EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Les Rougon-Macquart

Les Rougon-Macquart on kollektiivinen otsikko kirjailija Émile Zolan kirjoittamalle romaanisarjalle. Sarja koostuu 20 romaanista. Kirjat seuraavat kunnioitettavien Rougonien ja alaluokkaisten Macquartien perheiden elämää viiden sukupolven ajan Ranskan toisen keisarikunnassa (1852 -1870). Zola aloitti kirjallisen hankkeensa tarkoituksenaan aikansa Ranskan sosiaalisia, poliittisia ja moraalisia mullistuksia. Sarja alkaa vuonna 1871 julkaistulla "La Fortune des Rougon" kirjalla ja päättyy vuonna 1893 julkaistulla Le Docteur Pascal teoksella. Les Rougon-Macquart-romaanisarja on yksi merkittävimmistä naturalistisista teoksista. Zolan naturalistisen tuotannon taustalla on Hippolyte Tainen esittämä miljööteoria, joka korostaa ympäristön ja perimän vaikutusta ihmiseen. Zola pyrki kokeellisen romaanin metodin kautta tarkastelemaan ihmisiä objektiivisesti tietyssä ympäristössä tiettynä ajankohtana. == Romaanisarjan kirjat == #La Fortune des Rougon, 1871 # La Curée, 1871 # Le Ventre de Paris, 1873 # La Conquête de Plassans, 1874 # La Faute de l'Abbé Mouret, 1875 # Son Excellence Eugène Rougon, 1876 # L'Assommoir, 1877 # Une Page d'amour, 1878 # Nana, 1880 # Pot-Bouille, 1882 # Au Bonheur des Dames, 1883 # La Joie de vivre, 1884 # Germinal, 1885 # L'Œuvre, 1886 # La Terre, 1887 # Le Rêve, 1888 # La Bête humaine, 1890 # L'Argent, 1891 # La Débâcle, 1892 # Le Docteur Pascal, 1893 Luokka:Romaanisarjat Luokka:Ranskalaiset romaanit
Rusalka Dnistrovaja

Rusalka Dnistrovaja ('Dnestrin nymfi'), alaotsikko Ruthenische Volks-Lieder, oli ensimmäinen ukrainalainen kirjallinen kalenteri. Se julkaistiin Galitsiassa. Kalenterin kokosivat Ruteenikolmikon jäsenet Markijan Šaškevytš, Jakiv Holovatskyi ja Ivan Vahylevytš. Se painettiin 1836 Unkarin Budassa uudistetulla, hraždanka-kirjaimistolla tuhannen kappaleen painoksena. Kalenterissa on eri puolilta Galitsiaa kerättyjä kansalauluja ja kolmikon omia runoja ja proosaa sekä serbialaisten kansanrunojen käännöksiä ja katkelmia Václav Hankan Králové Dvůr -käsikirjoituksesta. Lisäksi mukana on keskiaikaista lyriikkaa ja sankarirunoutta, Holovatskyin kommentti Lvivin Pyhän Vasilin luostarin kirjaston slaavilaisista käsikirjoituksista sekä Šaškevytšin katsaus vuonna 1835 ilmestyneestä Josyp Lozynskyn teoksesta Ruskoje wesile, joka käsittelee ukrainalaisia häätapoja. (viite koskee kirjan nimeä) Šaškevytš tähdentää alkusanoissa ukrainan kansankielen, suullisen kansarunouden ja -proosan kauneutta. Mukana on luettelo tärkeimmästä Venäjän vallan aikaisesta kirjallisuudesta ja kansanrunoudesta. Poliisi takavarikoi Lvivissä kalenterin alkuperäisestä tuhannen kappaleen painoksesta 800, ja Galitsiassa julkaisun levittämisen kielsi paikallinen sensori Venedykt Levytsky, syynä kieli ja ortografia. Levityskielto ei koskenut Itävallan keisarikunnan muita osia, ja kielto kumottiin 1848. Myhailo Pavlyk on kuitenkin esittänyt, että sensuuritoimellaan Levytsky suojeli kolmikkoa vankeustuomioltaAnna Procyk, Giuseppe Mazzini’s Young Europe and the Birth of Modern Nationalism in the Slavic World, s. 120. Julkaisulla oli kuitenkin merkittävä vaikutus Länsi-Ukrainassa kansallisen tietoisuuden ja kirjallisuuden heräämiseen. Kalenteri julkaistiin uudestaan Ternopilissä 1910 ja myöhemmin faksimilepainoksina Kiovassa 1950 ja 1972 sekä Yhdysvalloissa Philadelphiassa 1961. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjat Luokka:Vuoden 1836 kirjat
Gian Nicola Berti

Gian Nicola Berti (s. 9. elokuuta 1960) on sanmarinolainen poliitikko ja entinen haulikkoampuja. Hän toimi San Marinon kapteenivaltionhoitajana huhtikuusta lokakuuhun vuonna 2016. Hän edusti Me sanmarinolaiset -puoluetta. Hän oli aikaisemmin toiminut San Marinon suur- ja yleisneuvoston jäsenenä vuonna 2008. Koulutukseltaan hän on juristi. Berti osallistui vuoden 1988 Soulin olympialaisiin, joissa hän kilpaili trap-ammunnassa sijoittuen jaetulle 33. sijalle. Hänen poikansa Gian Marco on myös kilpaillut olympialaisissa, joista paras tulos oli hopeamitali vuoden 2020 Tokion olympialaisten trap- ammunnan sekajoukkuekilpailusta. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:San Marinon kapteenivaltionhoitajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sanmarinolaiset ampujat Luokka:Sanmarinolaiset poliitikot
Habiturientti

Habiturientti on Adi L Haslan debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit
Pieni punainen kana

Pieni punainen kana on Adi L Haslan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit
Cnidoscolus quercifolius

Cnidoscolus quercifolius on tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on kausivihanta pensas tai puu, joka voi kasvaa korkeimmillaan kahdeksan metriä korkeaksi. Alimmat oksat kasvavat usein jo rungon tyveltä ja runko voi kasvaa 20–35 cm paksuksi. Lajin lehdissä on piikkimäisiä karvoja. Cnidoscolus quercifolius kasvaa kuivien alueiden metsissä, mäenrinteillä sekä jokien lähellä suosien syvämultaisia, kosteita ja ravinteikkaita kasvupaikkoja. Laji pärjää kuitenkin monenlaisella maaperällä. Lajia tavataan luonnossa Etelä-Amerikassa Brasilian itä- ja koillisosissa. Cnidoscolus quercifolius -lajin siemenistä on valmistettu elintarvikekäyttöön sopivaa öljyä. Lajia on myös kaadettu paikallisesti puutavaraksi, joskaan sen puuaines ei ole erityisen kestävää tai laadukasta, joten sitä on käytetty vain laatikoihin sekä muihin vastaaviin kohteisiin. Puuta on käytetty myös polttopuuna sekä puuhiilen valmistukseen. Lisäksi lajia on istutettu yhtenä ensimmäisistä puulajeista uudelleen metsitettäville alueille. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Cnidoscolus quercifolius === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Cnidoscolus quercifolius Luokka:Tyräkkikasvit
Egica

Egica (k. 702 Toledo) oli visigoottien kuningas vuosina 687–702. Egica meni naimisiin edeltäjänsä kuningas Erwigin tyttären Cixilon kanssa, ja Erwig nimesi Egican seuraajakseen. Tämä lienee ollut Erwigin tapa varmistaa oma vallassaolonsa, sillä Egica lukeutui Erwigin vastustajiin. Erwigin kuoltua vuonna 687 Egica nousi visigoottien kuninkaaksi. Heti valtaannousunsa jälkeen Egica pakotti Erwigin leskikuningatar Liubigotonan vetäytymään luostariin. Egican kuninkuuden aikana oli useita ylimystön kapinoita, jotka kaikki kuningas kukisti ja rankaisi kapinoijia ankarasti. Alfonson kronikan mukaan Egica hallitsi ensin yksin kymmenen vuotta ja sen jälkeen viisi vuotta yhdessä poikansa Witizan kanssa. Egica kuoli luonnollisen kuoleman Toledossa vuonna 702. == Lähteet == Luokka:Visigoottien kuninkaat Luokka:Vuonna 702 kuolleet
8\. päivä (albumi)

8\. Päivä on Adi L Haslan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Ei ihan hirveän syvää itsetutkiskelua – Adi L Hasla tavoittelee aikuisempaa kuulijakuntaa Viitattu 27.3.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2017 albumit
Rästäsmäki

Rästäsmäki on asuinalue Varsinais-Suomessa Nousiaisten kunnassa. Siellä sijaitsee pururata ja Mikko Rantasen frisbeegolfrata. Rästäsmäki sijaitsee noin kilometrin päässä Nousiaisten keskustasta. Ensimmäiset maininnat Rästäsmäestä löytyvät 1800-luvulta liittyen Moision kylään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *https://www.kyppi.fi/to.aspx?id=112.1000031785 Luokka:Nousiainen Luokka:Suomen asuinalueet
Hauke

Hauke on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Franzisca Hauke (s. 1989), saksalainen maahockeypelaaja * Gaby Hoffmann, o.s. Hauke, saksalainen musiikkimanageri ja sanoittaja * Max Hauke (s. 1992), itävaltalainen maastohiihtäjä * Tobias Hauke (s. 1987), saksalainen maahockeypelaaja
Marinovkan lentotukikohta

Marinovkan lentotukikohta () eli Marinovkan sotilaslentokenttä (; ICAO: URWM), on Venäjän Volgogradin alueella, Kanaltšin piirin Marinovkan maalaiskunnan alueella sijaitseva Venäjän ilmavoimien sotilastukikohta. Volgan–Donin kanava on runsas kaksi kilometriä Marinovkan lentotukikohdasta pohjoiseen. Tukikohdasta maanteitse noin 58 kilometriä itään sijaitsee Volgograd. Marinovkan lentotukikohdassa toimii Venäjän Eteläisen sotilaspiirin 11. yhdistetty lentorykmentti (11 SAP). Vuoden 2021 lopulla rykmenttiin kuului yksi lentue Suhoi Su-24M/M2 ja toinen lentue Suhoi Su-24MR -hävittäjiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aerodrom Marinovka (wikimapia.org) Luokka:Volgogradin alue Luokka:Venäjän lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
The Tipping Point

The Tipping Point on Tears for Fearsin studioalbumi, joka julkaistiin 25. helmikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Kulttuuritoimitus: Uusia tanssibiisejä maailmanloppuun – arviossa Tears For Fearsin comeback-levy The Tipping Point Viitattu 27.6.2022. * Soundi: Levyarvio: Syntikkapoppia ja vetistelyä – Tears For Fearsin paluulevy todistaa elämän myös edenneen Viitattu 27.3.2022. == Lähteet == Luokka:Tears for Fearsin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Piikkineula

Piikkineula (Indostomus paradoxus) on piikkineuloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Piikkineula on pienikokoinen kala, ja voi kasvaa suurimmillaan 2,7-3,3 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan kala on pitkänomainen ja ruumis kapenee pyrstöä kohden. Suu on pitkähkön kuonon päässä. Selkä- ja peräevät muodostuvat piikikkäistä ruodoista. Piikkineulan pyrstöevä on viuhkamainen ja pyrstönvarsi pitkä. Laji on väriltään ruskea. ==Levinneisyys ja elintavat== Piikkineulaa tavataan Myanmarista ja Kambodžasta järvistä ja joista. Laji liikkuu useimmiten pohjan lähellä runsaan kasvillisuuden joukossa. Piikkineulan ravintoa ovat selkärangattomat eläimet. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. ==Lähteet== Luokka:Yhdyskiduskalat
Bentley (täsmennyssivu)

Bentley voi tarkoittaa seuraavia: * Bentley, brittiläinen autovalmistaja * Bentley, kuvitteellinen hahmo Sly Raccoon -pelisarjassa * Bentley Systems, yhdysvaltalainen ohjelmistoyritys ;sukunimenä: * Andrew Bentley (s. 1952), brittiläinen säveltäjä ja tietokonemusiikin tutkija * Anna Bentley, suomalainen ääninäyttelijä * Anna-Kaarina Kiviniemi, ent. Bentley (s. 1948), suomalainen musiikkitoimittaja ja säveltäjä * Antony Bentley (s. 1981), suomalainen musiikki- ja media-alan ammattilainen * David Bentley (s. 1984), englantilainen näyttelijä * Doug Bentley (1916–1972), kanadalainen jääkiekkoilija * Eric Bentley (1916–2020), yhdysvaltalainen teatteriarvostelija, näytelmäkirjailija ja kielenkääntäjä * John Bentley (1916–2009), brittiläinen näyttelijä * John Irving Bentley (1874–1966), yhdysvaltalainen lääkäri * Lisa Bentley (s. 1968), kanadalainen triathlonisti * Max Bentley (1920–1984), kanadalainen jääkiekkoilija * Richard Bentley (1662–1742), englantilainen klassinen filologi ja kriitikko * Robert J. Bentley (s. 1943), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja kuvernööri * Russell Bentley (1960–2024), yhdysvaltalais-venäläinen militantti * Wes Bentley (s. 1978), yhdysvalalainen näyttelijä * Wilson Bentley (1865–1931), yhdysvaltalainen valokuvaaja ja lumihiutaleiden tutkija.
Regé-Jean Page

Regé-Jean Page (s. 24. tammikuuta 1988 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä, joka on tunnettu muun muassa roolistaan Hastingsin herttuana televisiosarjassa Bridgerton. == Filmografia == ===Elokuva=== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Alkuperäinen nimi Rooli 2015 Survivor Robert Purvell 2016 The Merchant of Venice Solanio 2018 Mortal Engines kapteeni Khora 2020 Sylvie's Love Chico Sweetney 2022 The Gray Man 2023 Dungeons & Dragons: Honor Among Thieves Xenk Yendar ===Televisio=== Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Lisätietoja 2001 Gimme 6 Gimme 6 Tanaka 8 jaksoa 2005 Sairaalaelämää Casualty Daniel Kimpton 1 jakso 2013 Fresh Meat Fresh Meat Dean 2 jaksoa 2015 Waterloo Roadin koulu Waterloo Road Guy Braxton 8 jaksoa 2016 Roots Roots Chicken George 2 jaksoa 2018–2019 For the People For the People Leonard Knox 20 jaksoa 2020 Bridgerton Bridgerton Simon Basset, Hastingsin herttua 8 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Airo

Eino Airo (14. heinäkuuta 1934 Marttila – 20. lokakuuta 2022 Jyväskylä)Kuolinilmoitus. Keskisuomalainen 31.12.2022, s. 52. oli suomalainen teatterinäyttelijä. Pisimmän jakson hän työskenteli Jyväskylän kaupunginteatterissa. Uransa hän aloitti Turussa 1950-luvulla. Hän näytteli muun muassa Jyväskylässä, Seinäjoella, Raumalla, Kajaanissa, Mikkelissä, Hämeenlinnassa ja Turussa. Teatteritöiden ohella Airo teki jonkin verran televisiotöitä ja pieniä elokuvarooleja. Eläkkeelle jäätyään Airo ohjasi amatööriteattereiden näytelmiä. == Lähteet == * https://www.ksml.fi/paikalliset/2641425 * https://www.kansanuutiset.fi/artikkeli/1772072-vakiopaine-teatteri-tuo-esiin- huumepainajaisen * https://www.ksml.fi/paikalliset/2802751 * https://www.finna.fi/Record/arto.013663160 * http://www.ilposaastamoinen.fi/musiikki/saevellykset/1978-kaisa-ja-otto * https://reppualma.vuodatus.net/lue/2007/12/kuka-pelkaa-virginia-woolfia ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Until The End

Until The End on Widescreen Moden debyyttialbumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2007. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Everlasting Bomb” sekä ”Dead Inside”. Jälkimmäiseen on kuvattu Timo Puustisen ohjaama musiikkivideo. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: * Imperiumi: 8/10Levyarvostelu: Widescreen Mode - Until The End Viitattu 27.3.2022. * Soundi: Widescreen Mode: Until The End Viitattu 27.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit
Jokelan kirkko

Jokelan kirkko oli Tuusulan Jokelan taajamassa sijainnut, vuonna 1975 valmistunut evankelis-luterilainen kirkko. Kirkko vihittiin käyttöön 22. maaliskuuta 1976. Kirkon suunnitteli jokelalainen arkkitehti Eero Askolin ja sen alttarin alttarikrusifiksin maalasi ikonitekniikalla pastori Robert de Caluwe. Kirkon rakenteissa havaittujen kosteusongelmien ja sisäilmaongelmien vuoksi seurakunta päätti syyskuussa 2020 purkaa kirkon. Kirkko purettiin tammikuussa 2022, mutta kirkon kellotapuli säilytettiin. Purkamista odottaneen kirkon kirkonkellot varastettiin lokakuussa 2021. Kellot löydettiin myöhemmin ja ne asennetaan takaisin paikoilleen kellotapuliin. == Lähteet == Luokka:Tuusulan kirkkorakennukset Luokka:Suomen entiset kirkkorakennukset
The Hanging Man

The Hanging Man on Widescreen Moden toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. huhtikuuta 2009. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Widescreen Mode: The Hanging Man Viitattu 27.3.2022. * Imperiumi: 4½/10Levyarvostelu: Widescreen Mode - The Hanging Man Viitattu 27.3.2022. * Soundi: Widescreen Mode: The Hanging Man Viitattu 27.3.2022. * V2.fi: Widescreen Mode: The Hanging Man Viitattu 27.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 albumit
Fallen from the Sky

Fallen from the Sky on Widescreen Moden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. joulukuuta 2011. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Widescreen Mode: Fallen From The Sky Viitattu 27.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2011 albumit
Pitkäluoto

Pitkäluoto-nimisiä saaria ja luotoja on Suomessa 30. Alla lueteltu niistä suurimmat. Lisäksi Pitkäluoto, kylä tai kulmakunta Uudenkaupungin Pyhämaalla. *Pitkäluoto, Helsingissä *Pitkäluoto, Naantalin Rymättylässä *Pitkäluoto, Naantalin Luonnonmaalla *Pitkäluoto, Uudessakaupungissa *Pitkäluoto, Kotkassa *Pitkäluoto, Kontionlahdella *Pitkäluoto, Mikkelissä *Pitkäluoto, Paraisilla *Pitkäluoto, Polvijärvellä
Kilpiö

Kilpiö on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Esko Kilpiö (1936–2004), ruotsinsuomalainen näyttelijä * Lauri Kilpiö (s. 1974), suomalainen säveltäjä * Raimo Kilpiö (s. 1936), suomalainen jääkiekkoilija * Sulo Kilpiö (s. 1936), suomalainen juristi ja Varkauden kaupunginjohtaja * Timo Kilpiö (s. 1948), suomalainen sisustusarkkitehti.
Mikko Rantasen frisbeegolfrata

Mikko Rantasen frisbeegolfrata on 18-väyläinen Nousiaisten Rästäsmäessä sijaitseva frisbeegolfrata. Rata on nimetty Nousiaisissa syntyneen jääkiekkoilija Mikko Rantasen mukaan. Rata perustettiin 2017 ja on tyypiltään metsärata.http://frisbeegolfradat.fi/rata/mikko-rantasen-frisbeegolfrata/ == Lähteet == Luokka:Frisbeegolfradat Luokka:Nousiaisten rakennukset ja rakennelmat
Openverse

Openverse on avoimen lähdekoodin hakukone avoimen sisällön etsimiseen, jota kehittää WordPress-projekti. Se hakee Creative Commons -lisentoitua ja public domainin alaista sisältöä kymmenistä eri lähteistä. Ohjelmisto on lisensoitu MIT-lisensillä. Openverse voi hakea sisältöä 700 miljoonan kohteen joukosta. == Historia == Creative Commons ilmoitti helmikuussa 2017 CC Searchista, avoimen lähdekoodin hakukoneesta avoimelle sisällölle, ja julkaisi sen beetaversion. CC Searchin vakaaversio ilmestyi huhtikuussa 2019. Creative Commonsin henkilöstömuutosten jälkeen joulukuussa 2020 CC Searchille ja muutamalle muulle projektille ei enää ollut tarvittavaa henkilöstökapasiteettia. Projektit siirtyivät ylläpitotilaan, eli niiden tarjoamat palvelut pysyivät käytettävissä mutta kehitys keskeytettiin. CC Searchiin ei enää hyväksytty uusia vetopyyntöjä tai tehty muutoksia. Huhti- toukokuussa 2021 Catherine Stihler (Creative Commons) ja Matt Mullenweg (WordPress Foundation, Automattic Inc.) ilmoittivat CC Searchin liittymisestä osaksi WordPress-projektia. Automattic maksoi Creative Commonsille hakukoneesta, palkkasi CC Search -tiimin avainhenkilöitä ja sponsoroi heidän panostaan projektiin osana Five for the Future -sitoumusta, joka on järjestelyn pääteeksi on osa WordPress-projektia, ei Automatticia. Esiteltiin myös uusi nimi, Openverse. Openverse on CC Searchin seuraaja, joka on kehitetty sen koodipohjalle. Se pyrkii olemaan laajempi avoimen sisällön hakukone, jatkamaan kehitystyötä ja kehittymään. WordPress Foundation omistaa Openversen tavaramerkin ja muut immateriaalioikeudet. Joulukuusta alkaen CC Searchin käyttäjät ohjataan Openverseen. == Ominaisuudet == Openverse hakee monipuolisesti erilaisia avoimia sisältöjä, kuten kuvaa, ääntä, kappaleita, sampleja ja podcasteja. Tuki videolle ja 3D-malleille on kehitteillä. Hakuja voi muun muassa rajata luokan, tiedostomuodon, koon, lähteen ja lisenssiehtojen mukaan. Openverse on saatavilla laajennoksena verkkoselaimiin, kuten Firefoxiin. === Kehittäjille === Openverseä voi isännöidä itse Docker- säiliöissä. WordPress-projekti tarjoaa isännöimänsä Openverse-ilmentymän rajapinnan muiden käyttöön. Projektin kestävyyden varmistamiseksi, sen käytöstä saatetaan alkaa periä maksua raskaasta tai kaupallisesta käytöstä. == Hakukoneen lähteet == Openverse hakee sisältöä Common Crawl -datasta sekä suoraan kymmenistä eri lähteistä/rajapinnoista, kuten Wikimedia Commonsista, Europeanasta, Finnasta ja Flickristä. == Katso myös == * Avoin sisältö == Lähteet == * Episode 8: The Commons of Images – WP Briefing, podcast-jakso Openversestä ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Openverse * Openversen kehittäjäsivusto * Openversen kehittäjän käsikirja * Openversen rajapinta * Openversen Git-arkistot Luokka:Hakukoneet
Antonietta Stella

thumb|right|Antonietta Stella Antonietta Stella (15. maaliskuuta 1929 Perugia – 23. helmikuuta 2022) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Obituary: Legendary Soprano Antonietta Stella Dies at 92 OperaWire Stella opiskeli Perugian konservatoriossa ja Rooman Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa. Hän voitti vuonna 1949 ENAL-kilpailun Bolognassa.Antonietta Stella Naxos Stella teki debyyttinsä vuonna 1959 Spoletossa Leonoran roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Trubaduuri. Tästä roolista tulikin yksi hänen tunnetuimmistaan. Vuotta myöhemmin Stella esiintyi Teatro dell'Opera di Romassa Leonoran roolissa Verdin La forza del destino -teoksessa. Hänestä tuli nopeasti yksi Italian kysytyimmistä sopraanoista. Hän pääsi laulamaan Firenzeen, Napoliin, Parmaan, Torinoon, Cataniaan, Veronaan ja Venetsiaan. Ensiesiintymisensä Milanon La Scalassa Stella teki vuonna 1954. Roolina oli Desdemona Verdin Otellossa, jonka myötä Stellan ura eteni kansainväliselle tasolle. Stella oli La Scalan säännöllinen esiintyjä vuoteen 1963 saakka; rooleja hänellä oli esimerkiksi lukuisissa Verdin ja Giacomo Puccinin oopperoissa. Vuonna 1955 Stella teki ensimmäiset esiintymisensä Wienin valtionoopperassa, Lontoon Royal Opera Housessa, Pariisin oopperassa, La Monnaiessa ja Chicagon lyyrisessä oopperassa. Vuonna 1956 hän esiintyi ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa Verdin Aidan nimiroolissa; hän pysyi Metropolitanin laulajana vuoteen 1960. Suosiota toivat etenkin esiintymiset Madama Butterflyssa (Puccini) ja Trubaduurissa (Verdi). Stella jatkoi uraansa laulamalla eri puolilla Italiaa 1970-luvun loppupuolelle, minkä lisäksi hän teki säännöllisesti esiintymisiä Pariisissa, Brysselissä ja Wienissä keskeisissä Verdin ja Puccinin oopperoiden rooleissa. Myöhemmin hän opetti laulamista. Stella osallistui uransa aikana moniin eri säveltäjien oopperoiden levytyksiin. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
William Henry Draper

William Henry Draper (19. joulukuuta 1855 Kenilworth, Warwickshire, Englanti − 9. elokuuta 1933 Clifton, Bristol) oli englantilainen hymnologi, pappi ja virsirunoilija. Draper opiskeli Keble Collagessa, Oxfordissa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1880. Hän toimi pappina muun muassa Alfretonissa, Shrewsburyssä ja Yorkshiressä sekä Lontoon Temple Church -kirkon "Master of the Temple" -pappina ennen eläkkeelle jäämistään. Hän kirjoitti virsiä ja julkaisi niitä eri lehdissä, kuten The Guardianissa ja Church Monthlyssä. Hänen kirjoittamiaan virsiä on noin 60 ja hän julkaisi muutaman laulukirjan The Victoria Book of Hymns (1897), Hymns for Holy Week (1898), A Memorial Service for Them That Are Fallen Asleep in Christ (1898) sekä The Way of the Cross. Draper tunnetaan erityisesti Franciscus Assisilaisen Aurinkolaulun "Il canto de Frate Sole" tai "Cantico delle Creaturen" englanninkielisen käännöksen ja virsimuokkauksen "All Creatures of our God and King" tekijänä. Assisilaisen Aurinkolaulu ei ole runomuotoinen virrenomainen laulu. Draper on muokannut sen säkeistömuotoiseksi helluntain ajan lasten jumalanpalvelusta varten vuosien 1899−1919 välisenä aikana. Draperin muokkaus on vuorostaan pohjana useille eri kielille käännetylle virrelle, kuten suomenkieliselle käännökselle. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset virsirunoilijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
American Service-Members’ Protection Act

American Service-Members’ Protection Act (ASPA, , myös Haagin hyökkäyslaki) on Yhdysvaltain laki, jonka tarkoituksena on ”suojata Yhdysvaltojen sotilashenkilöstöä ja muita Yhdysvaltain hallituksen vaaleilla valittuja ja asetettuja virkamiehiä kansainvälisen rikostuomioistuimen, jossa Yhdysvallat ei ole osapuolena, rikossyytteitä vastaan.” Lain esittivät senaattori Jesse Helms ja edustaja Tom DeLayCoalition of the International Criminal Court, "US Congress Passes Anti-ICC "Hague Invasion Act"". 4 March 2016. Accessed 6 March 2013. lisäyksenä vuoden 2002 lakiin koskien lisämäärärahoja terrori-iskuista toipumista ja niihin reagoimista varten (HR 4775).Govtrack, "H.R. 4775 (107th): 2002 Supplemental Appropriations Act for Further Recovery From and Response to Terrorist Attacks on the United States". Accessed 6 March 2013. Lisäys hyväksyttiin äänin 75–19. Presidentti George W. Bush allekirjoitti lain voimaan 2. elokuuta 2002. == Vaikutukset == Laki valtuuttaa Yhdysvaltain presidentin käyttämään kaikkia tarpeellisia ja tarkoituksenmukaisia keinoja vapauttaakseen yhdysvaltalaisen tai sen liittolaisen henkilöstöön kuuluvan, joka on pidätetty tai vangittu Kansainvälisen rikostuomioistuimen toimesta tai pyynnöstä. Tämä on johtanut siihen, että laille on annettu lempinimi ”Haagin valloituslaki”. Human Rights Watch, "U.S.: 'Hague Invasion Act' Becomes Law". 3 August 2002. Accessed 8 January 2007. John Sutherland, "Who are America's real enemies?". The Guardian, 8 July 2002. Accessed 8 January 2007. Laki kieltää myös liittovaltiota, osavaltioita ja paikallishallintoa sekä virastoja (mukaan lukien tuomioistuimet ja lainvalvontaviranomaiset) avustamasta kansainvälistä rikostuomioistuinta. Se esimerkiksi kieltää kaikkien henkilöiden luovuttamisen Yhdysvalloista ICC:lle ja kieltää turvaluokiteltujen kansallisten turvallisuustietojen ja lainvalvontaan liittyvien tietojen luovuttamisen ICC:lle. Laki kieltää myös Yhdysvaltoja tarjoamasta sotilaallista apua maille, jotka ovat ICC:n osapuolia. Poikkeuksina tähän on kuitenkin apu Naton jäsenille, tärkeimmille Naton ulkopuolisille liittolaisille, Taiwanille ja maille, jotka ovat tehneet artikla 98:n mukaisia sopimuksia sitoutuen olemaan luovuttamatta Yhdysvaltain kansalaisia ICC:lle. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * American Service-Members’ Protection Act -lain teksti: . Käytetty 6. maaliskuuta 2008. * |TOM:/bss/d107query.html HR4775- tiedot kongressin kirjastossa. Käytetty 8. tammikuuta 2007. * Kopio Helmsin lisäysesityksestä kongressin kirjastossa. Käytetty 26. tammikuuta 2004. * Jesse Helms, ”Helms esittelee lisäyksen suojellakseen sotilaita kansainväliseltä rikostuomioistuimelta ” (lehdistötiedote). 26 syyskuuta 2001. Käytetty 8. tammikuuta 2007. Luokka:Haag Luokka:Kansainvälinen rikosoikeus Luokka:Yhdysvaltain asevoimat Luokka:Yhdysvaltain liittovaltion lainsäädäntö
Jean François Borderies

Étienne-Jean-François Borderies (24. tammikuuta 1764 Montauban, Ranska – 4. elokuuta 1832 Versailles, Ranska) oli ranskalainen katolinen piispa ja hengellisten runojen kirjoittaja. Borderies'n elämänvaiheista on vähän tietoa. Hän opiskeli Collège Sainte-Barbe -korkeakoulussa Pariisissa. Ranskan vallankumouksen koittaessa hänen oli lähdettävä maanpakoon Hollantiin, Saksaan ja Englantiin. Vuonna 1802 hänestä tuli pappi Lalandeen, vuonna 1819 Saint- Denis'n arkkidiakoni, ja hänet vihittiin Versailles'n piispaksi 29. heinäkuuta 1827. Hänet tunnetaan ennen kaikkea englantilaisen John Francis Waden kirjoittaman joululaulun "Adeste fidelesin" muokkaajana. Hän on kirjoittanut Waden nelisäkeistöiseen lauluun kolme latinankielistä lisäsäkeistöä vuonna 1822. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset virsirunoilijat Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1764 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Olenjan lentotukikohta

Olenjan lentotukikohta (), lentokenttä tai lentoasema , ), on Venäjän Murmanskin alueella, maanteitse noin 16 kilometriä Olenegorskin kaupungin keskustasta itään sijaitseva sotilaslentoasema. Tukikohdasta 1-3 kilometriä lounaaseen on Vysokin taajama (, myös "Olenegorsk-8"). Tukikohdasta käytetään joskus nimitystä Olenegorsk-Vysoki. Tukikohdassa on Kuolan niemimaan lentokentistä pisin kiitotie (3,5 km). Siellä toimii Venäjän ilmavoimien 40. yhdistetty lentorykmentti (40 SAP; yksikkö 36097). Sen lentävään kalustoon kuuluu pitkän matkan Tupolev Tu-22M3 -pommituslentokoneita; muiden konetyyppien osalta eri lähteet ovat eri mieltä. Kalustoon kuuluu tulkinnasta riippuen Mikojan MiG-31 -hävittäjälentokoneita ja / tai myös kuljetushelikoptereita (Mil Mi-8MT ja Mil Mi-26T) sekä Antonov An-12 -kuljetuslentokone. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Aviabaza Olenja (wikimapia.org) Luokka:Murmanskin alueen lentoasemat Luokka:Venäjän ilmavoimien lentokentät‎
Corcelles-lès-Cîteaux

Corcelles-lès-Cîteaux on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 29 kilometriä Beaunen kaupungista koilliseen. Kunnan keskustassa 1800-luvulta peräisin oleva Syntymäkirkko, jossa on liuskekivikattoinen kellotorni. Kirkon kaksi kelloa ovat vuodelta 1620. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
August Florin

August Vilhelm Oskar Florin (17. toukokuuta 1812 Piikkiö – 7. huhtikuuta 1894 Helsinki) oli suomalainen pankki- ja virkamies ja valtioneuvos. Hän toimi Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtajana. Florinin vanhemmat olivat Hämeenlinnan kirkkoherra Johan Gustaf Florin ja Maria Ulrika Törnqvist. Hän kirjoitti ylioppilaasi vuonna 1830 ja suoritti yliopistossa kameraalitutkinnon vuonna 1834. Florin oli senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri vuodesta 1834, yleisen kanslian kopisti vuodesta 1838, kansliatoimituskunnan kanslisti vuodesta 1841, Suomen Pankin kolmas kamreeri vuodesta 1842, ensimmäinen kamreeri vuodesta 1850, johtaja vuodesta 1862 ja lopulta johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1870–1875. Vuonna 1875 hänelle myönnettiin valtioneuvoksen arvonimi. Florin toimi myös Suomen yleisen paloapuyhtiön vakinaisena kamarikirjurina vuosina 1836–1849 ja siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan kassanhoitaja vuosina 1848–50. August Florinin ja Lovisa Ekebomin poika oli lääkintöneuvos Johan August Florin. ==Lähteet== Luokka:Suomen pankin pääjohtajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Tobias Billström

Tobias Lennart Billström (s. 27. joulukuuta 1973 Malmö) on ruotsalainen maltillisen kokoomuksen poliitikko, joka toimi Ruotsin ulkoministerinä vuosina 2022–2024. Hän on istunut valtiopäivillä vuosina 2002–2024 ja toiminut siellä 1. varapuhemiehenä vuosina 2014–2017 sekä maltillisen kokoomuksen ryhmänjohtajana 2017–2022. Billström oli Ruotsin maahanmuuttoministeri koko Reinfeldtin hallituksen vallassaoloajan sekä lyhyen aikaa työmarkkinaministeri vuonna 2010. Billström on opiskellut historiaa Lundin yliopistossa. Billström ilmoitti 4. syyskuuta 2024 eroavansa ulkoministerin tehtävästä.Hanna Freyborg, Ulkoministeri Tobias Billströmin yhtäkkinen lähtö herättää hämmennystä Ruotsissa, Helsingin Sanomat 4.9.2024, viitattu 4.9.2024 Ero astuu voimaan tiistaina 10. syyskuuta 2024, jolloin Ruotsin valtiopäivien syysistuntokausi alkaa. Samalla hän jätti myös kansanedustajan työnsä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tobias Billström Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin ulkoministerit Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giovanni Antonini

thumb|right|Giovanni Antonini Giovanni Antonini (s. 1965 Milano) on italialainen kapellimestari, joka on esiintynyt myös huilistina ja barokkinokkahuilistina. Hän on soveltanut historiallisia esityskäytäntöjä ohjelmistoon, joka on ulottunut romantiikan aikakauden musiikkiin saakka.Giovanni Antonini AllMusic Antonini opiskeli huilunsoittoa Civica Scuola di Musicassa ja kiinnostui nokkahuilusta sekä historiallisista esityskäytännöistä Geneven Centre de Musique Anciennessa. Vuonna 1985 hän oli mukana perustamassa Il Giardino Armonico -barokkiorkesteria, jonka kapellimestari hänestä tuli vuonna 1989. Antoninin johdolla barokkiorkesteri on tehnyt yhteistyötä sekä historiallisten esityskäytäntöjen alan toimijoiden (Christophe Coin, Giuliano Carmignola) että valtavirtaisten esiintyjien (Katia ja Marielle Labèque, Viktoria Mullova) kanssa. Teldec-levymerkille Antonini ja Il Giardino Armonico tekivät 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa sarjan menestyksekkäitä levytyksiä erityisesti Antonio Vivaldin ja Johann Sebastian Bachin teoksista. Cecilia Bartolin kanssa levytetty The Vivaldi Album (2000) palkittiin Grammylla, ja lisäksi Antonini on saanut muun muassa lukuisia Echo Klassik -palkintoja. Antoninin johdolla työskennelleisiin esiintyjiin ovat kuuluneet myös muiden muassa Kristian Bezuidenhout, Isabelle Faust, Sol Gabetta, Sumi Jo, Emmanuel Pahud ja Giovanni Sollima.Giovanni Antonini Il Giardino Armonico Vuoden 2005 paikkeilla Antonini alkoi johtaa myös 1800-luvun ohjelmistoon kuuluvien teosten esityksiä. Hän pääsi johtamaan Salzburgin Mozarteum-orkesteria, Kammerorchester Baselia, Berliinin filharmonikkoja, Concertgebouw-orkesteria, Zürichin Tonhalle-orkesteria, Leipzigin Gewandhaus- orkesteria, Lontoon sinfoniaorkesteria, Los Angelesin filharmonikkoja ja Chicagon sinfoniaorkesteria. Hän eteni Mozarteum-orkesterin ja Kammerorchester Baselin päävierailijaksi. Antonini on noussut esiin myös oopperakapellimestarina. Oopperaa hän on johtanut esimerkiksi La Scalassa, Opernhaus Zürichissä, Salzburgin musiikkijuhlilla ja Theater an der Wienissä. Hän on työskennellyt puolalaisen Wratislavia Cantans -festivaalin taiteellisena johtajana. Teldec-levymerkille Il Giardino Armonicon kanssa tekemiensä levytysten lisäksi Antonini on levyttänyt muun muassa Decca Recordsille ja johtanut Kammerorchester Baselia Ludwig van Beethovenin sinfonioiden kokonaislevytyksellä Sony Classical Recordsille. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Italialaiset huilistit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manuela Custer

Manuela Custer on italialainen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan mezzosopraano.Manuela Custer Naxos Novarassa syntynyt Custer teki debyyttinsä Torinon Teatro Regiossa vuonna 1985.Manuela Custer Opera Rara Hän eteni kansainväliselle uralle, jolla hän on esiintynyt merkittävissä oopperataloissa ja konserttisaleissa, esimerkiksi Monacossa, Venetsiassa, Salzburgissa, Detroitissa, Wienissä, Firenzessä, Madridissa, Barcelonassa, Amsterdamissa, Edinburghissa, Roomassa, Pariisissa, Sevillassa, Lyonissa, Leipzigissa ja Lontoossa. Kapellimestareita, joiden johdolla Custer on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa John Eliot Gardiner, Myung-whun Chung, Riccardo Chailly, Richard Bonynge, Andrea Marcon, Gianandrea Noseda, Giuliano Carella, Jesús López-Cobos, Fabio Luisi, Daniel Harding, Claudio Scimone, Gianluigi Gelmetti, Marco Guidarini, Fabio Biondi, Christophe Rousset, Marcello Viotti, Salvatore Accardo, Aldo Ceccato ja Renato Palumbo. Custerin ohjelmiston ulottunut barokkimusiikista ja bel canto -tyylin edustajien teoksista aikansa säveltäjien musiikkiin. Ensimmäisen esiintymisensä Milanon La Scalassa Custer teki Gardinerin johdolla Claude Debussyn teoksen La Damoiselle élue tulkinnassa. Custer on sekä osallistunut kokonaisten oopperoiden levytyksiin että tehnyt resitaalilevytyksiä lukuisille levymerkeille, joihin ovat kuuluneet Opera Rara, Naïve Records ja Virgin Classics. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Trostjanets

Trostjanets () on kaupunki Koillis-Ukrainan Sumyn alueen Oh’tyrkan piirissä. Vuoden 2021 alun väkilukuarvio oli 19 797. Смородине 06 by Oleg Belous.jpg| Dieseljunayksikkö Trostjanetsin aseman alueella. Садиба Л. Є. Кеніга-1.jpg|Koenigin kartanoa. Вознесенська церква в Тростянці.jpg| Kirkko Trostjanetsissä. Благовіщенська церква в Тростянці 59-250-0081.jpg| Kirkko Trostjanetsissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== Luokka:Sumyn alueen kaupungit
Pasi Varonen

Pasi Varonen (s. 20. elokuuta 1971 Kitee) on suomalainen pesäpallon pelinjohtaja. Varonen toimi koko pelinjohtouransa Superpesiksessä Kiteen Pallon pelinjohtajana. Varonen toimi Kiteen Pallon pelinjohtajana kaudet 1997–2000 ja 2005–2006. Kaudella 1997 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-hopean. Kaudella 1998 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-pronssin. Kaudella 1999 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan SM-kullan ja hänet valittiin Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtajaksi. Kaudella 2000 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessaan toisen peräkkäisen SM-kullan. Kaudella 2005 Kiteen Pallo saavutti hänen alaisuudessan SM-kullan ja hänet valittiin toisen kerran urallaan vuoden pelinjohtajaksi. Kaudella 2006 Kiteen Pallo sijoittui hänen alaisuudessaan neljänneksi. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Varonen- Pasi-1.xlsx Varosen veljet Vesa ja Mikko sekä veljenpoika Samu-Kalle ovat edustaneet pelaajina Kiteen Palloa. https://kipa90.com/samu-kalle-varosen- suonissa-virtaa-kiteelaisen-pesapallon-dna/ Vesa on toiminut myös joukkueen pelinjohtajina. https://www.karjalainen.fi/urheilu/199606 Pasin tytär Veera pelaa Naisten Superpesisjoukkue Joensuun Mailassa. == Lähteet == Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viljo Vienola

Kalle Viljo Vienola (17. heinäkuuta 1908 Nurmijärvi – 20. heinäkuuta 1985) oli suomalainen rakennusmestari ja rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Vienolan vanhemmat olivat puhelinteknikko Vilho Herman Vienola ja Ida Arlander ja puoliso vuodesta 1940 Liisa Jalkanen. Vienola valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta vuonna 1937 ja työskenteli sitten rakennusosaston opettajana Tammelan kotiteollisuuskoulussa, piirtäjänä Granitilla ja vastaavana rakennusmestarina Oy Törnqvist & Ekbohmilla. Osallistuttuaan talvisotaan ja jatkosotaan hän toimi puolustusvoimien palveluksessa vastaavana rakennusmestarina, kunnes perusti vuonna 1946 oman rakennusliikkeen.50-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 17.2.1958, s. 6. Vienolan yritys toteutti asuin- ja liike- sekä teollisia ja julkisia kohteita varsinkin Kuopion seudulla, mutta myös muualla Suomessa. Kuopiossa sen kohteita olivat muun muassa linja-autoasema ja Minna Canthin koulu. Vienolan yritys tunnettiin koulujen rakentajana laajemmin, sen rakentamia olivat esimerkiksi Mikkelin tyttölyseo, Siilinjärven keskikoulu, Joensuun seminaari, Oulun yliopiston harjoituskansakoulu, Pielisjärven yhteislyseo, Lieksan kansalaiskoulu, Heinolan keskikoulu, Pohjois-Pohjanmaan keskusammattikoulu ja Pohjois-Karjalan ammattikoulu. Virastotalot yritys rakensi muun muassa Joensuuhun ja Suonenjoelle ja osallistui esimerkiksi Savon Sellun voimalaitoksen rakentamiseen. Vuonna 1966 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Vienola oli aktiivisesti mukana alansa yhteistyössä ja hänet tunnettiin myös ammunnan piirissä. Suomen Ampujainliiton kultaisen ansiomerkin Vienola sai vuonna 1968. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Rossija 88

Rossija 88 () on vuonna 2008 valmistunut venäläinen elokuva, jonka on ohjannut Pavel Bardin. Se kertoo moskovalaisten uusnatsien toiminnasta. Fiktiivisellä tarinalla on todellisuuspohja. Elokuvan nimen 88 viittaa tervehdykseen "Heil Hitler": h-kirjain on aakkosten kahdeksas kirjain. Elokuva kiellettiin Venäjällä, ja ohjaaja sai syytteen ekstremismistä. Muualla se on saanut melko vähän huomiota, joskin se esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla ja Suomessa Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla. Yhdysvaltalaisessa viihdelehdessä Varietyssa elokuvaa kiitettiin sen tavasta kuvata muukalaisvihaa. Elokuvan teon aikaan Venäjällä oli erityisesti vuosina 2004–2010 vallalla maahanmuuttovastaisuus, ja silloin syntyi skiniryhmiä. Aggressiot kohdistuivat usein keskiaasialaista syntyperää oleviin. Viranomaiset tukahduttivat toiminnan, ja Ulkopoliittisen instituutin tutkijan Jussi Lassilan mukaan ilmiö hävisi lähes täysin. Elokuvan kieltämiseen Venäjällä saattoi Lassilan mukaan vaikuttaa se, että juuri pääministerinä aloittanut Vladimir Putin rinnastettiin siinä Adolf Hitleriin. Elokuvan kohtauksessa, jossa viranomaiset tekevät skinien tiloihin etsintää, seinällä oleva Hitlerin kuva käännetään juuri ennen miliisien tuloa toisin päin, ja esiin tulee Putinin kuva. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Russia88 Elokuvan kotisivu * Rossiya 88 Berlinale.de Luokka:Vuoden 2008 elokuvat Luokka:Venäläiset elokuvat Luokka:Uusnatsismi
One for the Road

One for the Road voi tarkoittaa seuraavia: * One for the Road, The Kinksin alumi vuodelta 1980 * One for the Road, Rust n’ Ragen albumi vuodelta 2022 * "One for the Road", Arctic Monkeysin kappale vuodelta 2013.
Everlasting Flame

Everlasting Flame on Dreamtalen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Levyarvostelu: Dreamtale - Everlasting Flame Viitattu 12.4.2022. * Kaaoszine: ”Everlasting Flame” tuo kuulijalleen hyvän mielen energisellä ja luovalla asenteellaan – arviossa Dreamtalen kahdeksas pitkäsoitto Viitattu 17.6.2022. * Metalliluola: 8/10Dreamtale – Everlasting Flame (2022) Viitattu 14.7.2022. * Soundi: Levyarvio: Europower-visio ei horju – Kiivas tempo ja liukasnäppinen kitarismi ja synismi kannattelevat yhä Dreamtalea Viitattu 1.7.2022. == Kokoonpano == * Nitte Valo – laulu * Jarno Vitri – laulu * Rami Keränen – kitara & taustalaulu * Akseli Kaasalainen – koskettimet * Arto Pitkänen – rummut * Zsolt Szilagyi – kitara & taustalaulu * Mikko Hepo-oja – basso == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Dreamtalen albumit
Ville Kankare

Ville Olli Sakari Kankare (13. toukokuuta 1991 Vammala) on suomalainen tubettaja ja sisällöntuottaja. Youtubessa hän käyttää nimeä Vinkare. YouTube- kanavalleen hän julkaisee ”monipuolista sisältöä omasta elämästä” ja kertoo olevansa erityisen kiinnostunut valo- ja videokuvaamisesta. Kanavalla on helmikuussa 2025 yli tilaajaa ja reilu 58 miljoonaa katselukertaa. Kankare julkaisee aktiivisesti sisältöä muillekin sosiaalisen median alustoille, kuten Instagramiin, jossa hänellä on helmikuussa 2025 yli seuraajaa. Eetu Sandholmin, Matias Latvalan, Jesse Braunin, Mikael Lillebergin ja Matias Auramon kanssa Kankare tuottaa sisältöä sosiaalisen median eri kanaviin nimellä KONTS-toimisto. Kankare on palkittu Creator Awards Finland -gaalassa Vuoden kuvaus ja editointi -palkinnolla vuonna 2020. Samassa gaalassa hänet palkittiin yhdessä tubettaja Eetu Sandholmin kanssa Vuoden podcast -palkinnolla. Alun perin Kankare teki YouTube-kanavaa KKKGroup (nykyinen Krouppi), joka luotiin 20. kesäkuuta 2006. Kankare julkaisi kanavalla yhdessä kavereidensa Iiron ja Petterin kanssa huumori- sekä sketsivideoita. Myöhemmin Petteri kuitenkin lähti sketsiryhmästä. Emppu Koivula liittyi ryhmään 2009. Nykyään Kankare julkaisee kanavalla Empun ja Iiron kanssa Krouppicast-nimistä podcastia. Ensimmäinen Krouppicast-jakso julkaistiin 25. huhtikuuta 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vinkare Youtube-kanava * * * * * * * Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Coda – kahden maailman välissä

Coda – kahden maailman välissä () on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut ranskalais-yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Sian Heder. Se on englanninkielinen uudelleenfilmatisointi ranskalaisesta elokuvasta Bélierin perhe (2014). Elokuvan pääosia esittävät Emilia Jones, Eugenio Derbez, Troy Kotsur, Ferdia Walsh-Peelo, Daniel Durant ja Marlee Matlin. Coda – kahden maailman välissä sai maailmanensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 28. tammikuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Elokuva voitti kolme Oscar-palkintoa vuoden 2022 gaalassa: paras elokuva, paras miessivuosa (Troy Kotsur) ja paras sovitettu käsikirjoitus. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2021 ranskalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Elokuvat kalastuksesta
Taina Pieski

Taina Máret Pieski (s. 1967 Helsinki) on Saamelaismuseo Siidan museonjohtaja ja toimitusjohtaja.Utsjoen kunnanjohtaja Taina Pieski siirtyy Saamelaismuseo Siidan johtajaksi Pieski on sukutaustaltaan Utsjoelta. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Hän opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan puheviestintää ja sivuaineinaan yhteiskuntapolitiikkaa, valtio-oppia, aikuiskasvatusta ja tiedotusoppia. Hän on työskennellyt liikenne- ja viestintäministeriön, sosiaali- ja terveysministeriön sekä ympäristöministeriön palveluksessa useissa johtotehtävissä. Pieski valittiin Utsjoen kunnanjohtajaksi 31. tammikuuta 2022. Tässä tehtävässä hän toimi heinäkuun 2023 loppuun saakka, kunnes siirtyi nykyiseen tehtäväänsä museonjohtajana. == Lähteet == Luokka:Utsjoen kunnanjohtajat Luokka:Suomalaiset museonjohtajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jumaltuomio

Jumaltuomio tai jumalantuomio () oli vanhemmassa oikeuskäytännössä todistustapa, jonka katsottiin olevan osoitus Jumalan osuudesta. Jumalantuomio selvitettiin yleensä kokein, joiden lopputulos oli tuon ajan käsitysten mukaan osoitus yliluonnollisten voimien tahdosta. Nämä yliluonnolliset voimat varmistivat tuomion oikeudenmukaisuuden. Jumaltuomioita on esiintynyt eri kansojen ja muinaisten kulttuurien parissa, ja ne olivat Euroopassa yleisiä vielä keskiajalla. Esimerkiksi germaanikansojen oikeudenkäynneissä käytettiin jumaltuomioita. Vaikka jumaltuomioiden kokeet olivat usein kokeeseen asetettaville henkilöille kohtalokkaita, ei niiden tarkoitus ollut toimia rangaistuksena, vaan mahdollinen rangaistus tuomittiin vasta kokeen perusteella. Yleisimpiä kokeita olivat ennustus, ruumiillinen koe ja taistelu. Burmalaisessa ennustuskokeessa kaksi osapuolta varustetaan samanpituisilla kynttilöillä, jotka sytytetään samanaikaisesti: kauemmin palavan kynttilän haltija tuomitaan voittajaksi. Toinen ennustuskoe on ruumiiseen kohdistuva vetoomus murhaajan löytämiseksi. Keskiajalla Euroopassa käytössä ollut ruumiin koe perustui uskomukseen, jonka mukaan veri alkaa virrata sympaattisen vaikutuksen vuoksi murhaajan kosketuksesta tai hänen läheisyydessä. Kaikkein tunnetuimpia ruumiillisia kokeita olivat tulikoe ja vesikoe. Hindulaisten säännösten mukaan vaimoa voidaan vaatia kulkemaan tulen läpi todistaakseen uskollisuutensa mustasukkaiselle aviomiehelle. Mikäli hänen vartaloonsa jää palovammoja, niitä pidetään todisteena syyllisyydestä. Euroopassa tulikoe oli keskiajalla yleinen. Toisinaan sitä kutsuttiin myös rautakokeeksi. Tulikokeessa syytetyn piti todistaa syyttömyytensä kävelemällä hiilloksen yli tai pitämällä kädessään tulikuumaa rautaa saamatta palovammoja. Käytäntö, jossa noidiksi epäillyt asetettiin vesikokeeseen, perustui puolestaan uskomukseen, että vesi kasteen välineenä "hyväksyy” syyttömän – jolloin kokelas painuu pohjaan – ja vastaavasti ”hylkää" syyllisen, jolloin tämä kelluu. Taistelukokeessa eli rituaalitaistelussa voittajan katsottiin voittavan, koska yliluonnolliset voimat olivat hänen puolellaan, ei siksi, että hän olisi vahvempi. Siten keskiaikaisessa Euroopassa kaksintaistelun voittajan määräsi ”jumalan tuomio”. Jos kaksintaistelun hävinnyt osapuoli oli yhä elossa, hänet katsottiin syylliseksi, ja rikoksen vakavuudesta riippuen hänet voitiin rangaistuksena joko surmata, katkaista hänen kätensä tai takavarikoida hänen omaisuuttaan. Euroopassa jumaltuomion edellyttämiä kokeita tehtiin kuitenkin vain erityisen vaikeissa tapauksissa, ja niitä käytettiin yleensä täydentävinä todisteina. Kristityt piispat ja kirkolliskokoukset hyväksyivät jumaltuomiot vielä varhaiskeskiajalla, mutta useat paavit hylkäsivät jumaltuomiot. Kirkon neljäs Lateraanikonsiili kielsi jumaltuomiot vuonna 1215 ja paavi Gregorius IX vuonna 1234. == Lähteet == Luokka:Oikeushistoria
Musta kivi

Musta kivi voi tarkoittaa: * Kaaban musta kivi, islamin tärkeimpiin lukeutuva pyhiinvaelluskohde. * ”Musta kivi” (The Black Stone), Robert E. Howardin kauhunovelli vuodelta 1931. * Musta kivi, Markku Sadelehdon toimittama antologia vuodelta 1995.
Million Dollar Tones

Million Dollar Tones on eteläsuomalainen kahdeksanhenkinen rhythm and blues- ja rock and roll -yhtye, jonka soittimia ovat mm. rummut, basso, kitara, laulu ja piano. Million Dollar Tones on julkaissut urallaan kolme pitkäsoittoa: "Crazy!" (2016, Jungle Records), "That´s Right!" (2019, Bluelight Records)https://junglerecords.fi/tuottaja/da- bluelight/?s=Million+Dollar+Tones&post;_type=product sekä "Come On!" (2022, Bluelight Records). == Yhtyeen jäsenet == * Albert Hallikainen (kitara) * Ari Toivonen (tenorisaksofoni ja huuliharppu) * Antti Pajula (laulu) * Petri Rinta-Opas (baritonisaksofoni, taustalaulu) * Janne Nieminen (rummut ja lyömäsoittimet) * Markus Packalen (kontrabasso, taustalaulu) * Ide Miettinen (trumpetti) * Matti Roth (piano, taustalaulu) === Entiset jäsenet === * Marko Lamminmäki (rummut ja lyömäsoittimet) * Timo Uusiheimo (piano) * Kimmo Lehtola (basso, taustalaulu) * Ville Tolvanen (piano) * Matias Partanen (rummut ja lyömäsoittimet) * Mikle Ylipekka (rummut, lyömäsoittimet, huuliharppu, taustalaulu) * Aleksa Stanikic (trumpetti) * Hanna Hush (piano, taustalaulu) * Vesa Aaltonen (rummut ja lyömäsoittimet) * Aki Savolainen (basso) * Tomi Valasvuo (basso) * Juho Sassi (basso) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rhythm and blues -yhtyeet‎ Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet