EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Carl Johan Ehrenstolpe

Carl Johan Ehrenstolpe (16. heinäkuuta 1791 Kangasala – 7. marraskuuta 1868 Pori) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 18.1.2020) Carl Johan Ehrenstolpen vanhemmat olivat everstiluutnantti, Oulun läänin maaherra Carl Henrik Ehrenstolpe ja Anna Elisabet von Kothen (1757-1818), kamariherra Gregorius Johan von Kothenin ja Janakkalan Hakoisten kartanon Ulrika Eleonora Ugglan tytär. Carl Johan Ehrenstolpe opiskeli Haapaniemen sotakoulussa vuosina 1807–1808. Hänet ylennettiin vänrikiksi vuonna 1812, aliluutnantiksi 1814, luutnantiksi 1816, alikapteeniksi vuonna 1819 ja majuriksi vuonna 1820, jolloin hän palveli Suomen 1. jalkaväkirykmentin Turun pataljoonan esikunnassa. Hänet siirrettiin seuraavana vuonna 46. jalkaväkirykmenttiin ja vuonna 1829 edelleen 85. Viipurin jalkaväkirykmenttiin, jonka pataljoonankomentaja hänestä tuli saman vuoden lopussa. Ehrenstolpe määrättiin vuonna 1831 Venäjän santarmijoukkojen päällikön esikuntaan, mutta siirrettiin vuonna 1832 yleisesikuntaupseeriksi Tarton santarmijoukkojen esikuntaan. Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin vuonna 1833 ja everstiksi vuonna 1840. Armeijan ratsuväen luetteloihin vuonna 1846 merkittynä hänet määrättiin Käkisalmen paikallismajuriksi vuonna 1846, mistä tehtävästä hän erosi viran lakkauttamisen takia vuonna 1857. Eron sotapalveluksesta Ehrenstolpe sai kenraalimajurina vuonna 1862. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1821 oli Catarina Charlotta Maria von Schantz (1801-1833), joka oli everstiluutnantti Carl Constantin von Schantzin ja Carolina Lovisa Weissmann von Weissensteinin vanhin tytär. Toinen puoliso vuodesta 1834 oli hänen oma sisarentyttärensä (??) Emilia Elisabet von Karm (1813-1893), joka oli Jacob Magnus von Karmin ja Angelique Ehrenstolpen tytär ja Carl Henrik Ehrenstolpen tyttärentytär. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi viisi lasta, joista kaksi eli aikuisiksi: * Anna Maria Karolina Adelaide Ehrenstolpe Kroijerus (1822-1871), avioitui kirkkoherra, leskimies Sigfrid Gustaf Leonard Kroijeruksen (Krogerus) (1803-1866) kanssa, jolla oli kahdeksan lasta; avioliitto oli lapseton * Elisabeth Hortensia Ehrenstolpe von Bock (1824-1852), avioitui vuonna 1849 virolaisen arkkitehti Gustav Wilhelm von Bockin (1823-1900) kanssa; kuoli Kiovassa Karl Ludwig Hjalmar von Bockin synnytyksessä, poika kuoli myös. * Julia Ehrenstolpe (1827-1830), kuoli lapsena; * kaksoset Carl Julius Alexander Ehrenstolpe (1829-1829) ja Maria Lovisa Wilhelmina Ehrenstolpe (1829-1830), kuolivat sylilapsina. Toisesta avioliitosta syntyi viisi lasta Tartossa ja Käkisalmessa, joista kaksi eli aikuisiksi. * Angelique Ehrenstolpe; (1835-1835), kuoli sylilapsena * Alfred Henrik Baltzar Ehrenstolpe; (1837-1896) * Jenny Ehrenstolpe; (1840-1842), kuoli lapsena * alikapteeni Axel Nikolai Ehrenstolpe; (1843-1884), kuoli naimattomana Pietarissa * Gustaf Vilhelm Ehrenstolpe; (1848-1849), kuoli sylilapsena Virka- ja valtiopäivämies Alfred Henrik Balthasar Ehrenstolpe oli Carl Johan Ehrenstolpen poika toisesta avioliitosta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Vasili Paškevitš

Vasili Aleksejevitš Paškevitš (; n. 1742 – 20. maaliskuuta 1797 Pietari) oli venäläinen säveltäjä, viulisti, laulaja ja kapellimestari.Historical Dictionary of Russian Music, s. 242 Daniel Jaffé Hän oli yksi Venäjän varhaisimmista kantaväestöön kuuluneista oopperasäveltäjistä. Hän työskenteli Katariina Suuren hovissa, ja häntä on kuvattu "ainoaksi Katariina Suuren rakastamaksi venäläissäveltäjäksi".Bewitching Russian Opera: The Tsarina from State to Stage, s. 132 Inna Naroditskaya Paškevitš toimi vuodesta 1763 hovin tanssiorkesterin viulistina. Hovisäveltäjäksi hän pääsi 1770-luvulla. Hänen ensimmäinen säilynyt oopperansa on Nestšaste ot karetiOpening Night! Opera & Oratorio Premieres Stanford University Libraries (1779), Mihail Sokolovskin innoittama koominen ooppera Jakov Knjažninin librettoon. Vuodesta 1783 Paškevitš oli hovissa kamarimuusikon tehtävissä, mutta jatkoi myös säveltämistä, ja ooppera Fevei Katariina Suuren librettoon esitettiin vuonna 1786 suurella menestyksellä. Vuonna 1789 Paškevitšista tuli hovin tanssiorkesterin konserttimestari ja hovin lauluyhtyeen jäsen. Paškevitš opetti vuodesta 1773 laulua Pietarin taideakatemiassa ja toimi myös viulunsoiton opettajana vuosina 1780–1783. Paškevitšin varhainen tyyli muotoutui Baldassare Galuppin, Niccolò Piccinnin ja Giovanni Paisiellon pohjalta. Hänen tyylissään oli muutosta 1780-luvulla, ja hän käytti venäläisiä kansansäveltämiä oopperoiden hääkohtauksissa. Natšalnoje upravlenie Olega -oopperaan Paškevitš saikin Katariina Suurelta tehtäväksi hääkohtauksen laatimisen. Oopperan sävellystyössä olivat hänen lisäkseen mukana Carlo Cannobio ja Giuseppe Sarti. Natšalnoje upravlenie Olega on yksi niistä kolmesta oopperasta, jotka Paškevitš sävelsi Katariina Suuren sanoihin. Paškevitšin kehittyminen säveltäjänä käy ilmi myös Mihail Matinskin kanssa tehdystä teoksesta Sanktpeterburgski gostinni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Venäläiset säveltäjät Luokka:Venäläiset oopperasäveltäjät Luokka:Venäläiset viulistit Luokka:Venäläiset laulajat Luokka:Venäläiset kapellimestarit Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:1740-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1797 kuolleet
Lasten ja nuorten säätiö

Lasten ja nuorten säätiö (ruots. Barn- och ungdomsstiftelsen) on vuonna 2001 perustettu säätiö. Sen tavoitteena on vahvistaa tulevaisuususkoa. Säätiö on alkuperäiseltä nimeltään Suomen lasten ja nuorten säätiö ja sen perustaja on ministeri Pär Stenbäck. Säätiö on kehittänyt Vastuullinen kesäduuni -kampanjan, jota se veti vuosina 2011–2014. Säätiö tuli tunnetuksi, kun media uutisoi sen jättäneen ilmoittamatta Jani Toivolan kouluvierailuista saamien palkkioiden rahallisen arvon 17 926 euroa vuosilta 2015 ja 2016. Myöhemmin Patentti- ja rekisterihallitus totesi, että Lasten ja nuorten säätiön toimintakertomukset vuosina 2015 ja 2016 antoivat riittävän informaation Toivolan palkkioista, eikä syytä lisäselvityksiin ollut. Lasten ja nuorten säätiö järjesti Suomen ensimmäisen Read Hour -lukutunnin, jonka tavoitteena oli innostaa suomalaiset ja erityisesti nuoret lukemisen pariin. Read Houria vietettiin ensimmäisen kerran YK:n kansainvälisenä lukutaitopäivänä sunnuntaina 8.9.2019 klo 19–20. Kampanjan suojelijana toimi presidentti Sauli Niinistö. == Säätiön hallitus == Säätiön hallitukseen kuuluvat tällä hetkellä seuraavat jäsenet: * Mikko-Pekka Hanski, puheenjohtaja * Heikki Hiilamo – tutkimusprofessori, Terveyden ja hyvinvoinnin laitos; sosiaalipolitiikan professori, Helsingin yliopisto * Noomi Jägerhorn – asiakkuusjohtaja, Posti * Konsta Kallio – luokanopettajaopiskelija * Armin Kellomäki – maailmanpolitiikan opiskelija * Melina Korvenkontio – toimitusjohtaja, musiikki- ja kulttuurialan ammattilainen * Tarja Tikkanen – partneri, Boardman Oy * Kim Väisänen – yrittäjä, startup-sijoittaja ja tietokirjailija == Dreams- lähettiläät == Lasten ja nuorten säätiö on järjestänyt vuodesta 2003 kouluvierailuja, joilla yläkouluikäiset ja toisella asteella opiskelevat nuoret kuulevat julkisuuden henkilöiden kasvutarinoita. Tarinoiden avulla Dreams-lähettiläät rohkaisevat nuoria unelmoimaan sekä pohtimaan vahvuuksiaan ja oman polkunsa suuntaa. Lähettiläinä ovat toimineet jalkapalloerotuomari Mohammad Al-Emara, artisti Rosa Coste, entinen huippunyrkkeilijä Elina Gustafsson, näyttelijä Pelle Heikkilä, yrittäjä Tomi Kaukinen, näyttelijä Krista Kosonen, laulaja-lauluntekijä Hassan Maikal, artisti Lxandra, näyttelijä Pamela Tola, breakdance-tanssija Johannes "Hatsolo" Hattunen. Lisäksi ruotsinkielisiä vierailuja ovat tehneet näyttelijä Christoffer Strandberg ja thriatlonisti Robson Lindberg. Dreams-vierailuja edelsi aikaisemmin säätiön Zest-ohjelma. Aiemmin lähettiläinä ovat toimineet Veikka Gustafsson, Samppa Lajunen, Jarkko Nieminen, Heli Kruger, Tiia Piili, Peter Nyman, Lenni-Kalle Taipale, Mikko Leppilampi, Eva Wahlström, Jani Toivola, Anna Puu, Essi Hellén, Pete Parkkonen, Jannika B, Tommy Lindgren, Seksikäs- Suklaa, Thobias Thorwid ja Laura Peippo. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Suomalaiset nuorisojärjestöt
Malmilampi

Malmilampi () on noin 30 aarin laajuinen metsälampi luoteisessa Espoossa. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Nuuksiossa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Malmilammen länsipuolella ja Bodominjärvi itäpuolella. Malmilammen pohjoispuolella on useita pieniä vakavesiä, kuten Lintulampi, Hynkänlampi ja Sultingsträsk; myös etelässä ja lounaassa on lukuisia pieniä vakavesiä, kuten Pikku Sorlampi, Sorlampi, Laihalampi ja Hakjärvi.Malmilampi Espoon karttapalvelussa Malmilampi sijaitsee Espoonjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä. Malmilammen lounaispuolella on Hakjärven luonnonsuojelualue ja koillispuolella Pirttimäen luonnonsuojelualue. Malmilammen ja Pikku Sorlammen välissä on hiidenkirnuja. Malmilammen korpinotko on noin neljän hehtaarin laajuinen ja se edustaa tyypillistä korpea. Notkon puustoon kuuluu muun muassa tervaleppä ja paatsama. Aluskasvillisuuden lajeja ovat muun muassa mustikka, tähtisara ja tupasvilla. == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Nuuksio Luokka:Espoonjoen vesistö
Lorne Munroe

Lorne Munroe (24. marraskuuta 1924 Winnipeg – 4. toukokuuta 2020) oli kanadalainen sellisti.Lorne Munroe The Canadian Encyclopedia Munroe aloitti musiikkiharrastuksen 3-vuotiaana ja sai voiton Manitoba (Winnipeg) Music Competition Festivalilla 10-vuotiaana. Kilpailun tuomaroinut Arthur Benjaminin sponsoroimana hän pääsi opiskelemaan Royal College of Musiciin (Lontoo) vuosiksi 1937–1939 Ivor Jamesin johdolla. Vuonna 1939 Munroe piti Arthur Benjaminin kanssa yhteisresitaalin Young Men’s Musical Clubille Winnipegissä. Ohjelmassa oli Benjaminin Munroelle säveltämä sonatiini. Munroe viimeisteli opintonsa vuosina 1939–1947 Curtis Institute of Musicissa (Philadelphia) Felix Salmondin, Orlando Colen ja (sekä ennen toisessa maailmansodassa palvelemista että sen jälkeen) Gregor Piatigorskyn johdolla. Munroe sai ainoan vuonna 1949 myönnetyn Naumburg-palkinnon. Tämän myötä hän pääsi pitämään resitaalin The Town Halliin 16. marraskuuta. Ohjelmistossa oli musiikkia Joseph Haydnilta, Carl Maria von Weberiltä, Antonín Dvořákilta ja Gabriel Faurélta. Munroe toimi Clevelandin orkesterin jäsenenä vuosina 1949–1950 ja Minneapolisin sinfoniaorkesterin ensisellistinä 1950–1951 ennen liittymistä Philadelphian orkesteriin ensisellistiksi vuonna 1951. Philadelphian orkesterissa toimiessaan hän johti orkesterin jäsenistä muodostettua 15-henkistä Amerita- jousiorkesteria, joka esiintyi Yhdysvalloissa ja Euroopassa. Leonard Bernsteinin kutsumana Munroe liittyi vuonna 1964 New Yorkin filharmonikkoihin ensisellistinä. Siellä hän toimi vuoteen 1991. Tänä aikana hän esiintyi usein orkesterin solistina Camille Saint-Saënsin, Edward Elgarin, Antonín Dvořákin, Dmitri Kabalevskin, Benjamin Brittenin ja muiden konserttojen esityksissä. Munroe opetti Templen yliopistossa, Philadelphian musiikkiakatemiassa, Manhattan School of Musicissa ja vuoden 1964 jälkeen Juilliard Schoolissa. Hän esiintyi uransa aikana resitalistina ja konserttosolistina Torontossa, Ottawassa, Winnipegissä, Vancouverissa sekä suurissa Euroopan, Israelin ja Japanin kaupungeissa. Munroen sisarukset Sheila ja Gilbert Munroe ovat pianisteja. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Pikku Sorlampi

Pikku Sorlampi () on noin hehtaarin laajuinen järvi läntisessä Espoossa seitsemisen kilometriä Espoon keskuksesta pohjoisluoteeseen. Virallisen kaupunginosajaon mukaan se sijaitsee Vanha-Nuuksion kaupunginosassa. Nuuksion Pitkäjärvi sijaitsee Pikku Sorlammen länsipuolella ja Bodomjärvi itäpuolella. Pikku Sorlampi sijaitsee kumpaistakin huomattavasti korkeammalla. Pikku Sorlammen kaakkoispuolella sijaitsee Sorlampi, etelässä on Hakjärvi ja pohjoisessa useita lampia ja järviä, kuten Malmilampi, Lintulampi ja Hynkänlampi.Pikku Sorlampi Espoon karttapalvelussa Pikku Sorlampi sijaitsee Mankinjoen valuma-alueella, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä. Pikku Sorlammen ja Sorlammen ympäristö on metsäistä. Alueella on seitsemän hiidenkirnua ja Sorlammen luontopolku. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sorlammen luontopolku, Espoo Luokka:Espoon järvet Luokka:Vanha-Nuuksio Luokka:Mankinjoen vesistö
Balance Breach

Balance Breach on suomalainen, vuonna 2015 Mikkelissä perustettu metalliyhtye. Yhtyeen musiikki pohjautuu metalcoreen, mutta on ottanut vahvasti vaikutteita melodisesta metallista, djentistä ja hardcoresta. ==Historia== Yhtye perustettiin 2015, kun aiemmin Damion nimellä toiminut yhtye vaihtoi nimensä Balance Breachiksi. Vankan esiintymis- ja soittotaustan Damionissa kerryttäneet rumpali Antti Halonen, kitaristit Terho Korhonen ja Saku Heimonen sekä basisti Joni Härkönen saivat tällöin myös uudeksi laulajakseen Aleksi Paasosen. Laulajavaihdoksen myötä yhtye alkoi kirjoittaa uutta materiaalia tulevaa omakustanteista EP:tä varten. EP ”Incarceration” julkaistiin marraskuussa 2015. Incarceration esitteli aiempaa modernimman uudestisyntyneen yhtyeen, jolla oli kova palo päästä esiintymislavoille. Tässä vaiheessa yhtyeen laulukieleksi vakiintui englanti, kun aiemmin englannin ohella oli käytetty myös suomea. Incarceration myötä yhtye alkoi kiertää Suomen esiintymislavoja ja osallistui eri bändikilpailuihin. Keväällä 2017 yhtye pääsi esiintymään ensimmäistä kertaa ulkomailla Pietarissa Aurora Concert Hallissa . Elokuussa 2017 yhtye julkaisi Babylon-singlen ja samassa yhteydessä ensimmäisen musiikkivideonsa. Maaliskuussa 2018 julkaistiin muistisairautta käsittelevä Memento-single. Omakustanteinen Hypocrite-single julkaistiin tammikuussa 2019 ja on tähän mennessä yhtyeen menestynein yksittäinen kappale. Yhtye voitti kevään 2019 aikana järjestetyn Tuska-torstai bändikilpailun, jonka myötä he pääsivät esiintymään Tuska festivaalille. Yhtyeen debyyttialbumi Dead End Diaries julkaistaan Heinäkuussa 2020 saksalaisen Out of Line Music levy-yhtiön kautta. ==Musiikkityyli ja sanoitukset== Sanoitukset perustuvat pääsääntöisesti yhtyeen jäsenten kokemuksiin, ajatuksiin ja tunteisiin. Yhtye ei mainitse selkeitä inspiraation lähteitä musiikilleen, mutta pyrkii ammentamaan vaikutteita mahdollisimman laaja-alaisesti. Yhtyeen esiintymisessä on paljon energiaa, positiivista henkeä sekä yhteenkuuluvuuden tunnetta. == Diskografia == === Albumit === * * === EP:t === * === Singlet === * * * * * * * * * * * * * === Musiikkivideot === * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Balance Breach -yhtyeen Spotify * Balance Breach -yhtyeen Facebook * Balance Breach -yhtyeen Instagram Luokka:Suomalaiset metalcore-yhtyeet
Tsuyama

Tsuyama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Okayaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Yoshiijoen yläjuoksulla. Kaupungin pohjoisosat nousevat Chūgokuvuorille, eteläosat kuuluvat Kibin ylänköön ja Tsuyaman altaaseen. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Tottorin prefektuuriin. Tsuyamassa on 100 666 asukasta (tammikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 506,33 neliökilometriä. Tsuyama kehittyi historiallisesti liikenteen solmukohtana Izumoon johtaneen Izumo-kaidō-tien ja Yoshiijoen risteyspaikassa. Nara-kaudella 700-luvulla siitä tuli Mimasakan provinssin poliittinen keskus, kun sinne sijoitettiin provinssin pääkaupunki (kokufu) ja provinssitemppeli. Edo-kaudella 1600-luvun alusta lähtien se kasvoi linnanaluskaupunkina ensin Mori-klaanin ja myöhemmin Matsudaira-klaanin hallinnassa Meiji-restauraatioon saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Tsuyama sai vuonna 1929. Sen jälkeen se on kasvanut useiden kuntaliitosten kautta, viimeksi vuonna 2005, kun siihen yhdistettiin Kamon, Kumen ja Shōbokun maaseutukaupungit sekä Aban kyläkunta. Se on Mimasakan seudun paikallinen keskuskaupunki, jonne on sijoittunut esimerkiksi elintarvike-, elektroniikka- ja tekstiiliteollisuutta. Maaseutualueilla viljellään muun muassa riisiä ja harjoitetaan karja- ja metsätaloutta. Tsuyaman kulttuuriperintöön kuuluvat lukuisat historialliset muistomerkit, kuten Tsuyaman linnan rauniot, Mimasakan provinssitemppelin jäänteet ja useat kofun-hautakummut. Muita nähtävyyksiä ovat Mori Nagatsugun rakennuttama Shūraku-enin puutarha ja Tsuyaman vanha kaupunginosa sotilasluokan asuintaloineen. Kaupungissa toimii Mimasakan yliopisto. Sen pohjoisosat kuuluvat Hyōnosen-Ushiroyama-Nagisanin puolikansallispuistoon. Tsuyamaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kishin-linja, Inbi-linja ja Tsuyama- linja. == Kuvia == Tiedosto:Joto Tsuyama Okayama06n4272.jpg|Katu Jōtōn kaupunginosassa Tiedosto:Nakayama-jinja shaden.JPG|Nakayama-jinja Tiedosto:Kakuzan-koen2126.JPG|Näkymä Tsuyamaan Kakuzanin puistosta Tiedosto:Shurakuen Tsuyama05n4272.jpg|Shūraku-en == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Okayaman prefektuurin kaupungit
Gnetum latifolium

Gnetum latifolium on luumioiden sukuun kuuluva ainavihanta kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena kaikkialla Kaakkois-Aasiassa. Vaikka osa lajin erinympäristöistä on uhattuna hakkuiden ja metsien viljelysmaiksi muuttamisen takia, laajan levinneisyytensä vuoksi se on arvioitu IUCNin punaisessa listassa elinvoimaiseksi. Kasvi on kasvutavaltaan kiipeilevä ja esiintyy pääasiassa kosteassa trooppisessa biomissa. == Muunnokset == Gnetum latifoliumista tunnetaan kuusi muunnosta: * Gnetum latifolium var. latifolium: Levinneisyysalue ulottuu Assamista Uuteen-Guineaan. * Gnetum latifolium var. funiculare Markgr.: Levinneisyysalue ulottuu Thaimaasta Malesian länsiosiin. * Gnetum latifolium var. laxifrutescens (Elmer) Markgr.: Levinneisyysalue ulottuu Filippiineiltä Bismarckinsaarille. * Gnetum latifolium var. longipes (Markgr.) T.H.Nguyên: Kotoisin Indokiinasta, Filippiineiltä ja Uudesta- Guineasta. * Gnetum latifolium var. macropodum (Kurz) Markgr.: Kotoisin Andamaaneilta ja Nikobaareilta. * Gnetum latifolium var. minus (Foxw.) Markgr.: Levinneisyysalue ulottuu Indokiinasta Malesian keskiosiin. == Lähteet == latifolium
Gnetum cleistostachyum

Gnetum cleistostachyum on luumioiden sukuun ja Sessiles-alasektioon kuuluva liaanilaji, joka on kuvattu Kaakkois-Yunnanista. Lajin nimi on edelleen pätemätön, ja eflorasin mukaan on suositeltavaa lykätä nimen hyväksymistä, kunnes täydellisemmät, etenkin siemenistä koostuvat kokoelmat on tutkittu. == Kasvin stilbeenijohdannaiset == Gnetum cleistostachyum sisältää lukuisia stilbeenijohdannaisia; näihin lukeutuvat gnetukleistolit A, B ja C, gnetifoliini A, p-Kumaarihappo, pikeatannoli, resveratroli, bisisorhapontigeniini A, gnetuhainiini P, gnetuliini, stilbeeniolignaanit, gnetukleistoli F, gnetofuraani A, lehmbacholi D, gnetifoliini F ja gnetumontaniini, gnetukleistoli D (2-metoksioksiresveratroli), gnetukleistoli E (3-metoksi-isorhapontigeniini), rapontigeniini, isorhapontigeniini, 4-metoksiresveratroli ja pinosylviini. == Lähteet == cleistostachyum
Vuoriluumio

Vuoriluumio (Gnetum montanum) on luumioiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Himalajalta Etelä-Kiinaan ja Indokiinaan ulottuvalla alueella. == Ulkonäkö ja koko == Vuoriluumio on ainavihanta puuvartinen köynnöskasvi, joka voi kasvaa yli kymmenen metrin korkuiseksi. Nahkeat lehdet ovat 10–25 senttimetriä pitkiä ja 4–11 senttimetriä leveitä. Lehtilapa on pitkänpyöreä tai toisinaan pitkänpyöreä-suikea tai soikea, leveän kiilatyvinen ja tylppä- tai teräväkärkinen. 8–15 millimetrin mittainen lehtiruoti on kalju. Paljassiemenisenä vuoriluumio ei tuota hedelmiä, vaan paljaita siemeniä, joiden muoto vaihtelee soikeasta lieriömäiseen. Siemenet ovat ruskeanpunaisen siemenvaipan ympäröimiä ja pituudeltaan 12–15 millimetriä. Pölytys tapahtuu huhti-kesäkuussa ja siemenet kypsyvät elo-lokakuussa. Vuoriluumion kromosomiluku on 2n = 44. == Levinneisyys ja elinympäristö == Vuoriluumio kasvaa ikivihreissä metsissä jopa 2 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Sitä esiintyy Intiassa, Bhutanissa, Myanmarissa, Thaimaassa, Laosissa ja Vietnamissa sekä Kiinassa Yunnanin provinssin eteläosissa ja Guangxissa. == Lähteet == Luokka:Luumiot
Johann Baptist Schenk

Johann Baptist Schenk (30. marraskuuta 1753 Wiener Neustadt – 29. joulukuuta 1836 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä.The Harvard Concise Dictionary of Music and Musicians, s. 590 Don Michael Randel Schenk opiskeli Badenissa kuoromestarina toimineen Anton Stollin johdolla ja meni sitten Wieniin Georg Christoph Wagenseilin oppilaaksi. 1780-luvulla hän sävelsi singspielejä wieniläisille teattereille, kuten Emanuel Schikanederin Theater auf der Wiedenille. Myös hänen sinfoniansa olivat aikanaan menestyneitä. 1790-luvun puolessavälissä Schenk toimi kapellimestarina Auerspergin ruhtinaan hovissa ja sävelsi hoviteattereille. Erityistä suosiota saavutti hänen singspielinsä Der Dorfbarbier (1796). Vuoden 1802 jälkeen Schenk ei enää tehnyt uusia näyttämöteoksia. Sen sijaan hän keskittyi opettamaan sekä säveltämään vokaaliteoksia.Johann Baptist Schenk HOASM Vuonna 1793 Ludwig van Beethoven sai Schenkiltä opetusta kontrapunktissa ja sävellyksessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Luca Antonio Predieri

Luca Antonio Predieri (13. syyskuuta 1688 Bologna – 1767) oli italialainen säveltäjä.Luca Antonio Predieri Bibliothèque nationale de France Predieri sai opetusta sukulaisiltaan sekä Biniltä ja Vitalilta.Luca Antonio Predieri AllMusic Hän työskenteli viulistina ja alttoviulistina Bolognan San Petroniossa.Luca Antonio Predieri Naxos Hänellä oli Bolognassa myös kuoromestarin asema. Vuonna 1737 hän muutti Wieniin ensin hovikapellin varajohtajana, vuodesta 1741 johtajana. Elämänsä viimeiset neljätoista vuotta hän vietti Bolognassa. Hän sävelsi oopperoita, oratorioita ja musiikkia liturgisiin teksteihin. Oopperoita hänen tuotantoonsa kuuluu kolmisenkymmentä; niitä esitettiin Bolognassa, muualla Italiassa ja Wienissä. Predierin oopperan Partenope esityksellä avattiin Marsigli–Rossin teatteri. Pietro Metastasion librettoon Predieri sävelsi esimerkiksi oopperan Zenobia, joka esitettiin Wienissä vuonna 1740. == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1688 syntyneet Luokka:Vuonna 1767 kuolleet
Suur-Israel

Suur-Israel (hepr. ארץ ישראל השלמה) on sionistinen ideologia, jonka mukaan Israelin valtion kuuluisi laajentua kokonaan yhdeksi valtioksi yhdistämällä palestiinalaishallinto ja Israel toisiinsa. Suur-Israelin kannattajia ovat muun muassa aktivisti-rabbi Meir Kahane ja Likud-puolueen poliitikot Reuven Rivlin ja Tzipi Hotovely. == Lähteet == Luokka:Israel Luokka:Sionismi Luokka:Israelin historia
Mortal Kombat (vuoden 2021 elokuva)

Mortal Kombat on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut Midway Gamesin (nykyisin NetherRealm Studiosin) kehittämään videopelisarjaan perustuva elokuva. Tämä elokuva on elokuvasarjan uudelleenkäynnistys eli reboot. Tuotannosta vastaa aikaisemmista elokuvista vastannut New Line Cinema. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa elokuvateattereihin sekä HBO Maxiin 23. huhtikuuta 2021. ==Näyttelijäkaarti== == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2021 australialaiset elokuvat Luokka:HBO Max -alkuperäiselokuvat
Durga Vahini

Durga Vahini eli Durgan armeija on hindunationalistinen järjestö, joka toimii Vishva Hindu Parishadin naisjärjestönä. Järjestön perusti Sadhvi Rithambara vuonna 1991 Baburin moskeijaan liittyneen temppelikiistan yhteydessä. Vuonna 2019 järjestön jäsenmääräksi arvioitiin 35 000 henkeä. Durga Vahini tunnetaan koulutusleireistään, joissa järjestön jäsenet opiskelevat historiaa sekä aseiden käyttöä. Järjestö korostaa opetuksessaan varsinkin sankaritarinoita intialaisista naisista, jotka vastustivat suuria osia Intiasta hallinneita muslimeita. Yhteisöissään Durga Vahinin jäsenet toimivat moraalinvartijoina, jotka pyrkivät puuttumaan eri uskonnollisten ryhmien välisiin avioliittoihin sekä naiselle sopimattomaksi kokemaansa käytökseen. Järjestö pitää tehtävänään naisten suojelemista ihmiskaupalta ja hyväksikäytöltä sekä dharman edistämistä. Durga Vahini pyrkii myös kouluttamaan hindulaisille naisille itsepuolustustaitoja samalla tavalla kuin toinen vastaava hindunationalistinen naisjärjestö nimeltä Rashtra Sevika Samiti. Durga Vahinin hyväntekeväisyystoimintaan sisältyy leskien auttamista, ammattikoulutuksen järjestämistä sekä verenluovutuspisteiden ylläpitoa. Vuonna 2012 järjestö sai julkisuutta The World Before Her -dokumenttielokuvan kautta. Kyseinen dokumentti oli ensimmäinen kerta, kun Durga Vahini salli kuvausryhmän seurata leiriensä koulutustoimintaa. Dokumentti vertailee keskenään missikilpailuun valmistautuvan nuoren intialaisnaisen elämäntarinaa Durga Vahinin leiriläisten elämään. ==Lähteet== Luokka:Hindunationalismi Luokka:Naisjärjestöt
Fuki

Tenge Fuyuki (, 9. kesäkuuta 1986), tunnettu myös taiteilijanimellä Fuki, on japanilainen laulaja yhtyeissä Doll$Boxx, Fuki Commune, Light Bringer ja Unlucky Morpheus sekä vieraillut yhtyeessä Dragon Guardian. Hän on tehnyt musiikkia myös videopeleihin sekä julkaissut sooloalbumin Million Scarlets (2019). == Diskografia == === Light Bringer === Julkaistu Nimi Tunniste Tales of Almanac LRCD-10001 Midnight Circus LRCD-10004 genesis KICS-91735 Scenes of Infinity KICS-91903 monument KICS-93060 === Doll$Boxx === Julkaistu Nimi Tunniste DOLLS APARTMENT KICS-1850 === Fuki Commune === Julkaistu Nimi Tunniste Welcome! VICL-64585 === Unlucky Morpheus === Julkaistu Nimi Tunniste REBIRTH ANKM-0001 So That A Star Shines at Night Sky ANKM-0002 Jealousy ANKM-0004 Unbeatable Accomplice ANKM-0005 Hypothetical Box ACT 2 ANKM-0006 猫吟鬼嘯 ANKM-0007 U&I; EUROBEAT REMIX ANKM-0014 Parallelism・α ANKM-0015 Parallelism・β ANKM-0016 Best of Dramatic Melody ANKM-0017 affected ANKM-0020 VAMPIR ANKM-0021 REBIRTH Revisited ANKM-0023 Saireco Jealousy ANKM-0028 CHANGE OF GENERATION ANKM-0030 平行時空の音楽会 ANKM-0031 Hypothetical Box ACT 3 ANKM-0033 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Fuyuki "Fuki" Tenge Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kawaii metal

Kawaii metal (myös idol metal ja kawaiicore) on Japanissa kehittynyt metallimusiikin tyylilaji. Lajityypin keksijäksi mainitaan Babymetal-yhtye. Lajityypin sanotaan olevan yhdistelmä japanilaista pop-musiikkia (J-pop), power metal ja thrash metal -tyylilajeja. Muita lajityypin edustajia ovat Doll$Boxx, Band-Maid ja LadyBaby. Nimi viittaa japanilaiseen söpöyttä tarkoittavaan sanaan kawaii. == Lähteet == Luokka:Metallimusiikin tyylilajit
Nöjesfältet

Nöjesfältet oli Tukholman Djurgårdenissa sijainnut huvipuisto Ruotsissa. Huvipuisto vihittiin käyttöön vuonna 1923, ja se suljettiin vuonna 1957. Se sijaitsi Gröna Lundia vastapäätä Allmannä gränd -nimisen kujan pohjoispuolella. Teemapuiston vetäjänä toimi Johan Lindgren, joka oli jo aiemmin työskennellyt viihdemaailmassa. Nöjesfältet oli alueellisesti Gröna Lundia suurempi ja se oli ainut huvipuisto josta oli vapaa näkymä merelle, kunnes Gröna Lund sai mahdollisuuden laajentua. Siellä oli myös Tukholman ensimmäinen vuoristorata. Vuonna 1940 Johan Lindgren kuoli ja hänen poikansa John Lindgren otti huvipuiston haltuunsa. Hän avioitui Gröna Lundin perillisen Ninni Nilssonin kanssa vuonna 1942 ja he työskentelivät Nöjesfältetissä sen sulkemiseen asti vuoteen 1957. Sen jälkeen pariskunta päätyi kujan toiselle puolelle ja Lindgrenistä tuli Gröna Lundin toimitusjohtaja. Sulkemisen jälkeen Nöjesfältet purettiin ja nykyään alue on pääosin pysäköintialuetta, sekä vuoristoradan paikalla sijaitsee Aquaria-vesimuseo. John Lindgrenin ja Ninni Nilssonin tarinasta on tehty vuonna 2019 julkaistu elokuva nimeltä Eld & Lågor (eng. Swoon). Luokka:Djurgården Luokka:Ruotsin huvipuistot
Bruna

Bruna on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Dick Bruna (1927–2017), alankomaalainen kirjailija, kuvittaja ja graafinen suunnittelija * Pablo Bruna (1611–1679), espanjalainen säveltäjä ja kirkon urkuri.
Fredrik Adrian Elers

Fredrik Adrian Elers (30. heinäkuuta 1838 Eura – 24. tammikuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri. (Viitattu 19.1.2020) Elersin vanhemmat olivat Euran kappelin saarnaaja Gustav Elers ja Helena Juhontytär ja puoliso vuodesta 1868 Selma Albertina Elmgren. Elers tuli vapaaehtoisena palvelukseen nuoremmaksi aliupseeriksi 1. Turun ruotujakoiseen tarkk’ampujapataljoonaan 1854. Hänet ylennettiin 1857 vanhemmaksi aliupseeriksi pataljoonan Paimion komppaniaan. Krimin sotaan Elers osallistui rannikkopuolustuksessa Suomessa. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1858 ja siirrettiin Narvan jalkaväkirykmenttiin, minkä jälkeen hän palveli useissa eri joukko-osastoissa Venäjällä, osallistuen myös Turkin sotaan. Välillä armeijan jalkaväen reserviin siirrettynä Elers palasi aktiivipalvelukseen vuonna 1880. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1888 ja määrättiin sotilaskäskynhaltijaksi Itä-Preussiin. Everstiksi 1890 ylennettynä hänestä tuli sotilaskäskynhaltija Pohjois-Kaukasiaan, mistä tehtävästä ja samalla sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina toukokuussa 1895. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Otto Ferdinand Enckell

Otto Ferdinand Enckell (3. joulukuuta 1829 Askola – 8. joulukuuta 1907 Vladikavkaz, Venäjä) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti. (Viitattu 19.1.2020) Enckellin vanhemmat olivat kapteeni, tittelineuvos Magnus Vilhelm Enckell ja Margareta Lovisa von Kraemer. Enckell tuli vapaaehtoisena Venäjän armeijan palvelukseen vuonna 1846, suoritti upseeritutkinnon ja määrättiin vänrikkinä palvelukseen jalkaväen linjajoukkoihin 1852. Aliluutnantiksi seuraavana vuonna ylennettynä hän osallistui Krimin sotaan Pietarin rannikkopuolustuksessa. Luutnantiksi Enckell ylennettiin 1859, mutta hän erosi saman tien aktiivipalveluksesta, palaten siihen 1861. Alikapteeni hänestä tuli 1862 ja kapteeni 1864, jolloin hänet määrättiin 75. Sevastopolin jalkaväkirykmenttiin. Majuriksi Enckell ylennettiin 1868 ja everstiluutnantiksi 1873. Vuonna 1876 hänet nimitettiin 75. reservijalkaväkipataljoonan komentajaksi ja hän osallistui pataljoonansa kanssa Turkin sotaan 1877–1878. Everstiksi 1879 ylennettynä hänet siirrettiin vuonna 1880 pataljoonankomentajaksi 155. Kubanin jalkaväkirykmenttiin ja edelleen 16. Mingrelian, H.K.K. Suuriruhtinas Dmitri Konstantinovitšin krenatöörirykmentin komentajaksi vuonna 1881 ja sitten 79. Kubanin, H.K.K. Suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitšin jalkaväkirykmentin komentajaksi vuonna 1888. Seuraavana vuonna hänestä tuli Vladikavkazin sotilassairaalan päällikkö. Enckell ylennettiin kenraalimajuriksi 1895 ja kenraaliluutnantiksi elokuussa 1900, jolloin hän myös erosi sotapalveluksesta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Karl Engman

Karl Engman (14. tammikuuta 1818 Viipuri – 13. helmikuuta 1894 Viipuri) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraaliluutnantti. (Viitattu 19.1.2020) Karl Engmanin vanhemmat olivat tehtailija Lars Emanuel Engman ja Helena Amalia Jaenisch ja puoliso vuodesta 1849 Jenny Maria Thesleff. Engman tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1834, valmistui kurssinsa priimuksena ja määrättiin vänrikkinä palvelukseen Henkivartioväen jääkärirykmenttiin 1840. Hän osallistui sotaan kaukasialaisia vuoristoheimoja vastaan 1840–1844 ja ylennettiin sodan aikana aliluutnantiksi 1842, luutnantiksi 1843 ja erityisen taisteluissa kunnostautumisen takia alikapteeniksi 1844. Kapteeniksi Engman ylennettiin vuonna 1848. Hänet siirrettiin everstiksi ylennettynä Henkivartioväen Volynian rykmenttiin Puolaan vuonna 1852. Krimin sodassa Engman osallistui Suomen rannikkoalueiden puolustukseen. Hänet määrättiin 4. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi vuonna 1858 ja Viipurin linnoitusrykmentin komentajaksi vuonna 1863. Kenraalimajuriksi ylennettynä Engman siirrettiin 35. jalkaväkidivisioonan komentajan apulaiseksi vuonna 1865. Hänestä tuli 3. tarkk’ampujaprikaatiin komentaja vuonna 1870 ja 2. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentaja vuonna 1873. Engman osallistui Turkin sotaan 1877–1878, minkä jälkeen hänet määrättiin 10. reservidivisioonan komentajaksi vuonna 1878 ja 28. jalkaväkidivisioonan komentajaksi vuonna 1879. Engman palveli vielä 1879–1880 Suomen sotilaspiirin viraston Suomen sotaväen jaoston esikunnassa. Kenraaliluutnantiksi ylennettynä hänet sijoitettiin reservijoukkoihin vuonna 1880, sotapalveluksesta hän erosi seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1818 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Mikko Kolehmainen (professori)

Mikko Tapani Kolehmainen (s. 29. syyskuuta 1962 Mikkeli) on suomalainen Itä- Suomen yliopiston ympäristöinformaatikan ja -mallinnuksen professori. Hän on osallistunut useisiin monitieteellisiin hankkeisiin, joissa on kehitetty esimerkiksi ympäristötiedon esitystapaa helpommin hahmotettavaksi ja saatavuutta käyttäjäystävällisemmäksi. Monitieteellisestä yhteistyöstä ovat esimerkkeinä useat ilmanlaatuun, vesivaroihin tai uusiutuviin energiahankkeisiin liittyvät tutkimusartikkelit ja yhdessä Luonnonvarakeskuksen kanssa toteutettu Biomassa Atlas. Kolehmainen kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin lyseon lukiosta (1981). Hän valmistui diplomi- insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (1987), filosofian maisteriksi Kuopion yliopistosta (2001) ja tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta (2004). Kolehmaisen englanninkielinen väitöstutkimus (2004) oli rakenteeltaan artikkeliväitöskirja, joka oli otsikoitu Data exploration with self-organizing maps in environmental informatics and bioinformatics. Työurallaan Kolehmainen on toiminut Tietosavo Oy:n systeemisuunnittelijana (1987–1991) ja kehityspäällikkönä (1991–1996), sitten Kuopion yliopiston tutkijana (1997–2001) ja tutkimusjohtajana (2002–2006). Hänet nimitettiin ympäristöinformatiikan professoriksi Kuopion yliopiston Luonnontieteiden ja ympäristötieteiden tiedekuntaan alkujaan viisivuotiskaudeksi (2006-2011). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mikko Kolehmaisen julkaisuja (Google Scholar -profiili) (google.com) Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henrique (täsmennyssivu)

Henrique voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Henrique (s. 1986, oik. Henrique Adriano Buss), brasilialainen jalkapalloilija * Henrique (s. 1994, oik. Henrique Silva Milagres), brasilialainen jalkapalloilija * Adam Henrique (s. 1990), kanadalainen jääkiekkoilija * Bruno Henrique (s. 1990), brasilialainen jalkapalloilija * Luís Henrique (s. 1998), brasilialainen jalkapalloilija Luokka:Sukunimet
Sinkkiglukonaatti

Sinkkiglukonaatti ((C6H11O7)2Zn) on sinkki- ja glukonaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lisäravinteissa ja eläinten rehuissa sinkin lähteenä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa sinkkiglukonaatti on valkeaa tai lähes valkeaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hyvin vähän etanoliin, mutta ei muihin orgaanisiin liuottimiin. Se voi esiintyä kidevedellisenä aina trihydraattiin saakka riippuen valmistustavasta. Yhdistettä valmistetaan neutraloimalla muita sinkkiyhdisteitä glukonihapolla. Sinkkiglukonaattia käytetään ravintolisissä ja eläinten rehussa sinkin lähteenä, koska tässä muodossa sinkki on helposti imeytyvää. == Käyttöturvallisuus == Sinkkiglukonaatin LD50-arvo on >5 g/kg (rotille suun kautta annosteltuna). Sitä pidetään yleisesti turvallisena lisäravinteena ihmisille, tosin yhdessä tapauksessa kaksi vuotta jatkuneen käytön jälkeen nauttijalle kehittyi anemia ja neutropenia. Myös anosmiaa on raportoitu käytön seurauksena. ==Lähteet== Luokka:Glukonaatit Luokka:Lisäravinteet Luokka:Sinkkiyhdisteet
Piiskasiimasienet

Piiskasiimasienet (Chytridiomycota) on sienikaari, johon kuuluu viisi luokkaa ja 16 lahkoa maailmanlaajuisesti. Kaaren nimi tulee kreikan kielen sanasta chytridion, joka tarkoittaa "pientä ruukkua". Sana "pieni ruukku" viittaa piiskasiimasienten parveiluitiöihin. Suurin osa lajeista on hajottajia tai kasvien ja eläinten loisia. ==Luokat== *Chytridiomycetes *Mesochytriomycetes *Monoblepharidomycetes *Hyaloraphidiomycetes *Sanchytriomycetes == Lähteet == Luokka:Chytridiomycota
R800 (suoritin)

R800 oli MSX Turbo R-mikrotietokoneessa käytetty RISC-mikroprosessori. Suoritin perustui Zilog Z800 -suorittimeen ja oli yhteensopiva Zilog Z80A:n kanssa. Suorittimen suunnittelun ja valmistuksen tekivät ASCII Corporation ja Mitsui. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Z80 and R800 Assembly/Machine Language Op-code Tables Luokka:Suorittimet Luokka:MSX
Jaakko Suomalainen (pankinjohtaja)

Jaakko Seppo Sakari Suomalainen (19. tammikuuta 1885 Sortavala – 4. helmikuuta 1956) oli suomalainen oppikoulun opettaja ja pankinjohtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1903, matrikkelinumero 28536 Jaakko Suomalaisen vanhemmat olivat Sortavalan seminaarin lehtori Karl Gustaf Samuel (Samuli) Suomalainen ja Hilma Katri Charlotta Bähr. Hän pääsi ylioppilaaksi Sortavalan reaalilyseosta 1903 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1908 ja maisteriksi 1910. Suomalainen toimi aluksi Lapuan ja Iisalmen yhteiskoulujen johtajana sekä Kuopion tyttökoulun lehtorina 1914–1918. Hän siirtyi pankkialalle 1918 ja toimi Kansallis-Osake-Pankissa Kuopion konttorissa prokuristina 1918–1920, Sortavalan konttorin varajohtajana 1920–1922, Mikkelin konttorin esimiehenä 1922–1930 ja Kuopion konttorin johtajana vuodesta 1930 sekä myöhemmin Turun konttorin johtajana. Pankinjohtaja Jaakko Suomalainen, Laatokka, 19.01.1935, nro 8, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Suomalainen oli Kuopion kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin sekä Kuopion suojeluskunnan esikunnan jäsenenä sekä oli Kuopion kauppakamarin puheenjohtajana. Hän toimi Suomen jääkärit -julkaisun päätoimittajana ja julkaisi äidinkielen oppikirjan. == Teoksia == * Muutamia tuutulauluja teoksessa Suomalaisen kansanrunousseminaarin julkaisuja I. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1909 * Äidinkielen harjoituksia oppikoulujen alaluokille. Gummerus 1916 == Toimitustöitä == * Suomen jääkärit I–II – Elämä ja toiminta sanoin ja kuvin ; toimituskunta Jaakko Suomalainen (päätoimittaja), Johannes Sundvall, Emerik Olsoni, Arno Jaatinen. Osakeyhtiö Sotakuva, Kuopio 1918–1920, 2. painos 1933, ilmestyi ruotsinkielisenä nimellä Jägarbataljonen 27 : en historik i ord och bild I–II. Söderström, Helsingfors 1919–1921 == Suomennoksia == * F. Ohrt : Kalevala kansanrunoelmana ja kansalliseepoksena ; suomentanut Jaakko Suomalainen ; suomalaisen laitoksen tarkastanut tekijä ja Kaarle Krohn. Kansanvalistusseura, Helsinki 1909 * Selma Lagerlöf : Antikristuksen ihmetyöt. WSOY 1910 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Viljo (saimaannorppa)

Viljo (k. joulukuu 2019) oli Saimaan Haukivedellä elänyt saimaannorppa, joka oli lajinsa suurimpia milloinkaan tavattuja yksilöitä, ja sitä kutsuttiin myös Saimaan tunnetuimmaksi norpaksi. Viljon tarkka ikä ei ole tiedossa, mutta se oli kuollessaan ainakin 20-vuotias. Tutkijat nimesivät Viljon tunnistamisen yhteydessä lähimpänä olleen nimipäivän mukaan. Viljo oli poikkeuksellisen kookas yksilö, sillä se painoi noin 130 kiloa, kun aikuisen urosnorpan tavallinen paino on 60–80 kiloa. Kyseessä oli vasta toinen tavattu yli satakiloinen norppa. Viljo punnittiin keväällä, mutta syksyllä norpat painavat vielä huomattavasti enemmän. Suurin tunnettu naaras painoi punnitushetkellä 97 kiloa. Pituutta Viljolla oli yli 1,5 metriä, kun aikuiset urosnorpat ovat normaalisti noin 1,3 metriä pitkiä. Viljo poikkesi muista urosnorpista myös elintavoiltaan, sillä se liikkui pienellä noin kolme kilometriä suuntaansa olevalla alueella. Viljon arveltiin myös kuuluvan seksuaaliseen vähemmistöön. == Tutkimus ja julkisuus == Itä-Suomen yliopisto teki ensimmäiset havainnot Viljosta vuonna 2009, jolloin siihen asennettiin myös radiolähetin. Tutkijoiden suorittamassa punnituksessa Viljon painoksi saatiin 124 kg, pituudeksi 154 cm ja ympärysmitaksi 150 cm. Myöhemmissä tutkimuksissa paino tarkentui 126 kiloon. Aluksi Viljon arveltiin noin 30-vuotias, Valtakunnallisesti tunnetuksi Viljo tuli keväällä 2015, kun saimaannorppien kuvaamiseen erikoistunut luontokuvaaja Juha Taskinen tapasi sen ensimmäisen kerran. Hän oli jo aikaisemmin kuullut tarinoita Haukivedellä elävästä poikkeuksellisen kookkasta norpasta. Viljosta tehtiin useita lehtijuttuja, ja siitä kerrotaan myös Taskisen vuonna 2019 ilmestyneessä teoksessa Jää hyvin saimaannorppa. == Kuolema == Viljo löydettiin kuolleena tammikuussa 2020 Rantasalmen Haukivedeltä. Norppa oli löydettäessä ollut kuolleena jo muutaman viikon ajan. Ruokavirastossa tehdyssä ruumiinavauksessa kuolinsyyksi paljastui suolitukos ja laajalle levinnyt tulehdus. == Lähteet == Luokka:Kuuluisat eläimet
Surif

Surif on kaupunki Palestiinan Länsirannalla. Sen asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 17 650\. ==Maantiede== Surif sijaitsee Palestiinan Länsirannan eteläosassa Hebronin kuvernoraatissa noin 18 kilometriä Hebronin kaupungista pohjoiseen. Sen naapuripaikkakuntia ovat Beit Ummar ja Safa idässä, Al Jab'a pohjoisessa ja Kharas etelässä. Kaupungin vieressä sijaitsee Israelin siirtokunta Kfar Etzion ja lännessä kulkee Länsirannan ja Israelin vastainen raja. Surifin korkeus merenpinnasta on 537 metriä. Vuotuinen keskimääräinen sadanta Surifissa on 660,2 mm ja keskilämpötila 15,7°C. ==Historia== Surifin nimi on johdettu syyriankielisestä sanasta Srifa, joka suomeksi viittaa rahan lyömiseen. Surifin Palestiinalaishallinnon alainen kunnallisvaltuusto perustettiin vuonna 1997. Huomattavia osia kaupungin maista on liitetty Israelin hallitsemiin alueisiin Länsirannalla. Länsirannan turva-aitaa alettiin rakentamaan kaupungin pohjoispuolella 2004 ja sen taakse jäi osa Surifin maista. ==Talous== Vuonna 2007 Surifin työssäkäyvästä väestöstä 55 % oli työllistynyt Israelin työmarkkinoilla, 20 % maataloudessa, 10 % kaupanalalla, 10 % hallinnossa tai yksityisellä sektorilla, 3 % teollisuudessa ja 2 % palveluissa. Työttömyysaste oli 40 %. Ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan esimerkiksi oliiveja, vehnää ja ohraa. ==Väestö== Palestiinan tilastokeskuksen mukaan Bani Surifin asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 17 650\. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 13 165. Surifin asukkaat ovat muslimeja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Palestiinan kaupungit
Harppuunasienet

Harppuunasienet (Microsporidia) on sienikaari, jonka lajit ovat yksisoluisia. Kaaren yli miljoonasta lajista ainoastaan 1 500 on nimetty nykyään. Noin kymmenen prosenttia lajeista on selkärankaisten, kuten ihmisten, loisia. Harppuunasienten koko vaihtelee 1–40 mikrometrin välillä, joten ne ovat eräitä pienimpiä aitotumaisia. ==Lähteet== *Microsporidia www.mycobank.org === Viitteet === *
Luettelo MSX-tietokoneista

Tämä on luettelo MSX-standardia noudattavista tietokoneista, järjestettynä MSX-sukupolven, valmistajan ja mallin mukaan. == MSX1== === Canon === * V-8 * V-10 * V-20 === Casio === * MX-10 * MX-15 * MX-101 * PV-7 * PV-16 === Ciel === * Expert 3 === Daewoo === * DPC-100 * DPC-180 * DPC-200 === Dragon Data === * MX-64 === Fujitsu === * FM-X === Goldstar === * FC-80 * FC-100 * FC-200 === Gradiente === * Expert 1.0 * Expert 1.1 * Expert 2.0 * Expert Plus * DDPLus * Expert XP-800 === Hitachi === * AH-200 * MB-H1 * MB-H2 * MB-H3 * MB-H21 * MB-H25 * MB-H50 === JVC === * HC-5 * HC-6 * HC-6AV * HC-7 * HC-7GB * HC-30 * HC-60 === Kawai === * KMC-5000 === Mitsubishi === * ML-F48 * ML-F80 * ML-F110 * ML-F120 * ML-FX1 * ML-FX2 * ML-8000 === National === * CF-1200 * CF-2000 * CF-2700 * CF-3000 * CF-3300 * FS-1300 === Panasonic === * CF-2000 * CF-2700 * CF-3000 * CF-3300 === Philips === * VG-8000 * VG-8010 * VG-8020 * NMS-801 === Pioneer === * PX-7 * PX-V60 === Samsung === * SPC-800 === Sanyo === * MPC-2 * MPC-3 * MPC-4 * MPC-5 * MPC-6 * MPC-10 * MPC-11 * MPC-64 * MPC-100 * MPC-200 * MPC-X * PHC-27 * PHC-28 * PHC-30 * PHC-33 * PHC-SPC === Schneider === * MC-810 === Sharp === * HB-8000 * HB-8000 * HB-8000 === Sony === * HB-10 * HB-11 * HB-20 * HB-55 * HB-75 * HB-101 * HB-201 * HB-501 * HB-701 * HB-701FD === Spectravideo === * SVI-728 === Toshiba === * HX-10 * HX-10D * HX-10DP * HX-10DPN * HX-10E * HX-30 * HX-31 * HX-32 * HX-51 === Yamaha === * AX-150 * AX-230 * CX5 * CX5F * CX5M * CX5MII/64/128 * CX11 * SX100 * YIS303 * YIS503 * YIS303II/64 === Yashica === * YC-64 === Zemmix === * CPC-50 * CPC-51 == MSX2 == === Canon === * V-30 * V-30F === Daewoo === * CPC-300 * CPC-400 * CPC-400S === Hitachi === * HC-H10AV * HC-H80 * HC-H90 * HC-H95 * HC-H9S * HC-H180 === JVC === * HC-95 * HC-H10AV * HC-H80 * HC-H90 * HC-H95 * HC-H9S * HC-H180 === Mitsubishi === * ML-G1 * ML-G3 * ML-G10 * ML-G30 * ML-G30mkII * ML-H70 * ML- TS2H === National === * FS-3900 * FS-4000 * FS-4500 * FS-4600 * FS-4700 * FS-5000 * FS-5500 === Panasonic === * FS-A1 * FS-A1MK2 * FS-A1F * FS-A1FM === Philips === * VG-8230 * VG-8235 * VG-8240 * NMS 8220 * NMS 8245 * NMS 8250 * NMS 8255 * NMS 8280 === Sanyo === * PHC-23 * PHC-23JB * MPC-25F * MPC-25FD * MPC-25FK * MPC-25FS * MPC-27 * MPC-77 === Sony === * HB-F1 * HB-F1II * HB-F1XD * HB-F1XDII * HB-F1XDJII * HB-F5 * HB-FX50 * HB-F500 * HB-F700 * HB-F9 * HB-F900 * HB-G900 * HB-G900AP * HB-F900P * HB-T7 * HB-T600 === Toshiba === * HX-23 * HX-33 * HX-34 === Yamaha === * AX-330 * AX-350 * AX-350II * AX-500 * CX-7M * CX-7/128 * CX-7M/128 * YIS-503II * YIS-503III * YIS-503IIIR * YIS-604 * YIS-604/128 * YIS-805/128 === Zemmix === * CPC-61 == MSX2+ == === Panasonic === * FS-A1FX * FS-A1WSX * FS-A1WX * FS-VW30WSX === Sanyo === * PHC-35J * PHC-70FD1 * PHC-70FD2 * MPC-175FD === Sony === * HB-F1XV * HB-F1DJ * HB-WX2+ == MSX Turbo-R == === Panasonic === * FS-A1GT * FS-A1ST Luokka:MSX MSX- tietokoneet