Maakkia

Maakkia eli jokimaakkia (Maackia amurensis) on hernekasvien heimoon ja maakkioiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Itä-Aasiasta. Muualla maailmassa lajia käytetään koristekasvina näyttävien kukintojensa vuoksi. == Ulkonäkö ja koko == === Kasvutapa ja lehdet === Maakkia on heikosti haarautuva, kesävihanta puu, jonka kasvukorkeus on tavallisesti 10–15 metriä ja rinnankorkeusläpimitta 60 senttimetriä. Kuori on ruskeanvihreää ja hilseilevää. Korkkiraidallisten nuorten oksien violetinruskea kuori on karvaista; vanhemmat oksat ovat kaljuja. Silmut ovat kaljuja. Maakkian 15–23 senttimetrin pituiset lehdet jakautuvat lehtiruotiin ja -lapaan. Lehtiruodin pituus on 3–6 millimetriä; lehtilapa on päätöparisen parilehdykkäinen ja koostuu 7–11 lehdykästä. Kaljut lehdykät ovat pituudeltaan 3,5–7, joskus 9,7 senttimetriä ja leveydeltään 2–3,5, joskus 5 senttimetriä. Lehdykät vaihtelevat muodoltaan soikeasta pitkähkön munanmuotoiseen; niillä on pyöristynyt tyvi ja lyhyesti kapeneva kärki. === Kukat ja hedelmät === Maakkian kukinta-aika ulottuu heinäkuusta elokuuhun. Kasvin 10–20 senttimetrin pituiset, pystyt terttumaiset kukinnot kasvavat huiskilomaisissa kerrannaiskukinnoissa. Kukinnon päävarsi on tiheästi ruskeakarvainen; kukkavarret on tavallisesti 4–6 (3,2–10) millimetrin mittaisia. Maakkian kaksineuvoiset, vastakohtaiset, viisiteräiset kukat ovat 8–12 millimetrin pituisia; niillä on kaksinkertainen kehä. 2–4 millimetrin mittainen verhiö on kellomainen, lyhythampainen ja tiheästi kellanruskeakarvainen. Teriö on valkoinen, 7–11 millimetrin mittainen. Yksittäinen emi on suora ja tiheästi kellanruskeakarvainen. Syys-lokakuussa kypsyvät 3–7 senttimetrin pituiset ja 1–1,2 senttimetrin levyiset palkohedelmät sisältävät 1–4 siementä. Kellanruskeat tai ruskeat siemenet ovat soikeita, 6–8 millimetrin mittaisia. === Kromosomiluku === Kasvin kromosomiluku on 2n = 18. == Levinneisyys ja elinympäristö == Maakkian levinneisyysalue ulottuu Venäjältä (pääasiassa Amurin alueelta) Kiinaan, Taiwanille, Korean niemimaalle ja Japaniin. Maakkia kasvaa puuaroilla sekä kukkuloiden kuivissa metsissä 300–900 metrin korkeudella merenpinnasta. Laji suosii kuivahkoa-tuoretta, runsasravinteista, lievästi hapanta-emäksistä, hiekkasavista tai savista maaperää. Se viihtyy aurinkoisilla kasvupaikoilla ja pitää lämmöstä, mutta on enimmäkseen myös pakkasenkestävä. Kotiseudullaan Itä-Aasiassa maakkia kasvaa tuoreissa ja runsasravinteisissa jokilaaksojen rinne- ja rantametsissä yhdessä koreansembran (Pinus koraiensis) ja lehtipuiden kanssa. == Luokittelu == Maakkian kuvasivat ensimmäisinä Franz Josef Ruprecht ja Karl Johann Maximowicz. Lajista tunnetaan kaksi muunnosta: * Maackia amurensis Rupr. & Maxim. var. amurensis * japaninjokimaakkia – Maackia amurensis var. buergeri (Maxim.) C.K.Schneid.: Lehdykät ovat tylppiä eivätkä teräväkärkisiä kuten perusmuodolla; lisäksi lehtien alapinnat ovat karvaisia. Muunnos kasvaa luonnonvaraisena Japanissa. == Käyttö == Maakkiaa käytetään koristekasvina näyttävien kukkiensa vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * iNaturalist: Maackia amurensis * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Maackia amurensis * United States Department of Agriculture (USDA): Maackia amurensis * Flora of China: Maackia amurensis Luokka:Hernekasvit Luokka:Puut