EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Haydar Reis Nigari

Haydar Reis Nigari (1494 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1572 Osmanien valtakunta) oli turkkilainen miniatyyrimaalari, meriupseeri ja runoilija. Hänen isoisänsä Abdülkadir Efendi oli aikanaan kuuluisa shakinpelaaja, jonka Selim I kutsui vieraakseen Istanbuliin. Abdülkadir perheineen asettui asumaan Galataan, jossa myös Haydar syntyi 1494. Hän oli taiteen ja kulttuurin ympäröimä jo lapsena. Haydarin suku oli kulttuurisukua, jossa taiteita tuettiin ja lisäksi Galatassa asui lukemattomia kalligrafeja, miniatyristeja, muusikoita, runoilijoita, varjo- ja nukketeatterin tekijöitä ja kirjanoppineita. Haydar itsekin osoitti suurta kiinnostusta taiteisiin sekä lahjakkuutta piirtämisessä jo lapsesta lähtien. Hän sai kutsumanimen Nigari, joka tarkoittaa muotokuvantekijää. Nigari jäi hänelle taiteilijanimeksi. Nuorena aikuisena Haydar kiinnostui myös merestä ja laivoista, ja pestautui matruusiksi osmanilaivastoon. Laivastourallaan hän kohosi kapteeniksi, jonka osoittaa hänen nimeensä liitetty merikapteenin arvonimi Reis.Haydar Reis (Nakkas Nigari) (1494-1572) Edebi Yâd ve Sanat Akademisi. Viitattu 30.7.2016 Haydar on yksi kuuluisimmista ja taitavimpina pidetyistä Osmanien valtakunnan ajan maalareista. Hän teki luonteikkaita ja värikkäitä muotokuvia muun muassa Suleiman Suuresta ja hänen pojastaan Selim II:sta sekä muista aikansa vaikutusvaltaisista henkilöistä kuten keisari Kaarle V:stä ja Hayreddin Barbarossasta. Työskentelynsä ansiosta Haydar onnistui elvyttämään edeltävän vuosisadan loppupuolella hiipuneen kiinnostuksen muotokuvamaalaamiseen Osmanien valtakunnassa.Carboni 2007 s. 296 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Osmanien valtakunnan henkilöt Luokka:Turkkilaiset taiteilijat Luokka:Merimiehet Luokka:Vuonna 1494 syntyneet Luokka:Vuonna 1572 kuolleet Luokka:Miniatyyrimaalarit
Iivonen

Iivonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Antti Iivonen (s. 1940), fonetiikan professori * Elmeri Iivonen (s. 2004), pesäpalloilija * Heimo Iivonen (1935–2024), kontra-amiraali * Joona Iivonen (s. 2000), pesäpalloilija * Jyrki Iivonen (s. 1950), kansainvälisen politiikan tutkija * Kaarlo O. Iivonen (1884–1938), toimittaja, SDP:n puolue- ja ammattiyhdistystoimitsija * Kaija-Riitta Iivonen (s. 1942), kuvanveistäjä ja keraamikko * Petteri Iivonen (s. 1987), viulisti * Pirjo Iivonen, tietokirjailija * Sulo Iivonen (1895–1962), taidemaalari.
Karoliina Ukskoski

Karoliina Ukskoski (s. 27. elokuuta 1996 Perho) on suomalainen urheilija, jonka lajeina ovat suunnistus ja hiihto. Hän edustaa suunnistuksessa Lahden Suunnistajia. Kausilla 2017–2020 hän edusti Tampereen Kooveeta ja häntä valmensi Reijo Ukskoski ja Mika Ström. Nykyisin Ukskoskea valmentaa Mårten Boström. Ukskoski voitti suunnistuksen nuorten MM-pronssia Raulandissa 2015. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Suomalaiset suunnistajat
Uuno F. Inkinen

Uuno Ferdinand Inkinen (21. kesäkuuta 1913 JääskiKarjala-tietokannan henkilöhaku – 22. joulukuuta 2003) oli suomalainen maalari, somistaja ja mainostoimiston graafikko. Hän voitti 1940-luvun lopulla ehdotuksellaan Työväen taidekerhon järjestämän Suomen sisällissodan punavankien muistomerkkikilpailun. Inkisen ehdotuksen perusteella tehtiin 1949 paljastettu punagraniittinen Santahaminan punaisten teloitettujen ja vankileirillä kuolleiden hautamuistomerkki ja kesäkuussa 1951 paljastettu Tammisaaren punavankien muistomerkki. Helsingin julkiset veistokset : Santahaminan Punaisten teloitettujen ja vankileirillä kuolleiden hautamuistomerkki Inkinen palveli sotien aikana aseettomana lääkintämiehenä. Hänen jatkosodan aikana pitämänsä sotapäiväkirja on julkaistu kirjana. Inkisestä on tehty myös vuonna 2003 Anu Kuivalaisen ohjaama lyhyt henkilödokumentti Taatan paha uni jossa hän kertoo sotakokemuksistaan. EloNet : Taatan paha uni (2003)Rauhanpuolustajat : Uuno F. Inkisen Sotapäiväkirja 1941–1944 == Kirjallista tuotantoa == * Sotapäiväkirja 1941–1944. Suomen rauhanpuolustajat – Like, Helsinki 2002 ISBN 9515789605 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Otteita Uuno F. Inkisen sotapäiväkirjasta, Agricolan uutis- ja keskustelufoorumit - Puheenvuoroja historiasta Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat
Aleksandr Filjuškin

Aleksandr Iljitš Filjuškin (, s. 1970 Voronež, Neuvostoliitto) on venäläinen historioitsija. Hän on kirjoittanut viisi venäjäksi julkaistua teosta, joista kansainvälisesti tunnetuin on englanniksi käännetty Iivana IV Julman aikaa sotahistorialliselta kannalta käsittelevä Ivan the Terrible: A Military History (2008). Teoksen kirjoittamista ja sitä varten tehtyä tutkimustyötä varten Filjuškin sai tukea muun muassa Yhdysvalloista ja Puolasta. Hän on myös kirjoittanut useita historiallisia artikkeleita. Filjuškin opiskeli historiaa Voronežin valtionyliopistossa, josta hän valmistui 1992. Hän on toiminut apulaisprofessorina sekä slaavilaisten kansojen ja Balkanin historian laitoksen dekaanina Pietarin yliopistossa. Filjuškin on naimisissa Svetlana Smirnovan kanssa.Authors: Alexander Filjushkin Pen and Sword Books Limited. Viitattu 30.7.2016 ==Teoksia== * == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Venäläiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Bulle

Bulle tarkoittaa muun muassa seuraavaa: * Bulle, kaupunki Sveitsissä * Bulle, kunta Ranskassa * Bulle, suomalainen rap-artisti.
Millerin lieriöprojektio

Millerin lieriöprojektio on Osborn Maitland Millerin (1897-1979) vuonna 1942 laatima karttaprojektio, joka on eräänlainen Mercatorin projektion muunnelma. Sitä muodostettaessa kunkin paikan maantieteellinen leveys ensin skaalataan kertoimella 4/5, eli alueita ikään kuin siirretään päiväntasaajaa kohti, minkä jälkeen näin muunnettu maapallo ajatellaan kuvatuksi tasolle Mercatorin projektiolla. Jotta mittakaava päiväntasaajalla olisi kaikkiin suuntiin sama, lopuksi etäisyydet päiväntasaajalta kerrotaan tekijällä 5/4.kirjaviite | Tekijä = John P. Snyder | Nimeke = Flattening the Earth: Two Thousand Years of Map Projections | Sivut = 179, 173 | Julkaisija = | Vuosi = 1993 | Tunniste = | Isbn = 0-226-76847-7 Näin ollen paikka, jonka maantieteellinen leveys on \varphi ja pituus \lambda, kuvautuu kartalla kohtaan, jonka karteesiset koordinaatit ovat: :x = \lambda :y = \frac{5}{4}\ln\left[\tan\left(\frac{\pi}{4} + \frac{2\varphi}{5}\right)\right] = \frac{5}{4}\sinh^{-1}\left(\tan\frac{4\varphi}{5}\right). Kääntäen kartan piste (x, y) vastaa maanpinnan pistettä, jonka maantieteelliset koordinaatit ovat: :\lambda = x :\varphi = \frac{5}{2}\tan^{-1}\left(e^\frac{4 y}{5}\right) - \frac{5\pi}{8} = \frac{5}{4}\tan^{-1}\left(\sinh\frac{4 y}{5}\right) Toisin kuin Mercatorin projektio, Millerin projektio ei ole oikeakulmainen. Mercatorin projektioon verrattuna sen etuna on kuitenkin, että siinä napaseudut eivät näytä läheskään samassa määrin liian suurilta, ja navatkin kuvautuvat äärelliselle etäisyydelle. Pituuspiirit näkyvät kartassa janoina, joiden pituus on 0,733 kertaa päiväntasaajan pituus. Projektiota on käytetty useissa amerikkalaisissa karttakirjoissa. GIS-sovelluksissa projektio tunnetaan koodinimellä "EPSG:54003 - World Miller Cylindrical". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Karttaprojektiot
Bulle (Sveitsi)

Bulle on kaupunki Keski-Sveitsissä, Fribourgin kantonissa, Gruyèren alueella, parikymmentä kilometriä Fribourgin kaupungista etelään. Kaupungissa on runsaat 21 000 asukasta. == Sijainti== Bulle sijaitsee Sarinejoen länsirannalla. == Liikenne == Moottoritie A12 Veveystä Berniin kulkee Bullen kautta. Kaupunki on alueellisen rautatieyhtiön TPF:n solmupisteitä, sillä Bullesta on TPF:n rautatieyhteys neljään suuntaan Romontiin, Plaézieux’hön, Broc’hon ja Montbovoniin. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka: Sveitsin kaupungit Luokka: Fribourgin kantonin kunnat
Cathérine Boman-Kolomijzova

Cathérine Boman-Kolomijzova (14. marraskuuta 1872 Moskova – 25. joulukuuta 1961 Helsinki) oli venäläinen Suomeen muuttanut taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Cathérine Boman-Kolomijzova Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Boman-Kolomijzova, Catherine Cathérine Boman-Kolomijzova opiskeli Venäjällä V. Jerkovskyn ja B. Shernjakinin johdolla sekä Pariisissa Académie Colarossissa, André Lhoten oppilaana ja Académie Deléclusessa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1926. == Teoksia == * Kevätmaisema : vesivärityö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Cathérine Boman-Kolomijzova Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Montélimar

Montélimar on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se on Drômen hallinnollinen keskus ja se sijaitsee Rhônejoen rannalla. ==Nähtävyyksiä== Kaupungin nähtävyyksiä on alkuperältään 1000-luvulta peräisin oleva renessanssilinna Château des Adhémar. Nykyään linnassa on nykytaiteen näyttelykeskus. Toinen historiallinen nähtävyys on 1400-luvulta oleva torni Tour de Narbonne.Tour de France 2016 ==Ruokakulttuuri== Montélimar on tunnettu nougatistaan. Maaperätutkija Olivier de Serres istutti alueelle mantelipuita vuonna 1694. Tästä sai alkunsa nougatin suosio joka levisi läpi koko valtakunnan. Kaupungissa erikoistuttiin sen valmistukseen ja nykyään se on kaupungin symboli. Tiedosto:Château_des_Adhémar_facade_ouest.JPG|Château des Adhémar Tiedosto:Montélimar_-_Tour_de_Narbonne_1.JPG|Tour de Narbonne Tiedosto:Nougat_de_Montélimar_-_20090704.jpg|Paikallista nougatia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Drômen kunnat
Lugduniini

Lugduniini on Staphylococcus lugdunensis -bakteerista eristetty bakteereita tuhoava antibiootti, joka tehoaa useisiin patologisiin bakteereihin mukaan lukien MRSA:han. Lugduniinin löytöprosessi julkaistiin vuonna 2016 Nature- tiedelehdessä. Antibiootin eristysprosessi oli omalaatuinen, sillä sitä tuottava S. lugdunensis -kanta eristettiin ihmisen nenästä. Lugduniini on kemialliselta rakenteeltaan syklinen peptidi, joka sisältää myös tiatsolidiiniryhmän. S. lugdunensis ei tuota lugduniinia ribosomien välityksellä. Sen sijaan antibiootin biosynteesin osoitettiin tapahtuvan neljän peptidisyntaasin välityksellä, joita koodaa yksi 30-kiloemäsparin operoni.Zipperer, A ym. (2016) Human commensals producing a novel antibiotic impair pathogen colonization. Nature 535, 511–516. doi:10.1038/nature18634 Lugduniinin kemiallinen kaava on C40H62N8O6S, moolimassa 783,046 g/mol ja CAS- numero 1989698-37-4. == Kliininen merkitys == Systeemiset bakteeri-infektiot ovat hankalia hoidettavia, sillä monet niitä aiheuttavat endogeeniset bakteerit ovat vastustuskykyisiä nykyisin käytössä oleville antibiooteille. Lisäksi kyseenomaisten bakteerien antibioottiresistenssi-kannat yleistyvät jatkuvasti. WHO:n raportin mukaan nykyisen kehityksen jatkuessa useille antibiooteille vastustuskykyiset organismit (MDRO) ovat todennäköisempiä kuolemanaiheuttajia seuraavien vuosikymmenien päästä kuin esimerkiksi syöpäWHO. Antimicrobial resistance: global report on surveillance 2014. http://www.who.int/drugresistance/documents/surveillancereport/en/ (2014). Muun muassa MRSA ja vankomysiini-resistantti enterokokki kuuluvat MDRO- ryhmään, ja lugduniinin osoitettiin tuhoavan näitä bakteereja tehokkaasti koeputki-viljelmissä. Lisäksi Staphylococcus aureus -bakteerin infektoimien rottien nenästä kyettiin eristämään huomattavasti vähemmän S. aureus -bakteereja, jos infektoituneiden rottien nenään istutettiin viiden päivän ajaksi myös villityypin S. lugdunensis -kanta. Vastaavaa infektion hoitoa ei tapahtunut, jos nenään istutettiin poistogeeninen S. lugdunensis -kanta, joka ei kykene tuottamaan lugduniinia. Epidemiologinen tutkimus löysi myös korrelaation S. lugdunensis- ja S. aureus -bakteerin väliltä; S. lugdunensis näyttää kilpailevan elintilasta ihmisen nenässä S. aureus -bakteerin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Lugdunin Luokka:Antibiootit
Ester Hallio

Ester Hallio (aik. Jäntti, 18. lokakuuta 1895 Lapinlahti – 7. tammikuuta 1978) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Ester Hallio Ester Hallio opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913–1917. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1914, 1917, 1918 ja 1925. Hallio oli opiskeluaikanaan syksyllä 1917 parapsykologisen rahasadeilmiön todistajana. Hänen Lönnrotin puistikko 5:ssä Glion talossa sijainneessa opiskelija-asunnossaan alkoi sataa kolikoita tuntemattomasta lähteestä huoneen lattialle. Hallio ja hänen opiskeljatoverinsa Inni Siegberg, Arttu Brummer ja Topi Vikstedt kuluttivat lopulta rahat (noin 20 markkaa) nuorten taiteilijoiden suosimassa Brondan kahvilassa kun kukaan ei tunnustanut niitä omikseen. Professori Arvi Grotenfelt tutki tapausta ja laati tapahtumista pöytäkirjan.Parapsykologian instituutti : Rahasade - Kun tyhjästä satoi kolikoita == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ester Hallio Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Hauterives

Hauterives on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Galaurejoen rannalla, joka on Rhônejoen sivujoki. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyys on Ihanteiden palatsi (Palais idéal). Naivistisen palatsin rakensi postimies Ferdinand Cheval vuosina 1879 – 1912. Cheval näki unessaan fantastinen palatsin, jollaisen hän sitten myös päätti rakentaa. Palatsin rakentamiseen hän käytti 33 vuotta. Vuonna 1969 Ranskan kulttuuriministeri André Malraux nosti palatsin Ranskan historiallisten monumenttien listalle.Tour de France 2016 thumb|left|500px|Palais idéal ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Drômen kunnat
Eva Bremer-Myntti

Ruth Eva Bremer-Myntti (22. huhtikuuta 1894 Vaasa – 10. syyskuuta 1964) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Eva Bremer-Myntti Eva Bremer-Myntti opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920 sekä Pariisissa Vapaassa akatemiassa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938 ja 1954. Lisäksi hänen teoksiaan oli näytteillä naistaiteilijoiden näyttelyssä Berliinissä 1943. Eva Bremer-Myntti oli naimisissa vuodesta 1917 taidemaalari Eemu Myntin kanssa. == Teoksia == * Maisema . öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eva Bremer-Myntti Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Joutsenkaula (tekniikka)

Joutsenkaula on metallista tehty putki- tai letkumainen puolijäykkä materiaali, jota voi taivuttaa kulloinkin tarvittavaan asentoon ja se pysyy siinä. Joutsenkaulaputkea käytetään helppoa suuntaamista vaativien kevyiden laitteiden kuten kohdevalaisimien ja mikrofonien varsina, jolloin myös virta- tai signaalijohto tai valokuitukaapeli voi kulkea joutsenkaulaputken sisällä. Joutsenkaulaputken muodostavat kaksi sisäkkäin asetettua metallista kierrejousta, jotka on muotoiltu niin että niiden välinen kitka pitää putken siinä asennossa mihin se taivutetaan.Raw Flexible Gooseneck Arm, Isoflex. Viitattu 30.7.2016. Mitä suurempi kitka, sitä raskaampia laitteita joutsenkaula kykenee kannattelemaan asentoaan muuttamatta. Jokaisesta kohdastaan joutsenkaula taipuu vain hieman joka suuntaan, joten mitä pidempi joutsenkaula, sitä laajemman liikeradan ja säätövaran se tarjoaa. Valaisinten ja mikrofonien varsien lisäksi joutsenkaulaa käytetään muiden kevyiden laitteiden, kuten GPS-navigointilaitteiden, tablettitietokoneiden ja matkapuhelimien kiinnitystelineissä, suurennuslasien ja mikrofonien puhkusuojien varsissa sekä pienten kameroiden jalustoissa mahdollistamaan laitteen nopea suuntaaminen ja pysyminen halutussa asennossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Koneenelimet
Ray Donovan

Ray Donovan on yhdysvaltalainen rikossarja, jonka on luonut Ann Biderman. Ray Donovan alkoi Showtime-kanavalla vuonna 2013. Sarjaa on tehty seitsemän tuotantokautta. Sarjan pääosissa näyttelevät Liev Schreiber, Paula Malcomson, Eddie Marsan, Dash Mihok, Steven Bauer, Katherine Moennig, Pooch Hall, Kerris Dorsey, Devon Bagby ja Jon Voight. Suomessa sarja on katsottavissa Elisa Viihde Viaplayssä ja Paramount+-suoratoistopalvelussa. Sarjaan pohjautuva elokuva saa ensi-iltansa 15. tammikuuta 2022 Paramount+-suoratoistopalvelussa. == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Primetime Emmy -palkitut ohjelmat Luokka:Showtimen televisio-ohjelmat
Lens-Lestang

Lens-Lestang on kunta Ranskassa Drômen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyys on Saint-Jean-Baptisten kirkko. Se rakennettiin vuosina 1892 – 1907. Kirkon kellotorni, jonka päällä on risti, kohoaa 48 metrin korkeuteen. Kirkon kolmesta kellosta suurin painaa 1500 kg.Kunnan kotisivut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Drômen kunnat
Hilda Sjöblom

Hilda Sofia Sjöblom (31. elokuuta 1873 Helsinki – 26. maaliskuuta 1968) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Hilda Sjöblom Hilda Sjöblom opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1887, 1892–1897 ja 1898. Hän työskenteli sairaanhoitajana ja muutti ulkomaille 1940. Sjöblom suunnitteli myös jugendtyylisiä ryijyjä.Suomen Käsityön Ystävät : Jugend- ryijyt == Palkinnot == * II palkinto dukaattikilpailussa 1899 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hilda Sjöblom Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Hjördis Nyberg

Hjördis Helena Nyberg (18. syyskuuta 1885 Helsinki – 23. toukokuuta 1970) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Hjördis Nyberg ==Henkilöhistoria== Hjördis Nybergin vanhemmat olivat Karl Arvid Nyberg (1849–1932) ja Josefina Charlotta Schostag.Kuka kukin on 1934, s. 474. (Viitattu 8.11.2020) Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1903–1905 ja 1907–1908, Taideteollisessa keskuskoulussa 1904, 1905, 1906 ja 1907, H. M. Krabbén johdolla Hollannissa 1908–1909 sekä Pariisissa Ch. Guérinin johdolla 1913–1914 ja 1920–1922. Nyberg osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1907, 1909, 1912, 1934, 1935 ja 1942. == Teoksia == * Östersundomin kirkon alttaritaulu Jeesus tyynnyttää myrskyn. 1934 Helsingin kirkot : Östersundomin kirkko * Lapsia rannalla: öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Hjördis Nyberg Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Kyllikki Snell

Suomi Kyllikki Snell (31. joulukuuta 1891 Ruovesi – 19. joulukuuta 1972) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Kyllikki Snell Kyllikki Snellin vanhemmat olivat tilanomistaja Gabriel Snäll (1855–1930) ja Karoliina Kallentytär Savijärvi (1856–1934). Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913–1916 ja Wili Jaeckelin johdolla Berliinissä 1923–1924. Snell osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1917 ja 1918. Snell toimi maanviljelijänä. Hän tuli 425 hehtaarin kokoisen Ruoveden Muroleen kylässä sijainneen Murolekosken tilan omistajaksi isänsä jälkeen vuonna 1930.Murolekosken tilan historiaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : S. K. Snell Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Lahja Koivunen

Lahja Koivunen (18. marraskuuta 1898 Kaarina – 26. joulukuuta 1989 Kuusamo) oli suomalainen Kuusamossa asunut taidegraafikko ja taidemaalari. Lahja Koivusen vanhemmat olivat maatalousneuvoja Kaarlo Koivunen ja Ida Alexandra Pennanen. Perhe muutti 1907 Kuusamoon kun Kaarlo Koivunen sai maatalousneuvojan työtä sieltä. Lahja Koivunen opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1924 ja grafiikkaa Harry Henrikssonin johdolla Turussa 1936–1939 sekä suoritti grafiikan jatko-opintoja Aukusti Tuhkain johdolla Helsingissä 1952. Koivunen osallistui Turun Taideyhdistyksen yhteisnäyttelyihin 1923 ja 1936–1939 sekä useisiin Oulun läänissä pidettyihin taidenäyttelyihin. Hänellä oli Kuusamossa useita yksityisnäyttelyitä vuosina 1950–1980. Monien hänen töidensä aiheet löytyivät Kuusamon luonnosta. Koivunen sai valtion taiteilijaeläkkeen 1973. "Niin kuin vaaran rinteellä kasvava puu - Kuusamon taiteilija Lahja Koivusen elämä ja taide" -kirja julkistettiin taiteilijan syntymän 120-vuotissyntymäpäivänä 18. marraskuuta 2018. Kirjan on kirjoittanut Ulla Ingalsuo-Laaksonen ja sen on kustantanut Wazama Media Oy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Kesytön (elokuva)

Kesytön (L’Enfant sauvage) on François Truffaut’n ohjaama draamaelokuva vuodelta 1970. Se pohjautuu vuonna 1797 löydetyn Aveyronin Victorin tapaukseen, jossa metsästä löytyi noin 11-vuotias villilapsi. Käsikirjoituksen elokuvaan teki Truffaut yhdessä Jean Gruault’n kanssa, ja Truffaut näyttelee itse pääosaa, villipojan kasvattilapsekseen ja tutkimuskohteekseen ottavaa lääkäri Jean Itardia. ==Tuotanto== Truffaut neuvotteli elokuvan tuotannosta United Artists -yhtiön kanssa, joka ei innostunut aiheesta eikä ohjaajan elokuvalle kaavailemasta mustavalkoisuudesta. Sovittiin, että Kesyttömän tulevien tappioiden kattamiseksi tuotetaan ensin kaupallisempi elokuvaidea Mississipin velho (1969). Kävikin päinvastoin: Kesytön tuotti paremmin kuin lähes nelinkertaisella budjetilla tehty, Jean-Paul Belmondon ja Catherine Deneuven tähdittämä Mississipin velho. Villipojan rooliin oli vaikea löytää sopivaa lasta. Truffaut halusi elokuvan kuvattavaksi aidoilla tapahtumapaikoilla Etelä-Ranskan Aveyronissa ja värväsi avustajansa etsimään villin oloista poikaa alueen kouluista. Lopulta löytyi mustalaispoika Jean- Pierre Cargol, joka osoittautui tunnetun flamencokitaristi Manitas de Platan sisarenpojaksi. Kesytön oli Truffaut’n ensimmäinen yhteistyö elokuvaaja Néstor Almendrosin kanssa, joka toimi myöhemmin vielä kahdeksan Truffaut’n elokuvan pääkuvaajana. ==Vastaanotto ja jälkimaine== The New York Timesin kriitikot valitsivat Kesyttömän vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1970 ranskalaiset elokuvat Luokka:François Truffaut'n ohjaamat elokuvat
Cantus arcticus

Cantus arcticus op. 61 on Einojuhani Rautavaaran vuonna 1972 säveltämä musiikkiteos, ”konsertto linnuille ja orkesterille”. Teoksessa orkesterille sävellettyyn musiikkiin yhdistyy äänitettyä lintujen laulua, jota on paikoin muokattu äänenkäsittelyllä. Cantus Arcticus on Rautavaaran ja yleensä suomalaisen taidemusiikin kansainvälisesti tunnetuimpia ja esitetyimpiä teoksia.Kalevi Aho ja tuntematon kirjoittaja: Cantus arcticus. Music Finland / Composers & Repertoire. Viitattu 30.7.2016. Teoksen tilasi Oulun yliopisto ensimmäisen tohtoripromootionsa ohjelmamusiikiksi. Kantaesitys oli promootion yhteydessä Oulussa 18. lokakuuta 1972. Oulun kaupunginorkesteria johti Stephen Portman. Rautavaara omisti teoksen Suomen silloiselle tasavallan presidentille Urho Kekkoselle. Noin 18 minuuttia kestävässä konsertossa on kolme osaa, nimiltään 1. ”Suo”, 2. ”Melankolia” ja 3. ”Joutsenet muuttavat”. Konsertto on paikoin aleatorinen eli partituuri jättää kapellimestarille mahdollisuuden vapautua nuottimerkinnöistä ja päättää itse, mitä tai millä hetkellä orkesteri soittaa. Ensimmäinen osa alkaa esittämisohjeella: ”Ajattele syksyä ja Tšaikovskia”. Linnunlauluäänite tuodaan mukaan ensimmäisen osan alussa kuultavan puhallinosuuden ja huilusoolon jälkeen, minkä lisäksi myös puupuhaltimet matkivat lintujen laulua. Toinen osa alkaa äänitteellä ja partituurin mukaan orkesteri tulee mukaan siinä vaiheessa, kun äänite on soinut tarpeeksi pitkään, jotta yleisö tajuaa siinä kuultavien lintujen matkivan toistensa ääniä. Myös kolmas osa alkaa äänitteellä laulujoutsenparven äänistä. Tunnetuillakin kapellimestareilla on tiettävästi ollut vaikeuksia ajoittaa varsinkin kolmannen osan musiikki yhteen joutsenäänitteen kanssa.Kansallislinnun ääni muistuttaa puupuhallinta. Suomen Luonto 6.12.2014. Viitattu 30.7.2016. Rautavaara kopioi osan lintujen laulusta Yleisradion äänitehostearkiston äänitteiltä, mutta osan hän kävi äänittämässä itse soilla Limingassa Oulun lähellä. Äänitystä on käsitelty elektronisesti varsin vähän, vain toisessa osassa kuultavaa tunturikiurun laulua on hidastettu ja kolmannessa osassa laulujoutsenten laulua on monistettu soittamalla samoja ääniä päällekkäin. Muita äänityksessä kuultavia lintuja ovat muun muassa kurjet. ==Lähteet== Luokka:Konsertot Luokka:Einojuhani Rautavaaran teokset Luokka:1970-luvun musiikkiteokset
Manitas de Plata

Manitas de Plata (oik. Ricardo Baliardo, 7. elokuuta 1921 Sète – 5. marraskuuta 2014 Montpellier) oli ranskalainen flamencokitaristi, joka nousi kansainväliseen suosioon 1960-luvulla. Hän levytti vuodesta 1963 lähtien noin 80 albumia, joita on myyty yhteensä noin 93 miljoonaa kappaletta. Hän esiintyi muun muassa 14 kertaa New Yorkin Carnegie Hallissa. Ricardo Baliardo syntyi hevoskauppiaan poikana romanikaravaanissa Etelä-Ranskan Sètessä. Luku- ja kirjoitustaidoton poika ei käynyt koulua, vaan elätti perhettään turistialueiden katusoittajana kesäisin ja renkaanpaikkaajana talvisin. Näin hän omaksui espanjankielisen taiteilijanimensä Manitas de Plata, suomeksi ”pienet hopeiset kädet”Flamencon kitarataitaja Manitas de Plata on kuollut, Turun Sanomat 6.11.2014. Viitattu 30.7.2016.. Hän tuli aluksi tunnetuksi soittamalla vuosittain mustalaisten kokoontumisessa Camarguessa, jossa hänen esityksiään myös äänitettiin 1955. Kuutta vuotta myöhemmin amerikkalainen Connoisseur-levymerkin tuottaja Alan Silver kuuli äänityksiä, matkusti Etelä- Ranskaan ja teki pelottavan näköisen ja sukulaismiestensä alati vartioiman kitaristin kanssa levytyssopimuksen. Tuloksena oli vuoden 1963 albumi Gypsy Flamenco, jolla lauloi Manitas de Platan serkku José Reyes. Manitas de Plata nousi kansainväliseen suosioon 1960-luvulla ja esiintyi erityisesti Ranskan Rivieran matkailukohteissa kuten Saint-Tropez’ssa. Pablo Picasso kaiversi kuvia hänen kitaraansa; Salvador Dalí, Jean Cocteau ja Brigitte Bardot ylistivät häntä. Hän ei juuri puhunut ja jos puhui, hänen espanjansekaiset lyhyet tokaisunsa piti tekstittää Ranskan televisiossa. Hänen albumejaan myytiin noin 93 miljoonaa kappaletta, ja rahat hän sijoitti loistoautoihin (tarinan mukaan rahoja säilytettiin Rolls-Roycessa, koska taiteilija ei luottanut pankkeihin) ja jatkuvasti kasvavan jälkeläis- ja sukulaiskaartin elättämiseen"The Gypsy Wonder; Manitas De Plata." The Economist (US) 15.11.2014. Haettu 30.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G1-389926485.html . Lapsia hänellä on ehkä jopa 28. Monet hänen lapsistaan ja muista sukulaisistaan ovat myös flamencomuusikoita, kuten monet Gipsy Kings -yhtyeen jäsenistä. Manitas de Plata kuoli hoitokodissa Montpellier’ssa 93-vuotiaana marraskuussa 2014.Schudel, Matt. "Manitas De Plata, Dazzling Flamenco Guitarist in the Gypsy Tradition, Dies at 93 ; Known as "Little Hands of Silver," Mr. De Plata Sold Almost 100 Million Records of Flamenco Music." The Washington Post 7.11.2014. Haettu 30.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1P2-37367782.html == Lähteet == Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Ranskalaiset kitaristit Luokka:Ranskan romanit
Kəpəz PFK

Kəpəz Peşəkar Futbol Klubu () on jalkapalloseura Gəncən kaupungista. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Azerbaidžanin Valioliigassa. Maansa mestaruuden Kəpəz on voittanut vuosina 1995, 1998, 1999 ja 2010. Azerbaidžanin cupin seura on voittanut vuosina 1994, 1997, 1998 ja 2000. Kəpəz on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensiesiintyminen tapahtui kaudella 2004 UEFA Intertoto Cupissa. Mestarien liigassa seura on esiintynyt kahdesti: kausilla 2008-09 ja 2010-11, jolloin kummallakin kerralla seura on pudonnut toisella karsintakierroksella. Eurooppa-liigassa Kəpəz on päässyt parhaimmillaan kolmannelle karsintakierroksella kaudella 2015-16. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanilaiset jalkapalloseurat
Karolina Widerström

Karolina Olivia Widerström (10. joulukuuta 1856 Helsingborg - 4\. maaliskuuta 1949) oli ruotsalainen tohtori, gynekologi ja feministi, joka oli osa liikettä, jonka tarkoituksena oli saada naisille äänioikeus. Lisäksi hän kuului Tukholman kaupunginvaltuustoon. Widerström syntyi Helsingborgissa vuonna 1856. Hänen vanhempansa olivat Otto Fredrik Widerström ja Olivia Erika Dillén. Perhe muutti Tukholmaan vuonna 1873. ==Lähteet== *Lundberg, Anna (2008). Läkarnas blanka vapen: svensk smittskyddslagstiftning i historiskt perspektiv. Läkarnas blanka vapen: svensk smittskyddslagstiftning i historiskt perspektiv. s. 85. ISBN 978-91-85509-08-9. *Lindorm, Erik (1936). Ny svensk historia: Oscar II och hans tid, 1872—1907. s. 231. ISBN 9146133755. Luokka:Ruotsalaiset feministit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Xəzər-Lənkəran FK

Xəzər Lənkəran Futbol Klubu () oli jalkapalloseura Lənkəranin kaupungista. Maansa mestaruuden Xəzər voitti vuonna 2007. Azerbaidžanin cupin seura voitti vuosina 2007, 2008 ja 2011. Seura lakkautti toimintansa ammattilaistasolla vuonna 2016, mutta jatkoi toimintaansa nuorisojoukkueissa. Xəzər pelasi useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA Cupissa kaudella 2005-06. Se pelasi kertaalleen Mestarien liigassa: tämä tapahtui kaudella 2007-08. Joukkue jäi tuolloin ensimmäiselle karsintakierrokselle hävittyään kroatialaiselle Dinamo Zagrebille yhteismaalein 4-2. UEFA Cupissa tai Eurooppa-liigassa seura ei päässyt toista karsintakierrosta pidemmälle. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 2004 perustetut urheiluseurat
Coreboot

Coreboot on firmwareprojekti, joka kehittää vapaan ohjelmiston vaihtoehtoa BIOSille ja UEFIlle. Koska ohjelma on suurelta osin laitekohtainen (Coreboot ladataan ennen käyttöjärjestelmän ydintä) on siihen ohjelmoitava tuki erikseen eri laitteille. Coreboot on aiemmin tunnettu nimellä LinuxBIOS. Projekti on laajentunut alkuperäisestä Linuxin käynnistävästä firmwaresta tukemaan myös esimerkiksi Plan 9 -käyttöjärjestelmää. Coreboot on saatavilla eri arkkitehtuureille kuten RISC-V-suorittimille. Corebootin eduiksi lasketaan tehokkuus (karsimalla ylimääräiset ohjelmistot tietokone käynnistyy nopeammin) sekä turvallisuus (vähentämällä mahdollisia hyökkäyspintoja). Koska Coreboot on avointa lähdekoodia se voidaan auditoida ja sitä voidaan muokata. Muun muassa System76 on julkaissut kannettavia tietokoneita, joissa on Coreboot. == Historia == Coreboot-projekti sai alkunsa Yhdysvalloissa Los Alamos National Laboratoryssä vuonna 1999 kahden opiskelijan projektina. Sittemmin projektin parissa on työskennellyt suuri joukko ihmisiä. == Rahoitus == Muun muassa Google, AMD, Acer ja Saksan valtio ovat tukeneet projektia. == Katso myös == * Libreboot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Projektin kotisivu * Versiohallinta Luokka:Tietotekniikka Luokka:Firmware
Olavi Ahlgren

Olavi Aleksanteri Ahlgren (26. tammikuuta 1897 Tampere – 17. lokakuuta 1966 Mynämäki) oli suomalainen Pro Arte -taiteilijaryhmään kuulunut taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Olavi AhlgrenKansallisgalleria - Taidekokoelmat : Olavi Ahlgren Turkulainen taiteilijaryhmä Pro Arte. Lyhyt esittely Tampereella tänään avattavan näyttelyn johdosta, Aamulehti, 20.01.1934, nro 18, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Olavi Ahlgren opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925 ja teki opintomatkan Pariisiin. Hänen teoksiaan oli esillä ulkomailla Tukholmassa ja Oslossa 1929, Tukholmassa ja Göteborgissa 1940 sekä Tukholmassa 1946 ja 1949. Ahlgrenin maalauksia on Turun Taidemuseossa ja Porin Taide- ja Taideteollisuusyhdistyksen kokoelmissa. == Teoksia == * Satamasta : öljymaalaus. 1930-luvun alku * Kesämaisema : öljymaalaus. 1935 * Kaupunkinäkymä : öljymaalaus. 1960 * Näkymä Helsingistä : öljymaalaus. 1960 * Satama : öljymaalaus. * Aihe Turusta : öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Olavi Ahlgren Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Niilo Latva

Niilo Vilhelm Latva (8. joulukuuta 1898 Turku – 15. huhtikuuta 1949 Turku) oli suomalainen Pro Arte -ryhmään kuulunut taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Niilo LatvaKansallisgalleria - Taidekokoelmat : Niilo Latva Turkulainen taiteilijaryhmä Pro Arte. Lyhyt esittely Tampereella tänään avattavan näyttelyn johdosta, Aamulehti, 20.01.1934, nro 18, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Niilo Latva opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1923 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1928. Hän osallistui taidenäyttelyihin vuodesta 1922 lähtien ja Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1926. Latva opiskeli vuosien 1927 ja 1930 välisenä aikana Englannissa, Etelä-Amerikassa, Hollannissa ja Italiassa. == Teoksia == * Ahvenanmaalainen kalastaja (öljymaalaus, 1936) * Asetelma (öljymaalaus, 1942) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Niilo Latva Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Amrubisiini

Amrubisiini (C25H25NO9) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä keuhkosyövän hoitoon. == Käyttö ja haittavaikutukset == Muiden antrasykliinien tavoin amrubisiinin teho syöpälääkkeenä perustuu toposiosmeraasi II-entsyymin estoon. Tällöin muun muassa syöpäsolujen DNA:n vaurioiden korjaaminen, RNA:n synteesi ja proteiinisynteesi estyvät. Lääke rekisteröitiin Japanissa keuhkosyövän hoitoon vuonna 2002 ja sitä tutkitaan Yhdysvalloissa hyväksyttäväksi harvinaislääkkeeksi keuhkosyövän hoitoon. Yhdisteen syöpäsoluja tuhoavat omianisuudet ovat voimakkaampia kuin useiden muiden antrasykliinien. Amrubisiinin lisäksi myös sen metaboliitti amrubisinoli (C25H27NO9) on lääkeaineena aktiivinen. Amrubisiinin merkittävimpiä haittavaikutuksia ovat huonovointisuus sekä neutropenia ja trombosytopenia. Monille muille ryhmän lääkkeille tyypillistä sydäntoksisuutta yhdisteellä ei esiinny. == Synteesi == Amrubisiini on ensimmäinen täysin synteettisesti valmistettu antrasykliini. Muita valmistetaan bioteknisesti tai puolisynteettisesti. Yhdisteelle on kehitetty asymmetrinen synteesi, jonka lähtöaine on tetraliinijohdannainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Amrubicin *ChemBlink: Amrubicin Luokka:Solunsalpaajat
Muistiurheilu

Muistiurheilu on kilpailemista muistamisessa. Lajissa järjestetään vuosittain maailmanmestaruuskilpailut. Kilpailijat käyttävät erityisiä muistitekniikoita, joiden avulla he pystyvät muistamaan pitkiä listoja esimerkiksi numerosarjoja, pelikortteja tai sanoja. ==Kilpailut ja organisaatio== Muistiurheilun kehittivät englantilaiset Tony Buzan, joka tunnetaan miellekartan kehittäjänä, sekä Raymond Keene. Ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1991. Maailman muistimestaruudesta kilpaillaan vuosittain. Vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa oli noin 278 osanottajaa. Vuoden 2016 muistimaailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Singaporessa joulukuussa.WMC 2016, World Memory Championships, 30.7.2016 Muistiurheilua hallinnoi World Memory Sports Council. Sen puheenjohtaja on Raymond Keene.About the sport, World Memory Championships, 30.7.2016 ==Lajit== Muistimaailmanmestaruuskilpailuissa on kymmenen lajia: * nimet ja kasvot * binaariluvut * numeroita yhdessä tunnissa * abstraktit kuvat * numeroiden nopeuskilpailu * päivämäärät * kortteja tunnissa * sanat * puhutut numerot * korttien nopeuskilpailu ==Tekniikat== Muistiurheilijat käyttävät muistitekniikoita, joista vanhimmat kehitettiin antiikin Kreikassa yli 2000 vuotta sitten. Tekniikat perustuvat siihen, että muistettavista asioista tehdään visuaalisia, helposti muistettavia kuvia, jotka järjestellään niin että ne on helppo palauttaa mieleen. Ilman näitä tekniikoita parhaatkin muistiurheilijat ovat muistikyvyiltään vain normaalin ihmisen tasoisia. Yleinen kilpailijoiden käyttämä muistitekniikka on paikkamenetelmä. Muistettavat kohteet, kuten numerosarjat tai korttipakat, muutetaan ensin sanoiksi, joista tehdään mielessä visuaalisia kuvia. Nämä kuvat sijoitetaan johonkin ”muistipalatsiin”, josta ne voidaan palauttaa mieleen oikeassa järjestyksessä kävelemällä mielessä reittiä pitkin. Muistipalatsina voi toimia esimerkiksi oma koti tai jokin muu tuttu paikka tai reitti. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * World Memory Championships * World Memory Statistics Luokka:Muisti Luokka:Urheilulajit
Mississipin velho

Mississipin velho (La Sirène du Mississipi) on François Truffaut’n käsikirjoittama ja ohjaama jännityselokuva vuodelta 1969. Sen pääosia esittävät Jean-Paul Belmondo ja Catherine Deneuve. Elokuva perustuu Cornell Woolrichin romaaniin, kuten perustuivat myös Truffaut’n vuoden 1968 elokuva Morsian pukeutui mustaan ja Truffaut’n suuresti ihaileman Hitchcockin Takaikkuna (1954). Mississipin velhossa Truffaut pyrkiikin hyvin hitchcockmaiseen ilmaisuun ja ottaa vaikutteita etenkin Vertigosta. Hän kuitenkin omisti elokuvan toiselle esikuvalleen, Jean Renoirile.Salmela, Johanna: Mies joka rakasti naisia, elokuvia ja pulp fictionia, Film-O- Holic.com 30.7.2010. Viitattu 30.7.2016. ==Juoni== Ranskalle kuuluvalla Réunionin saarella tupakkaplantaasin omistajamiljonääri Louis (Belmondo) kutsuu luokseen kirjeenvaihtotoverinsa Julien, johon on rakastunut. Laivasta astuva nainen (Deneuve) onkin aivan eri henkilö kuin Julien lähettämässä kuvassa. Louis hyväksyy selityksen, että Julie on lähettänyt naapurinsa kuvan vakuuttuakseen Louis’n tunteiden aitoudesta. He menevät naimisiin, mutta pian Julie häipyy rahat mukanaan. Louis jäljittää hänet Ranskan Antibesiin, jossa nainen työskentelee tanssijana toisella nimellä. Louis matkustaa Antibesiin tappaakseen naisen, mutta heltyy sovintoon kuultuaan naisen selityksen, mutta siitä ongelmat vasta alkavatkin.Mississipin velho (1969) , Elokuvauutiset 15.5.2010. Viitattu 30.7.2016."Mississippi Mermaid." VideoHound's Golden Movie Retriever. Gale. 2008. Haettu 30.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G2-2505917046.html ==Tuotanto== Tuotantoyhtiö United Artists vaati Truffaut’ta ohjaamaan tappiolliseksi arvioimansa Kesyttömän lisäksi myös kaupallisemman elokuvaidean Mississipin velho. Sen pääosiin palkattiin Belmondo ja Deneuve, ja kuvaukset tehtiin suurelta osin Réunionin saarella. Toisin kävi: Kesytön tuotti paremmin kuin lähes nelinkertaisella budjetilla tehty Mississipin velho. Mississipin velho kuvattiin lähes täysin käsikirjoituksen mukaisessa, kronologisessa järjestyksessä, koska Truffaut halusi pääparin suhteen kehittyvän elokuvassa mahdollisimman luonnollisesti. Elokuvan puvustuksen suunnitteli Yves Saint- Laurent.Otavan Iso Fokus, s. 3643 ==Vastaanotto ja jälkimaine== Elokuva sai hyvin ristiriitaisia arvioita, ja sitä syytettiin sekavuudesta sekä rakenteensa että tyylilajiensa suhteen. Se ei menestynyt myöskään teattereissa, mutta jälkikäteen elokuvan arvostus on parantunut."Truffaut's 'Mermaid' coolly dives into darkness, despair." The Seattle Times 14.8.2009. Haettu 30.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G1-205882445.html Vuonna 2001 sai ensi-iltansa uusintaversio samasta tarinasta nimellä Original Sin – perisynti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1969 ranskalaiset elokuvat Luokka:François Truffaut'n ohjaamat elokuvat
Daniel H. Shubin

Daniel H. Shubin on yhdysvaltalainen raamatuntutkija, opettaja, kirjailija ja kääntäjä. Shubin on kirjoittanut useita uskontoa ja filosofiaa sekä erityisesti Venäjän kristinuskon ja ortodoksisen kirkon historiaa käsitteleviä teoksia. Hän on myös kääntänyt useita samoja aiheita käsitteleviä kirjoja venäjästä englanniksi.Tsiolkovski, The Cosmic Scientist and His Cosmic Philosophy. lulu.com. Viitattu 30.7.2016 Shubin on asunut pitkään etelä- Kaliforniassa. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. == Teoksia == * Kingdoms and Covenants Xlibris Corp, 2000 * Monastery Prisons Xlibris Corp, 2001 * The History of Russian Christianity :* Volume I: From the Earliest Years Through Tsar Ivan IV Algora Publishing, 2004 :* Volume II: The Patriarchal Age, Peter, the Synodal System Algora Publishing, 2004 :* Volume III: The Synodal Era And the Sectarians 1725 to 1894 Algora Publishing, 2005 :* Volume IV: The Orthodox Church 1894 to 1990 Tsar Nicholas II to Gorbachev's Edict on the Freedom of Conscience Algora Publishing, 2006 * The Conscientious Objector and the United States Armed Forces Peace Church Challenge, 2008 * Tsars and Imposters: Russia's Time of Troubles Algora Publishing, 2009 * Attributes of Heaven and Earth:An interpretive theology of the realms of spirit and matter, Deity, creation, humanity, the earth, their past and future, based on Sacred Scripture by Daniel H. Shubin Xlibris Corp, 2011 * Heavenly Relationships lulu.com, 2011 * The Gospel of the Prince of Peace, A Treatise on Christian Pacifism Peace Church Challenge, 2014 Omakustanteet: * Skovoroda: The World Tried to Catch Me but Could Not Daniel H. Shubin, 2012 * Leo Tolstoy and the Kingdom of God Within You Daniel H. Shubin, 2013 * Helena Roerich: Living Ethics and the Teaching for a New Epoch Daniel H. Shubin, 2013 * Russia's Wisdom Daniel H. Shubin, 2014 * Aleksandr Dobrolubov, Russia's Mystic Pilgrim Daniel H. Shubin, 2014 * Daniel and Alla Andreev Daniel H. Shubin, 2015 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat
Kun hymy hyytyy

Kun hymy hyytyy (The Entertainer) on Tony Richardsonin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1960. Se perustuu John Osbornen näytelmään The Entertainer (1957), josta elokuvakäsikirjoituksen laativat Osborne ja Nigel Kneale. Pääosaa, vanhenevaa music hall -⁠viihdyttäjää jonka ura ja yksityiselämä ovat kariutumassa, esittää Laurence Olivier. Osbornen näytelmään perustui myös Richardsonin edellinen elokuva, Nuori viha (1959). The New York Timesin kriitikot valitsivat Kun hymy hyytyy -elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made, The New York Times. Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 31.7.2017 (Internet Archive). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1960 brittiläiset elokuvat Luokka:Tony Richardsonin ohjaamat elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat
Michael Khodarkovsky

Michael Khodarkovsky on yhdysvaltalainen historioitsija ja professori, joka opettaa historiaa Loyolan yliopistossa Chicagossa. Khodarkovsky on erikoistunut Venäjän historiaan, josta hän on kirjoittanut useita teoksia sekä artikkeleita.Faculty and Staff Directory Loyola University Chicago. Viitattu 30.7.2016 Khodarkovsky syntyi ja kasvoi Neuvostoliiton ajan Ukrainassa.Michael Khodarkovsky Discusses His Scholarship Viitattu 30.7.2016 Hän opiskeli historiaa Kalmukian valtionyliopistossa Elistassa, jossa myös suoritti Bachelor of Artsia vastaavan tutkinnon. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistosta 1987. Hän on kirjoittanut artikkeleita Venäjän historiasta ja nykytilasta muun muassa lehtiin The New York Times, The Wall Street Journal and Chicago Tribune. ==Teoksia== * Of Religion and Empire - Missions, Conversion, and Tolerance in Tsarist Russia Cornell University Press, 2001. * Russia's Steppe Frontier: The Making of a Colonial Empire, 1500-1800 Indiana University Press, 2002. * Where Two Worlds Met - The Russian State and the Kalmyk Nomads, 1600–1771 Cornell University Press, 2006. * Bitter Choices - Loyalty and Betrayal in the Russian Conquest of the North Caucasus Cornell University Press, 2011. Teos on käännetty venäjäksi 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Michael Khodarkovsky Discusses His Scholarship - Khodarkovsky kertoo tutkijantyöstään Youtube- videossa. Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Totti Sora

Torsten ”Totti” Harald Sora (ent. Strömberg; 4. syyskuuta 1903 TurkuSuomen insinöörejä ja arkkitehtejä 1948. STS ja TFiF, Vaasa 1948. – 23. marraskuuta 1955Suomen korkeakouluinsinöörit ja arkkitehdit 1956, s. 1026. STS ja TFiF, Helsinki 1956.) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Turun kaupunginarkkitehtina. Hänen tunnetuin suunnittelutyönsä on Turun Martinkirkko, jonka hän suunnitteli yhdessä arkkitehti Gunnar Wahlroosin kanssa. Sora opiskeli myös kuvanveistoa ja maalausta ja hän oli Pro Arte -taiteilijaryhmän jäsen.Turkulainen taiteilijaryhmä Pro Arte. Lyhyt esittely Tampereella tänään avattavan näyttelyn johdosta, Aamulehti, 20.01.1934, nro 18, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Sora kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1922 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1930. Hän laati diplomityönsä vuonna 1931 Ruissaloon suunnitellusta maalentokentästä, joka olisi liitetty saarella jo vuodesta 1927 toimineeseen Ruissalon lentosatamaan. Tämä hanke ei kuitenkaan toteutunut maaperäongelmien takia, vaan Turun lentokenttä rakennettiin lopulta Artukaisiin 1935 ja Ruissalon lentosataman toiminta päättyi 1936.Ruissalon lentokenttäsuunnitelma Sora toimi Turun apulaiskaupunginarkkitehtina vuosina 1934–1939 ja kaupunginarkkitehtina vuodesta 1939. Hän otti taidemaalarina osaa näyttelyihin vuodesta 1923 lähtien. == Rakennuksia == * Martinkirkko, Turku. 1933 (arkkitehti Gunnar Wahlroosin kanssa) * Turun linja-autoasema. 1938 (arkkitehti Harald Smedbergin kanssa) Nostalginen Turku : Kerrassaan kiehtova kolmio, Kaupunkimedia Aamuset 1.3.2013 * Pansion koulu, Turku. 1948–1950 Kulttuurisuunnistusta Talvirasteilla, Varsinais-Suomen kulttuuriperintöblogi 5.2.2015 * Korsetti- ja paitatehdas Oy Neulomo Ab:n tehdasrakennus, Tervahovinkatu, Turku. 1950 (arkkitehti Dimitri Panzopouloksen kanssa)Neulomo Oy ja Triumph, Martinrannan yrityksiä 13. Martinranta 3/2014, sivu 28 * Triumphin liivitehdas, Tervahovinkatu, Turku. 1952-1953 (arkkitehti Dimitri Panzopouloksen kanssa) Triumphin liivitehdas muuntui asunnoiksi - katso kuvat!, Turkulainen 5.2.2014 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Ville Hänninen (lavastaja)

Ville (Wilhelm) Hänninen (9. helmikuuta 1894 Virtasalmi – 24. helmikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Ville Hänninen (Arkistoitu versio)Kansallisgalleria - Taidekokoelmat : Ville Hänninen (Arkistoitu versio) Ville Hänninen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1913–1916 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917 ja 1921–1922. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1926, 1941 ja 1942. Hänninen toimi lavastajana viipurilaisissa teattereissa vuodesta 1923 lähtien. Vuonna 1941 hän meni Suomi-Filmi Oy:n palvelukseen lavastajaksi. Hänninen toimi vuosina 1942–1956 lavastajana yhteensä 22 pitkässä näytelmäelokuvassa ja lisäksi lavastajan apulaisena neljässä elokuvassa. Hännisen lavastustöitä olivat muun muassa elokuvat Varaventtiili (1942), Yli rajan (1942), Loviisa - Niskavuoren nuori emäntä (1946), Maaret - tunturien tyttö (1947), Pimeänpirtin hävitys (1947), Ihmiset suviyössä (1948) ja Härmästä poikia kymmenen (1950). Viimeksi hän oli lavastajana elokuvassa Muuan sulhasmies (1956).EloNet : Ville Hänninen == Teoksia == * Aihe Tallinnasta : vesivärityö. 1932 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Ville Hänninen * Kuvataiteilijamatrikkeli : Ville Hänninen Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Aino Muukka

Aino Irene Muukka (Vihervä-Muukka) (20. kesäkuuta 1899 Soini – 14. marraskuuta 1992) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Aino Muukka Aino Muukka opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1919–1923 ja 1923–1924 sekä Pariisissa Académie André Lhotessa 1931. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1919, 1920, 1921, 1922 ja 1923 sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn 1952. Ulkomailla Muukan teoksia oli esillä naistaiteilijoiden näyttelyissä Berliinissä ja Wienissä 1942. Muukka toimi opettajana oppikoulussa 1931–1954. Muukka maalasi muun muassa akvarelleja. Aino Muukka oli naimisissa taidemaalari Yrjö Muukan kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Aino Muukka Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet