EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Noormarkun kirkko

thumb|250px|Noormarkun kirkko, sankarihaudat kesällä 2010 Noormarkun kirkko on vuonna 1933 valmistunut kivikirkko Porin Noormarkussa. Se rakennettiin samalle paikalle, jossa sijaitsi sisällissodan aikana tuhoutunut vuonna 1835 valmistunut Noormarkun vanha kirkko. Alueella on kirkon ja hautausmaan lisäksi myös vuodelta 1757 peräisin oleva sipulikupolilla varustettu kellotapuli.Museoviraston Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa –Noormarkun ruukin ja Ahlström-yhtiön rakennukset. Viitattu 5.8.2013. == Historia == Noormarkun ensimmäinen kirkko oli isovihan jälkeen vuonna 1726 valmistunut pieni saarnahuone. Sen tilalle 1835 rakennettu C. L. Engelin suunnittelema Noormarkun vanha kirkko tuhoutui vuonna 1918 sisällissodan yhteydessä Noormarkun taistelun aikana. Se paloi pääsiäislauantain aamuna 30. maaliskuuta, kun punaisten tykistön ampuma kranaatti lensi suoraan ikkunasta sisään ja sytytti alttaripäädyn tuleen. Kirkon mukana paloi myös Noormarkun seurakunnan arkisto ja kirkonkirjat. Uuden kirkon rakentaminen aloitettiin vasta 1931 A. Ahlström Osakeyhtiön vuonna 1927 Antti Ahlströmin syntymän satavuotisjuhlan kunniaksi tekemän lahjoituksen turvin. Lahjoitukseen sisältyivät myös arkkitehti Armas Lindgrenin tekemät piirustukset. Noormarkun kirkko jäljittelee ulkoasultaan Satakunnan keskiaikaisia harmaakivikirkkoja, kuten Ulvilan ja Tyrvään Pyhän Olavin kirkkoja. Kirkon ulkoseinät on muurattu harmaakivestä ja sisäseinät tiilestä. Keskiaikaisista kivikirkoista poiketen Noormarkun kirkon katto on paanujen sijaan tehty kuparikatteesta.Noormarkun ruukin maisemaselvitys ja analyysi (s. 40) Viitattu 5.8.2013. Kirkkosalin alttariseinällä on Lennart Segerstrålen vuonna 1957 maalaama fresko. Hän laati myös vanhojen valokuvien perusteella piirustukset vanhan kirkon tulipalossa tuhoutuneesta vaivaisukosta, jonka kopion noormarkkulainen Pauli Österlund veisti 1950-luvulla. Vaivaisukko on nykyään nähtävillä kirkon eteisessä.Kulttuurilehti Arhippa Viitattu 5.8.2013. == Hautausmaa == Kirkon vieressä sijaitsevalla hautausmaalla on muun muassa Ahlströmin suvun hauta-alue, joka sisältää useita taiteellisesti merkittäviä hautamuistomerkkejä. Hautausmaan laajennusosa vihittiin käyttöön vuonna 2009. Samaan aikaan aivan Valtatie 23:n vieressä sijaitseva hautausmaa ympäröitiin 1,3 metriä korkealla harmaasta graniitista valmistetulla kiviaidalla, joka on yhteensä noin 400 metrin pituinen.Porin ev.lut. seurakuntayhtymä – Noormarkun hautausmaa. Viitattu 5.8.2013. Sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut arkkitehti Erik Bryggman vuonna 1951 Noormarkun kirkko ja hautausmaa luetaan kuuluvaksi Noormarkun ruukin alueeseen, joka on yksi Museoviraston määrittelemistä Valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Noormarkun uusi kirkko vihitään tänään. Samalla viettää seurakunta 200-vuotisjuhlaansa, Helsingin Sanomat, 03.09.1933, nro 235, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Noormarkku Luokka:Porin kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Vånga

Vånga on taajama Norrköpingin kunnassa Ruotsissa. Se sijaitsee Itä-Götanmaan läänissä ja Itä-Götanmaan maakunnassa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 220 asukasta. Vånga on myös entinen pitäjä. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän tehtävät jaettiin Vångan maalaiskunnalle ja Vångan seurakunnalle. Maalaiskunta liitettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa osaksi Skärblackan maalaiskuntaa, josta puolestaan tuli vuonna 1971 osa Norrköpingin kuntaa. Vångan seurakunta liitettiin puolestaan vuonna 2010 osaksi Norrköpings Borgin seurakuntaa. Vångan taajama ja entisen kunnan alue sijaitsee Norrköpingin taajamasta länteen. Vångasta koilliseen on Roxen-järvi ja lounaaseen Glan-järvi. Skärblackan taajama sijaitsee jonkin matkaa Vångan taajamasta idän suuntaan. Vångan alueella sijaitsee Grensholmin linna. ==Väestönkehitys== ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taajamat Luokka:Ruotsin entiset kunnat Luokka:Norrköpingin kunta
Propadieeni

Propadieeni eli alleeni tai 1,2-propadieeni (C3H4) on yksinkertaisin konjugoituihin dieeneihin eli alleeneihin kuuluva hiilivety. ==Ominaisuudet, valmistus ja reaktioita== Propadieeni on huoneenlämpötilassa väritön kaasu. Sen keskimmäinen hiiliatomi on sp-hybridisoitunut ja sen viereiset terminaaliset hiiliatomit ovat sp2-hybridisoituneita. Keskimmäisestä hiiliatomista lähtee kaksi π- ja kaksi σ-sidosta. Nämä π-sidokset ovat kohtisuorassa toisiaan vastaan ja kumpikin näistä sidoksista yhdistyy vierekkäisten hiilatomien p-orbitaalien kanssa. Tämä pakottaa terminaalisten hiiliatomien p-orbitaalit 90° kulmaan. Propadieeni on propyynin eli metyyliasetyleenin isomeeri ja esiintyy tämän kanssa tasapainoseoksena. Näitä kaasuja muodostuu sivutuotteena, kun propeenia valmistetaan krakkaamalla propaania ja puhutaan MADP-kaasusta. Propadieenin ja propyynin seos erotetaan strippaamalla. Niin sanottua stabiloitua propyynin ja propadieenin seosta eli MAPP-kaasua voidaan käyttää metallien leikkaamisessa, hitsauksessa ja karkaisussa. Tästä kaasuseoksesta saatu liekki vastaa propaani/propeeni- liekkiä.Klaus Buckl & Andreas Meiswinkel: Propyne, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2008. Viitattu 05.08.2013 Propadieeni on reaktiivinen ja suhteellisen pysymätön yhdiste. Se reagoi muun muassa veden kanssa muodostaen asetonia ja emäskatalysoitu isomeroituminen propyyniksi. Nikkelikatalyytin läsnä ollessa propadieenistä muodostuu syklisiä oligomeerejä, kuten dimeerejä, trimeerejä ja tetrameerejä. ==Lähteet== Luokka:Alkeenit
McKenna

McKenna on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Chris McKenna (s. 1969), yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja * Gavin McKenna (s. 2007), kanadalainen jääkiekkoilija * Kevin McKenna (s. 1980), kanadalainen jalkapalloilija * Michael Joseph McKenna (s. 1951), australialainen katolinen piispa * Mike McKenna (s. 1983), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Paul McKenna (s. 1963), brittiläinen lavahypnotisoija * Rebecca McKenna (s. 2001), pohjoisirlantilainen jalkapalloilija * Regis McKenna, yhdysvaltalainen liikemies * Scott McKenna (s. 1996), skotlantilainen jalkapalloilija * Terence McKenna (1946–2000), yhdysvaltalainen kirjailija, filosofi ja etnologi * Virginia McKenna (s. 1931), brittiläinen näyttelijä.
Rivera

Rivera voi tarkoittaa seuraavia: ; paikkoja: * Rivera, kaupunki Argentiinassa * Rivera, kaupunki Brasiliassa * Rivera, kunta Kolumbiassa * Rivera, vuonna 2010 lakkautettu Sveitsin kunta * Rivera, departementti Uruguayssa * Rivera, Riveran departementin pääkaupunki Uruguayssa ; henkilöitä: * Albert Rivera (s. 1979), katalonialainen poliitikko * Alberto Rivera (1935–1997), espanjalais- yhdysvaltalainen uskonnollinen aktivisti * Antonia Gerena Rivera (1900–2015), puertoricolainen yksi maailman vanhimmiksi eläneistä henkilöistä * Carlos Rivera (s. 1986), meksikolainen näyttelijä ja laulaja * Coryn Rivera (s. 1992), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä * Diego Rivera (1886–1957), meksikolainen taidemaalari ja graafikko * Eva Gonda de Rivera, meksikolainen miljardööri * Fructuoso Rivera (1784–1854), Uruguayn ensimmäinen presidentti 1830–1834 * Geraldo Rivera (s. 1943), yhdysvaltalainen asianajaja, toimittaja, kirjailija ja televisiojuontaja * Gianni Rivera (s. 1943), italialainen jalkapalloilija * Graciela Rivera (1921–2011), puertoricolainen oopperalaulaja, koloratuurisopraano * Héctor Manuel Rivera Pérez (1933–2019), puertoricolainen katolinen piispa * José Manuel Rivera (s. 1986), meksikolainen jalkapalloilija * Luis Rivera (s. 1987), meksikolainen pituushyppääjä * Luis Armando Tineo Rivera (s. 1948), venezuelalainen katolinen piispa * Manuel Rivera-Ortiz (s. 1968), yhdysvaltalainen valokuvaaja * Marco Rivera (s. 1983), espanjalainen uimari * Naya Rivera (1987–2020), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja-tanssija * Norberto Rivera Carrera (s. 1942), meksikolainen kardinaali * Ron Rivera (s. 1962), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja * Sergio Obeso Rivera (s. 1931), meksikolainen katolinen arkkipiispa * Zuleyka Rivera (s. 1987), puertoricolainen Miss Universum 2006 === Kuvitteellisia henkilöitä === * Alma Rivera, kusivuotias tyttö televisiosarjassa Alma's Way == Katso myös == * Primo de Rivera, espanjalainen sukunimi Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Mertakallion kalliomaalaukset

Mertakallion eli Mertavuoren kalliomaalaukset ovat kaksi pientä kalliomaalausta saman kallion eri kohdissa Märkjärvellä Iitissä Kymenlaaksossa. Maalaukset löysivät Sinimarja ja Lasse Ojonen vuonna 1971. == Kallio ja sen sijainti == Kalliomaalaus sijaitsee pienehkön Märkjärven pohjoisosassa sen itärannalla. Mertakallion järveen putoava pystykallio aukeaa länteen päin. Kallio on vaikuttavan näköinen, vaikka se ei ole kovin korkea. Kallion eri sivuilla on omat maalaukset. Tietystä kulmasta katsoen kallio ottaa ihmiskasvojen profilimäiset piirteet. == Maalaus == Kalliopinta on järven itärennalla, joten vasemmanpuoleinen on pohjoinen maalaus A ja oikeanpuoleinen on eteläinen maalaus B. Maalaukset näkyvät edelleen hyvin muutamien metrien päähän. Läheisen kesämökin viereiseen kallioon on maalattu moderneja tikku-ukkoja. === Maalaus A === Pohjoinen maalaus A sijaitsee 2,5−3,5 metriä järven pinnasta kalliolipan alla. Ylin kuvio esittää pientä hirvieläintä. Sen alapuolelle on maalattu ihminen, jonka kädet on nostettu siipimäisesti "lentävään" asentoon. Ihmishahmon alapuolelle on vedetty kaareva viiva, joka on tulkittu veneeksi. Veneestä puuttuvat niin sanotut "miehistöviivat". === Maalaus B === Maalaus B sijaitsee maalauksesta A 23 metriä etelään 2,5−4,5 metriä järven pinnasta. Ihmistä ja siksakkikuviota esittävä kuviopari on herättänyt tutkijoissa huomiota. Ihminen on maalattu vinosti ja kädet alhaalla, kuin kaatumassa, ja kun sahalaitaista kuviota pidetään käärmeenä, mielletään kuvioparia "loveenlankeamisen" kohtauksena. Alempaa löytyy kuvioden katkelmia, joista voi hahmottaa vielä yhden ihmishahmon. Kauempaa löytyy oikealle katsova eläinhahmo, jota ei voi tunnistaa lajilleen. Sillä on kapea ruho, mutta paksut jalat ja niska. Edellä kuvatun käärmeen ja ihmisen kuvioparille löytyy vertailukohtia muista kalliomaalauksista. Kolmiköytisienvuorella "putoavalla" ihmishahmolla alavartalo on maalattu käärmemäiseksi ja Juusjärvellä siksakkivartalo on melko selkeästi esitetty. Kuvioista on haettu tukea shamanismin kuvauksille, joita eri arkticumin kansojen kansanperinteet tuntevat. == Lähteet == * * * Muinaistaideyhdistys: Mertakallio * Luukkonen, Ismo: Mertakallio * === Viitteet === Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Iitin historia
Mother

Mother voi viitata ainakin seuraaviin asioihin: *Mother, Antero Lindgrenin albumi *Mother, Danzigin kappale *Mother, Blondien kappale *Mother, Elton Johnin kappale *Mother, Pink Floydin kappale *Mother, Axel Hirsoux’n kappale *Mother, tietokoneroolipelisarja **Mother, videopeli. **EarthBound, japanissa Mother 2 **Mother 3 *Mother, energiajuoma *Mother, japanilainen televisiosarja *Mother, eteläkorealainen televisiosarja * Mother!, elokuva (2017)
Lobuche

Lobuche on vuori Himalajalla, Nepalissa. Sillä on kaksi huippua, 6 119 metrin korkuinen Lobuche East ja 6 145 metrin korkuinen Lobuche West. Luokka:Nepalin vuoret Luokka:Himalajan vuoret
Rautakannanvuoren kalliomaalaus

Rautakannanvuoren kalliomaalaus on pieni kivikautinen kalliomaalauskohde, joka sijaitsee Konniveden rannassa Iitissä Kymenlaaksossa. Maalauksen löysi Timo Miettinen vuonna 1976. == Kallio ja sen sijainti == Konnivesi on osa Kymijoen vesireittiä. Järven eteläosassa on pohjoiseen pistävä haarautuva lahti, jonka haarassa Rautakannanvuori sijaitsee. Vuoren juurella veteen putoaa pystykallio, jonka kaakkoisessa seinämässä maalaus on. == Maalaus == Maalauskenttä on noin 2 metriä leveä, mutta säilyneitä kuvioita erottuu vain muutama eri kohdissa kenttää. Ylin kuvio sijaitsee kentän keskiosassa ja esittää pientä hirveä, jonka peräpää on haalistunut pois. Kentän oikeassa reunassa löytyy pieni venekuvio, jossa on neljä samankorkuista miehistöviivaa. Veneen yläpuolella on katkelma kuviosta, joka näyttää "pöydältä". Muut läheiset kuviot jäävät katkelmaisina tunnistamatta ja peittyvät harmaan jäkälän alle. Venekuvion alapuolella, halkeaman vasemmalla puolella, erottuu kaksi kuviota, jotka on tunnistettu ihmishahmojen sivukuviksi. == Ajoitus == Maalauksen iän voi karkeasti arvioida rannansiirtymiskronologian avulla. Jääkauden jälkeisen epätasaisesta maankohoamisesta johtuva Päijänteen järvialtaan kallistuminen kohti etelää nosti vedenpintaa varsin korkealle. Maalaukset on voitu silloin tehdä veneestä tai järven jäällä seisten. Kun Heinolan harju puhkesi synnyttäen Kymijoen, jäivät maalauskohdat liian korkealle. Maalaukselle on ehdotettu ajoitukseksi 5 000 eaa. eli se on tehty kivikaudella varhaisen kampakeramisena aikana. Seudulla on muutama muu kalliomaalaus, jotka sijaitsevat yhtä korkealla ja myös niille on ehdotettu samaa ajoitusta. Tällaisia kohteita ovat Patalahti, Saraakallion ylimmät kuviot ja läheisen Haukkavuoren maalaukset. Maalaus on arveltu vanhimmaksi kalliomaalaukseksi Suomessa yhdessä läheisen Haukkavuoren maalauksen kanssa. == Lähteet == * * * * Luukkonen, Ismo: Rautakannanvuori * === Viitteet === Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Iitin historia Luokka:Kymenlaakson historia
Bassi

Bassi voi viitata seuraaviin asioihin: *Ahvenkaloihin kuuluvia kaloja **Bassit (Moronidae) **Isobassi (Micropterus salmoides) **Pikkubassi (Micropterus dolomieu) *Bassi, saamelaisen muinaisuskon pyhän käsite == Sukunimi == *Charles Bassi, suomalainen arkkitehti *Giorgio Bassi, italialainen kilpa- autoilija *Ettore Bassi, italialainen näyttelijä *Laura Bassi, italialainen fyysikko
Lahnajärvi (järvi Salossa)

Lahnajärvi on pieni järvi Lahnajärven kylässä entisessä Suomusjärven kunnassa, nykyisessä Salon kaupungissa. Lahnajärvi sijaitsee suunnilleen Helsingin ja Turun puolivälissä, ja sen ohi kulkevat sekä nykyinen moottoritie (valtatie 1), jolla siellä on liittymä, että sen vieressä oleva entinen valtatie, nykyinen seututie 110. Lahnajärven rannalle valtatien varteen perustettiin 1950-luvulla Suomen ensimmäinen taukopaikka, jossa oli muun muassa kahvila, ravintola ja huoltoasema ja jonka kohdalla linja-autojen pikavuorotkin pysähtyivät. Lahnajärven taukopaikka oli toiminnassa, mutta suljettiin kun moottoritie valmistui vuonna 2008 ja oli suljettuna aina vuoden 2015 syksyyn asti, jolloin avautui uudelleen. 1980-luvulla Lahnajärvelle perustettiin myös vesipuisto, joka kuitenkin jäi lyhytikäiseksi. Järvi kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön. Järven pinta-ala on 0,769 km², syvyys 7,4 m, rantaviivan pituus 4,99 km ja järven korkeus merenpinnasta 64,8 m.Lahnajärvi Järviwikissä, viitattu 27.4.2014 ==Lähteet== Luokka:Suomusjärven järvet Luokka:Kurkelanjoen alue
Lahnajärvi (kylä Salossa)

Lahnajärvi on kylä entisessä Suomusjärven kunnassa, joka sittemmin liitettiin Salon kaupunkiin. Lahnajärvi sijaitsee suunnilleen Helsingin ja Turun puolivälissä, ja sen kautta kulkevat sekä nykyisin moottoritieksi rakennettu valtatie 1, jolla on siellä liittymä, että sen vieressä oleva entinen valtatie, nykyinen seututie 110. Kylään Lahnajärven rannalle valtatien varteen perustettiin 1950-luvulla Suomen ensimmäinen taukopaikka, jossa oli muun muassa kahvila, ravintola ja huoltoasema ja jonka kohdalla linja-autojen pikavuorotkin pysähtyivät. Lahnajärven taukopaikka oli toiminnassa, kunnes uusi moottoritie valmistui vuonna 2008. 1980-luvulla Lahnajärvelle perustettiin lyhytikäiseksi jäänyt vesipuisto. Lahnajärvi oli paljon otsikoissa Muurlan–Lohjan-moottoritien tunnelien turvallisuusjärjestelmien testauksen takia. Jonkin aikaa se oli moottoritien päätepisteenä Turun suunnasta tultaessa, sillä Lahnajärven ja Lohjan välinen osuus moottoritiestä valmistui viimeisenä. Myöhemmin, kun tunneleiden turvallisuusjärjestelmiä testattiin, oli Lahnajärven eritasoliittymä ollut moottoritien pää, milloin mistäkin suunnasta. Kylä mainitaan arkistolähteissä ensi kerran 1530, ja vanhin kyläkartta on vuodelta 1827, jolloin kylässä oli kuusi taloa.Museovirasto, rakennettu kulttuuriympäristö, viitattu 5.8.2013 Lahnajärvellä on Rotomänty, vankka ja vanha suojeltu mänty. ==Lähteet== Luokka:Suomusjärven kylät
Sun särkyä anna mä en

Sun särkyä anna mä en on Johanna Kurkelan toiselta Marmoritaivas -studioalbumilta julkaistu kappale. Sen on säveltänyt Tomi Aholainen ja sanoittanut Heikki Kerkelä. Kappaleen on tuottanut Tomi Aholainen ja sen julkaisi Warner Music Finland singlenä 14. helmikuuta 2007. Kappaleesta tuli menestys latauslistalla. "Sun särkyä anna mä en" oli Suomen 19. suurin hitti vuonna 2007 single- ja latausmyynnin sekä radiosoiton yhdistävällä 50 Hittiä- listalla. ==Kappaleet== # ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen latauslista 3 Suomen virallinen singlelista – Radiolista – 50 Hittiä 9 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Johanna Kurkelan kappaleet
Iveco Eurocargo

pienoiskuva|230x230px|Iveco Eurocargo (1991–2002) Iveco Eurocargo on italialaisen Ivecon vuodesta 1991 lähtien valmistama kuorma-automalli. Mallin edeltäjä on Iveco Zeta. Eurocargo on valittu vuoden kuorma-autoksi vuosina 1992 ja 2016. == Lähteet == Eurocargo Luokka:1990-luvun kuorma-autot Luokka:2000-vuosikymmenen kuorma-autot Luokka:2010-luvun kuorma-autot Luokka:2020-luvun kuorma-autot
Gaboninbulbuli

Gaboninbulbuli (Criniger chloronotus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Gaboninbulbulia tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Nigeriassa ja Ugandassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Iveco Stralis

Iveco Stralis on italialaisen kuorma-autovalmistajan Ivecon kuorma-automalli. Mallin valmistaminen aloitettiin vuonna 2002. Alkuperäinen, vuonna 2002 julkaistu Stralis oli ensimmäinen kuorma-auto, jossa oli automaattivaihteisto vakiovarusteena. Vuonna 2007 Stralisin ohjaamoa ja keulaa muutettiin hieman. Kaikissa malleissa on nykyään automaattinen tai puoliautomaattinen EuroTronic- vaihteisto. Stralisia myydään kolmella eri moottorilla. Kaikki ovat kuusisylinterisiä rivimoottoreita. * Cursor 8 (iskutilavuus 7,8 litraa) * Cursor 10 (iskutilavuus 10,3 litraa) * Cursor 13 (iskutilavuus 12,9 litraa) Kaikki moottorit on varustettu Iveco Turbobrake -pakokaasujarrulla. File:DHL- HX57EZV.jpg|Iveco Stralis Isossa-Britanniassa File:Iveco Stralis truck in Jyväskylä.jpg|Iveco Stralis Suomessa File:Wuppertal - Recyclinghof Badische Straße 02 ies.jpg|Iveco Stralis -lava-auto Saksassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Iveco Stralisin kotisivut Stralis Luokka:2000-vuosikymmenen kuorma-autot Luokka:2010-luvun kuorma-autot
Ruskosiipibulbuli

Ruskosiipibulbuli (Criniger barbatus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskosiipibulbulia tavataan Angolassa, Beninissä, Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Liberiassa, Nigeriassa, Sierra Leonessa ja Togossa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Marko Mainelakeus

Marko Mainelakeus eli Maine (s. 1967) on suomalainen muusikko. Hän soitti Jussi Sydänmäen vuonna 1985 perustamassa Hearthill-yhtyeessä vuoteen 1989 saakka. Vuonna 1998 hän liittyi basistiksi J. Hearthill Trinityyn. Hän on myös levyttänyt ja esiintynyt rockabilly-yhteessä Hel-Gators vuodesta 2012 lähtien sekä Ville Virtanen Bandissä 1990-luvulla. Maine palasi hetkeksi Hearthillin basson varteen, kun elokuussa 2013 Hearthill juhlisti taivaltaan alkuperäiskokoonpanolla 25 vuotta ensialbumista -klubikonserteilla Helsingissä. == Diskografia == ===Albumit=== # Hearthill – Hearthill (1988) # Ville Virtanen (1990) # Hearthill – Songbook (kokoelma, 1998) # Hearthill – Dig Up Them Ol’ Rockin’ Bones (livealbumi, 1999) # J. Hearthill Trinity – Haunted Songs (2004) # J. Hearthill Trinity – From Here To Trinity (2011) # The Hel-Gators – Monster Suite (2012) # The Hel-Gators – Gatormania (2014) # J. Hearthill Trinity – Secret Romance (2014) # J. Hearthill Trinity – Los Alamos (2014) # J. Hearthill Trinity – Skeleton Stomp (2016) # The Hel-Gators – Love Turns Bad (2019) # J. Hearthill Trinity – The Train of Desire (2021) # The Hel-Gators – Black Lipstick (2024) ===Singlet ja EP:t=== # Hearthill – Shake It Up (Single, omakustanne, 1987) # Hearthill – Someday, Somehow (Single, 1988) # Hearthill – Love Rain On Me (EP, 1988) == Aiheesta muualla == * The Hel-Gators Viralliset sivut * Hearthill Ylen Elävässä arkistossa * J. Hearthill Trinity - Hoax * The Hel-Gators - Evil One * Pyros Records * Hearthill Facebookissa * J. Hearthill Trinity Facebookissa * J. Hearthill Trinity - Skeleton Stomp Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mikko Knuutila

Mikko Knuutila (sukunimi aik. Kyrölä ja Lahti; 26. kesäkuuta 1847 Sievi – 30. syyskuuta 1923 Ylivieska) oli suomalainen maanviljelijä, valtiopäivämies ja kansanedustaja. Knuutilan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Kyrölä ja Karoliina Adamintytär. Knuutila oli naimisissa kolme kertaa, 1874–1879 Maria Paulintytär Lahden (1821–1879) kanssa, 1879–1918 Liisa Heikintytär Juurikosken (1841–1918) kanssa ja vuodesta 1910 Hilma Catharina Leanderintytär Hirvelän o.s. Wiitala (1868–1950) kanssa. Knuutila toimi maanviljelijänä aluksi Sievissä ja vuodesta 1883 Ylivieskassa. Knuutila kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Ylivieskan edustajana.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 314. WSOY, 1999. Hän oli talonpoikaissäädyssä Saloisten tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1904–1905, joilla hän kuului jäsenenä muun muassa rautatievaliokuntaan. Hän oli Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustajana 1907–1908, edustaen Oulun läänin eteläistä vaalipiiriä. Knuutila toimi Ylivieskan kuntakokouksen puheenjohtajana 1888–1917. Herännäisiin kuulunut Knuutila toimi kirkonisäntänä 1897–1923, kuului diakoniatoimikuntaan ja oli useita kertoja mukana kirkolliskokouksissa. Hän oli vuonna 1897 mukana perustamassa Ylivieskan säästöpankkia ja oli pankin isännistön puheenjohtaja 21 vuoden ajan. Knuutila oli Ylivieskan maamiesseuran edustajana mukana Suomen Maalaisväestön Liiton perustavassa kokouksessa Oulussa 1906. Suomen Maalaisväestön Liitto ja Santeri Alkion Etelä-Pohjanmaalla perustama Etelä- Pohjanmaan Nuorsuomalainen Maalaisliitto yhdistyivät 1908 Maalaisliitto- puolueeksi. == Lähteet == * * Kirjastovirman henkilögalleria : Mikko Knuutila ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Iveco Trakker

Iveco Trakker on italialaisen kuorma-autonvalmistajan Ivecon raskas kuorma- automalli. Se on tarkoitettu soveltuvaksi myös huonoille teille. Mallin valmistaminen aloitettiin vuonna 1992. Iveco Trakker muistuttaa Iveco Stralis- kuorma-autoa ja Iveco Eurocargoa. Vuonna 2006 uusien EuroV-moottoreiden jälkeen Trakker tuli loppuvuodesta 2006 nykyisessä mallissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Trakker Luokka:1990-luvun kuorma-autot Luokka:2000-vuosikymmenen kuorma-autot Luokka:2010-luvun kuorma-autot
Juho Keltanen

Johan (Juho) Keltanen (5. syyskuuta 1849 Ruokolahti – 14. tammikuuta 1922 Ruokolahti) oli suomalainen maanviljelijä ja kansanedustaja. Keltasen vanhemmat olivat maanviljelijä Thomas Keltanen ja Sofia Piiparinen. Hän toimi maanviljelijänä Ruokolahdella ja hän oli myös lautamiehenä. Keltanen oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1909–1910 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Ruokolahden kunnallislautakunnan esimiehenä. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Räkkiyksikkö

Räkkiyksikkö eli rack unit (puhekielessä joskus myös räkkiunitti) on mittayksikkö, jota käytetään kuvaamaan yksittäisen laitteen korkeussuunnassa vaatimaa tilaa laitetelineessä eli räkissä. Räkki on leveydeltään yleisimmin 19 tuumaa (482,6 millimetriä). Räkkien koko ilmoitetaan usein vain yksiköiden lukumääränä, ja yksittäinen laite voi vaatia yhden tai useamman räkkiyksikön verran tilaa. Yksi yksikkö vastaa korkeudeltaan 1,75 tuumaa eli 44,45 millimetriä. Räkkien valmistajat käyttävät kiinnityskiskoja, joissa on kiinnitysreiät laitteille EIA-310 standardin mukaan. EIA tulee sanoista Electronic Industries Alliance. Räkkejä käyttävien ammattialojen termein voidaan puhua esimerkiksi "kooltaan 2U:n laitteista", mikä siis tarkoittaa laitteen vaativan kaksi yksikköä eli 88,9 millimetriä korkeustilaa. Räkkiyksikköä voidaan käyttää myös leveysmittana. Tällöin puolen räkkiyksikön laite tarkoittaa 9,5 tuuman (241 mm) leveyttä. Luokka:Audiovisuaalinen tekniikka Luokka:Tietotekniikka Luokka:Tietoliikennetekniikka
Best Song Ever

Best Song Ever on poikabändi One Directionin single. Kappaleen videota katsottiin videopalvelu Vevossa 24 tunnin aikana 12,9 miljoonaa kertaa, jolloin se rikkoi ennätyksen. Edellinen ennätys oli Miley Cyrusin kappaleella ”We Can’t Stop” jota katsottiin 10,9 miljoonaa kertaa. Kappale oli iTunesin ladatuin kappale. Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:One Directionin kappaleet
Albert Stigzelius

Erik Albert Stigzelius (8. maaliskuuta 1853 Korppoo – 3. tammikuuta 1928 Turku) oli suomalainen hovioikeudenneuvos, valtiopäivämies ja kansanedustaja. Stigzeliuksen vanhemmat olivat kartanonomistaja, apteekkari Lars Evert Stigzelius ja Erika Lovisa Törnström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1873, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1879 ja sai varatuomarin arvon 1881. Stigzelius toimi Suomen kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan sihteerinä ja asiamiehenä 1884–1888, Hän oli Turun hovioikeudessa kirjaajana 1886–1888, ylimääräisenä viskaalina 1888–1889, notaarina 1889–1895, apujäsenenä 1891–1896, varakanneviskaalina 1895–1896 ja asessorina 1896–1901. Tämän jälkeen Stigzelius oli Helsingin tuomiokunnan tuomarina 1901–1918 ja uudelleen Turun hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1921–1926 ja apujäsenenä 1921. Stigzelius oli Turun edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900. Hän oli sitten ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1908–1909 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi myös Turun rahatoimikamarin puheenjohtajana ja Turun kaupunginvaltuutettuna. Stigzelius oli lisäksi Suomen Talousseuran varapuheenjohtajana. Albert Stigzelius oli naimisissa vuodesta 1892 Selma Karolina Finnen kanssa. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Augusta Krook

Augusta Krook (31. lokakuuta 1853 Helsinki – 27. kesäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen koulunjohtaja ja kansanedustaja. Krookin vanhemmat olivat kenraalimajuri Carl August Krook ja Elisabeth Collan. Hän kävi yksityistä saksalaista tyttökoulua Helsingissä ja hankki kieltenopettajan pätevyyden. Krook toimi yksityisen saksalaisen tyttökoulun käsityön ja ranskan kielen opettajana Helsingissä 1876–1886 ja sen jälkeen Vaasan ruotsalaisessa tyttökoulussa Vasa fruntimmersskolassa ranskan kielen opettajana 1886–1916 ja koulunjohtajana 1888–1916. Krook toimi 1900-luvun alun vastarintaliikkeessä rohkeasti ja oli aikakauden viranomaisten hampaissa erilaisten venäläistämistä vastustavien tempaustensa vuoksi. Hänen koulunsa ylioppilaiden pääsy yliopistoon evättiin, koska neljä abiturienttia oli oli ylioppilasaineissaan osoittanut liiallista isänmaallisuutta. Vuonna 1906 Krook otti vastaan moottorikuunari Peterillä aktivisteille tarkoitetun, Vaasaan tuodun aselastin ja vastasi sen piillottamisesta. Krook oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1909–1910 Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin edustajana. Krook kuului Vaasan Marttayhdistyksen ja Pedagogisen yhdistyksen hallituksiin ja oli mukana perustamassa Lotta Svärd -järjestöä. Krook kirjoitti 1920–1930-luvuilla muistelmansa, jotka julkaistiin 1950 nimellä Mitt Helsingfors, Ungdomsminnen. == Teoksia == * Mitt Helsingfors, Ungdomsminnen. Söderström, Helsingfors 1950 == Lähteet == * * Otteita teoksesta "Augusta Krook: Mitt Helsingfors, Ungdomsminnen" Collan-Kollanus-sukuseura ry. == Viitteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Sortokausien aktivistit Luokka:Lotta Svärd -järjestössä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Järven neito

Järven neito () on kuvitteellinen henkilö, joka esiintyy kuningas Arthuriin liittyvissä legendoissa. Hän on lumooja tai noita, joka pohjautuu mahdollisesti kelttiläisen papittaren arkkityyppiin. Järven neito on pikemminkin arvonimi tai asema kuin tietty henkilö. Kirjallisuudessa esiintyy useita hahmoja tällä nimellä, jotka eivät juuri poikkea toisistaan. Tarinoissa ei myöskään nimetä mitään tunnistettavaa järveä, jossa Järven neito oleskelisi. Vulgate Lancelot -teoksessa Dame du Lac on haltija, joka vie Lancelotin mukanaan kasvattaakseen tämän kunnes poika täyttää kahdeksantoista. Silloin Lancelot esitellään kuningas Arthurin hovissa. Thomas Maloryn Le Morte d’Arthur -teoksessa Järven neito antaa Arthurille Excalibur–miekan. Järven neito on useiden muiden samankaltaisten hahmojen johtaja, ja yksi näistä neidoista on Nimue, Merlinin vangitsija. Taikavoimistaan huolimatta Nimue on ihminen, ja hänestä tulee seuraava Järven neito, kun Sir Balin surmaa neidon, joka ojensi Arthurille miekan. Järven neito on aina Arthurin auttaja, riippumatta siitä, kuka on viran senhetkinen haltija. Nimue on yksi niistä naisista, jotka vievät Arthurin Avaloniin viimeisen taistelun jälkeen. ==Katso myös== * Merenneito * Nereidi * Nyai Roro Kidul - jaavalainen myyttinen naishahmo, joka legendan mukaan antoi hallitsijalle taikatikarin ja otti sen takaisin tämän kuoltua == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tarut kuningas Arthurista
Mårten Holmberg

Mårten Holmberg (13. elokuuta 1854 Vöyri – 30. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen filosofian kandidaatti, kansakoulunopettaja ja kansanedustaja. Holmbergin vanhemmat olivat torppari Henrik Holmberg ja Maria Kratz. Hän oli räätälinopissa 1868–1873, pääsi räätälinkisälliksi 1873 ja valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista 1877. Holmberg suoritti ylioppilastutkinnon 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1887. Holmberg toimi kansakoulunopettajana Helsingissä 1877–1927, ammattikoulunopettajana 1887–1892, Taideteollisen yhdistyksen iltakoulun opettajana 1897–1932, ruotsalaisen alakouluseminaarin opettajana 1897–1898, Arbetets vänner-yhdistyksen kansansivistystyön johtajana 1896–1903 ja kirjapainokoulun opettajana 1927–1932. Holmberg oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1909–1910 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuutettuna ja kuului Suomen ruotsalaisen työnväenliiton hallitukseen ja Osuusliike Elannon hallintoneuvostoon. Märten Holmberg oli naimisissa vuodesta 1897 Helena Josefina Östermanin kanssa. Heidän poikansa oli oikeustieteen lisensiaatti Håkan Holmberg (1898–1976) joka toimi valtioneuvoston käännöstoimiston päällikkönä ja kirjoitti muistelmakirjan isästään sekä 1959 ilmestyneen matrikkelikirjan Suomen kihlakunnantuomareista. == Kirjallisuutta == * Håkon Holmberg : Mårten Holmberg : folkskolmannen och arbetarvännen: en levnadsteckning. Söderström, Helsingfors 1938 == Lähteet == * * Nykarlebyvyer : Mårten Holmberg 1854—1932 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Kintahuonvuoren kalliomaalaus

Kintahuonvuoren kalliomaalaus sijaitsee Kymijoen vesistöön kuuluvan Pyhäjärven rannalla, entisen Jaalassa, nykyisessä Kouvolassa Kymenlaaksossa. Maalauksen löytäjä on Mirja Pihkala, jonka kesämökki sijaitsee lähellä. Hänen poikansa Kari-Matti ilmoitti löydöstä amanuenssi Timo Miettiselle Kotkaan. Timo Miettinen tarkasti maalauksen vuonna 1997. == Kallio ja sen sijainti == Kalliomaalaus sijaitsee Pyhäjärven luoteiskulmassa Hausanniemen kaakkoisreunassa. Niemessä on Kintahuonvuori, jonka eteläreunassa maalauskallio sijaitsee. Kallio on nykyään metsän peitossa, koska rantaan on matkaa 15 metriä. Kallion pinta on halkeillut ja siitä on irronnut suuria lohkareita, jotka muodostavat eri korkeuksille kielekkeitä. Maalattu kallionpinta on pystysuora, ja kuviot on voinut maalata 1,5 metriä alempana olevan kielekkeen päältä. Maalaus sijaitsee Saimaan ensimmäisen laskuväylän, Matkuslammen reitin, varrella, jota pitkin vedet laskivat ensimmäisen kerran Suomenlahteen. == Maalaus == Maalauksen merkittävin kuvio on venekuvio, joka on 56 senttimetriä leveä ja siinä on 12 miehistöviivaa. Veneellä näyttäisi olevan vasemmalle osoittava keula, johon voi kuvitella pelkistetyn hirvenpään. Noin 25 senttimetriä oikealla on toinen venekuvio, joka on 16 senttimetriä pitkä ja jolla on vain neljä miehistöviivaa. Vajaan metrin vielä edelleen oikealle voidaan nähdä haalistunut venekuvio, joka on melkein tuhoutunut. == Lähteet == Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Jaala Luokka:Kouvolan historia
Pitäjänsaari

Pitäjänsaari on yksi Haminan kaupunginosista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti saarella kaupungin keskustan ja Poitsilan välissä, keskellä Savilahtea. Alkujaan saarta kutsuttiin nimellä Holtaren, joka on peräisin ruotsin kielen sanasta hålla, "pitää". Nimi juontui eri puolilta Vehkalahden pitäjää kotoisin olleista kalamajojen pitäjistä. 1700-luvulla käytettiin myös nimeä Skutholmen (ruotsin sanasta skuta, "pursi" tai "proomu"), koska siellä sijaitsi veneenveistämö. Mahdollisesti Pitäjänsaari-nimen taustalla on myös saaren omistanut Vehkalahden nimismies Martti Henrikinpoika Poitz, joka laidunsi saarella Vehkalahden pitäjästä koottua verokarjaa. Saari pysyi Poitzin suvun hallussa vuoteen 1704 asti. Vuodesta 1742 vuoteen 1934 Pitäjänsaaren itäinen osa kuului Haminan kaupunkiin ja länsiosa Vehkalahteen, kunnes lopulta myös länsiosa liitettiin kaupungin yhteyteen. Kuntaraja kulki suoraa linjaa pitkin niin, että jopa yksittäisten talojen eri huoneet saattoivat olla eri puolilla rajaa.Entisaikain Pitäjänsaari Pitäjänsaaren esikaupungin asutus syntyi 1700-luvulla ja saaren vanhimmat rakennukset ovat tuolta ajalta. Saaren eteläosassa on Krimin sodan aikana rakennettuja linnoitteita ja oletettavasti 1800-luvun loppupuolella rakennettu luotsivartiotupa.RKY | Museovirasto ==Lähteet== Luokka:Haminan kaupunginosat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
August Vatanen

August Veli Vatanen (24. maaliskuuta 1856 Karttula – 10. huhtikuuta 1923 Helsinki) oli suomalainen työmies, agitaattori ja kansanedustaja.Veli Vatanen, Työmiehen kalenteri : Suomen sosialistisen työväenpuolueen puoluetoimikunnan julkaisema, 01.01.1923, nro 2, s. 124, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAugust Vatanen kuollut, Kansan Voima, 14.04.1923, nro 40, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAugust Vatanen kuollut, Suomen Sosialidemokraatti, 11.04.1923, nro 82, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Elämä == Vatasen vanhemmat olivat torppari Johan Vatanen ja Maria Eskelinen. Vatanen oli ensin paimenena ja renkinä ja työskenteli sitten kivityömiehenä Helsingissä, Ruotsissa, Norjassa ja Venäjällä 1871–1904. Vatanen kiersi jo ennen sosialidemokraattisen puolueen perustamista ympäri maata myyden sosialistista kirjallisuutta, levittäen Työmies-lehteä ja toimien puhujana aina kun siihen tuli tilaisuus. Kun sosialidemokraattinen puolue perustettiin 1899 Vatanen jatkoi tätä työtään puoluetoimikunnan suosittamana ja sai pientä korvausta työstään puolueelta ja Työmies-lehdeltä. Vatanen ei ollut käynyt kouluja vaan hän oli hankkinut tietonsa itseopiskelulla. Kirjoitustaidon hän oppi vasta aikuisena Matti Kurikan toimiessa opettajana. Bobrikovin aikana Vatanen oli jonkin aikaa vankilassa toimintansa takia. Sosialidemokraattinen puolue myönsi hänelle myöhemmin pienen vuotuisen korvauksen siitä työstä jota hän oli tehnyt varsinkin maaseudun työväen parissa. Vatanen toimi Työmies-lehden agitaattorina ja Suomen sosialidemokraattisen puolueen puhujana 1904–1913. Suomen sisällissodan jälkeen Vatanen oli vankilassa poliittisista syistä. Viimeksi Vatanen oli Osuusliike Elannon palveluksessa yövahtina. Sisällissodan jälkeen Vatanen erkaantui sosialidemokraateista ja siirtyi kannattamaan sosialistista työväenpuoluetta. Vatanen oli sosialidemokraattien kansanedustajana 1914–1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Vatanen on haudattu Malmin hautausmaalle. Hänen hautapatsaansa paljastettiin toukokuussa 1926.August Vatasen muistopatsaan paljastustilaisuus, Työväenjärjestöjen Tiedonantaja, 10.05.1926, nro 71, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == * Malmin hautausmaalle haudattuja merkkihenkilöitä === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vatasen seurat – Mikä mies oli veli Vatanen? (Iin Sosialidemokraatit ry) * "Veli Vatasen" voimallinen toivomus 25 vuotta sitten, Hämeen Kansa, 08.06.1938, nro 67, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Eräs 25-vuotisjuhla, Kurikka, 01.11.1913, nro 21, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Julkea häväistys, Kurikka, 01.12.1913, nro 22-23, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Wilhelm Roos

Samuel Wilhelm (S. Wilh.) Roos (3. heinäkuuta 1858 Vehmaa – 10. joulukuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra, lääninrovasti, valtiopäivämies ja kansanedustaja. Roosin vanhemmat olivat kruununnimismies Carl Didrik Roos ja Augusta Elisabeth Fredriksdotter. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878, suoritti teologian erotutkinnon 1881 ja pastoraalitutkinnon 1884. Hänet vihittiin papiksi 1882. Roos oli Sulvan kappalainen 1882, Köyliön kirkkoherran viran armovuoden saarnaaja 1882–1885, vt. kirkkoherra Perttelissä 1885–1886, Kuusjoen kappalainen 1886–1890 ja Uudenkaupungin kappalainen 1890–1896. Hän toimi Uudenkaupungin kirkkoherrana 1896–1907 ja Sörnäisten ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana 1907–1944. Hän sai rovastin arvon 1914 Roos oli lisäksi Uudenkaupungin vt. kansakoulujentarkastaja 1890–1898 ja 1904–1905 sekä Uudenkaupungin vakinainen kansakoulujentarkastaja 1905–1907. Hän oli myös Helsingin ruotsalaisen rovastikunnan lääninrovasti 1923–1933. Roos edusti pappissäätyä valtiopäivillä 1904 ja 1905. Hän oli ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana 1909–1917 ja 1917–1924, edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän toimi eduskunnan tarkastusvaliokunnan puheenjohtajana 1914 ja 1920–1922. Roos toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna. Hän oli eri aikoina Kuusjoen kunnallislautakunnan, Uudenkaupungin maalaiskunnan kunnallislautakunnan ja Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Hän oli lisäksi muun muassa Suomen ruotsinkielisen seurakuntatyön keskusliiton hallituksen puheenjohtajana. Roos oli naimisissa vuodesta 1886 Betty Järnefeltin kanssa. Heidän poikansa kenraalimajuri Harald Wilhelm Roos toimi Rautatiehallituksen pääjohtajana 1943–1956 ja oli jatkosodassa päämajan huoltopäällikkö. == Lähteet == * * Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenkaupungin kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Pohjola (hotelli)

Hotelli Pohjola (Severnaja) on hotelli Petroskoin keskustassa Lenininkadulla. Hotellin ensimmäinen vaihe valmistui vuonna 1939. Sodassa rakennus tuhoutui, ja hotellin valmistumisvuosi oli 1946. Hotellia on peruskorjattu viimeksi vuosina 2000–2008 sekä vuosina 2012–2013. Huoneita on 168. Neuvostoliiton aikana Pohjola oli Petroskoin ainoa hotelli, jossa ulkomaalaiset saivat majoittua. Hotellin valuuttabaari oli tunnettu suomalaisten ja heidän kanssaan kauppaa käyvien venäläisten kohtaamispaikka. Vuonna 2013 Venäjän kulttuuriministeriö lisäsi Pohjolan kulttuurihistoriallisesti merkittävien rakennusten luetteloon. Hotellin omistaa yrittäjä Leonid Beluga, joka osti sen vuonna 2011 Petroskoin kaupungilta. ==Lähteet== Luokka:Petroskoi Luokka:Venäjän hotellit
Erkki Peltonen

Erik (Erkki) Peltonen (sukunimi aik. Tiitula; 1. toukokuuta 1861 Askola – 25. tammikuuta 1942 Ristiina) oli suomalainen kansakoulunopettaja, valtiopäivämies ja kansanedustaja. Peltosen vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Henrikinpoika Tiitula ja Maria Johanintytär. Hän kävi kiertokoulun ja valmistui 1883 kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista. Peltonen oli naimisissa vuodesta 1892 Hilma Kinnusen kanssa. Peltonen toimi kiertokoulunopettajana Orimattilassa 1877–1879, kansakoulunopettajana Simossa 1883–1885 sekä kansakoulunopettajana Nurmeksessa 1885–1918 ja uudestaan 1921–1925. Hän oli lisäksi Suomen maatalousosakepankin Nurmeksen konttorin johtajana 1918–1921, lukkari-urkurina Simossa 1883–1885 ja Nurmeksen meijerikoulun johtajana 1901–1911. Peltonen edusti Pielisjärven tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906. Hän oli myös nuorsuomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Peltonen toimi Nurmeksen kunnanvaltuuston jäsenenä. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Nurmeksen kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Lastenliitto

Lastenliitto ry on suomalainen lapsi- ja varhaisnuorisojärjestö, joka järjestää monipuolista toimintaa lapsille, nuorille ja lapsiperheille eri puolilla Suomea. Järjestön tärkeimmät toimintamuodot ovat kerho- ja leiritoiminta. Lastenliitto on Kansallisen Kokoomuksen läheisjärjestö, mutta silti oma itsenäinen organisaationsa, jonka varsinaisessa toiminnassa poliittinen tausta ei näy. Järjestö on toiminut aiemmin nimillä Kansallinen koululaisliitto – Minit (1972–1975), Porvarillinen varhaisnuorisoliitto (PVL 1975–1992), Minijellonat (1992–2008) ja Kansallinen Lastenliitto (2008–2019).Margit Hara: Vanhemman vastuuta ei voi väistää Nykypäivä 21.9.2012 == Talous == Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille: * 2018: 220 000 € * 2017: 220 000 € * 2016: 220 000 € * 2015: 218 000 € * 2014: 218 000 € * 2013: 218 000 € * 2012: 218 000 € == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Järjestön nettisivut www.lastenliitto.fi/ Luokka:Kansallinen Kokoomus Luokka:Suomen puolueiden nuorisojärjestöt
Kaarlo Warvikko

Karl Johan (Kaarlo Juho, K. J.) Warvikko (22. heinäkuuta 1861 Saarijärvi – 1. elokuuta 1949 Jyväskylä) oli suomalainen maanviljelijä, kauppias, pankinjohtaja, valtiopäivämies ja kansanedustaja.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1934, s. 717. Viitattu 7.2.2021. ==Henkilöhistoria== Warvikon vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Wilhelm Warvikko ja Emma Vilhelmiina Nieminen ja puoliso vuodesta 1888 Johanna Möttölä. Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1879 yksityisen kauppakoulun. Warvikko toimi maanviljeljänä Karstulassa. Hän oli kauppapalvelijana 1875–1880, Kiimingin rautatehtaan johtajana 1881–1882 ja kauppiaana Karstulassa 1884–1916. Warvikko oli Karstulan säästöpankin toimitusjohtajana 1901–1916 ja Kansallis-Osake-Pankin Karstulan konttorin johtajana 1916–1933. Hän kuului myös Karstulan Kauppa Oy:n johtokuntaan vuodesta 1916. Warvikko sai kunnallisneuvoksen arvon 1931. Warvikko edusti Saarijärven tuomiokuntaa talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1905–1906. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustaja 1910–1917, edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Warvikko toimi myös Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä ja kuntakokouksen sekä kunnanvaltuuston puheenjohtajana. == Teoksia == * Karstulan kunnan kansakoululaitoksen 50-vuotiskertomus, 1928 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Karstulan kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Enger

Enger oli Yhdysvalloissa vuosina 1909–1917 valmistettu auto. Nimeään kantavan autotehtaan perusti Frank J. Enger Ohion Cincinnatiin. Engerin malleja olivat Enger B/C/D (1909, kaksisylinterinen moottori), Enger 40 (1910–1914, nelisylinterinen moottori, 40 hv eli 29 kW), Enger 6-50 (1915, kuusisylinterinen moottori), Enger Four (1916–1917, nelisylinterinen moottori, 36 hv eli 26,5 kW) ja Enger Twin Six (1916, 12-sylinterinen). Vuonna 1916 esitelty Enger Twin Six oli Yhdysvaltain ensimmäisiä 12-sylinterisiä autoja. Auton erikoisuutena oli kuljettajan mahdollisuus sulkea yksi sylinteririvi käytöstä, jolloin moottorissa työskenteli vain kuusi sylinteriä. V-moottorissa on kaksi sylinteririviä, Engerin V12-moottorissa voitiin sulkea käytöstä toinen sylinteririvi katkaisemalla bensiinin syöttö ja venttiilien toiminta. == Lähteet == ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Automobile History, engines Luokka:Yhdysvaltalaiset automerkit Luokka:1900-vuosikymmenen autot Luokka:1910-luvun autot
Antonin Scalia

Antonin Gregory Scalia (11. maaliskuuta 1936 Trenton, New Jersey – 12. tai 13. helmikuuta 2016 TexasSupreme court justice Antonin Scalia dies at 79 The Guardian. 13.2.216. Viitattu 14.2.2016) oli yhdysvaltalainen lakimies ja Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari. Presidentti Ronald Reagan nimitti hänet William Rehnquistin seuraajaksi syyskuussa 1986, kun Rehnquist ylennettiin oikeuden puheenjohtajaksi. ==Elämä== ===Ura=== Scalia opiskeli Georgetownin yliopistossa Washingtonin kaupungissa sekä Fribourgin yliopistossa Sveitsissä ja valmistui lakiopinnoistaan Harvardin yliopistosta vuonna 1960. Hän työskenteli clevelandilaisessa lakitoimistossa, opetti Virginian yliopistossa, työskenteli presidentti Richard Nixonin hallinnossa ja opetti sitten Chicagon yliopistossa. Vuonna 1982 presidentti Ronald Reagan nimitti hänet tuomariksi valitustuomioistuimen Columbian piirikunnan tuomiopiiriin ja vuonna 1986 korkeimpaan oikeuteen.Hall, s. 883. Scalia kuului oikeuden konservatiivisiin jäseniin. === Kuolema === Scalia kuoli yllättäen helmikuussa 2016. Scalia kuului oikeuden konservatiivisiin jäseniin, ja hänen kuolemansa pelättiin voivan halvaannuttaa oikeuden toiminnan, sillä kahdeksan tuomarin kokoonpanolla äänestys saattaa jäädä tasatilanteeseen, jolloin voimaan jää alemman oikeusasteen päätös. Presidentti Barack Obama nimitti 16. maaliskuuta 2016 Scalian tilalle Kolumbian piirikunnan valitustuomioistuimen puheenjohtajan Merrick Garlandin, mutta republikaanienemmistöisen senaatin republikaaniryhmän johtaja Mitch McConnell ilmoitti, ettei senaatti aio käsitellä Garlandin valintaa lainkaan Obaman presidenttikauden aikana. Republikaanien poikkeuksellinen päätös kieltäytyä käsittelemästä presidentin asettamaa tuomariehdokasta herätti paljon kritiikkiä etenkin demokraattisenaattorien taholta. Garlandia on kuvattu poliitisesti maltilliseksi. Garlandin nimitys vanheni käsittelemättömänä 114. kongressikauden päätyttyä vuoden 2017 alussa. Vuoden 2017 alussa presidentin virkaan astunut Donald Trump valitsi 31. tammikuuta 2017 ehdokkaakseen Scalialta vapaaksi jääneelle paikalle konservatiivisen vetoomustuomioistuimen tuomarin Neil Gorsuchin Denveristä.Dosentti: Yhdysvaltain tuleva korkeimman oikeuden tuomari luottaa lain kirjaimelliseen tulkintaan, Yle.fi 1.2.107, viitattu 1.2.2017 Senaatti vahvisti nimityksen 7. huhtikuuta äänin 54–45. ==Yksityiselämä== Scalialla ja hänen vaimollaan Maureenilla oli yhdeksän lasta. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet Luokka: Presidential Medal of Freedom