EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Patrick Teugels

Patrick Teugels (s. 1960 Dendermonde, BelgiaPATRICK TEUGELS - Biography patrickteugels.be Viitattu 31.3.2012 ) on belgialainen kuvataiteilija ja entinen karateka ja potkunyrkkeilijä. ==Kilpailu-ura== Teugels alkoi harjoittelemaan kamppailulajeja 15-vuotiaana nähdessään ranskalaisessa karatelehdessä artikkelin kyseisestä lajista. Hän huomasi lehdessä listan eri saleista, joissa opetettiin kamppailulajeja. Teugels kiinnitti huomionsa Claude Goetzin johtamaan belgialaiseen Centre National de Karate saliin.Interview with Patrick Teugels 29.11.2008 Viitattu 31.3.2012 Hän harjoitteli Shotokan karatea vuosina 1975–1978 yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa. Tuona aikana hän saavutti vuoden 1978 Belgian kevyensarjan mestaruuden voitettuaan Van Dammen päätöksellä. Sittemmin vuoden 1978 aikana Teugels siirtyi harjoittelemaan Antwerpeniin Bushidos saliin Rachid Ben Alitemin oppiin. Teugels jatkoi ottelemista ja saavutti hopeaa vuoden 1979 WAKOn potkunyrkkeilyn maailmanmestaruuskisoissa. Hän kuului myös Belgian karatemaajoukkueeseen, joka voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1979. Teugels kertoi otelleensa shotokan karaten ja potkunyrkkeilyn lisäksi nyrkkeily-, savate- ja kyokushin otteluissa, koska tuolloin Belgiassa oli hankalaa järjestää vain yhdelle lajille useita turnauksia. Teugels päätti kilpailemisen vuonna 1980 Van Dammea vastaan käydyn ottelun jälkeen. Hän harjoitteli vielä kaksi vuotta kilpailemisen jälkeen, mutta lopetti sen jälkeen kamppailulajien harjoittelun halutessaan keskittyä täysin kuvataiteen opiskeluunsa. Hän suoritti opintonsa loppuun vuonna 1983 Antwerpenin kuninkaallisessa akatemiassa. Sittemmin vuodesta 1989 lähtien hän on osallistunut teoksillaan taidenäyttelyihin Belgiassa. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset taiteilijat Luokka:Belgialaiset karatekat Luokka:Belgialaiset potkunyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iiris Vesik

Iiris Vesik (s. 16. heinäkuuta 1991) on virolainen muusikko, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Iiris. Vesik on hakenut kahdesti edustamaan Viroa Eurovision laulukilpailussa. Vuonna 2008 hän esiintyi karsinnoissa Riine Pajusaaren kappaleella ”Ice-cold Story”, joka sijoittui karsinnoissa toiseksi. Vuonna 2010 hän esitti karsinnoissa Ago Teppandin kanssa itse kirjoittamansa kappaleen ”Astronaut”, ja sijoittui karsinnoissa neljänneksi. Vuonna 2011 Vesik sai levytyssopimuksen EMI Music Finlandin kanssa, ja hänen ensialbuminsa The Magic Gift Box julkaistiin 28. maaliskuuta 2012. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * ===EP:t=== * ===Singlet=== * "Alien" (2008, Rockhouse) * "Astronaut" (2010, Ago Teppand) * "Melyse" (2011, EMI Music Finland) * "Weirdo" (2012, EMI Music Finland) * "Tigerhead" (2013, Universal Music) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Iiris Vesikin viralliset sivut Luokka:Virolaiset laulajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryan Wilson

Ryan Wilson voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Ryan Wilson, yhdysvaltalainen showpainija *Ryan Wilson, kanadalainen jääkiekkoilija *Ryan Wilson, yhdysvaltalainen aitajuoksija
Mieletön elokuu

Mieletön elokuu on Taru Mäkelän ohjaama elokuva. Se on suomalais-tšekkiläis- norjalainen yhteistuotanto, jonka on käsikirjoittanut Raija Talvio. Pääosaa näyttelee Kati Outinen. Elokuva on saanut Suomen elokuvasäätiöltä 700 000 euron tuotantotuen.http://elokuvauutiset.fi/site/kotimaa/3532-varaston- ohjaajan-uusi-elokuva-sai-tuotantotuen Elokuvan ensi-ilta oli 4. lokakuuta 2013.http://www.finnkino.fi/Event/299761/ == Juoni == Hattukauppias ja selvänäkijä Elsa Aho (Outinen) elää 1960-luvun alun Helsingissä. Yhtäkkiä hänen elämäänsä palaa kadonnut rakastettu, tšekkoslovakialainen muusikkomies Jan (Miroslav Etzler), joka on saapunut Helsingin kansainvälisille nuorisofestivaaleille. Elsa haluaa saada takaisin entisen onnensa, mutta ymmärtää että hänen täytyy luopua paljosta. Elsan valintoja eivät helpota villi sisarentytär Minni (Elena Leeve) eikä naapurissa asuva poliisipäällikkö (Esko Salminen) monimutkaisine lemmenhuolineen. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == ===Arvostelut=== * Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Tšekkiläiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Taru Mäkelän ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset monikieliset elokuvat
Kekkonen tulee!

Kekkonen tulee! on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Marja Pyykön ohjaama elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Elias Koskimies ja se perustuu kertomukseen Allin baari Pia Pesosen novellikokoelmassa Urho Kekkonen Strasse. Tuotannosta vastaavat Markus Selin, Jukka Helle ja tuotantoyhtiö Solar Films. Elokuvan DVD ilmestyi kauppoihin 4. joulukuuta 2013. == Tarina == Uutinen saapuu sähkeen muodossa sekoittaen kerta heitolla koko kyläpahasen 1970-luvun alun Lapissa. Sen viesti on lyhyen ytimekäs: Tasavallan Presidentti Urho Kaleva Kekkonen piipahtaa Allin Baarissa matkalla kauemmas Pohjois-Lappiin. == Näyttelijät == == Arvostelut == Episodi Lumi Tirronen Ilta-Sanomat Tarmo Poussu MTV3 Outi Heiskanen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elokuvan traileri YouTubessa *Elokuvan arvostelu xtv.fi:ssä *Tekijöiden haastatteluvideo Luokka:Marja Pyykön ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Solar Filmsin elokuvat Luokka:Suomalaiset historialliset elokuvat
Michael Rackl

Michael Rackl (31. lokakuuta 1883 – 5. toukokuuta 1948) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Eichstättin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1909 ja nimitettiin sen piispaksi 4. marraskuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Konrad von Preysing Lichtenegg-Moos.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Michael Rackl Rackl kuoli 64-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Ville Suokkaan viimeinen reissu

Ville Suokkaan viimeinen reissu on Kai Lehtisen ohjaama, tuotantovaiheessa oleva elokuva. Elokuva kertoo Mannerheim-ristin ritari, kaukopartiomies ja vääpeli Viljo ”Ville” Suokkaan viimeisestä tiedusteluretkestä vihollisen linjojen taakse. Elokuvasäätiö myösi elokuvalle 15 000 euroa kehittämistukea. Kuvaukset on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 keväällähttp://yle.fi/uutiset/kaukopartiomiehen_tarina_kiehtoo_kai_lehtista/5100169. == Lähteet == Luokka:Tulevat elokuvat Luokka:Jatkosotaan pohjautuvat elokuvat
Karl Heinrich Braun

Karl Heinrich Braun (s. 13. joulukuuta 1930) on saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1958 ja nimitettiin Eichstättin hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääknosekraattorina toimi Alois Brems, jota avustivat Elmar Maria Kredel ja Josef Stimpfle.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Karl Heinrich Braun Braun sai 25. maaliskuuta 1995 nimityksen Bambergin arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 25. toukokuuta. Hän erosi tehtävistään 2. heinäkuuta 2001. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rainer Klug

Rainer Klug (s. 13. joulukuuta 1938 Konstanz) on saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 15. toukokuuta 1969 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Ala Miliarian titulaaripiispaksi 23. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Joseph Pierre Aimé Marie Doré ja Paul Friedrich Wehrle.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Rainer Klug == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Täplätornipöllö

Täplätornipöllö (Tyto aurantia) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Britannian saarella. Läheisiltä Mussaun ja Uuden-Irlannin saarilta se on kadonnut jo ennen historiallisen ajan alkua, mutta syyt eivät ole tiedossa. Lajin uhkana ovat metsien hakkuut. Se saattaa kuitenkin havaintojen teon vaikeuden vuoksi olla arvioitua yleisempi ja sietää hakattujakin metsiä. Täplätornipöllön elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Muiden trooppisten tornipöllöjen tavoin sitä on vaikea havaita luonnosta, ja siksi laji on huonosti tutkittu. Luotettavien tietojen vähäisyyden takia IUCN luokitteli täplätornipöllön jossakin vaiheessa luokkaan tiedot puuttuvat. Kun sen status viimein voitiin arvioida kunnolla, aiemmat määrittely havaittiin oikeiksi, ja se on jälleen vuonna 2008 liitetty uhanalaisiin lajeihin.Birdlife.org viitattu 31.3.2012 ==Lähteet== Luokka:Tornipöllöt (suku) Luokka:Uhanalaiset linnut
Valkotupsusilkkiapina

Valkotupsusilkkiapina tai valkotupsumarmosetti (Callithrix jacchus) on pienikokoinen kynsiapinalaji, joka elää Itä-Brasilian sademetsissä. == Piirteet == Valkotupsusilkkiapinan selkeimmät tuntomerkit ovat korvien kohdalla pitkistä valkoisista, kellertävistä tai kellanruskeista karvoista muodostuneet tupsut sekä valkoinen otsa, muuten ne ovat väritykseltään mustia tai harmaita. Valkotupsusilkkiapinan ruumis on 20–25 senttimetriä pitkä, häntä 29–35 senttiä. Apina painaa noin 300 grammaa, naarat ovat hieman koiraita kevyempiä. == Elintavat == Valkotupsusilkkiapinan levinneisyysaluetta on pääasiassa Brasilia. Laji elää laumassa, johon kuuluu 9–15 yksilöä. Ravinto koostuu muun muassa hedelmistä, puiden mahlasta, hyönteisistä, kukista, siemenistä, pikkulinnuista ja linnunmunista. Naaraan kantoaika kestää 140–150 päivää, ja naaras saa 1–3 poikasta, tavallisimmin kaksoset. Uros huolehtii vastasyntyneistä poikasista ja kantaa niitä selässään, mikä on tyypillistä kynsiapinoille. Valkotupsusilkkiapinat saavuttavat sukukypsyyden noin puolentoista vuoden iässä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Valkotupsumarmosetti (Callithrix jacchus) *ITIS: Callithrix jacchus *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Callithrix jacchus *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Callithrix jacchus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Callithrix jacchus, white-tufted-ear marmoset Luokka:Kierteishäntäapinat
TDF-konserni

thumb|right|TDF:n torni lähellä Rennesiä TDF (TéléDiffusion de France) on ranskalainen 1975 perustettu tietoliikennekonserni, joka omisti suomalaisen Digitan ja TV Viihde-maksutelevisio-operaattorin. Aiemmin TDF-konserni oli ranskalaisen France Télécomin tytäryhtiö. Konsernin liikevaihto on noin 1,5 miljardia euroa ja sillä on yli 5000 työntekijää (2011)TDF-ryhmä, Digita.fi Internet Archive. TDF myi Digitan australialaiselle First State Investmentsille vuonna 2012 ja TV Viihde lopetti toimintansa vuonna 2012. == TDF-ryhmän yhtiöt== Konserniin kuuluu seuraavat yritykset: * Mediamobile Nordic, Suomi * Levira, Viro * PSN, Puola * Media Broadcast, Saksa * Antenna Hungaria, Unkari * TDF, Ranska * Gobé, Ranska * BeBanjo, Espanja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TDF:n kotisivut Luokka:Ranskalaiset yritykset Luokka:Tietoliikenneyhtiöt
Antonio Arcari

Antonio Arcari (s. 8. toukokuuta 1953) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja katolisen kirkon diplomaatti. Hänet vihki papiksi Luigi Morstabilini 11. kesäkuuta 1977. Hänet nimitettiin Caecirin titulaariarkkipiispaksi ja apostoliseksi nuntiukseksi Hondurasiin 18. heinäkuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Giulio Sanguineti ja Bruno Foresti. Arcari sai 12. joulukuuta 2008 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Mosambikiin. == Lähteet == Luokka:Italialaiset katoliset arkkipiispat Luokka:Pyhän istuimen diplomaatit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Louis Walker

David Louis Walker (s. 13. marraskuuta 1938 Clovelly) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan Norman Thomas Gilroy 21. heinäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Broken Bayn hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Bede Clancy, jota avustivat Patrick Laurence Murphy ja Kevin Michael Manning. == Lähteet == Luokka:Australialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Massé

Charles Massé (21. elokuuta 1877 Ardelay – 8. toukokuuta 1969) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1903 ja nimitettiin Luçonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Phaenan titulaaripiispaksi 27. heinäkuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gustave-Lazare Garnier, jota avustivat René-Pierre Mignen ja André-Marie-Elie Jarosseau. Massé erosi tehtävistään vihkipiispana 30. tammikuuta 1940. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Alain Castet

Alain Castet (s. 10. toukokuuta 1950) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Pariisin arkkihiippakuntaan Gabriel Auguste François Marty 28. kesäkuuta 1975. Hänet nimitettiin Luçonin hiippakunnan piispaksi 14. huhtikuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi André Armand Vingt-Trois, jota avustivat François- Xavier Jacques Marie Loizeau ja Gabriel Justice Yaw Anokye.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Alain Castet == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wolfgang Kirchgässner

Wolfgang Kirchgässner (1. kesäkuuta 1928 Mannheim – 26. maaliskuuta 2014) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Druasin titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Karl Gnädinger ja Anton Herre.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Wolfgang Kirchgässner Kirchgässner erosi tehtävistään vihkipiispana 31. joulukuuta 1998. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Germantown (Philadelphia)

Germantown on Philadelphian kaupunginosa noin 12 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Saksalaiset perustivat sen jo 1683, ja se tunnetaankin nykyään monista historiallisista rakennuksista. == Historia == Pennsylvaniaan saapui 1680-luvulla 13 saksalaista mennoniittaperhettä, jotka tulivat William Pennin lupaaman uskonnollisen vapauden perässä. Franz Daniel Pastoriuksen johtama ryhmä osti noin 170 neliökilometriä maata Philadelphian pohjoispuolelta. Germantownissa käytiin merkittävä taistelu Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Britit olivat asettaneet Germantowniin monia yksiköitään. Siirtokuntien armeija hyökkäsi näitä joukkoja vastaan, ja vaikka se kärsikin raskaita tappioita, osittain taistelun ansiosta Ranska päätti tukea siirtokuntia sodan aikana. Philadelphian vuoden 1793 keltakuume-epidemian aikana useat varakkaat kaupunkilaiset jättivät kaupungin keskustan. Myös presidentti George Washington lähti kaupungista ja vuokrasi Germantownista Deshler-Morrisin talon. Germantownissa on edelleen pystyssä useita 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla rikkaiden kaupunkilaisten rakennuttamia taloja, joihin he pystyivät pakenemaan Philadelphian hälinää. Germantown kasvoi 1800-luvulla teollisuuskeskukseksi, ja vuonna 1854 se liitettiin Philadelphian kaupunkiin. Germantownin väestörakenne alkoi muuttua radikaalisti 1930-luvulla. Se oli ollut keski- ja yläluokkalainen valkoisten asuinalue, mutta sinne alkoi muuttaa entistä enemmän köyhiä afroamerikkalaisia. Parissa vuosikymmennessä Germantownin alkuperäisistä saksalaissiirtolaisten jälkeläisistä suurin osa oli muuttanut Philadelphian esikaupunkialueille. Vuonna 2000 Germantownissa oli 50 614 asukasta, ja niistä peräti 86 prosenttia oli tummaihoisia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Germantown Historical Society Luokka:Philadelphian kaupunginosat
Petšoranmeri

thumb|Petšoranmeren sijainti (rajat epätarkkoja) Petšoranmeri () on merialue Venäjän Nenetsian rannikon ja Novaja Zemljan välillä Barentsinmeren kaakkoisosassa, jonka laajemman osameren osa se on. Merialue on saanut nimensä Uralin länsirinteiltä Komin tasavallassa alkavasta Barentsinmeren suurimmasta laskujoesta Petšorasta, joka purkaa vetensä merialueen eteläosiin, matalaan Petšoranlahteen. Merialueen länsiraja kulkee Nenetsian pohjoisrannalla, Indigan taajaman pohjoispuolella sijaitsevasta Svjatyi Nos -niemestä (, ) pohjoiseen Kolgujevin saarelle. Pohjoisraja kulkee Kolgujevilta Novaja Zemljan eteläosan Tšjornyi Nos -niemelle (, ). Idässä Petšoranmeri rajautuu Novaja Zemljan ja Vaigatšin sekä mantereen välisiin salmiin.Ja. Pavlidis et al, 2007: The Pechora Sea: Past, recent, and future; Oceanology, p. 460; Dec. 2007, Vol. 47, Issue 6, pp. 460-471, viitattu 4.10.2013, viite: , Petšoranmeri on melko matala, keskisyvyys on kuusi metriä ja syvin kohta yltää 210 metriin. Merialue on jäässä marraskuusta kesäkuulle; merivesi lämpenee kesällä ylimmillään noin +9 Celsius-asteeseen. Meriveden suolaisuus on 23—30 ‰. Vuorovesivaihtelun suuruus on 0,5–1,8 metriä. Merialueelta pyydystetään esimerkiksi turskaa, jonkun verran myös hylkeitä ja valaita. Merkittävä osa seudun hylkeenpyynnistä on loppunut kuuttien pyyntikiellon seurauksena. Venäjällä vietetään kuuttien suojelupäivää , Venäjän ääni, finnish.ruvr.ru, viitattu 13.10.2013Aboriginal Subsistence Whaling, viitattu 13.10.2013, Tämän luonnoltaan herkän, arktisen merialueen merkittävimmät luonnonsuojelualueet ovat useasta osasta koostuva Nenetsian luonnonpuisto ja heti sen ydinosan länsipuolella oleva Nenetsian suojelualue. Merialueen lähettyvillä mantereella tuotetaan jo maaöljyä ja kaasua, jonka johdosta Nenetsia on 2010-luvulla noussut väkilukuunsa suhteutettuna Venäjän vauraimmaksi federaatiosubjektiksi. Myös Petšoranmerelle on suunniteltu useita petrokemianteollisuuden porauskenttiä. Pohjoisen jäämeren altaan ensimmäinen operatiiviseksi tähtäävä öljyntuotantohanke, Gazpromin Prirazlomnaja on herättänyt suurta huolta niin Venäjän alkuperäisväestön, pohjoisten alueiden tutkijoiden kuin ympäristöjärjestöjenkin taholla. Öljyntuotannon käynnistymisestä Prirazlomnajan öljykentällä uutisoitiin joulukuussa 2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Petšorskoje more (maantieteellinen kokoelmatietosanakirja) (academic.ru) *Prirazlomnaya oil spill would threaten Russian Arctic with irreparable disaster: study (8/2012) (greenpeace.org) Luokka:Venäjän maantiede Luokka:Barentsinmeri
Hiirola

Hiirola on Mikkelin kaupunkiin kuuluva kylä, noin 15 kilometriä Mikkelistä pohjoiseenHiirola Hiirola.net Viitattu 31.3.2012. Kylän ohitse kulkee Pieksämäentie, jota pitkin kulkee autolla noin 15–20 minuutissa Mikkelin keskustaan. Kylää halkoo myös rautatie, joskaan junat eivät pysähdy HiirolassaPDF: Hiirola-info Viitattu 31.3.2012. Hiirola kuului Mikkelin maalaiskuntaan ennen vuotta 2001, jolloin Mikkelin maalaiskunta liitettiin Mikkelin kaupunkiin. ==Lähteet== Luokka:Mikkelin maalaiskunnan kylät
Vartijat (manga)

Vartijat on Heikki Valkaman kirjoittama pseudomanga-sarja. Kahdessa ensimmäisessä kirjassa kuvittaja on Elli Puukangas ja kolmannessa Heidi Haataja.Ensimmäinen Vartijat-kirja on vuodelta 2008, toinen 2009 ja kolmas 2011. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Fantasiasarjakuvat Luokka:Pseudomanga
The Magic Gift Box

The Magic Gift Box on virolaisen Iiriksen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Astronaut", "Melyse" ja "Weirdo". Lisäksi näistä Melyselle ja Weirdolle on kuvattu musiikkivideot. Keskisuomalaisen Aki Lehti toteaa arvostelussaan levyn olevan toimiva paketti pop-lauluja, joiden sovituksissa on nähty tavallista enemmän vaivaa. Hän vertaa Iiristä Avril Lavigneen, mutta väittää Iiriksen voittavan tämän joka osa-alueella. Soundin Juha Leveelä kehuu arvostelussaan Iiriksen ääntä, mutta toteaa levyn sortuvan paikoittain "kiusallisiin europop- tunnelmiin". ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # === Spotifyn bonuskappale === # * === iTunesin bonuskappale === # * == Arvostelut == * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Magic Gift Box discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Iiris Vesikin albumit
Otsonolyysi

Otsonolyysi on kemiallinen reaktio, jossa otsoni hajottaa alkeenin tai alkyynin hiili-hiilisidoksen ja muodostuu karbonyyliyhdiste. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta ja tuotteiden käsittelyolosuhteista. ==Alkeenien otsonolyysi== Otsoni on elektrofiilinen 1,3-dipoli ja reagoi alkeenin hiili- hiilikaksoissidoksen kanssa. Otsonolyysin ensimmäinen vaihe on 1,3-dipolaarinen sykloadditio, jossa tuotteena muodostuu niin kutsuttu molotsonidi eli 1,2,3-trioksolaani. Tämä on erittäin epästabiili, koska happiatomien välinen sigmasidos on heikko. Välituote hajoaa käänteisellä sykloadditiolla, jolloin muodostuu karbonyyliyhdiste ja toinen 1,3-dipoli, jota kutsutaan karbonyylioksidiksi. Karbonyylioksidi reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa 1,3-dipolaarisella sykloadditiolla muodostaen otsonidin eli 1,2,4-trioksolaanin. Otsonidi on hieman pysyvämpi kuin molotsonidi, mutta on kuitenkin helposti räjähtävä ja reaktion viimeisessä vaiheessa otsonidi hajotetaan. Muodostuva tuote riippuu hajotusolosuhteista. Jos käytetään vahvaa pelkistintä, kuten natriumborohydridiä, muodostuu kaksi alkoholia. Lievästi pelkistävissä olosuhteissa, kuten käytettäessä dimetyylisulfidia tai sinkkimetallia ja happoa muodostuu kaksi aldehydiä tai ketonia. Jos hajotus suoritetaan käyttämällä vetyperoksidia, muodostuu kaksi karboksyylihappoa. Syklisten alkeenien otsonolyysi johtaa tuotteisiin, joissa on kaksi karbonyyliryhmää. Erityisen käyttökelpoinen reaktio on syklohekseenijohdannaisille, jolloin muodostuu 1,6-dikarbonyyliyhdistetä, joiden synteesi muuten on hankalaa. ==Alkyynien otsonolyysi== Alkyynien otsonolyysissä tuotteena muodostuu joko diketoni tai karboksyylihappo. Karboksyylihappo muodostuu veden läsnä ollessa. Alkyynien otsonolyysin mekanismi ei ole täysin selvillä johtuen sen monimutkaisuudesta ja mahdollisesti räjähtävistä välituotteista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Orgaaniset reaktiot
Minahassantornipöllö

Minahassantornipöllö (Tyto inexspectata) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Sulawesin saarella Indonesiassa. Nimi viittaa Minahassan niemimaahan, jolta se on ensimmäiseksi kuvattu pesivänä lintuna. Sitä tavataan kuitenkin myös Sulawesin keskiosan pohjoisosassa. Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Koska se on hyvin arka, sen lukumäärä on todennäköisesti suurempi kuin kirjatut tiedot ilmoittavat, mutta sen määrä on kuitenkin vähenemässä. Se on noin 30 senttimetrin kokoinen lintu. Sen naamakiehkura on vaalean punaruskea. Punaruskeassa yläpuolessa on mustia pilkkuja, vaaleassa alapuolessa on mustia täpliä, siivet ovat musta-punaruskearaidalliset. Pyrstössä on ohuita raitaoja. Niska ja siiven kääntymiskohta on muuta höyhenystä tummempaa. Silmät ovat mustat. Celebesintornipöllö on sitä paljon suurempi. Sen naamakiehkura on tumma ja alapuolessa on pieniä valkoisia pilkkuja. Tästä lajista on kaksi muotoa, joista vaaleampaa on vaikea erottaa celebesintornipöllöstä. Ääni on yksi nasaali, käheä kirkuna, joka kestää noin 1,8 sekuntia, ja se päästää sen harvakseltaan 5–7 minuutin välein.Birdlife.org viitattu 31.3.2012 Minahassantornipöllön lyhyiden siipien siipiväli on 24–25 cm, ja ne sopivat hyvin tiheissä metsissä elämiseen. Se näyttäisi suosiva rauhallisia sademetsiä 100–1 600 metrin korkeudessa. Koska niemimaan alavat aarniometsät on tuhottu, lajin säilyminen riippuu helppopääsyisemmistä vuoristometsistä. Lajin tiedetään elävän kahdella suurella suojelualueella (Bogani Nani Wartabone ja Lore Lindu kansallispuistot), jotka on perustettu keskiseen Sulawesiin Minahassan niemimaalle. Jäljellä olevan populaation suuruudeksi on arvioitu 2 500–10 000.Entry of Sulawesi Golden Owl Threatened birds of Asia: the BirdLife International Red Data Book. Cambridge, UK: BirdLife International (2001). ==Lähteet== Luokka:Tornipöllöt (suku)
Minahassan niemimaa

right|thumb|250px|Minahassan niemimaa on pitkä niemimaa Sulawesin pohjoisosassa. right|thumb|250px|Minahassan niemimaa ja Tomininlahti Sulawesin pohjoisosassa Minahassan niemimaa on yksi Sulawesin saaren pääniemimaita. Siihen kuuluu Pohjois-Sulawesin maakunta, Gorontalon maakunta ja Keski- Sulawesin maakunnan pohjois-osa, josta niemimaa suuntautuu pohjoiseen ja kääntyy itään niin, että se rajaa Tomininlahtea sen länsi- ja pohjoispuolelta. == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian maantiede
Helleeninen kaari

Helleeninen kaari on itäisellä Välimerellä sijaitseva tektoninen kaari eli kohta, jossa kaksi litosfäärilaattaa kohtaavat. Se ulottuu Adrianmeren länsirannikolta Kreikkaan kuuluvien Kreetan ja Ródoksen saarten kautta Turkin etelärannikolle. Afrikan litosfäärilaatta työntyy kaarella kohti pohjoista ja Euraasian laattaa. Se työntyy eli subduktoituu pienemmän Euraasian laattaan kuuluvan mereisen Egeanmeren laatan (Helleeninen laatta) alle. Nykyisin Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle vuodessa miltei 40 millimetriä. Anatolian laatta taas työntyy kohti Egeanmeren laattaa idästä päin. Helleenisen kaaren länsiosassa ei ole vulkaanista toimintaa, kun taas kaaren keski- ja itäosassa sitä esiintyy. == Maanjäristykset == Litosfäärilaattojen kohtaamisesta seuraa kaarelle voimakkaita maanjäristyksiä. Helleenisen kaaren läntinen osa on läntisen Euraasian seismisesti aktiivisimpia alueita. Siellä esiintyy suuria matalia ja keskisyviä maanjäristyksiä, joista osan on katsottu aiheuttaneen tsunameja. Mahdollisesti ne ovat aiheutuneet mereen vyöryneistä maamassoista. Esimerkiksi 1900-luvun aikana kreikkalaisen Kytheran saaren ympäristössä oli viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli vuoden 1903 maanjäristys, voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia. Läntisen Helleenisen kaaren pohjoisosassa, erityisesti Peloponnesoksen niemimaan ja Zákynthoksen saaren välisellä alueella, maanjäristykset ovat jääneet suhteellisen heikoiksi, sillä ne eivät ole yltäneet kuuteenkaan momenttimagnitudiin. Kreetan saaren lähellä tapahtuneet vuoden 365 ja vuoden 1303 maanjäristykset ovat arkeologisten tutkimusten ja historiallisten lähteiden perusteella olleet mahdollisesti voimakkaampia kuin esimerkiksi mikään kaarella 1900-luvulla tapahtuneista järistyksistä. Muualla maailmassa vastaavanlaisilla kaarilla on tapahtunut voimakkuudeltaan jopa yli kahdeksan momenttimagnitudin maanjäristyksiä. == Lähteet == Luokka:Kreikan tulivuoret Luokka:Seismologia
Klippaus

thumb|Kaulasta, rungosta ja jalkojen yläosasta klipattu hevonen. Klippaus tarkoittaa hevosen tai muun eläimen karvan leikkaamista ajokoneella eli klippaimella. Eläimiä voidaan klipata esimerkiksi antamaan näyttelyeläimillä siistimpi vaikutelma, tai vähentämään talvikarvassa olevan hevosen liikunnan yhteydessä tapahtuvaa hikoamista. Hevosilla on käytössä monia erilaisia klippauskuvioita erilaisiin käyttötarkoituksiin. ==Aiheesta muualla== Luokka:Hevostalous Luokka:Koira en:Horse grooming#Clipping
Kreikansisilisko

Kreikansisilisko (Lacerta graeca) on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on kotoperäinen laji Kreikassa. Naaraspuoliset liskot munivat yhdestä kuuteen munaa vuosittain. == Levinneisyys == Kreikansisilisko on kotoperäinen laji eteläisessä Kreikassa sijaitsevalla Peloponnesoksen niemimaalla. Lisäksi lajia tavataan muun muassa Peloponnesoksen edustalla sijaitsevalla Kytheran saarella. Kreikansisilisko elää merenpinnan tasolta aina 1 600 metrin korkeuteen saakka. == Elinympäristö ja uhkat == Kreikansisilisko viihtyy rannikoilla, kosteilla alueilla, vesilähteiden ympäristössä ja ylängöillä. Lajia tavataan muun muassa kivikkoisten alueiden varjoisista osista, laitumilta sekä avoimilta valoisilta metsäalueilta. Lajin uhkia ovat maastopalot, niin luonnolliset kuin ihmisenkin aiheuttamat. Esimerkiksi Peloponnesoksen vuoden 2007 maastopalojen vaikutuksia lajiin ei ole tutkittu. Myös eukalyptuspuiden istutus vaikuttaa lajiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia lajista Luokka:Kreikan kotoperäiset eläimet Luokka:Sisiliskot
Naamiotornipöllö

Naamiotornipöllö (Tyto novaehollandiae) on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uusi-Guineassa. Sen elinpiiriä ovat lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat metsät, kuivat ja kostea pensastot ja kuivat arot.IUCN viitattu 31.3.2012 Se painaa keskimäärin 600 grammaa. ==Alalajit== Naamiotornipöllöllä on kuusi vahvistettua alalajia: *Tyto novaehollandiae calabyi I. J. Mason, 1983 (eteläinen Uusi-Guinea) *Tyto novaehollandiae castanops (Gould, 1837) (Tasmania ja Lord Howe) *Tyto novaehollandiae galei Mathews, 1914 (Cape Yorkin niemimaa) *Tyto novaehollandiae kimberli Mathews, 1912 (Australian mantereen pohjoisosa) *Tyto novaehollandiae melvillensis Mathews, 1912, (Tiwinsaaret) *Tyto novaehollandiae novaehollandiae (Stephens, 1826) (Australian mantereen eteläosa) ==Kuvaus== Valkoista sydämenmuotoista naamaa ympäröi ruskeat höyhenet. Höyhenpeite on ruskea paitsi vaaleanharmaita täpliä yläselässä. Etupuoli on valkoinen ja siinä on ruskeita täpliä. Silmien väri vaihtelee mustasta tummanruskeaan. Naaraat ovat uroksia tummempia. Linnun sukupuolet ovat hyvin erinäköisiä. Uros painaa 420–800 grammaa, naaraat ovat huomattavasti suurempia ja painavat 545–1 260 grammaaHiggins, P.J. (ed) 1999. Handbook of Australian, New Zealand and Antarctic Birds. Volume 4: Parrots to Dollarbird. Oxford University Press, Melbourne. ISBN 0-19-553071-3. Urokset ovat 33–41 senttimetriä pitkiä, naaraat 39–50 senttimetriä. Eteläisten naaraiden siipiväli on jopa 128 senttimetriä. Tyypilliseen tapaan tropiikin linnut ovat paljon pienempiä kuin lauhkeiden seutujen linnut. Suurin alalajeista on siten T. n. castanops. ==Elinpaikat== Naamiotornipöllö elää metsäisessä pensastossa. Australiassa niitä tavataan harvoin kauempaa kuin 300 kilometrin päässä rannikolta. Ne oleilevat ja pesivät suurissa puunkoloissa lähellä lehvästöä. Ne ovat yölintuja ja saalistavat jyrsijöitä, matelijoita, lintuja, hyönteisiä ja pussimäyriä. Pöllön populaatio Australian mantereella on pienenemässä, ja joissakin valtioissa se on suojeltujen lajien luettelossa. Ne ovat paikkalintuja, ja ne pysyttelevät samalla alueella koko elinaikansa. ==Lisääntyminen== Ne pesivät ympäri vuoden, kun olosuhteet ovat suosiolliset. Pesä on yleensä ontossa puussa, ja siinä on multaa, lehtikariketta tai hiekkaa. Puuttoman Nullarborin tasangon hävinnyt populaatio käytti pesintään maanalaisia onkaloita ja kallionkoloja. Naaras munii kaksi kolme munaa ja hautoo niitä koiraan hankkiessa syötävää. Poikaset ovat valkoisia tai vaaleita, kun niille kasvaa höyhenet. Ne lähtevät pesästä kahden tai kolmen kuukauden ikäisinä mutta käyvät vanhempien ruokittavina vielä kuukauden verran ennen kuin itsenäistyvät. ==Suojelutilanne== Naamiotornipöllön populaatio on Australian mantereella supistumassa, ja laji on useissa valtioissa suojeltujen lajien luettelossa. Victoriassa se on uhanalaisten luettelossa, ja sille valmistellaan Flora and Fauna Guarantee Act 1988 -asetuksen mukaisia toimenpiteitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tietoja naamiotornipöllöstä *Uhanalaiset linnut Luokka:Tornipöllöt (suku)
Idrissa Ouédraogo

Idrissa Ouédraogo (21. tammikuuta 1954 Banfora, Ranskan Ylä-Volta – 18. helmikuuta 2018 Ouagadougou, Burkina Faso) oli burkinalainen elokuvaohjaaja. Ouédraogon ohjaama elokuva Niin sanoo laki (Tilaï) voitti vuonna 1990 Cannesin elokuvajuhlilla Grand Prix -palkinnon ja vuonna 1991 afrikkaisten FESPACO- elokuvajuhlien pääpalkinnon, Yennegan kultaisen oriin. ==Filmografiaa== ===Lyhytelokuvat=== Julkaisuvuosi Nimi 1981 Pourquoi? (Why?) 1981 Poko 1983 Les Écuelles (The Platters) 1983 Les funérailles du Larle Naba (Larle Naba's Funeral, Pierre Rovamban kanssa) 1984 Ouagadougou, Ouaga deux roues (1985; Ouagadougou, Ouaga Two Wheels) 1984 Issa le Tisserand (1985; Issa the Weaver) 1985 Tenga 1991 Obi 1994 Afrique, mon Afrique (Africa, My Africa) 1995 Lumière et compagnie (1 epoisodi, Lumieren veljesten cinematograph) 1996 Samba et Leuk le lièvra (Samba and Leuk the Rabbit) 1994 Gorki 1997 Les parias du cinéma (The Outcasts of Cinema) 2001 Scénarios du Sahel Lähde: ===Pitkät elokuvat=== Julkaisuvuosi Nimi 1987 Yam Daabo (1986; The Choice) 1989 Yaaba (Grandmother) 1990 Niin sanoo laki (Tilaï; The Law) 1991 A Karim Na Sala (Karim and Sala) 1993 Samba Traorén lyhyt onni (Samba Traoré) 1994 Le cri du cœur (The Heart's Cry; Sydämen huuto) 1997 Kini et Adams (Kini and Adams) 2003 La colère des dieux (Anger of the Gods) 2006 Kato Kato Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Idrissa Ouedraogon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Yam Daabo (tekstitys ) (youtube.com) * Yaaba (tekstitys , "lyhyt" versio) (youtube.com) * Tilai (tekstitys ) (youtube.com) Luokka:Burkinalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Samedan

Samedan, aiemmin Samaden,Samedan, Historisches Lexikon der Schweiz, viitattu 4.6.2024 on kunta Itä-Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Samedanissa on runsaat 3 000 asukasta. Samedan sijaitsee Tonavan alkujoen Innin varrella, Engadinin laaksossa. Kunta koostuu kahdesta erillisestä osasta; eteläinen alue on lähinnä vuoristoa ja siellä sijaitsee seudun ja koko kantonin korkein vuori Piz Bernina. Kunnan pääkieli on saksa, sillä 43 % asukkaista puhui sitä pääkielenään vuonna 2000, mutta retoromaaninkielisten osuus on myös merkittävä (32 %). == Talous == Matkailulla on Samedanissa pitkät perinteet: ensimmäinen hotelli rakennettiin 1830-luvulla, ensimmäinen golfkenttä avattiin vuonna 1893 ja Albulan rautatie yhdisti Samedanin pohjoiseen vuonna 1903. == Liikenne == Samedan on Engadinin alueen liikenteen solmukohta. Innjoen varressa kulkeva päätie 27 () kulkee kunnan läpi. Myös Berninasolan ylittävän ja Italiaan kulkevan päätien 29 lähtöpiste on Samedanissa. Samedanista on junayhteys muun muassa kantonin pääkaupunkiin Churiin, Celerinan kautta Sankt Moritziin, Pontresinan ja Berninasolan kautta Italian Tiranoon sekä Engadinin laakson itäosiin. Matkailujunat Glacier Express ja Bernina Express kulkevat Samedanin kautta. Samedanissa on Euroopan korkeimmalla sijaitseva (1 707 m mpy.) kansainvälinen lentokenttä, jonne on tilaus- ja yksityisliikennettä. Engadin Airportin sivut ==Merkittäviä henkiöitä== * Erich Erler-Samaden (1870–1946), saksalainen taidemaalari, maalasi Samedanin maisemia * Gianina Ernst (s. 1998), mäkihyppääjä * Aita Gasparin (s. 1994), ampumahiihtäjä * Elisa Gasparin (s. 1991), ampumahiihtäjä * Selina Gasparin (s. 1984), ampumahiihtäjä * Michelle Gisin (s. 1993), alppihiihtäjä * Mark Hardy (s. 1959), kanadalainen jääkiekkoilija * Andrea Huber (s. 1975), maastohiihtäjä == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Karl Gnädinger

Karl Gnädinger (5. marraskuuta 1905 – 12. maaliskuuta 1995) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 16. maaliskuuta 1930 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Celerinan titulaaripiispaksi 5. marraskuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 1961. Pääkonsekraattorina toimi Hermann Josef Schäufele, jota avustivat Wilhelm Sedlmeier ja Joseph Maria Reuss.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Karl Gnädinger Gnädinger osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 30. joulukuuta 1980. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Albano Bortoletto Cavallin

Albano Bortoletto Cavallin (25. huhtikuuta 1930 – 1. helmikuuta 2017) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Curitiban arkkihiippakuntaan 6. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Aquae Novae in Numidian titulaaripiispaksi 14. kesäkuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pedro Antônio Marchetti Fedalto, jota avustivat Geraldo Fernandes Bijos ja Jerônimo Mazzarotto.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Albano Bortoletto Cavallin Bortoletto Cavallin sai 24. lokakuuta 1986 nimityksen Guarapuavan hiippakunnan piispaksi ja 11. maaliskuuta 1992 Londrinan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. toukokuuta 2006. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset piispat Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Peter Holiday

Peter Holiday (s. 11. tammikuuta 1952 Durban) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 10. joulukuuta 1992 ja nimitettiin Kroonstadin hiippakunnan piispaksi 1. huhtikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jabulani Adatus Nxumalo, jota avustivat Stephen Brislin ja Buti Joseph Tihagale.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Peter Holiday == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Afrikanviitapöllö

Afrikanviitapöllö (Phodilus prigoginei) on tornipöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Kongon demokraattisen tasavallan itäosassa. Se on mahdollisesti tavattu myös Burundissa ja Ruandassa. Laji tunnetaan huonosti. Afrikanviitapöllö sijoitetaan toisinaan sukuun Tyto, tornipöllöt. == Ulkonäkö ja koko == Afrikanviitapöllö on pähkinänruskea, ja sen pituus on 23–29 cm. Vain naaras on kuvattu. Se on punaruskea päältä, alta vaaleampi, vivahtaa oranssiin. Sen naamakiehkura on soikea ja silmät ovat tummat. Sen ääni saattaa olla pitkää, valittavaa vihellystä, mutta tieto vaatii vielä vahvistusta.Congo Bay-owl Phodilus prigoginei (Arkistoitu versio) BirdLife International. Viitattu 31.3.2012. == Elinympäristö == Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja subtrooppiset ja trooppiset aroylängöt. == Levinneisyys == Lajin tyyppinäyte on peräisin vuodelta 1951 Muusista Itombwevuorilta Kongon demokraattisen tasavallan itäosasta. Vuonna 1996 laji nähtiin uudestaan, kun naaras jäi verkkoon. Vuonna 1974 laji tavattiin mahdollisesti Burundissa ja vuonna 1990 Ruandassa kuultiin tunnistamattoman pöllön ääniä. Populaation suuruudeksi arvioidaan 9 360 yksilöä. Kannan epäillään olevan laskussa elinympäristöjen tuhoutumisen takia. == Uhanalaisuus == Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut afrikanviitapöllön erittäin uhanalaiseksi, koska se tunnetaan huonosti ja sen elinalue on pieni. Lajia uhkaa metsien raivaaminen. ==Lähteet== Luokka:Viitapöllöt Luokka:Uhanalaiset linnut
Stephen Brislin

Stephen Brislin (s. 24. syyskuuta 1956) on eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kroonstadin hiippakuntaan 19. marraskuuta 1983 ja nimitettiin sen piispaksi 17. lokakuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 2007. Pääkonsekraattorina toimi Jabulani Adatus Nxumalo, jota avustivat Hubert Bucher ja Zithulele Patrick Mvemve.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Stephen Brislin 18\. joulukuuta 2009 Brislin sai nimityksen Kapkaupungin arkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hubert Bucher

Hubert Bucher (21. kesäkuuta 1931 Regensburg – 24. heinäkuuta 2021 Schönhofen) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin Bethlehemin hiippakunnan piispaksi 9. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Peter Fanyana John Butelezi, jota avustivat Joseph Patrick Fitzgerald ja Vinzenz Guggenberger.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Hubert Bucher Bucher jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 2008. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Vellu Saarela

Veli-Matti ”Vellu” Saarela , (s. 1992 Tampere) on ammattilaistrikkaaja, joka on noussut maailman huipulle lajissaan. Yhtenä lajin tunnetuimmista pioneereista hän on videoillaan, esiintymällä ja opettamalla inspiroinut lajin pariin tuhansia harrastajia ympäri maailmaa ja vaikuttaa nykyään kehittämällä trikkausta esittävän taiteen suuntaan yhdessä perustamansa LegendTrick Entertainmentin kanssa. LegendTrick Entertainmentin (ent. VellusTa Team) esiintyjät ovat esittäneet yhteensä yli 2 500 esitystä ja ovat maailman menestynein esiintyvä trikkausryhmä. Viimeisen 10 vuoden aikana tiimin jäsenet ovat ottaneet osaa yli sataan trikkaus- ja akrobatiatapahtumaan ympäri maailmaa kutsuvieraina ja ovat työskennelleet yli 25 maassa mukaan lukien useimmat Euroopan maat, Pohjois-Amerikka, Arabiemiraatit, Kiina, Japani, Korea, Bahrain, Qatar, Turkmenistan ja Azerbaijan. Saarela aloitti trikkauksen 12-vuotiaana, kun hänen kaverinsa näytti netistä videoita, jossa miehet tekivät voltteja hurjalla tahdilla. Hän innostui niin, että halusi oppia itse. Harjoittelemalla pitkäjänteisesti Tampereen liikuntatiloissa Saarela voitti Saksassa järjestetyttrikkauksen epäviralliset Euroopan mestaruudet vuosina 2009 ja 2011. Hän oli toinen ihminen maailmassa, joka teki tuplavoltin kokokierteellä taaksepäin yhdellä jalalla ja on vieläkin maailman ainoa henkilö, joka on tehnyt tuplagainerin eli tuplavoltin taaksepäin yhdeltä jalalta (2011). Saarela oli maailman 4. ihminen joka onnistui trikkauksen legendaarisimmaksi nousseessa liikkeessä, triplacorkissa, 14. marraskuuta 2010. Maaliskuussa 2019 Saarela perusti Tampereelle Pohjoismaiden ensimmäisen trikkaussalin, LegendTrick Gymin. Hän myös kilpaili MTV3:n Fort Boyard Suomen 4. tuotantokaudella syksyllä 2019, ja voitti kilpailun yhdessä tubettaja Herbalistin ja beach volley-legenda Emilia Nyströmin kanssa. Televisiossa Saarela on trikannut ennenkin, muun muassa Talent Suomi finaalissa vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset viihdetaiteilijat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manuel Cerón

Manuel Cerón (1825 – 9. toukokuuta 1880) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin 28. helmikuuta 1879 Cartagenan piispaksi; hänet konsekroi 17. elokuuta Vicente Arbeláez Gómez. Hän kuoli seuraavana vuonna virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Manuel Cerón == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Kreikansammakko

Kreikansammakko (Rana graeca) on Balkanin niemimaalla elävä sammakkolaji. == Ulkonäkö == Kreikansammakko on väriltään ruskea, punertava, harmaa, kellertävä tai oliivinvärinen. Tavallisesti ruumiissa on myös tummanruskeita täpliä. Kreikansammakon maha on vaalea ja enimmäkseen täplätön. Ruumis on suhteellisen litteä ja leveä. Sammakon kuono on suhteellisen pyöreä ja lyhyt. Lajin koirasyksilöt muuttuvat mustanruskeiksi lisääntymiskaudella. Lajilla on vain yksi lisääntymiskausi vuodessa, ja se alkaa pian talvihorroksesta heräämisen jälkeen helmikuussa ja päättyy huhtikuussa. Kreikansammakko on lisääntymiskykyinen kolmannen horroksen jälkeen. == Levinneisyys == Kreikansammakon levinneisyysalueeseen kuuluvat Balkanin niemimaalla sijaitsevat Bosnia ja Hertsegovinan kaakkoisosat, Serbian lounais- ja eteläosat, Kosovo, Montenegro, Pohjois-Makedonia ja Albania kokonaisuudessaan, suurin osa Kreikasta sekä Bulgarian lounais- ja eteläosat. Laji on edellä mainittujen maiden kotoperäinen laji. Kreikansammakko elää 200–2 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Toisinaan lajia tavataan kuitenkin myös alemmilta seuduilta ja jopa merenpinnan tasolta. == Elinympäristö ja uhkat == Laji viihtyy lehti- ja sekametsissä sekä kukkuloilla ja laaksoissa sijaitsevissa varjoisissa, läpi vuoden virtaavissa kylmä- ja kirkasvetisissä pienissä puroissa ja joissa sekä lähteissä. Kreikansammakko elää veden äärellä läpi vuoden, ja poistuu harvoin kauas vesistöistä. Tällöinkin se poistuu usein sateen jälkeen tai yöaikaan. Tällaisissa vesistöissä kreikansammakko myös lisääntyy ja niissä myös sen toukat kehittyvät. Myös niityt ja nummet kuuluvat lajin elinympäristöön. Kreikansammakko välttelee alueita, joilla on kuumaa ja kuivaa sekä alueita, joiden talvet ovat ankaria ja pitkiä. Kreikansammakon uhkia ovat sille sopivien elinympäristöjen häviäminen johtuen esimerkiksi kosteikkojen kuivauksesta, patojen rakentamisesta ja maastopaloista. Myös saastuminen tuhoaa joillain alueilla lajin elinympäristöjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Rana graeca * UniProt: Taxonomy - Rana graeca * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Rana graeca * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Rana graeca *Kuvia kreikansammakosta *Lisää kuvia Luokka:Aitosammakot
Boryspil

Boryspil () on kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 35 kilometriä maan pääkaupungin Kiovan keskustasta itään. Se on Kiovan esikaupunki ja tunnettu Boryspilin kansainvälisen lentoaseman, Kiovan päälentoaseman sijaintipaikkana. Borispil on asukasluvultaan Kiovan alueen kolmanneksi suurin kaupunki ja hallinnollisesti itsenäinen, Kiovan alueen kuntatason yksikkö. Boryspilin kaupunki toimii myös ympäröivän Boryspilin piirin hallintokeskuksena. Vuonna 2010 kaupungissa asui 58 200 ja ympäröivässä piirissä 52 400 henkeä. ==Kansainvälinen lentoasema ja muita liikenneyhteyksiä== thumb|left|230px|Kiovan kansainvälisen lentoaseman kiitotiet Boryspilin ja Kiovan rajalla Kaupunki on tunnettu erityisesti maan tärkeimmän lentoaseman, Kiovan Boryspilin kansainvälisen lentoaseman sijaintipaikkana. Lentoaseman terminaalialue ja kahdesta pääkiitotiestä toinen sijaitsee Boryspilin kaupungin puolella; toinen kiitotie jää Boryspilin piirin puolelle. Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu kaupungin keskustan läpi kulkeva Ukrainan valtatie M03, joka johtaa Kiovasta itään Poltavaan ja Harkovaan ja edelleen Venäjän rajalle. Tämä valtatie on samalla osa pidempää eurooppatietä E40. Kaupungin pohjoisosassa on Kiovasta itään johtavan pääradan varrella sijaitseva Boryspilin rautatieasema. Asemalle liikennöidään erityisesti lähiliikenteen junilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Boryspil - Kiovan kansainvälinen lentoasema (airport-boryspil.kiev.ua) * Ympäröivän Boryspilin piirin kotisivut (raybori.gov.ua/) * Boryspiliin keskittynyt portaali (boryspil.osp-ua.info) * Boryspilin rautatieaseman aikatauluhaku: lähitunteina lähtevät junat Luokka:Boryspilin piiri Luokka:Kiovan alueen kaupungit
USF Pro 2000 Championship

USF Pro 2000 Championship (aiemmin tunnettu nimillä Star Mazda Championship, Pro Mazda Championship ja Indy Pro 2000 Championship) on yhdysvalloissa ajettava formulasarja. Sarja perustettiin vuonna 1991. Sarjassa ajetaan Formula Mazda-luokan autoilla ja Mazdan moottoreilla. Renkaat toimittaa Goodyear. Sarjassa jaetaan pisteitä 35 parhaalle järjestyksessä 44, 40, 37, 34, 32, 30 ... 1. Sarja toimii nykyään yhteistyössä IndyCar-sarjan kanssa. == Mestarit == Kausi Kuljettaja Star Mazda Championship Star Mazda Championship 1991 Mark Rodriguez 1992 Chuck West 1993 Ben Massey 1994 Brad Loehner 1995 Mark Rodriguez 1996 Rich Stephens 1997 Tony Buffomante 1998 Ian Lacy 1999 Joey Hand 2000 Bernardo Martinez 2001 Scott Bradley 2002 Guy Cosmo 2003 Luis Schiavo 2004 Michael McDowell 2005 Raphael Matos 2006 Adrian Carrio 2007 Dane Cameron 2008 John Edwards 2009 Adam Christodoulou 2010 Conor Daly 2011 Tristan Vautier 2012 Jack Hawksworth Pro Mazda Championship Pro Mazda Championship 2013 Matthew Brabham 2014 Spencer Pigot 2015 Santiago Urrutia 2016 Aaron Telitz 2017 Victor Franzoni 2018 Rinus VeeKay Indy Pro 2000 Championship Indy Pro 2000 Championship 2019 Kyle Kirkwood 2020 Sting Ray Robb 2021 Christian Rasmussen 2022 Louis Foster USF Pro 2000 Championship USF Pro 2000 Championship 2023 Myles Rowe 2024 Lochie Hughes Luokka:Formula-sarjat
Lappeenrannan Isku

Lappeenrannan Isku -81 on lappeenrantalainen lentopalloiluun erikoistunut urheiluseura. Se on aloittanut toimintansa vuonna 1981 nimellä Skinnarilan Urheilijat -81. Alun perin se toimi yleisseurana lajivalikoimassaan lentopallo, jalkapallo, naisvoimistelu, jääkiekko, kaukalopallo sekä kuntoliikunta. Vuodesta 1986 lähtien seura on panostanut lähinnä lentopalloon. Nykyinen nimi, Lappeenrannan Isku -81, otettiin käyttöön vuonna 2011, koska sen koettiin kuvaavaan paremmin seuran nykyistä toimintaa. Iskulla on edustusjoukkueet sekä miehissä että naisissa ja molemmat seurat pelaavat 2-sarjassa.http://lappeenrannan-isku-81.sporttisaitti.com/lappeenrannan- isku-81/historia/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == Seuran kotisivut Luokka:Suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Lappeenrantalaiset urheiluseurat