Saittajärvi (Karttula)

Saittajärvi on Pohjois-Savossa Kuopion Karttulassa Pihkainmäen luoteispuolella sijaitseva järvi. == Maantietoa == Saittajärvi on 11,8 kilometriä pitkä, 2,0 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 792 hehtaaria eli 7,9 neliökilometriä. Suuresta leveydestään huolimatta, saarien sijainnit rikkovat järvenselän kapeampiin osiin ja vaikutelmaksi jää todellista kapeampi järvi. Järven lahdet ja niemet ovat yleensä luode-kaakko-suuntaiset. Järven lähiympäristö on pääasiassa alavaa metsämaata, mutta matala rantaviiva rikkoontuu rannoille ulottuvien pienien mäkien takia. Muutama suurikin mäki löytyy. Järven luoteispäässä kohoavat pohjoisrannasta Pohjoismäki 180 metrin ja Partalanmäki 210 metrin korkeuteen mpy. Partalanmäki kohoaa 94 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven keskikohdan pohjoisrannassa kohoaa Murtovuori 35 metrin korkeuteen Tulilahden yläpuolelle, ja järven kaakkoispäässä Vaarinvuori 65 metrin korkeuteen. Huomattavimmat niemet ovat Pönkäniemi ja Tuliniemi, joiden väliin jää kapea Kylkisenlahti. Tuliniemen suojaan jää vielä Tulilahti. Pönkäniemen koillispuolella lahdelmassa sijaitsee kaksi pientä lahtea, Pönkälahti ja Taivallahti. Pönkäniemen jälkeen järven kaakkoispää on vielä 6,5 kilometriä pitkä. Järvi on siellä aluksi 700 metriä leveä, mutta Saitanlahdella se on kahden kilometrin matkalla enää 130–230 metriä leveä. Halonen ja Korppisaari ovat kilometrin pituisia saaria, jotka ovat yhtä mökkiasuntoa lukuun ottamatta autioita. Järvessä on kartan mukaan 47 saarta. Neljä suurinta saarta ovat luoteessa Peltosaari, Lehtosaari, ja järven keskivaiheilla Halonen ja Korppisaari. Hyvin kapea Peltosaari on 900 metriä pitkä. Saarella on ollut viljelymaata, mutta ne ovat nykyään niittynä. Saarelle tulee maatilalta silta. Lehtosaari on 2,2 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Saaressa on peltomaata, kiinteästi asuttu tila ja saareen johtaa yksityistien silta. Muut saaret ovat Jänissaari järven pohjoispäässä, Honkasaari Lehtosaaren ja Peltosaaren välissä, Matinsaaret Lehtosaaren pohjoispuolella sekä Iso-Lintunen, Pieni-Lintunen ja Korkeasaari Lehtosaaren eteläpuolella. Muita luoteispään pikkusaaria ovat Raatosaari, Palosaari ja Kirkkosaari. Korppisaaren ja Halosen ympäriltä löytyy lisäksi Syvänsaaret, Matinsaaret ja Pieni-Halonen. Tuliniemen vieressä on Kalmonsaari. Järven kapeassa kaakkoisosassa sijaitsee vielä Kesärannansaari, Kuikkasaari, Kalliosaari, Heiskansaari, Sepänsaari ja Karvonsaari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 19,98 miljoonaa kuutiometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 2,5 metriä. Järvi on siten matala, mutta siinä on kuitenkin joitakin syvänteitä. Pisin syvännejakso alkaa kaakossa Saitanlahdelta ja jatkuu vaihtelevan syvyisenä Tuliniemelle asti. Siinä esiintyy seitsemän pitkänkapeaa yli 10-metristä syvännettä, joista yhdessä on 14 metriä vettä. Tämä Heiskansaaren pohjoispuolella sijaitseva kohta on järven syvin . Halosen pohjoispuolella pohja painuu 12 metrin syvyyteen, mutta tämäkin syvänne on pienialainen. Saittajärven rantaviivan pituus on 63 kilometriä. Sen rannikon läheisyydessä on yli 40 kiinteästi asuttua tilaa, joista noin 10 ovat maatiloja. Rannan tuntumaan on lisäksi rakennettu yli 150 vapaa-ajan asuntoa. Järven luoteispäässä sijaitsee Itä- Karttulan kylä ja sen kaakkoispäässä Pihkainmäen taajama. Länsisivulla on Kemppaanmäen ja itärannan eteläpäässä Kalliorannan kulmakunta. Pihkainmäen läpi kulkeva seututie 551 ohittaa järven eteläpään rannan. Seututiestä haarautuu järven länsipuolella kulkeva ja Itä-Karttulaan vievä yhdystie 16162. Itäpuolta seuraa kauempaa, Pihkainmäen itäpuolelta, lähtevä Itä-Karttulaan vievä yhdystie 5516. Tämä yhdystie kiertää aluksi järven kauempaa ja saapuu järvelle vasta Pönköniemen kohdalla. Tien alkuosalla siitä haarautuu Kalliorantaan lyhyt kylätie. Rantaan pääsee näiltä teiltä alkavia yksityisteitä pitkin. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Tallusjärven valuma-alueella (14.77), jonka Saittajoen valuma-alueeseen (14.774) järvi kuuluu. Saittajoen valuma-alueessa, jonka pinta-ala on 73,25 neliökilometria , on 14 yli hehtaarin kokoista järveä. Saittajärvi on niistä suurin. Kaksi seuraavaksi suurinta ovat alajuoksulla sijaitseva Pieni Saittajärvi (62 ha) ja Saitanlahteen laskeva Vaarunjärvi (53 ha). Vaarunjärven valuma-alueella sijaitsevat myös pienet Pieni-Vaaru, Iso-Ilves (1 ha) ja Pieni-Ilves. Lahdenpohjukkaan laskee pitkä Kohisevanpuro. Sen valuma-alueen latvoilta löytää pienet Karhulampi ja Kirveslampi. Saitanlahden suuhun laskee Kaakkolampi (1 ha) ja Karvonsaaren kohdalle Kylmälammen laskuoja, jonka valuma-alueella ovat myös Pieni-Selkee (4 ha) ja Ohenlampi (5 ha). Tuliniemen vastarantaan tulee lyhyt lasketun Poijaslammen kuivatusoja. Tuliniemen Kylkisenlahteen laskee metsäoja, jonka valuma-alueella ovat Murtolampi ja Heikinlampi. Korppisaaren länsipuolelle tulee Valkeisesta (26 ha) alkava pelto-oja. Muita lounaisrannikolle tulevia järvien laskuojia ei ole. Itäiseen rantaa Lehtosaaren kohdalle tulee vielä Partalanmäen laella sijaitsevien ison Ruunalammen (2 ha) ja pienen Ruunalammin (1 ha) yhteinen oja. Pohjoispään lahteen tulee luoteesta virtaava Tyyrinvirta, joka alkaa Niinilammesta (16 ha). Sen valuma-alueella on myös pieni Ahvenlampi (6 ha). Niemelänniemen eteläpuolella sijaitsee Saittajoen luusua. Saittajoki laskee Pieneen Saittajärveen, josta Alajoki jatkaa Tallusjärveen. Saittajärven vedenpinnan korkeus on 116,5 metriä mpy, joten Saittajoelle kertyy pudotusta 7,0 metriä. == Historiaa == Saittajärven kuroutuminen omaksi järvekseen on arvioitu maankohoamiskäyrien perusteella noin 8300 eaa. Vanhat rannat ovat pohjoisrantoja lukuun ottamatta jääneet epätasaisen maankohoamisen aiheuttaman kallioperän kallistumisen vuoksi vedenpinnan alle. Niemelänniemen etelärannasta Saittajoen luusuasta on aikoinaan löytynyt kivikautinen kivikirves. Paikalla on saattanut olla asuinpaikka. Muinaisjäännösinventoinnissa tarkastettiin Kalmonsaari siltä varalta, että saarta olisi käytetty väliaikaisena tai pysyvänä eränkäynnin aikaisena hautapaikkana. Mitään näkyvää ei saarelta ole kuitenkaan löytynyt. Vuoden 1971 peruskartassa on Saittajoken uoman päälle merkitty rakennus, joka oli vanha vesimylly. Myllyrakennus näkyi vielä 1990 julkaistussa kartassa, mutta sitä ei ole enää jäljellä . Pohjoispään suurin saari Peltosaari oli silloin vielä viljeltynä, mutta nykyään on saarelle kartoissa merkitty pieniä niittyjä. Saaren johtaa vieläkin silta. Vuoden 1972 peruskartassa Lehtosaari oli sekä asuttu että viljelty. Viljelty pinta-ala on nykyään pienentynyt murto-osaansa. Saaresta on edelleen silta sen eteläosasta mantereelle. == Lähteet ==