EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Akshara Haasan

Akshara Haasan (; ; s. 12. lokakuuta 1991 Madras, Tamil Nadu, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee tamilin- ja hindinkielisissä elokuvissa. Hän on näyttelijä Kamal Haasanin ja näyttelijä Sarikan nuorempi tytär sekä näyttelijä Shruti Haasanin sisar. Hän aloitti uransa apulaisohjaajana ennen kuin teki ensiesiintymisensä hindinkielisessä draamaelokuvassa Shamitabh (2015) ja näytteli myöhemmin muun muassa tamilinkielisessä toimintatrillerissä Kadaram Kondan (2019). == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli 2015 Shamitabh Akshara Pandey Hindi 2017 Laali Ki Shaadi Mein Laaddoo Deewana Laali Vivegam Natasha Tamili 2019 Kadaram Kondan Aadhira 2022 Achcham Madam Naanam Payirppu Pavithra == Verkkosarjat == Vuosi Verkkosarja Rooli Kieli Palvelu 2019 Fingertip Priya Tamili ZEE5 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Ruola

Martti Olavi Ruola (8. heinäkuuta 1917 Kustavi – 18. syyskuuta 1988 Turku) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Ruolan vanhemmat olivat maanviljelijä Jalmari Taavetti Ruola ja emäntä Aksa Laiho ja puoliso vuodesta 1946 Anni Aleksandra Saarinen. Ruola kävi kansakoulun ja työskenteli sitten erilaisissa tehtävissä. Opiskeltuaan Tampereen teknillisessä oppilaitoksessa hän valmistui talvisodan jälkeen keväällä 1941 rakennusmestariksi. Myös jatkosotaan osallistunut Ruola teki sotien jälkeen rakennusalan töitä, kunnes ryhtyi veljensä Urho Ruolan kanssa urakoimaan rakennuksia vuonna 1947. Rakennustoimisto Ruolasta, myöhemmin Rakennus-Ruola, kehittyi veljesten johdossa Suomen merkittävimpiä rakennusalan yrityksiä ja elementti- ja aluerakentamisen edelläkävijöitä. Vuonna 1964 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Martti Ruola myi omistuksensa rakennusyhtiöstä vuonna 1981 Urho Ruolalle ja tämän pojalle, mutta toimi vielä senkin jälkeen rakennusalalla. Hän oli myös aktiivinen rakennusalan ja työnantaja- sekä rakennusmestareiden järjestöissä. Sotilasarvoltaan Ruola oli reservin ylikersantti (1967).Kuka kukin on 1978, s. 820. Viitattu 12.3.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Soulfly (albumi)

Soulfly on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin 21. huhtikuuta 1998. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 esikoisalbumit Luokka:Soulflyn albumit
Primitive (Soulflyn albumi)

Primitive on Soulflyn toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2000. == Lähteet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Soulfly: Primitive Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Taina Helve

Taina Siviä Kaila (o.s. Helve; 15. syyskuuta 1904 Helsinki – 7. marraskuuta 1969 Kokkola)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 1969, No 306, sivu 2, julkaistu 12.11.1969 oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57Taina Helve, Urheilija : suomalaisten loistojulkaisu, 01.01.1930, nro 5, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Taina Helven vanhemmat olivat toimittaja Anton Helve ja Hilda Maria (Maiju) Gerdt.Toimittaja Anton Helve, Mikkelin Sanomat 31.05.1928 nro 63, s. 1, Kansalliskirjaston Digitoidut aineistotYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Anton Moldakoff (Helve) Taina Helve aloitti tanssijan uransa Maggie Gripenbergin oppilaana. Ensimmäisen oman näytäntönsä hän piti 16-vuotiaana maaliskuussa 1920 ja tämän jälkeen hän piti näytäntöjä aluksi kerran vuodessa ja sittemmin kerran kahdessa vuodessa. Helve teki 1920-luvulla kaksi opintomatkaa Saksaan ja esiintyi myös siellä Berliinissä. Helve teki 1920-luvulla kiertueita eri puolille Suomea ja hän toimi myös eri teattereissa operettien tanssiosuuksien järjestäjänä. Helve esiintyi myös itse parissa operetissa. Lisäksi Helve laati ja ohjasi naisten voimisteluohjelmia. Hän oli mallina kuvanveistäjä Into Saxelinin viiteen veistokseen, muun muassa Diana- veistokseen. Taina Helve piti Helsingissä 1921–1930 omaa tanssikoulua, jossa opetettiin seuratansseja ja plastiikkaa. Hän muutti sittemmin Kokkolaan ja piti siellä tanssikoulua. Taina Helve oli naimisissa varatuomari Pekka Kailan kanssa ja he asuivat Kokkolassa Rantakadun varrella sijainneessa ns. Kailan talossa, joka oli rakennettu 1912.Ennen ja nyt -juttusarja alkaa – Miltä näytti Rantakatu vuonna 1920?, Kokkola-lehti 9.2.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tanssitaiteilija kertoo. Taina Helvettä haastatellaan, Kisakenttä, 01.11.1938, nro 18-19, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Tina Šutej

Tina Šutej (s. 7. marraskuuta 1988 Ljubljana) on slovenialainen seiväshyppääjä. Hän edustaa ljubljanalaista AD Mass -seuraa. Šutej sijoittui vuonna 2005 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla viidenneksi, alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Marrakechissa kahdeksanneksi ja karsiutui loppukilpailusta Kaunasin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän saavutti Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 hopeaa tuloksella 425 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin EM-hallikilpailuissa 2007 ja oli viides alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Kaunasissa 2009. Šutej sijoittui kymmenenneksi Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ja saavutti Shenzhenin universiadeissa 2011 hopeaa tuloksella 455. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa 2011, Helsingin EM-kilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa 2012. Hän sijoittui 2014 kymmenenneksi sekä Sopotin MM- hallikilpailuissa että Zürichin EM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta sekä Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa että Pekingin MM-kilpailuissa. Šutej jäi Amsterdamin EM-kilpailujen 2016 loppukilpailussa ilman tulosta. Saman vuoden Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi. Hän oli Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 kahdeksas ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa. Hän saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 hopeaa tuloksella 441, mutta karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n sisäratojen EM- kilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmastoista. Šutej saavutti Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hopeaa tuloksella 470 cm. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui jaetulle viidennelle sijalle tuloksella 450 cm. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia tuloksella 475 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli neljäs tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti Münchenin EM-kilpailuissa pronssia tuloksella 475 cm. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän sai hopeaa niin ikään tuloksella 475. Šutej on voittanut seiväshyppykilpailun Yleisurheilun Euroopan cupin kakkosliigassa 2008 sekä Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kakkosliigassa 2013, 2017, 2019 ja 2021. Slovenian-mestaruuden hän on voittanut ulkoradoilla 2006, 2008 ja 2010–2022 sekä sisäradoilla 2007, 2008, 2015–2017, 2019 ja 2023. NCAAn mestaruuskilpailuissa hän saavutti sisäradoilla kultaa 2011 ja 2012 sekä ulkoradoilla hopeaa 2010 ja 2011. Slovenian halliennätystä hän paransi ensimmäisen kerran hypättyään 420 cm helmikuussa 2009 ja ulkorataennätystä tuloksella 430 huhtikuussa 2010. Nykyisen Slovenian ennätyksen 482 cm hän hyppäsi Ostravan hallikilpailussa 2. helmikuuta 2023. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 476 cm Ljubljanassa 11. syyskuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
3 (albumi)

3 on Soulflyn kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2002. == Lähteet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 9-/10Levyarvostelu: Soulfly - 3 Viitattu 12.3.2022. * Soundi: SOULFLY: 3 Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Prophecy

Prophecy on Soulflyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. maaliskuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10Levyarvostelu: Soulfly – Prophecy Viitattu 25.8.2022. * Soundi: SOULFLY: Prophecy Viitattu 25.8.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Ahon kansakoulu

Ahon kansaoulu voi viitata seuraaviin: * Ahon koulu, aiemmin Ahon kansakoulu, koulu Jalasjärvellä * Ahon kansakoulu, koulu Vetelissä
Dark Ages

Dark Ages on Soulflyn viides studioalbumi, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2005. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8½/10Levyarvostelu: Soulfly – Dark Ages Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Conquer

Conquer on Soulflyn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 23. heinäkuuta 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Max Cavalera - kitara, laulu * Joe Nunez - rummut * Marc Rizzo - kitara * Bobby Burns - basso == Arvostelut == * Imperiumi: 9+/10Levyarvostelu: Soulfly – Conquer Viitattu 12.3.2022. * Soundi: SOULFLY: Conquer Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Annsi Bergh

Annsi Bergh-Pfefer (1900 – 18. syyskuuta 1932) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57Annsi Bergh, Uusi Suomi, 23.09.1932, nro 258, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Annsi Bergh opiskeli rytmillistä voimistelua ja plastillista taidetanssia Maggie Gripenbergin oppilaana. Annettuaan ensimmäisen julkisen tanssinäytäntönsä 1920 yhdessä Mary Hougbergin ja Taina Helveen kanssa hän lähti 1921 Saksaan jatkamaan opintojaan Dresdenin lähelle sijainneessa Hellerau-opistossa. Hänestä tuli pian myös opiston opettaja ja tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 1928 saakka. Vuosina 1928–1932 hän oli opettajana Hellerau–Laxenburg-koulussa. Bergh esiintyi myös tanssijana Tanztrio Hellerau-Laxenburg-ryhmässä sekä Suomessa että Saksassa ja hän teki lisäksi kiertueita muihin Euroopan maihin.Annsi Bergh, Naamio : aikakauslehti näyttämötaiteita varten, 01.09.1932, nro 6-7, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTanssisommitelma, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Annsi Bergh kuoli 32-vuotiaana syyskuussa 1932 sairastettuaan pitkään keuhkotautia. == Kuvia == File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-1).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-2).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-3).tif == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Omen (Soulflyn albumi)

Omen on Soulflyn seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. toukokuuta 2010. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # (Led Zeppelin cover) (Bonuskappale) # (Sepultura cover) (Bonuskappale) # (Excel cover) (Bonuskappale) === DVD === # Blood Fire War Hate # Sanctuary # Prophecy # Back To The Primitive # Seek ‘N’ Strike # Living Sacrifice # Enemy Ghost # Refuse/Resist # Doom # L.O.T.M. # Molotov # Drums # Warmageddon # Policia # Unleash # Roots Bloody Roots # Eye For An Eye == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Levyarvostelu: Soulfly – Omen Viitattu 12.3.2022. * Soundi: SOULFLY: Omen Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Mary Hougberg

Mary Hougberg (1898 – 1964) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57 Mary Hougberg oli Maggie Gripenbergin oppilaana. Annettuaan ensimmäisen julkisen tanssinäytäntönsä 1920 yhdessä Annsi Berghin ja Taina Helveen kanssa hän opiskeli sitten Saksassa tanssia Hellerau–Laxenburgissa Rudolf Labanin ja Kurt Joossin johdolla. Hougberg piti 1920-luvulla tanssinäytöksiä Suomessa ja Keski-Euroopan maissa Hellerau–Laxenburg-ryhmän mukana sekä yhdessä Suzanne Perrotet'n kanssa. Hänellä oli oma tanssikoulu Zürichissä Sveitsissä ja vuodesta 1932 alkaen hän piti tanssikoulua Helsingissä.Tanssisommitelma, Suomen Kuvalehti, 09.10.1920, nro 40, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Kuvia == File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-1).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-2).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-3).tif == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Enslaved (Soulflyn albumi)

Enslaved on Soulflyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 13. maaliskuuta 2012. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Max Cavalera - laulu ja kitara * Marc Rizzo - kitara * Tony Campos - basso ja taustalaulu * David Kinkade - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Levyarvostelu: Soulfly – Enslaved Viitattu 12.3.2022. * Kaaoszine: 9/10Soulfly – Enslaved Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Greger

Greger on miehen etunimi, ruotsalainen muunnos kreikkalaisperäisestä nimestä Gregorius, joka merkitsee valpasta. Nimi oli tässä muodossa yleisessä käytössä jo 1300- ja 1400-luvuilla. Ruotsissa oli vuoden 2020 lopussa kaikkiaan 1179 Greger-nimistä henkilöä. Suomessa nimi oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 320 henkilölle. Gregerin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 12. maaliskuuta, paavi Gregorius I Suuren muistopäivänä. == Tunnettuja Greger-nimisiä == * Greger Huttu, suomalainen autosimulaattorikilpailija * Greger Nervander (s. 1951), suomalainen iskelmälaulaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Hilda Gurney

Hilda Carolyn Gurney (s. 10. syyskuuta 1943 Los Angeles) on yhdysvaltalainen kouluratsastaja. Hän saavutti olympiapronssia joukkuekilpailussa vuonna 1976. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti henkilökohtaisen mestaruuden ja joukkuemestaruuksia. Gurney osallistui kaksiin olympialaisiin. Montrealissa 1976 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia Dorothy Morkisin ja Edith Masterin kanssa sekä sijoittui Keen-ratsullaan henkilökohtaisessa kilpailussa kymmenenneksi. Los Angelesissa 1984 hän oli samalla ratsulla joukkuekilpailussa kuudes ja henkilökohtaisessa kilpailussa neljästoista. Gurney voitti Pan-Amerikan kisoissa henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa San Josessa 1979. Joukkuekilpailussa hän voitti kultaa Méxicossa 1975 ja Caracasissa 1983 sekä kuului ensimmäiseksi sijoittuneeseen joukkueeseen myös San Josessa 1979 mutta tuolloin mitaleja ei jaettu liian vähäisen joukkuemäärän vuoksi. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui toiseksi Méxicossa 1975 ja Caracasissa 1983. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kouluratsastajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Savages (Soulflyn albumi)

Savages on Soulflyn yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # (bonuskappale) # (bonuskappale) == Kokoonpano == * Max Cavalera - laulu & kitara * Marc Rizzo - kitara * Mike Leon - basso * Zyon Cavalera - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 8/10Levyarvostelu: Soulfly – Savages Viitattu 12.3.2022. * Kaaoszine: 9/10Soulfly – Savages Viitattu 12.3.2022. * Soundi: SOULFLY: Savages Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Dorothy Morkis

Dorothy Morkis (s. 29. joulukuuta 1942 Boston) on yhdysvaltalainen kouluratsastaja. Hän saavutti olympiapronssia joukkuekilpailussa vuonna 1976. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti joukkuekultaa ja saavutti henkilökohtaisen pronssin vuonna 1975. Morkis sijoittui Montrealin olympialaisissa 1976 kouluratsastuksen henkilökohtaisessa kilpailussa Monaco-ratsullaan viidenneksi ja oli siten paras yhdysvaltalaisratsastaja edellään Sveitsin Christine Stückelberger ja kolme länsisaksalaista. Hän saavutti joukkuepronssia Hilda Gurneyn ja Edith Masterin kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kouluratsastajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Éclairs sur l’au-delà...

Éclairs sur l'au-delà... () on ranskalaisen Olivier Messiaenin viimeiseksi jäänyt sävellys, vuosina 1988–1991 syntynyt yli tunnin kestävä teos 128-jäseniselle orkesterille. Se sai kantaesityksensä 5. marraskuuta 1992 New Yorkin Lincoln Centerissä, puolisen vuotta säveltäjän kuoleman jälkeen. Sävellyksen oli tilannut New Yorkin filharmonikot 150-juhlavuotensa kunniaksi, ja kantaesityksen johti Zubin Mehta. Teoksesta julkaistiin tuoreeltaan useitakin levytyksiäÉclairs Sur L'Au-Delà..., Discogs-äänilevytietokanta. Haettu 12.3.2022.. Helsingin Sanomat valitsi Myung-Whun Chungin johtaman Bastiljin oopperan orkesterin levytyksen (Deutsche Grammophon) yhdeksi vuoden 1994 parhaista. Jukka Isopuro kirjoitti arviossaan teoksen olevan luonteeltaan samanaikaisesti aluevaltaus ja seesteinen yhteenveto: ”Uutta Messiaenia on huumori, lintujen koomisen pöyhkeilevä laulu. Yhteenvetona Messiaen palaa pitkästä aikaa Turangalilan aistilliseen maailmaan. Ankaruus, hellyys ja hilpeys vuorottelevat jättiläisorkesterin tarkoin rajattuina ja yhdisteltyinä väreinä.” ==Osat== #Apparition du Christ glorieux #La constellation du Sagittaire #L’oiseau-lyre et la ville-fiancée #Les élus marqués du sceau #Demeurer dans l’amour #Les sept anges aux sept trompettes #Et Dieu essuiera toute larme de leurs yeux #Les étoiles et la gloire #Plusieurs oiseaux des arbres de vie #Le chemin de l’invisible #Le Christ, lumière du Paradis ==Lähteet== Luokka:Olivier Messiaenin teokset
Archangel

Archangel on Soulflyn kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 14. elokuuta 2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Max Cavalera - laulu, rytmikitara * Marc Rizzo - soolokitara * Igor Cavalera Jnr - basso * Zyon Cavalera - rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10Levyarvostelu: Soulfly – Archangel Viitattu 12.3.2022. * Kaaoszine: 8-/10Soulfly – Archangel Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Edith Master

Edith Louise Master (25. elokuuta 1932 New York – 18. elokuuta 2013 New York) oli yhdysvaltalainen kouluratsastaja. Hän saavutti olympiapronssia joukkuekilpailussa vuonna 1976. Master osallistui kolmiin olympialaisiin. Méxicossa 1968 hän sijoittui Helios-ratsullaan joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 23:nneksi. Münchenissä 1972 hän oli Dahlwitz-ratsullaan joukkuekilpailussa yhdeksäs ja henkilökohtaisessa kilpailussa 19:s. Montrealissa 1976 hän saavutti 43-vuotiaana joukkuekilpailussa pronssia Hilda Gurneyn ja Dorothy Morkisin kanssa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui Dahlwitzilla 14:nneksi. Master asui pitkään Saksassa, jossa hän oli Heinz Lammersin valmennuksessa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kouluratsastajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Ritual (Soulflyn albumi)

Ritual on Soulflyn yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 19. lokakuuta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Max Cavalera - laulu, kitara * Marc Rizzo - kitara * Mike Leon - basso, laulu * Zyon Cavalera - rummut == Arvostelut == * Inferno: Levyllä sekoittuvat sulavasti niin pomppumetallit, hardcorepunkit, tribaalihommat kuin tylymmät metalliseokset – arviossa Soulfly Viitattu 12.3.2022. * Soundi: Levyarvio: Isäpappa Cavaleran tykki räjähtää! Soulflyn Ritual vyöryy omalla painollaan Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Soulflyn albumit
Ester Naparstok

Ester Naparstok (1898 Tampere – tammikuussa 1986) oli suomalainen tanssija, tanssinopettaja ja koreografi.Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57Hannele Niiranen : Ester Naparstok: Tanssin täytyy olla totta, Tanssi 1/86 Ester Naparstokin Tampereella asunut perhe oli juutalaissyntyinen ja perhe puhui ruotsia kotikielenään. Hän opetteli Tampereella perinteisiä seuratansseja mutta ei halunnut lähteä Pietariin opiskelemaan balettia Mihail Fokinin oppilaana. Naparstok pääsi sitten Maggie Gripenbergin yksityisoppilaaksi ja sen kautta mukaan Gripenbergin tanssiryhmään. Hän opiskeli sittemmin ulkomailla Anna Behlen johdolla Tukholmassa, puolitoista vuotta Dalcroze-koulussa Genevessä Sveitsissä, balettia Pariisissa sekä Münchenissä tanssia Labanin, Boden, Lohelandin, Kentschnenin, Höyerin ja Steinwenderin kouluissa. Berliinissä Naparstok esiintyi RudoIf Labanin ryhmässä ja opiskeli siellä Viktor Gsovskyn johdolla. Hän esiintyi kiertueilla Saksassa Labanin ryhmän mukana ja omalla kiertueellaan yhdessä Maina Klaasin kanssa. Itävallassa Naparstok esiintyi Birkmeier-ryhmässä ja hän liittyi myös joksikin varieteehen mukaan. Suomessa Naparstok toimi 1920-luvulla välillä opettajana Helsingissä ja Tampereella ja hänen oppilasdensa joukossa olivat muun muassa voimistelulaitoksen johtaja Hilma Jalkanen, näyttelijä Elli Tompuri ja tanssija Irja Hagfors. Hän teki lisäksi laajan esiintymiskiertueen eri puolille Suomea. Naparstok palasi Suomeen 1939 ja hän oli sitten tanssinopettajana Tampereella ja toimi koreografina teatterissa. Hän suunnitteli ja toteutti satoja tanssi- ja teatterikoreografioita. Vuosina 1958–1976 Naparstok asui Yhdysvalloissa. Naparstokin tunnetuimpia teatteritöitä oli yhdessä Eino Salmelaisen kanssa vuonna 1948 totetutettu Jean Anouilhin näytelmä Varkaiden yö, jossa esiintyivät muun muassa Rauni Luoma, Kaarlo Kytö, Sakari Jurkka, Leo Riuttu ja Keijo Lindroos sekä myöhemmin Sylvi Salosen monologiesityksen synnytyskohtaus. Naparstokin suosittuja ja palkittuja tanssinumeroita olivat Oli kerran neljä menninkäistä (1944), III luokan odotussali (sai parhaan humoristisen työn palkinnon Tukholman kansainvälisissä koreografiakilpailuissa 1945) ja Valpurin yö (1947). Musiikin näihin tanssinumeroihin oli säveltänyt Rakel Levin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Susanna M. Salter

Susanna Madora Salter (2. maaliskuuta 1860 – 16. maaliskuuta 1961) oli yhdysvaltalainen poliitikko, pormestari ja raittiusliikkeen aktivisti. Salter syntyi Ohiossa ja muutti perheineen Kansasiin. Hän opiskeli maatalousopistossa, meni naimisiin ja muutti Argoniaan, missä oli kotiäitinä ja toimi naisten kristillisessä raittiusliikkeessä. Hänet valittiin kieltolakipuolueen ehdokkaana Argonian pormestariksi vuonna 1887, vain pari viikkoa sen jälkeen kun naiset olivat saaneet Kansasissa äänioikeuden. Monet miehet olivat äänestäneet häntä vitsinä, mutta Salter osoittautui yllättävän päteväksi pormestariksi. Sekä hänen isänsä että appensa olivat toimineet poliittisissa viroissa. Salter ei kuitenkaan asettautunut enää ehdokkaaksi toiselle kaudelle. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset pormestarit
Taylor Jenkins Reid

Taylor Jenkins Reid (s. 20. joulukuuta 1983 Acton, Massachusetts)Taylor Jenkins Reid tvguidetime.com on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan parhaiten romaaneistaan Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä, Juhlat Malibussa ja Daisy Jones & The Six . == Ura == Reid aloitti uransa elokuvatuotannossa. Hän työskenteli roolitusassistenttina kolme vuotta valmistuttuaan Emerson Collegesta ja ennen muiden töiden kokeilemista. Reid kirjoitti osa-aikaisesti työskennellessään lukiossa, kunnes sai kustannussopimuksen. Hänen ensimmäinen romaaninsa, Forever, Interrupted, julkaistiin vuonna 2013. Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä julkaistiin vuonna 2017. Se oli ehdolla Goodreads Choice Award -palkinnon saajaksi vuoden 2017 parhaasta historiallisesta fiktiosta, ja se oli finalisti Kuukauden kirja -kategoriassa Vuoden kirja -gaalassa vuonna 2017. Amazon Studios kehittää Reidin vuonna 2019 julkaistua romaania Daisy Jones & The Six samannimiseksi verkkopohjaiseksi minisarjaksi. Sarjan yhteistuottaja on Reese Witherspoon. Romaani kertoo fiktiivisen 70-luvun rock- yhtyeen ylä- ja alamäistä. Se perustuu löyhästi Fleetwood Maciin ja heidän hittialbuminsa Rumours äänitykseen. Reid oli mukana käsikirjoittamassa Hulu- televisio-ohjelmaa Resident Advisors. == Henkilökohtainen elämä == Reid varttui Actonissa, Massachusettsissa. Hän on naimisissa Alex Jenkins Reidin kanssa, ja he asuvat Los Angelesissa tyttärensä kanssa. == Palkinnot == Reidin Daisy Jones & The Six sai vuonna 2020 - Goldsboro Books Glass Bell -palkinnon. == Bibliografia == === Romaanit === * Ikuisesti, keskeytetty (2013) * After I Do (2014) * Ehkä toisessa elämässä (2015) * Vain kahdesti elämässä (One True Loves, 2016) * Evelyn Hugon seitsemän aviomiestä (The Seven Husbands of Evelyn Hugo, 2017) * Daisy Jones & The Six (2019) * Juhlat Malibussa (Malibu Rising, 2021) === Novelleja === * Evidence of the Affair (2018) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Virallinen nettisivu * Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christine Belford

pienoiskuva|Christine Belford vuonna 1973. Christine Belford (s. 14. tammikuuta 1949 Amityville, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Belford on esiintynyt elokuvissa Lännen kovanaamat (Pocket Money, 1972), Pirullinen ansa (The Groundstar Conspiracy, 1972) ja Christine – tappaja-auto (1983). Televisiorooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa Diagnoosi: Murha, Dynastia, Perhe on paras, Tyttökullat ja Wonder Woman. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rana el Kaliouby

Rana el Kaliouby (; s. 1978) on egyptiläis-amerikkalainen ilmeiden tunnistamistutkimuksen alalla toimiva tietojenkäsittelytieteilijä ja exitin tehnyt startup-yrittäjä, Harvard Business Schoolin executive fellow. El Kalioubyn tutkimus on irtautunut tutkimusperinteestä, jossa käsitellään näyttelijöiden koetilanteessa tuottamia liioiteltuja ilmeitä. Hän on sen sijaan keskittynyt pieniin ilmeiden vivahteisiin todellisissa tilanteissa. Hän on yhdessä Rosalind Picardin kanssa perustanut Affectiva-yrityksen, jonka toimitusjohtajana hän toimii. Rana el Kaliouby kasvoi Kairossa ja opiskeli Cambridgen yliopistossa suorittaen tohtorintutkinnon. Työskennellessään MIT:n Media Labissa tutkijana, hän edisti tunteiden tunnistamistekniikan käyttöä useilla aloilla, kuten mielenterveyden ja autimisn tutkimuksessa. Affectiva myytiin 2021 Smart Eye -yritykselle. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorothy Thompson

Dorothy Thompson (9. heinäkuuta 1893 – 30. tammikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja ja sanomalehtikolumnisti, 1900-luvun tunnettuja toimittajia. Hän varoitti 1930- ja 1940-luvuilla kuuntelijoitaan vaarasta, jonka natsi-Saksa aiheutti Euroopan demokratialle ja juutalaisille. Thomson oli metodistipapin tytär. Hän opiskeli Syracusen yliopistossa 1912–1914. Valmistuttuaan hän työskenteli naisten äänioikeutta ajavan puolueen toimistossa. Hänestä kehittyi hyvä puhuja ja kirjoittaja, ja hän alkoi kirjoittaa paikallislehtiin ajankohtaisista politiikkaa ja naisasiaa sivuavista aiheista. Thompson tuli Eurooppaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen, ja hän tuli kuuluisaksi saatuaan haastattelun Itävalta-Unkarin viimeiseltä keisarinnalta Zita von Bourbon-Parmalta, kun tämän puoliso oli yrittänyt turhaan paluuta valtaistuimelle. Hän tapasi kirjailija Sinclair Lewisin johtaessaan New York Evening Postin Berliinin toimitusta. He menivät naimisiin, viettivät perhe-elämää Yhdysvalloissa pari vuotta, mutta palasivat Saksaan. Thompsonin raportointi natsien noususta suututti Hitlerin, joka karkotti hänet maasta jo vuonna 1934. Vuodesta 1936 vuoteen 1958 Thompson kirjoitti kolme kertaa viikossa New York Herald Tribuneen kolumnia, josta tuli suosittu. Hän varoitti Hitleristä radiopuheissaan. Hän piti myös yleisöluentoja Euroopan tilanteesta ja yritti parantaa Euroopasta tulleiden pakolaisten asemaa Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
H’reštšatykin metroasema

H’reštšatyk () on yksi Kiovan metron asemista. Se avattiin 6. marraskuuta 1960. == Galleria == Kuva:Khreschatyk metro station Kiev 2011 02.jpg Kuva:SBL KKL Transfer 1 Kiev 2010 02.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiovan metro
Sarny

Sarny () on kaupunki Rivnen alueella Ukrainan luoteisosassa, Dneprin sivujoki Pripetin vesistöön kuuluvan Slutš-sivuhaaran äärellä. Sarny on maaseutuvaltaisen Sarnyn piirin (212 598 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 28 865 (2021). Sarny sijaitsee Rivnen alueen koillisosassa, noin 90 kilometriä Rivnestä pohjoiseen. Kaupunki on pohjois-etelä- ja itä-länsisuuntaisten rautateiden risteys- ja asemapaikkakunta. Sarnyn keskustasta on Valko-Venäjän rajalle rautateitse 50 kilometriä, maanteitse 63 kilometriä. Sarnyn historia kytkeytyy Länsi-Ukrainan historiaan. Sarnyn piirin alueelta, Slutšjoen vasemmalta rannalta on löydetty neoliittisen aikakauden asutukseen jäänteitä. Piiristä on löydetty myös mesoliittisen ajan merkkejä sekä kampa-rengas-keramiikkaa ja muinainen polttohautauskumpu... Ennen ensimmäistä maailmansotaa paikkakunta kuului Venäjän keisarikunnan Volynian kuvernementtiin, sen Lutskin kihlakuntaan. Rautatieosuus Rivne–Sarny-Luninets (nyk. Valko-Venäjä) rakennettiin vuonna 1885. Samana vuonna rautatien rakennuspaikkakuntana kasvaneeseen kylään () valmistui pieni rautatieasema, joka nimettiin kylän mukaan. Vuonna 1897 Sarnyn taajamassa asui jo 2 146 ihmistä. Poikittaisrata Kiova-Sarny-Kovel valmistui 1902. Suurempi rautatieasema, useita rautatieliikenteen palvelurakennuksia, veturihalli, ja rautatiessilta Slutšjoen yli. Maailmansotien välillä kaupunki oli Puolan hallinnassa. Vuonna 1939 Sarnysta tuli osa Ukrainan Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa. Sarnyssa on koiseutumuseo. Ст. Сарни - panoramio.jpg|Sarnyn rautatieasema. Sarny auto station.jpg|Linja-autoasema. Sarny.jpg|Kirkko Sarnyssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rivnen alueen kaupungit Luokka:Sarnyn piiri
Riihilampi

Riihilampi tai Riihilammi voi tarkoittaa seuraavia: * Riihilampi, lampi Heinolan Marjoniemessä * Riihilampi, järvi Heinolan Saukonmutkassa * Riihilampi, lampi Hirvensalmella * Riihilampi, lampi Jyväskylän Laajavuoressa * Riihilammi, lampi Jämsän Koskenpäällä * Riihilampi, järvi Kivijärven Riihiperällä * Riihilammi, lampi Karkkilassa * Riihilampi, lampi Kouvolan Inkerilässä * Riihilampi, lampi Kouvolan Jaalassa * Riihilampi, lampi Kouvolan Voikkaalla * Riihilampi, lampi Kyyjärvellä * Riihilammi, lampi Lohjalla * Riihilammi, lampi Oriveden Jylhänperällä * Riihilampi, lampi Pertunmaalla * Riihilampi, lampi Pieksämäellä * Riihilampi, lampi Saarijärvellä * Riihilampi, lampi Uuraisten Jokihaarassa. * Iso Riihilammi, lampi Tampereen (Teiskon) Ukaalla * Iso Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä * Pieni Riihilampi, lampi Keuruun Pyörkkilänperällä.
Norges-la-Ville

Norges-la-Ville on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Norgesjoen varrella, noin 11 kilometriä Dijonin kaupungista pohjoiseen. Kunnan keskustassa olevan romaaninen Saint- Vallierin kirkon juuret juontavat 800-luvulle saakka. Kirkko uusittiin 1700-luvulla. Kirkon lähellä on lähde, josta Norgesjoki saa alkunsa. Tiedosto:Chateau_de_Norges.jpg|Château de la Commanderie Tiedosto:Norges-la- Ville (21) Champ de coquelicots - 02.jpg|Norges-la-Ville’n unikkopeltoja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Saarilampi

Saarilampi tai Saarilammi tarkoittaa seuraavia: == Järviä ja lampia == === Lampi === * Saarilampi, lampi Hirvensalmella * Saarilampi, lampi Jyväskylässä * Saarilampi, lampi Kangasniemen Rutakoskella * Saarilampi, lampi Kangasniemen Rytkölässä * Saarilampi, lampi Kangasniemen Unnukkalassa * Saarilampi, järvi Kannonkoskella Vihtaperän lähellä * Saarilampi, järvi Karstulassa Harjunperän lähellä * Saarilampi, lampi Karstulan Sapra-aholla * Saarilampi, itäisempi järvi Kivijärvellä Risuperän lähellä * Saarilampi, läntisempi järvi Kivijärvellä Risuperän lähellä * Saarilampi, lampi Kouvolassa * Saarilampi, lampi Laukaassa lähellä Saarilammen kylää * Saarilampi, lampi Multian Linnankylässä * Saarilampi, lampi Mänttä-Vilppulassa * Saarilampi, lampi Pieksämäen Sakonkylässä * Saarilampi, lampi Saarijärven Kolkanlahdella * Saarilampi, lampi Saarijärven Rantakylässä * Saarilampi, lampi Saarijärven Roikolankylässä * Saarilampi, lampi Soinissa * Saarilampi, lampi Suonenjoella lähellä Karsikonmäkeä * Saarilampi, lampi Toivakan ja Laukaan rajalla * Saarilampi, lampi Uuraisten Kangashäkissä * Saarilampi, lampi Uuraisten Kyynämöisissä * Saarilampi, järvi Vihdissä * Saarilampi, järvi Viitasaaren Haaralassa * Saarilampi, järvi Viitasaaren Laamaskylässä * Saarilampi, järvi Viitasaaren Mäntylässä * Saarilampi, lampi Ähtärissä * Iso Saarilampi, lampi Äänekoskella === Lammi === * Saarilammi, järvi Lohjalla * Saarilammi, järvi Ruovedellä * Saarilammi, järvi Sastamalassa == Kyliä == * Saarilampi, kylä Laukaassa. == Katso myös == * Saarislampi * Saarijärvi Luokka:Järvien täsmennyssivut
Hanna Sorokina

Hanna Valerijivna Sorokina (, s. 31. maaliskuuta 1976 Zaporožje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt uimahyppääjä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Sorokina voitti Olena Župinan kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiapronssia Sydneyssä 2000. Ponnahduslaudan yksilökilpailussa hän sijoittui Sydneyssä 11:nneksi ja Ateenan kesäolympialaisissa 2004 16:nneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sorokina voitti Župinan parina kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa kultaa Istanbulissa 1999 ja pronssia Helsingissä 2000.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset uimahyppääjät Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Imm. Aalto

Juho Immanuel Aalto (17. huhtikuuta 1893 – 18. lokakuuta 1954) oli suomalainen lääkäri ja kalterijääkäri.Billion Graves : Juho Imm. Aallon hauta Hietaniemen hautausmaalla Aalto opiskeli lääketiedettä Helsingin yliopistossa ja hän osallistui 1915–1916 jääkäriliikkeen maanalaiseen toimintaan. Hänet pidätettiin ja hän oli vangittuna 1916–1917 Pietarissa Špalernajan tutkintavankilassa. Kalterijääkärin kokemuksia, Suomen Kuvalehti, 06.03.1937, nro 10, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1937 hän oli yksi Into Auerin toimittaman Kalterijääkärien yhdistyksen 20-vuotisjulkaisun Kalterijääkäri kirjoittajista.Aktiivisen itsenäisyysliikkeen vaiheita, Aamulehti, 12.03.1937, nro 69, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Aalto oli Kalterijääkärien yhdistyksen hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen.Kalterijääkärit viettivät eilen monin juhlallisuuksin Venäjän vankiloista vapautumisensa 20-vuotismuistoa, Helsingin Sanomat, 13.03.1937, nro 70, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Aalto valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1943.Officiellt, Helsingfors universitet, Hufvudstadsbladet, 08.10.1943, nro 271, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Aiemmin 1930-luvulla hän toimi kunnanlääkärin sijaisena muun muassa Kauhajoella.Lääkintälaitos, Helsingin Sanomat, 19.10.1932, nro 284, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1935 hän avasi hierontaa, sairasvoimistelua sekä tapaturmien ja urheiluvammojen jälkihoitoa harjoittaneen fysikaalisen hoitolan Helsingissä.Ajanmukainen fysikaalinen hoitola, Ajan Suunta, 21.10.1935, nro 244, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Juho Imm. Aallon lehtikirjoituksia : * Hirsipuun varjossa. Muistelma 20 vuoden takaa, Helsingin Sanomat, 24.12.1935, nro 347, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Muisti voi pettää, Helsingin Sanomat, 28.02.1937, nro 57, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Meikäläisiäkö?, Ilta-Sanomat, 01.03.1937, nro 49, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Kalterijääkärit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Sammalinen

Sammalinen voi tarkoittaa seuraavia: * Sammalinen, järvi Jämsässä * Sammalinen, järvi Keuruulla * Sammalinen, lampi Kuhmoisissa * Sammalinen, järvi Luumäellä * Sammalinen, lampi Padasjoen Auttoisissa * Sammalinen, järvi Saarijärvellä * Sammalinen, järvi Viitasaaren Huopanankoskella * Sammalinen, järvi Viitasaaren Kolkussa * Sammalinen, järvi Viitasaaren Korppiskylässä * Iso-Sammalinen, järvi Uuraisissa * Vähä-Sammalinen, järvi Jämsässä.
Masood Akhtar

Masood Akhtar (; 5. syyskuuta 1938 Chichawatni – 5. maaliskuuta 2022 Lahore) oli pakistanilainen näyttelijä.Masood Akhtar – a versatile actor Dawn Akhtar suoritti oikeustieteen kandidaatin oppiarvon, mutta suuntautui näyttelijän uralle. Hän aloitti teatterissa esiintymisen 1960-luvulla ja elokuvauransa vuonna 1967. Hän teki myös esiintymisiä radiossa yli 40 vuoden ajan. Uransa aikana Akhtar esiintyi noin 400:ssa elokuvassa ja yli sadassa televisio- ohjelmassa. Hän sai Pride of Performance -tunnustuksen. Elokuvia, joissa Akhtar esiintyi, olivat muiden muassa Dard (1969), Ansoo, Teri Surat Meri Aankhen ja Mera Naam Hai Mohabbat. Hän työskenteli Lahore Arts Councilin hallintoelimessä. Akhtarilla oli vaimo ja kaksi tytärtä. Hänen poikansa kuoli vuonna 2021. Akhtar itse kuoli Ittefaq-sairaalassa sairastettuaan keuhkosyöpääVeteran actor Masood Akhtar passes away in Lahore The Express Tribune. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Pakistanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Sorvalampi

Sorvalampi voi tarkoittaa seuraavia: * Sorvalampi, lampi Espoon Röylässä * Sorvalampi, lampi Heinolan Hujansalossa * Sorvalampi, lampi Heinolan Vanhassakylässä * Sorvalampi, lampi Kouvolan Vekaranjärvellä * Sorvalampi, lampi Kouvolan Vuolenkoskella * Sorvalampi, lampi Leppävirralla * Sorvalampi, lampi Pälkäneellä * Sorvalampi, lampi Suonenjoella lähellä Viipperoa * Sorvalampi, lampi Sysmässä * Sorvalampi, järvi Viitasaarella.
Olena Župina

Olena Hryhorivna Župina (, s. 23. elokuuta 1973 Zaporožje, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt uimahyppääjä, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari. Župina voitti Hanna Sorokinan kanssa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa olympiapronssia Sydneyssä 2000 ja sijoittui samoissa kisoissa kerroshypyissä kuudenneksi. Hän kilpaili myös kaksissa muissa kesäolympialaisissa ollen Atlantassa 1996 ponnahduslaudalla viides ja kerroshypyissä kuudes sekä Ateenassa 2004 kerroshypyissä yhdeksäs. Perthin MM-kilpailuissa 1998 Župina voitti kerroshypyissä maailmanmestaruuden sekä yksilö- että parikilpailussa. Istanbulin EM-kilpailuissa 1999 Župina voitti mestaruuden kerroshyppyjen yksilökilpailussa ja ponnahduslaudan parikilpailussa, joiden lisäksi hän saavutti urallaan kuusi himmeämpää EM-mitalia joista puolet Helsingistä 2000.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset uimahyppääjät Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mădălina Diana Ghenea

Mădălina Diana Ghenea (s. 8. elokuuta 1987 Slatina, Olt) on romanialainen näyttelijä ja malli. Hän aloitti uransa mallina 15-vuotiaana. Uransa aikana Ghenea on esiintynyt muotinäytöksissä Romaniassa, Italiassa, Saksassa, Japanissa, Itävallassa, Espanjassa, Ranskassa ja Etelä-Afrikassa, sekä muun muassa The New Yorkerin ja Quellen mainoksissa. Ghenea on myös esiintynyt elokuvissa Dom Hemingway (2013), Youth (2015), Zoolander 2 (2016) ja House of Gucci (2021) sekä televisiosarjassa Borgia (2013). Ghenea on 180 senttimetriä pitkä ja hän puhuu sujuvasti romaniaa, italiaa ja englantia. Ghenealla on vuonna 2017 syntynyt Charlotte-niminen tytär yhdessä entisen kumppaninsa, Matei Stratanin, kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Luokka:Romanialaiset näyttelijät Luokka:Romanialaiset mallit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Borso d'Este

Borso d'Este (1413 – 20. elokuuta 1471) oli Ferraran hallitsija 1450–1471. Vuonna 1452 Borso sai Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik III:lta Modenan ja Reggion herttuan arvon ja vuonna 1471 paavi Paavali II:lta Ferraran herttuan arvon. Borso d'Este tunnetaan myös hänen tilaamastaan upeasta kuvitetusta käsikirjoituksesta, Borso d'Esten raamatusta, jota pidetään yhtenä renessanssin kirjamaalaustaiteen huomattavimmista esimerkeistä. Käsikirjoitus tehtiin vuosina 1455–1461 ja sen kuvitustyyli edustaa Ferraran kirjamaalauskoulukuntaa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1413 syntyneet Luokka:Vuonna 1471 kuolleet Luokka:Italialaiset herttuat
Urho Tuurala

Urho Anshelm Tuurala (7. marraskuuta 1882 Virrat − 1943/1944 Sorokka) oli suomalainen opettaja ja kirjailija. 1920-luvulla Neuvostoliittoon muuttanut Tuurala kirjoitti Neuvosto-Karjalassa useita suomenkielisiä oppikirjoja eri kouluasteille. == Elämä == Virroissa syntyneen Tuuralan vanhemmat olivat talollinen Johannes Kustaa Tuurala ja Heta Kaarlentytär Kekola. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen Reaalilyseosta ja suoritti hallintotieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1908. 1900-luvun alkuvuosina Tuurala oli kiinnostunut teosofiasta ja perehtynyt itämaisiin uskontoihin. Hän kirjoitti muun muassa uskonnonvastaiseen Vapaa Ajatus -lehteen. Yhdessä Teosofisen Seuran sosialistisiipeen kuuluneiden Yrjö Kallisen ja Väinö Valvanteen kanssa hän peräänkuulutti materialistisen puoluepolitiikan tilalle ihmisläheisempää teosofian inspiroimaa ”parempaa sosialismia” ja kritisoi sosialismia puisevasta tieteellisyydestä. Tuurala ei kuitenkaan ollut Teosofisen Seuran jäsen. Opiskeluaikoinaan Tuurala asui Oulunkylässä kirjailija Hilda Tihlän ja tämän puolison postiekspeditööri Karl Nicklenin luona. Vuonna 1913 Tuurala, Tihlä ja hänen adoptiotyttärensä muuttivat Vihdin Otalammelle, jossa myös Niclen edelleen vieraili. Sisällissodan aikana Tihlä toimi Vihdin punakaartin naispataljoonan päällikkönä ja Tuurala pataljoonan kirjurina. Sodan päätyttyä Tuurala ja Tihlä piileskelivät viranomaisia kuuden vuoden ajan Miina Sillanpään avustuksella, kunnes vuonna 1924 siirtyivät Neuvostoliittoon Martta-tyttären kanssa. Vuonna 1925 Tuurala ja Tihlä solmivat Petroskoissa avioliiton Nicklenin kuoltua. Jatkosodan sytyttyä pariskunta evakuoitiin Vienenmeren rannalle Sorokkaan, jossa Tuurala kuoli vuonna 1943 tai 1944.Kemppainen 2020, s. 78, 81. == Teoksia == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset teosofit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:1940-luvulla kuolleet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Olena Zelenska

Olena Volodymyrivna Zelenska (os. Kyjaško; ; s. 6. helmikuuta 1978, Kryvyi Rih, Ukrainan SNT) on ukrainalainen käsikirjoittaja ja Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin vaimo. == Tausta ja yksityiselämä == Olena Kyjaško syntyi Kryvyi Rihissä ja opiskeli arkkitehtuuria Kryvyi Rihin kansallisessa yliopistossa, jossa myös hänen tuleva miehensä opiskeli. Molemmat aloittivat opintonsa vuonna 1995. Kyjaško tapasi tulevan miehensä ensi kertaa lukiossa, ja he menivät naimisiin vuonna 2003. Parilla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär Oleksandra, ja vuonna 2013 syntynyt poika Kyrylo. Zelenska oli mukana Volodymyr Zelenskyin kanssa perustamassa Kvartal 95 -tuotantoyhtiötä, jonka tuotantoon kuuluu muun muassa Kansan palvelija -televisiosarja. Kesäkuussa 2020 Zelenska sai COVID-19-tartunnan, ja hänet vietiin sairaalaan tarkkailtavaksi; hänet kotiutettiin kahden viikon jälkeen, mutta tarvitsi edelleen hoitoa molemminpuoliseen keuhkokuumeeseen. == Ukrainan ensimmäisenä naisena == Volodymyr Zelenskyi valittiin Ukrainan presidentiksi vuoden 2019 presidentinvaalissa. Ukrainan presidentin puolisona Zelenska on pyrkinyt edistämään kouluruoan laatua, naisten tasa-arvoa, ukrainan kieltä ulkomailla museoiden ukrainankielisten äänioppaiden muodossa sekä henkistä ja fyysistä esteettömyyttä. Syyskuussa 2022 Zelenska edusti Ukrainaa kuningatar Elisabet II:n hautajaisissa. === Olena Zelenska -säätiö === Zelenska perusti nimeään kantavan säätiön syyskuussa 2022, jonka tarkoituksena on tukea mm. ukrainalaisten fyysistä ja henkistä hyvinvointia. == Kunnianosoituksia == Vuonna 2022 Zelenka nousi sekä BBC:n 100 Women- että Ellen 100 Naista -listalle. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
René Clemencic

René Clemencic (27. helmikuuta 1928 Wien – 8. maaliskuuta 2022) oli itävaltalainen säveltäjä, muusikko ja musikologi. Hän oli vanhan musiikin tulkinnan asiantuntija.Komponist Rene Clemencic ist tot ORF Clemencic sai kaksikielisen kasvatuksen; hän puhui isänsä kanssa italiaa ja äitinsä kanssa saksaa. Hän opiskeli filosofiaa ja musiikkitiedettä Wienin ja Pariisin yliopistoissa. Lisäksi hän opiskeli nokkahuilun- ja cembalonsoittoa sekä musiikin teoriaa Wienissä, Berliinissä ja Nijmegenissä. Clemencic aloitti uransa säveltäjänä teoksen Maraviglia III kantaesityksellä Europäisches Forum Alpbachin tapahtumassa vuonna 1968. Clemencicin keskeisiin teoksiin kuuluvat hepreankielinen oratorio Kabbala (kantaesitys 1992), pianotrio Jeruschalajim (kantaesitys 1998), kamariooppera Der Berg (kantaesitys 2003) ja lyhytooppera Monduntergang (kantaesitys 2007). Clemencic sävelsi myös teatteri- ja elokuvamusiikkia, esimerkiksi Ariane Mnouchkinen elokuvan Molière musiikin. Clemencic perusti vuonna 1957 vanhan musiikin Musica Antiqua Wien -kokoonpanon. Vuonna 1968 hän perusti uuden yhtyeen, josta sittemmin kehittyi Clemencic Consort. Clemencicille myönnettiin vuonna 1997 Wienin kaupungin musiikkipalkinto. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Saül

Saül on kunta ja sen keskuskylä Ranskan Guayanassa. Se sijaitsee sisämaassa 160 kilometriä Cayennesta linnuntietä lounaaseen. Kunnassa on 152 asukasta (vuonna 2019). Saülin kunnan pinta-ala on 4 475 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Manan, idässä Saint-Élien ja Réginan, etelässä Maripasoulan ja lännessä Papaichtonin kuntiin. Saül kuuluu Länsi-Guayanan kuntayhtymään. Asukkaat ovat etupäässä kreoleja, ranskalaisia, hmongeja ja brasilialaisia. Saül on syntynyt kullankaivajien asutukseksi 1800-luvun lopulla. Vuonna 1930 siellä oli 2 000 asukasta. Kullankaivajat muuttivat pois 1950-luvulla, mutta nykyään kylä on tärkeä luontomatkailun keskus. Kunnan alueella sijaitsee osa Guayanan Amazonian kansallispuistosta. Keskellä viidakkoa sijaitsevaan kylään on säännöllinen lentoyhteys. Palveluihin kuuluvat koulu, posti, joukko matkailupalveluja ja kansallispuiston toimisto. Paikallinen nähtävyys on 1950-luvulla rakennettu kirkko. ==Lähteet== Luokka:Ranskan Guayanan maantiede Luokka:Ranskan kunnat