EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gemini (protokolla)

Gemini on vuodesta lähtien 2019 kehitetty informaationjakoverkko. Gemini sisältää protokollan tiedostojen siirtoon ja gemtext-merkintäkielen hypertekstidokumenttien julkaisuun (vrt. HTTP ja HTML). Geminin tarkoitus on tarjota kevyt ja yksityisyyttä kunnioittava vaihtoehto World Wide Webille. Sen suunnittelu muistuttaa HTTP:tä edeltänyttä Gopher-protokollaa. Geminin kehitti käyttäjä nimimerkiltään Solderpunk. Projekti alkoi kesäkuussa 2019 ja se protokolla viimeisteltiin lokakuussa 2022, mutta sitä ei ole standardoitu. Geminin palvelinten eli "kapselien" selaamiseen on olemassa Solderpunkin Pythonilla kehittämä AV-98-selain ja muiden tekemiä vaihtoehtoisia selaimia. Gemini käyttää erittäin yksinkertaista gemtext-merkintäkieltä, joka sisältää otsikot, hyperlinkin, listan ja lainauksen merkinnän. Protokolla on suunniteltu niin, että sitä ei ole tarkoitus laajentaa, eikä se ikinä tule sisältämään ominaisuuksia kuten evästeet, kuvat, tyylitiedostot, fontit tai mitään mikä ladataan sivun jälkeen.https://gemini.circumlunar.space/docs/faq.html Gopheriin verrattuna Gemini tukee oletuksena UTF-8:aa ja muita kansainvälisiä merkistöjä, sisällön tunnistamista MIME-tyypeillä, virheilmoituksia, URL-linkkejä ja virtuaalipalvelimia. Geminiä on arvosteltu siitä, että protokollan näennäisestä yksinkertaisuudesta huolimatta TLS 1.2 -salaus on pakollinen. Tämä puuttuu useista vanhoista järjestelmistä, jotka muuten pystyisivät käyttämään kevyttä protokollaa. Geminin suosituksena on "trust on first use" (TOFU) -turvallisuusmalli, jossa palvelimen sertifikaatti hyväksytään ensimmäistä kertaa sillä käydessä ja käyttäjää varoitetaan vain jos se muuttuu.https://lwn.net/Articles/845446/ == Katso myös == * Gopher * HTTP == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Projektin kotisivut * gemini://gemini.circumlunar.space/ Luokka:Verkkoprotokollat Luokka:OSI- sovelluskerros
Romsilva

Regia Naţională a Pădurilor ROMSILVA eli Romsilva on romanialainen valtio- omisteinen yhtiö, jonka vastuulla on valtion julkisten metsien suojeleminen, säilyttäminen, kehittäminen, metsävarojen ja metsästys- ja kalastusalueiden käytön valvominen ja jonka tehtävä on varmistaa, että metsien hoito on ympäristöä säästävää. Romsilva toimii Romanian ympäristö- ja metsäministeriön alaisuudessa. Yhtiö perustettiin vuonna 1990. Romsilvan omistuksessa ja hallinnassa on nelisen miljoonaa hehtaaria metsää, mikä on 65 prosenttia kaikista Romanian metsistä. Sen vuoden 2009 tuotto oli 25 miljoonaa kuutiometriä puutavaratuotteita ja puutavaraa. Niistä 90 % vietiin Egyptiin ja 10 % Kiinaan. == Lähteet == Luokka:Metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Bukarest Luokka:Romanialaiset valtionyhtiöt
Museo Milavida

Museo Milavida on vuonna 2015 avattu kulttuurihistoriallinen museo, joka toimii Tampereen Näsilinnassa. Museon päänäyttely kertoo Finlaysonin puuvillatehtaan omistaneesta Nottbeckin tehtailijasuvusta. Perusnäyttelyn lisäksi Milavidassa on vaihtuvia näyttelyitä erityisesti muodin ja muotoilun teemoista. Museossa on nähty muun muassa Salvatore Ferragamon kenkiä, Valentinon iltapukuja ja Timo Sarpanevan painokankaita. Vuonna 2018 esillä oli Suomen kuninkaalle suunniteltu kruunu. Näyttelytilat sijoittuvat Näsilinnan toiseen kerrokseen. Museo Milavida on kooltaan pienempi kuin aikaisempi Hämeen museo, joka sijaitsi rakennuksessa vuosina 1908–1998. Milavidalla on myös omanlaisensa näyttelyprofiili; se ei ole Hämeen museon kaltainen yleismuseo.Lind, Mari: Näsilinnasta Milavidaksi. – Ritva Palo-oja (toim.) Hämeen museon historia, s. 171–172. Tampere: Tampereen museot, 2016. ISBN 978-951-609-796-4. Nimi Milavida on Näsilinna-palatsin alkuperäinen nimi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Museo Milavidan kotisivut Milavida Luokka:Finlayson (kaupunginosa)
Sega Rally Championship

Sega Rally Championship ( tai Sega Rally Championship 1995), yleisesti tunnettu lyhyesti nimellä Sega Rally, on Segan kehittämä ja julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu vuonna kolikkopelinä ja myöhemmin Sega Saturnille sekä Windowsille. Pelistä on julkaistu versiot myös N-Gagelle ja Game Boy Advancelle. == Pelaaminen == Pelissä ajetaan ralliautolla tavoitteena päästä tietyssä aikarajassa tarkastuspisteiden kautta maaliin. Pelissä on neljä rataa sekä kaksi autoa: Toyota Celica GT-Four ja Lancia Delta HF Integrale (Saturn- versiossa piilotettu kolmas auto Lancia Stratos HF). Peli on huomattava varhaisena pelinä jossa ajetaan eri pinnoilla kuten asfaltilla, soralla ja mudassa. Jokaisella pinnalla on erilainen kitka ja vaikuttaa auton ajettavuuteen vastaavasti. == Kehitys == Pelin ohjaaja Kenji Sasaki kertoo, että tavoitteena oli tehdä erilainen ajopeli kolikkopeleihin: markkinoilla oli jo Ridge Racer ja Daytona USA joten peliin oli löydettävä eri näkökulma. Pelissä oli muutamia säätöominaisuuksia (kuten renkaat, etu- ja takajousitus ja hukkaportti), joka oli vielä suhteellisen harvinaista ennen Gran Turismoa. Peli tuli tunnetuksi intuitiivisesta tyylitellystä ajettavuudesta, visuaalisista ominaisuuksista sekä moninpelimahdollisuuksista. Pelin suunnittelija Tetsuya Mizuguchi on kertonut heidän pyytäneen apua autovalmistajilta testaamiseen, mutta he saivat useita kieltäviä vastauksia ennen kuin valmistajat tulivat mukaan. Sasaki kertoo että kehityksen aikana ajamisen kiinnostavuus katosi ja hän ajoi omalla autollaan vuoritietä, jonka jälkeen he päättivät lisätä vuoristoreitin peliin. Mizuguchi kertoo heidän käyttäneen kolme viikkoa matkalla Yhdysvaltain länsirannikolla kuvaten tekstuureita pelin visuaaliseen ilmeeseen. Sega Saturn -konsolille tehtävässä käännöksessä kehittäjät kohtasivat ongelmia ja pääsivät vain 30 kuvan taajuuteen kun kolikkopelissä oli kaksinkertaisesti. Toinen ongelma oli sovittaminen Saturnin ohjaimelle koska peli oli suunniteltu ohjattavaksi kolikkopelin ratilla. == Myynti == Peli menestyi hyvin: kolikkopelikabinetteja myytiin kappaletta ja 1,2 miljoonaa kappaletta konsoliversiota. == Vaikutus == Peli on inspiroinut muun muassa Colin McRae Rallyn kehitystä. == Ääniraita == Pelin ääniraita on julkaistu Sega Rally Championship Complete -albumilla, joka sisältää Saturn- ja kolikkopeliversion ääniraidat. == Julkaisuversiot ja seuraajat == Pelistä on julkaistu useita versiota ja seuraajia: * SEGA Rally 2 Championship (1998) * Sega Rally Championship (2003, Game Boy Advance) * Sega Rally 2006 (2006, PlayStation 2) * SEGA Rally Revo (2007, PlayStation Portable) * Sega Rally Revo (2007) * SEGA Rally Online Arcade (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:Segan kolikkopelit Luokka:Sega Saturn -pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Rallipelit
Compagnie malienne des fruits

thumb|Malin mangoja. Compagnie malienne des fruits eli Comafruits on malilainen hedelmätuotteita valmistava yritys. Mali on yksi Länsi-Afrikan suurimmista mangon tuottajista, mutta vain pieni osa sen tuotannosta viedään ulkomaille. Italialaisen Dino Ballestran vuonna 2009 perustama Comafruits tuottaa mangopyreetä Malin eteläosassa Sélinguéssa sijaitsevassa laitoksessa. Se saa hedelmät noin 3 000 pienviljelijältä ja työllistää 50 vakituista ja 460 kausityöntekijää. Yhtiö vie pyreetä Eurooppaan, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan, jossa siitä valmistetaan hilloketta ja mehua. Investointiyhtiö Edmond de Rothschild Groupin Moringa-rahasto osti tammikuussa 2020 40 prosenttia Comafruitsista. Investoinin turvin yhtiö aikoo laajentaa tuotantoaan ulkomaille vietäviin pakastettuihin mangopaloihin sekä kotimaassa myytäviin hedelmämehuihin. Hankkeeseen liittyy toinen Ballestran perustama yritys, juomia ja kivennäisvettä valmistava Société des boissons et eaux minérales du Mali (Sobema), josta Moringa osti 46 prosenttia vuonna 2019. Comafruits ja Sobema tarjoavat hedelmien ja vihannesten viljelijöille teknistä ja rahallista tukea ja kouluttavat heitä luomuviljely- ja ympäristöasioissa. ==Lähteet== Luokka:Elintarvikeyhtiöt Luokka:Malilaiset yritykset
Swaroopanand Saraswati

pienoiskuva|Swaroopanand Saraswati Swaroopanand Saraswati (2. syyskuuta 1924 – 11. syyskuuta 2022 Narsinghpur, Madhya Pradesh, Intia) oli intialainen hindujohtaja ja vapaustaistelija. Hän oli Dwarka Peeth -hinduluostarin johtaja (shankaracharya) vuodesta 1982. Intian itsenäisyyskamppailun aikana hän osallistui vuonna 1942 brittien vastaiseen vallankumoukselliseen toimintaan. Uskonnollisen elämänsä hän aloitti Swami Karpatrin oppilaana. Saraswati pidätettiin 1990-luvulla Mulayam Singh Yadavin osavaltiohallituksen aikana osallistuessaan Vishva Hindu Parishadin (VHP) kampanjaan Raman temppelin rakentamiseksi entisen Baburin moskeijan paikalle. Moskeijan tuhouduttua Saraswati kääntyi vastustamaan VHP:tä, joka hänen mukaansa halusi vain edistää poliittisia pyrkimyksiään temppelihankkeella. Hänen mukaansa temppelinrakentaminen tuli jättää uskonnollisille ihmisille eikä VHP:n kaltaisille järjestöille. Hän osoittautui myöhemminkin hindunationalististen poliittisten puolueiden ja järjestöjen vastustajaksi. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän kampanjoi Intian kansanpuolueen (BJP) Narendra Modia vastaan ja kritisoi tämän kannattajien käyttämää Har, Har Modi -vaalislogania, joka muistuttaa jumalille omistettuja mantroja. Kohun vuoksi Modi kehotti kannattajiaan olemaan käyttämättä sitä. Vuonna 2018 hän arvosteli BJP:tä ja hindunationalistista Rashtriya Swayamsevak Sangh -vapaaehtoisjärjestöä. Hänen mukaansa ne ovat aiheuttaneet suurempaa vahinkoa hindulaisuudelle viime aikoina kuin mikään muu. Uskonnollisena vaikuttajana Saraswati vastusti muun muassa Shirdi Sai Baban palvontaa, joka hänen mukaansa on epähindulaista. Hänen mukaansa 1800-luvulla elänyt Shirdi Sai Baba ei ollut guru eikä jumala vaan muslimi, jonka julistamista avataaraksi tukivat hindulaisuuden heikentämiseen tähdänneet tahot. Vuonna 2016 hän syytti Shirdi Sai Baban palvontaa Maharashtran osavaltiota vaivanneesta kuivuudesta. Hänen mukaansa onnettomuuksia tapahtuu aina, kun ei-palvonnan arvoisia ylennetään palvonnankohteiksi. Hän vastusti myös Krishna-liikettä (ISKCON), joka hänen mukaansa on pelkkä rahanpesuun tarkoitettu peitejärjestö. Hänen mukaansa Krishna-liikkeen tarkoitus on vain kerätä rahaa Intiasta Yhdysvaltoihin. == Lähteet == Luokka:Hindulaisuuden johtohenkilöt Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Mogilnon piirikunta

Mogilnon piirikunta () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 45 619\. Piirikunta jakautuu neljään maalaiskuntaan, jotka ovat Dąbrowa, Jeziora Wielkie, Mogilno (sisältää hallintokeskus Mogilnon kaupungin) sekä Strzelno (sisältää Strzelnon kaupungin). Mogilnon piirikunnalla on yhteistä rajaa Inowrocławin, Koninin, Słupcan, Gnieznon ja Żninin piirikuntien kanssa. Sen pinta-alasta arviolta 16,4 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Mogilnon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 9,7 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Mogilnon piirikunnassa oli 45 619 asukasta, joista 51,1 prosenttia naispuolisia ja 48,9 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 47 024 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 36 877 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 17,8 prosenttia, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 20,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,5 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 440 lasta. == Lähteet == Luokka:Kujavia-Pommerin piirikunnat
Einar Ossian Schauman

Einar Ossian Schauman (4. helmikuuta 1874 Helsinki – 9. elokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies.Kuolleita, Uusi Suomi, 11.08.1939, nro 213, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Schaumanin vanhemmat olivat yliopistonsihteeri, hovineuvos Fredrik Maximilian Schauman ja Alexandra Gustava Sneckenström. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1899 Helmi Boman. Schauman tuli ylioppilaaksi 1892 ja suoritti oikeustutkinnon 1897, varatuomarin arvon hän sai 1900. Schauman oli senaatin oikeusosaston virkamies vuodesta 1902, kanslisti vuodesta 1906, protokollasihteeri vuodesta 1912 ja esittelijäsihteeri vuodesta 1917. Korkeimman oikeuden vanhempi oikeussihteeri hän oli 1918–1932 ja kansliapäällikkö 1932–1939. Schauman edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Hän osallistui aateliston kokouksiin vuosina 1919 ja 1922.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Einar Ossian Schauman Viitattu 13.11.2020.Päivästä päivään. 60 v. täyttää..., Helsingin Sanomat, 04.02.1934, nro 33, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Gustav Wied

Gustav Johannes Wied (6. maaliskuuta 1858 Holmegaard, Nakskov, Tanska – 24. lokakuuta 1914 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Wied asui aikuiseksi asti maaseudulla ja muutti sitten Kööpenhaminaan. Hän toimi kirjakauppa-apulaisena, kotiopettajana Jyllannissa, tuntiopettajana, toimittajana. Useita kertoja turhaan yritettyään hän suoritti ylioppilastutkinnon 1887 ja opiskeli sitten kieliä ja kirjallisuutta. Hän oli muutamia vuosia København-lehden palveluksessa ja julkaisi lehdessä ensimmäiset kertomuksensa.Wied, Gustav Johannes, Tietosanakirja osa 10. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917Wied, Gustav Johannes, Nordisk familjebok 32. 1921 Kun August Strindberg 1888–1889 oli Kööpenhaminassa ja yritti saada teatteri-ideoilleen jalansijaa, Wied päätyi hänen lähipiiriinsä ja esiintyi hänen kokeellisessa teatterissaan näyttelijänä (aviomies näytelmässä Fordringsegare, suom. Velkojat), tosin heikolla menestyksellä. Wiedin ensimmäinen kirjallinen työ oli 1880-lukulainen tragedia En hjemkomst (1889), mutta jo seuraava kirja Silhuetter (1891) osoittaa hänet kertojaksi, mikä oli epäilemättä hänelle ominaisin kirjallinen luomistapa. Wied ei vielä novelleissa Barnlige sjæle (1893), koomisissa Menneskenes børn (1894) ja osittain vahvan omaelämäkerrallisessa romaanissa Ungdomshistorier (1895) ollut saavuttanut itsenäisyyttä. Hän jatkoi seuraavina vuosina kokeiluja eri alueilla, jotka eivät olleet hänelle luonteenomaisia, vaikka Lystige historier (1896) ja Erotik (1896) osoittivat selvästi, missä hän oli parhaimmillaan. Koomiset kertomukset ja satyyrinäytelmät toivat hänelle laajan lukijakunnan, ja hän näyttäytyi yhä vahvemmin Sophus Schandorphin omapäisenä seuraajana ja ylittäjänä teoksella Adel, gejstlighed, borger og bonde (neljä satyyrinäytelmää, 1897). Wied oli aito ja omaperäinen koomikko ja humoristi, joka mielellään viljeli karkeaa huumoria ja Rabelais'n tavoin nautti loputtomasti ihmisten esittämisestä animaalisista vieteistä ja haluista riippuvaisina ja siten tämän riippuvuuden vuoksi naurettavina. Hänen kertomuksensa ilmestyivät kaksiosaisena teoksena Fra land og by (2. p. 1914). Hänen kuolemansa jälkeen ilmestyivät Skrifter kuusiosaisena muistopainoksena (1915–1916). Valikoima kirjoituksia ilmestyi 1918 nimellä Udvalgte skrifter. ==Suomennetut teokset== * Onnen vangit (Livsens Ondskab); suom. Katri Ingman, Helsinki: Pellervo-seura 1948 Lisäksi Wiedin kertomusten suomennoksia on julkaistu antologioissa: * Maailmankirjallisuuden kultainen kirja. Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja, WSOY 1930 ** Rakkautta: erään rakastuneen muistiinpanoja ** "Ditlevsen" * Hyvää yötä: neljäs hyvää yötä: hetki lepoa kunnes nukutte, Karisto 1937 ** Vaeltava kisälli * Tehkäämme iloinen ilta: huumorin helmiä meiltä ja muualta, Kirjokansi 1945 ** Kanojen vallankumous == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Vastavoimat

Vastavoimat on suomalaislaulaja Laura Närhen 6. marraskuuta 2020 julkaistu kolmas studioalbumi. Albumin teko aloitettiin Närhen vuonna 2012 julkaistun edellisen albumin jälkeen vuonna 2013. Tuottajana tuolloin jatkoi Närhen aiemmatkin sooloalbumit tuottanut Matti Mikkola. Albumin tekoon tuli kuitenkin keskeytyksiä Närhen yksityiselämän muutosten vuoksi. Tuottajana jatkoi lopulta Atso Soivio, joka on tuottanut suurimman osan albumin kappaleista. ”Helsinki”-kappaleen tuotantoa on ollut tekemässä myös Leri Leskinen. Albumin vanhimmat kappaleet (”Elämän käyttöohje”, ”Luottokelvoton” ja ”Pidä hyvänä”) on tehty vuonna 2014. Närhi on kertonut, että albumin kappaleet muodostavat tarinan kaaren. Aiheet alkavat halusta sitoutua ja onnistua, albumin keskivaiheilla tulee alamäki ja itsensä tutkiskelu. Lopussa koetaan vielä toivoa päättyen viimeiseen ”Mä elän” -kappaleeseen. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin toukokuussa 2020 Atso Soivion ja Markus Koskisen säveltämä ja Koskisen yhdessä Närhen kanssa sanoittama ”Mä elän” -kappale. Lokakuussa 2020 julkaistiin Närhen, Mikko Tammisen sekä Juho "Juho Raja" Sillanpään säveltämä ja sanoittama ”Helsinki”-single. Albumin CD-versiolla on bonusraitana myös ”Supersankari”-kappale, joka on julkaistu erillisenä singlenä helmikuussa 2016. Albumilistalla Vastavoimat nousi sijalle 13 ja se oli listalla kaksi viikkoa. == Kappaleet == == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Soundi: Levyarvio: Musiikkia arjen harmaudesta – Laura Närhen uusi levy on tehty menetetyistä mahdollisuuksista Viitattu 19.12.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Laura Närhen albumit
Karl August Schroderus

Karl August Schroderus (6. marraskuuta 1847 Vaasa – 12. joulukuuta 1940 Alavus) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Schroderuksen vanhemmat olivat rovasti Gustaf Henrik Schroderus ja Elisabet Sofia Wegelius ja puoliso vuodesta 1872 Elin Lagus (k. 1933). Schroderus tuli ylioppilaaksi 1867, suoritti teologian erotutkinnon 1870 ja vihittiin papiksi 1871. Pastoraalitutkinnon hän suoritti 1875. Schroderus sai rovastin arvon 1896. Hän oli valmistuttuaan Iisalmen kirkkoherran apulainen ja vt. kirkkoherra vuodesta 1876 ja Lapinlahden kappalainen vuodesta 1897. Siikajoen kirkkoherrana Schroderus toimi 1889–1893 ja Alavuden kirkkoherrana vuodesta 1893. Lapuan rovastikunnan lääninrovasti Schroderus oli 1898–1924. Hän oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1900, 1904 ja 1905. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Karl August Schroderus (Viitattu 13.11.2020)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 13.12.1940, s. 8. Hänen lapsiinsa lukeutuu mm. toimitusjohtaja, kauppaneuvos Lauri SchroderusYlioppilasmatrikkeli 1853–1899: Lauri Schroderus (Viitattu 13.11.2020) sekä arkkitehti Eino Schroderus. Yksi poika muutti sukunimensä Rauramoksi. ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Nokkalan Majakka

Nokkalan Majakka on kahvila-ravintola Matinkylän Nuottaniemessä Etelä- Espoossa. Se sijaitsee Rantaraitin varrella Nokkalanniemen venesataman yhteydessä Suomenlahden rannalla. Matinlahden uimaranta levittäytyy välittömästi Nokkalan Majakan pohjoispuolella, uimarannan koillispäässä on Café Merenneito. Nokkalan Majakan vaiheet liittyvät Nokkalan venesataman laajentamiseen. Alueelle tehtiin tilavaraus uudelle kahvilarakennukselle. Sijainti asetti tiukat rajat rakennuksen toteuttamiselle, joten ratkaisuna oli yksikerroksinen rakennus, jossa on merelliseen ympäristöön mukautettu kattoterassi. Terassille vievä kierreportaikko suojattiin lamellipuulla, jolloin syntyi majakkaa muistuttava arkkitehtoninen elementti. Nokkalan Majakan kehys on painumatonta hirttä, joka mahdollisti ensimmäisen kerroksen panorama-ikkunat nykyaikaisin, kevyin liitoksin. Julkisivu on kalteva ja mäntypaneloitu. Nokkalan Majakan rakentaminen kesti noin kahdeksan kuukautta. Espoon saaristoliikenteen lautat pysähtyvät Nokkalan Majakan tuntumassa. Aivan Majakan vieressä on yksi Helsingin "citypyörien" terminaaleista. == Lähteet == Luokka:Espoon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomalaiset kahvilat Luokka:Matinkylä
Toppelund

Toppelund on arkkitehtonisesti tasokas, 1950-luvun rakennustaidetta edustava huvila Haukilahden kaakkoisosassa Etelä-Espoossa. Sen suunnitteli arkkitehti Veli Paatela. Toppelund tunnetaan myös nimellä Toppelundin kartano. Toppelundin puistomainen rantavyöhyke kuului aikoinaan Olarin verotaloon. Vuorineuvos Wilhelm Wahlforss osti sen 1940-luvun taitteessa; tontilla oli puuhuvila 1800-luvun lopulta, mutta vuorineuvos tarvitsi edustavamman residenssin kodikseen. Wärtsilän hallitus päätti 1948 rakennuttaa Villa Toppelundin Wahlforssille lahjaksi tämän arvokkaasta työpanoksesta. Useita luonnoksia tutkittuaan Wahlforss valitsi arkkitehdiksi Veli Paatelan. Talo valmistui 1951. Paatela oli tehnyt opintomatkan Yhdysvaltoihin toisen maailmansodan jälkeen, ja Toppelundin arkkitehtuurissa on selkeitä vaikutteita matkalta, kuten rakennuksen moniosainen, matala volyymi, aumakatto ja keltaiseksi poltettu tiili. Rakennuksen tilat jaettiin selkeästi henkilökunnan siipeen, edustustiloihin ja yksityiseen tilaan. Toppelundissa vieraili Wahlforssin aikana maailman elinkeinoelämän huippuvaikuttajia ja valtioiden ylintä johtoa. Huvilaa ympäröi Toppelundin puisto ja sen eteläpuolella sijaitsee Toppelundin ranta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Espoon huvilat Luokka:Haukilahti
McCann Helsinki

McCann Helsinki, aiemmin Liikemainonta-McCann, on suomalainen mainostoimisto. Sen historia juonsi juurensa Paul T. Thorwallin vuonna 1924 perustamaan Liiketaloudelliseen Neuvontatoimistoon, josta pian tuli Liike-Apu ja sitten Liikemainonta. Vuonna 1967 Liikemainonnasta tuli Suomen ensimmäinen ulkomaiseen omistukseen myyty mainostoimisto, kun silloinen pääomistaja Ole Stoltzenberg myi yrityksensä yhdysvaltalaiselle Interpublicille osaksi McCann- toimistoketjua. 1980-luvun keskivaiheilla Liikemainonta-McCann oli muutamia vuosia Suomen suurin mainostoimisto. Se oli loppuaikoinaan myös vanhin suomalainen toiminnassa ollut mainostoimisto, sillä sitä aiemmin perustetut Suomen Ilmoituskeskus (Ilmo) ja Reklamainos oli lopetettu jo aiemmin. Vuonna 2016 McCann Helsinki siirtyi serbialaisomistukseen yhdessä McCann-ketjun muiden pohjoismaisten toimistojen kanssa. Yritys hakeutui konkurssiin vuonna 2020. ==Toimitusjohtajia== * Paul Thorwall –1958 * Ole Stoltzenberg –1971 * Rolf ”Bimi” Wegmüller 1971– * Jane Moilanen 1995–1998 * Heikki Kauppila 2000– * Mikko Leisti 2003– * Petteri Lillberg 2008–2017 * Sari Heinilä 2017–2020 * Jelena Jazic 2020 * Dinko Kortzanov 2021– ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset mainostoimistot
Kolppanen

Kolppanen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Jaakko Kolppanen (1902–1975), sotilas ja Mannerheim-ristin ritari * Ville Kolppanen (s. 1992), jääkiekkoilija
Iturin metsä

Iturin metsä on sademetsäalue Iturin maakunnassa koillisessa Kongon demokraattisessa tasavallassa, entiseltä nimeltään Zairessa. Metsä on saanut nimensä sen läpi kulkevasta Iturijoesta, joka on alueen suurin joki. Iturin metsä on maailman laajin aarniometsäalue Amazonin altaan ulkopuolella, ja sen pinta-ala on noin 30 000–54 000 neliökilometriä. Noin yksi viidesosa sademetsästä muodostaa Unescon Maailmanperintöluetteloon kuuluvan Okapin eläintensuojelualueen. Metsässä elää useita harvinaisia eläinlajeja, kuten okapeja ja vuorigorilloja. Suuri osa Iturin metsästä on vielä nykyisinkin tutkimatonta. Ensimmäinen siellä käynyt eurooppalainen oli brittiläinen tutkimusmatkailija Sir Henry Morton Stanley vuonna 1887. Alueen pääasiallisia asukkaita ovat mbuti-pygmit. == Lähteet == * Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan maantiede Luokka:Afrikan metsät
Nakłon piirikunta

Nakłon piirikunta () on Puolan piirikunta Kujavia-Pommerin voivodikunnassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 86 311\. Piirikunta jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Kcynia (sisältää Kcynian kaupungin), Mrocza (sisältää Mroczan kaupungin), Nakło nad Notecią (sisältää hallintokeskus Nakło nad Noteciąn kaupungin), Sadki sekä Szubin (sisältää Szubinin kaupungin). Nakłon piirikunnan pinta-alasta arviolta 23 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Nakłon piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 10,5 prosenttia. Luku on huomattavan suuri sekä Kujavia-Pommerin voivodikunnan että koko Puolan työttömyyslukuihin verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Nakłon piirikunnassa oli 86 311 asukasta, joista 50,4 prosenttia naispuolisia ja 49,6 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 86 866 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 77 978 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 19,5 prosenttia, työikäisten 61,4 prosenttia ja eläkeikäisten 19 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,2 vuotta. Elävänä syntyi vuonna 2019 yhteensä 822 lasta. == Lähteet == Luokka:Kujavia-Pommerin piirikunnat
Skiitta

Skiitta on luostariyhteisön pääluostarin ulkopuolella sijaitseva pienempi uskonnollinen rakennus, kappeli ja pienen luostariyhteisön asumus tai seremoniallinen palvelupaikka. Ortodoksisessa muodossaan se sisältää pienen alttarin ja ikonostaasin sekä muut uskontokunnan mukaiset yksityiskohdat.Ortodoksin käsikirja, Kärkkäinen, T ==Lähteet== Luokka:Kristillinen luostarilaitos
Recount – ratkaisevat äänet

Recount – ratkaisevat äänet (Recount, televisioesityksessä myös Uudelleenlaskenta) on vuonna 2008 valmistunut yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka on tuottanut kaapelitelevisioverkko HBO. Se on tositapahtumiin perustuva poliittinen draama, joka kertoo Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaalien äänten kiistellystä uudelleenlaskennasta Floridan osavaltiossa. Elokuvan on ohjannut Jay Roach ja käsikirjoittanut Danny Strong. Pääosassa on Kevin Spacey. Ohjaajaksi kaavailtiin alkuaan Sydney Pollackia, joka joutui kuitenkin luopumaan hankkeesta terveyssyistä ja toimi elokuvassa pelkästään tuottajana. Pollack kuoli päivää elokuvan tv-ensi-illan jälkeen. Laura Dern voitti parhaan television naissivuosan Golden Globe -palkinnon roolistaan Floridan valtiosihteeri Katherine Harrisina. Recount – ratkaisevat äänet sai myös neljä muuta Golden Globe -ehdokkuutta. Lisäksi se voitti parhaan televisioelokuvan, parhaan ohjauksen ja parhaan leikkauksen Primetime Emmy -palkinnot ja oli ehdolla Emmyn saajaksi kahdeksassa muussa sarjassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Primetime Emmy -palkitut ohjelmat Luokka:Jay Roachin ohjaamat elokuvat
Niklas Larsen

Niklas Larsen (s. 22. maaliskuuta 1997 Slagelse) on tanskalainen ratapyöräilyn olympiamitalisti sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän kilpailee myös maantiepyöräilyssä. Hän on pituudeltaan 180 cm. == Ratapyöräily == Larsen kuului Tanskan joukkueeseen, joka saavutti olympialaisten joukkuetakaa-ajossa hopeaa Tokion 2020 kisoissa ja pronssia Rio de Janeirossa 2016. Tokiossa hän sijoittui lisäksi viidenneksi omniumissa, ratapyöräilyn "moniottelussa". Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti pariajossa eli madisonissa pronssia sekä oli joukkuetaka-ajossa neljäs ja omniumissa kymmenes. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut joukkuetakaa-ajossa kultaa 2023 ja 2024, hopeaa 2018 sekä pronssia 2016 ja 2019. Pisteajossa hän sai hopeaa 2024 ja sijoittui neljänneksi 2017. Pariajossa hän on saavuttanut pronssia 2024 sekä sijoittunut neljänneksi 2017 ja kuudenneksi 2018. Omniumissa hän on sijoittunut neljänneksi 2022 ja 2023 ja kahdeksanneksi 2018 ja 2019. EM-kilpailuissa hän on saavuttanut pisteajossa kultaa 2016 ja 2024 sekä hopeaa 2017. Joukkuetakaa- ajossa hän on saavuttanut kultaa 2025 ja hopeaa 2024. Lisäksi hän on saavuttanut hopeaa pariajossa 2017 sekä omniumissa 2024 ja 2025. Nuorten EM- kilpailuissa hän sai joukkuetakaa-ajossa hopeaa 2015. Alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2017 hän saavutti pisteajossa kultaa sekä linja-ajossa ja omniumissa hopeaa. Larsen voitti vuonna 2017 maailmancupin osakilpailun joukkuetakaa-ajossa Calissa, pariajossa Calissa ja Manchesterissa, omniumissa Pruszkówissa ja Miltonissa sekä pisteajossa Miltonissa. Hän on voittanut Tanskan-mestaruuden linja-ajossa, takaa-ajossa ja kilometrin aika-ajossa 2017 sekä pariajossa 2020. == Saavutuksia maantiepyöräilyssä == Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats, The-Sports.org ;2014 :Junioreiden aika-ajon Tanskan-mestaruus :GP Rüebliland, 3. etapn (aika-ajo) voitto ;2015 :Trofeo Karlsberg, 2a.etapin (aika-ajo) voitto :GP Rüebliland, 3. etapn (aika-ajo) voitto ;2017 :Ronde van Midden Nederland, mäkikirikilpailun voitto ;2018 :Rund um den Finanzplatz Eschborn–Frankfurt, alle 23-v. kilpailu, voitto :Rhône- Alpes Isère Tour, pistekilpailu, nuorten kilpailun ja 1. etapin voitto ;2019 :Himmerland Rundt, voitto :EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa :Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto :Lillehammer GP, voitto ;2021 :Fyen Rundt, voitto == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Tanskalaiset ratapyöräilijät Luokka:Tanskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet¨ Luokka:Elävät henkilöt
Oliver Obolgogiani

Oliver Obolgogiani (s. 27. heinäkuuta 1990 Espoo) on suomalaissyntyinen, Georgiaa edustava jääkiekkoilija. Hän pelasi juniorikiekkoa Kiekko-Vantaan organisaatiossa vuoteen 2010 asti pääosin ikäluokan II joukkueissa. Kauden 2009–2010 hän pelasi A-junioreiden I divisioonaa Kiekko-Vantaan edustusjoukkueessa. Kauden 2016–2017 Obolgogiani pelasi jääkiekkoa Georgiassa Grey Wolves Tbilisin joukkueessa ja debytoi keväällä 2018 maajoukkueessa Divisioona 3:n MM-turnauksessa Kapkaupungissa. Kaudeksi 2018–2019 hän palasi Suomeen pelaamaan III divisioonaa IHK:n joukkueessa. Keväällä 2019 hän pelasi jälleen Georgian paidassa divisioona 2:n B-lohkon turnauksessa. Kaudelle 2020–2021 Obolgogiani vaihtoi IHK:sta II divisioonajoukkue Viikinkien riveihin. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Georgialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerastenia

Gerastenia tai hauraus-raihnausoireyhtymä (HRO) on oireyhtymä, johon liittyy ruokahalun heikentyminen, lihaskato (sarkopenia), luukato (osteoporoosi), tahaton painon lasku, väsymysherkkyys, uupumus, lihasheikkous, hitaus ja kaatuilu. Gerastenian vallitsevuus on yli 80-vuotiailla noin 25-40 %. Gerastenia johtuu vanhenemismuutosten aiheuttamasta elinjärjestelmien heikentymisestä, epäjärjestyksen lisääntymisestä, stressinsietokyvyn heikentymisestä ja reservien vähentymisestä. Gerastenia lisää sairastavuutta, toiminnanvajautta, sairaala- ja pitkäaikaishoidon tarvetta ja kuoleman riskiä. Gerastenian hoitoon kuuluvat varhain aloitettu fyysisen aktiivisuuden ylläpito, riittävästä energian- ja proteiininsaannista huolehtiminen, D-vitamiini ja liitännäissairauksien hoito. == Lähteet == Luokka:Lääketiede Luokka:Vanhustenhuolto
Paavo Soinne

Paavo Tapani Soinne (24. lokakuuta 1930 Kuopio – 23. lokakuuta 2020 KeravaKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 14.11.2020, s. C 18.) oli suomalainen musiikintutkija, pedagogi ja urkuri, Liisa ja Pentti Sointeen veli. Paavo Soinne opiskeli Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkilinjalla ja suoritti urkujensoiton diplomin vuonna 1955. Hän opiskeli myös musiikkitiedettä Helsingin yliopistossa ja suoritti filosofian kandidaatin ja filosofian lisensiaatin tutkinnon vuosina 1954 ja 1956.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 5, s. 267. Helsinki 1979. ISBN 951-1-05295-0 Hän työskenteli muun muassa Kuopion tuomiokirkon urkurina 1957–1968 ja Kuopion musiikkiopiston kirkkomusiikkiosaston johtajana 1960–1972, Sibelius-Akatemian musiikinhistorian ja -teorian lehtorina 1976–1991 sekä kirkkomusiikin vt. professorina 1987–1991. Soinne oli kansainvälisesti arvostettu Bach-tutkija. Hän sai director musices -arvon vuonna 1963, Kirkon musiikkipalkinnon 1990 ja J. A. Hollon palkinnon 1996. Paavo Sointeen puoliso oli vuodesta 1955 lehtori Irja Soinne (o.s. Anttila). Heillä on kolme lasta, joista tytär Ulla Soinne on alttoviulisti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *Paavo Sointeen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Soinne

Soinne on suomalainen sukunimi. Nimen kantajia: * Laura Soinne (1897–1992), kirjailija * Liisa Soinne (1935–2010), pianisti ja pianopedagogi * Maija-Leena Soinne (s. 1940), näyttelijä ja lausuja * Paavo Soinne (1930–2020), musiikintutkija, pedagogi ja urkuri, Liisa Sointeen veli * Pentti Soinne (1927–1979), urkuri ja pianisti, Liisa Sointeen veli * Tapio Soinne (1890–1965), metsänhoitaja, yrittäjä ja metsäneuvos, Laura Sointeen veli * Ulla Soinne (s. 1958), alttoviulisti, Paavo Sointeen tytär
Henrik Edvard Rauramo

Henrik Edvard Rauramo, entinen Schroderus (16. syyskuuta 1843 Vaasa – 28. joulukuuta 1915 Leppävirta) oli suomalainen pappi ja moninkertainen valtiopäivämies. Rauramon vanhemmat olivat rovasti Gustaf Henrik Schroderus ja Elisabet Sofia Wegelius ja puolisot vuodesta 1869 Hilda Bergh (k. 1883) ja vuodesta 1884 Anna Helena Paqvalén. Rauramo tuli ylioppilaaksi 1864 ja suoritti teologian erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1867. Hän sai rovastin arvon 1888. Toimittuaan pappina useilla eri paikkakunnilla Rauramo tuli Suonenjoen kirkkoherraksi 1883 ja Leppävirran kirkkoherraksi 1897. Kuopion hiippakunnan tuomiokapitulin asessori hän oli 1897–1900. Rauramo oli pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1877, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1905.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 14.11.2020)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 30.12.1915, s. 1. ==Lähteet== Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Dominic Cummings

Dominic Cummings (s. 25. marraskuuta 1971 Durham, Britannia) on brittiläinen poliittinen neuvonantaja ja strategisti, joka oli Britannian pääministerin Boris Johnsonin vaikutusvaltaisin avustaja. Hän oli keskeinen brexit-kampanjan suunnittelija. Cummingsin arveltiin eroavan vuoden 2020 loppuun mennessä, mutta brittiviestimien mukaan hän poistui virkapaikaltaan mukanaan henkilökohtaiset tavaransa jo perjantaina 13. marraskuuta 2020. Brexit- kampanjassa annettiin optimistinen kuva Euroopan unionista eroamisen vaikutuksista Britannian talouteen. Cummingsin suunnittelema oli muun muassa iskulause, jossa väitettiin, että ero säästäisi 350 miljoonaa puntaa viikossa ja että "säästyneet" rahat käytettäisiin kansalliseen terveydenhuoltoon NHS:ään. Yhtenä eron syynä pidetään sitä, että Johnson yrittää pehmentää julkikuvaansa erottamalla brexitiä voimakkaimmin ajaneita. Cummings oli aiemmin rikkonut koronarajoituksia matkustaessaan halki Englannin koronaoireisena, samaan aikaan kun kansalaisia oli kehotettu pysymään kotona. Hänen on myös sanottu saaneen liikaa valtaa poliitikkoihin verrattuna. Eronsa jälkeen Cummings syytti BBC:lle antamassaan haastattelussa Johnsonia siitä, että tämän mukaan koronasulkua ei tarvita, koska "siihen kuolevat vain yli 80-vuotiaat". Hän myös väitti haastattelussa, että Johnson olisi halunnut jatkaa säännöllisiä tapaamisia 93-vuotiaan kuningatar Elisabetin kanssa, vaikka karanteenissa olevia oli jo heidän lähipiirissään. Johnsonilla todettiin covid viikon kuluttua siitä. Johnsonin kanslia torjuu väitteet.Sakari Nuuttila, Entisen neuvonantajan raju syytös: Boris Johnson ei halunnut koronasulkua, Yle.fi, uutiset 20.7.2021, viitattu 20.7.2021 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Young Kim

Young Oak Kim (o.s. Choe, s. 18. lokakuuta 1962 Incheon, Etelä-Korea) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko, joka on edustanut Kalifornian 39. vaalipiiriä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa tammikuusta 2021 lähtien. Hän voitti marraskuun 2020 vaalit demokraattipuolueen Gil Cisnerosta vastaan. Hän on edustajainhuoneen ensimmäinen amerikankorealainen naisjäsen yhdessä Michelle Steelin ja Marilyn Stricklandin kanssa. Vuosina 2014-2016 Kim istui Kalifornian lainsäädäntöelimen alahuoneessa, eli edustajainhuoneessa. Kim on naimisissa Charles Kimin kanssa. Heillä on neljä aikuista lasta. Pariskunta asuu La Habrassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kimin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Amerikankorealaiset Luokka:Kalifornialaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt
Le Jeune Ahmed

Le Jeune Ahmed (kirjaimellisesti ’Nuori Ahmed’) on Dardennen veljesten ohjaama vuonna 2019 ensi-iltansa saanut belgialainen draamaelokuva. Elokuva kertoo belgialaisesta maahanmuuttajataustaisesta pojasta, joka radikalisoituu. Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2019 Cannesin elokuvajuhlilla. Le Jeune Ahmed palkittiin Cannesissa parhaasta ohjauksesta. == Tuotanto == Dokumenttielokuvilla aloittaneiden Dardennen veljesten ohjaama Le Jeune Ahmed käyttää ohjaajakaksikon muista elokuvista tuttuja keinoja. Elokuva on kuvattu pääosin käsivarakameralla. Useiden muiden veljesten elokuvien tavoin Le Jeune Ahmed on rakenteeltaan pelkistetty draama, joka keskittyy yhden ihmisen moraalisiin valintoihin. Taustalla on laajempi sosiaalisten ongelmien viitekehys. Tarinan ja Ahmedin taustoja ei kuitenkaan selitetä elokuvassa lainkaan. == Juoni == Ahmed on nuori poika, joka kieltäytyy kättelemästä naispuolista opettajaansa, koska hänen uskonsa kieltää sen. Ahmed käy jihadia levittävän radikaalin imaamin moskeijassa. Hän on myös apulaisena imaamin pienessä sekatavarakaupassa. Ahmedin opettaja yrittää aloittaa koulussa arabian kielen oppitunnit, että nuoret muslimit oppisivat kieltä muualtakin kuin koraanista. Ahmed päättää yrittää puukottaa opettajaansa, mutta epäonnistuu. Imaami käskee Ahmedia olemaan kertomatta mitään moskeijasta. Ahmed joutuu nuorisovankilaan ja siellä töihin maatilalle. Hän kertoo psykologille muuttuneensa ja pyytää saada tavata opettajansa. Hän valmistelee kuitenkin salassa opettajansa puukottamista teroitetulla hammasharjalla. Yritys kuitenkin epäonnistuu, sillä opettaja murtuu pelosta nähdessään Ahmedin ja tapaaminen keskeytyy. Maatilalla työskentelee myös nuori tyttö, joka suutelee Ahmedia. Ahmed pyytää tyttöä kääntymään muslimiksi, koska muuten hän on tehnyt syntiä. Tyttö kieltäytyy. Matkalla maatilalta takaisin nuorisovankilaan Ahmed pakenee. Hän menee opettajansa kodin luokse, mutta putoaa yrittäessään kiivetä talon ulkoseinää opettajan asunnolle. Ahmed loukkaantuu vakavasti ja opettaja soittaa ambulanssin. Ahmed pyytää anteeksi opettajalta. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2019 Cannesin elokuvajuhlilla. Le Jeune Ahmed palkittiin Cannesissa parhaasta ohjauksesta. Kansainväliset kritiikit olivat pääsääntöisesti hyviä. Elokuvaa pidettiin kuitenkin Dardennen veljesten välityönä. The Guardian -lehden Peter Bradhawn mukaan elokuva on vähäeleinen, eikä päästä katsojia Ahmedin ajatuksiin. Elokuvan kuitenkin pelastaa pääosan esittäjän intensiivisyys. New York Timesin A.O. Scott mielestä elokuvan kerronta on taloudellista ja tehokasta, mutta siitä puuttuu kuitenkin jotain, ehkä syvempi luotaus Ahmedin persoonallisuuteen. == Lähteet == Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Yhteiskunnalliset elokuvat Luokka:Vuoden 2019 belgialaiset elokuvat
Attila Horváth

Attila Horváth (28. heinäkuuta 1967 Kőszeg – 13. marraskuuta 2020 Szombathely) oli unkarilainen kiekonheiton MM-mitalisti. Hän edusti Haladás Vasutas Sportegyesület -seuraa ja oli pituudeltaan 194 cm. Horváth voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Cottbusissa 1985 tuloksella 60,02. Hän oli viides alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän saavutti pronssia Tokion MM-kilpailuissa 1991 tuloksella 65,32. Hän oli viides Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Hän sijoittui neljänneksi Göteborgin MM- kilpailuissa 1995 ja kymmenenneksi Atlantan olympialaisissa 1996. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 1997 ja 1999. Horváth heitti ennätyksensä 68,58 Budapestissa 24. kesäkuuta 1994. Hän kuoli COVID-19-sairauden seurauksena 53-vuotiaana marraskuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
John Dean

John Wesley Dean III (s. 14. lokakuuta 1938 Akron, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen juristi. Hän toimi Valkoisen talon neuvonantajana vuosina 1970–1973, ja hänen liittovaltion viranomaisten kanssa tekemänsä yhteistyön myötävaikutuksella presidentti Richard Nixon erosi Watergate-skandaalin päätteeksi. Dean itse ja muita presidentin keskeisiä avustajia vangittiin.John Wesley Dean III Britannica Dean sai oikeustieteellisen oppiarvon Georgetownin yliopistosta vuonna 1965. Hän toimi vuosina 1966–1967 republikaanien pääneuvonantajana Yhdysvaltain edustajainhuoneen oikeuskomiteaan. Vuonna 1970 presidentti Nixon valitsi Deanin Valkoisen talon neuvonantajaksi. Vuonna 1972 hän nimitti Deanin johtamaan erikoisselvitystä siihen, oliko Valkoisen talon henkilöstöön kuuluvia osallisina Demokraattien kansalliskomitean päämajaan tehtyyn murtoon. Dean varoitteli Nixonia peittelystä maaliskuussa 1973 ja alkoi tehdä yhteistyötä liittovaltion tutkijoiden kanssa, joten Nixon erotti hänet 30. huhtikuuta 1973. Rajoitetulla koskemattomuudella Dean todisti Yhdysvaltain senaatin Watergate-komitean edessä kesäkuun loppupuolella 1973. Hän kertoi presidentin olleen mukana peittelyssä ja tienneen murtautujille maksetusta vaitiolorahasta. Hän myös kertoi John Ehrlichmanin määränneen todistusaineistoa tuhottavaksi ja ilmoitti Nixonin tienneen murrosta jo ainakin kuusi kuukautta aiemmin kuin presidentti oli myöntänyt.The Watergate Files: John W. Dean III (1938 - ) Gerald R. Ford Library & Museum Lopulta tutkijoille paljastuivat Nixonin salaiset nauhat, joiden sisältö vahvisti Deanin ja muiden todistukset riittävissä määrin, jotta Nixon joutui eroamaan. Deania itseään syytettiin oikeudenkäytön estämisestä, ja hän vietti neljä kuukautta vankilassa. Hän menetti juristinoikeutensa Washington DC:ssa.John Dean Disbarred In District of Columbia The New York Times Dean käsitteli osuuttaan Watergate-skandaalissa kirjoissa Blind Ambition (1976) ja Lost Honor (1982). Hän ryhtyi investointipankkiiriksi ja 2000-luvulla näkyväksi George W. Bushin sekä Donald Trumpin kriitikoksi. Dean on julkaissut lukuisia kirjoja politiikan aiheista. Näihin kuuluvat Worse than Watergate: The Secret Presidency of George W. Bush (2005) ja Authoritarian Nightmare: Trump and His Followers (Bob Altemeyerin kanssa, 2020). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kukouri Mobile Entertainment

Kukouri Mobile Entertainment on suomalainen peliyhtiö, joka kehittää pelejä ensisijaisesti mobiililaitteisiin. Yhtiön kotipaikka sijaitsee Kotkassa ja toimitusjohtaja on Petri Piipari. Kukouri ilmoitti marraskuussa 2024 sulkevansa Pixel Worlds -pelin serverit kokonaan vuoden loppuun mennessä. Tammikuussa 2025 Kukouri kertoi myyneensä Pixel Worldsin sekä Tiny Troopers pelisarjan immateriaalioikeudet Social First Oy:lle. Monia Kukourissa alusta asti olleita työntekijöitä siirtyi Social Firstiin ennen Pixel Worldsin sulkemista. Kukouri Mobile Entertainmentin sivut ovat myös suljettu pysyvästi. Kun avaa sivut heti ekana tulee teksti "This website has been shut down. Thanks for all the years. - Kukouri Team". Kukouri ei ole kaikesta tästä huolimatta kuitenkaan jättänyt mitään virallista tiedotetta yrityksen lopettamisesta (Helmikuussa 2025). Kukouri Mobile Entertainmentin yksi perustajista sekä entinen toimitusjohtaja Kim Soares on nykyinen Social First Oy:n toimitusjohtaja sekä perustaja. == Pelit == * Pixel Worlds (Toiminnassa vuosina 2017-2024) * Monsterrific (Ei toiminnassa) * Tiny Troopers -pelisarja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Suomalaiset videopeliyritykset
Baumann

Baumann tai Bauman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alex Baumann (s. 1964), kanadalainen uimari * Dieter Baumann (s. 1965), saksalainen keski- ja kestävyysmatkojen juoksija * Édgar Baumann (s. 1970), paraguaylainen keihäänheittäjä * Frank Baumann (s. 1975), saksalainen jalkapalloilija * Herbert Baumann (1925–2020), saksalainen säveltäjä ja kapellimestari * Hermann Baumann (1902–1972), saksalainen sosiaaliantropologi * Hermann Baumann (s. 1921), sveitsiläinen vapaapainija ja olympiamitalisti * Hermann Baumann (1934–2023), saksalainen käyrätorvensoittaja * Jonas Baumann (s. 1990), sveitsiläinen maastohiihtäjä * Julie Baumann (s. 1964), sveitsiläinen pika- ja aitajuoksija * Nikolai Bauman (1873–1905), venäläinen vallankumouksellinen * Oliver Baumann (s. 1990), saksalainen jalkapallomaalivahti * Patrick Baumann (1967–2018), sveitsiläinen urheiluvaikuttaja, Kansainvälisen olympiakomitean jäsen * Perry Bauman (1918–2004), yhdysvaltalais-kanadalainen oboisti * Peter Baumann (s. 1953), saksalainen muusikko * Peter René Baumann, DJ Bobo (s. 1968), sveitsiläinen elektronisen musiikin artisti, lauluntekijä, tanssija ja musiikkituottaja * Robert Bauman (s. 1937), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko * Romed Baumann (s. 1986), itävaltalainen alppihiihtäjä * Wilhelm Baumann (1912–1990), saksalainen käsipalloilija ja olympiavoittaja * Zygmunt Bauman (1925–2017), puolalainen sosiologi.
Ben Sasse

Benjamin Eric Sasse (s. 22. helmikuuta 1972) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän toimi vuosina 2015–2023 toisena Nebraskan osavaltion senaattoreista. Sasse erosi kesken virkakautensa 8. tammikuuta 2023 vastaanottaakseen paikan Floridan yliopiston johtajana. Ennen politiikkaan lähtemistä hän opiskeli Harvardin yliopistossa, St. John’s Collegessa ja Yalen yliopistossa. Hän toimi viisi vuotta Midlandin yliopiston presidenttinä ennen kuin hänet valittiin senaattiin. Sasse on naimisissa Melissa McLeodin kanssa ja heillä on kolme lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ben Sassen kotisivut Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gustaf Ferdinand Snellman

Gustaf Ferdinand Snellman (18. huhtikuuta 1851 Oulu – 3. toukokuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies. Gustaf Ferdinand Snellmanin vanhemmat olivat kauppaneuvos Johan Wilhelm Snellman ja Johanna Enbom ja puoliso vuodesta 1885 Anna Maria Åhlen. Snellman tuli ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1883. Snellman toimi Raahen kaupunginlääkärinä 1885–1889 ja sitten piirilääkärinä Rovaniemellä. Hän edusti porvarissäädyssä Raahen kaupunkia valtiopäivillä 1888.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Gustaf Ferdinand Snellman Viitattu 14.11.2020.Kuolleita. Päivälehti, 5.5.1903, s. 3. Gustaf Ferdinand Snellmanin sisaruksia olivat kauppaneuvokset Albert Oskar Snellman ja Karl August Snellman sekä diakonissalaitoksen johtaja Lina Snellman.Kauko Kouvalainen: Stiftelsen Alma och K.A.Snellman Säätiö 1921-2004 Viitattu 14.11.2020. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet