EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Martti Väänänen

Martti Johannes Väänänen (s. 18. joulukuuta 1948 Kiiminki) on suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 3.2.2024. Kiimingissä syntyneen Väänäsen puoliso vuodesta 1979 on Kirsti Katariina Toiviainen. Väänänen valmistui merkantiksi Oulun kauppaoppilaitoksesta 1971 ja rakennusmestariksi Rovaniemen teknillisestä oppilaitoksesta 1975. Hän oli Pohjanmaan Sora Oy:n palveluksessa Oulussa ja harjoittelija teollisuusneuvos Ville Rajakaltion perustamassa Rajaville Oy:ssä. Ky Rovaniemen Sementtirakennuksen, vuodesta 1977 Rovaniemen Sementtirakennus Oy, osakas ja myyntipäällikkö Väänänen oli 1972–1983 ja sitten Ruskon Betoni Ky:n, vuodesta 1992 Ruskon Betoni Oy, perustajaosakas, toimitusjohtaja vuoteen 2021 ja hallituksen puheenjohtaja. Hän on toiminut myös KiBe Oy:n, Napapiirin Betoni Oy:n ja JA-KO Betoni Oy:n johtotehtävissä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Väänänen sai 2008. (ei-vapaa) (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bø blad

Bø blad on norjalainen paikallislehti, joka ilmestyy Midt-Telemarkin kunnassa Telemarkin läänissä. Lehden perusti entinen suurkäräjien puhemies Arne Kielland vuonna 1986, ja hän toimi myös sen päätoimittajana kuolemaansa asti vuoteen 2003. Aiemmin alueen paikallislehtenä oli ollut Telemarkingen, joka meni konkurssiin vuonna 1985. Bø blad ilmestyy paperisena kerran viikossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Midt-Telemark Luokka:Norjalaiset sanomalehdet
Bøn vanha kirkko

Bøn vanha kirkko () on Midt-Telemarkin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Midt-Telemark
Sauheradin kirkko

Sauheradin kirkko () on Midt-Telemarkin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Midt-Telemark
Onnenkäenkaali

Onnenkäenkaali (Oxalis tetraphylla) on käenkaalien (Oxalis) sukuun kuuluva kasvilaji, jota viljellään yleisesti koristekasvina. Laji on läheistä sukua Oxalis deppei -lajille, jonka monet kasvitieteilijät katsovat olevan samaa lajia kuin onnenkäenkaali. Onnenkäenkaali on monivuotinen, noin 15 cm korkeaksi kasvava kasvi, joka muodostaa kasvustoja suikertavan juurakkonsa avulla. Onnenkäenkaali kasvaa luontaisena Meksikossa, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina eri alueilla ja paikoin se on villiytynyt koristekasvikarkulaisena luontoon. == Käyttö ja kasvatus == Onnenkäenkaalia kasvatetaan koristekasvina ja se on helppohoitoinen kasvi, joka sopii maanpeitekasviksi. Kasvupaikkanaan laji suosii hiekkaista maaperää sekä lämmintä ja kuivaa kasvupaikkaa, joka on täydessä auringon valossa tai hieman varjossa. Suotuisilla kasvupaikoilla lajin kasvusto voi levitä melko nopeasti. Onnenkäenkaalin lehdet, kukat ja juuret ovat syötäviä, joskin kasvi sisältää oksaalihappoa, joka antaa kasvinosille niiden happaman maun. Oksaalihapon vuoksi kasvinosia ei kuitenkaan tule syödä kerralla suuria määriä. Lehtiä ja kukkia voi syödä sellaisenaan ja kukkia voi käyttää koristeina esimerkiksi salaateissa. Juuria voi syödä kypsennettyinä ja ne sisältävät tärkkelystä, joskin heikosti. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Oxalis tetraphylla == Aiheesta muualla == * Puutarha.net: Onnenkäenkaali (Oxalis tetraphylla) Luokka:Käenkaalit
Sørlandin rata

Sørlandin rata () on Norjan rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Drammenista Kristiansandin kautta Stavangeriin. Rataosan pituus on 549 kilometriä ja se valmistui vaiheittain vuosina 1920–1944. ==Kuvia== Laying of ballast through Marnardal.jpeg|Rakennustöitä vuonna 1942 Kongsberg bru tog.jpg|Matkustajajuna ylittää sillan lähellä Kongsbergia Kongsberg stasjon.jpg|Kongsbergin asema Hokksund station.jpg|Hokksundin asema Nodeland stasjon.jpg|Nodelandin asema ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan rautatiet Luokka:Buskerudin läänin liikenne Luokka:Rogalandin läänin liikenne
Henry Plumb

Henry Plumb (27. maaliskuuta 1925 – 15. huhtikuuta 2022) oli brittiläinen maanviljelijä, paroni ja konservatiivipuolueen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1987–1989; ainoa britti, joka on hoitanut tätä tehtävää. Plumb oli Britannian maanviljelijöiden keskusliiton puheenjohtaja, joka valittiin EU-parlamenttiin 1979 ja jatkoi siellä 20 vuoden ajan vuoteen 1999. Hän oli intohimoinen maanviljelijöiden aseman puolustaja, joka piti asiaa esillä myös Britannian ylähuoneessa. ==Lähteet== Luokka:Euroopan parlamentin puhemiehet Luokka:Brittiläiset europarlamentaarikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Zig

Zig on yleiskäyttöinen ohjelmointikieli, jonka on kehittänyt Andrew Kelley. Kielen tavoitteina on käytännönläheisyys, suorituskyky, turvallisuus ja luettavuus. Kielen ABI on yhteensopiva C-kielen kanssa. Kielessä ei ole piilotettuja vuonohjausta, funktiokutsuja, muistivarauksia eikä makroja. Tavoitteena on ohjelmakoodin luettavuus ja ylläpidettävyys.https://ziglang.org/learn/overview/ Kieltä on kuvattu matalan tason järjestelmäohjelmointiin käytettäväksi kieleksi, jota voidaan käyttää C-kielen käyttökohteissa ja sisältää vastaavia ominaisuuksia. == Esimerkki == "Hello, World" -esimerkki Zig-kielellä: const std = @import("std"); pub fn main() void { std.debug.print("Hello, world! ", .{}); } == Lähteet == Luokka:Ohjelmointikielet
Svit

Svit (’Maailma’) oli ukrainalainen sosialistinen kuukausilehti, joka käsitteli kirjallisia, poliittisia ja tieteellisiä aiheita. Se ilmestyi Lvivissä tammikuusta 1881 syyskuuhun 1882 ja oli tarkoitettu edistykselliseksi panukrainalaiseksi keskustelufoorumiksi. Lehden kustantaja ja päätoimittaja oli Ivan Belei, mutta tosiasiallinen päätoimittaja ja pääasiallinen kirjoittaja oli Ivan Franko. Franko julkaisi lehdessä jatkokertomuksena romaaninsa Boryslav smijetsja (’Boryslav nauraa’) ja runoja, yhden kertomuksen sekä poliittisia, kirjallisia ja etnografisia artikkeleita. Lehden poleemisissa ja satiirisissa artikkeleissa arvosteltiin galitsialaisia populisteja ja tuomittiin venäläismieliset. Tuolloin epäsuositun radikaalin politiikkansa ja foneettisen ortografian käytön vuoksi Svit sai vain noin 150 tilaajaa. Itävallan viranomaiset ottivat haltuunsa numerot 4 ja 13, ja lehti lakkautettiin 21 numeron jälkeen. P. Babjakin laatima Svitin hakemisto ilmestyi Lvivissä vuonna 1970. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset aikakauslehdet
Egon Klepsch

Egon Alfred Klepsch (30. tammikuuta 1930 – 18. syyskuuta 2010) oli saksalainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1992–1994. ==Lähteet== Luokka:Euroopan parlamentin puhemiehet Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Mitja Lepistö

Mitja Lepistö (s. 9. helmikuuta 1992 Vantaa) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuimpia yhtyeitään on punkyhtye Kirkkovene, jossa hän laulaa ja soittaa kitaraa. Vuonna 2017 hän osallistui Idols-laulukilpailuun. Hänen äitinsä on käsikirjoittaja, radiojuontaja ja koomikko Tiina Lepistö. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carbon (ohjelmointikieli)

Carbon on kokeellinen ohjelmointikieli, joka on suunniteltu yhteensopivuuteen C++:n kanssa. Syynä kieleen sanotaan C++:n yleisyys suorituskykyä vaativissa kohteissa, mutta samalla C++:n parannuksien kehittämisessä on vaikeuksia. Carbon ei peri suoraan C- tai C++-kielistä vaan aloittaa puhtaalta pöydältä. Google julkaisi kielen heinäkuussa 2022. C++:n pulmaksi sanotaan tekninen velka, joka on seurausta taaksepäin yhteensopivuudesta olemassa olevan ohjelmakoodin kanssa. Toisaalta C++:aa sanotaan liian monimutkaiseksi. Carbonin eduiksi sanotaan C++:aa vastaava suorituskyky, saumaton yhteensopivuus C++:n kanssa, lempeä oppimiskäyrä, vastaava ilmaisukyky ja skaalautuvuus. == Esimerkki == "Hello, world" -esimerkki Carbon-kielellä: package sample api; fn Main() -> i32 { Print("Hello, world!"); return 0; } Vastaava ohjelma C++-kielellä: #include int main(){ std::cout << "Hello, world!"; return 0; } == Lähteet == Luokka:Ohjelmointikielet
Maankäyttö

Maankäyttö on käsite, joka käsittää kaikki tavat, joilla ihmiset käyttävät maata hyväkseen. Maankäyttöä koskevat useat lait, jotka koskevat muun muassa liikennesuunnittelua ja rakentamista. == Maankäytön luokittelu == Maankäyttöä luokitellaan ja tilastoidaan eri maissa eri tavoin. Yhteistä on pääjako rakennettuihin maihin, rakentamattomiin maihin ja vesialueisiin. Monissa maissa alaluokitus keskittyy maan peitteeseen, kun Suomessa vallitsee taloudellisen toiminnan näkökulma. Suomesssa hierarkkisen järjestelmän ylimmällä tasolla on kahdeksan luokkaa. Euroopassa on 1980-luvulta alkaen kehitetty yhteistä CORINE (Coordination of Information on the Environment) luokittelua. Uusimmassa versiossa maankäyttö on jaettu 44 eri luokkaan. Corine-luokittelu on monien eurooppalaisten ympäristöpalveluiden perustana. Se uusitaan kuuden vuoden välein. == Maankäyttö metsissä == Maankäyttöön kuuluu myös metsätalous ja metsien virkistyskäyttö. Pohjoismaissa metsätalouden maankäytön mallina on käytetty yleensä luonnonmetsiä, kun taas Etelä- Euroopassa ja trooppisilla alueilla mallina on ollut peltoviljelyn maankäyttö. Metsien virkistyskäyttöön kuuluu luonnossa liikkuminen, metsästys, sienestys ja marjastus. Metsien hyötykäyttöä on myös porotalous. == Maankäyttö maataloudessa == Maatalouden maankäyttöä suunnitellessa huomioon otettava seikkoja ovat taloudelliset ja ympäristön suojeluun liittyvät seikat. Euroopan komissiossa maatalouspolitiikka pyritään kehittämään sellaiseksi, että se sopii yhteen ympäristön kannalta kestävien periaatteiden kanssa. == Maankäyttö rakentamiseen == Maankäyttöä rakentamiseen suunnitellaan maaseudulla maakuntakaavoitusten avulla. Kaupunki- ja taajama-alueilla alueiden käyttöä rakentamiseen suunnitellaan asemakaavoituksen avulla. Maakuntakaavoitus koskee paitsi maanomistajia, myös viranomaisia ja kuntia. Kaavoituksissa otetaan huomioon muinaisjäännökset ja muut kulttuuriympäristön arvokkaat kohteet. Huomioon otettavia seikkoja ovat myös maisemalliset seikat. == Maankäyttö ja liikenne == Maa-alueiden käyttöä liikenneväyliin ja muihin liikennöintiin tarvittaviin alueisiin suunniteltaessa on otettava huomioon kaupunkiympäristön eri alueiden toiminnalliset seikat ja muut kulttuuriympäristöön liittyvät seikat. Huomioon otettavia asioita ovat ihmisten viihtyvyys ja ympäristönsuojeluun liittyvät asiat. == Katso myös == * Maankäyttö, maankäytön muutos ja metsätaloussektori - ilmastosopimusten käsite == Lähteet == Luokka:Ympäristö Luokka:Ihmismaantiede
Perttu Puro

Perttu Puro (s. 1971) on Tradekan toimitusjohtaja. Puro on työskennellyt Tradekan toimitusjohtajana vuodesta 2012 alkaen, jota ennen hän oli vuosina 2007–2013 osuuskunnan hallintojohtaja. SDP:läinen Puro toimi vuosina 2005–2007 liikenne- ja viestintäministerien Leena Luhtasen ja Susanna Huovisen valtiosihteerinä. Aiemmin hän toimi liikenne- ja viestintäministerin erityisavustajana, oikeusministeri Johannes Koskisen erityisavustajana ja SDP:n eduskuntaryhmän sihteerinä. Puro valmistui vuonna 1996 valtiotieteiden maisteriksi ja vuonna 1999 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. == Yksityiselämä == Puro on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hänen isänsä on muun muassa Ilmarisen toimitusjohtajana ja sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä työskennellyt Kari Puro. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Erityisavustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klaus Hänsch

Klaus Hänsch (s. 15. joulukuuta 1938) on saksalainen sosiaalidemokraatteja edustava poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1994–1997. Hänsch syntyi Sleesiassa Sprottaussa Saksassa (nyk. Szprotawa, Puola) 1938 ja pakeni sieltä 1945. Hän opiskeli valtiotieteitä, historiaa ja sosiologiaa Kölnin, Pariisin ja Berliinin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi 1969. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivu * Luokka:Euroopan parlamentin puhemiehet Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thunderthighs

Thunderthighs (tai Thunder Thighs ) oli 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa toiminut yhtye, jonka muodostivat Casey Synge, Dari Lalou ja Karen Friedman. Se lauloi taustalaulua muiden esittäjien levyillä ja julkaisi myös omia singlejä. He lauloivat taustoja muun muassa Lou Reedin menestyskappaleessa ”Walk on the Wild Side”, josta heidät myös parhaiten tunnetaan, sekä Mott the Hooplen singlellä ”Roll Away the Stone”. Yhtyeen levytys Lynsey de Paulin kirjoittamasta kappaleesta ”Central Park Arrest” nousi vuonna 1974 Britannian singlelistan sijalle 30. Se soi myös paljon radiossa. De Paul piti Thunderthighsista ja kirjoitti kappaleen nimenomaan heitä varten. Yhtyeen toiminta jatkui vielä 1980-luvun alussa. Vuonna 1980 se lauloi taustoja Department S -yhtyeen singlellä ”Solid Gold Easy Action”, ja seuraavana vuonna se julkaisi viimeisen oman singlensä ”Loving You Ain’t Easy”. == Jäsenet == * Karen Friedman * Dari Lalou * Casey Synge == Diskografia == === Singlet === * ”Dracula’s Daughter” / ”Lady in Question” (1974) * ”Central Park Arrest” / ”Sally Wants a Red Dress” (1974) * ”Stand Up and Cheer” / ”I’m Free” (1975) * ”Loving You Ain’t Easy” / ”Shine a Light on Me” (1981) === Mukana albumeilla === * Lou Reed: * Jonathan Kelly: * Jerry Lee Lewis: * Mott the Hoople: * Elephant’s Memory: * John Verity Band: * Shusha Guppi: * Alquin: * The Crazy World of Arthur Brown: * Go: * Adrian Wagner: == Lähteet == Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset tyttöbändit Luokka:1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Tukiampujan kivääri

Tukiampujan kivääri () on nykyaikainen tarkka kivääri jalkaväen pidemmän matkan tukiammuntaan. Se on eräänlainen rynnäkkökiväärin ja tarkkuuskiväärin välimuoto. Tukiampujan kivääri on suunniteltu jalkaväkiryhmän tukiampujan aseeksi, nimensämukaisesti tukiammuntaan, eli sillä voi ampua kohteita tarkasti rynnäkkökivääriä kauemmaksi (yli 500 metriä, mutta alle 1000 metriä). Erotuksena rynnääkköivääreistä, tukiampujan kiväärit ovat tarkempia, tehokkaampia, pidempikantamaisia ja varustettu yleensä kiikaritähtäimellä sekä bipodi-tukijaloilla. Tarkkuuskivääreihin verrattuna ne ovat helpompikäyttöisiä, suurempikapasiteettisilla lippailla varustettuja ja puoliautomaattisuuden ansiosta tulinopeudeltaan parempia. == Esimerkkejä == * HK417/G28 * M23 * M110 Semi-Automatic Sniper System * QBU-88 * SR-25 * SVD == Lähteet == Luokka:Kiväärit
José María Gil-Robles y Gil-Delgado

José María Gil-Robles y Gil-Delgado (17. kesäkuuta 1935 – 13. helmikuuta 2023) oli espanjalainen poliitikko. Hän oli Euroopan parlamentin puhemies 1997–1999. Hänen isänsä, José María Gil-Robles y Quiñones, johti Espanjan toisen tasavallan aikana oikeistolaista ja katolista CEDA-puolueliittoumaa. Perhe asui vapaaehtoisessa maanpaossa Portugalissa vuosina 1936–1953 sekä 1962–1964. Gil-Robles tuki Euroopan syvempää integraatiota ja oli neuvottelemassa Amsterdamin sopimusta. Hänellä oli tärkeä rooli myös sen määrittelemisessä, miten europarlamentti valvoo komissiota, ja hänen kaudellaan Santerin komissio joutui eroamaan väärinkäytösepäilyjen takia. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Euroopan parlamentin puhemiehet Luokka:Espanjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Lentävä yökerho

Lentävä yökerho (Das Wunder des Malachias) on Bernhard Wickin ohjaama länsisaksalainen satiirinen fantasiadraama vuodelta 1961. Se perustuu Bruce Marshallin romaaniin Father Malachy’s Miracle (1931). ==Juoni== Naiivin benediktiiniläismunkin (Horst Bollmann) rukoukset toteutuvat, kun luostarikirkon vieressä sijaitseva pahamaineinen huvihuoneisto Eden Bar maagisesti siirtyy pois syrjäiselle Pohjanmeren saarelle. Tapauksesta aiheutuu niin paljon hämminkiä, että munkki alkaa epäillä alkuperäisen toiveensa viisautta. ==Vastaanotto== Elokuva tuotti Berliinin elokuvajuhlilla parhaan ohjauksen Hopeisen karhun. Kansallinen audiovisuaalinen instituutti ja Goethe- instituutti esittivät Lentävän yökerhon huhtikuussa 2017 Helsingin Orion- elokuvateatterin sarjassa ”Saksa sodan jälkeen”. Elokuvaa luonnehdittiin silloin sodanjälkeisten vuosien hurskastelua ja sensaatiolehdistöä ruoskivaksi hillittömyydeksi, jollaiseen ajan yleisö ei ollut valmis. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1961 saksalaiset elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat
Ivan Belei

Ivan Belei , salanimi Roman Rozmaryn, (1856 Voinyliv, Stanislavivin alue, Galitsia – 20. lokakuuta 1921 Lviv) oli galitsialainen toimittaja ja kirjailija. Hän oli myöhemmin venäläismieliseksi kääntyneen Akateemisen piirin jäsen, vuosina 1876–1877 sen julkaiseman kuukausilehden Druhin toimittajia. Vuosina 1881–1882 hän julkaisi Ivan Frankon kanssa kuukausilehteä Svit ja suosittua kirjasarjaa Dribna Biblioteka, jossa ilmestyi 14 teosta. Vuosina 1884–1902 hän toimi Dilo-sanomalehden päätoimittajana ja samanaikaisesti toimittai sarjaa Biblioteka Naiznamenytišyh Povistei, jossa ilmestyi noin 60 kirjaa. Belei teki myös käännöksiä ja kirjoitti kirjallisuuskritiikkiä ja katsauksia kirjallisista teoksista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Liikennetekniikka

Liikennetekniikka on käsite, johon kuuluu liikennesuunnittelun lisäksi liikenteen valvonta ja ohjaus sekä liikenneväylien kunnossapito. Liikennetekniikkaa kuten liikenteen maankäyttöä ja liikennesuunnittelua on pyritty kehittämään siten, että voitaisiin huomioida kulttuuriympäristön kaikki osa-alueet ja liikennetekniikkaa voitaisiin toteuttaa väestön tarpeita vastaavasti. == Liikenteen valvonta == Liikenteen valvontaa ja ohjausta varten saadaan tietoa tarkkailemalla liikennevirtoja koskevaa dataa. Liikenneturvallisuutta ylläpidetään viranomaisten yhteistyöllä, joihin kuuluvat poliisi ja pelastuslaitos. == Liikenneturvallisuus ja liikenneväylien huolto == Lentoliikennettä valvotaan lennonvarmistusmenetelmillä. Rautateiden turvallisuutta on kehitetty Suomessa esimerkiksi Digi-rata-hankkeen avulla, jossa käytetään hyväksi uusinta teknologiaa. Tieverkon kunnossapitoon kuuluu muun muassa kuivatus ja päällysteiden kunnossapito. Tieliikenteen turvallisuudesta huolehditaan myös siten, että vauriokohdista varoitetaan liikennemerkein. Vesiväylien kunnossapitoon kuuluu poijujen ja viittojen tarkastaminen ja korjaus sekä väylien ruoppaukset. == Liikennejärjestelmät == Liikennejärjestelmätyöllä eri tahot kehittävät liikennesuunnittelua pitkällä tähtäimellä. Tällöin on otettava huomioon kaupunkialueiden väestön kasvun asettamat vaateet. Liikennejärjestelmiä kehittävää liikennetekniikkaa ovat myös joukkoliikenteen suunnittelu ja ympäristövaikutusten arviointi. == Lähteet == *
Abstraktio (tietojenkäsittelytiede)

Abstraktio tietojenkäsittelytieteessä pyrkii informaation piilottamiseen ja on keskeinen tietojenkäsittelytieteen edistymisessä. Esimerkiksi ohjelmointikielet mahdollistavat eri tasoja datan tai proseduurin abstraktoimiseen ja kielien suunnittelijat määrittelevät abstrakteja koneita. Konstruktivismia on käytetty tieteen ja matematiikan opetuksessa, mutta ei tietojenkäsittelytieteen opetuksessa. Syynä tähän sanotaan että aloittavalla opiskelijalla ei ole entuudestaan toimivaa käsitemallia tietokoneesta ja käsitteet on yksityiskohtaisesti opiskeltava. Tällöin abstraktio on olennainen tapa "unohtaa" yksityiskohtia ja ohjelmistokehitys olisi mahdotonta ilman sitä. == Katso myös == * Abstrahointi * Abstrakti RAM-kone * Abstrakti tietotyyppi == Lähteet == Luokka:Tietojenkäsittelytiede
Vilnan linja-autoasema

Vilnan linja-autoasema () on Liettuan pääkaupungin Vilnan keskustan eteläosassa, Vilnan rautatieaseman vieressä sijaitseva kaukoliikenteen linja- autoasema. Vilnan linja-autoterminaalista on bussiyhteyksiä ympäri Liettuaa ja itäistä Eurooppaa. Ulkomaan pikavuorot ajavat muun muassa Latviaan, Puolaan, Saksaan, Tšekin tasavaltaan, Ukrainaan, Valko-Venäjälle, Venäjälle, ja Viroon. Vilnius bus station September 2022.jpg|Vilnan linja-autoasema ja edustan aukiota. 20191226 124859 Vilnius bus station 2019.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Liettuan liikenne Luokka:Vilnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Linja-autoasemat
K. A. Koskinen (tehtailija)

Kustaa Aleksanteri Koskinen (27. kesäkuuta 1863 Lempäälä – 2. helmikuuta 1939 Lempäälä) oli suomalainen seppä ja Lempäälän Kuokkalassa toimineen K. A. Koskisen ajokalutehtaan perustaja ja omistaja.Kuolleita, Aamulehti, 05.02.1939, nro 34, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Aamulehti, 05.02.1939, nro 34, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koskinen ryhtyi jo nuorena jatkamaan isänsä jo harjoittamaa sepän ammattia. Hän perusti vuonna 1892 ajokalutyöpajan, jossa valmistettiin erilaisia hevosvetoisia ajoneuvoja nelipyöräisistä kieseistä aina tavallisiin työrattaisiin ja rekiin saakka. Lisäksi tehtiin erilaisia koristetaontoja kuten hautaristejä ja rautaportteja. Koskisen liike laajeni ajan myötä ja sen tuotteita myytiin kaikkialle Suomeen sekä Venäjälle ja Ruotsiin. Autojen yleistyessä hevoskärryjen kysyntä väheni ja Koskinen alkoi myös valmistaa oja-auroja, heinäsiementen kylvökoneita ynnä muita peltotyökaluja. Parhaimmillaan yrityksessä oli työssä kymmenkunta työntekijää.Hannu Tuominen 29.6.2023 : Sepän paja ei ole muuttunut mitenkään, Salatut museotK. A. Koskisen ajokalutehdas Lempäälässä, Uusi Suometar, 16.12.1917, nro 294 A, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koskinen kuului muun muassa Lempäälän kirkkovaltuustoon ja kansakoulun johtokuntaan. Hän kuoli sydänkohtaukseen 75-vuotiaana helmikuussa 1939. Kustaa Aleksanteri Koskisen kuoltua hänen yrityksensä toimintaa jatkoi hänen pikansa Yrjö vuoteen 1975 saakka. Perikunta myi pajakiinteistön rakennuksineen ja työkaluineen Lempäälän kunnalle vuonna 1981. Pajakiinteistössä sijaitsee nykyisin pajamuseo ja se on osa Kuokkalan museoraittia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuokkalan museoraitin kokoelmapoliittinen ohjelma 2021, Lempäälä-Seura ry ja Lempäälän kunta * Esite vuodelta 1937 K. A. Koskisen valmistamista peltotyökaluista, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Bromitrifluorieteeni

Bromitrifluorieteeni (C2BrF3) eli bromitrifluorietyleeni on halogenoituihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi polymeerien ja muiden yhdisteiden valmistuksessa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa bromitrifluorieteeni on väritöntä kaasua, joka voidaan nesteyttää paineenalaisena. Yhdiste liukenee muun muassa dimetyyliformamidiin ja dimetyylisulfoksidiin. Aine muodostaa helposti polymeerejä, minkä vuoksi sen joukkoon lisätä inhibiittoriksi tributyyliamiinia. Bromitrifluorieteeni voi syttyä palamaan hapen vaikutuksesta. Se on alkeeniksi poikkeuksellisen elektrofiilistä ja reagoi esimerkiksi eettereiksi alkoholien kanssa. Muita reaktioita ovat esimerkiksi syklobutaaneja tai heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat sykloadditiot.Arthur J. Elliott: "Bromotrifluoroethylene", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Bromitrifluorieteeniä valmistetaan klooritrifluorieteenistä. Ensimmäinen vaihe on reaktio vetybromidin kanssa ja muodostuvan 1-kloori-2-bromi-1,2,2-trifluorietaanin pelkistys sinkillä tuottaa trifluorieteeniä. Trifluorieteenin reaktio bromin kanssa muodostaa 1,2-dibromi-1,1,2-trifluorietaania, joka emäksisissä oloissa reagoi muodostaen bromitrifluorieteeniä. Bromitrifluorieteenin ja trikloorifluorimetaanin tai tetrakloorimetaanin oligomeerejä käytetään gyroskooppien ja kiihtyvyysmittarien viskooseina vaimennusnesteinä. Bromitrifluorieteenin polymeeriä voidaan käyttää metallien pinnoitukseen. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä käytetään esimerkiksi heterosyklisten yhdisteiden tai trifluorivinyyliryhmiä sisältävien yhdisteiden valmistukseen. == Lähteet == Luokka:Alkeenit Luokka:Organohalidit
Šyn

Šyn (Шын, ”Totuus”) on Venäjällä Tuvan tasavallan pääkaupungissa Kyzylissä ilmestyvä tuvankielinen sanomalehti. Ennen oman kirjoitusjärjestelmän luomista tuvalaiset käyttivät kirjakielenään mongolia. Šynin edeltäjiä olivat Tuvan kansantasavallan vallankumouspuolueen mongolin kirjaimistolla julkaisemat mongolinkieliset lehdet. Vuonna 1925 alkoi ilmestyä pienikokoinen Erh tšölöötei büh Tuva (”Vapautettu Tuva”), joka pian sai nimen Tuvagiin ünen (”Tuvan totuus”) ja vuonna 1930 nimen Tuva ardyn ünen (”Tuvalaisaratin totuus”). Lehti ilmestyi aluksi kerran ja myöhemmin kahdesti kuukaudessa, ja sen painos kasvoi 300–500 kappaleesta 2 500 kappaleeseen. Latinalaiseen kirjaimistoon perustunut tuvan kirjoitusjärjestelmä otettiin käyttöön vuonna 1930, jolloin lehti muuttui viikkolehdeksi, sai tuvankielisen nimen Tuva arattyn šyny ja alkoi julkaista myös tuvankielistä aineistoa. Vuonna 1931 se siirtyi kokonaan tuvan kieleen ja sai nimen Šyn. 1930-luvulla Tuvaan perustettiin myös nuortenlehti, hallituksen ja parlamentin sanomalehti sekä aikakauslehdet politiikkaa, lapsia ja kaunokirjallisuutta varten. Lehdistön merkitys lisääntyi, sen sisältö muuttui yhä totalitaristisemmaksi, ja neuvostomallinen sensuuri otettiin käyttöön. Tiedotusvälineiden agendaan kuuluivat sosialismin rakentaminen ja siihen liittyneet teollistaminen, maatalouden kollektivisointi, ”kulttuurivallankumous” ja paimentolaisten siirtyminen kiinteisiin asutuksiin sekä Josif Stalinin ja Saltšak Tokan henkilökultti ja ”kansanvihollisten” paljastaminen. Vuonna 1938 alkaneissa vainoissa sai surmansa muun muassa Šynin ensimmäinen toimittaja Hovalyg Manlai-Baiyr. Tuvan kieli siirrettiin vuonna 1943 kyrilliseen kirjaimistoon, ja Tuvan tasavalta liitettiin Neuvostoliittoon vuonna 1944. Šynistä tuli broadsheet-kokoinen kolmesti viikossa ilmestynyt aluelehti, jonka rinnalla julkaistiin venäjänkielistä Tuvinskaja pravdaa, tuvankielisiä nuoriso- ja lastenlehtiä sekä useita paikallislehtiä. Šyn oli neuvostoajan loppupuolella NKP:n Tuvan aluekomitean sekä Tuvan ASNT:n korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 16 000 kappaletta. Perestroikan aikana vuonna 1990 painos nousi 28 000:een. Neuvostoliiton hajotessa vuonna 1991 Šyn jäi tasavallan parlamentin ja hallituksen äänenkannattajaksi. Se ilmestyy nykyään kahdesti viikossa A3-kokokoisena. Šynin kerrotaan olevan Tuvan suosituin sanomalehti. Sen painos oli 3 600 kappaletta vuonna 2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Tuva Luokka:Venäläiset sanomalehdet
Onni Parviainen (näyttelijä)

Onni Parviainen (s. 1988) on suomalainen näyttelijä.Katariina Lehtikanto, Aake Kalliala uutuuskirjassa Parviaisen menestyksestä naismaailmassa: ”Jussi oli sen nussimishommansa kanssa ihan mahdoton” Iltalehti 13.3.2018, viitattu 3.2.2024Eetu Ampuja, Jussi Parviaisen Onni-poika vaihtoi portsarin työt näyttelemiseen: En päässyt Teatterikorkeaan Seiska 12.6.2023, viitattu 3.2.2024 Parviainen syntyi Jussi Parviaisen ja Sanna-Kaisa Palon avioliitosta.Piia Sainio, Samuli Edelmann ja Santeri Kinnunen muistelevat opiskeluaikoja Jussi Parviaisen uudessa elämäkerrassa: ”Jussi oli meille valtava esikuva” Seura 13.3.2018, viitattu 3.2.2024 Myös hänen vanhempi sisaruksensa Emmi Parviainen on näyttelijä. Onni Parviainen työskenteli ovimiehenä ennen näyttelijän uransa aloittamista. Hän on näyttelijänä enimmäkseen itseoppinut, mutta suoritti alan kurssin New Yorkissa. Parviainen tuli suuren yleisön tietoisuuteen sarjasta Hautalehto: Kylmä syli, jossa hän teki suurimman siihenastisen roolisuorituksensa.Mette Saarinen, Katso: Huippusuositun Hautalehto-sarjan tähti Onni Parviainen toimi vuosia portsarina – kuuluu maineikkaaseen taiteilijasukuun! Metropoli 31.1.2022, viitattu 3.2.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ocha Norma

Ocha Norma () on japanilainen tyttöyhtye, joka kuuluu Hello! Projectiin. Ryhmään kuuluvat jäsenet Madoka Saito, Ruli Hiromoto, Kanami Ishiguri, Kirara Yonemura, Nanami Kubota, Sumire Tashiro, Natsume Nakayama, Miku Nishizaki, Momo Kitahara ja Roko Tsutsui. Ocha Norma julkaisi ensimmäisen singlensä heinäkuussa 2022. == Historia == Maaliskuussa 2021 Hello! Projectin johtaja Mizuki Fukumura ilmoitti, että projekti tulisi debytoimaan uuden ryhmän. Jäseniksi julkistettiin Kirara Yonemura, Kanami Ishiguri, Nanami Kubota ja Madoka Saito. Heinäkuussa julkistettiin neljä uutta jäsentä, jotka olivat Natsume Nakayama, Ruli Hiromoto, Miku Nishizaki ja Momo Kitahara. Samassa kuussa aloitettiin koe-esiintymiset, joiden tarkoituksena oli löytää lisää jäseniä ryhmään. Karin Miyamoto ilmoitti joulukuussa, että ryhmän nimi tulisi olemaan Ocha Norma sekä koe-esiintymiset kautta valitut Sumire Tashiro ja Roko Tsutsui liittyisivät ryhmään. Heinäkuussa 2022 Ocha Norma julkaisi ensimmäisen singlensä ”Koi no Crouching Start / Omatsuri Debut da ze!”. Toisen singlen ”Unmei Chachachan / Uchira no Jimoto wa Chikyuu Jan!” julkaistiin marraskuussa. Joulukuussa Ocha Norma voitti vuoden tulokas palkinnon 64th Japan Records Awards -gaalassa. Heinäkuussa 2023 Ocha Norma julkaisi kolmannen singlensä ”Chotto Jyocho Fuantei?... Natsu / Ochanoma Mahoroba Ikoinoba (Showa mo Reiwa mo Wacchawacha) / Shekenare / Yoridori Me Dream”. Tammikuussa 2024 ryhmä julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Channel #1, joka sisälsi 23 kappaletta. == Jäsenet == Nimi Syntymäpäivä Jäsenväri Muuta Madoka Saito 28. lokakuuta 2002 merensininen johtaja Ruli Hiromoto 18. kesäkuuta 2003 keltainen varajohtaja Kanami Ishiguri 20. huhtikuuta 2004 oranssi Kirara Yonemura 30. huhtikuuta 2004 punainen Nanami Kubota 23. heinäkuuta 2004 vaaleanpunainen Sumire Tashiro 16. kesäkuuta 2005 liila Natsume Nakayama 20. heinäkuuta 2005 valkoinen Miku Nishizaki 17. huhtikuuta 2006 violetti Momo Kitahara 30. elokuuta 2006 vaaleanvihreä Roko Tsutsui 10. elokuuta 2007 sininen == Diskografia == === Studioalbumit === * Channel #1 (2024) === Singlet === * ”Koi no Crouching Start / Omatsuri Debut da ze!” (2022) * ”Unmei Chachachan / Uchira no Jimoto wa Chikyuu Jan!” (2022) * ”Chotto Jyocho Fuantei?... Natsu / Ochanoma Mahoroba Ikoinoba (Showa mo Reiwa mo Wacchawacha) / Shekenare / Yoridori Me Dream” (2023) == Lähteet == Luokka:Japanilaiset tyttöbändit Luokka:Hello! Project
Vaimokauppa

Vaimokauppa eli naiskauppa on ihmiskaupan muoto, jossa tyttöjä ja naisia myydään avioliittoon miesten kanssa. Monet solmituista avioliitoista ovat pakkoavioliittoja, kun taas osa muistuttaa järjestettyjä avioliittoja. Monet kaupatuista naisista päätyvät myös seksiorjuuteen, pakkotyöhön ja perheväkivallan uhreiksi. Vaikka osa vaimokaupasta tapahtuukin postimyyntivaimoja välittävissä toimistoissa, ovat ne kuitenkin ilmiöinä erillisiä. Osa naisista päätyy vaimokaupan uhriksi sen jälkeen, kun heidät on kaapattu tai huijattu lähtemään kotoaan siinä uskossa, että heille olisi luvassa työpaikka. Osa puolestaan ostetaan avioliittoon vanhempiensa luvalla. Tällöin vanhemmat saavat maksun tytöstä. Ainakin Intiassa monet vaimokaupan uhrit tulevat hyvin köyhistä oloista, eikä perheellä ole varaa maksaa myötäjäisiä tytön tavanomaista naittamista varten. Vanhemmat saattavatkin ajatella, että tyttären kauppaaminen on parempi tai ainoa vaihtoehto. On tavallista, että kaupattu nainen kokee avioliiton aikana väkivaltaa aviomiehen tai hänen perheensä taholta. Nainen voidaan omaisuuden tavoin myydä myös mieheltä toiselle. == Syyt == Vaimokauppaa käydään paljon ainakin Kiinassa ja Intiassa. Koska molemmissa näissä maissa on enemmän miehiä kuin naisia, miesten on vaikeampaa löytää itselleen vaimo. Sukupuolten välinen tasapaino vaihtelee myös maiden sisällä alueittain. Vielä vuonna 2005 Kiinassa oli noin 120 miestä jokaista sataa naista kohti. Toisaalta vaimon päätyvät ostamaan tavallisesti miehet, joilla on muidenkin syiden takia vaikeuksia löytää itselleen vaimo. Mies saattaa olla esimerkiksi vähävarainen, vammainen tai leski. Eräs intialainen vaimokauppaa vastaan kampanjoiva kansalaisjärjestö vertaa vaimokauppaa orjakauppaan ja arvelee, että monet miehet hakevat vaimon ostamisella ennen kaikkea taloudellista hyötyä. Järjestö vertaa vaimon ostohintaa ja kotiapulaisen kuukausipalkkaa huomauttaen, että vaimosta mies saa myös seksuaalista hyötyä ja voi saada tähän sijoittamansa rahat takaisin muutaman vuoden kuluttua ostosta myymällä vaimon eteenpäin. == Uhrit == Kiinassa vaimo- ja ihmiskaupan uhreiksi joutuvat enimmäkseen kiinalaiset naiset. Ilmiö on kuitenkin kansainvälistynyt, ja maahan tuodaan vaimoiksi naisia myös Kiinaa ympäröivistä köyhemmistä maista. Ulkomaalaiset vaimot ovat kotoisin pääosin Vietnamista, Kambodžasta, Laosista ja Mongoliasta. Naispuolisista Pohjois-Korean loikkareista suurin osa tulee Kiinan puolella myydyksi joko seksiorjuuteen tai avioliittoon. Myös Pakistanista ja Myanmarista haetaan Kiinaan vaimoja. Osa näistä suhteista johtaa siihen, että naista hyväksikäyttää seksuaalisesti mahdollisesti useampi mies. Kiinassa kaupatut pohjoiskorealaiset naiset ovat 17–40 ikävuoden välillä, ja ostajat ovat 37–58-vuotiaita miehiä. Kiinassa ainakin pohjoiskorealaiset naiset myydään iästä ja ulkonäöstä riippuen noin 240–2400 euron hintaan. Intiassa vaimon hinta on jopa 50 000 rupiaa eli noin 550 euroa. Intiassa kaupattuja vaimoja kutsutaan nimellä paro. == Katso myös == * Morsiuslunnaat == Lähteet == Luokka:Ihmiskauppa Luokka:Nainen Luokka:Avioliitto Luokka:Ihmisoikeudet Kiinassa Luokka:Intialainen yhteiskunta
Vaihtoehtorahasto

Vaihtoehtorahasto tarkoittaa yhteisöä tai muuta yhteistä sijoittamista, jossa varoja hankitaan useilta sijoittajilta ja sijoitetaan määritellyn sijoituspolitiikan mukaisesti. Vaihtoehtorahasto poikkeaa sijoitusrahastosta siten, että vaihtoehtorahaston sääntely on väljempää. Vaihtoehtorahasto voi sijoittaa lähes mihin tahansa. Se voi olla esimerkiksi kiinteistörahasto, syöttörahasto tai rahastojen rahasto. Toisin kuin sijoitusrahasto, vaihtoehtorahasto voi olla suljettu rahasto, josta rahojen lunastaminen ei ole mahdollista. Oikeudelliselta muodoltaan vaihtoehtorahasto voi olla muun muassa erikoissijoitusrahasto tai kommandiittiyhtiö. Vaihtoehtorahaston oikeudellista muotoa ei kuitenkaan ole rajoitettu, vaan sääntelyn kannalta keskeistä on rahaston harjoittama toiminta. Oikeudellinen muoto ratkaisee Suomessa sen, miten rahastoa verotetaan. Vaihtoehtorahastolla tulee olla hoitaja. Hoitajan tehtäviin kuuluu salkunhoito ja riskienhallinta ja myös esimerkiksi markkinointi. Vaihtoehtorahastojen hoitaminen on luvanvaraista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finlex: Laki vaihtoehtorahastojen hoitajista Luokka:Sijoitusrahastot
Erikoissijoitusrahasto

Erikoissijoitusrahasto on Suomessa eräs vaihtoehtorahaston oikeudellinen rakenne. Sijoitusrahasto ja erikoissijoitusrahasto muistuttavat toisiaan. Erikoissijoitusrahasto voi kuitenkin poiketa sijoitusrahastosta monin tavoin. Erikoissijoitusrahaston ei tarvitse noudattaa sijoitusrahastolain mukaisia sijoitus- ja hajauttamisvaatimuksia. Osuuksien merkintä- ja lunastusajat voivat olla rajoitettuja. Erikoissijoitusrahasto voi myös olla suljettu rahasto, josta varojen lunastaminen ei ole mahdollista. Erikoissijoitusrahaston tunnistaa siitä, että sen nimessä on sana erikoissijoitusrahasto.Finlex: Laki vaihtoehtorahastojen hoitajista, luku 16 a Erikoissijoitusrahaston asiakkaat omistavat rahaston varat. Rahasto jakautuu rahasto-osuuksiin ja osuus mahdollisesti vielä murto-osiin. Kukin osuus tuottaa yhtäläisen oikeuden rahastossa olevaan pääomaan. Erikoissijoitusrahasto on aina myös vaihtoehtorahasto. Se ei ole itsenäinen oikeushenkilö vaan varallisuusmassa. Rahastoon sijoitettuja varoja hoitaa vaihtoehtorahastojen hoitaja. Hoitaja edustaa rahastoa ja toimii sen lukuun. Erikoissijoitusrahastoja koskevaa sääntelyä on laissa vaihtoehtoisrahastojen hoitajista ja sijoitusrahastolaissa. Kiinteistöihin sijoittavia erikoissijoitusrahastoja koskevaa sääntelyä on myös kiinteistörahastolaissa. == Historiaa == Erikoissijoitusrahastojen perustaminen tuli Suomessa mahdolliseksi vuonna 1996. Tuolloin sallittiin sellaiset erikoissijoitusrahastot, joiden sijoitusstrategia poikkesi sijoitusrahastolain vaatimuksista. Sijoitusrahastoista poiketen erikoissijoitusrahasto saattoi sijoittaa arvopaperien sijaan esimerkiksi kiinteistöihin. Suomen ensimmäinen kiinteistöihin sijoittava erikoissijoitusrahasto perustettiin vuonna 2012. Lakia muutettiin vuonna 2019 siten, että siitä lähtien erikoissijoitusrahasto on oikeudellisesti ollut selkeästi myös vaihtoehtorahasto. == Kiinteistöihin sijoittavat erikoissijoitusrahastot == Osa erikoissijoitusrahastoista sijoittaa kiinteistöihin. Vuonna 2020 Suomessa toimi 20 pääasiassa kotimaisiin kiinteistöihin sijoittavaa erikoissijoitusrahastoa. Näiden lisäksi markkinoilla toimi myös erikoissijoitusrahastoja, jotka sijoittivat metsäkiinteistöihin, muihin kiinteistörahastoihin tai kiinteistöarvopapereihin. Kiinteistöihin sijoittavat erikoissijoitusrahastot ovat tuottorahastoja, joissa voi olla ainoastaan tuotto-osuuksia. Jos erikoissijoitusrahasto sijoittaa pääasiassa kiinteistöihin ja kiinteistöarvopapereihin, sen on jaettava osuudenomistajille vähintään 3/4 tilikauden voitosta. Voittoon ei kuitenkaan lasketa realisoitumattomia arvonmuutoksia. Voittoa on jaettava myös, jos rahastossa on alle 30 osuudenomistajaa. Tuotonjakovaatimuksen tarkoitus on rajoittaa veroetua, joka syntyy siitä, että rahastoon kertyy verottamattomia voittoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finlex: Laki vaihtoehtorahastojen hoitajista * Finlex: Sijoitusrahastolaki Luokka:Sijoitusrahastot
Bangladeshin naisten jalkapallomaajoukkue

Bangladeshin naisten jalkapallomaajoukkue on Bangladeshia kansainvälisissä jalkapallo-otteluissa edustava joukkue. Joukkue voitti Etelä-Aasian (SAFF) mestaruuden 2022. FIFA:n rankigissa se oli joulukuussa 2023 sijalla 140, parhaimmillaan se on noussut sijalle 100 vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Naisten jalkapallomaajoukkueet Naisten maajoukkue
Kevin Bahl

Kevin Bahl (s. 27. kesäkuuta 2000 New Westminster, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta. Bahl edustaa NHL-joukkue Calgary Flamesia. Ennen NHL- uraansa Bahl edusti neljän kauden ajan OHL-joukkue Ottawa 67’sia. Arizona Coyotes varasi hänet toisella kierroksella 55. varausvuorolla vuoden 2018 NHL:n varaustilaisuudessa. Joulukuussa 2019 Coyotes kauppasi Bahlin, Nate Schnarrin, Nick Merkleyn, ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2020 NHL:n varaustilaisuudessa ja ehdollisen kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2021 NHL:n varaustilaisuudessa Devilsiin vaihdossa Taylor Halliin ja Blake Speersiin. Bahl ei ehtinyt pelata NHL-otteluita Coyotesin joukkueessa ennen pelaajakauppaa. Kesäkuussa 2024 Devils kauppasi Bahlin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 NHL:n varaustilaisuudessa Calgary Flamesiin vaihdossa Jacob Markströmiin Bahl on pelannut 113 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt kolme maalia ja antanut 18 maalin johtanutta syöttöä eli tehnyt yhteensä 21 tehopistettä. Bahl on pelannut 11 NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on antanut yhden maaliin johtaneen syötön. Kaikki uran tilastot päivitetty 4. helmikuuta 2024. Bahl kuului Kanadan joukkueeseen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2020. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua. Näissä otteluissa hän antoi yhden maaliin johtaneen syötön. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Calgary Flamesin pelaajat Luokka:Arizona Coyotesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Howie Casey

Howard William ”Howie” Casey (s. 12. heinäkuuta 1937 Liverpool) on brittiläinen rhythm and blues- ja rocksaksofonisti. Hänellä oli 1960-luvun alussa oma yhtye nimeltään Howie Casey & The Seniors. Yhtyeen toiminta päättyi, kun Casey avioitui ja halusi asettua aloilleen. Myöhemmin hän työskenteli sessiomuusikkona ja soitti muun muassa Wingsin, Elkie Brooksin, Cliff Richardin ja T. Rexin levyillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *In the Beginning... There Was Howie Casie & The Seniors Luokka:Brittiläiset saksofonistit Luokka:Englantilaiset rockmuusikot Luokka:Rhythm and blues -muusikot Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haseen Dillruba

Haseen Dillruba (, ) on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Vinil Mathew ja kirjoittanut Kanika Dhillon. Pääosia näyttelevät Taapsee Pannu, Vikrant Massey ja Harshvardhan Rane. Elokuva sai ensi-iltansa 2. heinäkuuta 2021 Netflixissä, ja se sai ristiriitaisia arvosteluja kriitikoilta. Haseen Dillruba nousi kyseisen vuoden katsotuimmaksi hindielokuvaksi Netflixissä ja ylsi kymmenen katsotuimman ohjelman joukkoon 22 maassa. == Juoni == Aviomiehensä murhasta epäilty vaimo paljastaa heidän hankalasta avioliitostaan yksityiskohtia, jotka näyttävät hämärtävän totuutta entisestään. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Jatko-osa == Elokuvan jatko-osa Phir Aayi Haseen Dillruba saanee ensi- iltansa vuonna 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset jännityselokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset rikoselokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset elokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Netflix-alkuperäiselokuvat
Energiapyramidi

Energiapyramidi on kaavio, jonka avulla voidaan kuvata ekosysteemien ravintoketjuja ja samalla myös energian ohivirtausta. Energiapyramidissa, missä on kolme trofiatasoa, yhdellä taholla alimpana ovat kasvien loiset, niitä ylempänä kasvinsyöjien loiset ja ylimpänä petojen loiset. Toisella taholla alimpana ovat alimpana kasvit, niiden yläpuolella kasvinsyöjät ja ylimpänä pedot. Kolmannella taholla alimpana ovat kasvien hajottajat, niiden yläpuolella kasvinsyöjien hajottajat ja ylimpänä petojen hajottajat. Energiapyramidissa ei yleensä ole trofiatasoja viittä enempää, koska energiaa ei tavallisesti riitä pidempiin ravintoketjuihin. == Lähteet == Luokka:Ekosysteemi
Risto Anttonen

Risto Aarni Ilmari Anttonen (s. 4. maaliskuuta 1949 Kymi) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.2.2024. ==Henkilöhistoria== Risto Anttonen syntyi rovasti Aarni Anttosen ja opettaja Leena Savosen perheeseen. Hän avioitui 1976 kulttuurisihteeri Sirpa Leena Päkin kanssa. Anttonen tuli ylioppilaaksi Loviisan yhteislyseosta 1968 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1973. Hän oli Markkinaindeksi Oy:n yhteyspäällikkö 1973–1979 ja Hollming-yhtiön Norpe-ryhmän, vuodesta 1989 Norpe Oy, vientipäällikkö 1979–1986 ja toimitusjohtaja 1986–1992. A. Ahlström Oy:n hylsy- ja kartonkitoimialan Ahlström Alcoren johtaja Anttonen oli 1992–1994, Ahlström Alcore Oy:n toimitusjohtaja 1994–1998, Ahlstrom Paper Group Oy:n Industrial Products -divisioonan toimitusjohtaja 1999–2001, Ahlstrom Oyj:n Industrial Products -divisioonan toimitusjohtaja 2001, Specialties-divisioonan toimitusjohtaja 2001–2003, kaupallisten toimintojen johtaja 2003–2008, toimitusjohtaja 2008 ja varatoimitusjohtaja 2009–2010. Hän on toiminut myös Antoka Oy:n toimitusjohtajana. Uusimaan kolumnisti Anttonen on julkaissut kolumneistaan myös kirjan, samoin kuin kirjat menestyvästä johtamisesta. Hän oli Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen 1992–2004 ja hänellä on ollut myös liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Anttonen sai 2009. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Työ, elämä ja ulkomaa: kolumneja teollisuusjohtajan kynästä, 2010 * Miksi kunta menestyy?, 2011 * Kulttuuri voittaa kuusnolla: yrityskulttuurin puheenvuoro hallitushuoneesta, 2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Porvoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Energian ohivirtaus

Energian ohivirtaus kuvaa ekosysteemissä sitä, että energiaa poistuu ravintoketjusta jokaisella trofiatasolla ja näin ollen ravinnosta yhdellä kertaa saatavan energian määrä vähenee mentäessä ravintoketjussa ylöspäin. Energian määrä vähenee ravinnon siirtyessä tuottajilta kuluttajille ja myös ravinnon siirtyessä kuluttajatasolta toiselle. Energian ohivirtauksesta johtuen ekosysteemissä tuottajia on oltava eniten ja ravintoketjun huipulla olevia huippupetoja on oltava vähiten. Tuottajien aikaansaamaa perustuotantoa on pidetty Pohjois-Skandinaviassa tehtyjen tutkimusten perusteella määräävänä tekijänä sille, kuinka pitkiä kunkin eliöyhteisön ravintoketjut voivat olla. Toisaalta on jotain näyttöä, että ravintoketjun pituuteen voisi vaikuttaa huippupetojen kanta tai ravintoketjun lajien populaatioiden kantojen vakaus. == Lähteet == Luokka:Ekosysteemi
Budalin kirkko

Budalin kirkko () on Midtre Gauldalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1754. Sen pohjaratkaisu on Y-kirjaimen muotoinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Midtre Gauldal
Budalin tuoli

Budalin tuoli () on norjalainen tuolimalli, joka kehitettiin nykyisin Midtre Gauldalin kuntaan kuuluvassa Budalissa 1800-luvun alussa. Saman vuosisadan lopussa sitä alettiin valmistaa suurempia määriä, ja se levisi ympäri maata. Budalin tuolin uskotaan perustuvan windsortuoliin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Midtre Gauldal Luokka:Istuimet Luokka:Norjalainen kulttuuri
Tšakoo

Tšakoo () on unkarilaiseen husaarinlakkiin pohjautuva sotilaspäähine, joka on korkea, lipallinen, päältä tasainen ja valmistettu kovitetusta huovasta tai nahasta. Ranskassa se määrättiin 1792 sotakoulun oppilaiden päähineeksi ja vähän ajan kuluttua käytettäväksi myös useiden jalkaväen osastojen asuissa. Päähineen käyttö laajeni 1800-luvulla useiden valtioiden armeijoiden asuihin ja sellainen kuului esimerkiksi Suomen kaartin univormuun. ==Lähteet== Luokka:Päähineet
Soknedal

Soknedal on taajama Midtre Gauldalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 283 vuonna 2023. Vuosina 1841–1964 Soknedal oli itsenäinen kunta. Soknedal kyrkje 01.jpg|Soknedalin kirkko Soknedal skole (01).JPG|Soknedalin koulu ==Lähteet== Luokka:Midtre Gauldal Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat
Soknedalin kirkko

Soknedalin kirkko () on Midtre Gauldalin kunnassa Trøndelagin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1933. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Midtre Gauldal
Myllarguten

Myllarguten (oikealta nimeltään Torgeir Augundsson, etunimi toisinaan muodossa Tarjei; n. 1799 Sauherad – 21. marraskuuta 1872 Rauland) oli Norjan tunnetuimpia hardangerviulisteja. Hän aloitti soittamisen jo lapsena itse valmistamallaan viululla, ja ajan myötä hänestä tuoli suosittu esiintyjä häissä ja muissa tilaisuuksissa. Augundsson alkoi myös ensimmäisenä hardangerviulistina järjestää julkisia konsertteja. Vuonna 1831 hän tutustui Ole Bulliin, jonka kanssa hän sittemmin teki paljon yhteistyötä. Soittamisesta ansaitsemillaan rahoilla hän osti maatilan Raulandista, mutta sen ylläpitäminen sujui häneltä huonosti ja hän joutui taloudellisten vaikeuksien vuoksi luopumaan siitä 1865. Augundsson kuoli köyhänä tuberkuloosiin vuonna 1872. Myllarguten, Nordagutu - no-nb digifoto 20160223 00270 NB MIT FNR 02075 (cropped).jpg|Myllargutenia esittävä patsas Nordagutussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet