EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Raa Raa, leikkisä leijona

Raa Raa, leikkisä leijona (tai yksinkertaisesti Raa Raa) on brittiläinen stop motion - animoitu lastenohjelma. Ensimmäinen jakso esitettiin 1. toukokuuta 2011. == Jaksot == * Ollaan hiljempaa * Puuttuva ääni * Puuhku kadottaa äänensä * Raa Raa löytää äänensä * Semmin välipala * Raa Raan kokoelma * Uu- Uun viidakkorumpu * Toilin äänikivet * Raa Raan äänekäs lahja * Raa Raan kova karjunta * Raa Raan raapimispuu * Raa Raasta on moneksi * Masun murina * Raa Raan lempiääni * Banaaninkuoret * Leikki ennen päiväunia * Sadepäivä * Kolmas pyörä * Viidakon eläimet * Raa Raan lempiesineet * Viidakkotanssiaiset * Raa Raan mahtava ääni * Raa Raan päiväunisatu * Banaanijuhlat * Kalskeen pauke * Raa Raan uusi ääni * Krokin heiluva hammas * Naurun paikka * Puuhkun kärsä * Pomppupallo * Hippasilla * Raa Raan vihellys * Raa Raan hikka * Leikki Uu- Uulle * Raa Raan täydelliset lahjat * Raa Raa apinoi * Ärjyvä apina * Uutta etsimässä * Raa Raan suuri melukirja * Tohtori Raa Raa * Raa Raan uudet äänet * Sivu karkuteillä * Vinkeä vikinä * Herää, Puuhku! * Kalassa * Leijonan lelu * Uusi leikki * Raa Raa kaiken osaa * Krokin kookospähkinä * Viidakon kuninkaalliset * Kadonnut hammasharja * Viidakon äänekkäin talo == Suomenkieliset ja englanninkieliset äänet == Suomenkieliset äänet * Aksu Palmén - Raa Raa * Heljä Heikkinen - Semmi, Toili * Samuel Harjanne - Uu-Uu * Katja Aakkula - Kertoja, Puuhku * Jon-Jon Geitel - Kroki Englanninkieliset äänet * Bradley Shedden - Raa Raa * Mia Hann - Semmi * Eden Jarrett - Toili * Lorraine Kelly - Kertoja * Oliver Dillon - Puuhku * Jamie Oram - Uu-Uu * Max Miller - Kroki === Äänityöt === * Magnus Axberg * Markus Degerman * Hans Halmari * Lauri Planman * Nelly Sandiia * Jari Ikonen === Muut === * Suomennos: Jari Siltakoski * Tuottaja: Jaana Hovinen Luokka:Brittiläiset televisio-ohjelmat
Majajärvi (Mänttä-Vilppula)

Majajärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Virroilla Pohjaslahden lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 82 hehtaaria, se on 1,8 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 7 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Majajärven valuma-alueeseen (35.418) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,1 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Tarjanneveden alue Luokka:Mänttä-Vilppulan järvet Luokka:Virtain järvet
Pitkäjärvi (Mänttä-Vilppula)

Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa ja Virroilla Pohjaslahden lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 32 hehtaaria, se on 1,9 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 4,3 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Majajärven valuma-alueeseen (35.418) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 132,5 metriä mpy. == Lähteet == Luokka:Tarjanneveden alue Luokka:Mänttä-Vilppulan järvet Luokka:Virtain järvet
Holger Lissner

Holger Lissner (s. 15. heinäkuuta 1939 Rynkeby, Tanska) on tanskalainen pappi ja virsirunoilija. Lissner on toiminut Løgumklosterserin kansankorkeakoulun opettajana 1971–1979 ja pappina Sønder Bjertissä 1980–2003. Hän on työskennellyt virsirunoilijana ja uusien virsi- ja kuoroteosten julkaisija. Hän on kirjoittanut myös jumalanpalvelustekstejä ja rukouksia, mm. tanskalaiseen pelimannimusiikkimessuun «Spillemandsmessen» sekä sarjan päivän rukouksia Tanskan kirkon kirkkokäsikirjan lisäykseen 1993. Lissnerin virret ovat teemoiltaan ajankohtaisia, moderneja ja ennakkoluulottomia. Lissnerin virsiä on julkaistu lukuisissa virsikirjoissa ja virsikirjan lisäyksissä. Tanskan kirkon virsikirjassa on kahdeksan hänen kirjoittamaansa ja seitsemän hänen kääntämäänsä virttä. Norjan kirkon virsikirjassa on kaksi hänen kirjoittamaansa virttä. Ruotsissa hänen virsiään on julkaistu mm Palmer i 2000-talet-kirjassa seitsemän virttä ja Ruotsin kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa "Den svenska psalmboken med tillägg" yksi virsi. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, sen lisävihkossa vuodelta 2017 on yksi hänen virtensä (virsi 969 "Päivä maillensa käy"). Hän on kääntänyt tanskaksi Anna-Mari Kaskisen kirjoittman virren "Herra, kädelläsi", "Gud, i dine hænder er det godt at bo". == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tsegaye Mekonnen

Tsegaye Mekonnen (s. 15. kesäkuuta 1995) on etiopialainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa on maraton. Viitattu 14.4.2019. Mekonnen voitti 18-vuotiaana ensimmäisen juoksemansa virallisen maratonin, kun hän oli Dubain maratonin ykkönen vuonna 2014 omalla ennätysajallaan 2.04.32.Teenager Mekonnen's stunning marathon debut win in Dubai IAAF. Ajankohta 24.1.2014. Viitattu 14.4.2019. Mekonnen on juossut urallaan vuoteen 2018 mennessä yhden arvokisamaratonin. Hän oli vuoden 2017 Lontoon MM-kisoissa 19:s. == Lähteet == Luokka:Etiopialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ezekiel Jafary

Ezekiel Jafary Ngimba (s. 30. joulukuuta 1989) on tansanialainen kestävyysjuoksija. Hänen päämatkansa on maraton. Viitattu 14.4.2019. Jafary oli vuoden 2017 Lontoon MM-kisoissa maratonilla 12:s, ja kahta vuotta aiemmin Pekingin MM-kisoissa samalla matkalla 27:s. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: IAAF Ratajuoksut: * 1500 m: 3.46,85 (2009) * 5000 m: 13.24,39 (2009) * 10,000 m: 27.39,92 (2009) Maantiejuoksut: * 10 km: 28.31 (2014) * 20 km: 1.00.53 (2008) * Puolimaraton: 1.00.41 (2009) * Maraton: 2.11.55 (2017) == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mirjam Kalland

Mirjam Johanna Kalland (s. 16. elokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen kasvatustieteen tohtori ja lastenpsykoterapeutti, joka on toiminut Helsingin yliopiston varhaiskasvatuksen ruotsinkielisenä professorina vuodesta 2018. Hän on kasvatustieteilijä, joka väitteli tohtoriksi vuonna 1995 aiheena vauvan huuli- ja suulakihalkion merkityksestä vanhemmille tutkielmalla Psychosocial aspects of cleft lip and palate: Implications for parental education. Hänellä on myös psykoterapeutin koulutus. Hän on tutkinut muun muassa huostaanotettuja nuoria. Hänen erityinen mielenkiintonsa kohde on mentalisaatio ilmiönä, miten lapsen vanhemmat tulkitsevat lasta. Kalland on toiminut Mannerheimin Lastensuojeluliiton pääsihteerinä vuosina 2008–2015 ja puheenjohtajana vuodesta 2018 alkaen. Svenska social- och kommunalhögskolanin rehtorina hän toimi vuosina 2014–2018. Hän on myös Sibelius-Akatemian musiikkikasvatuksen dosentti sekä Opetusalan eettisen neuvottelukunnan jäsen. Hänellä on runsaasti tieteellisiä julkaisuja. Kalland on myös arvioinut oman lapsuutensa ajan ja nykyajan lapsuutta ja vanhemmuutta. Pienenä lapsena hän joutui eroon vanhemmistaan sairaalaan oltuaan tukehtumaisillaan, ja sen aikaista eroahdistusta hän on puinut julkisesti. Nykyajassa hän ihailee sitä, että lapsille on kyetty antamaan enemmän itsevarmuutta ja vähemmän epäonnistumisen pelkoa kuin aiemmin. Kalland on avioliitossa ja hänellä on kaksi lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 1987 ja 1988. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mirjam Kallandin Google Scholar -profiili. * Olin, Daniel: Professori Mirjam Kalland seisoo aina lasten puolella. Yle Areena 1.6.2019. * Sillanpää, Anna: Lastenpsykoterapeutti Mirjam Kallandin oma lapsuus: Purin traumaa painajaisissani. Kodin Kuvalehti 9/2015. * Vähäsarja, Sari: 1-vuotias Kerttu on koko elämänsä nähnyt vieraita vain kaukaa, ja hymytkin jäävät maskien taakse – erikoisella ajalla voi olla hänen kehitykselleen suuri merkitys. Yle Uutiset 9.3.2021. * Toivomus: Mirjam Kalland. Yle Areena 27.11.2018. * MLL: Lapsi haluaa tietää, miksi joku haluaa tappaa. Yle Uutiset 24.7.2011. Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston ruotsinkieliset professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Mannerheimin Lastensuojeluliitto Luokka:Suomalaiset psykoterapeutit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Diesen

Christopher Ditlev Diesen (7. huhtikuuta 1874 Hamar, Norja – 1957) oli norjalaissyntyinen Suomeen muuttanut konsuli ja Diesen Wood- metsäteollisuusyhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.Henkilötietoja : Christopher Ditlev Diesen 70 vuotta, Laatokka 09.04.1944, nro 81, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotDiesen Wood Company Oy : Metsäteollisuusyhtiö Pitkärannan Nurmisaaressa, Pörssitieto G. KockPäivästä päivään. 60 v. täyttää..., Helsingin Sanomat, 07.04.1934, nro 92, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Diesen siirtyi opinnot päätettyään liikealalle ja perusti 1907 Oslossa Diesen Wood Company A/S:n jonka toiminta kuitenkin pian lopetetettiin Norjassa ja siirrettiin Suomeen 1908. Yhtiö perustettiin uudelleen Suomessa 1910 nimellä Diesen Wood Ab. Diesen oli itse yhtiön toimitusjohtajana alusta lähtien. Vuonna 1909 Diesen Wood rakensi sahalaitoksen Saimaan kanavan varrelle Juustilaan lähelle Viipuria, tämä laitos siirrettiin vuonna 1917 Nurmisaarelle lähelle Pitkärantaa. Vuonna 1914 ostettiin Oy Ladoga Trävaru Ab ja myöhemmin venäläinen Gromoff ja Kumppanit jolla oli sahalaitos Nurmisaaressa ; Diesen Woodin päämarkkinat olivat tähän aikaan Venäjällä. Konsuli Diesen osti 1916 Oy Pitkäranta Bruk-yhtiön jolla oli kaivostoimintaa Pitkärannassa. Vuonna 1920 Diesen Wood yhtiö rakensi Nurmisaarelle myös sulfaattiselluloosatehtaan. Suomen Teollisuus ja Kauppa 1922. Diesen-yhtiön esitys, Pörssitieto G. Kock Vuonna 1931 valuuttakurssitappiot siirsivät Diesen Woodin Kansallis-Osake-Pankin hallintaan. Yhtiön nimeksi muuttui 1935 Pitkäranta Oy. Tämä yhtiö lopetettiin 1946 kun Pitkärannan tuotantolaitokset olivat jääneet Neuvostoliitolle luovutetulle alueelle. Diesen oli vuoteen 1931 saakka Suomen Sahanomistajayhdistyksen hallituksen jäsenenä ja hän toimi Norjan konsulina Viipurissa 1920–1931. Vuodesta 1931 alkaen hän harjoitti itsenäistä liiketoimintaa Helsingissä. Diesen oli Suomen Katukiviyhdistyksen asiamiehenä vuodesta 1933 lähtien. Christopher Diesenin poika Andreas Diesen (1906–1997) oli vuodesta 1933 G. A. Serlachius Oy:n palveluksessa ja oli viimeksi yhtiön varatoimitusjohtajana. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Erik Selin

Erik Selin (s. 1967) on ruotsalainen miljardööri, suomalaisten kiinteistösijoitusyhtiöiden Saton ja Asuntoyhtymän suuromistaja omistamansa asuntoyhtiö Balderin kautta sekä Saton ja Asuntoyhtymän hallitusten puheenjohtaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset liikemiehet Luokka:Ruotsalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkka Valkila

Erkka Ilpo Eerik Valkila (s. 1953) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Saton toimitusjohtajana vuosina 2003–2015.https://www.kauppalehti.fi/uutiset/satolle-uusi- toimitusjohtaja/d8ebac5b-58f6-3b97-a8a6-b08a45e4c61d Koulutukseltaan Valkila on insinööri. Hän toimii useissa eri luottamustehtävissä, kuten EcoReal Oy:n hallituksen puheenjuohtajana ja Finavian hallituksen jäsenenä.HallitusEcoRealin hallituksen puheenjohtajaksi Erkka Valkila ja varapuheenjohtajaksi Antero Huhta == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet
Faf du Plessis

Francois ”Faf” du Plessis (s. 13. heinäkuuta 1984 Pretoria, Transvaalin provinssi) on eteläafrikkalainen kriketinpelaaja.https://www.cricbuzz.com/profiles/7825/faf-du-plessis Viitattu 14.4.2019. Oikealta heittävä ja lyövä Du Plessis on kuulunut Etelä-Afrikan maajoukkueeseen vuodesta 2011 lähtien. Hän korvasi AB de Villiersin elokuussa 2017 maajoukkueen vakituisena kapteenina kansainvälisen kriketin kaikissa pelimuodoissa. T20-maaotteluissa hän oli toiminut kapteenina vakituisesti jo helmikuusta 2013 lähtien.Faf du Plessis becomes South Africa Test captain after AB de Villiers resigns The Guardian. Ajankohta 12.12.2016. Viitattu 14.4.2019. T20-kriketin Indian Premier Leaguessa du Plessis on pelannut vuodesta 2011 lähtien. Vuosina 2016–2017 du Plessis edusti Rising Pune Supergiantsia, jota ennen ja jälkeen hän on pelannut Chennai Super Kingsissä. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset kriketinpelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Balder (yritys)

Fastighets AB Balder on ruotsalainen asuntosijoitusyhtiö, jonka omistaa ruotsalainen miljardööri Erik Selin. Fastighets AB Balder on Sato Oyj:n suurin osakkeenomistaja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Balderin kotisivu Luokka:Ruotsalaiset yritykset
APG (yhtiö)

APG Asset Management NV on hollantilainen sijoitus- ja eläkevakuutusyhtiö. Yhtiö kuuluu maailman suurimpiin alallaan ja joulukuussa 2023 sen hallinnoimat eläkevarat vastasivat noin 569 miljardia euroa. Yhtiöllä on fyysiset toimipisteet Amsterdamissa, New Yorkissa, Hongkongissa, Singaporessa, Brysselissä sekä Heerlenissä. Se työllistää noin 1200 henkilöä. Vuonna 2008 perustettu emoyhtiö APG on ollut Sato Oyj:n toiseksi suurin osakkeenomistaja vuodesta 2014 alkaen Varman myytyä sille puolet osuudestaan. Kauppa auttoi APG:ta ajamaan suunnitelmaansa kasvattaa asunto-omaisuuttaan Euroopassa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset yritykset
Kefalotiini

Kefalotiini (C16H16S2N2O6) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina useiden bakteeri- infektioiden hoitoon, joskin resistenttien kantojen yleistyminen on vähentänyt sen käyttöä. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa kefalotiini on kiteistä ainetta. Se on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky asetonitriililiuoksessa on +50. Kefalotiini kuuluu niin kutsuttuihin ensimmäisen sukupolven kefalosporiineihin. Sen antibioottinen teho perustuu muiden saman ryhmän lääkeaineiden tavoin bakteerien soluseinän peptidoglykaanikerroksen synteesin estoon. Kefalotiini tehoaa moniin grampositiivisiin bakteereihin esimerkiksi stafylokokkeihin ja streptokokkeihin. Gramnegatiivisista bakteereista aine on tehokas eräitä Salmonella-, Klebsiella -ja kolibakteerikantoja vastaan. Monet näistä kuitenkin tuottavat beetalaktamaasientsyymejä, jotka hydrolysoivat kefalotiini tehottomaksi. Kefalotiiniä voidaan käyttää iho- ja pehmytkudostulehdusten, endokardiitin ja keuhkokuumeen hoitoon sekä leikkausten jälkeisten bakteeri- infektioiden ehkäisyyn. Aikaisemmin sitä käytettiin virtsatietulehdusten hoitamiseen, mutta resistenttiyden kehittymisen vuoksi sitä ei enää käytetä. Kefalotiini tuli markkinoille vuonna 1964. ==Haittavaikutukset== Kefalotiini voi aiheuttaa yliherkkyysoireita kuten ihottumaa tai jopa anafylaktisen shokin. Se on myös myrkyllistä munuaisille. ==Valmistus== Kefalotiiniä valmistetaan 1-asetyloksi-7-aminokefalosporiinihapon ja 2-tienyyliasetyylikloridin välisellä reaktiolla natriumvetykarbonaatin läsnäollessa. : ==Lähteet== Luokka:Kefalosporiinit
Lilly King

Lilly King (s. 10. helmikuuta 1997 Evansville, Indiana) on yhdysvaltalainen uimari, joka on voittanut kolme olympiakultaa sekä yksitoista pitkän ja seitsemän lyhyen radan maailmanmestaruutta. Hän on erikoistunut rintauintiin. King nousi juniori- ja yliopistomenestyksen jatkona aikuisten huipulle vuonna 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa 0,57 sekuntia hopeamitalisti Julija Jefimovaa nopeampana. Toisen kultamitalin hän voitti 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui rintauintiosuuden. Hän osallistui olympialaisissa myös 200 metrin rintauintiin, jossa hän sijoittui 12:nneksi. Windsorin lyhyen radan MM- kilpailuissa 2016 King voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa sekä kolmessa viestissä: naisten 4 × 50 metrin sekauintiviestissä, naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa. Vuonna 2017 King voitti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa neljä kultamitaia maailmanennätysajoin: 50 metrin rintauinnissa (29,40), 100 metrin rintauinnissa (1.04,13), naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä (3.51,55) ja sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä (3.38,56). Tokion Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 King voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa sekä saavutti hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. King saavutti Gwangjun MM-kilpailuissa 2019 kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 29,84, 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.04,93 ja naisten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ajalla 3.50,40. Lisäksi hän sai hopeaa sekajoukkueiden 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. King saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa 200 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa. Hän voitti Budapestissa 2022 maailmanmestaruuden 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.22,41 sekä molemmissa 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === 50 metrin rata === Matka Aika Paikka Päivä 50 metrin rintauinti 29,40 ME Budapest 30. heinäkuuta 2017 100 metrin rintauinti 1.04,13 ME Budapest 25. heinäkuuta 2017 200 metrin rintauinti 2.19,92 Tokio 30. heinäkuuta 2021 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Port Alfred

Port Alfred on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 25 900 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Ilmasto == Port Alfredissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden ympäri on sateista, kesäisin on lämmintä ja talvisin leudompaa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 570 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 21 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 16 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 60 millimetriä. Elokuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 37 millimetriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itä-Kapin kaupungit
Queenstown (Etelä-Afrikka)

Queenstown on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 99 000 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Ilmasto == Queenstownissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan keskileveysasteiden aroilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 17 °C ja keskimääräinen sademäärä 530 millimetriä. Tammikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on kesäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 11 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 80 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä. == Lähteet == Luokka:Itä-Kapin kaupungit
Somerset East

Somerset East on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 18 800 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Ilmasto == Somerset Eastissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 17 °C ja keskimääräinen sademäärä 510 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 12 °C. Sateisin kuukausi on maaliskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 18 millimetriä. == Lähteet == Luokka:Itä-Kapin kaupungit
Stutterheim

Stutterheim on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 24 700 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Ilmasto == Stutterheimissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 17 °C ja keskimääräinen sademäärä 790 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 20 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 13 °C. Sateisin kuukausi on helmikuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 17 millimetriä. == Lähteet == Luokka:Itä-Kapin kaupungit
Uitenhage

Uitenhage on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Se sijaitsee provinssin eteläosissa lähellä Intian valtameren rannikkoa Port Elizabethista luoteeseen. Kaupungissa oli noin 242 900 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. Kaupungin perusti Batavian tasavallan lähettämä alankomaalainen J.A. Uitenhage de Mist vuonna 1804. Kaupungissa on säilynyt useita 1800-luvun rakennuksia, ja nykyään se on teollisuuskaupunki, jossa tuotetaan erityisesti autoja, mutta myös tekstiilejä ja renkaita. Kaupungissa korjataan lisäksi rautatiekalustoa ja se on alueen lampaiden ja vuohien kasvatuksen keskus. == Ilmasto == Uitenhagenissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen aroilmasto. Kesäisin on lämmintä ja sateista, talvisin kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 18 °C ja keskimääräinen sademäärä 430 millimetriä. Helmikuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 23 °C. Viilein kuukausi on heinäkuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on lokakuu, jolloin sataa keskimäärin noin 50 millimetriä. Kesäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 21 millimetriä. == Lähteet == Luokka:Itä-Kapin kaupungit
Isabella Adinolfi

Isabella Adinolfi (s. 27. maaliskuuta 1978 Nocera Inferiore, Italia) on italialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vaalikautena 2014–2019 ja uudestaan kaudella 2019–2024. Hän on Viiden tähden liike -puolueen jäsen ja edustaa Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Hän on suorittanut vuonna 2003 alemman korkeakoulututkinnon koulutuksen, filologian ja kirjallisuuden alalta kulttuuriperinnön säilyttämisestä. Euroopan parlamentissa hän oli vaalikautena 2014–2019 jäsenenä kulttuuri- ja koulutusvaliokunnassa, naisten oikeuksien ja sukupuolten tasa-arvon valiokunnassa 28.11.2018 alkaen ja AKT:n ja EU:n yhteisen parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskunnassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka: Vuonna 1978 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Whittlesea

Whittlesea on kaupunki Etelä-Afrikassa Itä-Kapin provinssissa. Kaupungissa oli noin 28 200 asukasta vuoden 2011 väestönlaskennassa. == Lähteet == Luokka:Itä- Kapin kaupungit
Katya Zamolodchikova

Brian Joseph McCook, taiteilijanimeltään Yekaterina Petrovna Zamolodchikova eli Katya, on yhdysvaltalainen drag queen. Hän tuli julkisuuteen Huippu- drag queen haussa -ohjelman seitsemänneltä kaudelta, jolla sijoittui viidenneksi. Sen jälkeen hän esiintyi ohjelman toisella All Stars-kaudella, jossa pääsi perintösijalle. Sittemmin Katya on ollut osa yhdessä Trixie Mattelin kanssa juonnettua UNHhhh-nettisarjaa. ==Yksityiselämä== McCook eli lapsuutensa Massachusettsissa katolisessa perheessä. Hänellä on kaksi sisarusta; isoveli ja pikkusisko. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset drag-artistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
When We Dance

When We Dance on Stingin vuoden 1994 kappale hänen Fields of Gold: The Best of Sting 1984–1994 -kokoelma-albumiltaan. Kappale sisältyy myös kokoelmille The Very Best Of Sting & The Police (sekä vuoden 1997 että 2002 julkaisuversioille) että The Best of 25 Years (2CD :n versiolle). Vuonna 2010 julkaistiin levy Symphonicities, jolla on Royal Philharmonic Orchestran kanssa soitettuja sinfonisia versioita Stingin kappaleista. Levyllä on kappaleen vaihtoehtoinen versio. Kappaleesta julkaistiin 1994 Howard Greenhalghin ohjaama musiikkivideo. Kappale on antanut myös nimensä Stingin Toscanan alueella tuottamalle punaviinille. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 kappaleet Luokka:Stingin kappaleet
Laura Agea

Laura Agea (s. 17. helmikuuta 1978 Narni, Italia) on italialainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen vaalikautena 2014–2019. Hän on Viiden tähden liike -puolueen jäsen ja edustaa Vapauden ja suoran demokratian Eurooppa -parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Hän on vuonna 2004 suorittanut hallintotieteiden maisterin tutkinnon, 2003 sosiologian alemman korkeakoulututkinnon ja vuonna 1997 ylioppilastutkinnon klassisten aineiden linjalla. Euroopan parlamentissa hän oli vaalikautena 2014–2019 jäsenenä työllisyyden ja sosiaaliasioiden valiokunnassa, suhteista Palestiinaan vastaavassa valtuuskunnassa ja AKT:n ja EU:n yhteisessä parlamentaarisen edustajakokouksen valtuuskunnassa sekä suhteista yleisafrikkalaiseen parlamenttiin vastaavassa valtuuskunnassa ja Välimeren unionin parlamentaariseanedustajakokouksen valtuuskunnassa vuonna 2014. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka: Vuonna 1978 syntyneet Luokka: Elävät henkilöt
Sotaleikki

Sotaleikki (The War Game) on Peter Watkinsin BBC:lle käsikirjoittama ja ohjaama 44-minuuttinen, draamaa ja dokumenttimateriaalia yhdistelevä elokuva kuvitellusta ydinsodasta ja sen vaikutuksista brittiväestöön. Elokuva valmistui vuonna 1965 ja siitä tuli niin vaikuttava, että BBC ei esittänyt sitä lainkaan televisiossa, koska pelkäsi sen aiheuttavan itsemurha-aallon ja yleistä paniikkia. Yhtiö kielsi sen televisioesitykset myös muualla maailmassa, mutta pitkän harkinnan jälkeen salli British Film Instituten levittää sitä elokuvateattereihin, joissa siitä tuli suosittu monissa maissa. == Vastaanotto == Sotaleikki sai parhaan dokumentin Oscar-palkinnon 1966. Vuonna 2000 British Film Institute äänestytti asiantuntijoilla listan sadasta kaikkien aikojen parhaasta brittiläisestä tv-ohjelmasta, ja Sotaleikki sijoittu tilalle 27. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made . Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. Freddy Kamrasin Kamras Film Agency toi Sotaleikin Suomeen 1968 ja pyöritti sitä aluksi nonstop-näytäntöinä Helsingin Kit Cat -elokuvateatterissa, jossa yleensä näytettiin seksielokuvia. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi kirjoitti Watkinsin osanneen tehdä tulevaisuuteen sijoittuvasta kuvitellusta dokumentistaan hyvin todentuntuisen pohjaamalla sen faktatietoon Dresdenin, Hiroshiman ja Nagasakin pommituksista ja niiden vaikutuksista siviiliväestöön. Erityistä vakavan ironista tehoa tuo hänestä elokuvan rauhoittavaksi tarkoitettu selostus, joka on usein jyrkässä ristiriidassa kuvien kanssa. Sotaleikki sai vuonna 1969 ulkomaisen elokuvan Jussi-kunniakirjan. == Katso myös == * Kun maailma loppuu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Dokumentin selostus tekstimuodossa Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset televisio-ohjelmat Luokka:Kylmä sota Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat
Glen Alvelais

Glen Alvelais (s. 22. helmikuuta 1968) on yhdysvaltalainen heavy metal -kitaristi San Franciscon lahden alueelta. Alvelais oli Forbiddenin soolokitaristi. Hän on soittanut myös Testamentissa Metal-Rules: Interview with Glen Alvelais - Forbidden, Testament, LD/50 ja kirjoittanut kitarasooloja Tenetille.Tenet: Demo Recordings Posted Online! arkistoitu blabbermouth.net Alvelais erosi Forbiddenista vuonna 1989, vuosi Forbidden Evil -debyyttilevyn julkaisun jälkeen. Alvelais järjesti vuonna 2008 Forbiddenin paluun mutta heinäkuusta 2009 lähtien hän ei kuulu enää yhtyeen kokoonpanoon.Guitarist Glen Alvelais Quits Forbidden blabbermouth.netin == Lähteet == Luokka:Testamentin jäsenet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit
Clara Aguilera

Clara Eugenia Aguilera García (s. 3. tammikuuta 1964 Granada, Espanja) on espanjalainen poliitikko. Hän toimi vuosina 2008–2009 Andalusian aluehallituksen hallintoministerinä ja vuosina 2009–2012 Andalusian maatalous ja kalastusministerinä. Hän tuli valituksi europarlamenttivaaleissa 2014 ja oli Euroopan parlamentin jäsen vaalikautena 2014–2019. Hän on Partido Socialista Obrero Español -puolueen jäsen ja edustaa Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä -parlamenttiryhmää Euroopan parlamentissa. Hän oli aiemmin ollut edustajana Andalusian alueparlamentissa vuosina 2000–2014. Aguilera García suoritti oikeustieteen korkeakoulututkinnon Granadan yliopistossa vuonna 1983. Lisäksi hänellä on aiemmat apuhoitajan ja laboratorioteknikon tutkinnot vuosilta 1979 ja 1981. Ennen poliittista uraansa hän oli töissä Espanjan työntekijöiden keskusliitossa ja andalusialaisissa maatalousalan liitoissa. Euroopan parlamentissa hän oli vaalikautena 2014-2019 varapuheenjohtajana maatalouden ja maaseudun kehittämisen valiokunnassa ja jäsenenä kalatalousvaliokunnassa, suhteista Mercosuriin vastaavassa valtuuskunnassa sekä vuonna 2018 torjunta-aineiden lupamenettelyä unionissa käsittelevässä erityisvaliokunnassa. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Espanjan sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Espanjalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tero Vartiainen

Tero Vartiainen (s. 1970 Lieksa) on suomalainen tietojärjestelmätieteilijä ja professori. Hän toimii Vaasan yliopistossa tietojärjestelmätieteen professorina tekniikan ja innovaatiojohtamisen akateemisessa yksikössä. Hän valmistui maisteriksi Joensuun yliopistosta vuonna 1995 ja tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2005. Ennen nimittämistään tietojärjestelmätieteen professoriksi Vartiainen toimi tutkijana Jyväskylän yliopistossa ja Oulun yliopistossa. Hänellä on dosentuuri Jyväskylän yliopistossa. Vartiaisen tutkimusteemoja ovat muun muassa it-projektien hallinta ja johtaminen, tietojärjestelmät energia-alalla (energy informatics), it-palvelut ja palvelulogiikka moraali ja etiikka it-alalla. Tero Vartiainen on saanut Vaasan yliopiston Vuoden opetusteko 2017 -palkinnon. Hänet palkittiin ansioistaan tietojärjestelmätieteen opetuksen kehittämisessä rajat ylittävässä koulutusyhteistyössä. Vartiainen innovoi yhdessä lehtori Ari Sivulan kanssa Vaasan yliopistoon uuden ICT-alan muuntokoulutusohjelman. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Professori Tero Vartiaisen julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa Luokka:Vaasan yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hiisjärven luonnonpuisto

Hiisjärven luonnonpuisto oli Laatokan Karjalassa Salmin kunnassa lähellä vanhaa valtakunnan rajaa sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 3 neliökilometriä ja siellä kasvoi muun muassa luonnonvaraisiin orkideoihin kuulunut isokukkainen tikankontti. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. Eero Kakkuri : Metsäntutkimuslaitoksen tutkimusmetsät ja luonnonsuojelualueet 1922–2005. Metlan työraportteja 21, sivu 6-8, 23 Kaarle Sulamaa : Lännen ja idän rajalla: Salmin historiaa vuoteen 1944, sivu 7 == Lähteet == Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Salmi
Junkers Jumo 004

Junkers Jumo 004 on yksi maailman ensimmäisistä suihkumoottoreista ja ensimmäinen sarjatuotantoon päässyt turbojettimoottori. Moottorin ensimmäistä prototyyppiä (A-malli) koekäytettiin ja lennettiin vuonna 1942, mutta malli ei ollut sopiva tuotantoon suuren painon ja vaikeasti saatavien metalliseoksien käytön vuoksi. Tuotantomalli (B-malli) oli kevyempi ja käytti ilmajäähdytystä. Tuotantomallin valmistus alkoi vuonna 1944 ja moottoria valmistettiin lähes kappaletta sodan päättymiseen mennessä. Moottorissa käytettyjen materiaalien heikon laadun vuoksi moottori oli huollettava 25 käyttötunnin jälkeen. == Tekniset tiedot == Moottorissa oli 8-vaiheinen aksiaalinen kompressori, kuusi polttokammiota sekä yksivaiheinen turbiini. Muut tiedot: * puristussuhde: 3:1 * ilmavirtaus: 25 kg/s * työntövoima: 10,5 kN * kierrosluku: 8 700 r/min * halkaisija: 860 mm * paino: 700 kg == Muut versiot == Sodan jälkeen moottoria käytettiin neuvostoliittolaisessa Jakovlev Jak-15:ssä nimellä Tumanski RD-10. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Junkers Luokka:Suihkumoottorit
Pummangin luonnonpuisto

Pummangin luonnonpuisto oli Petsamon kunnassa Kalastajasaarennon alueella Pummanginniemessä sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 48 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. Eero Kakkuri : Metsäntutkimuslaitoksen tutkimusmetsät ja luonnonsuojelualueet 1922–2005. Metlan työraportteja 21, sivu 6-8, 23 Puiston alueella oli meren rannalla pystysuoria korkeita tai matalampia kallioseinämiä eli pahtoja. Kasvillisuus oli tyypillistä tunturikasvillisuutta variksenmarjan ollessa valtalajina. Alueella kasvoi myös varpumaista vaivaiskoivua ja tunturivarpuja mutta poronhoito ei ollut mahdollista koska poronjäkälää oli niukalti. Kosteissa meren rantaan laskevissa notkoissa oli kuitenkin rehevämpää kasvillisuutta kuten pajuja, karhunputkea, niittysuolaheinää, lapinorvokkeja ym. Linnustoon kuuluivat muun muassa niittykirvinen, lapinsirkku ja suippopyrstökihut sekä rannan tuntumassa rantaharakka ja luotokirvinen. Pummangin puiston erikoisuus oli kilometrin pituinen ja noin 40–50 metriä korkea kallioseinämä, ns. Haikaranpahta jolla pesi vuosittain 100–200 merimetsoparia ja lisäksi pikkukajavia, etelänkiisloja, pohjankiisloja, harmaalokkeja, muuttohaukkoja ja korppeja. Einari Merikallio : Heinäsaarten kansallispuisto ja Pummangin luonnonpuisto. Metsätieteellisen tutkimuslaitoksen luonnonsuojelualuekuvauksia 2, Helsinki 1939, sivu 20-28 == Lähteet == Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Petsamo
Valkoinen Suomi

Valkoinen Suomi oli lyhyen aikaa vuonna 1918 ilmestynyt sisällissodan valkoisten lehti. Lehti ilmestyi Vaasassa, ja sitä julkaisi Ylipäällikön neuvottelukunta.Valkoinen Suomi, Kansalliskirjasto, viitattu 14.4.2019 Lehden päätoimittaja oli Kyösti Vilkuna. Lehti ilmestyi 6. maaliskuuta – 30. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana joka arkipäivä. Se oli Vaasan senaatin virallinen lehti ja keskittyi erityisesti sotauutisiin,Svinhufvud, Suomen itsenäisyyden tekijät ja vaiheet, maaliskuu, itsenaisyys100.fi, viitattu 14.4.2019 mutta sisälsi myös virallisia tiedonantoja ja paatoksellisia isänmaallisia tekstejä. Sen ruotsinkielinen rinnakkaislehti oli Vita Finland. Vilkunan lisäksi toimituksessa työskentelivät Knut Sarlin ja Onni Tolvanen sekä alkuun myös Jalo Ansas.Lehden etusivun tietojen perusteella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Valkoinen Suomi -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto * Vita Finland -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto Luokka:Suomalaiset lehdet Luokka:Suomen sisällissota
Anni Pesonen

Anni Pesonen (s. 1971) on suomalainen pappi ja teologi, joka työskentelee seurakuntapastorina Nurmijärvellä. Hän väitteli vuonna 2009 Uuden testamentin eksegetiikasta tutkimuksella Luke, the friend of sinners. Pesonen arvioi, että käsitys Jeesuksesta syntisten ystävänä on pitkälti Luukkaan kirjallisen luomistyön tulosta. Taustalla on myös vanhempi perinne, mutta Luukas tekee siitä tärkeän asian. Luukas ehkä näkee evankeliuminsa tullimiehet ja syntiset esikuvina pakanakristityille. Luukas itse on henkilö, jonka oikea nimikään ei ole tiedossa. Pesonen on toiminut tutkijana Helsingin yliopistossa ja lehtorina Diakonia-ammattikorkeakoulussa. Pesonen sai vuonna 2021 Vuoden kristillinen kirja -palkinnon teoksestaan Credo – Tieni mystiikkaan. Palkinnon saajan valitsi Turun arkkihiippakunnan piispa Mari Leppänen kuuden esiraadin valitseman kirjan joukosta. == Teokset == * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naema Helsingius

Naema Maria Helsingius (3. syyskuuta 1860 Lohja – 8. joulukuuta 1933 TurkuNaema Helsingius (kuollut). Kuuromykkäin Lehti joulukuu 1933) oli suomalainen kuurojen koulun opettaja. Helsingiuksen vanhemmat olivat Lohjan kirkkoherra Gustaf Fredrik Helsingius ja Rosina Heurlin.Aikalaiskirja 1920 s. 152 Helsinki: Otava 1920. Helsingius suoritti tutkinnon Heurlinin koulusta Turusta 1876 ja suoritti Ruotsissa Manillaskolanissa kuuromykkäinopettajatutkinnon 1888. Tammisaaren seminaarissa hän suoritti yksityisesti tutkinnon tietopuolisissa oppimäärissä 1889. Hän toimi kuuromykkäinopettajana Kuopion kuuromykkäinkoulussa 1889–1913. Hän kirjoitti artikkeleita Suomen aistivialliskoulujen lehteen sekä julkaisia uskonnollisia ja koulukirjoja ja kirjan Pienten lasten hoito. Hänen aloitteestaan ruvettiin pitämään kertaus- ja jatkokursseja kuuroille, ja hän piti niitä itsekin. Hän oli perustamassa 1898 Kuopion langettavatautisten hoitoyhdistystä ja oli sen johtokunnan jäsen. ==Julkaisut== *Saarnoja kuuromykille. toim. Naëmi Helsingius. Kuopio: Kuopion uusi kirjapaino, 1897. *Yksinkertaisia Lutherin katekismuksen selityksiä. 1. Kuopio: Tekijä, 1901. *Kertomuksia kuuromykille. toimittanut Naema Helsingius; osan kuvista piirtänyt Samuli Paulaharju. kustantaja tuntematon, 1914. (2. uudistettu p. Valtioneuvosto, 1928) *Pienten lasten hoito: kuuromykkä-vanhemmille omistettu opas. Helsinki Suomen kuuromykkäin liitto, 1916. *Oma maa ja kansa: lukemista kuuromykille. Herm. Niemen lukukirjan mukaan toim. Naema Helsingius. Porvoo: WSOY, 1922. *Opastusta Raamatun lukijoille: Luukkaan evankeliumin selityksiä. Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys, 1931. *Jeesuksen seurassa: hartauskirja jokapäiväistä käyttöä varten. 1. Oulu: Oulun piirin kuuromykkäin auttajayhdistys (jakaja), 1933. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Naema Maria Helsingius. Kuuromykkäin lehti maaliskuu 1898 * Naema Helsingius 60-vuotias. Kuuromykkäinlehti nro 9, syyskuu 1920 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Kuurous Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Det Vita Finland

Det Vita Finland oli lyhyen aikaa vuonna 1918 ilmestynyt sisällissodan valkoisten lehti. Lehti ilmestyi Vaasassa, ja sitä julkaisi Ylipäällikön neuvottelukunta. Se oli Valkoinen Suomi -lehden rinnakkaislehti. Lehti ilmestyi maaliskuussa 1918 yhteensä 22 numeroa. Lehden päätoimittaja oli Richard Malmberg. Muita toimittajia olivat Johannes Näse ja A. J. Dahl.Tiedot lehden etusivulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vita Finland -lehden digitoidut numerot, Digitaalinen aineisto, Kansalliskirjasto Luokka:Suomalaiset lehdet Luokka:Suomen sisällissota
Kutsan luonnonpuisto

Kutsan luonnonpuisto oli Sallan kunnassa Paanajärven pohjoispuolella sijainnut luonnonpuisto, joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 215 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan rauhassa 1940 luovutetulle alueelle. Eero Kakkuri : Metsäntutkimuslaitoksen tutkimusmetsät ja luonnonsuojelualueet 1922–2005. Metlan työraportteja 21, sivu 6-8, 23 Kutsan luonnonpuiston tunnetuin nähtävyys oli 14,5 metriä korkea Jäniskönkään putous.Petri Niikon valokuva putouksesta vuodelta 1993 Alueella oli myös 10 kilometriä pitkä Pyhäkurun kuru, jonka on väitetty olleen muinaisten lappalaisten pyhä uhripaikka. Petri Niikon valokuva vuodelta 1993 Vilho Pesonen ja Einari Merikallio tekivät 1917 tutkimusmatkan Oulangan ja Kutsan alueille ja heidän mielestään Kutsan alueesta saattoi käyttää nimitystä "Suomen Sveitsi" paremmin kuin Paanajärven alueesta. 1930-luvulla Kutsan alueen sammalia, jäkäliä ja sieniä tutkivat Mauno J. Kotilainen, Risto Tuomikoski ja Matti Laurila. Vuonna 1994 Muurmanskin aluehallinto perusti Kutsaan noin 52 000 hehtaarin kokoisen luonnonsuojelualueen, jonka ulkopuolelle jäivät entisen luonnonpuiston länsi- ja luoteisosat. Mauri Nieminen : Porotohtorin matkassa Kotona ja maailmalla, osa 1, sivu 190-193, Books on Demand 2018 (Google kirjat-linkki) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Vesa Haataja : Pro Kutsa : Kutsan luonnonpuiston historia ja alueen myöhemmät vaiheet. Tekijä, Salla 1993 * Eila Lampola : Kertomus matkasta Kutsan luonnonpuistoon - Rasskaz o poezdke v zapovednik Kutsa - A story of a trip to natural park of Kutsa. 2. uud. painos Tekijä, Salla 2009 ISBN 978-952-92-5344-9 == Aiheesta muualla == * Retki Kutsalle "Suomen jylhimmälle erämaaseudulle", Kansan kuvalehti, 16.12.1932, nro 51-52, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Aaro A. Nuutinen : Kutsan suojelualue. Uusi, huomattava matkailureitti, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 04.06.1933, nro 23, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Suomen "Yellowstone", Suomen Kuvalehti, 04.05.1935, nro 18, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kutsajoen luonnonsuojelualue, Helsingin Sanomat, 24.04.1938, nro 109, s. 33, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Petri Niikon ja Vesa Haatajan kuvausmatkalla vuonna 1993 otettuja valokuvia puiston alueelta (Web Archive-linkki) Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Sallan luonto Luokka:Sallan–Kuusamon alue Luokka:Kantalahden piiri Luokka:Murmanskin alueen luonnonsuojelualueet
Hattiesburg

Hattiesburg on kaupunki Mississippin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 45 751. Kaupunki kuuluu Forrestin ja Lamarin piirikuntiin. Hattiesburg on Forrestin piirikunnan hallintokeskus. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:HattiesburgMississippiPostOffice.jpg|Postitoimisto. Tiedosto:Hattiesburg City Hall.jpg|Kaupungintalo. ==Lähteet== ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Mississippin kaupungit
Pääskypahdan luonnonpuisto

Pääskypahdan luonnonpuisto oli Petsamon kunnassa Valasjärven kylän kaakkoispuolella sijainnut luonnonpuisto joka perustettiin 1938 luonnonsuojelulain nojalla valtion maille. Puiston pinta-ala oli 28 neliökilometriä. Puisto jäi Moskovan välirauhassa 1944 luovutetulle Petsamon alueelle. Eero Kakkuri : Metsäntutkimuslaitoksen tutkimusmetsät ja luonnonsuojelualueet 1922–2005. Metlan työraportteja 21, sivu 6-8, 23 Entinen luonnonpuisto on nykyisin tuhoutunut alueella harjoitetun kaivostoiminnan vuoksi. Mauri Nieminen : Porotohtorin matkassa Kotona ja maailmalla, osa 2, sivu 94, Books on Demand 2018 (Google kirjat-linkki) == Lähteet == Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Petsamo
Janne Äijö

Janne Äijö (s. 1977 Kauhajoki) on suomalainen rahoituksen professori. Hän toimii liiketaloustieteen, erityisesti rahoituksen professorina Vaasan yliopiston laskentatoimen ja rahoituksen akateemisessa yksikössä. Hän on Vaasan yliopiston EPAS-akkreditoidun, englanninkielisen Finance- maisteriohjelman koulutusohjelmavastaava., Äijö valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 2001 ja väitteli kauppatieteen tohtoriksi Vaasan yliopistossa vuonna 2007. Hänen rahoituksen alan väitöskirjansa käsitteli makrotalousuutisten vaikutuksia osake- ja optiomarkkinoihin. Äijö nimitettiin Vaasan yliopiston vakinaiseen rahoituksen professuuriin vuonna 2014, mutta hän oli jo tätä ennen toiminut useamman vuoden laskentatoimen ja rahoituksen määräaikaisena professorina sekä muissa opetus- ja tutkimustehtävissä Vaasan yliopiston rahoituksen yksikössä. https://issuu.com/universityofvaasa/docs/vy- vox-cordis-01-2014_v04-issuu/27 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Professori Janne Äijön julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa Luokka:Vaasan yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouko Talonen

Jouko Talonen (s. 11. huhtikuuta 1953 Vähäkyrö) on suomalainen teologi, teologian ja filosofian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan kirkkohistorian professorina vuodesta 2005 vuoteen 2021. Hän vastasi erityisesti Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian oppiaineesta ja on tunnettu myös lestadiolaisen herätysliikkeen eri suuntien tutkijana ja tuntijana. == Koulutus ja tutkimustyö == Talonen valmistui 1981 filosofian maisteriksi yleisestä historiasta Oulun yliopistosta ja teologian maisteriksi samana vuonna Helsingin yliopistossa. Hän jatkoi opintojaan kummassakin yliopistoissa. Talonen väitteli teologian tohtorin arvoa varten Pohjois-Suomen lestadiolaisuuden poliittis-yhteiskunnallisesta profiilista 1905–1929 Helsingin yliopistossa 1988. Niin ikään hän väitteli 1997 Oulun yliopistossa filosofian tohtoriksi Neuvosto-Latvian sodan jälkeistä kirkkohistoriaa koskevalla englanninkielisellä väitöskirjallaan. Talonen on toiminut professorina vuodesta 2005. Talonen on tutkinut kirkon ja politiikan välisiä suhteita, herätysliikkeitä (erityisesti lestadiolaisuutta) sekä Baltian (erityisesti Latvian) kirkkohistoriaa. Hän tuntee myös eurooppalaista teologianhistoriaa sekä arktisten alueiden kirkkohistoriaa. Häntä on usein julkisuudessa haastateltu erityisesti lestadiolaisuuteen liittyvissä kysymyksissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta

Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta () oli nykyisen Bosnia ja Hertsegovinan edeltäjä. Bosnian ja Hertsegovinan tasavalta oli laillisesti olemassa vuoteen 1995 asti, jolloin Daytonin sopimus solmittiin. Virallisten asiakirjojen mukaan tasavalta oli olemassa vuoteen 1997 asti, jolloin Daytonin sopimus pantiin täytäntöön. Bosnian sodan aikana Bosnian kroaatit ja Bosnian serbit perustivat omat itsehallintoalueensa, Hertseg-Bosnian ja Serbitasavallan. Mitkään valtiot eivät tunnustaneet kumpaakaan itsehallintoaluetta. Tasavaltaa edustivat pääasiassa sen bosniakkiväestön jäsenet, mutta hallituksessa oli myös serbejä ja kroaatteja. Luokka:Euroopan entiset valtiot
AVN-palkinto

AVN-palkinnot () ovat elokuva-alan palkintoja, jotka jaetaan vuosittain yhdysvaltalaisten pornoelokuvien tekijöille. Palkinnot sponsoroi ja jakaa yhdysvaltalainen aikuisviihdeteollisuuden ammattilehti Adult Video News (AVN). Palkintokategorioita on yli sata, joista osa on suoraan verrattavissa muihin elokuva-alan palkintoihin ja osa on varta vasten pornolle tehtyjä. Palkinto on saanut kritiikkiä siitä, että useat palkintokategoriat ovat selkeästi päällekkäisiä keskenään ja että palkintoihin nimitetään jopa kymmeniä eri ehdokkaita. Palkintojenjakotilaisuus järjestetään vuosittain tammikuun alussa Las Vegasissa, Nevadassa, Yhdysvalloissa. Ensimmäinen AVN-palkintogaala järjestettiin vuonna 1984. Vuonna 1986 gaalaan lisättiin palkinnot myös homopornolle, ja vuonna 1999 homopornoon liittyvät palkinnot eriytettiin omaksi GayVN-palkinnokseen. Palkintoa on kuvattu "pornoteollisuuden Oscar- palkinnoksi". == Katso myös == * GayVN-palkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvapalkinnot Luokka:Pornografia
Nefes

Nefes on turkkilainen Serdar Ortaçin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 2008. == Kappaleet == # Şeytan # Heyecan # Düşman # Bataklık # Ayrı Gitme # Ayrılmam # Nefes # Bu Da Geçer # Hadi Çal # Darmadağın # Çık Git # Gram # Full İhtişam # Sana Değmez # Başıma Bela # Yokluğunda Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Turkkilaiset albumit Luokka:Popalbumit
Sylvia Bongo Ondimba

Sylvia Bongo Ondimba, o.s. Valentin, (s. 11. maaliskuuta 1963 Pariisi, Ranska) on Gabonin presidentin Ali Bongo Ondimban puoliso. Sylvia Valentin oli juuri syntynyt, kun hänen vanhempansa muuttivat Doualaan Kameruniin töihin. Suurimman osan lapsuudestaan hän vietti Kamerunissa. Vuonna 1974 perhe muutti Gaboniin. Ali Bongo Ondimba tapasivat vuonna 1988 ja solmivat avioliiton vuonna 1989. Pariskunta on adoptoinut neljä lasta. Vuonna 1990 Sylvia Bongo Ondimpa perusti oman yrityksen, omaisuudenhoitoyritys Alliance S.A.:n. Hän johtaa myös Gabonin suurinta kiinteistöyritystä. Hänen puolisostaan tuli Gabonin valtionpäämies vuonna 2009. Sitä ennen Ali Bongo Ondimba oli maan edellisen presidentin, isänsä, Omar Bongon hallinnon ministeri ja armeijan komentaja. Sylvia Bongo Ondimba tekee hyväntekeväisyystyötä oman säätiönsä kautta. Perheen elämäntyyliä on laajalti arvosteltu. Bongojen väitetään omistavan useita loistoautoja ja 39 huvilaa Ranskassa. Sylvia Bongo Ondimba on kiistänyt säätiöönsä liittyvän korruptiota tai valtion varojen kätkemistä. 11\. lokakuuta 2023 hän sai pidätysmääräyksen ja vangittiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Gabonilaiset henkilöt Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt