EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kerinkallio

Kerinkallio on Lahden 20. kaupunginosa, joka sijaitsee kantakaupungin kaakkoisosassa, linnuntietä lyhimmillään 1,5 kilometriä Lahden kauppatorilta kaakkoon. Kerinkallion naapurikaupunginosia ovat Laune, Asemantausta, Möysä, Kujala, Ämmälä ja Nikkilä. Vuonna 2017 Kerinkallion kaupunginosaa vastaavan Lahden Kerinkallion tilastoalueen väkiluku oli 7 261. Kaupunginosan muodostavat varsinaisen Kerinkallion tasaisen ja pientalovaltaisen ydinalueen lisäksi Liipolan sekä Saksalan kerros- ja rivitalovaltaiset mäet. Nykyinen Kerinkallion alue oli Anttilan ja Saksalan, alkuperäisten Lahden kantatalojen, peltoja. Ainoat rakennukset täällä ennen asutusalueen syntymistä olivat näiden talojen ladot. Vuonna 1945 Kerinkalliolle kaavoitettiin 79 omakotitonttia, hätäratkaisuna suureen tonttipulaan. Alueen ensimmäisistä asukkaista suurin osa oli karjalaisia lähinnä Viipurin seudulta. Kerinkallion pientaloalue laajeni useassa erässä 70-80-luvuille asti. Kerinkallio on saanut nimensä alueella sijaitsevan kallion mukaan. Kerinkalliolla kerittiin ja laidunnettiin aikoinaan lampaita, mistä nimi liene syntynyt. Kallio on pyöreä ja on varmasti joskus ollut aivan paljas, joten se on voinut luoda mielikuvan "keritystä" kallionlaesta. Nykyisin Kerinkallio on rehevien puutarhojen ympäröimien hyväkuntoisten rintamamiestalojen kaupunginosa. Kerinkallion omakotiyhdistys perustettiin 1946 ja toimii edelleen. Liipolan kerrostalolähiö kaavoitettiin 1967 kanta-Kerinkallion viereen, entiselle käärmekalliolle. Alue on tyypillinen esimerkki suomalaisen lähiörakentamisen huippuvuosilta. Kaupunginosassa sijaitsee esimerkiksi Lahden Saksalan uimahalli ja Liipolan monitoimitalo Onni. == Sijainti == * Satelliittikuva Kerinkalliosta Google Maps -palvelussa. * Lahden kaupunginkirjasto: Kerinkallio-nimi ==Lähteet== *
Kaalit

Kaalit eli hyötykaalit (Brassica) on ristikukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku.Suomen Lajitietokeskus: Kaalit (hyötykaalit) – Brassica (muuttuneen suomenkielisen nimistön päivitys) Viitattu 7.1.2021. Siihen kuuluu 41–44 hyväksyttyä lajia.BrassiBase: Tribe Brassiceae DC. (kaalilajien tieteellisten nimien lähde) Viitattu 7.1.2021. Kaaleja kasvaa alkuperäisenä Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa mutta viljeltynä ympäri koko maailman. == Kaalilajeja == Kaalien sukuun kuuluvia viljeltyjä lajeja ovat: * japaninsinappi (mitsura) (Brassica japonica) * sareptansinappi (Brassica juncea) ** kähäräsinappi (B. juncea var. crispifolia) ** silosinappi (B. juncea var. foliosa) ** lehtisinappi (B. juncea var rugosa) * juureskaali (Brassica napus) ** rapsi (Brassica napus subsp. napus, syn. subsp. oleifera) ** lanttu (Brassica napus subsp. rapifera, syn. subsp. napobrassica tai Napobrassica-ryhmä) * mustasinappi (Brassica nigra tai Mutarda nigraSuomen Lajitietokeskus: Mustasinappi – Mutarda nigra Viitattu 1.7.2023.) * vihanneskaali eli kaali (Brassica oleracea) ** vihanneskaalin monia viljeltyjä muunnoksia tai lajikeryhmiä ovat esimerkiksi lehtikaali, keräkaali, ruusukaali, kyssäkaali, parsakaali ja kukkakaali * satokaali (Brassica rapa) ** peltokaali (Brassica rapa subsp. campestris) ** rypsi (Brassica rapa subsp. oleifera, syn. Oleifera-ryhmä) ** nauris, turnipsi (Brassica rapa subsp. rapa) ** satokaaliin kuuluu lisäksi lukuisia lajikeryhmiä tai viljelymuunnoksia, esimerkiksi: *** pinaattikiinankaalit (Brassica rapa Chinensis-ryhmä, syn. subsp. chinensis) *** salaattikiinankaalit, kiinankaali (Brassica rapa Pekinensis-ryhmä, syn. subsp. pekinensis) Lähteet: Muita kaalilajeja: * Brassica bourgaei (myös B. bourgeaui) – kanariankaali * Brassica carinata – etiopiansinappi * Brassica deflexa – persiankaali * Brassica elongata – pillikaali eli hoikkalitukaali ** Brassica elongata subsp. integrifolia – aropillikaali eli hoikkalitukaaliKurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 75.) * Brassica fruticulosa * Brassica rupestris * Brassica tournefortii – välimerenkaali → laji on mahdollisesti siirretty nokkasinappeihin (Coincya) Lähteet:Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Brassica (suomenkieliset nimet) Viitattu 7.1.2021. == Katso myös == * Un kolmio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Brassica * United States Department of Agriculture (USDA): Brassica * Flora of China: Brassica * Funet: Kaalit (Brassica) * PheroBase: Floral volatiles of Genus Brassica *
Fatalismi

Fatalismi eli kohtalousko on usko, että ihmisen tahto ja toiminta sekä tapahtumat ovat sidottuja ennalta määrättyyn kohtaloon tai jonkin jumalallisen voiman vaikutukseen. Filosofi Robert C. Solomon ja Encyclopædia Britannica määrittelevät fatalismin aatteena, jonka mukaan sen, mikä tapahtuu tai tapahtui, täytyikin tapahtua. Solomonin mukaan fatalismissa ei ole kyse loogisesta välttämättömyydestä eikä kausaalisesta välttämättömyydestä, josta alettiin puhua vasta modernin tieteen syntyessä. Kyse ei liioin ole determinismistä eikä teologisesta välttämättömyydestä Jumalan tahtona. Esimerkiksi buddhalaisessa karman laissa ei ole jumalallista tahtojaa. Fatalismissa oleellista on lopputulos, joka ajatellaan välttämättömäksi ottamatta kantaa siihen, mistä välttämättömyys johtuu tai kuka tuloksen aiheuttaa. == Lähteet == Luokka:Filosofiset opit Luokka:Uskonnolliset käsitykset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Fiat 125

Fiat 125 (1967–1973) oli italialaisen Fiatin ylemmän keskiluokan 4-sylinterinen, takavetoinen automalli, joka kilpaili muun muassa Saab 99:n kanssa. 125:n alusta pohjautui vanhempaan Fiat 1300/1500 -malliin. Auton oli muotoillut Dante Giacosa. Kori oli kehitetty pääosin pidentämällä Fiat 124:n koria. Korin matkustamo-osa ja ovet olivat samat kuin 124:ssä. Fiat 125:n perusversiossa oli 124 Special T:n moottorista kehitetty, kahdella kannen yläpuolisella nokka-akselilla varustettu 90-hevosvoimainen 1,6-litrainen moottori ja nelivaihteinen käsivalintainen vaihteisto. Fiat 125 Specialissa (125 S) oli 100 hevosvoiman moottori ja tuohon aikaan harvinainen viisivaihteinen vaihteisto. Vuonna 1970 tuli saataville automaattivaihteisto. 125:n seuraaja oli Fiat 132. Fiat 125:tä valmistettiin lisenssillä vielä vuoden 1973 jälkeenkin muun muassa Etelä-Amerikassa, Puolassa (FSO 125p) ja Egyptissä. == Fiat 125 Suomessa == Tekniikan Maailma (TM 3/1968) luonnehti uutuusmallia Fiat 124 -mallin tavoin käytännöllisyyden ehdoilla muotoilluksi, arkiseksi käyttöautoksi vailla pyrkimystä edustavuuteen. Sen todettiin sopivan myös talvikäyttöön ja ison perheen tilavaksi matkustusvälineeksi. Kulmikkaasta ulkomuodosta huolimatta suuntavakavuus vaikutti hyvältä, ilmeisesti pyöränripustuksen ja jousituksen ansiosta. Erityisiä kehuja saivat levyjarrut kaikissa pyörissä, joka oli tuolloin harvinainen ratkaisu. Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa vain 30 kappaletta Fiat 125 -autoja, jotka oli rekisteröity vuosina 1968–1972. Fiatina auto oli selvästi kalliimpi (19 600 mk vuonna 1970) kuin vastaava Polski Fiat/FSO 125p (14 960 mk).MMM 1972. s. 304 FSO 125p säilyi myynnissä Suomessa vielä pitkälle 1980-luvulle. == Lähteet == * Kojo, Pauli (päätoim.): Mitä-Missä-Milloin 1972, Otava, Helsinki, 1971 === Viitteet === == Aiheesta muualla == 125 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Gideons International

Gideons International on kristillinen järjestö, joka jakaa Raamattuja joko yksittäisille ihmisille tai sijoittamalla ne julkisiin paikkoihin, mutta erityisesti kouluihin, kasarmeihin, sairaaloihin ja vankiloihin, sekä myös muualle. Se myös pitää huolta siitä, että jokaisessa hotelli- ja motellihuoneessa on Raamattu tai vähintään Uusi testamentti. Suomessa järjestö toimii nimellä Suomen Gideonit ry. Gideons International toimii yhteistyössä protestanttisten ja evankelikaalisten kirkkokuntien kanssa. Järjestön jäsenet uskovat, että Raamattu on Jumalan sanaa ja erehtymätön. Gideons International -kattojärjestö hyväksyy täysjäsenikseen elinkeinoelämän ja muun yhteiskunnan vastuunalaisessa asemassa toimiva liikemiehiä ja akateemista ammattia harjoittavia miehiä. Täysjäsenten vaimot voivat osallistua myös järjestön toimintaan, ja heitä sanotaan gideonsisariksi. Gideons International arvioi jakavansa keskimäärin yli kaksi Raamattua sekunnissa maailmanlaajuisesti. Gideonien tunnus on ruukku, jossa on soihtu. Tämä kuten järjestön nimikin tulee Vanhan testamentin sotapäällikkö Gideonista. Hän voitti vihollisen yöllisellä yllätyksellä: vihollisen leiri saarrettiin ja yhtä aikaa soitettiin torvea, otettiin soihtu ruukusta, rikottiin ruukku ja huudettiin: "Herran ja Gideonin miekka" (Tuom. 7). Näin Gideon voitti midianilaiset. == Historia == Kristityt kauppamatkustajat perustivat Gideon-järjestön Yhdysvalloissa vuonna 1899. Järjestö aloitti Raamattujen jakamistyön vuonna 1908. Suomessa kauppaedustajat aloittivat vastaavan toiminnan vuonna 1946 nimellä "Kauppaedustajain Kristillinen Yhdistys". Vuonna 1952 Suomen Gideonit hyväksyttiin virallisesti kansalliseksi järjestöksi osaksi maailmanlaajuista Gideon-järjestöä. Ruotsin Gideon-järjestö päätti vuonna 2018 hyväksyä myös naiset täysjäseniksi. Koska Gideons International -kattojärjestö hyväksyy vain miehiä täysjäsenikseen, Ruotsin Gideonit joutui eroamaan kattojärjestöstä ja on nykyisin nimeltään Goda nyheter för livet. Englantilainen Gideon-järjestö erosi myös kattojärjestöstä naisten täysjäsenyyden mahdollistaakseen ja on nykyisin nimeltään GideonsUK. Kanadalainen Gideon-järjestö erosi Gideons Internationalista vuonna 2011 samasta syystä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Suomen Gideonit Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Evankelis-kristilliset järjestöt
Fiat 131

Fiat 131 on Fiatin vuosina 1974–1984 valmistama keskiluokan henkilöautomalli, joka korvasi Fiat 124:n. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Fiat Brava, Suomessa nimellä Fiat Mirafiori. Espanjalainen SEAT ja puolalainen FSO valmistivat mallia lisenssillä. 131:n seuraajaksi tuli Fiat Regata. Fiat 131 esiteltiin syksyllä 1974 kaksi- ja neliovisina sedaneina sekä Familiare- farmarimallina. Aluksi moottoreina olivat edeltäneestä 124-mallista periytyvät 1,3- (65 hv) ja 1,6-litraiset (75 hv) bensiinimoottorit. Vuonna 1976 esiteltiin kaksiovinen Abarth-malli, jossa oli 2,0-litrainen (140 hv) DOHC- tyyppinen moottori. Niitä valmistettiin noin 400 kappaletta luokitustarkoitukseen. Vuonna 1978 tehtiin muutoksia puskureihin, etusäleikköön, valoihin ja sisustukseen. Uusia bensiinimoottoreita olivat DOHC-tyyppiset 1,3- (78 hv) ja 1,6-litraiset (96 hv), joilla varustetut mallit saivat lisänimen Super Mirafiori. Ne olivat aina neliovisia. Vanhoja moottoreita käytettiin Mirafiori-malleissa. Lisäksi esiteltiin 2,0- (60 hv) ja 2,5-litraiset (72 hv) dieselmoottorit. Dieselmallit tunnisti ulkoisesti konepellin kohoumasta. Farmarimallin nimi vaihtui kasvojenkohotuksen yhteydessä Panoramaksi. Samana vuonna markkinoille tuli myös kaksiovinen 131 Racing -malli (Isossa-Britanniassa Mirafiori Sport), jossa oli Fiat 132:n 2,0-litrainen moottori, neljä pyöreää ajovaloa ja erilainen etusäleikkö. Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1981, jolloin autoa uudistettiin jälleen ulkoa ja sisältä. Mirafiori sai SOHC-tyyppiset 1,3- (70 hv) ja 1,6-litraiset (85 hv) moottorit, Super Mirafiorin säilyttäessä vanhat moottorinsa. Racing- mallin valmistus kuitenkin päättyi, ja sen 2,0-litrainen moottori siirtyi Super Mirafiorin valikoimiin. Samana vuonna esiteltiin Volumetrico Abarth -malli, jossa oli mekaanisesti ahdettu 2,0-litrainen (140 hv) moottori. Tiedosto:Fiat 131 Abarth - Cesana-Sestriere 2014 (14460118269).jpg|Fiat 131 Abarth Tiedosto:FCC Poděbrady 2017 21a. Fiat 131 Mirafiori.jpg|Facelift-mallin (1978) Fiat 131. Tiedosto:Fiat 131 RACING dutch licence registration 12-XF-97 pic2.JPG|Fiat 131 Racing Tiedosto:1983 Fiat 131 Mirafiori 1.6.jpg|Facelift- mallin (1981) Fiat 131. Tiedosto:Fiat 131-Volumetrico-Abarth.JPG|Fiat 131 Volumetrico Abarth == Lähteet == == Aiheesta muualla == 131 Luokka:C-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Pirunnyrkki

Pirunnyrkki on perinteisesti kuudesta palasta koostuva, ns. kolmiulotteinen palapeli, jonka ratkaiseminen vaatii älyä. On myös useammasta kuin kuudesta palasta koottavia pirunnyrkkejä. Erilaisia pirunnyrkkejä kutsutaan myös nimillä älypeli tai pulmapeli. Maailman suurimman pirunnyrkin paino on yli 180 kg. Sen voi löytää Oulun Tietomaasta. Tällä hetkellä Suomen nopeusennätystä pirunnyrkin (18 palaa) kokoamisessa pitää hallussaan Jaakko Kaistinen, joka teki suorituksen 47 sekunnissa MTV3-kanavan Ennätystehdas- televisiosarjassa. Jakso esitettiin 19. marraskuuta 2006. == Aiheesta muualla == * Pirunnyrkin ratkaisu * Pulmapelit ovat Jorman intohimo – pienimmän pirunnyrkin tekemiseen tarvittiin tulitikkuja ja kirurginveitsi. Yle Uutiset. * Wooden Burr Puzzles Popular Woodworking Magazine Luokka:Siirtosarjatehtävät
Sinkkisormi

Sinkkisormi on DNA:ta sitovissa proteiineissa yleinen proteiinidomeeni. Klassisen sinkkisormen malli koostuu kahdesta kysteiiniä sisältävästä beetalevystä ja histidiiniä sisältävästä alfa-kierteestä. Kysteiini- ja histidiinitähteet sitovat domeenin keskelle sinkki-molekyylin. Steroidireseptoreissa samaa virkaa toimittaa neljä kysteiinitähdettä. Sinkkisormi on yleinen transkriptiofaktoreissa, säätelyproteiineissa ja yleisesti proteiineissa, jotka kiinnittyvät DNA:han. Sinkkisormet, joita on useita rinnakkain, ovat vuorovaikutuksessa DNA:n uurteiden kanssa. Sinkkisormen alfa-kierteen loppupään aminohapot vastaavat eri sekvenssien tunnistamisesta. Sinkkisormiproteiinien mutaatiot aiheuttavat esimerkiksi nefroblastoomaa eli Wilmsin tuumoria (WT). Luokka:Molekyylibiologia
Tangram

Tangram on kiinalainen pulmatehtävä. Se sisältää seitsemän palaa, joista voi yhdistellä lukemattomia eri kuvioita. Kappaleisiin kuuluu seitsemän geometrista muotoa: viisi kolmiota, joista kaksi suurta, yksi keskikokoinen ja kaksi pientä sekä yksi suunnikas ja yksi neliö. Kaikki kappaleet yhdessä muodostavat suuren neliön. Pelin mukana tulee kirjanen, jossa on useita geometristen muotojen, ihmishahmojen ja muiden kuvioiden ääriviivoja, jotka tulee muodostaa kaikkia palasia käyttäen. == Historia == Tangram perustuu kiinalaisten tapaan järjestellä erimuotoisia pöytiä juhla-aterioilla. Eräässä kiinalaisessa kirjassa 1100-luvulta on esitelty 76 erilaisia kohteita esittävää pöytäjärjestystä. 1800-luvun taitteessa kiinalaiskirjailija nimimerkiltään ”Hidasjärkinen erakko” sovitti perinteen sormin liikuteltaville geometrisille palikoille kirjassaan Kuvia käyttäen seitsemää nerokasta kappaletta. Kiinasta palaavat eurooppalaiset ja amerikkalaiset merimiehet toivat tangramin länsimaihin 1800-luvun alussa. Peliä kutsuttiin aluksi nimellä ”Kiinalainen arvoitus”, ja myöhemmin se sai nimekseen ”tangram”. Nimen alkuperästä on erilaisia teorioita. Sen on esitetty tulleen muun muassa käytöstä poistuneesta englannin kielen sanasta trangram, joka tarkoittaa palapeliä tai rihkamakorua. Toisen teorian mukaan nimi tulee sanoista Tang (dynastia) ja liitteestä -gram, joka on kreikkaa ja tarkoittaa kirjoitusta. Kolmannen teorian mukaan tangram juontuu sanasta tanka. Ensimmäinen Kiinan ulkopuolella julkaistu tangram-kirja painettiin Lontoossa vuonna 1817. Tangramista tuli välitön menestys, ja kahden vuoden kuluessa Euroopassa oli jo julkaistu kymmeniä tangram-kirjoja Italiasta Skandinaviaan. Näkyvintä villitys oli Ranskassa, ja pelin väitettiin olevan Saint Helenalle karkotetun keisari Napoleonin suosikkiharrastus. Tangramit otettiin käyttöön myös kouluissa 1800-luvun puolivälissä. Pelin suosio on säilynyt 2000-luvulle asti, ja julkaistuja muotoja on 2010-luvun alussa jo yli 5900. == Esimerkkejä == Tangram 020 Nevit.svg| Tangram 091 Nevit.svg| Tangram 142 Nevit.svg| Tangram 066 Nevit.svg| Tangram 110 Nevit.svg| Tangram 203 Nevit.svg| Tangram 087 Nevit.svg| == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tangram *Tangram Game Open source software Luokka:Logiikkapelit Luokka:Kiinalaiset pelit
Patrick Rafter

Patrick Michael Rafter (s. 28. joulukuuta 1972) on australialainen tennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten kaksinkertaisena Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen voittajana ja kaksinkertaisena Wimbledonin tennisturnauksen loppuottelijana. Hän pelasi hyökkäävää syöttö-volley -peliä ja hänen volleynsä oli yksi lajin parhaista. Rafter syntyi Queenslandissa yhdeksänlapsisen perheen kolmanneksi nuorimpana. Hän alkoi pelata tennistä viisivuotiaana yhdessä isänsä ja kolmen isoveljensä kanssa. Huhtikuussa 2004 Rafter avioitui pitkäaikaisen tyttöystävänsä Lara Felthamin kanssa Fidži- saarilla. Heillä on yksi yhteinen lapsi, Joshua (s. 2002). == Ura == Rafter aloitti ammattilaisuransa vuonna 1991 ja otti ensimmäisen turnausvoittonsa vuonna 1994 Manchesterissa. Sen jälkeen hän ei voittanut yhtään turnausta kolmeen vuoteen. Rafterin läpimurto tapahtui vuoden 1997 Yhdysvaltain avoimissa, joissa hän eteni finaaliin, jossa hän voitti britti Greg Rusedskin neljässä erässä. Hän voitti saman turnauksen myös seuraavana vuonna. Finaalissa vastassa oli maanmies Mark Philippoussis, jonka Rafter voitti neljässä erässä. Hän voitti samana vuonna myös viisi muuta turnausta. Tammikuussa 1999 Rafter oli voittamassa ruotsalaisen Jonas Björkmanin kanssa Australian avoimen tennisturnauksen nelinpeliä. Heinäkuussa 1999 Rafter nousi maailmanlistan kärkeen. Hän piti ykkössijaa kuitenkin vain yhden viikon, mikä on kaikkein lyhin aika tennishistoriassa. Vuonna 2000 Rafter eteni Wimbledonin tennisturnauksen loppuotteluun, jonka hän kuitenkin hävisi Pete Samprasille, joka otti ennätyksellisen seitsemännen Wimbledon-voittonsa. Hän eteni Wimbledonin finaaliin myös seuraavana vuonna, jossa vastassa oli kroatialainen Goran Ivanišević. Ottelu oli hyvin tasainen kestäen yli kolme tuntia. Voittajaksi selviytyi lopulta Ivanišević, joka voitti ratkaisevan viidennen erän luvuin 9–7. Rafter oli mukana Australian Davis Cup -joukkueessa vuonna 2000, jolloin se hävisi finaalissa Espanjalle ja vuonna 2001, jolloin finaalissa tuli tappio Ranskalle. Vuonna 1999, jolloin Australia voitti Davis Cupin, Rafter ei ollut mukana loukkaantumisen vuoksi. Rafter lopetti uransa vuoden 2002 lopussa oltuaan ensin vuoden pelaamatta. Samana vuonna hänet nimettiin vuoden australialaiseksi. Rafter voitti urallaan 11 kaksinpeliturnausta ja 10 nelinpeliturnausta. == Grand Slam -finaalit kaksinpelissä == === Kaksi voittoa === Vuosi Turnaus Vastustaja loppuottelussa Tulos 1997 Yhdysvaltain avoimet Greg Rusedski 6–3, 6–2, 4–6, 7–5 1998 Yhdysvaltain avoimet Mark Philippoussis 6–3, 3–6, 6–2, 6–0 === Kaksi finaalitappiota === Vuosi Turnaus Vastustaja loppuottelussa Tulos 2000 Wimbledon Pete Sampras 6–7, 7–6, 6–4, 6–2 2001 Wimbledon Goran Ivanišević 6–3, 3–6, 6–3, 2–6, 9–7 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rocco Siffredi

Rocco Siffredi (oik. Rocco Antonio Tano, s. 4. toukokuuta 1964, Ortona Mare, Italia) on italialainen pornonäyttelijä, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -elokuvaohjaaja. Hän on näytellyt 1500 pornoelokuvassa ja hänet on palkittu AVN-palkinnolla yli 40 kertaa. Lisäksi Rocco on näytellyt ranskalaisissa eroottisissa elokuvissa Romance (1999) ja Himon anatomia (2004). Rocco on naimisissa toisen pornotähden, entisen Miss Unkarin, Rosa Caracciolon (o.s. Rosza Tassi), kanssa. Caracciolon kanssa hänellä on kaksi lasta. Hän on toiminut Penthousen mallina. Siffredistä on tehty Netflixiin tv-sarja nimeltä Supersex, joka alkaa syksyllä 2023. Häntä esittää siinä italialainen näyttelijä Alessandro Borghi. ==Profiili== * Syntymäaika: 4. toukokuuta 1964 * Syntymäpaikka: Ortona Mare, Italia * Syntymänimi: Rocco Tano * Pituus: 190 cm * Silmien väri: Ruskea * Hiusten väri: Vaaleat * Seksuaalinen suuntautuminen: hetero * Peniksen pituus (erektiossa): 22 cm * Uskonto: katolilainen * Rotu: Valkoinen * Lempinimi: Italian Stallion (italialainen ori) * Bravuuriasento: Yläpora ==Valikoidut palkinnot== * AVN Awards 2000: Paras seksikohtaus ulkomaisessa julkaisussa * AVN Awards 2003: Paras videoelokuva; Vuoden ulkomainen miesesiintyjä; Paras ohjaaja (video); Paras anaaliseksikohtaus (elokuva); Paras suuseksikohtaus (elokuva); Paras ryhmäseksikohtaus (elokuva); Paras ulkomaistuotannolla kuvattu seksikohtaus * Venus Awards 2003: Paras eurooppalainen näyttelijä * AVN Awards 2005: Paras ulkomaistuotannolla kuvattu seksikohtaus * AVN Awards 2006: Paras ohjaaja ulkomaisessa julkaisussa * AVN Awards 2007: Paras ryhmäseksikohtaus (video) * AVN Awards 2008: Paras ryhmäseksikohtaus (video); Paras ulkomaistuotannolla kuvattu seksikohtaus; Paras kolmen esiintyjän seksikohtaus * AVN Awards 2009: Vuoden ulkomainen miesesiintyjä * AVN Awards 2011: Vuoden ulkomainen miesesiintyjä * AVN Awards 2012: Vuoden ulkomainen miesesiintyjä * AVN Awards 2013: Paras ulkomaistuotannolla kuvattu seksikohtaus; Vuoden ulkomainen miesesiintyjä; Tyrmistyttävin seksikohtaus * AVN Awards 2014: Paras ulkomainen miesesiintyjä * AVN Awards 2015: Paras ulkomaistuotannolla kuvattu seksikohtaus; Vuoden ulkomainen miesesiintyjä * AVN Awards 2019: Paras anaaliseksikohtaus; Vuoden ulkomainen ohjaaja; Vuoden ulkomainen miesesiintyjä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Rocco Siffredin kotisivut *Rocco Siffredin englanninkieliset kotisivut *RoccoSiffredi - Official French Site * Luokka:Italialaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pihkova

Pihkova (, aikaisemmin Пльсковъ, Plskov; ) on Venäjän kaupunki, jossa on noin 200 000 asukasta. Pihkova sijaitsee 70 kilometriä itään Viron rajalta Velikajajoen varrella. Kaupunki on nykyisin Pihkovan alueen hallinnollinen keskus. == Historia == Kaupunki on Venäjän vanhimpia. Varhaisin kirjallinen maininta siitä on vuodelta 903. Pihkovasta tuli keskiajalla tärkeä sisämaan ja Itämeren rannikon hansakaupunkien välisen kaupan keskuksena. Krom-niminen kaupunkilinnoitus (kreml) rakennettiin Velikajajoen niemekkeelle. Pihkova oli Novgorodin suojeluksessa 1000- ja 1100-luvuilla. Luostareita perustettiin Velikajajoen vasemmalle rannalle 1100-luvulta lähtien Zavelitšije-nimiseen esikaupunkiin. Vuonna 1240 Saksalainen ritarikunnan joukot valloittivat Pihkovan, mutta kärsivät tappion Aleksanteri Nevskin joukoille Peipsijärven jäällä vuonna 1242. Tämän jälkeen kaupungin väkiluku kasvoi 60 000 asukkaaseen. Vuonna 1348 Pihkova saavutti täyden itsenäisyyden tasavaltana, mutta vuonna 1510 se liitettiin Moskovaan ja vuonna 1571 sen ryöstivät Iivana IV Julman joukot. Kaupunki selvisi Puolan Stefan Batoryn joukkojen piirityksestä vuonna 1581 ja Kustaa II Aadolfin joukkojen piirityksestä vuonna 1615. 1700-luvulta lähtien Pihkova taantui aina 1900-luvulle asti. Talouselämälle tärkeä rautatie kaupunkiin rakennettiin keisarin Pietari–Varsova-ratahankkeen osana vuonna 1859 Pietarista. Kaupungissa oli Venäjän armeijan päämaja vuosina 1915–1917, ja puna-armeija perustettiin siellä vuonna 1918. Nikolai II luopui kruunusta Pihkovassa vuonna 1917. Toisessa maailmansodassa kaupunki kärsi suuria tuhoja, mutta monet historialliset rakennukset säilyivät. Kaupungissa on runsaasti linnoituksia, ja sen luostarit ovat hyvin kunnostettuja matkailunähtävyyksiä. Kremlissä sijaitseva Kolminaisuuden katedraali on peräisin 1600-luvulta. Pihkovan kymmenistä kirkonkelloista on saanut nimensä Laila Hirvisaaren romaani Pihkovan kellot, jonka tapahtumat sijoittuvat Pihkovan lähelle. == Kulttuurielämä == Pihkovassa on Puškinin akateeminen draamateatteri, sinfoniaorkesteri ja nukketeatteri. Siellä järjestetään vuosittain Puškin- juhlat. Venäjän kansallisrunoilijan Aleksandr Puškinin suku on kotoisin Pihkovasta, ja hän itse kirjoitti kaupungissa. Hänet on haudattu lähelle Pihkovaa Puškinskije Gory -nimiseen paikkaan. == Talous ja koulutus == Pihkovaan on sijoittunut osa Venäjän luoteisen Leningradin sotilaspiirin joukko-osastoista, muun muassa 76. kaartin ilmarynnäkködivisioona. Nykypäivän Pihkova on tärkeä rautatieristeysasema ja kaupungissa on koneenrakennus- ja pellavantuotantoteollisuutta. ==Ystävyyskaupungit== Pihkovalla on seuraavat ystävyyskaupungit: * Kuopio, Suomi, vuodesta 1966 * Tartto, Viro * Arles, Ranska * Gera, Saksa * Neuss, Saksa * Paderborn, Saksa * Nijmegen, Alankomaat * Perth, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta * Roanoke, Yhdysvallat == Katso myös == * Pihkovan lentoasema * Pihkovan rautatieasema * Eurooppatie E95 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pihkovan kotisivu myös * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Brunberg

Brunberg Oy on suomalainen makeisvalmistaja. Brunbergin makeistehdas ja tehtaanmyymälä sijaitsevat Porvoossa. Pienestä porvoolaisesta leipomosta alkunsa saanut 150-vuotias Brunberg on suomalaisten arvostama makeistehdas, jonka täyteläiset ja tinkimättömän laadukkaat tuotteet ovat tuottaneet iloa useille sukupolville. Useita makeisia valmistetaan yhä samalla reseptillä kuin jo vuosikymmeniä sitten. Vanhimmat reseptit ovat peräisin yli 100 vuoden takaa. Brunberg yhdistää modernia tuotantotekniikkaa perinteiseen käsityöosaamiseen Vuonna 2022 Brunbergin liikevaihto oli yli 10,3 milj. euroa, ja yrityksessä työskenteli 67 henkilöä. Uusi Tehtaanmyymälä avattiin Porvoon Tarmolan kaupunginosassa toukokuussa 2021.Porvoon suklaisin rakennus avattiin Tarmolassa – Brunbergin uusi Tehtaanmyymälä kääntää sivun maan vanhimman makeisvalmistajan 150 vuoden historiassa - Uusimaa == Historia == Brunbergin juuret ulottuvat 1800-luvulle. Vuonna 1871 perustetussa A. W. Lindforsin leipomossa aloitettiin karamellinvalmistus vuonna 1897. Tällöin tuotevalikoimaan kuului erikoistuotteita, kuten hää- ja hautajaiskaramellit. A. W. Lindforsin poika Ivar osti tehtaan vuonna 1898. Vuonna 1928 yrityksen osti porvoolainen Lennart Brunberg, joka oli tullut tehtaaseen oppipojaksi vuonna 1907. Hänen aikanaan ryhdyttiin valmistamaan suklaata, josta vähitellen tuli yrityksen päätuote. Lakritsin valmistus aloitettiin vuonna 1932. Lennart Brunberg kuoli tulipalossa vuonna 1945, minkä jälkeen yhtiön johto siirtyi hänen pojalleen, Börje Brunbergille. Vuonna 1951 tehtaalle hankittiin Tanskasta kone, jolla voi valmistaa suklaasuukkoja. Börje Brunberg siirtyi eläkkeelle vuonna 1991. Vuosina 1997-2011 toimitusjohtajana oli Tom Brunberg, Börje Brunbergin poika. == Tuotteet == Brunbergin tuotteita ovat: * Alku- karamellit (1910) * Suklaa (1910) * Tryffeli-suklaakonvehdit (1926) * Lakritsi (1932) * Suukot (1951) Valikoimaan kuuluu suklaapatukoita ja suklaalevyjä sekä erikoisruokavalioihin soveltuvia sokerittomia, laktoosittomia, vegaanisia ja gluteenittomia makeisia. Brunberg on Pohjoismaiden ainoa laktoosittoman maitosuklaan tekijä. == Lähteet == * * Brunberg Oy:n kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset makeisvalmistajat Luokka:Suklaa Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Porvoolaiset yritykset
Domeeni

Domeeni tarkoittaa seuraavia asioita: *domeeni (biologia), ylin luokittelutaso Woesen, Kandlerin ja Wheelisin esittämässä biologisessa luokittelussa *proteiinidomeeni, proteiinin toiminnallisesti tai rakenteellisesti itsenäinen osa * kielitieteessä kielenkäytön domeeni eli ala, jolla kieltä voidaan käyttää Katso myös domain. Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Bonk Business

Bonk Business Inc tai O.y. Bonk A.b. on kuvataiteilija Alvar Gullichsenin ideasta hänen kanssaan yhteistyössä kehitelty kuvitteellinen yhtiö. Hankkeen toteutuksesta vastaavat Gullichsenin lisäksi käsikirjoittaja Richard Stanley, koneenrakentaja Henrik Helpiö sekä valokuvaajat Magnus Weckströn, Magnus Scharmanoff ja Olli Lehtinen. Dynamokeskus Bonk on museo Uudessakaupungissa. Siellä esitellään yhtiön historia 1800-luvulta nykypäivään koneiden ja valokuvien avulla. Yhtiön omien tietojen mukaan Bonk Business Inc. on multiglobaalinen teollisuusjätti, joka työllistää nykyään 13 000 ihmistä 52 maassa. Se on maailmanjohtaja täysin toimintavapaiden koneiden valmistuksessa, kosmisen terapian sovellutuksissa, kulutustuotteiden jälleenpakkauksessa, disinformaatiojärjestelmissä (Advanced Disinformation Systems -ADS) sekä LBH- teknologiassa (Localised Black Hole, paikallistetut mustat aukot). ==Bonk- yhtiön koneita== Useimmat koneista voi nähdä Uudenkaupungin Bonk-keskuksessa tai kaupungin alueella. * Anjoviksen syöttökärry * Kuuman anjovisöljyn annostelija * Enokiittipora * Mekaaninen Garum-tarjoilija * Garum-tislaamo * Tektomo, sähkömekaaninen varpu * Derego, kaasunvaihtaja * Paranormaali kanuuna * Bonk's Freakwave Transmuter Unit * Raba Hiff * Raba Hiff Dr. Yes * Raba Hiff Eggstream == Bonk-näyttelyitä == *Bonk 100 – Porin taidemuseo (1993) *Bonk Expo ´94 – Katajanokan tulli- ja pakkahuone, Helsinki (1994) *Bonk Swexpo ´95 – Kulturhuset, Tukholma (1995) *Planet Bonk – Wäinö Aaltosen museo, Turku (1998) ==Bonk Uudessakaupungissa== Bonkin syntymäpaikassa Uudessakaupungissa on monia erilaisia nähtävyyksiä, jotka liittyvät Bonk-laitteisiin tai Bonk Business Inc:in historiaan. ===Dynamokeskus Bonk=== Dynamokeskus Bonk on Siltakatu 2:ssa sijaitseva museo, jossa esitellään yhtiön kuvitteellista historiaa. Oppaat kertovat yhtiön tarinan koneenrakentaja Henrik Helpiön rakentamien Bonk-koneiden sekä valokuvien avulla. Keskuksessa on myös lasten konepaja, jossa lapset pääsevät rakentamaan omia Bonk-laitteitaan. Dynamokeskuksessa myös myydään Bonk-tuotteita. ===Muut kohteet=== * Elektromagneettisten pallojen tarkkailuasema (Sibeliuspuiston kalliolla) * "Kauniin kesäpäivän muisto Vallimäellä" (Vallimäki) * Pär Bonkin puuhun heittämä knalli (Rauhanpuisto) * "Anjovisvoiman voitto" (Kaupunginlahden itäpääty) * Keskususvaimurin jäänteet (Myllymäki) * "Popoletan prunni" (Kauppatori) * Paranormaali kanuuna (Kalliolla kaupungin länsipuolella) == Elokuva == * Juhana Manner: Kosminen kaaos (The Cosmic Sucker) Suomi, 1996. 52 min. == Lähteet == * Bonk-keskuksen sivut. * Bonk Business Inc 1893-1993, Otava 1994 * Dynamokeskus Bonk === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kiasma-lehden Bonk-juttu. (Internet Archive) * Alvar Gullichsen Taidemaalariliiton sivuilla . * Markkinointiyhtiö Mad Dog Productions Ltd Oy (porssitieto.fi) Luokka:Kuvitteelliset yritykset Luokka:Uusikaupunki
Aha

Aha (usein myös Hor-Aha tai Horus Aha) oli muinaista Egyptiä 1. dynastian aikaan vuoden 3000 eaa. tienoilla hallinnut faarao. Hän kuoli noin vuonna 2900 eaa. Aha oli Egyptin ensimmäisen dynastian perustaja. Hän yhdisti maan yhdeksi valtakunnaksi. Vuonna 1894 Hierarkonpoliksesta löydetyn liuskepaletin kuva on tulkittu maailmanhistorian ensimmäiseksi “sanomalehdeksi”. Se kuvaa Ylä- ja Ala-Egyptin yhdistämistä. Ahan ja muiden ensimmäisen dynastian faaraoiden hallituskaudelta on säilynyt hyvin vähän esineitä, joten hänen hallituskautensa pituudesta ei ole varmaa tietoa. Ahan katsotaan usein olevan taruissa mainittu Menes-niminen Ylä- ja Ala-Egyptin yhdistäjä sekä Memfiksen ja muinaisen Egyptin valtion perustaja. Menesin olemassaolosta ei ole varmuutta, mutta toisinaan myös Narmeria pidetään Menesinä. Ahan hauta sijaitsee Abydoksessa. Se koostuu kolmesta huoneesta, joilla on ollut yhteinen puinen katto. Myös Sakkarassa oleva hauta on ajoitettu Ahan hallituskaudelle. Siellä on haudattuna myös nuoria miehiä, jotka on surmattu saattamaan faaraota tuonpuoleisessa, leijonia sekä aurinkolaiva. Tämä hauta on ensimmäinen tunnettu hauta, jonka yhteydestä on löytynyt vene. == Katso myös == * Khufun aurinkolaiva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eräs tärkeä muinaislöytö Egyptissä. Ensimmäisen faraon hauta?, Helsingin Sanomat, 20.03.1938, nro 77, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Egyptin faaraot Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet
Dušanbe

Dušanbe () on Tadžikistanin pääkaupunki. Kaupungin asukasluku vuoden 2000 laskennassa oli 562 000, arvio vuodelle 2010 oli 720 300.Tajikistan: largest cities and towns and statistics of their population World gazetteer Asukasluvultaan se on Tadžikistanin suurin kaupunki. == Nimi == Kaupungin nimi tulee tadžikin kielen maanantaita tarkoittavasta sanasta (du = "kaksi", shamba/shanbe = "päivä", kirjaimellisesti "päivä kaksi"), aikoinaan kaupunki oli suosittu maanantaimarkkinoiden pitopaikka. Kaupungin ollessa Tadžikistanin neuvostotasavallan pääkaupunki, sen nimenä oli vuodet 1929–1961 Stalinabad (Josif Stalinin mukaan). == Maantiede ja ilmasto == Dušanbe sijaitsee Varzob- eli Dushanbinka-joen varrella maan lounaisosassa. Se rakennettiin neuvostoaikana kolmen aikaisemman kauppalan paikalle. Sen kadut ovat suoria ja leveitä, ja monia reunustavat puurivit. Kaupungissa on suuria julkisia rakennuksia ja laajoja puistoja. Vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, keskimääräinen ylin 36 astetta. Kylmintä on tammikuussa, keskimääräinen alin -2,4 astetta. Kesän kuumuutta viilentää kaupungin koillispuolella sijaitsevilta vuorilta laskeutuvat viileämmät tuulet. == Liikenne == Kaupungissa sijaitsee Dušanben kansainvälinen lentoasema. Kaupunkiin on rautatieyhteys ja sieltä lähtee valtatiet M32 pohjoiseen, A384 etelään sekä kaupungin lävitse länsi-itä -suunnassa kulkee valtatie M41. Google Maps == Ystävyyskaupungit == * Kabul, Afganistan * Šīrāz, Iran * Klagenfurt, Itävalta * Sanaa, Jemen * Lahore, Pakistan * Lusaka, Sambia * Akhisar, Turkki * Ankara, Turkki * Moskova, Venäjä * Pietari, Venäjä * Boulder, Yhdysvallat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
PA-RISC

PA-RISC eli HP/PA (Hewlett-Packard Precision Architecture) on Hewlett- Packardin UNIX-palvelimiaan ja -työasemakoneitaan varten kehittämä RISC- suoritinarkkitehtuuri. Se otettiin käyttöön 1980-luvun loppupuolella, jota ennen HP-UX-koneet käyttivät Motorola 68000 -sarjan suorittimia. HP siirtyi PA-RISCistä IA-64:ään ja lopetti PA-RISC-pohjaisten koneiden myynnin vuoden 2008 lopussa. Viimeiseksi PA-RISC-suorittimeksi jäi vuonna 2005 julkaistu PA-8900. Ennen IA-64-arkkitehtuurin tuloa PA-RISC-suorittimet olivat yleensä maailman toiseksi nopeimpia suorittimia, häviten vain Alpha-suorittimille. HP:n lisäksi PA-RISC-suorittimia käyttivät muun muassa Hitachi ja Mitsubishi Electric. == Historia == PA-RISC (PA lyhenne sanoista Precision Architecture) kehitettiin IBM 801:een perustuvan HP Labsin Spectrum-projektin pohjalta. Suoritin kehitettiin korvaamaan HP-3000 MPE minitietokoneissa käytetty arkkitehtuuri sekä HP-9000 -tietokoneissa käytetty Motorola 68000 -sarja. Suoritin käytti load-store arkkitehtuurille tyypillistä suunnittelua mutta siinä oli RISC-prosessoriksi epätavallisen suuri käskykanta. == Ominaisuudet == Alkuperäinen PA-RISC-käskykanta oli 32-bittinen (määrittelyversiot 1.0 ja 1.1), mutta se laajennettiin myöhemmin 64-bittiseksi (määrittelyversio 2.0). PA-RISC on tukenut segmentoidun muistikäsittelyn avulla yli 32-bittistä osoiteavaruutta 32-bittisessä suorittimessa, mutta 64-bittinen versio tukee latteaa (segmentoimatonta) 64-bittistä osoiteavaruutta. PA-RISC-prosessoreille on ollut tyypillistä erikoinen välimuistirakenne; joillain PA-RISC- prosessoreilla on ollut jopa megatavun kokoluokkaa olevia L1-välimuisteja, muiden välimuistitasojen puuttuessa kokonaan. Muutamassa ensimmäisessä PA-RISC suorittimessa ei ollut integroitua muistinhallintayksikköä (MMU) (arkkitehtuuriversio 1.0). Arkkitehtuuriversiosta 1.1 eteenpäin MMU oli integroituna. == Suoritintasot == === 32-bittinen PA-RISC === Suorittimelle on määritelty neljä tasoa: 0, 1, 1.5, ja 2. * tason 0 järjestelmät tukevat vain absoluuttista muistiosoitusta (ei virtuaalimuistia) * taso 1 tukee 16-bittistä osoiteavaruutta (216 tavua) * taso 1.5 tukee 24-bittistä osoiteavaruutta (224 tavua) * taso 2 tukee 32-bittistä osoiteavaruutta (232 tavua) === 64-bittinen PA-RISC === Suoritin tukee muistiavaruutta, jonka koko voi olla 64-bittisestä 96-bittiseen. Muistisivujen koko voi olla 4 kilotavusta (4 kB) 64 megatavuun (64 MB). Suoritin voi näin ollen tukea 16 eksatavun muistiavaruutta. == Käskykantalaajennukset == Multimedia Acceleration eXtensions (MAX) on käskykannan SIMD laajennus. Laajennuksesta on kaksi versiota: MAX-1 ja MAX-2. == Käyttöjärjestelmätuki == * HP-UX * Linux * OpenBSD * NetBSD * NEXTSTEP * HPBSD == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *OpenPA-projekti * Linux PARISC * PA- RISC/Linux Boot HOWTO Luokka:Suoritinarkkitehtuurit Luokka:Hewlett-Packard
M-V

M-V on versio japanilaisesta Mu-kantoraketista. 11\. helmikuuta 1970 Japanin ensimmäinen satelliitti, OHSUMI, laukaistiin L-4S-kantoraketilla. L-4S-raketista kehitettiin Mu-sarja: M-4S, M-3C, M-3H, M-3S, M-3SII ja M-V. Mu-rakettien moottorit polttavat kiinteää ajoainetta. Raketeilla on laukaistu Japanin avaruustutkimussatelliitteja. M-V-raketit laukaistaan Uchinouran avaruuskeskuksesta: * Highly Advanced Laboratory for Communications and Astronomy (HALCA; maailman 1. avaruusVLBI-satelliitti) laukaistiin M-V-1:llä helmikuussa 1997 * heinäkuussa 1998 M-V-3 laukaisi NOZOMIn (toivo), joka oli Japanin ensimmäinen Mars-luotain. Se nimettiin japanilaisen käytännön mukaan avaruudessa uudestaan: PLANET-B. Luotain vauroitui joko jo laukaisussa (kuten huhuttiin) tai vuoden 2004 rankoissa avaruussääolosuhteissa. * toukokuussa 2003 M-V-5 laukaisi HAYABUSA, joka on näytteenhaun testialus * 2005 laukaistiin ASTRO-EII, joka oli Japanin viides röntgensatelliitti * vuonna 2006 laukaistiin ASTRO-F ja SOLAR-B. == Lähteet == * http://www.jaxa.jp/missions/projects/rockets/m_v/index_e.html Luokka:Kantoraketit Luokka:Japanin avaruustoiminta
Kungsholmen (kaupunginosa-alue)

Kungsholmen on yksi Tukholman kunnan 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee kunnan sisäosassa (innerstaden). Kungsholmenilla asuu lähes 57 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 4,85 neliökilometriä. Alue on saanut nimensä Kungsholmenin saaresta, vaikka siihen kuuluu muitakin alueita. Kungsholmenin kaupunginosa- alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Kungsholmen, Stadshagen, Kristineberg, Fredhäll, Marieberg, Lilla Essingen ja Stora Essingen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukholman kaupunginosa-alueet
Simo Sisu

Simo Sisu () on Ankkalinnan poliisipäällikkö Disneyn eläinmaailmaan sijoittuvissa sarjakuvissa. Poliisimestari Sisu on kokenut ja rehellinen lainvalvoja, joka usein turvautuu nokkelamman Mikki Hiiren apuun ratkoessaan visaisimpia rikospulmia. Poliisilaitoksen työtovereista sarjoissa esiintyvät useimmin etsivä Kaasi ja vaativa esimies, yleensä nimeämätön poliisijohtaja. Hahmon ovat luoneet 1930-luvulla piirtäjä Floyd Gottfredson ja käsikirjoittaja Merrill de Maris. Hänet on nähty joskus myös Aku Ankan tai Roope-sedän sarjoissa. Sisu on selvästi alkukielellä irlantilainen, nimestä ja murteesta päätellen. Sisu on esiintynyt myös parissa Akun tehdas -jaksossa. Luokka:Mikki Hiiri -sarjakuvan hahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit Luokka:Kuvitteelliset koirat de:Liste der Bewohner Entenhausens#Kommissar Hunter en:Mickey Mouse universe#Chief O'Hara
Liljeholmen (kaupunginosa-alue)

Liljeholmen on Tukholman kunnan entinen kaupunginosa-alue. Se sijaitsi kunnan eteläosassa (söderort). Kaupunginosa-alue lakkasi olemasta 1. tammikuuta vuonna 2007, kun se ja Hägerstenin kaupunginosa-alue yhdistettiin uudeksi Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeksi. Liljeholmenin pinta-ala oli 6,83 km². Vuonna 2004 siellä oli 30 450 asukasta. Liljeholmenin kaupunginosa- alueeseen kuuluivat seuraavat kaupunginosat: Liljeholmen, Aspudden, Gröndal, Midsommarkransen ja Västberga sekä pieni osa Hägerstenistä. Luokka:Tukholman kaupunginosa-alueet en:Liljeholmen borough
Tensidi

Tensidit eli pinta-aktiiviset aineet ovat kemiallisia yhdisteitä, joissa on hydrofiilinen (vesihakuinen) ja hydrofobinen (vesipakoinen) pää. Tensidejä kutsutaan myös surfaktanteiksi. Tensidit tunkeutuvat vesiliuoksessa vesimolekyylien väleihin pienentäen pintajännitystä. Tensidit alentavat pintajännitystä, parantavat veden kostutuskykyä, irrottavat ja pilkkovat kuiduista tehokkaasti likaa, estävät sähköisten ominaisuuksiensa ansiosta lian tarttumisen takaisin puhdistettavalle pinnalle, minkä vuoksi niitä käytetään pesuaineissa. Anioniset tensidit :Saippuat ovat vanhimpia anionisia tensidejä. Yleisimmin anionisista tensideistä käytetään karboksylaatteja, sulfaatteja ja sulfonaatteja. Ne poistavat hyvin hiukkaslikaa ja useimmat niistä vaahtoavat runsaasti. Käytetään yleisesti astianpesuaineissa ja yleispuhdistusaineissa. Ionittomat tensidit :Nämä eivät saa sähköistä varausta puhdistusaineliuoksessa. Useimmat niistä sietävät veden kovuutta paremmin, emulgoivat rasvaa tehokkaammin ja vaahtoavat vähemmän, siksi niitä suositaan pesuaineissa jotka käyvät konemenetelmiin. Näitä käytetään toiseksi eniten anionisten jälkeen. Kationiset tensidit :Saa positiivisen sähkövarauksen pesuaineliuoksessa. Useimmat ovat ammoniakin johdannaisia eli kvatteja, joilla on lievä desinfioiva vaikutus. Yksinään käytettynä pesuteho heikko. Käytetään ionittomien tensidien kanssa koska anionisten kanssa saostavat toisensa. Käytetään happamissa, kuivapuhdistuksessa, desinfiointiin, sähköisyyden poistoon, emulgaattoreina ja korroosionestoaineina. Amfoteeriset tensidit :pH vaikuttaa seuraaviin ominaisuuksiin: kostutuskykyyn, puhdistustehoon, vaahtoamiseen ja liukenemiseen. Emäksisessä liuoksessa nämä ovat anionisia ja happamissa kationisia. Jalostetaan kationisista tensideistä. Lievä desinfioiva vaikutus. Käytetään erikoispuhdistusaineissa sekä henkilökohtaiseen hygieniaan tarkoitetuissa tuotteissa ihoystävällisyytensä ja myrkyttömyytensä ansiosta. Saippua on eräs tensidi, mutta synteettiset tensidit ovat syrjäyttäneet lähes kokonaan sen. Useimmat tensidit ovat sellaisenaan myrkyllisiä vesieliöille. Ympäristövaikutusten merkityksen lisäännyttyä niitä on alettu valmistaa myös uusiutuvista luonnonvaroista (kasvi- ja eläinrasvoista). Tensidien hajoavuuteen jätevesissä vaikuttaa niiden kemiallinen rakenne. Markkinoille saatettavien pesuaineiden tensidien on Tukesin mukaan oltava pesuaineasetuksen (EY) N:o 648/2004 nojalla biologisesti hajoavia. Joutsenmerkki rajoittaa ympäristölle vaarallisten tensidien käyttöä lainsäädäntöä pidemmälle. Joutsenmerkityissä tuotteissa käytettävien tensidien ominaisuudet, muun muassa hajoavuus, on tutkittu laboratoriotestien avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kolloidikemia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Beatmusiikki

Beatmusiikki (tai pelkkä beat) on pop- ja rock-musiikkien genre, joka sai alkunsa Britanniassa 1960-luvulla. The Beatles on lajin tunnetuin yhtye, ja yhtyeen kohdalla puhutaankin yleisemmin merseybeatista. Toisaalta tätä uutta nuorisomusiikkia ruvettiin kutsumaan myös nimellä ”popmusiikki”. Nykyään popmusiikin määritelmä on kuitenkin ilmeisen paljon laajempi. Keskeiset erot rautalankamusiikkiin ovat laulun mukaantulo ja se, että nuoret artistit sävelsivät esittämiään kappaleita enemmän itse. Aineistoa beat-musiikin rantautumisesta Suomeen on koonnut Antero Laiho työnimellä FöriBeat. == Lähteet == * Oksanen, Taru: Suomalainen progressiivinen rock - synty ja kehitys vuosina 1967 - 1974 (Tampereen yliopisto 2004) Luokka:Populaarimusiikki
Atafu

Atafu on pienin Tokelaun kolmesta koralliatollista. Sen pinta-ala on 3,5 km². Atollin suurin saari, joka tunnetaan myös nimellä Atafu, sijaitsee atollin luoteisosassa. Pienempiä atollilla sijaitsevia saaria ovat muun muassa Alofi ja Fenualoa. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan atollilla oli 519 asukasta. Väkiluvultaan Atafu on Tokelaun kolmesta atollista suurin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tokelau
Nukunonu

Nukunonu on suurin Tokelaun kolmesta koralliatollista, ja sen pinta-ala on 4,7 km². Atolli koostuu 30 pienemmästä saaresta. Atollin suurin saari on nimeltään Nukunonu. Muita saaria ovat muun muassa Motusaga, Te Puka e Mua, Ahua, Motufala, Punalei, Taulagapapa, Niututahi, Saumangalu, Laulauia, Avakilikili, Tokelau, Fakanava, Te Puku ja Te Kamu. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan atollilla oli 452 asukasta. Väkiluvultaan Nukunonu on Tokelaun kolmesta saaresta pienin. Nukunonussa on sairaala ja koulu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Nukunonun kotisivut Luokka:Tokelau
Fakaofo

Fakaofo on yksi Tokelaun kolmesta koralliatollista. Sen pinta-ala on 4 neliökilometriä. Atolli koostuu 61 pienemmästä saaresta. Atolli on noin 12 kilometriä pitkä ja 9 kilometriä leveä. Vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan Fakaofolla oli 506 asukasta. Atollin asutuskeskus on Fale. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tokelau
Dave Liebkind

Dave Liebkind (7. helmikuuta 1936 Helsinki – 9. elokuuta 2004 Hämeenlinna) oli helsinkiläinen juutalainen liikemies, toimittaja sekä Liberaalit- ja Remonttiryhmä -puolueiden vaikuttaja. Hän oli liberaalien eurovaaliehdokkaana 2004. Liebkind toimi 1960- ja 1970-luvuilla Yleisradion Geneven- kirjeenvaihtajana. Dave Liebkind suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa ja opiskeli myös Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Hän toimi näyttelijänä ja apuohjaajana Lilla Teaternissa ja sitten lehti- ja tiedotustoimittajana mm. kansainvälisen villajärjestön (International Wool Secretariat) palveluksessa. Radiossa Liebkind esiintyi vuodesta 1949 eli 13-vuotiaasta asti. Hän myös tuotti lasten- ja viihdeohjelmia sekä tietokilpailuja ja näytteli ruotsinkielisissä tv- näytelmissä. Liebkind nähtiin myös Spede Pasasen Viu-hah hah-taja-elokuvassa vuonna 1974. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dave Liebkindin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (käyttäjätunnuksella). * Luokka:Suomalaiset liberaalit poliitikot Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomen juutalaiset Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Fiat 132

Fiat 132 on Fiatin vuosina 1972–1981 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi Fiat 125:n. Etelä-Afrikassa sitä myytiin nimellä Fiat Elita. Lisäksi puolalainen FSO ja espanjalainen SEAT valmistivat autoa lisenssillä. Vuonna 1981 mallia uudistettiin ja se nimettiin Fiat Argentaksi. Moottorivalikoimassa olivat aluksi DOHC-tyyppiset 1,6- (98 hv) ja 1,8-litraiset (105 hv) bensiinimoottorit. Laajalta lisävarustelistalta ostaja saattoi valita muun muassa viisivaihteisen manuaalivaihteiston, kolmiportaisen automaattivaihteiston, ilmastoinnin ja lämmitettävän takalasin. Vuonna 1974 malliin tehtiin pieniä uudistuksia valoihin, etusäleikköön, jousitukseen ja vaihteiston välityssuhteisiin. 1,8-litraisen moottorin teho nousi kahdella hevosvoimalla sylinterinkanteen ja polttoaineensyöttöjärjestelmään tehtyjen muutosten ansiosta. Vuonna 1977 tuli merkittävämpi kasvojenkohotus, kun suurempi Fiat 130 poistui mallistosta ja 132 otti sen paikan lippulaivamallina. Muutoksia tehtiin esimerkiksi puskureihin ja sivupeileihin, lisäksi auto sai kumiset kylkilistat. 1,8-litraisen moottorin korvasi 2,0-litrainen (112 hv). Seuraavana vuonna esiteltiin 2,0- (60 hv) ja 2,5-litraiset (72 hv) dieselmoottorit. Dieselmallien konepellissä oli kohouma, jotta suurempi moottori mahtuisi sen alle. Frankfurtin autonäyttelyssä 1979 esiteltiin lisäksi Bosch L-Jetronic -ruiskutusjärjestelmällä varustettu 2,0-litrainen, jossa oli tehoa 122 hevosvoimaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 132 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot