EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Subh-i azal

Subh-i azal (myös kirjoitusasussa Ṣubḥ-i-Azal, suomeksi Ikuisuuden aamukoitto, 1831–1921), syntymänimeltään Mirza Yahya Nuri, oli persialainen uskonnollisen baabilaisuus-liikkeen johtaja sekä myöhemmin vähemmistöön jääneen azalien johtaja. == Elämäkerta == Mirza Yahya Nuri syntyi teheranilaiseen ylempiluokkaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli korkea virkamies, visiiri, Qajarin kuninkaan Faith Ali Shahin aikana. Vuonna 1844, hänen olleessaan 14-vuotias, Mirza Yahya tutustui baabilaiseen uskonnolliseen liikkeeseen. Samoihin aikoihin liikkeeseen liittyi myös hänen vanhempi veljensä Mirza Husain Ali Nuri, myöhemmältä nimeltään Baha’ullah. Baabilaisuuden johtajan Babin kuoleman vuonna 1850 jälkeen johtajaksi nousi testamentin perusteella Subh-i azal. Liike oli menettänyt suuren joukon kannattajiaan hallituksen vainoissa. Subh-i azalin johdolla baabilaisuus etääntyi aiemmasta radikaalisuudestaan.Hämeen-Anttila 1999, s. 188 Vuonna 1852 šaahi Nasiraddania vastaan tehtiin murhayritys. Tapahtuman johdosta koko baabilaisuus joutui vainon alle. Tapahtuman johdosta vanhempi veli joutui neljäksi kuukaudeksi vankeuteen.Hämeen-Anttila 1999, s. 189 Huhtikuussa 1853 liikkeen johto karkotettiin yhdessä veljensä kanssa Osmanien valtakuntaan kuuluvaan Bagdadiin. Tältä ajalta ajoittuivat veljesten väliset riidat. Vuonna 1854 Baha’ullah vetäytyi yksin Kurdistaniin, missä hän viipyi seuraavat kaksi vuotta. Samaan aikaan baabilaisen liikkeen Subh-i azalin syrjäänvetäytyvä johtamistapa herätti kasvavaa arvostelua. Käytännössä Baha’ullahista tuli heti Bagdadiin paluun jälkeen baabilaisten johtaja, koska Subh-i azal pysyi pitkälti piilossa. Vuoteen 1866 mennessä Baha’ullah oli saanut liikkeen enemmistön taakseen. Viimeistään vuonna 1866 Baha’ullah ilmoitti julkisesti, että hän oli Babin mainitsema "Se, jonka Jumala tuo esiin". Tosin hänen väitetään esittäneen asian lähipiirilleen jo vuonna 1863, saatuaan ilmestyksen Bagdadin Ridvanin puutarhassa.Hämeen-Anttila 1999, s. 190 Baha’ullahin ilmoituksen jälkeen liike hajosi kolmeen osaan: enemmistön Baha’ullahin kannattajiin, vähemmistön Subh-i azalin kannattajiin (azalit) sekä neutraaleihin (bayanit). Viimeksi mainittu hajosi pian. Bahait ja azalit joutuivat pysymään viranomaisten vuoksi Edirnessä vuoteen 1868 asti. Tällöin valtaosa bahaista siirrettiin Akkoon, kun vastaavasti azalit siirrettiin Kyprokselle.Hämeen-Anttila 1999, s. 191 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Baabilaisuus Luokka:Iranilaiset uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Harmaaotsatimali

Harmaaotsatimali, aikaisemmalta nimeltään juovatiaistimali (Stachyris leucotis) on Kaakkois-Aasiassa tavattava timaleihin kuuluva varpuslintu. == Ulkonäkö ja koko == Kooltaan harmaaotsatimali on 14-15 senttiä. Aikuinen harmaaotsatimali on selästään punaruskea ja päästään musta. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova ja silmien takana on vaaleampi harmaa alue. Vatsa on väritykseltään linnulla harmaa. Nuori harmaaotsatimali on väriltään aikuista vaaleampi ja vatsastaan tumman ruskea. == Levinneisyys ja elinympäristö == Harmaaotsatimalia tavataan Thaimaasta, Malesiasta, Bruneista sekä Indonesiasta Kalimantanista ja Sumatralta. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat metsät ja lajia tavataan myös hakatuissa metsissä. Erityisesti lajia tavataan kukkuloilta ja vuorten rinteiden metsistä. Vaikka lintu pystyy elämään myös hakatuissa metsissä, on sopivien elinympäristöjen määrän väheneminen laajamittaisten hakkuiden vuoksi uhka harmaaotsatimalikannalle. Harmaaotsatimalien elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta. == Lähteet == Luokka:Timalit
Tomi Pallassalo

Tomi Pallassalo (s. 17. elokuuta 1989 Helsinki) on suomalainen keskushyökkääjänä pelaava jääkiekkoilija, joka edustaa Suomi-sarjassa pelaavaa Kokkolan Hermestä. B-nuorten SM-pronssia vuonna 2006 voittanut Pallassalo teki kaudella 2007–2008 läpimurtonsa A-nuorissa tehoilla 10+37=47. Hän oli Jokereiden paras pistemies, A-nuorten SM-liigan pistepörssin seitsemäs ja syöttöpörssin toinen. Kaudella 2008–2009 tuli tehot 9+28=37, joilla Pallassalo oli Jokereiden toiseksi paras pistemies ja sisäisen syöttöpörssin voittaja. Pallassalo nostettiin Jokereiden liigarinkiin toukokuussa 2008. Hän oli Jokereiden kokoonpanossa yhdessä SM-liigaottelussa kaudella 2009–2010. Kauden 2010–2011 Pallassalo pelasi kokonaan lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi vuoden sopimuksella Mestiksen Peliittoihin. Kaudeksi 2013-14 Pallassalo siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Kokkolan Hermekseen. ==Maajoukkue== Pallassalo pelasi alle 18-vuotiaiden MM- kilpailuissa vuonna 2007. ==Tilastot== 2005–2006 Jokerit A-SM 1 0 0 0 0 – – – – – 2006–2007 Jokerit A-SM 31 1 7 8 12 – – – – – 2007–2008 Suomi U20 Mestis 2 0 0 0 2 – – – – – Jokerit A-SM 42 10 37 47 44 4 3 2 5 2 2008–2009 Suomi U20 Mestis 3 1 1 2 0 – – – – – Jokerit A-SM 37 9 28 37 24 4 1 1 2 14 2009–2010 Jokerit A-SM 24 8 25 33 10 4 1 3 4 0 Jokerit SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2010–2011 Kiekko-Vantaa Mestis 40 6 12 18 14 3 0 0 0 2 1 kausi yhteensä SM- liiga 1 0 0 0 0 – – – – – ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Sukeltajain Liitto

Suomen Sukeltajain Liitto oli vuosina 1906–1969 toiminut sukeltajien ammattiliitto. Järjestö perustettiin 21. maaliskuuta 1906 kokouksessa, johon osallistui kahdeksan sukeltajaa. Liitto lopetti itsenäisen toimintansa, kun se jäsenäänestyksen jälkeen liitettiin Suomen Rakennustyöläisten Liittoon 1. syyskuuta 1969 lukien. Sukeltajat muodostivat Rakennusliittoon oman osaston (108), joka toimii edelleen.MS: Sukeltajat 100 vuotta Rakentaja 5/2006, s. 14. Sukeltajain Liitto kuului Suomen Ammattijärjestöön vuosina 1906–1930, ja Suomen Ammattiyhdistysten Keskusliittoon vuodesta 1945 alkaen. ==Lähteet== Luokka:Sukellus Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot
Sosnovoborsk

Sosnovoborsk () on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jenisein rannalla 20 kilometriä Krasnojarskista koilliseen. Asukkaita on 33 091 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1971 perustetusta Krasnojarskin perävaunutehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1985 siitä tuli kaupunki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungista Krasnojarskin aluepiirin sivulla (krskstate.ru) Luokka:Krasnojarskin aluepiirin kaupungit
Symphony of Destruction

Symphony of Destruction on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin kappale. Se on toinen raita yhtyeen viidennellä, vuonna 1992 julkaistulla studioalbumilla Countdown to Extinction. Kappaleen on säveltänyt Megadethin laulaja ja kitaristi Dave Mustaine, ja se julkaistiin vuoden 1992 kesäkuussa Countdown to Extinction -albumin ensimmäisenä singlenä. Kappale kertoo asetelmasta, jossa tavallinen kansalainen saa mahdollisuuden johtaa maata haluamallaan tavalla samalla, kun maan hallitus harhaanjohtaa kansalaisia. “Symphony of Destruction“ on Megadethin uran tunnetuimpia ja suosituimpia, ja se on vakionumero yhtyeen konserttien ohjelmistossa. Se oli Megadethin ensimmäinen kaupalliseen radiosoittoon yltänyt single Yhdysvalloissa, jossa se nousi Billboard Hot 100 -singlelistan sijalle 71 ja Hot Mainstream Rock Tracks -listan sijalle 29. Yhdysvaltain ohella “Symphony of Destruction“ ylsi listasijalle 91 Kanadan singlelistalla, sijalle 14. Irlannin singlelistalla ja sijalle 15. sekä Uuden-Seelannin että Britannian singlelistalla. Suomessa se nousi virallisen albumilistan sijalle 12. Myös kappaleen musiikkivideo, jonka ohjasi Wayne Isham, nousi valtavan suosituksi Music Televisionilla. Klassinen musiikkipätkä alussa on säveltäjä Wolfgang Amadeus Mozartin Domine Jesu Christe. == Kappaleet == # # == Kokoonpano == * Dave Mustaine – laulu, rytmikitara * David Ellefson – basso, taustalaulu * Marty Friedman – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu * Nick Menza – rummut, taustalaulu == Lähteet == Luokka:Megadethin kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet
Toni Pulkkinen

Toni Pulkkinen (s. 1. marraskuuta 1990 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa EVU:ssa IV-divisioonaa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. ==Ura== Pulkkinen on Etelä-Vantaan Urheilijoiden kasvatti. Hän siirtyi jo juniorina Jokereihin ja voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 2008 sekä B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008.EliteProspects Pulkkinen nostettiin monen muun nuoren pelaajan tavoin Jokereiden liigarinkiin toukokuussa 2008. Hän debytoi SM-liigassa seuraavalla kaudella 2009–2010. Pulkkinen pelasi siellä seitsemän ottelun verran ilman tehopisteitä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 15. syyskuuta 2009 Kalevan Palloa vastaan kauden kolmannessa ottelussa. Kauden 2010–2011 Pulkkinen vietti suurimmaksi osaksi armeijassa ja hän pelasi ainoastaan neljä ottelua Jokereiden A-nuorissa, eikä ottelukaan SM-liigassa. Elokuussa 2011 Pulkkinen teki vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan kanssa. Hän ehti pelata kaudella 2011–2012 kuitenkin vain 11 ottelua, kunnes paha alavartalovamma päätti Pulkkisen kauden jo lokakuussa 2011. Hän oli ennen tätä Kiekko-Vantaan toiseksi paras maalintekijä kolmella osumallaan ja toimi myös joukkueen varakapteenina. Huhtikuussa 2012 Pulkkinen teki Kiekko-Vantaan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2012–2013 Pulkkinen jäi Kiekko-Vantaassa vähemmälle peliajalle ja kärsi jälleen loukkaantumisista. Hän pelasi runkosarjassa vain 19 ottelua. Tammikuussa 2013 Pulkkinen kävi kahden ottelun verran lainalla Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneissa. ==Muuta== Pulkkisen pikkuveli Teemu pelaa KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. ==Tilastot== 2008–2009 Jokerit A-SM 35 6 11 17 53 4 0 1 1 0 2009–2010 Jokerit A-SM 24 6 6 12 79 4 0 1 1 4 Jokerit SM-liiga 7 0 0 0 0 – – – – – 2010–2011 Jokerit A-SM 4 0 2 2 4 – – – – – 2011–2012 Kiekko-Vantaa Mestis 11 3 1 4 6 – – – – – 2012–2013 Titaanit Suomi-sarja 2 1 0 1 2 – – – – – Kiekko-Vantaa Mestis 19 0 1 1 35 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 7 0 0 0 0 – – – – – 2 kautta yhteensä Mestis 30 3 2 5 41 – – – – – ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kinuko Y. Craft

Kinuko Yamabe Craft (s. 1940 Kanazawa, Japani) on yhdysvaltalainen taiteilija ja kuvittaja. Hän on kuvittanut erityisesti fantasiaan ja kansanperinteeseen liittyviä aiheita. Hän on tehnyt kansikuvia muun muassa Patricia A. McKillipin kirjoihin ja kuvittanut satukirjoja. Hänen tunnusmerkkejään ovat runsaat yksityiskohdat ja taiteen historiasta ammentava tyyli. Craft on saanut vaikutteita etenkin renessanssin taiteesta kuten Leonardo da Vincilta. Muita vaikuttajia ovat uusklassismi, romantiikka, symbolismi, prerafaeliitit sekä Hudson River -koulukunta. == Elämä ja ura == Craft suoritti maalaustaiteen tutkinnon Japanissa 1962. 1960-luvun alussa hän opiskeli muotoilua ja kuvittamista Chicagossa puolentoista vuoden ajan. Tämän jälkeen hän työskenteli chicagolaisissa kaupallisissa studioissa. Vuosikymmenen lopulta lähtien hän toimi itsellisenä aikakauslehti- ja mainoskuvittajana. 1990-luvun alusta lähtien hän on keskittynyt lastenkirjoihin, fantasiakirjojen kansikuviin ja julisteisiin. Hänen kuvittamiaan satukirjoja on julkaistu englanninkielisissä maissa, Kreikassa, Kiinassa ja Koreassa. Hänen maalauksiaan on käytetty myös kalentereissa, postikorteissa ja muissa tuotteissa. Craft on pitänyt useita näyttelyitä ja hänen maalauksiaan on muun muassa Smithsonian American Art Museumin kokoelmissa. Hän on saanut muun muassa useita kulta- ja hopeamitaleita Yhdysvaltain kuvittajien järjestöltä. Craft on ollut viisi kertaa ehdolla parhaan taiteilijan World Fantasy -palkinnon saajaksi. Nykytaiteessa Craft on sanonut arvostavansa muun muassa N. C. Wyethin, Kay Nielsenin, George Tookerin, Jared Frenchin ja Gerhard Richterin teosten fantastisia ja runollisia aineksia. == Teoksia == === Taidekirja === * === Kuvitettuja satukirjoja === * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Kinuko Y. Craftin kuvia Ten Dreams -sivustolla Luokka:Fantasiataiteilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat
Prienai

Prienai on Liettuan keskiosassa Prienain kunnallispiirissä, Nemanjoen rannalla sijaitseva kaupunki, joka kuuluu Kaunasin lääniin. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 10 874.Population at the beginning of the year by city / town and year, Liettuan tilastokeskus. Viitattu 21.12.2010. Kaupungin nimi on johdettu sukunimestä Prienas.Vanagas, A: "Lietuvos miestų vardai", sivu 182. 1996 Pociūnain lentoasema sijaitsee kaupungin alueella. ==Historia== Ensimmäinen kirjallinen maininta Prienain kaupungista on vuodelta 1502, jolloin Liettuan suuriruhtinas Alexander Jagiellon lahjoitti kaupungin alueen aateliselle Mihail Glinskille. Magdeburgin kaupunginoikeudet Prienai sai vuonna 1609, ja kaupungin väkiluku kasvoi 1600-1700-luvuilla. Toisen maailmansodan aikana Saksan miehittämässä Prienaissa väkiluku pieneni. Asukkaita karkotettiin, osa pakeni ja saksalaiset teloittivat juutalaisia. ==Tunnettuja asukkaita== * Joseph Gottfarstein, saksalainen historioitsija ja filologi * Bljuma Seigarnik, venäläinen psykologi * Jonas Kazlauskas, liettualainen tutkija, Vilnan yliopisto filologian professori * Justinas Marcinkevičius, liettualainen runoilija * Vincas Mykolaitis-Putinas, liettualainen kirjailija * Vytautas Petkevičius, liettualainen kirjailija * Matas Šalčius, liettualainen kirjailija ja tutkimusmatkailija * Vytautas Jurgis Bubnys, liettualainen kirjailija * Sonata Milušauskaitė, liettualainen kilpakävelijä ==Ystävyyskaupungit== Prienai on Douzelagen, 23 Euroopan unionin kaupungin ystävyyskaupunkitoimintajärjestön jäsen. * Altea, Espanja * Bad Köztting, Saksa * Bellagio, Italia * Bundoran, Irlanti * Chojna, Puola * Granville, Ranska * Holstebro, Tanska * Houffalize, Belgia * Judenburg, Itävalta * Karkkila, Suomi * Kőszeg, Unkari * Marsaskala, Malta * Meerssen, Alankomaat * Niederanven, Luxemburg * Öxelösund, Ruotsi * Preveza, Kreikka * Sesimbra, Portugali * Sherborne, Englanti * Sigulda, Latvia * Sušice, Tšekki * Türi, Viro * Zvolen, Slovakia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Prienain virallinen sivusto Luokka:Kaunasin läänin kaupungit
Riekonkääpä

Riekonkääpä (nyk. Anthoporia albobrunnea, aiemmin rivikääpien sukuun luettuna Antrodia albobrunnea) on harvinainen kuivahkojen, vanhojen metsien kääpälaji. Suomessa se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Viitattu 17.11.2017 == Ulkonäkö ja koko == Kasvaa alustallaan myötäillen ja ei tee lakkia eli on resupinaattinen. Sillä on pehmeän sametintuntuinen, korkkimainen pillipinta, joka on väriltään nuorena valkoinen ja vanhetessaan likaisen vaalea, harmahtava tai kermanvärinen. Kasvava reuna on repaleinen ja vaalea, mutta vanhalla itiöemällä reunat kuolettuvat ja muuttuvat ruosteenruskeiksi. Riekonkääpä on yleensä 2-3-vuotinen. Pillejä on 3-5 millimetrillä. Riekonkäävän malto jakautuu kahteen osaan: pillipintaa vasten olevaan vaaleaan ja yläosan ruskeaan, joiden välissä on mustanruskea kerros. Kerroksisuus on hyvä lajituntomerkki, mutta on vaikeasti havaittavissa paljaalla silmällä. Selvärajainen reuna alkaa vanhemmiten kuolla keskiosan jatkaessa kasvuaan. Riekonkääpä aiheuttaa puuhun tummaa ruskolahoa, jossa näkyy teräviä poikkisuuntaisia katkoksia. Itiöemät muodostuvat yleensä runkojen alapinnoille tukevien oksien alueelle. Tuoreena tai puolikuvana yksi sen tuntomerkeistä on kirpeähkö, omenaa muistuttava, vaniljamainen tai hedelmäinen tuoksu. == Elinympäristö ja levinneisyys == Riekonkääpä kasvaa vanhoissa mäntykeloissa, jotka ovat kaatuneet ja maanneet maassa hyvin kauan. Harvoin isäntäpuuna on kuusi.. Kasvupaikat ovat yleensä ikivanhoissa havumetsissä, Lapissa useimmin karuilla mäntykankailla. Sen levinneisyys painottuu Itä- ja Pohjois-Suomen vanhoihin luonnontilaisiin metsiin, mutta sitä esiintyy myös Etelä-Suomessa, joskin harvakseltaan. Keski-Suomessa lähes kaikki löydöt ovat ikivanhojen kuusi-sekametsien maahan kaatuneista, huomattavasti muuta metsää vanhemmista männyistä. Se reagoi hyvin herkästi metsänkäsittelyyn ja puuttuu talousmetsistä. == Kuvia == Tiedosto:Antrodia albobrunnea (16070351135).jpg Tiedosto:Antrodia albobrunnea (6684200851).jpg Tiedosto:Antrodia albobrunnea (6684494855).jpg Tiedosto:Antrodia albobrunnea FI.jpg Tiedosto:Antrodia albobrunnea.jpg == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Riekonkääpä (Anthoporia albobrunnea) *Uhanalaisten ja silmälläpidettävien kääpälajien esiintyminen Keski-Suomessa, Panu Kunttu 27.7.2007 Luokka:Fomitopsidaceae Luokka:Ruskolahosienet
Aarnilatikka

Aarnilatikka (Aradus betulinus) on ludelaji. Sitä tavataan vanhoissa metsissä ja se on luokiteltu aiemmin silmälläpidettäväksi lajiksi. Myöhemmin sitä on löydetty avoimilta paikoilta, eikä sitä enää pidetä uhanalaisena. Aarnilatikka on litteä, tummanruskea ludelaji. Erotuksena muista latikkalajeista peitinsiiven tyvi on samanvärinen kuin muu siipi ja selkäpuolen pikkukilven kärjessä on selkeä, vaalea täplä.Rintala & Rinne: Suomen luteet, Tibiale 2010 Naaras kasvaa noin yhdeksän millimetriä pitkäksi, koiras on pari milliä lyhyempi.Ordinul Heteroptera (Hemiptera) (ploşniţe) Enciclopedia Florei si Faunei di Romania Laji elää tyypillisesti havupuiden kantojen käävissä, erityisesti kantokäävällä (Formitopsis pinicola) sekä rivikäävissä (suku Antrodia), ja käyttää ravinnokseen itiöemiä ja sienirihmastoa.Latikat, heimo Aradidae 2002 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Aarnilatikka (Aradus betulinus) *Ötökkätieto: Aarnilatikka (Aradus betulinus) Luokka:Luteet
Ruskolatikka

Ruskolatikka, joskus myös rusolatikka (Aradus obtectus) on ludelaji. Sitä pidettiin aiemmin silmälläpidettävänä ikimetsien lajina, mutta se on osoittautunut varsin tavalliseksi lajiksi. Ruskolatikka on 6-9 mm pitkä, litteä ja leveä lude. Se on väritykseltään melko tasaisen tummanruskea, joskin takaruumiin sivulla, jaokkeiden ulkoreunat ovat hieman vaaleammat. Tuntosarven kolmannen jaokkeen kärkiosa on selvästi muuta tuntosarvea vaaleampi.Rintala & Rinne: Suomen luteet. Tibiale 2010 Laji elää valoisissa mutta vanhoissa mäntymetsissä kantoja lahottavilla kääpäsienillä. Suomessa lajin levinneisyys painottuu selvästi Itä-Suomeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Global Biodiversity Information Facility: Luokittelu ja levinneisyyskartta Luokka:Luteet
Vuoripriinia

Vuoripriinia (Prinia polychroa) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Myanmarista Kiinaan, Vietnamiin, Laosiin, Kambodžaan, Thaimaahan ja Jaavalle. Lajista tunnetaan neljä alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Jaavalta 1828.IBC == Lähteet == Luokka:Priiniat
G. I. Joe (sarjakuvalehti)

G. I. Joe on IDW Publishingin kustantama sarjakuvalehti, joka perustuu Hasbron samannimiseen lelusarjaan. Sarjakuva koostuu pääsarjakuvan lisäksi lyhytsarjakuvista ja muutamista hieman pidemmistä noin 10 numeroa kestäneistä sarjakuvista. IDW loi uudenlaisen taustan ja sisällön G. I. Joe universumiin, joka poikkeaa suurilta osin alkuperäisestä Larry Haman Marvelille tekemästä sarjakuvasta. ==Lisensointi== Devil's Due kustantamon menetettyä oikeudet G. I. Joen sarjakuvan tekemiseen tammikuussa 2008. Hasbro ilmoitti 29. toukokuuta 2008 myyneensä lisenssin IDW:lle, joka julkaisi ensimmäisen sarjakuvan lokakuussa 2008. Myöhemmin ilmoitettiin Larry Haman olevan myös mukana sarjakuvan tekemisessä.IDW Announces GI Joe Plans Newsrama 9.9.2008 Viitattu 13.8.2010 ==Sarjakuvat== Ensimmäinen numero oli G. I. Joe nro 0, joka julkaistiin lokakuussa 2008. Se sisälsi kolme itsenäistä tarinaa, jotka toimivat ennakkoesityksinä tuleville sarjakuville. ===G. I. Joe=== G. I. Joe on IDW:n julkaiseman sarjakuvan pääsarja, jonka käsikirjoittajana toimii Chuck Dixon. Sarjakuvasta on julkaistu 21 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä. ===G. I. Joe: Origins=== G. I. Joe: Origins on Larry Haman käsikirjoittama sarjakuva, joka tarkastelee G. I. Joe ryhmän muodostumista. Sarjakuvasta on julkaistu 17 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä. ===G. I. Joe: Cobra=== G. I. Joe: Cobra oli 4-osainen minisarjakuva, joka seurasi tarkemmin Cobran roolia. Tarinan käsikirjoitti Christos Gage ja kuvitti Antionio Fuso. ===G. I. Joe: Cobra II=== G. I. Joe: Cobra II oli alun perin suunniteltu olevan edeltäjänsä tavoin 4-osainen minisarjakuva, mutta kesäkuussa 2010 sarjakuvaa päätettiin jatkaa. Sarjakuvasta on julkaistu 6 numeroa heinäkuuhun 2010 mennessä. ===G. I. Joe: Hearts And Minds=== G. I. Joe: Hearts And Minds oli 5-osainen minisarjakuva, jonka käsikirjoitti Max Brooks. Jokaisessa numerossa oli kaksi tarinaa, jotka keskittyivät vuorotellen G. I. Joen ja Cobran elämään. ===G. I. Joe: The Cobra War=== G. I. Joe: Cobra Specialin toisessa numerossa esiteltiin proosatarina vuoden 2011 alussa julkaistavasta G. I. Joe: The Cobra Warista. ==Lähteet== Luokka:Action Force -sarjakuvat
Mustakurkkupriinia

Mustakurkkupriinia (Prinia atrogularis) on kaakkoisaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Intian ja Nepalin koillisosista ja Himalajan itärinteiltä Myanmariin, Etelä- ja Kaakkois-Kiinaan, Vietnamiin, Laosiin, Kambodžaan, Thaimaahan, Malakan niemimaalle ja läntiseen Sumatraan. Lajista tunnetaan seitsemän alalajia. Frederic Moore kuvaili lajin holotyypin Intian Darjeelingista 1854.IBC == Lähteet == Luokka:Priiniat
Rosopehkiäinen

Rosopehkiäinen (Calitys scabra) on harvinainen kovakuoriaislaji. Suomessa se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi.Silmälläpidettävät kovakuoriaiset Ympäristökeskus Se elää käävissä, yleensä kaatuneilla männynrungoilla. Sen pinta on rosoinen, ja siihen tarttuu usein puun purua. Rosopehkiäinen elää erityisesti katkokääpää (Antrodia xantha) kasvavissa maahan kaatuneissa mäntykeloissa, usein yhdessä ruskopehkiäisen (Ostoma ferruginea) ja aarnikaskaiden kuten tumma-aarnikaskaan (Cixidia confinis) kanssa. Tavataan harvoin myös kuusella.Petri Martikainen, Ilpo Mannerkoski, Juha Siitonen & Tom Clayhills, Heimo, Trogossitidae, pehkiäiset, Itä-Suomen yliopisto: Calitys scabra, rosopehkiäinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Rosopehkiäinen (Calitys scabra) *Insects.fi: Calitys scabra (kuvia) *Bug Guide: Calitys scabra Luokka:Erilaisruokaiset
Rämepörhömittari

Rämepörhömittari (Lycia lapponaria) on harvinainen lovimittareihin kuuluva perhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Rämepörhömittarikoiraan siipien kärkiväli on noin 3 cm. Naaras on siivetön. Laji on tummempi ja siiviltään läpikuultavampi kuin lähilaji koivikkopörhömittari. Rämepörhömittarin etusiipien ripset ovat lisäksi yksiväriset, erotuksena em. lajista. == Levinneisyys ja lentoaika == Sitä tavataan Pohjoismaissa, Venäjällä, Baltiassa ja Britteinsaarten pohjoisosassa. Suomesta se puuttuu Ahvenanmaalta ja on alueellisesti uhanalainen muualla maan eteläosassa. Lajin lentoaika alkaa Suomessa lumien lähtiessä ja on parhaimmillaan huhtikuun viimeisellä ja toukokuun ensimmäisellä viikolla. Lapissa laji voi lentää vielä kesäkuun puolivälin jälkeenkin. == Elinympäristö ja elintavat == Rämepörhömittaria tavataan Suomen eteläosissa vain rämeillä, mutta Lapissa se lentää myös tunturikankailla. Koirasyksilöt parveilevat noin puolen tunnin ajan ilta- auringon aikaan, noin tuntia ennen auringonlaskua. Siivettömät naaraat puolestaan oleilevat rämemäntyjen ja Lapissa myös tunturikoivujen rungoilla. Laji talvehtii useimmiten kuoriutumisvalmiina kotelona. Joskus laji voi talvehtia kotelovaiheessa kaksi kertaa. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat vaivaiskoivu sekä vähemmässä määrin myös mustikka ja juolukka tai suopursu. == Lähteet == Luokka:Lovimittarit
Utajärven skanssi

Utajärven skanssi oli hirsirakenteinen Oulun linnan ulkolinnake, joka sijaitsi Utajärvellä Sotkakosken lähistöllä Oulujoen etelärannalla nykyisestä Merilän kartanosta lounaaseen. Linnoituksen rakennutti Pohjanmaan maaherra Johan Graan vuonna 1656. Sen rakentaminen oli osa Ruotsin armeijan Pohjan sodan ja siihen liittyvän Suomen alueella käydyn Ruptuurisodan aikaisia puolustusjärjestelyjä. Utajärven linnakkeen hirsiä oli jäljellä vielä 1940-luvulla, mutta rakennelmat ovat sittemmin tuhoutuneet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen linnoitukset Luokka:Utajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Pohjanmaan historia Luokka:Suomen 1600-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
James Collins (jalkapalloilija)

James Collins (s. 23. elokuuta 1983 Newport) on walesilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on seuraurallaan edustanut Cardiff Cityä, West Ham Unitedia ja Aston Villaa sekä pelannut myös Walesin maajoukkueessa. == Ura == Collins siirtyi Cardiff Cityyn elokuussa 2000. Aiemmin hän oli pelannut kotikaupungissaan Newportissa. Hän debytoi joukkueessa FA Cupin ottelussa Bristol Roversia vastaan. Hän esiintyi kokonaisuudessaan 88 ottelussa, joissa hän teki kuusi maalia. Hänet valittiin Walesin nuoreksi pelaajaksi vuonna 2005. Collins siirtyi heinäkuussa 2005 West Ham Unitediin 3,5 miljoonalla punnalla. Kunto-ongelmien vuoksi Collins debytoi seurassa vasta syyskuussa Carling Cupin ottelussa Sheffield Wednesdayta vastaan. Hän debytoi Valioliigassa lokakuussa 2005 Bolton Wanderersia vastaan ja teki ensimmäisen maalinsa Portsmouthia vastaan. Tulevilla kausilla Collinsin peliaika laski. Tammikuussa 2008 Collinsin ilmoitettiin olevan sivussa vuoden pahan nivelvamman vuoksi. Tästä huolimatta Collins palasi kentälle Arsenalia vastaan lokakuussa 2008 yhdeksän kuukauden tauon jälkeen. Collins allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Aston Villan kanssa syyskuussa 2009. Hän pelasi liigadebyyttinsä samassa kuussa Birmingham Cityä vastaan. Hän teki kaudella voittomaalin Chelseaa vastaan. Collins allekirjoitti elokuussa 2012 neljän vuoden sopimuksen West Ham United:n kanssa. Collins pelasi viimeksi West Ham United:ssa kaudella 2009-2010. Collins on edustanut myös Walesin A-maajoukkuetta sekä nuorisomaajoukkueita. Vuoden 2010 MM-kilpailujen karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan Collins oli Walesin kapteeni. Kaikkiaan hän on pelannut 51 A-maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Festival Puccini

Festival Puccini (Puccini-festivaalit) on Giacomo Puccinin musiikkiin keskittyvä ulkoilmaoopperatapahtuma, joka pidetään vuosittain heinä-elokuussa Torre del Lago Puccinin taajamassa Viareggion kunnassa Toscanassa Italiassa. Torre del Lago Puccini sijaitsee noin 14 kilometriä Pisasta pohjoiseen. Siellä on asukkaita noin 11 000\. Se sijaitsee Massaciuccolijärven ja Tyrrhenanmeren välisellä kannaksella. Festivaaliteatteri on Puccinin kodin eli nykyisen Villa Museo Giacomo Puccinin vieressä. Puccini asui talossaan miltei 30 vuotta ja sävelsi siellä lähes kaikki oopperansa. == Historiaa == Puccini-festivaalit perustettiin pian maestron kuoleman jälkeen. Säveltäjän kerrotaan sanoneen Giovacchino Forzanolle ennen lähtöään Brysseliin hoitamaan kurkkusyöpäänsä marraskuussa 1924: ”Tulen tänne aina ja sitten lähden metsästämään kurppia... Mutta ainakin kerran haluaisin tulla tänne kuuntelemaan jonkun oopperoistani ulkoilmassa”. Puccini kuoli Brysselissä 29.11.1924. Forzano muisti keskustelun ja alkoi suunnitella yhdessä Pietro Mascagnin kanssa festivaalien toteuttamista järvellä maestron kodin läheisyydessä. Tilapäinen teatteri Carro di Tespi Lirico nousi pilareiden päälle Massaciuccolijärven rannalle. Ensimmäisen La Bohèmen 24.8.1930 johti Pietro Mascagni ja ohjasi Giovacchino Forzano. Seuraavana vuonna Beniamino Gigli ja Adelaide Saraceni esiintyivät La Bohèmessa ja Rosetta Pampanini sekä Angelo Michetti Madama Butterflyssä. Festivaaleja ei pidetty sotien aikana, ja vasta vuonna 1949 ne käynnistyivät pariksi vuodeksi. === Festivaalit 1960-luvulla=== Teatteri uudistettiin 1966, jolloin se sai kutsumanimen Teatro dei Quattromila. Se rakennettiin vanhaan venesatamaan, ja istuinpaikkoja sinne saatiin noin 3 200\. Näyttämö on veden päällä ja katsomo maalla. Sen jälkeen alkoivat vuosittaiset festivaalit. Vuoden 1980 jälkeen festivaaleja on laajennettu, ja niillä voidaan esittää myös Puccinin aikalaisten teoksia, oopperaa ja balettia. === Laajeneminen 1990-luvun jälkeen === Fondazione Festival Pucciniano (Puccinin festivaalisäätiö) perustettiin vuonna 1990. Sen jälkeen alkoi ammattimainen teatteritoiminta. Viareggion kunta osti 2000-luvun alussa 25 000 m2 maata ja päätti rakentaa alueen kokonaan uudestaan. Alueelle rakennettiin Parco della Musica (musiikkipuisto) sekä uusi ulkoilmateatteri Gran teatro all’aperto Giacomo Puccini. Uusi teatteri vihittiin käyttöön vuonna 2008. Teatterissa on moderni orkesterimonttu, harjoitustilat, 3 370 istuinpaikkaa 44 rivissä. Teatterin katsomon alla on 495-paikkainen studioteatteri. Juhlilla on kävijöitä on vuosittain noin 45 000\. === Festivaalien tähtiesiintyjiä=== Puccini-festivaaleilla ovat esiintyneet muiden muassa Beniamino Gigli, Franco Corelli, Plácido Domingo, Jose Carreras, Luciano Pavarotti, Ingvar Wixell, Tito Gobbi, Renata Scotto, Raina Kabaivanska, Katia Ricciarelli, Fiorenza Cossotto ja Daniela Dessì. Mario del Monaco valitsi näyttämön jäähyväisesitykseensä, joka oli Il Tabarro. ==Aiheesta muualla== * Puccini- festivaalien virallinen sivusto Luokka:Giacomo Puccini Luokka:Oopperajuhlat Luokka:Italian musiikki Luokka:Italian tapahtumat Luokka:Viareggio
Etäisten laaksojen mies

Etäisten laaksojen mies (Shane) on George Stevensin ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1953. Se kuuluu Stevensin niin sanottuun Amerikka- trilogiaan, jonka muut osat ovat Paikka auringossa ja Jättiläinen. Elokuvan käsikirjoituksen kirjoittivat A. B. Gutherie Jr. ja Jack Sher, ja se pohjautuu Jack Schaeferin romaaniin Shane (1949). ==Tarina== Vaitelias asesankari suojelee pientilalla asuvaa perhettä maanomistajan palkkamurhaajalta. Myyttinen hyvän ja pahan taistelu on kuvattu Wyomingin upeissa maisemissa ja kerrotaan perheen nuoren pojan näkökulmasta. ==Vastaanotto ja jälkimaine== Loyal Griggs palkittiin Oscarilla elokuvan kuvauksesta. Elokuvan pohjalta tehtiin myös lyhytikäiseksi jäänyt televisiosarja. Etäisten laaksojen mies äänestettiin 1979 suomalaiskriitikoiden kokoamalle sadan tärkeimmän elokuvan listalleAstala, Erkki: Ne sata tärkeintä, Projektio 2/1980 s. 7.. Video- oppaassa vuodelta 1995 Ilkka Jauhiainen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle viisi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”klassikko, elämää suurempi elokuva”. Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.Complete National Film Registry Listing, National Film Preservation Board, Library of Congress. Viitattu 13.7.2016. Vuonna 2006 American Film Institute nimesi Etäisten laaksojen miehen kaikkien aikojen 100 innoittavimman amerikkalaiselokuvan joukkoon.AFI’s 100 most inspiring films of all time, American Film Institute. Viitattu 30.8.2016.The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Muuta == On laskettu, että päähenkilön nimi lausutaan elokuvassa noin 90 kertaa. ==Lähteet== ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * Joka kerta kun joku sanoo "Shane" Video, 5 min. YouTube. Luokka:George Stevensin ohjaamat elokuvat luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1953 yhdysvaltalaiset elokuvat
Maahockey olympialaisissa

Maahockey on järjestetty olympialaisissa, ensimmäistä kertaa vuoden 1908 kesäolympialaisissa ja laji on ollut mukana olympiaohjelmassa yhtäjaksoisesti vuodesta 1924 lähtien. Naiset kilpailivat ensimmäisen kerran mitaleista kesäolympialaisissa 1980. Menestyneimmät maat olympialaisten maahockeyssä ovat Intia ja Alankomaat. ==Tulokset== ===Miehet=== ===Naiset=== == Mitalitaulukko == Vuoden 1908 olympiaturnauksessa Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan joukkueet Englanti, Irlanti, Wales ja Skotlanti sijoittuivat kaikki mitalisijoille. KOK:n tulkinnan mukaan kaikki mitalit menivät näin ollen Isolle-Britannialle. ==Lähteet==
Abraj Al Bait Towers

Abraj Al Bait Towers () on vuonna 2012 valmistunut seitsemän tornitalon rakennuskompleksi Mekan suuren moskeijan vieressä Saudi-Arabiassa. Sen tieltä purettiin osmanien 1700-luvulla rakentama Ajyadin linnoitus. Kansainvälisestä vastustuksesta huolimatta historiallinen kohde purettiin tammikuussa 2002. Tornitaloissa on hotelleja, huoneistoja, ostoskeskuksia ja rukoushuoneita. Arviolta jopa 65 000 pyhiinvaeltajaa voi majoittua kompleksin tiloihin. Kompleksin keskeisin rakennus on 601 metriä korkea kellotorni. Se on maailman kolmanneksi korkein rakennus. Abraj Al Bait -kokonaisuuden rakentaminen maksoi yli 12 miljardia euroa, joten se on maailman kallein rakennus. == Kellotorni == Kellotorni on nelikulmainen ja siinä on kooltaan 43 × 43 -metriset kellotaulut neljään eri ilmansuuntaan. Kellotaulua valaisee kaksi miljoonaa LED-valoa. Rakennuksen yläosaan on lisäksi upotettu 20 000 valkoista ja vihreää lamppua. Näillä Saudi-Arabian lipun väreillä ilmoitetaan muslimien viiden rukoushetken alkaminen. Lamppujen valo näkyy 30 kilometrin päähän Mekasta. Lisäksi torniin on rakennettu muitakin valonheitinjärjestelmiä, joiden valo yltää 10 kilometrin korkeuteen. Tiedosto:Final circulation of the Kaaba.jpg|Abraj Al Baitin kel­lo­torni ym­pä­ris­töi­neen vuon­na 2010. Tiedosto:Masjidul-HaramAerialView (cropped).jpg|Mekan Masjid al-Haram pyhäkkö ja sen Kaaban kier­tä­jiä Abraj Al Baitin tor­neis­ta näh­tynä. == Mekka vs. Greenwich Mean Time == Saudien suunnitelmana oli samalla saada maailmaan uusi keskeinen aika ohi Greenwich Mean Timen. Abraj Al Bait Towersin kellotaulu on läpimitaltaan kuusi kertaa suurempi kuin Big Benin Lontoossa. == Lähteet == * Aamulehti 13.8.2010, sivu A14 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Saudi-Arabian pilvenpiirtäjät Luokka:Mekka
Malmö MFI-9

Malmö Flygindustri MFI-9 Junior oli ruotsalainen peruskoulutuskone, jonka ensilento tehtiin 10. lokakuuta 1958. Koneen suunnitteli ruotsalainen Björn Andreasson tyyppinimellä BA-7. Hän rakensi prototyypin vapaa-ajallaan toimiessaan Convairin insinöörinä Yhdysvalloissa. Hän teki koneen koelennot itse. Vuonna 1960 Andreason palasi Ruotsiin ja alkoi työskennellä Malmö Flygindustri-yhtiössä, jossa jatkokehitti konetta kunnes se meni vuonna 1962 tuotantoon nimellä MFI-9 Junior. Sitä seurasi vuonna 1963 MFI-9B Trainer ja MFI-9B Mili-Trainer. Konetta käytettiin Biafran puolella Nigerian sisällissodassa 1960-luvun alussa. Ruotsalainen Carl Gustav von Rosen toi sen tähän sotaan. ==Versiot== * MFI-9 - 25 kpl rakennettiin koulukoneeksi ** Bolkow Bo 208 - Saksassa Bölkow rakensi 200 konetta. * MFI-9B Trainer - Yleisilmailukone - 43 kpl ** Biafra Baby - 5 MFI-9Bs aseistettiin ranskalaisilla SNEB 68 mm raketeilla * MFI-9B Mili-Trainer - Koulu- ja kevyt rynnäkkökone, 2 prototyyppiä 1960-luvun puolivälissä. Ruotsin ilmavoimilla 10 konetta käytössä. == Lähteet == * * * * 'Fleas versus Falcons over Biafra' (retrieved February 23, 2008) ==Aiheesta muualla== * SAAB Trainers: Safir, SAAB 105, & Supporter Luokka:Koulukoneet
Ville Laine

Ville Laine (s. 25. helmikuuta 1989 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n HG Dunkerquessa. Hän on pelityyliltään puolustava puolustaja, jolla on myös suhteellisen hyvä laukaus. Laineella on kehitettävää tasaisesti jokaisella osa-alueella.Ville Laine – Jatkoaika.com – Kaikki jääkiekosta ==Ura== ===Seuraura=== Laine on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti B-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2006 ja A-nuorten SM-pronssia vuonna 2010. Laine debytoi miesten peleissä kaudella 2008–2009, jolloin hän pelasi kaksi Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Laine teki sopimuksen Ilveksen SM-liigajoukkueen kanssa huhtikuussa 2008. Hän pelasi kaudella 2009–2010 SM-liigassa ottelun runkosarjassa sekä liigakarsinnoissa. Laine teki liigadebyyttinsä 29. tammikuuta 2010 vieraissa JYPiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 10.12 minuuttia. Laine pelasi kauden aikana myös seitsemän ottelua lainalla Mestis-joukkue Lempäälän Kisassa. Heinäkuussa 2010 Laine teki 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa. Kaudesta 2010–2011 hän pelasi noin puolet LeKissä, joissa 19 runkosarjaottelua toivat tehot 3+2=5. Puolet Laine pelasi taas Ilveksen SM-liigajoukkuessa, jossa hän teki 18 runkosarjaottelussa kolme syöttöpistettä. Huhtikuussa 2011 Ilves käytti Laineen option ja teki hänen kanssaan vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Laine pelasi kauden 2011–2012 kuitenkin lähes kokonaan lainalla LeKissä ja pelasi kauden aikana vain yhden SM-liigaottelun. Syyskuussa 2012 Laine siirtyi try- outille Mestiksen nousijajoukkue HC Keski-Uusimaan riveihin. Hän ei kuitenkaan kerennyt pelata joukkueessa otteluakaan, vaan siirtyi loppukaudeksi Ukrainan PHL:ssä pelaavaan HK Bilyi Barsiin. Kauden 2013–2014 Laine aloitti Italian Serie A:n HC Fassassa marraskuussa 2013, josta hän palasi HCK:hon siirtotakarajalla helmikuussa 2014. Marraskuussa 2014 Laine siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n HG Dunkerqueen oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2014–2015. ===Maajoukkueura=== Laine on pelannut yhden poikien maaottelun. ==Tilastot== 2006–2007 Ilves A-SM 15 0 2 2 2 – – – – – 2007–2008 Ilves A-SM 33 1 4 5 42 4 1 0 1 2 2008–2009 Suomi U20 Mestis 2 0 0 0 2 – – – – – Ilves A-SM 8 0 0 0 2 – – – – – 2009–2010 LeKi Mestis 7 1 0 1 6 – – – – – Ilves A-SM 34 4 11 15 26 – – – – – Ilves SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2010–2011 LeKi Mestis 19 3 2 5 14 – – – – – Ilves SM-liiga 18 0 3 3 10 – – – – – 2011–2012 LeKi Mestis 36 1 7 8 22 – – – – – Ilves SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 2012–2013 HK Bilyi Bars PHL 20 1 3 4 12 – – – – – 2013–2014 HC Fassa Italia 24 2 3 5 20 – – – – – HCK Mestis 5 0 0 0 2 2 0 0 0 2 3 kautta yhteensä SM- liiga 20 0 3 3 10 – – – – – 5 kautta yhteensä Mestis 69 5 9 14 46 2 0 0 0 2 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vaskijärven luonnonpuisto

thumb|275px|Valastensuo luonnonpuiston pohjoisella retkeilyreitillä. Vaskijärven luonnonpuisto on luonnonpuisto Pöytyällä Varsinais-Suomessa, entisen Yläneen kunnan alueella. Luonnonpuiston pinta-ala on 15 km² ja sitä hallinnoi Metsähallitus. Luonnonpuisto on osa Natura-aluetta, johon kuuluu myös yksityisten maita.Vaskijärven luonnonpuisto Turun seudun luontokohteet Puisto on ollut suojeltuna vuodesta 1956 alkaen. Sitä laajennettiin vuonna 1983. Kuten muutkin Suomen luonnonpuistot, Vaskijärven luonnonpuisto on rauhoitettu tieteellistä tutkimusta ja luonnon säilyttämistä varten. Sen alueella ei saa liikkua lumettomana aikana muualla kuin kahdella luonnonpuiston läpi johtavalla merkityllä polulla. Polut kuuluvat myös Kuhankuonon retkeilyreitistöön. == Maasto == Luonnonpuiston alueesta pääosa on suota. Suon keskellä on metsäsaarekkeina vanhaa metsää, jossa elää harvinaisia hyönteisiä Alueella on myös kolme järveä: Kajavajärvi, Vähä-Valanen ja Iso- Valanen. Puistolle nimen antanut Vaskijärvi on puiston kaakkoisrajalla, mutta sen ulkopuolella. Alueen suot edustavat monia suotyyppejä: enimmäkseen keidassoita, jonkun verran aapasoita ja joitain pohjoisempia piirteitä on myös nähtävissä. == Eläimet, kasvit ja sienet == Alueella pesii suolintuja kuten kurkia ja vanhojen metsien lajeja kuten metso. Luontodirektiivin liitteen II lajeja ovat saukko, liito-orava ja susi. Metsissä kasvaa harvinaisia vanhojen metsien kääpälajeja kuten korpiludekääpä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vaskijärven luonnonpuisto Retkipaikka.fi Luokka:Suomen luonnonpuistot Luokka:Pöytyän luonto Luokka:Yläne Luokka:Suomen luonnonnähtävyydet Luokka:Varsinais-Suomen luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen tärkeät lintualueet
Hannu Tervaharju

Hannu Tervaharju (s. 29. maaliskuuta 1957)http://www.discogs.com/artist/Hannu+Tervaharju?sort=title%2Casc on suomalainen basisti ja kielenkääntäjä.http://www.hiqvisual.fi/persons.htm Muusikkona Tervaharju on tunnettu Juice Leskinen Slam -yhtyeen basistina. Hän oli Leskisen hyvä ystävä, Harri Rinne puhuu jopa ”henkien avioliitosta” ja mainitsee heidän nukkuneen käsi kädessä.Rinne, s. 90 Leskisen mukaan heillä ”synkkasi oivallisesti”. Vuonna 1981 Leskinen kuitenkin erotti Tervaharjun Slamista, koska väittämän mukaan muuten Safka Pekkonen ja Jari Yliaho uhkasivat jättää yhtyeen. Pekkonen ja Yliaho ovat kuitenkin kertoneet erottamisen liittyneen Leskisen ja Tervaharjun tulehtuneisiin väleihin. Vaikka Slam soittikin vielä sovitut esiintymiset loppuun, käytännössä se hajosi Tervaharjun erottamiseen.Leskinen, s. 104 Tilanne oli Leskiselle hyvin hankala, ja myöhemmin hän teki eräänlaisena anteeksipyyntönä Dokumentti- albumille kappaleen ”Hannu”. Se on hänen mukaansa ainoa hänen tekemänsä ”mies miehelle -biisi”.Rinne, s. 90, 139Korpeinen, s. 38–39 Tervaharju on suomentanut etenkin scifi- ja fantasiakirjallisuutta.http://www.kiiltomato.net/?rcat=K%E4%E4nn%F6skirjallisuus&rid;=1415 Vuonna 2001 hän sai Tampereen kaupungin kääntäjäpalkinnon. Hän on toiminut kansanedustaja Veltto Virtasen avustajana. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomentajat Luokka:Juice Leskinen Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kreikan pääministeri

Kreikan pääministeri () on Kreikan hallituksen johtaja. Pääministerin nimittää presidentti. Nykyinen pääministeri on Kyriákos Mitsotákis (Uusi demokratia) 26. kesäkuuta 2023 lähtien. Pääministeriä saatetaan toisaalta kutsua hallituksen puheenjohtajaksi. Pääministerin virka-asunto on Ateenan keskustassa sijaitseva Máximoksen palatsi. == Luettelo Kreikan pääministereistä == === Kreikan kolmannen tasavallan pääministerit (1974–) === Pääministeri Virkakausi Puoluekanta 1\. Konstantínos Karamanlís 24. heinäkuuta 1974 – 10. toukokuuta 1980 Uusi demokratia 2\. Geórgios Rállis 10. toukokuuta 1980 – 21. lokakuuta 1981 Uusi demokratia 3\. Andréas Papandréou 21. lokakuuta 1992 – 2. heinäkuuta 1989 PASOK 4\. Tzannís Tzannetákis 2. heinäkuuta 1989 – 12. lokakuuta 1989 Uusi demokratia 5\. Ioánnis Grívas 12. lokakuuta 1989 – 23. marraskuuta 1989 sitoutumaton 6\. Xenofón Zolótas 23. marraskuuta 1989 – 11. huhtikuuta 1990 sitoutumaton 7\. Konstantínos Mitsotákis 11. huhtikuuta 1990 – 13. lokakuuta 1993 Uusi demokratia 8\. Andréas Papandréou 13. lokakuuta 1993 – 22. tammikuuta 1996 PASOK 9\. Konstantínos Simítis 22. tammikuuta 1996 – 10. maaliskuuta 2004 PASOK 10\. Kóstas Karamanlís 10. maaliskuuta 2004 – 6. lokakuuta 2009 Uusi demokratia 11\. Geórgios Andréas Papandréou 6. lokakuuta 2009 – 11. marraskuuta 2011 PASOK 12\. Loukás Papadímos 11. marraskuuta 2011 – 16. toukokuuta 2012 sitoutumaton 13\. Panagiótis Pikramménos 16. toukokuuta 2012 – 20. kesäkuuta 2012 sitoutumaton 14\. Antónis Samarás 20. kesäkuuta 2012 – 26. tammikuuta 2015 Uusi demokratia 15\. Aléxis Tsípras 26. tammikuuta 2015 – 27. elokuuta 2015 Syriza 16\. Vasilikí Thánou 27. elokuuta 2015 – 21. syyskuuta 2015 sitoutumaton 17\. Aléxis Tsípras 21. syyskuuta 2015 – 8. heinäkuuta 2019 Syriza 18\. Kyriákos Mitsotákis 8. heinäkuuta 2019 – 25. toukokuuta 2023 Uusi demokratia 19\. Ioánnis Sarmás 25. toukokuuta 2023 – 26. kesäkuuta 2023 sitoutumaton 20\. Kyriákos Mitsotákis 26. kesäkuuta 2023 – Uusi demokratia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Πρωθυπουργός της Ελλάδας – Kreikan pääministerin verkkosivut. *
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1987–1988

Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1987–1988 oli Euroopan cupin 33. kausi. Loppuottelu pelattiin Stuttgartissa, Neckarstadionilla, 25. toukokuuta 1988. Kauden mestaruuden voitti PSV Eindhoven. == Tulokset == === Ensimmäinen kierros === |} *Partizani Tirana hylättiin. === Toinen kierros === |} === Puolivälierät === |} === Välierät === |} === Finaali === Euroopan cupin finaali pelattiin Neckarstadionilla, Stuttgartissa, Saksassa. Finaali järjestettiin stadionilla toista kertaa. Euroopan cupin voittaja 1987–1988 PSV EINDHOVEN Ensimmäinen mestaruus == Lähteet == Luokka:Jalkapallon Euroopan Cupin kaudet Luokka:Vuoden 1987 jalkapallo Luokka:Vuoden 1988 jalkapallo
Keskeislyriikka

Keskeislyriikka eli keskuslyriikka on runoutta, joka keskittyy runon puhujan eli lyyrisen minän ympärille. Keskeislyriikassa runon puhuja tarkkailee subjektiivisia tuntemuksiaan, ja siinä on usein henkilökohtaisia tilityksiä tai tunnustuksia.http://igs.kirjastot.fi/iGS/kysymykset/haku.aspx?word=LyriikkaLyriikka. Sanasto. Teletopelius (Web Archive) Käytännössä keskeislyriikkaa ei ollut ennen William Wordsworthia. Keskeislyriikka oli 1950-luvulla Suomessa runouden arvostetuin muoto. Esimerkiksi Tuomas Anhava piti itseään keskeislyyrikkona.Keskeislyriikka ennen ihanne, tänään solvaus. Helena Sinervo. HS 11.5.2002. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Keskeislyriikka. Tieteen termipankki. Luokka:Runous
Marokon kuningas

Marokon kuningas on Marokon valtionpäämies. Ennen virka tunnettiin nimellä sulttaani. Kuninkaalla on laajat valtaoikeudet, mutta hänen valtansa on vähenemässä. Nykyinen kuningas on Muhammad VI vuodesta 1999 lähtien. ==Katso myös== *Luettelo Marokon hallitsijoista *
The Tower at Stony Wood

The Tower at Stony Wood on Patricia A. McKillipin vuonna 2000 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos oli Nebula-palkinnon ehdokkaana vuonna 2001. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Margo MacDonald: The Tower at Stony Wood. The SF Site 2000. * Robert M. Tilendis: The Tower at Stony Wood . Green Man Review 2000. Luokka:Patricia A. McKillipin romaanit Luokka:Vuoden 2000 kirjat
Rugby kesäolympialaisissa 1900

Vuoden 1900 kesäolympialaisten rugby järjestettiin 14. - 28\. lokakuuta 1900 Pariisissa. Tämä oli ensimmäinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 47 osanottajaa kolmesta eri maasta. Joukkueita oli kolme, ja rugby järjestettiin ainoastaan miehille. Pelin muotona oli rugby union. Maiden edustajina turnauksessa toimivat seurajoukkueet; Yhdistyneestä kuningaskunnasta Moseley Wanderers, Ranskasta Union des Sociétés Françaises de Sports Athlétiques ja Saksan keisarikunnasta SC 1880 Frankfurt. ==Ottelut== Otteluita pelattiin ainoastaan kaksi. Ensimmäisessä ottelussa kohtasivat Ranskan ja Saksan joukkueet, toisessa ottelussa Ranskan ja Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueet. Ranska voitti kummatkin ottelut ja saavutti näin olympiakultaa. 14\. lokakuuta 27 - 17 Pariisi 28\. lokakuuta 27 - 8 Pariisi ===Lopputulokset=== Sija Maa ==Mitalistit== Kultaa Hopeaa Pronssia * * * Wladimir Aïtoff A. Albert Léon Binoche Jean Collas Jean-Guy Gauthier Auguste Giroux Charles Gondouin Constantin Henriquez J. Hervé Victor Larchandet Hubert Lefèbvre Joseph Olivier Alexandre Pharamond Frantz Reichel André Rischmann Albert Roosevelt Émile Sarrade * * * Albert Amrhein Hugo Betting Jacob Herrmann Willy Hofmeister Hermann Kreuzer Arnold Landvoigt Hans Latscha Erich Ludwig Richard Ludwig Fritz Müller Eduard Poppe Heinrich Reitz August Schmierer Adolf Stockhausen Georg Wenderoth Ei pronssimitalistia * * * Wladimir Aïtoff A. Albert Léon Binoche Jean Collas Jean-Guy Gauthier Auguste Giroux Charles Gondouin Constantin Henriquez J. Hervé Victor Larchandet Hubert Lefèbvre Joseph Olivier Alexandre Pharamond Frantz Reichel André Rischmann Albert Roosevelt Émile Sarrade * * * F. C. Bayliss J. Henry Birtles James Cantion Arthur Darby Clement Deykin L. Hood M. L. Logan H. A. Loveitt Herbert Nicol V. Smith M. W. Talbot Joseph Wallis Claude Whittindale Raymond Whittindale Francis Wilson Ei pronssimitalistia ==Mitalitaulukko== 1\. 1 0 0 1 2\. 0 1 0 1 2\. 0 1 0 1 ==Lähteet== *Rugby at the 1900 Paris Summer Games *
The Book of Atrix Wolfe

The Book of Atrix Wolfe on Patricia A. McKillipin vuonna 1995 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos oli Mythopoeic-palkinnon ehdokkaana vuonna 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Trine D. Paulsen: The Book of Atrix Wolfe . BSC Review 28.10.2008. * Grey Walker: The Book of Atrix Wolfe . Green Man Review. Luokka:Patricia A. McKillipin romaanit Luokka:Vuoden 1995 kirjat
The Bell at Sealey Head

The Bell at Sealey Head on Patricia A. McKillipin vuonna 2008 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos oli Mythopoeic-palkinnon ehdokkaana vuonna 2009. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Deborah J. Brannon: The Bell at Sealey Head . Green Man Review 19.10.2008. * Hannah Strom-Martin: The Bell at Sealey Head . Strange Horizons 23.1.2009. Luokka:Patricia A. McKillipin romaanit Luokka:Vuoden 2008 kirjat