EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
PK-huset

PK-huset on toimistorakennus ja tavaratalo Tukholman Norrmalmilla Hamngatanin ja Norrlandsgatanin kulmassa, Kungsträdgården-puiston pohjoispäässä. Arkkitehtitoimisto Backström & Reiniuksen suunnittelema talo rakennettiin vuosina 1971–1974 Ruotsin valtion omistaman PK-Banken-pankin pääkonttoriksi.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 79. Norstedts, Tukholma 2012. Se toimi sittemmin fuusioiden kautta syntyneen pohjoismaisen Nordea-pankkikonsernin pääkonttorina vuoteen 2017, jolloin Nordea siirsi pääkonttorinsa Helsingin Teollisuuskadulle. PK- husetiin jäi yhä Nordean Ruotsin-haaraosaston pääkonttori. Talon alakerrassa on kauppoja. Siihen kuuluu vuonna 1981 valmistunut laajennusosa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norrmalm Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Ruotsalaiset tavaratalot Luokka:Toimistorakennukset
Alex de Angelis

Alex de Angelis (s. 26. helmikuuta 1984 Rimini) on sanmarinolainen uransa päättänyt ratamoottoripyöräilijä, joka ajoi viimeksi MotoE-luokan Energica- tallissa kaudella 2019–2020. == Ura == Hän ajoi ensimmäisen kilpailunsa nykyisen Moto3-luokan edeltäjässä 125-kuutioisissa jo vuonna 1999. Vuodet 1999-2003 de Angelis ajoi 125-kuutioisissa ilman voittoja, kunnes siirtyi kaudeksi 2004 nykyisen Moto2-luokan edeltäjään 250-kuutioisiin. 250-kuutioisissa de Angelis ajoi neljä kautta ja voitti ensimmäisen kilpailunsa vuonna 2006 Valenciassa. Paras sijoitus sarjassa oli kolmas, joka tuli kausina 2006 ja 2007. Kaudeksi 2008 de Angelis siirtyi pääluokkaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli sarjan neljästoista eikä selviytynyt kertaakaan palkintokorokkeelle. Seuraavalla kaudella tuli jo yksi kakkossija ja sarjan kahdeksas tila. Seuraavaksi kaudeksi de Angelis palasi kuitenkin Moto2-luokkaan. Hän ajoi kauden aikana myös kolme kilpailua pääluokassa. Moto2-luokassa hän voitti yhden kilpailun ja oli sarjan yhdestoista. De Angelis oli kauden aikana osallisena kolarissa, joka vaati japanilaiskuljettaja Shoya Tomizawan hengen de Angelisin kotikilpailussa Misanossa. Kaudella 2011 de Angelis jatkoi Moto2:sessa. Hän oli sarjan neljäs voitettuaan yhden kilpailun ja oltuaan kahdesti palkintokorokkeella. 2012 de Angelis jatkoi jälleen Moto2-sarjassa. Hän vaihtoi kesken kauden tallia Suterilta FTR:lle. Vaihdettuaan tallia de Angelis onnistui voittamaan yhden kilpailun ja oli sarjan kahdestoista. Seuraavan kauden eli kauden 2013 de Angelis aloitti jälleen Moto2-luokassa, mutta ajoi Yhdysvaltain GP:n pääluokassa. Kausi Moto2:sessa ei tuottanut menestystä ja de Angelis oli sarjan neljästoista. Kausi 2014 alkoi jälleen Moto2:sessa, mutta Intian GP:n jälkeen de Angelis siirtyi Forward Racingin tiimiin MotoGP:hen. De Angelis on 179 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. == Lähteet == * MotoGP: Alex de Angelis === Viitteet === Luokka:Sanmarinolaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claudinei da Silva

Claudinei Quirino da Silva (s. 19. marraskuuta 1970 Lençóis Paulista, Brasilia) on brasilialainen uransa jo päättänyt pikajuoksija ja olympiamitalisti. Da Silva voitti olympiahopeaa 4×100 metrin viestistä vuoden 2000 kesäolympialaisista Sydneystä. 200 metrillä pääosin kilpailleen da Silvan ennätys on 19.89, joka oli silloin myös Etelä-Amerikan ennätys. Da Silvalla on myös kolme MM-mitalia, kaksi niistä on tullut henkilökohtaiselta 200 metriltä ja yksi pikaviestistä vuosien 1997 ja 1999 MM-kisoista. Da Silva on myös kolminkertainen Brasilian mestari. == Lähteet == * Luokka:Brasilialaiset pikajuoksijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulf-Ola Olin

Ulf-Ola Olin (18. heinäkuuta 1917 Helsinki – 11. tammikuuta 1995 Kassel) oli suomalainen panssariässä ja siviiliammatiltaan somistajahttp://derfreiwilligen.blogspot.de/2010/04/ulf-ola- olin.htmlhttp://veikkohuuska.puheenvuoro.uusisuomi.fi/151591-kuka-suomalainen- tuhosi-eniten-panssarivaunuja-ii-maailmasodassa. == Toinen maailmansota == Olin osallistui talvisotaan asevelvollisena suomenruotsalaisessa Jalkaväkirykmentti 61:n riveissä. Hän värväytyi vuonna 1941 suomalaiseen Waffen-SS-vapaaehtoispataljoonaan ja palveli siellä ryhmänjohtajana syksyyn 1942 saakka, jolloin hän liittyi SS-divisioona Wikingin panssarijoukkoihin. Hän palveli 5. SS-panssaridivisioona Wikingin riveissä panssarijoukkueenjohtajana sekä -komppanianpäällikkönä sodan loppuun saakka. Kaikkiaan Olinin johtama vaunu tuhosi 34 liittoutuneiden panssaria. Olin ansaitsi lukuisia korkea-arvoisia kunniamerkkejä saavutuksistaan. Olin meni naimisiin vuonna 1942 Hildegard-nimisen saksalaisnaisen kanssa ja jäi tästä syystä palvelemaan Waffen-SS:ää. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset SS-sotilaat Luokka:Saksansuomalaiset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Pajari (Luumäki)

Pajari on Luumäellä sijaitseva kylä. Kylässä on harjoitettu ainakin turpeennostoa. Pajarissa on vuonna 1977 lakkautettu rautatieasema. Asemarakennus on säilynyt maantien varressa. Luokka:Luumäen kylät
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2014

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2014 käytiin 11. toukokuuta Lempäälässä. == Mitalistit == Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Miehet 4 km Lewis Korir, IF Länken, 11.25 Jukka Keskisalo, Joensuun Kataja, 11.35 Janne Ukonmaanaho, Ylikiimingin Nuijamiehet, 11.40 Miehet 12 km Lewis Korir, IF Länken, 36.45 Jussi Utriainen, Lahden Ahkera, 37.19 Arttu Vattulainen, Joensuun Kataja, 37.26 Naiset 6 km Sandra Eriksson, IK Falken, 19.58 Kristiina Mäki, Lahden Ahkera, 20.29 Annemari Sandell-Hyvärinen, Forssan Salama, 20.38 M22 6 km Martti Siikaluoma, Lahden Ahkera, 18.14 Kalle Keskipoikela, Arctic Athletics Rovaniemi, 18.16 Ville Heikkilä, Lammin Säkiä, 18.57 N22 4 km Camilla Richardsson, Vasa IS, 13.22 Meri Rantanen, Nummen Kipinä, 13.25 Venla Mäkäräinen, Kuopion Reipas, 13.59 M19 6 km Topi Raitanen, Sjundeå IF, 19.11 Samu Mikkonen, Kuopion Reipas, 19.14 Eero Saleva, Sjundeå IF, 19.19 N19 4 km Minttu Hukka, Karhulan Katajaiset, 13.52 Emma Hyyppä, Lahden Ahkera, 13.55 Johanna Matintalo, Turun Urheiluliitto, 14.24 M17 4km Jiri Karjalainen, Joensuun Kataja, 12.33 Antti Ihamäki, Alajärven Ankkurit, 12.39 Robin Ryynänen, Keski-Uudenmaan Yleisurheilu, 12.54 N17 4km Alisa Vainio, Lappeenrannan Urheilu-Miehet, 13.51 Saija Seppä, Suolahden Urho, 14.39 Helli Nordlund, Eurajoen Veikot, 14.48 SM-maastot 2014 ==Lähteet== Luokka:Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2014 yleisurheilu Luokka:Lempäälän urheilu
San Juanin piirikunta

San Juanin piirikunta () on neljän Yhdysvaltain piirikunnan nimi: * San Juanin piirikunta, Colorado * San Juanin piirikunta, New Mexico * San Juanin piirikunta, Utah * San Juanin piirikunta, Washington.
Øksfjordjøkelen

Øksfjordjøkelen () on lakijäätikkö Finnmarkin läänin ja Tromssan läänin rajalla, Pohjois-Norjassa. Pinta-alaltaan 42 km² laajuinen jäätikkö on Norjan yhdeksänneksi suurin, ja sijaitsee kahden kunnan, Lopan ja Kvænangenin, alueilla. Vuoristoissa sijaitseville lakijäätiköille ominaiseen tapaan siitä valuu ympäristöön useita virtamaisia vuoristojäätiköitä, kuten esimerkiksi Isfjordjøkelen. ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan jäätiköt Luokka:Finnmarkin läänin maantiede Luokka:Tromssan lääni
Robert Stanford Tuck

Robert Roland "Bob" Stanford Tuck (1. heinäkuuta 1916 – 5. toukokuuta 1987) oli englantilainen hävittäjälentäjä. Hän oli myös ensimmäisiä Kuninkaallisten ilmavoimien lentäjiä, jotka tulivat hävittäjä-ässäksi Spitfirellä.Price, A., 1996/2002: s. 64 Lontoon Catfordissa syntynyt Robert Tuck aloitti ilmailu- uransa vuonna 1935. Myöhemmin RAF:n pilotiksi valmistuttuaan hän lensi Gloster Gladiator -konetyypillä. Toukokuussa 1940 Tuck toimi 92. hävittäjälaivueen lentuepäällikkönä sekä taisteli Dunkerquessa. Kesäkuussa 1940, seitsemän viholliskonetta pudotettuaan sekä yhdellä jaetulla ja kahdella vaurioitetulla tuhoamisellaan Robert Stanford Tuckille myönnettiin muun ohella Distinguished Flying Cross (DFC) sekä Distinguished Service Cross (DSO) sotilasansiomerkkinä. Tuck saavutti Spitfirellä taistellen 14 pudotusta, kaksi jaettua sekä yhden todennäköisen, ja kaksi vaurioitettua ja yhden jaetun vaurioitetun viholliskoneeseen kohdistuneen saavutuksen. Toimiessaan 257. hävittäjälaivueen komentajana Tuck lensi Hawker Hurricanella. Myöhemmin Tuck toimi majurin arvoisena ja Biggin Hillin lentorykmentin komentajana. Varsin pian tämän jälkeen Tuck ammuttiin alas Ranskan yllä tammikuussa 1942. Silloin hän joutui vihollisen vangitsemaksi, kun lensi Spitfife Mk Vb:llä. Pudotustilillä oli tuolloin 27 varmistettua sekä kuusi todennäköistä ilmavoittoa. Tuck pysyi RAF:n palveluksessa aina vuoteen 1949 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle everstiluutnantin arvoisena. Hän kuoli vuonna 1987. == Lähteet == *Price, Alfred: Spitfire Mk I/II -ässät 1939-41, Koala-Kustannus, 2002 ISBN 952-5186-35-0 (s. 64) === Viitteet === == Aiheesta muualla == *http://www.historynet.com/robert-stanford-tuck-world-war-ii-raf-ace-pilot.htm *http://www.clubhyper.com/reference/rstuckdt_1.htm *http://www.stanfordtuck.com/ *http://articles.latimes.com/1987-05-09/news/mn-4614_1_wild-game Luokka:Brittiläiset lentäjät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Isfjordjøkelen

Isfjordjøkelen on jäätikkö Kvænangenin kunnassa, Tromssan läänissä, Pohjois- Norjassa. Se on sulanut kahdeksi osaksi, joista ylempää kutsutaan Øveriseniksi ja alempaa, lähellä Isfjordenin rantaa olevaa osaa Neriseniksi. Jäätikkö on osa suurempaa Øksfjordjøkelen-lakijäätikköä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjan jäätiköt Luokka:Naavuono
FS Marengo (1869)

Marengo oli Ranskan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu puurunkoinen Océan- luokan panssarifregatti. Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1865. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1869 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1872.Gardiner, Robert s. 288 Marengo poistettiin alusluettelosta vuonna 1895 ja se myytiin romutettavaksi 7. maaliskuuta 1895. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Océan-luokan taistelulaivat
Vihtavuoren rautatieasema

Vihtavuoren rautatieasema on rautatieliikennepaikka Jyväskylä–Haapajärvi- radalla Laukaan Vihtavuoressa. Asema avattiin Ahlbacka-nimellä samannimisen talon viereen vuonna 1898. Vihtavuoreksi nimi muutettiin vuonna 1925. Vuonna 1923 läheinen asetehdas sai oman radan, ja lähistöllä toimi myös ruutitehdas vuodesta 1926. Vuosina 1958–65, kun Suolahden rataa parannettiin, asema rakennettiin 600 metriä sivuun. Henkilöliikenne lopetettiin koko radan myötä vuonna 1987 ja tavaraliikenne vuonna 2002. Aseman tuntumaan syntyi 2 000 asukkaan taajama.Jussi Iltanen: Radan varrella, Suomen kaikki rautatieliikennepaikat, s. 209 == Lähteet == Luokka:Keski-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Laukaan rautatieliikennepaikat
Suffren-luokka (fregatti)

Suffren-luokka oli Ranskan laivaston kahden ilmatorjuntafregatin muodostama alusluokka, joka oli suunniteltu suojaamaan laivasto-osastoja ilmauhalta, torjumaan pinta-aluksia ja sukellusveneitä sekä antamaan tarvittaessa tulitukea maakohteisiin. Alusluokka oli ensimmäinen ranskalainen ohjusalusluokka. == Suunnittelu == Luokka suunniteltiin saattamaan Clemenceau- luokan lentotukialuksia ja pohjautui samoihin oletuksiin kuin Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 82 hävittäjät. Laivaston tyyppimerkintä oli FLE 60. Alusten tärkeimpinä aseina olivat 48 kappaletta Masurca- ilmatorjuntaohjuksia, jotka laukaistiin puolikannelta kahden ohjuksen alustalta. Tulenjohdon apuna oli 3D-tutka DRBI 23, joka oli sijoitettu massiiviseen radomiin. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli Malafon- sukellusveneidentorjuntaohjusjärjestelmä, johon kuului 13 ohjusta sekä torpedoputket. Exocet-ohjukset asennettiin 1977-1979, jolloin ne korvasivat Malafon-järjestelmän. == Alukset == Suffren-luokan ilmatorjuntafregatitGardiner, Robert s. 112 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Palvelukseen Kohtalo Suffren Arsenal de Brest joulukuu 1962 15. toukokuuta 1965 20. heinäkuuta 1967 palveluksesta 2001 Duquesne Arsenal de Lorient marraskuu 1964 12. helmikuuta 1966 1. huhtikuuta 1970 palveluksesta 2007 == Lähteet == * === Viitteet === *
Visa pour l’Image

Visa pour l'Image on kansainvälinen kuvajournalismin festivaali. Se järjestetään vuosittain Etelä-Ranskassa Perpignanissa.Silja Massa, Koutaniemi palkittiin taas, Helsingin Sanomat 4.9.2014 sivu B 4 Festivaalilla on näyttelyitä, konferensseja, keskustelutilaisuuksia, ja sen yhteydessä jaetaan palkintoja lehtikuville kymmenessä sarjassa. Palkittujen joukossa on ollut päivälehtisarjassa suomalaisista lehtikuvaajista Niklas Meltio vuonna 2013 Syyria-aiheisilla kuvillaan ja Meeri Koutaniemi vuonna 2014 maasai-tyttöjen ympärileikkauksesta kertovilla kuvilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Site officiel du festival * Festival coverage in English from Radio France Internationale Luokka:Valokuvapalkinnot Luokka:Journalismipalkinnot Luokka:Kulttuuritapahtumat
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2013

Suomi osallistui vuoden 2013 yleisurheilun sisäratojen Euroopan- mestaruuskilpailuihin Göteborgissa 11 urheilijan joukkueella, johon kuului kuusi naista ja viisi miestä. Suomalaisista parhaiten sijoittuivat pituushyppääjät Eero Haapala (4.) ja Tommi Evilä (6.) sekä aitajuoksija Nooralotta Neziri (8.). Ella Räsänen juoksi 400 metrin alkuerässä uuden Suomen ennätyksen ja alle 20-vuotiaiden Euroopan halliennätysajan 52,37. ==Tulokset== ===Miehet=== Laji Urheilija Pvm Kilpailu Sijoitus Tulos 60 m Visa Hongisto 1.3. Alkuerät 6. 6,79 korkeushyppy Osku Torro 1.3. Alkuerät DNS – korkeushyppy Sairastelusta kärsinyt Torro vetäytyi kilpailusta. Sairastelusta kärsinyt Torro vetäytyi kilpailusta. Sairastelusta kärsinyt Torro vetäytyi kilpailusta. Sairastelusta kärsinyt Torro vetäytyi kilpailusta. Sairastelusta kärsinyt Torro vetäytyi kilpailusta. seiväshyppy Eemeli Salomäki 2.3. Karsinta 21. 540 pituushyppy Tommi Evilä 2.3. Karsinta 7. 795 3.3. Tommi Evilä Loppukilpailu 6. 796 Eero Haapala 2.3. Karsinta 6. 795 Eero Haapala 3.3. Loppukilpailu 4. 805 ===Naiset=== Laji Urheilija Pvm Kilpailu Sijoitus Tulos 60 m Hanna-Maari Latvala 2.3. Karsinta 4. 7,25 PB 60 m Hanna-Maari Latvala 3.3. Välierät 6. 7,34 400 m Ella Räsänen 1.3. Alkuerät 3. 52,37 PB, NR, AJR 400 m Ella Räsänen 2.3. Välierät 5. 52,84 60 m aitajuoksu Lotta Harala 1.3. Alkuerät 8. 8,23 60 m aitajuoksu Elisa Leinonen 1.3. Alkuerät 6. 8,23 60 m aitajuoksu Nooralotta Neziri 1.3. Alkuerät 6. 8,13 60 m aitajuoksu Nooralotta Neziri 1.3. Välierät 4. 8,09 60 m aitajuoksu Nooralotta Neziri 1.3. Loppukilpailu 8. 8,19 seiväshyppy Minna Nikkanen 1.3. Karsinta 13. 436 Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Legend of Grimrock 2

Legend of Grimrock 2 on Almost Human -studion kehittämä tietokoneroolipeli, joka julkaistiin Windowsille 2014 sekä myöhemmin Mac OS X:lle. Peli on jatko- osa Legend of Grimrockille. Samoin kuin ensimmäisessa osassa pelissä ohjataan neljää hahmoa. Aiemmasta poiketen pelikentissä on mukana myös ulkoilmatiloja kuten hiekkarantaa. == Vastaanotto == Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.6/10. Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10. Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 9/10. == Palkinnot == Peli on palkittu Finnish Game Awards -tapahtumassa Big Screen Game of the Year 2014 -palkinnolla. Vuosi Palkinto Kategoria Ehdokas/Ehdokkaat Tulos 2015 Finnish Game Awards -palkinto Big Screen Game of the Year 2014 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Viralliset kotisivut Luokka:Vuoden 2014 videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Luolastoroolipelit
Ann Taylor

Ann Taylor (30. tammikuuta 1782 – 20. joulukuuta 1866) oli englantilainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hän oli yksi tunnetun kaivertajan Isaac Taylorin tyttäristä ja osa tunnettua kirjallisuusperhettä. Tunnettu lastenlaulu Tuiki, tuiki, tähtönen perustuu Ann Taylorin ja hänen sisarensa Jane Taylorin kirjoittamaan runoon The Star, joka ilmestyi vuonna 1806 kokoelmassa Rhymes for the Nursery. Suonion eli Julius Krohnin suomennosmukaelma Minun äitini. Pienille lapsille suositusta Ann Taylorin runosta My Mother (1804) ilmestyi ensimmäisen kerran Suomessa Suonion lastenrunoja -sarjassa vuonna 1875 englantilaisperäisin kuvin. == Suomennetut teokset == * Minun äitini. Pienille lapsille. (Alkuperäisteos My mother : or, the child's affection : a poem, that should be read by all good children, 1804) Suonion lastenrunoja. Värssyt kirj. J. Krohn. Helsinki : Hufvudstadsblad'in kirjapaino, 1875 * Minun äitini. Pienille lapsille. (Alkuperäisteos My mother : or, the child's affection : a poem, that should be read by all good children, 1804) Suonion lastenrunoja. Mukaillen suomentanut Julius Krohn. Kuvat piirtänyt Hilkka Finne. Otava 1923. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ann Taylorin tuotanto verkossa * Ann Taylorin suomennettu teos 'Minun äitini: pienille lapsille' Dorian julkaisuarkistossa Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1782 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Induksenkohistani

Induksenkohistani on Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssin Kohistanin piirikunnassa Indus-joen länsirannalla, Induksen ja Swatin yläjuoksujen vuoristokylissä puhuttava dardilainen kieli. Kielellä arvioidaan olevan noin 200 000 tai 220 000 puhujaa. Induksenkohistania kirjoitetaan arabialaisilla kirjaimilla. Puhujilla itsellään ei ole yhtenäistä nimitystä kielelleen. Toisinaan käytetään nimitystä abasin kostayn (induksenkohistani), mutta yleensä eri asutuskeskuksissa asuvat kutsuvat kieltään oman alueensa nimellä. Esimerkiksi Jijalissa asuvat kutsuvat kieltään nimellä jijali ja Seossa asuvat nimellä seois. Naapurikansat sekä šinojen keskuudessa asuvat kanjavalin murteen puhujat kutsuvat kieltä kohistaniksi. Induksenkohistani kuuluu dardilaisten kielten itäiseen ryhmään, ja sen läheisiä sukukieliä ovat katarkalai, tirahi ja torwali.. Se toimii etupäässä yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä, mutta viime aikoina sille on laadittu urduun perustuva kirjoitusjärjestelmä. == Lähteet == Luokka:Dardilaiset kielet Luokka:Pakistanin kielet
Rohingya

Rohingya eli rohinja (omakielinen nimi: Ruwainggya) on rohingya-kansan puhuma indoarjalainen kieli, jota puhutaan Myanmarin Rakhinen osavaltiossa ja Bangladeshin Chittagongin alueella. Sillä arvioidaan olevan noin 1,8 miljoonaa puhujaa, mutta alueen levottomuuksien johdosta puhujamäärästä ei ole tarkkaa tietoa. Noin miljoonan rohingyan puhujan arvioidaan lähteneen Myanmarista pakolaisiksi Bangladeshiin, joskin osa heistä on sittemmin muuttanut takaisin. Rohingya luokitellaan indoarjalaisten kielten itäiseen ryhmään yhdessä muun muassa bengalin ja assamin kanssa. Rohingyaa pidetään samankaltaisena kuin chittagongin kielen etelämurteet. Chittagongia puolestaan pidetään bengalin kielen murteena, vaikka nämä kielet eivät ole keskenään ymmärrettäviä. Eri kaupungeissa ja jokilaaksoissa asuvilla rohingyan puhujilla ei ole juurikaan kontakteja keskenään ja keskinäinen ymmärrettävyys ei ole selvä. == Kirjoitusjärjestelmä == Kieltä voidaan kirjoittaa arabialaisilla tai latinalaisilla kirjaimilla. Lisäksi voidaan käyttää omaa rohingya hanifi -aakkostoa. Viimeksi mainittua alettiin kehitellä 1980-luvulla. Varhaisimmat rohingyankieliset tekstit ovat peräisin 1800-luvulta ja niissä käytettiin arabialaista kirjaimistoa. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Labiodentaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Uvulaari Glottaali Nasaali m n ɳ ɲ ŋ Klusiili b d ɖ ɟ g q ʔ Affrikaatta d͡ʒ Frikatiivi β v z ʝ ʒ x χ h Tremulantti r ɽ Lateraali l ɭ Puolivokaali j w Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina. Lisäksi vokaalit voivat esiintyä sekä lyhyinä että pitkinä. Lähde: == Lähteet == Luokka:Indoarjalaiset kielet Luokka:Myanmarin kielet Luokka:Bangladeshin kielet
FS Suffren (1872)

Suffren oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu puurunkoinen Océan- luokan panssarifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1865. Alus laskettiin vesille 25. joulukuuta 1872 ja se valmistui 5. elokuuta 1873. Alus sijoitettiin välittömästi reserviin ja se otettiin palvelukseen vasta 1. maaliskuuta 1876.Gardiner, Robert s. 288 == Palvelus == Palvelukseen otettaessa aluksesta tehtiin Cherbourgiin sijoitetun osaston lippulaiva. Alus palautettiin vuonna 1881 reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 23. elokuuta 1884 liitettynä pohjoiseen laivueeseen. Alus siirrettiin vuonna 1888 Välimeren laivueeseen, missä se oli palveluksesta poistoonsa saakka. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1895 ja se poistettiin alusluettelosta 15. heinäkuuta 1897. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Océan-luokan taistelulaivat
Adirondack Flames

Adirondack Flames oli jääkiekkoliiga AHL:n joukkue ja toimi NHL:ssä pelaavan Calgary Flamesin farmiseurana. Kaudella 2015-2016 Seura siirrettiin ECHL:ään ja muutti Stocktoniin, vaihtaen nimekseen Stockton Heat. Adirondack Thunder pelasi kotiottelunsa Glens Fallsin Civic Centerissä, joka oli kaupungista pois muuttaneen AHL-joukkue Lehigh Valley Phantomsin kotiareena edellisellä kaudella. Seuran logo oli lähes samanlainen kuin Calgary Flamesin edeltäjällä Atlanta Flamesilla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka: Entiset AHL-seurat Luokka:Calgary Flames Luokka:New Yorkin osavaltion urheilu
FS Guyenne (1865)

Guyenne oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1865 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1866.Gardiner, Robert s. 287 == Palvelus == Saksan–Ranskan sodan uhatessa alus palautettiin reservistä palvelukseen ja oli sodan aikana Ranskan Itämeren laivastossa.Jones, Colin s. 163 Alus poistettiin alusluettelosta 19. lokakuuta 1882 Toulonissa ja sijoitettiin myyntilistalle vuonna 1883. Alus romutettiin vuonna 1887.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 423 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Provence-luokan taistelulaivat Luokka:Arsenal de Rochefort
FS Magnanime (1864)

Magnanime oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 27. helmikuuta 1861. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen 1. marraskuuta 1865.Gardiner, Robert s. 287 == Palvelus == Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa vara-amiraali Fourichonin lippulaivana.Jones, Colin s. 164 Alus poistettiin alusluettelosta 19. kesäkuuta 1882 ja se romutettiin vuonna 1885.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 423 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Provence-luokan taistelulaivat
FS Revanche (1865)

Revanche oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1865 ja se otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1867.Gardiner, Robert s. 287 == Palvelus == Saksan–Ranskan sodassa alus oli Ranskan Pohjanmeren laivastossa.Jones, Colin s. 164 Alus oli vuosina 1889-1891 liitettynä Toulonin laivastoaseman majoitusasemaan Provencaleen ja se oli vuonna 1892 Algerissa liikkuvien puolustusjoukkojen () esikunta-aluksena. Alus poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1893 ja se romutettiin vielä samana vuonna.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 423 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Provence-luokan taistelulaivat
FS Savoie (1863)

Savoie oli Ranskan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Provence-luokan panssarifregatti. == Valmistus == Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1861. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta 1863 ja se otettiin palvelukseen 25. maaliskuuta 1865.Gardiner, Robert s. 287 == Palvelus == Alus poistettiin Cherbourgissa alusluettelosta 19. marraskuuta 1888 ja se romutettiin vuonna 1889.Winfield, Rif & Roberts, Stephen S. s. 423 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Provence-luokan taistelulaivat
The Roommate

The Roommate on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Christian E. Christiansenin ohjaama yhdysvaltalainen trillerielokuva. Se on uudelleenfilmatisointi jännityselokuvasta Nuori naimaton nainen (1992). Se oli avausviikonloppunaan Yhdysvaltojen katsotuin elokuva. == Juoni == Yliopiston asuntolaan muuttava muotisuunnittelijalupaus Sara saa huoneeseensa herttaisen kämppiksen, Rebeccan. Pian tästä kuitenkin paljastuu pimeä puoli, kun selviää hänen olevan pakkomielteessä Saraan. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuva oli tarkoitus kuvata New Yorkissa, mutta se filmattiin lopulta Los Angelesissa ja Etelä- Kalifornian yliopistolla. Pienissä rooleissa nähtävät Frances Fisher ja Billy Zane nähtiin 13 vuotta aiemmin yhdessä Titanic-elokuvassa. == Vastaanotto == Elokuvan alkuperäisen julkaisupäivän piti olla 17. syyskuuta 2010Priestin ja The Roommaten julkaisupäivä siirtyy, mutta se siirtyi helmikuulle 2011. Negatiivisista arvioista huolimatta The Roommate oli kaupallinen menestys ja se sai palkintoehdokkuudet MTV Movie Awardin ja Tee Choice Awardin kategorioissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
Dean Macey

Dean Macey (s. 12. joulukuuta 1977 Rochford, Englanti) on isobritannialainen uransa jo päättänyt yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa. Macey on voittanut kaksi MM-mitalia, hopeisen vuodelta 1999 ja pronssisen vuodelta 2001. Hän on sijoittunut myös kahdesti neljänneksi kesäolympialaisissa. Macey voitti kultaa Englannin väreissä vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa. Ennätyspisteensä 8603 Macey otteli vuoden 2001 MM-kisoissa, joista tuloksena oli pronssi. Yleisurheilu-uran loputtua vuonna 2008 loukkaantumisen takia Macey aloitti rattikelkkailun. Hänen tavoitteenaan oli päästä vuoden 2010 talviolympialaisiin Vancouveriin yhdessä entisen pikajuoksijan Jason Gardenerin kanssa, mutta tämä tavoite ei täyttynyt. == Ennätykset lajeittain == *100 metrin juoksu - 10.69 (1999) *400 metrin juoksu - 46.21 (2001) *1 500 metrin juoksu - 4.23.45 (2000) *110 metrin aitajuoksu - 14.34 (2001) *korkeushyppy - 215 (2001, 2004) *seiväshyppy - 480 (2000) *pituushyppy - 777 (2000) *kuulantyöntö - 15.83 (2006) *kiekonheitto - 48.34 (2004) *keihäänheitto - 64.03 (1999) *kymmenottelu - 8603 (2001) == Lähteet == * Luokka:Brittiläiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Brittiläiset rattikelkkailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anton Haus

Anton Haus (13. kesäkuuta 1851 Tolmein – 8. helmikuuta 1917 Pulan satama)Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 300–301 Runeberg.org. Viitattu 4.9.2014. oli itävaltalainen suuramiraali ja Itävalta-Unkarin laivaston komentaja ensimmäisen maailmansodan aikana. Haus liittyi Itävalta- Unkarin laivastoon vuonna 1869. Hän toimi opettajana Fiumen laivastoakatemiassa ja julkaisi merkittävän oppikirjan oseanografiasta ja merisään tutkimisesta. Hän komensi itävaltalaista korvettia, joka osallistui vuonna 1901 kansainvälisen liittouman mukana Kiinan boksarikapinan kukistamiseen. Hän oleskeli sen jälkeen miehitysjoukkojen mukana Pekingissä vuoteen 1902. Haus ylennettiin 1907 vara-amiraaliksi, ja hän osallistui Itävalta-Unkarin edustajana toiseen Haagin konferenssiin samana vuonna. Vuonna 1912 hänestä tehtiin laivaston tarkastaja ja helmikuussa 1913 sotaministeriön laivasto-osaston johtaja. Hän sai samanaikaisesti myös laivaston komennettavakseen.Anton Haus Firstworldwar.com. Viitattu 4.9.2014. Samassa yhteydessä hänet ylennettiin amiraaliksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana Haus toimi Itävalta-Unkarin laivaston komentajana. Häntä pidettiin taitavana strategina. Saksalaisten arvostelusta huolimatta hän pitäytyi näkemyksessään, jonka mukaan Itävalta-Unkarin taistelulaivastoa ei pitäisi vaarantaa lähtemällä hyökkäykseen, vaan säilyttää se ensisijaisesti ympärysvaltojen pelotteena Välimerellä. Muutkin merivoimien komentajat tukivat hänen linjaansa. Haus antoi kuitenkin kevyempien alusten suorittaa hyökkäyksiä Italian ja Albanian rannikoille pääosan laivastosta suojatessa Itävallan omaa rannikkoa Adrianmeren pohjukassa. Hän oli myös yksi harvoja itävaltalaisia komentajia, jotka tukivat Saksan ajatusta rajoittamattomasta sukellusvenesodasta. Haus ylennettiin huhtikuussa 1916 suuramiraaliksi. Hän kuoli helmikuussa 1917 keuhkokuumeeseen Pulan satamaan ankkuroidulla taistelulaiva SMS Viribus Unitisilla. Hänen seuraajakseen laivaston johtoon tuli amiraali Maximilian Njegovan. ==Lähteet== Luokka:Itävalta-Unkarin laivaston amiraalit Luokka:Ensimmäisen maailmansodan henkilöt Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Juho Jokinen

Juho Jokinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: *Juho Jokinen (1878–1918), Tampereen punakaartin komppanianpäällikkö *Juho Jokinen (s. 1976), suomalainen jääkiekkoilija *Juho Jokinen (s. 1986), suomalainen jääkiekkoilija *Juho Heikki Jokinen (s. 1870), suomalainen karvari ja valtiopäivämies.
Tšam

Tšam on Kambodžassa, Vietnamissa ja Thaimaassa puhuttu malaijilais- polynesialainen kieli. Se jaetaan itä- ja länsimurteeseen, joiden puhujat eivät ymmärrä toisiaan ja jotka näin ollen voidaan luokitella eri kieliksi. Länsi- eli kambodžantšamia puhuu äidinkielenään 250 000 ihmistä, ja Vietnamissa puhutulla itätšamilla on noin 70 000 puhujaa. Tšamilla on oma kirjoitusjärjestelmänsä, brahmi-kirjoituksesta kehittynyt tšamilainen kirjaimisto. Kieltä voidaan lisäksi kirjoittaa myös latinalaisilla ja arabialaisilla kirjaimilla. == Lähteet == Luokka:Malaijilais-polynesialaiset kielet Luokka:Kambodžan kielet Luokka:Vietnamin kielet Luokka:Thaimaan kielet
Tetratsoli

Tetratsoli (CN4H2) on typpeä sisältävä aromaattinen heterosyklinen orgaaninen yhdiste. ==Ominaisuudet ja valmistus== Tetratsolin heterosyklinen ja aromaattinen rengas koostuu yhdestä hiiliatomista ja neljästä typpiatomista. Tetratsoli esiintyy kahtena eri tautomerisena muotona 1H-tetratsolina ja 2H-tetratsolina ja nämä eroavat siten onko vetyatomi sitoutunut 1- vai 2-asemassa sijaitsevaan typpiatomiin. Tautomeereista 1H-tetratsoli on vallitseva liuoksissa ja 2H-tetratsoli on susitumpi muoto kaasufaasissa. Huoneenlämpötilassa tetratsoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on suhteellisen stabiili, mutta voi räjähtää kuumennettaessa yli 180 °C:n lämpötilaan. Se liukenee hyvin veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin, mutta huonommin poolittomiin liuottimiin kuten bentseeniin tai dietyylieetteriin. Tetratsolin pKa-arvo on noin 5, mikä tekee siitä yhtä happaman kuin useat karboksyylihapot. se kykeneekin muodostamaan eräiden metallien kanssa suoloja, joissa esiintyy negatiivisesti varautunut tetratsolidi-ioni. Tetratsoli reagoi elektrofiilien kanssa joko 1- tai 2-asemassa sijaitsevalla typpiatomilla. Tetratsolia voidaan valmistaa vetysyanidin ja vetyatsidin tai amidratsonin ja typpihapokkeen välisellä reaktiolla. Yhdistettä voidaan käyttää 5-aminotetratsolin kanssa autojen turvatyynyissä, koska se kuumentuessa voidaan saada kontrolloituessa räjähtämään vapauttaen typpikaasua. ==Lähteet== Luokka:Atsolit
Laukaan rautatieasema

Laukaan rautatieasema (lyh. Lau) on rautatieliikennepaikka Laukaan kunnan alueella rataosuudella Jyväskylä–Haapajärvi. Asema avattiin vuonna 1898 Äänekosken maantien risteykseen. Kerrotaan, että Laukaan seurakunnassa toiminut rovasti Stenroth olisi pelännyt, että rautatie vie kirkolta rauhan, ja rata olisi tästä syystä rakennettu muutama kilometri kirkonkylästä länteen alkuperäisistä suunnitelmista poiketen. Laukaan asemarakennus rakennettiin Bruno Granholmin suunnitteleman V-luokan aseman tyyppipiirustuksen mukaan. Rakennusta on myöhemmin laajennettu. Aseman luokse syntyi teollisuutta ja pientaloasutusta, mutta kirkonkylä on edelleen suurempi taajama. Henkilöliikenne lopetettiin koko radalta vuonna 1987, ja samana vuonna Laukaan aseman miehitys loppui. Tällä hetkellä se toimii välisuojastuspisteenä. Paikalla on yksi sivuraide, jota on ajoittain käytetty ratatöiden varastointi- ja huoltoalueena. Asemalta johdettu soraraide on purettu vuonna 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vaunut.org: Kuvia Laukaan asemalta Luokka:Keski-Suomen rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat Luokka:Laukaan rautatieliikennepaikat
Tausug

Tausug (tausugiksi بَهَسَ سُوگ, bahasa sūg) on Filippiineillä, Malesiassa ja Indonesiassa puhuttu malaijilais-polynesialainen kieli, jota puhuu äidinkielenään hieman yli miljoona ihmistä. Se on yksi Filippiinien 19 kansalliskielestä. == Lähteet == Luokka:Keskifilippiiniläiset kielet Luokka:Filippiinien kielet Luokka:Malesian kielet Luokka:Indonesian kielet
Grampiansin kansallispuisto

Grampiansin kansallispuisto on Australiassa, Victorian länsiosassa vuoristossa sijaitseva kansallispuisto. Alue on saanut nimensä alueen vuoristosta, joka on nimeltään Grampiansvuoret. Tämä vuoristo on osa Australian Kordillieerien vuoristoketjua. Vuoristoon kuuluvia vuoria ovat Mount William ja Mount Abrupt. Kansallispuisto on kooltaan 1700 km2. Alueen metsissä kasvaa eukalyptuksia ja corymbioita sekä joillakin alueilla subalpiinista kasvillisuutta. Alueella on myös niittyjä ja rämeitä. Alueen eläimistöön kuuluvat koalat, opossumit, pussiliito-oravat, kärsänokkasiilit, emu ja useita kengurulajeja. Alueella on Mackenzien vesiputoukset. Alueella harrastetaan pyöräilyä, kalliokiipeilyä, sekä vesistöissä melontaa ja koskien laskemista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://cocoaetsimassa.blogspot.fi/2012/12/great-ocean-road-ja- grampiansin.html Luokka:Australian kansallispuistot
Naurun tasapaino

Naurun tasapaino on suomalainen televisio-ohjelma, jossa kymmenen stand up -koomikkoa kisaa voitosta. Sitä on tehty kolme kautta, joista ensimmäinen esitettiin Yle TV2 -kanavalla vuonna 2013, toinen kausi 2014 ja viimeisin käynnistyi syksyllä 2015. Ohjelmaa on juontanut kaikilla kausilla Sanna Stellan. Ohjelmassa koomikot vierailevat erilaisissa paikoissa, joista heidän on löydettävä aiheita 5 tai 10 minuutin esityksiinsä. Pudotuksista päättää finaaliin asti kolmihenkinen tuomaristo, joka koostuu kahdesta vakiotuomarista sekä yhdestä vierailevasta tuomarista. Finaalissa, johon selviää kolme kisaajaa, katsojat äänestävät voittajan. Ohjelma perustuu brittiläiseen formaattiin Show Me the Funny. ==Kaudet== ===Ensimmäinen kausi (2013)=== Ensimmäinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla kesällä 2013. Tuomareina toimivat Ilari Johansson ja Janne Ruusuvaara. Jokaisessa jaksossa nähtiin myös yksi vieraileva tuomari. Kauden finaalin, joka esitettiin suorana lähetyksenä Helsingin Peacock-teatterista, voitti Robert Pettersson. Toiseksi tuli Tommi Tuominen ja kolmanneksi Tomi Walamies. Muut kilpailijat olivat Johanna Tohni, Joonatan Pitkänen, Marju-Nella Kivimäki, Jaakko Suomala, Nickolay Antonov, Mika Kivinen ja Joonas Korhonen. Pääpalkinto oli 20 000 euroa sekä Suomen- kiertue. ===Toinen kausi (2014)=== Toinen kausi esitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. syyskuuta 2014 alkaen. Ruusuvaaran tilalle toiseksi vakiotuomariksi tuli stand up -kriitikko Liisa Kukkola. Kilpailijoina olivat Henric Chezek, Tomi Haustola, Risto Koo Järvinen, Iikka Kivi, Päivi Kuuva, Arimo Mustonen, Aatu Raitala, Peter Sapiano, Jussi Simola ja Janne Westerlund. Voittajaksi selviytyi Iikka Kivi. Toiseksi sijoittui Jussi Simola ja kolmanneksi Tomi Haustola. ===Kolmas kausi (2015)=== Kolmas kausi alkoi Yle TV2:lla 11. syyskuuta 2015. Tuomariston puheenjohtajana jatkoi Ilari Johansson. Uutena vakiotuomarina toimi käsikirjoittaja-ohjaaja Anna Dahlman. Kilpailijoina olivat Fathi Ahmed, David Fagerudd, Petri Hankonen, Toni Jyvälä, Saana Peltola, Matti Patronen, Mebe, Helena Pöllänen, Heikki Vilja ja Pietari Vihula. Vuoden 2015 Naurun tasapainon ja samalla 20 000 euron pääpalkinnon voitti Matti Patronen. Yleisö äänesti hänet Helsingin Suvilahdessa pidetyssä finaalissa voittajaksi. Toiseksi eniten ääniä keräsi Toni Jyvälä ja kolmanneksi Heikki Vilja. Finaalikolmikko suuntasi 2016 koko Suomen kattavalle kiertueelle. ==Katso myös== * Get Up, Stand Up! ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Naurun tasapaino Twitterissä * Naurun tasapaino Facebookissa * Naurun tasapaino Yle Areenassa (1. kausi) * Naurun tasapaino Yle Areenassa (2. kausi) Luokka:Suomalaiset televisiosarjat Luokka:Stand up -komiikka
Odin kieli

Od eli oad tai odki on Pakistanin Sindhin provinssissa puhuttu indoarjalainen kieli. Se muistuttaa läheisesti marathia ja siihen on otettu aineksia myös muun muassa gudžaratista, marwarista ja pandžabista. Odia kirjoitetaan arabialaisilla kirjaimilla. Odia puhui vuonna 1998 äidinkielenään 50 000 ihmistä. == Lähteet == Luokka:Indoarjalaiset kielet Luokka:Pakistanin kielet
Od

Od tai OD voi tarkoittaa seuraavia: * Odin kieli, Pakistanissa puhuttu indoarjalainen kieli * Od, kylä ja entinen kunta Herrljungassa, Ruotsissa * OD, Libanonin ilma-alusten maatunnus * Od-voima, odylinen voima, Karl von Reichenbachin 1800-luvulla olettama luonnonvoima * Od Magic, Patricia A. McKillipin fantasiaromaani vuodelta 2005 * OD Kokemus, oik. Olli Ahti (s. 1994), suomalainen rap-artisti *OD, oculus dexter eli oikea silmä, merkintä silmälasireseptissä *OD, Orphei Drängar, ruotsalainen akateeminen mieskuoro.
Buccaneerin saaristo

Buccaneerin saaristo on Länsi-Australiassa sijaitseva saaristo. Saaria on noin tuhat ja niihin kuuluvia saaria ovat muun muassa Cockatoo ja Koolan. Edellä mainituilla saarilla toimii rautamalmikaivoksia. Saaristo on irtaantunut mantereesta viimeisen jääkauden jälkeisenä aikana veden pinnan noustessa. Saariston suurimmassa osassa kasvillisuus on harvaa ja on vain joitakin metsäkaistaleita, joissa kasvillisuus on runsaampaa. Näillä metsälaikuilla on mangrove- ja sademetsää. Saaristossa on hiekkarantoja ja vuorovesi-ilmiö, jota kutsutaan Talbot Bayn vaakasuoraksi vesiputoukseksi. Saaristossa elää useita matelija- ja lintulajeja sekä pussinäätiä ja kalliorottia. Saaria ympäröivissä vesissä esiintyy koralleja, haita, simpukoita, ja pieniä kaloja kuten miekkakaloja. == Lähteet == Luokka:Australian maantiede Luokka:Australian saaret
Håtunan kirkko

Håtunan kirkko () on Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkko on rakennettu kivestä 1100-luvun lopussa.Stockholms läns museum: Håtuna Viitattu 4.9.2014. Luultavasti paikalla on sijainnut puinen kirkko jo 1000-luvulla ja sen jälkeen paikalle rakennetun harmaakivikirkon jäänteitä on nykyisen kirkon luoteiskulmassa.Bro församling: Håtuna kyrka Viitattu 4.9.2014. Kirkkoa on laajennettu 1300-luvulla, jolloin tehtiin muun muassa sakaristo. Myöhemmin rakennettiin tiiliholvit ja tehtiin seinämaalaukset, jotka kalkittiin piiloon, mutta on sittemmin palautettu osittain näkyviin. 1400-luvulla kirkkoon rakennettiin asehuone. Noin vuonna 1700 kirkon torni hajosi myrskyssä ja sitä ei rakennettu uudelleen. Kellotapuli oli halvempi ratkaisu ja sellainen rakennettiin kirkon lounaispuolella olevalle kukkulalle vuonna 1735. Kirkon lähellä sijaitsee kaksi melkein kokonaista riimukiveä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Bebyggelseregistret Luokka:Upplands-Bron kunta Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Tukholman läänin kirkot Luokka:Kirkot Uppsalan hiippakunnassa
Miten elämästä kertoisin

__NOTOC__ Miten elämästä kertoisin on laulaja Maarit Hurmerinnan 18. studioalbumi. Se julkaistiin 25. lokakuuta 2013 levymerkillä Sony Music. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Muusikot * Maarit – laulu, piano * Heikki Laine – bassokitara * Mikko Kaakkuriniemi – rummut * Antti Ikola – kosketinsoitin * Kari Lindsted – sello * Abdissa Assefa – lyömäsoittimet * Pentti Lahti – saksofoni, huilu * Kasperi Sarikoski – pasuuna * Timo Paasonen – trumpetti, flyygelitorvi * Heikki Vehmanen – alttoviulu * Heikki Hämäläinen – viulu * Seppo Rautasuo – viulu * Antti Ikola – taustalaulu * Janna Hurmerinta – taustalaulu * Manna Borg – taustalaulu * Marika Tuhkala – taustalaulu ;Tuotanto * Sami Hurmerinta – tuottaja, kitara, guitalele, mandoliini, taustalaulu * Matti Mikkola – tuottaja, lyömäsoittimet * Knipi – tuottaja, taustalaulu * Jetro Vainio – äänittäjä * Arttu Peljo – miksaaja * Svante Forsbäck – masteroija * Elf Control – kansikuva * Mikko Harma – valokuvat * Gabi Hakanen – A&R; * Pete Eklund – A&R; == Arvostelut == * Savon Sanomat: positiivinenSavon Sanomat: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Miten elämästä kertoisin discogs.com -sivustolla Luokka:Maarit Hurmerinnan albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Matti Mikkolan tuottamat albumit
Ystävyyden kunniamerkki

Ystävyyden kunniamerkki () on Venäjän valtion 1994 perustama kunniamerkki venäläisille ja niille ulkomaalaisille, jotka työskentelevät suhteiden parantamiseksi Venäjän valtioon ja sen kansaan. Ystävyyden kunniamerkkiä voi pitää suorana seuraajana Neuvostoliiton aikaiselle Kansojen ystävyyden kunniamerkille. == Historia ja myöntämisperusteet == Kunniamerkki on perustettu presidentin asetuksella 442, joka annettiin 2. maaliskuuta 1994. Kunniamerkkiä koskevia lisäasetuksia on annettu myöhemmin presidentin asetuksella 19 (6. tammikuuta 1999), asetuksella 1099 (7. syyskuuta 2010), asetuksella 1631 (16. joulukuuta 2011) ja asetuksella 308 (16. maaliskuuta 2012). Ystävyyden kunniamerkki voidaan myöntää Venäjällä myös ulkomaalaisille henkilöille, jotka ovat esimerkiksi tehneet jotain erityistä rauhan, ystävyyden ja kansojen välisen yhteisymmärryksen lujittamiseksi. Perusteluissa mainitaan, että kunniamerkin voi saada myös kansojen välisen kulttuuriyhteistyön lujittamisesta sekä Venäjän historian ja kulttuuriperinnön vaalimisesta. Merkki on korkein mahdollinen ulkomaalaiselle myönnettävä Venäjän valtiollinen kunniamerkki. == Kunniamerkin kuvaus == Kunniamerkin pohjana oli viisisakarainen tähti, jonka sisällä on maailmankartan kuva. Kunniamerkin koko on 44 mm. Nauha on väriltään vihreä sinisillä reunuksilla: * nauha == Kunniamerkin suomalaiset saajat == 1994: * Aimo Randen, Suomen metsästäjä- ja kalastajaliiton kunniapuheenjohtaja 2000: * Jussi-Pekka Alanen, Suomi-Venäjä-seuran puheenjohtaja * Markus Lyra, Suomen Moskovan suurlähettiläs 2001: * Pekka Herlin, Kone Oy:n hallituksen puheenjohtaja 2004: * Merja Hannus, Suomi-Venäjä-seuran pääsihteeri * Seppo Sarlund, Suomi-Venäjä- seuran puheenjohtaja 2005: * Kari Laine, Lapin taidetoimikunnan pääsihteeri * Alexander Marschan, professori * Eva-Riitta Siitonen, Helsingin ylipormestari 2007: * Paavo Lipponen, ent. pääministeri ja eduskunnan puhemies 2008: * Eino Siuruainen, Oulun läänin maaherra 2009: * Osmo Jussila, professori * Reino Paasilinna, ent. Yleisradion pääjohtajana 2010: * Arto Mustajoki, professori 2012: * Mikael Aro, VR-Yhtymän toimitusjohtaja * Antti Jaatinen, VR-Yhtymän henkilöliikennedivisioonan johtaja 2013: * Elena Timtshenko, Gennadi Timtshenkon puoliso * Ksenia Frank, Gennadi Timtshenkon tytär * Matti Klinge, emeritusprofessori * Arvo Tuominen, tv-toimittaja 2014: * Vladimir Agopov, säveltäjä * Heikki Talvitie, ent. suurlähettiläs ja Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtaja * Pauli Saapunki, ent. kansanedustaja * Jussi Nuorteva, valtionarkistonhoitaja * Timo Vihavainen, professori * Ilpo Kokkila, EK:n hallituksen puheenjohtaja 2016: * Pekka Viljakainen, liikemies,Venäjän hallituksen neuvonantaja * Vladimir Agopov, säveltäjä 2017: * Paula Lehtomäki, valtiosihteeri, ent. Suomi–Venäjä-Seuran puheenjohtaja * Eero Heinäluoma, kansanedustaja (ilmoitti heittäneensä maaliskuussa 2022 kunniamerkin jätekeräykseen vastalauseena Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan). 2018: * Roman Rotenberg, liikemies 2022: *Tuomas Sammelvuo, lentopallovalmentaja ==Lähteet== Luokka:Venäjän federaation kunniamerkit
Vittingen kirkko

Vittingen kirkko () on Ruotsissa Hebyn kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Alkuperäinen kirkkorakennus on rakennettu ennen 1300-lukua. Runkohuoneen holvit maalauksineen on tehty 1400-luvulle tyypilliseen tapaan, mutta läntisessä osassa kirkkoa ei ole maalauksia ja siellä on puiset tynnyriholvit. Holvien rakentamisen jälkeen kirkkoa on laajennettu länteen päin, todennäköisesti 1500- tai 1600-luvulla. Myös sakaristo on myöhempi lisärakennus ja se on tehty ennen keskiajan loppua. Vuosina 1892–1894 tehtiin restaurointi, jolloin holvien ja pilarien maalaukset otettiin esille. Viimeisin remontti on tehty 1970–1971, jolloin maalaukset puhdistettiin ja kirkon penkit saivat nykyisen vihreän värinsä. ==Lähteet== * Vittinge församling: Vittinge kyrka ==Aiheesta muualla== * Uplandia.se Luokka:Uppsalan läänin kirkot Luokka:Hebyn kunta Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kirkot Uppsalan hiippakunnassa
Maailma loppuu tänään

”Maailma loppuu tänään” on suomalaisartisti Titan kappale. Sony Music ja Mökkitie Records julkaisivat kappaleen artistin esikoissinglenä 11. kesäkuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Niko Lith sekä Janne Rintala, joka on myös sanoittanut kappaleen. Sanoitus kertoo kolmenkympin kriisistä. Miika Ullakon ohjaama musiikkivideo kappaleesta sai ensiesityksensä Iltalehden IL-TV:ssä 13. kesäkuuta 2014. Videolla näytetään kohtauksia kuinka artisti juhlii Helsingin keskustassa sekä siitä kun hän on joutunut putkaan. Videopalvelu YouTubessa musiikkivideo julkaistiin 17. kesäkuuta 2014. == Kappaleet == # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Bang Bang

”Bang Bang” on brittiläislaulaja Jessie J:n, yhdysvaltalaislaulaja Ariana Granden sekä yhdysvaltalaisräppäri Nicki Minajin kappale. Kappaleen julkaisivat Lava Records ja Republic Records 29. heinäkuuta 2014 singlenä, jolla kaikki esiintyjät ovat johtavina artisteina. Kappale on johdantosingle Jessie J:n kolmannella studioalbumilla Sweet Talker ja se on mukana myös Granden toisen studioalbumin My Everythingin 25. elokuuta 2014 julkaistussa erikoispainoksessa. Vaikka kappale on virallisesti julkaistu 29. heinäkuuta, se vuoti internetiin muutamaa tuntia ennen suunniteltua julkaisuaan. ”Bang Bang” sai sekä kuuntelijoiden että kriitikoiden keskuudessa pääosin positiivisen vastaanoton, jotka yllättyivät Jessien ja Granden laulusta Minajin räppäämisen rinnalla. Kaupallisesti kappale menestyi hyvin, debytoiden Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kuudennella sijalla, jossa se on saavuttanut parhaimmillaan neljännen sijan, muodostuen Jessie J:n korkeimman sijoituksen saavuttaneeksi kappaleeksi kyseisellä listalla. ”Bang Bang” on myynyt nelinkertaisesti platinaa, ja kappale saavutti sijoituksia kymmenen parhaan joukossa myös Kanadassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Bulgariassa. Kappale tulee olemaan osa Just Dance 2015-peliä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 kappaleet Luokka:Jessie J:n kappaleet Luokka:Ariana Granden kappaleet Luokka:Nicki Minajin kappaleet
SOE Busproduction

SOE Busproduction Finland Oy oli 1. toukokuuta 2014 perustettu Scanian omistama suomalainen linja-autojen korinvalmistaja. Yhtiö jatkaa Lahden Autokorin konkurssipesän toimintaa Lahdessa. Kirjainlyhenne SOE tulee sanoista Scania OmniExpress, joka on Scanian bussimalli, jota Lahden Autokori valmisti ennen konkurssiaan. Yhtiö työllistää tehtaassaan 342 henkilöä. Maanantaina 21.9.2020 Scania ilmoitti lopettavansa tuotannon Lahden-tehtaallaan käytännössä kokonaan. Samassa yhteydessä kaupunkilinja-autojen tuotanto Suomessa päättyy. Uusien linja-autojen tuotekehitys sekä varaosavalmistus Suomessa jatkuu edelleen, työllistäen n. 90 henkilöä Lahdessa. Yrityksen toiminta loppui syyskuussa 2024. ==Tuotannossa olleet linja-automallit== *Scania Interlink LD *Scania Interlink MD *Scania Interlink HD *Scania Citywide LE Suburban *Scania Lahti Scala ==Lähteet== Luokka:Linja- autonvalmistajat Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Scania Luokka:Lahtelaiset yritykset