EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Heikki Wirtanen

Henrik Söderström, kirjailijanimeltään Heikki Wirtanen tai Heikki Virtanen (17. huhtikuuta 1842 Oulunsalo - 11\. lokakuuta 1894 Iisalmi) oli suomalainen Iisalmessa asunut kyläkirjuri ja runoilija joka kirjoitti myös nimimerkeillä H.V-nen, H.W-nen, Virtanen, H. Virtanen, Wirtanen ja W-nen. Söderströmin vanhemmat olivat lasimestari, maanviljelijä Adam Söderström ja Gustava Fredrika Wettberg. Hän muutti Oulunsalosta Muhokselle 1862 ja sieltä noin parinkymmenen vuoden kuluttua käräjäkirjuriksi Iisalmeen. Söderström kirjoitti Heikki Virtanen -nimellä juomalauluja ja arkkiveisuja. == Arkkiveisuja == * Kaksi vallan lystiä ja hullumaista laulua : Eräistä tansseista. Juoma-laulu. Chr. Ev. Barck 1862 * Kolme kaunista laulua luonnon voimista Suomessa : Suomi. Syys laulu. Talven tullessa. Oulu 1862 * Kolme kaunista laulua, joissa on kuvailtu puhtaita rakkauden tunteita : Poika neidollensa. Merimies kotinsa rantaa lähestyessä. Sulhoaan sureva merimiehen morsian. Oulu 1862 * Kolme kaunista laulua, jossa nuorukainen surunsa kuvaile : Orpo pojan valitus. Sairashuone. Kulunut aikani. Oulu 1862 * Laulu Ralla-Kaijasta : H. W-selta. Oulu 1862 * Ilo- ja kiitos-laulu Suomen omasta rahasta. Joh. Bergdahl 1866 * Uusi laulu, jossa on kuvailtu parantuneen juomarin elämäkerta. Oulu 1866 * Uusi laulu villi-uskoisista : toinen lisätty painos. J. Bergdahl 1866 * Uusi laulu : rakastajan lohdutus neidollensa kuin vanhempansa pakottavat häntä väkisellä naimiseen. Joh. Bergdahl 1866 * Kolme uutta ja erinomaisen kaunista laulua : Unhotettu. Viimeinen sana. Hautaan halaan. Oulu 1869 * Moite-runo villi-uskolaisista Jyväskylän kaupungissa. W. S. Schildt 1869 * Kaksi aivan uutta laulua : Kulta-maan löydettyä. Lappalaisen laulu. Franzén. Oulu 1870 * Neljä uuden-aikaista laulua : Lohdutus neidolle. Rakastunut. Lemmittynsä jälleen löydettyä. Herra Petter. Oulu 1870 * Neljä uutta huvittava laulua. W. von Braun'in mukaan : Armas rouva. Ajan kulu. Vuorostansa. Eevan uni. Oulu 1870 * Neljä uutta kaunista laulua : Armahalleni. Rukkaset. Huokaukseni. Yhden nuorukaisen vaellus. Oulu 1870 * Kolme aivan uutta usialle soveliasta laulua : Lemmen hedelmiä. 1-2. Kurjan puolison valitus ; H. W-seltä. Joh. Bergdahl 1871 * Uusi laulu, jossa on kuvailtu pettäjän katumus. Chr. Ev. Barck 1882 * Rakkauden ja viattomuuden tunteita, kuvattu kolmessa laulussa. Chr. Ev. Barck 1887 * Kolme kaunista rakkauden-laulua : Ah armahani taasen, Oi rakas neitoni. Mä myrskyistä hiljaisen haminan nään. Chr. Ev. Barck 1894 * Kaksi aivan uutta laulua : Pettäjän katumus. Kummallinen vaimo. G. E. Janson 1896 == Muita teoksia == * Hetkellinen huwitus eli Laulu-kirja, sisältäwä 75 uudenaikaista laulua. Joh. Bergdahl, Oulu 1866 * Pohjotar. Runollisia kokeita. Th. Stolpe, Helsinki 1872 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Heikki Wirtanen * Iisalmelaisia kirjailijoita - Heikki Virtanen * Kirjasampo - Heikki Virtanen Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Kalle Silander

Kalle August Silander on fiktiivinen mieshenkilö Väinö Linnan kirjasarjassa Täällä Pohjantähden alla. Silander on alkujaan satulaseppä, sittemmin osuuskaupan hoitaja ja kirkonkylän työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Suomen sisällissodan aikana hän on punakaartin esikunnan jäsen. Hänen tyttärensä Sanni on naimisissa Janne Kivivuoren kanssa. Kansalaissodan lopussa Silander saa kuolemantuomion ja hänet teloitetaan samalla kertaa Aadolf Halmeen kanssa. == Lähteet == * Luokka:Täällä Pohjantähden alla -kirjasarjan henkilöhahmot
Peter Boden

Peter Boden (s. 18. syyskuuta 1947) on brittiläinen haulikkoampuja ja maailmanmestari. Peter Boden on saavuttanut MM-kilpailuissa Tucumánissa 1981 joukkupronssia trapisa, sekä Perthissä 1991 kaksoistrapissa henkilökohtaista ja joukkuekultaa ja joukkuehopeaa trapissa. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newsissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Brittiläiset ampujat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Ylöstalo

Kalle Ylöstalo on kuvitteellinen punakaartin komppanianpäällikkö Väinö Linnan romaanissa Täällä Pohjantähden alla. ==Juoni== Sisällissodan aikana Ylöstalo toimii Urjalan punakaartin komppanianpäällikkönä. Hän osallistuu Ikaalisten rintaman taisteluihin, kunnes saa vapautuksen tehtävistään ja seuraajaksi valitaan Akseli Koskela. Sodan jälkeen Ylöstalo saa valkoisten kenttäoikeudessa kuolemantuomion ja teloitetaan. Hänen veljenpoikansa kaatuu talvisodassa. == Lähteet == * Luokka:Täällä Pohjantähden alla -kirjasarjan henkilöhahmot
Johnny Shines

John Ned ”Johnny” Shines (26. huhtikuuta 1915 Frayser, Teksas - 20\. huhtikuuta 1992 Tuscaloosa, Alabama) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, laulaja ja kitaristi. Hän on käyttänyt myös taiteilijanimeä ”Shoe Shine Johnny”. == Elämä == Shines vietti suuren osan lapsuuttaan Memphisissä soitellen slidekitaraa baareissa ja kadulla. Hänen ensimmäisen musiikilliset vaikuttajansa olivat Blind Lemon Jefferson ja Howlin' Wolf, mutta kitaransoiton hän oppi äidiltään. Shines muutti Hughesiin, Arkansasiin vuonna 1932 ja työskenteli siellä kolme vuotta maatiloilla. Tavattuaan bluesmuusikko Robert Johnsonin hän päätti palata musiikin pariin vuonna 1935. Shines ja Johnson kiertelivät yhdessä etelässä ja pohjoisessa aina Ontariossa asti, jossa he esiintyivät paikallisessa radio-ohjelmassa. Kaksikko erosi vuonna 1937, vuotta ennen Johnsonin kuolemaa. Johnny Shines soitteli ympäri etelävaltioita vuoteen 1941, jolloin hän palasi Kanadaan aikomuksenaan ottaa laiva Afrikkaan. Näin ei tapahtunut vaan sen sijaan hän muutti Chicagoon, jossa alkoi työskennellä rakennusalalla saatuaan töitä serkultaan samalla jatkaen soittelua paikallisissa baareissa. Shines levytti Columbia Recordsille vuonna 1946, mutta levy-yhtiö ei koskaan julkaissut näitä äänityksiä. Vuonna 1950 hän levytti Chess-merkille kaksi kappaletta. Vuonna 1952 Johnny Shines levytti J.O.B. Recordsille. Näitä sessioita pidetään usein Shinesin uran parhaina. Levyt olivat kuitenkin kaupallinen floppi ja vuonna 1958 Shines myi soittimensa ja palasi rakennuksille. Shines kuitenkin oli edelleen bluespiireissä mukana työskennellen valokuvaajana keikoilla myyden kuvia matkamuistoiksi. Vuonna 1966 hänet saatiin puhuttua mukaan Vanguard Recordsin nykyään klassikoksi nousseelle Chicago/The Blues/Today! -levylle. Sen kolmas osa ja sitä seuranneet albumit Testamentille ja Blue Horizonille nostivat Shinesin suuren yleisön tietoisuuteen. Shines alkoi keikkailla yhdessä Chicago All Starsin ja Lee Jacksonin, Big Walter Hortonin ja Willie Dixonin kanssa. Shines keikkaili myös Robert Johnsonin kasvatin Robert Lockwood Jr:n kanssa. Vuonna 1980 Shines sai sydäninfarktin. Hän esiintyi dokumentissa Searching for Robert Johnson ja julkaisi viimeiseksi jääneen albuminsa Back To The Country vuonna 1991. Levyllä vierailivat Snooky Prior ja Johnny Nicholas. Vuonna 1989 Shines tapasi nuoren minnesotalaisen bluesmuusikon Kent Duchainen, jonka kanssa hän keikkaili pari vuotta, kunnes kuoli huhtikuussa 1992. Shines valittiin Blues Hall of Fameen vuonna 1992. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kuvitettu diskografia * Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Artturi Yllö

Artturi Yllö on kuvitteellinen suurtilallinen Väinö Linnan romaanitrilogiassa Täällä Pohjantähden alla. Hänellä on poika nimeltä Uolevi. Hän on kunnallismies ja herastuomari. Suomen sisällissodassa Yllö istuu vangittuna, osallistuu punaisten tuomitsemisiin kenttäoikeuden jäsenenä – joskin hän äänestää yleensä teloitusta vastaan – ja kuolee joskus 1930-luvulla. Hänet kuvataan trilogian kolmannessa osassa suonekkaaksi, entisajan mahtimieheksi. Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Yllöä esittää Leevi Linko vaimonsa Alli Lingon esittäessä rouva Yllöä. Timo Koivusalon ohjaamissa elokuvissa roolin esittää Juhani Laitala. == Lähteet == * Luokka:Täällä Pohjantähden alla -kirjasarjan henkilöhahmot
Francesco D’Aniello

Francesco D’Aniello (s. 21. maaliskuuta 1969 Nettuno, Italia) on italialainen haulikkoampuja ja maailmanmestari. Pekingissä 2008 D’Aniello voitti olympia hopeaa kaksoistrapissa. Hän ampui finaalisarjan parhaan tuloksen, mutta hävisi silti peruskilpailun jälkeen selvästi johdossa olleelle Yhdysvaltain Walton Ellerille kolmella kiekolla. Lisäksi D’Aniello on saavuttanut MM-kilpailuissa kaksi henkilökohtaista kultaa, sekä joukkuekultaa ja -hopeaa. Hän on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin (2006, 2007 ja 2009). ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset ampujat Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarle Karikko

Kaarle (Kaarlo) Karikko () oli suomalainen kirjailija, joka käytti nimimerkkiä Kario.Kuva Karikon hautakivestä Keuruun hautausmaalla (Keuruun Kisailijat 100 vuotta-sivusto) == Elämä == Petäjäveden Karikon Autiossa syntynyt Kaarle Karikko asui suurimman osan elämästään Keuruulla jossa hän toimi muun muassa itseoppineena asianajajana. Karikko oli kansankirjailija ja hän kirjoitti runoja, novelleja ja näytelmiä. Karikon tekstejä (paikallisuutisia, artikkeleita ja runoja) julkaistiin useissa lehdissä kuten Suometar, Uusi Suometar, Keski-Suomi, Aamulehti ja Pohjalainen. Hänen runojaan ja näytelmiään esitettiin myös Keuruulla eri juhlatilaisuuksissa.Kaarlo Karkon arkiston esittelytiedot Karikon keuruulaisista isovihan aikaan eläneistä Herpmanin veljeksistä vuonna 1888 kirjoittama historiallinen romaani Urhot koki erikoisen kohtalon. Se oli läpäissyt painoasian ylihallituksen sensuurin, mutta Suomen kenraalikuvernöörin Fjodor Heidenin mielestä kirja oli venäläisvastainen ja hänen vaatimuksestaan ylihallitus otti teoksen uudelleen tutkittavaksi. Vaikka siitä ei löytynytkään huomautettavaa ylihallitus päätti ostaa kaikki kirjasta vielä myynnissä olleet kappaleet ja kieltää sen uusintapainokset. == Perhe == Karikko oli naimisissa vuodesta 1895 modisti ja kangaskauppias Edla Amanda Pukkilan (1871–1940) kanssa.Karikon suku Heidän poikiaan olivat Suomen sisällissodassa valkoisten puolella kaatunut ylioppilas Niilo Karikko (1897–1918) ja Turun urheilutoimenjohtaja, yleisurheiluvalmentaja Paavo Karikko (1903–1978). Kaarle Karikon veli oli laulaja ja näyttelijä Niilo Karikko (1844–1875).Paavo Karikko 1903-1978, Keuruun Kisailijoiden kunniajäsen : Murtomäen suku (Keuruun Kisailijat 100 vuotta 1914–2014 sivusto) == Teoksia == * Onnelan Onni: alkuperäinen kertoelma, ilmestyi jatkokertomuksena Tampereen Sanomat-lehdessä 1884 * Wäsyneen haudalla : alkuperäinen nowelli, kirjoitti Kario. Hagelberg, Tampere 1887, 4. painos 1897, uudet painokset Pohjan tähti, Fitchburg, Massachusetts 1902, A. Maunula, Almena, Wisconsin 1924 * Urhot. Historiallinen novelli “Ison vihan” ajoilta. Hagelberg, Tampere 1888 * Lakiasia : näytelmä kolmessa näytöksessä, kirjoitti Kario. Seuranäytelmiä n:o 137. Karisto 1911 == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Herpmanin veljekset - sissisotaa isonvihan aikaan. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Kaarle Karikon (Kario) e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä * Kuvia Kaarlo Karikosta (Keuruun Kisailijat 100 vuotta -sivusto) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
J. Lawton Collins

Joseph ”Lightning Joe” Lawton Collins (1. toukokuuta 1896 New Orleans, Louisiana - 12\. syyskuuta 1987 Washington D.C.) oli Yhdysvaltain maavoimien kenraali. Valmistuttuaan West Pointista vuonna 1917 Collins astui palvelukseen Yhdysvaltain maavoimiin. Toisen maailmansodan aikaan Collins palveli sekä Tyynenmeren että Euroopan taistelukentillä ja hän oli Korean sodan aikaan Yhdysvaltain maavoimien esikuntapäällikkö. Collinsin armeijaura päättyi vuonna 1956 ja hän jäi eläkkeelle kenraalimajurina. Joseph Lawton Collinsin veli kenraalimajuri James Lawton Collins palveli myös Yhdysvaltain maavoimissa. Collinsin veljenpoika Michael Collins tuli myöhemmin kuuluisaksi Apollo 11 -astronauttina. Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Kristofer II

Kristofer II (1276–1332) oli Tanskan kuningas vuosina 1320–1326 ja uudelleen 1329–1332. Hän oli Eerik Klippingin poika. Kristoferin hallintokaudella suurin osa Tanskasta joutui suurten velkojen panttina saksalaisten ruhtinaiden käsiin. Kristofer joutui pakenemaan Tanskasta vuonna 1326, jolloin kuninkaaksi valittiin alaikäinen Valdemar III. Valdemar kuitenkin luopui kruunusta jo vuonna 1329, ja Kristoferin onnistui palata valtaistuimelle, mutta sen jälkeen hän hallitsi vain nimellisesti. Kristoferin kuoleman jälkeen Tanskalla ei ollut kuningasta kahdeksaan vuoteen, kunnes kuninkaaksi nousi Kristoferin poika Valdemar IV Atterdag. == Lähteet == Luokka:Tanskan kuninkaat Luokka:Viron herttuat Luokka:Vuonna 1276 syntyneet Luokka:Vuonna 1332 kuolleet
Jürgen Wiefel

Jürgen Wiefel (s. 10. maaliskuuta 1952) on itäsaksalainen pistooliampuja. Jürgen Wiefel on saavuttanut olympialaisissa kaksi hopeaa 25 m olympiapistoolissa Montrealissa 1976 ja Moskovassa 1980. ==Lähteet== *Profiili databaseOlympics.comissa *ISSF:n tietokanta Luokka:Itäsaksalaiset ampujat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valdemar III

Valdemar III (1315–1364) oli Tanskan kuningas 1326–1330. Hän oli epäsuositun Kristofer II:n vastakuningas, mutta kohtasi myös itse paljon vastustusta ja luopui kruunusta vuonna 1329. Valdemar oli vuosina 1325–1326 ja 1330–1364 Slesvigin herttua. Valdemar valittiin kuninkaaksi 11-vuotiaana, kun Kristofer II oli ajettu maanpakoon. Valdemarin eno kreivi Gerhard III oli Tanskan todellinen hallitsija alaikäisen kuninkaan hallituskaudella. Talonpoikia uusi hallinto ei kuitenkaan miellyttänyt, ja useiden kapinoiden jälkeen Valdemar luopui kruunusta ja Kristofer II:n annettiin palata valtaistuimelle. == Lähteet == Luokka:Tanskan kuninkaat Luokka:Vuonna 1314 syntyneet Luokka:Vuonna 1364 kuolleet
Pins and Needles

Pins and Needles voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Pins and Needles, The Birthday Massacren albumi * Pins and Needles, Chris Cafferyn albumi * Pins and Needles, Opshopin single * kappale Billy Talentin albumilla Billy Talent II
Otto Kivivuori

Otto Kivivuori on fiktiivinen henkilö Väinö Linnan kirjoissa Täällä Pohjantähden alla. Hän on kartanon torppari Pentinkulman kylässä. Hänen vaimonsa on Anna Kivivuori, heillä oli kolme lasta: Janne, Oskari ja Elina Kivivuori. Otto on yksi Jussi Koskelan harvoja ystäviä ja auttaa tätä monessa asiassa, kun Jussi perustaa Koskelan torppaa. Otto on muurari ja rakennusmies, ei niinkään maanviljelijä: hän ansaitsee näillä sivutöillään niin hyvin että on kannattavaa palkata mies taksvärkkiin eli pakolliseen vuokratyöhön puolestaan. Mistään ei ole puutetta, mutta kaikki valuu pois yhtä keveästi kun tuleekin – seikka mistä Anna valittaa toisinaan. Uskonnollinen Anna ei hyväksy Oton muitakaan tapoja. Otto on pidetty mies kylillä, sillä jos joku tarvitsee jotain talous- tai käsityövälineitä - kangaspuut, rukin, kirnun, juustomuotin – käsistään kätevä Otto tekee sellaisen eikä edes kovalla hinnalla. Otto muuraa muun muassa Koskelan uudistorpan uunit. Hän osaa myös vetää oikeasta narusta, kun Jussi kitsailee ja haluaisi että uunit tehdään hänen hankkimistaan vanhoista tiilistä, uudet kun tulisivat kalliiksi: Tottahan tämä on ja Jussi antaa periksi, koska Otto myös hankkii uudet tiilet hyvin edullisesti. Myös ryyppy maistuu Otolle, mutta hän hallitsee itsensä eikä hänestä tule juoppoa. Otto kuuluu Pentinkulman työväenyhdistyksen johtokuntaan ja lakkokomiteaan 1917. Suomen sisällissodassa hän ei ole mukana punakaartissa. Sodan jälkeen hän joutuu Jannen kanssa Tampereen vankileirille. Myöhemmin Otosta tehdään työväenyhdistyksen nimellinen puheenjohtaja. Kun sisällissodan jälkiselvittelyissä teloitetun räätäli Aadolf Halmeen leski Emma joutuu heikentyneen toimeentulonsa ja terveytensä vuoksi muuttamaan kunnalliskotiin, Halmeen jäämistö myydään huutokaupalla, ja vasaramiehenä on Otto. Myytävänä on esimerkiksi Halmeen suuri kirjasto, ja houkutellakseen yleisöä tekemään tarjouksia Otto keksii leikkipuheita: Täällä Pohjantähden alla 1-2-3, s. 891–892. WSOY, 2009. Otto kuolee kirjan kolmannessa osassa vuonna 1937 sairaalassa keuhkosyöpään. Kuolinvuoteellaan hän sopii välinsä Annan kanssa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Täällä Pohjantähden alla -kirjasarjan henkilöhahmot
Ahvenkosken voimalaitos

Ahvenkosken voimalaitos on vesivoimalaitos Kymijoen läntisimmän suuhaaran suulla Merikoskessa Pyhtään ja Loviisan rajalla Ahvenkoskella. Voimalarakennuksen suunnittelija on arkkitehti Karl Lindahl. Voimalaitos on alun perin osakkaidensa eli valtiollisen paperitehdasyhtymän, Enso-Gutzeitin, Helsingin ja Kotkan kaupunkien ja Tampella Oy:n omistaman Oy Abborfors Ab:n omaa tarvettaan varten käyttöön ottama vuonna 1933. Kosken putouskorkeus on 11,5 metriä ja voimalan teho 26 MW. Helsingin kaupunki osti voimalan Fortum Power and Heat Oy:ltä vuonna 2000. Vuonna 2002 Oy Abborfors Ab fuusioitiin Oy Mankala Ab:hen, joka on Helenin tytäryhtiö. Voimalaa ohjataan nykyään kaukokäytöllä Helenin keskusvalvomosta. Voimalan modernisointi valmistui vuoden 2012 syksyllä. Muut Oy Mankala Ab:n vesivoimalaitokset Kymijoessa ovat Ediskosken ja Klåsarön voimalaitokset Pyhtäällä ja Mankalan voimalaitos Iitissä. PK Abborrfors.png|Ahvenkoski 1900-luvun alussa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ahvenkosken voimalan rakennushistoriallinen selvitys (PDF) * Amerikkaa Ahvenkoskella, Kansan kuvalehti, 10.06.1932, nro 24, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Kymijoen alaosan alue Luokka:Helen Luokka:Pyhtään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Loviisan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kymijoki
James Kahn

James Kahn (s. 30. joulukuuta 1947) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on koulutukseltaan lääkäri. Hän on kirjoittanut muun muassa kolmiosaisen New World -romaanisarjan 1980-luvulla. Kahn on tehnyt romaaniversiot elokuvista Jedin paluu (1983) sekä Indiana Jones ja tuomion temppeli (1984). Hän on tehnyt myös käsikirjoituksia televisioon ja oli Melrose Placen tuottaja vuosina 1996–1998. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat
Mounir Boukadida

Mounir Boukadida (, s. 24. lokakuuta 1967) on tunisialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. ==Ura== Boukadida aloitti uransa vuonna 1987 kotimaansa pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelissa. Hän pelasi joukkueessa aina vuoteen 1999 asti, jonka jälkeen siirtyi saksalaiseen 4. divisioonassa pelaavaan SV Waldhof Mannheimiin muutamaksi kaudeksi. Maajoukkueessa hän edusti maataan yksissä MM-kisoissa vuonna 1998. Boukadida oli myös saavuttamassa Afrikan mestaruus hopeaa vuonna 1996. ==Saavutukset== ===Seurajoukkueissa=== *CAF Cup: 1995, 1999 **Hopeaa: 1996 *Tunisian cup: 1996 *Tunisian mestaruus: 1997 *Afrikan Cup-voittajien cup: 1997 *CAF Super Cup: 1998 ===Maajoukkueessa=== * Afrikan–mestaruuskilpailut ** Hopeaa: 1996 ==Aiheesta muualla== * National Football Teams * Weltfussball Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miekkailun maailmanmestaruuskilpailut 2006

Miekkailun maailmanmestaruuskilpailut 2006 pidettiin Torinossa, Italiassa 30. syyskuuta - 7. lokakuuta. Miehet ja naiset kilpailivat floretilla, säilällä ja kalvalla henkilökohtaisesti että joukkueena. == Mitalistit == === Miehet === Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten floretti Peter Joppich Andrea Baldini Stefano Barrera Lei Sheng Miesten floretin joukkuekilpailu Miesten kalpa Wang Lei Joaquim Videira Sven Jarve Igor Tihomirov Miesten kalvan joukkuekilpailu Miesten säilä Stanislav Pozdnjakov Zsolt Nemcsik Aleksei Frosjin Won Woo Young Miesten säilän joukkuekilpailu === Naiset === Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Naisten floretti Margherita Granbassi Valentina Vezzali Giovanna Trillini Aida Mohamed Naisten floretin joukkuekilpailu Etelä-Korea Naisten kalpa Tímea Nagy Irina Embrich Emese Szasz Laura Flessel-Colovic Naisten kalvan joukkuekilpailu Naisten säilä Rebecca Ward Mariel Zagunis Kim Hye-Lim Sada Jacobson Naisten säilän joukkuekilpailu Yhdysvallat == Lähteet == * Luokka:Vuoden 2006 urheilu 2006 Luokka:Torinon urheilu
VfB Friedrichshafen

VfB Friedrichshafen on saksalainen lentopallojoukkue, joka pelaa Saksan Bundesliigassa sekä Mestareiden liigassa. Friedrichshafen voitti vuonna 2007 Mestareiden liigan, ja lisäksi se on voittanut peräti yhdeksän kertaa Bundesliigan mestaruuden joista viimeisin on vuodelta 2008. == Historia == VfB Friedrichshafen perustettiin vuonna 1904 Friedrichshafenin kaupunkiin. Seuran menestys on ollut viimeiset kymmenen vuotta loistavaa, kun joukkue on voittanut peräti yhdeksän kertaa Bundesliigan mestaruuden vuosina 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007 ja 2008. Lisäksi joukkueen toistaiseksi kovin saavutus on ollut Mestareiden liigan voitto kaudella 2007. Lisäksi VfB Friedrichshafen on kymmenen kertaa voittanut Saksan Cupin mestaruuden vuosina 1998, 1999, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008. Suomalaispelaajista passarilegenda Sami Juvonen pelasi Friedrichshafen kausilla 1998-2000. Tuolloin hän voitti joukkueen mukana Saksan mestaruuden sekä cupin sekä Mestareiden liigan hopeaa ja pronssia. Muita suomalaisia seurassa on ollut Olli Aakula sekä Jussi Heino. Aakula pelasi seurassa kaudella 2003 voittaen Saksan liigan pronssia sekä cupin. Heino pelasi kauden 1999 joukkueen riveissä voittaen Saksan mestaruuden sekä cup-kullan. Lisäksi hän voitti lentopallon arvostetuimmassa seurajoukkuekilpailussa pronssia, kun VfB Friedrichshafen juhli Mestareiden liigan pronssia. == Saavutukset == * Mestareiden liigan voitto 2007 * Saksan mestari 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007 ja 2008. * Saksan Cup-mestari 1998, 1999, 2001, 2002, 2005, 2006, 2007, 2008. * Mestareiden liigan hopeaa 2000 * Mestareiden liigan pronssia 1999 * Saksan liigan kolmonen 2003 == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Lentopalloseurat Luokka:Saksan lentopallo Luokka:Saksalaiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1904 perustetut urheiluseurat
Max Robert

Max Robert (s. 9. kesäkuuta 1967) on ranskalainen entinen rattikelkkailija. Robert saavutti vuoden 1998 olympialaisissa Naganossa pronssimitalin neljän miehen kelkkailussa. Ranskan joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Bruno Mingeon, Emmanuel Hostache ja Éric Le Chanony. Ranska jakoi pronssin Ison- Britannian kanssa. Vuotta myöhemmin Robert voitti samasta lajista MM-kultaa Cortina d'Ampezzossa. ==Lähteet== *Ohjaskelkkailun neljän miehen olympiamitalistit *Ohjaskelkkailun neljän miehen MM-mitalistit Luokka:Ranskalaiset rattikelkkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Digikuva

Digikuva on Bonnier Publicationsin julkaisema digitaaliseen valokuvaukseen keskittynyt aikakauslehti. Se ilmestyy 18 kertaa vuodessa. Lehden levikki on 3 077 (LT 2016). Lehdessä on muun muassa neuvoja digitaaliseen valokuvaukseen ja kuvankäsittelyyn sekä niihin liittyvien tuotteiden arvosteluja. == Lähteet == Luokka:Bonnier Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet
Ferid Chouchane

Ferid Chouchane (, s. 19. huhtikuuta 1973) on tunisialainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustaja. Helmikuusta 2012 lähtien Chouchane on työskennellyt ES Sahelin urheilujohtajana.Tunisie:Ferid Chouchene a été désigné directeur sportif de l’ESS Tunisie Numerique 1.2.2012 Viitattu 6.2.2012 ==Ura== Chouchane aloitti uransa vuonna 1995 kotimaansa pääsarjassa Ligue Professionnelle 1:ssä Étoile Sahelissa. Hän pelasi myös uransa lopulla Club Africainissa neljä kautta. Maajoukkueessa Chouchane edusti maataan muun muassa yksissä MM-kisoissa vuonna 1998. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * National Football Teams * Weltfussball * Fifa.com Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aris Thessaloniki (lentopallo)

Aris Thessaloniki on kreikkalainen lentopallojoukkue, jonka kotipaikkana toimii Thessaloniki. Joukkue pelaa Kreikan liigassa, sekä CEV-Cupissa. Seura on yksi Kreikan liigan vanhimmista joukkueista. == Historia == Aris Thessaloniki päätti kaudella 1997 pitkän aikajakson ja voitti Kreikan liigan mestaruuden Panathinaikosin sekä Olympiakosin jääden taakse. Panathinaiks ja Olympiakos olivat dominoineet Kreikan liigaa monta vuotta ennen kuin mestaruuden voitti joku toinen joukkue. Kaudella 1998 joukkue voitti Kreikan Super-Cupin, jonka lisäksi se voitti samalla kaudella myös Kreikan Cupin. Kreikan Cupin joukkue on voittanut peräti kuusi kertaa vuosina 1989, 1992, 1994, 1997, 1998, sekä 2002 == Saavutukset == * Kreikan mestari 1997 * Kreikan Super-Cup 1998 * Kreikan Cup 1989, 1992, 1994, 1997, 1998 ja 2002 == Muuta == Kaudella 2009 Thessalonikin riveissä esiintyy kaksi suomalaispelaajaa, kun maajoukkuepelaajat Antti Siltala sekä Jukka Lehtonen pelaavat joukkueen kokoonpanossa. Heidän sopimuksensa seuran kanssa on yksivuotinen. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Kreikkalaiset lentopalloseurat Luokka:Thessalonikin urheilu
Viialan kartano

Viialan kartano on kantatila, ja se on ollut ratsutila. Kartanon oikeudet tila on saanut vuonna 1610. 1800-luvulla sillä on ollut 11 torppaa. == Päärakennus == Viialan kartanon päärakennuksen iästä ei ole täyttä varmuutta. Nykyiset piirteensä se sai vuonna 1927. Tällöin rakennettiin suuri avokuisti, jota kannattaa neljä doorilaista pylvästä. == Muita rakennuksia == Kartanon entinen päärakennus on rakennettu 1804 ja sitä on jatkettu myöhemmin. Saunarakennus on vuodelta 1947. Talli on vuodelta 1910. == Lähteet == * Kirja kotiseutumme Toijala-Valkeakoski-Viiala * http://www.nba.fi/rky1993/kohde671.htm Luokka:Akaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Akaan historia Luokka:Viiala Luokka:Suomen kartanot
Claude Anet

Claude Anet (oik. Jean Schopfer, 1868 Morges – 1931 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli myös merkittävä tennispelaaja. Häneltä on suomennettu romaani Kadonnut kansa (La fin d'un monde, 1925). Schopfer voitti amatöörien Ranskan avointen kaksinpelikilpailun vuonna 1892. ==Suomennetut teokset== * Kadonnut kansa: romaani, suom. Tauno Nuotio. Pori: Satakunnan kirjateollisuus, 1929. * Mayerlingin rakastavaiset: erään kruununprinssin rakkaustarina ja murhenäytelmä, suom. Raija Mattila. Helsinki: Otava, 1976 ISBN 951-1-02269-5. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Kehittyneet luukalat

Kehittyneet luukalat (Neopterygii) on viuhkaeväisten kalojen kladi, joka sisältää valtaosan nykyisistä kaloista, noin 33 300 tunnettua lajia. Kehittyneet luukalat on erittäin menestynyt ja monimuotoinen kalaryhmä. Niiden anatomia mahdollistaa nopean liikkumisen ja niillä on kevyemmät suomut ja ruodot sekä voimakkaammat leuat kuin alkukantaisemmilla kaloilla. Varhaisin kehittyneen luukalan fossiili on permikauden lopulta tunnettu Acentrophorus, joka kuului luuhaukikaloihin. Kehittyneet luukalat jaetaan kahteen nykyään elävään pääryhmään: luukiillesuomuiset (Holostei) ja varsinaiset luukalat (Teleostei). Luukiillesuomuisiin luetaan luuhaukikalat ja amiakalat, varsinaisiin luukaloihin luetaan kaikki muut kehittyneet luukalat. Varsinaiset luukalat, joihin kuuluu 96 % kaikista nykykaloista, jaetaan edelleen noin 40 lahkoon. Lahkojen luettelo on sivulla viuhkaeväiset. == Luokittelu == * Kladi: Kehittyneet luukalat (Neopterygii) ** Lahko: †Pycnodontiformes ** Osaluokka: Luukiillesuomuiset Holostei *** Lohko: Ginglymodi *** Lohko: Halecomorphi ** Osaluokka: Teleosteomorpha *** Lohko: †Aspidorhynchei *** Lohko: Varsinaiset luukalat (Teleostei) == Lähteet == Luokka:Viuhkaeväiset
Ray (kappale)

Ray on skate punk -yhtye Millencolinin kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Kingwood. Singlenä kappale julkaistiin 14. maaliskuuta 2005. Singlen B-raidat olivat kappaleet ”Phony Tony” ja ”Bullion” (live). Luokka:Vuoden 2005 kappaleet Luokka:Millencolinin kappaleet
Ernest Angley

Ernest Angley (1921 Gastonia, Pohjois-Carolina – 2021) oli yhdysvaltalainen kristillinen evankelista ja kirjailija. Angley syntyi Pohjois-Carolinassa, mutta hän muutti vuonna 1954 Ohion Akroniin. Hän aloitti Akronissa telttakokouksilla, mutta hänen toimintansa laajeni varsin nopeasti. Neljässä vuodessa Angleyllä oli jo yli 3 000 seuraajaa. Hän osti vuonna 1985 cuyahogafallsilaisen televisioaseman WBNX:n ja vuonna 1994 Cathedral of Tomorrow -kirkon toiselta televisioevankelistalta Rex Humbardilta. Angleyn megakirkko kukoisti useita vuosia, vaikka hänen paranamisväitteensä herättivätkin paikoin närkästystä. Münchenissä hänet pidätettiin 1984, jolloin häntä syytettiin petoksesta ja lääketieteen harjoittamisesta ilman lisenssiä. Guyanassa hän joutui virkavallan kritisoimaksi, kun hän väitti pystyvänsä parantamaan AIDSin. Angleyn liiketoimet menestyivät kuitenkin niin hyvin, että hän hankki Boeing 747SP -koneen kuljettamaan lähetystyöntekijöitä ja humanitaarista apua ympäri maailmaa. Hän myös juonsi WBNX-kanavalla The 90 & 9 Club -ohjelmaa ja aoitti vuonna 2011 raamatuntutkimukseen keskittyneen verkko- opiston. Angleyltä on suomennettu romaani Jäljelle jääneet (Raptured: A Novel on the Second Coming of the Lord, 1974). Angleyn kirkon osallistumismäärä oli 2010-luvulla laskussa, mikä johtui ainakin osittain monista ilmitulleista skandaaleista. 21 entistä jäsentä syytti vuonna 2014 kirkkoa vaaralliseksi kultiksi, missä naisia rohkaistiin aborttiin ja lapsettomia miehiä tekemään vasektomian. Heidän mukaansa Angley oli itse homoseksuaali, joka tarkisti henkilökohtaisesti jokaisen leikatun sukupuolielimet. Kirkko sen sijaan omassa sanomassansa julisti homoseksuaalisuuden oleva synti. Angley kiisti kaikki syytökset, mutta vuonna 2018 kirkon entinen pastori Brock Miller nosti syytteen neljä vuotta kestäneestä seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Angley nosti vastasyytteen kunnianloukkauksesta, ja helmikuussa 2020 juttu sovittiin oikeussalien ulkopuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ernest Angley Ministries Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset evankelistat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kanoottipurjehdus

Kanoottipurjehduksella tarkoitetaan purjehtimista kanootilla. Kanoottipurjehduksella on pitkät perinteet, jotka ovat perua 1800-luvun puolivälistä saakka. Nykyiset purjekanoottimallit ovat pitkälti samojen alkuperäisten perusratkaisujen kaltaisia, mutta materiaalit ovat kehittyneet nykyaikaisiksi. Uusia purjekanootteja on rakennettu tasaiseen tahtiin, ja kiinnostus on tiedon myötä lisääntynyt. Purjekanootit enimmäkseen ovat ainakin nykyisin avokanootteja, joihin on jälkeenpäin asennettu purjevarustus. Kanootit ovat sen verran kapeita, että suurempaa kuin 1 2m purjetta käytettäessä tarvitaan sivuponttoonit. Kokeneiden purjehtijoiden yleisimmin käyttämät purjeet ovat 4-10 x 2 m kokoisia. Tämän kokoisissa purjeissa on yleensä reivausmahdollisuus, jolla on käyttöä erityisesti retkipurjehtijoille. Pienemmillä purjeilla pääsee kulkemaan hitaammin, mutta toisaalta ne soveltuvat paremmin aloittelijoille. Purjekanooteissa käytetään sivukanootteja. Jos kanootissa on vain yksi köli, se on pidempi kuin käytettäessä kahta köliä. Kahta köliä käytettäessä saatetaan tuulen puolella oleva köli nostaa ylös purjehduksen helpottamiseksi. Turvallisuussyistä puhjehdittaessa käytetään kelluntapukua ja avokanooteissa purjehdittaessa otetaan mukaan lisäkellukkeet. Mukana täytyy olla myös tyhjennysastia ja mela. Kanoottipurjehduskilpailuja käydään kolmioradalla samoilla säännöillä kuin muissa purjehduskilpailuissa. Kilpailuun soveltuva purjeen koko määräytyy kilpailuluokan sääntöjen mukaan. Luokkia ovat ACA, IIC, C/5M ja avoin luokka. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomen Kanoottiliitto Ry Luokka:Melonta Luokka:Purjehdus
Jory Sherman

Jory Sherman (1932–2014) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Vuodesta 1965 alkaen hän julkaisi yli 300 kirjaa eri kustantajilta. Hän aloitti uransa runoilijana San Franciscossa. Sherman asui Pittsburgissa Texasissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fantastic fiction Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Patricia Wallace

Patricia Wallace on yhdysvaltalainen kauhu- ja jännityskirjailija. Häneltä on julkaistu suomeksi teos Pahan katse (1989) Horror-taskukirjasarjassa. == Aiheesta muualla == * Fantastic fiction Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityskirjailijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Arbi Méjri

Arbi Méjri (s. 3. helmikuuta 1985) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea. ==Ura== Méjri aloitti uransa CS Hammam-Lifissä vuonna 2005, josta hän siirtyi vuonna 2007 Espéranceen vuoteen 2010 kestävällä sopimuksella. Méjri pelasi joukkueessa aina vuoteen 2011, jonka aikana hän saavutti muun muassa Tunisian mestaruuden vuosina 2009, 2010 ja 2011, sekä Arabian Mestarien liigan ja Afrikan Mestarien liigan vuosina 2009 ja 2011. Méjri oli pitkään Hamdi Kasraouin varamaalivahtina alkuvuosinaan, mutta ei kyennyt vakiinnuttamaan ykkösvahdin roolia Kasraouin siirtyessä Ranskaan. Tammikuussa 2012 Méjri siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa CS Hammam-Lifiin. ===Maajoukkue=== Maajoukkueessa Méjri on pelannut alle 23-vuotiaissa noin 20 ottelua ja miesten A-maajoukkueessa kaksi ottelua. ==Lähteet== * goal2career * National Football Teams * Transfermarkt ===Viitteet=== Luokka:Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Victor Appleton

Victor Appleton oli yhdysvaltalaisen Stratemeyer-syndikaatin kirjoittajien yhteinen nimimerkki, jonka nimissä julkaistiin muun muassa Tom Swift -kirjasarjaa. Victor Appletonin nimellä julkaistiin seuraavia sarjoja: * Tom Swift, 1910–1941 * Motion Picture Chums, 1913–1916 * Moving Picture Boys, 1913–1922 * Movie Boys, 1926–1927 * Don Sturdy, 1925-1935 * Tom Swift, Jr., 1954–1971 * Tom Swift (Third Series), 1981–1984 * Tom Swift (Fourth Series), 1991–1993 * Tom Swift (Terror on the Moons of Jupiter) Haamukirjoittajia olivat Howard Roger Garis, John W. Duffield, W. Bert Foster, Debra Doyle ja James D. Macdonald, F. Gwynplaine MacIntyre, Robert E. Vardeman ja Thomas M. Mitchell. Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Experience (Von Hertzen Brothersin albumi)

__NOTOC__ Experience on suomalaisen Von Hertzen Brothers -yhtyeen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2001. Levy syntyi, kun Intiassa asuva Mikko von Hertzen kutsui veljensä, joita ei ollut nähnyt pitkään aikaan, Intiaan toteuttaakseen uutta musiikillista visiotaan heidän kanssaan. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 39. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kie von Hertzen – kitarat, laulu * Mikko von Hertzen – laulu, kitarat, rummut * Jonne von Hertzen – basso, laulu == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio * Nyt.fi: Nyt.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Von Hertzen Brothersin albumit Luokka:Lasse Kurjen tuottamat albumit
Edvin Marton

Edvin Marton (oikealta nimeltään Lajos Edvin Csűry s. 17. helmikuuta 1974, Tiszaújlak, Ukraina) on unkarilainen viulisti. Hän on tullut tunnetuksi soittaessaan musiikkia taitoluistelijoille, kuten Jevgeni Pljuštšenkolle ja Stéphane Lambielille. Hän soittaa Antonio Stradivarius -viulua vuodelta 1697. Marton syntyi Ukrainassa etniseen unkarialaisperheeseen. Marton oppi soittamaan viulua jo viisivuotiaana. 12-vuotiaana hän piti ensimmäisen virallisen konserttinsa Moskovan sinfoniaorkesterin kanssa. Hän on opiskellut musiikkia Moskovassa, Budapestissa, New Yorkissa ja Wienissä. Hän on voittanut maailmanlaajuisen viulistikilpailun Kanadassa 1996 soittaessaan kappaleen "Stradivarius". Vuonna 2008 hän oli mukana voittamassa Eurovision laulukilpailua kappaleella "Believe" == Palkinnot == * 2006 Emmy-palkinto * 2008 Eurovision laulukilpailun voitto yhdessä Dima Bilanin ja Jevgeni Pljuštšenkon kanssa kappaleella "Believe". == Diskografia == ===Albumit=== * Sarasate (1996) * Strings ´N´ Beats (2001) * Virtuoso (2004) * Stradivarius (2006) * Hollywood (2010) Luokka:Unkarilaiset viulistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johnny Temple

Johnny (myös Johnnie) ”Geechie” Temple (18. lokakuuta 1906 Canton, Mississippi – 22. marraskuuta 1968 Jackson, Mississippi) oli yhdysvaltalainen bluesmuusikko, basisti, kitaristi ja laulaja. Temple syntyi ja kasvoi Mississipissä, jossa lapsena oppi soittamaan kitaraa ja mandoliinia. Teini- ikäisenä hän soitteli juhlissa ja paikallisissa tapahtumissa, kunnes muutti Chicagoon 1930-luvun alussa. Siellä hän esiintyi muun muassa Charlie ja Joe McCoyn kanssa. Temple aloitti levytysuransa vuonna 1935 ja seuraavana vuonna ilmestyi hänen suosituin ja tunnetuin kappaleensa ”Louise Louise Blues” Decca Recordsille. Temple ei koskaan saavuttanut suurta suosiota, mutta jatkoi levyttämistä 1930- ja 1940-luvuilla. 1950-luvulla hän ei enää levyttänyt, mutta jatkoi keikkailua muun muassa Big Walter Hortonin ja Billy Boy Arnoldin kanssa. Kun sodanjälkeinen sähköinen blues syrjäytti akustisen 1950-luvun puolivälissä, Temple muutti takaisin Mississippiin. Siellä hän soitteli klubeilla ja baareissa muutaman vuoden ennen kuin hävisi musiikkipiireistä. Temple kuoli vuonna 1968. == Diskografiaa == Templen tuotantoa on saatavilla CD-kokoelmilla: * Complete Recorded Works, Vol. 1 (1995, Document) * Complete Recorded Works, Vol. 2 (1995, Document) * The Essential (2003, Classic Blues) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kuvitettu diskografia Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset bluesmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Aymen Mathlouthi

Aymen ”Balbouli” Mathlouthi (, s. 14. syyskuuta 1984 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti. ==Seurajoukkueura== Mathlouthi aloitti uransa paikallisessa junioriseurassa Jeunesse sportive d'El Omranessa, josta kykyjen etsijät löysivät hänet vuonna 2001. Mathlouthi siirtyi Club Africainin junioreihin ja oli myös kaudella 2002/2003 kirjoilla edustusjoukkueessa. Pian hän kuitenkin allekirjoitti sopimuksen Étoile Sahelin kanssa vuonna 2003, jossa Mathlouthi on voittanut muun muassa Tunisian liigamestaruuden ja Afrikan Mestarien liigan. ==Maajoukkue== Mathlouthi pelasi ensimmäisen maajoukkue ottelunsa 23. maaliskuuta 2007, jonka jälkeen hän on kuulunut maajoukkueen vakiopelaajiin varamaalivahtina Hamdi Kasraouin toimiessa maansa ykkösmaalivahtina. Mathlouthi kuitenkin nousi vuoden 2008 aikana maansa ykkösvahdiksi vuoden 2010 MM-karsinnoissa. Sittemmin hän menetti roolinsa loukkaantumisen vuoksi. Mathlouthi toimi maansa ykkösvahtina vuoden 2010 Afrikan kisoissa. Hänen oli tarkoitus olla mukana myös vuoden 2012 Afrikan kisoissa, mutta oli vähällä jättämään kisat väliin leikkauksen vuoksi.Balbouli ne jouera pas la CAN 2012 Mosaïque FM 17.10.2011 Viitattu 17.10.2011 Mathlouthi pelasi lopulta kisoissa kolme ottelua, jossa Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin. ==Saavutukset== *Afrikan Super Cup: 2007 *Tunisian- mestaruus: 2007 *Afrikan Mestarien liiga: 2007 *Afrikan Confederation Cup: 2006 *Tunisian liigacup: 2005 *Afrikan Cup-voittajien cup: 2003 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Transfermarkt * National Football Teams * Aymen Mathlouthi ES Sahelin sivustolla Luokka:Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martin Crane

Martin ”Marty” Crane on fiktiivinen hahmo televisiosarjassa Frasier. Hän on sarjan päähenkilön Frasier Cranen eläkkeellä oleva isä, joka asuu tämän luona. Martinia näyttelee John Mahoney. Martin on syntynyt ja asunut koko ikänsä Seattlessa. Hän oli naimisissa poikiensa Frasierin ja Nilesin psykiatriäidin Hesterin kanssa tämän kuolemaan saakka. Hän on luonut uransa poliisina ja on toiminut myös ratsupoliisina, jolloin hän ratsasti rakkaalla Agides- hevosellaan. Myöhemmin urallaan hänet ylennettiin rikosetsiväksi. Martin on myös palvellut Korean sodassa. Hän joutui jäämään eläkkeelle poliisivoimista, kun häntä ammuttiin lonkkaan ja hän vammautui pysyvästi. Martin muutti vastikään Bostonista palanneen Frasier-poikansa luokse, ja häntä hoitamaan palkattiin englantilainen fysioterapeutti Daphne Moon, jonka kanssa hän ystävystyi nopeasti. Hester kieltäytyi aikoinaan aluksi Martinin kosinnasta, mutta suostui myöhemmin huomatessaan olevansa raskaana. Avioliitto oli suurimmaksi osin onnellinen lukuun ottamatta Hesterin kauan sitten tapahtunutta syrjähyppyä perheystävän kanssa. Pariskunta kuitenkin pääsi tästä yli, ja Martin viihtyi Hesterin kanssa kunnes tämä kuoli sairauteen. Hesterin kuolema on vaikuttanut Martiniin syvästi, mikä on osaltaan saattanut olla syynä hänen eristäytymisestään pojistaan ja epäluuloihin uusia seurustelusuhteita kohtaan. Muutettuaan Frasierin luo Martin alkaa paikata suhdettaan poikiinsa, joiden täysin erilaiset persoonallisuudet aiheuttavat hänelle toistuvasti harmaita hiuksia. Martin itse on rento, maanläheinen ja työväenluokkainen, kun hänen poikansa taas ovat tulleet enemmän Hesteriin. Martin ystävystyy myös Daphnen sekä etenkin Frasierin ohjelman tuottajan Roz Doylen kanssa, joka näyttää olevan hänelle kuin oma tytär. Lisäksi eräs Martinin läheisimmistä ystävistä on hänen uskollinen jackrussellinterrierinsä Eddie. Martin auttaa usein Frasierin ja Nilesin pulasta: vaikka nämä ovat intellektuellimpia kuin isänsä, Martinilla on maalaisjärkeä. Hän onkin tärkeä tasapainottaja poikien elämässä. Hän myös uskaltaa kritisoida heidän elitistisiä elintapojaan kokiessaan heidän menevän liian pitkälle. Sarjan aikana Martinilla on kaksi vakavampaa suhdetta. Sherry Dempseyn kanssa hän seurustelee tovin, mutta he eroavat. Frasierin finaalijaksossa Martin menee naimisiin Frasierin ja Nilesin entisen lastenhoitajan Roneen kanssa. Luokka:Televisiohahmot Luokka:Frasier Luokka:Kuvitteelliset poliisit
Sead Ramović

Sead Ramović (s. 14. maaliskuuta 1979 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa) on bosnialainen jalkapallomaalivahti, joka pelasi vuodet 1999–2014 kestäneellä ammattilaisurallaan Saksassa, Norjassa, Turkissa, Ukrainassa, Serbiassa ja Tanskassa. FC Feuerbachissa uransa aloittanut Ramović edusti uransa alkupuolella saksalaisia seuroja: SpVgg Feuerbachia, Stuttgarter Kickersiä, VfL Wolfsburgia, Borussia Mönchengladbachia ja Kickers Offenbachia. Norjaan hän siirtyi heinäkuussa 2006 Tromsøn joukkueeseen ja pelasi siellä neljä vuotta kunnes siirtyi heinäkuussa 2010 Turkkiin. Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa Ramović on pelannut yhden ottelun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ramović Tromsø IL:n sivuilla Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Evert Liljeström

Evert Teodor Liljeström (1873 - 16. toukokuuta 1918) oli viipurilainen työnjohtaja ja Viipurin punakaartin johtajia Suomen sisällissodan aikana. Hän oli Viipurin punakaartin päällikön Juho Latukan adjutantti. Liljeström jäi Viipurin taistelussa valkoisten vangiksi. Vankileirillä häntä kuulusteli sotatuomari Toivo Tapanainen. Liljeström tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin Viipurin vankileirillä. == Lähteet == * Tikka, Marko: Kenttäoikeudet === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Matti Sorsa

Matti Erikinpoika Sorsa (21. tammikuuta 1875 – toukokuu 1918) oli viipurilainen jarrumies ja punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän toimi Heikki Kaljusen adjutanttina ja Muolaan punakaartin rykmentinkomentajana. Sorsa otti osaa Viipurin taisteluun, jossa jäi vangiksi. Hänet tuomittiin Viipurin vankileirin sotatuomioistuimessa kuolemaan ja teloitettiin ampumalla. == Lähteet == * Tikka, Marko: Kenttäoikeudet === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Rose (Pokka pitää)

Rose on henkilöhahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Shirley Stelfox näytteli Rosea ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa ja Mary Millar muissa jaksoissa. Rose on Hyacinth Bucketin ja Daisyn sisar. Rose ja Daisy asuvat samassa asunnossa rapistuneella asuinalueella Onslow'n ja siskojen isän kanssa. Rose on miestennielijä ja aina flirttaileva. Hän on iskenyt silmänsä pastori Michaeliin ja Hyacinthin naapurin Emmettiin. Rose pukeutuu usein minihameisiin ja hyvin paljastaviin seksikkäisiin vaatteisiin. Rose on ollut naimisissa kerran ja kihloissa monta kertaa. Hyacinth ei pidä Rosen tyylistä pukeutua minihameisiin ja viekoitella miehiä. Hän yrittää parhaansa mukaan vältellä Rosea ja Daisyä. Hän vierailee sisariensa luona vain pakon edessä, lähinnä dementoituneen isänsä takia. Rosen sukunimeä ei ole koskaan mainittu sarjassa. Luokka:Pokka pitää -sarjan hahmot
Ivar Jokinen

Iivar Jokinen (2. syyskuuta 1874 – 27. helmikuuta 1918) oli jämsäläinen paperitehtaan työmies ja Jämsänkosken punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa. Hän pakeni Jämsästä Tampereelle ja liittyi punakaartiin, sai komentoonsa Oriveden punakaartiin liitetyn jämsäläiskomppanian, ja otti osaa Länkipohjan taisteluun. Hän antautui vapaaehtoisesti vangiksi taistelussa, kuljetettiin vankina Jämsään, jossa Jokinen joutui vankina Hjalmar Saaren eli Saaren Jallun omistamaan kartanoon. Jokinen murhattiin pian tämän jälkeen. ==Katso myös== * Jämsän teloitukset 1918 ==Aiheesta muualla== * Jukka Rislakki, Jukka: Kauhun aika * Sotasurma-projektin nimitiedoston tiedot Iivar Jokisesta. Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Taavi Starck

Taavi Vilhelm Starck (15. tammikuuta 1858 - 10. toukokuuta 1918) oli lappeelainen työmies ja Lappeenrannan punakaartin esikunnan jäsen Suomen sisällissodassa 1918. Hänen vaimonsa Elisabeth Starck oli vallankumousoikeuden jäsen ja hänen poikansa Väinö Starck Lappeenrannan punakaartin esikuntapäällikkö. Taavi Starck jäi Lappeenrannassa valkoisten vangiksi toukokuussa 1918. Hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin sotatuomari Toivo Tapanaisen määräyksellä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Sotasurmat- projektin nimitiedoston tiedot Taavi Starckista * Tikka, Marko: Koston kevät 1918 Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Killken kulttuuri

Killken kulttuuri vallitsi juuri ennen inkoja Cuzcon lähiympäristössä arviolta 900–1200 jaa. Aikaisemmin Cuzcon altaassahttp://www.ambrosevideo.com/resources/documents/334.pdf ollut Killken keramiikka oli joko inkojen tai heidän välittömien edeltäjiensä tekemää. Kulttuuri rakensi muun muassa Sacsayhuamánin valtavat muurit. Näin ollen kulttuuri oli melko pitkälle kehittynyt; se rakensi myös teitä, temppeleitä ja käytti kasteluviljelyä. Killken keramiikan tunnisti ensimmäisenä omaksi ryhmäkseen arkeologi John H. Rowe. Killken keramiikka muistuttaa inkojen hienonlajista keramiikkaahttp://goodprovenance.com/incapots.htm . Killken kulttuurin synty on saattanut lähteä Warin kulttuurista. == Kirjallisuutta == *Brian S. Bauer: Ancient Cuzco, heartland of the Inca == Lähteet == Luokka: Esikolumbiaaniset kulttuurit Luokka: Inkat
Elizabeth Warden

Elizabeth Warden, lempinimeltä Liz (o.s. Hawksworth) on kuvitteellinen hahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Elizabethia näyttelee Josephine Tewson. Elizabeth on Hyacinth ja Richard Bucketin naapuri. Elizabeth on naimisissa ja hänen aviomiehensä työskentelee Saudi-Arabiassa. Pariskunnalla on tytär nimeltä Gail, joka opiskelee yliopistossa. Elizabethin luona asuu hänen vaimostaan eronnut veljensä Emmet. Molemmat yrittävät parhaansa mukaan vältellä Hyacinthiä, yleensä huonolla menestyksellä. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville, mutta Elizabethilla on kahvikuppineuroosi, joka ilmenee vain Hyacinthin luona. Elizabeth päätyy aina tavalla tai toisella läikyttämään kahvia tai pudottamaan kupin lattialle ja muuttuu hermoraunioksi yrittäessään välttää sitä. Hyacinth ei koskaan vaikuta vihaiselta, vaikka on oikeasti enemmän huolissaan arvoastioistaan kuin Elizabethista. Toisinaan Hyacinth huomauttaa Elizabethin vaatteista ja siitä, ettei hän käytä hattua. Luokka:Pokka pitää -sarjan hahmot
Boom Gaspar

Kenneth E. Gaspar (s. 4. helmikuuta 1953 Waimanalo Havaiji Yhdysvallat), paremmin tunnettu nimellä Boom Gaspar, on yhdysvaltalainen muusikko. Hän on soittanut koskettimia Pearl Jamissa vuodesta 2002 alkaen. Ennen Pearl Jamia hän soitti useammissa paikallisissa kokoonpanoissa. Luokka:Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt