EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
William Strickland

William Strickland (1788 Navesink – 6. huhtikuuta 1854, Nashville) oli yhdysvaltalainen arkkitehti ja insinööri, joka oli johtavia Greek Revival -tyylisuunnan edustajia Yhdysvalloissa. Strickland tunnettiin aluksi paremmin kulissimaalarina, vaikka hän opiskelikin arkkitehtuuria Benjamin Latroben johdolla vuosina 1803–1805. Vuonna 1810 hän suunnitteli vapaamuurarien temppelin Philadelphiaan. Stricklandista tuli lopulta suositumpi kuin Latrobesta, koska hän kykeni puhumaan arkkitehtuurista selvemmin kuin hienostelevampaan tyyliin itseään ilmaissut Latrobe. Osittain tämän vuoksi Stricklandin suunnitelma Second Bank of the United States -rakennukseksi katsottiin paremmaksi kuin Latroben. Strickland noudatti tarkasti pankin hallituksen puheenjohtajan Nicholas Biddlen ohjetta siitä, että rakennuksen tyylin tuli olla "puhtainta kreikkalaista" symboloidakseen liiketoiminnan vapautta valtiovallasta. Second Bank of the United States rakennettiin vuosina 1819–1824. Strickland suunnitteli Philadelphiaan 1820- ja 1830-luvulla Greek Revival -tyyliin myös pörssirakennuksen, laivastoaseman, Yhdysvaltain rahapajan sekä tullilaitoksen rakennuksen. Hän suunnitteli rahapajat lisäksi Charlotteen ja New Orleansiin. Stricklandin työt insinöörinä olivat lähes yhtä merkittäviä kuin hänen arkkitehtuurinsa. Hän matkusti Eurooppaan 1825 tutustuakseen rautateihin ja uusimpaan tekniikkaan, ja auttoi kotimaahan palattuaan Pennsylvania Railroad Companyn ensimmäisen raideosuuden rakentamisessa. Stricklandin johdolla rakennettiin Delaweren aallonmurtaja. Strickland kuoli ollessaan valvomassa Tennessee State Capitolin rakennustöitä. Rakennuksen esikuvana olivat toimineet useat kuuluisat antiikin Kreikan rakennukset. Monet pitävät Tennessee State Capitolia Stricklandin parhaana työnä, ja hänet haudattiin sinne valtion myöntämällä erikoisluvalla. William Strickland oli ensimmäisiä arkkitehtuurista luennoineita henkilöitä Yhdysvalloissa. Hän kirjoitti useista johtamistaan projekteista artikkeleja. Stricklandin merkittävin oppilas oli Thomas Ustick Walter, joka oli myös maineikas Greek Revival -tyyliin edustaja. ==Kuvagalleria== Kuva: Masonic Hall Philadelphia LOC03503v.jpg|Vapaamuurarien temppeli, Philadelphia (1808–1811, paloi 1819). Kuva: 2ndBankofUSSouthFacade.JPG| Second Bank of the United States, Philadelphia (1819–1824) Kuva: Philadelphia merchant exchange.jpg|Pörssitalo, Philadelphia (1832–1834) Kuva: Tennessee State Capitol 2009.jpg|Tennessee State Capitol, Nashville (1845–1859) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Tiia Ukkonen

Tiia Ukkonen (s. 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän edusti Naisten Salibandyliigassa joensuulaista Josbaa kausina 2000–2003 sekä lappeenrantalaista NST:tä kausina 2004–2011 ja kaudella 2015–2016. Hän pelasi 11 kauden aikana liigan runkosarjassa 222 ottelua, joissa hän teki 162 maalia ja sai 125 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on 89, ja niissä hän teki 56 maalia ja antoi 39 maalisyöttöä. Hän voitti Suomen-mestaruuden NST:n joukkueessa vuosina 2006 ja 2016 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja neljä SM- pronssia. Ukkonen pelasi Suomen naisten maajoukkueessa 126 maaottelua, mikä oli ennätys, kunnes Elina Kujala ohitti hänet tässä tilastossa joulukuussa 2017. Ukkonen teki maaotteluissaan 48 maalia ja sai 33 syöttöpistettä. Hänet valittiin vuoden 2011 MM-kilpailuissa tähdistökentällisen oikeaksi puolustajaksi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Imperia

Imperia on kaupunki Italian Rivieralla. Imperia on Imperian maakunnan pääkaupunki Ligurian alueella Italiassa. Kunnassa oli 41 969 asukasta vuoden 2020 lopussa. Benito Mussolini perusti Imperian kaupungin 21. lokakuuta 1923 yhdistämällä Porto Maurizion ja Oneglian sekä ympäröivät pienemmät kunnat Piani, Caramagna Ligure, Castelvecchio di Santa Maria Maggiore, Borgo Sant'Agata, Costa d'Oneglia, Poggi, Torrazza, Moltedo ja Montegrazie. Kaupungin nimi tulee Imperojoesta, joka erottaa Porto Maurizion ja Oneglian. Porto Maurizion talous perustuu turismiin, kun taas Oneglion talous perustuu enemmän oliivien ja kukkien viljelyyn. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Imperia-opas Luokka:Ligurian kaupungit Luokka:Imperian maakunnan kunnat
Elías Querejeta

Elías Querejeta Gárate (27. lokakuuta 1934 Hernani, Espanja – 9. kesäkuuta 2013 Madrid) oli espanjalainen elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja jalkapalloilija. Hän tuotti useita espanjalaisen elokuvataiteen merkkiteoksia 1960- ja 1970-luvuilla. Querejetan merkittävä yhteistyökumppani oli ohjaaja Carlos Saura. == Ura == Elías Querejeta pelasi 1950-luvulla jalkapalloa San Sebastiánin kaupungin Real Sociedad de Fútbol -seurassa. Hän debytoi Primera División -tasolla jo 18-vuotiaana ja lopetti uransa hyökkääjänä vuonna 1958. Querejeta siirtyi Madridiin tekemään uraa elokuvataiteen parissa. Hän ohjasi lyhytelokuvat A través de San Sebastián ja A través del fútbol, minkä jälkeen hän toimi elokuvien tuottajana ja käsikirjoittajana. Kolmannen dokumenttinsa, Cerca de tus ojos, hän ohjasi 2009. Querejeta aloitti yhteistyön ohjaaja Carlos Sauran kanssa. Hän tuotti kymmenittäin teatterielokuvia 1960-luvun alusta alkaen. Suuri osa niistä edustaa aikakautta, jolloin elettiin Francon diktatuurin viimeistä vaihetta (tardofranquismo 1969–1975), jonka jälkeen Espanja siirtyi demokratiaan. Draamaelokuvat La prima Angélica (1974) ja Cria cuervos – korppi sylissä (1976) palkittiin Cannesin elokuvajuhlissa 1976. Querejeta työskenteli myös Víctor Ericen, Montxo Armendárizin ja Fernando León de Aranoan sekä tyttärensä Gracia Querejetan (s. 1962) kanssa. ==Lähteet== Luokka:Elokuvatuottajat Luokka:Espanjalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Japanin kansallisaarteet

Kansallisaarteet () ovat Japanin kulttuuriomaisuuden arvokkaimpana pidetty osa, joiden valitsemisesta vastaa maan kulttuuriministeriö (MEXT) kulttuuriasiain viraston eli Bunka-chōn ehdotuksesta. Kansallisaarteet käsittävät esimerkiksi rakennuksia, taideteoksia, käsityöesineitä ja historiallisia dokumentteja. Kansallisaarteeksi nimitettävän kohteen täytyy olla valittu tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, ja sen tulee olla ”maailmankulttuurin näkökulmasta arvokas, kansalaisten aarteeksi kelpaava korvaamaton esine”. Kansallisaarteet ovat tyypillisesti taiteellisesti erityisen korkealaatuisia tai historiallisesti merkityksellisiä esineitä ja rakennuksia. Kansallisaarteiden valitseminen aloitettiin maan šintolaisten pyhäkköjen ja buddhalaisten temppelien joukosta vuonna 1897. Vuonna 1929 järjestelmää laajennettiin käsittämään myös muu kulttuuriomaisuus. Nykyinen luokitus syntyi kuitenkin vuonna 1950, kun maassa hyväksyttiin uusi kulttuuriomaisuuden suojelulaki (Bunkazai hogohō). Aiemmat kansallisaarteet nimitettiin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, jonka joukosta valittiin suppeampi, 181 kansallisaarteen luokka. Kansallisaarteiden valinnasta oli alun perin vastuussa erityinen komitea, jonka tehtävät siirtyivät kulttuuriasiain virastolle vuonna 1968. Vuonna 2019 kansallisaarteita oli valittu yhteensä jo 1 116 kappaletta. Japanissa valitaan myös ”eläviä kansallisaarteita”; he ovat henkilöitä, joilla on tärkeäksi aineettomaksi kulttuuriomaisuudeksi määritelty taito. == Kuvia == Tiedosto:Hasegawa Tohaku - Pine Trees (Shōrin-zu byōbu) - left hand screen.jpg|Hasegawa Tōhakun maalaus Mäntyjä, 1500-luku Tiedosto:Matsumoto Castle05s5s4592.jpg|Matsumoton linna Tiedosto:Kokin Wakashu Genei.jpg|Kokin-wakashū-runoantologian käsikirjoitus, 1100-luku == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Vuorotyöunihäiriö

Vuorotyöunihäiriön (engl. shift work disorder tai shift work sleep disorder) pääoireita ovat unettomuus ja/tai voimakas väsymys, joiden taustalla on työajasta johtuva ympäristön ja elimistön rytmien epäsynkronia. Useimmin oireita aiheuttavat yövuorot ja aikaiset aamuvuorot. == Yleisyys == Noin viidennes työvoimasta tekee vuorotyötä. Epidemiologisissa tutkimuksissa vuorotyöunihäiriön yleisyys vaihtelee vuorotyöntekijöiden keskuudessa 3–63 %:n välillä työvuorojärjestelmästä, kohdepopulaatiosta ja tunnistustavasta riippuen . Vuorotyöunihäiriö tunnistetaan huonosti terveydenhuollossa eikä diagnooseja siten juuri tehdä, joten häiriön tarkka yleisyys ei ole tiedossa. Tutkimuksia yhdistelevässä meta-analyysissa vuorotyöunihäiriön yleisyyden on arvioitu olevan vuorotyöntekijöiden keskuudessa 26,5 % ja suomalaisten yötyötä tekevien sairaalatyöntekijöiden keskuudessa 18,2 %. == Diagnoosi == Eri tautiluokitusjärjestelmät määrittelevät vuorotyöunihäiriön hieman eri tavoin. Vuonna 2014 julkaistussa Kansainvälisessä unihäiriöluokituksessa ICSD-3:ssa vuorotyöunihäiriö määritellään seuraavasti: * Unettomuus, voimakas väsymys tai molemmat - joihin liittyy myös unen vähentyminen - ovat seurausta toistuvasta normaaliin nukkumisaikaan ajoittuvasta työajasta. * Oireet ovat jatkuneet työaikatauluun liittyen vähintään kolme kuukautta. * Vähintään 14 päivän unipäiväkirja- ja aktigrafiaseuranta (työ- ja vapaapäivinä) osoittaa uni- valverytmin häiriintymisen. * Unen tai valveen häiriintyminen ei ole selitettävissä paremmin jollain muulla unihäiriöllä, sairaudella, lääkityksellä tai huonolla unihygienialla. Kansainvälisen unihäiriöluokituksen (ICSD-2 ja ICSD-3) lisäksi vuorotyöunihäiriö määritellään myös Kansainvälisessä tautiluokitusjärjestelmässä (ICD-10[http://www.icd10data.com/ICD10CM/Codes/G00-G99/G40-G47/G47-/G47.26: G47.26 ja Z57.8; ICD-11: 7A64) ja Mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmässä (DSM-5: 307.45). Suomessa vuorotyöunihäiriö luokitellaan (vuonna 2021) unettomuuden Käypä hoito -suosituksissa uni- valverytmin kronobiologisiin häiriöihin ICSD-10:n mukaan. == Lähteet == Luokka:Unihäiriöt
Sergio Oliva

Sergio Oliva (4. heinäkuuta 1941 Havanna, Kuuba – 12. marraskuuta 2012 Chicago, Yhdysvallat) oli kuubalaissyntyinen, Yhdysvalloissa uransa tehnyt kehonrakentaja ja kolminkertainen Mr. Olympia -kilpailun voittaja. Olivan lempinimi oli "The Myth", "El Mito" eli Myytti. == Ura == Oliva liittyi 16-vuotiaana isänsä kehotuksesta Fidel Castron vastaisiin joukkoihin. Castron voitosta huolimatta Oliva jäi Kuubaan, missä hän aloitti voimailijan uransa. Erään kilpailumatkan yhteydessä Jamaicalla Oliva pakeni Yhdysvaltain konsulaattiin ja anoi poliittista turvapaikkaa. Hän muutti pakolaisena Yhdysvaltain Miamiin, josta hän siirtyi 1963 FBI:n neuvosta Chicagoon. Oliva keskittyi Chicagossa kehonrakennukseen ja menestyi: hän voitti Mr. Chicago -kilpailun 1963 ja Mr. Illinois -kilpailun 1964. Huomattavimmat voitot olivat Mr. Universe 1966 ja 1967 ja Mr. Olympia 1967, 1968 ja 1969. Oliva osallistui viimeisen kerran Mr. Olympiaan vuonna 1985, jolloin hän sijoittui kahdeksanneksi. Häntä kutsuttiin tuolloin "The Eighth Wonder of The World", maailman kahdeksanneksi ihmeeksi. Olivan merkittävin kilpapari oli Arnold Schwarzenegger, jonka hän voitti Mr. Olympia -kilpailussa 1969 ja jolle hän hävisi samaisen kilpailun 1970. Tuolloin Oliva sijoittui toiseksi. Oliva työskenteli 27 vuotta poliisina Chicagossa. Hänen työasunsa oli räätälöity, sillä hänen rinnanympäryksensä oli suurimmillaan lähes 150 senttimetriä. Olkavarren ympärys oli 57 senttimetriä ja vyötärön 69 senttimetriä. Oliva näytteli 1970-luvulla neljässä elokuvassa: O Doce Esporte do Sexo (1971), O Capitão Bandeira Contra o Dr. Moura Brasil (1971), El poder negro (1975) ja Los temibles (1975). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Oldschoollabs.com: Sergio Oliva: Diet & Workout Tips from The Myth Luokka:Yhdysvaltalaiset kehonrakentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Berndt Lindahl

Berndt Lindahl (11. tammikuuta 1894 – 17. lokakuuta 1975)Döda, Skådespelaren Berndt Lindahl, Hufvudstadsbladet, 1975, No 296, sivu 3, julkaistu 3.11.1975 oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Lindahlin vanhemmat olivat Axel Lindahl ja Märtha Höberg. Käytyään Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun 1912–1914 hän aloitti näyttelijän uransa Turun ruotsalaisessa teatterissa, jossa hän toimi vuoteen 1921. Sen jälkeen Lindahl näytteli Svenska Teaternissa 1921–1923, Ruotsalaisen Teatteriyhdistyksen kiertueessa 1923–1927 ja Kaivohuoneen Teatterissa 1926–1927. Lindahlin roolitehtäviä olivat muun muassa Daniel Hjort ja Arvid Stålarm (Daniel Hjort), Ferdinand Hagert (Suuri rooli) ja Robert Stafford (Ostettu ja maksettu). Lindahl näytteli myös Suomi-Filmin palveluksessa. Hänellä oli sivurooli mykkäelokuvissa Myrskyluodon kalastaja (1924), Kyllä kaikki selviää (1926), Muurmanin pakolaiset (1927) ja varhaisessa äänielokuvassa Tukkipojan morsian (1931). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Siti Badriah

Siti Badriah (s. 11. marraskuuta 1991) on indonesialainen dangdut-laulaja. Badriahin kappaleen ”Lagi Syantik” video sai paljon katselukertoja YouTubessa ja nousi Billboardin Youtube Songs -listalle sijalle neljä kesäkuussa 2018. Videota oli katsottu maaliskuuhun 2021 mennessä yli 600 miljoonaa kertaa. Badriah julkaisi toisen studioalbuminsa vuonna 2018. == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liberi e Uguali

Liberi e Uguali (LeU, ) on italialainen vasemmistolainen parlamentaarinen ryhmä Italian edustajainhuoneessa ja senaatissa. Se perustettiin poliittisten puolueiden liittona 3. joulukuuta 2017. Vuoden 2018 parlamenttivaalien johtajana toimi senaatin entinen presidentti ja entinen mafian vastainen syyttäjä Pietro Grasso. Kolme perustajaosapuolta lähtivät liittoumasta vuoden 2018 lopulla, mutta LeU toimi edelleen parlamentissa. == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Italian puolueet Luokka:Euroopan vasemmistopuolue
Francesco Redi

Francesco Redi (18. helmikuuta 1626 Arezzo, Italia – 1. maaliskuuta 1697 Pisa, Italia) oli italialainen tiedemies, lääkäri ja runoilija. Hän oli luonnontutkijana tunnettu etenkin alkusynnyn tai spontaanin sikiämisen vastustajana. ==Elämä== Suoritettuaan lääketieteen tutkinnon Pisan yliopistossa Redi siirtyi Colonnan suvun palvelukseen Roomaan kotiopettajaksi ja toimi tehtävässä viisi vuotta. Vuonna 1654 hän lähti Firenzeen, jossa hän toimi Toskanan suurherttua Ferdinand II:n ja Cosimo III:n henkilääkärinä. ==Tieteellinen ura== Redi harjoitti jatkuvasti lääketieteellistä ja kirurgista käytäntöjä edistäviä tutkimuksia, mutta hänellä oli silti aikaa myös kirjoittamiselle. Hän oli aktiivinen jäsen useissa silloisissa akatemioissa. Redin kirjoituksiinsa kuuluu useita tieteellisiä artikkeleita, kuten Osservazioni intorno alle vipere, Esperienze intorno alla generazione degl' insetti, Consulti medici jne. Redi todisti, että mätänevässä lihassa huomatut "madot" eivät, kuten uskottiin, synny lihasta, vaan ovat kärpästen munista kehittyneitä toukkia. Hän myös tutki hyönteisten anatomiaa ja muodonvaihdosta, käärmeenmyrkkyä ja muita aiheita. Lisäksi Redi toimi arkeologina ja sanakirjantekijänä. ==Kaunokirjallinen tuotanto== Redi oli aikanaan suosittu runoilija. Hänen kirjoituksia ovat Lettere, dityrambit Bacco in Toscana ja Arianna Inferma sekä useita runotekstejä, joista osa on sävyltään Petrarca- aiheisia. Bacco in Toscana on paras esimerkki italialaisesta dityrambista, ja vaikka se on ajoittain epämuodostunut epäselvän sanoituksen vuoksi, se on edelleen yksi 1600-luvun parhaista tyylilajin teoksista. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset lääkärit Luokka:Italialaiset biologit Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1626 syntyneet Luokka:Vuonna 1697 kuolleet
Giovanni Battista Ciampoli

Giovanni Battista Ciampoli (1590 Firenze – 8. syyskuuta 1643 Jesi) oli italialainen pappismies ja Galileo Galilein läheinen ystävä. Ciampoli syntyi Firenzessä vuonna 1590 aatelissukuun; hänen vanhemmistaan Lodovicosta ja Francesca Cervonista ei tiedetä juuri mitään. 14-vuotiaana Ciampoli lähetettiin tutkija G. B. Strozzin oppilaaksi; vuonna 1610 hän pääsi opiskelemaan Padovan yliopistoon. Galileihin Ciampoli tutustui ensimmäistä kertaa kesällä 1608 tavattuaan hänet suurherttua Ferdinandon huvilassa. Ciampoli teki nopeasti uransa harjoittelun jälkeen ja siirtyi Vatikaanin palvelukseen; paavi Gregorius XV nimitti hänet segretario dei breviksi. Hän tuli myös kuuluisan Accademia dei Lincein jäseneksi. Hänellä oli myös luottamustehtävä paavi Urbanus VIII:n alaisuudessa ja häntä pidettiin toisinaan kardinaaliehdokkaana, mutta hän epäonnistui vuonna 1632, koska paavi epäili häntä petturiksi. Ciampoli lähetettiin Montalto delle Marcheen, jossa hän toimi kuvernöörinä kuolemaansa asti. Hän kuoli 54-vuotiaana Jesin kaupungissa 8. syyskuuta 1643, vain kaksi vuotta Galilein jälkeen. Ciampoli on tullut tunnetuksi Galileon pitkäaikaisena ja uskollisena ystävänä, jota hän ehdoitta palvoi. Hän toimi välittäjänä ensimmäisessä oikeudenkäynnissä (1615/16) Galileota vastaan. Ciampoli, jesuiittojen tunnustettu vastustaja, oli todennäköisesti käyttänyt vaikutusvaltaansa myös silloin, kun vuoropuhelun alkukanta oli tarkoitus antaa. Ehkä hänen väärä arviointinsa tilanteesta kärjisti Kirkkovaltion ja Galileon välisen vastakkainasettelun vuonna 1632. == Lähteet == Luokka:Italialaiset papit Luokka:Vuonna 1590 syntyneet Luokka:Vuonna 1643 kuolleet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1934

Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1934 käytiin Turussa paikallisessa urheilupuistossa 10.–11. helmikuuta. SM-kisojen ohjelmassa oli miesten kilpailu. SM-kilpailuun osallistui kaikkiaan 24 miesluistelijaa. Kaikkiaan 12 luistelijaa kilpaili kaikilla neljällä matkalla. Miesten yleiskilpailun ohessa ratkaistiin matkamestaruudet. Kisat olivat moninkertaiselle olympiavoittajalle, maailmanmestarille, Euroopan mestarille ja maailmanennätysmiehelle Clas Thunbergille viimeiset SM-kisat. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Birger Wasenius 45,8 4 8.57,8 1 2.28,4 3 18.16,2 1 203,856 2 Åke Ekman 46,0 5 9.11,7 2 2.28,7 4 18.20,6 2 205,766 3 Kurt Skutnabb 46,6 6 9.21,4 5 2.29,9 5 18.59,5 6 209,681 4 Nils Bergholm 48,8 19 9.12,4 3 2.32,6 10 18.22,0 3 210,006 5 Ahti Myllylä 47,7 13 9.21,7 6 2.30,4 6 18.52,1 5 210,608 6 Esko Leppänen 48,3 16 9.20,3 4 2.33,3 11 18.27,8 4 210,820 7 Eino Leskinen 46,9 10 9.26,1 10 2.32,2 9 19.06,5 7 211,568 8 Lennart Sundqvist 46,6 6 9.45,3 16 2.31,4 8 19.14,4 8 213,316 9 Eino Luttinen 47,6 12 9.30,7 11 2.34,4 13 19.25,7 11 214,421 10 Pentti Laaksonen 48,4 17 9.33,3 12 2.33,8 12 19.19,6 9 214,976 11 Aake Ruohonen 49,3 20 9.24,6 8 2.36,6 14 19.24,1 10 216,165 12 Nils Lindberg 50,7 23 9.48,8 18 2.45,0 23 20.10,w 12 225,090 13 Clas Thunberg 44,4 1 9.24,4 7 2.23,3 1 - - - 14 Kaarlo Paananen 46,7 8 9.37,2 13 2.26,8 2 - - - 15 Terho Hirvonen 45,6 3 9.41,3 15 2.37,4 16 - - - 16 Jarl Sundén 48,5 18 9.25,0 9 2.37,8 17 - - - 17 Olavi Lindberg 46,8 9 9.45,5 17 2.38,1 18 - - - 18 Urho Pitkäsilta 47,3 11 9.39,1 14 2.38,7 19 - - - 19 Jaakko Friman 44,8 2 10.34,5 24 2.30,5 7 – – - 20 Matti Pastinen 47,9 14 9.58,8 19 2.37,0 15 – – - 21 Eino Palkén 48,2 15 10.16,7 21 2.39,3 20 – – - 22 Niilo Alander 50,1 22 10.10,3 20 2.40,4 21 – – - 23 Birger Slotte 49,7 21 10.20,3 22 2.40,4 21 – – - 24 Paavo Lindfors 51,1 24 10.31,7 23 2.47,6 24 – – - === Viitteet === == Lähteet == * Luokka:Vuoden 1934 pikaluistelu Luokka:Turun urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Happier Than Ever

Happier Than Ever on yhdysvaltalaisen laulaja Billie Eilishin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 30. heinäkuuta 2021. Eilish on kirjoittanut albumin kaikki kuusitoista kappaletta itse veljensä Finneas O’Connellin kanssa. Eilish kertoi myös että kyseinen albumi/projekti on ollut lempiasiansa mitä on ikinä tehnyt ja Eilish ilmoitti albumista 27. huhtikuuta 2021. Happier Than Ever nousi albumilistan ensimmäiselle sijalle muun muassa Isossa- Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Suomessa. Albumin vinyyliversiota myytiin ensimmäisen viikon aikana Yhdysvalloissa 73 000 kappaletta, mikä on toiseksi eniten tilastohistorian aikana. Ainoastaan Taylor Swiftin albumi Evermore on yltänyt korkeampiin myyntilukuihin. Vinyylilevyjen lisäksi Eilishin albumin CD-versiota myytiin 46 000 kappaletta ja C-kasettia 10 000 kappaletta. == Kappaleet == === Muistiinpanot === * ”My Future” ja ”Goldwing” on tyylitelty vastaavasti kaikissa pienissä ja isoissa kirjaimissa. * ”Overheated” on tyylitelty ”OverHeated”. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Italian albumilista 1. Britannian albumilista 1. Saksan albumilista 1. Suomen virallinen albumilista 1. Billboard 200 1. == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Rumba: 8,3/10 * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Billie Eilishin albumit
Japanin tärkeä kulttuuriomaisuus

Tärkeä kulttuuriomaisuus (, lyh. 重文, jūbun) on se osa Japanin kulttuuriomaisuudesta, jonka maan kulttuuriministeriö (MEXT) on valinnut erityisen arvokkaaksi. Tärkeän kulttuuriomaisuuden luokkaan kuuluu esimerkiksi rakennuksia, taideteoksia, käsityöesineitä ja historiallisia dokumentteja. Järjestelmää valvoo ja ylläpitää kulttuuriasiain virasto eli Bunka-chō. Osa tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista, joita pidetään erityisen kallisarvoisina, on luokiteltu lisäksi kansallisaarteiksi. Tärkeän kulttuuriomaisuuden luokka perustuu vuonna 1950 voimaan tulleeseen kulttuuriomaisuuden suojelulakiin (Bunkazai hogohō). Sen myötä kaikki aiemmin kansallisaarteiksi nimitetyt kohteet muutettiin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi, jonka joukosta valittiin aiempaa suppeampi joukko uusia kansallisaarteita. Tämän jälkeen tärkeän kulttuuriomaisuuden määrä on vähitellen kasvanut: vuonna 2019 luokkaan oli valittu jo 13 232 kohdetta. Niistä kansallisaarteita oli 1 116\. Suurin osa kohteista on erityyppisiä taideteoksia, mutta rakennuksia on yli 2 000. Tärkeän kulttuuriomaisuuden vienti maasta on kielletty, ja kohteiden myyntiin ja käyttöön liittyy muitakin rajoituksia. Kulttuuriomaisuuden korjaamiseen ja ylläpitoon on saatavilla valtiolta tukea. == Kuvia == Tiedosto:Tsujyunkyo.jpg|Tsūjunkyō-kivisilta 1800-luvun puolivälistä Tiedosto:Natu-aki kusa zu byoubu.jpg|Sakai Hōitsun maalaus Kesän ja syksyn ketokukkia, 1800-luku Tiedosto:Footed jar.JPG|Yayoi- kauden keraaminen astia Tiedosto:20081004国指定重要文化財荒井家住宅.jpg|Arai-suvun asuintalo, Yaita, Tochigi Tiedosto:Tanto - "Ohosho" by Sadayoshi.JPG|Ōhoshō- miekka, 1317 Tiedosto:Kuroda-seiki-kohan00-6-1b.jpeg|Kuroda Seikin maalaus Järven rannalla, 1897 Tiedosto:大日如来2, Vairocana, Heian period.jpg|Dainichi- bodhisattvaa esittävä veistos, Heian-kausi Tiedosto:Koyagire 1stVolume fragment.jpg|Ote Kokin-wakashū-runoantologiasta, n. 1050 Tiedosto:Hiroshima World Peace Memorial Cathedral.jpg|Hiroshiman maailmanrauhan kirkko, Murano Tōgō, 1954 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 国指定文化財等データベース – kulttuuriomaisuuden tietokanta * 文化遺産オンライン – Cultural Heritage Online *
El Risitas

Juan Joya Borja (5. huhtikuuta 1956 – 28. huhtikuuta 2021) oli espanjalainen koomikko ja näyttelijä, joka tunnettiin lempinimellä El Risitas. Hän tuli tunnetuksi internetilmiöstä, joka sai alkunsa Jesús Quinteron televisio- ohjelman haastattelusta, joka oli ladattu YouTube-sivustolle heinäkuussa 2007. Joya kärsi sydänongelmista ja kuoli sevillalaisessa sairaalassa huhtikuussa 2021. ==Internet-ilmiö== Heinäkuussa 2007 Juan Joya Borja esiintyi Jesús Quinteron televisio-ohjelmassa Ratones Coloraos. Ohjelmassa Joya kertoo työkokemuksestaan tiskaajana. Joya kertoo, kuinka hän jätti likaiset paellapannut mereen huuhtoutumaan ja huomasi myöhemmin, että nousuvesi on vienyt pannut mennessään. Tarinaa kertoessaan Joya nauraa hänelle tyypilliseen tapaan käheä-äänisesti. Vuonna 2014 Egyptin Muslimiveljeskunta teki arabiaksi tekstitetyn version haastattelusta, joka parodioi Egyptin presidentti Abdel Fattah al-Sisia. Vuonna 2015 alkoi YouTube-sivustolle ilmestyä useita videoita, joissa haastattelu tekstitettiin humoristisesti. Suosittuja olivat etenkin sellaiset videot, joissa Joya esiintyi jonkin teknologiayhtiön johtajana ja kertoi, kuinka hän onnistui huijaamaan kuluttajia julkaisemalla huonolaatuisen tuotteen. Internetmeemiä on hyödynnetty paljon myös poliittiseen satiiriin. El Risitasin haastattelusta syntynyttä internetilmiötä on verrattu Perikato-elokuvan kohtauksesta syntyneisiin parodiavideoihin, joissa alaisilleen raivoavan Adolf Hitlerin puheen päälle on tekstitetty humoristista sisältöä. ==Suomi== El Risitasin haastattelusta on tehty myös suomeksi tekstitettyjä parodiavideoita. Vuonna 2015 valokuvaaja Pekka Rautiainen huomasi kuvaansa käytetyn luvatta. Rautiainen kysyi oikeuksiensa perään Twitterissä sekä SM-liigalta että kuvaa käyttäneeltä Vaasan Sportilta. SM-liigan henkilökuntaan kuuluva työntekijä rankaisi Rautiaista porttikiellolla kaikkiin SM-liigan jäähalleihin. Rautiaisen julkaisemalla parodiavideolla El Risitas esiintyy Vaasan Sportin edustajana, joka on tikahtua nauruunsa, koska heidän virheensä meni SM-liigan piikkiin, ja valokuvaaja oli se, joka sai rangaistuksen. Sittemmin SM-liiga perui porttikiellon. Vaasan Sport on pyytänyt anteeksi kuvan käyttöä. Lokakuussa 2015 El Risitas esiintyi Orkla Foodsin Grandiosa-tuotemerkin pizzamainoksessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka: Espanjalaiset näyttelijät Luokka: Internet-ilmiöt Luokka:Koomikot Luokka: Vuonna 1956 syntyneet Luokka: Vuonna 2021 kuolleet
France 2

France 2 on ranskalainen vuonna 1964 perustettu julkisen palvelun televisiokanava, jonka omistaa France Télévisions, jonka puolestaan omistaa Ranskan valtio. Kanavan tarjonta on yleisluontoista, ja se on Ranskan toiseksi katsotuin 14,1% katsojaosuudella (2020). Kanavan tunnusväri on punainen. ==Historia== France 2 perustettiin 18. huhtikuuta 1964 nimellä deuxieme chaîne de la RTF ("RTF:n toinen kanava", ensimmäinen oli nykyään yksityisomistuksessa oleva TF1) Ranskan hallituksen aloitteesta. RTF:n muuttaessa nimensä ORTF:ksi kanavasta tuli deuxième chaîne de l'ORTF, sitten vuonna 1969 se sai nimen Antenne 2 ja lopulta vuonna 1992 nykyisen nimensä. Kanavalla on ollut värilähetyksiä vuodesta 1967. Vuodesta 2009 France 2, kuten muutkaan France Télévisionsin kanavat, ei ole lain mukaan saanut näyttää mainoksia kello 20 jälkeen illalla. ==Tarjonta== France 2:n tarjonta on yleisluonteista, ja siihen kuuluu niin uutislähetyksiä, tositelevisio-ohjelmia, sarjoja kuin elokuviakin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * France.tv - France 2 Luokka:Ranskalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1964 perustetut televisiokanavat Luokka:France Télévisions
Darren Langdon

Darren Langdon (s. 8. tammikuuta 1971 Deer Lake, Newfoundland) on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan 521 NHL-ottelua lähinnä niinkutsutun poliisin roolissa. Pelaamissaan otteluissa Langdon teki 16 maalia ja 39 pistettä. Jäähyjä hänelle tuomittiin 1251 minuuttia. Langdon solmi vapaana agenttina sopimuksen New York Rangersin organisaatioon kaudelle 1992–1993. Kolme ensimmäistä kauttaan hän vietti pääosin AHL:ssa debytoiden NHL-jäillä vasta kaudella 1994–1995. Langdon pelasi Rangersissa aina kevääseen 2000 asti. Etenkin kausilla 1995–1998 Langdon pelasi 60–70 ottelua kaudessa ja oli joukkueensa pääasiallinen kovanaama. Kahdella viimeisellä kaudellaan Rangersissa pelejä kertyi yhteensäkin vain 65 ottelua. Rangers myi elokuussa 2000 Langdonin Carolina Hurricanesiin yhdessä Rob DiMaion kanssa vastineeksi Sandy McCarthysta ja ehdollisesta varausvuorosta vuodelle 2001. Carolinassa Langdon pelasi alun kolmatta kautta eli 121 ottelua. Hurricanes myi Langdonin yhdessä Marek Malikin kanssa Vancouver Canucksille saaden vastineeksi Jan Hlavacin ja Harold Drukenin. Vancouverissa Langdon viihtyi vain kauden 2002–2003 loppuun pelaten 45 ottelua joissa sai yhden syöttöpisteen ja 143 jäähyminuuttia. Montreal Canadiens poimi Langdonin ilmaiseksi waiver-listalta lokakuussa 2003. Montrealissa Langdon pelasi vain yhden kauden. Kaudella 2004–2005 NHL:ssa oli työsulku, jonka aikana Langdon ei pelannut missään. Seuraavalle kaudelle hän solmi vapaana agenttina sopimuksen New Jersey Devilsiin, jossa hän pelasi 14 ottelua marginaalisessa roolissa ja päätti sitten uransa. Kahden vuoden pelaamattomuuden jälkeen Langdon teki paluun kaukaloon kotikaupunkinsa Deer Lake Red Wings -joukkueessa. Joukkue pelasi WCSHL-liigassa. Kolmen kauden jälkeen Langdon vaihtoi pelaamaan NLSHL-liigaan Corner Brook Royalsin joukkueeseen palaten sieltä vuoden kuluttua takaisin Deer Lakeen. Langdon lopetti uudelleen pelaajauransa kauden 2013–2014 päätteeksi ja toimi sen jälkeen kaksi kautta Corner Brook Royalsin päävalmentajana NLSHL-liigassa. Kaudella 2019−2020 Langdon toimi Deer Lake Red Wingsin päävalmentajana WCSHL-liigassa. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Choi Soon-sil

Choi Soon-sil (s. 23. kesäkuuta 1956; koreaksi 최순실, hanja 崔順實) on eteläkorealainen hengellinen saarnaaja, joka tunnetaan parhaiten yhteyksistään Park Geun-hyehen, josta tuli maan ensimmäinen viralta pantu presidentti vuonna 2017. == Tausta ja yksityiselämä == Choi syntyi Soulissa Mapon kaupunginosassa vuonna 1956. Hänen isänsä oli saarnaaja Choi Tae-min, joka oli aluksi buddhalainen munkki, mutta kääntyi sittemmin katolilaisuuteen. Tämän jälkeen isä Choi perusti Yongsae-gyo -nimisen kultin (suomeksi suurin piirtein Ikuisen elämän kirkko).. Kultti on sekoitus buddhalaisuutta, katolilaisuutta ja korealaista šamanismia. Kun Parkin äiti, Yuk Young-soo, salamurhattiin vuonna 1974, Choi Tae-min lähestyi tätä kirjeitse ja väitti puhuneensa Yukille unessaan ja alkoi tämän hengelliseksi mentoriksi. Choi oli naimissa Chung Yoon-hoin kanssa. Pari asui yhdessä Daebaekissa samassa asunnossa yhdessä Parkin kanssa 1990-luvun lopussa, kun Park oli ehdokkaana parlamenttivaaleissa. Choilla ja Chung olivat naimisissa vuosina 1995–2014. Parilla on yksi tytär: hevosurheilija Chung Yoo-ra.. == Ura ja rikostuomiot == Isänsä kuoleman jälkeen vuonna 1994 Choi jatkoi isänsä työtä ja alkoi toimia Parkin mentorina. Etelä-Korean suurin sanomalehti, Chosun Ilbo, paljasti kesällä 2016, että Parkin hallinto oli painostanut eteläkorealaisia yrityksiä lahjoittamaan rahaa hyväntekeväisyysjärjestöille, jotka paljastuivat Choin hallinnoimiksi. Yhteensä yritysten kerrotaan maksaneen yli 70 miljoonaa dollaria.. Choi pidätettiin marraskuussa 2016. Hänen uskotaan pyrkineen tuhoamaan todistusaineistoa ennen tätä.. Hänen kerrottiin päässeen käsiksi salattuihin dokumentteihin ja kanavoineen hyväntekeväisyyteen tarkoitettuja rahoja itselleen. Helmikuussa 2018 Choi tuomittiin 20 vuodeksi vankilaan osallisuudestaan lahjusskandaalissa. Tämän lisäksi hänet tuomittiin 18 miljardin wonin sakkoihin.. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset rikolliset Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otso ja sopulit

Otso ja sopulit () on ranskalainen animaatiosarja, jota esitettiin Ylen Galaxissa. Niitä esitetään myös Netflixissä. Jaksoja on tehty vuodesta 2016. Ohjelmassa ei puhuta mitään. Tapahtumat sijoittuvat metsänvartijan mökkiin, kuvitteelliseen Nutty Hillin kansallispuistoon Kanadaan Brittiläiseen Kolumbiaan. Lopussa ohjelma päättyy aina yhteiseen onnettomuuteen, josta ei pääse pois. == Hahmoja == * Otso on karhu, joka viihtyy metsänvartijan mökissä ja pitää pähkinäsuklaalevitteestä, karkeista ja maissinaksuista. Otso on rakastunut tyttökarhuun ja haluaa seurustella tämän kanssa. * Sopulit ovat sopulilauma, johon kuuluu 6–13 sopulia, joskus enemmänkin. Sopulit pitävät pähkinäsuklaalevitteestä ja yrittävät usein varastaa sen Otsolta. Sopulit järjestävät usein diskoja, jotka häiritsevät Otsoa. Sopulit leikkivät paljon kaikenlaisilla esineillä. He pitävät kovasta musiikista ja metkuista. * Karhutyttö on Nutty Hillissä toinen tunnettu karhu, jonka suosiota Otso havittelee. Karhutytöllä on myös aina kukkanen päässä (lukuun ottamatta yhtä jaksoa). Lisäksi ohjelmassa esiintyy myös paljon muita eläimiä, kuten hirviä ja kalkkunoita. Luokka:Ranskalaiset animaatiosarjat
Ellen S. Baker

Ellen S. Baker (s. 27. huhtikuuta 1953 Fayetteville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen astronautti. Baker valittiin Nasan astronautiksi toukokuussa 1984. Hän oli lennoilla STS-34, STS-50 ja STS-71. Bakerilla on yli aikaa avaruudessa. Hänellä on lääketieteen tohtorin arvosana Cornellin yliopistosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathryn C. Thornton

Kathryn C. Thornton (s. 17. elokuuta 1952 Montgomery, Alabama) on yhdysvaltalainen astronautti. Thornton valittiin Nasan astronautiksi toukokuussa 1984. Hän oli lennoilla STS-33, STS-49, STS-61 ja STS-73. Thorntonilla on yli aikaa avaruudessa, josta yli avaruuskävelyä. Hänellä on filosofian tohtorin arvosana ja maisterin tutkinto fysiikassa Virginian yliopistosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Virtaset ja Kekkonen

Virtaset ja Kekkonen on Pekka Mandartin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draamaelokuva ja pseudodokumentti vuodelta 1993. Elokuvassa seurataan nelilapsisen Virtasen perheen elämää Kotkassa 1930-luvulta 1980-luvulle rinnastamalla se presidentti Urho Kekkosen elämänvaiheisiin. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat
Huononnusparannus

Huononnusparannus (saksan kielestä: Verschlimmbesserung) tarkoittaa reformia tai uudistusta, joka tosiasiassa huonontaa tilannetta verrattuna aikaisemmin vallitseviin tilanteisiin. Suomennoksena voidaan käyttää muun muassa sanoja lumeparannus tai tekoparannus. == Lähteet == Luokka:Sanat Saksan kieli
Choi

Choi on korealainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Choi Ae-yeong (1959–2008), eteläkorealainen koripalloilija * Choi Chol-Su (s. 1969), pohjoiskorealainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja * Choi Doo-ho (s. 1991), eteläkorealainen vapaaottelija * Choi Eun-hee (1926–2018), eteläkorealainen näyttelijä * Choi Gyeong-hui (s. 1966), eteläkorealainen koripalloilija * Choi Hong Hi (1918–2002), eteläkärealainen kenraali ja taekwondon kehittäjä * Choi In-jeong (s. 1990), eteläkorealainen kalpamiekkailija * Choi Jin-ri, Sulli (1994–2019), eteläkorealainen laulaja, lauluntekijä, malli ja näyttelijä * Choi Jin-sil (1968–2008), eteläkorealainen näyttelijä ja malli * Choi Jong-duk (s. 1954), eteläkorealainen jalkapalloilija * Choi Kang-hee (s. 1959), eteläkorealainen jalkapalloilija ja valmentaja * Choi Mi-sun (s. 1996), eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja * Choi Min-Ho (s. 1980), eteläkorealainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Choi Minho (s. 1991), eteläkorealainen rap-artisti, Shinee-yhtyeen jäsen * Choi Min-sik (s. 1962), eteläkorealainen näyttelijä * Choi Sang-mok (s. 1963), Etelä-Korean vt. presidentti ja pääministeri * Choi Seou, aik. Choi Yong-jik (s. 1982), eteläkorealainen mäkihyppääjä * Choi Seung-hyun, T.O.P (s. 1987), eteläkorealainen rap-artisti ja näyttelijä * Choi Siwon (s. 1986), eteläkorealainen poplaulaja ja näyttelijä * Choi Soon-ho (s. 1962), eteläkorealainen jalkapalloilija * Choi Soon-sil (s. 1956), eteläkorealainen hengellinen saarnaaja * Choi Sung-hwan (1936–1981), pohjoiskorealainen säveltäjä * Choi Yo-Sam (1973–2008), eteläkorealainen nyrkkeilijä * Choi Yong-kun (1900 tai 1903–1972), pohjoiskorealainen armeijan komentaja ja ministeri * Choi Yu-jin (s. 1996), eteläkorealainen laulaja ja tanssija * Choi Yu-jung (s. 2000), eteläkorealainen jääkiekkoilija.
Preeti Jhangiani

Preeti Jhangiani (s. 18. elokuuta 1980) on intialainen näyttelijä ja entinen malli. Tehtyään ensiesiintymisensä eteläintialaisissa elokuvateollisuuksissa, hän näytteli ensimmäisessä hindielokuvassaan menestysdraamassa Mohabbatein vuonna 2000. == Yksityiselämä == Jhangiani meni naimisiin näyttelijä Parvin Dabasin kanssa vuonna 2008. Heillä on kaksi poikaa. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Kieli Muuta 1999 Mazhavillu Veena Malajalam Hello Swetha Tamili Thammudu Janaki / Jaanu Telugu 2000 Mohabbatein Kiran Hindi 2001 Narasimha Naidu Anjali Telugu Adhipathi Anuradha Telugu 2002 Na Tum Jaano Na Hum Hindi Erikoisesiintyminen Awara Paagal Deewana Preeti Hindi Waah! Tera Kya Kehna Meena Hindi Annarth Preeti Hindi 2003 Baaz: A Bird in Danger Preeti Rastogi Hindi LOC Kargil Balwan Singhin tyttöystävä Hindi 2004 Apparao Driving School Anjali Telugu Aan: Men at Work Janki Hindi Anandamanandamaye Maheshwari Telugu Omkara Divya Kannada 2005 Sauda – The Deal Devika Hindi Ssukh Sushila Chandraprakash Sharma Hindi Chehraa Tohtori Reena Hindi Chaahat – Ek Nasha Rashmi S. Jaitly Hindi 2006 With Luv… Tumhaara Anuradha B. Singh Hindi Jaane Hoga Kya Suchitra Hindi Chand Ke Paar Chalo Nirmala / Garima Hindi 2007 Sajna Ve Sajna Manpreet Pandžabi Godfather: The Legend Continues Naheed Urdu Pakistanilainen elokuva Victoria No. 203 Devyani / Mona Hindi Yamadonga Urvashi Telugu 2008 Visakha Express Suchitra Telugu 2009 Haseena: Smart, Sexy, Dangerous Tina Hindi 2010 Tejam Telugu Erikoisesiintyminen As The River Flows Hindi 2011 The Masterpiece Preeti Hindi Lyhytelokuva Sahi Dhandhe Galat Bande Shalini Mehta Hindi Myös tuottaja 2013 Dekho Ye Hai Mumbai Real Life Hindi Tony Kannada Kash Tum Hote Mehak Hindi Mistake Bengali Bikkar Bai Sentimental Jeeti Pandžabi 2017 Taawdo The Sunlight Paalki Radžastani == Musiikkivideot == Vuosi Albumi Musiikkivideo Artisti 1997 Humnasheen ”Sach Bolta Hun Main” Pankaj Udhas Yeh Hai Prem ”Yeh Hai Prem Trilogy” Milind Ingle == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans-Eric Hellberg

Hans-Eric Hellberg (1927 Borlänge, Ruotsi – 2016Författaren Hans-Eric Hellberg död, Sveriges radio 12.12.2016 ) oli ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Hellberg käsittelee teoksissaan lapsen ja nuoren suhdetta sukupuolirooliin ja kuolemaan. ==Suomennetut teokset== * Onnenlakki (Björn med trollhatten), suom. Ulla Lehtonen, Helsinki: WSOY 1966 * Annika ja Mik (Annika på en söndag), suom. Lea Karvonen, Helsinki: Tammi 1969 * Ilmaryöstö (Upp genom luften), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1296-0 * Maria, ukin tyttö (Morfars Maria), suom. Anna-Maija Oksanen, Helsinki: WSOY 1976 ISBN 951-0-07551-5 * Yksisilmärosvot (De enögda banditerna), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1280-4 * Vaeltava varjo (Skugga som störtade), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1976 ISBN 951-20-1385-1 * Hellyys (Kram), suom. Ilse Hyvärinen,: Otava 1977 ISBN 951-1-04352-8 * Minä olen Maria (Jag är Maria jag), suom. Anna-Maija Oksanen, runot suom. Tuula Taanila, Helsinki: WSOY 1977 ISBN 951-0-08170-1 * Pelastakaa Paratiisi! (Rädda Paradiset!), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1977 ISBN 951-20-1386-X * Maria ja Martin (Martins Maria), suom. Anna-Maija Oksanen, runot suom. Tuula Taanila, Helsinki: WSOY 1977 ISBN 951-0-07738-0 * Seikkailu maan alla (Päivi dyker ner), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1977 ISBN 951-20-1448-3 * Takapakkia (Baklänges), suom. Liisa Ryömä, Jyväskylä: Gummerus 1978 ISBN 951-20-1526-9 * Tuija ja Pikku Muija (Bricken och lilla gumman), suom. Hannele Huovi, Helsinki: Lasten parhaat kirjat 1990 ISBN 951-567-045-4 * Seikkailu, seikkailu (Äventyr, äventyr), suom. Auli Hurme-Keränen, kuvittanut Tord Nygren, Karkkila: Kustannus-Mäkelä 1990 ISBN 951-873-273-6 ==Palkinnot== * Astrid Lindgren -palkinto 1975Kirjasampo.fi: Astrid Lindgren -palkinto Viitattu 2.7.2024. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Alice Bailly

Alice Bailly (25. helmikuuta 1872 Geneve – 1. tammikuuta 1938 Lausanne) oli sveitsiläinen, avantgardistinen taidemaalari, jonka tyylisuuntaukset olivat fauvismi, kubismi ja futurismi. Hän oli mukana myös dadaismissa. http://nmwa.org/art/collection/self-portrait/ Kun Bailly oleskeli Pariisissa ja piti näyttelyä puupiirroksistaan, hän tutustui fauvismiin. Häntä kiehtoivat fauvismin värikylläiset maalaukset ja epärealistinen tilan ja anatomian kuvaus. Vuonna 1908 hän otti osaa yhteisnäyttelyyn muiden fauvistien kanssa. http://nmwa.org/art/artists/alice-bailly/ Uudet tyylisuunnat kiehtoivat Baillya ja seuraavaksi hän kokeili kubismia. Hänen työnsä valittiin vuonna 1912 edustamaan Sveitsiä kubistiseen näyttelyyn. Näyttely ehti kiertää ennen ensimmäistä maailmansotaa Venäjällä, Isossa-Britanniassa ja Espanjassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Bailly muutti takaisin Sveitsiin, jonne hän asettui loppuiäkseen. Siellä hän kehitti omaa maalaustyyliään, jossa yhdistyvät eri menetelmät ja materiaalit. Hän piti näyttelyjä säännöllisesti ja kampanjoi modernin taiteen puolesta. Vuonna 1936 hän otti vastaan tilauksen Lausannen teatterilta: hänen olisi pitänyt maalata kahdeksan suurta seinämaalausta teatterin lämpiöön. Työ oli tuberkuloosia sairastaneelle Baillylle kuitenkin aivan liian raskas. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.britishmuseum.org/collection/term/BIOG18158 Luokka: Sveitsiläiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1872 syntyneet Luokka: Vuonna 1938 kuolleet
Jean-Baptiste Dumas

Jean-Baptiste Dumas (14. heinäkuuta 1800 Alès, Ranska – 10. huhtikuuta 1884 Cannes, Ranska) oli ranskalainen kemisti ja poliitikko. ==Varhainen elämä== Koska hän epäonnistui pyrkiessään laivastoon, hänestä tuli kotikaupunkinsa apteekkarin oppipoika, mutta koska hänellä ei ollut juurikaan etenemismahdollisuuksia tässä ammatissa, hän muutti Geneveen vuonna 1816. Siellä hän kuunteli luennoitsijoita kuin Marc-Auguste Pictet fysiikassa, Charles-Gaspard de la Rive kemiassa ja Augustin Pyramus de Candolle kasvitieteessä. Ennen kuin Dumas oli saavuttanut täysi-ikäisyyden, hän työskenteli Pierre Prevostin kanssa biokemian ongelmien parissa. Vuonna 1823 hän lähti Alexander von Humboldtin neuvosta Genevestä Pariisiin, jossa hän asui loppuelämänsä ajan. Siellä hän tutustui moniin aikansa merkittävimpiin tieteentekijöihin ja loi nopeasti itselleen mainetta sekä opettajana että tutkijana Sorbonnen yliopistossa. Kymmenen vuoden kuluessa Dumas nousi Ranskan tiedeakatemian jäseneksi. ==Tieteelliset saavutukset== Dumas on yksi 1800-luvun puolivälin kemian historian merkittävimmistä henkilöistä. Hän oli yksi ensimmäisistä, joka kritisoi Jöns Jacob Berzeliuksen sähkökemiallisia oppeja, jotka tuolloin olivat laajalti hyväksytty oikeaksi teoriaksi yhdisteiden rakenteesta, ja vastusti Berzeliuksen sähkökemiallisen dualismin käsitystä. Dumasin tutkimuksilla ja mielipiteillä substituutiosta orgaanisessa kemiassa on ollut suuri merkitys, koska osaksi niiden kautta silloinen käsitys kemiallisten aineitten koostumuksesta muuttui. Paitsi useita orgaanisen kemian alaa käsitteleviä tutkimuksia, on mainittava Dumasin menetelmä kaasun tiheyden ja orgaanisten aineiden typenpitoisuuden määräämiseksi. ==Politiikka== Lähestyessään viittäkymmentä ikävuottaan Dumas siirtyi poliittiseen elämään, ja hänestä tuli Ranskan lakiasäätävän kansalliskokouksen jäsen. Hän toimi maatalous- ja kauppaministerinä muutaman kuukauden ajan vuosina 1850-1851, minkä jälkeen hänestä tuli senaattori, Pariisin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Ranskan rahapajan päällikkö. Dumasin virkaura päättyi kuitenkin äkillisesti Ranskan toisen keisarikunnan kaatumisen myötä. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Arthur Lindberg

Arthur Verner Lindberg (21. elokuuta 1871 Turku – 11. elokuuta 1916 Turku) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Lindbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Fredrik Lindberg ja Augusta Ollonqvist. Hän kävi Turun Ruotsalaisen klassillisen lyseon, minkä jälkeen hän näytteli Svenska Inhemska Teaternissa 1895–1907 ja vielä syksyllä 1908. Lindbergin alaa olivat keskusteluosat ja luonneroolit; hän näytteli muun muassa Daniel Hjortin nimiosan ja Nukkekodin tohtori Rankin sekä Sherlock Holmesin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Gustaf Hellström

Gustaf Hellström (1882 Kristianstad, Ruotsi – 1953 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan filosofian kandidaatti. Hellström oli vuosina 1907–1935 useissa maissa Dagens Nyheterin ulkomaankirjeenvaihtaja ja sen jälkeen vuodesta 1936 lehden kirjallisuuskriikko. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1942. Hellström kuvasi ruotsalaista elämää 1900-luvun alussa. Novelleissaan kokoelmassa Kuskar (1910) hän ennakoi työläiskirjallisuutta. Merkittävimpinä kuitenkin pidetään kolmea romaania Nyörinpunojan perhe, Poliisimestari ja Storm över Tjurö. Hän kirjoitti myös useita omaelämäkerrallisia romaaneja. ==Suomennetut teokset== * Nyörinpunojan perhe (Snörmakare Lekholm får en idé, 1927), suom. Emerik Olsoni, runot Toivo Lyy, Helsinki: Otava 1945. Sarja: Länsimaisia romaaneja 9 * Poliisimestari (Carl Heribert Malmros, 1931), suom. Kaarlo Nieminen, Helsinki: Otava 1941, Sarja: Nykyajan menestysromaaneja 6 * Rakkautta ja politiikkaa (Kärlek och politik, 1942), suom. Elvi Itkonen, Helsinki: Otava 1948 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Kultaranta VI

Kultaranta VI oli Suomen tasavallan presidentin edustusvene vuosina 1974–1983. Se oli malliltaan Finmar Commodore. Neste lahjoitti 1973 veneen presidentti Urho Kekkoselle, joka käytti sitä virka- ja kalastusmatkoillaan. Veneen pituus on 7,05 metriä, leveys 2,85 metriä, syväys 0,75 metriä, paino noin 2,8 tonnia ja matkanopeus 20–25 solmua. Edustusveneenä sen korvasi 1983 Kultaranta VII. Kultaranta VI päätyi yksityisomistukseen. Se oli myynnissä 2019 Helsingin venemessuilla. == Lähteet == Luokka:Kultaranta (vene)
Thure Wahlroos

Thure Wilhelm Wahlroos (24. lokakuuta 1894 Helsinki – 21. helmikuuta 1978) oli suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän teki uransa valtaosin Turun ruotsalaisessa teatterissa. == Ura == Wahlroosin vanhemmat olivat kivipiirtäjä Uno Wilhelm Wahlroos ja Aina Lindqvist. Hän kävi Helsingin Ruotsalaisen lyseon, minkä jälkeen hän työskenteli neljä vuotta konttoristina. Taiteellisen uransa Wahlroos aloitti 1915 Vaasan teatteriseurueessa. Sittemmin hän näytteli useissa kiertueissa ja teattereissa, kuten Vaasan Teatterissa ja Turun ruotsalaisessa teatterissa, josta myöhemmin tuli hänen pitkäaikainen työpaikkansa. Wahlroosin varhaisia roolitehtäviä olivat muun muassa Hieronymus (Regina von Emmeritz), Ilmarinen (Kullervo), Doolittle (Pygmalion) ja Pietola (Tukkijoella). Vuonna 1930 julkaistun näyttelijämatrikkelin mukaan Wahlroos näyttelijänuransa ohella on "harjoittanut kirjallisia töitä, ollut muutamien sanomalehtien kirjeenvaihtajana, sepittänyt revyitä ja kääntänyt näytelmiä". Lisäksi hän opiskeli 1923, 1925, 1926 ja 1927 Ruotsissa "kokoonlaulamillaan varoilla". Wahlroos avioitui 1930 musiikinopettaja Inga Juseliuksen kanssa. Kesäisin Wahlroos teki kiertueita rannikolla ja saaristossa. Wahlroos sävelsi musiikin ensimmäiseen suomalaiseen äänielokuvaan ”Sano se suomeksi” (1931). Wahlroosin ainoa elokuvarooli oli sivutehtävä tuhoutuneessa mykkäelokuvassa Kyllä kaikki selviää (1926). Wahlroos levytti ja sanoitti erinäisiä kevyen musiikin kappaleita, kuten "Djupsjöfiskare" (1938). Hän sai 1930 "Kunniadiploomikapteenin" arvonimen toiminnastaan Merenkulkuopiston ja Suomen laivanpäällystöliiton hyväksi. Thure Wahlroosilla oli poika, jonka nimi on myös Thure Wahlroos. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Tinfo.fi: Thure Wahlroos Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Johanna Vuorelma

Johanna Vuorelma (s. 1983 Pieksämäki) on suomalainen politiikan tutkija. Hän työskentelee yliopistotutkijana Helsingin yliopiston Eurooppa-tutkimuksen keskuksessa ja on valtio-opin dosentti Turun yliopistossa. Hän on aiemmin työskennellyt tutkijatohtorina Tampereen yliopistossa. Vuorelma valmistui maisteriksi University College Londonista vuonna 2008. Hän väitteli filosofian tohtoriksi (PhD) Warwickin yliopistosta 2017. Hän tutki väitöskirjassaan, millaisia tulkintamalleja länsimaissa annetaan Turkin ulkopolitiikalle. Hän toimi Politiikasta-lehden päätoimittajana vuosina 2014−2018. Vuorelma on kirjoittanut kolumneja muunmuassa YLE:lle sekä Demokraatille. == Teoksia == * Korvela, Paul-Erik & Vuorelma, Johanna: Puhun niin totta kuin osaan - politiikka faktojen jälkeen. Docendo. 2017. ISBN 9789522913982 * Kotilainen, Noora & Vuorelma, Johanna: Kun tutkija kohtaa vihaa. Rosebud. 2021. ISBN 9789527313268 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt