Eija-Liisa Ahtila

Eija-Liisa Ahtila (s. 6. elokuuta 1959 Hattula) on suomalainen videotaiteilija, ohjaaja ja valokuvaaja sekä taiteen akateemikko vuodesta 2009. Hän oli Kuvataideakatemian tila-aikataiteiden koulutusohjelman professori 2007–2010. Ahtila tunnetaan erityisesti videoteoksista ja installaatioista. Häntä on pidetty liikkuvan kuvan kehittäjänä ja uudistajana, jonka teokset sijoittuvat elokuvan ja kuvataiteen välimaastoon. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin Suomen suurin kuvataidepalkinto, Ars Fennica. Ahtila asuu ja työskentelee Helsingissä. ==Opinnot== Ennen taideopintojaan ja niiden rinnalla Ahtila opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa 1980–1985. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa Helsingissä 1981–1984 ja London College of Printingissä 1990–1991. Vuosina 1994–1995 Ahtila opiskeli Yhdysvalloissa Los Angelesissa UCLA:ssa (Certificate Program, Film, TV, Theater and Multimedia Studies) ja American Film Institutessa (Advanced Technology Program). ==Näyttelyitä== ===Suomessa=== Ahtilan ensimmäinen yksityisnäyttely oli Kluuvin galleriassa vuonna 1991. Vuonna 1996 hänellä oli yksityisnäyttely Kaapelin galleriassa. Keväällä 2002 Kiasmassa oli esillä Ahtilan suuri yksityisnäyttely Kuviteltuja henkilöitä ja nauhoitettuja keskusteluja. Sama näyttely nähtiin myöhemmin muun muassa Lontoon Tate Modernissa. Vuonna 2010 Ahtilan töitä oli esillä Galleria Heinossa Helsingissä. Huhtikuusta syyskuuhun 2013 hänen töitään oli esillä laajassa Rinnakkaiset maailmat -yksityisnäyttelyssä Kiasmassa. Ahtilan näyttelyitä on ollut Suomessa melko harvoin. Hämeenlinnan taidemuseossa oli syyskuusta 2015 tammikuuhun 2016 esillä näyttely, joka sisälsi Ahtilan teoksia 1990-luvulta alkaen. ===Ulkomailla=== Ahtilan ensimmäinen yksityisnäyttely ulkomailla oli Tukholman Index-galleriassa vuonna 1995. Vuodesta 1997 hänellä on ollut näyttelyitä monissa Euroopan maissa, Pohjois-Amerikassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa ja Meksikossa. Syksyllä 2006 Ahtilalla oli yksityisnäyttely New Yorkin modernin taiteen museossa MoMA:ssa. Hänen yksityisnäyttelyitään on järjestetty muun muassa myös Berliinin Neue Nationalgaleriessa (2000), Lontoon Tate Modernissa (2002) ja Pariisin Jeu de Paumessa (2008). Vuonna 2006 British Film Institute julkaisi Ahtilan kaikki elokuvat ja niiden käsikirjoitukset DVD-kokoelmana The Cinematic Works of Eija-Liisa Ahtila. Keväällä 2012 Ahtilalla oli näyttely Parallela världar Tukholman Moderna museetissa. Näyttely sai ylistäviä arvioita. Esimerkiksi Dagens Nyheterin kriitikon mukaan Ahtila kehittyy koko ajan paremmaksi, ja hänen Algerian sodan aikaisia tapahtumia käsittelevä teoksensa Missä on missä? teki erityisen voimakkaan vaikutuksen. ==Palkinnot ja tunnustukset== Ahtilalle on myönnetty useita kotimaisia ja ulkomaisia taidepalkintoja ja apurahoja. Vuonna 1990 hän sai Tampereen taidemuseon Vuoden nuori taiteilija -palkinnon. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin AVEK-palkinto. Ahtila voitti Tampereen lyhytelokuvajuhlilla alle 30-minuuttisten sarjan pääpalkinnon vuonna 1997 teoksella Tänään ja vuonna 2000 elokuvalla Lohdutusseremonia. Vuonna 2000 hän sai eurooppalaisen 50 000 euron arvoisen The Vincent -taidepalkinnon. Vuonna 2006 Ahtila sai 40 000 punnan arvoisen Artes Mundi -palkinnon, joka jaettiin toista kertaa. Ahtilalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 2005 ja Prinssi Eugenin mitali 2008. Vuonna 2009 hän sai 49-vuotiaana taiteen akateemikon arvonimen kaikkien aikojen nuorimpana Suomessa. Hänet nimitettiin vuonna 2013 perustetun Taideneuvoston jäseneksi kaudeksi 2013–2016. Vuonna 2020 Ahtilalle myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki. == Teoksia == === Elokuvia === Lähde:https://elonet.finna.fi/Search/Results?filter%5B%5D=author2_id_str_mv:%22kavi.elonet_henkilo_157043%22& * Esineiden luonto. Lyhytelokuva. Ohjaus Eija-Liisa Ahtila ja Marja Ruotsala. (1987) * Gray. Lyhytelokuva (1993) * Okay. Lyhytelokuva (1993) * Me/We. Lyhytelokuva (1993) * ME/WE, OKAY, GRAY. Muu (1993) * Oikeudenkäynti. Lyhytelokuva (1993) * Jos 6 olis 9. Lyhytelokuva (1996) * Tänään. Lyhytelokuva (1996) * A Quest for a Woman. Pitkä elokuva (1998) * Lohdutusseremonia. Lyhytelokuva (1999) * Rakkaus on aarre. Lyhytelokuva (2001, 2002) * Missä on missä? Lyhytelokuva (2009) * Rukoushetki. Lyhytelokuva (2009) * Marian Ilmestys. Lyhytelokuva (2011) * Tutkimuksia draaman ekologiasta. Lyhytelokuva (2017) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Tammi, Eero & Yli-Annala, Kari: ”Kahden tradition välissä”, Eija-Liisa Ahtilan haastattelu, Filmihullu 5/2006. * Yli-Annala, Kari: ”Inhimillisiä draamoja – Eija-Liisa Ahtilan teosten maailma”, Filmihullu 5/2006. ==Aiheesta muualla== * Tuotantoyhtiö Kristallisilmän kotisivut * Eija-Liisa Ahtila Kuvataiteilijamatrikkelissa * * Ylen Elävä arkisto: Miten minusta tuli minä, Eija-Liisa Ahtila * Nurmio, Satu: Eija-Liisa Ahtilan taide hämmentää katsojaa Yle Uutiset. 17.4.2013. * Deitz, Paula: Women on the Verge of a Very Finnish, Somewhat Cubist Breakdown The New York Times. 22.10.2006. Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt