EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Digitaalinen euro

Digitaalinen euro eli digieuro on Euroopan keskuspankin suunnittelema digitaalinen keskuspankkiraha. Digitaalista keskuspankkirahaa voidaan käyttää maksuvälineenä ja tallettaa pankkeihin. Digieuroja voitaisiin säilyttää mobiililaitteen avulla digilompakossa. Euroopan komission lakiehdotus digitaalisesta eurosta julkaistiin kesäkuussa 2023. Marraskuussa 2023 siirryttiin digitaalisen euron käyttöönoton kaksiosoiseen valmisteluvaiheeseen, jonka aikana digieuroon liittyviä toimintatapoja kehitetään ja analysoidaan, osapuolia kuullaan ja digieuroa testataan. Valmisteluvaiheen ensimmäisen osan on suunniteltu kestävän kaksi vuotta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Nicola Bilotta, Erwin Voloder: Going Global: The Political Ambition and Economic Reality of the (Digital) Euro, in: Nicola Bilotta, Fabrizio Botti (Hrsg.): Digitalization and Geopolitics: Catalytic Forces in the (Future) International Monetary System, Edizioni Nuova Cultura 2023, ISBN 978-8-83365-572-7. * Annelieke A. M. Mooij: A digital euro for everyone. Can the European System of Central Banks introduce general purpose CBDC as part of its economic mandate? In: Journal of Banking Regulation. 2022. doi:10.1057/s41261-021-00186-w * Annelieke A. M. Mooij: European Central Bank Digital Currency: the digital euro – What design of the digital euro is possible within the European Central Bank's legal framework? BRIDGE Network – Working Paper 14, toukokuu 2021. * Peter Bofinger: Grundzüge der Volkswirtschaftslehre. 5. edition. Pearson, Munich 2019, ISBN 978-3-86894-368-9, s. 561–578, luku 28: Digitalisierung des Geldes und die Zukunft der Geldpolitik. * Isabella Lindner: The Euro on its way to internationalization – Potential Geopolitical Impacts. In: Klemens H. Fischer (Julksisija): European Security Put to the Test. Perspectives and Challenges for the Next Decade. (= AIES Beiträge zur Europa- und Sicherheitspolitik. Painos 6). Nomos Verlag, 2021, ISBN 978-3-8487-8558-2. * Thomas Mayer: A Digital Euro to Compete with Libra. In: The Economists' Voice. Painos 16, 2019. * Philipp Sandner, Jonas Groß: Der digitale Euro aus geopolitischer Perspektive. In: Johannes Beermann (Hrsg.): 20 Jahre Euro. Zur Zukunft unseres Geldes. Siedler, Munich 2022, ISBN 978-3-8275-0165-3, s. 409–436. Luokka:Digitaaliset keskuspankkirahat Luokka:Euro Luokka:Euroopan keskuspankki
Digitaalinen keskuspankkiraha

Digitaalinen keskuspankkiraha (; lyhennys CBDC) on valtiollisen tai valtioiden yhteisen keskuspankin liikkeelle laskema valuutta. Digitaalista keskuspankkirahaa voidaan käyttää maksuvälineenä ja tallettaa pankkeihin. Tunnettuja esimerkkejä digitaalisesta keskuspankkirahasta ovat Nigerian keskuspankin liikkeelle laskema eNaira (10/2021-), koekäytössä olevat Kiinan kansanpankin digitaalinen juan (e-CNY, 4/2020-) ja Intian keskuspankin digitaalinen rupia (e₹; 11/2022-) sekä Euroopan keskuspankin suunnittelema digitaalinen euro. Myös Venäjän keskuspankki laski elokuussa 2023 koekäyttöön oman digitaalisen ruplansa. ==Katso myös== *Kryptovaluutta, yksityisten tahojen liikkeellelaskemien digirahojen yhteisnimitys ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Peter Coy (11.12.2023) Skepticism of Digital Currency Needs to Be Taken Seriously (nytimes.com) * Luokka:Valuutta Luokka:Maksuvälineet Luokka:Keskuspankit
Männynversosyöpä

Männynversosyöpä on männyn sairaus. Sen aiheuttaa versosyöpäsieni (Ascocalyx abietina). Männyn lisäksi sieni sairastuttaa sembroja, vuorimäntyjä ja kontortamäntyjä. Männynversosyöpä voi tulla minkä ikäiseen mäntyyn tahansa, mutta pääosin se on nuorten, juuri taimikkovaiheen ohittaneiden puiden sairaus. Versosyövän oireet tulevat näkyviin tartuntaa seuraavana keväänä. == Lähteet == Luokka:Kasvitaudit Luokka:Sienitaudit
Digitaalinen juan

Digitaalinen juan tai digitaalinen renminbi (; lyhennys e-CNY) on Kiinan keskuspankkina toimivan Kiinan kansanpankin asteittain laajentuneeseen koekäyttöön tuoma digitaalinen keskuspankkiraha (CBDC). Digitaalinen juan otettiin koekäyttöön neljän pankin välillä huhtikussa 2020 ja 50 000 kansalaisen testiryhmällä lokakuussa 2020. Kiinan CBDC:n käyttäjäkunta on kasvanut sittemmin voimakkaasti. Alkuvuonna 2022 raportoitiin, että digitaalisia juaneja sisältäviä sähköisiä lompakkoja oli luotu jo yli 260 miljoonaa. Keväällä 2023 uutisoitiin kokeilusta, jossa Suzhoun kaupunkiin kuuluvan piirikuntatason miljoonakaupunki Changshun julkisen alan työntekijöiden palkat maksettaisiin pelkästään digitaalisina juaneina. ==Lähteet== Luokka:Digitaaliset keskuspankkirahat Luokka:Kiinan talous
Larry Elder

Laurence Allen ”Larry” Elder (s. 27. huhtikuuta 1952 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen konservatiivinen poliittinen kommentaattori ja radiojuontaja. Elder isännöi omaa radio-ohjelmaansa The Larry Elder Show, joka alkoi aluksi paikallisena radio-ohjelmana, mutta on sittemmin levinnyt muuallekin Yhdysvaltoihin. Elder on myös toiminut kolumnistina ja kirjoittanut kirjoja. Vuonna 2021 Elder oli ehdolla Kalifornian kuvernööriksi vuonna 2021 järjestetyissä erikoisvaaleissa, joissa äänestettiin siitä, tulisiko istuva kuvernööri Gavin Newsom erottaa virastaan, ja kenen tulisi korvata hänet, jos hänet erotetaan. Elderiä pidettiin laajalti pääehdokkaana kuvernöörin korvaajaksi, ja lopulta hän sai eniten ääniä korvaajaehdokkaista. Newsomin pysymistä virassaan kannatti noin 62 % äänestäjistä, eikä häntä erotettu. 20\. kesäkuuta 2023 Elder ilmoitti pyrkivänsä republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2024 presidentinvaaleissa. Hän kuitenkin luopui vaalikampanjasta lokakuun 2023 lopulla. == Elämä ja ura == Elder syntyi vuonna 1952 Los Angelesissa. Elder opiskeli politiikan tutkimusta Brownin yliopistossa ja valmistui Bachelor of Arts -tutkinnolla vuonna 1974. Vuonna 1977 hän valmistui Juris Doctor -tutkinnolla Michiganin yliopistosta. Elder harjoitti valmistumisensa jälkeen lakia, mutta siirtyi lopulta kirjoittamaan mielipidekirjoituksia ja tekemään uraa radioshowalalla. == Yhteiskunnalliset näkemykset == Elder on yhteiskunnallisilta näkemyksiltään konservatiivi ja oikeistolainen. Elder on vankka entisen presidentti Donald Trumpin tukija, ja hän on epäillyt vuoden 2020 presidentinvaalien vaalitulosta. Hän vastustaa aborttia ja on kutsunut sitä murhaksi. Hän on myös skeptinen ilmastonmuutoksesta ja on kutsunut sitä myytiksi. Elder vastustaa aseiden ostamisen rajoituksia ja minimipalkkalakeja. Elder on tehnyt useita ristiriitaisia kommentteja naisista. Hän esimerkiksi kirjoitti eräässä kolumnissaan, että "naiset tietävät miehiä vähemmän poliittisista asioista, taloudesta ja ajankohtaisista tapahtumista". Hän myös kieltää sukupuolten välisen palkkaeron. Elder kieltää systemaattisen rasismin olemassaolon Yhdysvalloissa, eikä hän usko, että Yhdysvalloissa on poliisiväkivaltaongelmaa. == Bibliografia == * The Ten Things You Can't Say in America, 2001 * Showdown: Confronting Bias, Lies, and the Special Interests that Divide America, 2003 * What's Race Got to Do with It?: Why It's Time to Stop the Stupidest Argument in America (päivitetty versio), 2009 ** Alkuperäinen julkaisu: Stupid Black Men: How to Play the Race Card and Lose, 2008 * Double Standards: The Selective Outrage of the Left, 2017 * A Lot Like Me: A Father and Son's Journey to Reconciliation: A Memoir, 2018 ** Alkuperäinen julkaisu: Dear Father, Dear Son: Two Lives...Eight Hours, 2012 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kolumnistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan kommentaattorit
Ikuinen muhennos

Ikuinen muhennos tai ikuinen pata on tarina ruokalajista, jota väitetään valmistetun keskiaikaisissa majataloissa. Tarinan mukaan ruokalaji koostuu mistä tahansa ruoaksi kelpaavista, kulloinkin saatavilla olevista aineksista, joita haudutetaan samassa padassa. Pata ei koskaan tyhjene, vaan sitä mukaa kun padasta syödään, siihen lisätään uusia aineksia. Samaa keitosta ylläpidetään kuukausien tai jopa vuosikausien ajan yhteen menoon. Tällaista ruokalajia on kuvattu sekä tietokirjoissa että fiktiivisissä teoksissa, kuten George R. R. Martinin kirjoissa. Suomalaisten keskiaikatutkijoiden ja ruokahistorioitsijoiden mukaan kyseessä on kuitenkin pelkkä legenda. Turun yliopiston kulttuurihistorian dosentti Hannele Klemettilä-McHale suhtautuu tarinaan skeptisesti. Tampereen yliopiston postdoc-tutkija Jenni Lares kertoo, että vaikka pataruuat olivat suosittuja keskiajalla, ja saatavilla olevien ruoka-aineiden heittäminen yhteen pataan oli tunnettu tapa, ja keitosta saatettiin myös ylläpitää muutamien päivien ajan, silti "ikuisen padan" tueksi ei ole oikeastaan minkäänlaisia lähteitä, eikä se muutenkaan ole kovin todennäköinen ruokalaji. Keskiajalla ruokaa tehtiin useimmiten vain sen verran, että kaikki talouden jäsenet saivat syödäkseen. Jotta ruoka pysyisi syömäkelpoisena, pataa olisi pidettävä jatkuvasti kiehumassa, eikä se ollut keskiajalla mahdollista. Tulisijoissa pidettiin tulta vain päivisin, ja öisin kaupungeissa oli tulenpitokielto palovaaran takia. Maaseudulla ruokaa laitettiin erillisessä keittokodassa, jossa pidettiin tulta vain ruokaa laittaessa. Lisäksi katolinen kirkko määräsi pidättäytymään lihansyönnistä yhtenä tai useampana päivänä viikossa. Helsingin yliopiston ja Kansalliskirjaston vanhemman historiantutkijan Jaakko Tahkokallion mukaan majataloja ei ollut edes olemassa varhaiskeskiajalla. Sopivien rahatyyppien vuoksi varsinaisia majataloja ilmaantui vasta 1300-luvulta lähtien. Sitä ennen keskiajan matkalaiset majoittuivat tavallisiin asuintaloihin. Ikuista muhennosta muistuttava ruokalaji on kuitenkin olemassa todellisuudessa: aasialaisessa keittiössä patalientä ("master stock") käytetään siivilöitynä yhä uudelleen ja uudelleen esimerkiksi liharuokien kypsentämisessä. == Lähteet == Luokka:Kaupunkitarinat Luokka:Ruokakulttuuri
Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymä

Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymä on erittäin harvinainen sikiönkehityksessä syntyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa erilaisia rakennepoikkeavuuksia.Johanna Rintahaka, Al-Alawi-Raas-Rothschild oireyhtymä Tukiliitto 19.10.2021, viitattu 29.6.2023 Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymä aiheuttaa fokomeliaa. Etenkin jalkojen pitkittäiset luut jäävät vajaasti kehittyneiksi. Myös käsivarsien luissa esiintyy poikkeavuuksia, mutta jalkojen poikkeavuudet ovat yleensä merkittävämpiä. Mahdollisia kasvojen poikkeavuuksia ovat suulakihalkio, hypertelorismi sekä ylä- ja alaleuan taaksepäin vetäytyneisyys. Munuaisissa voi myös olla ongelmia, kuten hevosenkenkämunuainen tai polykystisyys. Oireyhtymälle tyypillistä on vaikea- asteinen lantion vajaakehittyneisyys. Sukupuolielinten kehityshäiriöt ovat mahdollisia; tytöiltä saattavat puuttua kohtu ja emätin. Pojilla on esiintynyt siittimen poikkeuksellista pienikokoisuutta ja piilokiveksisyyttä. Al- Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymään ei yleensä liity kehitysvammaisuutta. Älykkyyden lisäksi myös pituuden kehitys on tyypillisesti normaali. Al- Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymän taustalla on WNT7A-geenin homotsygoottinen mutaatio kromosomissa 3. Saman geenin mutaatioon liittyy Fuhrmannin oireyhtymä. Toimivan geenituotteen tuotanto on kuitenkin Al-Awadi–Raas- Rothschildin oireyhtymässä estynyt kokonaan, Fuhrmannin oireyhtymässä vain osittain. Siksi Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymän oirekuva on vaikeampi. Sen periytyvyys on peittyvää ja autosomaalista. Joskus potilaiden elinikä jää hyvin lyhyeksi. Al-Awadi kuvasi oireyhtymän vuonna 1985 ja Raas-Rothschild vuonna 1988. Aiemmin Al-Awadin oireyhtymäksi, Raas-Rothschildin oireyhtymäksi ja Schinzelin fokomeliaksi kutsuttujen tilojen todettiin vuonna 1993 olevan nimityksiä yhdelle ja samalle oireyhtymälle. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Otto Adolf Stenroth

Otto Adolf Stenroth (5. toukokuuta 1834 Rantasalmi – 15. maaliskuuta 1906 Helsinki) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti. Otto Adolf Stenroth syntyi Rantasalmella vuonna 1834 sotilasperheeseen. Hänen isänsä oli majuri Peter Stenroth ja äiti valtiopäivämies Otto Vilhelm Ehrströmin tytär Fanny Ehrström. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1853 ja sai teologian erotutkinnon vuonna 1857. Hänet vihittiin 24-vuotiaana papiksi. Laukaan kirkkoherrana hän aloitti vappuna 1876 ja toimi siinä virassa kuolemaansa asti. Jyväskylän rovastikunnan lääninrovasti hän oli 8.10.1885 alkaen. Hänen lapsiaan olivat valtiopäivämies Otto Eliel Stenroth, kirjailija Maria Stenroth ja kirkkoherra Oswald Stenroth. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Fuhrmannin oireyhtymä

Fuhrmannin oireyhtymä on geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa erilaisia epämuodostumia.Johanna Rintahaka, Fuhrmannin oireyhtymä Tukiliitto 5.1.2022, viitattu 29.6.2023 Fuhrmannin oireyhtymään liittyy raajojen epämuodostumia. Poikkeavuuksille tyypillistä on korostuminen reisi- ja pohjeluissa sekä sormissa ja varpaissa. Pohjeluu voi puuttua kokonaan tai olla poikkeuksellisen pieni. Varpaita ja sormia voi puuttua tai olla ylimääräisiä. Ne ovat myös saattaneet kasvaa yhteen. Suurimmalla osalla Fuhrmannin oireyhtymästä kärsivistä on vajaakehittynyt lantio. Oireyhtymän muita piirteitä voivat olla muiden muassa jalkapöydän luiden puuttuminen tai yhteen kiinnittyminen, reisiluiden taipuneisuus ja huuli-suulakihalkio. Kliininen kuva on huomattavan vaihteleva yksilöllisesti ja perheittäin. Kehitysvammaisuutta ei kuitenkaan tavallisesti liity Fuhrmannin oireyhtymään. Fuhrmannin oireyhtymä johtuu WNT7A-geenin mutaatiosta, mutta geenituotteen normaali tuotanto on vain osittain estynyt. Tässä Fuhrmannin oireyhtymä eroaa yleisesti ottaen vaikeammin oireilevasta Al-Awadi–Raas-Rothschildin oireyhtymästä, jossa geenituotteen tuotanto on estynyt täysin. Fuhrmannin oireyhtymä näyttää periytyvän peittyvästi autosomissa. Sen tarkka esiintyvyys on tuntematon, mutta sitä pidetään hyvin harvinaisena. Hoito on oireenmukaista. Geneetikko Walter Fuhrmann kuvasi mukaansa nimetyn oireyhtymän vuonna 1980. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
SAPHO-oireyhtymä

SAPHO-oireyhtymä on krooninen autoinflammatorinen ihon, luiden ja nivelten sairaus. Sairaus on nimetty sen peruspiirteiden eli synoviitin, aknen, pustuloosin, hyperostoosin ja osteiitin alkukirjainten mukaan.SAPHO-oireyhtymä Harvinaiset-verkosto, viitattu 29.6.2023 SAPHO-oireyhtymälle ominaista onkin moninainen oirekuva.Tuntematon SAPHO Aikakauskirja Duodecim 2000, viitattu 29.6.2023 Synoviitti eli niveltulehdus aiheuttaa SAPHO-oireyhtymässä kuumotusta, kosketusherkkyyttä, kipua ja turvotusta. Niveltulehdukset ovat usein lyhytaikaisia. Niitä esiintyy usein selkärangan alueella, sormien ja ranteiden nivelissä sekä polvissa. SAPHO-oireyhtymään saattaa lisäksi liittyä spondyliitti, nikamien tulehdustila, joka oireilee kivun lisäksi niskan ja selän jäykkyytenä. SAPHO-oireyhtymälle tyypillisistä iho-oireista akne on yleisintä kasvojen ja yläselän alueilla. Pustuloosi on tulehdustila, jossa ihoa kuoriutuu ja iho muuttuu hilseileväksi. Pustuloosin yhteydessä kämmenissä ja jalkapohjissa ilmenee kookkaita nesterakkuloita. Hyperostoosi merkitsee luun liikakasvua ja osteiitti luutulehdusta. Näistä molemmat esiintyvät yleisimmin rintakehän seudulla. Usein luutulehdus koskee toista solisluuta ja osaa rintalastasta. Melko yleisiä ovat olleet myös esimerkiksi suoli- ja alaleukaluiden tulehtumiset.Jaana Hirvonen, SAPHO-oireyhtymä Reumaliitto, viitattu 29.6.2023 SAPHO-oireyhtymän yhteydessä on kuvattu nikamasolmujen skleroosia. Joskus sen yhteydessä ilmenee diskiitti, välilevyn tulehtuminen. Sakroiliitti, risti-suoliluunivelen tulehdustila, on myös ollut suhteellisen yleinen löydös, yleensä toispuoleisena. Arviolta joka kymmenennellä SAPHO- oireyhtymää sairastavalla on todettu myös krooninen tulehduksellinen suolistosairaus. SAPHO-oireyhtymä on useimmiten taudinkulultaan aaltoileva eli välillä oireet voivat väistyä ja välillä palata. Krooninen kipu saattaa kuitenkin kehittyä. Parantavaa hoitoa SAPHO-oireyhtymään ei ole, mutta hoidossa pyritään kipujen ja tulehduksen lievittämiseen. Tulehduskipulääkkeet ovat olleet ensisijaisia hoitovaihtoehtoja, mutta myös monia muita lääkkeitä ja lääkkettömiä hoitokeinoja käytetään. Nivelsäryt ovat SAPHO-oireyhtymässä tyypillisiä; niveltulehduksiin tehokkaita ovat olleet glukokortikoidiruiskeet. SAPHO-oireyhtymän synty voi olla monitekijäinen prosessi, johon vaikuttavat perinnölliset, immunologiset, ympäristö- ja tulehdustekijät. SAPHO-oireyhtymä voi kehittyä missä tahansa iässä. Keskimääräinen sairastumisikä on ollut 30–40. SAPHO-oireyhtymän jäljille voidaan päästä sille tyypillisten oireiden perusteella, ja diagnoosin varmentamiseen käytetään kuvantamismenetelmiä. Yleensä tulehdusarvot eivät SAPHO-oireyhtymästä kärsivillä ole voimakkaasti kohonneet. Erotusdiagnostisesti huomioitavia tiloja ovat muiden muassa Pagetin tauti, kasvaimet ja märkäinen osteomyeliitti. SAPHO-oireyhtymä on kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 1987. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Tuki- ja liikuntaelinten sairaudet Luokka:Ihotaudit
Hans Konrad Foosnæs

Hans Konrad Foosnæs (2. helmikuuta 1846 Namdalseid – 30. heinäkuuta 1917 Beitstad) oli norjalainen Venstren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1882–1885, 1888–1900 ja 1903–1906 sekä toimi Norjan maatalousministerinä 1906–1908. Vuosina 1880–1908 ja 1914 hän oli Beitstadin pormestari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan maatalousministerit Luokka:Norjan pormestarit Luokka:Norjalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Heinälammi

Heinälammi voi tarkoittaa seuraavia: * Heinälammi, lampi Juupajoella * Heinälammi, lampi Ruovedellä * Heinälammi, lampi Tammelassa * Heinälammi, lampi Virroilla * Heinälammi, lampi Ylöjärvellä * Heinälammi, lampi Ylöjärven Kurussa * itäinen ja läntinen Heinälammi, lammet Ähtärissä. == Katso myös == * Heinälampi
Beitstad

Beitstad on entinen Norjan kunta ja vuodesta 1964 osa Steinkjerin kuntaa. Kuntaliitoshetkellä Beitstadin pinta-ala oli 201 neliökilometriä ja siellä oli 2 563 asukasta. ==Kuvia== Bronze Age boats.png|Beitstadista löytyneitä kalliopiirroksia. ==Lähteet== Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Steinkjer
Blaun oireyhtymä

Blaun oireyhtymä on erittäin harvinainen perinnöllinen sairaus, joka aiheuttaa ihon, nivelten ja silmän suonikalvoston tulehduksia eli dermatiittia, artriittia ja uveiittia. Muita mahdollisia oireita ovat muiden elinten muutokset ja kuumeilu. Jos Blaun oireyhtymää taudinkuvaltaan vastaava tila ilmenee sporadisena ilman perintötekijöiden osuutta, käytetään sairaudesta nimitystä "lapsuusiän sarkoidoosi".Blaun oireyhtymä / Lapsuusiän sarkoidoosi Reumaliitto, viitattu 29.6.2023 Blaun oireyhtymän oirekuva, vaikeusaste ja tyypillinen vaikeusaste vaihtelevat yksilöllisesti. Hoitamattomana Blaun oireyhtymän eteneminen on kuitenkin vääjäämätöntä. Yleensä potilaat ovat olleet diagnoosihetkellä alle 5-vuotiaita. Niveltulehdus aiheuttaa Blaun oireyhtymässä ensin nivelten turpoamista ja vähitellen tilan edetessä nivelen liikelaajuuden pienenemistä. Tällöin voi ilmetä kulumia ja virheasentoja. Varhaisimpiin iho-oireisiin voivat kuulua rokkoihottuma (eksanteema) ja kirkkaan punainen ihottuma eli eryteema. Ihottuma on luonteeltaan aaltoilevaa eli vuoroin pahenevaa, vuoroin lievittyvää. Uveiitti voi aiheuttaa kaihin tai kohoavan silmänpaineen; ilman hoitoa näkökyky saattaakin alkaa heikentyä. Granulomatoottinen tulehdus voi Blaun oireyhtymässä aiheuttaa myös muiden elinten ongelmia. Näitä voi ilmetä esimerkiksi keuhkoissa, munuaisissa tai maksassa. Verenpaine voi kohota ja kuumeilu olla toistuvaa. Jos epäily Blaun oireyhtymästä on herännyt ja muut mahdolliset syyt oireiden taustalla poissuljettu, voidaan Blaun oireyhtymän diagnoosista päästä varmuuteen geenitestillä. Blaun oireyhtymä johtuu NOD2-geenin mutaatiosta. Sen periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Blaun oireyhtymä on parantumaton, mutta lääkehoidolla hallittavissa. Oireiden lievitys ja taudin etenemisen pysäyttäminen ovatkin hoidon päätavoitteet. Käytettäviä lääkkeitä ovat olleet tulehduskipulääkkeet, metotreksaatti, kortikosteroidit ja vaikeissa tapauksissa esimerkiksi TNF-alfan estäjiin kuuluvat infliksimabi sekä adalimumabi. Hyvän lääkehoidon myötä on todettu psykomotorisen kehityksen muodostuvan normaaliksi, elämänlaadun hyväksi ja kasvun lähes normaaliksi. Sairauden aktiivisuus saattaa vaihdella elämän eri vaiheissa. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Timo Aarrevaara

Timo Aarrevaara (s. 1961)Aarrevaara, Timo, 1961–, Finto, viitattu 29.6.2023. on suomalainen hallintotieteilijä, joka on toiminut hallintotieteen, erityisesti julkisjohtamisen, professorina Lapin yliopistossa 1. huhtikuuta 2015 lähtien. Hän valmistui maisteriksi Tampereen yliopistossa vuonna 1990 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1998. Hän on lisäksi hallintotieteiden dosentti Tampereen yliopistossa.Timo Aarrevaara professoriksi Lapin yliopistoon, Lapin yliopisto, 27.3.2015, viitattu 29.6.2023. Aarrevaara kertoo tutkineensa "muiden muassa korkeakouluhallintoa, korkeakoulutuksen johtamista, hallinnon uudistamista sekä muutoksen johtamista ja johtajuutta". Vuonna 2022 Association for the Study of Higher Education (ASHE) myönsi CIHE-palkinnon Aarrevaaran toimittamalle teokselle Universities in the Knowledge Societies.Timo Aarrevaaran ja kollegojen toimittama kirja palkittiin, Lapin yliopiston tiedote, ePressi, 12.10.2022, viitattu 29.6.2023. == Julkaisut == * Timo Aarrevaara: Councillors and civil servants in the Ukrainian self-government (väitöskirja). Naukova Dumka 1998. * Timo Aarrevaara, Jaana Haataja, Risto Harisalo ja Jari Stenvall (toim.): Kilpailuttaminen joukkoliikenteessä: kilpailuttamisen vaikutusten kartoittaminen . Tampereen yliopisto 2000. * Seppo Hölttä ja Timo Aarrevaara (toim.): Arviointi ja laatu korkeakouluissa. Tampereen yliopisto 2004. * Timo Aarrevaara ja Jari Stenvall (toim.): Kriittinen ajankuva. Tampere University Press 2006. * Risto Harisalo, Timo Aarrevaara, Jari Stenvall ja Petri Virtanen: Julkinen toiminta – julkinen politiikka. Tampere University Press 2007. * Timo Aarrevaara ja Fumihiro Maruyama (toim.): University reform in Finland and Japan. Tampere University Press 2008. * Timo Aarrevaara ja Elias Pekkola: Muuttuva akateeminen professio Suomessa: maaraportti. Tampere University Press 2010. * Risto Harisalo ja Timo Aarrevaara: Katalyyttinen puhe lautakunnissa: tutkimus kuuden suurimman kaupungin lautakunnista. Tampere University Press 2015. * Rómulo Pinheiro, Lars Geschwind ja Timo Aarrevaara (toim.): Mergers in higher education: the experience from Northern Europe. Springer 2016. * Timo Aarrevaara, Martin Finkelstein, Glen A. Jones ja Jisun Jung (toim.): Universities in the Knowledge Society: The Nexus of National Systems of Innovation and Higher Education. Springer 2021. * Futao Huang, Timo Aarrevaara ja Ulrich Teichler (toim.): Teaching and Research in the Knowledge- Based Society: Historical and Comparative Perspectives. Springer 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lapin yliopiston tutkimusportaali Luokka:Suomalaiset hallintotieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Lapin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saethre–Chotzenin oireyhtymä

Saethre–Chotzenin oireyhtymä on harvinainen perinnöllinen oireyhtymä, joka aiheuttaa kraniosynostoosin eli kallon saumojen ennenaikaisen luutumisen. Kraniosynostoosi aiheuttaa pään ja kasvojen muotojen poikkeavuuksia. Saethre–Chotzenin oireyhtymään liittyy laaja ja yksilöllisesti vaihteleva oirekirjo. Saethre–Chotzenin oireyhtymää kutsutaan myös tyypin 3 akrokefalosyndaktyliaksi.Johanna Rintahaka, Saethre-Chotzenin oireyhtymä Tukiliitto 21.1.2022, viitattu 29.6.2023 Saethre–Chotzenin oireyhtymästä kärsivällä vastasyntyneellä voidaan havaita muun muassa kasvojen epäsymmetrisyys, pään epätavallinen muoto, ptoosi, karsastus ja korvien pieni koko. Oireyhtymään liittyy myös raajojen poikkeavuuksia, kuten lyhytsormisuutta ja -varpaisuutta sekä toisen ja kolmannen sormen yhteenkasvu. Varpaat voivat olla epätavallisen leveät. Harvinaisempiin piirteisiin kuuluvat hidastunut pituuskasvu, hypertelorismi, suulakihalkio ja selkärangan poikkeavuudet. Osa sairastuneista voi kuuroutua lapsuusiässä. Uniapneaa saattaa esiintyä ja naispuolisilla potilailla on havaittu kasvanut rintasyöpäalttius. Harvinaisissa tapauksissa on kuvattu esiintyneen epilepsiaa sekä rakennepoikkeamia munuaisissa ja sydämessä. Monet kromosomin 7 (alue 7p21) mutaatiot geenissä TWIST1 aiheuttavat Saethre–Chotzenin oireyhtymää. Mutaatio voi olla esimerkiksi pistemutaatio, deleetio tai mikrodeleetio. Jos oireyhtymän taustalla on deleetio, on kehitysviiveen riski kahdeksankertainen muunlaisten mutaatioiden aiheuttamiin tapauksiin verrattuna. Yleensä oireyhtymästä kärsivä on kuitenkin normaaliälyinen. Joskus Saethre–Chotzenin oireyhtymä johtuu kromosomialueen 7p21 translokaatiosta ja joskus rengaskromosomista 7. Oireyhtymä periytyy autosomissa vallitsevasti vaihtelevalla penetranssilla. Geenimuutos perimässä ei siis aina tuota oireyhtymää. Saethre–Chotzenin oireyhtymän esiintyvyydeksi vastasyntyneillä on arvioitu 1/25 000–50 000\. Varhain aloitetun hoidon tulokset ovat olleet erittäin hyviä. Ennusteeseen kuitenkin vaikuttaa oirekuvan yksilöllinen vaihtelu. Toisistaan riippumattomasti Saethre–Chotzenin oireyhtymän kuvasivat vuosina 1931 ja 1932 Haakon Sæthre ja Fritz Chotzen. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Holt–Oramin oireyhtymä

Holt–Oramin oireyhtymä on synnynnäinen, perinnöllinen oireyhtymä, joka aiheuttaa yläraajojen rakennepoikkeavuuksia ja synnynnäistä sydänvikaisuutta.Sirpa Ala-Mello, Holt-Oramin oireyhtymä Tukiliitto 16.3.2010, viitattu 29.6.2023 Holt–Oramin oireyhtymälle tyypillisiä sydänvikoja ovat eteisväliseinän aukko ja kammioväliseinäaukko. Myös muita sydänvikoja saattaa esiintyä. Yhteensä sydämen eri rakennepoikkeavuuksia esiintyy synnynnäisesti vähintään kolmella neljästä potilaasta. Johtumishäiriöitä ja rytmihäiriöitä voi Holt–Oramin oireyhtymässä ilmetä myös ilman mitään rakennepoikkeavuutta. Rytmihäiriö voidaan havaita jo vastasyntyneisyyskaudella. Yläraajojen poikkeavuuksista tyypillisimpiä ovat peukalon rakenneviat ja toiminnalliset häiriöt. Peukalo voi puuttua kokonaan tai osittain, se voi olla kaksiosainen, sen sijainti voi olla poikkeava tai se voi sisältää kolme sormiluuta. Ranneluiden erilaiset rakennepoikkeavuudet ovat myös hyvin yleisiä. Holt–Oramin oireyhtymästä kärsii arviolta yksi sadastatuhannesta vastasyntyneestä. Aiheuttajia ovat erilaiset mutaatiot kromosomin 12 geenissä TBX5 ja periytymistapa on vallitseva. Diagnoosi voidaan varmistaa geenitestillä, mutta aina tämä ei onnistu. Holt–Oramin oireyhtymä voi johtua myös de novo -mutaatiosta. Oireyhtymää voidaan hoitaa kirurgisesti; yleensä sydänviat ovatkin näin korjattavissa. Rytmihäiriöiden seurantaa toteutetaan myös niiden potilaiden kohdalla, joilla ei ole todettu sydämen rakennepoikkeavuutta. Holt–Oramin oireyhtymä on kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 1960. Se on nimetty Mary Holtin ja Samuel Oramin mukaan.Basant Kumar, Sourabh Agstam, Holt–Oram Syndrome: Hands are the Clue to the Diagnosis National Library of Medicine 2019, viitattu 29.6.2023 == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Jackson–Weissin oireyhtymä

Jackson–Weissin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa kraniosynostoosia ja jalkojen epämuodostumia. Oirekuva on kuitenkin erittäin vaihteleva yksilöllisesti.Johanna Rintahaka, Jackson- Weissin oireyhtymä Tukiliitto 10.1.2022, viitattu 30.6.2023 Jackson–Weissin oireyhtymään liittyvä kraniosynostoosi eli ennenaikainen kallon saumojen luutuminen aiheuttaa kasvojen epämuodostumia. Sairastuneilla on kuvattu akrokefaliaa, jossa pää on muodoltaan korkea ja suippo. Osalla on ilmennyt päänsärkyä, näköongelmia ja hydrokefaliaa. Jackson–Weissin oireyhtymästä kärsivien kasvonpiirteissä on ilmennyt monia poikkeavuuksia, kuten vajaakehittyneet keskikasvot, hypertelorismi, ptoosi, karsastus, matala nenänselkä, vajaakehittynyt yläleuka, suulakihalkio ja korvien poikkeava muoto. Oireyhtymästä kärsivien jaloille ominaisia piirteitä puolestaan ovat olleet lyhyet, leveät varpaat sekä toisen ja kolmannen varpaan yhteenkasvu. Isovarpaat ovat joskus kääntyneet sisäänpäin. Nivelten liikkuvuus on voinut olla tavallista vähäisempi. Myös jalkapöydän, kantapään ja nilkan luiden fuusioitumista on esiintynyt. Tyypillisesti Jackson–Weissin oireyhtymään ei liity kehitysvammaisuutta. Jackson–Weissin oireyhtymä johtuu tavallisesti autosomissa vallitsevasti periytyvästä kromosomin 10 geenin FGFR2 mutaatiosta. Joskus taudin taustalla oleva virhe on sporadinen de novo -mutaatio. Jackson–Weissin oireyhtymän arvioitu esiintyvyys vastasyntyneillä on vähäisempi kuin yksi miljoonasta. C. E. Jackson kuvasi Jackson–Weissin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1976 amissien suvussa, jossa sairastuneita henkilöitä oli 88. Jackson–Weissin oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Monia siihen liittyviä poikkeavuuksia onnistutaan hoitamaan kirurgisesti. Lisäksi tarpeen saattaa olla fysio- tai toimintaterapia. Jackson–Weissin oireyhtymästä kärsivien elinajanodotteen on katsottu olevan normaali. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
It's okay to be white

It's okay to be white on 4chanin trollaukseen kuuluva iskulause, jota levitettiin lentolehtisillä ja julisteissa Yhdysvalloissa marraskuussa 2017. ==Kampanja== Ideana oli luoda harmiton lause, jota kuitenkin vasemmistoliberaalit ja media pitäisivät rasistisena, ylireagoisivat ja menettäisivät uskottavuutensa ja näyttäisivät tekopyhiltä. Sanalla okay (okei, OK) on useita merkityksiä, ja lause kuuluu suunnilleen "On hyväksyttävää olla valkoinen". Lausetta levitettiin 2017 etenkin useiden yliopiston ja muiden oppilaitosten kampuksilla. Washington State Universityn edustaja kommentoi että julisteiden tarkoitus on herättää pelkoa kampuksella. UC Berkeleyn tapauksesta poliisi kommentoi, että julisteet eivät muodosta viharikosta, koska niitä ei ole suunnattu tiettyä ryhmää vastaan. ==Reaktiot== Anti- Defamation League on luokitellut lauseen vihasymboliksi. Median mukaan uusnatsit, valkoisen ylivallan kannattajat ja alt-right ja KKK:n David Duke tukevat kampanjaa. Foxin kommentaattori Tucker Carlson kyseenalaisti lauseen väittämisen vihapuheeksi. Carlson ihmetteli, mikä sitten on oikea vastaus kysymykseen. ==Myöhempiä esiintymisiä== Syksyllä 2018 australialainen poliitikko Pauline Hanson One Nation -puolueesta ehdotti Australian senaatissa hyväksyttäväksi päätöslauselmaa, johon kuului "It's okay to be white". Esityksessä ehdotettiin että senaatti tunnustaisi valkoisten vastaisen rasismin ja länsimaiseen sivilisaatioon kohdistuvat hyökkäykset. Ehdotusta tukivat liberaalipuolueen ja kansallispuolueen senaattorit, mutta se kaatui opposition äänillä. Vihreiden johtaja Richard Di Natalen mukaan kyseessä on valkoisen ylivallan liikkeen slogan. Helmikuussa 2023 gallup-yhtiö Rasmussen Reports kysyi amerikkalaisilta asiaa kysymyksen muodossa. 72 % vastasi kysymykseen myöntävästi ja 12 % oli eri mieltä. Sen sijaan 47 % mustista oli sitä mieltä, että ei ole hyväksyttävää olla valkoinen. Dilbert-sarjakuvan piirtäjä Scott Adams kommentoi tulosta YouTube-podcastissaan Real Coffee with Scott Adams. Adams ei ollut kuullut ennen lauseesta ja kommentoi tuloksen perusteella että mustat ovat viharyhmä, josta valkoisten on syytä pysyä kaukana. Tämä johti lopulta siihen että Dilbert-sarjakuva poistettiin sadoista lehdistä ja kustantaja peruutti Adamsin tulevan kirjan. == Lähteet == Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Baller–Geroldin oireyhtymä

Baller–Geroldin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, joka aiheuttaa muun muassa kraniosynostoosia, värttinäluun puuttumisen ja raajojen epämuodostumia.Johanna Rintahaka, Baller-Geroldin oireyhtymä Tukiliitto 11.10.2022, viitattu 30.6.2023 Kraniosynostoosissa kallon saumat ovat luutuneet ennenaikaisesti. Baller–Geroldin oireyhtymän tuottama kraniosynostoosi on koronaalinen. Oireyhtymästä kärsivien tyypillisten kasvonpiirteiden joukossa on kuvattu otsan kohouma, brakykefalia (lyhytkalloisuus), eksoftalmus (silmän työntyminen ulos kuopastaan), nenän alikehittyneisyys ja kiilamainen, kapea kitalaki. Baller–Geroldin oireyhtymän yhteydessä on esiintynyt ulko- tai välikorvaperäistä kuulonalenemaa. Mahdollisiin raajojen epämuodostumiin kuuluu peukalon puuttuminen. Myös varpaita saattaa olla tavallista vähemmän. Polvilumpio saattaa olla vajaakehittynyt. Selkärangan ja lantion rakennepoikkeamat ovat mahdollisia. Baller–Geroldin oireyhtymään liittyy kasvun viivästymä, joka usein johtaa pituuden jäämiseen poikkeuksellisen lyhyeksi. Iholle voi kehittyä poikiloderma, joka on harmiton, mutta vaikuttaa pigmenttiin. Poikkeavuuksia on toisinaan kuvattu virtsa- ja sukupuolielimissä sekä sydämessä. Peräaukko voi olla umpeutunut ja peräsuolesta saattaa olla yhteys iholle. Tytöillä on kuvattu rektovaginaalisen fistelin ilmenemistä. Yleensä Baller–Geroldin oireyhtymästä kärsivien älylliset kyvyt ovat normaalit. Baller–Geroldin oireyhtymän aiheuttaa kromosomin 8 geenin RECQL4 mutaatio, joka periytyy peittyvästi autosomissa. Varsinkin Rothmund–Thomsonin oireyhtymässä ja RAPADILINO-oireyhtymässä on läheisiä samankaltaisuuksia Baller–Geroldin oireyhtymän kanssa. Baller–Geroldin oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Kallon, käsien ja varpaiden muotoa voidaan kirurgisesti korjata. Friedrich Baller kuvasi Baller–Geroldin oireyhtymän ensimmäisenä vuonna 1950. Kuvausta täydensi vuonna 1959 M. Gerold. Baller–Geroldin oireyhtymää sairastavien syöpäriskin on havaittu olevan tavanomaista suurempi lymfooman ja osteosarkooman osalta. Syöpäriski on merkittävämpi oireyhtymän aiheuttavan mutaation esiintyessä molemmissa RECQL4-geenin kappaleissa kuin sen esiintyessä vain toisessa. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Dakar-ralli 1992

Dakar-ralli 1992 (myös Pariisi-Sirte-Kapkaupunki) oli 14. Dakar-ralli, joka ajettiin 25. joulukuuta 1991 ja 16. tammikuuta 1992 välisenä aikana. Kilpailun lähtöpaikka oli Pariisissa Ranskassa (Château de Vincennes) ja päätepiste Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa. Kilpailun pituus oli ja reitti kulki Ranskan, Libyan, Nigerin, Chadin, Keski-Afrikan Tasavallan, Kamerunin, Kongon, Angolan, Namibian ja Etelä-Afrikan alueella. Kilpailun loppu oli ensimmäistä kertaa muualla kuin Dakarissa Senegalissa. GPS:n käyttö sallittiin ensimmäistä kertaa. Kilpailuun ilmoittautui 332 kilpailijaa, joista 133 oli autoja, 98 moottoripyörää ja 101 kuorma-autoa. Kilpailun maaliin pääsi 169 ajoneuvoa, joista 68 oli autoja, 45 moottoripyöriä ja 56 kuorma-autoja. Autojen kategorian voitti kaksikko Auriol/Monnet Mitsubishillä. Moottoripyörien kategorian voitti Stéphane Peterhansel Yamahalla. Kuorma-autojen kategorian voitti kolmikko Perlini/Albieiro/Vinante Perlinillä. Voiton myötä Hubert Auriol on ensimmäinen, joka on onnistunut voittamaan kilpailun kahdessa luokassa (moottoripyörällä vuosina 1981 ja 1983, autolla 1992). Moottoripyörällä ajanut Gilles Lalay kuoli kilpailun aikana Kongossa kun hän törmäsi yhteen lääkintäapua tarjoavan auton kanssa, joka oli menossa vastakkaiseen suuntaan. == Lähteet == Luokka:Dakar-ralli Luokka:Vuoden 1992 moottoriurheilu
Dakar-ralli 1993

Dakar-ralli 1993 (myös Pariisi-Tanger-Dakar) oli 15. Dakar-ralli, joka ajettiin 1. tammikuuta 1993 ja 16. tammikuuta 1993 välisenä aikana. Kilpailun lähtöpaikka oli Pariisissa Ranskassa (Place du Trocadéro) ja päätepiste Dakarissa Senegalissa (Lake Rose). Kilpailun pituus oli ja reitti kulki Ranskan, Marokon, Algerian, Mauritanian ja Senegalin alueella. Kilpailuun ilmoittautui 153 kilpailijaa, joista 65 oli autoja, 46 moottoripyörää ja 42 kuorma-autoa. Kilpailun maaliin pääsi 67 ajoneuvoa, joista 55 oli autoja tai kuorma-autoja ja 12 moottoripyöriä. Autojen kategorian voitti kaksikko Bruno Saby/Serieys Mitsubishillä. Moottoripyörien kategorian voitti Stéphane Peterhansel Yamahalla. Kuorma-autojen kategorian voitti kolmikko Perlini/Albieio/Vinante Perlinillä. == Lähteet == Luokka:Dakar-ralli Luokka:Vuoden 1993 moottoriurheilu
Bruno Saby

Bruno Saby (s. 23. helmikuuta 1949) on ranskalainen ralliautoilija. Saby osallistui rallin MM-sarjaan. Ensimmäinen kilpailu MM-sarjassa oli Monte Carlo -ralli 1973 ja viimeinen oli RAC-ralli 1991. Hän voitti MM-sarjassa kaksi kilpailua: Korsikan rallin 1986 ja Monte Carlo -rallin 1988. Saby voitti vuoden 1993 Dakar-rallin autolla. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Dakar-rallin voittaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymä

Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymä on erittäin harvinainen geneettinen oireyhtymä, jolle tyypillisiä ovat luuytimen ja immuunijärjestelmän toiminnan häiriöt sekä luuytimen vajaatoiminnasta johtuva vaikea-asteinen synnynnäinen dyskeratoosi.Johanna Rintahaka, Hoyeraal-Hreidarssonin oireyhtymä Tukiliitto 25.10.2022, viitattu 30.6.2023 Useimmat Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymän oireet tulevat ilmeisiksi ensimmäisen elinvuoden aikana. Dyskeratoosi on sarveistumishäiriö, joka aiheuttaa kynsien surkastuneisuuden, ihon hyperpigmentaation, leukoplakioita sekä muita iho- ja limakalvovaurioita. Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymän piirteiden joukossa ovat myös mikrokefalia, pikkuaivojen vajaakehittyneisyys, kehitysvamma, etenevä immuunivaje, vaikea aplastinen anemia, ataksia ja ruoansulatuselimistön ongelmat. Ruoansulatuselimistössä esiintyviä poikkeavuuksia voivat olla imeytymishäiriöt, haavaumat ja vaikeat tulehdukset. Syöpään sairastumisen riski on kohonnut ainakin leukemian ja sukupuolielinten, pään ja kaulan alueen sekä peräaukon syöpien osalta. Yleensä Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymä johtuu X-kromosomissa olevasta CDK1-geenin mutaatiosta. Useimmiten sairastuneet ovatkin olleet poikia. Kuitenkin oireyhtymän yhteydessä tavataan myös TINF2-, TERT-, ACD- ja RTEL1-geenien muutoksia autosomeissa. Periytymistapa voi olla vallitseva tai peittyvä. Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymään liittyy korkea varhainen kuolleisuus. Tämän sekä oletetun alidiagnosoinnin ja oireyhtymän harvinaisuuden johdosta esiintyvyyden määrittäminen on vaikeaa. Mahdollisia erotusdiagnooseja ovat Revesz–Debusen oireyhtymä, Pseudo-TORCH-oireyhtymä ja Fanconin anemia. Hoyeraal–Hreidarssonin oireyhtymän hoidot riippuvat oireista. Vaikean anemian ja immuunivajeen takia saatetaan turvautua kantasolusiirtoon. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Sara Fernández

Sara Fernández (s. 5. syyskuuta 1985) on espanjalainen kartanlukija. Hän voitti kartanlukijoiden mestaruuden rallin EM-sarjassa vuonna 2021 ensimmäisenä naisena. Hän voitti kartanlukijoiden mestaruuden toistamiseen vuonna 2022. Hän toimii kartanlukijana espanjalaiselle Efrén Llarenalle. == Ura == Fernández aloitti kartanlukijana kansallisen tason ralleissa vuonna 2005. Hän ryhtyi Llarenan kartanlukijaksi vuonna 2016, jolloin kaksikko voitti Suzuki Swift Cupin. Kolme vuotta myöhemmin he voittivat ERC3 Junior -sarjan mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kartanlukijat Luokka:Rallin Euroopan-mestarit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
RAPADILINO-oireyhtymä

RAPADILINO-oireyhtymä on suomalaiseen tautiperintöön kuuluva autosomissa peittyvästi periytyvä oireyhtymä.Suomalaisen tautiperinnön taudit THL, viitattu 30.6.2023 Sen piirteisiin kuuluvat luuston rakennepoikkeavuudet, lyhytkasvuisuus, oireistolle tyypilliset kasvonpiirteet ja imeväisiän ripuli.Reijo Norio, Suomalainen tautiperintö: Rapadilino-oireyhtymä Käypä hoito 13.5.2014, viitattu 30.6.2023 RAPADILINO-oireyhtymässä värttinäluut, peukalot ja polvilumpiot voivat puuttua tai olla vajaakehittyneet. Alaraajojen nivelissä esiintyy virheasentoja. Suulakihalkio saatetaan todeta. Tyypillisiin kasvonpiirteisiin kuuluvat pitkänomaiset kasvot sekä kapea ja pitkä nenä. Tyypillisiä piirteitä ovat olleet myös korkea puheääni ja lyhytkätisyys. Tuntemattomasta syystä johtuva ripuli kestää tyypillisesti parin tai kolmen ensimmäisen elinvuoden ajan. Kasvun hidastumista ilmenee sekä ennen syntymää että sen jälkeen. Syömisongelmat ja ripuli voivat luuston kehityksen poikkeavuuden ohellaRAPADILINO syndrome MedlinePlus Genetics, viitattu 30.6.2023 osaltaan heikentää kasvun kehitystä.RAPADILINO syndrome Orphanet, viitattu 30.6.2023 Ripulin lisäksi varhaisina lapsuusvuosina voi esiintyä oksentelua. RAPADILINO-oireyhtymään ei liity kehitysvammaisuutta. Joskus RAPADILINO-oireyhtymän yhteydessä on tavattu maitokahviläiskiä muistuttavia harmittomia ihomuutoksia. Osteosarkooman ja lymfooman riskit ovat oireyhtymässä kohonneet. Osteosarkooma ilmenee useimmiten lapsuus- tai nuoruusiällä, lymfooma tyypillisesti nuorella aikuisiällä. RAPADILINO- oireyhtymän nimi tulee sen tyypillisiä löydöksiä tarkoittavien englanninkielisten sanojen alkukirjaimista.RAPADILINO syndrome Genetic and Rare Diseases Information Center, viitattu 30.6.2023 Alun perin RAPADILINO- oireyhtymä havaittiin eri puolilta Suomea olleissa suvuissa, mutta muissa maissa tunnistettiin tapauksia sittemmin. Oireyhtymää aiheuttavat RECQL4-geenin mutaatiot. Suomessa valtamutaatio on ollut homotsygoottinen tai yhdistelmäheterotsygoottinen c.1390+2del (aiemmalta merkinnältään IVS7 + 2delT). Oireyhtymän hoito on oireenmukaista. Maailmanlaajuinen esiintyvyys on tuntematon, mutta Suomessa esiintyvyyden on arvioitu olevan noin 1/75 000. RAPADILINO-oireyhtymässä on huomattavaa samankaltaisuutta Rothmund–Thomsonin ja Baller–Geroldin oireyhtymien kanssa. RAPADILINO-oireyhtymän piirteisiin ei kuitenkaan kuulu Rothmund–Thomsonin oireyhtymälle tyypillinen poikiloderma. Lisäksi RAPADILINO-oireyhtymään ei liity kraniosynostoosia, joka on Baller–Geroldin oireyhtymälle luonteenomainen. Kaikkiin kolmeen oireyhtymään liittyy syöpäalttius, mutta sitä pidetään huomattavasti suurempana Rothmund–Thomsonin oireyhtymän kuin RAPADILINO-oireyhtymän kohdalla. == Lähteet == Luokka:Suomalainen tautiperintö Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet Luokka:Harvinaissairaudet
Olaf Ryes plass

pienoiskuva|200px|Aukiolla on sosiologi Eilert Sundtin rintakuva. Olaf Ryes plass on Oslossa Grünerløkkan kaupunginosassa sijaitseva puistomainen aukio. Sitä rajaavat kadut ovat Markveien, Grüners gate, Thorvald Meyers gate ja Sofienberggata. Se on nimetty kenraalimajuri Olaf Ryen mukaan, joka palveli Tanskan armeijassa vuoden 1814 sodassa Ruotsia vastaan ja kaatui ensimmäisessä Saksan-Tanskan sodassa vuonna 1849. Aukiolla on sosiologi Eilert Sundtin rintakuva. ==Kuvia== Hauges Minde - 18.03.2012.JPG|Olaf Ryes plass 2: Hauges Minde (N. S. D. Eckhoff, 1875). Rakennus valmistui alun perin rukoushuoneeksi ja toimii nykyisin taidekeskuksena. Välissä se on ehtinyt olla myös muun muassa koulu, kirkko ja turvakoti. Olaf Ryes plass 4.jpg|Olaf Ryes plass 4: Edvard Munchin perhe asui talossa vuosina 1882–1883. Parkteatret Olaf Ryes plass 11 Grünerløkka Oslo.jpg|Olaf Ryes plass 11: Parkteatret ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon aukiot
Olaf Rye

Olaf Rye (16. marraskuuta 1791 Bø, Norja – 6. heinäkuuta 1849 Fredericia, Tanska) oli norjalainen kenraalimajuri, joka palveli Tanskan armeijassa. Hän kaatui Frederician taistelussa ensimmäisessä Saksan-Tanskan sodassa, ja hänen nimensä on jäänyt elämään tanskalaisessa sanonnassa "siirtyä Ryen prikaatiin", joka tarkoittaa urhoollista kuolemaa taistelussa. Ryen mukaan on nimetty aukio Oslossa sekä katuja ainakin Bergenissä, Skienissä ja Notoddenissa. Olaf Rye (Bissen).JPG|Ryen rintakuva Kööpenhaminassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kenraalit Luokka:Sodissa kaatuneet Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Tapio Jouhki

Jorma Tapio Jouhki (s. 15. heinäkuuta 1945 Inkoo) on suomalainen insinööri ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 30.6.2023. Jouhki syntyi Jorma Väinö Jouhkin ja Saara Vilhelmiina Sipilän perheeseen ja avioitui 1969 Marja Heleena Reinikaisen kanssa. Hän kävi keskikoulun Viherlaakson yhteiskoulussa 1960 ja valmistui insinööriksi Helsingin teknillisestä oppilaitoksesta 1970. Jouhki oli tie- ja vesirakennushallituksen mittausassistentti 1964, Oy Strömberg Ab:n asentajanapulainen 1964–1965, Riihelän Sähköliike Oy:n sähköasentaja 1966, Kirkkonummen Sähkö Oy:n sähkölaitosasentaja 1967–1968, Helsingin kaupungin sähkölaitoksen sähkölaitossuunnittelija 1969 ja Oy Strömberg Ab:n kytkinlaitososaston myynti-insinööri 1970–1972. Sähköliikkeiden Oy:n, vuodesta 1990 SLO-osakeyhtiö, sähkölaitosprojektien myynti-insinööri Jouhki oli 1972–1978, kytkinlaitosten osastopäällikkö 1978–1981, sähkö- ja teleosastoryhmän johtaja 1981–1997, kaupallinen johtaja 1998–2001, varatoimitusjohtaja 2001 ja toimitusjohtaja 2002–2011. Sonepar Finland Oy:n toimitusjohtaja Jouhki oli 2002–2011 ja Maantekno Oy:n, vuodesta 1984 SLO- Linjatarvike Oy, toimitusjohtaja 1984–1986. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Nuorempana Esbo IF:n edustajana aktiivisesti kilpaillut suunnistaja Jouhki oli sittemmin autosuunnistuksen Suomen mestari 1982 ja Pohjoismaiden mestari 1987, 1988 ja 1989 ja on saanut lukuisia muita mitaleita autosuunnistuskilpailuissa. Kauppaneuvoksen arvonimi Jouhkille myönnettiin 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paholaisen lahja

Paholaisen lahja () on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut Kenneth J. Berton. Elokuvan juonen samankaltaisuutta on vuosien saatossa verrattu Stephen Kingin vuonna 1980 julkaistuun novelliin Apina, minkä vuoksi elokuvantekijöitä on myös syytetty tarinan plagioinnista.Stanley, John: Creature Features: The Science Fiction, Fantasy, and Horror Movie Guide, s. 142. Berkley Boulevard Books, 2000. ISBN 9780425175170. ==Juoni== Iäkäs leskirouva Elmira Johnson yrittää saada yhteyttää edesmenneeseen mieheensä, mutta jokin surmaa hänet. Jokin paha punaisine silmineen. Myöhemmin 8-vuotias Michael saa syntymäpäivälahjaksi vanhan lelun: lautasia lyövän leluapinan. Kohta tämän jälkeen alkaa tapahtua ikäviä onnettomuuksia, joiden yhteydessä pienet punaiset silmät loistavat pahaenteisesti. Michaelin yksinhuoltaja isä David alkaa ymmärtää, että jollain lailla viattoman näköinen lelu on kaiken takana – mutta onko jo liian myöhäistä tehdä asialle jotain? == Näyttelijöitä == ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat
Aleksandr Tšekulajev

Aleksandr Ivanovitš Tšekulajev (, 10. huhtikuuta 1946 Kirov, Neuvostoliitto) on Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija ja moninkertainen Universiadivoittaja. Lisäksi hän oli mukana 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa MM- ja EM-kisoissa. Tšekulajev nousi Neuvostoliiton pikaluistelijoiden kansalliseen kärkijoukkoon 1960-luvun lopulla. Hän voitti urallaan kaikkiaan kahdeksan Neuvostoliiton mestaruutta vuosien 1969-1974 aikana. Hän oli mukana EM-kisoissa kaikkiaan neljä kertaa, joissa hän saavutti kaksi kertaa kahdeksannen sijan yhteispisteissä eli 1967 Lahdessa ja 1973 Grenoblessa. MM- kisoihin hän osallistui kolme kertaa, joissa paras sijoitus yhteispisteissä hänellä oli vuoden 1971 Göteborgin kisojen yhdeksäs sija. Tšekulajev on Talviuniversiadien menestyneimpiä pikaluistelijoita, sillä hän voitti kolmissa universiadeissa 1968-1972 viisi kultaa ja joukon muita mitaleita.ВСЕ УНИВЕРСИАДЫ: ОТ ТУРИНА-1959 ДО КАЗАНИ-2013 === Saavutuksia === * MM-kisoissa 14:s 1969, yhdeksäs 1971, 16:s 1972, * EM-kisoissa kahdeksas 1967, kymmenes 1969, 16:s 1971, kahdeksas 1973, * Talviuniversiadeissa viisi kultaa, hopea ja kaksi pronssia. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt