EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Emilie Kristoffersen

Emilie Kristoffersen (s. 13. heinäkuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Alta IF:ää. Kristoffersen hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 17. maaliskuuta 2013 keskeyttäen Oslossa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun. Hänen paras saavutuksensa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on 35. sija Oslossa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 15. maaliskuuta 2015. Kristoffersen kilpaili alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 ja Val di Fiemmessä 2014. Hänen paras saavutuksensa näissä kilpailuissa oli seitsemäs sija yhdistelmäkilpailussa 2013. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelä-Elimäki

Etelä-Elimäki on Kouvolan 54. kaupunginosa. Siellä asuu noin 700 ihmistä. Se sijaitsee aivan eteläisimmässä Kouvolassa. Etelä-Elimäellä sijaitsevat mm. Raussilan, Villikkalan, ja Ratulan kylät. Kaupunginosa rajoittuu lännessä Elimäen kirkonkylän kaupunginosaan, idässä Anjalan kaupunginosaan, pohjoisessa Pohjois-Elimäen kaupunginosaan. Etelässä kaupunginosa rajoittuu Lapinjärven kuntaan ja Loviisan kaupunkiin. Luokka:Kouvolan kaupunginosat
Pertti Santalahti

Pertti Juhani Santalahti (18. joulukuuta 1941 Helsinki – 4. joulukuuta 2015 HumppilaKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 5.1.2016 s. B 11) oli suomalainen muotoilija. Santalahti opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa veistotaiteen osastolla. Hän valmistui muotoilijaksi vuonna 1962. Yrityksiä joille hän on muotoillut, ovat Kupittaan Savi, Nuutajärven Lasi, Alsterforsin Lasitehdas (Ruotsi), Arabian keramiikkatehdas ja Hackman Iittala. Vuosina 1971–1981 hän oli Humppilan lasitehtaan tuotekehittelijä ja vuodesta 1974 tehtaan taiteellinen johtaja.Kysymykset: Pertti Santalahti Santalahden töitä on ollut esillä yhteisnäyttelyissä, muun muassa Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen museossa Tampereella ja Marjatta Galleriessa Oslossa. Hänen töitään on monissa kokoelmissa, esimerkiksi Suomessa Helsingin kaupungin taidekokoelmissa, Suomen Lasimuseossa, Nykytaiteen Museossa Tampereella, Taideteollisuusmuseossa ja ulkomailla Kunstsammlungen der Veste Coburgissa, (Coburgissa Saksassa), The British Crafts Centerissä Lontoossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
HMS Bellona (1760)

HMS Bellona oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi John Lock. Köli laskettiin 10. toukokuuta 1758. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1760 ja valmistui 6. helmikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 43 391 puntaa 11 shillinkiä ja neljä pennyä.Winfield, Rif s. 63 == Palvelus == Alus romutettiin 1814. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Bellona-luokan linjalaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
HMS Dragon (1760)

HMS Dragon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Deptfordin telakalta, missä töistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 28. maaliskuuta 1758. Alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 1760 ja valmistui 19. huhtikuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 38 118 puntaa ja kuusi shillinkiä.Winfield, Rif s. 63 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1783 ja myytiin 1. kesäkuuta 1784 Portsmouthissa 620 punnalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Bellona- luokan linjalaivat
Skandinavia Cup

Skandinavia Cup on Kansainvälisen hiihtoliiton järjestämä maastohiihtokilpailujen sarja, jossa kilpailevat hiihtäjät Latviasta, Norjasta, Ruotsista, Suomesta ja Virosta. Myös muiden maiden edustajat voivat osallistua, mutta heitä ei huomioida sarjan kokonaiskilpailussa. Skandinavia Cup on osa maailmancupia seuraavaa tasoa, ja sen kautta on mahdollisuus ansaita osallistumisoikeus maailmancupiin.Hiihtoliitto == Kokonaiskilpailun tulokset == === Miehet === Kausi Voittaja Toinen Kolmas 2004–2005 John Anders Gaustad Stig Rune Kveen Remi Andersen 2005–2006FIS Petter Northug Øystein Pettersen Fredrik Persson 2006–2007FIS Øystein Pettersen Krister Trondsen John Kristian Dahl 2007–2008FIS Hans Petter Lykkja Fredrik Östberg John Anders Gaustad 2008–2009FIS Roger Aa Djupvik Geir Ludvig Aasen Ouren Jesper Modin 2009–2010FIS Kristian Tettli Rennemo Hans Petter Lykkja Sjur Røthe 2010–2011FIS Finn Hågen Krogh Hans Petter Lykkja Øyvind Gløersen 2011–2012FIS John Kristian Dahl Kristian Tettli Rennemo Fredrik Karlsson 2012–2013FIS Tomas Northug Snorri Einarsson Hans Christer Holund 2013–2014FIS Simen Østensen Daniel Myrmæl Helgestad Emil Iversen 2014–2015FIS Hans Christer Holund Mathias Rundgreen Sindre Bjørnestad Skar 2015–2016FIS Martin Løwstrøm Nyenget Johan Hoel Daniel Myrmæl Helgestad 2016–2017 Håvard Solås Taugbøl Daniel Stock Mathias Rundgreen 2017–2018 Martin Løwstrøm Nyenget Eirik Sverdrup Augdal Daniel Stock 2018–2019 Mattis Stenshagen Daniel Stock Harald Østberg Amundsen 2019–2020FIS Gjøran Tefre Johan Hoel Harald Østberg Amundsen Jørgen Sæternes Ulvang 2020–2021 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty === Naiset === Kausi Voittaja Toinen Kolmas 2004–2005 Ine Wigernæs Ann Eli Tafjord Marjo Korander 2005–2006FIS Katja Ruotsalainen Annmari Viljanmaa Pirjo Porvari 2006–2007FIS Astrid Uhrenholdt Jacobsen Kati Venäläinen Susanne Nyström 2007–2008FIS Ingri Aunet Tyldum Sara Svendsen Karianne Gåsland Bjellånes 2008–2009FIS Sara Svendsen Kristin Mürer Stemland Agnetha Åsheim 2009–2010FIS Ingvild Flugstad Østberg Marte Elden Eva Svensson 2010–2011FIS Heidi Weng Britt Ingunn Nydal Astrid Øyre Slind 2011–2012FIS Martine Ek Hagen Maria Nysted Grønvoll Britt Ingunn Nydal 2012–2013FIS Kari Vikhagen Gjeitnes Tuva Toftdahl Staver Britt Ingunn Nydal 2013–2014FIS Kathrine Rolsted Harsem Martine Ek Hagen Marthe Kristoffersen 2014–2015FIS Kathrine Rolsted Harsem Silje Øyre Slind Silje Theodorsen 2015–2016FIS Barbro Kvåle Sofia Henriksson Jonna Sundling 2016–2017FIS Anna Dyvik Tiril Udnes Weng Lotta Udnes Weng 2017–2018FIS Tiril Udnes Weng Lotta Udnes Weng Jonna Sundling 2018–2019FIS Anne Kjersti Kalvå Johanna Hagström Moa Lundgren 2019–2020 Julie Myhre Linn Sömskar Maria Nordström 2020–2021 Ei järjestetty Ei järjestetty Ei järjestetty == Lähteet == Luokka:Skandinavia Cup
Sammallahti

Sammallahti on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi: * Heikki Sammallahti (1886–1954), voimistelija * Kiureli Sammallahti (s. 1975), laulaja-lauluntekijä ja harmonikansoittaja * Pekka Sammallahti (s. 1947), saamen professori * Pentti Sammallahti (s. 1950), valokuvaaja * Tere Sammallahti (s. 1981), insinööri, tubettaja, bloginpitäjä ja kokoomuslainen poliitikko ja kansanedustaja * Hildur Larsson Sammallahti (1882-1952), rovaniemeläinen valokuvaaja ja yksi varhaisista Suomen Lapin kuvaajista.
Pierre Sancan

Pierre Sancan (24. lokakuuta 1916 Mazamet, Ranska – 20. lokakuuta 2008 Pariisi) oli ranskalainen pianisti, säveltäjä, kapellimestari ja musiikkipedagogi.Pierre Sancan, The Unknown Impressionistic Composers -sivusto 20.12.2002. Viitattu 5.1.2016. Mazamet syntyi Etelä-Ranskassa Tarnin departementissa ja opiskeli musiikkia ensin Marokon Meknesissä ja Toulousen konservatoriossa ja sitten Pariisin konservatoriossa muun muassa Charles Münchin johdolla. Hän sai Ranskan valtion Prix de Rome -stipendin 1943 kantaatillaan La légende d’Icare (”Ikaroksen legenda”) ja teki sitten pitkän uran Pariisin konservatorion pianoprofessorina 1956–1985. Säveltäjänä Sancan ei ole kovin tunnettu, vaikka hän kirjoitti muun muassa kolme balettia ja oopperan. Hänen sävellystyylinsä perustuu ranskalaiseen modernismiin. Hänen sävellyksistään on esitetty lähinnä vain huilusonatiinia. ==Teoksia== *La légende d’Icare, kantaatti (1943) *Ondine, fille de la forêt, ooppera (1962) *Reflet, baletti (1963) *Les fourmis, baletti (1966) *Sinfonia jousiorkesterille (1961) *Pianokonsertto (1957) *Viulukonsertto (1958) *Concertino pianolle ja kamariorkesterille (1966) *Toccata A-duuri pianolle (1943) *Sonatiini huilulle (1946) *Sonaatti alttoviululle ja pianolle (1961) *Sonaatti sellolle ja pianolle (1961) *Suite fantasque cembalolle (1966) *Petite mains pianolle (1967) *Rapsodie trumpetille ja pianolle (1970) *Lamento ja rondo saksofonille ja pianolle (1973) *Teema ja variaatioita harpulle (1975) *Ballade käyrätorvelle ja pianolle (1982) ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sulkuejärvi

Sulkuejärvi on Pirkanmaalla Kihniössä sen keskustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Sulkuejärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 1,8 kilometriä, leveys 1,0 kilometriä ja sen pinta-ala on 105 hehtaaria. Se sijaitsee Kihniön keskustan länsipuolella. Järveen laskee ojia ympäröivistä metsistä. Pohjoisesta laskee oja Korhoskylän eteläpuolisista alueista, missä sijaitsee myös Kakkurilampi. Kivistönkankaan takaa laskee lyhyt pelto-oja järven eteläpäähän. Nevalankylältä laskee Palolammen laskuoja Sulkuejärven kaakkoispäähän. Palolammen kautta laskee Syyslampi ja siihen vuorostaan Rajalampi. Kaikki ojat tämän ojan ympärillä laskevat siihen. Järven oma laskujoki on vain 100 metriä pitkä uoma Tarsianjärveen. Rannan tuntumaan on rakennettu saostusallas. Rantaviivan pituus on 6,2 kilometriä. Järven länsiranta on metsää tai ojitettua suota ja itäranta on Kihniön taajamaa. Itä- ja etelärannat ovat tiheästi rakennetut. Länsirannalla on yksi maatila ja muutama vapaa-ajan asuntoja. Keskustasta lähtevät yhdystiet 13341 ja 2790 sivuavat järven etelä- ja länsirantoja. Järven pohjois- ja länsipuolella kiertää yhdysteitä yhdistävä kylätie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet
Paskolampi (Kihniö)

Paskolampi on Pirkanmaalla Kihniössä keskustan lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Paskolampi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Se sijaitsee Tarsianjärvestä Syväjärveen laskevan joen vieressä kangasmaastossa. Siihen laskee yksi suo-oja Kakkurinnevalta ja sen oma laskuoja laskee 600 metrin pituisena Syväjärveen. Rantaviivan pituus on 750 metriä. Lammen lähellä sijaitsee Lehtolan maatila ja lammen rannalla on yksi vapaa-ajan asunto. Sinne pääsee yhdystieltä 13341 Kihniön keskustasta. == Lähteet == Luokka:Nerkoonjärven valuma-alue Luokka:Kihniön järvet
Petteri Lotila

Petteri Lotila (s. 24. maaliskuuta 1978 Pyhäranta) on norjansuomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän lopetti uransa vuoteen 2011. ==Ura== Lotila aloitti Rauman Lukon C-junioreissa kaudella 1993–94 ja tämän jälkeen portaittain B- ja A-juniorieiden joukkueissa 2–3 vuotta per taso. Kaudella 1999–2000 oli aika debytoida Lukon liigajoukkueessa. Ensimmäinen liigakausi tuotti vain kaksi tehopistettä 49 ottelussa. Kaikkiaan Lotila pelasi Lukon liigajoukkueessa kolme kautta piipahtaen välillä sekä Kajaanissa ja Uudessakaupungissa pelaamassa Mestistä. Kauden 2002–03 alussa Lotila pelasi viisi Mestis-ottelua Kajaanissa ja Ukissa ennen siirtymistään loppukaudeksi Norjan II tason Stavanger Oilersiin. Kauden 2003–04 Lotila pelasi Englannissa EIHL-liigan Manchester Phoenixin riveissä, jossa teki yhden kauden henkilökohtaisen piste-ennätyksensä 7+10. Manchester Phoenix kuitenkin suljettiin sarjasta taloudellisten ongelmien vuoksi kauden jälkeen joten Lotila palasi takaisin Stavangeriin. Stavangerissa Lotila pelasi aina kevääseen 2011 asti. Stavangerin vuosilta palintokaappiin tuli myös yksi Norjan mestaruus kaudelta 2010 ==Muuta== Lotila otti Stavangerissa pelatessaan Norjan kansalaisuuden, jotta ei veisi yhtä paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä. Lotilan perheeseen kuuluu norjalainen vaimo, joka työskentelee nuorisotyöntekijänä ongelmanuorten keskuudessa sekä kolme lasta. ==Tilastot== 1993–94 Lukko Jr. C SM-sarja 12 2 4 6 12 – – – – – 1995–96 Lukko Jr. B SM-sarja 29 13 6 19 12 – – – – – 1996–97 Lukko Jr. A SM-Liiga 8 0 0 0 2 14 0 2 2 2 1997–98 Lukko Jr. A SM-Liiga 21 3 1 4 50 14 1 0 1 12 1998–99 Lukko Jr. A SM-Liiga 34 8 5 13 10 – – – – – 1999–00 Lukko SM-Liiga 48 1 1 2 29 – – – – – 2000–01 UJK Mestis 7 3 0 3 2 – – – – – 2000–01 Lukko SM-Liiga 42 3 1 4 4 2 0 0 0 0 2001–02 Lukko SM-Liiga 20 0 0 0 4 – – – – – 2002–03 Kajaanin Hokki Mestis 2 0 0 0 0 – – – – – 2002–03 UJK Mestis 3 0 1 1 0 – – – – – 2002–03 Stavanger Oilers NOR 1. divisjon 24 8 6 14 0 – – – – – 2003–04 Manchester Phoenix EIHL 49 7 10 17 12 6 1 3 4 6 2004–05 Stavanger Oilers GET-Ligaen 32 6 5 11 57 3 0 0 0 0 2005–06 Stavanger Oilers GET-Ligaen 39 6 3 9 54 9 0 0 0 8 2006–07 Stavanger Oilers-2 NOR 1. divisjon 1 0 0 0 2 – – – – – 2006–07 Stavanger Oilers GET-Ligaen 25 4 6 10 24 12 1 0 1 2 2007–08 Stavanger Oilers GET-Ligaen 41 7 4 11 50 2 0 0 0 4 2008–09 Stavanger Oilers GET-Ligaen 42 4 10 14 46 – – – – – ==Aiheesta muualla== * * * Manchester Phoenixin virallinen sivusto ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Norjansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomalainen kauhuelokuva

Suomalainen kauhuelokuva on yksi suomalaisen elokuvan lajityypeistä. Ensimmäinen kauhuelementtejä sisältänyt suomalainen elokuva oli Teuvo Puron ohjaama Noidan kirot vuodelta 1927. Sitä ennen oli jo Carl Fager ohjannut goottilaista kauhukuvastoa hyödyntävän yritelmän Rautakylän vanha parooni (1923)Outi Tuomela, Tonttujuttuja eläimellisiä eukkoja, 2001, viitattu 3.9.2013. Muita varhaisia lajityyppiä vähintään sivuavia suomalaiselokuvia olivat Linnaisten vihreä kamari (1945), Valkoinen peura (1952), Noita palaa elämään (1952) ja Kummituskievari (1954).Salminen 1989, 36 Valkoista peuraa lukuun ottamatta näissä elokuvissa yliluonnollinen saa yleensä jonkinlaisen rationaalisen selityksen.Salminen 1989, s. 37 Vuonna 1988 valmistuneen Kuutamosonaatin on katsottu aloittaneen suomalaisen kauhuelokuvan ”uuden aallon”. Se hyödyntää varsinkin 1970-luvulla suosittua kauhuelokuvan aihetta syrjäseuduilla elävästä degeneroituneesta perheestä (esimerkiksi Texasin moottorisahamurhat).Salminen 1989, s. 37–38 Kuutamosonaatin jatko-osa Kadunlakaisijat sai ensi-iltansa 1991. Vuonna 2008 valmistunut suomalainen kauhuelokuva Sauna sai peräti seitsemän Jussi-ehdokkuutta ja lopulta kolme Jussi-palkintoa. Viime vuosina suomalaisia kauhuelokuvia ovat tehneet erityisesti erilaiset omaehtoiset ja riippumattomat tuotantoryhmät. Esimerkkejä tällaisista pienellä tai jopa olemattomalla tuotantobudjetilla tehdyistä kauhuelokuvista ovat Bunny the Killer Thing (2015) ja Lääkekoe (2018). Suomalaisissa elokuvissa ei ole ollut miehisiä vampyyrejä eikä ihmissusia, vaan yliluonnolliset voimat ovat ilmenneet naisissa, mikä on suomalainen erikoisuus. == Elokuvia == * Rautakylän vanha parooni (1923) * Noidan kirot (1927) * Linnaisten vihreä kamari (1945) * Noita palaa elämään (1952) * Valkoinen peura (1952) * Kuutamosonaatti (1988) * Silmä silmästä (1999) * Kohtalon kirja (2003) * The Kin (2004) * Kuolleiden talvi (2005) * Dark Floors (2008) * Sauna (2008) * Skeleton Crew (2009) * Bodom (2016) * Kyrsyä – Tuftland (2017) * Vihanpidot (2020) * Pahanhautoja (2022) * The Twin – Paha kaksonen (2022) * Koputus (2022) * Tuomion saari (2023) == Lähteet == * === Viitteet === *
HMS Superb (1760)

HMS Superb oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1760 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 28. joulukuuta 1757 Deptfordin telakalta, jossa töistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 12. huhtikuuta 1758. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1760 ja valmistui 19. joulukuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 39 802 puntaa ja kuusi shillinkiä.Winfield, Rif s. 63 == Palvelus == Alus haaksirikkoutui 7. marraskuuta 1783 Tellicherry Toadsissa Bombayssa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Bellona-luokan linjalaivat
Mattenschanze Kollersweid

Mattenschanze Kollersweid on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Wildhausissa Wildhaus-Alt St. Johannin kunnassa Sveitsissä. ==Historia== Ensimmäinen hyppyrimäki rakennettiin Wildhausiin vuonna 1910. Wildhausissa on ollut monia hyppyrimäkiä 1960-luvulle asti eri puolilla kuntaa. Mattenschanze Kollersweid avattiin vuonna 1977. Hyppyrimäkien rakentamista edesauttoi Walter Steiner, joka oli kotoisin Wildhausista. Vuonna 2003 rakennettiin K10 -hyppyrimäki aloitteleville mäkihyppääjille. Menestynein hyppääjä Wildhausista on Walter Steiner, jonka mukaan suurin mäki nimettiin. Viereisen Unterwasserin kylän Simon Ammann aloitti mäkihyppäämisen Kleine Schanzesta. ==Walter Steiner Schanze== ===Mäkiennätyksen kehittyminen=== Mäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Manuel Fuchs. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 18.2.2012 Manuel Fuchs 41,0 m ===Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)=== Kesämäkiennätyksen 43,5 metriä on hypännyt Felix Trunz. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 6.7.2013 Dominik Peter 42,5 m 7.7.2013 Dominik Peter 42,5 m 20.8.2017 Felix Trunz 43,5 m ===Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)=== Naisten kesämäkiennätyksen 41,0 metriä on hypännyt Rea Kindlimann. Päivämäärä Hyppääjä Pituus Kilpailu Kommentti 6.7.2013 Erja Zelger 36,0 m 6.7.2013 Erja Zelger 38,5 m 19.8.2017 Rea Kindlimann 41,0 m ==Lähteet== *Kollersweid skisprungschanzen.com Luokka:Sveitsin hyppyrimäet Luokka:Sankt Gallenin kantoni
HMS Kent (1762)

HMS Kent oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1762 vesillelaskettu Bellona-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 24. huhtikuuta 1759. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1762 ja valmistui 8. heinäkuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 39 756 puntaa 18 shillinkiä ja kolme pennyä.Winfield, Rif s. 64 == Palvelus == Huhtikuussa 1762 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Robert Faulknor ja poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1763. Alus varustettiin Plymouthissa vartiolaivaksi ja valmistui lokakuussa. Alus palautettiin palvelukseen syyskuussa päällikkönään Edward Le Cras ja poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1766. Alus katsastettiin 12. heinäkuuta 1770, missä havaitut viat korjattiin Plymouthissa. Alus palautettiin palvelukseen tammikuussa 1771 vartiolaivana päällikkönään Stephen Colby. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 1772 Charles Feilding. Se osallistui 22. kesäkuuta 1773 kuninkaan katselmukseen. Aluksen kannella tapahtui 4. heinäkuuta räjähdys. Alus osallistui kesän purjehduksiin 1773 ja 1774. Vuonna 1775 aluksen päällikkönä oli John Jervis, kun se poistettiin palveluksesta elokuussa. Alus varustettiin Plymouthissa merentakaiseen palvelukseen, mutta sitä ei miehitetty. Alus siirrettiin myytäväksi kesäkuussa 1784 ja myytiin 5. elokuuta Portsmouthissa 600 punnalla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Bellona-luokan linjalaivat
Viktor Strandfält

Viktor Strandfält (21. huhtikuuta 1887 Föglö – 11. elokuuta 1962 Maarianhamina*) oli Ahvenanmaan maakuntahallituksen toinen varapuhemies vuosina 1935–1937 ja ensimmäinen varapuhemies vuonna 1938. Siviiliammatiltaan hän oli kansakoulunopettaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet Luokka:Ahvenanmaan maaneuvos
Marjo Korander

Marjo Korander (ent. Korander-Taavitsainen, s. 19. marraskuuta 1981) on suomalainen entinen maastohiihtäjä. Hän edusti Vihdin Viestiä. Korander hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 2. maaliskuuta 2002 ollessaan 43:s Lahdessa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Yhteensä hän hiihti vuosina 2002–2006 maailmancupissa 14 kilpailua, jotka kaikki olivat henkilökohtaisia ja joista 12 järjestettiin Suomessa ja kaksi Norjassa. Ainoan kerran hän hiihti pistesijalle eli 30 parhaan joukkoon Oslossa 12. maaliskuuta 2005, kun hän sijoittui 30:nneksi 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. SM-kilpailuissa Korander saavutti 2005 pronssia viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja 2006 pronssia perinteisen 30 kilometrin kilpailussa. Vihdin Viestin joukkueessa hän saavutti viestissä yhden SM-hopean ja kolme SM-pronssia sekä sprinttiviestissä yhden SM-hopean ja kaksi SM- pronssia. Korander valmistui psykologian maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elokuva Suomessa 2000-luvulla

Vuosi Katsojat 2000 1 042 309 2001 675 262 2002 1 338 363 2003 1 690 682 2004 1 018 481 2005 942 423 2006 1 573 995 2007 1 289 432 2008 1 171 909 2009 1 289 432 Elokuva Suomessa 2000-luvulla käsitteli paljon nuorisoa ja historiallisia aiheita. Myös lastenelokuvia tehtiin. Vuosituhannen vaihteen keskeinen suunta oli paluu kansalliseen perinteeseen ja identiteetin etsintään. Tämä näkyy Jatkosotaa käsittelevissä elokuvissa Olli Saarelan Rukajärven tie, Taru Mäkelän Pikkusisar tai Lauri Törhösen Hylätyt talot, autiot pihat (2000). Menneisyyden maalaisnostalagiaa edustivat Markku Pölösen Badding (2000) ja Koirankynnen leikkaaja (2004). Menneitä taiteilijasuuruuksia muisteltiin elämäkertaelokuvissa, kuten Timo Koivusalon Kulkuri ja joutsen, Rentun ruusu (2001) ja Sibelius (2003) sekä Jari Halosen Aleksis Kiven elämä (2002). Nuoret nousivat pääosaan uuden vuosituhannen yhteiskunnasta kertovissa elokuvissa Jarmo Lampelan Joki (2001), Eila (2003), Johanna Vuoksenmaan Nousukausi (2003), Auli Mantilan Ystäväni Henry (2004), Aku Louhimiehen Paha maa (2005) ja Claes Olssonin Onnen varjot (2005). Nuorten tarinoita löytyi niin urheilusta kuten Simo Halisen Cyclomania (2001) ja Joona Tenan FC Venus (2005), rakkaudesta kuten Aku Louhimiehen Levottomat (2000) ja Kuutamolla (2002) tai kasvusta kuten Matti Ijäksen Haaveiden kehä (2002), Arto Koskisen Kahlekuningas (2002) ja Dome Karukosken Tyttö sinä olet tähti (2005) tai nuorisorikollisuudesta kuten Aleksi Mäkelän Pahat pojat (2003) tai Perttu Lepän Helmiä ja sikoja (2003). Uudella vuosituhannella nähtiin myös lastenelokuvia kuten Olli Saarelan Rölli ja metsänhenki (2001), Kaisa Rastimon Heinähattu ja Vilttitossu (2002), Klaus Härön Näkymätön Elina (2003) ja Liisa Helmisen Pelikaanimies (2004). == Lähteet == Luokka:Suomen elokuva Luokka:Elokuvan historia
Oluf Wold-Torne

Oluf Wold-Torne (1867–1919) oli norjalainen taidemaalari, joka maalasi muoto- ja henkilökuvia, maisemia, eläinaiheita ja asetelmia. Värit hänet töissään ovat enimmäkseen vahvoja, täyteläisiä, valovoimaisia. Hän opiskeli Kööpenhaminassa ja Pariisissa,Iso tietosanakirja, osa 15 vuodelta 1939, palsta 857 missä sai impressionistisia vaikutteitaWSOY:n Iso tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1997, s. 305. Pariisissa hänen tyyliinsä vaikuttivat ainakin van Gogh ja Césanne. Wold-Tornen uran lopulla hänen taiteessaan alkoi korostua aikaisempaa enemmän koristeellinen piirre.Otavan Iso tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1965, palsta 73 Hän vaikutti myös taideteollisuuden alalla.Otavan Iso Fokus, s. 4567 Hänen toimintansa sai aikaan herätteitä ainakin tekstiili-, keramiikka-, lasimaalaus- ja kirjansomistustaiteen alalla. Vuonna 1912 hänestä tuli yliopettaja Oslon Handsverk- og kunstindustriskolessa.Otavan Iso tietosanakirja, osa 10 vuodelta 1965, palstat 73–74 == Lähteet == Luokka:Norjalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Ole Malmstén

Ole Georgsson Malmstén (23. syyskuuta 1925 Helsinki – 23. toukokuuta 1981 Helsinki) oli teollisuusneuvos ja perustamansa Kuntek Oy:n toimitusjohtaja. Hän syntyi esikoisena Georg Malmsténin perheeseen, jossa musiikki näytteli keskeistä osaa. Ole Malmstén oli isänsä silmäterä ja innoittaja hänen tekemilleen lauluille. Ole Malmsténin nuoruus loppui talvisodan sytyttyä 1939. Hän ei ikänsä puolesta kelvannut rintamalle, mutta hän suoritti varusmiespalveluksensa jatkosodan aikana 1943–1944. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1945. Sodan järkytysten jälkeen hän ei vielä osannut päättää, mikä hänestä ”tulee isona”, joten hän lähti hakemaan seikkailuja ja kokemuksia meriltä. Tämän jälkeen hän palasi Suomeen ja aloitti opiskelun Tekniska Läroverket’issä, josta valmistui insinööriksi 1950. Heti valmistumisensa jälkeen hän sai töitä Oy Putkisto Ab:sta, josta hän siirtyi tekniseksi johtajaksi tiivisteitä ja suojelutarvikkeita myyneelle Ikas Oy:lle. Hän ei kuitenkaan viihtynyt palkkatyössä, vaan halusi itsenäiseksi yrittäjäksi. Hän perusti 1958 tiiviste- ja eristealalla toimivan Kunnallisteknillisen Insinööritoimiston, joka muuttui myöhemmin Kuntek Oy:ksi. Vähitellen hänestä tuli teollisuuseristysalan uranuurtaja Suomessa. Hän perusti myös tytäryhtiöt Brasiliaan, Argentiinaan ja Kanadaan. Yrittäjätoiminnan lisäksi hän toimi aktiivisesti monissa teollisuuden järjestöissä. Hän oli mukana monissa työmarkkinaneuvotteluissa metalliteollisuuden työnantajapuolen edustajana. Lisäksi hän oli Suomen Ulkomaankauppaliitossa vienninedistämistehtävissä ja mukana myös eri maiden välisissä kauppayhdistyksissä. Vapaa-aikanaan hän harrasti intohimoisesti veneilyä ja ilmailua. Hänelle myönnettiin 1979 teollisuusneuvoksen arvonimi. Tässä vaiheessa yrittäjän ja liikemiehen kuluttava elämänrytmi oli jo alkanut uuvuttaa häntä, ja hän sairastui vakavasti. Hän kuoli 1981 vain kaksi päivää ennen isäänsä Georg Malmsténia. Kuntek Oy:n toiminta jatkui vielä 1980-luvun loppupuolelle. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Aika härdelli!

Aika härdelli! () on kanadalainen TV-animaatiosarja. Sarjan on tuottanut DHX Media studioillaan Torontossa ja Vancouverissa. Suomessa sitä on esittänyt Yle TV2-kanavalla 2. tammikuuta 2016 lähtien. == Hahmot == * Luru Mäki () * Temo Jerkko Junior () * Ami () * Sara () * Valmentaja () * Pirjo () * Jesse () * Kilu () * Pertsa () == Äänirooleissa == http://yle.fi/aihe/artikkeli/2015/12/21/galaxin-aika-hardelli-kiepauttaa- kaverukset-aikasilmukkaan === Suomeksi === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Looped . DHX Media. * Aika härdelli. Yle * Aika härdelli. Yle Areena. Luokka:2010-luvun kanadalaiset scifi-sarjat Luokka:2010-luvun komediasarjat Luokka:2010-luvun lastenohjelmat Luokka:2010-luvun piirrossarjat Luokka:YTV:n televisio-ohjelmat
Skandinavia Cup 2015–2016

Skandinavia Cup 2015–2016 oli maastohiihtokilpailu Skandinavia Cupin 11. joulukuuta 2015 Suomen Vuokatissa alkanut ja 13. maaliskuuta Viron Otepäässä päättynyt kilpailukausi. Niin miesten kuin naistenkin sarjassa oli yhdeksän osakilpailua. == Kilpailut == skiforbundet.no === Miehet === # Päivämäärä Paikka Matka Voittaja Toinen Kolmas 1 11. joulukuuta 2015 Vuokatti 15 km (p) Emil Iversen Mathias Rundgreen Martin Løwstrøm Nyenget 2 12. joulukuuta 2015 Sprintti (v) Oskar Svensson Karl-Johan Westberg Emil Iversen 3 13. joulukuuta 2015 15 km (v) Martin Løwstrøm Nyenget Daniel Myrmæl Helgestad Mathias Rundgreen 4 8. tammikuuta 2016 Östersund 10 km (v) Per Kristian Nygård Mathias Rundgreen Simen Hegstad Krüger 5 9. tammikuuta 2016 Sprintti (p) Even Northug Andreas Myran Steen Joni Mäki 6 10. tammikuuta 2016 30 km (p) yhteislähtö Mikael Gunnulfsen Sindre Sætre Hammerlund Daniel Myrmæl Helgestad 7 11. maaliskuuta 2016 Otepää Sprintti (v) Håvard Solås Taugbøl Pål Trøan Aune Sindre Odberg Palm 8 12. maaliskuuta 2016 10 km (p) Pål Golberg Mikael Gunnulfsen Daniel Stock 9 13. maaliskuuta 2016 15 km (v) takaa-ajo Espen Udjus Frorud Johan Hoel Daniel Myrmæl Helgestad === Naiset === # Päivämäärä Paikka Matka Voittaja Toinen Kolmas 1 11. joulukuuta 2015 Vuokatti 10 km (p) Sofia Henriksson Barbro Kvåle Mari Eide 2 12. joulukuuta 2015 Sprintti (v) Maja Dahlqvist Anne Kjersti Kalvå Silje Øyre Slind 3 13. joulukuuta 2015 10 km (v) Maria Strøm Nakstad Marika Sundin Ebba Andersson 4 8. tammikuuta 2016 Östersund 10 km (v) Maria Strøm Nakstad Ebba Andersson Silje Øyre Slind 5 9. tammikuuta 2016 Sprintti (p) Kari Vikhagen Gjeitnes Anna Svendsen Linn Sömskar 6 10. tammikuuta 2016 20 km (p) yhteislähtö Sofia Henriksson Ebba Andersson Kathrine Rolsted Harsem 7 11. maaliskuuta 2016 Otepää Sprintti (v) Mari Eide Jonna Sundling Linn Sömskar 8 12. maaliskuuta 2016 5 km (p) Kari Vikhagen Gjeitnes Anna Svendsen Mari Eide 9 13. maaliskuuta 2016 10 km (v) takaa-ajo Barbro Kvåle Marthe Bjørnsgaard Evelina Settlin == Pisteet == === Miehet === skiforbundet.no Sij. Pisteet 1\. Martin Løwstrøm Nyenget 501 2\. Johan Hoel 338 3\. Daniel Myrmæl Helgestad 310 4\. Per Kristian Nygård 299 5\. Pål Golberg 294 6\. Daniel Stock 278 7\. Andreas Myran Steen 243 8\. Mathias Rundgreen 243 9\. Mikael Gunnulfsen 225 10\. Simen Hegstad Krüger 221 === Naiset === skiforbundet.no Sij. Pisteet 1\. Barbro Kvåle 503 2\. Sofia Henriksson 353 3\. Jonna Sundling 349 4\. Mari Eide 340 5\. Marthe Bjørnsgaard 310 6\. Silje Øyre Slind 310 7\. Anne Kjersti Kalvå 294 8\. Kari Vikhagen Gjeitnes 293 9\. Linn Sömskar 282 10\. Maria Strøm Nakstad 281 == Lähteet == Luokka:Skandinavia Cup Luokka:Vuoden 2015 urheilu Luokka:Vuoden 2016 hiihto
Skandinavia Cup 2014–2015

Skandinavia Cup 2014–2015 oli maastohiihtokilpailu Skandinavia Cupin kilpailukausi, joka käsitti kymmenen osakilpailua. Kilpailupaikkoina olivat Vang Norjassa, Falun Ruotsissa, Madona Latviassa ja Joulumäe Virossa.langrenn.com Kokonaiskilpailun voitti miehissä Norjan Hans Christer Holund ja naisissa Norjan Kathrine Rolsted Harsem. == Kilpailut == skiforbundet.no === Miehet === # Päivämäärä Paikka Matka Voittaja Toinen Kolmas 1 12. joulukuuta 2014 Vang 15 km (v) Mathias Rundgreen Daniel Myrmæl Helgestad – Simen Andreas Sveen 2 13. joulukuuta 2014 Sprintti (v) Sindre Bjørnestad Skar Torjus Børsheim Håvard Solås Taugbøl 3 14. joulukuuta 2014 30 km (p) yhteislähtö Tord Asle Gjerdalen Hans Christer Holund Simen Hegstad Krüger 4 9. tammikuuta 2015 Falun 15 km (v) Matti Heikkinen Anders Gløersen Finn Hågen Krogh 5 10. tammikuuta 2015 Sprintti (p) Ola Vigen Hattestad Eirik Brandsdal Pål Golberg 6 11. tammikuuta 2015 Yhdistelmäkilpailu Matti Heikkinen Emil Iversen Hans Christer Holund 7 21. helmikuuta 2015 Madona 15 km (p) Hans Christer Holund Mathias Rundgreen Martin Løwstrøm Nyenget 8 22. helmikuuta 2015 30 km (v) Magne Haga Mathias Rundgreen Hans Christer Holund 9 24. helmikuuta 2015 Joulumäe Sprintti (p) Emil Nyeng Timo André Bakken Even Northug 10 25. helmikuuta 2015 Sprintti (v) Sindre Bjørnestad Skar Håvard Solås Taugbøl Eivind Bakkene === Naiset === # Päivämäärä Paikka Matka Voittaja Toinen Kolmas 1 12. joulukuuta 2014 Vang 10 km (v) Maria Strøm Nakstad Silje Øyre Slind Susanna Saapunki 2 13. joulukuuta 2014 Sprintti (v) Barbro Kvåle Jennie Öberg Tuva Toftdahl Staver 3 14. joulukuuta 2014 20 km (p) yhteislähtö Silje Øyre Slind Silje Theodorsen Helene Söderlund 4 9. tammikuuta 2015 Falun 10 km (v) Charlotte Kalla Martine Ek Hagen Astrid Uhrenholdt Jacobsen 5 10. tammikuuta 2015 Sprintti (p) Kari Vikhagen Gjeitnes Kathrine Rolsted Harsem Stina Nilsson 6 11. tammikuuta 2015 Yhdistelmäkilpailu Astrid Uhrenholdt Jacobsen Sofia Bleckur Martine Ek Hagen 7 21. helmikuuta 2015 Madona 10 km (p) Kathrine Rolsted Harsem Barbro Kvåle Silje Theodorsen 8 22. helmikuuta 2015 20 km (v) Kathrine Rolsted Harsem Silje Øyre Slind Silje Theodorsen 9 24. helmikuuta 2015 Joulumäe Sprintti (p) Kathrine Rolsted Harsem Jonna Sundling Kari Vikhagen Gjeitnes 10 25. helmikuuta 2015 Sprintti (v) Linn Sömskar Jonna Sundling Kathrine Rolsted Harsem == Pisteet == === Miehet === Sij. Pisteet 1\. Hans Christer Holund 382 2\. Mathias Rundgreen 311 3\. Sindre Bjørnestad Skar 289 4\. Magne Haga 250 5\. Emil Nyeng 232 6\. Vegard Bjerkreim Nilsen 228 7\. Håvard Solås Taugbøl 220 8\. Martin Løwstrøm Nyenget 219 9\. Simen Hegstad Krüger 204 10\. Matti Heikkinen 200 === Naiset === Sij. Pisteet 1\. Kathrine Rolsted Harsem 508 2\. Silje Øyre Slind 500 3\. Silje Theodorsen 360 4\. Barbro Kvåle 331 5\. Kari Vikhagen Gjeitnes 259 6\. Linn Sömskar 247 7\. Charlotte Kalla 200 8\. Emilie Kristoffersen 194 9\. Evelina Settlin 189 10\. Jonna Sundling 188 == Lähteet == Luokka:Skandinavia Cup Luokka:Vuoden 2014 hiihto Luokka:Vuoden 2015 urheilu
Johann Heinrich Voss

Johann Heinrich Voss [fos] (1751–1826) oli saksalainen runoilijaOtavan Iso Fokus, s. 4571 mutta erityisen merkittävä kääntäjänäWSOY:n suuri tietosanakirja, osa 10, WSOY 1997, s. 313. Hän oli yksi Göttingenin koulukunnan perustajista. Vuonna 1782 hänestä tuli koulunrehtori Eutigiin ja vuonna 1805 professori Heidelbergiin. Hän saksansi kreikkalaista kirjallisuutta, teki muun muassa 1781 Odysseian ja vuonna 1793 Iliaan saksankieliset käännökset, joita pidetään filologisesti tarkkoina ja tyylillisesti ansiokkaina ja joilla oli käänteentekevää merkitystä. Voss saksansi myös Rooman kirjallisuutta ja Shakespearen näytelmiä. Hänen tunnetuimmat omat runonsa ovat "Der siebzigste Geburtstag" ja "Luise".Otavan Iso tietosanakirja, osa 10, palsta 104, Otava 1965 Voss oli Hainbundin runoilijoita ja ryhmän johtaja. Vossilta saivat vaikutteita monet aikalaiskirjailijat. J. W. von Goethe kirjoitti eepoksen Hermann und Dorothea hänen innoittamanaan. Hän vaikutti myös Runebergiin ja Esaias Tegnériin, erityisesti runollaan "Luise". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Ludlow’n linna

Ludlow’n linna () on keskiaikainen, nykyään raunioitunut linna Ludlow’n kaupungissa Englannin Shropshiren kreivikunnassa. Linnan on luultavasti perustanut Walter de Lacy noin vuonna 1075. Walter de Lacy nuoremman kuoltua vuonna 1241 linna siirtyi de Genevillen suvun omistukseen ja 1300-luvun alussa avioliiton kautta Roger Mortimerille. Viimeisen miespuolisen Mortimerin kuoltua linna päätyi Yorkin herttuan Rikhard Plantagenetin omistukseen. Lancasterien joukot ryöstivät linnan ruusujen sodassa. == Arkkitehtuuri == Linna sijaitsee helposti puolustettavalla kallionkielekkeellä Temejoen mutkassa.Newman, s. 352–353. Sisemmän sisäpihan pohjoispäädyssä sijaitsee Pyhän Maria Magdalenan kappeli, jonka pyöreä ulkomuoto on hyvin epätavallinen.Newman, s. 368. Asuinrakennus, joka on kiinni luoteistornissa ja pohjoismuurissa, on kolme kerrosta korkea ja sen lattiat ovat hävinneet.Newman, s. 369–370. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Linnan virallinen sivu Luokka:Englannin linnat Luokka:Shropshire
Joe Whitney

Joseph Ryan Whitney (s. 6. helmikuuta 1988 Reading, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Linköping HC:ssa. == Ura == Päätettyään yliopistouransa Whitney siirtyi koeaikasopimuksella AHL-joukkue Portland Piratesiin kauden 2010–2011 lopulla. Albany Devils solmi 22. elokuuta 2011 vapaana pelaajana olleen Whitneyn kanssa AHL-sopimuksen. Kahden Albanyn-kauden jälkeen Whitney palkittiin sopimuksella Albanyn NHL-yhteistyöseuran New Jersey Devilsin kanssa. Hän teki kahden vuoden tulokassopimuksen 2. toukokuuta 2013. Whitney teki kaudella 2013–2014 debyyttinsä NHL:ssä pelaten New Jersey Devilsin paidassa ottelussa Washington Capitalsia vastaan. 1\. heinäkuuta 2015 Whitney teki vapaana pelaajana vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen New York Islandersin kanssa. == Tilastot == 2007–2008 Boston College NCAA 44 11 40 51 50 – – – – – 2008–2009 Boston College NCAA 36 7 8 15 36 – – – – – 2009–2010 Boston College NCAA 42 17 28 45 61 – – – – – 2010–2011 Boston College NCAA 39 5 26 31 60 – – – – – Portland Pirates AHL 1 0 1 1 0 – – – – – 2011–2012 Albany Devils AHL 72 15 29 44 36 – – – – – 2012–2013 Albany Devils AHL 66 26 25 51 32 – – – – – 2013–2014 New Jersey Devils NHL 1 0 0 0 0 – – – – – Albany Devils AHL 73 22 31 53 34 4 1 0 1 0 2014–2015 New Jersey Devils NHL 4 1 0 1 0 – – – – – Albany Devils AHL 66 23 37 60 64 – – – – – 2015–2016 Bridgeport Sound Tigers AHL 36 14 19 33 29 – – – – – 2016–2017 San Antonio Rampage AHL 55 11 17 28 41 – – – – – Tucson Roadrunners AHL 19 3 5 8 8 – – – – – 2017–2018 Hartford Wolf Pack AHL 40 9 10 19 16 – – – – – Hershey Bears AHL 22 5 9 14 16 – – – – – 2018–2019 Linköping HC SHL 51 14 15 29 34 – – – – – 2019–2020 Linköping HC SHL 44 11 16 27 12 – – – – – 2 kautta yhteensä NHL 5 1 0 1 0 – – – – – 7 kautta yhteensä AHL 450 128 183 311 276 4 1 0 1 0 2 kautta yhteensä SHL 95 25 31 56 46 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat
Anne Kjersti Kalvå

Anne Kjersti Kalvå (s. 5. kesäkuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Lundamo IL:ää. Kalvå hiihti ensimmäisen kilpailunsa maailmancupissa 13. maaliskuuta 2013, kun hän oli 51:s Oslossa perinteisen hiihtotavan sprintissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan 28:s Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Tour de Skihin kuuluneessa Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa tammikuussa 2018. Hän on ollut seitsemäs Rukan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa joulukuussa 2019 ja Tour de Skihin kuuluneessa Lenzerheiden vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2019. Ensimmäisen sijoituksensa kolmen parhaan joukkoon hän saavutti sijoittumalla toiseksi Beitostølenin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa joulukuussa 2022. Tour de Skihin kuuluneessa Oberstdorfin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan väliaikalähtökilpailussa hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi. Hän oli loppukaudella vielä kolmas Falunin 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja voitti Lahden 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Hän sijoittui normaalimatkojen cupissa viidenneksi. Hän sijoittui kaudella 2023–2024 kolmanneksi Falunin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Kalvå oli juniorien MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 vapaan hiihtotavan sprintissä 34:s ja viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 52:s. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuihin hän osallistui Val di Fiemmessä 2014 ja Almatyssä 2015. Val di Fiemmessä Kalvå oli vapaan hiihtotavan sprintissä 32:s ja yhdistelmäkilpailussa 24:s. Almatyssä hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides ja yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudenneksi ja 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 12:nneksi. Planican MM- kilpailuissa 2023 hän hiihti ankkuriosuuden Norjan kultaa voittaneessa viestijoukkueessa ja saavutti hopeaa 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa sekä vaapaan hiihtotavan parisprintissä yhdessä Tiril Udnes Wengin kanssa. 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli neljäs ja yhdistelmäkilpailussa kahdeksas. Kalvå on hiihtäjä Marit Bjørgenin serkku. Hän seurusteli pitkään hiihtäjä Didrik Tønsethin kanssa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Justin Florek

Justin Jacob Florek (s. 18. toukokuuta 1990 Marquette, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa New York Islandersin organisaatiossa. Hän on Boston Bruinsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2010. == Ura == Florek teki viimeisen yliopistokautensa jälkeen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa 25. maaliskuuta 2012. Hän siirtyi loppukaudeksi Bostonin AHL-farmiseura Providence Bruinsiin. Florek osallistui Bruinsin harjoitusleirille ennen kauden 2012–2013 alkua, mutta hänet lähetettiin takaisin Providenceen 14. syyskuuta 2012. Florek pelasi 71 peliä Providencessa tehden 11 maalia ja 27 tehopistettä runkosarjassa sekä 11 pudotuspeliottelua, joissa teki yhden maalin ja kaksi syöttöpistettä, kun Providence eteni konferenssifinaaleihin, joissa Wilkes-Barre/Scranton Penguins tiputti heidät. 22\. syyskuuta 2013 Florek lähetettiin jälleen Providenceen aloittamaan kautta 2013–2014, mutta hän pääsi kauden aikana pelaamaan neljä ottelua myös NHL:ssä. 4. tammikuuta 2014 Florek teki debyyttinsä Bostonin voittaessa Winnipeg Jetsin lukemin 4–1. Hänet lähetettiin seuraavana päivänä AHL:ään. Florek teki ensimmäisen NHL-maalinsa 9. tammikuuta 2014 ohittaessaan Los Angeles Kingsin maalivahti Jonathan Quickin. Vuoden 2014 pudotuspelien avauskierroksella Florek teki ensimmäisen playoff -maalinsa 20. huhtikuuta Detroit Red Wingsiä vastaan. 2\. heinäkuuta 2015 Florek jätti Bruinsin siirtyen vapaana agenttina yhden vuoden mittaisella kaksisuuntaisella sopimuksella New York Islandersiin. == Tilastot == 2008–2009 Univ. of Northern Michigan NCAA 40 9 8 17 6 – – – – – 2009–2010 Univ. of Northern Michigan NCAA 41 12 23 35 22 – – – – – 2010–2011 Univ. of Northern Michigan NCAA 39 13 15 28 14 – – – – – 2011–2012 Univ. of Northern Michigan NCAA 37 19 17 36 18 – – – – – Providence Bruins AHL 8 2 2 4 2 – – – – – 2012–2013 Providence Bruins AHL 71 11 16 27 37 12 1 2 3 4 2013–2014 Boston Bruins NHL 4 1 1 2 0 6 1 0 1 4 Providence Bruins AHL 69 19 19 38 27 4 1 0 1 0 2014–2015 Providence Bruins AHL 73 11 24 35 33 5 0 0 0 2 2015–2016 Bridgeport Sound Tigers AHL 76 7 9 16 31 3 1 0 1 0 2016–2017 Milwaukee Admirals AHL 75 12 18 30 12 3 0 0 0 2 2017–2018 Iserlohn Roosters DEL 51 9 12 21 22 2 0 0 0 0 2018–2019 Iserlohn Roosters DEL 52 10 11 21 22 - - - - - 1 kausi yhteensä NHL 4 1 1 2 0 6 1 0 1 4 6 kautta yhteensä AHL 372 62 88 150 142 27 3 2 5 8 2 kautta yhteensä DEL 103 19 23 42 44 2 0 0 0 0 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Boston Bruinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jaakko Enkovaara

Jaakko Samuel Enkovaara (vuoteen 1937 Engelberg (27. kesäkuuta 1917 Juankoski – 27. maaliskuuta 1981 Helsinki) oli kauppaneuvos, joka teki elämäntyönsä isänsä perustamassa Eho-perheleipomossa, ensin työntekijänä ja myöhemmin toimitusjohtajana sekä hallituksen puheenjohtajana. == Elämäkerta == Hän suoritti keskikoulun päästötodistuksen Helsingin koelyseossa 1934 ja alkoi samana vuonna työskennellä Ehossa, jonka hänen isänsä Gunnar Engelberg oli perustanut vuonna 1923. Sodan jälkeen vuonna 1949 hän suoritti kondiittori- ja leipurimestarin tutkinnon, ja isän kuoltua 1952 hänestä tuli aikaisemmin osakeyhtiöksi muutetun Oy Eho Ab:n toimitusjohtaja. Enkovaaran johdolla Eho lähti kasvuun. Konditoriamyymälöiden lukumäärä lisääntyi kymmeneen ja kahviloiden kahteentoista 1960-luvun loppuun mennessä. Lisäksi perustettiin tytäryhtiöt Esi Oy, Tit-Bit Oy, Cafetria Oy, Herttoniemen Ravintotalo Oy ja ulkomaan yhteyksiä hoitamaan tuontiliike Cofco Oy. Uudenaikainen suurleipomo valmistui 1963. Henkilökuntaa yhtymässä oli 1960-luvun lopussa noin 300 henkilöä. Enkovaara oli Kahvilaravintolaliiton puheenjohtaja. Hänen aikanaan liiton jäsenmäärä nousi nopeasti, perustettiin myös kolme uutta yhdistystä ja aluejärjestö. Hän kehitti alan ammattikoulutusta, muun muassa aloittamalla esimieskurssit 1965. Työntekijöille pidettiin tarjoilu- ja ruuanvalmistuskursseja, ja liiton kurssikeskuksessa Helsingin Ruskeasuolla koulutettiin kahvila- ja ravintola-alan esimiehiä. Alan väelle rakennettiin vanhainkoti Säästömaja Ruskeasuolle 1963. Enkovaara kutsuttiin kauppa- ja teollisuusministeriön nimeämään komiteaan, jonka tehtävänä oli muokata majoitus- ja ravitsemusliikkeille uutta asetusta. Hän oli myös mukana neuvottelemassa keskioluen vapauttamisesta ja sen anniskelukorvauksista. Hänen jäsenyyksistään ja luottamustoimista mainittakoon Leipurien Tukku Oy:n hallitus, Kulosaaren Ostokeskus Oy:n hallitus ja puheenjohtajuus, Vanhainkoti Säästömaja Oy:n hallitus ja Keskinäisen vakuutusyhtiö Pohjan hallintoneuvosto. Lisäksi hän oli Mannerheimintien Yhteiskoulun kannatusyhdistyksen hallituksessa sekä Herttoniemen Rotaryklubin jäsen. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi 1969. Hän luopui Oy Eho Ab:n toimitusjohtajan tehtävistä 1979 ja jatkoi yhtiön hallituksen puheenjohtajana. Hänen poikansa Juhani Enkovaara jatkoi isänsä työtä toimitusjohtajana. Eho jatkoi suvun omistuksessa, mutta kilpailu ja ketjuuntumisen paine koveni. Ehon Leipomo Oy myytiin vuonna 2008 Perheleipurit-ryhmälle, koska suvussa ei ollut halukkaita jatkajia. Taustatekijänä oli kaupan keskittyminen. Markkinointiketjujen avulla tuotteita pystyttiin toimittamaan kaikkiin kaupan valtakunnallisiin ketjuihin. Ehon tuotteita ryhdyttiin markkinoimaan koko Suomeen. Jaakko Enkovaara kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen Meilahden sairaalassa 63-vuotiaana. Hänet on haudattu Kulosaaren hautausmaalle. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Raef LaFrentz

Raef Andrew LaFrentz (s. 29. toukokuuta 1976 Hampton, Iowa) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Denver Nuggets varasi sentterinä ja isona laitahyökkääjänä pelanneen LaFrentzin NBA:han kolmannella vuorolla vuoden 1998 varaustilaisuudessa. Kaudella 2001–2002 hän oli 2,7 koriinheiton torjunnan keskiarvollaan sarjan toiseksi paras Ben Wallacen jälkeen. LaFrentz pelasi NBA:ssa yhteensä 11 kautta neljässä eri seurassa.Basketball-Reference.com LaFrentz edusti Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta vuoden 2002 MM-kilpailuissa, jotka pelattiin Yhdysvalloissa mutta joissa Yhdysvallat jäi kuudenneksi.archive.fiba.com == Lähteet == * Raef LaFrentz NBA Stats Basketball-Reference.com * Raef LaFrentz Stats College Basketball at Sports-Reference.com * Profiili nba.com * Profiili archive.fiba.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jared Gomes

Jared Gomes (s. 20. lokakuuta 1988 Brampton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Bridgeport Sound Tigersissa. == Ura == 11\. lokakuuta 2014 Gomes teki ammattilaissopimuksen siirtyessään AHL-joukkue Hamilton Bulldogsiin koeaika -sopimuksella. Vain viisi päivää myöhemmin 16. lokakuuta hänen sopimus saksalaisen DEL-joukkue Straubing Tigersin kanssa julkaistiin. Hän teki kaudella 2014-2015 41 pelaamassaan ottelussa 14 tehopistettä. 3\. kesäkuuta 2015 Gomes palasi Pohjois-Amerikkaan tehdessään kauden 2015-2016 kattavan sopimuksen AHL-joukkue Bridgeport Sound Tigersin kanssa. == Tilastot == 2004-2005 Oakville Blades OPJHL 31 8 16 24 4 - - - - - 2005-2006 Sarnia Sting OHL 66 15 17 32 32 - - - - - 2006-2007 Sarnia Sting OHL 54 10 19 29 46 4 0 0 0 2 2007-2008 Sarnia Sting OHL 68 19 10 29 47 9 3 1 4 0 2008-2009 Mississauga St. Michael's Majors OHL 68 31 31 62 40 11 5 8 13 6 2009-2010 Univ. of Prince Edward Island CIS 28 17 16 33 20 2 0 1 1 0 2010-2011 Univ. of Prince Edward Island CIS 28 10 11 21 20 2 0 0 0 2 2011-2012 Univ. of Prince Edward Island CIS 28 21 10 31 38 6 4 2 6 2 2012-2013 San Antonio Rampage AHL 73 16 17 33 26 - - - - - 2013-2014 San Antonio Rampage AHL 56 4 7 11 32 - - - - - 2014-2015 Straubing Tigers DEL 41 4 10 14 20 - - - - - 1 kausi yhteensä DEL 41 4 10 14 20 - - - - - 2 kautta yhteensä AHL 129 20 24 44 58 - - - - - == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Jay Williams

Jason David ”Jay” Williams (s. 10. syyskuuta 1981 Plainfield, New Jersey) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Williams voitti yliopistosarjojen parhaan pelaajan palkinnon John R. Wooden Awardin vuonna 2002. Chicago Bulls varasi pelintekijänä pelanneen Williamsin NBA:han toisella vuorolla vuoden 2002 varaustilaisuudessa. Kaudella 2001–2002 hänet valittiin kerran kuukauden tulokkaaksi, ja kauden päätteeksi hänet valittiin tulokkaiden kakkostähdistöjoukkueeseen.Basketball-Reference.com Williams edusti Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta vuoden 2002 MM-kilpailuissa, jotka pelattiin Yhdysvalloissa mutta joissa Yhdysvallat jäi kuudenneksi.archive.fiba.com Williams törmäsi moottoripyörällä katulyhtypylvääseen kesäkuussa 2003. Hänellä ei ollut päässään kypärää, ei ajo-oikeutta moottoripyörällä ajamiseen, ja hänen sopimuksensa Bullsin kanssa kielsi häntä ajamasta moottoripyörää. Williams joutui teho-osastolle ja oli lähellä kuolla. Hän kärsi masennuksesta vuosia onnettomuuden jälkeen. Vuonna 2006 Williams yritti vielä paluuta kilpakentille D-liigassa.http://www.nytimes.com/2013/02/10/sports/basketball/a-leg-rebuilt- a-life-renewed-for-jay-williams.html?_r=0 == Lähteet == * Jay Williams NBA Stats Basketball-Reference.com * Jay Williams Stats College Basketball at Sports-Reference.com * Profiili nba.com * Profiili archive.fiba.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt