EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Moperoni

Moperoni (Luvatren) on butyrofenoneihin lukeutuva, niin kutsuttu ensimmäisen polven eli tyypillinen antipsykoottinen lääke.1974 Therapia Fennica, TF74: s. 651 Tämän lääkeaineen valmistaja oli Cilag-Chemie AG, eli nykyinen Janssen- Cilag -lääkekonserni. Cilag-yhtiö on sijainnut alkujaan Sveitsin Schaffhausenissa.1976 Lääkevalmisteet, Pharmaca Fennica PF76: s. 286 Moperonin eduiksi katsottiin sen heikko, taikka lähes olematon sedatiivisuus.Lääkkeet ja niiden käyttö, 1977: s. 179 Väsyttämättömänä, sen ajateltiin olevan eduksi psykoottisuutta sairastaville, joilla oli estyneisyyttä. Tällöin moperonin tarkoitus oli vähentää syrjäänvetäytyväisyyttä ja edistää aktiivisuutta, kuten esim. eri päivätoimintoihin taikka terapeuttisiin ryhmiin osallistumista. Nykyään moperoni on lääkityskäytöstä poistettu. Se omasi muiden tyypillisten, muiden tämän ryhmän riskien kuten antikolinergisten, ohella: EPS-oireiden riskin eli pseudo-Parkinsonismin vaaran. Maligni neuroleptioireyhtymä oli perin harvinainen, mutta sekin kuitenkin mahdollinen. == Lääkitystavat ja annosvahvuudet == Moperonia voitiin annostella 5 ja 20 mg vahvuisina lääketableteina. Lisäksi oli käytössä lääketipat, joissa oli 5 mg vaikuttavaa ainetta/millilitraa kohden lääketippoja.1976 Lääkevalmisteet, Pharmaca Fennica PF76: s. 287 == Lääkkeen annostelu == Aluksi moperonia voitiin antaa 15 mg/vrk. Annostusta suurennettiin portaittain, kunnes potilas sai lääkettä 60-90 mg/vrk. Sen jälkeen voitiin palata, taas takaisin pienempään annostukseen eli ylläpitohoitoon. Sen määrä saattoi olla 15-30 mg/vrk. Erityistä huomioitavaa: lääke tuli ottaa ennen ruokailua. Lääkettä voitiin kombinoida eli yhdistellä, samanaikaisesti jonkin sedatoivan neuroleptin kesken, yleisimmin fentiatsiinien. == Katso myös == *Butyrofenonit ==Lähteet== Luokka:Tyypilliset antipsykootit Luokka:Butyrofenonit
Eden Lake

Eden Lake on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut brittiläinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut James Watkins. Elokuva kertoo nuoresta pariskunnasta, joka joutuu metsäretkellään nuorisojoukon vainoamaksi. == Juoni == Pariskunta Jenny (Kelly Reilly) ja Steve (Michael Fassbender) lomailevat järven rannalla, jossa Steve suunnittelee kosivansa Jennya. Suunnitelmiin tulee kuitenkin muutos, kun rannalle saapuu joukko nuoria, jotka häiritsevät heitä esimerkiksi puhkomalla heidän autonsa renkaat. Steve tappaa vahingossa nuorisojoukon johtajan Brettin (Jack O’Connell) koiran, jolloin pariskunnasta tulee ajojahdin uhri. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Internetsivusto Rotten Tomatoesin mukaan 83 % kriitikoista on antanut Eden Lakelle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6,7/10. Keräys perustuu 24 arviointiin. Internet Movie Databasen 43 000 käyttäjää ovat antaneet elokuvalle keskiarvon 6,9/10, ja kolme IMDb:n henkilökuntaan kuuluvaa keskiarvon 5,3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2008 brittiläiset elokuvat
Tophits-FinnHits

Tophits-FinnHits oli vuosina 1978–1981 toiminut suomalainen levy-yhtiö, jota johti Jorma Heliander. Tunnetuimpia yhtiölle levyttäneitä artisteja olivat Kai Lind, Enrico Canto, Keijo-Antero, Aikamiehet ja Aarno Raninen. Yhtiön tuotannon pääpaino oli iskelmämusiikissa, mutta se julkaisi myös rock- musiikkia muun muassa yhtyeiltä Moonlight, Johnny Savage and the Riders ja Candy Kids. Tophits-FinnHits-levymerkin toiminnan päätyttyä Jorma Heliander jatkoi levyjen tuottamista toisen levy-yhtiönsä Heliander Productionsin nimellä. Tämä yhtiö toimi vuosina 1980–1982. == Aiheesta muualla == * Tophits- FinnHits Rocket Recordsin sivustolla Luokka:Entiset suomalaiset levy-yhtiöt
Tää liian hyvää on

Tää liian hyvää on on suomalaisen iskelmälaulaja Eija Sinikan singlejulkaisu vuodelta 1975. Levymerkki on PSO:n Blue Master ja singlen kaupallinen tunnus 45-BLU 753. Vinyylisinglejä on valmistettu Suomessa. == Singlen kappaleet == Kappaleiden luettelotunnukset ovat MPS 428 ja 429. == Lähteet == * Eija Sinikka s. Tää liian hyvää on (PSO Blue Master 45-BLU 753) 1975 Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Vuoden 1975 kappaleet
Irinel Anghel

Irinel Anghel (s. 14. toukokuuta 1969 Bukarest) on romanialainen säveltäjä. Hän sai Bukarestin kansallisesta musiikkiyliopistosta sävellyksessä taiteiden maisterin arvon vuonna 1997 ja filosofian tohtorin arvon 2003. Anghelin saamiin tunnustuksiin kuuluu Radio Românian kilpailun ensipalkinto (1998) orkesteriteoksesta Mondes Impossibles I. Sama teos sai vuonna 1999 suosituksen Unescon Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa.The Living Composers Project: Irinel Anghel Anghelin musiikkia on esitetty Romanian lisäksi Albaniassa, Belgiassa, Ranskassa, Saksassa, Kreikassa, Israelissa, Italiassa, Japanissa, Moldovassa, Alankomaissa, Puolassa, Ruotsissa, Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Anghel perusti vuonna 1990 Bukarestissa Pro Contemporania -yhtyeen, jossa hän toimii taiteellisena johtajana ja soittaa monia soittimia. Hän on myös toiminut improvisoijana, tutkijana ja Muzica-lehden toimittajana. Hän julkaisi kirjan 1900-luvun jälkipuoliskon romanialaisesta musiikista ja perusti MultiSonicFest-nimisen festivaalin Bukarestissa vuonna 2004. Anghel on naimisissa sellisti ja säveltäjä Andrei Kivun kanssa. Anghel on monissa teoksissaan käyttänyt soittimia, jotka kuuluvat muihin kuin länsimaalaisiin musiikkiperinteisiin. Näiden joukossa ovat khene, shamisen, zheng, nigerialainen lyömäsoitin udu ja shō. Anghel sävelsi lisäksi lasiharmonikalle palkitun Glassrope-teoksen. Hänen muuhun tuotantoonsa lukeutuu kuoroteos Assemblages (tekstinä käytetään keksityn kielen sanoja) ja näyttämömusiikkia sekä Divers(ion) kontrabassosaksofonille ja Divers(ion) II kontrabassosaksofonille, viululle, alttoviululle, sellolle ja pianolle. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Von Rosen

Von Rosen on ruotsalainen aatelissuku, josta osa on korotettu kreivilliseen ja osa vapaaherralliseen arvoon. ==Historia== Suvun juuret ovat Liivinmaalla, jossa nimi mainitaan ensi kerran vuonna 1288. Epäluotettavan sukutarinan mukaan suku olisi tullut sinne Böömistä. Myöhemmin suvun jäseniä asettui useisiin Euroopan maihin, Ruotsin ohella muun muassa Tanskaan, Saksaan, Unkariin, Ranskaan, Belgiaan ja Venäjälle. Ruotsiin saapui ensimmäisenä 1600-luvun alkupuolella Raugen Schönangernista kotoisin ollut ratsumestari Robert von Rosen, joka on ruotsalaisen aatelissuvun kantaisä. Suvun nykyinen kreivillinen haara polveutuu hänen nuoremman poikansa Didrikin pojanpojasta, kenraali Gustaf Fredrik von Rosenista, joka naturalisoitiin Ruotsin aateliin vuonna 1724 ja korotettiin 1731 vapaaherraksi sekä 1751 kreiviksi. Robert von Rosenin vanhemman pojan Johanin jälkeläisiin kuuluneet kolme veljestä naturalisoitiin myös Ruotsin aateliin vuonna 1746. Heistä yksi, Otto Vilhelm von Rosen korotettiin vuonna 1772 vapaaherraksi, ja hänestä polveutuu suvun vapaaherrallinen haara. Kahden muun veljeksen aateliset sukuhaarat sammuivat mieslinjalta vuosina 1813 ja 1857.Nordisk familjebok (1916), s. 861–867 Runeberg.org. Viitattu 12.7.2014. Von Rosenin suvun kreivillinen ja vapaaherrallinen haara ovat edelleen elossa. Suku ei ole sukua von Rosen af Kardina ja von Rosén -nimisille ruotsalaisille aatelissuvuille, kuten ei myöskään vuonna 1731 sammuneelle toiselle von Rosen -suvulle. ==Tunnettuja sukuun kuuluneita== *Reinhold von Rosen (1605–1667), baltiansaksalainen kenraali (ei kuulunut ruotsalaiseen aatelissukuun) *Gustaf Fredrik von Rosen (1688–1769), kreivi, kenraali, Suomen kenraalikuvernööri *Fredrik Ulrik von Rosen (1731–1793), kreivi, valtaneuvos, Turun ja Porin läänin maaherra, Gustaf Fredrik von Rosenin poika *Gustaf Fredrik von Rosen (1758–1815), kreivi, Malmöhusin läänin maaherra, Fredrik Ulrik von Rosenin poika *Robert Magnus von Rosen (1762–1825), kreivi, kenraali, hovimies, Fredrik Ulrik von Rosenin poika *Axel von Rosen (1774–1834), kreivi, virkamies, Fredrik Ulrik von Rosenin poika *Adolf Eugène von Rosen (1797–1886), kreivi, radanrakentaja, ”Ruotsin rautateiden isä”, Gustaf Fredrik von Rosenin (nuoremman) poika *Georg von Rosen (1843–1923), kreivi, taidemaalari, Adolf Eugène von Rosenin poika *Clarence von Rosen (1867–1955) kreivi, urheilija, upseeri, urheilujohtaja, KOK:n jäsen ja Ruotsin kuninkaan hovitallimestari *Eric von Rosen (1879–1948), kreivi, etnografi, tutkimusmatkailija, lahjoittaja *Carl Gustaf von Rosen (1909–1977), kreivi, lentäjä, Eric von Rosenin poika ==Katso myös== *Von Rosenin palatsi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Baltian aateli Luokka:Ruotsin aateli
Valtion taideteostoimikunta

Valtion taideteostoimikunnan tehtävänä on hankkia taidetta valtion kiinteistöihin ja valtion käytössä oleviin rakennuksiin sekä huolehtia valtion taidekokoelman hoidosta. == Toiminta ja kokoelma == Taideteostoimikunnan toiminta alkoi vuonna 1956. Vuoden 2011 alusta toimikunta siirtyi Taiteen keskustoimikunnan yhteydestä Valtion taidemuseon (vuodesta 2014 Suomen Kansallisgalleria) yhteyteen. Vuonna 2017 valtion julkisten rakennusten taidehankintoihin ja valtion taidekokoelman hoitoon oli käytettävissä 1 044 000 euroa. Valtion taidekokoelma on Suomen suurimpia taidekokoelmia, johon kuuluu noin 13 600 teosta taiteen eri alueilta. Kokoelma on Suomen valtion omaisuutta ja Suomen kansallisomaisuutta. Valtion taideteostoimikunnan periaatteena on ollut hankkia taiteilijoiden ajankohtaisinta tuotantoa, ”aikalaistaidetta”. Teokset hankitaan tilaamalla joko suoraan taiteilijoilta, järjestämällä kilpailuja tai ostamalla. == Kokoonpano == ===2017–2019=== Valtio taideteostoimikunnan puheenjohtaja 2017–2019 oli arkkitehti Jari Auer ja jäseninä kuvanveistäjä ja lasitaiteilija Riikka Latva-Somppi, konservaattori Siukku Nurminen, taidemaalari Paavo Paunu, kuvataiteilija Tuomo Rainio, kuvanveistäjä Nora Tapper, erityisasiantuntija Henri Terho sekä kuvataiteilija, professori Annu Vertanen. ===2020–2022=== Vuosina 2020–2022 puheenjohtajana toimii Taiteen edistämiskeskuksen erityisasiantuntija Henri Terho. Arkkitehti Jari Auer, kuvanveistäjä Nora Tapper ja taidemaalari Paavo Paunu jatkuvat toimikunnan jäsenenä. Uusina jäseninä ovat paperikonservaattori Liisa Kantanen, valokuvataiteilija, videotaiteilija ja elokuvaohjaaja Marja Helander, muotoilujohtaja Kirsti Saarikorpi ja taidegraafikko Ari Pelkonen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Valtion taideteostoimikunnan taidekokoelmat verkossa * Valtion taideteostoimikunnan hankinnat 2010-luvulla Luokka:Taidehallinto
Zorro (täsmennyssivu)

Zorro voi viitata ainakin seuraaviin: * Zorro, kioskikirjallisuuden kalifornialainen sankarihahmo, josta on tehty useita elokuvia * Zorro, yhdysvaltalainen piirrossarja vuosilta 1997–1998 * Zorro, televisiosarja vuosilta 1990–1993 * Zorro, videopeli vuodelta 1986 * El Zorro, suomalainen seikkailulukemisto * Zorro, Amiga-tietokoneen laajennusväylä ==Muuta== *Zorromurha, suomalainen henkirikos vuodelta 1997
Etidiumbromidi

Etidiumbromidi (C21H20N3Br) on fenantridiinirakenteisiin väriaineisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään biokemiallisissa tutkimuksissa geelielektroforeesin yhteydessä nukleiinihappoja värjäävänä reagenssina. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa etidiumbromidi on kiteistä väriltään punertavan violettia ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja myös useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, kloroformiin ja dimetyylisulfoksidiin. Etidiumbromidilla on absorptiomaksimit UV-säteilyn alueella aallonpituuksilla 210 ja 285 nm. Kun ainetta säteilytetään UV-valolla se fluoresoi oranssia valoa aallonpituuksilla 605 ja 620 nm. Kooltaan etidiumbromidimolekyyli vastaa DNA:n ja RNA:n emäsparien kokoa ja kykenee interkalatoitumaan emäsparien välille.Helmut Burtscher, Sibylle Berner, Rudolf Seibl & Klaus Mühlegger: Nucleic Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 12.7.2014 Tällöin nukleiinihapoille tyypillinen kaksoiskierrerakenne vääristyy. Interkalatoituneen DNA:n tai RNA:n tiheys pienenee ja kierrerakenne voi myös avautua. Lineaarinen nukleiinihappo sitoutuu vielä voimakkaammin etidiumbromidiin kuin kaksoiskierteellä oleva nukleiinihappo. Yhdessä cesiumkloridiliuoksen kanssa etidiumbromidia voidaan käyttää avautuneen DNA:n ja kaksoiskierteellä olevan DNA:n erottamiseen sentrifugoinnilla. Etidiumbromidi on mutageeninen molekyyli ja interkalatoituminen voi aiheuttaa häviämiä eli deleetioita DNA:n ja RNA:n rakenteeseen. Yhdiste on myös myrkyllinen ja saattaa olla myös karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava. Hengitettynä ja silmiin joutuessaan etidiumbromidi aiheuttaa ärsytystä. ==Valmistus ja käyttö== Etidiumbromidin synteesin lähtöaineena on 3,8-dinitro-6-fenyylifenantridiini, joka reagoi dietyylisulfaatin kanssa muodostaen fenantridiniumsuolan. Seuraavassa vaiheessa tämän fenantridiniumsuolan nitroryhmät pelkistetään happamissa olosuhteissa raudan avulla aminoryhmiksi. Muodostuvasta suolasta saadaan etidiumbromidia vetybromidin avulla. Tämän prosessin huonoja puolia ovat suhteellisen alhaiset saannot ja nitrobentseeniin käyttäminen liuottimena. Etidiumbromidia käytetään väriaineena mikrobiologisissa tutkimuksissa geelielektroforeesin yhteydessä nukleiinihappojen visualisoimiseen värjäämällä. Sovelluskohteita ovat muun muassa syöpätutkimus, neurodegeneratiivisten sairauksien tutkimus ja eräiden bakteerien ja viruksien kuten influenssaviruksien tunnistaminen. Geelielektroforeesin geeli voidaan värjätä reagenssilla joko ennen elektroforeesin suorittamista tai sen jälkeen. ==Lähteet== Luokka:Molekyylibiologia Luokka:Väriaineet
Apocalypse (videopeli)

Apocalypse on Neversoft Entertainmentin kehittämä ja Activisionin julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille. == Kehitys == Peli suunniteltiin kaveripeliksi (), jossa Bruce Willisin näköinen tekoälyn ohjaama hahmo on pelaajan apuna. Neversoftin tullessa kehittäjäksi peli oli ollut jo kolme vuotta kehitettävänä, ääninäyttely oli jo tallennettu ja Activision antoi aikarajaksi julkaisulle joulun 1998, joka jätti kuusi kuukautta aikaa pelin viimeistelyyn. Peli menestyi kohtuullisesti ja Activision antoi kehittäjille lisämahdollisuuden toisessa projektissa: Neversoft kehitti Tony Hawk’s -rullalautailupelin, jonka tekniikkademossa käytettiin Apocalypsen ohjelmakoodia pelimoottorissa. == Vastaanotto == Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.1/10. == Ääninäyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 videopelit Luokka:PlayStation-pelit Luokka:Kolmannen persoonan ammuntapelit Luokka:Neversoftin videopelit
Raiski

Raiski voi tarkoittaa: * Antti Raiski (s. 1976), suomalainen tangolaulaja ja vuoden 2000 tangokuningas * Erkki Raiski (s. 1951), suomalainen säveltäjä * Toni Raiski (s. 1981), suomalainen koripalloilija * Raiski, Halti Oy:n ulkoiluvaatemerkki Luokka:Sukunimet
Jousihaka

Jousihaka eli palohaka, karbiinihaka tai karabiinihaka on jousella varustettu soikea metallihaka, jota käytetään muun muassa purjehduksessa, kiipeilyssä ja muissa tehtävissä, joissa tarvitaan köysien, ketjujen, vaijerien, hihnojen tai muiden välineiden nopeaa kiinnittämistä ja irrottamista. Karbiinihaka on syntynyt nimensä mukaisesti karbiinin, erään kiväärityypin käytön helpottamiseksi. Jousihaasta on tullut suosittu tapa kiinnittää housujen vyötärölle avainnippu, matkapuhelinkotelo, linkkuveitsi, vesipullo tai muu usein tarvittava varuste. Pienemmästä, esimerkiksi koruissa käytettävistä jousihaasta käytetään myös nimityksiä rapulukko, papukaijalukko tai papukaijahaka. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinnitystarvikkeet Luokka:Kiipeily
Frozen Corpse Stuffed with Dope

Frozen Corpse Stuffed with Dope on yhdysvaltalaisen grindcore-yhtye Agoraphobic Nosebleedin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Relapse Records. Albumista julkaistiin vinyylipainos 22. tammikuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Scott Hull – kitara, musiikkiohjelmointi, laulu, tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija * Richard Johnson – basso, laulu * Jay Randall – laulu, sampler * Carl Schultz – laulu \+ * JR Hayes – laulu (kappaleet 21, 28 & 35) * A. Turner – grafiikka, design, layout * Scott Kinkade – valokuvat == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Frozen Corpse Stuffed with Dope discogs.com -sivustolla * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Agoraphobic Nosebleedin albumit
Henri Fantin-Latour

Ignace Henri Jean Théodore Fantin-Latour (14. tammikuuta 1836 Grenoble – 25. elokuuta 1904 Buré) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja. Hänet tunnetaan parhaiten maalaamistaan kukka-asetelmista sekä muotokuvista, erityisesti muiden ranskalaisten taiteilijoiden ryhmämuotokuvista.Henri Fantin-Latour Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 12.7.2014. Fantin-Latourin perhe muutti Grenoblesta Pariisiin vuonna 1841.Ignace-Henri-Théodore Fantin-Latour National Gallery. Viitattu 12.7.2014. Hänen ensimmäinen maalausopettajansa oli hänen isänsä, joka oli myös mainittava muotokuvamaalari. Seuraava opettaja oli taidemaalari Horace Lecoq de Boisbaudran, minkä jälkeen Fantin-Latour pääsi École des Beaux-Arts- taidekouluun. Hänen taideopintonsa jäivät lyhyiksi, mutta hän vietti aikaa Louvressa kopioimalla vanhojen mestareiden töitä. Hänen varhaisia töitään oli esillä sekä virallisessa Pariisin salongissa että vuonna 1863 perustetussa ”hylättyjen salongissa” (Salon des Refusés). Fantin-Latourin ystäväpiiriin kuuluivat muun muassa Jean Auguste Dominique Ingres, Eugène Delacroix, Camille Corot, Édouard Manet ja Gustave Courbet. Erityisesti hän ystävystyi Manet’n kanssa ja maalasi myöhemmin tästä useita muotokuvia.Henri Fantin-Latour J. Paul Getty Museum. Viitattu 12.7.2014. Vaikka Fantin-Latour olikin läheisissä tekemisissä useiden johtavien impressionistien kanssa, hän halusi omat maalauksensa mieluummin esille virallisiin taidesalonkeihin kuin impressionistien näyttelyihin. Impressionisteista poiketen hän ei mielellään maalannut ulkosalla vaan keskittyi ateljeessa lavastettuihin aiheisiin. Hänen oma maalaustyylinsä oli ennen kaikkea perinteinen ja varsinkin muotokuvissa hän pyrki huolellisuuteen ja tarkkuuteen yksityiskohdissa.Henri Fantin-Latour BBC. Viitattu 12.7.2014. Fantin-Latour maalasi paljon ryhmämuotokuvia, joiden kiinnostavimpana piirteenä pidetään niissä esiintyviä lukuisia tuon aikakauden merkittäviä kirjailijoita ja taiteilijoita. Muotokuvissa hahmot oli usein järjestetty riviin 1600-luvun hollantilaisten mestareiden maalaamien kiltamuotokuvien tapaan. Fantin-Latourin kukka-asetelmamaalaukset saavuttivat suuren suosion erityisesti Englannissa, jossa hänen tärkeäksi mesenaatikseen ja asiakkaakseen ryhtyi Edwin Edwards -niminen varakas taiteenharrastaja ja harrastelijataiteilija. Fantin-Latour vieraili useita kertoja Lontoossa vuodesta 1859 alkaen. Muotokuvien ja asetelmien ohella Fantin-Latourin kolmannen aihepiiriin muodostivat mytologiset ja mielikuvitukselliset aiheet. Uransa myöhäisvaiheessa hän omistautui litografioiden tekemiselle. Hän teki monia mielikuvituksekkaita kivipiirroksia, jotka oli omistettu muun muassa Richard Wagnerin ja Hector Berliozin musiikille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Henri-Fantin-Latour.org Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Ranskalaiset kuvittajat Luokka:Muotokuvamaalarit Luokka:Symbolistiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Sebastian Rode

Sebastian Rode (s. 11. lokakuuta 1990 Seeheem-Jugenheim, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia, jossa hän pelasi aiemmin vuosina 2010–2014. Rode on edustanut ammattilaisurallaan myös Kickers Offenbachia (2008–2010), Bayern Müncheniä (2014–2016) ja Borussia Dortmundia.Sebastian Rode Fussballdaten-sivustolla == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Honky Reduction

Honky Reduction on yhdysvaltalaisen grindcore-yhtye Agoraphobic Nosebleedin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Relapse Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Scott Hull – kitara, musiikkiohjelmointi * Jay Randall – laulu, äänet == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Honky Reduction discogs.com -sivustolla * == Lähteet == Luokka:Vuoden 1998 esikoisalbumit Luokka:Agoraphobic Nosebleedin albumit
Olli Hietanen

Olli J. "Molla" Hietanen (16. maaliskuuta 1947https://www.eliteprospects.com/player/105240/olli-j.-hietanen – 20. kesäkuuta 2014) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hietanen teki Jokerien seurahistorian ensimmäisen maalin 10. marraskuuta 1967. Hän voitti Jokereissa pelaajana Suomen mestaruuden vuonna 1973 ja siirtyi pelaaja–valmentajaksi vuosikymmenen puolivälissä. Hän toimi myös Sveitsissä valmentajana Bernissä. Hietanen lukeutui 1980-luvulla Suomen jääkiekkoilun eturivin valmentajiin. Parhaan menestyksensä hän saavutti Tapparassa vuosina 1982–84, jolloin jälkimmäinen kausi päättyi mestaruusjuhliin Ässien kaaduttua finaalisarjassa. Jo ennen Tappara-pestiään Hietanen luotsasi Jokereita kahden kauden ajan. Myöhemmin hän työskenteli myös HPK:ssa ja KooKoossa. Hän oli mukana myös kuuluisan MM-Moskovan valmennusryhmässä, johon kuului Mollan lisäksi myös mm. Rauno Korpihttp://www.jokerit.com/olli-j-hietanen-poissa http://www.ts.fi/urheilu/650309/Mestarikiekkoilija+Olli+Hietanen+kuollut == Elämä jääkiekon ulkopuolella == Hietanen toimi jääkiekkouransa jälkeen opettajana. Hän oli ahkera golfin pelaaja ja voitti muun muassa muutaman Suomen mestaruuden tässäkin lajissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Salon des Refusés

Salon des Refusés eli hylättyjen salonki oli Pariisissa toiminut taidesalonki, jossa esiteltiin niitä taideteoksia, joita ei ollut hyväksytty varsinaiseen Pariisin salonkiin. Parhaiten muistetaan ensimmäinen hylättyjen salonki eli vuonna 1863 keisari Napoleon III:n määräyksestä järjestetty hylättyjen taideteosten näyttely, jossa oli esillä muun muassa Paul Cézannen, Camille Pissarron, Armand Guillauminin, Johan Jongkindin, Henri Fantin-Latourin, James Whistlerin ja Édouard Manet’n teoksia. Tunnetuin näyttelyn teoksista oli Manet’n Aamiainen ruohikolla, joka oli herättänyt skandaalin.Salon des Refusés Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 12.7.2014. ==Lähteet== Luokka:Ranskan taide Luokka:Taidenäyttelyt
Helen Gordon

Helen Orr ”Elenor” Gordon-McKay (10. toukokuuta 1933 Hamilton – 5. heinäkuuta 2014 Wishaw) oli skotlantilainen, Yhdistynyttä kuningaskuntaa olympiatasolla edustanut uimari ja olympiamitalisti. Gordon voitti 200 metrin rintauinnissa olympiapronssia Helsingissä 1952 estäen unkarilaisnaisten kolmoisvoiton. Melbournessa 1956 hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi.Olympics at Sports-Reference.com Ken McKayn kanssa avioitunut Gordon kärsi viimeiset elinvuotensa selkävaivoista ja liikkui pyörätuolilla. Hän kuoli luonnollisiin syihin 81-vuotiaana 5. heinäkuuta 2014.http://www.dailyrecord.co.uk/news/local-news/hamilton-olympic-swimmer- elenor-gordon-3839083http://www.heraldscotland.com/sport/commonwealth- games/cwg-news/death-of-elenor-gordon-scotlands-greatest-female-commonwealth- games-comp.24705027 == Lähteet == * Eleanor Gordon-McKay Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset uimarit Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Mervyn Finlay

Mervyn David "Merv" Finlay (17. kesäkuuta 1925 Balmain, Sydney – 2. heinäkuuta 2014) oli australialainen tuomari (Queen's Counsel) sekä soutaja ja olympiamitalisti. Finlay kuului Australian olympiapronssia voittaneeseen kahdeksikkojoukkueeseen Helsingissä 1952. Yhdysvallat ja Neuvostoliitto olivat Australiaa nopeampia, ja neljänneksi soutaneen Ison-Britannian Australia voitti 1,7 sekunnin erolla.http://www.sports- reference.com/olympics/summer/1952/ROW/mens-coxed-eights-final.html Finlay työskenteli myöhemmin merkittävissä oikeudellisissa toimissa, kuten New South Walesin korkeimman oikeusasteen tuomarina.http://www.actrowing.com.au/act- rowing-articles/1997/4/20/retired-judge-named-as-the-watchers-watchdog/ Hän kuoli kotonaan 89-vuotiaana 2. heinäkuuta 2014.http://tributes.smh.com.au/obituaries/smh-au/obituary.aspx?n=mervyn- finlay&pid;=171593200 == Lähteet == * Merv Finlay Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Luettelo Aasian suurkaupunkialueista

Tämä on luettelo Aasian metropolialueista. Listassa on vain yli miljoonan asukkaan kaupunkeja (kaupunkialueet huomioituina). Lista on asukasluvun mukaan. == Luettelo == metropolialue Maa Suurkaupunkiseutu Population (2024 est.) Vuosi Kanton–Hongkong–Macao 82 100 000 – Jabodetabek 38 200 000 2023 Mumbai 47 100 000 2001 Delhi 41 600 000 2011 Suur-Tokio 43 000 000 2005 Shanghai 46 800 000 2010 Metro Manila 28 200 000 2007 Seoul 29 106 000 2007 Dhaka 22 500 000 2008 Beijing 21 200 000 2010 Bangkok 21 200 000 2010 Keihanshin 17 700 000 2005 Surabaya 5 900 000 2023 Kolkata 18 560 853 – Chengdu 17 300 000 – Teheran 16 500 000 2006 Istanbul 15 900 000 2019 Bangalore 14 200 000 2011 Hồ Chí Minhin kaupunki 13 900 000 2016 Hangzhou 13 900 000 – Chongqing 10 900 000 2010 Tianjin 11 500 000 – Shenzhen included in Guangzhou – 200px Chennai 12 600 000 2022 Wuhan 12 200 000 – Hyderabad 11 400 000 – Kioto 10 500 000 2005 Taipei-Keelung 9 950 000 2010 Zhengzhou-Xingyang 9 800 000 – Ahmedabad 9 600 000 – Kuala Lumpur 9 300 000 2015 Nanjing 9 300 000 – Bandung 6 950 000 2023 200px Shenyang 8 700 000 – Dongguan mukaan lukien Guangzhou – Singapore 7 850 000 2017 Hanoi 7 150 000 – Bagdad 7 650 000 – Riad 7 500 000 2014 Hongkong 7 250 000 – Quanzhou-Shishi-Fujian-Jinjiang mukaan lukien Xiamen – ==Lähteet== Luokka:Aasian kaupungit Aasia Suurkaupunkialueet
Merigeologia

Merigeologia eli geologinen meritiede yhdistää geofysikaalisen, geokemiallisen, sedimentologisen ja paleontologisen tutkimuksen meren pohjassa ja rannikkokaistaleilla. Merigeologialla on vahvat siteet fysikaaliseen meritieteeseen. Merigeologiset tutkimukset olivat erittäin tärkeitä antaen kriittisen todisteen merenpohjan laajenemisesta ja laattatektoniikasta II maailmansodan jälkeisinä vuosina. Syvä merenpohja on viimeinen olennaisesti tutkimaton raja-alue ja yksityiskohtainen kartoitus tukemiseksi sekä sotilaallissa (merenalainen) kohteissa että taloudellisissa (petrooli ja metallikaivostoiminta) kohteissa ajaa tutkimusta eteenpäin. == Kuvaus == Tulirengas Tyynenmeren ympärillä sen voimakkaine tuliperäisine ja seismine toimintoineen asettaa pääasiallisen uhan tuhoisille maanjäristyksille, tsunameille ja tulivuorenpurkauksille. Mikä tahansa aikaisin varoittava systeemi näistä katastrofaalisista tapahtumista edellyttää yksityiskohtaisempaa ymmärrystä saarikaaren alueiden merigeologiasta. Kerrostumien tutkimuksella ja syvänmeren sedimentoitumisella ja sademäärällä ja kalsiumkarbonaatin hajaantumisen nopeudella erilaisissa meriympäristöissä on merkittävä vaikutus maailmanlaajuiseen ilmastonmuutokseen. Löydöt ja jatkuva tutkimus valtameren keskiselänteen vyöhykkeellä, tuliperäinen toiminta ja hydrotermiset lähteet, ensin Punaisella merellä ja myöhemmin itäisen Tyynen valtameren selänteen ja Atlantin keskiselänteen systeemejä pitkin oli ja on yhä tärkeitä aihealueita merigeologissa tutkimuksessa. Hydrotermisten lähteiden systeemien läheltä löydetyillä ekstremofiileilla organismeilla on ollut ilmeinen vaikutus meidän ymmärtämiselle elämän synnystä ja mahdollisesti elämän alkuperästä sellaisissa ympäristöissä. Valtamerihaudat ovat pallonpuoliskoskaalassa pitkiä mutta kapeita topografisia vajoamia merenpohjassa. Ne ovat myös syvimpiä valtameren osia. Mariaanien hauta on syvin tunnettu merenalainen hautavajoama ja syvin tunnettu kohta maapallolla. Alityöntövyöhyke missä Tyynenmeren laatta työntyy Filippiinien laatan alle. Hautavajoaman pohja on alempana meren pinnasta kuin Mount Everest on meren pinnan yläpuolella. == Katso myös == * Meritiede * Meribiologia == Aiheesta muualla == * http://www.gtk.fi/tutkimus/tutkimusohjelmat/merigeologia * http://www.itamerenportaali.fi/fi/tutkimus/rakenne/merigeologia/fi_Fi/merigeologia Luokka:Meritiede Luokka:Geologia
David Tišler

David Abramovitš Tišler (, , 13. heinäkuuta 1927 H’erson, Ukrainan SNT – 7. kesäkuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut miekkailija ja olympiamitalisti sekä miekkailuvalmentaja. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi venäläisessä yliopistossa professorinvirassa ja julkaisi yli 170 tieteellistä julkaisua. Tišler kuului Neuvostoliiton säilän joukkuekilpailussa olympiapronssia Melbournessa 1956 voittaneeseen joukkueeseen. MM-kilpailuista Tišler saavutti viisi mitalia, joista yhden henkilökohtaisessa ja neljä joukkuekilpailussa.Olympics at Sports-Reference.comhttp://www.sport- komplett.de/sport-komplett/sportarten/f/fechten/hst/14.html Tišler toimi professorinvirassa moskovalaisessa yliopistossa ja julkaisi yli 170 tieteellistä julkaisua. Miekkailuvalmentajana hänen valmennettavansa saavuttivat 18 olympia- ja yli 50 MM-mitalia. Tišler kuoli moskovalaisessa sairaalassa 86-vuotiaana 7. kesäkuuta 2014.http://press.sportedu.ru/en/item/june-7-2014-87th-year-died-great-fencer- theorist-methodologist-creator-soviet-school-fencing-da == Lähteet == * Davyd Tyshler Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset miekkailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Venäläiset urheiluvalmentajat Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Doina Rotaru

Doina Rotaru (s. 14. syyskuuta 1951 Bukarest) on romanialainen säveltäjä. Hän opiskeli Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa sävellystä Tiberiu Olahin johdolla vuosina 1970–75. Myöhemmin hän sai sävellysopetusta Theo Loevendieltä Amsterdamissa (1991).The Living Composers Project: Doina Rotaru Rotaru on saanut lukuisia Romanian säveltäjä- ja musikologiliiton palkintoja ja lisäksi muun muassa ensipalkinnon Mannheimin GEDOK-kilpailusta (1994) toisella sinfoniallaan. Rotarun teoksia on esitetty Romanian lisäksi Australiassa, Itävallassa, Brasiliassa, Bulgariassa, Kanadassa, Kiinassa, Ranskassa, Saksassa, Kreikassa, Unkarissa, Islannissa, Israelissa, Italiassa, Japanissa, Luxemburgissa, Meksikossa, Alankomaissa, Puolassa, Portugalissa, Venäjällä, Espanjassa, Ruotsissa, Sveitsissä, Taiwanilla ja Isossa- Britanniassa. Rotaru on toiminut sävellyksen professorina Bukarestin kansallisessa musiikkiyliopistossa vuodesta 1997. Hän on myös luennoinut Darmstadtin kursseilla ja Internationale Gaudeamus Muziekweekillä Amsterdamissa. Hän on julkaissut tutkielman Johann Sebastian Bachin ja Giovanni Pierluigi da Palestrinan kontrapunktista. Rotaru on säveltänyt pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia; orkesterimusiikin joukossa on sinfonioita ja konserttoja. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Paul Laurens

Jean-Paul Laurens (28. maaliskuuta 1838 Forquevaux, Haute-Garonne – 23. maaliskuuta 1921 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari, joka tunnetaan pääasiassa keskiaikaan sijoittuvista historiamaalauksistaan. == Elämäkerta == Laurens aloitti uransa kiertävänä taiteilijana ja maalasi muun muassa koristeluita maalaiskirkkoihin. Sen jälkeen hän pääsi opiskelemaan maalaustaitoa ensin Toulouseen ja sitten Pariisiin Léon Cogniet’n johdolla. Hänen ensimmäiset historiamaalauksensa 1860-luvun alkupuolella liittyivät antiikin Roomaan (mm. Caton kuolema, 1863, ja Tiberiuksen kuolema, 1864), mutta myöhemmin hän siirtyi keskiaikaisiin aiheisiin.Nordisk familjebok (1907), s. 1380–1381 Runeberg.org. Viitattu 12.7.2014. Laurens kuului omana aikanaan Ranskan kolmannen tasavallan tunnetuimpiin taidemaalareihin.Jean-Paul Laurens Musée d’Orsay. Viitattu 12.7.2014. Useat hänen maalauksistaan saivat mainetta Pariisin salongissa. Hänen on sanottu olleen 1800-luvun lopun viimeisiä suuria historiamaalareita, sillä kyseinen tyylilaji oli tuolloin jo menettämässä suosiotaan.L'excommunication de Robert le Pieux Musée d’Orsay. Viitattu 12.7.2014. Laurens oli kiihkeä tasavaltalainen ja antiklerikalisti, joten hän valitsi historiamaalaustensa aiheiksi usein sellaisia keskiajan historiaan liittyneitä tapahtumia, joiden kautta hän saattoi kritisoida perinnöllistä monarkiaa tai katolista kirkkoa. Esimerkiksi Keisari Honorius (1880) kuvaa valtaistuimelle noussutta avutonta poikasta ja Robert Hurskaan ekskommunikaatio (1875) paavin ja Ranskan kuninkaan välistä kiistaa. Laurensin maalaukset on toteutettu realistisella tyylillä ja ne ilmentävät usein draamantajua ja historiallista asiantuntemusta. Hän maalasi myös joitain raamatullisia aiheita sekä lähemmäs nykyaikaa sijoittuneita tapahtumia (mm. Keisari Maksimilianin viimeiset hetket, 1882). Hän teki seinämaalauksia Pariisin kaupungintaloon, Odéon-teatteriin, kunnialegioonan palatsiin ja Panthéoniin sekä Toulousen Capitoleen. Lisäksi hän kuvitti Augustin Thierryn kirjoittaman merovingiajan historian Récits des Temps Mérovingiens, Faustin ja Tuomas Kempiläisen teoksia. Jean-Paul Laurensin pojat Paul Albert Laurens (1870–1934) ja Jean-Pierre Laurens (1875–1932) olivat myös taidemaalareita.Jean-Paul Laurens Encyclopédie Larousse. Viitattu 12.7.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet Luokka:Historiamaalarit
Aleksandr Bessmertnyh (hiihtäjä)

Aleksandr Andrejevitš Bessmertnyh (; s. 15. syyskuuta 1986 Kemerovon alue, Neuvostoliitto) on venäläinen maastohiihtäjä, olympiamitalisti ja MM- mitalisti. Hän edusti maataan vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, jossa hän oli mukana miesten 4×10 kilometrin viestissä yhdessä Dmitri Japarovin, Aleksandr Legkovin ja Maksim Vylegžaninin kanssa. Joukkue sijoittui kilpailussa toiseksi ja pääsi näin juhlimaan olympiahopeaa. Samojen kisojen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa hän oli seitsemäs. Falunin MM- kilpailuissa 2015 hän sijoittui 50 kilometrin perinteisen kilpailussa kymmenenneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa neljänneksi. Tämän jälkeen hän oli mukana voittamassa Venäjälle viestihopeaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti hopeaa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja viesissä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 Bessmertnyh sai hopeaa 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa ja pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Maailmancupissa Bessmertnykh on kilpaillut vuodesta 2008 asti ja hänen parhaat henkilökohtaiset sijoituksensa ovat toiset sijat La Clusaz’n 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailusta tammikuulta 2013, Toblachin perinteisen hiihtotavan 15 kilometrin kilpailusta joulukuulta 2015 ja Falunin 10 kilometrin perinteisen kilpailusta helmikuulta 2016. Kolmas hän on ollut Oslon 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2017 ja Cognen 15 kilometrin perinteisen kilpailussa helmikuussa 2019. Viestikilpailun hän on voittanut kaksi kertaa. Bessmertnykh päätti hiihtouransa kauteen 2022.https://www.iltalehti.fi/talviurheilu/a/1c5fb7f7-1946-4742-8dd0-92ab60e60e2b == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=132351&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=10&place;=&Submit;=Search&limit;=50 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liemarvin Bonevacia

Liemarvin Bonevacia (s. 5. huhtikuuta 1989) on curaçaolainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metriä. Bonevacia edusti Itsenäisiä olympiaurheilijoita vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän karsiutui 400 metrillä välierissä loukattuaan oikeata reisilihastaan ja jäi näin eränsä viimeiseksi. Hän kuului Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Alankomaiden joukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi 4 × 100 metrin viestissä. Yleisurheilun EM-kisoissa 2014 Zürichissä Bonevacia kilpaili Alankomaiden väreissä 400 metrillä selviytyen välieriin. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän karsiutui alkuerissä, saman vuoden Pekingin MM-kisoissa välierissä ja Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 alkuerissä. Bonevacia saavutti Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 pronssia 400 metrillä ajalla 45,41. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin välierissä. Hän saavutti Belgradin sisäratojen EM- kilpailuissa 2017 pronssia 400 metrillä Alankomaiden halliennätysajalla 46,26. Hän karsiutui 400 metrin välierissä Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja alkuerissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Bonevacia saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 kultaa 4 × 400 metrin viestissä viestissä ja pronssia 400 metrillä ajalla 46,30. Saman vuoden World Relays -kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Bonevacia sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi ja juoksi Alankomaiden joukkueessa miesten 4 × 400 metrin viestissä, jossa joukkue sijoittui toiseksi, sekä 4 × 400 metrin sekaviestissä, jossa joukkue sijoittui neljänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa sekajoukkueiden 4 × 400 metrin viestissä, jossa hän juoksi ensimmäisen osuuden. Samojen kisojen 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Hän saavutti Istanbulin EM- hallikilpailuissa 2023 pronssia 4 × 400 metrin viestissä ja karsiutui 400 metrin välierissä. Myös saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin välierissä. Hän sai Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 pronssia 4 × 400 metrin viestissä. Saman vuoden Rooman EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia sekä 400 metrillä ajalla 44,88 että 4 × 400 metrin sekaviestissä Bonevacian ennätys 400 metrillä on vuonna 2021 juostu 44,48, joka on myös Alankomaiden ennätys. Sisäradoilla hän juoksi maan ennätyksen 45,48 vuonna 2022. Sivulajissaan 200 metrillä hän on juossut parhaimmillaan 20,45 vuonna 2021. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Curaçaolaiset pikajuoksijat Luokka:Alankomaalaiset pikajuoksijat Luokka:Itsenäiset olympiaurheilijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armentières

Armentières on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa. Tour de France Kaupunki tuhoutui melkein täysin ensimmäisessä maailmansodassa, mutta se kuitenkin jälleenrakennettiin. Armentièresin kaupungintalo on nykyään nähtävyys, ja sen kellotorni on kirjattu Unescon maailmanperintöluetteloon yhtenä osana Belgiassa ja Ranskassa sijaitsevia kellotorneja. Kunnan kotisivut == Tunnettuja kaupunkilaisia == *Line Renaud, laulaja. *Dany Boon, näyttelijä, joka on suositun ranskalaiselokuvan Bienvenue chez les Chtis ohjaaja ja yksi pääosan esittäjistä. *Amedee Fournier, pyöräilijä, joka sai kaksi etappivoittoa Ranskan ympäriajossa vuonna 1939. ==Aiheesta muualla== == Lähteet == Luokka:Nordin kunnat
Platonia

Platonia on fyysikko Julian Barbourin luoma käsite, jonka hän esitteli vuoden 1999 teoksessaan The End of Time: The Next Revolution in Our Understanding of the Universe. Platonia on nimi hypoteettiselle entiteetille ajattomassa todellisuudessa, joka sisältää kaikki mahdolliset ”nyt”-hetket tai hetkelliset universumin asennot, sillä olemme perineet idean ajattomista totuuksista Platonilta. Termiä voi myös soveltaa yleisemmin ”muotojen maailmaan” tai ”Platonin taivaaseen” platonilaisessa metafysiikassa sekä Max Tegmarkin variaatioon multiversumi-teoriasta. == Katso myös == * Modaalinen realismi * Platoninen realismi Luokka:Aika Luokka:Fysiikan filosofia Luokka:Metafysiikka Luokka:Realismi
The Walking Dead (5. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan The Walking Deadin 5. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 12. lokakuuta 2014. Sarja perustuu samannimiseen sarjakuvaan. Sarjan 5. tuotantokausi kattaa 16 jaksoa. == Näyttelijät == === Päähenkilöt === === Sivuroolit === == Jaksot == ::Katso myös Luettelo televisiosarjan The Walking Dead jaksoista |} ==Lähteet== Luokka:The Walking Dead (televisiosarja) Luokka:Tuotantokaudet
Kari Pekola

Kari Antero Pekola (s. 27. syyskuuta 1965 Multia) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Urallaan hän edusti vuodesta 1991 lähtien Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Jouko Laine sekä Erkki Helanoja. Kalevan kisoista Pekola saavutti kiekonheiton hopeaa vuonna 1993. Tämän lisäksi hän oli sisäratojen SM-kisoissa hopealla vuonna 1995. Kansainvälisissä kilpailuissa Pekola on ollut Suomen edustajana yhden kerran. Helsingissä vuonna 1994 järjestetyissä EM-kisoissa hän oli mukana kiekonheitossa, mutta ei selviytynyt loppukilpailuun vaan jäi tuolloin karsintaan. Virallisissa kilpailuissa Pekola ei ole esiintynyt vuoden 2011 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Olkkonen

Jukka Veli Olkkonen (7. joulukuuta 1958 Ristiina – 1. tammikuuta 2014) oli suomalainen moukarinheittäjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Ristiinan Urheilijat ja hänen valmentajanaan toimi Antti Matinolli. Kalevan kisoista Olkkonen saavutti moukarinheitossa uransa aikana seitsemän mitalia; kaksi hopeaa vuosina 1982 ja 1985 sekä viisi pronssia vuosina 1980, 1983, 1986, 1991 ja 1993. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ilveilijät

Ilveilijät (myös Ilveilijöitä; ) on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut King Vidorin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Marion Davies ja William Haines. Elokuvassa tekevät cameoroolin sen ajan suurimmat tähdet, kuten Charles Chaplin, Douglas Fairbanks, William S. Hart, John Gilbert, Norma Talmadge ja Renée Adorée. Ohjaaja Vidor tekee myös elokuvassaan cameo-esiintymisen. Ilveilijät on kevytmielinen kuvaus Hollywoodista mykkäelokuvan kauden lopun aikaan. Ilveilijöitä pidetään Daviesin parhaimpana roolina. Elokuva kertoo pikkukaupungin tytöstä, joka yrittää tehdä läpimurtonsa Hollywoodissa. Ilveilijät kuvattiin tuotantoyhtiö Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä huhtikuussa vuonna 1928. MGM:n ohella Cosmopolitan Productions oli myös elokuvan tuotantoyhtiönä. Ilveilijät sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 11. marraskuuta vuonna 1928. Maanlaajuinen ensi-ilta oli 20. marraskuuta. Suomessa elokuva sai ensi- illan 16. syyskuuta vuonna 1929. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan levittäjänä. Ilveilijät julkaistiin uudelleen 1980-luvulla, jolloin Carl Davis sävelsi elokuvaan uuden musiikin. Turner Entertainment julkaisi Ilveilijät VHS:lle vuonna 1988. Warner Bros. julkaisi elokuvasta DVD-version 14. kesäkuuta vuonna 2012. Lisäksi elokuvan kopiota säilytetään George Eastman Housen taidemuseon elokuva-arkistossa. Vuonna 2003 Ilveilijät valittiin kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä. == Näyttelijät == === Cameoroolit === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Ilveilijät Silent eran sivuilla * Ilveilijät TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1928 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Irving Thalbergin tuottamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Orchies

Orchies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Kuntaa kutsutaan sikurin pääkaupungiksi.Tour de France 2014 ==Urheilu== Kaupunki on tunnettu koripallojoukkueestaan Basket Club d'Orchies. Orchies kuuluu myös Pariisi–Roubaix polkupyöräkilpailun reittiin. Kaupunki oli etappikaupunkina vuoden 2012 Ranskan ympäriajossa. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Nordin kunnat
Foodfight!

Foodfight! on yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka valmisti Threshold Entertainment ja sen ohjasi Larry Kasanoff. Elokuva piti alun perin julkaista vuonna 2003, mutta se julkaistiin vuonna 2012. Foodfight! on arvostelujen mukaan ”Legendaarisen huono, sekava ja lapsellinen”. == Ääninäyttelijät == Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat
Rionpiikkipyrstö

Rionpiikkipyrstö (Asthenes moreirae) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Rionpiikkipyrstöä tavataan Brasilian kaakkoisosissa. Lajia on kuvattu melko yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kanasterot
Poste Vaticane

Poste Vaticane on yritys, joka vastaa Vatikaanivaltion postipalveluista. Se aloitti toimintansa elokuussa 1929. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Poste Vaticane Luokka:Vatikaanivaltio Luokka:Postiyhtiöt
Oleksandr Kratov

Oleksandr Kratov (; s. 31. maaliskuuta 1985 Feodosija, Ukrainan SNT) on ukrainalainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa suomalaista Kooveeta. Aikaisemmin hän on edustanut Turun Metsänkävijöitä ja ruotsalaista OK Orionia. Kratov on voittanut urallaan kolme arvokisamitalia. Hän oli osana kolmanneksi sijoittunutta Ukrainan viestijoukkuetta vuoden 2013 MM-kisoissa, ja vuosina 2014http://runners.worldofo.com/oleksandrkratov.html Viitattu 12.7.2014. ja 2017 hän oli pronssilla keskimatkan kilpailussa. Kratov on ollut Jukolan viestin voittaneessa Kooveen joukkueessa vuosina 2016 ja 2018. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noora Louhimo

Noora Louhimo (s. 6. marraskuuta 1988 Rauma) on suomalainen laulaja, joka laulaa Battle Beast -yhtyeessä. Louhimo korvasi perhe-elämäänsä keskittyvän Nitte Valon yhtyeen laulajana elokuussa 2012. Ensimmäinen Louhimon kanssa esitetty single, ”Into the Heart of Danger”, julkaistiin Suomessa 25. huhtikuuta 2013.Uusi Battle Beast -single julkaistaan tänä perjantaina! Heinäkuussa 2019 Louhimo ilmoitti äänittävänsä ensimmäistä sooloalbumiaanBattle Beastin Noora Louhimo palaa juurilleen – työstää ensimmäistä sooloalbumiaan, joka ilmestyi 5. maaliskuuta 2021 nimellä Eternal Wheel of Time and Space. Saman niminen single ja musiikkivideo julkaistiin 5. helmikuuta samana vuonna. == Diskografia == === Battle Beast === * * * * * === Soololevyt === * Eternal Wheel of Time and Space (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fjodor Rokotov

Fjodor Stepanovitš Rokotov (; 1736 - 23\. joulukuuta (J: 12. joulukuuta) 1808 Moskova) oli huomattava, muotokuviin erikoistunut venäläinen taidemaalari. Fjodor Rokotov syntyi Repninin perheelle kuuluneeseen maaorjaperheeseen. Hänen elämästään ei tiedetä paljon. Hän opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa. Ostettuaan itsensä vapaaksi 1750-luvun lopussa hänestä tuli muodikas taidemaalari. Vuonna 1765 Rokotov valittiin akateemikoksi, mutta hän ei opettanut kauan, koska se haittasi hänen työskentelyään. Hän palasi Moskovaan vuonna 1765, jossa asui loppuelämänsä. Siellä hän sai paljon tilauksia tullen yhdeksi aikansa parhaista muotokuvamaalareista. Hänen tunnetuimmista töistään yksi on Aleksandra Struiskajan muotokuva, jota joskus sanotaan Venäjän Mona Lisaksi; ja eittämättä tunnetuimmat 1700-luvun venäläiset maalaukset; Kreivitär Elisabeth Santin muotokuva (1785) ja Nainen vaaleanpunaisessa puvussa (1770-luku). Rokotov vältti maalaamasta virallisia muotokuvia, joissa oli paljon koristeita. Sen sijaan hän oli yksi ensimmäisistä venäläisistä psykologista muotokuvamaalausta edistäneistä taidemaalareista, joka kiinnitti huomion optisiin ja tunnelmallisiin tehokeinoihin. ==Teoksia== File:Rokotov paul 1 as child.JPG|Keisari Paavali I lapsena, 1761 File:Rokotov orlov.JPG|Kreivi Ivan Grigorjevitš Orlov, n. 1762-1765 File:Orlov greg.jpeg|Kreivi Grigori Grigorjevitš Orlov, 1762-1763 File:Catherine_II_by_F.Rokotov_after_Roslin_(1780s,_Hermitage)_2.jpg|Katariina II, 1770 File:Rokotov Struyskaya.JPG|Aleksandra Struiskaja, 1772 File:Ivan Shuvalov by F.Rokotov (1760, Hermitage).jpg|Ivan Šuvalov, 1760 File:Rokotov kvashnina samarina.jpg|Anna Jurjevna Kvašnina-Samarina, 1770-luku File:Rokotov lady in white cap.JPG|Nainen valkoisessa myssyssä, 1790-luku Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Muotokuvamaalarit