EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
O (kana)

お hiraganalla tai オ katakanalla ovat kaksi japanin kielen kirjoittamiseen käytettyä kana-merkkiä, jotka edustavat samaa tavua. Ne lausutaan , ja ne ovat kana-aakkostojen viidennellä sijalla e- ja ka-tavujen välissä. == Alkuperä == Hiragana お ja katakana オ on johdettu man'yōgana-merkistön kautta kanjista 於. == Latinisaatio == Kanat latinisoidaan samalla tavalla sekä Hepburn-, Kunrei- shiki- että Nihon-shiki-järjestelmissä: « o ». == Kirjoitus == Hiragana お kirjoitetaan kolmella vedolla: # Vaakaveto vasemmalta oikealle. # Pitkä pystysuorana alkava ensimmäisen vedon lävistävä veto, joka kääntyy alhaalla vasemmalle ja tekee pitkän kaaren yläkautta oikealle alas. # Pieni diagonaalinen veto merkin oikeaan yläreunaan. Katakana オ kirjoitetaan kolmella vedolla: # Vaakaveto vasemmalta oikealle. # Ensimmäisen vedon lävistävä pystysuora veto, joka päättyy pieneen koukkuun vasemmalle. # Diagonaalinen veto ylhäältä alas ja oikealta vasemmalle edellisten vetojen yhtymäkohdasta. == Tietotekniikassa == * Unicode-merkinnät: ** お (suuri merkki): U+304A ** オ (suuri merkki): U+30AA ** ぉ (pieni merkki): U+3049 ** ォ (pieni merkki): U+30A9 == Lähteet == * * * * Luokka:Kanat
Suomen Maajoukkueen Kannattajat

Suomen Maajoukkueen Kannattajat (lyhyemmin SMJK) on vuonna 2002 perustettu yhdistys, jonka toiminta-ajatuksena on edistää Suomen jalkapallomaajoukkueiden kannatusta. Yhdistys toimii yhteistyössä Suomen Palloliiton kanssa. Yhdistys järjestää bussimatkoja muilta paikkakunnilta kotiotteluihin ja vierasmatkoja jalkapallomaajoukkueen vierasotteluihin ympäri Eurooppaa. Vuoden 2021 lopussa yhdistyksen jäsenmäärä oli 3 465 jäsentä. Presidentti Sauli Niinistö, Palloliiton entinen puheenjohtaja, on yhdistyksen jäsen. ==Pohjoiskaarre== A-maajoukkueen kotiotteluissa Palloliitto varaa SMJK:n käyttöön oman fanikatsomon, johon kausikortteja ja pääsylippuja voivat ostaa vain yhdistyksen jäsenet. Olympiastadionilla pelattavissa otteluissa fanikatsomo on nykyisin pohjoispäädyn katsomolohkoissa F2-F7. Aiemmin fanikatsomo sijaitsi katsomoissa E52–E53. Pohjoiskaarteen kannattajakatsomo ja Palloliitto ajautuivat avoimeen riitaan syyskuussa 2011 Palloliiton kiellettyä suurien kannatuslakanoiden (ns. "overhead-tifo") käytön katsomossa paloturvallisuuteen vedoten. Lakanat eivät läpäisseet julkisissa tiloissa vaadittuja paloturvatestejä (luokitus alempi kuin SL1). Osa kannattajista protestoi kieltoa vastaan soihduin ja paukkupommein Moldovaa vastaan pelatussa ottelussa, jolloin poliisi päätti rynnätä katsomoon poistaakseen oletetut uhkatekijät. Tästä aiheutui tappeluita, joiden johdosta ainakin 10 ihmistä vietiin putkaan. Yhtä henkilöä vastaan nostettiin syyte virkavallan väkivaltaisesta vastustamisesta. Tämän jälkeen Palloliiton ja SMJK:n yhteistyö on jatkunut positiivisemmissa merkeissä. ==Muu toiminta== SMJK on pelannut maaotteluiden alla kannattajien omia maaotteluita vastustajajoukkueen kannattajaryhmiä vastaan. Yhdistyksen verkkokaupassa myydään fanituotteita, kuten huiveja ja t-paitoja. Käytännössä tuotemyynnin hoitaa tarkoitusta verten perustettu ja SMJK:n omistama yhtiö Pohjoiskaarre Oy. Yhdistyksellä on oma jäsenlehti HuSe! (aiemmin Huikee Setti!). Lehden ilmestysmisaikataulu ja painosmäärä ovat vaihdellet riippuen jäsenmäärästä ja tekijöiden innokkudesta ja halukkuudesta. Vuoden 2020 ensimmäisestä numerosta oli tarkoitus ottaa yli 7000 kappaleen painos. Vuonna 2022 julkaistiin Samu Liskin kirjoittama historiikki Pohjoiskaarre - 20 vuotta unelmia ja katsomohommia. == Katso myös == *FutisForum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhdistyksen kotisivut * Pohjoiskaarteen laulukirja Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Suomen jalkapallo
Čakovec

Čakovec on kaupunki Pohjois-Kroatiassa Međimurjen piirikunnassa. Kaupungin asukasluku oli 27 104 vuonna 2011, ja sen nykyinen pormestari on Branko Šalamon. Čakovec on Kroatian toiseksi pohjoisin kaupunki. Se on korkeasti teollistunut kaupunki ja lähialueen kaupallinen keskus. Čakovecissa valmistetaan esimerkiksi tekstiilejä, vaatteita ja kenkiä, sekä ruokatuotteita. == Ystävyyskaupungit == * Nagykanizsa, Unkari * Płońsk, Puola * Schramberg, Saksa == Tunnettuja asukkaita == Seuraavat tunnetut henkilöt ovat joko syntyneet Čakovecissa, tai asuivat kaupungissa pidemmän ajan. * Branko Ivanković (jalkapallovalmentaja) * Rudolf Steiner (filosofi) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kroatian kaupungit
Sinj

Sinj on kaupunki Split-Dalmatian piirikunnassa Kroatian eteläosassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Sinjin kunnassa asui 24 826 asukasta. Itse kaupungissa asui 11 478 asukasta. Kaupunki on Cetinska krajina -nimisen alueen keskus. Se sijaitsee hedelmällisellä karstialueella (Sinjsko polje), jonka läpi virtaa Cetina-joki. Kaupunki kasvoi osmanien 1500–1600-luvuilla hallitseman linnoituksen ja fransiskaaniluostarin ympärille. Luostarin kirkko on pyhiinvaelluskohde (Sinjin Madonna, Gospa Sinjska). Kaupunki tunnetaan myös Alka-hevoskilpailuista, jotka järjestetään vuosittain osmanien armeijan tappion kunniaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut Luokka:Kroatian kaupungit Luokka:Katoliset pyhiinvaelluskohteet Luokka:Uskonto Kroatiassa
Zabok

Zabok on kaupunki Luoteis-Kroatiassa Krapina-Zagorjen maakunnassa. Se on maakunnan taloudellinen keskusta. Vuonna 2011 kaupungissa oli vajaat 9000 asukasta. 2001 kaupungin asukasluku oli 9 365, joista 98% kroaatteja. Kaupungin pormestari on Ivan Hanžek. == Historia == Vuonna 1782 Sigismund Vojković-Vojkffy aloitti kirkon rakennuttamisen Zabokissa. Kirkko valmistui vuonna 1805. Fedodaalisen järjestelmän lakkauttamisen jälkeen entiset maaorjat saivat valita asutuspaikkansa vapaasti, ja moni asettui kirkolta länteen päin Gredicen ja itään päin Bračakin kyliin johtavien teiden varrelle. Nykyisen muotonsa kaupunki sai toisen maailmansodan jälkeen kun asutus levisi rautatien pohjoispuolelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut Luokka:Kroatian kaupungit
Eddie Joost

Edwin David ”Eddie” Joost (5. kesäkuuta 1916 San Francisco – 12. huhtikuuta 2011) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (shortti) ja -valmentaja. Hän pelasi ensimmäisen MLB-ottelunsa 11. syyskuuta 1936 ja viimeisensä 25. syyskuuta 1955. Hän sekä löi että heitti oikealta puolelta. Joost oli All Star -pelaajana vuosina 1949 ja 1952. Hänen joukkueinaan olivat Cincinnati Reds (1936–1942), Boston Braves (1943, 1945), Philadelphia Athletics (1947–1954) ja Boston Red Sox (1955). Hän toimi Philadelphia Athleticsin joukkueenjohtajana vuonna 1954. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballvalmentajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Rantavehnä

Rantavehnä (Leymus arenarius) on rannoilla ja tienpenkoilla kasvava tuulipölytteinen, monivuotinen, sinisävyinen heinäkasvi. Rantavehnä kasvaa 50–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat harmaansinivihreät, kukinto kuivuu oljenkeltaiseksi.Taivalkosken lukio Rantavehnä tarvitsee menestyäkseen valoisan kasvupaikan, mutta kestää myös suolaista vettä. Niinpä se on tyypillinen merenrannan kasvi, jota harvoin löytyy järvenrantahietikoilta. Teiden suolaamisen yleistyessä rantavehnä on löytänyt uuden kasvupaikan tienpenkoilta, missä tiesuolan jäänteet tuhoavat muut heinäkasvit.Suomen luonnonsuojeluliitto Rantavehnän siemeniä on käytetty Suomessa historiallisesti hätäravintona. Rantavehnä esiintyy ravintokasvina jo kivikautisten asuinpaikkojen löytöaineistossa.Vanhanen & Pesonen 2015, s. 8. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Rantavehnä (Leymus arenarius) * Suomen Lajitietokeskus: Rantavehnä – Leymus arenarius * ITIS: Leymus arenarius * United States Department of Agriculture (USDA): Leymus arenarius Luokka:Heinäkasvit Luokka:Ihmisravinnoksi käytetyt kasvit
Aimo Paavola

Aimo Onni Ensio Paavola (30. lokakuuta 1928 Jyväskylä – 30. marraskuuta 1999 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija. "Ami" Paavola edusti urallaan Jyväskylän Veikkoja, Jyväskylän Lohea ja Jyväskylän Kiriä. Hän voitti TUL:n mestaruuden vuosina 1951, 1953 ja 1960. SM-sarjassa hän ylsi Veikkojen joukkueessa parhaimmillaan neljänneksi vuosina 1952 ja 1956. Hän oli TUL:n joukkueen lukkari Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa ja edusti TUL:ää liitto-ottelussa myös vuosina 1953 ja 1954. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi vuosina 1956 ja 1957. Aimo Paavolan pikkuveli Pentti "Penna" Paavola oli pesäpallon moninkertainen Suomen mestari. == Saavutukset == === Pelaajana === * 2 Itä-Länsi-ottelua: 1956, 1957 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Osmo Juntto

Osmo Johannes Juntto (19. huhtikuuta 1931 Miehikkälä – 15. lokakuuta 2021 Hyvinkää)Kuolinilmoitus, Osmo Johannes Juntto, Aamuposti No 307, sivu 12, julkaistu 14.11.2021 oli suomalainen pesäpalloilija. Juntto pelasi pesäpallon SM-sarjaa Työväen Mailapoikien joukkueessa vuosina 1954–1958. Lisäksi hän edusti urallaan Riihimäen Pyrkivää ja Riihimäen Palloa. Hän oli TUL:n joukkueen ykkösvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa ja edusti TUL:ää liitto-ottelussa kaikkiaan kolmasti. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi vuonna 1959. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 Itä-Länsi-ottelu: 1959 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Akmiitti

Akmiitti on pyrokseeniryhmään kuuluva ketjusilikaattimineraali. Akmiitti on akmiitti–augiitti-sarjan natrium-päätejäsen. Sen kemiallinen kaava on NaFeSi2O6, jonka rauta on varaukseltaan Fe3+. Akmiitti–augiitti-sarjassa natriumin korvaa toisinaan kalsium ja rauta, jolloin magnesium korvaa raudan sähkövarauksen tasapainottamiseksi. Osan raudasta korvaa tällöin alumiini. Akmiitti esiintyy tummanvihreinä monokliinisinä prismakiteinä. Kiilloltaan se on lasikiiltoinen ja sen lohkeavuus on täydellinen. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 5–6, ja akmiitin ominaispaino on 3,2–3,4. Mineraalia esiintyy emäksisissä nefeliinisyeniiteissä ja sen kaltaisissa magmakivissä. == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit
Oshawa

Oshawa on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Ontariojärven rannalla 60 kilometriä itään Toronton keskustasta. Kaupungin väkiluku on vajaat 160 000 ja esikaupunkeineen 380 000\. Oshawan elinkeinoelämän suurin vaikuttaja on autoteollisuus, mutta se on menettänyt työpaikkoja ulkoistamisten takia. Kaupungissa sijaitsee General Motorsin Kanadan pääkonttori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kaupungit Luokka:Suur-Toronto
Jorma Harlin

Jorma Sakari Harlin (20. kesäkuuta 1927 Kuusankoski – 12. lokakuuta 2001) oli suomalainen pesäpalloilija. ”Lätsä” Harlin edusti Kuusankosken Puhtia vuosina 1946–1957 ja Kouvolan Pallonlyöjiä vuosina 1958–1961. Hän saavutti SM-sarjassa pronssia vuonna 1959 ja hopeaa vuonna 1960. Hän oli TUL:n joukkueen kakkosvahti Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa ja edusti TUL:ää liitto-ottelussa kaikkiaan seitsemän kertaa. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi vuosina 1955 ja 1959. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-hopea: 1960 * 1 SM-pronssi: 1959 * 2 Itä–Länsi-ottelua: 1955, 1959 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Richmond Hill

Richmond Hill on usean eri paikkakunnan nimi. * Richmond Hill, Ontario, Kanada * Richmond Hill, Georgia, Yhdysvallat * Richmond Hill, New York, Yhdysvallat * Richmond Hill, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Richmond Hill (Kanada)

Richmond Hill on Suur-Torontoon kuuluva kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Kaupungissa asuu noin 185 000 ihmistä. Kaupungin asukkaista 46 % kuuluu johonkin etniseen vähemmistöryhmään, joista suurin (21 %) ovat kiinalaiset. Richmond Hill sai kaupunkioikeudet vuonna 1957. 1900-luvun alkupuolella sinne rakennettiin paljon kasvihuoneita, ja siitä tuli Kanadan ruusuntuotannon keskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kaupungit Luokka:Suur-Toronto
Reino Hakkarainen

Reino Johannes Hakkarainen (12. kesäkuuta 1926 Juankoski – 11. helmikuuta 1998 Jyväskylä) oli suomalainen pesäpalloilija. "Retse" Hakkarainen edusti urallaan Jyväskylän Veikkoja, Jyväskylän Lohea ja Hongikon Nuorisoseuran Urheilijoita. Hän pelasi SM-sarjassa noin kymmenen vuotta ja voitti TUL:n mestaruuden neljästi. Hän oli TUL:n joukkueen polttaja Helsingin 1952 olympialaisissa pelatussa pesäpallon näytösottelussa ja edusti TUL:ää liitto-ottelussa kaikkiaan seitsemän kertaa. Itä–Länsi-ottelussa hän pelasi vuonna 1956. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 Itä-Länsi-ottelu: 1956 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Gustaf Toppelius

pienoiskuva|Gustaf Toppeliuksen ja hänen vaimonsa hautakivi Oulun hautausmaalla Gustaf Toppelius (4. kesäkuuta 1786 Oulu - 2\. joulukuuta 1864 Oulu) oli suomalainen lääkäri. Toppelius syntyi 1700-luvun lopulla Oulussa. Hänen isänsä on kuuluisa kirkkomaalari Mikael Toppelius. Gustaf Toppelius kävi Oulun triviaalikoulua vuodet 1801–1804 ja kirjoitti ylioppilaaksi Uppsalassa 7. syyskuuta 1804. Hän jäi kirjoille Uppsalan yliopistoon, josta valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1812. Toppelius palasi Ouluun kaupungin lääkäriksi vuonna 1815. Hän sai professorin arvonimen 1816. Gustaf Toppelius rakennutti isältään perimälleen tontille nykyisen Toppeliuksen talon Oulun Torikadulla joitain vuosia Oulun palon jälkeen. Myöhemmin Toppelius kirjoitti kaupunkia kohdanneesta onnettomuudesta kalevalamittaisen runoelman Oulun kaupunnin palosta. Runokirjan rahat Toppelius sijoitti Oulun kaupungin säästöpankin perustamiseen. Pankki perustettiin ja se aloitti toimintansa Toppeliuksen talossa vuonna 1845. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Oulun kaupunnin palosta Digi.fi:ssä Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1786 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Lienz

Lienz on kaupunki Tirolissa, Itävallassa. Se on Lienzin piirin hallinnollinen keskus. Siellä on noin 12 000 asukasta (2014). Kaupunki sijaitsee kahden joen, Draun ja Iselin, yhtymäkohdassa. Lienz sai kaupunkioikeudet vuonna 1242. Alueella on ollut asutusta jo tuhansia vuosia aikaisemminkin, tulvaniityiltä on löytynyt kaksi neoliittistä kirvestä. Ajanlaskumme alussa alue oli kelttien hallinnassa. Roomalaisajalla alueella oli Aguntumin kaupunki. Kristinusko levisi seudulle 400-luvulla. Kansainvaellusten aikana baijerilaiset ja slaavit taistelivat siellä. Kaarle Suuri asetti Drau-joen rajaksi Aquileian ja Salzburgin välille. Pyhän Andrean kirkon ympärille syntyi asutusta, joka sai 1000-luvun alussa nimiä, joista kehittyi muoto Lienz. Jokien välille rakennettiin kaupunginmuuri ja Burgum-niminen paikkaa, jolle siirtyi Lienzin nimi. Pusterian rautatie yhdisti Lienzin pääkaupunki Wieniin vuonna 1871. Liberaalit ajatukset toivat parannuksia tavallisten kaupunkilaisten elämään. Ennen ensimmäistä maailmansotaa kaupunkiin vedettiin vesijohto, rakennettiin hautausmaa ja perustettiin uimakoulu. Toisessa maailmansodassa kaupunkiin pudotettiin noin tuhat pommia. Pakenevat kasakat saarrettiin Drava-joen varteen ja surmattiin säälimättömästi. 1950-luvulla Lienzistä kehittyi merkittävä yliopistokaupunki. Kaupunki on aikojen saatossa kasvanut siten, että sen läheisyydessä olleet pienet kylät tunnetaan nyt Lienzin esikaupunkeina. Näitä ovat Thurn, Gaimberg, Nußdorf, Debant, Tristach, Amlach ja Leisach. Lienzissä on järjestetty alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja useina vuosina. Pyöräilyn Italian ympäriajon etappi on päättynyt kaupunkiin vuosina 1994 ja 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto *
Hriňová

Hriňová (, ) on Slovakian kaupunki Banská Bystrican alueella. Se sijaitsee alueen keskiosassa Zvolenin itäpuolella Detvan piirissä. Kaupungissa on arviolta 7 568 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 126,48 neliökilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin internetsivut Hriňová Luokka:Banská Bystrican alue
St. Catharines

St. Catharines on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Ontariojärven rannalla noin 50 kilometriä etelään Torontosta lähellä Yhdysvaltain rajaa. Kaupungin väkiluku on 133 000 ja esikaupunkeineen yli 406 000, ja se on Niagaran alueen () suurin kaupunki. St. Catharinesin ensimmäiset pysyvät asukkaat olivat Amerikan vallankumouksen lojalisteja, jotka saapuivat alueelle 1780-luvulla. Kaupunki nimettiin virallisesti St. Catharinesiksi 1821, mutta nimi oli käytössä jo aiemmin. Kaupunkioikeudet St. Catharines sai 1876. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kaupungit
Merinäkinruoho

Merinäkinruoho (Najas marina) on pääasiassa Euraasiassa tavattava yksivuotinen uposkasvi. == Ulkonäkö ja koko == Kaksikotinen merinäkinruoho kasvattaa 10–60 senttimetriä pitkän sileän tai piikkisen varren. Tavallisesti varsi on runsashaarainen. Hedekasvi on emikasvia pienempi. Ruodittomat, tupelliset lehdet ovat vastakkain tai joskus kolmen tai useamman lehden kiehkuroina. Lehdet ovat muodoltaan kooltaan 1–4 cm pitkiä ja 1–2 mm leveitä, ja muodoltaan tasasoukkia sekä iso-, harva- ja karkeahampaisia. Lehden tuppi on lyhyt ja lähes korvakkeeton. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat pieniä, perättömiä ja yksineuvoisia. Hedekukissa on kaksiliuskainen, kalvomainen kehä ja yksi luotti. Emikukat ovat kehättömiä ja niissä on yksi emi ja kolme luottia. Hedelmä on pieni, 3–6 x 1,5 mm kokoinen pähkylä. Merinäkinruoho kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 519. == Levinneisyys == Merinäkinruohoa tavataan laajalti ympäri Euroopan, levinneisyyden painopisteen ollessa Keski- ja Etelä-Euroopassa. Lajia ja sen alalajeja tavataan hajanaisesti myös Etelä- ja Keski-Aasiassa, Afrikassa, Polynesiassa, Australiassa sekä Pohjois-Amerikassa.Den virtuella floran: Havsnajas (myös levinneisyyskartat) Viitattu 1.8.2013. Suomessa merinäkinruohoa on alkuperäislaji. Sitä on tavattu Suomenlahden rannikon itäosista Pohjanlahden rannikolle Keski-Pohjanmaan pohjoisosan korkeudelle saakka. Laji on kuitenkin taantunut tai kadonnut monin paikoin erityisesti Suomenlahdella. Vahvimmat kannat lajilla on Varsinais-Suomen ja Satakunnan rannikkoalueilla.Lampinen, R., & Lahti, T. 2013: Kasviatlas 2012: Merinäkinruohon levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 1.8.2013. Suomessa tavattavat merinäkinruohot kuuluvat alalajiin ssp. marina.Lutukka 21/2005, s. 78. == Elinympäristö == Suomessa merinäkinruohoa tavataan murtovedessä suojaisissa, pehmeäpohjaisissa lahdissa. Lajia voi esiintyä rannikolla myös äskettäin kuroutuneissa järvissä sekä joskus myös sisämaajärvissä. == Käyttö == Merinäkinruohoa kasvatetaan myös akvaarioissa.Suomen Vesipuutarhaseura ry: Viileä akvaario Viitattu 1.8.2013. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Kurtto & Arto, Lampinen, Raino & Piirainen, Mikko & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti & Väre, Henry. Lisäyksiä ja korjauksia Retkeilykasvion neljänteen painokseen. Lutukka 21/2005, s. 41–85. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luontoportti: Merinäkinruoho (Najas marina) Luokka:Näkinruohot
Kanakkiluhtakana

Kanakkiluhtakana (Gallirallus lafresnayanus) on rantakanoihin kuuluva harvinainen kurkilintu. Se on nimetty monia lintulajeja tieteelle kuvanneen Frédéric de Lafresnayen mukaan. Kanakkiluhtakana on äärimmäisen uhanalainen lintu, sitä on jäljellä vain alle 50 yksilöä, ja nekin elävät pienellä alueella. Populaatio on pienentynyt luultavasti saarelle tuotujen kissojen, rottien ja villisikojen seurauksena. == Koko ja ulkonäkö == Kanakkiluhtakana on 44 cm pitkä lentokyvytön rantakana, jolla on ruskea yläosa. Linnun alapuoli on harmaa, ja sillä on pitkä, keltainen alaspäin kaartuva nokka. == Levinneisyys == Lajia tavataan ainoastaan Uudessa-Kaledoniassa, Ranskaan kuuluvassa territoriossa. Sieltäkin se on luultavasti hävinnyt, sillä viimeinen epävirallinen havainto on ollut vuonna 1984, ja viimeinen virallinen havainto 1890. Vuonna 1998 tehtiin kenttätutkimusta ja metsästäjät yrittivät löytää kanakkiluhtakanan mutta yhtään havaintoa lajista ei nähty. Kanakkiluhtakanat viihtyvät luultavasti ikivihreissä metsissä, samanlaisilla alueilla kuin kagukin. == Lisääntyminen ja ravinto == Kanakkiluhtakana syö mitä luultavimmin selkärangattomia, kuten kastematoja. == Lähteet == Luokka:Rantakanat Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Ansi Agolli

Ansi Agolli (s. 11. lokakuuta 1982 Tirana, Albania) on albanialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Agolli pelasi Veikkausliigaa Vaasan Palloseurassa 2007-2008, jonne hän siirtyi Sveitsistä huhtikuussa 2007 yksivuotisella sopimuksella. Lokakuussa 2007 Agolli allekirjoitti tarjotun pitkän jatkosopimuksen, mutta joutui seuraavana vuonna palaamaan kotimaahansa hoitamaan sairasta isäänsä. VPS ja KF Tirana pääsivät lainasopimukseen, jonka mukaan Agolli palaisi Suomeen huhtikuun 2009 lopussa. Palattuaan mies ilmoitti VPS:n johdon ja fanien yllätykseksi haluavansa jäädä lopullisesti KF Tiranan riveihin. VPS näki järkevämmäksi neuvotella pelaajan lopullisesta siirrosta, eikä pitänyt Agollia väkisin Vaasassa. Ansi siirtyi kuitenkin jo heinäkuussa 2009 suurella summalla Kryvbasiin Ukrainan pääsarjaan, joten todellinen siirtosyy Suomesta jäi hämärän peittoon. Siirtosumma tuli kokonaisuudessaan KF Tiranalle ja VPS ei saanut siirrosta euroakaan. Agolli on myös esiintynyt Albanian maajoukkueessa. Hän on pelannut 52 ottelua ja on tehnyt kaksi maalia. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Agolli esiintyi yksitoista kertaa. == Lähteet == * Albanian jalkapalloliitto * Agolli FIFAn sivuilla * Ansi Agolli Vaasan Palloseuraan * Ansi Agollille jatkosopimus Luokka:Albanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sosiaalinen luototus

Sosiaalinen luototus on järjestämisen kannalta kunnille vapaaehtoinen sosiaaliturvan muoto. Ne kuntalaiset, joiden alueella sosiaalista luototusta on tarjolla, voivat saada luottoa sosiaalisin perustein tavallista pankkikorkoa pienemmällä korolla. Kunnat saavat korkotulot itselleen. Sosiaalisen luototuksen käyttökohteena voi olla vaikkapa uuden kodinkoneen hankinta. Sosiaalista luototusta voidaan hyödyntää myös velkaongelmien hoitamisessa. Luottomäärä on yleensä 200–5 000 euron välillä. Takaisinmaksuajan maksimi on 5 vuotta. Takaisinmaksuvalmiuden vuoksi sosiaalinen luototus ei sovellu kaikkein heikko-osaisimpien auttamiseen. Järjestelmän vapaaehtoisuuden vuoksi kunnilla on melko vapaat kädet määritellä luototuksen tarkempia ehtoja. Järjestelmänä sosiaalinen luototus on verrattavissa mikroluototukseen, jossa köyhiä tuetaan mm. yritystoimintaa mahdollistavilla lainoilla. == Aiheesta muualla == *Sosiaalinen luototus Sosiaali- ja terveysministeriö *Tiesitkö, että kotikuntasi voi auttaa sinua velkojesi maksussa? Jopa 40 kuntaa myöntää asukkailleen sosiaalista luottoa Yle, 2019 Luokka:Sosiaaliturva Luokka:Maksukyvyttömyys
Pipsa

Pipsa on suomalainen naisen etunimi. Alkujaan se on lempinimimuoto joistakin P-kirjaimella alkavista naisennimistä, kuten Pirjo tai Pirkko. Pipsan nimipäivä on vuodesta 2015 lähtien 7. lokakuuta. Virallisena etunimenä Pipsa tuli käyttöön viimeistään 1900-luvun alussa, mutta se pysyi hyvin harvinaisena vuosisadan loppupuolelle saakka. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli rekisteröity noin 880 henkilölle. == Tunnettuja Pipsa-nimisiä == * Pipsa Eko (s. 2004), salibandyn pelaaja * Pipsa Hurmerinta (s. 1978), juontaja, keittokirjailija, kokki ja malli * Pipsa Lonka (s. 1977), kirjailija ja dramaturgi * Pipsa Pentti (s. 1976), lastenkirjailija * Pipsa Saarilahti (s. 1999), jalkapalloilija ===Kuvitteellisia Pipsoja=== * Pipsa Possu, brittiläisen animaatiosarjan päähenkilö * Pipsa Tiilikainen, kunto-ohjaaja televisiosarjassa Salatut elämät * Piparminttu-Pipsa (), hahmo Tenavat- sarjakuvassa * Mankeli-sketsisarjan Pipsa-hahmo Unelmista totta -sketseissä * Satu Silvon näyttelemä Pipsa-roolihahmo suomalaisista Timo Koivusalon Pekko Aikamiespoika -elokuvista * Pipsa, Maire Suvannon esittämä Ollin sisko Suomisen perhe -elokuvissa == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Etunimet
Friedrich von Gebler

Friedrich August von Gebler (15. joulukuuta 1782 Zeulenroda, Sachsen – 9. maaliskuuta 1850 Barnaul) oli saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä. 16-vuotiaana Gebler meni opiskelemaan lääketiedettä ja luonnonhistoriaa Jenan yliopistoon. Hän suoritti tohtorin tutkinnon 1802, minkä jälkeen hän toimi lääkärinä Zeulenrodassa, Greizissa ja Dresdenissä. 1809 Gebler muutti lääkäriksi Pietariin. 1810 hän sai lääkärin viran Barnaulista, Altain aluepiiristä. Lääkärintyön ohella hän teki pitkän päivätyön luonnontutkimuksen parissa. 1826 organisoivat professori Carl Christian Friedrich von Ledebour (1785–1851), Carl Anton Meyer ja Alexander von Bunge (1803–1890) tutkimusretken Altaille. Ledebour kirjoitti retkestä teoksen Reise durch das Altai-Gebirge und die soongorische Kirgisensteppe (Berliini 1829). Gebler oli mukana retkellä. 1829 tekivät Alexander von Humboldt (1769–1859), Gustav Rose (1798–1873) ja Christian Gottfried Ehrenberg (1795–1876) tutkimusretken Venäjän Aasian puoleiseen osaan. Humboldt tapasi Geblerin Barnaulissa. Gebler nimesi useita uusia kasvilajeja ja linnuista muun muassa altainlumikanan (Tetraogallus altaicus).Zoonomen == Lähteet == * Ott Kurs: Friedrich von Gebler als Altaiforscher === Viitteet === Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1782 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Batcycle

Batcycle tunnetaan myös nimillä Batblade ja Batpod on DC Comicsin sarjakuvissa esiintyvä Batmanin käyttämä moottoripyöräGreenberger, Robert (2008). The Essential Batman Encyclopedia. Del Rey. p. 24. Batman on käyttänyt omaa räätälöityä pyöräänsä useaan otteeseen sarjakuvatarinoissa. Pyörän malli on vaihdellut huomattavasti aikojen saatossa, mikä viittaa siihen, että Batmanilla voi olla useita Batcyclejä, kuten monia Batmobilejakin. Vaikka Batman ja Robin olivat käyttäneet tavallisia moottoripyöriä aiemmin, Batwoman oli ensimmäinen hahmo, jolla oli lepakkotyyppinen moottoripyörä. 1960-luvun Batman-televisiosarjassa Batman ajoi kustomoidulla Yamaha 250 moottoripyörällä, jossa oli irroitettava sivuvaunu Robinille. Myöhemmin samassa sarjassa Lepakkotyttö ajoi kustomoidulla 1967 Yamaha YCS1 Bonanza 180-moottoripyörällä. Vuoden 1997 elokuvassa Batman & Robin Lepakkotyttö ajoi omalla kustomoidulla Batblade-moottoripyörällään. Elokuvissa Yön ritari ja Yön ritarin paluu Batman ajoi Batpod-nimisellä erikoispyörällä. The Batman -elokuvassa käytettiin sitä varten suunniteltuja ja rakennettuja Batcycleja. Ash Thorpin suunnittelemien pyörien, varsinaisen Batcyclen, ja sen tuhouduttua Batmanin käyttämän Bruce Waynen oman pyörän inspiraationa on ollut Ducati Monster. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Original 1966 TV Batcycle's * The Bat-Cycle * Batgirl Cycle * Does Ben Affleck’s Batman Have the Best Movie Batcycle? Luokka:Batman
Antti Nylén

Antti Mikael Nylén (s. 2. heinäkuuta 1973 Helsinki) on suomalainen kirjailija, esseisti ja suomentaja. Hän on suomentajana erikoistunut 1800-luvun ranskalaiseen kirjallisuuteen. Nylén valmistui filosofian maisteriksi yleisestä kirjallisuustieteestä Helsingin yliopistosta vuonna 2002. Hän oli Etsijä-lehden päätoimittaja 1998–2000. Nylén esikoisteos Vihan ja katkeruuden esseet (2007) sai Kalevi Jäntin palkinnon. Vuonna 2012 Nylén sai WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnon tunnustuksena merkittävästä työstä kotimaisen kirjallisuuden ja lukuharrastuksen edistämisessä. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 Maurice de Coppet -palkinto Charles Baudelairen Pahan kukat -runokokoelman suomennoksesta. Vuonna 2020 Nylén sai kirjallisuuden valtionpalkinnon muun muassa esseistiikastaan. Nylén itse yllättyi esikoisteoksensa Vihan ja katkeruuden esseet (2007) saamasta huomiosta. Hän hyväksyy sen vihan vaikka sanoo ottaneensa etäisyyttä sen maailmoihin. Hän sanoo kuusi vuotta myöhemmin: Nylén on katolilainen, feministi ja vegaani. == Teokset == * * * * * * * * * === Suomennokset === * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nylénin verkkosivut * Antti Nylén Kirjasampo.fi:ssä * Huhtanen, Ann-Mari: Anti-Nylén Ylioppilaslehti 3.9.2010. * Leukumaavaara, Jenni: Itselleen kääntäjä Vihreä Lanka 17.12.2010. * Antti Nylén Prosak-proosaklubilla 11.2.2014, Kirjastokaista-video Luokka:Suomalaiset esseistit Luokka:Suomentajat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrice Guers

Patrice Guers (s. 5. syyskuuta 1972) on Italiasta kotoisin oleva power metal -yhtyeen, Rhapsody of Firen basisti. Guers myös soittaa Further Dimension -nimisessä yhtyeessä. == Aiheesta muualla == * Patrice Guersin kotisivu * Patrice Guers MySpacessa Luokka:Basistit Luokka:Ranskalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
GBP

GBP tarkoittaa seuraavia: * Englannin punta, Britannian rahayksikkö * Game Boy Player, Nintendon pelikonsolin lisälaite * Game Boy Pocket, Nintendon pelikonsoli * Green Bay Packers, amerikkalaisen jalkapallon joukkue
Teri Garr

Teri Ann Garr (11. joulukuuta 1944 – 29. lokakuuta 2024) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Garr loi pitkän uran elokuvissa ja televisiossa. Tunnetuimpien elokuvien joukossa ovat olleet Frankenstein Junior (1974), Kolmannen asteen yhteys (1977), Musta ori (1979) ja Tootsie – lyömätön lyyli (1982). Hän esiintyi myös Mustan orin paluussa (1983). Hän esiintyi televisiosarjoissa Sheriffi McCloud ja Frendit, jossa hän näytteli Phoebe Buffayn etäistä biologista äitiä. Garrin ura näyttelijänä lähti kunnolla liikkeelle komediasta Frankenstein Junior. Hänet tunnettiin loistavasta komedian ajoituksestaan, ja hänen uransa huippukohta oli Tootsie – lyömätön lyyli, jossa hän improvisoi monet tunnetuimmista kohtauksistaan. Garr oli siitä ehdolla vuonna 1983 parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon ja vuonna 1984 parhaan naissivuosan Bafta-palkinnon saajaksi.. Garr oli vasenkätinen ja kärsi MS-taudista. Hän toipui 21. joulukuuta 2006 kotonaan saamastaan aivoaneurysmasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet Luokka:MS-tautia sairastavat henkilöt
Drava

Drava (saks. Drau, unk. Dráva) on joki eteläisessä Keski-Euroopassa. Se on Tonavan sivujoki ja pituudeltaan 725 kilometriä. Drava alkaa Italian Etelä- Tirolista ja virtaa Itävaltaan Itä-Tiroliin ja Kärnteniin. Se virtaa läpi Lienzin, Spittal an der Draun ja Villachin jatkaen Sloveniaan, jossa se ohittaa muun muassa Dravogradin, Mariborin ja Ptuj'n. Drava virtaa Kroatian puolella muun muassa Varaždinin läpi ja muodostaa suurimman osan Kroatian ja Unkarin rajasta ennen kuin liittyy Tonavaan lähellä Osijekiä. Dravan merkittävimpiä sivujokia ovat Gail ja Gurk Itävallassa, Meža ja Dravinja Sloveniassa sekä Bednja ja Itävallan puolelta alkunsa saava Mur Kroatiassa. Antiikin aikaan Drava tunnettiin nimellä Dravos tai Dravus, mikä oli luultavasti illyyrin tai traakian kieltä ja peräisin indoeurooppalaisesta virtaavaa vettä merkitsevästä sanasta drowos. Dravan ja Tonavan pääuoman seudulla on Tonava-Dravan kansallispuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian joet Luokka:Itävallan joet Luokka:Slovenian joet Luokka:Kroatian joet Luokka:Unkarin joet Luokka:Tonavan vesistö Luokka:Itävallan ja Slovenian raja Luokka:Kroatian ja Slovenian raja Luokka:Kroatian ja Unkarin raja Luokka:Rajajoet
Hindustaninpöllö

Hindustaninpöllö (Heteroglaux blewitti) on pöllöihin kuuluva erittäin uhanalainen pöllölintu. Populaatio on pienentynyt luultavasti lehtipuiden vähentymisen ja näin ollen elinalueiden supistumisten seurauksena. == Koko ja ulkonäkö == Hindustaninpöllö on 23 cm pitkä pöllö, jolla on harmaanruskea päälaki ja niska. Linnun siipien ja pyrstön väri on tummanruskea, jossa on valkoisia pilkkuja. Linnun kaula ja rinta on pääosin ruskea, ja vatsa on kokonaan valkea. == Levinneisyys == Lajia tavataan ainoastaan Keski-Intiassa. Vuoteen 1997 mennessä hindustaninpöllöstä oli tunnettu vain 7 havaintoa, joten on mahdollista, että lintu on aina ollut harvinainen. Vuonna 2000 tehtiin havaintoja 25 pöllöstä neljällä eri alueella, suurin kanta yhdellä alueella oli 7 paria. Hindustaninpöllö elää lehtimetsissä, ja vuonna 1997 se löydettiin 480 metrin korkeudelta merenpinnasta. == Lisääntyminen ja ravinto == Hindustaninpöllön pääruokavalio koostuu pääosin liskoista. == Lähteet == Luokka:Pöllöt Luokka:Uhanalaiset linnut
Münchenin päärautatieasema

Münchenin päärautatieasema (, lyh. München Hbf) on rautatieasema Baijerin pääkaupungissa Münchenissä. Se on Hampurin päärautatieaseman jälkeen noin 350 000 päivittäisellä matkustajallaan Saksan toiseksi suurin henkilöliikenteen rautatieasema Frankfurtin päärautatieaseman ohella. Se on yksi Münchenin kolmesta kaukoliikenteen rautatieasemasta. Münchenin päärautatieasema on Lindaun päärautatieaseman ohella Baijerin ainoa suuri pääteasema. Rautatieasemalla on 32 raidetta ja sen kokonaispinta-ala on noin 760 000 neliömetriä. == Historia == Vuoden 1839 syyskuun 1. päivänä avattiin väliaikainen rautatieasema Münchenin ja Lochhausenin väliselle radalle. Radan pidennys Augsburgiin avattiin 4. lokakuuta vuonna 1840. Rautatieasemarakennus kuitenkin paloi suurpalossa 4. huhtikuuta vuonna 1847 maan tasalle. Uuden Centralbahnhofin eli keskusrautatieaseman rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1847 ja ne saatiin päätökseen 22. syyskuuta vuonna 1849. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Georg Friedrich Christian Bürklein. Vuonna 1858 avattiin yhteys Landshutiin ja vuonna 1859 Nürnbergiin. Ratayhteys Rosenheimiin puolestaan otettiin käyttöön 15. lokakuuta 1871. Vuosina 1876–1884 rautatieasema koki täydellisen uudistusoperaation. 1893 sille avattiin siipiasema Starnbergiin meneville junille. 1. toukokuuta vuonna 1904 keskusrautatieasema sai nimen München Hauptbahnhof, Münchenin päärautatieasema. 1915 avattiin siipiasema Holzkirchenin junille. Toisessa maailmansodassa vuonna 1945 rautatieasema sai vakavia vaurioita brittiläis- amerikkalaisissa ilmapommituksissa. Aseman halli purettiin vuoden 1949 elokuussa. Rautatieasema rakennettiin uudelleen vuosina 1958–1960. Uuden raidealueen suunnittelusta vastasi Krupp. Vuonna 1967 käynnistettiin S-Bahn- aseman rakentaminen. Rakennustyöt saatiin päätökseen vuonna 1972 juuri ennen Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisia. Münchenin metron asemat rautatieasemalla avattiin vuosina 1980 ja 1984. == Aiheesta muualla == * Interaktiivinen 360°-panoraama päärautatieasemasta * Päärautatieaseman historiaa Luokka:Saksan rautatieliikennepaikat Päärautatieasema Päärautatieasema
Phil Selway

Phil Selway on (s. 23. toukokuuta 1967 Abingdon, Berkshire) rumpali englantilaisessa yhtyeessä nimeltä Radiohead. Hän myös laulaa taustoja joillekin yhtyeen kappaleille, erityisesti kappaleeseen "There There". Albumin Kid A jälkeen hän on myös ohjelmoinut rumpukoneella joillekin kappaleille rumpuosiot. Selway on Radioheadin vanhin jäsen. ==Yksityiselämä== Selwaylla on vaimo nimeltä Cait ja kolme poikaa nimeltä Leo, Jamie ja John-Patrick. ==Aiheesta muualla== *The Phillovers *Radioheadin virallinen sivusto Luokka:Englantilaiset rumpalit Luokka:Englantilaiset rockmuusikot Luokka:Radiohead Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kōnin

Kōnin (, 709–781) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 49. keisari. Hän oli vallassa vuosina 770–781. Kōninin henkilönimi oli Shirakabe. Hänen isänsä oli prinssi Shiki ja äitinsä prinsessa Tochi; hän oli prinssi Shikin kuudes poika ja siten keisari Tenji oli hänen isoisänsä. Keisarinna Shōtokun kuoleman jälkeen ministerit ja vähäarvoiset aateliset nostivat hänet valtaistuimelle, vaikka hän ei ollut vallanperimyksessä seuraava. Hänet nimitettiin kruununprinssiksi 62-vuotiaana vuoden 770 kahdeksannessa kuussa ja kruunattiin keisariksi muutamaa kuukautta myöhemmin. Samalla aikakausinimeksi vaihdettiin Hōki. Keisari Kōnin hallitsi Narasta käsin. Kōnin keskittyi lähinnä sotilaallisiin ja taloudellisiin kysymyksiin. Hänen tärkeimpiin tavoitteisiinsa kuuluivat talonpoikaisväestön ahdingon lievittäminen ja pohjoisen alkuperäisväestön saaminen keisarin vallan alle. Toisin kuin Nara- kauden hallitsijat Genshō, Shōmu ja Kōken, jotka olivat kaikki keisari Tenmun jälkeläisiä, hänen ei tarvinnut harjoittaa voimakkaan buddhalaismyönteistä politiikkaa, sillä hän kuului kilpailevaan sukuhaaraan. Kōnin suhtautuikin sitä vastoin torjuvasti vaikutusvaltaansa kasvattaneeseen buddhalaiseen papistoon, ja hänen hallituskaudellaan annettiin munkkien toimintaa rajoittaneita asetuksia. Kun vuonna 780 Yakushi-jin ja Katsuragi-deran temppelien pagodit olivat tuhoutuneet salaman aiheuttamissa tulipaloissa, keisari lainasi ediktissään kiinalaista uskomusta, jonka mukaan luonnonkatastrofit olivat taivaan tuomioita. Hän kirjoitti, että papiston tulisi hävetä huonoa käytöstään ja että munkit olivat rikkoneet paitsi Buddhan myös maan lakia vastaan. Kōninin hallinnon vasemmanpuolisina ministereinä (sadaijin) toimivat Fujiwara no Nagate ja hänen jälkeensä Fujiwara no Uona. Oikeanpuolisena ministerinä (udaijin) toimi Ōnakatomi Kiyomaro ja keskimmäisenä ministerinä (naidaijin) Fujiwara no Yoshitsugu. Neuvonantajana (sangi) toimi Fujiwara no Momokawa. Ensimmäistä keisarin syntymäpäivää juhlistanutta tenchō setsu -seremoniaa tiedetään vietetyn keisari Kōninin hallituskaudella vuonna 775. Ikääntyvä keisari luopui valtaistuimestaan poikansa prinssi Yamaben hyväksi vuonna 781, ja Yamabesta tuli keisari Kanmu. Kōnin kuoli saman vuoden lopussa 73 vuoden ikäisenä. Hänen hautakumpunsa sijaitsee Naran kaupungin alueella ja on nimeltään Tahara no higashi no misasagi (). Kōninilla oli viisi puolisoa ja seitsemän lasta. == Lähteet == Luokka:Japanin keisarit Luokka:Vuonna 709 syntyneet Luokka:Vuonna 781 kuolleet
Georg Friedrich Christian Bürklein

Georg Friedrich Christian Bürklein (s. 1. maaliskuuta 1813 Burk, Baijeri – k. 4. joulukuuta 1872 Werneck, Baijeri) oli saksalainen arkkitehti. Bürklein opiskeli Friedrich von Gärtnerin alaisuudessa. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli Fürthin kaupungin raatihuone. Bürklein suunnitteli 55-metrisen, vuosina 1840–1850 rakennetun raatihuoneen italialaiseen tyyliin. Raatihuoneen tornin esikuvana toimi firenzeläinen Palazzo Vecchio. Bürkleinin tunnettuutta nosti uuden Münchenin päärautatieaseman suunnitteleminen. Teräsrakenteinen rakennus rakennettiin vuosien 1847 ja 1849 välillä. Myöhemmin Bürklein suunnitteli myös muun muassa Augsburgin, Bambergin, Ansbachin, Neu-Ulmin, Hofin, Nördlingenin, Rosenheimin, Würzburgin ja Nürnbergin rautatieasemat. Bürkleinin suurin suunnitteluprojekti oli Münchenin Maximilianstraße suurrakennuksineen ja yksityistaloineen. Hän aloitti Maximilianstraßen pääarkkitehtina vuonna 1851. Sen huomattavin rakennus on Maximilianeum, jonka uusgoottilainen arkkitehtuuri sai vaikutteita perpendikulaarisesta gotikaasta. Maximilianeumin tyyli herätti paljon keskustelua, ja ennen kuin se valmistui Bürklein korvattiin Gottfried Semperillä. Bürklein kuoli 59-vuotiaana werneckiläisessä parantolassa. Bürklein, Georg Friedrich Christian Bürklein, Georg Friedrich Christian Bürklein, Georg Friedrich Christian
Zoltán Szécsi

Zoltán ”Szescka” Szécsi (s. 22. joulukuuta 1977 Budapest) on unkarilainen vesipalloilija. Hän kuului maajoukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden Barcelonassa 2003. Szésci joukkueineen on voittanut myös kultaa kaksissa olympiakisoissa (Sydney 2000, Ateena 2004). Hän teki debyyttinsä maajoukkueessa vuonna 1998. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itävallan Grand Prix 1975

Itävallan Grand Prix 1975 oli Formula 1 -sarjan kuuden osakilpailu kaudella 1975, joka ajettiin 17. elokuuta 1975 Österreichringin radalla. Kilpailun voitti Vittorio Brambilla, jolle voitto oli uran ainoa. Lisäksi kyseessä oli Brambillan ainoa palkintosija. Kilpailun puolessa välissä alkoi sataa niin paljon, että pisteet puolitettiin. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierroksia Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 9 Vittorio Brambilla March-Ford 29 57.56,69 8 4.5 2 24 James Hunt Hesketh-Ford 29 + 27,03 2 3 3 16 Tom Pryce Shadow-Ford 29 + 34,85 15 2 4 2 Jochen Mass McLaren-Ford 29 + 1.12,66 9 1.5 5 5 Ronnie Peterson Lotus-Ford 29 + 1.23,33 13 1 6 12 Niki Lauda Ferrari 29 + 1.30,28 1 0.5 7 11 Clay Regazzoni Ferrari 29 + 1.39,07 5 8 3 Jody Scheckter Tyrrell-Ford 28 + 1 kierros 10 9 1 Emerson Fittipaldi McLaren-Ford 28 + 1 kierros 3 10 18 John Watson Surtees-Ford 28 + 1 kierros 18 11 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 28 + 1 kierros 7 12 31 Chris Amon Ensign-Ford 28 + 1 kierros 23 13 25 Brett Lunger Hesketh-Ford 28 + 1 kierros 17 14 7 Carlos Reutemann Brabham-Ford 28 + 1 kierros 11 15 23 Tony Brise Hill-Ford 28 + 1 kierros 16 16 22 Rolf Stommelen Hill-Ford 27 + 2 kierrosta 25 17 29 Lella Lombardi March-Ford 26 + 3 kierrosta 21 \- 33 Roelof Wunderink Ensign-Ford 25 Ei luokiteltu 27 Kesk. 32 Harald Ertl Hesketh-Ford 23 Elektroniikka 26 Kesk. 21 Jacques Laffite Williams-Ford 21 Ohjaus 12 Kesk. 8 Carlos Pace Brabham-Ford 17 Moottori 6 Kesk. 20 Jo Vonlanthen Williams-Ford 14 Moottori 28 Kesk. 10 Hans Joachim Stuck March-Ford 10 Onnettomuus 4 Kesk. 17 Jean- Pierre Jarier Shadow-Matra 10 Suihkutus 14 Kesk. 14 Bob Evans BRM 2 Moottori 24 Kesk. 27 Mario Andretti Parnelli-Ford 1 Onnettomuus 19 \- 28 Mark Donohue March-Ford 0 Kohtalokas onnettomuus 20 \- 6 Brian Henton Lotus-Ford 0 Onnettomuus 22 DNQ 35 Tony Trimmer Maki-Ford DNQ 30 Wilson Fittipaldi Fittipaldi-Ford Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == *Paalupaikka: Niki Lauda – 1.34,85 *Nopein kierros: Vittorio Brambilla – 1.53,9 *Mark Donohue löi päänsä ulosajossa, johon hän joutui menetettyään autonsa hallinnan (ulosajossa kuoli myös kaksi ratavirkailijaa). Hän menehtyi myöhemmin aivoverenvuotoon. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1975 1975
Sloughi

Sloughi (berberiksi ⵚⴽⴰⵢ, oṣkay tai ⵛⵛⴰⵢ, oššay, ) on pohjois-afrikkalainen vinttikoirarotu. Marokko vastaa rodun FCI rotumääritelmästä. Yleisimpiä harrastuksia Sloughilla ovat maasto- ja ratajuoksukilpailut sekä koiranäyttelyt. == Ulkonäkö == Sloughi on linjakas ja tyylikäs vinttikoira. Sillä on kolmionmuotoiset hieman kärjestä pyöristyneet ja riippuvat korvat. Ensivaikutelma on ylväs Sloughista on ainoastaan lyhytkarvainen muunnos. Hyväksyttyjä värejä ovat kaikki hiekan värit tummasta vaaleaan sekä brindle. Sloughilla voi olla musta maski tai musta mantteli. Urosten säkäkorkeus on 66–72 senttimetriä ja narttujen 61–68 senttimetriä. == Luonne ja käyttäytyminen == Sloughi on hyvin itsenäinen koira, mutta se kiintyy omaan perheeseensä syvästi ja puolustaa näitä tarpeen vaatiessa. Vieraita kohtaan se voi olla pidättyväinen. Sloughilla on vahva metsästysvietti, joskin sisätiloissa se on rauhallinen ja mukavuudenhaluinen. Sloughi vaatii melko paljon liikuntaa, tärkeimpänä liikuntamuotona on muiden vinttikoirien tavoin vapaana juoksutus. Perustottelevaisuuden opettamisesta tulee huolehtia, vaikkei rotu tottelevaisuuskilpailuihin sovellukaan. Pennusta pitäen se on hyvä totuttaa erilaisiin tilanteisiin, ihmisiin ja kulkuneuvoihin. == Alkuperä == thumb|left|Arabianvinttikoira vuodelta 1915. Sloughin kantarotu oli kotoisin Aasian aroalueilta, mutta kulkeutui Pohjois-Afrikkaan arabien tekemän invaasion myötä.Gondrexon, A. & Browne, I. Maailman koiraopas: s. 184. Weilin+Göös, Helsinki: 1974. ISBN951-35-1120-0. Jotkin lähteet uskovat rodun saapuneen Syyrian ja Libanonin alueelta Afrikan mantereelle foinikialaisten Karthagoon tekemien matkojen aikana, mutta David Hancock uskoo paikallisten berbeerien metsästäneen vinttikoirilla jo kauan ennen kyseistä aikakautta.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 124, 127. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. Slougheja on ollut Pohjois-Afrikassa jo vuosisatojen ajan, missä niiden alkuperäisiin tehtäviin on kuulunut näön avulla tapahtuva metsästys. Koska niitä esiintyi laajalla alueella, ne tunnettiin aiemmin englanniksi nimellä Arabian Greyhound eli "arabianvinttikoira" ilman tarkemman kotimaan määrittämistä. Nykyisin niitä on eniten juuri Marokossa, joka on tämän johdosta nimetty rodun viralliseksi kotimaaksi. Suomessa sloughi on harvinainen, ja ensimmäinen yksilö tuotiin Suomeen vuonna 1970 Ruotsista. Sekä sloughilla että azawakhilla on ylimääräinen alleeli fosfoglukoosi-isomeraasi-geenilokuksessa, ja sitä ei löydy muilta vinttikoirilta, mutta sitä tavataan sen sijaan sakaalilla, kojootilla ja ketulla. Tämän perusteella kyseisten rotujen alkuperä on erilainen muihin vinttikoiriin verrattuna. == Lähteet == *Helsingin vinttikoirakerho ry *Sloughi Fanciers Association of America === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Suomen Azawakh- ja Sloughikerho ry Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:FCI 10 Vinttikoirat Luokka:Vinttikoirat
Lyle & Scott

Lyle & Scott on skotlantilainen vaateyritys. Yrityksen perustivat William Lyle ja Walter Scott vuonna 1874 Skotlannin Hawickissa. Lyle & Scottin vaatteet ovat olleet tunnettujen golfaajien, kuten Greg Normanin, Lee Westwoodin ja Sandy Lylen lisäksi muidenkin julkisuuden henkilöiden suosimia. Muun muassa Sean Connery, Bob Hope, Bing Crosby, Cristiano Ronaldo sekä Razorlight- ja Arctic Monkeys -yhtyeiden jäsenet ovat käyttäneet yrityksen tuotteita. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Skotlantilaiset yritykset Luokka:Vaatemerkit
3rei Sud Est

3rei Sud Est (tunnetaan myös nimillä 3 Sud Est ja 3SE) on romanialainen, vuonna 1997 perustettu, dance-musiikkia esittävä yhtye, jonka muodostavat laulajat Viorel Sipos, Laurenţiu Duţă ja Mihai Budeanu. Yhtyeen jäsenten yhteistyö alkoi jo vuonna 1993 Duţăn esiintyessä soololaulajana Mamaia Festivalilla, kun kaksi muuta olivat mukana koreografiassa taustatanssijoina. Yhtyeen perustamisvuonna 1997 ilmestyi myös ensimmäinen albumi Ai plecat. == Aiheesta muualla == * Yhtyeen viralliset kotisivut Luokka:Romanialaiset yhtyeet
Landau in der Pfalz

Landau in der Pfalz on kaupunki Rheinland-Pfalzin osavaltiossa, lounaisessa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Se toimii kuitenkin Südliche Weinstraßen piirikunnan hallintokaupunkina. Vuoden 2006 lopussa kaupungin asukasluku oli 43 048\. Sen pinta-ala on 82,94 neliökilometriä ja asukastiheys 519 as./km². Landau koostuu kahdeksasta kaupunginosasta (), Arzheimista, Dammheimista, Godramsteinista, Mörlheimista, Mörzheimista, Nußdorfista, Queichheimista ja Wollmesheimista. Queichheim ja Mörlheim liitettiin kaupunkiin vuonna 1937, muut osat vuoden 1972 hallintouudistuksen yhteydessä. == Historia == Landaun perusti Leiningenin kreivi Emich IV. Kreivi rakennutti alueelle linnoituksen linnansa Landeckin turvaksi. Vuonna 1274 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kuningas Rudolf I Habsburgilainen myönsi sille kaupunginoikeudet. Kaupungista tuli vapaa valtakunnankaupunki () vuonna 1291. Speyerin piispa otti kuitenkin kaupungin valtaansa vuonna 1324. Kaupunki sai takaisin vanhat oikeutensa vasta vuonna 1511 keisari Maximilian I:n avulla. Vuodesta 1680 vuoteen 1815 Landauta miehitti Ranska. Kaupunki oli kuulunut vuodesta 1521 vuonna 1679 lakkautettuun Dekapolikseen, kymmenen vapaan elsassilaisen kaupungin muodostamaan liittoon. Kaupungin ympärille rakennettiin Ludvig XIV:n sotilasarkkitehdin Vaubanin suunnittelema linnoitus vuosina 1688–1699. Vuonna 1816 Landausta tuli osa Baijeria. == Aiheesta muualla == * Landau in der Pfalzin kaupungin viralliset Internet-sivut thumb|300px|left|Marktplatz Landaussa Luokka:Rheinland-Pfalzin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Ruostekanakyyhky

Ruostekanakyyhky (Phapitreron cinereiceps) on erittäin uhanalainen kyyhky. Se on endeeminen laji Filippiineillä, Sulun saaristossa, jossa sitä tavataan Tawitawin ja Sanga-sangan saarilla. Ruostekanakyyhky kasvaa 27 cm pitkäksi. Se on yleisväriltään ruskea. Päälaki on harmaa, hartioilla on violetinsävyinen läikkä ja vatsapuoli on lämpimän ruosteenruskea.Birdlife == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut Luokka:Uhanalaiset linnut