EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruisjauho

Ruisjauho on rukiin jyvistä valmistettua harmahtavaa jauhoa, joka on karkeusasteeltaan joko melko hienoa tai karkeaa. Jauho soveltuu sellaisenaan taikinajuurella hapatetun ruisleivän valmistukseen, mutta sitkoltaan heikkona se ei sovi leivinhiivalla kohotettavaan taikinaan, vaan leipoutuvuutta on leivinhiivaa käytettäessä parannettava lisäämällä sekaan vehnäjauhoja. Perinteisesti taikinajuurella leivottavaan leipään sen sijaan ei lisätä tavallista leivinhiivaa, koska taikinajuuren hiivat kohottavat taikinan. Tällöin ruisjauhoon ei ole tarpeen sekoittaa vehnäjauhoa. Sekaleivissä ruisjauho on yhtenä ainesosana muiden jauhojen ohessa.Turtia s. 482–483.Lehmusoksa s. 220–221.http://ugly.blerp.org/~oh6kxl/ruisleipa.html Ruisjauholajeja ovat * Täysjyväruisjauhoa käytetään leipien raaka-aineena muiden jauhojen sekaan lisättynä sekä puuron ja karjalanpiirakoiden kuoren valmistukseen. Sen avulla voidaan myös leivittää esimerkiksi kalaa. * Ruissihtijauhon eli sihtiruisjauhon jauhatuksessa osa kuoriaineksesta seulotaan pois, jolloin muodostuu tavallista ruisjauhoa vaaleampaa ja hienojakoisempaa jauhoa. Sitä käytetään yksinään tai täysjyväjauhoon ja vehnäjauhoon sekoitettuna erityisesti ruokaleipiin, sämpylöihin, karjalanpiirakoiden ja myös makeiden piirakoiden kuoriin sekä kääretorttuihin ja piparkakkuihin. * Ruislestyjauho on rukiin jyvistä saatavaa vaaleaa ydinjauhoa, jossa ei ole mukana leseitä. Sitä käytetään pääasiassa leipomoissa ruokaleipiin ja piirakoihin täysjyväjauhojen ohella tai sijasta. * Ruispuurojauho on rouhemaista ainesta sisältävää karkeaa täysjyväjauhoa, jota käytetään sellaisenaan puuroon ja muiden jauhojen lisänä leipiin ja sämpylöihin. Se muistuttaa kotitarvemyllyssä jauhettua uutispuurojauhoa uuden sadon viljasta keitettäviin puuroihin. * Riihiruisjauho on kevyesti savustettua ruisjauhoa. Muita ruistuotteita ovat * Ruishiutaleet on valmistettu täysjyvistä esikypsentämällä ja litistämällä. Näitä ruskeanharmaita hiutaleita käytetään ruispuuroon ja mysliin sekä muiden jauhojen kanssa leipiin ja leivonnaisiin.Turtia s. 482. * Ruisleseet valmistetaan erottamalla jyvän kuorikerrokset ennen jauhatusta. Näitä runsaasti kuitua, kivennäisaineita ja vitamiineja sisältäviä jyvän osia käytetään puuroihin, velleihin ja leipiin jauhojen joukkoon sekoitettuina.Turtia s. 483. * Ruismaltaat on valmistettu idättämällä ja kuivattamalla sekä tarvittaessa jauhamalla rukiin jyviä. Turtia s. 325. * Ruisrouhe on jyvien uloimmista osista rouhittu karkea tuote, jota käytetään taikinoihin ja puuroihin sekä myös ripoteltuna jogurtin tai viilin päällä. Siinä on kuitua 20 %. == Muut käyttötarkoitukset == Ruisjauhoja käytetään myös perinteisen punamultamaalin valmistuksessa. Entisaikaan rakennusalalla käytettiin ruisjauhovelliä makulatuurin kiinnittämisessä tasoitettavalle rappauspinnalle. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Viljatuotteet Luokka:Ruoka-ainekset
Siroleuat

Siroleuat (Compsognathidae) on sukupuuttoon kuollut petodinosaurusten heimo. Ryhmän jäsenet elivät 151–108 miljoonaa vuotta sitten myöhäisjurakaudelta varhaisliitukaudelle. Siroleuat olivat pienikokoisia ja vikkeliä, pieniä eläimiä metsästäviä petoja. Niillä oli ontoista luista koostuva kevytrakenteinen ruumis sekä pitkä häntä, joka toimi tasapainoelimenä. Siroleuoilla oli luultavasti yksinkertaisia, pörröisiä ja untuvamaisia höyheniä, jotka lämmittivät niiden ruumista. Heimon dinosaurukset olivat sukua lintujen esi-isille. Ryhmän nimesi Edward Drinker Cope vuonna 1871. Vuonna 1996 Kiinasta löydetty, varhaisliitukaudella elänyt ryhmän jäsen Sinosauropteryx oli ensimmäinen löydetty höyhenpeitteinen dinosaurus. Vuonna 2010 julkaistussa tutkimuksessa paleontologit olivat tutkineet dinosauruksen fossiloituneita höyheniä ja löytäneet niistä väriä tuottavia melanosomeja, joiden perusteella Sinosauropteryxillä päätellään olleen valkoista sekä punaruskeaa tai oranssia väriä. Dinosauruksen häntä oli raidallinen. == Kuvagalleria == Tiedosto:Compsognathus BW.jpg|Compsognathus Tiedosto:Sinosauropteryx color.jpg|Sinosauropteryx Tiedosto:Huaxiagnathus reconstruction.png|Huaxiagnathus == Lähteet == Luokka:Coelurosauria
Whim

Whim on suomalaisen Maas Globalin kehittämä palvelu, joka tarjosi eri liikennemuotoja keskitetysti. Palvelun tarkoituksena oli keskittää erilaiset julkisen liikenteen muodot sekä taksit ja yhteiskäyttöautot yhteen mobiiliohjelmistoon. Whimiä operoivan Maas Global Oy:n perusti yrittäjä Sampo Hietanen vuonna 2015. Whim-mobiiliohjelmisto lanseerattiin ensi kertaa Helsingin alueella Länsimetron avautuessa marraskuussa 2017. Tämän jälkeen palvelu on levittäynyt Antwerpeniin, Belgiaan sekä Birminghamiin, Englantiin. Maaliskuussa 2019 Whimillä oli Helsingissä yli 70 000 käyttäjää, joista noin 10 000 oli aktiivisia, vakiintuneita käyttäjiä. Yhtiöön ovat sijoittaneet muun muassa Transdev, Denso, Toyota ja Veho. Whim on saanut markkinaetua tarjoamalla Helsingin seudun liikenteen kausilippuja ja takseja jyrkästi tappiollisella hinnalla. Maas Global on tehnyt vuoden 2016 jälkeen yhteensä 50 miljoonaa euroa tappiota. Whim-liikkumissovelluksesta tunnettu suomalaisyhtiö MaaS Global on hakeutunut konkurssiin maaliskuussa 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Palvelun verkkosivut Luokka:Taksi- ja tilausliikenne Luokka:Suomalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Android-sovellukset Luokka:iOS- sovellukset
Alaskylä

Alaskylä on Parkanon kylä. Se sijaitsee valtatie 3:n tuntumassa ulottuen Ikaalisten rajaan saakka. Alue on Parkanon vanhinta ja kauneinta kulttuurimaisemaa. Keskiajalla Parkano oli (Hämeen)Kyrön suurpitäjän pohjoisin kylä, jonka keskellä sijaitsi Parkanonjärvi. Myöhemmin asutuksen kasvaessa kylä jakautui: järven länsipuolinen alue nimettiin Alaskyläksi. Sen keskustasta Parkanon keskustaan on matkaa noin 7 kilometriä ja Tampereelle 77 kilometriä. Ensimmäiset kyläläiset saivat elantonsa pääasiassa kalastuksesta ja metsästyksestä, myöhemmät maanviljelyksestä ja karjanhoidosta. Alaskyläläiset ovat perinteisesti yrittäjähenkisiä, nykyisin kylässä on useita eri alojen yksityisyrittäjiä. Vaihteleva maasto järvimaisemassa tarjoaa hyvät mahdollisuudet lenkkeilyyn, hiihtoon, marjastukseen ja metsästykseen. Parkanonjärven eteläpäästä, alkaa melontareitti Vääräjoen kanjonissa. Kylästä noin kymmenen minuutin ajomatkan päässä on Poltinkosken golfkenttä. == Palvelut == Kunnalliset palvelut löytyvät Parkanon keskustasta. Kotien rakentajille Alaskylässä on valmiina kaupungin vesijohto ja runkoviemäri. Laajakaistaverkko Alaskylään ja Yliskylään valmistui vuonna 2017. == Alaskylän saha ja tiilitehdas == Vuodesta 1945 alkaen useita kyläläisiä työllisti Alaskylän saha ja tiilitehdas 1960-luvun alkuun saakka. Vanhan tiilitehtaan piippu on vielä pystyssä toimien kylän maamerkkinä. == Koulut == Alaskylässä oli ennen kaksi koulua: Alaskylän koulu ja Lapiolahden koulu. Alaskylän kansakoulu rakennettiin maanomistajien lahjoittamalle tontille lahjoitusvaroin ja talkootyönä. Se aloitti toimintansa vuonna 1898. Siitä tuli Parkanon ensimmäinen sivukylän koulu ja yhteistoimintakeskus yli 100 vuodeksi. Keväällä 2006 Alaskylän koulu lakkautettiin. Lapiolahden koulu perustettiin vuonna 1923, ja sen toiminta päättyi 1960-luvulla. Vuonna 2000 Alaskylän Kyläseura ry lunasti kaupungilta Lapiolahden koulun kylätaloksi. Tällä hetkellä lähin koulu sijaitsee Parkanon keskustassa. Koulu- ja kulttuurikeskus Kaarna avasi ovensa 8. elokuuta 2019. Siellä aloitti opiskelunsa noin 700 oppilasta ja lähes 100 henkilökunnan jäsentä. Kaarnassa toimii peruskoulu, lukio ja esikoulu. == Alaskylän kylätalo == Alaskylän kylätalo on entinen Lapiolahden kansakoulu. Vuonna 2000 Alaskylän Kyläseura ry lunasti sen kaupungilta kylätaloksi. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Parkanon keskustasta Tampereelle päin, aivan Kolmostien varressa. Kylätaloa vuokrataan myös ulkopuolisten käyttöön erilaisiin tilaisuuksiin. == Kyläyhdistyksiä == === Alaskylän Kyläseura ry === === Alaskylän kalastuskunta === === Alaskylän Metsästysseura ry === ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Alaskylä - Parkanon kylät * Alaskylän kyläseura ry Luokka:Parkanon kylät
Kevin Kilbane

Kevin Kilbane (s. 1. helmikuuta 1977 Preston) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa 110 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia vuosina 1997–2011. Hän pelasi neljä ottelua vuoden 2002 MM- kilpailuissa. Seuratasolla hän edusti useita englantilaisseuroja, muun muassa West Bromwichia vuosina 1997–1999, Sunderlandia 1999–2003, Evertonia 2003–2006 ja Wigania 2006–2009. Hänen pelipaikkansa oli puolustuksessa ja keskikentällä. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marko Huhtanen

Marko Tapio Huhtanen (s. 1967) on suomalainen matemaatikko, joka työskentelee Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professorina. Huhtanen väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1997. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa oli otsikoitu Numerical Linear Algebra Techniques for Spectral Approximation and Applications. Väitöskirjatutkimusta ohjasi professori Olavi Nevanlinna. Hän on Aalto-yliopiston dosentti (2011–). Työurallaan Huhtanen toiminut Teknillisen korkeakoulun matematiikan assistenttina ja määräaikaisena professorina. Hän työskenteli myös yhdysvaltalaisissa Massachusetts Institute of Technology ja Stanfordin yliopisto. Oulun yliopiston sovelletun matematiikan professori hän on ollut kesäkuusta 2012 lähtien. Tutkimusta Huhtanen on tehnyt erityisesti funktionaalianalyysiin ja sen soveltamiseen numeerisen analyysin iteratiivisilla menetelmillä. Funktionaalianalyysin piirissä Huhtanen on tutkinut ominaisarvotehtäviä, ortogonaalifunktioita ja matriisilaskennan faktorointikysymyksiä. Lisäksi hän on tarkastellut matemaattisen fysiikan sovelluksia. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin tunnustuksena Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marko Huhtanen (29.4.2005) Amerikka opettaa kannustamaan (talouselama.fi) Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit
F. W. Mieritz

Johann Wilhelm Friedrich Mieritz (22. huhtikuuta 1835 Alt-Strelitz, Mecklenburg-Strelitz – 16. huhtikuuta 1883 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta) oli Suomeen asettunut saksalaissyntyinen arkkitehti. Mieritz opiskeli Saksassa vuosina 1857–1860 ja työskenteli Tanskassa, Saksassa sekä Venäjällä, kunnes saapui vuonna 1863 Vaasaan Suomeen. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi Helsinkiin, jossa hän saavutti nimeä varsinkin romanttisten puuhuviloiden suunnittelijana. Mieritzin tunnetuimmat suunnittelutyöt ovat neljä Helsingin Kaivopuistossa sijaitsevaa huvilaa, joista vanhin, Villa Väderbacka (1869) on nykyään taidemuseo Cygnaeuksen galleria. Mieritz suunnitteli myös Tuusulan Krapin tilan päärakennuksen (1883).Krapin historia Krapi.fi. Viitattu 19.5.2019. Mieritz vuokrasi vuonna 1881 nykyisen Hylkysaaren Helsingin kaupungilta ja laajensi seuraavana vuonna saarella sijainneen hirsitalon huvilaksi, johon asettui perheineen asumaan. Se tunnetaan nykyään nimellä Villa Ida.Korkeasaari, Hylkysaari ja Palosaari – kulttuuriympäristöselvitys, s. 10, 62, 232–233, 240. Arkkitehtitoimisto Schulman Oy & Maisemasuunnittelu Hemgård, 2010. Mieritzin poika oli arkkitehti Frithiof Mieritz. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomensaksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Peter Hästö

Peter Alexander Hästö (s. 15. huhtikuuta 1978 Espoo) on suomalainen matemaatikko. Hän työskentelee Turun yliopiston matematiikan professorina alan opettajakoulutuksen parissa. Hästö tuli ylioppilaaksi 1997 (Mattlidens gymnasium, IB-linja). Hän opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa, josta valmistui ripeästi luonnontieteen kandidaatiksi (1998) ja filosofian maisteriksi (1999). Hän jatkoi filosofian lisensiaatiksi (2002), psykologian kandidaatiksi (2002) ja filosofian tohtoriksi (2003). Hänen englanninkielinen väitöskirjansa (2003) oli otsikoitu The Apollonian metric and bilipschitz mappings. Sittemmin hän on opiskellut maisteriksi Cambridgen yliopiston kasvatustieteen tiedekunnasta ja hallintotieteiden kandidaatiksi Itä-Suomen yliopistosta. Työurallaan Hästö oli Helsingin yliopiston tutkijakoulutettava vuosina 1999–2003, josta ajasta hän opiskeli matematiikkaa Itävallassa Wienin yliopistossa (1999–2000) ja psykologiaa Espanjassa (Univ. Autònoma de Barcelona). Hän oli postdoc-tutkijana Michiganin yliopistossa (Gehring Post doc Fellow, 2003–2004) Yhdysvalloissa ja Norjan teknis-luonnontieteellisessä yliopistossa Trondheimissä (2004–2005). Sitten seurasi tutkijatohtorin tehtävä (2005). Vuodesta 2006 hän on ollut Oulun yliopiston professori, ensin kokoaikaisesti vuosina 2006–2014 ja sen jälkeen osa-aikaisesti 2014–2019. Turun yliopiston professorina hän on toiminut ensin osa-aikaisesti vuosina 2014–2015 ja sitten kokoaikaisesti vuodesta 2015 lähtien. Hästö on toiminut esimerkiksi Ylioppilastutkintolautakunnan jäsenenä. Tunnustuksena työstään Hästölle on myönnetty Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2010). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Peter Hästön Google Scholar -profiili (scholar.google.com) Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Stapleton

Francis Anthony "Frank" Stapleton (s. 10. heinäkuuta 1956 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi Irlannin maajoukkueessa 71 ottelua ja teki niissä 20 maalia vuosina 1977–1990. Hän kuului Irlannin joukkueeseen EM-kilpailuissa 1988, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa, ja MM-kilpailuissa 1990, jossa hän ei saanut peliaikaa. Seuratasolla hän edusti Arsenalia vuosina 1974–1981 ja Manchester Unitedia 1981–1987 sekä sen jälkeen lyhyempiä aikoja useita eri seuroja, muun muassa alankomaalaista Ajaxia ja ranskalaista Le Havrea. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otso Ovaskainen

Otso Tapio Ovaskainen (s. 1970) on suomalainen matemaatikko ja tekniikan tohtori. Vuoden 2021 alusta hän on toiminut Jyväskylän yliopiston matemaattisen ja tilastollisen ekologian professorina. Vuosina 2009–2020 hän työskenteli Helsingin yliopiston matemaattisen ekologian professorina. Ovaskaisen tutkimushankkeet ovat kehitelleet uusia kenttätutkimuksen ja tilastollisen analyysin menetelmiä ekologian tutkimukseen ja seurantaan. Menetelmiä on voitu sovaltaa maailmanlaajuisesti, joten hän on matemaatikkona on päässyt osallistumaan tutkimusmatkoille esimerkiksi Madagaskarin sademetsiin ja Grönlantiin. Ovaskainen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta tekniikan tohtoriksi matematiikan alalta vuonna 1998. Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1998) oli otsikoitu Asymptotic and Adaptive Approaches to Thin Body Problems in Elasticity. Työn ohjaaja oli Juhani Pitkäranta. Väitöskirjansa jälkeen hän sattumalta kuuli Ilkka Hanskin tutkimustyöstä. Varsin nopeasti Hanskin metapopulaatiobiologian tutkimusryhmästä löytyi postdoc-tutkijan paikka. Hän vieraili lukuvuoden 2001–2002 Cambridgen yliopistossa ja perusti Helsingin yliopiston Metapopulaatiobiologian tutkimuskeskukseen oman matemaattisen biologian tutkimusryhmän. Vuonna 2008 hän sai ryhmälleen merkittävän tutkimusrahoituksen Euroopan tutkimusneuvostolta (ERC). Hän on ollut Metapopulaatiobiologian huippututkimusyksikön johtava tutkija vuodesta 2006 ja johtaja vuodesta 2015. Helsingin yliopiston professuurin ohella Ovaskainen on ollut norjalaisen huippuyksikön vieraileva professori vuodesta 2014. Monia Ovaskaisen yksin tai yhdessä työtoveriensa toteuttamia tutkimuksia on ilmestynyt ekologian ja luonnontieteen arvostetuimmissa tiedejulkaisuissa (mukaan luettuna Nature, Science, PNAS). Hänen saamiin tunnustuksiin lukeutuu Suomen Akatemian myöntämä Akatemiapalkinto tieteellisestä rohkeudesta (2009) ja Suomalaisen Tiedeakatemian Väisälän palkinto (2018). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Ovaskainen on ollut vuodesta 2013. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Otso Ovaskaisen Google Scholar -profiili (scholar.google.com) Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ludwig Bohnstedt

Ludwig Bohnstedt (27. lokakuuta 1822 Pietari, Venäjä – 3. tammikuuta 1885 Gotha, Saksa)Max Berbig: Bohnstedt, Ludwig Allgemeine Deutsche Biographie (1903), Deutsche Biographie. Viitattu 20.5.2019. oli pietarinsaksalainen arkkitehti, joka vaikutti Pietarissa ja myöhemmin Saksassa. Hän on suunnitellut myös Suomen Pankin talon Helsingissä. ==Elämä ja suunnittelutyöt== Bohnstedtin isä oli muuttanut Pietariin Saksan Stralsundista. Bohnstedt kävi koulunsa Pietarissa ja opiskeli vuosina 1839–1841 Berliinin yliopistossa ensin filosofiaa ja sitten arkkitehtuuria. Oltuaan Italiassa Bohnstedt palasi synnyinkaupunkiinsa Pietariin ja työskenteli siellä arkkitehtina vuosina 1843–1863. Pietarin taideakatemia myönsi hänelle akateemikon arvon vuonna 1846 ja professorin arvon vuonna 1858, ja lisäksi hän sai hovineuvoksen arvonimen. Bohnstedt suunnitteli 1850-luvun alkupuolella suuriruhtinatar Jelena Pavlovnan tilauksesta lisärakennuksia Oranienbaumin palatsiin. Muita Bohnstedtin Pietarin-vuosinaan suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa Jusupovin kaupunkitalo Liteinyi prospektilla (1852–1858) ja Riian saksalainen teatteri eli nykyinen Latvian kansallisooppera (1860–1863). Viimeksi mainittu paloi vuonna 1882, mutta Bohnstedt oli mukana sen uudelleenrakentamisessa.Vilhelm Helander: Suomen Pankin arkkitehti Ludwig Bohnstedt Suomen Pankki 2007. Viitattu 20.5.2019. Bohnstedt asui vuodesta 1863 Saksan Gothassa, jossa hän toimi kaupungin rakennustoimen asiantuntijavirassa. Tämän kauden huomattavia suunnittelutöitä ovat kirjailija Fritz Reuterin yksityishuvila Eisenachissa ja useat pankkitalot Gothassa. Bohnstedt sai mainetta osallistumalla ahkerasti kansainvälisiin suunnittelukilpailuihin. Hän voitti vuonna 1872 kilpailun Berliinin valtiopäivätalosta, mutta hankkeen lykkäytymisen vuoksi hänen kehuttu suunnitelmansa ei lopulta toteutunut eikä hän menestynyt vuoden 1882 uusintakilpailussa. Hänen toteutuneita kilpailuehdotuksiaan ovat pyhiinvaelluskirkko Portugalissa ja vuosina 1878–1883 rakennettu Suomen Pankki Helsingissä. Bohnstedt osallistui myös Helsingin Kirurgisen sairaalan suunnittelukilpailuun, ja rakennuksen lopulta suunnitellut F. A. Sjöström käytti hänen ehdotustaan pohjana sairaalan yhden paviljongin piirustuksissa. Bohnstedtin arkkitehtuuri edustaa eri kertaustyylejä, pääosin saksalaista pyörökaarityyliä ja uusrenessanssia mutta myös esimerkiksi uusgotiikkaa, uusbarokkia ja uusbysanttilaista tyyliä. Hänet valittiin vuonna 1874 Berliinin taideakatemian jäseneksi. Bohnstedtin oppilaisiin Pietarissa kuului Viktor Schröter. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet Luokka:Pietarinsaksalaiset
Sbrinz

Sbrinz on sveitsiläinen lehmänmaitojuusto. Sbrinz-juuston alkuperästä tiedetään varmasti vain vähän. Juustoa on valmistettu jo vähintään keskiajalta lähtien Keski-Sveitsissä, sekä osissa Bernin kantonia. Juusto on mahdollisesti saanut nimensä Bernissä sijaitsevan Brienzin kaupungin mukaan. Toisen teorian mukaan sen nimi on johdettu sanasta Brenza, jolla joillakin Italian alueilla viitataan lampaanmaitojuustoon. Sveitsiläisiä juustoja onkin aikanaan viety varsin yleisesti Italiaan ja monet juustoista valmistettiin lampaan- tai vuohenmaidosta. Nykyisin sbrinz-juustolla on suojattu alkuperänimitys (AOP, appellation d’origine protégée). Suojan perusteella esimerkiksi sen valmistusalue ja valmistustapa on määritelty tarkasti. Juusto valmistetaan lehmän raakamaidosta Luzernin, Schwyzin, Obwaldenin, Nidwaldenin ja Zugin kantonien alueella, sekä kolmessa kylässä Bernin kantonissa, Aargaun kantonin Murin kunnassa ja kolmella tilalla Sankt Gallenin kantonissa. Juustoa valmistettaessa siitä häviää muihin juustoihin verrattuna hyvin paljon vettä. Valmistuva juustomassa leikellään hyvin pieniksi paloiksi ja se lämmitetään 57°C asteeseen. Juustoa suolataan vähintään 15 päivää ja sitä kypsytetään vähintään 16 kuukautta. Juustoa voidaan myydä myös 11 kuukautta kypsytettynä, mutta tuolloin sitä kutsutaan nimellä Spalen. Tavallista on kypsyttää juustoa jopa kolme vuotta. Valmis juusto on painoltaan 25–45 ja leveydeltään 45–65 cm. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Sbrinz Käse GmbH Luokka:Sveitsiläiset juustot Luokka:Lehmänmaitojuustot
Selles-sur-Cher (juusto)

Selles-sur-Cher on ranskalainen vuohenmaitojuusto. Selles-sur-Cher -juusto on saanut nimensä Selles-sur-Cherin kunnalta Ranskan Loir-et-Cherin depratementissa ja juustoa valmistetaan pohjoisen Keski-Ranskan Solognen alueella. Alue on tunnettu varsin kehnosta maaperästään, minkä takia alueella on laidunnettu perinteisesti vuohia. Juustolla on ollut Euroopan unionin nimisuojajärjestelmän mukainen suojattu alkuperänimitys vuodesta 1975 lähtien. Selles-sur-Cher valmistetaan vuohen täysmaidosta. Juustomassan aikaansaamiseksi käytetään pieni määrä juoksutetta. Valmistunut juustomassa asetellaan muotteihin, jonka jälkeen juustoa kuivataan vuorokauden ajan. Kuivaamisen jälkeen juusto suolataan ja peitellään tuhkalla. Juustoa kypsytetään vähintään kymmenen päivää, jolloin sen pintaan muodostuu sinihometta. Väriltään juusto on valkoista ja rakenteeltaan pehmeää. Juustossa on kuvailtu oleva hasselpähkinän makua ja lievä vuohen ja sienen haju. Juustoa voidaan tarjoilla esimerkiksi juustotarjottimella tai muiden ruokalajien alkupalana. Juusto sopii hyvin yhteen esimerkiksi patongin tai viinin kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *AOP Selles Sur Cher Luokka:Ranskalaiset juustot Luokka:Vuohenmaitojuustot
Serpa (juusto)

Serpa on portugalilainen lampaanmaitojuusto. Serpa-juustoa valmistetaan Portugalin Serpan ja Bejan kunnissa Alentejon alueella. Alentejo tunnetaan yhtenä Portugalin kuivimmista alueista. Juuston tarkkaa alkuperää ei tunneta. Juuston valmistus lienee aloitettu silloin, kun sen nykyisille tuotantoalueille siirtyi lammaspaimenia uusien laidunalueiden perässä alueen lähiseudulta. Juuston valmistukseen käytetään lampaan raakamaitoa, johon lisätään isoartisokasta valmistettavaa uutetta. Maito suodatetaan kankaan läpi ja lämmitetään 35°C asteeseen. Tämän jälkeen juustoon lisätään suolaa ja kasviperäistä juoksutetta. Valmistuva juustomassa puristetaan käsin, muotitetaan ja viedään lopulta kypsymistilaan. Muotit poistetaan päivän kuluttua, jonka jälkeen juustoja käännellään ja niitä pestään maidolla kahdeksasta kymmeneen päivää. Juusto kypsyy tämän työvaiheen jälkeen käärittynä kankaaseen 30–45 päivää. Valmis juusto on pehmeää ja väriltään kellertävää. Juustolla on mieto käynyt maku ja sillä on myös makea ja kitkerä vivahde. Juustoa tarjoillaan esimerkiksi alkupalana tai jälkiruokana. Juuston kanssa saatetaan tarjoilla esimerkiksi punaviiniä, olutta tai leipää. ==Lähteet== Luokka:Portugalilaiset juustot Luokka:Lampaanmaitojuustot
Pullin koulu

Pullin koulu on Lohjalla Pullin kylässä sijaitseva alakoulu.Pullin koulu, Alakoulut, Lohja.fi, viitattu 20.5.2019 Koulussa on 48 oppilasta (kevät 2019)Luokat, Pullin koulu, Alakoulut, Lohja.fi, viitattu 20.5.2019 ja seitsemän opettajaa.Henkilökunta Pullin koulu, Alakoulut, Lohja.fi, viitattu 20.5.2019 ==Lähteet== Luokka:Lohjan peruskoulut‎
Martin Tauber

Martin Tauber (s. 4. marraskuuta 1976Martin Tauber olympialaisten sivuilla ) on itävaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. == Maailmancup == Tauber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 22. marraskuuta 1997 Beitostølenissä ollen kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 105:s. Maailmancupin pisteitä Tauber saavutti ensimmäisen kerran 27. joulukuuta 1998, kun hän oli 24:s vapaan hiihtotavan sprintissä Garmisch- Partenkirchenissä. Palkintokorokkeelle Tauber ylsi maailmancupissa kerran. Hän oli toinen 5. helmikuuta 2006 Davosissa pidetyssä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. == Arvokilpailut == Nuorten MM-kilpailuissa Tauber oli mukana vuosina 1994–1996 yhteensä viidellä matkalla. Paras sijoitus näissä kilpailuissa oli yhdeksäs sija 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Asiagossa 4. helmikuuta 1996. MM-kilpailuissa Tauber oli mukana Oberstdorfissa 2005 ja Sapporossa 2007. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-tasolla oli 18. sija vuoden 2005 kilpailujen 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähdössä. Vuoden 2005 MM-kisoissa Tauber hiihti ainoan arvokisaviestinsä, jossa Itävalta sijoittui viidenneksi. Olympialaisissa Tauber oli mukana Torinossa 2006. Siellä hän hiihti uransa parhaan arvokisasijoituksen ollessaan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa kahdeksas. == Kilpailukielto == Keväällä 2007 Kansainvälinen olympiakomitea langetti Tauberille ja viidelle muulle itävaltalaisurheilijalle elinikäisen kilpailu- ja toimitsijakiellon olympialaisiin. Syynä oli dopingaineiden hallussapito Torinon olympialaisissa 2006. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palava rakkaus (elokuva)

Palava rakkaus on Kirsti Petäjäniemen ohjaama suomalais-virolainen televisioelokuva vuodelta 1997. Sen aiheena on diplomaatti Oskar Kallaksen ja kirjailija Aino Kallaksen vaiheikas rakkaustarina. Palava rakkaus on tyylilajiltaan epookkidraama: sen aikakautena on 1900-luvun alkupuolisko sotineen ja muine levottomuuksineen. == Juoni == Alussa Aino Krohn ja Oskar Kallas menevät naimisiin, ja nuorikko muuttaa miehensä mukana Viroon. Avioliitto alkaa onnellisena, pariskunta saa lapsia, joista tosin yksi kuolee vauvana. Aino tasapainoilee kirjailijan ja kotiäidin roolien välillä. Oskar puolestaan tekee uraa yliopistossa ja myöhemmin hän saa paikan Postimees- lehden toimittajana, jolloin perhe muuttaa Tarttoon. Rakkaus alkaa säröillä, ja lopulta Aino pakenee avioliittoaan Helsinkiin. Hänellä on romanssi runoilija Eino Leinon kanssa, mutta Krohnin suku puuttuu asiaan, ja tekee lopun romanssista. Oskar saa paikan Viron Lontoon suurlähettiläänä, ja Kallasten liitto saa Englannissa uutta nostetta. Kesiään he viettävät Virossa. Neuvostoliitto miehittää Viron toisen maailmansodan aikana, mikä merkitsee Viron itsenäisyyden keskeytymistä vuosikymmeniksi ja maan luisumista kommunistidiktatuuriin. Kallasten poika ja tytär kuolevat. Aino ja Oskar pakenevat Tukholmaan, missä Oskar kuolee pian sodan päätyttyä. == Julkaisut == Palava rakkaus sai ensi-iltansa Yleisradio TV1:n Kotikatsomossa loppuvuodesta 1997. Elokuva julkaistiin Yle Areenassa lokakuussa 2018. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Helsingin Sanomissa Jukka Kajava piti Palavaa rakkautta sivistyneenä ja ammattitaidolla tehtynä tv-elokuvana, jossa on kuitenkin ongelmia. Se on kovin pitkä, kerronnaltaan paikoin ohut ja sytyttämätön eikä tarina oikein tarjoa tarttumapintaa katsojalle. Hänestä lopputulos ”ei ole loistokas elokuva, muttei huonokaan. Se on kelvollisesti siltä väliltä.” == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yle Areena: Palava rakkaus Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1997 suomalaiset elokuvat
Ah Kin

Ah Kin ("Auringon mies") oli mayojen nimitys papeille. Ah Kin vastasivat rituaaleissa niiden ihmisten uhrauksesta, joiden sydämet uhrattiin mayojen jumalille. Ylipappi Ah Kin Mai oli papiston johtaja, opettaja, parantaja, astronomi, ennustaja sekä hallitsijan neuvonantaja. Ennustamiseen erikoistuneita pappeja kutsuttiin nimellä Chilan, mutta Ah Kin -papit lienevät toimineet samoissa tehtävissä. Ennustusten tukena olivat kirjojen kuvakirjoitukset ja luultavasti myös huumausaineiden vaikutuksen alla saadut näyt. Ah Kin -papeilta kysyivät neuvoa niin avioliittoa suunnittelevat kuin heimon johtajat. Pappisvirat olivat pääosin perinnöllisiä, ja papin virka siirtyi isältä pojalle. Kuitenkin pappiskoulutuksen saattoivat saada myös papin tehtäviin soveltuvat ylimysten pojat. == Lähteet == Luokka:Mayojen korkeakulttuuri
Dolutegraviiri

Dolutegraviiri (C20H19N3O5F2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä HIV-infektioiden hoitamisen. Dolutegraviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. ==Ominaisuudet ja käyttö== Dolutegraviiri sitoutuu HI-viruksen integraasientsyymiin. Sitoutumisessa tärkeässä osassa ovat molekyylin heterosyklisen renkaan happiatomit, jotka kelatoituvat entsyymin sisältämiin magnesiumioneihin. Dolutegraviiri estää integraasin toimintaa ja tällöin viruksen DNA ei pysty integroitumaan osaksi ihmisen DNA-molekyyliä. Lääkeainetta käytetään yhdessä abakaviirin ja lamivudiinin kanssa. Dolutegraviiri hyväksyttiin markkinoille Yhdysvalloissa vuonna 2013 ja Euroopan unionin aueella vuonna 2014.Axel Kleemann: Antiinfectives for Systemic Use, 3. Antivirals, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. ==Haittavaikutukset== Tyypillisiä dolutegraviirin aiheuttamia haittavaikutuksia ovat pääkipu, huonovointisuus ja ripuli. Myös yliherkkyysreaktiot kuten ihottuma ovat mahdollisia. Vuonna 2018 Euroopan lääkevirasto aloitti selvityksen raskaudenaikaisen dolutegraviirihoidon ja sikiön selkärankahalkion välisestä yhteydestä. ==Lähteet== Luokka:Viruslääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Morehouse College

Morehouse College on Yhdysvaltojen Georgian osavaltion Atlantassa sijaitseva, historiallisesti afroamerikkalaisille miehille tarkoitettu liberal arts college. Noin 2 200 opiskelijallaan Morehouse College oli 2010-luvun lopulla suurin neljästä jäljellä olevasta vain miehille tarkoitetusta collegesta Yhdysvalloissa; muut ovat Hampden-Sydney College (Hampden Sydney, Virginia), Saint John’s University (Collegeville, Minnesota) ja Wabash College (Crawfordsville, Indiana). Morehouse College tunnetaan ihmisoikeustaistelija Martin Luther Kingin entisenä opinahjona. King suoritti siellä sosiologian bachelor-tutkinnon 1948. Salamurhan uhriksi joutuneen Kingin hautajaisten muistotilaisuus pidettiin Morehouse Collegessa 9. huhtikuuta 1968. Vuonna 2019 Morehouse College nousi otsikoihin, kun sen entinen opiskelija, Yhdysvaltojen rikkaimmaksi afroamerikkalaiseksi arvioitu sijoittaja Robert F. Smith lupasi valmistujaispuheessaan maksaa kaikkien 396:n sinä keväänä valmistuvan nuorukaisen opintolainat, yhteissummaltaan noin 36 miljoonaa euroa. Lukuvuoden opiskelu Morehousessa maksaa asumis- ja muine kuluineen noin 43 000 euroa. (Tilaajille.) Morehousen tunnettuja entisiä opiskelijoita ovat myös liikemies ja poliitikko Herman Cain, näyttelijä Samuel L. Jackson ja elokuvaohjaaja Spike Lee. Vuonna 1979 oppilaitos nimesi kunniatohtorikseen Zimbabwen itsenäisyystaistelijan Joshua Nkomon. Koulun urheilujoukkueet tunnetaan nimellä Maroon Tigers, joka tulee koulun tunnusväristä, tumman ruskeanpunaisesta. Myös koulun opiskelijalehti on nimeltään The Maroon Tiger. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian osavaltion yliopistot ja korkeakoulut
Adenin protektoraatti

Adenin protektoraatti (, ) oli Britannian protektoraatti Etelä-Arabiassa. Protektoraatti kehittyi Adenin siirtomaan takamaasta sen jälkeen, kun Britannia oli valloittanut Adenin vuonna 1839. Alue oli Britannian protektoraattina 1960-luvulle asti. Vuonna 1940 protektoraatti jaettiin hallinnollisista syistä läntiseen ja itäiseen protektoraattiin. Vuodesta 1967 niiden alueet yhdessä entisen Adenin siirtomaan kanssa muodostivat Jemenin demokraattisen kansantasavallan, josta yleisesti käytettiin nimitystä Etelä- Jemen. Nykyisin alue kuuluu Jemeniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Britannian entiset protektoraatit Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Aasiassa Luokka:Lähi-idän entiset valtiot
Lily

Lily on englantilainen naisen etunimi, joka johtuu liljaa tarkoittavasta englannin kielen sanasta lily. Nimestä on englanninkielisissä maissakin käytössä myös monia muunnelmia, kuten Lilian, Liliana ja Lilly. Nimen suomenkielinen vastine on Lilja. Nimi Lily on jonkin verran käytössä Suomessakin ja on viime vuosikymmeninä yleistynyt. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 770 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 2010-luvulla. Vuodesta 2020 lähtien Lilyn nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 20. toukokuuta. == Tunnettuja Lily-nimisiä == * Lily Afshar (1960–2023), iranilais-yhdysvaltalainen kitaristi * Lily Allen (s. 1985), englantilainen poplaulaja, lauluntekijä ja näyttelijä * Lily Carlstedt, Lily Kelsby (1926–2002), tanskalainen keihäänheittäjä * Lily Castel, oik. Alice van Acker (s. 1937), belgialainen laulaja * Lily Cole (s. 1988), brittiläinen huippumalli ja näyttelijä * Lily Collins (s. 1989), brittiläis- yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Lily-Rose Depp (s. 1999), ranskalais- yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli * Lily Gladstone (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä * Lily Hanson (s. 1983), yhdysvaltalainen kirjailija ja koomikko * Lily James, oik. 'Lily Thomson (s. 1989), englantilainen näyttelijä * Lily Kronberger (1890–1974), unkarilainen taitoluistelija * Lily Leino, amerikansuomalainen toimittaja ja kääntäjä * Lily Loveless (s. 1990), englantilainen näyttelijä * Lily Luik (s. 1985), virolainen kestävyysjuoksija, Leila ja Liina Luikin kolmoissisar * Lily Owsley (s. 1994), brittiläinen maahockeypelaaja * Lily Parr (1905–1978), englantilainen jalkapalloilija * Lily Pons (1898–1976), ranskalais- yhdysvaltalainen koloratuurisopraano * Lily-Marlene Puusepp (s. 1983), suomalainen harpisti * Lily Rabe (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä * Lily Saxén (1861–1927), suomenruotsalainen runoilija * Lily Tomlin (s. 1939), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä * Lily Weiding (1924–2021), tanskalainen näyttelijä == Lily sukunimenä == * Morgan Lily (s. 2000), yhdysvaltalainen näyttelijä == Kuvitteellisia Lily-nimisiä == * Lily Aldrin, lastentarhanopettaja tv-sarjassa Ensisilmäyksellä * Lily Potter, o.s. Evans, Harry Potterin äiti J. K. Rowlingin kirjasarjassa Harry Potter * Lily Luna Potter, Harry Potterin ja Ginny Weasleyn tytär sarjan jatko-osassa Harry Potter ja kirottu lapsi == Nimen muita merkityksiä == * Lily, Trendi-lehden verkkoyhteisö == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet
Bodyguard – Henkivartija

Bodyguard – Henkivartija (Bodyguard) on brittiläinen jännityssarja, jonka on luonut Jed Mercurio. Kuusiosaisen sarjan pääosissa ovat Richard Madden ja Keeley Hawes. Se kertoo Suur-Lontoon poliisitoimessa työskentelevästä ylikonstaapeli David Buddista, joka määrätään sisäministeri Julia Montaguen henkivartijaksi. Bodyguardia alettiin esittää BBC:llä 26. elokuuta 2018. Se oli kanavan katsotuin draamasarja yli kymmeneen vuoteen. Sarjan kansainvälisestä levityksestä vastaa Netflix. Suomessa sarjan on esittänyt Yle. ==Rooleissa== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:2010-luvun brittiläiset rikossarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Bahlan linnoitus

Bahlan linnoitus () on linnoitus Hajarvuoristossa, Omanin Al-Dakhiliyyan kuvernoraatin Bahlan kaupungissa. Se on yksi alueen neljästä linnoituksesta. Bahlan linnoituksen rakensi keitaan läheisyyteen Bani Nabhan -heimo 1100–1400-luvuilla. Se on rakennettu kiviperustalle, ja seinät ja tornit on rakennettu savitiilestä. Se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1987. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Omanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Omanissa
Ang Probinsyano

Ang Probinsyano on filippiiniläinen draamasarja, jota televisioyhtiö ABS-CBN esitti 28. syyskuuta 2015 – 12. elokuuta 2022. Sen pääroolissa on Coco Martin. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Luokka:Filippiiniläiset draamasarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Toimintasarjat Luokka:ABS-CBN:n draamasarjat
Suitsukepolku

Suitsukepolku on Omanin Dhofarissa sijaitseva osa suitsuketietä, joita pitkin vietiin Lähi-idästä Intiaan kauppatavaraa. Alueella kasvaa Boswellia sacra -puita, joiden pihkasta saadaan suitsukkeina käytettävää olibaanihartsia. Suitsukepolku oli tämän aineen tärkeä kauppareitti antiikin aikana sekä keskiajalla. Polku ja siihen liittyvä alue liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2000. Suojellun alueen koko on noin 850 hehtaaria ja sen suoja-alue on hieman yli 1200 hehtaaria. == Lähteet == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Omanissa Luokka:Kauppareitit Luokka:Suitsuke
Mayapán

pienoiskuva|Mayapán Mayapán on mayojen rauniokaupunki, joka sijaitsi noin 55 kilometrin päässä nykyisestä Méridan kaupungista. Mayapánista tuli yksi alueen merkittävimmistä kaupungeista jälkiklassisella kaudella eli noin 900–1519. Mayapánin muurein ympäröity kaupunki oli rakennettu suuren kaivon ympärille. Sen arkkitehtuuri ja kuvataide muistutti Chichén Itzáa, joskaan ei ollut yhtä loisteliasta. Noin 3 600 Mayapánin rakennusta on kaivettu esiin, joista suurin osa on asuintaloja. Pääaukion luona on suuri pyramidi, Castillo, siitä etelään temppeli, jossa on ympyränmuotoinen pohjakaava. Itäpuolella on pylvästemppeli. Kaksi tärkeintä rakennusryhmää oli ryhmitelty suorakulmaisen pihan ympärille, ja ne oli yhdistetty toisiinsa penkereellä, joka on osin säilynyt. Mayapán oli liitossa Uxmalin and Chichén Itzán kaupunkien kanssa, ja Chichén Itzán rappeuduttua Mayapánista tuli Jukatanin johtava poliittinen ja uskonnollinen keskus. Sen kukoistus kesti vuodesta 1200 vuoteen 1450, jolloin kaupunkia yksinvaltiaina hallinneet Cocom-päälliköt syrjäytettiin ja kaupunki hylättiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maya-kaupungit
Roomalaismysteerit

Roomalaismysteerit (The Roman Mysteries) on Caroline Lawrencen kirjoittama lapsille ja nuorille suunnattu 17-osainen romaanisarja. Sarjan kirjat ilmestyivät vuosina 2001–2009. Kaikki kirjat on kustantanut Orion Books. Sarjaa ovat kuvittaneet muuan muassa Fred van Deelen, Peter Sutton ja Richard Carr. Vain kolme ensimmäistä kirjaa, Ostian koirat, Vesuviuksen salaisuudet ja Pompejin merirosvot on suomennettu. Kirjojen tapahtumat sijoittuvat 70-luvun ja 80-luvun vaihteeseen. Sarjan toisessa osassa Vesuviuksen salaisuudet kuvaillaan Vesuviuksen purkaus. Kirjan viimeinen osa, jota ei ole vielä suomennettu, sijoittuu vuoteen 81. Sarjan päähenkilö on 12-vuotias Flavia Gemina. Hänen ystäviään ovat Jonatan ben Mordokai, Lupus sekä orjatyttö Nubia. He ratkaisevat sarjassa monia mysteereitä. Sarjassa esiintyy näiden lisäksi myös useita muita hahmoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Verkkosivut Luokka:Kirjasarjat
Qalhat

Qalhat tai Galhat () on muinainen satamakaupunki Omanin Ash-Šarqiyyan eteläisessä kuvernoraatissa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Surin kaupungin pohjoispuolella ja Arabianmeren rannalla. Kaupunkia ympäröi muurit, joskin myös muurien ulkopuolella olevat hauta-alueet lasketaan kuuluvaksi kaupunkialueeseen. Aikanaan se oli tärkeä kaupunki Intian ja Lähi-idän välillä. Qalhat valittiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2018. Suojellun alueen koko on noin 76 hehtaaria ja suoja-alueen koko 180 hehtaaria. ==Lähteet== Luokka:Omanin kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Omanissa
Ostian koirat

Ostian koirat (engl. The Thieves of Ostia) on Caroline Lawrencen vuonna 2001 ilmestynyt romaani ja Roomalaismysteerit-kirjasarjan ensimmäinen osa. Kirjan tapahtumat sijoittuvat Rooman keisarin Vespasianuksen valtakaudelle. Kirjan keskeisin tapahtumapaikka on Ostia. == Juoni == Roomalaistyttö Flavia Gemina huomaa isänsä kadottaneen Castoria ja Polluxia esittävän sormuksen. Flavian äiti oli antanut sormuksen miehelleen ennen kuolemaansa. Flavia löytää sormuksen variksen pesästä, johon varis on tuonut muitakin varsin arvokkaita koruja. Paluumatkalla lauma villikoiria alkaa ajaa Flaviaa takaa, kunnes juutalaispoika Jonatan ben Mordokai pelastaa hänet ja vie Flavian kotiinsa, jossa ovat Jonatanin isä Mordokai ja perheen vanhin lapsi, Miriam. Syntymäpäivänään Flavia lähtee isänsä kanssa myymään variksen pesästä löytyneet korut pankille ja saa niistä 600 sestertiusta. Flavia päättää ostaa rahoilla afrikkalaisen Nubia-tytön orjakauppias Venaliciukselta, joka on myymässä orjia Ostian aukiolla. Samana päivänä Flavia viettää syntymäpäiväjuhliaan, kutsuen kemuihin myös Mordokain, Jonatanin, Miriamin ja Nubian. Muutaman päivän kuluttua selviää, että joku on tappanut Jonatanin Bobas-koiran, ja ystävykset alkavat oitis tutkia mysteeriä. He löytävät mykän Lupus-pojan puusta villikoirien ajamana. Lopulta Flavia hoksaa syylliseksi Libertuksen, joka oli surmannut Bobaan lisäksi muitakin Ostian koiria. Yksi villikoirista synnyttää kaksi pentua, joiden nimiksi annetaan Nipur ja Tigris. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://romanmysteries.fandom.com/wiki/The_Thieves_of_Ostia Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Union Institute & University

Union Institute & University (UI&U;) on yksityinen tutkimusyliopisto Yhdysvaltojen Ohion osavaltion Cincinnatissä. Sillä on kampukset myös Kalifornian Sacramentossa ja Floridan Miamissa. Yliopisto juontaa juurensa vuonna 1964 perustettuun yhteistyöjärjestöön The Union for Research and Experimentation in Higher Education, lyhyemmin Union Institute, jonka perustivat Antioch College, Bard College, Goddard College, Chicago Teachers North, Monteith Masson, New College at Hofstra University, Sarah Lawrence College, Shimer College ja Stephens College. Se otti innoitustaan Britannian avoimesta yliopistosta, Oxbridge-huippuyliopistoista ja muista brittiläisen korkeakoulutuksen instituutioista etsiessään uusia tapoja saattaa ihmisiä korkeakoulutuksen piiriin. Union Institute toimi aluksi Antioch Collegen yhteydessä Ohion Yellow Springsissä, kunnes se vuonna 1977 siirtyi Cincinnatiin. 1900-luvun loppuvuosikymmeninä Union Institute perusti kampukset myös Kaliforniaan ja Floridaan. Vuosituhannen vaihteen jälkeen se osti Montpelierin ja Brattleboron kaupungeissa toimivan Vermont Collegen ja otti nykyisen nimensä Union Institute & University. UI&U;:n tunnettuja entisiä opiskelijoita ovat Jamaikan entinen pääministeri Portia Simpson-Miller ja Harman International Industries -yhtiön perustaja Sidney Harman. == Lähteet == Luokka:Ohion yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Cincinnati
Saarikaari

Saarikaari on tuliperäinen saariketju, joka syntyy kun merenpohja työntyy mantereisen laatan alle. Sukellettuaan Maan vaippaan merenpohja sulaa osittain ja muodostaa magmaa. Kohtaan syntyy merellinen alityöntövyöhyke, ja vaipasta nouseva jäykkä magma synnyttää mantereen puolelle saarikaaren. ==Esimerkkejä== thumb|Riukiusaaret Japanin pääsaarten eteläpuolella ovat yksi Tyynenmeren lukuisista saarikaarista. * Aleutit * Kuriilit * Japanin saaristo * Riukiusaaret * Filippiinit * Sundasaaret * Andamaanit ja Nikobaarit * Izusaaret * Ogasawarasaaret * Mariaanit * Bismarckinsaaret * Salomonin saaristo * Uudet-Hebridit * Tonga * Antillit * Eteläiset Sandwichsaaret * Helleeninen kaari * Eteläisen Egeanmeren vulkaaninen kaari ==Lähteet== Luokka:Saaristot Luokka:Laattatektoniikka
Pompejin merirosvot

Pompejin merirosvot (The Pirates of Pompeii) on Roomalaismysteerit-kirjasarjan kolmas osa. Sen on kirjoittanut Caroline Lawrence. Kannen on piirtänyt muuten Peter Sutton, paitsi että kannen yläreunan mosaiikit ovat Fred van Deelanin työtä. Kirjan on julkaissut Orion Publishing Group 1. huhtikuuta 2002 Lontoossa Britanniassa. Sen on kääntänyt suomeksi Pekka Tuomisto, ja suomenkielinen laitoksen on julkaissut 2005 WSOY. == Juoni == Kirja alkaa siitä, mihin sen edeltäjä Vesuviuksen salaisuudet jäi. Sen ensimmäisessä kohtauksessa Jonatan ben Mordokai on haavoittunut vakavasti tulivuorenpurkauksessa, ja makaa eräänlaisessa koomassa. Päähenkilö Flavia Gemina sekä orjatyttönsä Nubia lähtevät etsimään kukkaa lääkkeeksi Jonatanille. He löytävät kukkien yhteydessä pienen tytön yksin luolasta. Tämä kertoo kuinka kaksi miestä sieppasivat hänen isoveljensä. Flavia ja Nubia vievät tytön pakolaisleiriin. Pakolaisleirissä oli enimmäkseen Vesuviuksen purkauksen vuoksi kotinsa ja/tai omaisensa menettäneitä ihmisiä. Pakolaisleiristä löytyvät myös pikkutytön, eli Julian isovanhemmat. Julian isovanhemmat ovat suunniltaan Julian isoveljen Rufuksen sieppauksesta. Flavia kumppaneineen lupaa etsiä Rufuksen takaisin perheelleen. He saavat kuulla myös, että Apollo-niminen poikakin on kadonnut ja kenties siepattu. Tämän jälkeen Flavia ja Nubia lähtevät tohtori Mordokain teltalle. Siellä tohtori Mordokai hoitaa Jonatania, joka ei vieläkään osoita juurikaan elonmerkkejä. Teltassa ovat myös Jonatanin isosisko Mirjam, joka menetti lähes kaikki hiuksensa purkauksessa, sekä Flavian setä Gaius, joka on ihastunut Mirjamiin. Illalla Nubia soittaa hiulua teltassa. Joukko pakolaisia kerääntyy teltan ulkopuolelle, ja osa heittää kolikoita Nubialle. Kaunis musiikki myös virkistää Jonatanin, joka herää koomasta. Yöllä Nubia näkee painajaista. Hän herää, ja menee teltan pihalle katselemaan tähtiä. Sitten hän tapaa yön pimeydessä karanneen orjan. Orjan nimi on Kuanto, ja hän kertoo että jos hänet saadaan kiinni, hän joutuu ristille. Kuanto houkuttelee myös Nubiaa karkaamaan hänen mukanaan. Kuanto on Nubian mielestä komea, ja hän antaa Nubialle jotakin. Nubia antaa miehelle vastalahjaksi toisen korvakorunsa. Lupus on Nubian tietämättä herännyt, ja vakoilee noita kahta. Vaikka hän ei saa hiljaisesta puheesta selvää, hän näkee kuitenkin kaiken. Seuraavana aamuna Flavia kertoo Jonatanillekin aikovansa selvittää kadonneiden lasten arvoituksen. Lupus menee venerannalle ja alkaa vakoilla siellä olevien miesten puheita. Hän kuulee, kuinka yksi miehistä puhuu Felixistä ja Melissasta. Nimenomaan Melissa-niminen tyttö on kadonneiden joukossa! He alkavat siksi epäillä että syyllinen olisi Publius Pollius Felix, joka on yksi Gaiuksen patronuksista. Lopulta selviää, että syyllisiä ovatkin ilkeä orjakauppias ja Kuanto, joka huijasi Nubiaa, jotta orjakauppias voisi myydä hänet orjamarkkinoilla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 kirjat Luokka:Merirosvoromaanit
Vesuviuksen salaisuudet

Vesuviuksen salaisuudet (engl. Secrets of Vesuvius) on Caroline Lawrencen vuonna 2001 ilmestynyt romaani ja Roomalaismysteerit-kirjasarjan toinen osa. Vesuviuksen salaisuudet on jatkoa Ostian koirat-kirjalle. Kirjan keskeisimmät tapahtumapaikat ovat Stabiae, Pompeji ja Ostia. == Juoni == Flavia Gemina ja hänen ystävänsä Jonatan, Nubia ja Lupus pelastavat merestä Plinius-nimisen amiraalin, joka lupaa johdattaa lapset arvokkaan aarteen jäljille. He matkaavat Flavian sedän Gaiuksen maatilalle Stabiaen ja Pompejin väliin. Mukaan lähtevät myös Flavian kreikkalainen opettaja Ariston, Jonatanin isä Mordokai sekä Miriam, Jonatanin isosisko. Seurue huomaa kauhuissaan, että Vesuvius on purkautumaisillaan, ja suunnittelevat pakomatkaa. Osa asukkaista kuitenkin asuu tulivuoren vieressä, ja seurue joutuu hajaantumaan ja keräämään asukkaita sotalaivoihin. Osa asukkaista kuitenkin pelastetaan liian myöhään, kuten amiraali Plinius, Rectina ja hänen tyttärensä Clio. Flavia ja hänen ystävänsä ja sukulaisensa pääsevät turvaan juuri ennen Vesuviuksen purkautumista. == Henkilöt == * Flavia Gemina, 12-vuotias roomalaistyttö, kirjan päähenkilö * Jonatan ben Mordokai, juutalaispoika, Flavian ystävä * Nubia, afrikkalainen orjatyttö * Lupus, mykkä katupoika * Miriam, Jonatanin isosisko * Mordokai ben Ezra, Jonatanin ja Miriamin isä * Marcus Flavius Geminus, Flavian isä, merikapteeni * Gaius Flavius Geminus, Flavian setä * Ariston, Flavian kreikkalainen opettaja * Clio, Flavian ystävä * Plinius, amiraali, jonka lapset pelastivat hukkumasta * Rectina, Clion äiti * Vulcanus, seppä * Gutta, Pliniuksen orja == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 kirjat
Perunalimppu

Perunalimppu on tavallisesti hapanimelä eli happamaksi ja makeaksi maustettu leipä, jonka yhtenä ainesosana on soseutetut jauhoiset perunat. Hiivalla kohotettavassa limpussa käytetään nesteenä vettä ja esimerkiksi kermaviiliä tai niiden sijasta piimää. Vehnä- tai hiivaleipäjauhojen eli tummien vehnäjauhojen lisäksi leivän raaka-aineena käytetään ruisjauhoja tai ruissihtijauhoja ja joskus myös ohrajauhoja. Maltaiden ja siirapin lisäksi sekaan voidaan laittaa myös hapanleipäpaloja. Paistamisen loppuvaiheessa perunalimput voi halutessaan voidella veden ja siirapin seoksella. Limput säilyvät sellaisenaan useita päiviä, mutta ne voidaan myös pakastaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset leivät