EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laskennan malli

Laskennan malli on tietokoneen tai ohjelmointikielen matemaattinen malli ja siten formaali perusta algoritmeille. Tunnetuimmat laskennan mallit ovat kaksi historiallisesti ensimmäistä. Alan Turing julkaisi Turingin koneen, tietokoneen matemaattisen mallin, vuonna 1936. Samaan aikaan Alonzo Church kehitti lambda-kalkyylin, jota nykyään pidetään funktio-ohjelmointikielen matemaattisena mallina. Myöhemmin mallien huomattiin olevan ekvivalentit eli niille kirjoitetut ohjelmat voidaan kääntää toisikseen. Turingin kone ja sen kanssa ekvivalentit eli Turing-täydelliset mallit voivat laskea kaikki ne ongelmat, joita ylipäätään osataan laskea. Myös Turingin konetta heikompia laskennan malleja käytetään. Äärellinen automaatti eli tilakone on yksinkertaisen tilasta toiseen siirtyvän koneen malli. Sillä on ekvivalenssisuhde säännöllisten kielten kanssa. Malliin ei sisälly muistia, joten sitä voidaan käyttää hyväksi silloin, kun muisti on rajallinen. Luokka: Tietojenkäsittelyteoria
Eva Zeisel

Eva Zeisel (alk. Éva Amália o.s. Striker; 13. marraskuuta 1906 Budapest, Unkari – 30. joulukuuta 2011 New York, YhdysvallatEva Zeisel dies at 105, Newyorktimes.com, viitattu 31.12.2011) oli unkarilaissyntyinen teollinen suunnittelija. Hänet tunnetaan varsinkin työstään keramiikan parissa. ==Elämänvaiheet== Zeiselin alkuperäinen haave oli ura taidemaalarina. Hän menestyi kuitenkin sittemmin omalla alallaan hyvin, ja hänen työtään on ollut julkisesti näytteillä muun muassa British Museumissa. Zeisel oli korkeasti koulutettua unkarinjuutalaista sukua. Hänen äitinsä oli historioitsija ja ensimmäinen Budapestin yliopistosta filosofian tohtoriksi väitellyt nainen. Samoin veljet sosiologi, taloustieteilijä Karl Polanyi ja fysikaalinen kemisti, tieteen historioitsija Michael Polanyi ovat tunnettuja omilla aloillaan. Eva Zeisel opiskeli taidemaalariksi mutta sai käytännön työn kautta koulutuksen keraamikoksi ja työskenteli saksalaisille tehtaille. 1932 hän siirtyi viideksi vuodeksi Neuvostoliittoon. Hänet pidätettiin 1937 ja vangittiin lähes puoleksitoista vuodeksi syytettynä osallistumisesta salajuoneen Stalinin murhaamiseksi. Syksyllä 1937 hänet karkotettiin Itävaltaan, jonka Saksa pian miehitti. Siellä hän tapasi jälleen tulevan puolisonsa Hans Zeiselin. Hän pakeni maasta viimeisellä mahdollisella junalla. Hän siirtyi ensin Englantiin ja sieltä 1938 Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi menestyksekkäästi keraamikonuraansa.Eva Zeisel Forum Hän piti 1970–1980-luvulla parinkymmenen vuoden tauon, ja sen jälkeen hänen uransa koki uuden nousun.Departures.com Arthur Koestler käytti Zeiselin vankilakokemuksia aiheena teoksessaan Pimeää keskellä päivää (1940, suom. 1958). ==Julkaisut== * Eva Zeisel on Design, Overlook Press 2004 * Eva Zeisel: A Prison Memoir. eBook. (tulossa) ==Kirjallisuutta== * Lucie Young, Eva Zeisel: The Playful Search for Beauty. Chronicle Books 2003. * Eva Zeisel: Designer for Industry, 1984. ==Elokuvat== * Eva Zeisel: Throwing Curves 2002 (dokumenttielokuva, ohj. Jyll Johnstone) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Collector's information about Town and Country by Red Wing * Eva Zeisel Originals * Throwing Curves : Eva Zeisel -dokumenttielokuvan esittely * New York State College of Ceramics Luokka:Unkarilaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Loivaa voimaa

Loivaa voimaa on suomalaisen laulajan Harri Marstion 9. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Loivaa voimaa discogs.com -sivustolla Luokka:Harri Marstion albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Helen Brockman

thumb|Helen Brockman Helen Lewis Brockman (24. syyskuuta 1902 - 22\. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Brockman syntyi Iowassa ja tuli parhaiten tunnetuksi teoksellaan The Theory of Fashion Design (1965). Hän vietti 100-vuotispäiväänsä syksyllä 2002. Brockman alkoi menestyä verrattain myöhään, ja hän otti 65-vuotiaana vastaan paikan opettajana Kansas State Universityn College of Human Ecologyssa. Hän kuoli 105-vuotiaana Manhattanissa, Kansasissa. == Julkaisuja == * Air Raid Precautions (1942) * The Theory of Fashion Design (1965) * Development of a Crepe Fabric for Use in Scarfs (1966) * The Skirt Handbook (1968) * The Slacks Handbook: Basic Pattern Development and Derivation of City Pants, Culottes and Slim Pants (1968) * The Slacks Handbook: Basic Pattern Development and Styling of City Pants, Jeans and Gaucho Pants (1973) * Mod-u-lar Pattern System Handbook (1993) * Both Sides of Nice (2005) Luokka:Yhdysvaltalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Markkinointi & Mainonta

Markkinointi & Mainonta eli M&M; oli Alma Talentin julkaisema markkinointiviestinnän ja median ammattilaisten lehti. Lehden viimeisenä päätoimittajana toimi Arno Ahosniemi ja uutispäällikkönä Jani Niipola. Lehti lopetettiin vuoden 2020 lopussa. M&M; ilmestyi 22 kertaa vuodessa. Vuonna 2011 sen levikki oli 9 175 kpl (LT 2011) ja lukijamäärä 41 000 henkilöä (KMT 2005). ==Historia== Lehti perustettiin vuonna 1994 lakkautetun Mainosuutisten tilalle. Lehden perustajana, päätoimittajana ja kustantajana toimi Kim Weckström vuoteen 1997. Lehden syntyvaiheissa taustavaikuttajina toimivat muun muassa Jari Sarasvuo ja Marco Mäkinen. Lehti saavutti huomiota julkaisemalla ensimmäiset kaupalliset verkkosivustonsa www.marmai.fi vuoden 1994 lokakuussa. Lehti oli myös tunnettu mainos- ja media-alan tapahtumien järjestämisestä. M&M-lehden; synty ajoittui Suomen mediatoimialan rakennemuutoksen vilkkaimpaan kauteen. Lehteä kustantava Alma Talent ilmoitti 28. syyskuuta 2020 suunnittelevansa sen lakkauttamista kannattamattomana. Markkinointi& Mainonnan painosmäärä on ollut 3 500 (2020) ja digiyleisö kuukaudessa noin 190 000. Jatkossa Alma Talent käsittelisi mainontaa ja markkinointia Kauppalehden printissä ja digitaalisissa kanavissa Markkinointi & Mainonnassa työskenteli viisi kokopäiväistä toimituksellista työntekijää. == Päätoimittajat == *Kim Weckström, lehden perustaja, kustantaja ja ensimmäinen päätoimittaja 1994–1996 *Olli Manninen 1996–1997 *Pekka Virolainen 1997–1999 *Petri Saraste 1999–2001 *Seppo Määttänen 2000–2007 *Saila-Mari Kohtala 2007–2010 *Reijo Ruokanen 2010–2016 *Emilia Kullas 2016–2018 *Arno Ahosniemi 2018–2020 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * M&M; printtituotteen kansi keväällä 2018. JPG. Luokka:Suomalaiset ammattilehdet
NEET

NEET on lyhenne englannin kielen sanoista Not in Employment, Education or Training. Kyseessä on hallinnollinen luokitus, jota käytettiin ensimmäisenä Britanniassa, mutta sen käyttö on levinnyt laajasti muihinkin maihin kuten Japaniin, Kiinaan ja Koreaan. Lyhenteellä kuvataan työelämän tai opiskelun ulkopuolella olevaa väestöryhmää. Britanniassa määritelmä sisältää 16–18-vuotiaita syrjäytyneitä henkilöitä, jotka ovat ajautuneet työmarkkinoiden ulkopuolelle. Japanissa määritelmä kattaa 15–34-vuotiaat työttömät ja naimattomat henkilöt, jotka eivät hakeudu työn saantiin vaadittavaan koulutukseen. Määritelmään kuuluvat henkilöt eivät muodosta yhdenmukaista joukkoa, vaan heissä on niitä, jotka vielä kokeilevat eri uravaihtoehtoja, ja niitä, jotka ovat suuressa vaarassa syrjäytyä kokonaan. Suomessa työn ja koulutuksen ulkopuolella oli vuonna 2018 noin 38 000 20–24-vuotiasta nuorta. Helsingissä työstä tai koulutuspaikasta kieltäytyneiden nuorten määrä oli vuoden 2009 lopussa yli 3 000 henkeä. Näin ollen yhä useampi heistä elää pelkän alennetun toimeentulotuen varassa sillä he eivät saa työmarkkina- tai opintotukea. Tämä uhkaa jäädä heidän kohdallaan pysyväksi asiantilaksi. == Katso myös == *Hikikomori ==Lähteet== Luokka:Väestötiede Luokka:Sosioekonomia
Svetlana Tširkova

Svetlana Tširkova-Lozovaja (s. 5. marraskuuta 1945 Tšuvassia) on entinen virolainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän edusti kilpaurallaan Neuvostoliittoa ja hänen aseenaan oli floretti. Tširkova voitti florettimiekkailun joukkuekilpailussa olympiakultaa Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Jälkimmäisissä kisoissa hän miekkaili erinomaisesti, mutta finaaliin otettiin hänen tilalleen valkovenäläisen valmentajan, German Bokunin oma valmennettava Tatjana Samusenko. Venäjällä syntynyt mutta Virossa lapsesta saakka asunut Tširkova jäi palkintojenjaossa ilman kultamitalia, jollainen annettiin vain finaalissa otelleille. Maailmanmestaruuskilpailuissa Tširkova voitti joukkuekultaa 1970 ja 1971 sekä hopeaa 1969, jolloin hän saavutti myös pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuonna 1969 Tširkova valittiin Viron parhaaksi naisurheilijaksi. == Saavutukset == * Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1968 ja 1972 * MM-kultaa floretin joukkuekilpailussa 1970 ja 1971 * MM-hopeaa floretin joukkuekilpailussa 1969 * MM-pronssia floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1969 * Universiadivoitto floretin joukkuekilpailussa 1970 == Lähteet == * * * sports123.com: miekkailun arvokisatilastoja Luokka:Neuvostoliittolaiset miekkailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Virolaiset miekkailijat Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorothy Height

Dorothy Irene Height (14. maaliskuuta 1912 – 20. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen afroamerikkalainen ihmisoikeusaktivisti. Hänet tunnettiin varsinkin hänen työstään afroamerikkalaisten naisten parempien olojen, hyvinvoinnin ja tasa-arvon puolestapuhujana. Height syntyi Richmondissa, Virginiassa, ja muutti 4-vuotiaana Rankiniin, Pennsylvaniaan. High school -ikäisenä hän sai stipendin Barnard Collegeen, mutta hänen opiskelunsa evättiin sillä perusteella, että sinä opintovuonna sisään oli jo otettu kaksi afroamerikkalaista. Hän valmistui New Yorkin yliopistosta vuonna 1933. Height kirjoitti muun muassa teoksen Open Wide the Freedom Gates, ja hänen elämästään on tehty elokuva.http://www.medaloffreedom.com/DorothyHeight.htm Heightille on myönnetty Presidential Medal of Freedom ja paikka National Women's Hall of Famessa. Hänet on lisäksi palkittu National Association for the Advancement of Colored Peoplen Spingarn Medalilla vuonna 1993, ja maaliskuussa 2004 presidentti George W. Bush myönsi hänelle Kongressin kultamitalin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Presidential Medal of Freedom
Lisa Sounio-Ahtisaari

Lisa Christa Maria Sounio-Ahtisaari (s. 1970 Helsinki) on suomalainen brändiasiantuntija, yrittäjä ja luennoitsija. Sounio on johtanut konsultti- ja viestintätoimistoa ja toiminut kolumnistina muun muassa Kauppalehti Onlinessa ja Yrittäjät-lehdessä sekä Deko- ja Muoto -designlehdissä. Hän oli mukana MTV3:n Leijonan kita -televisio-ohjelman pääomasijoittajaraadissa vuonna 2007. Vuonna 2010 Talentum julkaisi Sounion teoksen Brändikäs. Ennen yrittäjäksi ryhtymistään Sounio toimi suomalaisten designyritysten myynti-, vienti-, markkinointi- ja tuotekehitystehtävissä. Ekonomiuransa alussa hän toimi myynti- ja vientipäällikkönä huonekalualalla. Vuonna 2005 Lisa Sounio piti Fiskarsin taiteilijakylässä pop-up-design-kauppaa nimeltä "Kukko". Vuonna 2007 Sounio perusti yhdessä kansainvälisen tiimin kanssa matkailuaiheisen verkkopalvelu Dopplr Oy:n, jonka Nokia osti vuonna 2009. Nokia lopetti palvelun neljä vuotta myöhemmin. Liiketaloustieteen tutkinnon lisäksi Sounio on opiskellut teollista muotoilua Taideteollisessa korkeakoulussa, tuotekehitystä Teknillisessä korkeakoulussa sekä viestintää ja kieliä Vaasan yliopistossa. Sounio oli vuosina 2008–2020 naimisissa Marko Ahtisaaren kanssa. Sounio-Ahtisaari oli kokoomuksen ehdokas eurovaaleissa 2014.http://eurovaalit.kokoomus.fi/ehdokkaat/lisa-sounio-ahtisaari/ ==Teokset== * * == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Honkanen, Seppo: Lisa Sounio museodiktaattorina kahden tunnin ajan Suomen Museoliiton blogi. 27.5.2013. * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Laaksonen

Pekka Jaakko Tapani Laaksonen (s. 12. huhtikuuta 1956 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Valion toimitusjohtaja vuosina 2007–2014. Vuosina 1979–2007 hän työskenteli Enso-Gutzeitin, Enson ja lopulta Stora Enson palveluksessa. Stora Ensossa hän johti hienopaperidivisioonaa ja sitä ennen pakkauskartonkidivisioonaa. Laaksonen jäi eläkkeelle Valiolta syksyllä 2014. Pekka Laaksonen on istunut osana HOK Elannon hallitusta vuodesta 2017- alkaen. Nordic Institute of Business & Society (NIBS) myönsi Laaksoselle vuonna 2014 "Most Reliable CEO in Finland" -palkinnon. Palkinto myönnetään toimitusjohtajalle, joka on tuottanut tasaisen nousujohteista tulosta, ja joka on siten ollut luottamuksenarvoisin johtaja yrityksen omistajille. Pekka Laaksonen on toiminut Hampurin suurlähettiläänä Hamburg Ambassador järjestön kautta vuodesta 2005 alkaen. Toukokuussa 2022 Laaksoselle myönnettiin kunniatohtorin titteli Aalto Yliopiston toimesta. Koulutukseltaan Laaksonen on kauppatieteiden maisteri. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spencer Locke

Spencer Locke (s. 20. syyskuuta 1991 Winter Park, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Ura== Locke osoitti kiinnostuksensa taiteeseen jo nuorella iällä. Kahdeksanvuotiaana hän alkoi käydä draamatunneilla, joiden myötä hän pääsi esiintymään televisiomainoksissa Orlandossa. Muutama vuosi myöhemmin 11-vuotias Locke muutti Los Angelesiin luodakseen uraa näyttelijänä. Hän teki debyyttinsä televisiosarjassa Ilman johtolankaa sekä pienen roolin elokuvassa Spanglish – käännöskukkasia. Vuonna 2005 Locke sai tunnettavuutta esiinnyttyään vierailevissa rooleissa Nickelodeonin ja Disney Channelin tv- sarjoissa Ned’s Declassified ja Poika tulevaisuudesta. Vuonna 2004 Locke lainasi äänensä Monsteritalo-animaatioelokuvaan. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2006 ja se pääsi vuoden 2007 Annie-gaalaan. Locke sai ääniroolistaan Annie-ehdokkuuden. Vuonna 2007 Lockella oli merkittävä rooli elokuvassa Resident Evil: Tuho ja vuonna 2010 elokuvan jatko-osassa Resident Evil: Afterlife. Locke on esiintynyt myös sivuosassa Vampyyripäiväkirjat- televisiosarjassa. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2004 Spanglish – käännöskukkasia Spanglish kaveri yökylässä 2006 Monsteritalo Monster House Jenny (äänirooli) 2007 Resident Evil: Tuho Resident Evil: Extinction K-Mart 2010 Resident Evil: Afterlife Resident Evil: Afterlife K-Mart 2011 Detention Detention Ione 2011 The Bling Ring The Bling Ring Maddie Bishop 2012 Karaoke Man Karaoke Man Paige 2013 Big Thunder Big Thunder Lizzie Carson 2013 Tarzan Tarzan Jane Porter 2014 Landmine Goes Click Landmine Goes Click Alicia 2015 Babysitter’s Black Book Babysitter’s Black Book Ashley 2015 Anatomy of the Tide Anatomy of the Tide Bridgett Harriman 2015 Five O’Clock Comes Early Five O’Clock Comes Early Lucy Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Jaksot 2004 Ilman johtolankaa Without a Trace Brandee Case ”Wannabe” 2005 Ned’s Declassified Ned’s Declassified Bitsy 2005 Poika tulevaisuudesta Phil of the Future Candida Keegel 2006 That’s So Raven That’s So Raven Kayla ”Mad Hot Cotillion” 2009 Todistettavasti syyllinen Cold Case Sarah Blake (1976) ”Jackals” 2009–2010 Puumanainen Cougar Town Kylie 2010 Twentysixmiles Twentysixmiles Sally Burnish 2010 Vampyyripäiväkirjat The Vampire Diaries Amber Bradley ”Miss Mystic Falls” 2010 Aina vaarassa In Plain Sight Sabrina Anderson / Sabrina Jordan ”WitSec Stepmother” 2011 Lemmenkipeät Love Bites Christy Hayes ”Sky High” 2012 C.S.I. Miami CSI: Miami Jessica Wyatt ”Terminal Velocity” 2012 NCIS Rikostutkijat NCIS Amber Banks ”Psych Out” 2013 Cult Cult Carey Mandeville 2013 Miehen puolikkaat Two and a Half Men Jill ”Some Kind of Lesbian Zombie” Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nicholas Longworth

Nicholas Longworth (5. marraskuuta 1869 Cincinnati – 9. huhtikuuta 1931 Aiken, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja lakimies. Hän oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemies 1925–1931. Hän oli naimisissa presidentti Theodore Roosevelt tyttären Alice Rooseveltin kanssa. Longworth aloitti poliittisen uransa Ohion osavaltion edustajainhuoneessa, jossa hän toimi vuosina 1899-1900. Ohion senaattiin hänet valittiin vuosiksi 1901-03 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ensimmäisen kerran vuonna 1903 alkaneelle kaudelle. Longworth toimi edustajainhuoneessa yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1913 asti, jolloin hän tippui yhden kauden ajaksi edustajainhuoneesta. Longworth kuitenkin valittiin edustajainhuoneeseen uudelleen vuonna 1915 alkaneelle kaudelle, jonka jälkeen hän palveli edustajainhuoneessa aina kuolemaansa 1931 saakka. ==Perintö== Hänen mukaansa on nimetty edustajainhuoneen toimistorakennus Capitol Hill -kukkulalla Washington D.C.ssä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Henkilöartikkeli Nicholas Longworthista kongressin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen enemmistöjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Suojajohdin

Suojajohdin eli PE-johdin () on maadoitukseen käytetty johdin TN-S -järjestelmässä. Sen johdinväri on kelta-vihreä (raidallinen). Vanhemmissa asennuksissa on käytetty TN-C-järjestelmä, jossa nolla- ja suojajohdin olivat sama johdin ja maadoitus tapahtui ns. nollaamalla sähkölaitteen suojakosketin. Tähän asennustapaan liittyy kuitenkin turvallisuusongelmia, joten nykyään suoja- ja nollajohtimet ovat erilliset. Vanhoissa saneeratuissa taloissa esiintyy sekaisin molempia asennustapoja. Suojajohdinta ei saa käyttää muuhun tarkoitukseen kuin suojajohtimena, ei esimerkiksi nollajohtimena. Kaikki rakennuksen suojajohtimet on yhdistetty kiinteistön sähköpääkeskuksen PE- kiskoon, ja sieltä pääpotentiaalintasauskiskon kautta maahan. Pääpotentiaalintasauskiskoon on yhdistetty myös kaikki talon metalliset putkistot ja muut yhtenäiset sähköä johtavat rakenteet, joten niiden potentiaali on maan potentiaali. Maadoituselektrodin tulisi sijaita sokkelin alla, jotta se ei vahingoittuisi esimerkiksi kaivutöiden seurauksena. Suojajohtimen tehtävänä on vikatilanteessa johtaa virta maadoitetun laitteen rungosta maahan. Tällöin syntyy oikosulku ja sulake palaa tai vikavirtasuojakytkin katkaisee virran. Vaihe- ja suojajohtimien yhteisen resistanssin on oltava niin pieni, että virta katkeaa niin lyhyessä ajassa, ettei siitä ehdi aiheutua vaaraa. ==Katso myös== *Kosketusjännitesuojaus *Nollajohdin *Vaihejohdin Luokka:Sähköturvallisuus
Pintakäsittely

Pintakäsittelyllä muokataan kappaleen pinnan ominaisuuksia, kuten kiiltoa. Usein kappaleen pinta määrää enemmän osan ominaisuuksista, käytettävyydestä ja arvosta kuin sisusmateriaali. Pintakäsittelyllä pyritään usein myös suojaamaan sisusmateriaalia. Kappale voidaan päällystää kerroksella toista ainetta, kuten maalata, kovahitsata tai sinkitä. Myös itse kappaleen pintaa voidaan muokata mekaanisesti esimerkiksi hiomalla, kiillottamalla tai kemiallisilla käsittelyillä kuten peittaamalla tai anodisoimalla. Pintakarkaisu on myös tärkeä menetelmä työkalujen ja koneiden osien ominaisuuksien parantamisessa. ==Pintakäsittelymenetelmiä== *Pinnoitus **Terminen ruiskutus **Sulaan kastaminen **Maalaus **Lakkaus **Kovahitsaus *Pinnanmuokkaus **Mekaaninen ***Kiillotus ***Satinointi ***Hionta ***Harjaus **Kemiallinen ***Peittaus ***Anodisointi ***Fosfatointi ***Galvanointi ***Sinistys *
Markus Ekholm

Markus Erik EkholmSelviää jaksossa 610: Keskeytynyt häävalssi (03.05.2002) (s. 1973Selviää jaksossa 281: Elina kyllästyy kahvilakohellukseen (25.09.2000)) oli kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa Salatut elämät, jossa häntä näytteli Andrei Sandberg. Hän esiintyi sarjassa vuosina 1999–2002 ollen yksi alkuperäisistä henkilöistä. Markus nähtiin Salattujen elämien tv-oheissarjassa nimeltä Pihlajasatu kesällä 2018. == Perhe ja tausta == Markuksen perheeseen kuuluivat isä Erik ja äiti Karin. Myöhemmin paljastui, että Aki Nikkinen on hänen velipuolensa, sillä hän on Erikin avioton lapsi. Markus oli suomenruotsalainen.Mainitaan jaksossa 282: Aleksi pelkää menettäneensä kaiken (26.09.2000) Markus kuului erittäin varakkaaseen sukuun. Hänen äitinsä kuului varakkaaseen Gyllendorfien sukuun ja hänen isänsä pääsi näihin rahoihin käsiksi avioliittonsa kautta. Erik halusi kuitenkin saavuttaa myös itse jotain ja johti suurta Ekholm Enterprises -yhtiötä kasvattamalla samalla suvun omaisuutta. Erikin veli, Johan Ekholm, oli varatuomari. Karinin veli, Kristofer Gyllendorff, johti suurta sijoitusalan yritystä, jonka työntekijöihin kuului jonkin aikaa myös Markuksen tuttu, Toni Veijalainen. Markus asui lapsena Tammisaaressa. == Elämä Pihlajakadulla == Yhdessä Aki Nikkisen kanssa Markus perusti Barbaari-kahvilan sekä myöhemmin yökerho Geelin. Markus rakastui Pihlajakadulla asuvaan juristiin Laura Kivirantaan, mutta heidän suhteensa ei edennyt pitkään aikaan, vaikka molemmat olivat kiinnostuneita toisistaan. Laura pelkäsi sitoutumista. Lauran pomo Taisto Ruukki ja hänen vaimonsa, Riitta, olivat saaneet käsityksen, että Markus ja Laura seurustelevat, jolloin Markus ja Laura esittivät seurustelevansa. Esitys johti lopulta siihen, että Ruukit alkoivat valmistella Lauran ja Markuksen häitä. Laura kuitenkin sai häävalmistelut loppumaan valehtemalla Markuksen sekaantuneen muun muassa rahanpesuun ja huumekauppaan. Kesti kauan ennen kuin Lauran ja Markuksen suhde alkoi kunnolla. Suhde kuitenkin loppui ja Markus alkoi seurustella Elina Taalasmaan kanssa, jonka kanssa hänellä oli ollut jo aikaisemmin säpinää. Suhde johti lopulta avioliittoon, mutta päättyi hyvin pian häiden jälkeen Markuksen kuolemaan. Heidän avioliittonsa oli vaakalaudalla Elinan saadessa tietää Markuksen huumausaineiden käytöstä. Välillä he elivät vähän aikaa asumuseron tapaisesti, mutta palasivat lopulta yhteen. He olivat lähdössä häämatkalle Roomaan, mutta Markus kuoli lentokoneeseen noustuaan sydänkohtaukseen, joka oli seurauksena huumeiden yliannostuksesta. ==Lähteet== Luokka: Salatut elämät -hahmot
Maalaus (pintakäsittely)

Maalaus on pintakäsittelymenetelmä, jossa kappale pinnoitetaan kerroksella maalia. == Maalaamisen tyypit == * Maalaus tarkoittaa käsittelyä, jossa pinnalle tuotetaan maalilla, puunsuojalla tai muulla vastaavalla pintakäsittelyaineella kalvo. * Pohjustus on pintakäsittely, joka ei muodosta pintaan selvästi havaittavaa kalvoa eli kuivakalvon paksuus on tyypillisesti korkeintaan viisi mikrometriä. * Pohjamaalaus on pintakäsittely, joka muodostaa pintaan havaittavan kalvon eli kuivakalvon paksuus on 20:stä 60:een mikrometriin. * Pintamaalaus on pintakäsittely, joka myös muodostaa vastaavan kalvon kuin pohjamaalaus, mutta joka on tarkoitettu ulospäin näkyväksi käsittelytulokseksi. * Huoltomaalaus on jo aiemmin maalatun pinnan uudelleen maalausta, muutamasta vuodesta jopa vasta 20-30 vuoden päästä. == Käyttökohteet ja -välineet == Maalaamalla käsitellään mm. rakennusten, ajoneuvojen ja koneiden puu-, metalli- ja muovipintoja. Maalaamalla saadaan pinta, joka suojaa kohdetta korroosion ja valon vaikutuksilta. Maalaus estää myös home- ja sinistäjäsienten kasvua ja yleensäkin käsitellyn pinnan kulumista. Maalauksella on esteettistä merkitystä sisustamisessa, osana rakennettua ympäristöä ja monien esineiden käytössä. Pintakäsittely maalaamalla ei välttämättä takaa kohteen säilyvyyttä, vaan voi väärin tehtynä aiheuttaa päinvastaisen vaikutuksen kuten lahoamisen. Sopivan maalin ja maalaustavan valinta sekä oikea-oppisen ja -aikaisen maalaustyön tekeminen ovat tärkeitä. Yksi perustekijöistä on, että maalattava pinta on puhdas ja kuiva. Maalaukseen käytetään siveltimiä, teloja, lastoja, maaliruiskuja ja erilaisia muita välineitä, joilla maali tai muu pinnoite voidaan levittää. Maalattava kohde voidaan myös upottaa maaliin. Maalausalan ammattilaista kutsutaan maalariksi. == Erikoistekniikoita == Krakleeraus eli krakelointi on tekniikka, jolla jäljitellään halkeillutta ja kuluneen näköistä maalipintaa. Tällainen pinta saadaan aikaan, kun käytetty pohjamaali kuivuu hitaammin kuin pintamaali. Krakeloitu maalipinta voidaan vielä lakata kulutusta kestämään. Saatavilla on myös krakelointiin tarkoitettuja erikoislakkoja ja -maaleja. Pohjamaalin levitys tehdään ristikkäisin vedoin pensselillä, pintamaali levitetään pohjamaalin kuivuttua nahkeaksi. Jos pinta lakataan, se tehdään vasta molempien maalikerrosten kuivuttua. Yksi krakeloinnin kiinnostavaksi tekevistä seikoista on, ettei sen tulosta voi etukäteen tarkasti suunnitella. == Katso myös == * Jauhemaalaus == Aiheesta muualla == * Krakleeraus * Remontti-Reiskan maalausohjeita == Kirjallisuutta == * Orlamo, Lars 1972. Kodin maalausopas, 2. painos. Otava, Helsinki. 184 s. * Alén, Holger 1999. Maalit ja niiden käyttö, 2. painos. Opetushallitus, Helsinki. 121 s. ISBN 952-13-0601-7 *
Brixen

Brixen (, ladiniksi Porsenù tai Persenon, ) on kaupunki ja kunta Etelä-Tirolin maakunnassa Trentino-Etelä-Tirolin autonomisella alueella Pohjois-Italiassa. Vuoden 2021 alussa kaupungissa oli 22 698 asukasta. Se on väkiluvultaan maakunnan kolmanneksi suurin kaupunki ja sijaitsee Eisackjoen laaksossa, 40 kilometriä pohjoiseen Bolzanosta (Bozen). Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 72,82 prosenttia puhui äidinkielenään saksaa, 25,84 % italiaa ja 1,34 % ladinia. Pinta-alaltaan kaupunki on 84,9 neliökilometrin suuruinen. Sillä on ystävyyskaupunkitoimintaa Saksan Regensburgin, Slovenian Bledin ja Tšekin Havlíčkův Brodin kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Brixenin verkkosivut Luokka:Trentino-Etelä-Tirolin kaupungit Luokka:Etelä- Tirolin kunnat
Kattilajoki

Kattilajoki on Karvian kaakkoisosassa virtaava joki. Joki muodostaa oman vesistöalueen, joka taas kuuluu Suomijoen vesistöalueeseen. Joki laskee Tuulenkylässä Suomijärveen. Kattilajoen valuma-alue on 58,2 neliökilometriä. Vedenlaatu joen alajuoksulla on välttävä ja laadultaan se on hapahkoa, hieman sameaa ja erittäin ruskeaa humusvettä. Kattilajoen fosforipitoisuus on suurimmillaan kesäisin, virtaamien ollessa alhaisia. == Lähdeviitteet == Luokka:Suomen joet Luokka:Karvian luonto Luokka:Suomijoen valuma-alue
Robert Wyatt

Robert Wyatt (s. 28. tammikuuta 1945 Bristol, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko. Hän on soittanut yhtyeissä Soft Machine ja Matching Mole ja julkaissut useita sooloalbumeja. Wyatt kuului Soft Machine -yhtyeen perustajajäseniin 1960-luvun lopulla. Hän oli yhtyeen laulusolisti, lauluntekijä ja rumpali. Hän jätti Soft Machinen vuonna 1971 perustaakseen oman Matching Mole -yhtyeensä, joka julkaisi kaksi studioalbumia. Wyattin alaraajat halvaantuivat pysyvästi, kun hän putosi neljännen kerroksen ikkunasta 1973. Vammautumisestaan huolimatta Wyatt jatkoi aktiivista työskentelyä musiikin parissa. Ura Matching Molessa sai jäädä, sillä Wyatt ei pystynyt onnettomuuden jälkeen soittamaan rumpuja entiseen tapaan. Hän teki onnettomuuden jälkeen yksittäisiä soolokeikkoja, mutta pääasiassa Wyatt on keskittynyt levyttämään studiossa. Vuonna 1974 ilmestyi hänen tunnettu toinen sooloalbuminsa Rock Bottom, ja vuodelta 1975 on sen jazzvaikutteinen seuraaja Ruth Is Stranger Than Richard. Wyatt ilmoitti vuonna 2014 lopettaneensa musiikin tekemisen. == Soolodiskografia == === Albumit === * The End of an Ear (1970) * Rock Bottom (1974) * Ruth Is Stranger Than Richard (1975) * Old Rottenhat (1985) * Dondestan (1991) *Shleep (1997) * Dondestan (Revisited) (1998) * Cuckooland (2004) * Comicopera (2007) === Muut julkaisut === * Nothing Can Stop Us (1981, kokoelma-albumi) * The Animals Film (1982, soundtrack) * Flotsam Jetsam (1994, kokoelma-albumi) * Solar Flares Burn For You (2003, kokoelma-albumi) * His Greatest Misses (2004, kokoelma- albumi) === Singlet === * "I'm a Believer" / "Memories" (1974) * "Yesterday Man" / "I'm a Believer" (1974) * "Yesterday Man" / "Sonia" (1977) * "Arauco" / "Caimanera" (1980) * "At Last I'm Free" / "Strange Fruit" (1980) * "Stalin Wasn't Stallin'" / "Stalingrad" (1981) * "Grass" / "Trade Union" (1981) * "Shipbuilding" / "Memories of You" / "’Round Midnight" (1982) * "The Wind of Change" / "Namibia" (Robert Wyatt and the SWAPO Singers, 1984) * "The Age of Self" / "Raise Your Banners High" (1984) * "Chairman Mao" (1987) * "Free Will and Testament" / "The Sight of the Wind" (1997) * "Heaps of Sheeps" / "A Sunday in Madrid" (1997) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Alaraajahalvaantuneet henkilöt Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aavo Pikkuus

Aavo Pikkuus (s. 23. marraskuuta 1954 Meremäe, Viron SNT) on entinen virolainen kilpapyöräilijä ja olympiavoittaja. Hän edusti kilpaurallaan Neuvostoliittoa. Pikkuus voitti olympiakultaa maantiepyöräilyn 100 kilometrin joukkueajossa Montrealissa 1976. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sai yhden kultamitalin ja kaksi hopeaa joukkueajossa. Hänen suurin henkilökohtainen saavutuksensa oli Rauhanajon voitto 1977. Pyöräilyuransa jälkeen Pikkuus menestyi rallikilpailuissa. ==Saavutukset== * Olympiakultaa maantiepyöräilyn 100 kilometrin joukkueajossa 1976 * MM-kultaa maantiepyöräilyn 100 kilometrin joukkueajossa 1977 * MM-hopeaa maantiepyöräilyn 100 kilometrin joukkueajossa 1975 ja 1978 * Rauhanajon henkilökohtaisen kilpailun voitto 1977 * Rauhanajon joukkuekilpailun voitto neljä kertaa ==Lähteet== * Luokka:Neuvostoliittolaiset maantiepyöräilijät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Virolaiset maantiepyöräilijät Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiit Sokk

Tiit Sokk (s. 15. marraskuuta 1964 Tartto, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sokk on Viron ainoa koripallon olympiavoittaja. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Soulissa 1988. Lisäksi hän voitti kaksi MM-hopeaa ja yhden EM-pronssin. Sokk on valmentanut muun muassa Viron mestaruussarjan Dalkia/Nybit-joukkuetta sekä Viron maajoukkuetta. Sokk valittiin Viron parhaaksi urheilijaksi vuonna 1988. Hänen isänsä August Sokk ja poikansa Tanel Sokk ovat myös olleet menestyneitä koripalloilijoita. == Saavutukset == * Olympiakultaa 1988 * MM-hopeaa 1986 ja 1990 * EM-pronssia 1989 * Neuvostoliiton mestaruus 1991 == Seurat pelaajana == * 1981–1984 Tallinna Kalev * 1984–1986 Moskovan Dynamo * 1986–1992 Tallinna Kalev * 1992–1996 Panathinaikos BC * 1996–1997 Aris Thessaloniki BC * 1997 Tallinna Kalev == Lähteet == * * Tiit Sokk Bio, Stats and Results Olympics at Sports- Reference.com * Profiili archive.fiba.com Luokka:Virolaiset koripallovalmentajat Luokka:Virolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jebal Barez

Jebal Barez on noin 3 750 metrin korkeuteen nouseva vuoristo Iranin keskiosissa. Se alkaa Isfahanin kaupungin itäpuolelta ja kulkee kaakonsuuntaan rinnakkaisena Zagros-vuoristolle. Vuoriston juurella sijaitsee mm. kuuluisa savitiilinen Bamin kaupunki, joka kärsi pahoin maanjäristyksessä vuonna 2003. Bam on saanut vetensä kastelukanavista, jotka ovat johdettu vuoriston puroista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Jebale Barez, Iran. Prominence: 1 440 m, 4 724 ft. Elevation: 3 750 meters, 12 303 feet (peakbagger.com) Luokka:Iranin vuoristot
Fthia

Fthia (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvä alue Othrys-vuoren molemmin puolin myöhemmän Fthiotiin maakunnan ja nykyisen Fthiotiin alueyksikön alueella eteläisessä Thessaliassa. Valtakunnan perusti Aiakos, ja se oli Peleuksen ja Akhilleuksen kuten myös tämän Troijan sodassa johtaman myrmidonien heimon kotimaa. Luokka:Antiikin Thessalia
Ivar Stukolkin

Ivar Stukolkin (s. 13. elokuuta 1960 Tallinna) on entinen virolainen uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti kilpaurallaan Neuvostoliittoa. Stukolkin on Viron ainoa uinnin olympiamitalisti. Moskovan 1980 olympialaisissa hän voitti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui kolmannen osuuden Neuvostoliiton joukkueessa. Pronssia hän sai 400 metrin vapaauinnissa, jossa Neuvostoliitto otti kolmoisvoiton. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sai viestihopeaa 1982. ==Saavutukset== * Olympiakultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 1980 * Olympiapronssia 400 metrin vapaauinnissa 1980 * MM- hopeaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 1982 * EM-kisoissa viides 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 1983 * Kaksi Euroopan ennätystä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä * Neuvostoliiton mestaruus 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä 1978 * 26 Viron mestaruutta 1976–1985 ==Lähteet== * Luokka:Virolaiset uimarit Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mait Riisman

Mait Riisman (23. syyskuuta 1956 Tallinna, Viron SNT – 17. toukokuuta 2018Suri olümpiavõitja Mait Riisman Moskova, Venäjä) oli virolainen vesipallovalmentaja ja vesipalloilija. Pelaajaurallaan hän edusti Neuvostoliittoa. Riisman on Viron ainoa vesipallon olympiamitalisti. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueen pelaajana olympiakultaa Moskovassa 1980. Spartakiadeissa hän voitti kultaa 1979 ja hänet valittiin kisojen parhaaksi pelaajaksi. Moskovalaisen seurajoukkueensa riveissä hän voitti Euroopan cup- voittajien cupin 1976 sekä Neuvostoliiton mestaruuden 1979 ja 1985–1987. Pelaajauransa jälkeen Riisman toimi valmentajana Ranskassa ja Venäjällä. Neuvostoliiton maajoukkueen toisena valmentajana hän oli 1989–1991 ja Venäjän maajoukkueen toisena valmentajana 1997–2000. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Virolaiset vesipallovalmentajat Luokka:Virolaiset vesipalloilijat Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Neuvostoliittolaiset vesipalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
M/S Misana

M/S Misana () on ahvenanmaalaiseen Godby Shipping -ryhmään kuuluvan Trailer- Link Oy:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2007 J.J. Sietaksen telakalla Hampurissa, Saksassa. Nykyisin Misana on aikarahdattuna UPM-Kymmenen liikenteeseen, reitille Suomi–Pohjanmeri–Biskajanlahti. Lastina Misana kuljettaa metsäteollisuuden tuotteita. Aluksen jääluokitus on 1A Super ja konttikapasiteetti (TEU) 484. Joulukuussa 2007 valmistunut M/S Misida on Misanan sisaralus. == Käyttöhistoria == Helmikuussa 2005 Godby Shipping -ryhmään kuuluvat Minicarriers ja Trailer-Link tilasivat kaksi alusta UPM:n metsäteollisuuden tuotteiden kuljetuksia varten. 14\. toukokuuta 2007 aluksen köli laskettiin. 22\. lokakuuta 2007 kastettiin Helsingissä, jonka jälkeen se aloitti liikennöinnin. Aluksen saavuttua aamuyöllä 28. tammikuuta 2009 Kotkan satamaan, löydettiin alukselta kaksi salamatkustajaa. Alus oli tulossa Espanjasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * *Fakta om Fartyg – M/S Misana *Godby Shipping: mv Misana Misana
Laina (täsmennyssivu)

Laina tarkoittaa seuraavia: * laina, velka eli rahalaina * esinelaina, esineen luovuttaminen toisen käyttöön * laina, lainasana, toisesta kielestä lainattu sana * Laina, naisen nimi * Laina tai Lainà, sukunimenä: ** Patrizio Lainà, STTK:n pääekonomisti
Iso Hiekka-aavikko (Iran)

Iso Hiekka-aavikko (, Dasht-e Lut, käytetään myös nimitystä Kaluts) sijaitsee Iranin kaakkoisosassa maan keskitasangolla Kermanin provinssissa ja Sistan ja Baluchestanin provinssissa. Aavikko on yksi maailman kuumimpia paikkoja, sillä vuosina 2004 ja 2005 aavikko oli Nasan mittausten mukaan maailman lämpimin paikka 70,7 celsiusasteellaan. Uusia tutkimuksia tehtiin vuonna 2018, jolloin mitattiin 80,8 celsiusasteen lämpötila. Kuumin kohta aavikolla on nimeltään Gandom Beryan, jossa lämpötilaan vaikuttaa tumma laavakivi. Aavikolla sataa vettä vain lyhyesti keväällä sadekaudella, jolloin ympäröiviltä vuorilta virtaa alueelle jokia. Aavikolla virtaavan Shoor-joen vesi on niin suolaista, ettei sitä voi juoda eikä sitä voi käyttää kasteluun. Iranin keskitasanko on kuivaa vuoristojen ympäröimää seutua, ja se muodostuu pääosin Isosta Hiekka- aavikosta ja Isosta Suola-aavikosta. Kymmeniä miljoonia vuosia sitten alueella sijaitsi valtameri, jonka vesi on haihtunut vähitellen, mutta suolakerroksia on jäänyt maaperään. Tutkijat ovat tehneet myös havaintoja kosteudesta syvällä maan pinnan alla. Suurin osa autiomaata on vailla kasvillisuutta, mutta siellä elää hyönteisiä, matelijoita ja aavikkokettuja. Kokonaisuudessa Iso Hiekka- aavikko on 480 kilometriä pitkä ja 320 kilometriä leveä. Aavikko voidaan jakaa kahteen vyöhykkeeseen. Läntinen alue on matalaa tasankoa, jolla on useita suolatasankoja sekä rotkoja ja doliineita. Lisäksi läntisessä osassa on maailman suurimpiin lukeutuvia yardangeja, jotka ovat tuulen muovaamia kiviharjoja. Ison Hiekka-aavikon kaakkoisosassa on sen sijaan laajoja hiekkakenttiä, jossa kohoaa 300-metrisiä dyynejä, jotka kuuluvat maailman korkeimpiin. Iran kuuluu Arabian laatan ja Euraasian laatan väliseen alueeseen, joka on seismisesti aktiivista, ja myös Isolla Hiekka-aavikolla ja sen läheisyydessä esiintyy maanjäristyksiä. Bamissa, joka sijaitsee aavikon etelälaidalla, kuoli vuoden 2003 järistyksessä noin 30 000 ihmistä. Vulkaaninen toiminta ei ole aktiivista, mutta alueella on kraattereita ja mustaa vulkaanista laavakiveä. Unesco lisäsi aavikon maailmanperintöluetteloon vuonna 2016. Nimitys on lisännyt alueen tunnettavuutta ja geoturismia, jota pyritään kehittämään. Turistit saapuvat useimmiten Kermanin kaupungista aavikon luoteisosaan (matkaa n. 140 km), jonne kulkee hyvä autotie Shahdadin kautta. Matkatoimistot järjestävät myös päiväretkiä aavikolle muutaman kymmenen kilometrin päähän tiestä, ja jopa telttayöpymisiä on tarjolla. Yksi houkutus on kirkkaan tähtitaivaan tarkkailu yöllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aasian aavikot Luokka:Iranin maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Iranissa Luokka:Kermān (provinssi) Luokka:Sīstān ja Balūchestān
M/S Trica

M/S Trica () on alankomaalaisen Spliethoff -varustamokonsernin omistama ro-ro- rahtialus. Se on rakennettu vuonna 2007 Stocznia Szczecińska Nowa -nimisellä telakalla Szczecinissä, Puolassa. Kuollutta painoa aluksella on 18 250 tonnia ja jääluokitus on 1A Super eli alus pystyy useimmissa jääolosuhteissa kulkemaan yksin. Kontteja (TEU) laivaan mahtuu kerrallaan 640. Trica on rekisteröity Alankomaiden lipun alle ja sen kotisatama on Amsterdam. Nykyisin laivalla operoi Transfennica. Trican sisaraluksia ovat M/S Timca, M/S Kraftca, M/S Genca, M/S Pulpca, M/S Plyca, M/S Steelca ja M/S Woodca. == Käyttöhistoria == 22\. lokakuuta 2007 alus luovutettiin Spliethoffin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Alankomaiden lipun alle. Kotisatamaksi tuli Amsterdam. Tämän jälkeen Transfennica aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Lyypekki–Hanko/Rauma. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Trica Trica
Ua ua

Ua Ua on rockyhtye Zen Cafén kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Warner Music Finland. Albumi kävi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 2. Sen myynti ylitti kultalevyyn oikeuttavan rajan vuonna 2001.http://www.ifpi.fi/tilastot/artistit/zen+caf%C3%A9 == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Samuli Putro – laulu, kitara * Kari Nylander – bassokitara, taustalaulu * Pete Parkkonen – rummut, lyömäsoittimet === Vierailevat muusikot === * Martti Salminen – kosketinsoittimet, kitara, taustalaulu * Juha Kapiainen – loopit * Ilkka Herkman – kitara == Arvostelut == * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/zen-cafe-ua-ua == Kirjallisuutta == * == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Zen Cafén albumit
Igrejinha

Igrejinha on yli 30 000 asukkaan kaupunki Rio Grande do Sulin osavaltiossa Brasiliassa. Se sijaitsee Serra Gaúchan alueella noin 80 kilometriä osavaltion pääkaupungista Porto Alegresta. Sen pinta-ala on 137 neliökilometriä ja väestötiheys noin 227 asukasta neliökilometrillä. Iso osa asukkaista on brasiliansaksalaisia, ja kaupungissa järjestetään vuosittain baijerilaisen esikuvan mukainen Oktoberfest. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut * Igrejinhan Oktoberfest Luokka:Rio Grande do Sulin kunnat
Arg-é Bam

Arg-é Bam eli Bamin linnoitus on maailman suurin savesta ja hiekasta rakennettu rakennus. Se sijaitsee Bamin kaupungissa Kermānin maakunnassa Iranissa. Linnasto on mukana muun Bamin vanhan kaupungin kanssa Unescon maailmanperintöluettelossa. Rakennus sijaitsee kuuluisan sikkitien varrella ja se on rakennettu noin 500 eaa. Linnoitus kärsi pahoin tapaninpäivänä vuonna 2003 tapahtuneessa maanjäristyksessä. Sen jälkeen sitä jälleenrakennettu ja Italia, Ranska ja Japani ovat antaneet siihen rahoitusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bam and its Cultural Landscape (World Heritage List) *Bam Citadel site, with photos Luokka:Iranin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Linnoitukset Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Iranissa Luokka:Kermān (provinssi) Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tracie Ruiz

Tracie Lehuanani Ruiz-Conforto (s. 4. helmikuuta 1963, Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen entinen uimari, josta tuli 1980-luvulla eräs tunnetuimmista taitouinnin edustajista. Ruiz voitti uransa aikana kolme olympiamitalia, joista kaksi kultaista. Kultamitalit tulivat vuoden 1984 kesäolympialaisisaa Los Angelesissa. Vuoden 1988 Soulin olympialaisista Ruiz voitti lisäksi hopeaa. Ruiz voitti kolme kultamitalia Pan-Amerikan kisoissa. Kaksi ensimmäistään hän sai Caracasissa vuonna 1983 ja kolmannen Indianapolisissa vuonna 1987. Hänet valittiin vuonna 1993 International Swimming Hall of Fameenhttp://www.hickoksports.com/history/iswimhof.shtml , ja vuonna 2001 samainen taho julisti hänet "vuosisadan taitouimariksi".http://www.fina.org/synchro/news/olympic_pioneer.php ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset taitouimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Romaldo Giurgola

thumb|Aldo Giurgolan suunnittelema Thomas Aquinas -talo thumb|Thomas Aquinasin sisäkuva Romaldo Aldo Giurgola (2. syyskuuta 1920 Rooma – 16. toukokuuta 2016 Canberra, Australia) oli italialaissyntyinen arkkitehti. Giurgola syntyi Roomassa ja aloitti opintonsa kotikaupunkinsa La Sapienza -yliopistossa. Siirryttyään Yhdysvaltoihin hän sai maisterinarvon Columbian yliopistosta ja toimi myöhemmin itse professorina Cornellin, Pennsylvanian ja Columbian yliopistoissa. Giurgolan kansainvälisesti tunnetuimpia töitä on Australian uusi parlamenttitalo Canberrassa. Se avattiin 9. toukokuuta 1988. Uuden parlamenttitalon valmistuttua Giurgola muutti vakituisesti Australiaan, jonka kansalaisuuden hän sai tammikuussa 2000.http://www.smh.com.au/news/Arts/The- unsung-hero-of-the-hill/2005/04/13/1113251685934.html Hän oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian jäsen vuodesta 1977, ja hänelle myönnettiin vuonna 1982 AIA Gold Medal. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset arkkitehdit Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Australialaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Arthur Erickson

Arthur Charles Erickson, CC (14. kesäkuuta 1924 – 20. toukokuuta 2009) oli kanadalainen arkkitehti. Hän syntyi Vancouverissa ja opiskeli Brittiläisen Kolumbian yliopistossa. Myöhemmin hän valmistui arkkitehdiksi McGillin yliopistosta. Ericksonista tehtiin vuonna 1973 Kanadan ritarikunnan Officer, ja vuonna 1981 hän sai ylennetyn arvon Companioniksi. Hänelle myönnettiin AIA:n kultamitali vuonna 1986. Ericksonin suunnittelemia ovat muiden muassa Simon Fraserin yliopiston kampus Burnabyssä, Kanadan suurlähetystö Washington DC:ssä, kaupungintalo Fresnossa ja lasimuseo Tacomassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset arkkitehdit Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Lisa Johansson-Pape

Carin Elisabeth (Lisa) Johansson-Pape (o.s. Johansson; 21. tammikuuta 1907 Helsinki – 5. lokakuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen muotoilija ja huonekalusuunnittelija. Hän on 1900-luvun jälkimmäisen puoliskon merkittävin suomalainen valaisinmuotoilija. Valaisimen suunnittelussa hänelle ensisijaista oli sen toimiminen, estetiikka oli toissijaista. Johansson-Pape valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta huonekalusuunnittelijaksi 1927. Hänen ensimmäinen työpaikkansa oli Kylmäkosken huonekalutehdas. Vuonna 1933 hän siirtyi Suomen Käsityön Ystävien mallisuunnittelijaksi. Sen ohella hän toimi vapaana huonekalusuunnittelijana. Stockmannin suunnittelijaksi hän siirtyi 1937. Stockmannin omistaman valaisintehtaan Ornon suunnittelijaksi hänet kutsuttiin 1942. Valaisimista ja valaistuksesta tuli sen jälkeen hänen uransa keskeinen tehtävä. Hän oli perustamassa Suomen Valoteknillistä Seuraa ja toimi Suomen Käsityön Ystävien taiteellisena johtajana 1951–1985. Johansson-Pape suunnitteli useiden laitosten (Lastenlinna, Reumaparantola), kirkkojen (150 kirkon, muun muassa Eckerön kirkon) ja laivojen (Ilmattaren, Aallottaren, Finnpartnerin, Finnhansan, jäänmurtaja Karhun) valaistuksen. Johansson-Pape toimi opettajana Taideteollisessa Oppilaitoksessa ja luennoi ja kirjoitti artikkeleita valaistuksesta. Hän toimi myös näyttelyarkkitehtina ja järjesti ryijy- ja valaisinnäyttelyjä. Muiden näyttelyjen ohella hänen omia töitään oli New Yorkin maailmannäyttelyssä 1939 sekä Milanon triennaalissa 1951 ja 1954, joissa hänet palkittiin. Johansson-Papelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1957. Eräitä Johansson-Papen valaisinmalleja valmistaa perikunnan lisenssillä uustuotantona kotimainen Innolux-valaisinvalmistaja Innojok. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Enbom, Carla: Creating light. Form Function Finland 1986. * Helkama, Iris: Lisa Johansson-Pape 1907–1989. Form Function Finland 4/1989. * Johansson-Pape, Lisa: Näyttelyluettelo. Toim. Lisa Johansson-Pape ja Anna- Lisa Amberg. Taideteollisuusmuseon julkaisu nro 19. Helsinki, 1986. * Kaipainen, Marja: Generations in design. (Lisa Johansson-Pape – Lauri Anttila.) Form Function Finland 3/1982. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Eddy Paape

Edouard ”Eddy” Paape (7. maaliskuuta 1920 – 12. toukokuuta 2012) oli belgialainen sarjakuvataiteilija. Paape aloitti uransa animaattorina. Hänen tunnetuin luomuksensa on hänen kuvittamansa scifi-sarja Luc Orient, jota julkaistiin alun perin muun muassa Tintin-lehdessä vuosina 1967–1978 ja jota käsikirjoitti Greg. == Aiheesta muualla == * Eddy Paape Lambiek Comiclopedia Luokka:Belgialaiset sarjakuvantekijät Luokka:Belgialaiset animaattorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Jacek Bąk

Jacek Bąk (s. 24. maaliskuuta 1973 Lublin) on puolalainen jalkapalloilija, joka pelasi puolustajana. Puolan jalkapallomaajoukkueessa Bąk debytoi vuonna 1993; hän pelasi 96 A-maaottelua ja teki kolme maalia. Bąk kuului Puolan miehistöön MM-kilpailuissa 2002 ja 2006. Vuoden 2002 kisoissa hän pelasi 50 minuuttia yhdessä ottelussa ja jälkimmäisissä kisoissa Puolan kaikki kolme ottelua alusta loppuun. == Seurat == * 1989–1992 Motor Lublin * 1992–1995 Lech Poznań * 1995–2002 Olympique Lyonnais * 2002–2005 RC Lens * 2005–2007 Al- Rayyan SC * 2007–2010 Austria Wien == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Puolalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frederick H. Gillett

Frederick Huntington Gillett (16. lokakuuta 1851 Westfield, Massachusetts – 31. heinäkuuta 1935 Springfield, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja lakimies. Gillett istui kahden kauden ajan Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneessa, kunnes hänet valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen 1893, jossa hän toimi yhtäjaksoisesti vuoteen 1925 saakka. Gillett toimi edustajainhuoneen puhemiehenä 1919–1925, jonka jälkeen hänet valittiin senaattiin, jossa hän istui vuoteen 1931. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Henkilöartikkeli Frederick Gillettistä kongressin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet