EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vattimeren kansallispuisto (Tanska)

Vattimeren kansallispuisto on Tanskassa Jyllannin eteläosassa Vattimeren rannikolla ja saarissa sijaitseva kansallispuisto. Vuodesta 2009 se on osa Unescon maailmanperintökohdetta Vattimeren kansallispuistot yhdessä naapurimaiden vastaavien puistojen kanssa.Wadden Sea. Unesco. Viitattu 26.1.2016. Puistoon kuuluvat saaret Rømø, Mandø ja Fanø. Sen maisemalle ovat omaleimaisia hiekkadyynit ja nummet. Puiston opastuskeskus Vadehavscentret on Ribessä.https://www.vadehavscentret.dk/forside == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Tanskassa
Valliguières

Valliguières on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Nîmesin kaupungista koilliseen. Valliguières on keskiajalla 1100-luvulla rakennettu kylä. Valliguières tarkoittaa suomeksi veden laakso (Valle Aqua). Kylän keskellä olevalla aukiolla on suihkulähde. Kylää suojaamaan rakennettiin linna Château de Valliguières. Muita nähtävyyksiä ovat 1600-luvulta peräisin oleva Saint- Julienin kirkko sekä Saint-Pierren kappeli, joka on rakennettu muinaisen oppidumin paikalle. Tour de France 2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
Gaujac (Gard)

Gaujac on kunta Ranskan eteläosassa Gardin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 42 kilometriä Nîmesin kaupungista koilliseen. pienoiskuva|vasen|Oppidumiin rakennetun kylpylän rauniot Kylän yläpuolella olevalla rinteellä oli tärkeä kelttiläinen oppidum, Saint-Vincentin oppidum. Se oli miehitettynä 400-luvulle eaa. Myöhemmin sitä hallitsivat roomalaiset, jotka rakensivat sinne kylpylän ja temppelin. Kylän keskeltä kohoava keskiaikainen linna Château de Gaujac on nykyään näyttelyiden ja konserttien pitopaikka.Tour de France 2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
Pusoisvaara

Pusoisvaara () oli Suomelle kuuluessaan Leppäniemen laajaan kyläkokonaisuuteen kuulunut kylä entisessä Suojärven kunnassa luovutetun Karjalan alueella. Nykyisin alue kuuluu Venäjän Karjalan tasavaltaan ja on asumaton eikä alueella sijainneista taloista ole myöskään jäljellä kivijalkoja, sillä kylän kohdalla viljeltiin Neuvostoliiton aikana peltoalaa ja kaikkien talojen kivijalat poistettiin viljelysten tieltä.https://suojarvi.fi/kylat/leppaniemi/http://www.jukkajoutsi.com/suojarvi.html https://web.archive.org/web/20201211102606/http://www.jukkajoutsi.com/suojarvi.htmlhttps://web.archive.org/web/20201211102248/https://suojarvi.fi/kylat/leppaniemi/Marina Ulinan haastattelu 2019 Suojärvi, Karjalan tasavalta Pusoisvaaraan pääsi aikanaan myös junalla, sillä alueella sijaitsi tervatehdas ja Suojoen saha. Pusoisvaaran pysäkki (rautatieseisake) sijaitsi noin 2,5 km päässä entiseltä Suomen ja Neuvostoliiton väliseltä rajalta ja noin kilometrin päässä Pusoisvaaran kylästä. Kylän eteläpuolella virtaa Ääniseen laskeva Suojoki.http://www.karjalankartat.fi/ == Lähteet == Luokka:Suojärven kylät
Enda Stevens

Enda Stevens (s. 9. heinäkuuta 1990 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Stokea . Stevens pelasi kotimaassaan UCD:ssä, St Patrick's Athleticissä ja Shamrock Roversissa yhteensä 78 pääsarjaottelua ja voitti Shamrockissa Irlannin-mestaruuden 2010 ja 2011, kunnes hän tammikuussa 2012 siirtyi englantilaisseura Aston Villaan. Hän pelasi Englannin Valioliigassa seitsemän ottelua kaudella 2012–2013 mutta muutoin hän pelasi Aston Villan reservijoukkueessa sekä lainasopimuksilla Notts Countyssa, Doncaster Roversissa ja Northampton Townissa. Kesällä 2015 hän siirtyi Portsmouthiin ja kesällä 2017 Sheffield Unitediin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa Sheffieldin kaikki 38 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki maalin joulukuussa 2019 Norwich Cityä ja helmikuussa 2020 Brighton & Hove Albionia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 30 valioliigaottelua. Hän on pelannut Englannin mestaruussarjassa Doncasterin ja Sheffieldin joukkueissa yhteensä 137 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. Hän siirtyi Stokeen kesällä 2023. Stevens on pelannut Irlannin maajoukkueessa 25 maaottelua, joista ensimmäisen kesäkuussa 2018. Vuonna 2019 pelatuissa EM-karsinnoissa hän pelasi seitsemän ottelua ja jokaisessa niistä täydet 90 minuuttia. Vuoden 2022 MM-kilpailujen karsinnoissa hän pelasi kolme ottelua. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
George Baldock

George Henry Ivor Baldock (9. maaliskuuta 1993 Buckingham, Englanti – 9. lokakuuta 2024 Glyfáda, Kreikka) oli englantilais-kreikkalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja. == Seurajoukkueura == Baldock aloitti liigauransa Milton Keynes Donsissa, mutta pelasi myös lainalla Northampton Townissa, Tamworthissa, islantilaisessa ÍBV:ssä ja Oxford Unitedissa. Kesällä 2017 hän siirtyi Sheffield Unitediin. Ensimmäisen ottelunsa Englannin Valioliigassa Baldock pelasi Sheffield Unitedissa elokuussa 2019. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa hän teki marraskuussa 2019 kauden 12. ottelussa Tottenham Hotspuria vastaan ja toisen maalinsa kuukautta myöhemmin Norwich Cityä vastaan. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa joukkueensa kaikki 38 ottelua alusta loppuun. Seuraavalla kaudella hän pelasi 32 valioliigaottelua ilman maaleja. Hän on pelannut Englannin mestaruussarjassa MK Donsin ja Sheffield Unitedin joukkueissa yhteensä 137 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Islannin pääsarjassa hän pelasi 16 ottelua ja teki yhden maalin vuonna 2012. Kesällä 2024 Baldock siirtyi Sheffield Unitedista kreikkalaiseen Panathinaikokseen. Hän ehti pelata seurassa yhteensä neljä ottelua ennen kuolemaansa. == Maajoukkueura == Englannissa syntynyt ja kasvanut Baldock oli kreikkalaisen isoäitinsä kautta oikeutettu edustamaan maajoukkuetasolla myös Kreikkaa. Baldock sai vuonna 2022 Kreikan kansalaisuuden ja debytoi Kreikan maajoukkueessa 2. kesäkuuta 2022 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Lazaros Rotan tilalle ottelun 92. minuutilla. Hän pelasi urallaan 12 maaottelua, joista viisi oli EM- karsintaotteluita.. == Kuolema == Baldock löydettiin kuolleena uima-altaastaan 9. lokakuuta 2024 Kreikan Glyfádassa. == Yksityiselämä == Baldockin isoveli Sam Baldock on myös ammattilaisjalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Kreikkalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Paula Szalit

Paula Szalit (myös Paulina Szalitówna; 5. marraskuuta 1886 Drohobytš – 1920 Kulparkiv) oli puolalainen pianisti ja säveltäjä. Hän aloitti opintonsa Lvivissä ja jatkoi niitä Wienissä, jossa hänen opettajinaan toimivat Robert Fischhof, Josef Hofmann, Heinrich Schenker ja Teodor Leszetycki.Schenker Documents Online: Paula Szalit Eugen d'Albert opetti häntä Baijerissa.Muzeum Historii Żydów Polskich POLIN: Wirtualny Sztetl: Paulina Szalit Harold Schonberg piti Szalitia varhaisena lupauksena, Artur Schnabel jopa ihmelapsena. Hänen esiintymisensä Wienissä 14. helmikuuta 1894 oli todennäköisesti hänen debyyttinsä. Szalit esiintyi vuosina vuonna 1898 Pietarissa ja Moskovassa sekä vuonna 1904 Lvivissä ja Krakovassa. Vuoden 1907 paikkeilla hän opetti pianonsoittoa musiikki-instituutissa Lvivissä. Syksyllä 1913 hän teki viimeisen esiintymisensä viulisti Paweł Kochańskin kanssa. Maja Trochimczykin kirjan A Romantic Century in Polish Music mukaan Szalitin lahjakkuutta hyväksikäytettiin, eikä hän kestänyt taiteellisen uran mukanaan tuomia paineita. Hänen elämänsä päättyi psykiatriseen sairaalaan.Maja Trochimczyk: A Romantic Century in Polish Music, sivu 28 Szalitin sävellystuotantoon kuuluu pienimuotoisia pianokappaleita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Paula Szalit: nuotteja Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Italian juutalaiset

Italian juutalaiset ovat Italian asukkaita, jotka ovat etniseltä taustaltaan juutalaisia tai juutalaisuuteen kääntyneitä. Italiassa on ollut italkim- juutalaisyhteisö Rooman valtakunnan ajoista lähtien. == Italian juutalaisryhmät == Suppeammin ymmärrettynä italianjuutalaisilla tarkoitetaan pelkästään niin kutsuttuja italkim-juutalaisia, jotka ovat olleet Italian alueella jo Rooman valtakunnan ajoista lähtien ja muodostavat erillisen diasporaryhmänsä muiden euroopanjuutalaisten, kuten aškenasi- ja sefardijuutalaisten ohelle. Italkim-juutalaiset ovat perinteisesti puhuneet juutalaisitaliaa, joka on kuitenkin ollut jäämässä pois käytöstä ja jota puhuu enää pieni määrä. Italiassa on ollut myös aškenasijuutalaisia 1200-luvulta lähtien. He ovat sijoittuneet enimmäkseen maan pohjoisosaan. Myös yksittäisiä sefardijuutalaisia saapui Italiaan jo 1200-luvulla, mutta suurempi muuttoaalto alkoi, kun heidät karkotettiin Iberian niemimaalta vuonna 1492. 1300- ja 1400-luvulla ranskanjuutalaisia asettui Italiaan kahtena suurena muuttoaaltona. Maassa on myös muita pienempiä juutalaisryhmiä. Muista erottuvin ja myös koko Euroopan mittakaavalla ainutlaatuinen ryhmä on San Nicandron juutalaisten yhteisö, joka sai alkunsa, kun pieni joukko etnisiä italialaisia kääntyi katolilaisuudesta juutalaisuuteen. == Tunnettuja italianjuutalaisia == * Giorgio Bassani, kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja journalisti * Alberto Franchetti, säveltäjä * Vittorio Gassman, näyttelijä ja ohjaaja * Primo Levi, kemisti ja kirjailija * Rita Levi-Montalcini, neurologi * Salvador Luria, mikrobiologi * Luigi Luzzatti, poliitikko * Moše Hajjim Luzzatto, kirjailija ja rabbi * Amedeo Modigliani, taidemaalari ja kuvanveistäjä * Franco Modigliani, ekonomisti * Emilio Gino Segrè, fyysikko * Elio Toaff, rabbi == Genetiikka == 2000 julkaistun geenitutkimuksen mukaan isälinjojensa perusteella roomanjuutalaiset vaikuttavat polveutuvan samasta Lähi-idässä eläneestä väestöstä kuin suurin osa maailman muistakin juutalaisista. Vuonna 2010 julkaistun geenitutkimuksen mukaan italianjuutalaiset kantavat perimää sekä Lähi-idästä että Euroopasta ja ovat geneettisesti erityisen lähellä aškenasi-, sefardi- ja syyrianjuutalaisia. Molempien tutkimusten mukaan italianjuutalaiset ovat pysyneet suhteellisen eristäytyneenä ryhmänä ei-juutalaisesta kantaväestöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Juutalaiset etniset ryhmät Luokka:Italian etniset ryhmät Luokka:Juutalaisuus Italiassa
Lehtosalvia

Lehtosalvia (Salvia nemorosa) on salvioiden suvun monivuotinen huulikukkaiskasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopassa ja Turkissa Anatoliassa. == Kuvaus == === Varsi ja lehdet === Lehtosalvia kasvaa noin 40–60 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat vaaleanvihreät tai vihertävän harmaat. Lehtilavan muoto on suikea tai soikea. Lehtien pituus on noin 10 senttimetriä. Niiden lehtilaita on nyhä- tai sahalaitainen. Lehdistä lähtee aromaattinen tuoksu niitä musertaessa. === Kukat === Lehtosalvia kukkii kesä- elokuussa. Sen kukat ovat väriltään violetinsinisestä siniseen. Kukat ovat pitkässä terttumaisessa kukinnossa. == Levinneisyys == Lehtosalviaa kasvaa Keski-Euroopassa ja Turkissa Anatoliassa, joissa se on luonnonvarainen aurinkoisilla niityillä, lehdoissa ja metsissä paikoilla, joissa on hyvin vettä läpäisevä maa. Sitä kasvatetaan paljon koristekasvina pihoilla polkujen varsilla ja puutarhoissa sekä perhospuutarhoissa sen pitkän ja runsaan kukinnan vuoksi. Lehtosalviasta on paljon lajikkeita, jotka ovat näyttävämpiä kuin luonnonvarainen muoto. == Kuvia == Salvia nemorosa sl1.jpg Salvia nemorosa sl2.jpg Salvia nemorosa 1.jpg 20121008Salvia nemorosa4.jpg 20160517Salvia nemorosa4.jpg Salvia nemorosa leaves.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Salviat
Hanson Boakai

Hanson Tamba Boakai (s. 28. lokakuuta 1996 Teldou, Guinea) on kanadalais- guinealainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti kaudella 2019 Suomen Veikkausliigassa FC Inter Turkua.Hanson Boakai Transfermarkt-sivustolla == Tilastot == Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 13. elokuuta 2019. Kausi Seura Sarja O M 2013 Edmonton NASL 3 0 2014 Edmonton NASL 9 0 2015 Edmonton NASL 9 1 2016 Landskrona Ruotsin 1. divisioona 4 0 2017–2018 UTA Arad Liga II 2 0 2018 EIF Ykkönen 23 6 EIF/Akademi Kolmonen 4 3 2019 Inter Veikkausliiga 2 0 Inter 2 Kolmonen 4 2 Yhteensä 69 12 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jalkapalloilijat Luokka:Guinealaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
BAP Islay (SS-35)

BAP Islay (runkonumero SS-35) on Perun laivaston vuonna 1974 palvelukseen otettu Islay-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin 24. kesäkuuta 1970 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1971. Se laskettiin vesille 11. lokakuuta 1973 ja liitettiin laivastoon 29. elokuuta 1974.Gardiner 1995, s. 306 Nimensä se sai Perun ja Chilen laivastojen välisen 12. tammikuuta 1838 käydystä Islayn taistelusta. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui 1974 uuteen kotisatamaansa Callaoon. Oltuaan palveluksessa lähes vuosikymmenen alus modernisoitiin 1983 Kielissä. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Islay-luokan sukellusveneet
Ole Kristian Grimnes

Ole Kristian Grimnes (s. 4. tammikuuta 1937 Tromssa) on norjalainen historioitsija. Hän on oppiarvoltaan filosofian tohtori, ja hänestä tuli vuonna 1990 Oslon yliopiston historian professori.Store norske leksikon: Ole Kristian Grimnes Grimnes on toisen maailmansodan miehitetyn Norjan tutkimuksen johtava auktoriteetti. Hän on julkaissut useita kirjoja kyseisestä aiheesta; näihin kuuluvat Norge i krig -teoksen ensimmäinen osa, Hjemmefrontens ledelse (1974), Overfall (1984) ja Veien inn i krigen (1987). Vuonna 2001 häneltä ilmestyi elämäkertateos Sam Eyde – den grenseløse gründer.Aschehoug: Ole Kristian Grimnes == Lähteet == Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
BAP Arica (SS-36)

BAP Arica (runkonumero SS-36) on Perun laivaston vuonna 1975 palvelukseen otettu Islay-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin 24. kesäkuuta 1970 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1971. Se laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1974 ja liitettiin laivastoon 21. tammikuuta 1975.Gardiner, Robert s. 306 Alus nimettiin Perun ja Chilen laivastojen välisen 7. kesäkuuta 1880 käydyn Arican taistelun muistoksi. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuoden 1975 alussa. Oltuaan palveluksessa lähes vuosikymmenen alus modernisoitiin 1983-1984 Kielissä. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Islay-luokan sukellusveneet
BAP Angamos (SS-31)

BAP Angamos ex- BAP Casma (runkonumero SS-31) on Perun laivaston vuonna 1980 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene. == Valmistus == Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 12. elokuuta 1976 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1977. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta 1979 nimellä BAP Casma ja liitettiin laivastoon 19. joulukuuta 1980.Gardiner, Robert s. 306 Alus nimettiin Perun ja Chilen laivastojen välisen 12. tammikuuta 1839 käydyn Casman taistelun muistoksi. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1981. Oltuaan palveluksessa lähes vuosikymmenen SIMA modernisoi aluksen Callaossa vuonna 1998, minkä jälkeen alus nimettiin uudelleen 8. lokakuuta 1879 käydyn taistelun muistoksi BAP Angamokseksi. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Angamos-luokan sukellusveneet
Kolmoislammi (itäinen)

Kolmoislammi (itäinen) on noin kahdentoista hehtaarin laajuinen syvä ja jylhärantainen korpijärvi Espoon ja Vihdin rajalla. Se kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Sen naapurijärviä ovat Nuuksion Pitkäjärvi idässä ja Siikajärvi etelässä. Länsi- ja pohjoispuolella on läntisen ja pohjoisen Kolmoislammin ohella useita lampia ja pieniä järviä, kuten Holma-Saarijärvi, jonka pinta on noin kuusitoista metriä Kolmoislammin pintaa korkeammalla. Holma-Saarijärven ja Kolmoislammien välissä sijaitsee Kolmoislamminkalliot.Kolmoislammi (itäinen) Vihdin karttapalvelussa Kolmoislammin ympäristö on kalliometsää, harvapuista kangasta ja eriasteisesti soistunutta maastoa. Kolmoislammit muodostavat kokonaisuuden, joita yhdistävät toisiinsa purot. Itäiseen Kolmoislampeen laskevat paitsi läntisen ja pohjoisen Kolmoislammen, myös Poro-Kolmoislammen ja Kukkoilammen vedet. Espoon osalta Kolmoislampi kuuluu Siikajärven kaupunginosaan. Espoon opaskarttaan se on merkitty nimellä Kolmuslampi.Kolmuslampi eli Kolmoislammi (itäinen) Espoon karttapalvelussa == Lähteet == Luokka:Espoon järvet Luokka:Vihdin järvet Luokka:Mankinjoen vesistö Luokka:Nuuksion kansallispuisto Luokka:Siikajärvi
Maja Trochimczyk

Maja Trochimczyk (vuosina 1987–2000 Maria Anna Harley; s. 30. joulukuuta 1957) on puolalais-yhdysvaltalainenCalifornia State Poetry Society: Maja Trochimczyk musiikkitieteilijä ja runoilija.Internet Chopin Information Centre: Maja Trochimczyk Researchgate: Maja Trochimczyk Hän opiskeli Varsovan yliopistossa, josta sai taiteiden maisterin oppiarvon musiikkitieteessä vuonna 1986 sekä Fryderyk Chopin -musiikkiyliopiston, josta sai taiteiden maisterin arvon ääni- insinööritaidossa vuonna 1987. Muutettuaan Kanadaan vuonna 1988 Trochimczyk sai filosofian tohtorin arvon musiikkitieteessä McGillin yliopistosta 1994. Tohtoriksi väiteltyään Trochimczyk sai vuosiksi 1994–1996 Social Sciences and Humanities Research Council of Canadan stipendin, jonka tuella hän suoritti kaksi puolalaista nykymusiikkia koskenutta tutkimushanketta. Elokuussa 1996 hän liittyi Etelä-Kalifornian Thornton-musiikkikoulun henkilökuntaan. Hänen tutkimuksellisiin kiinnostuksen aiheisiinsa ovat lukeutuneet 1900-luvun musiikin historia ja estetiikka, puolalaiset säveltäjät (Grażyna Bacewicz, Witold Lutosławski), naissäveltäjät, musiikkifilosofia ja musiikin ekologia. Puolalaisen musiikin keskuksessa Trochimczyk on toiminut Polish Music History Seriesin ja vuonna 1998 perustamansa Polish Music Journal -internetjulkaisun päätoimittajana. Hänen tuotantoonsa runoilijana kuuluu The Rainy Bread. Poems from Exile (2016), joka toi hänelle Puolalais-amerikkalaisen historiayhdistyksen Creative Arts Prizen. Trochimczyk oli Sunland-Tujungan nimikkorunoilija vuosina 2010–2012.Village Poets: Maja Trochimczyk Trochimczykin omiin musiikkijulkaisuihin kuuluvat kirjat After Chopin: Essays in Polish Music (2000) ja The Music of Louis Andriessen (2002). Hän on ollut mukana laatimassa myös muun muassa The New Grove Dictionary of Music and Musicians II -teosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Puolalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Puolalaiset runoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kolmoislammi (läntinen)

Kolmoislammi (läntinen) on runsaan kahden hehtaarin laajuinen korpijärvi Vihdin kaakkoisosassa. Se kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Sen itäpuolella sijaitsevat pohjoinen Kolmoislammi ja itäinen Kolmoislammi. Pohjoisessa on Holma-Saarijärvi, jonka pinta on noin kuusitoista metriä Kolmoislammin pintaa korkeammalla.Kolmoislammi (läntinen) Vihdin karttapalvelussa Kolmoislammin ympäristö on kalliometsää. Kolmoislammit muodostavat kokonaisuuden, joita yhdistävät toisiinsa purot. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
Kolmoislammi (pohjoinen)

Kolmoislammi (pohjoinen) on runsaan hehtaarin laajuinen korpijärvi Vihdin kaakkoisosassa. Se kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Se sijaitsee läntisen ja itäisen Kolmoislammin välissä. Pohjoisessa on Holma-Saarijärvi, jonka pinta on noin kuusitoista metriä Kolmoislammin pintaa korkeammalla.Kolmoislammi (pohjoinen) Vihdin karttapalvelussa Kolmoislammin ympäristö on kalliometsää. Kolmoislammit muodostavat kokonaisuuden, joita yhdistävät toisiinsa purot. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
Jadwiga Sarnecka

Jadwiga Sarnecka (1883 Szarogród – 29. joulukuuta 1913 Krakova) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.PWM Edition: Composers & Authors Sarneckan opettajiin kuuluivat Aleksander Michałowski, Teodor Leszetycki, Władysław Żeleński, Felicjan Szopski ja mahdollisesti Henryk Melcer. Hänen sävellyksistään ei aluksi tullut pidettyjä; niitä kuvattiin muun muassa oudoiksi ja kaoottisiksi. Hän kuitenkin jatkoi säveltämistä ja töidensä painamista omalla kustannuksellaan. Hänen lahjakkuutensa löysi Feliks Jasieński, joka ryhtyi rahoittajaksi. Myös Adolf Chybiński, Józef Reiss ja Zdzisław Jachimecki alkoivat kirjoittaa suosiolliseen sävyyn hänen töistään. Frédéric Chopinin satavuotisjuhlan kunniaksi Lvivissä järjestetyssä kilpailussa Sarnecka sai toisen palkinnon neljännestä balladistaan; ensipalkinto meni Karol Szymanowskille. Ensimmäisessä virallisessa puolalaismuusikkojen kokoontumisessa Sarnecka oli ainoa esitelmöimään pyydetty nainen. Hän puhui luovuuden ja virtuoosisuuden suhteesta sävellystyössä. Myös ankara kritiikki kuitenkin jatkui, ja lisäksi Sarneckan sairastama tuberkuloosi eteni. Hän jatkoi sävellystyötään, mutta lopetti jossain vaiheessa teostensa julkaisemisen. Tällä kaudella saivat alkunsa hänen avantgardistisimmat teoksensa, joissa hän radikalisoi harmonista ja tyylillistä sävelkieltään. Teosten joukossa ovat seitsemän balladia, kaksi sonaattia, kaksi muunnelmasarjaa ja muita pianoteoksia. Sarnecka sävelsi myös kolme pianosäesteistä yksinlaulua. Kuoltuaan tuberkuloosiin hän sai hautapaikan Rakowickin hautausmaalta, mutta hauta ei ole säilynyt näihin päiviin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Jadwiga Sarnecka: nuotteja Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Holma-Saarijärvi

Holma-Saarijärvi on noin neljän ja puolen hehtaarin laajuinen korpijärvi Vihdin kaakkoisosassa Veikkolan taajaman koillispuolella. Se kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Sen naapurijärviä ovat Ympyrkäinenlampi lännessä ja Kolmikulmalampi idässä. Holma-Saarijärven eteläpuolella sijaitsee Kolmoislammien alue. Järvien välissä on Palokalliot ja Kolmoislamminkalliot. Holma-Saarijärven pinta on yli viisitoista metriä Kolmoislammien pintaa korkeammalla.Holma-Saarijärvi Vihdin karttapalvelussa Holma-Saarijärven itärannan tuntumassa on saari, jonne on kävelysiltayhteys. Holma-Saarijärven yhteyteen kuuluu kaksi yleistä telttailualuetta, joista toinen sijaitsee saarella. Toinen telttailualue sijaitsee länsirannalla. Holma-Saarijärven ympäristö on kalliometsää. == Lähteet == Luokka:Vihdin järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
Ympyrkäinenlampi

Ympyrkäinenlampi on noin kahden hehtaarin laajuinen korpijärvi Vihdin kaakkoisosassa Veikkolan taajaman koillispuolella. Se kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Ympyrkäinenlammen naapurijärviä ovat Holma-Saarijärvi ja Kolmikulmalampi idässä, Kolmoislammet eteläkaakossa, Kolperinlampi lännessä ja Pitkä Saarijärvi pohjoisessa.Ympyrkäinenlampi Vihdin karttapalvelussa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vihdin järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
BAP Antofagasta (SS-32)

BAP Antofagasta (runkonumero SS-32) on Perun laivaston vuonna 1981 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene. == Valmistus == Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 12. elokuuta 1976 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1977. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 22. toukokuuta 1981.Gardiner, Robert s. 306 Alus nimettiin Tyynenmeren sodassa käydyn Perun ja Chilen laivastojen välisen Antofagastan taistelun muistoksi. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1981. Oltuaan palveluksessa vuosikymmenen SIMA modernisoi aluksen Callaossa vuonna 1996. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Angamos-luokan sukellusveneet
Traganum nudatum

Traganum nudatum on revonhäntäkasvien (Amaranthaceae) heimoon kuuluvien vaappioiden (Traganum) kasvisuvun kuivakkokasvi, joka kasvaa karuilla ja kuivilla aavikoilla. == Oksat ja lehdet == T. nudatum on 30–60 senttimetriä korkea pensas. Se oksat ovat ulospäin tiheästi haarautuneita. Sen mehevät lehdet ovat vuorottain ja väriltään sinisenharmaat. Niiden pituus on 2–8 millimetriä, tyvestä laajentuneet noin 1,5–2 millimetriä leveitä. == Kukat ja hedelmä == T. nudatum kukkii maalis-syyskuussa. Sillä on vaatimattomat kukat, jotka tulevat lehtihankoihin. Niiden juuressa on tiheää villamaista karvoitusta. Kehä on kooltaan 3–4 millimetriä, siinä on viisi sylinterimäistä tai kartiomaista lehteä. Heteitä on viisi. Emin sikiäin on pallomainen, vartalo on lyhyt ja siinä on kaksi luottia. Hedelmä on pieni ruskea, kooltaan hieman yli tai alle millimetrin. == Kasvupaikat ja levinneisyys == T. nudatum on halofiili eli se suosii suolaisia kasvupaikkoja. Se kasvaa kuivilla ja kuumilla aavikoilla ja sora-aavikoilla, joiden maa on savista ja hiekkaista. Muun muassa vadien kuivissa pohjissa, rannikoiden ja sisämaan kuivien ja suolaantuneiden syvänköjen alueilla. T. nudatumia tavataan Pohjois-Afrikasta, Lähi-idästä, Siinailta ja Arabian niemimaalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia. * * Luokka:Revonhäntäkasvit Luokka:Pensaat
BAP Pisagua (SS-33)

BAP Pisagua (runkonumero SS-33) on Perun laivaston vuonna 1981 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene. == Valmistus == Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 21. maaliskuuta 1977 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1978. Alus laskettiin vesille 19. lokakuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 12. heinäkuuta 1983.Gardiner, Robert s. 306 Alus nimettiin 2. marraskuuta 1879 käydyn Perun ja Chilen välisen Pisaguan taistelun muistoksi. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen aikana alus kolaroi neuvostoliittolaisen aluksen kanssa 8. huhtikuuta 1982 kärsien vaurioita, jotka viivästyttivät palvelukseenottoa. Alus saapui uuteen kotisatamaansa Callaoon vuonna 1983. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Angamos-luokan sukellusveneet
BAP Chipana (SS-34)

BAP Chipana ex- BAP Blume (runkonumero SS-34) on Perun laivaston vuonna 1981 palvelukseen otettu Angamos-luokan sukellusvene. == Valmistus == Tyypin 209 sukellusvene tilattiin 21. maaliskuuta 1977 Saksasta Howaldtswerke-Deutsche Werft AG:lta Kielistä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1978. Alus piti nimetä 1800-luvulla eläneen insinöörin Federico Blumen kunniaksi BAP Blumeksi, mutta 21. huhtikuuta 1980 nimi vaihdettiin BAP Chipanaksi Perun ja Chilen välillä 12. huhtikuuta 1879 käydyn Chipanan taistelun muistoksi. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1981 ja liitettiin laivastoon 28. lokakuuta 1982Gardiner, Robert s. 306. == Palvelus == Pohjanmerellä järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus saapui 1983 uuteen kotisatamaansa Callaoon. Vuonna 2018 alkoi SIMAn telakalla Callaossa aluksen modernisointi, missä se katkaistiin mekaniikan ja kontrollijärjestelmien vaihtamiseksi. Lisäksi aluksen sähkö-, navigointi- ja propulsiojärjestelmät päivitettiin. Saksalainen ThyssenKrupp Marine Systems, jolle maksettiin 40 miljoonaa euroa, avusti Perua sukellusveneiden päivityksessä. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Angamos-luokan sukellusveneet
Hans Leygraf

Hans Leygraf (1920 Tukholma – 12. helmikuuta 2011Hans Leygraf: In Memoriam) oli ruotsalainen pianisti ja musiikkipedagogi.Hans Leygraf: Biography Hän oli varhaisella urallaan myös niin kutsuttua Måndagsgruppenia edustanut säveltäjä, mutta lopetti säveltämisen sittemmin.Musikaliska akademien: Årsskrift 2011, s. 67 Leygraf syntyi saksalais-itävaltalaisille vanhemmille. Hän sai pianonsoiton opetusta Gottfrid Boonilta Tukholmassa ja Anna Hirzel-Langenhanilta Sveitsissä. Lisäksi hän opiskeli sävellystä ja orkesterinjohdoa yliopistoissa Münchenissä ja Tukholmassa. 9-vuotiaana hän debytoi solistina Tukholman kuninkaallisen filharmonisen orkesterin kanssa, ja 12-vuotiaana hän piti ensimmäisen pianoresitaalinsa. Toisen maailmansodan jälkeen hän esiintyi eri puolilla Eurooppaa, myös Neuvostoliiton alueella, Yhdysvalloissa ja Kaukoidässä. Hän esiintyi muiden muassa Wienin filharmonikkojen, Lontoon sinfoniaorkesterin ja BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa. Kapellimestareita, joiden kanssa hän teki yhteistyötä, olivat Herbert Blomstedt, Sergiu Celibidache, Ernő Dohnányi, Antal Doráti, Sixten Ehrling, Ferenc Fricsay, Michael Gielen, Rudolf Kempe, Wolfgang Sawallisch, Georg Solti ja George Szell. Leygraf tuli laajan yleisön tietoisuuteen muun muassa monilla televisio- ja radioesiintymisillään sekä Wolfgang Amadeus Mozartin sonaattien kokonaislevytyksellään. Hän teki opetustyötä Innsbruckissa, Darmstadtissa, Tukholmassa, Hannoverissa ja Berliinissä. Lisäksi hän toimi vuosina 1972–1990 professorina Salzburgin Mozarteumissa, jossa hän vielä syyskuuhun 2007 johti lahjakkaiden opiskelijoiden kansainvälistä luokkaa. Leygrafin oppilaiden joukossa oli Igor Levit.DW: A researcher at the piano Leygraf tuli vuonna 1961 valituksi Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi. Hän oli myös Mozarteumin kunniajäsen, Vasa-ritarikunnan jäsen ja Litteris et Artibus -mitalin saaja.Hans Leygraf: Hans Leygraf: Fundamental piano lessons (DVD) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
ORG-Peking

ORG-Peking () on kiinalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Pekingistä, Kiinasta. Se pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa. ==Nykyinen joukkue== (Tilanne 30. lokakuuta 2020) Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 29 Derek Dun L 2020 Surrey, Brittiläinen Kolumbia, Kanada Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 42 Mark Skutar L 2020 Novokuznetsk, Venäjä 60 Tianju Hu (A) R 2020 72 Dmitri Švidenko L 2020 Ludni, Ukraina 97 Jiaqi Zhang R 2020 Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 3 Ziyang Zhu L H 2020 8 Tianjou Zuo R H 2020 Harbin, Kiina 9 Semen Stoljarov R H 2020 10 Runcheng Zuo R H 2020 17 Peng Ji R H 2020 24 Tianxiang Xia L H 2020 88 Qianyi Huang L KH 2020 89 Hao Zhang L H 2020 91 Jing Wang L H 2020 96 Peng Huang L H 2020 === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Gary Graham * Apuvalmentaja: Dmitri Katajev * Apuvalmentaja: Guan Wang * Maalivahtivalmentaja: Brian Gratz * Toimitusjohtaja: Aleksei Burlaka Luokka:VHL-seurat Luokka:Kiinalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 2019 perustetut urheiluseurat
Sulfapyridiini

Sulfapyridiini (C11H11SN3O2) on sulfonamideihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on aiemmin käytetty antibioottina muun muassa keuhkokuumeen hoidossa, mutta nykyään sitä käytetään antibioottina lähinnä eläinlääketieteessä. Yhdistettä voidaan käyttää myös ihokeliakian hoidossa. ==Ominaisuudet ja käyttö== Sulfapyridiini on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen ja paremmin etanoliin tai asetoniin. Sulfapyridiini kehitettiin 1937–1938 britannialaisen kemianteollisuusyhtiön May & Bakerin laboratoriossa. Sulfapyridiini oli merkittävä kehitysaskel, sillä se oli ensimmäinen antibiootti, joka tehosi pneumokokkien aiheuttamaan keuhkokuumeeseen. Yhdistettä käytettiin lähinnä 1940-luvulla muun muassa keuhkokuumeen ja aivokalvontulehduksen ja tippurin hoitoon ja sen korvasivat ihmislääketieteessä nopeasti uudemmat sulfonamidit ja penisilliinit, joilla oli vähemmän haittavaikutuksia. Sulfapyridiinin kerrotaan olleen lääkkeen, joka pelasti Ison-Britannian pääministerin Winston Churchillin hengen hänen saatuaan keuhkokuumeen joulukuussa 1943. Nykyään sitä voidaan käyttää ihokeliakian hoitoon. ==Haittavaikutukset== Sulfapyridiini voi aiheuttaa agranulosytoosia eli jyvässolujen tavallista vähäisempää määrää veressä. Lisäksi se on myrkyllistä maksalle ja munuaisille ja saattaa kiteytyä virtsaan aiheuttaen munuaisvaurioita. ==Valmistus== Sulfapyridiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 2-aminopyridiini reagoi p-asetamidobentseenisulfonyylikloridin kanssa muodostaen amidin. Seuraavassa vaiheessa asetamidoryhmä hydrolysoidaan kuumentamalla emäksisessä vesiliuoksessa, jolloin muodostuu sulfapyridiiniä. : ==Lähteet== Luokka:Sulfonamidiantibiootit
Elämäkertaromaani

Elämäkertaromaani eli biofiktio on yleensä tunnetun julkisuuden henkilön elämänvaiheista kertova romaani, jossa kohdehenkilöstä käytettävissä olevaa faktatietoa yhdistetään fiktiiviseen ainekseen. Elämäkertaromaaneja kirjoitetaan etenkin kirjailijoista, taiteilijoista ja poliitikoista. Elämäkertaromaanissa käsitellään kohteen uraa yleensä pitkältä ajalta, mutta joskus romaani painottuu kohteen identiteetin ja tulevaisuuden näkymien kannalta ratkaisevaan ajanjaksoon. Moni elämäkertaromaani lähtee autofiktiivisen romaanin tapaan liikkeelle taiteilijan elämän loppupäästä ja hakee hänen uralleen merkitystä takautuvasti huippukohtien kautta. Elämäkertaromaanissa keskeistä on antaa lukijalle päähenkilön elämään kiinnostava näkökulma, ja näin kirjoittaja voi tehdä rohkeitakin tulkintoja. Tarinaa ei siten ole tarkoitus lukea totena.Kuukauden sana syyskuussa 2021 on biofiktio Kotus.fi 1.10.2021. Viitattu 14.12.2023 Esimerkki biofiktiosta on Rosa Liksomin Everstinna (2017), joka hyödyntää Annikki Kariniemen henkilöhahmoa ja leimaa tämän todellisuuden vastaisesti natsiksi, mitä Outi Hytönen esseessään paheksuu. Lukijalle voi siten Hytösen mukaan jäädä biofiktion kohdehenkilöstä ehkä alitajuinen virheellinen kuva.Outi Hytönen, Biofiktion kirjoittaja on kaikkivaltias. Parnasso 6–7/2023, s. 39–43 Finlandia-palkinnolla palkittuja suomenkielisiä elämäkertaromaaneja ovat Hannu Mäkelän Mestari (1995, kertoo Eino Leinosta) ja Helena Sinervon Runoilijan talossa (2004, kertoo Eeva-Liisa Mannerista). ==Katso myös== * Elämäkerta ==Lähteet== * Luokka:Kirjallisuuden käsitteet
Joulusaaren lippu

Joulusaaren lippu on Joulusaaren kansallistunnus. Lippu on jaettu kahteen osaan vasemmasta yläkulmasta oikeaan alakulmaan. Ylempi vihreä osa kuvastaa saaren kasvillisuutta ja alempi sininen osa saarta ympäröivää merta. Vasemmassa reunassa on Etelän risti, joka on sama kuin Australian lipussa. Oikealla on kultainen, pikkutropiikkilinnun saarella esiintyvä alalaji Phaethon lepturus fulvus. Keskellä lippua on kultainen kiekko, joka kuvaa Joulusaaren historiallista fosfaatin kaivuuta. Keskellä kiekkoa on vihreällä värillä kuvattuna Joulusaari. Vuonna 1986 järjestettiin kilpailu, jossa valittiin lippu. Kilpailun tulokset julkaistiin 14. huhtikuuta 1986. Voittajavalinnan oli suunnitellut Tony Couch. Virallisesti lippu otettiin käyttöön vuonna 2002. ==Lähteet== Luokka:Joulusaari Luokka:Itsehallintoalueiden liput
Niilo Mäenpää

Niilo Mäenpää (s. 14. tammikuuta 1998 Hämeenlinna) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Halmstads BK:ta.Niilo Mäenpää Transfermarkt- sivustolla Mäenpää voitti FC Interissä Suomen Cupin kaudella 2018. Interin 1–0-voittoon päättyneessä loppuottelussa HJK:ta vastaan hän pelasi täydet minuutit. Myös Mäenpään kaksoisveli Aapo Mäenpää pelaa jalkapalloa Veikkausliigassa. == Tilastot == Tilastot kattavat aikuisten sarjaottelut. Päivitetty 11. tammikuuta 2025. Kausi Seura Sarja O M 2014 FC Hämeenlinna Kakkonen 6 0 2015 Haka Ykkönen 18 1 2016 Haka Ykkönen 23 2 2017 Haka Ykkönen 25 1 2018 Inter Veikkausliiga 17 0 Inter 2 Kolmonen 1 0 2019 Inter Veikkausliiga 21 1 2020 IFK Mariehamn Veikkausliiga 21 0 2021 IFK Mariehamn Veikkausliiga 26 2 2021–2022 Warta Poznań Ekstraklasa 12 0 2022–2023 Warta Poznań Ekstraklasa 31 0 2023–2024 Warta Poznań Ekstraklasa 24 0 2024 Halmstads BK Allsvenskan 14 1 Yhteensä 239 8 == Saavutukset == * Suomen Cup: 2018 (Inter) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kookossaarten lippu

Kookossaarten lippu on Kookossaarten kansallistunnus. Kookossaarten lipun pohjaväri on vihreä. Vasemmassa yläkulmassa on kultainen kiekko, jonka keskellä on palmupuu. Keskellä lippua on kultainen puolikuu. Oikeassa reunassa on Etelän risti kultaisin tähdin. ==Lähteet== Luokka:Kookossaaret Luokka:Itsehallintoalueiden liput
Chris Cuomo

Christopher Charles Cuomo (s. 9. elokuuta 1970 Queens, New York) on yhdysvaltalainen televisiojuontaja, joka juonsi Cuomo Prime Time -ohjelmaa CNN-kanavalla.Christopher Cuomo: Biography Speakers Access, 2013, viitattu 14.8.2019. Aiemmin hän on juontanut 20/20-uutisohjelmaa ABC-kanavalla sekä lisäksi FOX-kavavalla Fox Files-ohjelmaa. Vuonna 2022 Cuomo siirtyi NewsNation -nimiselle kanavalle, jossa hänellä on oma nimikko-ohjelma. Cuomo on edesmenneen Mario Cuomon poika, joka toimi New Yorkin osavaltion 52. kuvernöörinä vuosina 1983–1995. Lisäksi myös hänen vanhempi veljensä Andrew Cuomo on toiminut New Yorkin kuvernöörinä. == Koulutus == Cuomo on valmistunut lakimieheksi () Fordhamin yliopistosta vuonna 1995. Ennen sitä hän oli suorittanut alemman korkeakoulututkinnon Yalen yliopistossa. == Yksityiselämä == Vuonna 2011 Cuomo solmi avioliiton Christina Greeven kanssa, joka on aikakausilehden kustannustoimittajat. Parilla on kolme lasta, tyttäret Bella ja Carolina sekä yksi poika Mario. == Väärinkäyttöepäilyt == Häntä syytettiin veljensä, New Yorkin silloisen kuvernöörin Andrew Cuomon ahdisteluväitteiden peittelystä. CNN-kanavan sisäisten tutkimusten mukaan hän oli asiattomasti käyttänyt kanavan resursseja painostaakseen veljensä seksuaalisesta ahdistelusta syyttäneitä tahoja. Hänet irtisanottiin esiin tulleiden väärinkäytösten vuoksi 4. joulukuuta 2021. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Elävät henkilöt
Reijo Ojanen (sisustusarkkitehti)

Reijo Antero Ojanen (22. tammikuuta 1931 Tampere – 24. heinäkuuta 2019 Tampere) oli suomalainen sisustusarkkitehti.Toinen etunimi on tarkistettu Ojasen hautakivestä, joka sijaitsee Tampereella Kalevankankaan hautausmaalla, korttelissa 1. Ojanen kävi keskikoulun Tampereen lyseossa. Hän pääsi opiskelemaan Helsinkiin Taideteolliseen oppilaitokseen, josta hän valmistui sisustusarkkitehdiksi vuonna 1956. Ojanen toimi Tampereen talonrakennustoimiston sisustusarkkitehtinä 40 vuotta. Hänen tunnetuin työnsä oli vuonna 1959 valmistuneen Pyynikin kesäteatterin pyörivän katsomon suunnittelu. Idean pyörivään katsomoon hän sai veturitallin kääntöpöydästä. Se oli valmistuessaan maailman ensimmäinen sähkökäyttöinen pyörivä katsomo. Muita Ojasen töitä olivat TTT:n Kellariteatteri, Tampereen Komediateatteri sekä Ravintola Tiiliholvi Tampereella. Hän suunnitteli myös Messukylän Osuusmyllyn muistomerkin, joka pystytettiin vuonna 1981. thumb|upright|Ojasen suunnittelema Messukylän osuusmyllyn muistomerkki paljastettiin vuonna 1981 Tampereella. Ojanen toimi työnsä ohella Tampere-Seuran puheenjohtajana sekä Tapparan sihteerinä. Hän oli myös perustamassa Ilves-Kissoja. Reijo Ojasen sisko Sirkka Ojanen voitti melonnassa Suomen mestaruuden ja poika Juha Ojanen Ilveksen jalkapallojoukkueessa Suomen cupin vuonna 1979. Reijo Ojanen oli jääkiekkoilija Janne Ojasen setä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Eräkirjallisuus

Eräkirjallisuus on tieto- tai kaunokirjallisuutta, jossa kuvataan erämaissa metsästämistä, kalastusta, vaeltelua tai senkaltaista toimintaa. Eräkirjallisuudessa voi olla matkakirjallisuudenkin piirteitä. Eräkirjallisuuden keskeinen funktio on kulttuurin ja luonnon vuoropuhelun elämyksellinen vahvistaminen. Tunnettuja suomeksi käännettyjä englanninkielisiä eräkirjoja ovat esimerkiksi Henry David Thoreaun Elämää metsässä (1854) ja Ernest Hemingwayn Afrikan vihreät kunnaat (1935). Suomalainen eräkirjallisuus liittyy valtaosin Lappiin. Suomalaisia eräkirjoja ovat esimerkiksi Juhani Ahon Lohilastuja ja kalakaskuja (1921), monet A. E. Järvisen 1920-luvulta lähtien julkaisemat kirjat, Antti Tuurin Perhokalastuksen alkeet (1978), Yrjö Kokon Laulujoutsen (1950), Valter Keltikankaan Seitsemän tuntia erämaata (1977), Raimo O. Kojon Pohjoiset erämaat (1977), Veikko Huovisen toimittama Pohjoiset erätarinat (1968), Seppo Saraspään Pystykorva kerrostalossa: eränovelleja (1995) ja Mauri Paasilinnan Lapinhullu ja muita tarinoita (1997). On esitetty vahva väite, että eräkirjallisuus olisi yksinomaan suomalainen ilmiö, tai "kaikkein suomalaisin kirjallisuusgenre". Tästä seuraisi, että suomalaisilla on velvoite säilyttää laji. Aiheesta on käyttänyt puheenvuoroja toimittaja ja kirjailija Monni Himari. ==Katso myös== * Luettelo suomalaisista eräkirjailijoista ==Lähteet== Luokka:Kaunokirjallisuus aiheen mukaan Luokka:Tietokirjallisuuden lajityypit
Pikkujalka

Pikkujalka () on vuonna 2018 julkaistu yhdysvaltalainen Warner Brosin tuottama animaatioelokuva. Se perustuu vielä julkaisettomaan Sergio Pablosin lastenkirjaan nimeltä Yeti Tracks. Elokuvan on ohjannut Karey Kirkpatrick, joka myös osittain käsikirjoitti elokuvan John Requan ja Glenn Ficarran kanssa. Pääosissa näyttelevät alkuperäisessä versiossa Channing Tatum, James Corden, Zendaya, Common, LeBron James, Danny DeVito, Gina Rodriguez, Yara Shahidi, Ely Henry ja Jimmy Tatro. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 28. syyskuuta 2018 ja Suomessa 12. lokakuuta 2018. == Juoni == Yetit asuvat eristyksessä vuorten päällä Himalajalla. Migo-yeti kohtaa Percy-nimisen ihmisen ja niin hän saa mainetta ja kunniaa ”Pikkujalan” löytämisestä. Löydön vuoksi Migo ja hänen ystävänsä, joilla on Pikkujalka-salaseura päättävät lähteä etsimään kylänsä ulkopuolelta todisteita Pikkujalasta. == Ääninäyttelijät == Englanninkielinen näyttelijä Suomenkielinen näyttelijä Rooli Channing Tatum Elias Kaskinen …Migo Zendaya Nelli Matula …Meechee James Corden Thomas Kirjonen …Percy Common Iso H …Kivenhaltija LeBron James Joonas Saartamo …Gwangi Gina Rodriguez Heljä Heikkinen …Kolka Yara Shahidi Saara Lehtonen …Brenda Ely Henry Ernest Lawson …Fleem Jimmy Tatro Osku Ärilä …Thorp Danny DeVito Arto Nieminen …Dorgle Justin Roiland Petrus Kähkönen …Gary == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat
Sahajoki (Juupajoki)

Sahajoki on Pirkanmaalla Juupajoella Kokemäenjoen vesistöön kuuluva joki. == Joen kulku == Joen luusua sijaitsee Hulippaan lounaispäässä ja se laskee 8,5 kilometriä päässä Kopsamoon. Joki virtaa aluksi Pylkinvuoren ja Moisionvuoren länsipuolelta ohi. Moisionvuorella se joutuu Pirttikankaalla pehmeään maastoon, johon Sahajoki ja sen sivuojat ovat kuluttaneet syvät raviinilaaksot. Se kiertään vielä Piilamminvuoren länsipuolelta ja se alkaa entistä voimakkaammin meanderoimaan. Mäkikylän ja Kopsamon kylän peltoaukeilla sen jokilaakso on leveämmillään. Täällä se laskee Kopsamon koillispäähän. Suurin sivujoki syntyy Pylkin suunnalta ja Sahrajärven suunnalta tulevien ojien yhtyessä Sahrakoskella yhdeksi uomaksi, joka sitten yhtyy kilometrin päässä Sahajokeen Piilamminvuoren lounaispuolella. == Luontoarvoja == Joen ekologinen tila on ollut hyvä vuosina 2009 ja 2013 . Sahajoen alajuoksulla joki tulvii keväisin alavalle peltoalueelle Kopsamon pohjoisrannassa. Tämä on kahlaajilleja vesilinnuille mieluisa levähdysalue. Alueella on havaittu enimmillään esimerkiksi 48 valkovikloa, 365 liroa ja 500 sinisorsaa. Alueella vierailee säännöllisesti muitakin isoja kahlaajia, kuten esimerkiksi 55 metsävikloa ja 24 mustavikloa. Keskijuoksulla sijaitseva harjualueelle muodostunut raviinilaakso levittäytyy sivuojineen 51,5 hehtaarin suuruiselle alueelle. Raviini on paikoin 15–20 metriä syvä, missä jyrkkärinteisen laakson pohjalla esiintyy lähteitä ja lehtoa ja lehtokorpea. Laakson kasvustoon kuuluvat esimerkiksi virmajuuri, mesiangervo, suokeltto, mustaherukka, vadelma, lehto-orvokki, niittyleinikki, rentukka, linnunsilmä, hiirenporras sekä useat erilaiset lehväsammalet ja maksasammalet. == Vesistösuhteet == Joki sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Sahajoen valuma-alueeseen (35.756) se kuuluu. Se on valuma-alueensa pääuoma, joka laskee Kokkilanselän alueen (35.752) Kopsamoon. Alajuoksulla alueen järvet muodostavat lyhyiden uomien kanssa järviketjun, johon kuuluvat esimerkiksi Pärinjoen jälkeen Kylmalammiin, Pusujoen jälkeen Kattilanlahteen ja vielä lyhyen jokiuoman jälkeen Mellinselkään. Aakkolanjoki aloittaa Laasojärven alueen (35.751) järviketjun, kun se virtaa Aakkojärven läpi Aurikkojärveen ja Sulkusalmen jälkeen Laasojärveen. Valuma-alueen viimeinen joki on Kaivannonjoki, joka laskee Koljonselkään. == Lähteet == * Luokka:Suomen joet Luokka:Juupajoki
Ruokejärvi (Ruovesi, itäinen)

Ruokejärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun lähellä sijaitseva järvi. Samalla alueella on kaksi Ruokejärveä, joista toinen sijaitsee länsipuolella. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 12 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,2 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Paloveden alue Luokka:Ruoveden järvet
Ruokejärvi (Ruovesi, läntinen)

Ruokejärvi on Pirkanmaalla Ruovedellä Joensuun lähellä sijaitseva järvi. Alueella on kaksi Ruokejärveä, joista toinen sijaitsee tämän itäpuolella. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 17 hehtaaria. Se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järven rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paarlammin valuma-alueeseen (35.324) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 176,3 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Paloveden alue Luokka:Ruoveden järvet
Tughlaqabadin linnake

Tughlaqabadin linnake rakennettiin 1320-luvulla Delhin lähelle Intiaan Tughluq-dynastian aikana. Sen rakennutti kyseisen dynastian ensimmäinen hallitsija Ghiyas-ud-Din Tughluq. Linnakkeesta on jäljellä vain rauniot. Se sijaitsee Aravalli-vuorten rinteellä ja on ympärysmitaltaan 6,5 km. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian linnoitukset Luokka:Delhi