EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rhoda Elizabeth Waterman White

Rhoda Elizabeth Waterman White (10. maaliskuuta 1815 – 6. tammikuuta 1898) oli amerikkalainen kirjailija. Hänen tuotantoaan julkaistiin miespuolisen salanimen alla, Uncle Ben of Rouses Point (Rouses Pointin Ben-setä). Rhoda Elizabeth Waterman syntyi 10. maaliskuuta 1815 Binghamtonissa New Yorkissa. Hänen isänsä oli lakimies ja poliitikko Thomas G. Waterman ja äiti Pamela Whitney Waterman. Hänen perheensä oli episkopaalinen, mutta vuonna 1834 hän meni naimisiin irlantilaisen katolisen lakimiehen James W. Whiten kanssa, josta tuli myöhemmin New Yorkin korkeimman oikeuden tuomari. Vuonna 1837 Rhoda kääntyi itsekin katoliseksi. Whiten varhaisin fiktiotuotanto kirjoitettiin "Uncle Ben" -salanimen alla. Häntä kuvattiin "kuivaksi vanhaksi poikamieheksi". Tähän tuotantoon kuuluvat romaani Jane Arlington (1859), eli tarina hyvätapaisen ja moraalisesti hyveellisen orpolapsen uuratuksesta, ja Portraits of My Married Friends, eli kuuden humoristisen kuvauksen sarja avioelämästä. Erästä Uncle Benin romaania The Buccaneer of Lake Champlain (1854) ei olla löydetty. Hänen teoksensa Memoir and Letters of Jenny C. White Del Bal (1868) kertoo hänen kuolleen tyttärensä elämästä sisältäen hänen tyttärensä kirjeitä, joissa kuvaillaan elämää Panamassa Tomás Cipriano de Mosqueran vallan alaisena. White oli Yhdysvaltojen ensimmäisen naisen Mary Todd Lincolnin ystävä ja kirjeenvaihtotoveri., Rhoda Elizabeth Waterman White kuoli 6. tammikuuta 1898 New Yorkissa. == Teokset== * Jane Arlington; or, The Defrauded Heiress: A Tale of Lake Champlain (1853) * The Buccaneer of Lake Champlain (1854) * Portraits of My Married Friends; or, A Peep into Hymen's Kingdom (1858) * Mary Staunton; or, The Pupils of Marvel Hall (1860) * Memoir and Letters of Jenny C. White Del Bal (1868) * From Infancy to Womanhood: A Book of Instruction or Young Mothers (1881) * What Will the World Say? An American Tale of Real Life (1885) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Anna J. Cooper

Anna Julia Cooper (o.s. Haywood, 10. elokuuta 1858 – 27. helmikuuta 1964) oli Yhdysvalloissa syntynyt afroamerikkalainen kirjailija, opettaja, sosiologi ja aktivisti. Hän on historian neljäs afroamerikkalainen nainen, joka on saanut tohtorintutkinnon. Cooper syntyi vuonna 1858 Raleighissa, Pohjois-Carolinassa, jossa hänen äitinsä Hannah Haywood oli orjatyössä. Hänen isänsä uskotaan olevan Hannahin orjaisäntä Fabius J. Haywood tai tämän veli George. Cooper aloitti koulutuksen Raleighissa, St. Augustinen koulussa ollessaan yhdeksänvuotias. Ollessaan 11-vuotias Cooper sai 100 dollarin arvoisen stipendin kielten- ja matematiikantaitojensa ansiosta. Hän oli koulunsa ensimmäinen nainen, joka pääsi opiskelemaan kreikkaa. Silloinen Anna Haywood meni naimisiin St. Augustinen teologian opettajan, George A. J. Cooperin kanssa vuonna 1877. George Cooper kuoli vain kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1879. Tämän jälkeen Cooper jatkoi opintojaan Oberlin Collegessa Ohiossa, josta hän valmistui vuonna 1887 matematiikan maisterina. Cooper julkaisi ensimmäisen kirjansa, nimeltään A Voice from the South by a Black Woman of the South vuonna 1892. Cooperin omien sanojen mukaan kyseinen kirja kertoo etelävaltioissa asuvien tummaihoisten naisten tuskasta ja historiasta. Hän oli mukana perustamassa myös useita järjestöjä tummaihoisten oikeuksien puolesta. Cooper jatkoi opintojaan Columbian yliopistossa vuonna 1911, mutta joutui lykkäämään opintojaan veljensä kuoltua vuonna 1915, jolloin hän joutui huolehtimaan tämän lapsenlapsista. Hän jatkoi vuonna 1924 Pariisin yliopistossa Ranskassa, josta hän sai tohtorintutkinnon 67 vuoden iässä vuonna 1925. Hän toimi opettajana Frelinghuysenin yliopistossa vuoteen 1930, ja rekisterinpitäjänä koulun sulkemiseen asti vuonna 1950. Cooper kuoli nukkuessaan 105 vuoden iässä 27. helmikuuta 1964. Hänet on haudattu aviomiehensä viereen Raleighiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Kentuckyn kansanäänestys abortista 2022

Kentuckyssa järjestettiin kansanäänestys abortista vuoden 2022 välivaalien yhteydessä, jossa pyrittiin muuttamaan osavaltion perustuslakia siten, että abortti olisi kielletty sen nojalla. Ehdotus kaatui enemmistön vastustukseen. == Tausta ja kampanjointi == Yhdysvaltain korkeimman oikeuden annettua päätöksensä Dobbs vastaan Jackson Women’s Health Organization -tapauksessa, joka pyörsi oikeuden aborttiin koko maan tasolla. Monissa osavaltioissa säädettiin jo ennen korkeimman oikeuden päätöstä ns. liipaisinlakeja, joiden nojalla oikeutta aborttiin rajoitettaisiin, päätöksen mentyä läpi tai esim. kuvernöörin allekirjoituksella. Kentuckyssa aborttikielto astui voimaan saman tien kokrkeimman oikeuden päätöksen antamisen jälkeen. Kansanäänestyksessä äänestäjille esitettiin seuraava kysymys: > Are you in favor of amending the Constitution of Kentucky by creating a new > Section of the Constitution to be numbered Section 26A to state as follows: > To protect human life, nothing in this Constitution shall be construed to > secure or protect a right to abortion or require the funding of abortion? Kentuckyn osavaltion lainsäädäntöelin sääti lain perustuslain muutoksesta maaliskuussa 2021. Ehdotuksen kannattajien kampanja kulki nimellä Yes for Life, kun taas sen vastustajien kampanja oli nimeltään Protect Kentucky Access. == Tulokset == Ääniä Osuus (%) Kyllä 675 634 47,65 Ei 742 232 52,35 Ääniä yhteensä 1 417 866 Lähde: == Lähteet == Luokka:Kansanäänestykset abortista Luokka:Yhdysvaltain kansanäänestykset kansanäänestys aborttilaista 2022 Luokka:Yhdysvaltain vaalit 2022
Albanian parlamenttivaalit 1987

Albanian parlamenttivaalit 1987 toimitettiin Albaniassa helmikuun ensimmäisenä päivänä 1987. Vaaleissa valittiin 250 edustajaa Albanian parlamenttiin nelivuotiskaudelle. Äänestäminen ei ollut pakollista, mutta tilaston mukaan jokainen äänioikeutettu äänesti, mutta yksi ääni hylättiin. Koska Albaniassa oli tuolloin yksipuoluejärjestelmä, Albanian demokraattinen rintama sai kaikki 250 paikkaa sekä jokaisen äänen. Parlamenttiin valittiin 73 naista. Vaalit olivat viimeiset ennen monipuoluejärjestelmää; seuraavissa vaaleissa parlamentissa oli neljä puoluetta edustettuna. == Lähteet == Parlamenttivaalit 1987 Luokka:Vuoden 1987 vaalit
Gustaf Pihlgren

Gustaf Teofil Pihlgren (s. 29. huhtikuuta 1879 Markaryd, Ruotsi – 4. syyskuuta 1949 Toijala)Dödsfall, Fabrikör Gustaf Teofil Pihlgren, Nya Pressen, 1949, No 190, sivu 2, julkaistu 8.9.1949 oli ruotsalaissyntyinen, Suomeen muuttanut tehtailija ja Toijalassa toimivan kangaspuita ja kudontavälineitä valmistavan Toika Oy:n perustaja. Yritys toimi Kauhava Vävskedsfabrik nimisenä vuoteen 1920 saakka ja sen jälkeen nimellä Toijalan Kaidetehdas vuoteen 1987. Tämän jälkeen yrityksen nimi lyhennettiin Toijalan kaiteeksi, ja edelleen Toikaksi.Henkilötietoja. 60 vuotta, Aamulehti, 29.04.1939, nro 114, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotToika Oy:n historiaaKansalliskirjasto : Toijalan kaidetehdasPäivästä päivään. 60 vuotta täyttää..., Helsingin Sanomat, 29.04.1939, nro 114, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Pihlgrenin esi-isät olivat jo neljässä sukupolvessa harjoittaneet kaideteollisuutta Ruotsissa. Hän sai kotonaan perusteellisen ammattiopetuksen alalle ja muutti jo nuorena Suomeen. Vuonna 1898 Pihlgren perusti sitten kaidetehtaan Kauhavalle. Tehtaassa alettiin ensimmäisenä Suomessa valmistaa koneellisesti kudontakaiteita, jotka aiemmin oli tehty käsityönä. Kun tehtaan tuotteiden menekki kasvoi Pihlgren siirsi tehtaan vuonna 1920 Toijalaan ja samalla tuotevalikoimaa laajennettiin käsittämään kaikki tärkeimmät kudontavälineet. Pihlgren toimi tehtaansa johtajana vuoteen 1942 asti. Toisen maailmansodan jälkeen tehtaassa aloitettiin myös kangaspuiden valmistus. 1960-luvulla Toika aloitti viennin muun muassa Yhdysvaltoihin. 1970-luvulla kangaspuutuotanto laajeni ja mallisto kehittyi. Toika piti ulkomaisille kutojille suunnattuja kudontakursseja ja alkoi julkaista Loimien lomassa- nimistä lehteä. 1980-luvulla Toika kehitti tietokoneohjatut kangaspuut ja paineilmatoimiset kangaspuut ja 1990-luvulla valmistusohjelmaan tulivat salonkikangaspuut sekä tuotevalikoimaan lisättiin käsityölangat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toika Oy:n kotisivut Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Albanian parlamenttivaalit 1982

Albanian parlamenttivaalit 1982 toimitettiin Albaniassa 14. marraskuuta 1982. Vaaleissa valittiin Albanian parlamenttiin 250 edustajaa nelivuotiskaudelle. Vaikkei äänestäminen ollut pakollista, jokainen äänioikeutettu äänesti tilaston mukaan. Hylättyjä ääniä oli yhdeksän. Koska maa oli tuolloin yksipuoluejärjestelmä, demokraattinen rintama sai kaikki 250 paikkaa sekä jokaisen äänen. Valituista 76 oli naisia. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1982 vaalit Parlamenttivaalit 1982
Albanian parlamenttivaalit 1978

Albanian parlamenttivaalit 1978 toimitettiin Albaniassa 12. marraskuuta 1978. Vaaleissa valittiin 250 edustajaa Albanian parlamenttiin nelivuotiskaudelle. Jokaisella 18 vuotta täyttäneellä oli vaalissa äänioikeus, muttei äänestysvelvollisuutta. Tilaston mukaan äänioikeutetuista kaikki paitsi yksi äänesti, ja kolme ääntä hylättiin. Demokraattinen rintama sai kaikki paikat ja äänet, sillä jokaisen ehdokkaan oli oltava kyseisen puolueen jäsen. Parlamenttiin valittiin 81 naista. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1978 vaalit Parlamenttivaalit 1978
Albanian parlamenttivaalit 1974

Albanian parlamenttivaalit 1974 toimitettiin Albaniassa 6. lokakuuta 1974. Vaaleissa valittiin 250 edustajaa Albanian parlamenttiin nelivuotiskaudelle. Vaaleissa äänesti tilaston mukaan jokainen noin 1,2 miljoonasta äänioikeutetusta, vaikkei äänestäminen ollut pakollista. Kaksi ääntä hylättiin. Koska Albaniassa oli vaalien aikaan yksipuoluejärjestelmä, jokainen valittu edusti demokraattista rintamaa. Valituista 83 oli naisia. == Lähteet == Parlamenttivaalit 1974 Luokka:Vuoden 1974 vaalit
Albanian parlamenttivaalit 1970

Albanian parlamenttivaalit 1970 toimitettiin Albaniassa 20. syyskuuta 1970. Vaaleissa valittiin 264 edustajaa nelivuotiskaudelle Albanian parlamenttiin. Jokainen valittu edusti demokraattista rintamaa, sillä maassa oli tuolloin yksipuoluejärjestelmä. Tilaston mukaan jokainen noin 1,1 miljoonasta äänioikeutetusta äänesti, eikä yhtäkään ääntä hylätty. Valituista 72 oli naisia. == Lähteet == Parlamenttivaalit 1970 Luokka:Vuoden 1970 vaalit
Dropout

Dropout (tyyliltään Dropout.tv, DROPOUT tai :DROPOUT) on yhdysvaltalainen samannimisen tuotantoyhtiön omistama tilausvideopalvelu, joka tarjoaa ohjelmia suoratoistona sen tilaajille. Dropout aloitti Yhdysvalloissa toimintansa 26. syyskuuta 2018 lanseeraamalla verkkoversion sekä mobiilisovelluksen Androidille ja iOSille. Nykyään palvelu on saatavilla maailmanlaajuisesti. Dropout tuottaa oman sisältönsä, eikä näytä mainoksia. Palvelun sisältö koostuu suurimmaksi osaksi improvisoidusta komediasta sekä livepelaamisesta. Suosituimpiin ohjelmiin kuuluvat mm. Dimension 20, Brennan Lee Mulliganin vetämä Dungeons & Dragons roolipeli sekä Game Changer, Sam Reichin juontama alituisesti muuttuva kilpailuohjelma. == Ohjelmat == === Nykyiset ja tulevat === Nimi Tyylilaji Julkaistu Kaudet Kesto Tila Breaking News Komedia 7. heinäkuuta 2018 7 kautta, 97 jaksoa 10 minuuttia Käynnissä Dimension 20 Roolipeli 12. syyskuuta 2018 21 kautta, 235 jaksoa 120 minuuttia Uusittu Um, Actually Kilpailuohjelma 28. syyskuuta 2018 9 kautta, 143 jaksoa 30 minuuttia Käynnissä Game Changer Kilpailuohjelma, parodia 20. syyskuuta 2019 6 kautta, 58 jaksoa 30 minuuttia Uusittu Dirty Laundry Kilpailuohjelma 11. huhtikuuta 2022 3 kautta, 31 jaksoa 40 minuuttia Uusittu Make Some Noise Kilpailuohjelma 13. kesäkuuta 2022 2 kautta, 27 jaksoa 30 minuuttia Uusittu Play It By Ear Musikaalinen improvisaatio 13\. syyskuuta 2022 2 kautta, 16 jaksoa 40 minuuttia Uusittu Very Important People Keskusteluohjelma, parodia 15. joulukuuta 2023 1 kausi, 12 jaksoa 20 minuuttia Uusittu Smartypants Komedia 25. huhtikuuta 2024 1 kausi, 10 jaksoa 30 minuuttia Käynnissä Thousandaires Komedia 31. toukokuuta 2024 1 kausi, 6 jaksoa 30 minuuttia Käynnissä Dropout Presents Stand-up 21. kesäkuuta 1 kausi, 7 jaksoa 60 minuuttia Käynnissä Nobody Asked Mokumentti 2024 Tulossa Gastronauts Kokkausohjelma 2024 Tulossa === Päättyneet === Nimi Tyylilaji Julkaistu Kaudet Kesto Cartoon Hell Animoitu sarja 26. syyskuuta 2018 2 kautta, 36 jaksoa 20 minuuttia See Plum Run Komedia 26. syyskuuta 2018 1 kausi, 12 jaksoa 15 minuuttia Lonely and Horny Komedia 5. marraskuuta 2018 2 kautta, 20 jaksoa 10 minuuttia Raph's Hall of Fame Keskusteluohjelma 24. joulukuuta 2018 1 kausi, 10 jaksoa 30 minuuttia Erotic Book Club Komedia 29. joulukuuta 2018 1 kausi, 19 jaksoa 60 minuuttia WTF 101 Aikuisanimaatio 7. tammikuuta 2019 1 kausi, 10 jaksoa 10 minuuttia Total Forgiveness Tosi-tv 6. helmikuuta 2019 1 kausi, 10 jaksoa 20 minuuttia The Rank Room Talk show 7. maaliskuuta 2019 1 kausi, 17 jaksoa 20 minuuttia Troopers Komedia 8. huhtikuuta 2019 1 kausi, 9 jaksoa 15 minuuttia Paranoia Komedia 20. huhtikuuta 2019 2 kautta, 15 jaksoa 20 minuuttia Kingpin Katie Rikolliskomedia 10. kesäkuuta 2019 1 kausi, 8 jaksoa 15 minuuttia Gods of Food Mokumentti 8. elokuuta 2019 1 kausi, 6 jaksoa 20 minuuttia Ultramechatron Team Go! Komedia 3. lokakuuta 2019 1 kausi, 11 jaksoa 15 minuuttia Where in the Eff is Sarah Cincinnati Kilpailuohjelma 18. joulukuuta 2019 1 kausi, 6 jaksoa 20 minuuttia Erotic Clubhouse Komedia 25. kesäkuuta 2020 1 kausi, 10 jaksoa 60 minuuttia == Lähteet == Luokka:Internettelevision suoratoistopalvelut
Żabbar

Żabbar () on kaupunki Maltalla. Sen asukasluku oli 15 431 vuonna 2019. Se sijaitsee Maltan saaren kaakkoisosassa. Żabbar oli alun perin osa Żejtunia, mutta siitä tuli oma alueensa vuonna 1615. Muodollisen kaupungin statuksen se sai vuonna 1797. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maltan kunnat
Anni Laukka

Anni Laukka (s. 9. maaliskuuta 1982) on suomalainen kuvanveistäjä, varjoveistosten tekijä, taidegraafikko ja valokuvaaja. Laukka käyttää teoksissaan varjoa, joka piirtää kuvia. Varjojen pariin hän päätyi jo opiskellessaan. Teosten kuljettaminen on hankalaa, koska ne kootaan paikan päällä. Osa uudemmista teoksista on tehty metallista. Laukan teoksissa sekalainen materiaali heittää seinälle ihmisiä esittäviä varjokuvia. Materiaalit, joista varjoveistos muodostuu, liittyvät usein seinälle heijastuvaan varjokuvaan. Ne voivat olla eri paikoista kerättyjä rannekelloja, kosmetiikkatuotteita tai Ukrainan pommitetuista taloista kerättyjä leluja.Tiina Ruotsala: Sodan julmuutta Roosin talolla – Anni Laukka käyttää teoksissaan pommitetuista kodeista kerättyjä leluja-. Keskipohjanmaa 27.1.2024. Viitattu 27.4.2024.Anni Saari: ”Jokainen pehmolelu edustaa kuollutta lasta”‒ Kokkolalainen kuvataiteilija Anni Laukka käyttää teoksissaan Ukrainasta tuotuja leluja. Keskipohjanmaa 25.8.2023. Viitattu 27.4.2024. Teoksen lähtökohtana on usein valokuva, jonka avulla kuvaa aletaan koota.Petra Haavisto: Nainen varjoissa. YLE 11.7.2021. Viitattu 27.4.2024. Rakennusmateriaalina on jonkinasteista romua, joka samalla kommentoi kuluttumista, saavutusten mittailua ja suoritusten vertailua. Kritiikin sijaan Laukka pyrkii näkemään asiat kanssaihmisen näkökulmasta.I Want More! 5.2.-24.4.2022. Kuopion taidemuseo 2022. Viitattu 27.4.2024. On kommentoitu, ettei teosten kritiikki tarjoa uutta esimerkiksi sosiaalisen median suhteen, joskin toteutus on poikkeva.Sanna Lipponen: Suomen vanhimmassa kesänäyttelyssä leikitellään varjoilla ja leikkauksilla. Helsingin Sanomat 29.7.2022. Viitattu 27.4.2024. Seinälle heijastuvia maailmojen suhteen Laukan teoksia on verrattu muun muassa Jaakko Niemelän teoksiin. Laukka valmistui vuonna 2020 Pietarsaaresta Novian ammattikorkeakoulun kuvataiteen koulutusohjelmasta. Hänellä on ollut näyttely Kuopion taidemuseossa ja K. H. Renlundin museossa. Hänen töitään on ollut mukana myös valotaiteen näyttelyissä eri museoissa.Anni Laukka CV. Viitattu 27.4.2023. Laukan teoksia on Turun ja Kuopion taidemuseoiden kokoelmissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Anni Laukan verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt __NOTOC__
Katri Pynnöniemi

Katri Pynnöniemi (s. 1975 Forssa) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka on vuodesta 2017 lähtien toiminut Helsingin yliopiston ja Maanpuolustuskorkeakoulun vakinaistamispolulla olevana Venäjän turvallisuuspolitiikan apulaisprofessorina (elokuu 2017 – joulukuu 2025). Pynnöniemi tuli ylioppilaaksi Linikkalan lukiosta (1994). Hän valmistui yhteiskuntieteen tohtoriksi Tampereen yliopistolta (2008). Hänen englanninkielinen, Venäjän liikennepolitiikkaa käsittelevä väitöskirjansa oli otsikoitu New road, new life, new Russia : international transport corridors at the conjunction of geography and politics in Russia. Väitöskirjansa jälkeen hän työskenteli noin 15 vuotta tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa. Pynnöniemen tutkimustyö paneutui laaja-alaisesti järjestelmän muutokseen Venäjällä, Venäjän ja EU:n suhteisiin sekä Venäjän ulkopolitiikkaan. ==Teoksia== * * * Nexus of patriotism and militarism in Russia (2021) * Ilmari Susiluodon suuruuden laskuoppi (2020) * The security strategies of the US, China, Russia and the EU (2018) * Fog of Falsehood (2016) * Security in the Baltic sea region (2016) * Neighbouring an unpredictable Russia (2016) * Venäjän muuttuva rooli Suomen lähialueilla (2016) * Venäjän sotilasdoktriinit vertailussa (2015) * Zugzwang in slow motion? (2015) * The Eurasian Economic Union (2014) * Russian critical infrastructures (2012) * Russia and Europe (2010) * The political constraints on Russia's economic development (2010) * * International transport corridors at the conjunction of geography and politics in Russia (2005) * Russian foreign policy think tanks in 2002 (2003) * Beyond the garden ring (2002) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Katri Pynnöniemi. University of Helsinki, Aleksanteri institute. Doctor of Social Sciences (researchgate.net) * Katri Pynnöniemen julkaisuja Google Scholarin mukaan (scholar.google.com) * Ylen Areena: Venäjän sisäinen tilanne puhuttaa (podcast, 30.5.2022, 49 min) (yle.fi) * 27: Venäjän epävakaus ajaa Suomen Natoon feat. Katri Pynnöniemi ja Jussi Niemeläinen (24.3.2021; 36 min 35 s) (supla.fi) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Maanpuolustuskorkeakoulu Luokka:Helsingin yliopiston lehtorit ja opettajat
Äiti Teresan naisten yliopisto

Äiti Teresan naisten yliopisto () on Tamil Nadun osavaltiossa Kodaikanalissa sijaitseva yliopisto. Sekä opiskelijat että henkilökunta ovat yksinomaan naisia. Se perustettiin vuonna 1984 Tamil Nadun hallinnon määräyksellä edistämään nuorten tyttöjen korkeakouluttautumista. Yliopisto on nimetty katolilaisen pyhimyksen Äiti Teresan mukaan. Yliopiston kanslerina toimii automaattisesti Tamil Nadun kuvernööri, joka on kaikkien muidenkin osavaltioiden julkisten yliopistojen kansleri. Kansleri nimittää yliopiston varakanslerin. Tammikuussa 2023 tähän virkaan nimitettiin K. Kala. Yliopistossa on 16 yksikköä (): * bioteknologia * kemia * kauppatieteet * tietojenkäsittelytiede * pedagogiikka * englannin kieli * historia ja turismi * kotitalous * kirjastoala * hallintotiede * matematiikka * fysiikka * sosiologia * tamilin kieli * visuaalinen viestintä * naisopinnot == Lähteet == Luokka:Naisten korkeakoulut Luokka:Intian yliopistot ja korkeakoulut yliopisto
Mosta

Mosta () on kunta Maltalla. Sen asukasluku oli 20 998 vuonna 2019, ja se oli väkiluvultaan Maltan kolmanneksi suurin kunta St. Paul's Bayn ja Birkirkaran jälkeen. Mostan yksi merkittävimpiä nähtävyyksiä on rotundallinen kirkko Neitsyt Marian taivaaseenottamisen basilika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maltan kunnat
Edith Ballantyne

Edith Ballantyne (s. 10. joulukuuta 1922) on tšekkiläissyntyinen kansainvälisen rauhanliikkeen vaikuttaja.Happy 100th Birthday, Edith Ballantyne! Women's International League for Peace and Freedom 10.12.2022, viitattu 28.4.2024 Hän on Kanadan kansalainen.CoNGO Pays Tribute to Edith Ballantyne on Her 100th Birthday CoNGO, viitattu 28.4.2024 Ballantyne pakeni natsismia perheineen Böömistä. Hän asettui perheineen pakolaisena Kanadaan. Vuonna 1948 hän muutti pysyvästi Geneveen. Ballantyne toimi Naisten kansainvälisen rauhan ja vapauden liiton pääsihteerinä vuosina 1969–1992 ja kansainvälisenä puheenjohtajana vuosina 1992–1998.Interview with Edith Ballantyne PeaceWomen, viitattu 28.4.2024 Hän oli myös Conference of NGOs:n puheenjohtaja vuosina 1976–1982. Ballantyne on usein työskennellyt YK:n konferensseissa aseriisuntaa, rasismia, naisasiaa, ihmisoikeuksia ja ympäristöä koskeneiden asioiden parissa. Hänelle myönnettiin Gandhi- rauhanpalkinto vuonna 1995.Congratulations to Edith Ballantyne Women's International League for Peace and Freedom 10.12.2022, viitattu 28.4.2024 Ballantynella on neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Pasifistit Luokka:Kanadalaiset feministit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet kanadalaiset
Hanna-Mari Lehtonen

Hanna-Mari Lehtonen on suomalainen kapellimestari. Lehtonen valmistui musiikkipedagogiksi Pirkanmaan Ammattikorkeakoulusta 2005 pääaineenaan trumpetti ja kapellimestariksi Sibelius-Akatemian musiikinjohdon koulutusohjelmasta 2018. Lehtonen työskentelee Riihimäen musiikkiopistossa yhteismusisoinnin vastuuopettajana ja opettaa orkestereita Suomen musiikkioppilaitoskentän ensimmäisessä kapellimestarivirassa Lehtonen on säveltänyt ja sovittanut musiikkia erilaisille kokoonpainoille alkeissoittajista ammattilaisiin. Hän kustantaa musiikkia toiminimellään Pink Baton Productions ja hänen musiikkiaan kustantaa myös amerikkalainen Leading Tones Music LCC. Lehtosen sävellys Through the Forest tuli toiseksi Arizonan osavaltionyliopiston sävellyskilpailussa vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Suomalaiset säveltäjät
Scarlett Curtis

Scarlett Curtis (s. 1995) on englantilainen kirjailija, aktivisti ja journalisti. Hän on julkaissut kaksi Sunday Times bestselleriä ja on yksi aktivisti kollektiivi The Pink Protestin perustajista. Curtisin äiti on juontaja Emma Freud ja isänsä on käsikirjoittaja Richard Curtis. Curtisin isoisoisoisä on Sigmund Freud. Vuonna 2003 Curtisilla oli pieni roli hänen isänsä elokuvassa Rakkautta vain. Curtisin kirjoituksia on julkaistu muun muassa The Guardianissa, The Telegraphissa, The Timesissa, ja Voguessa. Hän on oli The Sunday Timesin "Gen Z" kolumnisti vuodesta 2016 vuoteen 2018. Siihen liittyen hänen työhönsä kuului television katsominen, googlettelu ja podcastien kuuntelu. Vuonna 2017 Curtis oli mukana perustamassa The Pink Protest feminstiaktivistien kollektiivia, jonka tavoitteena on auttaa nuoria vaikuttamaan asioihin. Kollektiivi on muun muassa ollut mukana kampanjoissa, jotka ovat johtaneet kahden lain muuttumiseen. Ennen kollektiivin perustamista hän oli vuoden töissä Global CItizenissä ja hän oli 18 kuukautta YK:n The Global Goals -kampanjan somevastaavana. Vuonna 2018 Curtis julkaisi Feminists Don't Wear Pink (and other lies) -nimisen kirjan. Kirja on kokoelma 52 eri naisen kirjoittamia esseitä. Kirja voitti National Book Awards -palkinnon vuonna 2018. Vuonna 2019 hän julkaisi It's Not OK to Feel Blue (and other lies) -nimisen kirjan. Kirja on kokoelma yli 60 ihmisen mielenterveyteen liittyvistä kokemuksista. Kirjojan on myyty yli 200000 kappaletta ja ne on julkaistu 12 eri maassa. Vuonna 2019 Curtis oli yksi BBC:n 100 Women -listalle valituista naisista. Vuonna 2019 Curtis sai Changemaker -palkinnon, joka annetaan nuorelle aktivistille. Hän on YK:n Yhdistyneen kuningaskunnan naisten edustaja. Vuonna 2020 hän oli yksi Women's Prize for Fiction -palkinnon tuomareista. Vuonna 2023 Curtis debytoi käsikirjoittajana kirjoitettuaan Amazonin The Summer I Turned Pretty -sarjan toisella kaudella. Hän on käsikirjoittajana myös tulevassa We Were Liars -sarjassa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Aktivistit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ayala Kerem

Ayala Kerem (s. 22. syyskuuta 2001) on israelilainen kiipeilijä. Hän on osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin vuodesta 2017 lähtien. Boulderoinnin maailmancupeissa hän on yltänyt finaaliin monta kertaa. Hänen paras sijoituksensa on neljäs, jonka hän on saavuttanut kaksi kertaa: Brixenissä vuonna 2023 ja Hachiojissa samana vuonna. Nuorten Euroopanmestaruuskisoissa hän oli vuonna 2019 boulderoinnissa neljäs. Vuoden 2023 maailmanmestaruuskisoissa hän sijoittui boulderoinnissa kymmenenneksi. Vuoden 2023 boulderoinnin maailmancupin Soulin osakilpailussa hän oli karsinnoissa ainoa kaikki viisi karsintareittiä kiivennyt. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Israelilaiset kiipeilijät
Anastasia Sanders

Anastasia ”Annie” Sanders (s. 22. heinäkuuta 2007) on yhdysvaltalainen kiipeilijä. Hän on osallistunut kansainvälisiin kisoihin vuodesta 2021 lähtien. Vuoden 2021 nuorten maailmanmestaruuskisoissa hän voitti kultaa boulderoinnissa, lead-kiipeilyssä ja yhdistetyssä kiipeilyssä. Samana vuonna hän oli nuorten Yhdysvaltainmestaruuskisoissa boulderoinnissa ja leadissä ensimmäinen ja nopeuskiipeilyssä kolmas. Vuonna 2021 hän myös kiipesi Red River Gorgessa Yhdysvalloissa Omaha Beach -nimisen 8b+ vaikeustasoisen reitin ensimmäisellä yrityksellään. Vuonna 2022 hän voitti Yhdysvaltain mestaruuden boulderoinnissa ja lead-kiipeilyssä. Vuonna 2023 hän voitti maajoukkuekarsintakilpailun saaden paikan Yhdysvaltain kiipeilymaajoukkueeseen. Vuoden 2023 boulderoinnin maailmancupissa hän pääsi finaaliin kaksi kertaa. Hänen sijoituksistaan paras oli neljässija Salt Lake Cityn osakilpailussa. == Kisojen tuloksia == === Yhdysvaltain mestaruus === Laji 2022 Boulder 1. Lead 1. === MM-kisat === ==== Aikuisten ==== Laji 2023 Boulder 14. Lead 13. Yhdistetty 8. ==== Nuorten ==== Laji 2021 2022 Boulder 1. 1. Lead 1. 17. Nopeus 11. - Yhdistetty 1. - == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Kümin

Andrea Kümin (s.29. lokakuuta 1997) on sveitsiläinen kiipeilijä. Vaikein hänen ulkokivillä kiipeämänsä reitti on 8A ja ulkokallioilla hänen vaikein reittinsä on 8c. Küminin vanhemmat veivät hänet kiipeämään ennen kuin hän osasi kävellä. Hänen perheensä meni usein lomamatkoilla ulos kiipeämään. Yhdeksänvuotiaana hän osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa. Vuonna 2008 hän alkoi osallistua kansallisiin kilpailuihin ja vuonna 2011 hän pääsi Sveitsin kiipeilymaajoukkueeseen. Kümin on osallistunut kansainvälisiin kilpailuihin vuodesta 2011 lähtien. Vuonna 2016 hän oli nuorten Euroopanmestaruuskisoissa lead-kiipeilyssä omassa ikäluokassaan kolmas. Boulderoinnin maailmanmestaruuskisoissa hän oli kuudes vuonna 2021. Boulderoinnin maailmancupeissa hänen paras sijoituksensa on kolmas Meiringenin osakilpailusta vuodelta 2022. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nonoha Kume

Nonoha Kume (; s. 2003) on japanilainen kiipeilijä. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden lead-kiipeilyssä omassa ikäluokassaan vuonna 2021 ja vuonna 2022. Vuonna 2023 hän oli lead-kiipeilyn maailmancupin Chamonixin osakilpailussa toinen. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hélène Janicot

pienoiskuva|Janicot vuonna 2015 Hélène Janicot (s. 13. joulukuuta 1993) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut lead-kiipeilyyn. Hän oli kolmas Chamonixin osakilpailussa vuoden 2023 lead-kiipeilyn maailmancupissa. Myös vuosina 2014 ja 2013 hän oli maailmancupin osakilpailussa kolmas. Vuonna 2012 hän voitti maailmancupin Briançonin osakilpailun. Euroopanmestaruuskisoissa hän oli kolmas vuonna 2013. Vuonna 2010 hän voitti nuorten maailmanmestaruuden ja hopeaa maailmancupin Chamonixin osakilpailussa. Vuonna 2009 hän oli nuorten maailmanmestaruuskisoissa toinen ja vuonna 2008 kolmas. Janicot aloitti kiipeilyn yhdeksänvuotiaana. Kansainvälisiin kilpailuihin hän on osallistunut vuodesta 2008 lähtien. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manon Hily

Manon Hily (s. 1994) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut lead- kiipeilyyn. Vuonna 2023 hän voitti Ranskanmestaruuden ja vuonna 2022 hän oli Euroopanmestaruuskisoissa kolmas. Vuonna 2023 hän oli maailmancupin Briançonin osakilpailussa kolmas. Vuonna 2013 hän oli nuorten maailmanmestaruuskisoissa omassa ikäluokassaan kolmas. Euroopan Youth Cupeja hän on voittanut sekä boulderoinnissa, että lead-kiipeilyssä. Vaikein hänen kiipeämänsä reitti on 8c+/9a vaikeustasoinen Era Vella. Hän tekee kiipeilyn ohella myös töitä sairaanhoitajana. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angela Eiter

Angela Eiter (s. 27. tammikuuta 1986) on itävaltalainen kiipeilijä. Hän oli ensimmäinen 9b-vaikeustasoisen reitin kiivennyt nainen. Hän voitti kolme peräkkäistä lead-kiipeilyn maailmancupin kokonaiskilpailua vuodesta 2004 vuoteen 2006. Maailmanmestaruuksia hän voitti neljä. Eiter aloitti kiipeilyn 11-vuotiaana. 16-vuotiaana vuonna 2002 hän alkoi osallistua maailmancupeihin. Ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa hän voitti vuonna 2003. Hän voitti Euroopanmestaruuden vuonna 2010. Vuonna 2011 hän voitti kahdennenkymmenennenviidennen maailmancupin osakilpailunsa. Hän lopetti kilpailemisen vuonna 2013. Vuonna 2017 hän kiipesi 9b-vaikeustasoisen La Planta de Shiva -nimisen reitin. Vuonna 2020 hän teki ensinousun 9b-vaikeustasoiseen Madame Ching -reittiin. == Kilpailujen tuloksia == === MM- kisat === Laji 2003 2005 2007 2009 2011 2012 Lead 7. 1. 1. 5. 1. 1. Boulder - - 8. - - - === EM-kisat === Laji 2004 2006 2010 Lead 6. 5. 1. === Maailmancupien mitalit (lead) === Kausi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2003 2 3 0 5 2004 4 1 0 5 2005 8 1 0 9 2006 7 1 1 9 2007 2 3 0 5 2008 0 1 0 1 2009 0 2 0 2 2010 0 0 2 2 2011 2 1 1 4 Yht. 25 13 4 42 == Kiivettyjä reittejä == 9b: * La Planta de Shiva (2017) * Madame Ching (2020) 9a: * Hades * Big Hammer * Era Vella * Pure Dreaming (2019) == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Väinö Lindberg

Väinö Valdemar Lindberg (22. maaliskuuta 1938 Hämeenlinna – 14. maaliskuuta 2022 Turku) oli suomalainen virkamies, opettaja, pappi ja yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka sai sosiaalineuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Väinö Lindberg syntyi Roobert Eedvard Lindbergin ja Saara Elisabeth (Anni) Aspin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 oli Tuula Annikki Sassi. Lindberg tuli pastoriksi Suomen Vapaakirkon teologisesta opistosta Hangossa 1957. Hän oli tullilaitoksen virkamies 1962–1981, Jyväskylän Ammatillisen Kurssikeskuksen päätoiminen tuntiopettaja 1979–1981, Helsingin yliopiston suunnittelija ja kurssinjohtaja 1982–1984, Mustalaislähetyksen, myöhemmin Romano Missio, kenttäsihteeri 1984–1990, Turun Ammatillisen Aikuiskoulutuskeskuksen päätoiminen tuntiopettaja 1991 ja Turun ja Porin lääninhallituksen suunnittelija 1991–1996. Helsingin yliopiston sivutoiminen tuntiopettaja Lindberg oli 1983, Paimion Ammatillisen Aikuiskoulutuskeskuksen sivutoiminen tuntiopettaja 1991 ja Turun Ammatillisen Aikuiskoulutuskeskuksen sivutoiminen tuntiopettaja 1992. Hän oli myös Teuvan vapaaseurakunnan pastori 1997–1999 ja Porvoon vapaaseurakunnan pastori ja johtaja 1999–2000. Romaniasioiden asiantuntijana ja yhteiskunnallisena vaikuttajana Lindberg oli monien yhdistysten, järjestöjen ja toimikuntien jäsen. Romano Missiossa hän toimi kaiken kaikkiaan yli 50 vuotta. Lindberg oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen 2007–2012 ja toimi aktiivisesti Suomen Kristillisdemokraattien piirissä. Sosiaalineuvoksen arvonimen hän sai 2002. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Romanipolitiikan strategiat, 1999 (Kyösti Suonojan kanssa, ilmestyi englanniksi 2000) * Tartu käteeni, musiikkialbumi 2002, Päivä Osakeyhtiö POYCD-196, EAN 6419516000413 * Kärrypoluilta punaisille matoille, 2012 (Tuovi Putkosen kanssa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Pertti Avola

Pertti Avola (s. 1955)Avola, Pertti, 1955-, KANTO - Kansalliset toimijatiedot, Suomalainen asiasanasto- ja ontologiapalvelu Finto. Viitattu 28.4.2024. on suomalainen elokuvakriitikko ja -toimittaja. Hän on aloittanut elokuvakriitikkona 1975 ja kirjoittanut elokuvista ja televisiosarjoista 1980-luvulta asti Iltalehteen ja Helsingin Sanomiin, myöhemmin myös muun muassa Ilta-Sanomiin, Aamulehteen sekä Seuraan ja Otavamedian lehtien Tv- maailma-liitteeseen. Elokuvan ja tv:n lisäksi hänen aihepiireihinsä ovat ajoittain kuuluneet myös populaarimusiikki ja viihdekirjallisuus. 1990-luvulla Avola oli yksi WSOY:n Ison tietosanakirjan ja TOP – koululaisen tietokeskus -sarjan kirjoittajista. Vuonna 2017 Jalava julkaisi Avolan tietokirjan Ruutia valkokankaalla: elokuvien villi länsi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Helsingin Sanomien toimittajat
Ruutin luterilainen seurakunta

Ruutin luterilainen seurakunta on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta Hyvinkäällä. Seurakunta perustettiin vuonna 2019. Seurakunnan taustalla oli Lähetyshiippakunnan vuodesta 2014 Hyvinkäällä järjestämä opetustoiminta. Opetustoiminta kehittyi messutoiminnaksi vuonna 2017. Seurakunnan järjestäytyminen tapahtui 24. elokuuta 2019. Seurakunta kokoontuu kuun ensimmäisenä ja kolmantena sunnuntaina Raittiustalolla. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelisluterilainen lähetyshiippakunta Luokka:Hyvinkään seurakunnat
Simona Quadarella

Simona Quadarella (s. 18. joulukuuta 1998 Rooma) on italialainen uimari. Hän on voittanut vapaauinnissa kolme maailmanmestaruutta ja 11 Euroopan- mestaruutta. Olympialaisista hän on saanut yhden pronssimitalin. == Uintiura == Quadarella voitti nuorten kesäolympialaisissa 2014 kultaa 800 metrin vapaauinnissa. Seuraavana vuonna nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa 1 500 metrin vapaauinnissa ja saavutti hopeaa 800 metrillä. Quadarella kilpaili yleisen sarjan arvokilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2016, jolloin hän sijoittui Lontoon pitkän radan Euroopan- mestaruuskilpailuissa viidenneksi sekä 800 metrin että 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuonna 2017 hän saavutti ensimmäiset yleisen sarjan arvokisamitalinsa: pronssia Budapestin pitkän radan MM-kilpailujen 1 500 metrillä ja Kööpenhaminan lyhyen radan EM-kilpailujen 800 metrillä. Samana vuonna hän voitti universiadeissa kultaa 800:lla ja 1 500 metrillä. Vuonna 2018 Quadarella voitti Glasgow'n pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultaa 400:n, 800:n ja 1 500 metrin vapaauinnissa. Hangzhoun lyhyen radan MM- kilpailuissa hän sai hopeaa 800 metrillä. Vuonna 2019 Gwangjun pitkän radan MM-kilpailuissa Quadarella voitti kultaa 1 500 metrillä ja sijoittui hopealle 800 metrillä. Glasgow'n lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 400:lla ja 800 metrillä. Budapestin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2021 Quadarella uusi kolmen vuoden takaisen kolmen kultamitalin saavutuksensa ja saavutti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä pronssia. Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia 800 metrin vapaauinnissa ja sijoittui viidenneksi 1 500 metrillä. Vuoden 2021 lopulla Quadarella saavutti Kazanin lyhyen radan EM- kilpailuissa kaksi hopeamitalia ja Abu Dhabin lyhyen radan MM-kilpailuissa yhden pronssin. Quadarella saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2022 pronssia 800 metrillä. Samana vuonna Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa kahdella pisimmällä vapaauintimatkalla ja sai hopeaa 400 metrillä. Fukuokan pitkän radan MM-kilpailuissa 2023 Quadarella sijoittui hopealle 1 500 metrin vapaauinnissa. Vuoden 2023 lopulla Otopenin lyhyen radan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 400 metrillä ja sai hopeaa kahdella pidemmällä vapaauintimatkalla. Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 Quadarella voitti kultaa 800:lla ja 1 500 metrillä. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi 800 ja 1 500 metrin vapaauinneissa. Budapestin lyhyen radan MM-kilpailuissa 2024 hän sai hopeaa 1 500 metrillä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === 50 metrin rata === Matka Aika Päivä 400 m vapaauinti 4.03,35 9. elokuuta 2018 800 m vapaauinti 8.14,55 3. elokuuta 2024 1 500 m vapaauinti 15.40,89 23. heinäkuuta 2019 === 25 metrin rata === Matka Aika Päivä 400 m vapaauinti 3.59,50 10. joulukuuta 2023 800 m vapaauinti 8.07,99 18. joulukuuta 2021 1 500 m vapaauinti 15.30,14 13. joulukuuta 2024 == Lähteet == Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyvinkään baptistilähetys

Hyvinkään Baptistilähetys on vuonna 2000 perustettu hyvinkääläinen baptistiseurakunta. Seurakunta on itsenäinen ja paikallisjohtoinen. Seurakunta toimii Hyvinkäällä sekä sen lähiympäristössä. Seurakunnan toiminta alkoi perustajajäsenten evankeliointi- ja opetustyöstä paikkakunnalla. Seurakunta järjestäytyi vuonna 2000 ja se on rekisteröity 28. elokuuta 2000. Seurakunnan toimintaan kuuluvat muun muassa viikottaiset raamattupiirit sekä rukouskokoukset. Seurakunta on tehnyt työtä alkoholistien, syrjäytyneiden ja yksinäisten ihmisten parissa. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Baptismi Suomessa * Luettelo Suomen baptistiseurakunnista == Lähteet == Luokka:Suomen baptistiseurakunnat Luokka:Hyvinkään seurakunnat
Kuitubetoni

Kuitubetoni on kuiduilla vahvistettua betonia, joko perinteisen tankoraudoituksen lisänä tai tankojen korvaajana. Kuidut vahvistavat tankoraudoituksen tapaan betonin vetolujuutta, jotta betoni ei halkeaisi tai rakenneosa katkea niin helposti. Kuitutyypeistä yleisin on teräskuitu, mutta markkinoille on tulossa yhä enemmän mm. polymeeri- ja lasikuituja. Kuitubetonin yleisimpiä käyttökohteita ovat ruiskubetonit, pintabetonit, maanvaraiset laatat ja paalulaatat. Kuitubetonia on käytetty myös mm. seinissä, pilareissa, välipohjalaatoissa, ulkotilojen laatoissa (kuten jalkakäytävät) sekä erilaisissa betonituotteissa, kuten kaivonrenkaissa. Suomessa kuitubetonin käyttö on ollut vähäisempää kuin esimerkiksi naapurimaissa, sillä kotimaisten suunnitteluohjeiden saatavuus on ollut heikkoa. ==Yleistä== Kuitujen käyttö perustuu työmaalla saataviin etuihin: raskaita teräsverkkoja ja tankoja ei tarvitse kuljettaa tai kasata yhtä paljon tai jopa ollenkaan. Kuidut sekoitetaan betoniin jo valmistusvaiheessa. Ne tuovat betoniin lisähintaa, mutta säästävät aikaa ja rahaa työmaalla. Kuidut voivat korvata betonin raudoituksen tietyin edellytyksin, mutta ne voivat toimia myös tankoraudoituksen lisänä. Esimerkiksi kantavissa, sortumavaarassa olevissa rakenteissa edellytetään vähintään onnettomuusraudoitusta, joka toteutetaan tankoraudoitteena. Myös esimerkiksi pilarien yläpäät ja laatan reunat saatetaan vahvistaa tangoilla, jotta betonirakenne ei lohkeilisi. Palkkien taipumaraudoitus toteutetaan tankojen avulla mutta kuidut toimivat palkeissa hyvänä leikkausraudoituksena. Kuitubetonin lujuus perustuu jäännöstaivutusvetolujuudelle. Se tarkoittaa sitä, että betonin jo haljettua kuidut eivät anna halkeaman avautua. Toisin sanoen kuidut tekevät betonista sitkeän. Mikäli rakenteeseen on asetettu tiukka halkeilurajavaatimus, kuitujen käyttöä ilman tankoraudoitusta ei suositella. ==Käyttökohteet== Kuitubetonia käytetään Suomessa yleisimmin maanvaraisiin laattoihin, paalulaattoihin, ruiskubetoniin ja pintabetonilattioihin. Ulkomailla on toteutettu vaativimpiakin kohteita, kuten Virossa sijaitseva 16-kerroksinen Rocca Tower, jossa on käytetty kuitubetonisia välipohjia. Kuitubetoni soveltuu myös betonituotteisiin, kuten kaivonrenkaisiin ja pihalaattoihin. Kulkuväylissä ja muissa ulkotilojen laatoissa kuitubetoni toimii myös. Esimerkiksi polyymerikuidut (eli muovikuidut) soveltuvat kulutuspinnoille hyvin, sillä polymeerikuidut eivät ole niin suureksi haitaksi pintaan noustessaan kuin teräskuidut. Kuitubetonissa ei tarvitse huolehtia terästankojen vaatimista betonipeitteistä eli suojaetäisyyksistä. Rasitusluokasta riippuen terästankojen ja betonipinnan välissä täytyy olla betonia jopa useita senttimetrejä, joka pakottaa betonirakenteen tiettyyn paksuuteen. Pelkkiä kuituja käytettäessä tätä vaatimusta ei ole, ja se mahdollistaa ohuemmat rakenteet esimerkiksi betonisten ulkoseinäelementtien ulkokuorissa. ==Lähteet== Luokka:Betoni
Marrit Steenbergen

Marrit Steenbergen (s. 11. tammikuuta 2000 Ooststellingwerf) on alankomaalainen uimari. Hän on voittanut kolme maailmanmestaruutta ja kahdeksan Euroopan-mestaruutta. Hän on menestynyt vapaauinnin lisäksi sekauinnissa. Steenbergen on voittanut useiden viestimestaruuksien lisäksi henkilökohtaisen Euroopan-mestaruuden 200 metrin vapaauinnissa Kazanin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2021 sekä sadan ja 200 metrin vapaauinnissa Rooman pitkän radan EM-kilpailuissa 2022. Hän voitti lyhyen radan maailmanmestaruuden 100 metrin sekauinnissa Melbournessa 2022 ja pitkän radan maailmanmestaruuden 100 metrin vapaauinnissa Dohassa 2024. Tokion olympialaisissa kesällä 2021 hän ui 4 × 100 metrin vapaauintiviestin alkuerässä; Alankomaat sijoittui loppukilpailussa neljänneksi. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uusi Poru

Uusi Poru (), myös "Uusi-Poru", on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Serepetan luterilaisen seurakuntaan. Nykyään se kuuluu hallinnollisesti Leningradin alueen Lomonosovin piiriin. Kylän nimi polveutuu varmasti inkeroisesta Kangas-nimestä, jotka kirjurit ovat kääntäneet venäjäksi (bor - "kangas, nummi"). Uusi Poru esiintyy kartoilla 1800-luvun alussa (lähellä sijatseva Vanha Poru - 1600-luvulla). Vuonna 1849 kylässä asui 41 inkeriläistä (savakoita), 19 miestä ja 22 naista, ja 38 venäläistä. Kylän isot suvut oli Parisniekka ja Perosti. Molemmat sukunimet olivat harvinaisia, ja yleisiä vain Inkerissä. Vuonna 1926 Uusi-Porussa oli 21 taloa ja 106 asukasta, niistä 43 henkilöä (8 taloa) - inkeriläisiä. Toisen maailmansodan aikana kylä oli saksalaisjoukkojen miehittämä. Vuosina 1943-1944 inkeriläisiä vietiin Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa heistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikyläänsä, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Inkerin kylät Luokka:Serepetan kylät
Noora Schroderus

Noora Schroderus (s. 1982 Pirkkala) on Salossa asuva ja työskentelevä suomalainen kuvanveistäjä. Schroderus käsittelee teoksissaan muun muassa erilaisia vallan rakenteisiin ja sukupuoleen liittyviä kysymyksiä ja ottaa niissä kantaa usein hienoisen sarkastisella otteella. ==Taiteellinen työskentely== __NOTOC__ Schroderuksen teosten materiaalivalikoima on laaja. Hän hyödyntää niissä muun muassa postikortteja, pronssia, terästä, lyöntimetallia, muovia, vaneria ja tekstiiliä, kuten flanellia, satiinia ja lankoja. Teoksissaan Schroderus karnevalisoi oletuksia esineiden muodoista ja ominaisuuksista ja haastaa sukupuolittuneita ajattelumalleja. Esimerkiksi Soft Tools -veistossarjan (2006) kankaista valmistetut moottorisahat, porat ja ruuvimeisselit muistuttavat värikkäitä pehmoleluja haastaen työkalujen maskuliinista maailmaa. Toistuva piirre Schroderuksen teoksissa on myös erilaiset vääristymät, kuten Fiskarsin oransseja saksia muistuttavien valettujen veistosten vääntyneet ja valuvat muodot teoksessa Still life (2019). Schroderus on käyttää teoksissaaan myös tekstiilikäsityön tekniikoita kuten kirjointaa. Setelisarjan teoksissa Schroderus on tehnyt värikkäillä langoilla seteleiden muotokuviin lisäyksiä rakentaen niihin uusia merkityskerroksia. Schroderus on esitellyt teoksiaan yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 2006 lähtien. Hän on työskennellyt myös residensseissä Ranskassa ja muissa pohjoismaissa. Schroderus on toteuttanut suurikokoisia veistoskokonaisuuksia myös yhdessä puolisonsa kuvanveistäjä Kimmo Schroderuksen kanssa. Taiteilijapari kuvaa taiteelliselle työskentelylle keskeiseksi tietyn materiaalin tai tekniikan mahdollisimman hyvän hallinnan. ==Opinnot== Schroderus on opiskellut taidetta Oriveden opistossa vuosina 2001–2002 sekä Kankaanpään taidekoulun kuvanveiston laitoksella vuosina 2002–2006. Vuonna 2014 hän valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. ==Julkisen tilan teoksia== * Quercus robur (2021, Turku) * Pique Nique (2019, Turku) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Noora Schroderus Kuvataiteilijamatrikkelissa *Noora Schroderuksen teoksia Kansallisgalleria kokoelmassa Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät
Claire Curzan

Claire Marie Curzan (s. 30. kesäkuuta 2004 Cary, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen uimari. Hän saavutti vuonna 2021 Tokion olympialaisissa hopeaa uituaan Yhdysvaltain joukkueessa 4 × 100 metrin sekauintiviestin alkuerässä. Henkilökohtaisessa 100 metrin perhosuinnissa hän karsiutui loppukilpailusta oltuaan välierissä kymmenes. Hän voitti Dohan pitkän radan MM-kilpailuissa 2024 kultaa kaikilla kolmella henkilökohtaisella selkäuintimatkalla. Lisäksi hän on voittanut useita viestimaailmanmestaruuksia vuodesta 2021 alkaen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyvinkään vapaaseurakunta

Hyvinkään vapaaseurakunta on Hyvinkäällä toimiva vapaaseurakunta. Seurakunnan vanhimmiston puheenjohtaja on Pekka Hartikianen ja seurakunta kuuluu Suomen Vapaakirkkoon. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Hyvinkään keskustassa Donnerikadulla. Seurakunnan toimintaan kuuluu jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi lapsityö pyhäkoulun ja perhekirkon muodossa, pienryhmätoiminta, diakoniatyö ja ruokajakelu. Hyvinkään vapaaseurakuntaan kuuluu noin 80 jäsentä. Vapaaseurakunnan toimintaan on osallistunut runsaasti myös afrikkalaistaustaisia henkilöitä. Afrikkalaismessuissa saarnataan ranskaksi, minkä lisäksi messuissa lauletaan ja tanssitaan. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Vapaakirkollisuus Suomessa * Suomen Vapaakirkko * Hyvinkään seurakunta == Lähteet == Luokka:Hyvinkään seurakunnat Luokka:Suomen vapaaseurakunnat
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2023

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2023 järjestettiin Fukuokassa Japanissa 14.–30. heinäkuuta 2023. Kilpailuohjelmaan kuuluivat ratauinti, avovesiuinti, taitouinti, uimahypyt, korkeat uimahypyt ja vesipallo. Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää vuonna 2021. Tokion olympialaisten siirryttyä koronaviruspandemian vuoksi vuodelle 2021 siirrettiin MM-kilpailuja vuodella eteenpäin. Japanin edelleen huonon koronavirustilanteen vuoksi Fukuokan MM- kilpailut päätettiin tammikuussa 2022 siirtää vielä vuoteen 2023 ja vuoden 2022 kilpailut sai järjestettäväkseen Unkarin Budapest. Kilpailujen menestyneimmät maat olivat 20 kultamitalia voittanut Kiina ja 15 kultamitalin Australia sekä eniten mitaleja, 44 kappaletta, joista vain seitsemän oli kultaa, saanut Yhdysvallat. == Lähteet == Luokka:Uinnin maailmanmestaruuskilpailut Maailmanmestaruuskilpailut Maailmanmestaruuskilpailut 2023 Luokka:Fukuokan urheilu
Hyvinkään adventtiseurakunta

Hyvinkään adventtiseurakunta on vuonna 1949 perustettu hyvinkääläinen adventtiseurakunta. Seurakunnan pastori on Sakari Vehkavuori. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko-kirkkokuntaan Seurakunnan tilat sijaitsevat Hyvinkään keskustassa, Seittemänmiehenkadulla. Tilat on rakennettu vuonna 1955 ja rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Risto Sammalkorpi. Rakennus vihittiin käyttöön 14. tammikuuta 1956. Adventtikirkon rakennus on sijoitettu puistomaiseen rinteeseen. Rakennus on rapattu valkoiseksi ja siinä on loiva harjakatto sekä matalampi siipirakennus. Seurakunnalla oli erityisen vahva aika 1960-luvulla. Hyvinkään adventtiseurakuntaan kuuluu noin 70 jäsentä. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Adventismi Suomessa * Suomen Adventtikirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hyvinkään seurakunnat Luokka:Suomen adventtiseurakunnat