EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sheldon Harnick

Sheldon Mayer Harnick (30. huhtikuuta 1924 – 23. kesäkuuta 2023 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Harnick varttui Chicagossa ja vietti nuoruudessaan kolme vuotta Yhdysvaltain armeijassa. Armeijan jälkeen hän pääsi opiskelemaan musiikkia Chicagon Northwestern-yliopistoon, josta valmistui vuonna 1949. Vuoden 1950 tienoilla hän muutti New Yorkiin. Hän teki säveltäjä Jerry Bockin kanssa yhteistyössä lukuisissa musikaaleissa. Heidän ensimmäinen yhteinen musikaalinsa oli vuoden 1958 The Body Beautiful. Seuraavana vuonna heidän näytelmänsä Fiorello! palkittiin Tony-, Pulitzer- ja New York Drama Critics’ Circle -palkinnoilla. Vielä menestyneemmäksi tuli vuoden 1964 Viulunsoittaja katolla (engl. Fiddler on the Roof), joka voitti yhdeksän Tonya ja lukuisia muita palkintoja. Muihin Bockin ja Harnickin musikaaleihin kuuluvat She Loves Me (1963), The Apple Tree (1966) ja heidän viimeiseksi tuotoksekseen jäänyt The Rothchilds (1970). Harnick on kirjoittanut englanninkieliset sanoitukset useisiin tunnettuihin ulkomaisiin teatterinäytelmiin ja oopperoihin, kuten Franz Lehárin Iloiseen leskeen (1977), Michel Legrand’n Cherbourgin sateenvarjoihin ja Georges Bizet’n Carmeniin (1981). Hän on sanoittanut myös muun muassa Jack Beesonin (Captain Jinks of the Horse Marines, 1975), Richard Rodgersin (Rex, 1976) ja Thomas A. Shepardin (Love in Two Countries, 1991) musiikkia. Hän kirjoitti Cy Colemanin kanssa tunnussävelmät elokuviin Sydäntenmurskaaja (1972) ja Riemuloma Riossa (1984). Harnick valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1971. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Kirjallisuuden Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jarmo Laitinen

Jarmo Tapio Laitinen (s. 20. kesäkuuta 1954 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja nykyinen koripallovalmentaja. Laitinen pelasi ja valmensi pitkään Tampereen Pyrinnössä, joka nosti hänen pelipaitansa kattoon tammikuussa 2018.https://www.aamulehti.fi/urheilu/tunteikas-ilta-pyynikilla-paattyi- lopulta-pyrinnon-iloiseen-voittokulkuun-kun-jalka-viimein-nousi- jarrulta-200649891/ http://pyrinto.fi/pyrinto-juhli-ennen-pelia-ja-toisella- puoliajalla/ Vuonna 2018 hänet nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen. == Pelaajaura == Pelaajaurallaan Laitinen pelasi 279 SM-sarjaottelua tehden niissä 3 737 pistettä. Hänen edustamiaan joukkueita olivat HNMKY, Playhonka ja Pyrintö. Hän voitti Suomen mestaruuden Playhongan riveissä vuonna 1979. Laitinen pelasi myös yliopistokoripalloa Yhdysvalloissa. Miesten maajoukkueessa hän pelasi 63 ottelua, joissa pisteitä kertyi 214. Hän on historian nuorin pelaaja, joka on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa.http://www.basket.fi/uutiset/etusivun_uutiset2/?x33156=14674761 == Valmentajaura == Laitinen on valittu kahdesti vuoden valmentajaksi. Pääsarjatasolla hän on Korihaiden ja Pyrinnön lisäksi valmentanut Kankaantaan Kisassa ja Lappeenrannan Namikassa. Hän on toiminut valmentajana myös useissa nuorten maajoukkueissa. Yhteensä Laitinen on valmentanut pääsarjatasolla 18 kautta ja yli 600 ottelua.http://www.basket.fi/uutiset/?x126818=14722691 Kaudella 2013–2014 hän toimi Pyrinnön valmennuksen konsulttina.http://pyrinto.fi/kausi-201314-valmennus/ Kaudella 2015–2016 hän toimi Raholan Pyrkivän valmentajistossa.http://moro.aamulehti.fi/2015/03/26/raholan-pyrkiva-hakee-jo- uuden-kauden-kuvioita/ == Pelityyli == Pyrinnön päävalmentajana toimineen Raimo Lammin mukaan Laitinen oli pelintekijä, joka heitti tarkasti tärkeissä otteluissa.Salo (toim.), 423 == Lähteet == * Jarmo Laitinen Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista

Luettelo Alankomaiden suurimmista kaupungeista väkiluvun perusteella kattaa Alankomaiden kaikki yli 100 000 asukkaan kaupungit. Asukasmäärät perustuvat Centraal Bureau voor de Statistiekin (CBS) 1. tammikuuta 2006 julkistamaan 'Kerncijfers wijken en buurten'-tilastoon. thumb|Amsterdam thumb|Den Haag Asukasluvut on pyöristetty tuhansiin. Sija Nimi Väkiluku Huomioitavaa 1 Amsterdam 743 104 pois lukien Driemond ja Landelijk Noord 2 Rotterdam 539 960 pois lukien Hoek van Holland, Hoogvliet ja Pernis 3 Haag 475 630 4 Utrecht 288 730 pois lukien Haarzuilens 5 Eindhoven 209 170 6 Tilburg 181 210 pois lukien Berkel-Enschot ja Udenhout 7 Groningen 165 610 pois lukien Engelbert, Hoogkerk, Middelbert ja Noorderhoogebrug 8 Nijmegen 151 230 pois lukien Lent ja Oosterhout 9 Haarlem 147 020 pois lukien Bloemendaal, Hillegom, Heemstede, Velsen ja Overveen 10 Arnhem 140 430 pois lukien Schaarsbergen 11 Breda 138 650 pois lukien Bavel, Effen, Prinsenbeek, Teteringen ja Ulvenhout 12 Apeldoorn 136 920 pois lukien Beekbergen, Hoenderloo, Hoog Soeren, Klarenbeek, Lieren, Loenen, Uddel ja Ugchelen 13 Enschede 130 960 pois lukien Boekelo, Glanerbrug, Lonneker ja Usselo 14 Amersfoort 124 550 pois lukien Hoogland ja Hooglanderveen 15 Dordrecht 118 820 16 Leiden 118 070 Vuoden 2006 loppupuolen tilastojen mukaan Zoetermeerissä on enemmän asukkaita kuin Maastrichtissa tai Leidenissä. 17 Maastricht 117 340 pois lukien Borgharen ja Itteren 18 Zoetermeer 116 980 19 Zwolle 110 660 pois lukien Brinkhoek, Haerst, Herfte, Langenholte, Wijthmen ja Windesheim 20 Almere-stad 104 860 vain Almere Stad väkiluku 21 's-Hertogenbosch 101 510 pois lukien Bokhoven, Empel, Engelen, Kruisstraat, Maliskamp ja Rosmalen * Alankomaiden suurimmat kaupungit br:Listennad kêrioù brasañ an Izelvroioù bg:Списък на градовете в Нидерландия eo:Listo de urboj de Nederlando fa:فهرست شهرهای هلند fr:Villes des Pays-Bas it:Città dei Paesi Bassi lt:Sąrašas:Nyderlandų miestai nl:Lijst van Nederlandse plaatsen no:Liste over nederlandske byer med byrettigheter pt:Anexo:Lista de cidades nos Países Baixos ro:Lista orașelor din Țările de Jos sr:Списак градова у Холандији sv:Lista över städer i Nederländerna zh:荷兰城市列表
Pekka Peitsi

Nimimerkkiä Pekka Peitsi ovat käyttäneet ainakin *Wolf H. Halsti *Urho Kekkonen Luokka:Salanimet
Parhaat päältä (Pepe Willberg)

Parhaat päältä on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1978. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 kokoelma-albumit Luokka:Pepe Willbergin albumit
The Magnetic Fields

The Magnetic Fields on newyorkilaisen laulaja-lauluntekijä Stephin Merrittin johtama yhtye. Yhtye alkoi Merrittin studioprojektina, jolla hän soitti kaikki instrumentit. Myöhemmin yhtyeelle muodostui myös vakituinen livekokoonpano. Yksi yhtyeen tähän mennessä merkittävimmistä julkaisuista on tripla-albumi 69 Love Songs, joka nimensä mukaisesti sisältää 69 rakkauslaulua. ==Diskografia== ===Albumit=== *Distant Plastic Trees (1991) *The Wayward Bus (1992) *The House of Tomorrow (EP, 1992) *Holiday (1994) *The Charm of the Highway Strip (1994) *Get Lost (1995) *69 Love Songs (1999) *i (2004) *Distortion (2008) *Realism (2010) *Love at the Bottom of the Sea (2012) *50 Song Memoir (2017) *Quickies (2020) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Juli Martov

Juli Osipovitš Martov (myös Julius Martov, , alun perin Zederbaum, ; 24. marraskuuta 1873 Konstantinopoli – 4. huhtikuuta 1923 Schömberg, Schwarzwald, Saksa) oli venäläinen vallankumouksellinen ja marxismin teoreetikko. Hän oli yksi Venäjän sosiaalidemokraattisen liikkeen perustajia ja merkittävämpiä menševikkien johtajia.Hakusana L Martov. Britannica. Lähteessä kuolinpaikkana Berliini. Viitattu 31.3.2015. Martov oli keskiluokkaisten juutalaisvanhempien lapsi ja syntyi Konstantinopolissa. Hän joutui lähtemään 1800-luvun loppuvuosina maanpakoon poliittisten mielipiteidensä takia, ja liittyi Venäjän sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jo toisessa puolue­kokouksessa vuonna 1903 puolue jakaantui Martovin kannattajiin ja Leninin kannattajiin. Martovin ryhmä vastusti Leninin päämäärää kehittää puolueesta pienen vallankumouksellisen ryhmän puolue ja kannatti eurooppalaisten sosialististen puolueiden suuren jäsenmäärän mallia. Vaikka Leninin johtama ryhmittymä hävisi äänestyksen, heitä nimitettiin kuitenkin bolševikeiksi (enemmistö), koska he olivat voittaneet äänestyksen puoluelehti Iskran toimittajakunnan kokoonpanosta. Martov palasi Venäjälle helmikuun vallankumouksen aikaan. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Martov johti pientä oppositioryhmää. Tällöin perustettuun vallankumoushallitukseen kansankomissaarien neuvostoon menivät bolševikit ja vasemmistoeserrät. Martovin puolue kiellettiin vuonna 1918. Poliittisista syistä Martov joutui lähtemään vuonna 1920 jälleen maanpakoon, ja hän kuoli Saksan Schönbergissä. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Menševikit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Lasse Norres

Lars ”Lasse” Johan Christian Norres (s. 21. syyskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen musiikki- ja viihdealan vaikuttaja. 1980-luvulla hän toimi suositun Dingo-yhtyeen managerina ja Finnlevyn tiedottajana. Nykyisin hän työskentelee omassa yrityksessään nimeltä Entertainment Capital Finland Oy (myös Riopop Oy Ltd. / ECF Oy). Lasse Norres on ollut Lastenklinikoiden Kummit ry:n hallituksen jäsen vuosina 1999–2004. Hän sai vuonna 2006 FHRA (Finnish Hot Rod Association) ry:n kunniakirjan ”Vuoden journalisti”, joka myönnettiin arvokkaasta työstä lajin eteenpäin viemiseksi. Vuonna 2008 hän sai Musiikki & Media -palkinnon 40-vuotisesta elämäntyöstään musiikkialalla.Musiikki & Media -historia Norres valittiin Vantaan kaupunginvaltuustoon syksyn 2008 ja 2012 kunnallisvaaleissa kokoomuksen listalta ja hän oli kokoomuksen ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2011.http://www.lassenorres.com/ == Yksityiselämä == Norreksella on 1990-luvun alussa syntynyt tytär lyhyestä suhteesta kenialaisen naisen kanssa. Norres avioitui heinäkuussa 1994 Tahiti Liljegrenin kanssa, mutta liitto päättyi eroon vain kaksi vuotta myöhemmin. Norres avioitui uudelleen vuonna 2002 Sari Poutiaisen kanssa ja heillä on yhdessä vuonna 2000 ja 2004 syntyneet lapset. Perhe on vuodesta 2006 asunut Vantaan Nikinmäessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lasse Norres -kotisivu Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parhaat (Pepe Willberg/Overdisc)

Parhaat on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 1987. Alun perin sen julkaisi Overdisc MC-formaatissa, mutta vuonna 1998 Poptori julkaisi sen kappaleet CD:nä ja kasettina nimellä 14 suomalaista kestosuosikkia. Kokoelma sisältää Willbergin suurimpia hittejä uudelleen levytettyinä, sekä yhden aiemmin julkaisemattoman kappaleen, "Merisairaat kasvot". Kaksi vuotta myöhemmin Willbergiltä tuli toinen Parhaat -niminen kokoelma, mikä on Fazer Finnlevyn julkaisema. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1987 kokoelma-albumit Luokka:Pepe Willbergin albumit
John Portman

thumb|right|John Portman: Embarcadero Hyatt Atrium, San Francisco John Calvin Portman, Jr. (4. joulukuuta 1924 Walhalla, Etelä-Carolina – 29. joulukuuta 2017 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen arkkitehti. Portman syntyi Walhallassa, Etelä-Carolinassa ja valmistui Georgia Institute of Technologysta vuonna 1950. Hänen suunnittelemansa Renaissance Center on kuuluisa pilvenpiirtäjäkompleksi Detroitissa ja vuodesta 1977 Michiganin korkein rakennus. Portmanin muita tunnettuja suunnitelmia ovat Westin Bonaventure Hotel (Los Angeles) ja Atlanta Marriott Marquis (Atlanta). Hän tuli tunnetuksi valopihatyyppisistä pilvenpiirtäjähotelleista, joiden keskellä on korkea, avoin aula maisemahisseineen ja näyttävine koriste-elementteineen, joita olivat muun muassa keinotekoiset vesiputoukset. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
14 suomalaista kestosuosikkia

14 suomalaista kestosuosikkia on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma- albumi vuodelta 1998. Kokoelma sisältää kappaleita albumeilta Parhaat (1987) sekä Yksi ruusu (1986). == Kappaleet == # "Hermes" (- Pandora's Box -) (Gary Brooker / Hector / ?) \- 2:50 # "Rööperiin" (- Penny Lane -) (John Lennon-Paul McCartney / Juha Vainio / ?) \- 2:54 # "Alusta mä kaiken alkaisin" (- Everybody Knows -) (Les Reed / Juha Vainio / ?) \- 2:29 # "Aamu" (Pepe Willberg-Markku Johansson / Veikko Salmi / ?) \- 3:00 # "Yksi ruusu" (Trad / kansanlaulusta mukaillut Kaarle Krohn / Pepe Willberg) \- 3:49 # "Saat miehen kyyneliin" (- To Make A Big Man Cry -) (Les Reed / Jyrki Lindström / Pepe Willberg) \- 3:17 # "Merimies" (- A Salty Dog -) (Gary Brooker / Artto Blom / ?) \- 5:20 # "Elämältä kaiken sain" (- Every Little Move She Makes -) (Tony MacAulay-Roger Greenaway-Roger Cook / Veikko Salmi / ?) \- 3:00 # "Taivas vain tietää" (- God Only Knows -) (Brian Wilson / Jyrki Lindström / ?) \- 2:47 # "Sotilaat, kansat, maat" (- Joy To The World -) (Hoyt Axton / Veikko Salmi / ?) \- 2:36 # "Äiti" (- La Mamma -) (Charles Aznavour / Tuula Valkama / ?) \- 3:59 # "Merisairaat kasvot" (- A Whiter Shade Of Pale -) (Gary Brooker-Keith Reid / Jyrki Lindström / ?) \- 4:23 # "Syvähiljaisuus" (Markku Johansson / Juha Vainio / ?) \- 4:05 # "Päivänsäde ja menninkäinen" (Reino Helismaa / Reino Helismaa / ?) \- 2:40 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 14 suomalaista kestosuosikkia discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1998 kokoelma-albumit Luokka:Pepe Willbergin albumit
Silkkaa kryptoniittia

Silkkaa kryptoniittia on Matti Pellonpään luotsaaman suomalaisen Peltsix- yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1993. == Kappaleet== # Aimo # Ecole militaire (viimeinen valssi) # Hiekkapaperinainen # Kaunokainen # Kenkää sain # Kun pyörii maa # Langetaan loveen # Liituraita # Mikä mieheen meni # Pyyhkeitä # Reppanat Luokka:Vuoden 1993 albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
C-base

c-base e.V. on Berliinissä oleva yleishyödyllinen yhdistys ja hackerspace, jota ylläpitää sen noin 550 jäsentä. Yhdistyksen tarkoituksena on tietokoneita, ohjelmistoja ja tietoverkkoja koskevan yleistiedon edistäminen. c-base antaa kokous- ja muita tiloja monen berliiniläisen kansalaisjärjestön käyttöön, niiden joukossa esimerkiksi freifunk.net, Chaos Computer Club sekä paikallisten Wikipedia-käyttäjien tapaamiset. Pääsääntöisesti yhdistyksen tilat ovat avoimia kaikille niille ryhmille, jotka yhtyvät c-basen tavoitteisiin. Yhdistyksen toiminta on kirjavaa. Niinpä c-basen jäsenet osallistuivat maailman lasten päivään ja esittivät siellä robottitekniikkaa ja 3D-suunnittelua nuorille vierailijoille. == Historia == Rekisteröidyn yhdistyksen c-base e.V. perusti 17 alkuperäisjäsentä vuoden 1995 syksyllä. Vuosina 2002/03 perustettiin yhdistyksen puitteissa BerlinBackBone-niminen hanke tavoitteenaan vapaan julkisen langattoman internetyhteyden luominen. Vuodesta 2003 lähtien c-base on järjestänyt viikoittaisia muusikkotapaamisia, niin sanottua Cosmic Open Stagea, joissa esiintyy ja soittaa tunnettuja ja tuntemattomia muusikkoja. Kulttuurin alalla c-base on vuodesta 2004 lähtien ollut Transmediale-nimisen digitaalisen kulttuurin festivaalin yhteistyötapahtumien tapahtumapaikkana. == Toiminta == Yhdistyksen jäsenet osallistuvat erilaisiin urheilu- ja seuratoimintoihin. c-basen tiloissa järjestetään lukuisia tapahtumia, kuten juhlia, teatteriesityksiä, konsertteja ja taidenäyttelyjä. Vieraiden käytössä on maksuton langaton WLAN-yhteys. Tiloissa järjestetään muun muassa säännöllisesti Berliinin Wikipedia- käyttäjien tapaamisia. c-base on säännöllisesti edustettuna hakkeriyhdistys Chaos Computer Clubin tapahtumissa. 10. syyskuuta 2006 saksalainen Piraattipuolue piti perustamiskokouksensa c-basen tiloissa. Samana kuukautena c-base osallistui Berliinissä pidetyn kansainvälisen Wizards of OS- konferenssin järjestämiseen. == c-base medioissa == Vuonna 1999 c-base- yhdistyksen tilat olivat Saksan yleisradio ARD:n tuottaman rikossarjan Tatort 430. jakson tapahtumapaikkana. Jakso käsitteli berliiniläisen hotellin katolta pudonneen nuoren hakkerin kuolemaa. Televisiokanava arte käsitteli 19. heinäkuuta 2007 valvontavaltio-teemailtanaan c-basen roolia verkkourkintaa vastustettaessa. == Kirjallisuutta == * c-booc: c-basen 20-vuotishistoriikki * c-base e. V.: c-base. official handout v.6.0s, Berliini 2004 == Aiheesta muualla == * c-basen kotisivu * openstage-berlin.de Luokka:Berliini Luokka:Saksalainen kulttuuri Luokka:Saksalaiset järjestöt
Peltsix

Peltsix oli suomalainen etno- ja rockhenkinen yhtye, joka toimi vuosina 1989–1995. Edesmenneen näyttelijä Matti "Peltsi" Pellonpään johtama yhtye julkaisi uransa aikana kaksi albumia. ==Yhtye== Peltsixin tunnettuja kappaleita olivat muun muassa "Pakeliittia ja kuttaperkkaa", "Lihaa ja leikkeleitä", "Älä mulle", "Syöpäläisiä", "Tärinää", "Langetaan loveen" ja "Aimo" (säv. & san. Esko Asikainen). Peltsixin musiikkityylillisesti vaihtelevat kappaleet pohjautuivat pitkälti Pellonpään teksteihin. Sävellyksistä vastasivat Kari Makkonen, Jukka Haikonen ja Pale Saarinen. Peltsixin konserteissa vierailevina esiintyjinä nähtiin Pate Mustajärvi, Anna Hanski, steelkitaristi Olli Haavisto, kitaristi Jarmo Hynninen, saksofonisti Esa Niiva sekä lyömäsoittajat Sakari Löytty ja Timo Räsänen. Peltsixin uravuosia ja musiikkia on tuotu esille Lauri Timosen toimittamassa, vuonna 2009 ilmestyneessä Lähikuvassa Matti Pellonpää -kirjassa. Kirjassa Peltsix- muusikot muistelevat yhtyettä, solistiaan ja ystäväänsä Pellonpäätä. Peltsixiä käsittelevä luku sisältää myös muun muassa yhtyeen aktiivivuosien haastatteluja, joissa Matti Pellonpää pohtii yhtyeensä musiikkia ja omia lyriikoitaan. ===Boheemi elää -dokumentti=== Entiset Peltsix-muusikot Pale Saarinen ja Jukka Haikonen esiintyvät Janne Kuusen ohjaamassa dokumenttielokuvassa Matti Pellonpää: Boheemi elää - Bohemian Eyes. Se sai ensi-iltansa Doc Pointin festivaaleilla tammikuussa 2011. Pale Saarisen säveltämässä, sovittamassa ja tuottamassa Pellonpää-dokumentin elokuvamusiikissa ja julkaistulla soundtrack-CD:llä soi muun muassa katkelmia Peltsix-lauluista "Torttumainen unelma" ja "Vanha nainen hautausmaalla". 23.9.2011 Bohemian Eyes - Boheemi elää palkittiin Italian Torinossa Prix Italy 2011 -pääpalkinnolla taide- ja musiikkidokumenttielokuvien sarjassa. ==Kokoonpano== * Matti Pellonpää, laulu (1989–95) * Seppo Myllymäki, rummut (1990–91) * Jari Sundelin, rummut (1991–95) * Kari Makkonen, basso (1989–95) * Jukka Haikonen, kitarat (1990–95) * Pale Saarinen, haitari (1989–95) * Esko Asikainen, kitarat (1992–95) ==Diskografia== * Lihaa ja leikkeleitä (Megamania, 1991) * Silkkaa kryptoniittia (Flamingo, 1993) * Pikku juttu sadan vuoden päästä 1989-1995. CD-juhlakokoelma (Poko Rekords/Emi Music Finland, 2010) * Matti Pellonpää: Bohemian Eyes - Boheemi elää. Original soundtrack - Music By Pale Saarinen (Presence Records, 2011) * Matti Pellonpää - Musiikin parissa (Toimittanut Pale Saarinen, Rytmipoljento, 2022) == Kirjallisuutta, elokuvaa == * * Matti Pellonpää - Boheemi elää-dokumenttielokuva (Ohj.Janne Kuusi, YLE TEEMA 2011) ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Matti Pellonpää Luokka:Suomalaiset yhtyeet
Harri Koivunen

Harri Koivunen (s. 16. helmikuuta 1961 Pori) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän pitää lähes 50 hevosen valmennustallia Turussa Metsämäen raviradalla.Koivusen valmennuksessa olevat hevoset Koivusella on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. == Ura == Harri Koivunen aloitti ravihevosten valmennuksen synnyinkaupungissaan Porissa 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa. Alun perin hänen oli tarkoitus pitää lukion jälkeen välivuosi hevosten parissa, mutta lopulta siitä muodostui Koivuselle ammatti. Turussa Koivusella on ollut talli 1990-luvun alusta lähtien. Ensimmäisen ravilähtönsä hän ohjasti 17-vuotiaana vuonna 1978. Vuoden 2023 loppuun mennessä hän on ajanut lähes 40 000 starttia voittaen niistä yli 4 200. Koivunen on Suomen kaikkien aikojen seitsemänneksi voitokkain raviohjastaja.Suomen Hippos/Tuhannen voiton klubi == Saavutuksia == Koivunen on voittanut ravikuninkuuden neljästi, vuosina 1993 ja 1994 Pettellä sekä vuosina 2012 ja 2013 Erikassonilla. Nelivuotiaiden lämminveristen tärkeimmän kotimaisen kilpailun Derbyn hän on voittanut ohjastajana kahdesti, Ribaudeilla vuonna 2008 ja Express Typellä 2010. Kolmivuotiaiden Kasvattajakruunun hän voitti Fly by Me:llä syksyllä 2023. Valmentajana hän voitti Derbyn 2023 poikansa Ollin ohjastamalla Crepe Matchillä. Koivusen valmentama Callela E-Mail oli vuoden 2006 voitokkain lämminverinen. Viime vuosina Koivunen on keskittynyt valmentamiseen ja ohjastettujen lähtöjen määrä on vähentynyt vuosittain. Hän on voittanut Suomen valmentajien voittotilaston vuodesta 2015 alkaen jo viisi kertaa putkeen ja viimeisenä neljänä vuonna hänen valmentamansa hevoset ovat ottaneet vuositasolla yli sata voittoa. Hänen valmentamiaan hevosia ohjastavat nykyään pääasiassa hänen poikansa Olli Koivunen tai Jere Hurme. Koivunen palkittiin vuoden 2024 Ravigaalassa vuoden 2023 valmentajana. == Perhe == Koivunen asuu perheineen Turussa. Hänellä on kaksi poikaa. ==Lähteet== * Harri Koivunen Hippoksen sivuilla * suomenhevonen.fi ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Harri Koivusen tallin sivut Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Forss

Mika Forss (s. 26. syyskuuta 1968 Nokia) on suomalainen raviohjastaja. Hänet on valittu vuoden ohjastajaksi vuosina 2008, 2010 ja 2014, 2015 ja 2016. Forssilla on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi ja hän toimii nykyään lainaohjastajana. Vuoden 2017 syyskuuhun mennessä Forss on ajanut noin 23 900 lähtöä, joista voittoja yli 3 100\. Palkintorahoja hän on ohjastanut yli 14,5 miljoonaa euroa.Suomen Hippoksen tilastot. Viitattu 20.9.2017. Vuonna 2016 Forss voitti raviohjastajien Euroopan-mestaruuden ja vuonna 2017 hän sijoittui raviohjastajien MM-kilpailuissa toiseksi. Forss asuu perheineen Hämeenkyrössä. Hän on harrastanut aikaisemmin myös dartsia ja sijoittunut toiseksi vuoden 2004 Finnish Openissa.Darts Database. Viitattu 1.2.2013. Mika Forss muutti Hämeenkyröstä Ruotsiin marraskuussa 2019 ja kertoi keväällä 2020 jäävänsä sinne pysyvästi asumaan. Forssilla sai Ruotsin A-valmentajalisenssin vuonna 2021, mutta hän ilmoitti keskittyvänsä ohjastamiseen, vaikka valmensi Ruotsissa aiemmin hevosia puolisonsa Marjo Kivimaan kanssa. Heidän kolmesta lapsestaan kaksi on myös hevosalalla, vuonna 2021 Markus Forss työskenteli ravihevosten parissa ja Meeri Forss ratsutallilla. == Lähteet == * Valmentajat, Teivonravit.fi ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset dartsinpelaajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aki Antti-Roiko

Aki Antti-Roiko (s. 14. heinäkuuta 1958 Ylivieska) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän on ajanut urallaan yli 16 000 starttia ja voittanut niistä yli 3 000\. Voittorahoja on hänelle on kertynyt yli 6,6 miljoonaa euroa. Tunnetuin Aki Antti-Roikon ohjastamista hevosista on ollut Isla J Brave. Vuoden 2012 jälkeen Antti-Roiko lopetti ohjastustehtävänsä lähes kokonaan selkävaivojen vuoksi. Vuonna 2018 Antti-Roiko lopetti valmennustoiminnan, jonka jälkeen hän on keskittynyt hotelli- ja ravintolatoiminnan pyörittämiseen Lokkilinna -nimisessä yrityksessä Kalajoella. Aki Antti-Roikon tytär Janita Antti-Roiko ja serkku Ahti Antti- Roiko ovat myös tunnettuja raviohjastajia. Veljenpoika Aleksi Antti-Roiko pelaa jääkiekkoliigassa Kärpissä. ==Lähteet== *Aki Antti-Roiko Suomen Hippoksen tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilkka Korpi

Ilkka Korpi (s. 23. tammikuuta 1960) on suomalainen menestynyt raviohjastaja. Joulukuuhun 2022 mennessä hän on ajanut yli 28 700 starttia, voittaen yli 2500. Voittorahoja on yli 8 100 000 euroa. Hän asuu Nummi-Pusulassa. Korvella on A-ajolupa sekä A-valmentaja-lisenssi. Ilkka Korpi toimii valmentajana Ypäjän Hevosopistolla yhdessä veljensä Heikki Korven kanssa. Vuonna 2013 Ilkan valmennettavat hevoset ovat pärjänneet hyvin ravikilpailuissa. Ilkan valmentama ja Hevosopiston omistama Ypäjä Eila toi tänä vuonna ensimmäiset suurkilpailuvoitot Hevosopistolle. Korven veljeksillä on käytössään 58 hevosen talli, sekä Hevosopiston urheilualueet, joihin kuuluu ravirata, sekä hiittisuora, sekä erilaiset metsäreitit. Työntekijöiden lisäksi tallissa hevosista huolehtii ravisuuntautuneet oppilaat. Tallissa on valmennuksessa Ypäjän Hevosopiston ja MTT:n kasvattamia hevosia, sekä ulkopuolisten asiakkaiden hevosia. Ilkka Korpi on voittanut ravikuninkuuden Vireenillä sekä lämminveristen derbyn Valentinolla ja Black Laukolla. == Lähteet == * Ilkka Korpi Suomen Hippoksen tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Venäläinen

Kari Venäläinen (s. 14. tammikuuta 1968) on suomalainen raviohjastaja ja ravihevosten kengittäjä. Hän asuu Hollolassa. Hänellä on A-ajolupa ja D-valmentajalisenssi. Hän on ajanut vuoden 2022 loppuun mennessä yli 12 800 lähtöä, joista voittoja on tullut 998. Voittorahoja on yli 4 100 000 euroa. Kari Venäläinen ohjasti uransa tuhannenen voiton Porin raviradalla 17. helmikuuta 2023 Landen Vilkan ohjastajana. Hän on työskennellyt Risto Lankin, Ari Hartikaisen, Esa Holopaisen ja Italiassa Holger Ehlertin talleissa. Palattuaan Suomeen vuonna 2000 Venäläinen aloitti itsenäisenä yrittäjänä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kari Venäläinen Suomen Hippoksen tietokannassa Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Utala

Juha Utala (s. 3. toukokuuta 1969) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Hollolassa. Utalalla on A-ajolupa ja A-valmentajalisenssi. Hän on ajanut yli 13 200 starttia ja voittanut niistä 1264. Voittorahoja on yli 5 696 843 euroa.Suomen Hippos luettu 16.11.2007 Hän toimi Aslak Kaikon tallissa yksityivalmentajana.Uusi Lahti luettu 16.11.2007 Sen jälkeen hän siirtyi Hollolan Kirkonkylän kupeessa sijaitsevaan valmennuskeskukseen, jossa Utala Racingilla on käytössään 20 karsinaa ja varsapihatto neljälle. Utalan lempinimi on Mr. Derby, ja syynä on että hän sai vuonna 2006 kaksoisvoiton Suuressa Suomalaisessa Derbyssä. Juha Utala on naimisissa Sanna Utalan (o.s. Kotiranta) kanssa. Raviuutiset luettu 16.11.2007 Suomen Hippos valitsi vuoden 2006 raviteoksi Utalan suurkilpailutriplan.Suomen Hippos luettu 16.11.2007 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat
Markku Hietanen

Markku Hietanen (s. 3. marraskuuta 1945 Laihia) on suomalainen menestynyt raviohjastaja ja -valmentaja. "Faari" lempinimellä kutsuttu Hietanen asuu Laihialla ja hänellä on A-ajolupa. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on ohjastanut yli 20 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut 2 243 lähtöä ja voittanut palkintorahoja yli 3,6 miljoonaa euroa. Hietasella on ravivoittoja kahdeksalta eri vuosikymmeneltä. Vuonna 2019 Suomen Hippos myönsi hänelle raviurheilun elämäntyöpalkinnon. Hietanen aloitti ohjastamisen vuonna 1957 ja voitti ensimmäisen kerran samana vuonna Karma-oriilla. 1000. voittonsa Hietanen ohjasti Veluri-suomenhevosoriilla 13. kesäkuuta 1988 Seinäjoella ja 2000. voittonsa lämminveriruuna Charduksella 7. helmikuuta 2011 Seinäjoella. Hietanen on voittanut suomenhevosten Derbyn Sukkulalla vuonna 1977 ja Linkorilla 2009, kriteriumin Velurilla vuonna 1986 ja Ville Kallen ohjastajana vuonna 2020. Kuningatarkilpailun Hietanen voitti Akaasian kanssa Rovaniemellä vuonna 2018, ja oli Sukkulalla kahdesti toinen. Kuninkuuskilpailussa Heluri oli kolmas. Pikkuprinssi-kilpailun Hietanen on voittanut Velurilla 1986 ja Timantilla 1990. Hietasen kahdesta tallista toinen tuhoutui tulipalossa 11. marraskuuta 1984. Palossa kuoli 12 hevosta, ainoastaan Heluri saatiin pelastettua palavasta tallista. Kesäkuussa 2020 varsa potkaisi Hietasta hänen mentyä erottamaan laitumella yhteenpäässeitä tammaa ja oria. Hietasella murtui rintaranka ja sormi, ja hän joutui olemaan pois kilparadoilta. Markku Hietaselta on poistettu kaulasta pahanlaatuinen kasvain. Kasvain havaittiin samassa yhteydessä, kun Hietasen niskaa tutkittiin sairaalassa raviradalla tapahtuneen kolarin jälkeen. Hänen poikansa Hannu Hietanen ja Heikki Hietanen ovat myös raviohjastajia. Markku Hietasella on myös kaksi tytärtä. == Lähteet == *Markku Hietanen Hippoksen sivuilla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Turunen

Mika Turunen (29. tammikuuta 1965 – 29. joulukuuta 2021) oli suomalainen koripallovalmentaja. Turunen toimi Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajana vuoteen 2008 asti yhteensä 18 kauden ajan. Hän nosti joukkueen pääsarjaan vuonna 2000 ja johdatti joukkueen Suomen mestaruuteen vuosina 2005 ja 2006. Suomen cupin voittoon hän luotsasi joukkueensa vuosina 2005, 2006 ja 2007. Turunen nimettiin vuoden koripallojohtajaksi vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 2010 Turunen ja LrNMKY:n entinen kirjanpitäjä tuomittiin kirjanpitorikoksesta ja veropetoksista ehdolliseen vankeuteen, tosin oikeus huomioi erikseen Turusen kovan työmäärän LrNMKY:n aikana ja sen, ettei hän ollut hyötynyt teosta vaan oli päinvastoin lainannut rahaa yhdistykselle.http://yle.fi/urheilu/lrnmkyn_entiselle_puheenjohtajalle_syyte_torkeasta_veropetoksesta/160751http://www.iltasanomat.fi/koripallo/art-2000000289691.html Kesällä 2008 Turunen siirtyi luxemburgilaiseen US Heffingeniin. Vuonna 2013 hänen uutisoitiin siirtyvän valmentajaksi Kosovoon.http://yle.fi/uutiset/mika_turunen_kosovon_mestarin_perasimeen/6447020 Sen jälkeen hän valmensi vietnamilaisessa Hochiminh City Wingsissä, ja vuonna 2017 hän siirtyi brittiläisen Leeds Forcen valmentajaksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Heikki Hietanen (raviohjastaja)

Heikki Hietanen (s. 29. toukokuuta 1965 Laihia) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Vähässäkyrössä. Hänen isänsä Markku Hietanen ja veljensä Hannu Hietanen ovat myös raviohjastajia. Hänellä on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi. Vuoden 2010 loppuun mennessä hän on ohjastanut lähes 14 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 1 450 lähtöä ja palkintorahoja yli 2,5 miljoonaa euroa. == Lähteet == * Heikki Hietanen Hippoksen sivuilla === Viitteet === Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Hietanen

Hannu Hietanen (s. 10. syyskuuta 1972) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Laihialla. Hänen veljensä Heikki Hietanen ja isänsä Markku Hietanen ovat myös raviohjastajia. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Vuoden 2023 loppuun mennessä Hietanen on ohjastanut runsaat 21 000 ravilähtöä, joista hän on voittanut yli 2 300 lähtöä ja palkintorahoja yli 7 miljoonaa euroa.Hannu Hietanen Suomen Hippoksen tietokannassa Hietanen pääsi Tuhannen voiton klubiin marraskuussa 2011, ohjastamalla Ylivieskassa uransa tuhannennen voiton hevosella Johnny Savage. Uran 2000. voiton Hietanen ajoi Grand Alella 5. kesäkuuta 2020 Ylivieskassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat
Teemu Okkolin

Teemu Okkolin (s. 15. huhtikuuta 1977 Hollolan kirkonkylä) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Orimattilassa. Hänellä on A-ajolupa sekä A-valmentajalisenssi. Hän ajoi 1000. voittonsa kesäkuussa 2021. Okkolinilla on ollut oma talli Orimattilassa vuodesta 2002. Hänellä oli jonkin aikaa talli myös Jokimaalla Markku Iivarin kanssa. Hän kuuluu Suomen ravivalmentajien kärkinimiin. == Lähteet == *Suomen Hippos === Viitteet === Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat
Mikko Huttunen

Mikko Huttunen (s. 1982) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Ypäjällä. Hänellä on A-ajolupa. Vuoden 2015 loppuun mennessä Huttunen on ohjastanut 3 112 ravilähtöä, joista hän on voittanut 283 lähtöä ja saanut palkintorahoja runsaat 820 000 euroa.Mikko Huttunen Suomen Hippoksen tietokannassa ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarmo Saarela

Jarmo Aarne Juhani Saarela (s. 24. toukokuuta 1965 Kiiminki) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Hämeenkoskella. Saarelalla on A-ajolupa sekä D-valmentajalisenssi. Saarela aloitti uransa vuonna 1982. Hänellä on omia hevosia mutta hän toimii myös lainaohjastajana. Hän on kesäkuuhun 2023 mennessä ajanut noin 24 600 starttia,voittaen niistä yli 1900. Voittorahoja Saarelan ajot ovat tuoneet yli 7,2 miljoonaa euroa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jarmo Saarela Hippoksen tietokannassa *Työmaana koko valtakunta Kaleva Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeesuksen Kristuksen palautettu kirkko

Jeesuksen Kristuksen palautettu kirkko (engl. Restored Church of Jesus Christ) on pieni myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Siihen kuuluu noin 25 jäsentä Independencessä, Missourissa Yhdysvalloissa. Yhteisön perusti vuonna 1980 Eugene O. Walton, joka kuului ennen Kristuksen kirkkoon. Yhteisö ei hyväksy Brigham Youngia profeetta Joseph Smithin laillisena seuraajana. Se mieltää itsensä Smithin 6. huhtikuuta 1830 perustaman Kristuksen kirkon seuraajaksi, muttei ole pystynyt esittämään suoraa historiallista jatkumoa Smithistä Waltoniin. Opillinen erikoisuus Jeesuksen Kristuksen palautetussa kirkossa on, että se opettaa oppia kahdesta jumalallisesta persoonasta, Isästä ja Pojasta. Se kiistää siis Pyhän Hengen jumaluuden. Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo

Kristuksen kirkko, morsian, Karitsan vaimo (engl. The Church of Jesus Christ, the Bride, the Lamb's Wife) oli lyhytikäinen myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuulunut uskonnollinen yhteisö. Kirkon perusti 24. kesäkuuta 1840 Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta erotettu George M. Hinkle. Liike sai kannattajia ennen muuta niistä myöhempien aikojen pyhistä, jotka olivat jättäneet kirkon sen päämajan ollessa Far Westissa, Missourissa 1838. Georga M. Hinkle opetti, että Joseph Smith ei ollut Jumalan profeetta ja että Mormonin kirja ei ollut Jumalan sanaa. Hänen perustamansa kirkko piti ensimmäisen yleiskonferenssinsa Moscowin kaupungissa Iowan territoriossa vuonna 1842. Liikkeen toiminta hiipui kuitenkin pian. Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Tomi Kaminen

Tomi Kaminen (s. 5. huhtikuuta 1970) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on valmentanut pääsarjatasolla Torpan Poikia, Namika Lahtea, Vantaan Pussihukkia, Porvoon Tarmoa sekä KTP- Basketia. Pelaajaurallaan Kaminen pelasi 84 pääsarjatason runkosarja- sekä 15 pudotuspeliottelua. Hän pelasi lisäksi 11 nuorten maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mehiläisvaha

Mehiläisvaha on vanhin tunnetuista luonnonvahoista, jota monet mehiläislajit käyttävät pesäkennojensa rakennusmateriaalina. Mehiläisvahaa on kahta eri lajiketta eli Cera flavaa (keltavahaa), joka on väriltään keltaista tai ruskeaa, sekä valkoista tai vaaleankeltaista Cera albaa (valkovahaa). Cera flava valmistetaan sulattamalla mehiläiskennoja kuumalla vedellä ja suodattamalla epäpuhtaudet pois sulasta vahasta. Cera alba valmistetaan valkaisemalla keltaista mehiläisvahaa (Cera flava) kaliumpermanganaatilla, aktiivihiilellä tai auringolla. Mehiläisvaha on seos, joka koostuu vähintään 284 yhdisteestä, joista yli 111 on haihtuvia. Kaikkia mehiläisvahan yhdisteitä ei ole vielä tunnistettu. == Aineen synty == Mehiläisvahaa tuottavat monet eri mehiläislajit, esimerkiksi tarhamehiläinen (Apis mellifera), Apis indica, Apis florea ja Trigona buyssoni. Kasvien hunaja-ainesosat muuttuvat hyönteisten elimistössä seoksiksi, joita ne erittävät mehiläisvahana pesäkennojensa rakennusaineeksi. == Ominaisuudet == Mehiläisvahan väri vaihtelee valkoisen ja ruskean kellertävän välillä, mikä riippuu puhdistusasteesta. Sen sulamispiste on 62–65 °C. Molempien mehiläisvahojen tiheys on noin 0,960 g/cm3, happoluku 17-24, esteriluku 70-80 ja saippuoitumisluku 87-104. Mehiläisvaha ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin kuumaan etanoliin sekä täysin rasvoihin että haihtuviin öljyihin. == Käyttötarkoituksia == Mehiläisvahaa käytetään kynttilöihin, käsitöihin ja moneen muuhunkin hyötytarkoitukseen. Mehiläisvahaa voi myös syödä purukumin tavoin. Sitä voi käyttää sekä maalattujen että maalaamattomien huonekalujen puupintojen suojaukseen, hedelmien pintakäsittelyyn (E-koodi E 901) tai vaikkapa harmonikanvalmistuksessa kielten kiinnittämiseen soittimen kielipenkkeihin . Katolisessa kirkossa jumalanpalveluksen aikana käytettyjen kynttilöiden tulee olla vähintään 51 % mehiläisvahaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Johannes Pernaa: Hyönteisten kemiaa lukion kemian opetuksessa, Helsingin yliopisto, Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta, Kemian laitos, Pro gradu -tutkielma, 22.1.2008 (pdf) *Helsingin yliopisto: Mehiläisvaha Luokka:Mehiläisten hoito Luokka:Vahat Luokka:Taidetarvikkeet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko

Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko () on eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluva yhteisö. Liikkeen päämaja on Independencessä, Missourissa. Se perustettiin 6. huhtikuuta 1991. Liikkeen perustajina oli joukko Kristuksen yhteisön (tuolloisen Reorganisoidun myöhempien aikojen Jeesuksen Kristuksen kirkon) jäseniä, jotka vastustivat kirkkonsa teologista liberalismia. Ratkaiseva tekijä oli Reorganisoidun kirkon päätös avata pappeuden virat myös naisille. Ennallistetun kirkon historia ulottuu jo vuoteen 1981, jolloin joukko Reorganisoidun kirkon teologiseen kehitykseen tyytymättömiä vanhimpia perusti Independencessä epävirallisen ”lauantai-illan opintopiirin”, jossa tutkittiin pyhiä kirjoituksia ja analysoitiin kriittisesti Reorganisoidun kirkon kehitystä. 1980-luvun kuluessa tuhannet Reorganisoidun kirkon linjauksiin tyytymättömät jättivät kirkon ja perustivat omia seurakuntiaan tai opintopiirejä. Myös useita kirkon seitsenkymmeniä, korkeita kirkon virkailijoita, oli tässä joukossa. Ennallistetun kirkon syntyhistoriaan vaikutti seitsenkymmen M. Norman Page, joka kertoi saaneensa Jumalalta uuden kirkon perustamista koskevia ilmoituksia. Hän organisoi Reorganisoituun kirkkoon tyytymättömät seitsenkymmenet yhtenäiseksi ryhmäksi ja selitti, että Jumala oli kutsunut nämä perustamaan uuden kirkon opillisesti eksyneen Reorganisoidun kirkon tilalle. 6. huhtikuuta 1991 tämä ryhmä tukijoineen piti konferenssin, joka selitti, että Reorganisoitu kirkko oli ”järjestyksettömässä tilassa” ja poikennut pois Jumalan sanan totuudesta. Sen tilalle piti järjestää uusi kirkko, Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen ennallistettu kirkko. Vuonna 1993 Marcus Juby nimettiin ja erotettiin kirkon ensimmäiseksi presidentiksi. Hän piti tätä virkaa hallussaan aina eroamiseensa vuonna 2001. Hänen seuraajakseen valittiin Mark Evans. Independencen lisäksi kirkolla on nykyään seurakuntia Atlantassa Georgiassa, Boisessa Idahossa, Wichitassa Kansasissa, Richmondissa Missourissa, Charlestonissa Etelä-Carolinassa sekä La Porte ja River Oaksissa Texasissa. Opillisesti Ennallistettu kirkko tunnustautuu hieman muokattuihin mormonismin uskonkappaleisiin. Se tunnustaa uskoa jumaluuden kolmeen persoonaan, Isään, Poikaan ja Pyhään Henkeen, Kristuksen lunastusuhriin sekä pelastukseen uskosta ja kuuliaisuudesta evankeliumin pyhille toimituksille. Lisäksi oppi perisynnistä kiistetään. Kirkko selittää itsellään olevan saman virkajärjestyksen kuin apostolien aikana. Tähän kuuluu myös, että naisia ei voida vihkiä pappeuden virkoihin. Kirkko tunnustaa opin lähteiksi neljä pyhää kirjoitusta, Raamatun, josta käytetään Joseph Smithin Innoitettua raamatunkäännöstä, Mormonin kirjan, Oppi ja liitot -kirjan ilmestyksistä 144 ensimmäistä sekä muissa yhteisöissä tuntemattoman Palautuksen ilmoituksia (engl. Restoration Revelations), joka sisältää kirkon perustamisvaiheessa saatuja ilmoituksia Jumalalta. Näitä on nykyisessä versiossa 36. ==Aiheesta muualla== *Kirkon virallinen kotisivu Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Valentino (muotisuunnittelija)

Valentino, koko nimeltään Valentino Clemente Ludovico Garavani, (s. 11. toukokuuta 1932) on yksi Italian ja maailman tunnetuimpia muodinluojia. Valentinon tavaramerkkinä on aina ollut suurenluokan iltapuvut ja punainen väri, jota kutsutaan myös ilmaisulla "rosso Valentino", Valentinon punainen. Valentino Garavani matkusti 17-vuotiaana Pariisiin opiskelemaan muotialaa École des Beaux-Arts- ja Chambre Syndicale de la Couture Parisienne -nimisiin arvostettuihin kouluihin. Valmistuttuaan hän työskenteli Jacques Fathin, Balenciagan, Jean Desses'n ja Guy Larochen muotitaloissa. Valentino palasi 1959 Italiaan ja perusti Roomaan nimeään kantavan muotitalon. Kansainväliseen maineeseen hän nousi esiteltyään ensimmäisen oman haute couture -kokoelmansa 1962 Firenzessä, joka tuolloin oli muodin näytöspaikka Italiassa. Koko toimintansa Valentino siirsi Roomaan 1966, jolloin syntyi kuuluisa "Valkoinen kokoelma". Kokoelman myötä Valentinon sai lisää julkisuutta ja kuuluisia asiakkaita, kuten Jacqueline Kennedy, Elisabeth Taylor ja Englannin prinsessa Margareth. 1998 Valentinon muotitalo myytiin sijoitusyhtiö Permiralle ja italialaiselle tekstiiliyritykselle MarzottolleValentino myytiin Qatarin kuninkaallisille, Helsingin sanomat 13.7.2012 s. A16 300 miljoonalla dollarilla. Muotitalon osti qatarilainen sijoitusyhtiö Mayhoola for Investments S.P.C., jonka taustalla on tiettävästi Qatarin kuningasperhe. Kauppasumma on 700 miljoonaa euroa. 2006 Ranskan presidentti Chirac myönsi Valentinolle Légion d'honneur -kunniamerkin muodin alalla tehdyn työn kunniaksi. Vuonna 2007 Valentinolle tuli kuluneeksi 45 vuotta suunnittelijana. Hän jäi eläkkeelle syyskuussa 2007 ja hänen viimeinen haute couture -kokoelmansa oli kokonaan valkoinen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Italialaiset muotitalot
Haiallas

Haiallas on haikaloja varten suunniteltu akvaario. Altaan veden pH-arvon tulisi olla 8,0:n tuntumassa, lähellä meriveden pH-arvoa. Kasvillisuuden ja muun ympäristön tulisi vastata kunkin hailajin luonnonmukaisia elinoloja. Haialtaan koko riippuu sinne asutettavien haiden koosta. Suuret hait tarvitsevat jopa miljoonia litroja tilaa. == Haialtaita Suomessa == Merimaailma Sea Lifessa on haialtaat ainakin mustaevähaille, australiansarvihaille, bambuhaille ja epolettihaille. == Katso myös == *Riutta-akvaario == Aiheesta muualla == * Merimaailma Sea Lifen kotisivut
Kukuljärvi

Kukuljärvi , tai myös Skukulträsket , on Uudellamaalla Loviisassa, entisen Ruotsinpyhtään kunnan alueella, kirkonkylän lähellä sijaitseva erämaajärvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 13 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se sijaitsee Kukuljärvenkallion pohjoispuolella aivan sen rinteen juurella. Siinä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen itäpuolelle tulee metsäautotie yhdystieltä 1792 ja toinen metsäautotie, joka ohittaa sen lounaispäässä, tulee samalta yhdystieltä Vähä Ahvenkoskelta. Metsäautoteitä yhdistää kävelypolku, joka seuraa järven etelärantoja. Järven ympäristö on luonnonsuojelualuetta. == Luontoarvoja == Järven ranta-alueet kuuluvat suojelualueeseen, mutta järven vesialuetta ei ole suojeltu. Alueen omistaa metsäyhtiö Tornator . Järvi on valuma-alueensa soista huolimatta vähäravinteinen ja sen kasvillisuus vähäistä. Kukuljärven kallioisessa ja paikoin jyrkkärinteisessäkin ympäristössä kulkee noin kahdeksan kilometrin mittainen merkitty Kukuljärven vaellusreitti, jota ylläpitää Loviisan kaupunki. Reitin varressa järven koillisrannalla on taukolaavu sekä uimapaikka. Vaellusreitti alkaa entisen Ruotsinpyhtään kunnan keskustaajamasta urheilukentän kupeelta ja kulkee osan matkasta myös Kymijoen Ahvenkoskenhaaran vartta. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 27,0 metriä mpy. Siihen on johdettu kolme lyhyttä metsäojaa ja sen oma laskuoja lähtee järven lounaispäästä. Se virtaa Hevossuon kautta pohjoiseen ja laskee siellä Petjärveen. == Historiaa == Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 oli järvi piirretty näkyviin ja se oli nimetty ”Skokelträsk”. Järven laskuoja yhtyi alempana Ryttarjärven laskuojaan ja se laski kosken alle merenlahteen. Järvi oli myös tuolloin autio . Vuoden 1964 peruskartassa oli läntinen Hevossuo harvakseltaan ojitettu ja järven laskuoja muodosti sen johto-ojan. Seuraavassa vuoden 1980 kartassa oli järven länsipuolelle rakennettu tie, joka jatkui etelään päin kärrypolkuna. Koillisrantaan tuli polku, missä sijaitsi kartan mukaan uimaranta. Järven pohjoispuolella sijaitsee niin sanottu Brannin luola, kivenlohkareiden muodostama suoja, jota paikallisten tarinoiden mukaan piti kesäasuntonaan 1900-luvun alulla lehmipaimen nimeltä Jaakko Bränn (tai Brandt). Luolalle johtaa Kukuljärven laavulta noin kilometrin mittainen polku. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kukuljärven reitti ja Brannin luola Retkipaikka-sivustolla. Luokka:Loviisan järvet Luokka:Uudenmaan nähtävyydet Luokka:Suomen luonnonnähtävyydet Luokka:Kymijoen alaosan alue Luokka:Ruotsinpyhtää
Titta

Titta on suomalainen naisen etunimi. Nimi on mahdollisesti syntynyt mukaelmana nimestä Kristiina tai sen lyhentymästä Tiina. Vastaava nimi Saksassa on Tita. Aikoinaan Titta on ollut käytössä myös pojan nimenä, Tiitus-nimen kutsumamuoto. Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 1 650 naista on saanut nimekseen Titta. Titan nimipäivä on 8. tammikuuta. == Tunnettuja Tittoja== * Titta Antti-Poika (oik. Sirkka- Liisa Määttänen), suomalainen näyttelijä * Titta Hakala, suomalainen laulaja * Titta Heikkilä, suomalainen kirjailija ja ekonomi * Titta Heikkilä, joukkue- ja rytmisen voimistelun valmentaja * Titta Jokinen, suomalainen näyttelijä * Titta Karakorpi (Titta von Martens), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja dramaturgi * Titta Keinänen, suomalainen karateka * Titta Kiuru, suomalainen päätoimittaja * Tittamari Marttinen, suomalainen enimmäkseen lapsille kirjoittanut kirjailija * Titta Mäkinen, Ellen, rap-artisti * Titta Pihlajamaa, Pihlaja, suomalainen laulaja ja lauluntekijä * Titta Ruffo (oik. Ruffo Califero Titta), italialainen oopperalaulaja * Titta Siilin, pesäpalloilija == Kuvitteellisia Tittoja == * Titta Pikkanen (Tilda Appleseed), samannimisen animaatiosarjan päähenkilö == Lähteet == Luokka:Etunimet
Vesijalanjälki

Vesijalanjälki tarkoittaa sitä, kuinka paljon henkilö, yhteisö, valtio tai vastaava on kuluttanut maailman vesivaroja kaikkien kuluttamiensa hyödykkeiden myötä. Kulutettuihin vesivaroihin lasketaan talousveden lisäksi kaikki vesi, joka on tarvittu esimerkiksi viljelyyn, teollisuuden prosesseissa ja tuotteiden valmistukseen. WWF:n vuonna 2012 julkaiseman raportin mukaan globaali keskiarvo vesijalanjäljelle on 1 358m³ vettä/henkilö/vuosi. Suomalaisten keskimääräinen vesijalanjälki on 1 414 m³ vettä/henkilö/vuosi eli 3 874 litraa vuorokaudessa, josta peräti 47% on peräisin ulkomailta. Suomalaisten vedenkulutuksesta 82% syntyy maataloustuotteiden valmistuksessa ja kulutuksessa, 15% teollisista kulutushyödykkeistä ja loput 3% kotitalouksissa. Kiinalaisten (1071 m³ vettä/henkilö/vuosi) ja intialaisten (1089 m³/vuosi) vesijalanjälki on maailman pienimpiä, yhdysvaltalaisten 2 842 m³/henkilö/vuosi maailman suurin. Metsäntutkimuslaitoksen tutkijoiden mukaan vesijalanjälki mittaa huonosti ympäristöhaittoja muun muassa koska vedenkulutuksen haitat riippuvat seudusta. Esimerkiksi yhden A4-paperin vesijalanjälki on 10 litraa, mikä on lähes pelkästään puun luonnossa haihduttamaa vettä, joka palaa kiertoon. Tutkijoiden mukaan vesijalanjäljen käyttäminen veden käytön kestävyyden tai tehokkuuden mittarina on ongelmallista, ja olisi syytä pohtia "mitkä tarpeet ja tahot ajavat näitä ympäristöviestinnässä yhä enemmän käytettyjä, populaareja ja ulkoa koreita mutta sisällöltään usein ristiriitaisia ja hämmentäviä indikaattoreita." ==Katso myös== *Ekologinen jalanjälki *Huoneistokohtainen vedenmittaus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *vesijalanjalki.org *waterfootprint.org *h2oconserve.org Luokka:Ympäristönsuojelu