EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2007 – miesten kaksinpeli

Vuoden 2007 Yhdysvaltain avoimen tennisturnauksen miesten kaksinpelin voitti ykköseksi sijoitettu Sveitsin Roger Federer, jolle mestaruus oli neljäs peräkkäin. Loppuottelussa Federer löi ensimmäistä Grand Slam -finaaliansa pelanneen Serbian Novak Đokovićin kolmessa erässä. ==Miesten kaksinpeli== # Roger Federer (mestari) # Rafael Nadal, (4. kierros) # Novak Đoković (loppuottelu) # Nikolai Davydenko, (välierät) # Andy Roddick, (puolivälierät) # James Blake, (4. kierros) # Fernando González, (1. kierros) # Tommy Robredo, (3. kierros) # Tomáš Berdych, (4. kierros) # Tommy Haas, (puolivälierät) # Mihail Južnyi, (2. kierros) # Ivan Ljubičić, (3. kierros) # Richard Gasquet, (2. kierros) # Guillermo Cañas, (2. kierros) # David Ferrer, (välierät) # Lleyton Hewitt, (2. kierros) 17. Carlos Moyà, (puolivälierät) 18. Marcos Baghdatis, (1. kierros) 19. Andy Murray, (3. kierros) 20. Juan Ignacio Chela, (puolivälierät) 21. Juan Carlos Ferrero, (1. kierros) 22. Paul-Henri Mathieu, (1. kierros) 23. Juan Mónaco, (4. kierros) 24. David Nalbandian, (3. kierros) 25. Marat Safin, (2. kierros) 26. Jarkko Nieminen, (1. kierros) 27. Dmitri Tursunov, (1. kierros) 28. Nicolás Almagro, (3. kierros) 29. Filippo Volandri, (1. kierros) 30. Potito Starace, (1. kierros) 31. Jürgen Melzer, (2. kierros) 32. Ivo Karlović, (1. kierros) ==Kaavio== ===Avain=== * K = karsinnoista * VK = villi kortti * LL = Lucky Loser * k. = keskeytti * luov. = luovutusvoitto ===Loppukierrokset=== ===Yläosa=== ====1. lohko==== ====2. lohko==== ====3. lohko==== ====4. lohko==== ===Alaosa=== ====5. lohko==== ====6. lohko==== ====7. lohko==== ====8. lohko==== ==Aiheesta muualla== *Miesten kaavio Luokka:Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2007
Tampereen kukkaisviikot

Tampereen kukkaisviikot oli vuosittain väillä 1984-2016 heinä-elokuussa järjestetty kesätapahtuma, jonka tarkoituksena oli tukea Tampereen elinkeinoelämää ja lisätä kaupungin matkailullista vetovoimaa. Tapahtumassa Tampereen keskusta ja erityisesti Keskustori koristeltiin kukkasilla ja alueella järjestettiin puolentoista viikon aikana toistasataa erilaista tapahtumaa kiertokävelyistä viinikylään. Tapahtuman isä oli Tampereen kauppakamarin entinen toimitusjohtaja Matti Hokkanen. Tampereen kukkaisviikot järjestettiin viimeisen kerran Keskustorilla vuonna 2016, ja koko tapahtuman järjestäminen lopetettiin vuonna 2018. Tapahtuman järjesti vuonna 1965 perustettu Tampere Tunnetuksi ry, joka edustaa noin kolmeasataa tamperelaista yritystä. Kukkaisviikkojen lisäksi yhdistys järjestää muun muassa vuosittaiset Valoviikot ja Joulu Tampere-tapahtuman. Kukkaisviikoille valittiin joka vuosi suojelijaksi ja avaajaksi Kukkaispormestari, joka oli omalla alallaan arvostettu ja tunnettu tamperelainen. Kukkaispormestari valittiin kuitenkin myös vuosina 2017-2022, vaikka varsinaisia kukkaisviikkoja ei enää järjestettykään. Ensimmäinen kukkaispormestari oli kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Vilho Halme (1984) ja viimeinen oli keittiömestari Arto Rastas (2022). Kukkaispormestariksi valittujen joukossa on useita valtakunnallisesti tunnettuja henkilöitä, esimerkiksi Kaarina Suonio (1988), Kalervo Kummola (1995), Esko Roine (2000), Raimo Helminen (2008), Jaakko Ryhänen (2010), Riku Suokas (2011) ja Mikko Alatalo (2019). PR-tehtäviin kukkaisviikkojen ajaksi valittiin kukkaistyttö, joka vieraili kukkaisviikkojen tapahtumissa ja esimerkiksi vanhainkodeissa. Kukkaisviikkojen kukkakori-tunnuksen on suunnittellut Eila Keinänen vuonna 1984. ==Lähteet== * Tampere tunnetuksi ry * Kukkaisviikkojen 20-vuotishistoriikki ==Aiheesta muualla== * Tapahtuman internetsivusto Luokka:Tampereen tapahtumat
Veli-Matti Ritakallio

Veli-Matti Ritakallio (s. 21. lokakuuta 1960 Vampula) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän on toiminut Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professorina vuodesta 2003 lähtien. Ritakallio oli yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaani 2007–2012. Ritakallio valmistui ylioppilaaksi Lauttakylän lukiosta Huittisista vuonna 1979, yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1986 ja lisensiaatiksi vuonna 1991 (sosiaalipolitiikka). Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1994. Hänen tutkimustyönsä on käsitellyt mm. köyhyyttä ja tulojen jakautumista yhteiskunnassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sosiaalipoliitikot
Theo van Doesburg

Theo van Doesburg (30. elokuuta 1883 Utrecht – 7. maaliskuuta 1931 Davos) oli hollantilainen taiteilija ja arkkitehti. Hänet tunnetaan parhaiten perustamansa De Stijl- liikkeen keulahahmona. Doesburg oli konkretismin nimellä tunnetun 1900-luvun alkupuolella syntyneen abstraktin taiteen suuntauksen pääideologi ja keskeinen edustaja. ==Teoksia== Tiedosto:Theo van Doesburg-Rhythmus eines russischen Tanzes.jpg|Rhythmus eines russischen Tanzes, 1918. Tiedosto:Cin%C3%A9-dancing_Strasbourg_- _Theo_van_Doesburg060611_006.jpg|Tanssisali/elokuvateatteri, 1926–1927, Aubette, Strasbourg. Sali tuhoutui vuonna 1938 ja jälleenrakennettiin 1989–1994. Tiedosto:Aubette cine dancing doesburg.JPG|Tanssisali/elokuvateatteri, 1926–1927, Aubette, Strasbourg. == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Alankomaalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Luettelo filosofisista aikakausjulkaisuista

Luettelo filosofisista aikakausjulkaisuista: * Acta Philosophica Fennica * Ajatus * Allgemeine Zeitschrift für Philosophie * American Catholic Philosophical Quarterly * American Philosophical Quarterly * Analysis * Ancient Philosophy * Archiv für Begriffsgeschichte * Archiv für Geschichte der Philosophie * Argumentation * Asian Philosophy * Associations * Aufklärung * Australasian Journal of Philosophy * Aut aut * Bioethics literature review * British Journal for the History of Philosophy * The British Journal for the Philosophy of Science * The British Journal of Aesthetics * Bulletin de la Société Française de Philosophie * The Bulletin of Symbolic Logic * Canadian Journal of Philosophy * Continental Philosophy Review * Criterio * Deutsche Zeitschrift für Philosophie * Dialectica * Dialogue * Dionysius * Environmental Values * Erkenntnis * Ethics * Facta Philosophica * Filosofisk tidskrift * The Freethinker * Graduate Faculty Philosophy Journal * Grazer philosophische Studien * Hegel Studien * Heidegger Studies * History of Philosophy Quarterly * History and Philosophy of Logic * Hobbes Studies * Husserl Studies * Häften för kritiska studier * Informal Logic * Inquiry * International Journal of Applied Philosophy * International Journal of Philosophical Studies * International Studies in the Philosophy of Science * The Journal of Aesthetics and Art Criticism * Journal of Applied Non-Classical Logics * Journal of Applied Philosophy * Journal of Indian Philosophy * Journal of Jewish Thought and Philosophy * Journal of Philosophical Logic * Journal of Philosophical Research * The Journal of Philosophy * The Journal of Speculative Philosophy * The Journal of Symbolic Logic * Journal of the History of Philosophy * The Journal of Value Inquiry * Kant-Studien * Leibniz Society Review * Logique et analyse * Metaphilosophy * Mind * Minds and Machines * The Review of Modern Logic * The Monist * Neue Hefte für Philosophie * Niin & näin * Norsk filosofisk tidskrift * Noûs * Pacific Philosophical Quarterly * Phenomenological Inquiry * The Philosopher * The Philosopher’s Magazine * Philosophia * Philosophia mathematica * Philosophia naturalis * Philosophie Magazin * Philosophical Investigations * Philosophical Journal * The Philosophical Quarterly * The Philosophical Review * Philosophical Studies * Philosophical Topics * Philosophische Rundschau * Philosophy * Philosophy and Phenomenological Research * Philosophy East & West * The Philosophy of Science * Phronesis * Proceedings of the Aristotelian Society * Public Affairs Quarterly * Ratio * Répertoire bibliographique de la philosophie * The Review of Metaphysics * Revue internationale de philosophie * Revue d'esthétique * Revue de métaphysique et de morale * Revue philosophique * Revue philosophique de Louvain * Rivista di studia delle filosofia * Studia Leibnitiana * Studia logica * Synthese * Synthesis philosophica * The Teilhard review * Teoria * Theoria * Theory and decision * Topoi * Ultimate reality and meaning * Vivarium * Zeitschrift für allgemeine Wissenschaftstheorie * Zeitschrift für philosophische Forschung Filosofiset aikakausjulkaisut
Erkki Pale

Erkki Pale (alk. Bror Erik Sten Bergh, 13. syyskuuta 1906 Valkeala – 7. joulukuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja vakuutusjohtaja. Pale toimi sota-aikana salakirjoitusasiantuntijana Suomen radiotiedustelussa Reino Hallamaan alaisuudessa. Hänet huomattiin nuorena matemaatikkona lähettää rannikkotykistöstä Tuusulan radiokouluun. Hän aloitti työnsä vakuutusyhtiö Salaman amerikkalaisella Hollerit -tietokoneella. Palesta tuli Hallamaan läheinen avustaja. Jatkosodan aikana hän johti kapteenina Radiotiedustelukeskuksen avausjaostoa Sortavalassa. Pale oli myös mukana toteuttamassa syksyllä 1944 operaatio Stella Polarista, jolla radiotiedustelun henkilöt, laitteet ja kertynyt tiedustelumateriaali siirrettiin Ruotsiin. Hän toimi Ruotsiin lähteneen tiedustelijaryhmän johtajana. Marraskuun 1944 alussa Pale aloitti yhdessä Harald Öhquistin ja Runar Bäckströmin kanssa neuvottelut tiedustelumateriaalin myymisestä ruotsalaisille. Sopimus solmittiin tammikuussa 1945. Palattuaan Suomeen maaliskuussa 1945 Pale joutui elokuussa 1945 Punaisen Valpon turvasäilöön, vaikkakaan mitään laitonta ei hänen tekemisistään löytynyt. Hänet vapautettiin 20 kuukauden kuluttua ilman tuomiota. Siviilissä Pale toimi vakuutusalalla Henkivakuutusyhtiö Salaman varatoimitusjohtajana. 1960-luvun alussa Pale kehitti, avustajanaan matemaatikko Matti Kurimo, Suomessa nykyisin käytettävän henkilötunnuksen (entinen sosiaaliturvatunnus). Tätä tunnusta tarvittiin silloin otettaessa käyttöön uutta palkkasidonnaista työeläkejärjestelmää; tunnuksen avulla voitiin yhdistää tiedot henkilön eri työsuhteista ja erottaa toisistaan samannimiset henkilöt. Pale kuoli 97-vuotiaana Helsingissä Laakson sairaalassa sairastettuaan pitkään Alzheimerin tautia.Erkki Palen muistokirjoitus . Helsingin Sanomat 7.12.2003. Käyttäjätunnuksella. == Teoksia == * Totuus Stella Polariksesta, toimittanut Reijo Ahtokari, omakustanne 1994 * Suomen radiotiedustelu 1927–1944. Kirjan aineiston kerännyt ja alkuperäiskirjoituksen laatinut Erkki Pale, toimittanut Reijo Ahtokari. Viestikoelaitoksen kilta 1997. == Lähteet == * Sosiologipäivät Jyväskylässä 27.–28.3.1998. Alustusten tiivistelmiä. Web Archive 13.9.2007. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Jussi Muilu

Johannes (Jussi) Muilu (27. kesäkuuta 1901 Lapua – 24. lokakuuta 1976 Lapua) oli eteläpohjalainen maanviljelijä, joka otti aktiivisesti osaa Lapuan liikkeen toimintaan 1930-luvun alussa. Muilun vanhemmat olivat Juho Muilu ja Liisa Malkamäki. Muilu oli kiinnostunut koneista ja jo 1920-luvulla hän omisti T-mallin Fordin ja ajoi myös tilausajoja linja-autolla. Lapuan liikkeessä toimiessaan Jussi Muilu tuli yhdessä veljensä Jaakko Muilun kanssa nopeasti tunnetuksi innokkaana kyyditysten järjestäjänä ja hänen nimestään johdettiin Lapuan liikkeen harrastamia pakkokyydityksiä kuvaava teonsana muiluttaa. Kerrotaan, että sanan muiluttaja olisi keksinyt Martti Pihkala, joka nähtyään ulkomuodoltaan komean Jussin seisomassa autonsa, mainitun Fordin, vieressä olisi tokaissut: "Taidatte olla aikamoinen kyyditsijä, oikein muiluttaja." Tätä nimenselitystä pidetään Jussi Muilun itsensä kertomana. Autoa käyttäen tapahtuvan kaappauksen toimintamalli oli tässä yhteydessä nimenomaan Jussi ja Jaakko Muilun käyttöönottama.Muilu 2022, A 11 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yhteiskunta-aktivistit Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Colourpoint

Colourpoint on yksi persialaisen kissan värimuunnoksista. Hyväksyttyjä naamiovärejä ovat ruskea, sininen, suklaa, lila, punainen, creme, kilpikonna ja sinikilpikonna sekä vastaavat tabbynaamiot. Väritys on kissan kasvoissa, korvissa, jaloissa ja hännässä. Vartalon väri on vaalea. Turkki on pitkä, tuuhea ja pehmeä. Colourpointin vartalo on tanakka, jalat matalat ja vankat. Pää on pyöreä ja massiivinen, nenä lyhyt ja leveä. Korvat ovat pienet ja niiden sisällä on tupsut. Silmät ovat avoimet, pyöreät ja väriltään siniset. Häntä on lyhyt ja pensasmaisen tuuhea. Colourpoint on luonteeltaan lauhkea ja hyväntahtoinen kissa, joka kiintyy syvästi omistajaansa. Se on ihanteellinen lemmikki. Colourpoint exotic on lyhytkarvainen muunnos. Colourpoint exoticilla hyväksytään samat naamiovärit kuin pitkäkarvaisilla. Molemmilla kissoilla on sama rakenne, samoin silmien väri, vain turkissa on eroa. Exoticin turkki lyhyt ja tuuhea. == Historia == Geneetikot yrittivät aikaansaada pitkäkarvaisen naamiokissan jo vuonna 1927 risteyttämällä siamilaisen ja pitkäkarvakissan. Tuloksena oli aina naamioton kissa ja siihen innostus loppui. Vasta vuonna 1953 geneetikot keksivät risteyttää ensimmäisen polven naamiottomat kissat keskenään ja maailman ensimmäinen colourpointpentu syntyi. Uusi rotu hyväksyttiin Englannissa vuonna 1955. Amerikassa kissaa alettiin kutsua Himalayan- kissaksi. Suomeen tuotiin ensimmäinen colourpoint vuonna 1962 ja ensimmäinen pentue syntyi syksyllä 1964. ==Aiheesta muualla== * Colourpointyhdistys * PersianKittenEmpire.com - Global Breeder Directory Luokka:Kissa Luokka:Eläinten väritykset
International Astronautical Congress

International Astronautical Congress (IAC) on vuosittain International Astronautical Federationin järjestämä avaruustutkimusalan maailmanlaajuinen tapaaminen. IAF:n lisäksi järjestäviin organisaatioihin kuuluvat International Academy of Astronautics ja International Institute of Space Law (IISL) ja yleensä isäntämaan avaruusjärjestö. Kongressilla on tuhansia osanottajia. Puhetilaisuuksia on rinnakkain eri teemoista (Mars-tutkimus, avaruushistoria, kantoraketit, tulevaisuudenskenaariot jne.) satoja viikon aikana. Kokous on kansainvälisen COSPARin kokoukseen verrattuna enemmän tekniikkaan kuin avaruustieteeseen painottuva ==Konferenssit== * Ensimmäinen IAC järjestettiin Pariisissa 30.9.-2.10.1950 * 2. IAC järjestettiin Lontoossa alkaen 2.9.1951. * 3. IAC järjestettiin Stuttgartissa alkaen 1.9.1952. * 4. IAC järjestettiin Zürichissä 3.-8.8.1953. * 5. IAC järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa, 2.-7.8.1954. * 6. IAC järjestettiin Kööpenhaminassa vuonna 1955, jolloin Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton ilmoitukset satelliitin laukaisusta vuosina 1957-1958 oli jo yleisesti tunnettu. * 7. IAC järjestettiin Roomassa vuonna 1956 * 8. IAC järjestettiin Barcelonassa Espanjassa vuonna 1957. Tilaisuus oli ilmeisesti päättynyt ennen Neuvostoliiton Sputnikin laukaisua. * 9. IAC järjestettiin Amsterdamissa vuonna 1958 * 10. IAC järjestettiin Lontoossa vuonna 1959 * 11. IAC järjestettiin Tuhholmassa vuonna 1960 * 12. IAC järjestettiin Washington, DC:ssä, vuonna 1961. Tämä oli ensi kerta, kun IAC kokoontui varsinaisessa avaruustoiminnassa mukana olevassa maassa, edelliset kokoukset olivat olleet kaikki Euroopassa, jossa harrastettiin vain luotainrakettitoimintaa. * 13. IAC järjestettiin Varnassa, Bulgariassa, 23.-19.9.1962 eli ensi kertaa Neuvostoliiton liittolaismaassa. * 14. IAC järjestettiin Pariisissa 25.9.-1.10.1963. Tässä vaiheessa Länsi-Euroopan avaruustoiminnan aloittaminen monikansallisena yhteystyönä oli jo pitkällä. * 15. IAC järjestettiin Varsovassa 7.-12.9.1964 * 16. IAC järjestettiin Ateenassa 13.-18.10.1965 * 17. ja 18. kongressien (vuodet 1966 ja 1967) tiedot puuttuvat IAF:n sivuilta * 19. IAC järjestettiin ... TÄYDENNETÄVÄ! * Vuonna 1992 IAC ja COSPAR konferenssit järjestettiin samaan aikaan Washington, DC:ssä * Vuonna 2002 järjestettiin IAC ja COSPARin yhteinen konferenssi Teksasissa * Vuonna 2007 IAC järjestettiin 24.-29. syyskuuta 2007 Hyderabadissa, Andhra Pradeshin läänissä, Intiassa. * Vuonna 2009 kuudeskymmenes International Astronautical Congress pidettiin Daejeonissa, Korean tasavallassa * IAC 2010 järjestettiin 20.-24.9. Prahassa * 63. International Astronautical Congress järjestetään Napolissa 1.-5.10.2012. ==Aiheesta muualla== *IAF *IAC 2007 *ESAn engl. artikkeli IAC 2007:stä Luokka: Avaruustoiminta
Frans Toikkanen

Frans Uuno Matias Toikkanen (26. kesäkuuta 1926 Saarijärvi – 29. joulukuuta 2008 SaarijärviMerja Ylioja, Frans Toikkanen, Saarijärvi.fi, viitattu 9.5.2020), taiteilijanimeltään Saarijärven Paavo, oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidegraafikko. Toikkanen debytoi taiteilijana Lahdessa vuonna 1952. Hän on tunnettu erityisesti kissakuvistaan, jotka hän teki mezzotinto-menetelmällä. Hän debytoi kansainvälisesti Venetsian biennaalissa vuonna 1972. Toikkanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1982. == Elämä == Frans Toikkanen syntyi 26. kesäkuuta vuonna 1926 Saarijärven Hoikankylällä. Hänen äitinsä Anna Toikkanen kuoli ennen kuin hän ehti täyttää vuoden, ja Fransin isä Urho Ahonen oli jättänyt Fransin äidin jo ennen pojan syntymää. Fransin äidin Annan sisarukset, Emma ja Otto Toikkanen viljelivät Mikkolan tilaa ja ottivat Fransin ottopojaksi. Enonsa ("isänsä", Frans kutsui enoaan isäksi ja tätiään äidiksi.) kuoltua vuonna 1955 Toikkanen viljeli tilaansa yksin pari vuotta, kunnes tuttu yllytti hänet muuttamaan Helsinkiin.Toikkanen 1990, s. 4 Toikkanen pääsi 1958 Helsingin Kuvataideakatemiaan. Saarijärvelle hän palasi vaimon kera 1961. Aluksi Toikkanen toimi sekä pienviljelijänä että taiteilijana. Kahdeksan vuoden maanviljelyn jälkeen Toikkanen ”paketoi” peltonsa ja ryhtyi kokopäiväiseksi taiteilijaksi. == Taide == Puupiirrokset tekniikkana miellyttivät Toikkasta, sillä niillä painaminen on helppoa ja hän nautti puun käsittelystä.Toikkanen 1990, s. 6 Mezzotinto-grafiikkaa ei Toikkasen opiskeluaikaan opetettu taideakatemiassa. Hän kuitenkin vahingossa törmäsi tekniikassa käytettävään sauvarouhimeen, kysyi siitä opettajaltaan Tuulikki Pietilältä, joka opasti häntä alkuun. Mezzotintossa Toikkasta kiehtoi ainutlaatuinen syvän musta väri jonka samettimaisuutta ei muilla grafiikan tekniikoilla saa aikaan. Tekniikan suuritöisyyden hän myöntää kovaksi taiteilijalle. Toikkanen 1990, s. 7 Pietilä olikin Toikkaselle mezzotinton tekoa opastaessaan laskenut, että jo pelkästään keskikokoisen laatan rouhiminen vie vähintään 80 tuntia.Toikkanen 1990, s. 11. Toikkanen oli Saarijärvelle palattuaan tehnyt lähes yksinomaan puupiirroksia, kunnes pystyi 1970-taitteessa hankkimaan kotiinsa metalliprässin, joka mahdollisti aikaavievään ja työlääseen mezzotintotekniikkaan keskittymisen. Veistosten teon Toikkanen aloitti 1960-luvulla. Veistotaide liittyi Toikkasesta tarvekalujen teon käsityöläisperinteeseen. Sittemmin veistämisen osuus hänen teoksistaan kasvoi koko ajan. Myös kalligrafia kuului Toikkasen kiinnostuksen kohteisiin. ==Palkinnot== * Valtion taidepalkinto 1970 Toikkanen 1990, s. 28 * Pro Finlandia 1982 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Anaksarete

Anaksarete oli kreikkalaisessa mytologiassa kyproslainen neito, johon Ifis- niminen jalosukuinen nuorukainen rakastui. Ifis yritti päästä Anaksareten suosioon tuomalla lahjoja, kukkia ja kirjeitä hänen ovelleen. Anaksarete kuitenkin torjui kaikki ihailijansa lähentelyt halveksien ja nauraen tälle. Epätoivoissaan ja pystymättä kestämään rakkaudentuskaansa Ifis hirtti itsensä Anaksareten oven pieleen, samaan paikkaan, johon hänellä oli ollut tapana tuoda kukkansa, ja toivoi edes tämän teon ilahduttavan rakkautensa kohdetta. Palvelijat löysivät Ifiksen ruumiin, ja se kuljetettiin surusaatossa tämän äidin kotiin. Koska tämä asui Anaksareten lähellä, Anaksarete kuuli valituksen ja päätti uteliaisuudesta seurata kuulemaansa ”ruikutusta”. Kun hän näki ruumiin, hän alkoi vähitellen kivettyä – muuttuen kokonaan kiveksi kuten hänen luonteesakin oli – ja jähmettyi lopulta paikalleen valkoiseksi marmoriksi muuttuneena. Afrodite, joka oli tämän takana, kehotti pistämään syrjään ylenkatsomisen ja käymään yhteen sen kanssa, joka rakastaa sinua. Ovidius, Muodonmuutoksia xiv.698–771 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Henri Pirenne

Henri Pirenne () oli belgialainen historioitsija ja historian professori. Hän tuli tunnetuksi vakivallattomasta vastarinnasta, jota hän osoitti, kun saksalaiset valloittivat Belgian ensimmäisen maailmansodan aikana. Nykyisin Henri Pirenne on tunnettu kolmesta Euroopan historialle keskeisestä asiasta, jotka ovat tulleet tunnetuksi Pirennen teeseinä. Ne ovat keskiajan alkamisajankohta, näkökulma Belgian keskiaikaan ja keskiajan kaupunkien historia. ==Pirennen teesit== Ollessaan saksalaisten vankina ensimmäisen maailmansodan aikana Henri Pirenne kehitteli kuuluisat teesinsä, jotka hän julkaisi vuosien 1922 ja 1923 aikana. Hänen loppuelämänsä kului näiden teesien todistelussa. Hänen tunnetuin teoksensa asian tiimoilta, Mahomet et Charlemagne, julkaistiin vuonna 1935. ===Keskiajan alku=== Perinteisesti historioitsijat sijoittivat keskiajan alun Roman valtakunnan hajoamiseen 400-luvulla. Tätä teoriaa kehitteli erityisesti historioitsija Edward Gibbon 1700-luvun lopulla. Pirenne kyseenalaisti, olivatko germaanibarbaarien valloitukset Rooman lopun syy ja hän kyseenalaisti myös näkemyksen, että Rooman keisarius olisi päättynyt yleisesti Euroopassa vuonna 476. Hän korosti voimakkaasti Rooman välimerellisen talouden jatkumista myös barbaarien invaasion jälkeen ja että Rooman tapa hoitaa toimintoja ei suinkaan muuttunut välittömästi Rooman lopun jälkeen. Barbaarit olivat tulleet Roomaan, ei suinkaan tuhotakseen sen, vaan ottaakseen osan sen tuottamasta hyödystä ja he halusivatkin säilyttää roomalaisen elämänmuodon. === Keskiajan kaupungit === Pirenne väitti, että kaupungit nousivat ainoastaan kansainvälisen kaupan vaikutuksesta. Koska kaupankäynti Välimerellä oli jatkunut germaanivalloituksista ja Rooman hajoamisesta huolimatta, kaupunkielämä jatkui merovingikaudella suurimmassa osassa Galliaa. Arabien Länsi-Välimeren valloitusten vuoksi kansainvälinen kauppa romahti 700-luvun alussa, joten Pirennen mukaan myös kaupungit katosivat. Pirenne määritteli kaupungin tarkoittamaan sellaista kaupan ja teollisuuden paikkaa, jolla oli kunnollinen paikallishallinto. Joitakin kutistuneita linnoitettuja civitaksia säilyi karolingiaikoihin, mutta ne olivat vain kirkollisen hallinnon keskuksia. Pirennen määritelmän mukaista kaupunkielämää niihin syntyi vasta 900-luvulla, kun kauppa elpyi. Tällöin vanhojen civitaksien liepeille, niiden muurien ulkopuolelle ja uusien linnoitusten (castra) juurelle syntyi uutta kaupunkiasutusta (suburbia). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Belgialaiset historioitsijat Luokka:Belgialaiset professorit Luokka:Keskiajantutkijat Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Ann Sheridan

Ann Sheridan (oik. Clara Lou Sheridan 21. helmikuuta 1915 Denton, Texas – 21. tammikuuta 1967 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvauransa 1930-luvun puolivälissä. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa Likakasvoiset enkelit (1938), Lännen valloittajat (1939), Costa Rican sankari (1940), He ajavat öisin (1940), Hän, joka tuli päivälliselle (1942) ja Renkaita vedessä (1942), Elokuun taivaan alla (1944) ja Olin mies-sotamorsian (1949). Hänellä oli kaunis lauluääni ja hän lauloikin joissain elokuvissa. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat ”Nora Prentiss” ja ”The Unfaithful”, kumpikin vuoden 1947 menestyksiä. Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Sheridan oli naimisissa kolme kertaa ja hänellä ei ollut lapsia. Hän kuoli syöpään vain 51-vuotiaana. == Filmografia (valikoima) == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi 1934 Search for Beauty 1937 The Footloose Heiress Kulkurin morsian 1938 Cowboy from Brooklyn 1938 Angels with Dirty Faces Likakasvoiset enkelit 1939 Naughty But Nice Iskusävelmiä etsimässä 1939 Dodge City Lännen valloittajat 1939 They Made Me a Criminal Minusta tuli rikollinen 1939 Indianapolis Speedway Vauhdin paholaiset 1940 They Drive by Night He ajavat öisin 1940 Torrid Zone Costa Rican sankari 1940 Castle on the Hudson Rikollisen kunniasana 1940 City for Conquest Suurkaupungin varjot 1940 It All Came True Yökerhon kuningatar 1941 Honeymoon for Three Kuherruskuukausi kolmelle 1941 Navy Blues Tyttö joka satamassa 1942 The Man Who Came to Dinner Hän, joka tuli päivälliselle 1942 Kings Row Renkaita vedessä 1942 Wings for the Eagle Kotkan siivet 1943 Edge of Darkness He tarttuivat aseisiin 1944 Shine On, Harvest Moon Elokuun taivaan alla 1947 Nora Prentiss Nora Prentiss 1948 Silver River Hopeavirta 1949 I Was a Male War Bride Olin mies-sotamorsian 1950 Stella Stella 1956 Come Next Spring Tuhlattuja päiviä 1967 The Far Out West == Aiheesta muualla == * * Ann Shedidan NNDB:ssä. * ’Punatukkainen tornado’. Texasilainen villiyrtti Hollywoodin filmiherrojen käsissä. Kuva 22.11.1939, nro 24, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Sheridan, Ann Sheridan, Ann Sheridan, Ann Sheridan, Ann
Matti K. Viljanen

Matti Kustaa Viljanen (s. 1. kesäkuuta 1946 Siikainen) on suomalainen professori ja Turun yliopiston vararehtori. Hän on toiminut Turun yliopiston bakteeriopin ja serologian vs. professorina vuodesta 2001 vuoteen 2003. Vuodesta 2003 lähtien Viljanen on toiminut yliopiston bakteriologian professorina ja vuodesta 2004 lähtien yliopiston vararehtorina. Viljanen on tutkimusalana ovat olleet bakteriologia, lääketieteellinen mikrobiologia ja immunologia. Hän on julkaissut yli 220 alkuperäisjulkaisua tai katsausta. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi vuonna 1998. ==Lähteet== *Turun yliopiston rehtorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Harri Andersson

Harri Olavi Andersson (s. 28. marraskuuta 1946 Turku) on suomalainen maantieteilijä ja maantieteen emeritusprofessori. Hän toimi Turun yliopiston kulttuurimaantieteen professorina vuosina 2001–2012. Andersson oli myös yliopiston vararehtorina viisivuotiskaudella 2004-2009.http://www.utu.fi/faktat/hallinto/rehtorit.html Andersson valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1973 ja lisensiaatiksi vuonna 1984. Samana vuonna hän väitteli tohtoriksi. Vuosina 1984–1985 Andersson oli tutkijana Kentuckyn yliopistossa Yhdysvalloissa. Hän oli Turun yliopiston assistentti vuosina 1976–1990 ja yliassistentti vuosina 1991–1995 ja 1996–1998. Apulaisprofessorina hän toimi vuodet 1993–1994 ja määräaikaisena professorina vuodet 1999–2001. Varsinaisena kulttuurimaantieteen professorina hän on toiminut vuosina 2001–2012. Vuosina 2004–2009 hän oli myös yliopiston vararehtori. Tutkimuksessaan Andersson on keskittynyt erityisesti kaupunkitutkimukseen ja kaupunkisuunnitteluun. Hän on julkaissut tutkimusalaltaan yli sata artikkelia, kirjankappaletta ja tutkimusraporttia. Andersson valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2006. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Kaupunkitutkimus Luokka:Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan professorit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Legio II Traiana Fortis

Legio II Traiana Fortis () oli roomalainen legioona. Trajanus perusti sen vuonna 105 yhdessä Legio XXX Ulpia Victrixin kanssa Daakian sotaa varten. Sodan jälkeen legioona siirrettiin, joko Tonavalle tai itään, ehkä Arabia Petraeaan. Legioona otti osaa Trajanuksen Parthian sotaan vuosina 115–117 ja se sijoitettiin Judeaan sodan jälkeen. Vuonna 125 se siirrettiin Aleksandriaan. Osia legioonasta otti osaa Hadrianuksen aikaiseen kolmanteen juutalaissotaan. Osia legioonasta toimi varuskuntina Ylä-Egyptissä. Legioonan osia otti varmasti osaa Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan. Vuonna 175 legioona kannatti usurpaattori Avidius Cassiuta, ja myöhemmin Pescennius Nigeriä. Ennen Nigerin ja tämän vastustajan Septimius Severuksen lopullista yhteenottoa legioona vaihtoi kuitenkin puolta. Caracalla antoi legioonalle lisänimen "Germanica", luultavasti koska legioona oli ottanut osaa germaaneja vastaan käydyssä sodassa. Puoli vuosisataa myöhemmin legioona taisteli Gallian keisarikunnan Postumusta vastaan. Legioona oli Egyptissä vielä 400-luvulla. == Lähteet == * Legio II Traiana Fortis - Livius.org luokka:Roomalaiset legioonat
Itävallan Grand Prix 1980

Itävallan Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. elokuuta 1980 Österreichringillä Itävallassa. Kilpailun voitti Renault'lla ajanut Jean-Pierre Jabouille. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 54 1.26.15,73 2 9 2 27 Alan Jones Williams-Ford 54 + 0,82 3 6 3 28 Carlos Reutemann Williams-Ford 54 + 19,36 4 4 4 26 Jacques Laffite Ligier-Ford 54 + 42,02 5 3 5 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 54 + 1.02,81 7 2 6 12 Elio de Angelis Lotus-Ford 54 + 1.14,97 9 1 7 8 Alain Prost McLaren-Ford 54 + 1.33,41 12 8 2 Gilles Villeneuve Ferrari 53 + 1 krs. 15 9 16 René Arnoux Renault 53 + 1 krs. 1 10 6 Hector Rebaque Brabham-Ford 53 + 1 krs. 14 11 20 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 53 + 1 krs. 23 12 9 Marc Surer ATS-Ford 53 + 1 krs. 16 13 1 Jody Scheckter Ferrari 53 + 1 krs. 22 14 29 Riccardo Patrese Arrows-Ford 53 + 1 krs. 18 15 50 Rupert Keegan Williams-Ford 52 + 2 krs. 20 16 21 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford 52 + 2 krs. 11 Kesk. 43 Nigel Mansell Lotus-Ford 40 Moottori 24 Kesk. 7 John Watson McLaren-Ford 34 Moottori 21 Kesk. 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 28 Vanne 8 Kesk. 25 Didier Pironi Ligier-Ford 25 Ohjautuvuus 13 Kesk. 3 Jean-Pierre Jarier Tyrrell-Ford 25 Sähköt 6 Kesk. 31 Eddie Cheever Osella-Ford 23 Renkaan laakerit 19 Kesk. 4 Derek Daly Tyrrell-Ford 12 Jarrut 10 Kesk. 11 Mario Andretti Lotus-Ford 6 Moottori 17 DNQ 14 Jan Lammers Ensign-Ford Karsiutui DNQ 30 Jochen Mass Arrows-Ford Loukkaantui == Muuta == *Paalupaikka: René Arnoux – 1.30,27 *Nopein kierros: René Arnoux – 1.32,53 (kierroksella 50) *Nigel Mansellin ensimmäinen Grand Prix == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1980 1980
Harry Waris

Harry Ilmari Waris (vuoteen 1935 Warén, 5. toukokuuta 1893 Saarijärvi - 22\. marraskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hänen vanhempansa olivat piirilääkäri Eliel Warén (1859–1928) ja Elina Ignatius (1867–1926). Waris toimi Turun yliopistossa sekä kasvitieteen professorina että rehtorina ja sittemmin Helsingin yliopistossa kasvifysiologian professorina. Waris kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta vuonna 1911. Osallistuttuaan sisällissotaan 1918 valkoisten joukoissa hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1919, lisensiaatiksi 1922 ja tohtoriksi 1923. Waris nimitettiin vuonna 1925 Turun yliopiston kasvitieteen vt. professoriksi, ja vuonna 1927 professoriksi. Hän toimi Turun yliopiston vararehtorina vuosina 1941–1945 ja rehtorina 1945–1948. Vuonna 1953 Waris nimitettiin Helsingin yliopiston kasvifysiologian professoriksi, ja hän hoiti virkaa vuoteen 1959 asti. Wariksen puoliso oli Anna Martta Oesch (1897–1984)Harry Waris. Biografiasampo. Viitattu 28.8.2019. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Turun yliopiston matemaattis- luonnontieteellisen tiedekunnan professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Turun yliopiston rehtorit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset
John Howard Northrop

John Howard Northrop (5. heinäkuuta 1891 Yonkers − 27. toukokuuta 1987 Wickenburg) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1946 tiettyjen entsyymien puhdistamisesta ja kiteyttämisestä. Northrop jakoi palkinnon James B. Sumnerin ja Wendell Meredith Stanleyn kanssa Northrop opiskeli Columbian yliopistossa ja sai filosofian tohtorin arvon vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän tutki etanolin, ja asetonin tuottamista käymisen avulla. Tämä johti Northropin entsyymien tutkimiseen. Vuonna 1929 hän eristi ja kiteytti pepsiinin ja selvitti sen olevan proteiinin. Vuonna 1938 hän eristi ja kiteytti ensimmäisen tunnetun bakteriofagin ja selvitti, että se koostuu nukleoproteiinista. Lisäksi Northrop eristi ja kiteytti pepsinogeenin, trypsiinin, kymotrypsiinin ja karboksipeptidaasin. Vuodesta 1916 Norhtrop toimi Rockefeller-yliopiston palveluksessa vuoteen 1961 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. == Aiheesta muualla == *Northropin elämäkerta Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Hollannin Grand Prix 1980

Hollannin Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 31. elokuuta 1980 Zandvoortin radalla Hollannissa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 72 1.38.13,83 5 9 2 16 René Arnoux Renault 72 + 12,93 1 6 3 26 Jacques Laffite Ligier-Ford 72 + 13,43 6 4 4 28 Carlos Reutemann Williams-Ford 72 + 15,29 3 3 5 3 Jean- Pierre Jarier Tyrrell-Ford 72 + 1.00,02 17 2 6 8 Alain Prost McLaren-Ford 72 + 1.22,62 18 1 7 2 Gilles Villeneuve Ferrari 71 + 1 krs. 7 8 11 Mario Andretti Lotus-Ford 70 Polttoaine loppui 10 9 1 Jody Scheckter Ferrari 70 + 2 krs. 12 10 9 Marc Surer ATS-Ford 69 + 3 krs. 20 11 27 Alan Jones Williams-Ford 69 + 3 krs. 4 Kesk. 4 Derek Daly Tyrrell-Ford 60 Jarrut 23 Kesk. 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 58 Ulosajo 8 Kesk. 31 Eddie Cheever Osella-Ford 38 Moottori 19 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows-Ford 29 Moottori 14 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 23 Ohjautuvuus 2 Kesk. 22 Vittorio Brambilla Alfa Romeo 21 Kolari (Lees) 22 Kesk. 41 Geoff Lees Ensign-Ford 21 Kolari (Brambilla) 24 Kesk. 7 John Watson McLaren-Ford 18 Moottori 9 Kesk. 20 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 16 Jarrut 21 Kesk. 43 Nigel Mansell Lotus-Ford 15 Jarrut 16 Kesk. 12 Elio de Angelis Lotus-Ford 2 Kolari (Pironi) 11 Kesk. 25 Didier Pironi Ligier-Ford 2 Kolari (de Angelis) 15 Kesk. 6 Hector Rebaque Brabham- Ford 1 Vaihdelaatikko 13 DNQ 50 Rupert Keegan Williams-Ford Karsiutui DNQ 14 Jan Lammers Ensign-Ford Karsiutui DNQ 30 Mike Thackwell Arrows- Ford Karsiutui DNQ 21 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford Karsiutui DNS 30 Jochen Mass Arrows-Ford Loukkaantunut == Muuta == *Paalupaikka: René Arnoux – 1.17,44 *Nopein kierros: René Arnoux – 1.19,35 (kierroksella 67) == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1980 Luokka:Hollannin Grand Prix
Horn af Åminne

Horn af Åminne on Horn-suvun haara, joka omisti Joensuun kartanon Halikossa. Horn-suvun kantaisänä lienee ollut Olof Matsson, joka asui Joensuun kartanossa. Henrik Olavinpoika seurasi isäänsä kartanonherrana, mutta kuitenkin vasta Henrikin pojanpojasta Klaus Kristerinpoika Hornista katsotaan Horn af Åminne -sukuhaaran alkavan. Horn af Åminne ei jäänyt muita Horn-suvun sukuhaaroja vähäisemmäksi, vaan yhtä lailla monet haaran jäsenistä kohosivat korkealle Ruotsin valtakunnan virkoihin. Nykyään sukuhaara elää kreivillisenä sukuna nro 92 (Ruotsin ritarihuone). ==Muutamia suvun jäseniä== * Klaus Kristerinpoika Horn (1518–1566) – Joensuun vapaaherra 1561. *Krister Klaunpoika Horn (1554–1612) – Åminnen vapaaherra * Mauritz Horn (k. 1671) * Krister Klaunpoika Horn (1622–1692) – Inkerin ja Käkisalmen läänin kenraalikuvernööri, sotamarsalkka ja valtaneuvos * Bengt Horn (1623–1678) – Viron kenraalikuvernööri ja sotamarsalkka * Arvid Horn af Åminne (1631–1692) * Christer Horn (k. 1746) * Katariina Ebba Horn (k. 1782) – Fredrik I:n rakastajatar * Gustaf Adolf Horn (1721–1793) * Fredrik Horn (1725–1796) – kreivi 1772 * Clas Fredrik Horn (1763–1823) * Clas Fredrik Horn (1791–1865) – maaherra Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
Neuvostoliiton kielipolitiikka

Neuvostoliiton kielipolitiikalla viitataan Neuvostoliiton suhtautumiseen eri kansallisuuksien kieliin. Vaikka virallista kieltä ei ollut, Neuvostoliitossa venäjällä oli yleisliittolaisen kielen asema. Venäjän kieltä opiskeltiin kaikissa Neuvostoliiton tasavalloissa ja virastoissa oli osattava venäjää. Venäjän ohella Neuvostoliitossa oli eri kansallisuuksien pienempiä kieliryhmiä, jotka ajoittain joutuivat syrjittyyn asemaan. Eri tasavalloissa myös kansan oma kieli oli alueesta riippuen merkittävässä asemassa. == Lainsäädäntö == Bolševikkijohtaja Vladimir Lenin vastusti venäjän kielen pakolla opettamista ja venäjän määräämistä valtakunnalliseksi kieleksi, joten Neuvostoliiton perustuslaissa ei kieliasiaa mainittu. Myös neuvostotasavaltojen perustuslaeista kielipykälä puuttui lukuun ottamatta Azerbaidžania, Gruusiaa ja Armeniaa, joiden paikallisilla kielillä oli tasavallan perustuslaissa vahvistettu asema. Neuvostoliiton perustuslaissa säädettiin kuitenkin kansalaisten oikeudesta äidinkieliseen kouluun (45 §), oikeudesta äidinkieliseen oikeudenkäyntiin (159 §) sekä siitä, että Neuvostoliiton Korkeimman neuvoston päätökset ja muut asiakirjat julkaistiin neuvostotasavaltojen kielillä (116 §). == Venäläistämisohjelma == NKP:n keskuskomitea teki syksyllä 1978 venäjän kielen opetuksen tehostamista koskevan salaisen päätöksen, joka oli otsikoitu Venäjän kielen omaksumisen ja opettamisen edistämisestä kaikissa neuvostotasavalloissa. Tavoitteena Neuvostoliiton kielipolitiikassa oli täydellinen kaksikielisyys ei- venäläisissä neuvostotasavalloissa. Venäjän neuvostotasavaltaa kaksikielisyyden tavoite ei koskenut. == Lähteet == * Luokka:Venäläistäminen
Pargas Idrottsförening

Pargas Idrottsförening eli lyhyemmin PIF on urheiluseura Paraisilta. Se tunnetaan etenkin käsipallosta, jalkapallosta ja suunnistuksesta. Seuran muita lajeja ovat hiihto, salibandy, voimistelu ja yleisurheilu. Seura on perustettu vuonna 1914 nimellä Pargas Malms Idrottsförening eli PMIF. == Jalkapallo == Seuran jalkapallon edustusjoukkue pelaa kaudella 2022 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösessä. Se on pelannut nykyistä Ykköstä vastaavalla sarjatasolla myös kausina 1939, 1948 ja 1994. Kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa PIF on pelannut 12 kautta ja kaudella 1993 se voitti sarjan länsilohkon. Menestyneisimpiin seuran kasvatteihin lukeutuvat Jonatan Johansson, Tommy Lindholm ja Mathias Lindström sekä naisjalkapalloilijat Jessica Thorn ja Anna Westerlund. === Valmentajia === * Göran Enckelman (1998) * Timo Jalo (1999–2001) * Tommi Pikkarainen (2002–2004) * Jari Nieminen (2005–2006) * Kenneth Nordling (2007–2009) * David Moore (2010) * Kari Virtanen (2011) * Mark Kulmala (2012) * Kimmo Vahalahti (2013–) === Entisiä pelaajia === Pelaajia, jotka ovat pelanneet sekä Suomen pääsarjatasolla että PIF:ssä. * Kim Ekroos * Albin Granlund * Juuso Heikurainen * Miikka Ilo * Jasse Jalonen * Jonatan Johansson * Miikka Kajander * Jukka Kaplas * Kimmo Karvinen * Markus Kass * Harri Koistinen * Mark Kulmala * Timo Lahtivuori * Mikko Lehtovaara * Tomi Leppiniemi * Tommy Lindholm * Mathias Lindström * Kimmo Miettinen * Jani Mäkilä * Markus Paija * Risto Puustinen * Markus Sinisalo * Kari Skants * Stefan Strömborg * Pasi Sulonen * Timo Taipale * Julia Tunturi * Vesa Vainio * Pertti Vidgren * Veli-Matti Vuorio * Wilma Spets (Kansallinen liiga) == Käsipallo == Käsipallossa PIF pelasi 1990-luvun taitteessa kolmesti Suomen Cupin finaalissa, mutta hävisi joka kerta. Miesten SM-sarjassa seura on pelannut 31 kautta (kauden 2019–2020 jälkeen). Näiltä kausilta PIF on saavuttanut yhteensä viisi SM-pronssia. == Muut lajit == PIF on pelannut kaksi kautta futsalin Suomen pääsarjatasolla eli Futsal-liigassa. Lisäksi seura on pelannut kaksi kautta jääpallon pääsarjatasolla. Suunnistuksessa Pargas IF voitti naisten Tiomilan vuonna 1999. Seuraa on edustanut muun muassa Eija Koskivaara, Sanna Nymalm ja Yvonne Gunell. PIF:n miekkailujaosto Pargas Idrottsförenings fäktningssektion toimi Paraisilla vuosina 1960–1963. Jaoksen puheenjohtajana oli koko toiminta-ajan Sten-Erik Bergring, ja enimmillään mukana oli kymmenen aktiivista miekkailijaa, joista yhdeksän oli paikallisia koululaisia. Kolme vuotta toiminnan lopettamisen jälkeen seura päätti myydä kaikki jaoksen käytössä olleet miekkailuvarusteet edelleen.Trygve E. Lindqvist: Pargas Idrottsförening på frammarsch: 1914–1974. [Pargas]: Pargas Idrottsförening, [1974]. Sivu 278 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Suomalaiset käsipalloseurat Luokka:Suomalaiset suunnistusseurat Luokka:Vuonna 1914 perustetut urheiluseurat Luokka:Parainen
Pif

Pif tai PIF voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: *Pargas IF, urheiluseura *hahmo Pif ja Herkules -sarjakuvassa * Public Investment Fund (PIF), saudiarabialainen sijoitusrahasto *Punk in Finland, internetin keskustelupalsta
Sinäpä sen sanoit

"Sinäpä sen sanoit" on sanonta, jota käytetään muistuttamaan keskustelukumppania juuri äskettäin esillä olleesta asiasta. Tätä sanontaa on käyttänyt Uuden testamentin mukaan muun muassa Jeesus Nasaretilainen keskustellessaan Juudas Iskariotin kanssa: Niin Juudas, joka hänet kavalsi, vastasi ja sanoi: "Rabbi, en kai minä ole se?" Hän sanoi hänelle: "Sinäpä sen sanoit". (Matt. 26:25) Luokka:Raamatulliset sanonnat
Jodidi

Jodidi (I−) on anioni, jossa jodiatomiin on liittynyt yksi ylimääräinen elektroni, tai ioniyhdiste, jossa jodidi-ioni on anionina. Tällaiset ioniyhdisteet ovat vetyjodidin suoloja, ja niissä on kationina tavallisesti jokin metalli-ioni. Jodideiksi kutsutaan myös joitakin kovalenttisia yhdisteitä, kuten hiilitetrajodidia (CI4). Tavallisia jodidi-ionin sisältäviä ioniyhdisteitä ovat muun muassa natriumjodidi (NaI) ja kaliumjodidi (KI). Tunnetaan myös hopeajodidi (AgI), jolla on merkitystä valokuvauksessa sekä lääkinnässä antiseptina. Edelleen kiinteää hopeajodidia on käytetty keinotekoisen sateen tuottamisessa pilvien kokoamiseen. Kolmenarvoisesta raudasta (Fe3+) ei saada aikaan vesiliuoksessa rauta(III)jodidia, vaan tilanteessa syntyy jodimolekyylin ja jodidi-ionin muodostama trijodidi-ioni (I3−). Samalla tavoin alkuaineena jodi (I2) liukenee veteen huonommin kuin jodidiliuokseen. :I− (aq) + I2 (s) I3− (aq) == Jodidin käyttö lääketieteessä == Paitsi antiseptina on jodidin havaittu auttavan kilpirauhasen liikatoiminnasta kärsiviä potilaita, koska jodidi estää liian tyroksiinin ja muiden kilpirauhashormonien vapautumisen verenkiertoon. == Jodideja == *Etyylijodidi (C2H5I / CH3CH2I), CAS-numero 75-03-6 *Hiilitetrajodidi (CI4), CAS-numero 507-25-5 *Hopeajodidi (AgI), CAS-numero 7783-96-2 *Jodisyanidi eli syaanijodidi (CNI), CAS-numero 506-78-5 *Kaliumjodidi (KI), CAS-numero 7681-11-0 *Metyylijodidi (CH3I), CAS-numero 74-88-4 *Natriumjodidi (NaI), CAS- numero 7681-82-5 *Rauta(II)jodidi (FeI2), CAS-numero 7783-86-0 *Vetyjodidi (HI), CAS-numero 10034-85-2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fineli: Jodidin lähteet ruoka-aineissa * Luokka:Anionit
Institución Libre de Enseñanza

Institución Libre de Enseñanza (ILE) oli Espanjan pääkaupungissa Madridissa vuosina 1876–1936 toiminut yksityinen oppilaitos, joka otti opetuksessaan vaikutteita Karl Christian Friedrich Krausen filosofiasta. ILE:n perusti Francisco Giner de los Ríos ja joukko muita Madridin keskusyliopistosta eronneita professoreja (mukanaan Gumersindo de Azcárate ja Nicolás Salmerón) puolustaakseen oikeuttaan omiin opetusmetodeihinsa, joita siihen aikaan vallinnut opetusjärjestelmä ei suvainnut. Instituutin perusperiaatteita oli vapaa oppiminen, jossa kaikenlaiset ideat saivat kukoistaa ilman uskonnollisia ja poliittisia rajoitteita. ILE julkaisi lehteä nimeltä Boletín de la Institución Libre de Enseñanza, joka sisälsi useiden arvostettujen pedagogien, tutkijoiden, filosofien ja kirjailijoiden kirjoituksia. Heihin lukeutuivat muun muassa Bertrand Russell, Henri Bergson, Charles Darwin, John Dewey, Santiago Ramón y Cajal, Miguel de Unamuno, Maria Montessori, Leo Tolstoi, H. G. Wells, Rabindranath Tagore, Juan Ramón Jiménez, Gabriela Mistral, Benito Pérez Galdós, Emilia Pardo Bazán, Azorín, Eugeni d'Ors ja Ramón Pérez de Ayala. == Lähteet == * Historia de la Institución Libre de Enseñanza y de la Fundación Francisco Giner de los Ríos * The Influence of Karl Christian Friedrich Krause's Philosophy on the Development of New Teaching Methods for Secondary Education in Spain Luokka:Espanjan historia Luokka:Espanjalaiset järjestöt
Troisdorf

Troisdorf [] on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa. Vuoden 2022 lopussa kaupungissa oli 76 251 asukasta, ja se oli Rhein-Sieg-Kreisin piirikunnan suurin kaupunki. Troisdorf sijaitsee Bonnin ja Kölnin kaupunkien välissä, josta kertoo muun muassa siellä sijaitseva Kölnin–Bonnin lentoasema. Kölnin ja Bonnin lisäksi Troisdorfilla on rajaa Lohmarin, Siegburgin, Sankt Augustinin ja Niederkasselin kanssa. Troisdorfin kaupungin kehitys alkoi 1800-luvulla teollistumisen myötä. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1952. Kaupunki on jaettu 12 kaupunginosaan, jotka ovat Altenrath, Bergheim, Eschmar, Friedrich-Wilhelms-Hütte, Kriegsdorf, Müllekoven, Oberlar, Rotter See, Sieglar, Spich, Troisdorf-Mitte ja Troisdorf- West. Väkiluvultaan suurin kaupunginosa on Troisdorf-Mitte noin 17 300 asukkaallaan ja pienin Müllekoven noin 1 900 asukkaallaan. pienoiskuva|vasen|Wissemin linna on yksi Troisdorfin nähtävyyksistä. Troisdorfin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Wissemin linna ja kalastusmuseo. == Ystävyyskaupungit == Troisdorfilla on seitsemän ystävyyskaupunkia: * Évry, Ranska (vuodesta 1972) * Genk, Belgia (vuodesta 1990) * Heidenau, Saksa (vuodesta 1990) * Redcar ja Cleveland, Yhdistynyt kuningaskunta (vuodesta 1990) * Korfu, Kreikka (vuodesta 1996) * Nantong, Kiina (vuodesta 1997) * Özdere, Turkki (vuodesta 2004) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kaupungin verkkosivut Luokka:Rhein-Sieg-Kreis Luokka:Nordrhein- Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Italian Grand Prix 1980

Italian Grand Prix 1980 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. syyskuuta 1980 poikkeuksellisesti Monzan sijasta Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Brabhamilla ajanut Nelson Piquet. Vuosina 1981–2006 Imolassa ajettiin San Marinon Grand Prix. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 60 1.38.07,52 5 9 2 27 Alan Jones Williams-Ford 60 + 28,93 6 6 3 28 Carlos Reutemann Williams-Ford 60 + 1.13,67 3 4 4 12 Elio de Angelis Lotus-Ford 59 + 1 krs. 18 3 5 21 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford 59 + 1 krs. 11 2 6 25 Didier Pironi Ligier-Ford 59 + 1 krs. 13 1 7 8 Alain Prost McLaren-Ford 59 + 1 krs. 24 8 1 Jody Scheckter Ferrari 59 + 1 krs. 16 9 26 Jacques Laffite Ligier-Ford 59 + 1 krs. 20 10 16 René Arnoux Renault 58 + 2 krs. 1 11 50 Rupert Keegan Williams-Ford 58 + 2 krs. 21 12 31 Eddie Cheever Osella-Ford 57 + 3 krs. 17 13 3 Jean-Pierre Jarier Tyrrell-Ford 54 Jarrut 12 Kesk. 15 Jean-Pierre Jabouille Renault 53 Vaihdelaatikko 2 Kesk. 9 Marc Surer ATS-Ford 45 Moottori 23 Kesk. 11 Mario Andretti Lotus-Ford 40 Moottori 10 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows- Ford 38 Moottori 7 Kesk. 4 Derek Daly Tyrrell-Ford 33 Onnettomuus 22 Kesk. 7 John Watson McLaren-Ford 20 Renkaan laakerit 14 Kesk. 6 Hector Rebaque Brabham-Ford 18 Jousitus 9 Kesk. 20 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 17 Onnettomuus 15 Kesk. 2 Gilles Villeneuve Ferrari 5 Rengasrikko 8 Kesk. 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 5 Rengasrikko 4 Kesk. 22 Vittorio Brambilla Alfa Romeo 4 Ulosajo 19 DNQ 43 Nigel Mansell Lotus-Ford Karsiutui DNQ 30 Manfred Winkelhock Arrows-Ford Karsiutui DNQ 14 Jan Lammers Ensign-Ford Karsiutui DNQ 41 Geoff Lees Ensign-Ford Karsiutui == Muuta == *Paalupaikka: René Arnoux – 1.33,988 *Nopein kierros: Alan Jones – 1.36,089 (kierroksella 47) == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1980 Luokka:Italian Grand Prix Luokka:Imola