EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sairaanvoitelu

Sairaanvoitelu (, , myös rukousöljypalvelus) on ortodoksisen kirkon mysteerio eli sakramentti. Siitä käytetään myös läntistä perintöä olevaa nimitystä sairaanvoitelu sekä nimitystä öljypyhitys. Mysteeriossa pyydetään öljyllä voitelemalla Jumalalta syntien anteeksi antoa sekä sairauksien paranemista. Sairaanvoitelu ei ole sama kuin katolisen kirkon aiempi ns. viimeinen voitelu eli kuoleman mysteerio; ortodoksinen sairaanvoitelu on elämän ja parannuksen mysteerio. Mysteeriossa ihmiseen välittyy Jumalan parantava armo Pyhän Hengen siunaaman öljyn kautta. Mysteerio muodostuu rukouksista sakramenttiin osallistuvan puolesta, öljyn pyhityksestä ja varsinaisesta tapahtumasta, öljyllä voitelusta. Vanhan käytännön mukaisesti toimitukseen pitäisi osallistua seitsemän pappia, mutta nykyään se etenkin Suomessa, jossa ortodoksien ja etenkin pappien lukumäärä on vähäinen, toimitetaan vain yhden papin toimituksena. Mysteerio voidaan toimittaa yleisenä eli kaikille halukkaille ortodokseille, jotka kirkossa siihen haluavat osallistua, olivatpa sairaita tai eivät sekä yksityisenä, jolloin osallistujan oletetaan olevan jollain tapaa todella sairas. Läntisenä lainana mysteerioon on nykyisin liitetty osallistuminen katumuksen mysteerioon, jolla näin viitataan viimeiseen voiteluun. Tämä tapa ei enää ole suositeltava yleisenä käytäntönä. Erityisesti suuren paaston aikana toimitettavat yleiset sairaanvoitelut suoritetaan kirkossa, mutta yksityinen voidaan suorittaa myös muualla esimerkiksi kodissa tai vaikka sairaalassa. == Aiheesta muualla == *Sairaanvoitelu eli rukousöljypalvelus / Ortodoksi.net Luokka:Ortodoksiset kirkolliset toimitukset Luokka:Kirkolliset toimitukset Luokka:Kristilliset rukoukset Luokka:Yliluonnollinen parantaminen
Ihosyöpä

Ihosyöpä tarkoittaa ihosoluista lähtöisin olevaa syöpäkasvainta. Se muodostuu yleensä ihon ylimpään kerrokseen eli epidermikseen. Ihosyövän tyyppi riippuu siitä, mistä soluista se on saanut alkunsa. Yleisimmät ihosyövät ovat tyvisolusyöpä, ihon okasolusyöpä ja melanooma. Harvinaisempia syöpätyyppejä ovat Kaposin sarkooma, dermatofibrosarkooma ja Merkelin solu -syöpä. Monesti ihosyövällä tarkoitetaan ainoastaan melanoomaa, joka on syöpätyypeistä vaarallisin. Ihosyöpään kuolee vuosittain Maailman terveysjärjestön WHO:n mukaan noin 48 000 ihmistä. ==Ihosyöpätyypit== ===Tyvisolusyöpä=== Tyvisolusyöpiä tavataan eniten iäkkäillä ihmisillä. Kyseessä on harvoin kuolemaan johtava tauti. Se on yleensä poistettavissa yksinkertaisella iho- operaatiolla. ===Melanooma=== Melanooma on melanosyyteistä lähtöisin oleva kasvain, joka jakautuu moniin eri alatyyppeihin. Melanooma on vaarallisin ihosyöpä, koska se lähettää helposti etäpesäkkeitä. Melanooma on yleistynyt rajusti kaikissa valkoihoisen väestön asuttamissa maissa. Esimerkiksi Suomessa todettujen melanoomien määrä on viisinkertaistunut 1950-luvulta nykypäivään.Ihosyöpä, Stuk.fi Yleistymisen syinä ovat ihmisten pukeutumisessa ja auringonotossa tapahtuneet muutokset, jotka altistavat aiempaa enemmän auringon säteilylle. Melanoomaa esiintyy muista ihosyövistä poiketen verrattain nuorilla ihmisillä. Puolet melanoomista saa alkunsa luomesta, joista suurin osa on kuitenkin vaarattomia. Jos luomi näyttää huolestuttavalta, se kannattaa näyttää lääkärille. Varhainen melanooman havaitseminen ja ehkäisy ovat parhaat hoitokeinot. Varhaisessa vaiheessa havaittu ihomelanooma on hoidettavissa leikkauksella. Pitkälle edennyt melanooma voi levitä muihin elimiin. ===Okasolusyöpä=== Ihon okasolusyöpä eli spinaliooma on suhteellisen harvinainen syöpä, mutta sekin on tavallisesti terveyskeskustasolla poistettavissa. Syöpäsolun hallittavuus riippuu pitkälti solun erilaistumisasteesta, jossa telomeerilla on merkittävä osuus. ==Esiintyminen== Ihosyöpä on huomattava ongelma etenkin Australiassa. Ihosyöpään kuolee vuosittain 1 500 australialaista, ja ihosyövän saa elinaikanaan joka toinen australialainen.Celebrating 20 years of the Montreal protocol Our planet magazine s.8, UNEP 9/2007 Melanoomaan sairastuu vuosittain noin 500 ja kuolee noin 120 suomalaista. Vuonna 2004 havaittiin suomalaisilla miehillä 411 melanoomaa, 501 muuta ihosyöpää ja 2 748 tyvisolusyöpää. Naisilla vastaavasti 389, 388 ja 3 296. ==Hoitokeinot== Ihosyövän normaaleja hoitomuotoja ovat yksinkertaiset iho-operaatiot ja solunsalpaajahoidot. Uusina hoitomuotoina on kokeiltu menestyksellisesti kloonattujen valkosolujen käyttöä pitkälle edenneen ihosyövän hoitoon, mutta toistaiseksi hoitoa ei ole testattu kuin yhdellä potilaalla (tilanne vuonna 2008). Kloonatuista valkosoluista toivotaan parannuskeinoa noin neljäsosalle pitkälle edenneistä ihosyövistä. ==Tekoäly ihosyövän tunnistamisessa== Stanfordin yliopiston tutkijat ovat kehittäneet tekoälyä joka pystyy tunnistamaan ihosyövän.Artificial Intelligence Used Identify Skin Cancer, Stanford University ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Syöpätaudit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rubtsovsk

Rubtsovsk () on teollisuuskaupunki Alei-joen varrella Altain aluepiirissä Etelä-Siperiassa Venäjällä 265 kilometriä Barnaulista lounaaseen. Kaupunki on saanut nimensä uudisasukas Mihail Rubtsovin sukunimestä vuonna 1886 (toisen lähteen mukaan 1887); paikkakunta tunnettiin aluksi nimellä Rubtsova (). Kaupungiksi 1927. Toisen maailmansodan vuosina 1941–1942 kaupunkiin siirrettiin tuotantolaitteistoja Ukrainasta, mikä muodosti perustan Altain traktoritehtaalle sekä useille kemian ja kevyen teollisuuden tuotantolaitokselle. Kaupungin nykynimi on ollut käytössä vuodesta 1942. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 147 002. ==Asukasluvun kehitys== Vuosi Asukasluku 1939 38 000 1959 111 000 1975 167 000 2002 163 063 2010 147 002 == Ystävyyskaupungit == * Grants Pass, Yhdysvallat * Tacheng, Kiina ==Paikkakuntalaisia== * Raisa Gorbatšova * Vladimir Ryžkov ==Lähteet== Luokka:Altain aluepiirin kaupungit
Pull

Pull on hard rock -yhtye Wingerin kolmas albumi joka julkaistiin vuonna 1993. Sen musiikki on kahteen ensimmäisen levyyn verrattuna raskaampaa ja sanoituksellisesti romanttiset teemat ovat vähemmän esillä. Vaikkei laadullisesti ainakaan jäänyt jälkeen kahdesta edellisestä albumista, kaupallinen menestys ei noussut näiden tasolle. Winger hajosi vuoden sisällä albumin julkaisusta. == Kappaleet == #Blind Revolution Mad (mus. Winger-Beach / san. Winger) - 5.25 #Down Incognito (Winger-Beach / Winger) - 3.49 #Spell I'm under (Winger) - 3.55 #In my veins (Winger-Beach / Winger) - 3.14 #Junkyard Dog (tears on stone) (Winger-Beach / Winger) - 6.54 #The Lucky One (Winger-Beach / Winger) - 5.20 #In for the kill (Winger-Beach / Winger) - 4.13 #No man's land (Winger-Beach / Winger) - 3.17 #Like a ritual (Winger- Beach / Winger) - 5.02 #Who's the one? (Winger-Beach / Winger) - 5.53 == Yhtyeen kokoonpano == *Kip Winger - laulu, basso, akustinen kitara *Reb Beach - kitara, akustinen kitara *Rod Morgenstein - rummut, lyömäsoittimet === Muita soittajia === *Frank Latorre - huuliharppu Down Incognitolla *Alex Acuna - lyömäsoittimet Like a ritualilla ja Who's the onella Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset rockalbumit
Thor Björgólfsson

Björgólfur Thor Björgólfsson (s. 1967) on islantilainen yrittäjä ja sijoittajamiljardööri, joka on hankkinut huomattavia omistuksia lento- ja puhelinyhtiöissä sekä lääketeollisuudesta. Hänellä on ollut sijoitusyhtiönsä kautta merkittäviä sijoituksia myös Suomessa, muuan muassa Elisa Oyj:n ja Amer Sports Oyj:n osakkeissa. Thor valmistui New Yorkin yliopistosta pääaineenaan rahoitus vuonna 1991. Forbesin mukaan Thorin omaisuus oli vuoden 2005 heinäkuussa 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja vuoden 2007 maaliskuussa 3,5 miljardia dollaria.Tuomo Pietiläinen: Viikinki rahastaa kun taloudessa myrskyää. Helsingin Sanomat 20.1.2008 (Vain tilaajille) ==Perhe== Thorin isä Björgólfur Guðmundsson nimitettiin tammikuussa 1980 laivanvarustaja Hafskipin toimitusjohtajaksi. Joulukuussa 1985 yhtiö meni konkurssiin. Poliisi pidätti toukokuussa 1986 Björgólfurin 28 päiväksi, ja hänet tuomittiin 12 kuukauden ehdolliseen tuomioon tilinpidon väärentämisestä ja kavalluksesta. Björgólfur oli brittiläisen jalkapalloseuran West Hamin omistaja marraskuusta 2006 alkaen. ==Olut== Vuodesta 1992 Thor oli markkinointipäällikkö Viking- panimossa. Thorin isä osti Viking-panimon 1993. Se nimettiin Hansaksi. Kahden islantilaisen yhtiö BGL-yhtiö perusti Venäjälle Baltic Bottling Plant-panimon (BBP) vuonna 1993. Thor nimitettiin sen toimitusjohtajaksi vuonna 1994. Emoyhtiö BGL joutui riitaan Thorin kanssa. Vuonna 1995 BBP sai luvan valmistaa ja pullottaa Pepsi Colaa Venäjällä. BBP:n yhtiökokous myi 32,5 % osakkeista Thorin isälle ja 32,5 % Vikingille. Myyjä BGL sai 500 000 dollaria. Aseistetut vartijat estivät entisten yhtiökumppaneiden BGL-yhtiöstä pääsyn panimorakennukseen. BGL kävi oikeustaisteluja Islannissa ja Venäjällä BBP:n osakekaupan peruuttamiseksi. Se voitti useimmat riidat vuonna 1996. Thor perusti vuonna 1997 uuden yrityksen, jolla oli sama nimi kuin BBP:n valmistamalla limuviinalla: Bravo. Vuonna 1999 käräjäoikeuden mukaan vuoden 1995 osakekauppa oli pätemätön, mutta vahingonkorvaukset siitä jäivät saamatta. Thorin johtama Bravo International sai ison osan Pietarin ja Moskovan virvoitusjuoma- ja olutmarkkinoista. Heineken osti sen vuoden 2002 helmikuussa 400 miljoonalla dollarilla. ==Teleala== Thorilla on ostoja ja myyntejä muun muassa Tšekissä ja Bulgariassa. Joulukuussa 2007 Novator perusti Islantiin Nova-nimisen 3G-palveluja tarjoavan yrityksen. ==Sijoitustoiminta== Lokakuussa 2002 Thorin ja hänen isänsä sijoitusyhtiö Samson Holding sai 45,8 prosenttia Landsbanki Islandsista. Tammikuussa 2004 Thor perusti investointiyhtiö Novatorin, ja perheen yritys Burdaras osti ruotsalaisen investointipankin Carnegien. Burdaras osti suuren erän Finnairin osakkeita helmikuussa 2005. Elokuussa 2005 syntyi Straumur-Burdaras, josta sen hallituksen puheenjohtajana toiminut Thor omisti 11 prosenttia. Helmikuussa 2007 Straumur-Burdaras osti enemmistön eQ-pankista. Landsbanki aloitti Helsingissä elokuussa 2007. == Lähteet == Luokka:Elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Islantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paul Johnstone

Paul Neil Milne Johnstone (1952 – huhtikuu 2004) oli Essexistä, Englannista kotoisin oleva runoilija ja toimittaja. Johnstone mainitaan Douglas Adamsin alkuperäisessä sci-fi-kuunnelmassa Linnunradan käsikirja liftareille (1978), jossa hänen sanotaan kirjoittaneen maailmankaikkeuden kaikkien aikojen kammottavinta runoutta. Kuunnelmassa myös viitattiin Johnstonen runoon kuolleista joutsenista maailmankaikkeuden huonoimpana runona. Paul Johnstone ilmeisesti esitti tyytymättömyytensä nimensä mainitsemisesta Adamsin teoksessa. Tämän vuoksi kuunnelman myöhemmissä sovituksissa runoilijan nimeksi vaihdettiin Paula Nancy Millstone Jennings. Tätä nimeä käytetään myös kuunnelmasta tehdyissä kirjoissa. Kuitenkin esimerkiksi Yleisradion 1984 tekemässä suomenkielisessä Linnunradan käsikirja liftareille -kuunnelmasarjassa todetaan edelleen, että maailmankaikkeuden huonoin runoilija on "Greenbridgestä Essexistä kotoisin oleva Paul Neil Milne Johnstone". Douglas Adamsin elämäkerran kirjoittajan, M. J. Simpsonin mukaan Johnstone oli paitsi loukkaantunut myös huvittunut saamastaan huomionosoituksesta. Johnstone ja Adams olivat ystäviä ja vanhoja koulutovereita. Ilmeisesti Johnstonea ärsytti eniten se, että alkuperäisessä kuunnelmassa mainittiin hänen nimensä lisäksi myös hänen osoitteensa. ==Maailmankaikkeuden huonoin runo== ==Katso myös== *Maailmankaikkeuden toiseksi huonoin runous *Vogonien runous ==Lähteet== Luokka:Linnunradan käsikirja liftareille Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Englantilaiset toimittajat en:List of minor The Hitchhiker's Guide to the Galaxy characters#Paul Neil Milne Johnstone
Forbes 500

Forbes 500 oli yhdysvaltalaisen Forbes-talouslehden julkaisema luettelo Yhdysvaltain suurimmista yrityksistä. Luettelon on korvannut vuodesta 2004 alkaen Forbes Global 2000 -lista, joka käsittää maailman 2000 suurinta yritystä. ==Katso myös== *Fortune 500 == Aiheesta muualla == *The Forbes 500s Luokka:Yritykset Luokka:Forbes
Köyhät ritarit

thumb|Köyhät ritarit. Köyhät ritarit (myös köyhä ritari tai leipävanukas, , ) on jälkiruoka, joka valmistetaan paistamalla maidossa liotettuja vehnäleivän, esimerkiksi ranskanleivän viipaleita. Vehnäleivän sijaan käytetään myös kuivahtanutta pullaa. Maidon joukkoon voidaan sekoittaa myös muna ja niin haluttaessa hiukan sokeria sekä vehnäjauhoja. Viipaleet kastetaan molemmin puolin maitoseokseen ennen uunissa tai pannulla rasvassa paistamista. Tavallisesti köyhät ritarit syödään lämpiminä hillon ja kermavaahdon kera. == Historia == Jaakko Raholan mukaan Köyhät ritarit (The Poor Knights) oli muun muassa Edvard III:n vuonna 1349 perustama veljeskunta, johon kuuluivat Windsorin linnan asunnoissa asuvat, eläkkeellä olevat sotilaat. Demokratian tulon myötä Euroopan aateliset menettivät valtansa ja rahansa. He halusivat silti säilyttää entisen elämäntapansa ja syödä jälkiruokaa, vaikka siihen ei olisi ollutkaan varaa. Edullinen jälkiruoka oli paistettu kuivahtanut leipä. Keski-aikaisessa ohjeessa mausteena on käytetty madeiraa tai sherryä, kanelia ja sitruunankuorta, jotka kaikki olivat tuolloin kalliita mausteita. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Jälkiruoat
Teket

Teket ovat kansa Kongojoen alueella Keski-Afrikassa. Suurin osa heistä asuu Kongon tasavallan alueella, mutta heitä on myös Kongon demokraattisessa tasavallassa ja Gabonissa. Teket puhuvat useita eri teken kielen murteita ja osa puhuu myös ranskaa. ==Historia== Teket polveutuvat bantuista, joita asettui Kongojoen alueelle ensimmäisen vuosituhannen alkupuolella. 1400-luvulle tultaessa teket olivat perustaneet paikallisesti voimakkaan kuningaskunnan, joka kävi kauppaa orjilla ja tupakalla, jota liikkui Kongojokea pitkin. He sotivat lounaisia naapureitaan myös kongoja vastaan. 1700-luvun alkupuolella tekejen kuningaskunta ulottui Kongojoen molemmille puolille ja Malebon altaalta Bolobon alueelle. Vuosisadan lopulla teket kuitenkin menettivät osia alueistaan naapurikansoille. Vuonna 1880 Pierre Savorgnan de Brazza perusti Malebon altaalle kauppa-aseman, josta muodostui sittemmin Brazzavillen kaupunki. Alueella oleskellessaan hän tapasi tekekuningas Ilo Makokon ja sopi tämän kanssa alueen tulosta Ranskan siirtomaaksi. Vuonna 1896 teket kapinoivat siirtomaavaltaa vastaan ja ranskalaisten kukistaessa kapinaa noin kolme neljäsosaa tekeistä sai surmansa. Kongon tasavalta itsenäistyi Ranskasta vuonna 1960. ==Kulttuuri== Tekejen perinteisiin elinkeinoihin kuuluvat maanviljelys, metsästys ja kalastus. Nykyisin monet heistä myös työskentelevät kaupungeissa, kuten Kongon tasavallan pääkaupunki Brazzavillessä. Perinteisemmät elinkeinot ovat säilyneet maaseudulla. Teket jakautuvat useisiin eri alaryhmiin, kuten fumuihin ja sisiin. Tekejen perinteiseen uskoon kuuluu näkymättömän maailman olemassaolo, jota hallitsee luojajumala Nziam. Erilaiset henget jotka ilmenevät usein luonnonvoimina toimivat välittäjinä näkymättömän ja näkyvän maailman välillä. Tavalliset ihmiset voivat olla yhteydessä henkiin rukousten ja rituaalien kautta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Gabonin etniset ryhmät Luokka:Kongon tasavallan etniset ryhmät Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan etniset ryhmät
Die Welt

Die Welt () on saksalainen sanomalehti, jota kustantaa Axel Springer AG. Sen perustivat vuonna 1946 brittiläiset miehitysjoukot Hampurissa, ja se on poliittiselta katsannoltaan keskusta-oikeistolainen (oman määrittelynsä mukaan ”liberaali kosmopoliitti”). Lehden levikki oli vuoden 2016 ensimmäisellä neljänneksellä noin 182 000. Se ilmestyy kuutena päivänä viikossa. Lehden päätoimitus on Berliinissä; Hampurissa ilmestyy paikallisversio. == Päätoimittajat == * Rudolf Küstermeier (1946–1953) * Bernhard Menne (1950) * Paul Bourdin (1950) * Hans Scherer, Adalbert Worliczek, Adolf Helbig (1950–1952) * Albert Komma (1952–1953) * Hans Zehrer (1946, 1953–1966) * Herbert Kremp (1969–1985) * Manfred Schell (1985–1992) * Peter Gillies (1985–1988)/(1992–1995) * Claus Jacobi (1993–1995) * Thomas Löffelholz (1995–1998) * Mathias Döpfner (1998–2000) * Wolfram Weimer (2000–2002) * Jan- Eric Peters (2002– 2006) * Thomas Schmid (2007–2010) * Jan-Eric Peters (2010–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Die Weltin kotisivut Luokka:Saksalaiset sanomalehdet
Megaraptor

Megaraptor on sukupuuttoon kuollut suurten teropodidinosaurusten suku, joka eli myöhäisellä liitukaudella. Sen tarkasta koosta ei olla varmoja, mutta sen arvellaan olleen noin 3–4 metriä korkea ja 8 metriä pitkä. Sillä oli kaksi sirppimäistä kynttä kummassakin kädessä. Se oli kevytrakenteinen, kaksijalkainen peto, jolla oli suuri pää ja terävät, sahalaitaiset hampaat vahvoissa leuoissa. Ensimmäinen löydetty Megaraptorin fossiili oli yksi sen kynsistä. Se muistutti vahvasti dromaeosaurien kynsiä, minkä vuoksi sitä aluksi pidettiin suurena dromaeosaurina. Myöhemmin löydettiin kokonainen käsi, jolloin paljastui että kynsi kuului peukalolle. Nykyään Megaraptoria pidetään joko karnosaureihin kuuluvana allosaurina, joka oli läheistä sukua Neovenatorille, tai mahdollisesti coelurosaureihin kuuluvana tyrannosaurina. == Lähteet == Luokka:Megaraptora
Axel Springer (yritys)

Axel Springer SE on saksalainen, Berliinissä toimiva kustannusalan yritys. Yhtiön alkuperä ulottuu vuoteen 1946, jolloin brittiläiset joukot ryhtyivät julkaisemaan miehityssektorillaan Berliinissä uutta sanomalehteä nimeltä Die Welt. Lehden osti vuonna 1953 saksalainen toimittaja Axel Springer, ja siitä on sittemmin kehittynyt Saksan suurin lehtitalo yli 150 sanoma- ja aikakauslehdellään, joista tunnetuimpia ovat muun muassa Die Welt, Bild, Auto Bild sekä Business Insider. Vuonna 2017 yritys toimi yli 40 maassa ja sillä oli yli 15 000 työntekijää. Springerin perustaja Axel Springer oli CDU:n jäsen ja oikeistokonservatiivi. Hänen kuoltuaan (vuonna 1985) 26,1 prosenttia pörssiin viedystä yrityksestä siirtyi hänen leskelleen Friede Springerille ja muille perillisille. Friede Springlerin johdolla seuraavina vuosina määräysvalta palautettiin suvulle. Axel Springer AG on kritisoinut Saksan vasemmistoa ja muslimitaustaisia siirtolaisia. Se tukee avoimesti Israelin valtiota. Axel Springer AG oli ainoa saksalainen kustannusyritys, joka vuoden 2005 vaaleissa kieltäytyi julkaisemasta vasemmiston vaalimainoksia. == Kritiikkiä == 1960- ja 1970-luvuilla Springer sai vastaansa vasemmistolaisia nuorisojärjestöjä. Ensimmäinen arvostelija oli saksalainen vasemmistokirjailija Reinhard Lettau, joka vuonna 1968 arvosteli Springerin julkaisuja Berliinin vapaassa yliopistossa. Samana vuonna joukko vasemmisto- opiskelijoita saarsi Springerin kustantamon päämajan Berliinissä. Vuonna 1972 Baader-Meinhof ryhmä teki kuusi pommi-iskua Springerin Hampurin toimistoa vastaan (kolme pommia räjähti ja 17 ihmistä loukkaantui), ja vuonna 1975 Springerin Pariisin toimistossa räjähti pieni pommi. Axel Springer perusti uudelleen niitä sanomalehtiä, jotka kansallissosialistit sulkivat 1930-luvulla. Sodan jälkeen hän julkaisi Berliinin raunoilla pieniä kirjoituksia, joista syntyi Axel Springer Verlag. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut Luokka:Lehtitalot Luokka:Saksalaiset viestintäyhtiöt
Edward Teller

Edward Teller (15. tammikuuta 1908 Budapest, Itävalta-Unkari – 9. syyskuuta 2003 Stanford, Kalifornia) oli Yhdysvalloissa toiminut fyysikko, jota pidetään vetypommin isänä. Hänet tunnetaan myös Jahnin-Tellerin ilmiön löytämisestä kollegojensa kanssa. Unkarilaissyntyisenä hän oli alkuperäiseltä nimeltään Ede Teller. Tellerin opiskellessa Münchenin yliopistossa, hän menetti kyseisessä kaupungissa oikean jalkansa 1926 auton ajettua tahattomasti hänen päältään. Teller joutui käyttämään proteesia ja ontui siksi lopun ikäänsä. Teller opiskeli Saksassa ja kutsuttiin vuonna 1935 sekä Lontoon yliopiston luennoitsijaksi että George Washingtonin yliopiston professoriksi Washingtoniin. Hän toimi sitten useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa. Teller työskenteli Robert Oppenheimerin Manhattan-projektissa 1942–1946. Kylmän sodan aikana, kun Neuvostoliitto oli kehittänyt oman ydinaseensa, Yhdysvallat halusi panostaa lisää vetypommiin. Teller palasi Los Alamosiin 1950 laittamaan vauhtia vetypommiprojektiin. Hän piiskasi alaisiaan ja syytti näitä mielikuvituksen puutteesta, mikä johti huonoihin henkilösuhteisiin laboratorion sisällä. On edelleen epäselvää, ketkä lopulta osallistuivat ns. Teller–Ulam-rakenteen suunnitteluun; tämä oli kuitenkin ensimmäinen toimiva vetypommirakenne. Tellerin ja työtoverien välinen kuilu syveni, kun hän todisti oikeudessa Oppenheimeria vastaan 1954. Hän oli siellä ainoa tiedeyhteisön jäsen, joka piti Oppenheimeria turvallisuusriskinä. 1980-luvulla Teller ohjasi Ronald Reaganin Strategic Defense Initiative eli Tähtien sota -aloitetta. Hänen sanotaan olleen Stanley Kubrickin filmin Tohtori Outolempi nimikkohahmon yksi esikuva, vaikka näyttelijä Peter Sellers sanoi hahmonsa pohjautuneen pikemminkin Wernher von Brauniin. == Lähteet == Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Unkarilaiset fyysikot Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Amputoidut henkilöt Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Perttilä

Perttilä on seuraavien henkilöiden ja paikkojen nimi: ;henkilöitä: * Emil Perttilä (1875–1933), suomalainen poliitikko * Janne Perttilä (s. 1978), suomalainen laulaja ja kitaristi * Juuso Perttilä (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija * Markku Perttilä (s. 1975), kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja musiikkituottaja * Matti Perttilä (1896–1968), suomalainen painija * Valfrid Perttilä (1878–1953), suomalainen poliitikko ;paikkoja: * Perttilä, Lohjan kaupunginosa * Perttilänmäki, kylä Isossakyrössä, katso Napue. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kaksoissuhde

Geometriassa kaksoissuhde on neljän samalla suoralla olevien pisteiden A, B, C ja D muodostama suhde \frac{ \frac{\overrightarrow{AB}}{\overrightarrow{BC}} }{ \frac{\overrightarrow{AD}}{\overrightarrow{DC}} } = \frac{\overrightarrow{AB} \cdot \overrightarrow{CD}}{\overrightarrow{BC} \cdot \overrightarrow{DA}} missä janat on varustettu etumerkein. Usein merkitään myös (\overrightarrow{AC},\overrightarrow{BD}) = \frac{\overrightarrow{AB} \cdot \overrightarrow{CD}}{\overrightarrow{BC } \cdot \overrightarrow{DA}}. Jos (\overrightarrow{AC},\overrightarrow{BD}) = -1, pisteet A, B, C, D muodostavat harmonisen pisteistön. == Kompleksilukujen kaksoissuhde == Kompleksiluvuille kaksoissuhde määritellään samaan tapaan lausekkeena (z_1,z_2,z_3,z_4) = \frac{(z_1-z_3)(z_2-z_4)}{(z_2-z_3)(z_1-z_4)}. Termien järjestys määritelmässä ei ole vakiintunut, vaan tämän lisäksi yleisesti käytetään myös muita vastaavia määritelmiä kaksoissuhteelle. Jos jokin luvuista z_n on ääretön, jätetään tästä lausekkeesta pois ne tekijät, joissa se esiintyy. Niinpä esimerkiksi (z_1,z_2,z_3,\infty) = \frac{(z_1-z_3)}{(z_2-z_3)}, joka on samalla kaksoissuhteen (z-1, z_2, z_3, z_4) raja-arvo, kun z_4 lähestyy ääretöntä. Kaksoissuhde pysyy muuttumattomina Möbius-kuvauksissa. Toisin sanoen jos P(z) on Möbius-kuvaus, on (P(z_1), P(z_2), P(z_3), P(z_4)) = (z_1, z_2, z_3, z_4). == Lähteet == Luokka:Geometria
Tom

Tom voi tarkoittaa seuraavia: * Tom, Obin sivujoki Etelä-Siperiassa * Tom, Amurin sivujoki Amurin alueella * Tom, Tomskin jalkapallojoukkue * Tom, miehen nimi * TOM eli Tune-O-Matic, kitaratalla * TOM eli Territoire d’outre-mer, Ranskan merentakaiset alueet * Tom, Tom Jonesin albumi * Tom, sukunimenä: ** Heather Tom (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Léon Tom (s. 1888), belgialainen miekkailija ja rattikelkkailija ** Nicholle Tom (s. 1978), yhdysvaltalainen näyttelijä.
Projektiivisen geometrian nelikulmiolause

Projektiivisen geometrian nelikulmiolause on projektiiviseen geometriaan liittyvä perustulos. Sen mukaan jos A, B, C ja D ovat tason pisteitä, G on AC:n ja BE:n leikkauspiste, E on AD:n ja CB:n leikkauspiste, F on AB:n ja DC:n leikkauspiste, H on EG:n ja AB:n leikkauspiste, I on EG:n ja CD:n leikkauspiste, niin (A, H, B, F) ja (D, I, C, F) ovat harmonisia pisteistöjä. Luokka:Projektiivinen geometria
Kinopalatsi

Kinopalatsi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Kinopalatsi, Finnkinon elokuvateatteri Kaisaniemen Fennia-korttelissa Helsingissä * Kinopalatsi, elokuvateatteri Kotkassa * Kinopalatsi, Finnkinon elokuvateatteri Kauppiaskadulla Turussa * Kino-Palatsi, Helsingin Pohjoisesplanadilla vuosina 1911–1965 toiminut elokuvateatteri * Kino-Palatsi, Tampereen Hämeenkadulla vuosina 1939–1991 toiminut elokuvateatteri * Kino-Palatsi, Turussa Eerikinkadulla vuosina 1936–1986 toiminut elokuvateatteri.
Tom (joki)

Tom () on Obin 827 kilometriä pitkä sivujoki Länsi-Siperian kaakkoisosissa Venäjällä. Joen pääuoma saa alkunsa Hakassiasta Abakanin selänteeltä ja kulkee Kemerovon alueen halki Tomskin alueelle, jossa se yhtyy Obiin noin 50 kilometriä Tomskin pohjoispuolella (2677 kilometriä Obin suusta). thumb|left|210px|Tomjokea Tomskin kohdalla (2007) Tomjoen alajuoksu on navigoitavissa Mrassujoen haaraan saakka (643 km). Joen vuotuinen keskivirtaama on joen alajuoksulla Tomskissa 1067,5 m3/s. Alimmillaan virtaama on kevättalvella. Kevättulva osuu huhti-kesäkuulle; toukokuun keskivirtaama kohoaa Tomskissa keskimäärin yli 4700 kuutioon sekunnissa. Tomin varrella olevista kaupungeista suurimmat ovat (yläjuoksulta alkaen): * Mežduretšensk, * Novokuznetsk, * Kemerovo ja * Tomsk. ==Tomjoen kalliopiirrokset== Tomjoen oikealta rannalta on löydetty useita satoja esihistoriallisen ajan kalliopiirroksia, jotka on pääosin luotu hiekkakiveen. Löytöpaikkoja on useita ja ne sijaitsevat noin 30 kilometrin osuudella Kemerovon ja sen alapuolisen Jurgan kaupungin välillä. Löytöpaikoista tunnetuin on jo vuonna 1721 kuvattu Tomskaja Pisanitsa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tom at Tomsk (R-ArcticNet) *Tom at Kemerovo (R-ArcticNet) *Tom at Tom At Novokuznetsk (R-ArcticNet) Luokka:Kemerovon alueen joet Luokka:Tomskin alueen joet Luokka:Hakassian joet Luokka:Obin vesistö
Modulaatio (musiikki)

Modulaatio (latinan sanasta modulari ’mitata, järjestää’) eli sävellajinvaihdos on musiikillinen tehokeino, jossa musiikin sävellaji vaihtuu. Yleensä moduloitaessa siirrytään johonkin läheiseen sävellajiin, esimerkiksi dominanttiin tai subdominanttiin. Klassisessa harmoniassa tunnetaan kolme modulaatiotyyppiä: # Diatonisessa modulaatiossa siirrytään sävellajista toiseen jonkin näille sävellajeille yhteisen soinnun kautta. Esimerkiksi D-duurista C-duuriin moduloitaessa voidaan yhteisenä sointuna käyttää G-duuria, joka on D-duurin neljäs ja C-duurin viides aste. # Kromaattisessa modulaatiossa käytetään kromaattisesti muunnettua sointua siten, että jokin ääni siirtyy kromaattisesti aikaisemmasta sävellajista uuteen sävellajiin. # Enharmonisessa modulaatiossa osa soinnun sävelistä tulkitaan enharmonisesti uudelleen, jolloin samalla soinnulla on uusi funktio uudessa sävellajissa. Esimerkiksi vähennettyä septimisointua voidaan symmetrisenä sointuna helposti käyttää useissa eri sävellajeissa. Modulaatio voi myös tapahtua äkillisesti ilman mitään sidossointuja (ns. äkkimodulaatio). Populaarimusiikissa pyritään toisinaan kohottamaan kappaleen tunnelmaa moduloimalla puolisävelaskel taikka kokosävelaskel ylöspäin. Englanninkielisessä terminologiassa käytetään nimeä ”gear-up” (suom. ”isommalle vaihteelle siirtyminen”) moduloitaessa melodiaa kvartilla tai kvintillä ylöspäin, Luokka:Musiikin teoria Luokka:Musiikkitermit
Tom (Amur)

Tom () on Amurin sivujokeen Zejaan laskeva 433 kilometriä pitkä joki Amurin alueella Venäjällä. Se saa alkunsa Amurin alueen ja Habarovskin aluepiirin rajaseudulta. Joen varrella on Belogorskin kaupunki. Luokka:Venäjän joet Luokka:Amurin vesistö
Panssari

Panssari tarkoittaa vahvoja erikoisteräksestä valmistettuja levyjä, joita käytetään esimerkiksi sotalaivan tai panssarivaunun suojaamiseen vihollisen ammuksilta. Myös eräillä eläimillä, esimerkiksi kilpikonnalla, on ympärillään luusta muodostunut suojakilpi, jota kutsutaan panssariksi. ==Panssarityypit maajoukkojen nykysodankäynnissä== Nykysodankäynnissä on käytössä useita erilaisia panssarityyppejä. Maailmansotien tuloksena kehitettiin tehokkaampia suojautumiskeinoja vihollisen tulelta. Ontelokranaateilta suojaamaan on kehitetty reaktiivipanssarointi ja komposiittipanssarointi. Reaktiivipanssarointi sijoitetaan usein panssarivaunujen tai ajoneuvojen normaalin panssarin päälle useina eri komponentteina. Osuman saadessaan reaktiivikomponentti räjähtää, vaimentaen panssarintorjunta-aseen tehoa 60–90 prosentilla. Reaktiivipanssari ei kuitenkaan välttämättä sovellu keveiden panssariajoneuvojen suojaksi, sillä räjähdys voi vaurioittaa itse ajoneuvoa. Poikkeuksena kuitenkin on Rafaelin kehittämä LBR (Low Burning Rate explosive) -reaktiivipanssari, jota käytettiin esimerkiksi Bradley-rynnäkköpanssarivaunun lisäsuojana Irakissa. Reaktiivipanssaroinnista ei kuitenkaan ole hyötyä kineettisiä ammuksia vastaan, sillä ne eivät käytä läpäisyyn räjähdysaineen tuottamaa energiaa, vaan liike-energiaa. Komposiittipanssaroinnissa on sisällä ”onttoja” kohtia, jotka ontelokranaatin osuessa vaimentavat räjähdyksen päästäen ammuksen läpi ainoastaan ensimmäisestä seinämästä, mutta jättäen toisen seinämän ehjäksi. Nykyään on kuitenkin kehitetty niin sanottuja tupla- onteloita, joissa on kaksi räjähdyspanosta. Ensimmäinen tuhoaa komposiittipanssarin ensimmäisen seinämän, ja toinen läpäisee tämän jälkeen panssarin kokonaan. Luokka:Sotilaalliset suojavarusteet
Brennus

Brennus oli gallialaisheimo senonien päällikkö. Vuonna 390 eaa. tai 387 eaa. senonit voittivat Brennuksen johdolla roomalaiset Allian taistelussa ja hyökkäsivät sen jälkeen Roomaan. Kertomusten mukaan ainoastaan Capitoliumin kukkula jäi valloittamatta, muun Rooman valloittajat ryöstivät.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 84 Liviuksen mukaan roomalaiset joutuivat maksamaan raskaat lunnaat gallialaisille ja valittivat gallialaisten käyttävän vääriä punnuksia. Silloin Brennus heitti miekkansa vaakakuppiin ja sanoi: "Vae victis!" ("Voi voitettuja!") ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Gallian heimopäälliköt Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Dipsacales

Dipsacales on aitokaksisirkkaisten Euasteridae II -ryhmään kuuluva kasvilahko, jonka tunnettuja sukuja ovat muun muassa kuusamat (Lonicera), vanamot (Linnaea) ja virmajuuret (Valeriana). Lahkoon kuuluu puita, pensaita ja ruohoja. Niiden lehdet sijaitsevat vastakkaisesti ja ovat hammaslaitaisia. Kukinto on viuhkomainen tai kukat sijaitsevat yksittäin, ovat yleensä nelilukuisia, ja niissä on kehänpäällinen tai osittain -alainen sikiäin ja useimmiten mesiäisiä. Hedelmä on kotamainen, marja tai luumarja.Stevens 2001–, viittaus 17.3.2015. == Heimot == Lahkoon kuuluu kaksi heimoa: * Adoxaceae – tesmayrttikasvit ** 5 sukua ja 200 lajia pohjoisessa lauhkeassa ja viileässä vyöhykkeessä sekä tropiikin vuoristoissa paitsi Afrikassa ** synonyymit: Sambucaceae (seljakasvit), Tinaceae, Viburnaceae (heisikasvit) * Caprifoliaceae – kuusamakasvit ** 42 sukua ja 890 lajia ** sisältää vanhat purtojuurikasvien (Dipsacaceae), vanamokasvien (Linnaeaceae) ja virmajuurikasvien (Valerianaceae) heimot ** synonyymit: Diervillaceae, Loniceraceae, Morinaceae, Scabiosaceae, Triplostegiaceae Lisäksi lahkoon on aiemmin sisällytetty heimot Columelliaceae ja Desfontainiaceae; nykyään Desfontainiaceae on sisällytetty heimoon Columelliaceae, jonka katsotaan kuuluvan lahkoon Bruniales tai Desfontainiales. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === *
Senonit

Senonit () olivat gallialainen heimo. Galliassa he asuivat Seinen ja Loiren välisellä alueella.Castrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 518 Senonien toinen haara tunkeutui noin 400 eaa. Pohjois-Italiaan. He piirittivät etruskien kaupunkivaltiota Clusiumia, jolloin etruskit pyysivät roomalaisia apuun. Tämä johti senonien ja roomalaisten väliseen sotaan. Päällikkönsä Brennuksen johdolla senonit voittivat roomalaiset Allian taistelussa ja hyökkäsivät sen jälkeen RoomaanCastrén ja Pietilä-Castrén 2000, s. 84. Senonit poistuivat vasta roomalaisten maksettua suuret lunnaat. Gallian sodan aikana senonit olivat aluksi Caesarin liittolaisia, mutta siirtyivät myöhemmin vihollisten joukkoon. Senonien pääkaupunki oli Agedincum, nykyinen Sens. ==Lähteet== *Castrén, Paavo ja Pietilä-Castrén, Leena: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. === Viitteet === Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Kelttiläiset kansat
Olavi Majlander

Olavi Enok Majlander (10. heinäkuuta 1916 Iitti – 3. lokakuuta 1978 Siilinjärvi) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen kristillisen liiton kansanedustajana vuosina 1975–1978 ja järjestyksessä neljäntenä puheenjohtajana vuosina 1970–1973. Olavi Majlander kuoli 3. lokakuuta 1978 Rissalan lentoturmassa. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi kokoomuksen Vuokko Juhola. == Teokset == * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien puheenjohtajat Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Olavi Päivänsalo

Olavi Johannes Päivänsalo (30. kesäkuuta 1916 Keuruu – 15. lokakuuta 1984 Helsinki Voitto Viro: Vanha hautausmaa (2. painos), s. 192. Helsinki: Otava, 1993.) oli suomalainen poliitikko. Päivänsalo tuli tunnetuksi erityisesti Helsingin Kaupunkilähetyksen johtajana. Hän työskenteli tehtävässä vuosina 1971–1984. Päivänsalo oli yksi Suomen kristillisen liiton perustajajäsenistä ja puolueen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1958–1964. Päivänsalolle myönnettiin rovastin arvonimi vuonna 1971. == Varhainen elämä ja koulutus == Päivänsalo syntyi vuonna 1916 Keuruulla. Hänen vanhempiaan olivat Bror Hannes Päivänsalo ja Laina Leidenius. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1936 Helsingin suomalaisesta normaalilukiosta. Hän suoritti teologisen esitutkinnon vuonna 1941 ja vihittiin papiksi myöhemmin samana. Päivänsalo suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1947. Päivänsalo oli naimisissa vuodesta 1944 lähtien Rea Donata Vakion kanssa ja heillä oli yhteensä viisi lasta, mm. Martti Päivänsalo. == Ura pappina == === Pappina ja opettajana === Olavi Päivänsalo vihittiin papiksi vuonna 1941 ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1943 ja lisensiaatiksi vuonna 1957. Vuosina 1941–1943 hän toimi ylimääräisenä pappina Rengossa, Laukaassa ja Hyvinkäällä, vuosina 1945–1970 Helsingissä Töölön yhteiskoulun uskonnon ja sielutieteen lehtorina ja vuosina 1957–1970 koulun vararehtorina. === Helsingin Kaupunkilähetyksen johtajana === Päivänsalo johti vuodesta 1971 alkaen isänsä ja veljensä Veikko Päivänsalon seuraajana Helsingin Kaupunkilähetystä, jonka palveluksessa hän oli ollut jo vuodesta 1944. Vuosina 1944–1969 Päivänsalo oli kaupunkilähetyksen työntkeijä. == Ura politiikassa == Olavi Päivänsalo oli yksi Suomen kristillisen liiton perustajajäsenistä ja puolueen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1958–1964. Päivänsalo toimi vuosina 1961–1972 Espoon kunnan- ja kauppalanvaltuuston jäsenenä ja kauppalanhallituksessa 1962–1968. Päivänsalo oli myös Espoon kirkkovaltuutettu vuosina 1958–1972 ja Kirkkonummen kirkkovaltuutettu vuodesta 1974. Päivänsalo toimi pohjoismaisten kaupunkilähetysten symposiumin puheenjohtajana vuonna 1972, Suomen diakonia- ja kaupunkilähetysyhteisöjen liiton puheenjohtajana vuodesta 1980 sekä Euroopan kaupunkilähetystyöyhteisöjen työvaliokunnan jäsenenä vuodesta 1980. == Julkaisut == * B. H. Päivänsalo uskonnonopettajana, Helsingin yliopisto 1942 * Pornaisten seurakunnan syntyhistoriaa vuoteen 1738, Helsingin yliopisto 1943 * Ihminen liikenteessä : Vaikutelmia asennekasvatuksesta Yhdysvaltain liikenneopetuksessa ja ehdotuksia sen soveltamiseksi Suomen oloihin, 1970 == Tunnustukset == Olavi Päivänsalo sai rovastin ja sosiaalineuvoksen arvonimet. Viro 1993, s. 192. ==Lähteet== Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien puheenjohtajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sacavém

Sacavém on kaupunki Portugalissa vain muutama kilometri Lissabonista koilliseen. Vuonna 2011 siellä oli 18 469 asukasta. Kaupunki on tunnettu keramiikastaan. Hallinnollisesti Sacavém kuuluu Louresin kunnan Sacavém e Prior Velho -pitäjään. Sacavém oli oma pitäjänsä vuoteen 2013 asti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalin kaupungit
Ahti Tele

Ahti Tele (21. kesäkuuta 1917 Viipuri – 2. toukokuuta 1986 Lappeenranta) oli suomalainen virkamies ja poliitikko. Hän toimi Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtajana vuosina 1964–1967.Kuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 11.5.1986, HS Aikakone. Viitattu 7.9.2018. Tele oli puolueen toinen puheenjohtaja. == Varhainen elämä ja koulutus == Tele opiskeli 11 vuotta Viipurin musiikkiopistossa, josta hän valmistui vuonna 1936. Hän opiskeli viulunsoittoa Boris Sirpon johdolla ja tähtäsi myös kapellimestariksi, mutta luopui muusikonurasta sodan puhjettua. Tele osallistui talvi- ja jatkosotaan jalkaväessä, ratsuväessä, ilmavoimissa ja yhdysupseerina. Hän pääsi sodan aikana ylioppilaaksi vuonna 1943 ja suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1955.Kristilliset: Ahti Tele ehdolle Kekkosta vastaan (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 29.3.1977, s. 7, HS Aikakone. Viitattu 7.9.2018. == Ura virkamiehenä ja poliitikkona == Valmistuttuaan valtiotieteen maisteriksi hän työskenteli pitkään sosiaali- ja terveysministeriön kansainvälisten asiain sihteerinä. Hän osallistui ILO:n ja OECD:n kokouksiin Suomen edustajana. Hän oli myös vuosina 1970–1972 toimineen valtiosääntökomitean jäsen. Tele oli vuoden 1968 presidentinvaaleissa Urho Kekkosen valitsijamiesehdokkaana ainoana Kristillisen Liiton edustajana. Hänestä povattiin puolueensa ehdokasta vuoden 1978 presidentinvaaleihin, mutta hän kieltäytyi ehdokkuudesta.Kristilliset Kokkolassa: Tammivaaleihin oma ehdokas (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 17.6.1977, s. 10, HS Aikakone. Viitattu 7.9.2018. == Yksityiselämä == Tele harrasti urheilua muun muassa Viipurin Nyrkkeilijöissä ja Helsingin Tovereissa. Hän oli vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa nyrkkeilyottelujen ruotsin- ja ranskankielisenä kuuluttajana. ==Lähteet== Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien puheenjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Eino Sares

Eino Eero Sares, vuoteen 1930 Böckerman (8. maaliskuuta 1907 SakkolaSakkolan kirkonkirjat, syntyneet 1900-1909, s. 169 – 6. tammikuuta 1992 Mynämäki Kuka kukin on 1994. Helsinki: Otava.) oli suomalainen poliitikko ja rovasti. Sares tuli tunnetuksi erityisesti Evankelis-luterilaisen Sisälähetyssäätiön toiminnanjohtajana (1966–1968), Helsingin ja Lapuan tuomiorvastina sekä Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtajana. == Varhainen elämä ja koulutus == Sareksen vanhemmat olivat opettaja Uno Aleksander Böckerman ja Anna Viskari. Sares kirjoitti ylioppilaaksi 1927 Käkisalmen yhteiskoulusta. Sareksen puoliso oli vuodesta 1932 Aili Hellä Johanna Ahtiainen. Heillä oli yhteensä viisi lasta. Sares meni toisen kerran naimisiin vuonna 1972 Aili Hynnän kanssa. == Ura pappina == Sares vihittiin papiksi vuonna 1932. Hän toimi virkaa tekevänä kirkkoherrana Pälkjärvellä vuosina 1932–1934, kirkkoherran apulaisena Kurkijoella vuosina 1934–35, kappalaisena Ruokolahdella vuosina 1935–1948, Imatran kirkkoherrana vuosina 1950−1954, Lapuan tuomiorovastina vuosina 1954–1961, Helsingin tuomiorovastina vuosina 1961–1965 sekä Evankelisluterilaisen Sisälähetyssäätiön toiminnanjohtajana vuosina 1966–1968. Sares oli Imatran rovastikunnan lääninrovasti vuosina 1950–1954, Mikkelin tuomiokapitulin asessori 1952–1954, Turun tuomiokapitulin asessori 1955–1956. Sares toimi Suomen kirkon pappiliiton johtokunnassa vuosina 1958–1961 ja Etelä-Pohjanmaan pappien veljespäivien puheenjohtajan 1958–1961. Sares toimi Suomen pyhäkouluyhdistyksen johtokunnan jäsenenä 1960–1964 ja Evankelis- luterilaisen Sisälähetyssäätiön hallituksessa vuosina 1960–1961. == Poliittinen ura == Sares toimi Suomen Kristillisen Liiton järjestyksessä kolmantena puheenjohtajana vuosina 1967–1970. Sares toimi myös SKL:n äänenkannattaja Kristityn vastuun päätoimittajana 1960- ja 1970-luvuilla. Sares toimi kirkolliskokousedustajana vuosina 1948, 1951, 1953 ja 1958. Sares toimi Suomen Nuorten Kristillisen Liiton päätoimikunnassa vuosina 1958–1969. == Yksityiselämä == Sotilasarvoltaan Eino Sares oli reservin yliluutnantti. Sares harrasti kalastusta, kirjallisuutta ja hiihtoa. == Julkaisuja == * Mitä on vanhurskauttaminen?, 1951 * Tottelin taivaallista näkyä: Urho Muroman muistokirja, 1967 == Lähteet == Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien puheenjohtajat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Nuntii Latini

__NOTOC__Nuntii Latini oli Yle Radio 1:n latinankielinen viikkokatsaus. Nuntii latini -viikkokatsaus tunnetaan ympäri maailmaa, ja se oli maailman ainoa säännöllisesti toimitettu latinankielinen uutiskatsaus. Nuntii Latini kuultiin Ylen radiossa 1. syyskuuta 1989 – 14. kesäkuuta 2019. Ohjelmaa toimittivat Jyväskylän yliopiston professori Tuomo Pekkanen ja Helsingin yliopiston dosentti Reijo Pitkäranta sekä Virpi Seppälä-Pekkanen. Myös Hannu Taanilalla oli ohjelman kehittämisessä ja uutisten ideoinnissa suuri rooli. Latinankielisten uutisten toimittajat eivät keksi uusia sanoja, vaan poimivat latinan valmiista sanavarastosta käyttökelpoisia ilmaisuja, joilla voidaan kuvata nykypäivän tapahtumia. Näin voidaan muodostaa tarvittaessa uusia sanontoja ja sanaliittoja. Ohjelman lakkauttamisen seurauksena ainakin Vatikaani aloitti kesäkuussa 2019 omat latinankieliset uutislähetykset. == Katso myös == * Acta Diurna == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * * == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Latina Luokka:Yle Radio 1:n ohjelmat
Mother Love Bone

Mother Love Bone oli seattlelainen grunge rock -yhtye, joka toimi vuosina 1988-1990\. Yhtye hajosi juuri ennen suurta läpimurtoaan laulaja Andrew Woodin kuoltua heroiinin yliannostukseen. Mother Love Bonen raunioista nousi Pearl Jam ja myös projektiluontoinen yhtye Temple of the Dog, joka perustettiin Woodin muistoksi. ==Jäsenet== *Andrew Wood - laulu *Stone Gossard - kitara *Bruce Fairweather - kitara *Jeff Ament - basso *Greg Gilmore - rummut ==Diskografia== *Shine (1989) EP *Apple (1990) *Stardog Champion (1992) kokoelma ===Singlet=== * Stardog Champion (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1990) * This Is Shangrila (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1990) * Stardog Champion (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1992) * Capricorn Sister (Promo) (Stardog/Mercury Records, 1992) Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet
Aulos

Aulos () oli kaksoisoboe, joka yhdistettiin viininjumala Dionysokseen. Sitä soitettiin antiikin Kreikassa teatterissa sekä uskonnollisissa seremonioissa. Uskottiin, että aulos kiihottaa kuulijaansa, kun taas kithara rauhoitti ja kohotti kuulijansa mieltä. Soitinmusiikin kulta-aika oli noin 300 eaa. Luokka:Antiikin Kreikan musiikki Luokka:Puhallinsoittimet
Historien om en fjälldal

Historien om en fjälldal (Tunturilaakson historia) on Margit Sandemon, norjalais-ruotsalaisen kirjailijan kirjoittama kirjasarja. Sarja käsittää kolme kirjaa, jotka ovat: # Örnens rike (Kotkan valtakunta) # Korparnas dal (Korppien laakso) # Tranornas fristad (Kurkien tyyssija) Historien om en fjälldal
Rastilan metroasema

Rastilan metroasema () on yksi Helsingin metron maanpäällisistä asemista. Se sijaitsee Puotilan ja Vuosaaren asemien välissä Vuosaaren metrosillan itäpuolella. Asema palvelee Rastilan ja Meri-Rastilan asuinalueita Itä- Helsingin Vuosaaressa. Myös Rastilan leirintäalue sijaitsee aseman lähistöllä. Rastilan asema avattiin 31. elokuuta 1998 Vuosaaren metroradan valmistuttua. Asema sijaitsee kahden ratakilometrin etäisyydellä Puotilan metroasemasta ja 1,2 ratakilometrin päässä Vuosaaren metroasemasta. Laituri on 138 metriä pitkä, ja koko laiturihalli on leveydeltään 19 metriä. Aseman veroton kustannusarvio oli 52,6 miljoonaa markkaa. Aseman lopulliset rakennuskustannukset vuoden 2007 rahassa olivat 12,1 miljoonaa euroa. ==Arkkitehtuuri== Rastilan metroaseman suunnittelivat arkkitehdit Irmeli Grundström ja Juhani Vainio. Arkkitehtonisina aiheina ovat kevyet kaarevat kattomuodot ja läpinäkyvyys, ja pääasialliset rakennusmateriaalit ovat teräs ja lasi. Teräsrakenteiden ja -levyjen värit ovat neutraaleja hopean ja siniharmaan eri sävyjä tai materiaalien omia värejä. Asema on tilava ja laituritasolla ilmeeltään paviljonkimainen. Toisaalta konsultti Seppo Vepsäläinen luonnehtii asemaa teknisiltä ja matkustajille varatuilta tiloiltaan suureksi muihin metron vastaaviin asemiin verrattuna. Hän kuvaa selvityksessään Rastilaa käyttömenoiltaan kalliiksi mutta vähäkäyttöiseksi asemaksi. Asemakokonaisuus koostuu läntisestä lippuhallirakennuksesta, laiturihallista, itäisestä sisäänkäynnistä ja sähkönsyöttöasemasta, joka sijaitsee raiteen 1 puolella aseman itäpäässä. Rakennuksen viereen on varattu noin 200 polkupyörä- ja 38 autopaikkaa matkustajille. Metroasema sijaitsee kallioleikkauksessa, ja luonnonkallio hallitsee laituritason seinämää raiteen 1 puolella. ==Taide== Aseman kallioseinään laiturin länsipäähän on kiinnitetty Timo Heinon 32 metriä pitkä veistosseinämä Nonstop.Helsingin kaupungin taidemuseo: Helsingin julkiset veistokset == Kuvia == Tiedosto:Rastila metro station (Helsinki) western entrance April 2023.jpg|Läntinen sisäänkäynti Tiedosto:Rastila metro station (Helsinki) upper level April 2023.jpg|Läntinen lippuhalli. Tiedosto:Rastila metro station (Helsinki) eastern entrance April 2023.jpg|Itäinen sisäänkäynti. Tiedosto:Rastila metro station (Helsinki) stairs and elevator April 2023.jpg|Itäisellä puolella ei ole lainkaan liukuportaita. Tiedosto:Rastila metro station (Helsinki) April 2023.jpg|Laiturihalli on ilmava ja paviljonkimainen. Vuoraitti (kuvassa alhaalla) kulkee aseman pohjoispuolella. Tiedosto:Rastilan metroraide.jpg|Raide 1 Vuosaareen. Portaat vievät sähkönsyöttöaseman sisäänkäynnille. == Katso myös == * Luettelo Helsingin metron asemista == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin metroasemat Luokka:Vuosaari
Heikki Riihijärvi (poliitikko)

Heikki Anssi Riihijärvi (21. helmikuuta 1937 Kuopio – 23. syyskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana kolmen vaalikauden ajan vuosina 1983–1995 ja puolueensa Suomen Maaseudun Puolueen puheenjohtajana vuosina 1989–1991. Riihijärvi edusti kansanedustajana silloista Kuopion vaalipiiriä. Heikki Riihijärvi nousi eduskuntaan Kuopion vaalipiiristä vuoden 1983 vaaleissa lähes 17 000 ääntä keränneen SMP:n kunniapuheenjohtajan Veikko Vennamon vanavedessä.Aarni Virtanen: Veikko Vennamo: mies ja hänen puolueensa, s. 278. Helsinki: Art House, 2018. Vuonna 1989 hänet valittiin SMP:n uudeksi puheenjohtajaksi edeltäjänsä Pekka Vennamon siirtyessä Posti- ja telelaitoksen pääjohtajaksi.Virtanen 2018, s. 325. Riihijärvi erosi SMP:stä syyskuussa 1993 ja perusti oman Suomalainen Rintama -nimisen yhden miehen eduskuntaryhmän. Vuoden 1995 vaaleissa hän lähti keskustan ehdokkaaksi, mutta putosi eduskunnasta. Riihijärvi oli varsinaiselta ammatiltaan pappi. Hän toimi vuosina 1969–1972 Iisalmen seurakunnan virallisena apulaisena, vuosina 1972–1975 Pyhäjärven seurakunnan kappalaisena ja vuosina 1975–1995 Iisalmen seurakunnan kirkkoherrana. Hän sai vuonna 1987 rovastin arvonimen. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Iisalmen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen maaseudun puolueen puheenjohtajat Luokka:Pohjois- Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet