EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruosteorakas

Ruosteorakas (Hydnellum ferrugineum) on nahkaorakkaisiin kuuluva havumetsien ja kuivien kankaiden sieni. Se on aluksi vaalea ja voimakkaasti vettä imevä, muuttuu ruskehtavaksi vanhetessaan. Lajille tyypillistä on pisarointi, se saattaa erittää punertavaa nestettä varsin huomattavina pisaroina. Jalka on pinnasta huopainen, ruskea, ja jalka on varsin kova. Sinistä väriä ruosteorakkaassa ei ole, eikä se ole karva­sorakkaan (Hydnellum peckii) tapaan voimakkaan makuinen. Halkaistuna sieni on vähemmän vyöhykkeinen kuin mut suvun lajit. Hajua voi pitää hieman öljyisenä. Ruosteorakas ei ole kovuutensa vuoksi ruokasieni. Sitä käytetään kuitenkin sienivärjäykseen, ja sillä saadaan puretuksesta riippuen ruskean ja vihreän värisävyjä. == Lähteet == Luokka:Nahkaorakkaat
Truth in 24

Truth in 24 on Keith Cossrown ja Bennett Visltearnin ohjaama yhdysvaltalainen dokumenttielokuva vuodelta 2008. Elokuva kuvaa Audin valmistaumista Le Mansin vuoden 2008 ajoon. Elokuvasta julkaistiin jatko-osa vuonna 2012 Truth in 24 II, jossa seurataan Audin valmistaumista Le Mansin vuoden 2011 ajoon. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat Luokka:Autourheiluelokuvat Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat
Mbah Gotho

Saparman Sodimejo,Kini Berusia 146 Tahun, Apa Rahasia Panjang Umur Mbah Gotho? tunnettu paremmin nimellä Mbah Gotho (k. 30. huhtikuuta 2017) oli indonesialainen mies, jonka väitettiin olevan sekä maailman vanhin elossa oleva että vanhin koskaan elänyt ihminen.'Longest living human' says he is ready for death at 145Vanhuustutkija: Uutinen 145-vuotiaasta miehestä vaikuttaa uutisankaltaIndonesialaisella miehellä ikää henkilöllisyystodistuksen mukaan 145 vuotta: "Haluan vain kuolla" Hän kuoli huhtikuussa vuonna 2017.Paula Tapiola. "Maailman pisimpään elänyt" ihminen kuoli "146-vuotiaana" Indonesiassa. Yle. 1.5.2017. Hänen syntymäpaikastaan tai -ajastaan ei ole varmaa tietoa, mutta hänen väitetään syntyneen 31. joulukuuta 1870.World's oldest person discovered in Indonesia - aged 145 Vuonna 2016 Gotho on sanonut "haluavansa vain kuolla"145-year-old Mbah Gotho from Indonesia says he can't wait to die ja oli ostanut oman hautakivensä jo 1990-luvun alussa.Indonesian man claims to be world's oldest person at 145‘I JUST WANT TO DIE’ Indonesian man who claims to be world’s oldest person aged 145 says can no longer stand living... and even bought his own gravestone 20 years ago Mbah Gothon kerrotaan olleen säännöllinen tupakoija. Gothon kymmenen sisaruksen, neljän vaimon ja lasten väitettiin kuolleen jo kauan aikaa sitten. Tilastollisesti 146 vuoden iän saavuttaminen on äärimmäisen epätodennäköistä. Vastaavia väitettyjä ikäennätyksiä tulee ajoittain maista, joissa on puutteellinen väestörekisteröinti. Toistaiseksi varmennetusti vanhimmaksi elänyt henkilö on Jeanne Calment, joka eli 122-vuotiaaksi. Uutisissa on niukasti tietoa esimerkiksi Gothon perheenjäsenistä tai vanhemmista. ==Katso myös== *Luettelo maailman vanhimmista ihmisistä ==Lähteet== Luokka:Indonesialaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Laker Airways (Yhdysvallat)

Laker Airways, Inc oli yhdysvaltalainen halpalentoyhtiö. Sen perusti vuonna 1996 samannimisen brittiläisen yhtiön perustaja Sir Freddie Laker. Se aloitti toimintansa huhtikuussa 1996 kolmella vuokratulla DC-10-30 -konella. Myöhemmin laivastoon lisättiin yksi DC-10-10. Se lensi Fort Lauderdalesta, Miamista ja Orlandosta Lontoon Gatwickin lentoasemalle ja Orlandosta lisäksi Manchesteriin ja Glasgow’n Prestwickin lentoasemalle. Vaikean taloustilanteen vuoksi voitot jäivät pieniksi, ja yhtiö lopetti toimintansa vuonna 1998. == Laivasto == Laker Airways käytti seuraavia koneita: * 1 Douglas DC-10-10 * 3 Douglas DC-10-30 == Lähteet == Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset lentoyhtiöt Luokka:Halpalentoyhtiöt
Athene ja Marsyas

Athene ja Marsyas oli Myronin veistämä Athene-jumalatarta ja satyyri Marsyasta esittänyt antiikin kreikkalainen veistos. Alkuperäinen veistos tehtiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Veistos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan siitä tehtyjen roomalaisaikaisten kopioiden kautta. Veistoksen aiheena on kreikkalaisen mytologian kertomus, jossa Athene on juuri keksinyt aulos-huilun, mutta heittänyt sen maahan kavahdettuaan omaa ilmettään sitä soitettaessa. Soiton paikalle houkuttama Marsyas haluaa huilun itselleen. Alkuperäinen veistos on saattanut sijaita Ateenan Akropoliilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset
Erekhtheionin karyatidit

Erekhtheionin karyatidit on kuuden antiikin kreikkalaisen karyatidi-veistoksen ryhmä, joka on peräisin Erekhtheionin temppelistä Ateenan Akropoliilta. Veistoksista viisi on Ateenan Akropolis-museossa ja yksi British Museumissa. Niiden paikalla Erekhtheionissa on nykyisin kopiot. Erekhtheionin karyatidit on veistetty noin vuonna 415 eaa. Ne ovat lajityypin mukaisia kore-tyyppisiä naishahmoisia veistoksia, jotka toimivat rakennuksessa pylväinä. Erekhtheionissa karyatidit muodostivat temppelin eteläsivulla eli Parthenonin puolella olevan siipirakennuksen kattoa tukevan pylväikön. Veistoksista neljä oli pylväikön pidemmällä eteläsivulla ja muut kaksi taempana lyhyemmillä sivuilla, yksi kummallakin puolella. Veistoksiin viitataan rakennukseen liittyvissä piirtokirjoituksissa nimellä korai, ”neidot”. Siipirakennus, jossa karyatidit olivat, edusti mahdollisesti kuningas Kekropsin haudan näkyvää osaa, jolloin neitojen tarkoituksena oli mahdollisesti toimia eräänlaisina juomauhrinkantajina vainajalle. Nimitys ”karyatidit” on myöhempää perua. Se sai alkunsa, kun Vitruvius yhdisti Erekhtheionin neidot virheellisesti Lakonian Karyain naisiin. Tätä kautta kaikkia vastaavankaltaisia pylväitä kutsutaan edelleen karyatideiksi. Veistokset on tehty Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja niiden korkeus on noin 2,3 metriä. Neidot on puettu peplokseen. Veistosten käsissä on todennäköisesti ollut juomauhriastiat, mutta kädet sen enempää kuin astiatkaan eivät ole säilyneet. Kullakin neidolla on pitkät hiukset, jotka laskeutuvat taidokkasti palmikoituina pitkin selkää. Veistokset ovat muutoin lähes samanlaisia, mutta jokaisessa hiukset on palmikoitu eri tavalla todennäköisesti aikakauden aitojen hiustyylien mukaisesti. Pylväidensä kapiteelia karyatidit kantavat kuin koria päänsä päällä. Lordi Elgin irrotutti ja vei Britanniaan yhden karyatideista vuonna 1801 samalla kuin vei itselleen suuren osan säilyneistä Parthenonin marmoriveistoksista. British Museumiin veistos hankittiin vuonna 1816. Sinne hankittu yksilö on säilynyt paremmin kuin Ateenaan jääneet, joita ilmansaasteet ovat myöhemmin vaurioittaneet. Toisaalta se on kärsinyt valkaisuyrityksistä. Ateenaan jääneet karyatidit siirrettiin Akropolis-museoon vuonna 1978 turvaan ilmansaasteiden aiheuttamilta lisävaurioilta. Nykyisin ne ovat uudessa Akropolis-museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Akropolis (Ateena) Luokka:Akropolis-museo Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset Luokka:British Museumin kokoelmat
Haavoittunut amatsoni

Haavoittunut amatsoni oli taistelussa haavoittunutta amatsonia esittänyt antiikin kreikkalainen veistostyyppi. Samaa aihetta esittävän veistoksen tekivät tunnetuimpina Polykleitos, Feidias ja Kresilas. Veistokset eivät ole säilyneet nykyaikaan, mutta tyyppi tunnetaan lukuisten roomalaisaikaisten kopioiden kautta. Plinius vanhemman mukaan veistostyyppi syntyi, kun Efesoksen Artemiin temppeliin haettiin haavoittunutta amatsonia esittävää veistosta kilpailulla noin vuonna 450–425 eaa. Amatsonit olivat temppelin myyttisiä perustajia, ja myöhemmin Dionysos löi heidät paikalla taistelussa. Kilpailuun osallistui viisi kuvanveistäjää, mukana juuri Polykleitos, Feidias ja Kresilas; muista osallistujista tiedetään varmuudella Fradmon. Ainakin voittanut veistos sijoitettiin temppeliin tai sen lähelle.Plinius vanhempi: Naturalis historia XXXIV.53. Säilyneet veistokset jaetaan kolmeen tyyppiin: Mattein tyyppi, jonka alkuperänä pidetään Feidiaan veistosta; Berliinin tyyppi, jonka alkuperänä pidetään Polykleitoksen amatsonia; sekä Capitoliumin tyyppi, jonka alkuperän uskotaan olevan Kresilaan työssä. Yhteistä veistoksille on se, että niissä amatsoni on kohottanut oikean kätensä päänsä yläpuolelle. Kädessä on ollut jokin esine, kuten keihäs tai muu ase, joka on useimmista kopioistakin kadonnut. Amatsoni on pukeutunut khitoniin, joka roikkuu sen verran, että paljastaa vasemman rinnan. Alkuperäiset veistokset oli tehty pronssista, kun taas säilyneet kopiot ovat marmorisia. Kopioita on usein entisöity eri määrin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset
Haavoittunut gallialainen

Haavoittunut gallialainen on haavoittunutta sotilasta esittävä antiikin kreikkalainen marmoriveistos. Sen veisti mahdollisesti Agasias myöhäisellä hellenistisellä kaudella noin vuonna 100 eaa. Veistos löydettiin Deloksen Italialaisten agoralta. Nykyisin se on esillä Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 30) Ateenassa. Veistos esittää gallialaista (galatialaista), joka on haavoittunut taistelussa jalkaansa, pudonnut oikealle polvelleen ja puolustautuu vihollista vastaan vasemmalla kädellään. Miehen vierellä on kypärä. Aihe oli hellenistisessä kuvanveistossa suosittu. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on 0,93 metriä. Samantyyppinen aihe esiintyy myös veistoksessa Kuoleva gallialainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset Luokka:Kansallinen arkeologinen museo (Ateena)
Kuoleva gallialainen

Kuoleva gallialainen (myös Kuoleva galatialainen) oli nimensä mukaisesti kuolevaa gallialaista (galatialaista) sotilasta esittävä antiikin kreikkalainen pronssiveistos. Alkuperäinen veistos on kadonnut. Se tehtiin todennäköisesti hellenistisellä kaudella noin vuonna 230–220 eaa. juhlistamaan Attalos I:n voittoa Anatoliassa asuneista gallialaisperäisistä galatialaisista. Veistos tunnetaan myöhempinä roomalaisaikaisina kopioina. Veistos esittää gallialaisten armeijan torvensoittajaa, joka on haavoittunut taistelussa kuolettavasti. Aiemmin veistos tulkittiin usein kuolevaksi gladiaattoriksi, ja siksi se tunnetaan joskus myös tällä nimellä. Alkuperäinen veistos oli sijoitettu Pergamoniin. Sen veistäjä oli mahdollisesti Epigonos, joka teki Pergamonin akropoliille muita veistoksia samaan aikaan. Veistoksen tunnetuin kopio on Capitolium-museossa Roomassa. Se on tehty marmorista 100-luvulla jaa. Samantyyppinen aihe esiintyy myös veistoksessa Haavoittunut gallialainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset
Kyniskos

Kyniskos oli Polykleitoksen veistämä urheilijaa esittänyt antiikin kreikkalainen veistos. Alkuperäinen veistos, joka veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 440 eaa., on kadonnut. Se tunnetaan myöhempien roomalaisaikaisten kopioiden perusteella. Veistos esitti alastonta nyrkkeilijänuorukaista, joka on kohottanut oikean kätensä seppelöidäkseen itsensä voittajan seppeleellä. Alkuperäinen veistos oli tehty pronssista ja sijoitettu Olympian pyhäkköalueelle. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset veistokset
Marino

Marino on kaupunki Rooman metropolikaupungissa, Latiumin alueella Italiassa. Sen naapurikuntia ovat Grottaferrata, Castel Gandolfo, Albano Laziale, Rocca di Papa ja Ciampino. Vuoteen 1974 asti Ciampino oli Marinon kunnan osa. Kaupungissa on noin 43 000 asukasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Latiumin kaupungit Luokka:Rooman metropolikaupungin kunnat
Iso Kalajärvi

Iso Kalajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Iso Kalajärvi on osa Liesijoen aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 1,1 kilometriä, leveys 300 metriä ja sen pinta- ala on 23 hehtaaria. Se sijaitsee Juhtimäen pohjoispuolella Vähä Kalajärven itäpuolella. Järveen laskee seitsemän suo- tai metsäojaa. Idästä tuleva oja on Paattiladonmäen takana sijaitsevan Kaakkolammen ja sitä ympäröivien ojitettujen soiden laskuoja. Eteläpäässä laskee kolmen pikkulammen yhteinen laskuoja. Yksi lammista on nimeltään Haukilampi. Järven pohjoispuolella sijaitsevat kaksi laskuojatonta pikkulampea, joista toinen jää Ylöjärven puolelle. Ylöjärven raja ohittaa Iso Kalajärven pohjoispään 50 metrin etäisyydeltä. Rajan ylittävä suo-oja tuo myös nimettömän lammen vesiä Ylöjärven puolelta. Iso Kalajärven oma laskuoja lähtee länsirannan puolivälistä ja se juoksee kaivettuna ojana kaksi kilometriä ennen yhtymistään Vähä Kalajärven laskuojaan. Rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä. Länsirannoille on rakennettu yksitoista vapaa-ajan asuntoa. Niille kulkee tiet Juhtimäeltä. Järven kaakkoispuolella sijaitsee kivilouhos. == Lähteet == Luokka:Liesijoen alue (Sipsiöjärven valuma-alue) Luokka:Ikaalisten järvet Luokka:Sisättö
Vähä Kalajärvi

Vähä Kalajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Juhtimäellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vähä Kalajärvi on osa Liesijoen aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 900 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 15 hehtaaria. Se sijaitsee Juhtimäen pohjoispuolella jähellä Liesijokea. Järveen laskee kymmenen suo- tai metsäojaa. Yksi ojista on Iso Kalajärven laskuoja. Iso Kalajärveen laskee vuorostaan Kaakkolampi sekä kolme pienempää lampea. Järven oma laskuoja lähtee Viinikan kohdalta ja kulkee melko suureksi kaivettuna 2,7 kilometriä ennen laskemistaan Petäjäjärveen. Laskuojaan yhtyy alajuoksulla Kamppilampi. Rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Järven pohjois- ja eteläpäissä sekä luusuassa ovat rannat soistunutta metsää, mutta muualla metsä on kuivaa. Järven ympäristössä sijaitsee kaksi kiinteistöä ja neljätoista vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Juhtimäeltä lähtevältä pohjoiseen kulkevalta tieltä, joka seuraa harjujaksoa, mikä erottaa Vähä Kalajärven Liesijoesta. == Lähteet == Luokka:Liesijoen alue (Sipsiöjärven valuma-alue) Luokka:Ikaalisten järvet Luokka:Sisättö
Sydäntenmurskaaja

Sydäntenmurskaaja (The Heartbreak Kid) on Elaine Mayn ohjaama romanttinen musta komediaelokuva vuodelta 1972. Neil Simonin tekemä käsikirjoitus perustuu Bruce Jay Friedmanin novelliin ”A Change of Plan”. Elokuvan pääosia esittävät Charles Grodin, Cybill Shepherd, Jeannie Berlin ja Eddie Albert. ==Juoni== Nuori New Yorkin juutalaismies Lenny (Grodin) menee naimisiin Lilan (Berlin, ohjaaja Elaine Mayn tytär) kanssa vanhanaikaisesti ilman avioliittoa edeltävää parempaa tutustumista, seksistä puhumattakaan. Nuoripari lähtee autolla häämatkalle Miami Beachiin, mutta jo matkalla Lennyä alkaa ärsyttää yhä useampi piirre nuorikossaan. Perillä Lila polttaa ihonsa ensimmäisenä päivänä ja jää toipumaan huoneeseen. Lenny kohtaa kiusoittelevan, upean blondin Kelly Corcoranin (Shepherd) ja huomaa rakastuvansa tähän nuoren vaimonsa sijasta. Kelly osoittautuu Minnesotasta kotoisin olevan miljonääriperheen tyttäreksi. Pian Lennyn uuden onnen tiellä tuntuu olevan enää pari pikkuasiaa: hän on juuri mennyt naimisiin, huoneeseen toistuvasti yksin jätetty Lila alkaa hermostua, hän ei ole varma onko Kelly tosissaan romanssin suhteen, ja Kellyn isä (Albert) inhoaa kaikkea Lennyssä. Peräänantamaton Lenny kuitenkin ottaa eron Lilasta ja matkustaa talviseen Minnesotaan tapaamaan Kellyä. Miljonääri- isä yrittää lahjoa Lennyn 25 tuhannella dollarilla jättämään Kellyn, mutta lopulta vietetään Lennyn ja Kellyn häitä. ==Vastaanotto ja jälkimaine== Charles Grodin oli roolistaan ehdolla Golden Globe -palkintoon parhaasta miespääosasta musikaali- tai komediaelokuvassa. Ehdolla olivat myös käsikirjoituksestaan Neil Simon ja naissivuosastaan Jeannie Berlin, jonka New York Film Critics Circle roolista palkitsikin. Vuonna 2002 American Film Institute valitsi Sydäntenmurskaajan sadan kaikkien aikojen hauskimman amerikkalaiselokuvan listalleen.100 Years, 100 Laughs, American Film Institute 2002 (PDF). Viitattu 30.8.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat se vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla sen olevan salakavalasti älykäs komedia, koska se murskaa miehisyyden myyttejä mutta ”täyttää kuin varkain miehisen katseen tavoitteet” Cybill Shepherdin hahmossa. ==Uusintaversio== Vuonna 2007 Farrellyn veljekset toivat ensi-iltaan uuden version tarinasta nimellä Sekaisin suhteessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka: Vuoden 1972 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Elaine Mayn ohjaamat elokuvat
Vyöhykeorakas

Vyöhykeorakas (Hydnellum concrescens) on nahkaorakkaisiin kuuluva sieni, joka kasvaa yleensä kosteissa havumetsissä karikkeenlahottajana. Sen itiöemä on ruskea, reunasta vaaleampi, usein kiiltäväkin, ja yläpinnalla on sekä sisäkkäisiä vyöhykkeitä että säteittäisiä juomuja. Alapinta on suunnilleen samanvärinen, samoin hoikahko jalka. Piikit ovat hentoja ja ulottuvat johteisesti jalkaan. Itiöemän muoto on epäsäännöllisen suppilomainen, ja kasvaa päällekkäin ja limittäin toisten itiöemien kanssa. Malto on pehmeää eikä maussa ole karvautta. Haju on ominainen, seetripuumainen. Laji ei ole ruokasieni. == Lähteet == Luokka:Nahkaorakkaat
Senna (elokuva)

Senna on Asif Kapadian ohjaama brittiläinen dokumenttielokuva vuodelta 2010, joka on palkittu Sundancen, Adelaiden ja Los Angelesin Film Festivaleilla 2011. Dokumentti kertoo Ayrton Sennan todellisesta, monille etäiseksi ja vieraaksi jääneestä sielunelämästä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2010 brittiläiset elokuvat Luokka:Autourheiluelokuvat Luokka:Brittiläiset dokumenttielokuvat
Korporatsioon Sakala

Korporatsioon Sakala (lyhennetään korp! Sakala) on virolainen korkeakouluopiskelijoiden akateeminen miesjärjestö (opiskelijajärjestö), joka on perustettu Tarton yliopiston yhteyteen 14. marraskuuta 1909. Korp! Sakalan ystävyysjärjestöjä ovat Helsingin yliopiston Hämäläis-Osakunta ja Uppsalan yliopiston Gästrike-Hälsinge nation. Korp! Sakalalla on toimintaa ja omat talot Tartossa ja Tallinnassa. Tarton talon ovat suunnitelleet Armas Lindgren ja Wivi Lönn. == Tunnettuja jäseniä == * Aaro Honka * Antti Sovijärvi * A. R. Cederberg * Artur Sirk * Henrik Visnapuu * Jaan Soots * Jüri Uluots * Kalle Väisälä * Riho Terras (Viron puolustusvoimien komentaja) * Tiit Aleksejev * Johan Laidoner * Margus Tsahkna * Aleksander Tõnisson == Aiheesta muualla == * Korp! Sakalan kotisivu Luokka:Virolaiset opiskelijajärjestöt Luokka:Tarton yliopisto
Puijonsarven koulu

Puijonsarven koulu on Kuopion Päivärannassa sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulua käy noin 480 oppilasta. Samassa rakennuksessa toimii myös päiväkoti, annetaan esiopetusta ja nuorisotoimintaa. ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut Luokka:Päiväranta
Partaorakas

Partaorakas (Hydnellum mirabile) on nahkaorakkaiden sukuun kuuluva sienilaji, jonka itiöemä on melko kookas. Itiöemä on leveydeltään 5–15 senttimetriä ja sen yläpinta on vaaleanruskean tai oliivinsävyinen, karvainen ja huopamainen. Alapinta on keltainen ja vanhemmiten ruskettuva. Alapinnalla on piikistö. Jalka on lakin värinen ja karvainen. Malto on kellanruskeaa. Vanha partaorakas voi muistuttaa siniorakasta. Partaorakasta tavataan rehevissä kuusivaltaissa metsissä. Se kasvaa yksittäin tai kehinä, jolloin itiöemien lakit saattavat kasvaa yhteen. Partaorakasta on tavattu Etelä-Suomessa vain muutamista paikoista ja se on erittäin harvinainen. Suomen lisäksi partaorakasta tavataan Norjassa, Ruotsissa, Venäjällä ja Alpeilla. Laji on luokiteltu kansainvälisesti vaarantuneeksi. Myös Suomen kansallisessa luokituksessa se on vaarantunut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Partaorakas (Hydnellum mirabile) * Gbif.org: Hydnellum mirabile * Rogersmushrooms.com: Hydnellum mirabile Luokka:Nahkaorakkaat Luokka:Uhanalaiset lajit
Islantilainen maatiaiskana

Islantilainen maatiaiskana (Íslenska landnámshænan) on kanarotu. Se on luonteeltaan aktiivinen ja sopeutunut hyvin ankariin olosuhteisiin. Eurooppalaisten kanapopulaatioiden perimää vertailleessa tutkimuksessa todettiin, että islantilainen maatiaiskana on sukua pohjoisafrikkalaiselle beduiinikanalle. On päätelty, että se polveutuu kanoista, joita viikingit veivät Islantiin Välimeren alueelta. == Lähteet == Luokka:Kanarodut Luokka:Islantilaiset eläinrodut Luokka:Maatiaisrodut
Vehmersalmen koulu

Vehmersalmen koulu on Kuopion Vehmersalmella toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulun alakoulua käy lukuvuonna 2022 -2023 noin 150 oppilasta. Koulu toimii osoitteessa Vehmersalmenkatu 27. Koulurakennus koostuu kolmesta erillisestä vuonna 1966 yläkouluksi suunnitellusta ja rakennetusta osasta (A-, B. ja C-rakennus). Alkujaan erilliset rakennukset on yhdistetty vuoden 2005 peruskorjauksessa suljetuilla katosrakenteilla yhdeksi kokonaisuudeksi. Rakennus A on luokkarakennus ja C työpajarakennus, jossa on teknisen ja tekstiiliopetuksen luokkatilat. Rakennus B:ssä on ruokasali ja liikuntatila sekä kirjastotilat. B-osaa on laajennettu kahdesti, vuonna 1988 kirjaston laajennus sekä vuonna 2005 keittiön laajennus. Kirjaston kirjastoautohalli on muutettu myöhemmin kuntosaliksi. Rakennus D on entinen alakoulu, joka on rakennettu vuonna 1930 Vehmersalmen kansakouluksi. Tilat on peruskorjattu vuonna 2005. Vuoden 2021 alusta D-rakennuksessa eli vanhassa kolmikerroksisessa kansakoulussa toimii Vehmersalmen päiväkoti (ent. Poijun päiväkoti). Vehmersalmen nuorisotoimen nuorisotila siirtyi loppukesällä 2022 Vehmersalmen koulun C-rakennukseen. ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut Luokka:Vehmersalmi (kaupunginosa)
Länsi-Puijon koulu

Länsi-Puijon koulu on Kuopion Rypysuolla sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy noin 200 oppilasta (2016–2017). ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut
Laattasilta

Laattasilta on siltatyyppi, jossa sillan päällysrakenten kantava osa on vaakasuora, tasomainen, leveyteen verrattuna suhteellisen ohut rakenneAitta, 2004, s. 493. Laattasiltoja käytetään lyhyillä jänneväleillä, esimerkiksi Tie- ja vesirakennushallituksen alkuaikoina 1920-luvulla vanhoja puusiltoja korvattiin teräsbetonisilla laattasilloilla, jotka voitiin rakentaa jopa vanhojen kivirakenteisten maatukien varaanAitta, 2004, s. 316. TVH:n siltajaosto laati tyyppipiirustukset 1–5 metrin jännevälisille silloille, joista lyhyempiä käytettiin rumpujen rakentamisessa. Nämä laattasillat olivat pitkäikäisiä ja kun tietä oli levennettävä, vanhaa siltaa ei tarvinnut purkaa vaan se jäi uuden leveämmän sillan osaksiAitta, 2004, s. 317. 1970-luvulla ilmestyneessä teoksessa Liikenne ja väylät on siltatyypin valintaa käsittelevässä kohdassa annettu teräsbetonisen laattasillan tyypilliseksi jänneväliksi yksiaukkoiselle sillalle 2–22 metriä ja jatkuvalle laattasillalle 6–28 metriä. == Lähteet == * === Viitteet === *
Suuri lammasseikkailu

Suuri lammasseikkailu (, 1982), on japanilaisen Haruki Murakamin romaani. Teoksessa seurataan nimettömänä pysyttelevän päähenkilön matkaa salaperäisen lampaan perässä Tokiosta Pohjois-Japaniin. Kirja on viimeinen osa Murakamin "The Rat" (suomeksi "Rotta") trilogiaa. Trilogian muita osia ei ole julkaistu suomeksi. == Juoni == Romaanissa tavallista elämää viettävä, nimetön päähenkilö saa salaperäiseltä järjestöltä määräyksen etsiä erityinen tähtikuvioinen lammas. Vihjeenä hänellä on ainoastaan yksi valokuva. Järjestön ohjeet ovat selvät: hänen on yksinkertaisesti saatava lammas käsiinsä. Järjestön motiivit paljastuvat pikkuhiljaa tarinan edetessä. Valokuvan alkuperää pohtien päähenkilömme matkaa Pohjois-Japaniin uuden, kauniskorvaisen, naisystävänsä kanssa. Matkan varrella päähenkilö kohtaa vanhoja ystäviä ja yrittää selvittää mahdottomalta tuntuvaa lampaan arvoitusta. Toimeksiannon antanut järjestö seuraa tarkasti hänen jälkiään. Lopulta päähenkilö löytää itsensä keskeltä Japanin karua erämaata, jossa piilee ratkaisun ydin. == Suomennokset == Suuren lammasseikkailun on suomentanut Leena Tamminen vuonna 1993 (Tammi; Keltainen kirjasto 267, Helsinki). == Palkinnot == * 1982 Noma Literary Prize == Lähteet == * kirja.fi * Noma Literary Prize Luokka:Maagisen realismin romaanit Luokka:Vuoden 1982 kirjat Luokka:Haruki Murakamin teokset
Tooned

Tooned on McLaren F1 -tallin tuottama animaatiosarja. Jaksot nähdään brittiläisellä Sky Sports F1 -kanavalla ennen jokaista F1-kisan alkua, ja ne ovat noin 3 minuuttia pitkiä. F1-kuljettajien lisäksi ääninäyttelijöinä toimivat brittiläiset näyttelijä ja koomikko Alexander Armstrong sekä urheiluselostaja Murray Walker. Vuonna 2016 McLaren julkaisi James Huntin mestaruusvuoden () 40-vuotisjuhlan kunniaksi toisen tuotantokauden jaksosta "The James Hunt Story" uuden version, jossa Jenson Buttonin kanssa videolla esiintyivät Fernando Alonso ja Stoffel Vandoorne. == Jaksot == === Ensimmäinen tuotantokausi === Jakso Englanninkielinen nimi Ensiesitys 1\. Wheel Nuts 8. heinäkuuta 2012 2\. Slicks 22. heinäkuuta 2012 3\. Track to the Future 29. heinäkuuta 2012 4\. Beyond the Limit 2. syyskuuta 2012 5\. Lift Story 9. syyskuuta 2012 6\. Gone with the Wind 23. syyskuuta 2012 7\. The Rising Son 7. lokakuuta 2012 8\. Lecture Circuit 14. lokakuuta 2012 9\. Strictly Bollywood 28. lokakuuta 2012 10\. Photo Finnish 4. marraskuuta 2012 11\. Side Tracked 18. marraskuuta 2012 12\. A Glitch Too Far: Part 1 25. marraskuuta 2012 === Toinen tuotantokausi === Jakso Englanninkielinen nimi Ensiesitys 1\. A Night To Remember 30. kesäkuuta 2013 2\. The Bruce McLaren Story 29. heinäkuuta 2013 3\. The Emerson Fittipaldi Story 23. elokuuta 2013 4\. The James Hunt Story 9. syyskuuta 2013 5\. The Alain Prost Story 6. lokakuuta 2013 6\. The Ayrton Senna Story 28. lokakuuta 2013 7\. The Mika Häkkinen Story 3. marraskuuta 2013 8\. The Grand Finale 24. marraskuuta 2013 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * F1.Wikia.com Luokka:McLaren Group Luokka:Brittiläiset animaatiosarjat
The Blue Cafe

The Blue Cafe on Chris Rean neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1998. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea. == Sertifikaatit ja myynti == Maa Ansio Myynti Suomi (Musiikkituottajat) Puola (ZPAV) Kultaa 50 000 Iso-Britannia (BPI) Kultaa 60 000 == Kokoonpano == * Chris Rea – laulu, kitara, tuottaja * Max Middleton – kielisoitin * Tommy Willis – kitara * Martin Ditcham – rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Chris Rean albumit Luokka:Vuoden 1998 albumit
Rytkyn koulu

Rytkyn koulu oli Kuopion Rytkyn kylällä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulua kävi 72 oppilasta (2016–2017) ja ryhmä esikoululaisia. Vuonna 2021 koulu yhdistettiin Hirvilahden ja Kaislastenlahden koulun kanssa Von Wrightin kouluksi. ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut
Snellmanin koulu

Snellmanin koulu on Kuopion keskustaan kuuluvassa Vahtivuoren kaupunginosassa, Snellmaninpuiston itälaidalla toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua kävi lukuvuoden 2015–2016 alussa noin 210 oppilasta. Koulun päärakennus on W. Polónin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1904. Rakennusta on korotettu 1941 ja siinä toimi aiemmin Teollisuuskoulu. Koulun sisäpihalla on tätä vanhempi (1850) Mutterina tunnettu rakennus. Sen suunnitteli E. B. Lohrmann. Piharakennus toimi aiemmin muun muassa Kuopion yläalkeiskoulun (1843–1872) voimistelusalina. Mutterin seinässä on muistolaatta (2006), jossa ovat J. V. Snellmanin sanat (1841): Totuudessaan ihmishenki ei ole äärellinen vaan ääretön. Snellmanin koulu - Maaherrankatu 13, Vahtivuori - Kuopio.jpg|Snellmanin koulun päärakennus (W. Polón, 1904) Vahtivuodenkadun suunnalta nähtynä. Snellmanin koulu - Mutteri - Maaherrankatu 13, Vahtivuori - Kuopio - 1.jpg|Koulupihan Mutteri-rakennus (E. B. Lohrmann, 1850). ==Lähteet== Luokka:Kuopion peruskoulut Luokka:Vahtivuori Luokka:Johan Vilhelm Snellman
Tsuta (1944)

Tsuta () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 31. heinäkuuta 1944. Se laskettiin vesille 2. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 8. helmikuuta 1945.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 31. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Kiinalle. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Hagi (1944)

Hagi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 11. syyskuuta 1944. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1945.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 16. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Kaki (1944)

Kaki () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. lokakuuta 1944. Se laskettiin vesille 11. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1945.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 4. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Yhdysvalloille. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Shii (1945)

Shii () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. syyskuuta 1944. Se laskettiin vesille 13. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 13. maaliskuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutettuja sotilaita takaisin Japaniin. Alus luovutettiin 5. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Neuvostoliitolle. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Nashi (1945)

Nashi () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 15. maaliskuuta.Nishida == Palvelus == Alus upposi ilmahyökkäyksessä 28. heinäkuuta 1945 Yanain edustalla ja poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta. Vuonna 1954 hylky nostettiin, minkä Japanin meri-itsepuolustusvoimat lunasti. Alus kunnostettiin Kuren telakalla, missä työt saatiin päätökseen 12. toukokuuta 1956. Muutostöiden jälkeen sen aseistuksena oli kaksi kolmen tuuman 50 pituuskaliiperin tykkiä, Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin, kolme K-heitintä ja syvyyspommeja. Aluksella oli 14 000 hevosvoimaa, millä saavutettiin 27 solmun huippunopeus. Sillä oli 206 hengen miehistö. Se liitettiin 31. toukokuuta 1956 Japanin meri- itsepuolustusvoimiin nimellä Wakaba. Alus oli koululaivana runsaan vuoden, kunnes se muutettiin 10. syyskuuta 1957 - 26. maaliskuuta 1958 tutka- alukseksi. Alukselle asennettiin etummaiseksi verkkomasto, kolmijalkainen päämasto ja komentosillan katolle suuri ilmavalvontatutka.Gardiner, Robert 1947-1995 s. 221 Alus luokiteltiin 1968 koealukseksi, ja poistettiin alusluettelosta 31. maaliskuuta 1971. == Lähteet == * * * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Sumire (1944)

Sumire () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1944. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 26. maaliskuuta 1945.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se kuljetti 1. joulukuuta alkaen kotiutuvia sotilaita Japaniin. Alus luovutettiin 20. elokuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle. Miehistö upotti aluksensa jo samana vuonna. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Enoki (1945)

Enoki () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. lokakuuta 1944. Se laskettiin vesille 27. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta.Nishida == Palvelus == Alus vaurioitui korjauskelvottomaksi osuttuaan miinaan 26. kesäkuuta 1945 ja poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta. Hylky romutettiin 1948. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Kusunoki (1945)

Kusunoki () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1944. Se laskettiin vesille 8. tammikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 17. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Britannialle. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Caesar van Everdingen

Caesar Pietersz. van Everdingen tai Cesar Boetius van Everdingen (syntynyt 1616 tai 1617 ja haudattu 13.10.1678) oli Hollannin kultakauden taidemaalari, joka maalasi muotokuvia ja historiallisia aiheita. Myös hänen pikkuveljensä Allart van Everdingen ja Jan van Everdingen olivat maalareita. == Elämäkerta == Caesar van Everdingen syntyi Alkmaarissa ja kävi koulua Utrechtissa, jossa hänen maalausopettajansa oli Jan Gerritsz van Bronckhorst.(hollanniksi) Cesar van Everdingen Biography De groote schouburgh der Nederlantsche konstschilders en schilderessen (1718), Arnold Houbraken, Digital library for Dutch literatureCesar Boetius van Everdingen RKD Van Everdingenistä tuli Alkmaarin maalarikillan jäsen vuonna 1632. Hänen varhaisin tunnettu maalauksensa on peräisin vuodelta 1636. Vuonna 1648 hän muutti Haarlemiin, jossa hän liittyi paikalliseen kiltaan (Haarlemin Pyhän Luukkaan kilta) ja kaupungin kaartiin (schutterij). Kaartissa hän tutustui Jacob van Campeniin, jonka kanssa hän osallistui vuosina 1648–1650 Huis ten Boschissa olevan Oranjezaalin (oranssi huone) koristeluun. Vuonna 1658 Caesar van Everdingen muutti takaisin Alkmaariin, jonne hän perusti työhuoneen ja otti itselleen myös oppilaita. Caesar van Everdingen kuoli ja haudattiin Alkmaarin Pyhän Laurin kirkkoon (Grote-Laurenskerk tai St. Laurenskerk). == Työt == Monia Caesar van Everdingenin maalauksia on nähtävänä Hollannissa museoissa ja yksityisissä kokoelmissa. Esimerkiksi Stedelijk-museossa Alkmaarissa on esillä useita hänen teoksiaan. Hänen oppilaitaan olivat Jan Theunisz Blanckerhoff, Adriaen Dekker, Hendrik Graauw ja Thomas Heeremans. Arnold Houbrakenin kirjoittamassa elämäkerrassa mainitaan myös kaksi muuta hänen oppilastaan: Adriaen Warmenhuizen ja Laurens Oosthoorn. == Galleria == File:Everdingen, Caesar van - Four Muses and Pegasus on Parnassus - c. 1650.jpg |Four Muses and Pegasus on Parnassus File:WollebrantGeleynssendeJongh.jpg |Wollebrand Geleynssen de Jongh File:Meisje met brede hoed door Caesar van Everdingen.jpg|Girl in a Large Hat File:Caesar van Everdingen - Joueuse de Cistre.jpg|Joueuse de cistre, Musée des Beaux-Arts de Rouen, Ranska. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Caesar van Everdingen Artnetissä * Caesar van Everdingen Artcyclopediassa * van Everdingenin elämäkerta Web Gallery of Art-sivustolla * van Everdingenin sivu PubHist-sivustolla Luokka:Vuonna 1616 syntyneet Luokka:Vuonna 1678 kuolleet Luokka:Alankomaalaiset_taidemaalarit
Hatsuzakura (1945)

Hatsuzakura () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 10. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 28. toukokuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 29. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Neuvostoliitolle. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Ilona Korhonen

Ilona Korhonen (s. 1972) on suomalainen muusikko, säveltäjä, sanoittaja, kuoronjohtaja, kirjailija ja neulebloggaaja.http://www.handu.fi/ilonakorhonen/kuka- mita/kuka/http://www.gummerus.fi/fi/kirjailija/ilona-korhonen/464/ Korhonen toimii tällä hetkellä freelancermuusikkona pääasiassa solistina. Vantaan Kamarikuorossa hän on toiminut taiteellisena johtajana vuosina 1998–2011 sekä uudelleen vuodesta 2014 lähtien. Korhonen on väitellyt musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemiasta. == Palkinnot == Kalevalaisten naisten liitto myönsi Korhoselle 2012 Larin Paraske -palkinnon.http://www.kalevalaistennaistenliitto.fi/kulttuuritoiminta/palkinnot/larin- paraske-palkinto.html Hänelle myönnettiin 2021 valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha. == Levyt == * 2009 – Tarkka pää, tania mieli (säv. Ilona Korhonen, san. Larin Paraske, esitys Ilona Korhonen Ensemble)http://www.sulasol.fi/lehti/arkisto/508/ilona/ * 2006 – Aulis (säv. ja san. Ilona Korhonen, esitys Ilona ja Huvina) * 2005 – Marian Virsi (säv. Ilona Korhonen, san. (trad.) Arhippa Perttunen, esitys Vantaan Kamarikuoro ja Ilona Korhonen) * 2004 – Seppo (säv. ja san. Ilona Korhonen, esitys Vonkale) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaba (1945)

Kaba () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1944. Se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 29. toukokuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 4. elokuuta 1947 sotakorvauksena Yhdysvalloille, joka romutti sen 1947-1948. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
IPad Mini 2

iPad Mini 2 on Applen lokakuussa 2013 julkaisema taulutietokone. Se on iPad Minin seuraaja ja julkaistiin yhtäaikaa iPad Airin kanssa. Luokka:Vuoden 2013 taulutietokoneet Luokka:Applen taulutietokoneet
Hatsuume (1945)

Hatsuume () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 18. kesäkuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 6. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Kiinalle, joka poisti sen alusluettelostaan 1964. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Yaezakura (1945)

Yaezakura () oli keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1944. Se laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1945, mutta työt keskeytettiin 23. kesäkuuta. Alus upposi 28. heinäkuuta Yokosukassa ilmahyökkäyksessä.Nishida == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Yadake (1945)

Yadake () oli Keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 2. tammikuuta 1945. Alus laskettiin vesille 1. toukokuuta. Alus romutettiin 1945 keskeneräisenä.Nishida == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Katsura (1945)

Katsura () oli keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1944 hankinnoissa Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1944. Se laskettiin vesille 23. kesäkuuta 1945, mutta työt keskeytettiin 23. kesäkuuta. Alus upotettiin keskeneräisenä.Nishida == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana- luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Fujinagatan telakka
Tochi (1945)

Tochi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Tachibana-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1945 hankinnoissa Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1945. Työt keskeytettiin 18. toukokuuta, jonka jälkeen alus laskettiin vesille 28. toukokuuta ja romutettiin keskeneräisenä.Nishida == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Odake (1945)

Odake () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1945 valmistunut Tachibana-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin vuoden 1945 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. marraskuuta 1944. Se laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 15. toukokuuta.Nishida == Palvelus == Alus poistettiin alusluettelosta 5. lokakuuta 1945. Se aloitti 1. joulukuuta kotiutettujen sotilaiden kuljetukset Japaniin. Alus luovutettiin 4. heinäkuuta 1947 sotakorvauksena Yhdysvalloille. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tachibana-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät
Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KelKo

Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KeLKo ry:n tehtävä on edistää Keravan alueen lennokki- ja muuta vastaavaa ilmailuharrastustoimintaa. Kerho on perustettu 20.10.1979 ja ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Raimo Lindberg. Aluksi yhdistyksen nimi oli “Lennokkikerho Hopeasiipi”. Yhdistysrekisteriin merkitsemisen yhteydessä 4.7.1983 nimi muuttui muotoon Keravan Lennokkikerho Hopeasiipi KeLKo ry. KeLKo on keskusjärjestö Suomen Ilmailuliitto ry:n jäsen. Kerhon vilkkain toiminta-aika osui 1980-luvun loppupuolelle, jolloin kerhoon kuului 155 jäsentä. 1990-luvun loppupuolella toiminta alkoi hiipua ja vuonna 2008 loppui lennokinrakennustoiminta, sillä kerho joutui luopumaan toimitilastaan Keravalla. Vuonna 2015 kerhon toiminta elpyi multikoptereiden yleistyessä. Kerho panostikin uuden kilpailulajin, FPV- racing kisojen järjestämiseen. Vuonna 2016 järjestettiin kaikille avoimia KeLKo FPV-cup kisoja Keravan Keinukallion lennokkikentällä. Hiljaiselon jälkeen kerhon toiminta on vilkastunut vuoden 2022 jälkeen. Katso ajankohtaisia tietoja kerhon verkkosivuilta http://www.kelko.fi/ ==Lähteet== *Kerhon nettisivut Luokka:Keravan kulttuuri
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1968

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1968 pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Työväen Mailapojat joka päätöskierroksella voitti Puna-Mustat juoksuin 8–4PuMu kausi 1968 - naisten tilastot Sarjasta jäi pois 12-kertainen Suomen mestari ja edellisen kauden pronssimitalisti Helsingin Pallo-Toverit. == Naisten Mestaruussarja == Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Työväen Mailapojat 8 8 0 0 157-31 16 Puna-Mustat 8 6 0 2 145-61 12 Oulun Lippo 8 6 0 2 130-76 12 Lännen Pallo 8 6 0 2 126-87 12 Kauhajoen Karhu 8 3 0 5 142-135 6 Jyväskylän Kiri 8 2 1 5 77-86 5 Hyvinkään Tahko 8 2 1 5 85-140 5 Kouvolan Pallonlyöjät 8 2 0 6 59-170 4 align=left 8 0 0 8 52-187 0 Mestarit: Tuula Kämäräinen, Anja Ilonen, Riitta Hämäläinen, Sirkka Kämäräinen, Tuula Rantanen, Terttu Kämäräinen, Raija Ahonen, Aira Vainio, Kaarina Kansikas, Terttu Sarjanen, Marja-Liisa Niemi. ==Palkinnot naisten Mestaruussarjassa== Palkinto Pelaaja Joukkue Vuoden naispesäpalloilija Tuula Rantanen Työväen Mailapojat Lyöjäkuningatar Tuula Rantanen Työväen Mailapojat Etenijäkuningatar Tuula Rantanen Työväen Mailapojat ==Lähteet== * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/ * Naisten SM- sarjan ottelut Naisten 1968 Luokka:Vuoden 1968 pesäpallo
Arabella (kappale)

Arabella on englantilaisen indie rock-yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin viidentenä singlenä yhtyeen viidenneltä albumilta AM. Single julkaistiin 28. tammikuuta 2013. Se oli alun perin tarkoitus julkaista 7 tuuman vinyylilevynä, mutta tätä ei tapahtunut. ”Arabella” sijoittui Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 70. Britannian indie-listalla paras sijoitus oli yhdeksäs. Musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 2. maaliskuuta 2014, ja on saavuttanut yli 30 miljoonaa näyttökertaa. == Kappaleet == # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Arctic Monkeysin kappaleet
Miehuusvuodet

Miehuusvuodet (Carnal Knowledge) on Mike Nicholsin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1971. Kahden eriluonteisen miehen naissuhteita 1940-luvulta 1960-luvulle seuraavan tarinan on käsikirjoittanut Jules Feiffer ja sen pääosia näyttelevät Jack Nicholson, Art Garfunkel, Candice Bergen ja Ann-Margret.Carnal Knowledge, American Film Institute. Viitattu 31.8.2016. ==Näyttelijät== ==Vastaanotto ja jälkimaine== Elokuvan suomenkielinen nimi viittaa Mike Nicholsin aiempaan menestyselokuvaan Miehuuskoe. Elokuvan alkuperäisnimen käsite carnal knowledge (sananmukaisesti ”lihallinen tieto”) on vanhassa uskonnollisessa ja lainopillisessa kielessä käytetty kiertoilmaus sukupuoliyhteydestä. Vapaita esiaviollisia seksisuhteita käsittelevä elokuva aiheutti ensi-iltakierroksellaan kohuja ympäri Yhdysvaltojen maaseutukaupunkeja. Georgian osavaltion Albanyssä poliisi takavarikoi esityskopion epäsiveellisenä, mutta ratkaisu kumottiin korkeammissa oikeusasteissa myöhemmin. Jotkut aikalaiskriitikot arvostelivat elokuvaa pessimistisistä ja naisvihamielisistä asenteista rakkausasioita kohtaan, kun taas toiset kriitikot kiittivät amerikkalaisen miesšovinismin realistista kuvausta. Muun muassa Chicago Sun-Times ja The New York Times listasivat Miehuusvuodet vuoden 1971 kymmenen parhaan elokuvan joukkoon. Roger Ebert piti sitä Mike Nicholsin selvästi parhaana elokuvana siihen asti.Carnal Knowledge, rogerebert.com. Viitattu 31.8.2016. Ann-Margret sai roolistaan Golden Globe -palkinnon ja oli Oscar-ehdokkaana. Elokuva tuotti Golden Globe -ehdokkuudet myös miespääosan esittäjille Jack Nicholsonille ja Art Garfunkelille.Awards , Miehuusvuodet, Internet Movie Database. Viitattu 31.8.2016. The New York Timesin kriitikot valitsivat Miehuusvuodet vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka: Mike Nicholsin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1971 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat