EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Takashi Tezuka

Takashi Tezuka (s. 17. marraskuuta 1960) on Nintendolla työskentelevä videopelisuunnittelija. Tezuka työskentelee nykyään Shigeru Miyamoton apulaisohjaajana Super Mario Bros. -projektissa. Hän toimi myös apulaisohjaajana Super Mario Bros. (2): Lost Levelsissa, graafisena suunnittelijana The Legend of Zeldassa, ja neuvonantajana Zelda II: The Adventure of Linkissä sekä myöhemmin The Legend of Zelda: Ocarina of Timessä. Tezukan ensimmäinen ohjaustyö oli Super Mario Bros. 3, projektia valvoi Miyamoto ohjaajan ja tuottajan roolissa. Myöhemmin Tezuka ohjasi Super Mario World -, The Legend of Zelda: A Link to the Past -, The Legend of Zelda: Link's Awakening - ja Super Mario World 2: Yoshi's Island -pelit ja toimi Miyamoton apulaisohjaajana Super Mario 64:ssa. Vuodesta 2005 Tezuka on toiminut Nintendo Entertainment Analysis and Development -osaston apulaisjohtajana. == Lähteet == * N-Sider—Takashi Tezuka * Takashi Tezuka MobyGames-sivustolla === Viitteet === Luokka:Nintendon henkilöstö Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shi Tao

Shi Tao (; 25. heinäkuuta 1968) on kiinalainen toimittaja, kirjailija ja runoilija, joka sai kymmenen vuoden vankeustuomion lähetettyään sähköpostitse Kiinan kommunistisen puolueen asiakirjan ulkokiinalaiselle demokratiasivustolle. Ennen pidätystään hän työskenteli changshalaisen Dangdai Shangbao -lehden (Ajankohtaiset liikeuutiset) toimituksessa. Dokumentti sisälsi ohjeita kuinka Tiananmenin vuosipäivää tulisi käsitellä mediassa. Shi Taolle myönnettiin vuonna 2007 Vapauden kultainen kynä. Shi julkaisi huhtikuussa 2004 mielipideartikkelin, jossa hän kritisoi 28. maaliskuuta 2004 tapahtunutta Ding Zilinin pidättämistä. Ding Zilin kuului Tiananmenin äidit -järjestöön, joka kritisoi Kiinan hallitusta 4. kesäkuuta 1989 tapahtuneesta opiskelijamielenosoitusten väkivaltaisesta tukahduttamisesta. Ding Zilinin 17-vuotias poika kuoli tapahtumien yhteydessä. 20\. huhtikuuta 2004 Shi osallistui työpaikallaan toimittajille järjestettyyn tiedotustilaisuuteen, jossa käsiteltiin Kiinan kommunistisen puolueen propagandatoimiston asiakirjaa turvallisuusnäkökohdista, jotka liittyvät valmistautumiseen opiskelijamielenosoitusten tukahduttamisen 15-vuotispäivään. Tiedotustilaisuuden jälkeen Shi Tao lähetti asiasta viestin omalta Yahoo!-osoitteeltaan newyorkilaiselle Democracy Forum -verkkosivulle. ==Valtiosalaisuudet== Hänet otettiin kiinni 24. marraskuuta 2004 ja pidätettiin 14. joulukuuta 2004 valtionsalaisuuksien paljastamisesta. 27. huhtikuuta 2005 Shi Tao tuomittiin kymmenen vuoden vankeusrangaistukseen Kiinan rikoslain 111. pykälän perusteella valtionsalaisuuksien toimittamisesta laittomasti ulkomaille. Shi Taon äiti Gao Qinsheng esitti valituksensa oikeusprosessissa vallinneita vakavia puutteita vastaan, mutta ne jätettiin huomioon ottamatta 2. kesäkuuta 2005. ==Yahoo== Shi Tao paljastui Yahoon avulla yhtiön annettua Kiinan poliisille riittävät tiedot Shi Taon tietokoneen jäljittämiseksi. Todisteena käytettiin China Digital Timesin mukaan Yahoo Holdings Hong Kong Ltd:n toimittamaa tietoa siitä, että 20. huhtikuuta 2004 kello 23.32.17 IP-osoitteesta 218.76.8.201 oli lähetetty viesti ja että se liittyy puhelinnumeroon 0731–4376362, jonka työaseman käyttäjänä on Hunan sheng Dangdai Shangbaon rakennus numero 88:ssa toisessa kerroksessa Jianxiang xincunissä Kaifun kaupunkipiirissä Changshan kaupungissa. Toimittajat ilman rajoja -järjestö kritisoi Yahoota toimimisesta ilmiantajana sananvapautta koskevassa asiassa. ==Palkinnot== Kansainvälinen Committee to Protect Journalists myönsi Shi Taolle kansainvälisen lehdistövapauspalkinnon 2005. Vuonna 2007 hän sai Vapauden kultainen kynä -palkinnon. ==Katso myös== * Ihmisoikeudet Kiinassa ==Aiheesta muualla== * HRIC Case Highlight: Shi Tao and Yahoo * EastSouthWestNorth * Christian Science Monitor ==Lähteet== * Johan Lagerkvist, Kina i globaliserings mitt, Bokförlaget DN, Stockholm 2007, s. 107-109, 122-123 Luokka:Kiinalaiset toimittajat Luokka:Ihmisoikeudet Luokka:2000-vuosikymmenen oikeustapaukset Luokka:Taivaallisen rauhan aukio Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merirosvoraha

Merirosvoraha (puhekielessä merkkari) on alun perin salmiakista tehty makeinen. Merirosvoraha jäljittelee kolikkoa, ja sen pinnan merirosvoteemaiset kuva-aiheet vaihtelevat erilaisista aseista ja pääkallosta ja sääriluista papukaijoihin. Saksalainen Haribo aloitti merirosvorahojen valmistuksen Tanskan tehtaallaan jo vuonna 1955 nimellä Piratos. Myöhemmin sen reseptiä on muunneltu ja tuotteelle on annettu uusi nimi Super Piratos. Sitä on nykyään Suomessa laajasti saatavilla niin pussitettuna kuin irtomyynnissäkin. ==Fazerin merkkarit== Merkkari oli alun perin Chymoksen 1970-luvulla Merirosvoraha-nimellä lanseeraama jäljitelmätuote, joka syrjäytti alkuperäisen Piratoksen Suomen markkinoilta pitkäksi aikaa. Merkkari poistui myynnistä 1980-luvun lopulla niiden kokoon liittyneen tukehtumisvaaran vuoksi. Myöhemmin myyntiin tuli kooltaan pienempiä ja maultaan miedompia merirosvorahoja. Suuren kysynnän vuoksi Fazer toi alkuperäisellä reseptillä valmistetun tuotteen uudelleen markkinoille vuonna 2013. Fazerin merkkarit eroavat muista merirosvorahoista pienen kolon avulla. Kolon tarkoitus on luoda mielikuvaa vanhasta lohjenneesta lantistahttps://www.mtvuutiset.fi/makuja/artikkeli/yleinen-uskomus-merkkarit- makeisista-onkin-taytta-puppua-se-on-urbaanilegenda/6748984. Niitä myydään 180 gramman pusseissa, jotka sisältävät salmiakin lisäksi kolan ja hedelmänmakuisia makeisia. Tammikuussa 2013 myyntiin tulleet alkuperäisellä vuoden 1973 reseptillä tehdyt makeiset olivat niin suosittuja, että ne loppuivat monista kaupoista kesken. == Lähteet == Luokka:Makeiset
Naarkoski

Naarkoski on Pukkilan kylä Porvoonjoen rannalla sekä Porvoonjoen koski Pukkilassa. Naarkosken kylän kiinteistötunnus on 616-403. Nimen "Naar"-alun kerrotaan tulevan naarashirveä tarkoittavasta sanasta. Viime vuosikymmenien aikana Naarkosken kylä on kasvanut kiinni Pukkilan kirkonkylään. Asukkaita Naarkoskella on nykyisellään muutama sata. Naarkoskella on ollut asutusta jo esihistorialliselta ajalta, sillä nykyistä Itämerta edeltäneen Ancylusjärven rantaviiva sivusi alueen kallioita. Alueen varhaisesta historiasta löytyy edelleen uusia todisteita, mm. v. 2001 kosken rannalta rakennustyömaan yhteydessä löytynyt kuppikivi. == Naarkosken koski == Naarkoski on ollut jo pitkään valjastettuna teollisuuden ja sähköntuotannon käyttöön. Aikaisemmin alueella on ollut mm. sahoja ja mylly, nyt koskessa on vuonna 2000 uusittu 0,8 megawatin tehoinen vesi­voimala. Vanhan voimalaitoksen rauniot on viimein purettu. Alueella pidetään kesäisin teemapäivät, jolloin ohjelmassa on mm. erilaisia kilpailuja ja kalastusta. Viime vuosina koskeen rakennettiin kala­portaat, jotta lohet nousisivat merestä jokeen. Suunnitelmaa haittaa se, että muihin koskiin ei ole vielä rakennettu kalaportaita. ==Yhteydet== Naarkosken kautta kulkevat seututie 162 ja Yhdystie 1635. Naarkoskella on kaksi telemastoa. == Aiheesta muualla == *Ilmakuva Naarkoskelta Pukkilan kotisivuilla Luokka:Pukkilan kylät Luokka:Suomen kosket Luokka:Porvoonjoen vesistö
Agathe von Siebold

Agathe von Siebold (5. heinäkuuta 1835 – 1. maaliskuuta 1909) on jäänyt musiikinhistoriaan Johannes Brahmsin nuoruudenrakastettuna. Agathe von Siebold oli göttingeniläisen lääkärin Eduard von Sieboldin tytär. Hän tutustui säveltäjä Johannes Brahmsiin Göttingenissä vuonna 1858, ja he rakastuivat toisiinsa. Brahms kirjoitti Agathelle eräitä kauneimmista lauluistaan ja käytti hänen nimestään ottamiaan kirjaimia A-G-A-H-E mottona kahdessa sävellyksessään: Jousiseksteton op. 36 G-duuri ensimmäisessä osassa ja laulussaan naiskuorolle "Jungbrunnen" op. 44 nro 10. Agathe von Sieboldin ja Johannes Brahmsin tiet kuitenkin erosivat lyhyen kihlauksen jälkeen. Agathen vuonna 1908 kirjoittamien lyhyiden muistelmien mukaan Brahms kirjoitti hänelle: "Rakastan sinua! Minun täytyy nähdä sinut uudestaan! Mutta kahleita en voi kantaa! Kirjoita minulle, onko minun taas tultava, suljettava sinut syliini, suudeltava sinua, sanottava sinulle, että rakastan sinua!" Agathe von Siebold avioitui 1868 göttingeniläisen lääkärin Carl Schütten kanssa. Agathe tuhosi ennen avioliittoaan Brahmsilta saamansa kirjeet ja antoi Brahmsin hänelle lahjoittamat käsikirjoitukset pois. Johannes Brahms pysytteli lopun elämäänsä poikamiehenä. ==Aiheesta muualla== * Brahms-sivulla on Agathen valokuva ==Kirjallisuutta== * Emil Michelmann: Agathe von Siebold, Johannes Brahms' Jugendliebe. Häntzschel, Göttingen, 1930. * Hans Küntzel: "Aber Fesseln tragen kann ich nicht". Johannes Brahms und Agathe von Siebold. Steidl, Göttingen, 2003. ISBN 3-88243-888-6. Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Manigance

Manigance () on ranskalainen heavy/power metal -yhtye. Manigancen ranskankielisissä sanoituksissa käsitellään vaihtelevia ja power metallille harvinaisempiakin teemoja kuten kaupungistumista ('Dernier hommage'), ahneutta ('Enfin délivré') ja oikeuslaitoksen epäonnistumisia ('Dès mon retour'). __NOTOC__ ==Kokoonpano== *Didier Delsaux - laulu *François Merle - kitara *Bruno Ramos - kitara *Marc Duffau - basso *Florent Taillandier - koskettimet *Daniel Pouylau - rummut ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Signe de vie (1997) *Ange ou Démon (2002) *D'un autre sang (2004) *L'ombre et la lumière (2006) *Récidive (2011) *Volte face (2014) *Machine nation (2018) ===Livelevytykset=== *Mémoires... live (2004) ==Manigancesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Power metal -yhtyeet Luokka:Ranskalaiset metalliyhtyeet
Halssi

Halssi on purjehdustermi, joka tarkoittaa purjeen tuulenpuoleisen alakulmaan kiinnitettyä köyttä, jolla purje kiristetään eteen- ja alaspäin. Pitkittäispurjeessa, kuten bermuda- tai kahvelipurjeessa, tuulenpuoleinen alakulma on aina purjeen etummainen alakulma. Raakapurjeessa tuulenpuoleinen alakulma riippuu siitä kummalta puolen alusta tuuli käy. Tuulen ollessa aluksen keskiviivan oikealta eli tyyrpuurin puolelta purjehdittaessa sivutuulessa tai hankavastaisisessa tuulessa on raakapurjealuksessa tyyrpuurin halssi kiristettynä eli purjehditaan tyyrpuurin halsseilla. Vastaavasti tuulen olessa keskiviivan vasemmalta puolelta purjehditaan paapuurin halsseilla. Isossa purjealuksessa halssit ovat vahvaa köyttä tai kettinkiä. Halssit on vain mikäli purjeen alapuolella ei ole raakaa. Purjeen alakulman alapuolella olevaan raakaan kiinnittävä köysi on jalus tai skuutti. Raa'attomaan alakulmaan on kiinnitettynä halssin lisäksi myös jalus. Halssin kiristäessä tuulenpuolen alakulmaa eteenpän kiristetään suojanpuolen jaluksella purje taaksepäin. Pitkittäispurjeen etummainen alakulma on halssikulma. Latinalaispurjeessa raa'an alapäätä hallitaan kahdella halssilla. ==Aluksen suunta tuulen suhteen== Sanaa halssi käytetään myös kertomaan kummalta puolelta purjealuksessa tuuli käy. Purjehditaan siis tyyrpuurin tai paapuurin halssilla sen mukaan käykö tuuli aluksen poikkiviivan oikealta vai vasemmalta puolelta. Pitkittäistakilalla purjehdittaessa voidaan sanoa oltavan jommallakummalla halssilla myös tuulen ollessa suoraan perän takaa, jolloin ei raakapurjeessa välttämättä olisi kummankaan puoleinen halssi käytössä eli kiristettynä. Tällöin sanotaan aluksen olevan tyyrpuurin halssilla mikäli isopurje tai suurin purje on jalustettu paapuurin puolelle. Halssilta toiselle käännytään joko kääntämällä aluksen keula tuulen kautta vastakäännöksellä eli vendalla tai kääntämällä alus suojan kautta myötäkäännöksellä, jiipillä, kiipillä eli lehmänkäännöksellä toisille halsseille. Purjehtimista tiukasti tuuleen vuoroin eri halsseilla sanotaan luovimiseksi. Halssilla voidaan myös tarkoittaa käännösten välistä matkaa luovittaessa. ==Lähteet== * Blomgren, Axel S.: Merimiestaidon oppikirja, Suom. Högström, Eino. Rauman Kirjapaino Oy, 1919 ===Viitteet=== Luokka:Purjehdus
Irlannin kansallinen sinfoniaorkesteri

Irlannin kansallinen sinfoniaorkesteri () on Irlannissa toimiva sinfoniaorkesteri. Sen juuret ovat vuonna 1947 perustetussa RTÉ:n sinfoniaorkesterissa. Orkesteri on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1990 lähtien. Irlannin kansallisen sinfoniaorkesterin kotihalliksi tuli vuonna 1981 juuri avattu Kansallinen konserttisali Dublinissa. Vuonna 1990 uudelleennimetyn sinfoniaorkesterin ensimmäiseksi ylikapellimestariksi nousi George Hurst. Häntä ovat seuranneet Kaspar de Roo, Aleksandr Anissimov ja nykyinen ylikapellimestari Gerhard Markson. Luokka:Sinfoniaorkesterit Luokka:Irlannin musiikki
Kings of Convenience

Kings of Convenience on indie rock -duo Bergenistä, Norjasta. Sen muodostavat Erlend Øye ja Eirik Glambek Bøe. Molemmat laulavat ja säveltävät musiikkia. Ominaista yhtyeen musiikille on rauhallisuus ja herkät melodiat. == Historia == Erlend ja Eirik syntyivät molemmat vuonna 1975 ja ovat tunteneet toisensa 11-vuotiaasta alkaen. 16-vuotiaina he soittivat samassa bändissä nimeltä Skog yhdessä kahden muun kaverinsa kanssa ja julkaisivat EP:n Tom Tids Tale. Yhtye kuitenkin hajosi ja Kings of Convience sai alkunsa. Kesällä 1999 yhtye kiersi esiintymässä Euroopan festivaaleilla ja löysivät yhdysvaltalaisen Kindercore- levy-yhtiön. Lontoossa vietetyn ajan jälkeen he julkaisivat debyyttialbuminsa Quiet Is the New Loud vuonna 2001. Albumi menestyi hyvin ja antoi nimensä jopa pienelle muusikkojen underground-liikkeelle, joka haki vaikutteita Belle & Sebastianin ja Simon & Garfunkelin musiikista keskittyen rauhallisiin melodioihin ja sanoituksiin. Pian ensimmäisen levyn jälkeen siitä ilmestyi remix-versio Versus. Läpimurron jälkeisinä vuosina yhtye vietti hiljaiseloa, jonka aikana Øye asui Berliinissä kirjoittaen soolomateriaalia ja julkaisten musiikkia DJ-Kicksin kautta. Toinen albumi, Riot on an Empty Street, julkaistiin vasta vuonna 2004. Toisen levyltä julkaistun singlen, I'd Rather Dance with You:n musiikkivideo menestyi hyvin MTV:n Euroopan listoilla ja palkittiin vuoden parhaana musiikkivideona. Albumilla vieraili myös kanadalainen naisartisti Leslie Feist. Yhtyeen kolmas albumi Declaration of Dependence julkaistiin vuonna 2009. == Diskografia == === Albumit === * Quiet Is the New Loud (2001) * Versus (2001) * Riot on an Empty Street (2004) * Declaration of Dependence (2009) * Peace or Love (2021) === EP:t === * Magic in the Air (2001) * Playing Live in a Room (2000) * Kings of Convenience's Live Acoustic Sessions - Milan 2009 (2010) === Singlet === * Brave New World (1999) * Failure (1999) * Toxic Girl (1999) * Failure (2001) (uudelleenjulkaistu) * Toxic Girl (2001) (uudelleenjulkaistu) * Winning a Battle, Losing the War (2001) * Missread (2004) * I'd Rather Dance with You (2004) * Know How (feat. Feist) (2005) * Mrs. Cold (2009) * Boat Behind (2009) * Rocky Trail (2021) * Fever (2021) === Musiikkivideot === * Failure (1999) * Toxic Girl (1999) * Misread (2004) * I'd Rather Dance with You (2004) * Cayman Islands (2004) * Mrs. Cold (2009) * Boat Behind (2009) * Me in You (2009) * Rocky Trail (2021) == Aiheesta muualla == * http://www.kingsofconvenience.eu/ – Virallinen kotisivu * http://www.erlendoye.com/ – Erlend Øyen virallinen sivu * http://www.kingsofconvenience.org/ – Fan kotisivu Luokka:Indie folk -yhtyeet Luokka:Norjalaiset rockyhtyeet
Karl Ziegler

Karl Waldemar Ziegler (26. marraskuuta 1898 – 12. elokuuta 1973) oli saksalainen kemisti, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1963 yhdessä Giulio Nattan kanssa polymeerien kemiaan ja polymeeriteknologiaan liittyvistä tutkimuksista. == Elämä == Ziegler syntyi 26. marraskuuta 1898 Saksassa Kasselin lähellä Helsassa ja opiskeli Marburgin yliopistossa. Työskenneltyään vähän aikaa Frankfurtin yliopistossa hän oli kymmenen vuotta luennoitsijana Heidelbergissä. Vuonna 1936 hänestä tuli Hallen yliopiston professori ja kemian instituutin johtaja. Samana vuonna hän myös luennoi vierailevana luennoitsijana Chicagon yliopistossa. Vuodesta 1943 vuoteen 1969 hän johti Max Planck -instituutin hiilitutkimusyksikköä Mühlheimissa. Sodan jälkeen hän oli myös perustamassa Saksalaisten kemistien seuraa, jonka puheenjohtajana hän toimi viiden vuoden ajan. Vuodesta 1954 vuoteen 1957 hän oli Saksan maaöljytieteen ja hiilikemian yhdistyksen puheenjohtaja. Ziegler kuoli Mülheimissa 11. elokuuta 1973. == Tutkimus == Vuonna 1953 Zieglerin tutkimusryhmä havaitsi, että organometalliyhdisteet, kuten alumiinialkyylit, katalysoivat polyeteenin valmistusta ilman korkeaa painetta ja korkeaa lämpötilaa, jotka olivat aiemmin olleet välttämättömiä polyeteenin valmistuksessa. Hän havaitsi myös, että näin valmistettu polyeteeni oli rakenteeltaan säännöllistä, toisin kuin aiemmalla prosessilla valmistettu polyeteeni. Italialainen Giulio Natta kehitti näitä katalyyttejä ja havaitsi, että niillä voitiin katalysoida myös polypropeenin valmistusta. Nykyään nämä katalyytit tunnetaan Ziegler–Natta-katalyytteinä. Ziegler ja Natta saivat työstään Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1963.. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Robert Charles Wilson

Robert Charles Wilson (syntyi 1953) on tieteiskirjailija. Hän syntyi Kaliforniassa, mutta vietti lapsuutensa Kanadassa. Hän asuu nykyään Concordissa, Ontariossa. Hänen kirjansa on palkittu John W. Campbell -palkinnolla, usealla Aurora-palkinnolla ja kahdella Philip K. Dick -palkinnolla. Hän on myös ollut Hugo-palkinnon ehdokkaana usean kerran. Hänen ensimmäinen julkaistu tarinansa oli Analog-lehdessä nimellä Bob Chuck Wilson. ==Kirjoja== *A Hidden Place (1986) *Memory Wire (1987) *Gypsies (1988) *The Divide (1990) *A Bridge of Years (1991) *The Harvest (1992) *Mysterium (1994) *Darwinia (1998) *Bios (1999) *The Chronoliths (2001) *Blind Lake (2003) *Spin (2005) Luokka:Kanadalaiset tieteiskirjailijat
Patricia Petibon

Patricia Petibon (s. 27. helmikuuta 1970 Montargis, Ranska) on oopperalaulaja, joka on laulanut sekä levyttänyt paljon ranskalaista barokkimusiikkia (muun muassa Lully, Charpentier, Rameau), mutta on tunnustettu myös myöhemmän materiaalin kuten Mozartin ja Offenbachin teosten esittäjänä. Petibonin sopraano on kevyt, lyyrinen ja erittäin notkea. Monipuolisena näyttelijänä hänen roolivalikoimansa on laaja ja siihen mahtuvat niin vakavahenkinen minimalismi Robert Wilsonin tuotannoissa kuin pirtsakka intiaaniprinsessa Les Indes galantes’ssa. == Ura == Patricia Petibon on työskennellyt seuraavien orkesterien ja johtajien kanssa: * William Christie & Les Arts Florissants * John Eliot Gardiner & Orchestre Révolutionnaire et Romantique * Mark Minkowski & Les Musiciens du Louvre * Nikolaus Harnoncourt & Concertus Musicus Wien * Patrick Cohën-Akenine & Les Folies Françoises == Diskografia == === Soololevytykset === * Airs baroques français (2001) * French Touch (2003, myös DVD-versiona) * Les fantaisies de Patricia Petibon (2003) === DVDt === * Rameau: Les Indes galantes * Poulenc: Dialogues des carmélites * Gluck: Orphée et Eurydice (Berliozin versio) == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * forumopera.com , haastattelu * Yahoon keskusteluryhmä Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harnoncourt

Harnoncourt tarkoittaa seuraavia asioita: * Harnoncourt, kylä Rouvroyn kunnassa Belgiassa * Alice Harnoncourt (1930–2022), itävaltalainen viulisti * Nikolaus Harnoncourt (1929–2016), itävaltalainen kapellimestari * Philipp Harnoncourt (1931–2020), itävaltalainen teologi * Philipp Harnoncourt (s. 1955), itävaltalainen ohjaaja
Meigs Field

Merrill C. Meigs Field Airport oli lentoasema Chicagossa Yhdysvalloissa. Vuonna 1948 avattu lentoasema sijaitsi keinotekoisella Northerly Island -niemellä. Lentoasemalla oli yksi, noin 1 200 metriä pitkä kiitotie. Vuonna 1955 se oli Yhdysvaltojen vilkkaimmin liikennöity yhden kiitotien lentokenttä. thumb|left|200px|Meigs Fieldin ainoa kiitotie muutama päivä tuhotyön jälkeen. Meigs Field oli tunnettu Chicagon maamerkki. Maailmalla se on tunnettu esimerkiksi vanhempien Microsoft Flight Simulator -versioiden oletuskenttänä. Kenttä suljettiin vuonna 2003. Jo vuonna 1995 pormestari Richard M. Daley oli vaatinut kentän sulkemista ja muuttamista puistoksi, ja vuonna 2001 saatiin aikaan kompromissi jonka mukaan kentän piti toimia vielä 25 vuoden ajan. 30. maaliskuuta 2003 Daley kuitenkin tuli kentälle keskellä yötä yksityisten työmiesten kanssa ja tuhosi kiitotien puskutraktorien avulla. Syiksi hän väitti rahan ja ajan säästämisen oikeustoimien kanssa, ja syyskuun 11. päivä 2001 olivat myös tuoneet esiin terrorismiuhan. Todellinen syy kentän sulkemiseen oli kuitenkin se, että lentokentän ollessa toiminnassa Chicagon keskustan lähellä lentävien lentokoneiden piti olla jatkuvassa yhteydessä kentän lennonjohtoon. Harrastusilmailuryhmät protestoivat sulkemista ankarasti. Koska kenttä suljettiin ilman ennakkovaroitusta ja sulkemisesta ei tehty viranomaisille asianmukaista ilmoitusta, kentälle jäi 16 konetta, jotka kuitenkin lopulta saatiin pois kentältä rullaustietä myöten.http://articles.chicagotribune.com/2003-04-01/news/0304020002_1_meigs- field-mayor-richard-daley-lakefront-airport Northerly Island -niemellä on nykyään puisto. Mikäli Chicago olisi valittu vuoden 2016 olympialaisten isäntäkaupungiksi, niemellä olisi voinut olla merkittävä rooli. Suunnitelmissa on helikopterikentän rakentaminen niemelle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla == Luokka:Chicagon entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Illinois’n lentoasemat
Hollow Man – mies ilman varjoa

Hollow Man – mies ilman varjoa on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut tieteis- ja kauhuelokuva. Sen pääosia näyttelevät Kevin Bacon, Elisabeth Shue sekä Josh Brolin. Elokuvan on ohjannut Paul Verhoeven ja sen idea perustuu H. G. Wellsin kirjaan Näkymätön mies. Elokuvan jatko-osa on vuonna 2006 julkaistu Hollow Man - mies ilman varjoa 2. == Juoni == Kevin Bacon näyttelee elokuvassa Sebastien Cainea, tiedemiestä, joka kehittelee Yhdysvaltain asevoimille näkymättömäksi tekevää seerumia entisen tyttöystävänsä (Shue) ja ystävänsä Matt Kensingtonin (Brolin) kanssa. Seerumi toimii eläimillä, mutta Caine valehtelee ihmiskoelautakunnalle ja kokeilee seerumia itseensä. Seerumi näyttää toimivan. Caine nauttii näkymättömyydestään ja käyttää sitä hyväksi raiskaten naapurinsa. Kun alkaa näyttää siltä, että hän ei pysty palautumaan näkyväksi, hänestä tulee vaarallinen hullu, joka yrittää tappaa työtoverinsa. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Vuoden 2000 saksalaiset elokuvat Luokka:Paul Verhoevenin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskauhuelokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat
Sieradz

Sieradz (, ) on kaupunki Wartajoen varrella Łódźin voivodikunnassa Keski- Puolassa. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Łódźista länteen. Vuoden 2019 arvion mukaan Sieradzissa asui 41 953 asukasta. Sieradz oli vuosina 1975–1998 Sieradzin voivodikunnan pääkaupunki. Se oli aikoinaan myös herttuakunta Vähässä-Puolassa. == Ystävyyskaupungit == * Annemasse (Ranska) * Gaggenau (Saksa) * Gospić (Kroatia) * Jambol (Bulgaria) * Novalija (Venäjä) * Saransk (Venäjä) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Łódźin voivodikunnan kaupungit
Billy Barty

Billy Barty, oik. William John Bertanzetti, (25. lokakuuta 1924 Millsboro, Pennsylvania – 23. joulukuuta 2000 Glendale, Kalifornia) oli lyhytkasvuinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli 114 senttimetriä pitkä. Bartyn ura alkoi jo 1920-luvulla Mickey Rooneyn lyhytelokuvissa, joissa hän näytteli Rooneyn pikkuveljeä. Hän esiintyi useissa elokuvissa vauvan roolissa aikuisiälläkin. Barty esitti Gwildoria He-Manin elokuvasovituksessa Masters of the Universe. Hän esiintyi myös muun muassa Charlien enkelit -sarjassa ja uusissa Batman- seikkailuissa sekä monissa muissa sarjoissa ja elokuvissa. Barty kuoli sydänvikaan 76-vuotiaana vuonna 2000. Hän oli tunnetuimpia lyhytkasvuisia näyttelijöitä, ja hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Lyhytkasvuiset henkilöt Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Klaus Mann

Klaus Heinrich Thomas Mann (18. marraskuuta 1906 München – 21. toukokuuta 1949 Cannes) oli saksalainen kirjailija. Klaus Mannin isä oli kirjailija Thomas Mann. Klaus Mann alkoi kirjoittaa novelleja vuonna 1924, ja hänestä tuli myös kriitikko Berlin-nimiseen sanomalehteen. Mann oli homoseksuaali. Hänellä oli erimielisyyksiä isänsä Thomas Mannin kanssa, joka ei juuri arvostanut häntä. Mann lähti Saksasta vuonna 1933 ja muutti Amsterdamiin. Natsit riistivät häneltä Saksan kansalaisuuden vuonna 1934. Hänestä tuli Tšekkoslovakian kansalainen 1937. Vuonna 1938 Klaus muutti Yhdysvaltoihin ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden 1943. Klaus Mann oli töissä Yhdysvaltain maavoimissa toisen maailmansodan aikana ja palasi sodan jälkeen Saksaan. Mannin kuuluisin teos oli Mefisto, jonka hän kirjoitti vuonna 1936 ja joka julkaistiin Amsterdamissa. Teoksen päähenkilön esikuvan, näyttelijä Gustaf Gründgensin, poika vei teoksen oikeuteen Länsi-Saksassa 1960 Mannin kuoleman jälkeen. Oikeusjutun myötä teoksesta tuli entistä suositumpi ja siitä tehtiin myös samanniminen elokuva 1981. Seitsemän vuoden oikeuskäsittelyn jälkeen teos kiellettiin Länsi-Saksassa. Mannin romaani Der Vulkan on tunnetuimpia sodanaikaisia saksalaisia maanpakolaisia kuvaavia teoksia. Klaus Mann rakastui 1932 ja hänellä oli suhde Ruoveden Pekkalan kartanon tilanomistaja Hans Aminoffin (1904–1968) kanssa. Klaus ja sisarensa Erika vierailivat Suomessa 1932 ja tekivät Aminoffin kanssa pitkän kiertomatkan ympäri Suomea. Matkakokemukset julkaistuivat myöhemmin Klaus Mannin teoksessa "Flucht in den Norden" (1934). Kun Aminoff päätti vastentahtoisesti mennä naimisiin ja perustaa perheen, Mann oli katkerasti pettynyt. Mann kuoli Cannesissa vuonna 1949 unilääkkeiden yliannostukseen. == Teoksia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Saksalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Carnegie Hall

Carnegie Hall on konserttitalo Manhattanilla, New Yorkissa. Se sijaitsee 57th Streetin ja Seitsemännen Avenuen kulmauksessa.Information about Carnegie Hall Tps.cr.nps.gov Viitattu 1.2.2012 Andrew Carnegien vuonna 1890 rakennuttama konserttitalo on yksi merkittävimmistä Yhdysvalloissa, ei ainoastaan rakennuksen kauneuden ja historian, vaan myös sen hienon akustiikan takia. Viulisti Isaac Sternin mukaan nimetyssä pääsalissa on tilaa 2 804 henkilölle. == Historiaa == Konserttitalo on nimetty sen perustajan, terästehtailija Andrew Carnegien mukaan. Talon rakentaminen alkoi vuonna 1890 ja rakentamisen suoritti A. Hopper and Company -niminen rakennusyhtiö. Carnegie Hallin virallinen avajaisilta oli 5. toukokuuta, 1891, jolloin New York Symphony Society -orkesteri konsertoi siellä Pjotr Tšaikovskin johtamana.History of Carnegie Hall Carnegiehall.org Viitattu 1.2.2012 Talo nimettiin Carnegie Halliksi vuonna 1893. Rakennukseen tehtiin useita muutostöitä vuosien 1893 ja 1896 välillä. Carnegie Hallia on uudistettu monia kertoja vuosien varrella. Talon omisti Andrew Carnegien kuoleman jälkeen 1920-luvulla Carnegien perhe. Vielä 1950-luvulla konserttitalossa New Yorkin sinfoniaorkesteri esiintyi enimmäkseen Carnegie Hallissa, kunnes siirtyi Lincoln Centeriin. Carnegie Hallissa on pitänyt konsertteja muun muassa Benny Goodman, Maria Callas, Judy Garland, Édith Piaf, Duke Ellington, The Beach Boys, Karita Mattila, Shirley Bassey ja Ike & Tina Turner. == Carnegie Hall populaarikulttuurissa == Konserttitalon ympärille on kehittynyt kuuluisa vitsi, jonka tietämätön turisti saattaa New Yorkissa saada vastaukseksi jos kysyy miten päästään Carnegie Halliin: ”Harjoittelemalla.” Tarinasta on monia versioita, joissa joku kysyy tietä kadulla tapaamaltaan muusikolta: ”How do you get to Carnegie Hall?”. Muusikko vastaa: ”Practice, practice!” Erään version mukaan muusikko olisi ollut viulisti Jascha Heifetz, toisen mukaan viulisti Mischa Elman, kolmannen mukaan pianisti Arthur Rubinstein, mutta luultavasti tarina on keksitty. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Carnegie Hallin virallinen sivu *Kuvia Carnegie Hallista Luokka:Yhdysvaltain konserttitalot Luokka:Manhattanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Manhattanin kulttuuri Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Manhattanilla Luokka:Midtown (Manhattan)
Martin Klebba

Martin ”Marty” Klebba (s. 23. kesäkuuta 1969 Troy, Michigan, Yhdysvallat) on lyhytkasvuinen yhdysvaltalainen näyttelijä. Klebba tunnetaan parhaiten toistuvasta roolistaan televisiosarjassa Tuho-osasto ja Pirates of the Caribbean -elokuvien laivamiehistön kääpiönä. Klebba on 124 senttimetriä pitkä. Hän on ollut myös maailman nopein lyhytkasvuinen henkilö; hänen aikansa 100 metrillä on 13,84 sekuntia ja 40 metrillä tasan kuusi sekuntia.http://www.imdb.com/name/nm0458514/bio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Lyhytkasvuiset henkilöt Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gwaii Haanasin kansallispuisto

Gwaii Haanasin kansallispuisto () on kansallispuisto ja tähän kytkeytyvä merellinen suojelualue Brittiläisessä Kolumbiassa, Kanadassa. Se perustettiin vuonna 1993 yhdessä haidojen kulttuuriperintöalueen () kanssa. Haidan kielellä Gwai Hanaas tarkoittaa "kauneuden saaria". Yhdessä Gwaii Haanasin suojelualueet kattavat noin 15 prosenttia (1 470 neliökilometriä) ja siihen kuuluu 138 noin 150:stä nimellä Haida Gwaii tunnetuista haidojen perinteisesti asuttaman alueen saarista. Saaret tunnettiin aiemmin tilapäisesti myös englanninkielisellä nimellä Queen Charlotte Islands. Gwaii Haanasin pääsee esimerkiksi merikajakilla, veneellä tai vuokratulla vesitasolla. == SG̱ang Gwaay == Puiston eteläosassa sijaitsee SG̱ang Gwaayn saari, joka on maailmanperintökohde, jonka UNESCO valitsi luetteloonsa vuonna 1981. Tunnustuksen saari sai historiallisesta merkityksestä haidojen taiteelle ja elämäntavalle. SG̱ang Gwaay Llnagaayn kylästä löytyy todisteita haidojen tavoista, kuten toteemipaaluja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Report on the State of Conservation of SGaang Gwaii (Anthony Island) *Canada World Heritage Sites: SG̱ang Gwaay *Parks Canada – Gwaii Haanas National Park Reserve and Haida Heritage Site *SG̱ang Gwaay UNESCON sivuilla Luokka:Kanadan kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kanadassa Luokka:Brittiläisen Kolumbian maantiede
Ortodoksiviesti

Ortodoksiviesti (entinen Uskon Viesti) oli Helsingin ortodoksisen seurakunnan julkaisema aikakauslehti, joka jaettiin ilmaiseksi kaikille Helsingin, Tampereen, Lappeenrannan, Lahden, Kotkan ja Haminan seurakuntien jäsenille. Lehden pystyi myös tilaamaan. Lehden levikki vuonna 2015 oli noin 21 000 kappaletta, ja se oli Suomen suurin ortodoksinen aikakauslehti. Lehti ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Ortodoksiviestin ma. päätoimittaja oli Anne Kärkkäinen. == Historia == Helsingin kreikkalaiskatolinen seurakunta alkoi julkaista Ortodoksiviestiä vuonna 1950. Sen oli tarkoitus tarjota valtakunnallisen Aamun Koiton rinnalla paikallista seurakuntaa lähellä olevampia aiheita. Vuoden 1991 tammikuussa lehden toimitusneuvosto päätti vaihtaa lehden nimen. Uusi nimi, Ortodoksiviesti, valittiin lukijoiden ehdotusten joukosta, ja se otettiin käyttöön vuoden kolmannesta numerosta lähtien.Uskon viesti 2/1991, s. 3 ==Pää- ja vastaavat toimittajat== *Johannes Suhola 1950 *Irinja Nikkanen 1969−1972 *Eila-Maija Mirolybov 1972–3/1979 *Tarja Lehmuskoski vt. 4/1979–9/1979 *Hertta Rovio 10/1979–8/1988 *Tarja Lehmuskoski vt. toimittaja 9/1988–7/1989 *Tertti Lappalainen 7/1989–6/1993 *Tapani Kärkkäinen vt. 2/1991–7/1991 **vt. 7/1993–10/1993 **vt. 1/1994–4/1995 *Jyrki Härkönen 5/1995–10/1998 *Veikko Purmonen 1/1999–5/2008 *Leo Huurinainen 6/2008–1/2009: "Todettiin, että Ortodoksiviestin päätoimittajana toimii ohjesäännön mukaan kirkkoherra, joten päätoimittajana on toistaiseksi kirkkoherran tehtävien hoitaja isä Leo Huurinainen" *Markku Salminen 2/2009–3/2010 * Tiina Makkonen 3/2010–6/2015 * Mirva Brola 7/2015− *Anne Kärkkäinen (ma. päätoimittaja) 1/2017−1/2018 ja 4/2020− ==Lähteet== Luokka:Helsingin ortodoksinen seurakunta Luokka:Ortodoksiset lehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset kristilliset aikakauslehdet
Heinrich Mann

Luiz ”Ludwig” Heinrich Mann (27. maaliskuuta 1871 Lyypekki – 11. maaliskuuta 1950 Santa Monica, YhdysvallatHeinrich Mann 1871-1950. LeMO Biografie. Janca Imwolde. Viitattu 23.7.2017. ) oli saksalainen kirjailija, joka kirjoitti yhteiskunnallisista aiheista. Hän syntyi Lyypekissä ja oli kirjailija Thomas Mannin isoveli. Heidän isänsä kuoleman jälkeen perhe muutti Müncheniin. Mann vastusti autoritaarisuuden ja militarismin nousua Weimarin tasavallan alkuvaiheessa. Yhdessä ystävänsä Albert Einsteinin ja muiden kuuluisien saksalaisten kanssa Mann lähetti kirjeen Kansainväliselle ihmisoikeusliitolle vastalauseeksi kroatialaisen Milan Šufflayn murhalle 18. helmikuuta 1931. Mann oli ei-toivottu henkilö natsi-Saksassa. Hän päätyi lopulta Marseilleen Vichyn Ranskaan ja pakeni myöhemmin Espanjaan. Vuonna 1940 hän matkusti Yhdysvaltoihin. 1930-luvulla ja maanpakolaisena Yhdysvalloissa Mannin kirjailijanura joutui vastatuuleen. Vuonna 1950 hän kuoli Santa Monicassa Kaliforniassa yksinäisenä ja rahattomana, vain muutamia kuukausia ennen kuin hänen oli määrä muuttaa Neuvostoliiton miehittämään Itä-Saksaan, josta hän olisi saanut presidentin paikan (Itä-)Saksan taideakatemiasta. Mannin tuhkat vietiin Itä-Saksaan. ==Teoksia== *Sininen enkeli (Professor Unrat) 1905. Suomentanut Auli Hurme. Karisto 1981. ISBN 951-23-1727-3. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Vapaasti ladattavia Heinrich Mannin e-kirjoja Project Gutenbergiltä Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
152 H 88

152 H 88 on vedettävä 152-millinen 32 kaliiperin pituisella putkella varustettu raskas haupitsimalli. Mallin tykit ovat ampumaominaisuuksiltaan samankaltaisia, mutta ulkonäöltään ja yksityiskohdiltaan erilaisia johtuen siitä, että malli on luotu modernisoimalla neljä vanhaa tykkimallia. Tykkeihin on vaihdettu mm. suomalaisvalmisteinen (Patria Vammas) putki ja lukko, ja lavettia on muokattu suuremman vetonopeuden mahdollistamiseksi. Lukko on manuaalinen. Haupitsia käytetään Jalkaväkiprikaati-80:n kenttätykistörykmentin aseistuksena. ==Versiot== Tykistä on käytössä kolme eri versiota: *152 H 88-31: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37-31 tai 122 K 31 (alkuperäinen nimi “M-1931” ja “122 mm Pushka obr. 1931”) *152 H 88-37: Suomessa modernisoitu neuvostoliittolainen 152 H 37 (alkuperäinen nimi “ML-20”, “M-1937” ja “152 mm Gaubitsa-Pushka obr. 1937 g.”) *152 H 88-40: Suomessa modernisoitu saksalainen 150 H 40 (alkuperäinen nimi “15 cm sFH 18” tai “15 cm schwere Feldhaubitze 18”) Kaksi ensimmäistä tykkimallia ovat jatkosodassa saatua sotasaalista. Osa on suomalaisjoukkojen valtaamia, ja osa on ostettu Saksasta sodan aikana. Saksalaisvalmisteisia 150 H 40 –tykkejä ostettiin Saksasta välirauhan aikana ja käytettiin jatkosodassa. ==Ampumatarvikkeet== Ampumatarvikkeen tyyppinä on kartussilaukaus. Neuvostovalmisteiset ampumatarvikkeet voidaan toimittaa yhden täydellisen laukauksen sisältävissä puulaatikoissa. Kranaatin paino on noin 43 kiloa josta räjähdysainetta on noin kuusi kiloa, ja suurimman panoksen ruutimäärä on noin 8 kiloa. Kranaattivalikoimaan kuuluu ainakin sirpalekranaatti, jonka lähtönopeus on noin 650 metriä sekunnissa ja suurin vaikutusetäisyys 50-150 metriä. ==Ominaisuudet== * vedettävä kenttähaupitsi * kaliiperi 152 mm, putken pituus 32 kaliiperia * kantama 16 km * käyttää kartussilaukausta * tulinopeus 4–5 ls/min * paino: 152 H 88-31: 8340 kg, 152 H 88-37: 8100 kg, 152 H 88-40: 6800 kg * tykin vetäjä keskiraskas maastokuorma-auto * vetonopeus tiellä 80 km/h * tykin miehistö 8 ==Muuta== Neuvostovalmisteinen 152 H 55 (D-20) käyttää samoja ampumatarvikkeita 152 H 88 –sarjan kanssa. ==Katso myös== *Tykistö == Lähteet == * Majuri, Pekka: Suomen sotavarustus. Kuopio: Ruotuväki, 1997. ISBN 951-97780-0-4. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Puolustusvoimien kalustoesittely *Jaeger Platoon Luokka:Haupitsit Luokka:Suomen puolustusvoimien tykkikalusto
U10 (Berliinin metro)

Asema U10 U10 Weißensee Falkenberger Straße Gürtelstraße Greifswalder Elbinger Straße Marienburger Straße Am Friedrichshain Alexanderplatz Berliner Rathaus Dönhoffplatz Leipziger Straße Potsdamer Platz Kulturforum Lützowstraße Kurfürstenstraße Pallasstraße Kleistpark Kaiser-Wilhelm-Platz Dominicusstraße Innsbrucker Platz Rathaus Friedenau Kaisereiche Walther-Schreiber-Platz Schloßstraße Rathaus Steglitz Händelplatz Klinikum Steglitz Tietzenweg Drakestraße U10 on suunniteltu metrolinja Berliinissä. Sen rakennustyöt jäivät kesken puuttuvan rahoituksen vuoksi. Linja olisi kulkenut Weißenseeltä Drakestraßelle. Radalle ehdittiin jo rakentaa osittain viisi asemaa, Rathaus Steglitz, Schloßstraße, Walther-Schreiber-Platz, Innsbrucker Platz ja Kleistpark. Viimeksi mainitusta asemasta tehtiin BVGn toimitiloja, muut asemat ovat edelleen tyhjillään. == Lähteet == Luokka:Berliinin metro
Kuutoset

Kuutoset voi tarkoittaa jotain seuraavista: * kuutoset, samasta monisikiöraskaudesta syntyneet kuusi jälkeläistä * Sosialistinen eduskuntaryhmä, ”Kuutoset”, SDP:stä erotettu kuuden kansanedustajan oppositioryhmittymä 1940-luvulla * Kuutoset (seurakuntaryhmä), kuusi ortodoksista yhteistyöseurakuntaa Karjalan hiippakunnassa * kuutoset, arpakuutioita heitettäessä suurimman mahdollisen silmäluvun (kuusi) saaminen jokaisella nopalla, mistä useiden noppapelien säännöissä seuraa mahdollisuus heittää uudestaan * Seinäjoen Kuutoset, seinäjokelainen lentopalloseura * Kuutoset Volley, seinäjokelainen lentopalloseura * Shanghain kuutoset, Shanghain yhteistyöjärjestön jäsenvaltiot * Kuutoset (), Michael Tiddesin ohjaama vuoden 2019 elokuva. ==Katso myös== * Kuutonen * Sekstetti
Mataura

Mataura on kaupunki Uuden-Seelannin Eteläsaarella. Sen väkiluku on noin 1 400. Mataura sijaitsee valtatien varrella kolmetoista kilometriä Goresta etelään ja 53 kilometriä Invercargillista pohjoiseen. Mataurajoki virtaa kaupungin läpi. == Matauralaisia henkilöitä == * Justin Marshall, rugbyn pelaaja == Lähteet == Luokka:Uuden-Seelannin kaupungit
Edmund I

Edmund I (Eadmund, 921 - 26\. toukokuuta 946) oli Englannin kuningas vuodesta 939 kuolemaansa asti. Hän oli Edvard Vanhemman poika ja Athelstanin velipuoli. Hänen äitinsä oli Edvardin kolmas vaimo Edgiva (Eadgifu). Athelstan kuoli 27. lokakuuta 939 ja Edmund seurasi häntä kuninkaana. Kohta kruunajaisten jälkeen hän joutui kohtaamaan useita sotilaallisia uhkia. Kuningas Olavi III Guthfrithinpoika valloitti Northumbrian ja miehitti Midlandsin. Kun Olavi kuoli 942, Edmund valloitti Midlandsin takaisin. Vuonna 943 hänestä tuli Jorvikin kuninkaan Olavin kummisetä. Seuraavana vuonna hänen onnistui valtaamaan Northumbria. Samana vuonna Olavi menetti valtaistuimensa ja lähti Dubliniin, jossa hänestä tuli kuningas Olavi Cuaran. Olavi jatkoi yhteistyötään kummisetänsä kanssa. Vuonna 945 Edmund valtasi Strathclyden, mutta luovutti oikeudet alueeseen Skotlannin Malcolm I:lle. Vastineeksi he solmivat rauhansopimuksen ja sopivat kahdenkeskisestä sotilaallisesta avunannosta. Varas nimeltään Leofa tappoi Edmundin kesken juhlien Pucklechurchissa. Kuninkaana häntä seurasi hänen veljensä Edred. Edmundin kaksi poikaa hallitsivat myöhemmin Englannin kuninkaina: * Edwy, 955-957, ainoastaan Wessexin ja Kentin kuninkaana 957-959 * Edgar, Mercian ja Northumbrian kuninkaana 957-959, sitten Englannin kuninkaana 959-975 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Edmund I brittimonarkian virallisilla kotisivuilla Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Jorvikin kuninkaat Luokka:Vuonna 921 syntyneet Luokka:Vuonna 946 kuolleet
Gros Mornen kansallispuisto

Gros Mornen kansallispuisto on kansallispuisto Kanadassa Newfoundlandin länsirannikolla. Vuonna 1973 perustettu puisto on laajuudeltaan 1 805 km², ja se on ollut vuodesta 1987 lähtien Unescon maailmanperintöluettelossa evoluutiohistoriallisen merkityksensä ja ainutlaatuisten maisemiensa ansiosta. Puisto on saanut nimensä Newfoundlandin toiseksi korkeimmasta vuoresta, joka on 806 metriä korkea. Gros Morne kuuluu Long Range -vuoriketjuun, joka on Appalakkien erillinen jatke. Long Range on kulunut jäänne 1,2 miljardia vuotta vanhasta vuoristosta. ==Geologia== Harold Williamsin kuuluisaksi tekemät kivimuodostelmat käsittävät merenkuorta ja vaipan kiviainesta, jotka ovat tulleet näkyviin laattatektoniikan obduktioprosessissa. Lisäksi alueelta löytyy sedimenttikivilajeja ordovikikaudelta, graniittia prekambriselta kaudelta ja magmakiveä paleotsooiselta maailmankaudelta. Western Broon Pond on makeavetinen vuono, jonka jäätiköt kaiversivat viimeisimmän jääkauden aikana noin 25 000–10 000 vuotta sitten. Jäätiköiden sulettua jäämassojen painama maa alkoi kohota ja katkaisi vuonon suun. Sen jälkeen 30 kilometriä pitkä vuono täyttyi makealla vedellä. Vuonon vesi on erittäin puhdasta. Gros Mornen kansallispuistossa on alue, joka näyttää enemmän hedelmättömältä aavikolta kuin tyypilliseltä Newfoundlandilta. Tämä johtuu peridotiitista, jonka epäillään nousseen pintaan maan vaipasta useita satoja miljoonia vuosia sitten mannerlaattojen törmäyksen seurauksena. Peridotiitista puuttuvat ne ravinteet, joita tarvitaan kasviston elättämiseen, mistä johtuu seudun hedelmätön ulkonäkö. Kivessä on todella vähän kalsiumia, paljon magnesiumia ja myrkyllinen määrä raskaita metalleja. Kiven ruskeahko väri johtuu suuresta määrästä rautaa. ==Luonto== Rannikolla on kuusi- ja palsamipihtametsiä, joita mereltä tulevat myrskyt ja tuulet kuluttavat. Kansallispuiston villieläimiin kuuluvat kanadanilves, mustakarhu, karibu ja voimakkaasti kasvava hirvipopulaatio. Rannikkoalueella elää valaita ja merellisiä sorsia, kuten virta-alleja. ==Kuvia== Kuva:Western_Brook_Pond_Gros_Morne_National_Park_Newfoundland_CANADA.jpg|Western Brook Pond Kuva:Gros_Morne.jpg|Gros Morne -vuori Kuva:Gros Morne NP bullmoose.jpg|Hirvi Gros Mornessa Kuva:Gros Morne NP coast.jpg|Kansallispuiston rannikkoa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virtual Tour * Report on the State of Conservation of Gros Morne National Park * Canada World Heritage Sites: Gros Morne National Park * Protected Areas Programme * Gros Mornen kansallispuisto Unescon sivuilla Luokka:Kanadan kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Kanadassa Luokka:Newfoundland ja Labradorin maantiede
Game Rankings

Game Rankings on verkkosivusto, joka ylläpitää arvostelukokoelmaa muiden sivujen arvostelemista videopeleistä, ja laskee arvostelut yhteen saadakseen keskiarvot jokaiselle pelille. Sivuston kilpailijoihin lukeutuvat GameStats, Game Ratio, ja Rotten Tomatoes. Sivuston perustaja on Scott Bedard. ==Katso myös== *GameFAQs *GameSpot *Metacritic ==Aiheesta muualla== * Game Rankings -verkkosivusto * Kritiikkiä Game Rankings -sivustosta Luokka:Videopelisivustot Luokka:Verkkotietokannat
Digipaino

Digipaino on painotekniikka, jolla paperille muodostetaan kuva suoraan digitaalisesta lähteestä. Joidenkin lähteiden mukaan digipainotekniikoiksi luetaan kaikki painaminen, joissa kuvanmuodostus tapahtuu digitaalisesti, myös suurkokomustesuihkutulostimilla ja vastaavilla. Yleisin digipainotekniikka on elektrofotografia, joka tunnetaan myös nimellä xerografia. Tekniikkaa hyödynnetään erityisesti pienempien sarjojen painamiseen ja silloin, kun painotuotteeseen tarvitaan personointi. Myös mustesuihkutulostus on yleinen digipainomenetelmä. Digipainotekniikkaa hyödynnettäessä painosmäärät voivat olla hyvinkin pieniä, jopa vain yksi kappale. Haittana on korkeampi yksikköhinta verrattuna tuhansien kappaleiden massapainotuotteisiin. Digitaalinen painotekniikka erottuu perinteisistä painotekniikoista monella tavalla, esimerkiksi: * Jokaisen arkin kuvapinta muodostetaan erikseen, mitä voi hyödyntää esimerkiksi vaihtuvan tiedon painamiseen * Paperinkulutus työn välivaiheissa on selvästi vähäisempää kuin muilla painomenetelmillä * Painoprosessissa käytetään selvästi vähemmän kemikaaleja, eikä niitä aina tarvita ollenkaan == Katso myös == * Tallennetuotanto ==Lähteet== Luokka:Kirjapainotaito
Mielikuva

Mielikuva on havainnon kaltainen elämys ja näköaivoalueen muodostama muistinvarainen ja siis mentaalinen representaatio, johon ei kuitenkaan liity mitään ulkoista ärsykettä, joka toimisi havainnon kohteena. Mielikuva eroaa hallusinaatiosta, joka on myös havaintoelämys ilman havainnon kohdetta, ainakin siinä suhteessa, että mielikuvia voimme muodostaa ja muokata vapaasta tahdostamme. Vapaa tahto on osa tahdonalaisen hermoston toimintaa, jolloin yksilö ja ihminen luo muistinvaraisesti kuvan jostain aiemmin näkemästään ja havaitsemastaan. Yksilö pystyy lähes valokuvanomaisesti muistamaan näkömuistiinsa perustuen aiemmin havaitsemansa sekä kuvailemaan näkemäänsä. Kyky muistaa havaitsemansa ja kyky palauttaa havaitsemansa mieleensä havaittuina mielikuvina on osa kykyä ja ominaisuutta, jota tarvitaan taidealoilla ja yksilön ilmaistessa taiteellisesti omia mielipiteitään, näkemyksiään ja tulkitessaan yhteiskuntaa sekä sen ilmiöitä. Mielikuvat ovat osa taiteellista luomisprosessia ja siihen liittyvää toimintaa. Visuaalinen yksilö on mielikuvarikas. Mielikuvat syntyvät ja muokkautuvat näköaistin ja silmien rekisteröimän havaintotiedon mukaisesti ja voivat muistinvaraisina ajoittain olla vaikeasti mieleenpalautettavissa, mutta kertaaminen, harjoittelu ja muotojen sekä värien ja väripintojen mieleenpainaminen helpottavat mielikuvien muistinvaraista mieleenpalauttamista. Tämä näköhavaintoihin perustuva mielikuvaharjoittelu muistipelinä lisää kykyä muistaa näkemäänsä ja helpottaa mielikuvien perusteella havaitun kuvaamista, kuvailemista, piirtämistä ja maalaamista jne. Mielikuvien luomien kirjallisesti on osa kirjallisuudessa ilmenevää tapahtumaympäristöjen kuvausta, jolloin nähdyn kuvaaminen ja nähdyn muistaminen on tärkeää. Taiteenlajina kirjallisuus edellyttää kykyä sanallisesti kuvata havaittua. Näkömuisti on siis mielikuviin perustuva, ja se on kykynä ja ilmenemismuotona yksilöllisesti ilmenevä. Näkömuistia voi muistipelinomaisesti harjoittaa. Taidealoilla muotojen, pintojen ja värien kuvantaminen vaatii osittain näkömuistia sekä kykyä tuottaa ja saada näkemänsä silmän ja käden yhteistoimintana kolmiulotteiseksi pinnaksi. Kirjallisena tuotoksena esimerkiksi matkakertomukset sisältävät kuvailevaa tekstiä. Afantasia tarkoittaa kyvyttömyyttä nähdä mielikuvia. ==Katso myös== * Havaitseminen * Kognitiivinen psykologia * Mielikuvitus Luokka:Kognitiivinen psykologia Luokka:Kognitiivinen neurotiede
Mataurajoki

Mataurajoki on joki Uuden-Seelannin Eteläsaaren eteläosassa. Se on 240 kilometriä pitkä. Mataurajoen alkulähde sijaitsee vuoristossa Wakatipujärven eteläpuolella. Se virtaa muun muassa Goren ja Matauran läpi. Joki laskee Tyyneenmereen Uuden-Seelannin eteläisellä rannikolla. Mataurajoki on saanut nimensä maorin kielen sanoista "mata" (punainen) ja "ura" (pyörre). ==Lähteet== Luokka:Uuden-Seelannin joet Luokka:Tyyneenmereen laskevat vesistöt
Electronic Gaming Monthly

Electronic Gaming Monthly (lyhenne EGM) on kuukausittain julkaistava yhdysvaltalainen videopelilehti. Lehti on vaihtanut julkaisijaa Sendai Publishingista Ziff Davis-yhtiöön. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin kesällä 1989; vuosikertaan kuuluu 12 numeroa ja lisänumerona joulunumero. Lehti keskittyy videopeleihin pelikonsoleilla ja käsikonsoleilla. Lehden sisarjulkaisu on Computer Gaming World. EGM:ää julkaistaan myös kansallisina versioina Brasiliassa, Meksikossa ja Filippiineillä. ==Aiheesta muualla== *EGM Brasil *EGM Philippines Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelilehdet
Harha-aistimus

Aistien harhatoimintoja ovat: * psyykkisperäinen hallusinaatio * ilmailufysiologinen hallusinaatio eli harha-aistimus * havaintoharha eli illuusio ** optinen illuusio eli optinen harha
Lume

Lume voi tarkoittaa * hallusinaatiota eli harha-aistimusta * plasebon eli lumelääkkeen kuviteltua tai psykosomaattista, ennakko-odotuksiin perustuvaa vaikutusta * harhaa yleisesti * Mediakeskus Lume, Helsingissä sijaitseva audiovisuaalisen alan koulutus-, tutkimus- ja tuotantokeskus Luokka:Täsmennyssivut