilijamatrikkelissa hän on ollut vuodesta 1972 alkaen. Soukka oli tuottelias taiteilija 1960–1980 -luvuilla, hänen maalaustensa kokonaismäärä on useita tuhansia. 1960-luvulla hän nimitti tyyliään abstraktiksi surrealismiksi, mutta tyyli vaihteli vuosien varrella ja hän teki esimerkiksi myös laiva- ja merimaalauksia sekä muita esittäviä tauluja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Historiaa ja lisätietoja Tapio Soukasta * Taidekokoelma, jossa on Tapio Soukan tauluja Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Wilhelmina Cooper

Wilhelmina Cooper (o.s. Behmenburg) 1. toukokuuta 1939 – 1. maaliskuuta 1980) oli alankomaalaissyntyinen malli. Hän työskenteli aluksi Ford-mallitoimistolle ja perusti vuonna 1967 New Yorkissa oman mallitoimistonsa, Wilhelmina Modelsin. Cooper syntyi Culemborgissa, mutta muutti perheensä kanssa Chicagoon, Yhdysvaltoihin vuonna 1954. Hänestä tuli eräs 1950–1960-lukujen kuuluisimmista malleista. Hän esiintyi uransa aikana 255 lehden kannessa, ja hän on malli, jonka kuva oli useimmin American Voguen kannessa (27 tai 28 kertaa). Hän meni vuonna 1965 naimisiin Bruce Cooperin kanssa, joka oli aiemmin ollut The Tonight Show Starring Johnny Carsonin vastaavana tuottajana. Mies oli mukana perustamassa Wilhelmina-mallitoimistoa. Wilhelmina- mallitoimistolla oli merkittävä osuus ensimmäiseksi afroamerikkalaiseksi huippumalliksi nimetyn Naomi Simsin uran käynnistämisessä. Cooper kuoli 40-vuotiaana keuhkosyöpään sairaalassa Connecticutin Greenwichissä. == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset mallit Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Aero Spacelines Super Guppy

Super Guppy, aikaisemmalta nimeltään Boeing 377 Super, on laajarunkoinen rahtilentokone. Konetyyppi on ollut Airbusin ja NASAn käytössä vuosia, minkä lisäksi sitä käyttää Aero Spacelines ja Aeromaritime. Airbus lopetti 90-luvulla Super Guppyn käytön, koska se kehitti oman jumborahtikoneen, Airbus A300-600 ST Belugan. Super Guppy kehitettiin Boeing 377 -koneesta. Super Guppyjä valmistettiin yhteensä viisi kappaletta. Ensimmäinen oli prototyyppiversio, josta puuttui mm. paineistettu ohjaamo. Loput neljä konetta saivat nimekseen Super Guppy Turbine. Prototyyppi ja kolme tuotantoversiota on vielä olemassa, mutta neljäs kone purettiin vuonna 2020. ==Tekniset tiedot== == Lähteet == Luokka:Rahtikoneet
Mason Musso

Mason Tyler Musso (s. 17. maaliskuuta 1989 Burbank, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän on tullut tunnetuksi Metro Station -yhtyeestä. Masonilla on kaksi veljeä: Mitchel ja Marc. Hän on 178 cm pitkä ja hänellä on ruskeat silmät. Trace Cyruksen lähdettyä Metro Stationista vuonna 2010 Mason alkoi työstää musiikkia yksin. Pian hän kuitenkin aloitti uudestaan yhteistyön Metro Stationin Anthony Improgon ja Blake Healyn kanssa. He ovat kertoneet julkaisevansa uuden albumin vuonna 2012. Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Ahti Karjalaisen synnyinkotimuseo

Ahti Karjalaisen syntymäkotimuseo Lepola on kotimuseona oleva entinen postikonttori ja poliitikko Ahti Karjalaisen synnyinkoti Hirvensalmen kunnassa. Rakennus sijaitsee lähellä Suonteen rantaa, aivan Kuitulan lakkautetun koulun "Kourannan" vieressä. Vanhassa pihapiirissä on muun muassa navetta ja pieni puotimuseo. Päärakennuksessa on näytteillä myös historiallista postikalustoa. Se on auki vain kesäisin. Hirvensalmen kirkonkylällä on lisäksi Pitäjäntupa-museo (Ahti Karjalaisen elämäntyömuseo Tupa). ==Lähteet== Luokka:Hirvensalmen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kotimuseot
Kapiti (rannikko)

Kapitin rannikko (aiemmin Golden Coast, 'Kultainen rannikko') on Pohjoissaaren lounaisosassa sijaitseva rannikko Uudessa-Seelannissa 20 km Wellingtonista vastapäätä Kapitin saarta. Siellä sijaitsee muutamia kaupunkeja, kuten Te Horo, Waikanae, Paraparaumu Raumati Beach ja Raumati South.Kapiti Coast, Tourism.net.nz Lisäksi Kapitin rannikolla on muutamia pienempiä paikkoja, kuten Emerald Glen, Lindale, Maungakotukutuku, Otaihanga ja Peka Peka. Hallinnollisesti se kuuluu Wellington alueneuvoston alaisuuteen. Kapiti tarkoittaa "yhdistämistä" tai "rajaa". == Lähteet == Luokka:Rannikot Luokka:Uuden-Seelannin maantiede
D ja poikkiviiva

Đ (đ) eli d ja poikkiviiva tai poikkiviiva-d on latinalaisen kirjaimiston täydennys, joka muodostuu kirjaimesta D/d ja tarketta muistuttavasta vaakasuorasta poikkiviivasta. Đ/đ on vietnamin, pohjoissaamen ja inarinsaamen aakkosten seitsemäs kirjain ja koltansaamen aakkosten yhdeksäs kirjain. Se kuuluu myös eteläslaavilaisten kielten latinalaiseen aakkostoon. Poikkiviiva-D:tä ei pidä sekoittaa islannissa, fäärissä ja muinaisenglannissa käytettävään eth-kirjaimeen (Ð/ð), joka on suuraakkosena aivan samannäköinen mutta teknisesti eri merkki. Myös niin sanottu afrikkalainen D (Ɖ/ɖ) on suuraakkosena samannäköinen. == Käyttö == === Latina === Keskiaikaisessa latinassa poikkiviiva voitiin lisätä d-kirjaimeen merkiksi sanan lyhentämisestä. Esimerkiksi hđum voi olla lyhenne monikon genetiivimuodosta heredum ’perillisten’. Vastaavasti poikkiviiva voitiin lyhentämisen merkiksi lisätä muihinkin kirjaimiin. === Saamelaiskielet === Pohjoissaamessa, inarinsaamessa ja koltansaamessa Đ/đ edustaa soinnillista dentaalifrikatiivia . Saamelaiskielten aakkosissa se järjestyy erikseen D/d-kirjaimen perään. === Vietnamin kieli === Vietnamin kielessä Đ/đ edustaa implosiivista eli sisäänpäin laukeavaa soinnillista alveolaariklusiilia tai glottaaliklusiilin ja soinnillisen alveolaariklusiilin yhdistelmää . Vietnamin aakkosissa se järjestyy D/d-kirjaimen perään. === Eteläslaavilaiset kielet === Serbian, kroatian ja bosnian kielissä Đ/đ edustaa palatoalveolaarista affrikaattaa . Eteläslaavilaisten kielten latinalaisissa aakkosissa se järjestyy yhdistelmäkirjaimen Dž/dž perään. Serbian kyrillisissä aakkosissa Đ/đ-kirjainta vastaa Ђ/ђ. Makedonian kielessä sen osittainen vastine on Ѓ/ѓ (koska joillain seuduilla käytetään /dʑ/-äännettä). Serbokroatiassa đ voidaan korvata kirjainyhdistelmällä dj ja latinaistetussa makedoniassa kirjaimilla gj. ==Poikkiviiva-D tietokonejärjestelmissä== Näyte Unicode Nimi HTML Laajennettu suomalainen näppäimistö Latinalaisen merkistön laajennusosa A Đ U+0110 latinalainen suuraakkonen d ja poikkiviiva &#272; &#x110; + tai \+ đ U+0111 latinalainen pienaakkonen d ja poikkiviiva &#273; &#x111; + tai \+ == Lähteet == === Viitteet === D
Aaro Häkkinen

Aaro Tapio Häkkinen (10. joulukuuta 1906 Toivakka – 1. kesäkuuta 1970 Jyväskylä) oli lakimies ja urheilija. Häkkinen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1927 Jyväskylän Lyseosta. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1936 Helsingin yliopistossa ja sai varatuomarin arvon vuonna 1942. Vuodesta 1961 Häkkinen oli Jyväskylän oikeuspormestari. Häkkinen edusti Suomea maaotteluissa sekä kansainvälisissä akateemisissa kilpailuissa. Häkkinen oli Suomen mestari seiväshypyssä ja kymmenottelussa vuonna 1932, ja hän sai SM-pronssia kymmenottelussa vuosina 1930 ja 1931 sekä seiväshypyssä vuonna 1933. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Simijärvi

Simijärvi (myös Iso-Simi, ) on järvi Raaseporin pohjoisosassa lounaisella Uudellamaalla. Se sijaitsee Kiskon-Pohjan järviylängöllä viitisen kilometriä Fiskarista pohjoiseen ja kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen. Simijärven pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja keskisyvyys 20 metriä. Se on keskimääräiseltä syvyydeltään Suomen syvin järvi Suuren Jukajärven ja Artjärven Pyhäjärven jälkeen.Simijärvi. Järviwiki. Viitattu 14.7.2021. Lähes luonnontilaista järveä ympäröi Simijärven luonnonsuojelualue. == Maantiede == Simijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 3,2 kilometriä. Saaria ja luotoja on muutama, suurin niistä noin 25 aarin laajuinen Iso-Lensmanni. Simijärven rantaviiva on melko rikkonainen, ja etenkin altaan pohjoisrannalla on useita nimettyjä lahtia. Rannat ovat osin jyrkkiä, kuten järven lounaisrannan Mustahoron kohdalla. Sekä Simijärven kaakkois- että luoteisosassa on laaja vähintään 30 metriä syvä alue. Kaakkoisimmassa osassa altaan syvyys on 40–43 metriä. Järven kapea keskiosa on matalampaa. Simijärveen virtaa laskuojia ympäristön pienistä järvistä (Lilla Tregren, Foudinlammi, Mannilammi, Pikku-Simi). Simijärven ekologinen tila on erinomainen ja kemiallinen tila on hyvä, vesitilavuus on 41 241 000 kuutiometriä. Simijärvi (82.002.1.031) kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen ja Suomenlahden päävesistössä (82). Simijärvi sijaitsee Fiskarsinjoen alueen keskiosassa ja se on neljänneksi laajin alueen 76:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Raseborgs ån valuma-alue (82.002). Järviwiki. Viitattu 14.7.2021. ==Lajisto== Suomen sisävesien ammattikalastajien merkittävin saaliskala muikku kuuluu Simijärven luontaiseen kalakantaan. Järvessä esiintyy myös kirjoeväsimppua, jota Suomessa tavataan lähinnä idässä ja pohjoisessa.http://www.luontoportti.com/suomi/fi/kalat/kirjoevasimppu Simijärven pesimälinnustoa edustavat muun muassa selkälokki ja kuikka. Vesikasveista yleisimpiä ovat pohjalehtiset nuottaruoho, tummalahnaruoho, rantaleinikki ja Suomessa harvinainen raani. Uposlehtisiä vesikasveja edustaa Suomessa sangen harvinainen rentovihvilä.http://www.antskog.fi/alue.htm ==Muuta== Simijärvestä on löydetty 19 metriä pitkä ja viisi metriä leveä hylky, jolle tehtiin dendrokronologinen tutkimus vuonna 2003.http://www.sarks.fi/ap/ap2003/ap2003_03_zetterberg_kallio.pdf Syvyytensä ja kirkasvetisyytensä ansiosta Simijärvi soveltuu erinomaisesti vedenalaiseen kuvaukseen.http://www.etela.com/uutiset/2004/040114-5.html == Lähteet == Luokka:Pohjan järvet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Woluwe-Saint-Pierre

Woluwe-Saint-Pierre on yksi Belgian pääkaupungin Brysselin kunnista. Se sijaitsee Itä-Brysselissä ja sillä on yhteistä rajaa kolmen muun Brysselin kunnan, Auderghemin, Woluwe-Saint-Lambertin ja Etterbeekin kanssa. Brysselin laidalla sijaitsevana sillä on myös Brysselin ulkopuolisen kunnan, Tervurenin sekä Kraainemin kanssa samaa rajaa. Muiden Brysselin kuntien lailla se on kaksikielinen. Merkittävin nähtävyys Woluwe-Saint-Pierressä on Stoclet- palatsi, joka on merkittynä Unescon maailmanperintöluetteloon. Woluwe-Saint- Pierressä sijaitsee suuri määrä muiden valtioiden lähetystöjä ja siellä sijaitsee muun muassa Naton päämaja. == Kaupunginjohtajat Belgian itsenäistymisen jälkeen == *Jean-Francois Coosemans 1830-1846 *Eugène de Waha 1846-1863 *Jean-Bapptiste Dumoulin 1864-1874 *Charles Thielemans 1874-1889 *Jean Lepage 1891-1904 *Joseph Thielemans 1904-1947 *Jean-Marie Evrard 1947-1971 *Francois Persoons 1971-1981 *Jenny Marchandise 1981-1982 *Roland Gillet 1982-1983 *Jacques Vandenhaute 1983-2007 *Willem Draps 2007- == Ystävyyskaupungit == *: New Iberia, Louisiana *: Chaoyang *: Chennai *: Gangnam *: Pecica == Aiheesta muualla == Luokka:Brysselin pääkaupunkialueen kunnat
Fiskarsinjoki

Fiskarsinjoki (tai Fiskarinjoki, ) on pieni joki Pohjassa Raaseporissa Länsi- Uudellamaalla. Se alkaa Degersjönista, virtaa kohti etelää Fiskarin ruukkikylän kautta Borgbyträsketiin ja laskee vetensä Suomenlahteen.http://www.orvisproshop.com/kalastus/fiskarsinjoki.html ==Reitti== Fiskarsinjoki kulkee puistomaisessa kulttuurimaisemassa. Melko tasaisesti virtaavan joen varrella on jokunen kivinen, koskimainen osuus. Vesi on melko kirkasta. Fiskarsinjoki on verraten tasalevyinen, joskin siinä on muutama kapeikko; keskileveys on kahdeksan metriä. Joen hyönteisfauna on runsaanlainen, sillä veden happamuus on parhaimmillaan 7,3. Fiskarsinjoen meritaimenkanta on rauhoitettu. Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 mpy) → Fiskarsinjoki → Borgbyträsket → Suomenlahti. ==Lähteet== *Ymparisto.fi ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Kalapaikka.net Luokka:Raaseporin joet *
Seljänalanen

Seljänalanen on karu, kirkasvetinen ja verraten syvä järvi Fiskarsinjoen valuma-alueella Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajalla.Seljänalainen Järviwikissä. Viitattu 9.7.2014. Järven pohjoisosa kuuluu Saloon, lounaisosa Raaseporiin ja kaakkoisosa Lohjaan. Seljänalasen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Järven eteläpäässä sijaitsee Antskog, joka on eräs Suomen historiallisista ruukkialueista.Antskog.fi Seututie 104 kulkee Seljänalasen itäpuolitse. == Maantiede == Seljänalasen pituus lounaasta koilliseen on runsaat neljä kilometriä. Rantaviiva polveilee ja sen pituus on 16 460 metriä. Rannat ovat pääosin metsämaata ja paikoin varsin jyrkkiä. Allas jakautuu lounaiseen Lahdenpohjaan, keskiosan selkäalueeseen ja koilliseen Leilänlahteen. Lahdenpohja on syvä: sen eteläosassa sijaitsee Seljänalasen syvin kohta, 26,4 metriä. Järven keskiosan selkäalue on suurelta osin 15–25 metriä syvä. Leilänlahti on järven etelä- ja keskiosaa matalampi. Seljänalasessa sijaitsee useita saaria ja luotoja, kuten puolentoista hehtaarin laajuinen Niemenholma järven koilliskolkassa. Järven eteläosassa on Papinsaari ja Savisaari. Seljänalaseen virtaa vettä Koskenjokea pitkin lännestä Määrjärvestä. Järvien välinen kannas on noin sata metriä leveä, ja sillä sijaitsee luonnonsuojelualue. Määrjärven korkeustaso on vain 0,1 metriä Seljänalasta ylempi. Seljänalaseen virtaa laskupuroja myös läheisiltä lammilta. Seljänalasen luusua sijaitsee altaan eteläkolkassa. Vedet virtaavat Keskiportin (40,6 metriä mpy) kautta Anskunjokeen ja edelleen Finnsjöniin (25,9 metriä mpy). Seljänalanen on tyypiltään vähähumuksinen järvi. Maa- ja metsätalous sekä asutus kuormittavat sitä. Järven ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 32 910 000 kuutiometriä. == Vesistösuhteet == Seljänalanen (82.002.1.048) kuuluu Fiskarsinjoen vesistöön (82.002), joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistössä (82). Fiskarsinjoen vesistöön kuuluu 76 vähintään hehtaarin laajuista järveä, joista Seljänalanen on laajin Määrjärven ja Degersjönin jälkeen. Seljänalasta seuraavat Simijärvi ja Brunkom träsk.Fiskars ån valuma- alue (82.002). Järviwiki. Viitattu 20.6.2021. Seljänalasen itäpuolinen Lönnhammarinjärvi kuuluu Karjaanjoen vesistöön. Järvien välinen kannas on noin 300 metriä leveä, maasto kohoaa itäänpäin siten, että Lönnhammarinjärven korkeustaso on lähes 20 metriä Seljänalasta ylempi. Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 metriä mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 metriä mpy) → Fiskarsinjoki → Suomenlahti. == Historia == Seljänalasen kaakkoisrannalta on löydetty kivikautinen asuinpaikka.Rekisteriportaali == Lähteet == === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Kalasaalis.com Luokka:Pohjan järvet Luokka:Karjalohjan järvet Luokka:Kiskon järvet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Anskunjoki

Anskunjoki on pieni joki Pohjassa Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Se alkaa Seljänalasen eteläkärjestä ja virtaa pieneen Finnsjön järveen. Joki on osa Fiskarsinjoen valuma-aluetta ja kuuluu Pohjan kalastusalueeseen.Pohjan kalastusalue Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 mpy) → Fiskarsinjoki → Borgbyträsket → Suomenlahti. ==Lähteet== *Ymparisto.fi ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Antskog.fi Luokka:Suomen joet Luokka:Raaseporin joet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Finnsjön

Finnsjön on pieni järvi Pohjassa Raaseporissa Länsi- Uudellamaalla.http://www.jarviwiki.fi/wiki/Finnsj%C3%B6n_%2882.002.1.018%29 Se kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen. Seututie 104 kulkee Finnsjön länsipuolitse. Anskun kylä ja Antskogin historiallinen ruukkialue sijaitsevat Finnsjön pohjoispuolella. Finnsjön koillisrannalla sijaitsee Notvikenin vuorijalavametsä, jossa tavataan useita vaativia lehtolajeja.http://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=49675&lan;=FI Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 mpy) → Fiskarsinjoki → Borgbyträsket → Suomenlahti. ==Lähteet== *Ympäristö.fi ===Viitteet=== Luokka:Pohjan järvet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Kvarnbyån

Kvarnbyån on pieni joki Pohjassa Raaseporissa Länsi-Uudellamaalla. Se alkaa Finnsjönista ja kulkee kohti etelää Degersjöniin. Kvarnbyån virtaa lehtipuuvaltaisen metsän keskellä. Pudotuskorkeus Finnsjön ja Degersjön välillä on yli seitsemän metriä. Runsaan kilometrin mittaisen joen varrella on lukuisia koskia. Joen leveys on viidestä seitsemään metriä. Joessa on runsaasti taimenta, sen kanta on alueella rauhoitettu. Enimmän osan kalastuskaudesta Kvarnbyån on kirkasvetistä.http://www.orvisproshop.com/kalastus/kvarnbyan.html Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 mpy) → Fiskarsinjoki → Borgbyträsket → Suomenlahti. ==Lähteet== *Ymparisto.fi ===Viitteet=== Luokka:Raaseporin joet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Nokia C1-01

Nokia C1-01 on matkapuhelinvalmistaja Nokian valmistama kesäkuussa 2010 julkaistu matkapuhelin. == Tietoja == === Virranhallinta === *800 mAh BL-5CB- akku === Sähköposti ja viestintä === *Tuetut sähköpostiprotokollat: IMAP4, SMTP ja POP3 *Nokia Messaging Service-tuki *MMS === Internetselain === *Opera Mini-selain *Tuetut merkintäkielet: HTML, XHTML, CSS ja WML *Tuetut protokollat: HTTP v1.1 ja WAP *TCP/IP-tuki *Historia-, JavaScript- ja HTML- tuki === Muut sovellukset === *Kalenteri, muistio, kello, laskin ja muunnin *Pelejä === Muuta === *Värivaihtoehdot: keskiyön sininen, tummanharmaa, lämmin harmaa ja punainen == Lähteet == *Nokia C1-01 specifications - Nokia Europe *Nokia C1-01 - Mobiiliblogi *Nokia C1-01 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Käyttöohjeet * Nokia C1-01 - Tuki C1-01 Luokka:Vuoden 2010 matkapuhelimet
Borgbyträsket

Borgbyträsket on pieni järvi Pohjan kirkonkylän pohjoispuolella Raaseporissa Länsi- Uudellamaalla.http://www.jarviwiki.fi/wiki/Borgbytr%C3%A4sket_%2882.002.1.001%29 Se kuuluu Fiskarsinjoen valuma-alueeseen. Seututie 104 kulkee Borgbyträsketin länsipuolitse. Järven eteläpuolella, sen ja Pohjanpitäjänlahden välistä, kulkevat Seututie 111 ja Rantarata Helsingistä Turkuun. Borgbyträsket on Fiskarsinjoen eteläisin allas reitillä Seljänalasen järvestä Suomenlahteen kuuluvaan Pohjanpitäjänlahteen. Se on muodoltaan pitkulainen ja vesi on lievästi savisameaa. Kasvillisuus on melko runsasta.http://www.orvisproshop.com/kalastus/borgbytrasket.html Borgbyträsketin laaksossa on maisemallisesti merkittäviä avo- ja tervaleppäluhtia. Järven itäpuolitse on kulkenut kapearaiteinen rautatie, jonka linjalla on nykyisin maantie.http://www.ymparisto.fi/default.asp?contentid=395532&lan;=FI Vesireitti Seljänalasesta etelään kohti Suomenlahtea (linnuntietä noin 10 km): Seljänalanen (41 mpy) → Anskunjoki → Finnsjön → Kvarnbyån → Degersjön (19 mpy) → Fiskarsinjoki → Borgbyträsket → Suomenlahti. ==Lähteet== *Ympäristö.fi ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Nopsatravels.com Luokka:Pohjan järvet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Pertti Lintunen

Pertti Lintunen (s. 8. joulukuuta 1952 Hämeenlinna) on Imatran entinen kaupunginjohtaja. Kaupunginjohtajan virassa Lintunen oli 1. heinäkuuta 2006 vuoteen 2017. Sitä ennen hän oli 15 vuotta Kotkan kaupungin sivistystoimen toimialajohtajana. Lintunen toimi Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtajana 9. kesäkuuta 2019 – 26. syyskuuta 2020. == Lähteet == * https://esaimaa.fi/uutiset/lahella/fe64ac91-36ba-4377-9338-b95dffaf7c9a Luokka:Imatran kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat Luokka:Etelä-Karjalan aluevaltuutetut
Komun rautatieasema

Komun rautatieasema (lyh. Kom) sijaitsee Pyhäjärvellä Iisalmi–Ylivieska- radalla. Junaliikenne Iisalmesta Komuun ja Pyhäsalmeen alkoi vuonna 1925 ja vielä samana vuonna Ylivieskaan asti. Rataosuus on suunniteltu sähköistettäväksi vuosina 2021-2023. Komulla oli tärkeä rooli Kaukas-yhtiön Pyhäjärvellä vuonna 1953 toimeenpaneman Suomen ensimmäisen suuren traktorisavotan käyttämänä lastauspaikkana. Komun rautatieasemaan liittyvän teoksen "... ja seuraavana Komu" on kirjoittanut pyhäjärvinen Eero Komu. ==Lähteet== Luokka:Pyhäjärven liikenne Luokka:Pohjois-Pohjanmaan rautatieliikennepaikat
Berlaymont

Berlaymont on Belgian pääkaupungissa Brysselissä sijaitseva Euroopan komission päärakennus. Komissiolla on Berlaymontin lisäksi kymmeniä muita rakennuksia. == Historia == Vuonna 1960 Belgian valtio osti maata Brysselin keskustasta rakentaakseen Euroopan komission majoittamista varten rakennuksen. Rakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Lucien de Vestel, Jean Gilson, André Polak ja Jean Polak. He suunnittelivat rakennuksesta ristin muotoisen. Rakennuksen pinta- alan oli suunniteltu olevan 240 000 m², jolloin rakennukseen olisi mahtunut työskentelemään jopa 3 000 virkamiestä. Berlaymontia rakennettiin vuodesta 1963 vuoteen 1969. === Evakuoinnit === Vuonna 1991 koko Berlaymont-rakennus evakuoitiin havaitun asbestin vuoksi. Asbestinpoisto kävi hyvin kalliiksi Belgian valtiolle. Lopulta vuonna 2004 työt valmistuivat ja komissio pääsi vihdoinkin majoittumaan uudelleen rakennukseen. Rakennus myytiin komissiolle 21. lokakuuta 2004. Toukokuun 18. päivänä vuonna 2009 kello yhden aikaan iltapäivällä rakennuksessa syttyi tulipalo. Kaikki paikalla olleet 2700 henkilöä evakuoitiin rakennuksesta. Brysselin palokunta sai tapauksesta hälytyksen, ja useat yksiköt lähtivät paikan päälle. Palokunta sai palon täydellisesti sammutettua myöhään iltapäivällä. Palon syytä ei tiedetä varmasti. == Katso myös == * Euroopan unioni * Euroopan komissio * Euroopan parlamentti * Euroopan neuvosto Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Euroopan komissio Luokka:Euroopan unionin rakennukset ja rakennelmat
Tre Kronor -luokka

Tre Kronor -luokka oli Ruotsin merivoimien kahden risteilijän muodostama alusluokka. == Taustaa == Toisessa maailmansodassa muuttui Ruotsin meripuolustuksen perusta, jonka muodostivat torpedoyksiköiden tukemat rannikkopanssarilaivat. Muutoksen seurauksena jätettiin tilaamatta kaksi jo suunniteltua Sverige-luokan rannikkopanssarilaivaa. Uuden suunnitelman mukaan tuli muodostaa kaksi laivuetta, joissa kummassakin olisi risteilijä ja neljä hävittäjää sekä tukena neljä moottoritorpedovenettä. Risteilijöissä hyödynnettiin Alankomaiden tilaamat ja Saksan hyökkäyksen jälkeen toimittamatta jääneet 152 millimetrin tykit.Whitley, M. J. s. 225-226 == Suunnitelma == Alusten piirustukset hankittiin 1940-1941 Triestestä Italiasta Cantieri Riuniti dell'Adriaticolta. Piirustuksia kuitenkin muutettiin useaan otteeseen ennen tilausten tekemistä. Varhaisissa piirustuksissa alusten pääaseina oli kolme kolmiputkista 152 millimetrin tykkitornia, mutta lopullisissa piirustuksissa oli ainoastaan etukannella yksi kolmiputkinen ja takakannella kaksi kaksiputkista tornia.Whitley, M. J. s. 226 Alusten suojana oli 70 millimetrin panssarivyö vesirajassa sekä kaksi 30 millimetrin panssaroitua kantta. Tykkitorneissa oli 50-127 millimetrin panssarointi. Pääaseina olivat seitsemän Boforsin valmistamaa täysautomaattista 152 millimetrin 53 pituuskaliiperin M/1942 -tykkiä, joiden maksimi elevaatio oli 70 astetta. ILmatorjunnan muodostivat 10 kaksiputkista 40 millimetrin tykkiä sekä seitsemän yksiputkista 25 millimetrin tykkiä. Aseistuksen täydensi kaksi kolmiputkista 533 millimetrin torpedopakkaa. Voimanlähteenä aluksilla oli kaksiakselinen de Laval -turbiinimoottori, joka tuotti 100 000 hevosvoimaa. Tällä saavutettiin 33 solmun maksiminopeus. == Alukset == Alusten suunnitelmiin tehdyt muutokset viivästyttivät tilauksia ja ensimmäinen tehtiinkin vasta 5. helmikuuta 1943 ja toinen 12. helmikuuta. Telakkalakko ja materiaalien toimitusvaikeudet aiheuttivat alusten valmistuksessa vielä runsaasti viiveitä ja ne valmistuivatkin vasta sodan päätyttyä. Tre Kronor -luokan risteilijätWhitley, M. J. s. 225 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Tre Kronor Götaverken 27. syyskuuta 1943 16. joulukuuta 1944 25. lokakuuta 1947 poistettu palveluksesta 1. tammikuuta 1964 HMS Göta Lejon Eriksbergs Mekaniska Verkstads, Göteborg 27. syyskuuta 1943 17. marraskuuta 1945 15. joulukuuta 1947 poistettu palveluksesta 1. heinäkuuta 1970 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *
Tokyo Skytree

Tokyo Skytree () on 634 metriä korkea televisio- ja näköalatorni Oshiagen kaupunginosassa Sumidan erillisalueella Tokiossa. Se on maailman korkein torni ja toiseksi korkein rakennelma – vain Dubaissa sijaitseva 828 metriä korkea pilvenpiirtäjä Burj Khalifa on sitä korkeampi. Siitä onkin tullut yksi Tokion näkyvimmistä maamerkeistä. Tornin suunnitteli tokiolainen arkkitehtitoimisto Nikken Sekkei ja rakensi japanilainen Ōbayashi-gumi-rakennuskonserni. Se valmistui 29. helmikuuta vuonna 2012 ja avattiin yleisölle 22. toukokuuta 2012. Avajaisissa kymmenettuhannet ihmiset jonottivat päästäkseen näköalatasanteelle. Tornin piti valmistua jo vuoden 2011 lopulla, mutta rakennustöitä viivästytti Tōhokun maanjäristyksen ja tsunamin aiheuttama tarvikepula. Teräsrunkoinen torni on maalattu kauttaaltaan sinertävänvalkoiseksi ja suunniteltu kestämään voimakkaita maanjäristyksiä sekä tuulia. Sen poikkileikkaus on tyvestä kolmion muotoinen mutta muuttuu ylöspäin mentäessä vähitellen pyöreäksi. Tornissa on kaksi näköalatasannetta 350 metrin ja 450 metrin korkeudella sekä digitaalinen televisiolähetin. Sen yhteydessä on myös huvipuisto ja ostoskeskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tokyo Skytreen virallinen sivusto Luokka:Tokion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Japanin tornit Luokka:Näkötornit Luokka:Televisiotornit
Paveletsin asema (Moskova)

Paveletsin asema () on Moskovassa sijaitseva Venäjän rautateiden rautatieasema. Sitä pidetään yhtenä kaupungin yhdeksästä päärautatieasemasta. Lukuisten kauko- ja lähijunavuorojen ohella Paveletsin asemalta liikennöidään päivittäin kello 06-24 Aeroexpress-junalla Domodedovon kansainväliselle lentoasemalle. Rautatieasema sijaitsee Moskovan ydinkeskustan kaakkoislaidalla, 3,0 kilometriä Punaiselta torilta. Paveletskajan-metroasema löytyy 200 metrin päästä rautatieaseman edustalta. Tämä metroasema kuuluu sekä Moskovan metron linjan 2 (vihreä) että 5 (ruskea, rengaslinja) reitistöön. Nykyisen asemarakennuksen vanha osa valmistui vuonna 1900. Aseman rakentamista edelsi runsaat 230 kilometriä Moskovasta eteläkaakkoon sijaitsevasta Paveletsin kylästä () Moskovaan ulottuvan ratayhteyden rakentaminen tsaari Nikolai II:n antamalla luvalla. Selkeyden vuoksi on hyvä tietää, että Moskovan Paveletsin aseman ohella Venäjän rautatieverkko tuntee nykypäivänäkin Paveletsin kylän Tulan aseman (Pavelets-Tulski). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aseman sivusto (paveletsky.dzvr.ru) * Paveletsin aseman tietoja, mm. aseman pohjapiirros, aikataulut, lippumyymälän tiedot yms (moscow.ru) * Moskovan matkustustiedote: varovaisuutta asemilla! (formin.fi) * Venäjän rautateiden matkustajaliikenteen sivut, sis. aikatauluhaku (rzd.ru) * Aseman kaukojunien haku (yandex.ru) * , (parovoz.com) Luokka:Moskovan rautatieasemat
Örnen-luokka

Örnen-luokka oli Ruotsin merivoimien viiden aluksen muodostama torpedoristeilijäluokka. == Alukset == Örnen-luokan risteilijätHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 131 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Örnen Lindholmen - 6. huhtikuuta 1896 4. toukokuuta 1897 poistettu palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 HMS Claes Horn Lindberg - 9. helmikuuta 1898 7. elokuuta 1898 poistettu palveluksesta 12. lokakuuta 1923 HMS Jacob Bagge Kockums - 30. huhtikuuta 1898 23. marraskuuta 1898 poistettu palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 HMS Psilander Finnboda - 25. marraskuuta 1899 6. elokuuta 1900 poistettu palveluksesta 1. heinäkuuta 1937 HMS Clas Uggla Bergsund - 2. joulukuuta 1899 28. marraskuuta 1900 poistettu palveluksesta 30. elokuuta 1917 ==Lähteet== * * * === Viitteet === *
Mălina Olinescu

Mălina Olinescu (29. tammikuuta 1974 – 12. joulukuuta 2011) oli romanialainen laulaja, joka edusti Romaniaa Eurovision laulukilpailussa 1998 kappaleella "Eu cred" ("Uskon") ja jäi sijalle 22 saatuaan 6 pistettä, jotka kaikki tulivat Israelilta. Olinescu teki itsemurhan 12. joulukuuta 2011 hyppäämällä kuudennen kerroksen ikkunasta. Vuosina 2000–2007 hän oli naimisissa Dan Stescon kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mălina Olinescusta ja laulusta "Eu cred" * Romania Eurovision laulukilpailussa Luokka:Romanian euroviisuedustajat‎ Luokka:Romanialaiset laulajat Luokka:Vuoden 1998 euroviisuedustajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet