EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lone Wolf (intiaanijohtaja)

Lone Wolf (vanhempi, 1820–1879), omakieliseltä nimeltään Guipago, oli kiowa- intiaanien ylin päällikkö vuosina 1868–1875. Hän seurasi edeltäjänsä Dohasanin jälkiä jakaen ylipäällikön paikan yhdessä Kicking Birdin kanssa, joka oli rauhanajan johtaja. Yhdysvaltoja vastaan Texasissa käydyn Red riverin sodan (1874) jälkeen Lone Wolf pakoili armeijan joukkoja kuukausien ajan kunnes hän helmikuussa 1875 antautui Fort Sillissä Oklahomassa tuoden 252 soturia mukanaan. Brown s.270. Lone Wolf lähetettiin 25 muun päällikön kanssa vankeuteen Floridaan. Mooney s.215. Päästyään vuonna 1879 vankilasta hän malarian heikentämänä kuoli saman vuoden aikana. ==Lähteet== *Brown, Dee Bury My Heart at Wounded Knee, Vintage, 1991, ISBN 978-0-099-52640-7 *Mooney, James Calendar History Of The Kiowa Indians, Kessinger Publishing, 2010, ISBN 1428647953 ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Vuonoksen kaivos

Vuonoksen kaivos sijaitsee Outokummussa Pohjois-Karjalassa. Maanalaisesta kaivoksesta louhittiin pääasiassa kuparia ja se oli toiminnassa vuosina 1972–1985. Avolouhoksen pääasiallinen tuote oli nikkeli ja se toimi vuosina 1971-1977. Malmin pitoisuudet olivat 2–2,5 % kuparia, 1–1,5 % sinkkiä, 22 % rautaa, 0,3 % nikkeliä ja 15 % rikkiä. Kummastakin louhittiin malmia noin 5,5 miljoonaa tonnia. Vuonoksen esiintymä löytyi Outokumpu Oy:n malminetsinnän työn tuloksena vuonna 1965 noin 5 kilometrin päästä Outokummun keskustasta. Kaivoksen rakentaminen alkoi vuonna 1967 ja rikastamo käynnistyi vuonna 1971. Hallinnollisesti Vuonoksen kaivos kuului Outokummun kaivoksen alaisuuteen. Kaivokseen perustettiin vuonna 1985 Vuonos Oy -niminen yritys, joka viljeli herkkusieniä ja jalosti niitä.Facta 2001, WSOY 1986, 18. osa, palsta 447 Toiminnasta ei tullut kannattavaa, ja se päättyi parin vuoden kuluttua. Outokumpu Oyj myi alueen Finnminerals Oy:lle talkin tuotantoa varten ja osittain Pielisen Betoni Oy:lle, joka perusti sinne elementtitehtaan.Aarrekaupunki, talkkituotannon historiaa 12.12.2006, viitattu 31.5.2016 (pdf) Vuonoksen rikastamolla käsitellään nykyään Polvijärveltä louhittavaa talkkimalmia, joka jalostetaan rikastamon viereen rakennetulla talkkitehtaalla pääasiassa paperiteollisuuden käyttämiksi talkkituotteiksi. Rikastamon ja talkkitehtaan omistaa Mondo Minerals B.V. == Lähteet == Luokka:Outokumpu Luokka:Suomen kaivokset
Pasi Hirvonen (kirjailija)

Pasi Hirvonen (s. 1970 Polvijärvi) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut mm. seuraavat teokset: Mies sinulle, Luudaksen sinfonia C-molli, Mies joka rakasti liikaa, Iljan kivet, Sinisen rakastelun yöt ovat taivaan ja helvetin väliltä, Joenneidon kuolema, Mies ja linnut. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *kirjailijamatrikkeli *Pasi Hirvonen Kirjasampo.fi:ssä Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Aho

Paavo Aho (synt. Golovatscheff, 22. joulukuuta 1891 Helsinki – 19. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen yleisurheilija ja toimittaja. == Elämä == === Urheilu-ura === Aho sijoittui vuoden 1912 olympialaisissa kuudenneksi kuulantyönnön kahden käden yhteistuloskilpailussa tuloksella 23,30 (12,72 + 10,58) ja kymmenenneksi tavallisessa kuulantyönnössä tuloksella 12,40. Aho oli juoksemassa Suomen ennätystä 4 x 100 metrillä kesällä 1908 Tampereen SLU:n joukkueessa ja Tampereen Pyrinnössä seuraavana vuonna. Aho saavutti kaikki SM- mitalinsa Tampereen Pyrinnössä. Hän oli voittamassa jo 17-vuotiaana vuonna 1909 4 x 100 metrin juoksun ensimmäistä Suomen mestaruutta. Aho sai molempien käsien kuulantyönnön yhteistuloksissa kultaa 1911, hopeaa 1910 ja 1912. Antiikin kiekonheitosta tuli SM-pronssia 1911 ja 1912. Balttilaisissa kisoissa Malmössä 1914 Aho sijoittui kuulantyönnössä toiseksi.He antoivat kaikkensa s.37-38 === Toimittajana === Paavo Aho kirjoittautui ylioppilastutkinnon jälkeen opiskelijaksi Helsingin yliopistoon, mutta joutui isänsä kuoltua jättämään opiskelut ja siirtyi työelämään. Aho aloitti tamperelaisen Aamulehden toimitusharjoittelijana, josta hän siirtyi 1912 Haminan Lehteen ja 1918 Kouvolan Sanomiin. Syksyllä 1917 Aho oli perustamassa Haminan suojeluskuntaa ja hänet valittiin myös sen päälliköksi. Sisällissodan aikana punaiset vangitsivat Ahon Kotkassa 29. maaliskuuta 1918. Hänet surmattiin myöhemmin Kouvolan ja Korian joukkomurhissa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Saint Kitts ja Nevis olympialaisissa

Saint Kitts ja Nevis osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Atlantassa 1996, ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talvikisoihin maa ei ole osallistunut. Saint Kitts ja Nevis on osallistunut olympialaisissa ainoastaan yleisurheiluun. Maa ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, on yltänyt pikajuoksija Kim Collins, joka oli kuudes miesten 100 metrillä Ateenassa 2004 ja 200 metrillä Pekingissä 2008 sekä seitsemäs 100 metrillä Sydneyssä 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Saint Kitts ja Nevis Kansainvälisen olympiakomitean sivustolla *
Kasli

Kasli () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Keski- Uralin itärinteellä 138 kilometriä Tšeljabinskista luoteeseen. Kaupunki on Kaslin piirin keskus. Asukkaita on 18 000 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1747 rautatehtaan yhteyteen. 1800-luvun puolivälistä lähtien tehdas tunnettiin metallista valetuista korkeatasoisista taide-esineistään. Vuonna 1942 Kaslista tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii mm. metalli- ja elektroniikkateollisuutta. Kaupungissa on metallista valettuja taide-esineitä esittelevä museo. Nähtävyyksiin kuuluvat 1700-luvulla rakennettu tehtaanjohtajan talo, sairaala (1780), 1800-luvun tehdasrakennukset sekä koristeelliset puiset asuintalot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaslin kaupungille ja piirille omistettu sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Ottó Boros

Ottó Boros (5. elokuuta 1929 Békéscsaba - 18\. joulukuuta 1988 Szolnok) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Szolnoki Dózsaa ja pelasi maalivahtina. Boros voitti urallaan kolme olympiamitalia, kultaa vuosina 1956 ja 1964 sekä pronssia vuonna 1960. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Unkarilaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Viktor Agejev

Viktor Ivanovitš Agejev (; 29. huhtikuuta 1936 Moskova – 30. tammikuuta 2023) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Torpedo Moskovaa. Agejev voitti urallaan kolme olympiamitalia, hopeaa vuonna 1960 ja pronssia sekä vuonna 1956 että 1964. Hän teki olympialaisissa kaksi maalia, molemmat vuoden 1964 turnauksessa. == Lähteet == * Agejevin profiili sports-reference.com -sivustolla * Agejevin profiili Olympediassa Luokka:Neuvostoliittolaiset vesipalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Présumé coupable

Présumé coupable on Mister Youn neljäs sooloalbumi, jonka julkaisi No Time Records vuonna 2010. Levyllä vieraili muita rap-artisteja, kuten Nessbeal, Mokless, Brulé ja Gor Safara. == Kappaleet == # # # # # # (feat. Nessbeal) # (feat. Mokless) # # (feat. Brulé) # # # (feat. JR O Crom) # # (feat. Brulé) # (feat. John Steed, Wira & Dry) # (feat. Gor Safara) # # # (feat. Brulé) # # (Brulé & Zantéta) # ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2010 Les Charts 50 Mister You - Présumé coupable lescharts.com Viitattu 24.9.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Ranskalaiset hip hop -albumit
Pjotr Breus

Pjotr Pavlovitš Breus (; 2. joulukuuta 1927 - 25. helmikuuta 2000) oli neuvostoliittolainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSKA Moskovaa. Breus oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa seitsemän ottelua ja teki niissä yhteensä kaksi maalia. == Lähteet == * Breusin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset vesipalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Sentinel-luokka (risteilijä)

Sentinel-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden tiedusteluristeilijän muodostama alusluokka. Ne valmisti 1903-1905 Vickersin telakka ja palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. == Suunnittelu == Luokka kuului kahdeksan tiedusteluristeilijän tilaukseen, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti Amiraliteetin toimittamien vaatimusten pohjalta suunnittelemansa alukset. Vaatimuksina oli 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssaroitu kansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kappaletta 12 naulan ja kahdeksan kolmen naulan tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.Conway's 1860-1905 s.84 HMS Sentinel oli tilauksen ensimmäinen valmistunut ja siten toisinaan kaikista kahdeksasta käytetään nimitystä Sentinel-luokka. == Palvelus == Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin uudet turbiinein varustetut hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä. == Muutostyöt == Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi kaksitoistanaulaista tykkiä ja niiden kolminaulaiset vaihdettiin kuusinaulaisiin. Alusten kaksitoistanaulaiset vaihdettiin 1911-1912 yhdeksään nelituumaiseen QF tykkiin.Conway's 1860-1905 s. 85 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *
Boris Goihman

Boris Abramovitš Goihman (; 28. huhtikuuta 1919 Voznesensk - 28\. lokakuuta 2005) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla TsSK VMF Moskovaa ja pelasi maalivahtina. Goihman osallistui olympialaisiin kolmesti vuosina 1952-1960. Hän voitti kaksi olympiamitalia, hopeaa Rooman olympialaisista 1960 ja pronssia Melbournen olympialaisista 1956. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset vesipalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Kätevä & Tekevä & Lukeva

Kätevä & Tekevä & Lukeva on Taito Häme ry:n järjestämä valtakunnallinen käsityömessu. Aikaisemmin tapahtuman nimi oli Kätevä & Tekevä. Vuoden 2009 messutapahtumaan osallistui noin 10 000 kävijääKäsityömessuilla 10 000 kävijää, Etelä-Suomen Sanomat 1.11.2009 ja messuilla oli noin 200 näytteilleasettajaa. Vuosien 2009-2012 Kätevä & Tekevä -käsityömessut olivat Lahden messukeskuksessa Lahti Hallissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Messujen sivusto Luokka:Lahden tapahtumat Luokka:Messut (tapahtumat)
Nodar Gvakharia

Nodar Gvakharia (; 16. huhtikuuta 1932 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto - 14\. marraskuuta 1996 Tbilisi, Georgia) oli Neuvostoliittoa edustanut vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Tbilisin Dynamoa. Gvakharia oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Melbournen olympialaisissa 1956. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, joissa hän teki yhteensä neljä maalia. == Lähteet == * Gvakharian profiili sports- reference.com -sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset vesipalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Dante Rossi

Dante Rossi (28. elokuuta 1936 Bologna – 15. maaliskuuta 2013 Lavagna) oli italialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla genovalaista SS Nerviä ja pelasi maalivahtina. Rossi osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Hän voitti yhden olympiamitalin, kultaa Rooman kisoista 1960. Rossi pelasi vuoden 1960 kisoissa viisi ja vuoden 1964 kisoissa kuusi ottelua. == Lähteet == Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Eraldo Pizzo

Eraldo Pizzo (s. 21. huhtikuuta 1938 Rivarolo) on italialainen entinen vesipalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Pro Reccoa. Pizzo osallistui yhteensä neljiin olympialaisiin ja sai yhden mitalin, kultaa Rooman kisoista 1960. Hän teki olympialaisissa peräti 53 maalia, joista 29 vuoden 1968 kisoissa. == Lähteet == * Pizzon profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Italialaiset vesipalloilijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katav-Ivanovsk

Katav-Ivanovsk () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä-Uralin länsirinteellä Katavjoen varrella 321 kilometriä Tšeljabinskista lounaaseen. Kaupunki on Katav-Ivanovskin piirin keskus. Siellä on Ufan ja Tšeljabinskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 800 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1755 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1937 siitä tuli kaupunki. Nykyään Katav-Ivanovskissa on metalli- ja laiteteollisuutta sekä sementtitehdas. Nähtävyyksiin kuuluvat kotiseutumuseo, 1700-luvun teollisuusrakennukset sekä vuonna 1824 pystytetty uusgoottilainen Johannes Kastajan kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Katav-Ivanovskin piirin sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Karviainen (Halikko)

Karviainen on kylä Salon kaupungin alueella Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla ja oli aikoinaan Angelniemen kunnan itäisin kylä. Mannerosan lisäksi kylään kuuluu itäpuoli Luotsisaaresta. Saaren ja mannerosan väliin jäävää vesialuetta kutsutaan Karviaistensalmeksi. Karviainen sijaitsee Vartsalantien varrella ja Kaninkolan eksklaavin Syrjänkulman ja Valttilan kylän välissä. Valttilan ja Karviaisen rajalla virtaa Halikonlahteen laskeva Karviastenoja. Tien ja meren välinen kaistale on käännetty viljelysmaaksi. Kylän pohjoisosa on korkeaa ja metsäistä kalliomaastoa. Karviainen on pysyvästi asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. 1560-luvulla kylässä oli kaksi kantatilaa. Kylän historiallinen kylätontti on edelleen asutuskäytössä, joskin kantatilat ovat sulautuneet yhteen. Nykyisen asutuksen painopiste sijaitsee tien varressa kylän itärajalla, jossa se muodostaa yhteenkasvaneen omakotialueen Syrjänkulman ja Vartsalan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Angelniemen kylät
Pekka Oinonen

Pekka Oinonen (s. 23. tammikuuta 1944 Helsinki) on suomalainen ulkoasiainneuvos, joka on työskennellyt suurlähettiläänä Sofiassa vuosina 1990–1992, Tallinnassa vuosina 1996–2001 ja Dublinissa vuosina 2001–2005. Vuodesta 2007 hän on ollut ulkoministeriön oikeudellisen osaston apulaisosastopäällikkö. Oinonen aloitti 1969 työskentelyn ulkoministeriössä, jossa hän on työskennellyt oikeudellisen osaston lisäksi hallinnollisella osastolla, kehitysyhteistyöosastolla ja kauppapoliittisella osastolla. Ulkoasiainhallinnon tarkastajana hän toimi 1992–1996. Vuosina 1982–1985 hän oli vs. hallitusneuvoksena kauppa- ja teollisuusministeriössä. ==Lähteet== *Nimitykset, ulkoasiainministeriö , viitattu 27.9.2010 *Diplomaatin työ on tietojen vaihtoa, Hs.fi, viitattu 27.9.2010 Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Bright

Mark Bright (s. 1962BBC: Mark Bright) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Nykyään Bright on BBC:n juontaja. ==Yksityiselämä== Brightin isä oli gambialainen ja äiti englantilainen. Brightin vaimo oli näyttelijä Michelle Gayle. He menivät naimisiin 2001, mutta erosivat 2007. Heillä on poika nimeltä Islah. Brightin harrastuksia on golf, ratsastus ja moottoripyörät. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Coco

James Coco (21. maaliskuuta 1930 – 25. helmikuuta 1987) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. ==Aiempi elämä ja ura== New Yorkissa syntynyt Coco aloitti näyttelemisen lapsena. Broadway-debyyttinsä hän teki Hotel Paradisossa vuonna 1957. Hänen ensimmäinen suuri esiintymisensä oli kuitenkin The Moon in Yellow Riverissä, josta hän voitti Obie-palkinnon. Seuraavina vuosina hän esiintyi lähinnä mainoksissa ja teatterinlavalla. Cocon ensimmäinen yhteistyö Terrence McNallyn kanssa oli vuoden 1968 Sweet Eros/Witness, jota seurasi Here's Where I Belong. Esitys oli katastrofaalinen, ja se suljettiin avausiltana. Heillä oli parempi menestys seuraavan näytelmänsä Nextin kanssa, sillä sitä esitettiin yli 700 kertaa ja Coco voitti siitä Drama Desk Awardin. Kuusitoista vuotta myöhemmin kaksikko teki taas yhteistyötä It's Only a Play -produktion parissa Manhattan Theatre Clubilla. Coco menestyi myös vuoden 1969 näytelmän The Last of the Red Hot Lovers erityisesti häntä varten kirjoittaneen Neil Simonin kanssa. Coco voitti näytelmästä parhaan näyttelijän Tony-palkinnon. ==Elokuva- ja televisioroolit== Coco on esiintynyt muun muassa elokuvissa Ensign Pulver, Tell Me That You Love Me, Junie Moon, Man of La Mancha, Such Good Friends, A New Leaf, Villit juhlat ja The Muppets Take Manhattan. Lisäksi elokuvat The Chair ja That's Adequate julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen. Televisiossa Coco esiintyi kahdessa 1970-luvun menestymättömässä sarjassa, Calucci's Department ja The Dumplings. Hän myös vieraili monissa ohjelmissa, kuten ABC Stage 67, The Edge of Night, Marcus Welby, M.D., Trapper John, M.D., Medical Center, Maude, Fantasy Island, Alice, Murhasta tuli totta, The Muppet Show, Lemmenlaiva ja Sairaalan syke, joista viimeksi mainitusta hän voitti Emmy-palkinnon. ==Kuolema== Coco kuoli vuonna 1987 sydänkohtaukseen New Yorkissa 56-vuotiaana. Hänet on haudattu St. Gertrude’s Roman Catholic Cemeteryyn New Jerseyn Coloniaan. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Teemu Hartikainen (koripalloilija)

Teemu Hartikainen (s. 2. toukokuuta 1991) on suomalainen koripalloilija. Hänen pelipaikkansa on takamies. Hartikaisen seura on Porvoon Tarmo. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kusa

Kusa () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä- Uralin länsirinteellä Kusajoen varrella 244 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupunki on Kusan piirin keskus. Sen kautta kulkee Njazepetrovskin ja Berdjaušin välinen rautatie. Asukkaita on 18 900 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1778 perustetusta rautatehtaasta. Myöhemmin siitä kehittyi tunnettu metallista valettujen taide-esineiden valmistaja. Vuonna 1943 Kusasta tuli kaupunki. Nykyään siellä toimii konepaja sekä kellojen ja laitteiden kiviä valmistava tehdas. Lähistöllä louhitaan rautamalmia ja marmoria. Kaupungissa on metallista valettuja taide-esineitä esittelevä museo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kusan piirin sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Kansainyhteisön kisat 2010

thumb|Osallistujamaat Kansainyhteisön kisat 2010, järjestyksessään 19. Kansainyhteisön kisat, järjestettiin New Delhissä, Intiassa 3.–14. lokakuuta 2010. Avajaisseremonia järjestettiin Jawaharlal Nehru -stadionilla Delhissä. Kilpailut järjestetään ensimmäistä kertaa Intiassa ja toista kertaa Aasiassa (vuoden 1998 kilpailut järjestettiin Kuala Lumpurissa, Malesiassa). Kilpailujen järjestelyjä arvosteltiin ennen kilpailujen alkua puutteellisiksi ja urheilijoita jäi kilpailuista pois turva- ja terveysriskien takia. Kilpailuihin osallistui kaikkiaan 6 081 urheilijaa 71 maasta. Urheilumuotoja oli ohjelmassa 17. == Urheilumuodot == Lähde: cwgdelhi2010.org * Ammunta (tulokset) * Jousiammunta (tulokset) * Maahockey (tulokset) * Nurmikeilailu (tulokset) * Nyrkkeily (tulokset) * Paini (tulokset) * Painonnosto (tulokset) * Pyöräily (rata- ja maantiepyöräily) (tulokset) * Pöytätennis (tulokset) * Rugby-7 (tulokset) * Squash (tulokset) * Sulkapallo (tulokset) * Tennis (tulokset) * Uinti, uimahypyt ja taitouinti (tulokset) * Verkkopallo (tulokset) * Voimistelu (telinevoimistelu ja rytminen voimistelu) (tulokset) * Yleisurheilu (tulokset) == Mitalitaulukko == Lähde: cwgdelhi2010.org 1 74 55 48 177 2 38 27 36 101 3 37 60 45 142 4 26 17 33 76 5 12 11 10 33 6 12 11 9 32 7 12 10 13 35 8 11 11 9 31 9 11 8 14 33 10 9 10 7 26 11 6 22 8 36 12 4 3 5 12 13 3 3 4 10 14 3 0 1 4 15 2 7 10 19 16 2 4 1 7 17 2 1 2 5 18 2 0 0 2 19 1 1 4 6 20 1 1 1 3 21 1 1 0 2 22 1 0 3 4 23 1 0 0 1 23 1 0 0 1 25 0 4 2 6 26 0 2 4 6 27 0 1 3 4 28 0 1 2 3 29 0 1 0 1 29 0 1 0 1 29 0 1 0 1 32 Mansaari 0 0 2 2 32 0 0 2 2 32 0 0 2 2 34 0 0 1 1 34 0 0 1 1 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto *
Greg Mottola

Gregory J. "Greg" Mottola (s. 11. heinäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja. Elokuvien lisäksi Mottola on ohjannut muutamia jaksoja muun muassa televisiosarjoihin Sukuvika ja Undeclared. == Filmografia == === Elokuvat === Year Title Notes 1989 Swingin' in the Painter's Room lyhytelokuva 1996 The Daytrippers myös käsikirjoittajana 2007 Superbad 2009 Adventureland myös käsikirjoittajana 2011 Paul 2013 Clear History 2016 Keeping Up with the Joneses == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ust-Katav

Ust-Katav () on kaupunki Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Etelä- Uralin länsirinteellä Jurjuzaniin laskevan Katavjoen suussa 300 kilometriä Tšeljabinskista länteen. Kaupungin kautta kulkee Ufan ja Tšeljabinskin välinen rautatie. Sen ohittaa myös Moskovan ja Tšeljabinskin välinen M5-valtatie. Asukkaita on 28 100 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1758 perustetun rautatehtaan yhteyteen. Vuonna 1942 siitä tuli kaupunki. Vuoteen 1943 saakka nimenä oli Ust-Katavski zavod. Nykyisin Ust-Katavissa toimii raitiovaunutehdas ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ust-Katavin kaupungin sivusto Luokka:Tšeljabinskin alueen kaupungit
Automaattinen rekisterikilven tunnistus

Automaattinen rekisterikilven tunnistus on joukkovalvonnan menetelmä, jossa sovellus hyödyntää tekstintunnistusta lukiessaan ajoneuvojen rekisterikilvistä otettuja valokuvia. Tunnistusta käytetään muun muassa tienkäyttömaksujen perimisessä sekä poliisitoimessa esimerkiksi katsastamattomia ajoneuvoja etsittäessä. Lisäksi voidaan hakea muun muassa varastettuja ajoneuvoja tai ajoneuvoja, joissa on maksamattomia ajoneuvoveroja. Suomessa automaattinen lukulaite tuli testikäyttöön 2014 keväällä. Noin vuoteen 2020 mennessä laitteisto on käytössä kaikissa liikenne- ja valvontasektorin poliisiautoissa. Laitteisto tunnistaa automaattisella luentasovelluksella rekisteritunnukset liikennevirrasta. Videolle voidaan kuvata esimerkiksi vaaralliset ohitukset ja punaista päin ajamiset. Kajaanilaisyhtiö Sunitin Suomen poliisille kehittämä REVIKA-laitteisto tunnistaa 30 maan rekisterikilvet. Laitteistossa on tavallinen videokamera, joka on sijoitettu ohjaamon etukulmaan. Jos rekisterinumero paljastaa, että auto on esimerkiksi katsastamaton, siitä ilmestyy hälytys ohjaamon oikeassa reunassa olevaan näyttöön. Tämän lisäksi autossa on myös infrapunakamera, joka toimii täysin pimeässäkin. ==Katso myös== *Teletunnistetietojen säilyttäminen *Valvontakamera ==Lähteet== Luokka:Poliisitoimi Luokka:Liikennetekniikka Luokka:Tekstintunnistus Luokka:Valvonta Luokka:Joukkovalvonta
Vatan

Vatan (Ватан, ”Isänmaa”) on Dagestanissa Venäjällä ilmestyvä tatin- ja venäjänkielinen sanomalehti. Lehti on perustettu vuonna 1928 nimellä Zahmetkeš (”Raataja”). Aluksi sitä julkaistiin heprealaisella kirjaimistolla. Vuosina 1929–1930 otettiin käyttöön latinalainen ns. uusi kirjaimisto. Vuonna 1938 lehti siirtyi kyrilliseen kirjaimistoon. Samalla se sai uuden nimen Girmizine Astara (”Punainen tähti”). Lehti lakkautettiin 1940-luvun lopun juutalaisvastaisen kampanjan aikana. Se perustettiin uudelleen vuonna 1975. Nykyisellä nimellään se ilmestyy vuodesta 1991 lähtien. Vatan ilmestyy kerran viikossa Derbentissä. Vuonna 2021 sen painosmäärä oli 1 300 kappaletta. Lehden teemoja ovat Dagestanin tapahtumat ja yhteiskunta sekä vuoristojuutalaisten historia ja kulttuuri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vatanin sivusto Luokka:Dagestanilaiset sanomalehdet
Gamzat Tsadasa

Gamzat Tsadasa (, avaariksi ЦIадаса ХIамзат, Tsadasa Hamzat, 21. elokuuta 1877 nykyisen Hunzahin piirin Tsadan kylä – 11. kesäkuuta 1951 Mahatškala) oli avaarilainen runoilija. Gamzat Tsadasa syntyi köyhän dagestanilaisen talonpojan perheeseen ja jäi varhain orvoksi. Hän opiskeli madrasassa ja toimi kolmen vuoden ajan kotikylässään muslimipappina ja tuomarina. Myöhemmin hän luopui virasta ja työskenteli maanviljelijänä. Vuonna 1891 hän alkoi sepittää satiirisia runoja. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Tsadasa työskenteli Hunzahin piirin toimeenpanevassa komiteassa sekä avaarinkielisessä sanomalehdessä, jossa hän julkaisi ajankohtaista kansalaislyriikkaa. Ensimmäinen runokokoelma Gadatazul žul (”Lakien luuta”) ilmestyi vuonna 1934. Samana vuonna Tsadasalle myönnettiin Dagestanin kansanrunoilijan arvonimi. 1930-luvun lopulla Tsadasa kirjoitti omaelämäkerrallisen runoelman ”Elämäni”. Toisen maailmansodan aikana hän sepitti isänmaallisia lauluja. Runoelma ”Tarina paimenesta” (1949–1950) kuvaa realistisesti vuoristokansojen elämässä neuvostoaikana tapahtuneita muutoksia. Sen sisältävä runokokoelma sai Stalin- palkinnon vuonna 1951. Tsadasa oli yksi avaarinkielisen näytelmäkirjallisuuden uranuurtajista. Hän oli myös ensimmäinen avaarilainen lastenkirjailija. Hänen tuotantonsa on lähellä suullista kansanperinnettä, ja monista hänen runoistaan on muodostunut kansanlauluja ja lentäviä lauseita. 1950-luvun alussa Tsadasa toimi Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Hänen mukaansa on nimetty Venäjän tiedeakatemian Dagestanin tiedekeskuksen kielen, historian ja kirjallisuuden instituutti, avaarinkielinen musiikki- ja draamateatteri, opettajakoulutuslaitos sekä Dagestanin näytelmäkirjallisuuden palkinto. Tsadan kylässä toimii runoilijalle omistettu museo. Dagestanilainen runoilija Rasul Gamzatov oli Gamzat Tsadasan poika. ==Lähteet== Luokka:Avaarinkieliset kirjailijat Luokka:Dagestanilaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset runoilijat Luokka:Venäläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Pineapple Express – ohutta yläpilveä

Pineapple Express – ohutta yläpilveä on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintakomedia, jonka ohjasi David Gordon Green. Elokuvan käsikirjoittivat Seth Rogen ja Evan Goldberg, joista ensimmäinen myös näyttelee elokuvassa. Tuottajana toimi Judd Apatow, joka on ollut Rogenin ja Goldbergin mukana tekemässä elokuvia Paksuna ja Superbad. Elokuvateattereissa Pineapple Express tuotti maailmanlaajuisesti yli 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. == Rooleissa == ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Kannabisaiheiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
Veikko Rantanen

Toivo Veikko Rantanen (5. tammikuuta 1933 Sysmä – 28. helmikuuta 2014 Heinola) oli suomalainen painija, joka kilpaili sekä kreikkalais-roomalaisessa painissa että vapaapainissa ja edusti Suomea kaksissa olympialaisissa.Siukonen, s. 268 Rantanen sijoittui Melbournen kesäolympialaisissa 1956 kreikkalais-roomalaisen painin alle 73 kilon sarjassa neljänneksi. Samojen kisojen vapaapainikilpailuissa hän karsiutui alkukierroksella. Rooman olympialaisissa 1960 hän osallistui vain vapaapainiin ja karsiutui toisella kierroksella oltuaan punnituksessa ylipainoinen. Vuonna 1955 kreikkalais-roomalaisen painin MM-kilpailuissa hän sijoittui 73-kiloisissa viidenneksihttps://www.iat.uni- leipzig.de/datenbanken/dbwrestling/daten.php?spid=1493DB1782BE4E4FB72D5245DBFC5839 voitettuaan neljä ottelua ja hävittyään kaksiHelsingin Sanomat. Rantanen edusti seuratasolla Heinolan Iskua ja voitti vapaapainissa ja kreikkalais- roomalaisessa painissa yhteensä 12 Suomen mestaruutta vuosina 1956–1966. Veikko Rantasen nimikkopainit on kilpailtu Heinolassa vuodesta 1996. Hänen poikansa Risto Rantanen (s. 1957) saavutti painissa poikien ja juniorien SM- mitaleja. Rantanen menehtyi 81 vuoden ikäisenä sikainfluenssan jälkiseurauksiin helmikuussa 2014. == Lähteet == * * Veikko Rantanen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Keski-Böömin lääni

Keski-Böömin lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Lääni jakautuu kahteentoista piirikuntaan, jotka jakautuvat edelleen kuntiin. Prahan pääkaupunkialue () sijaitsee läänin sisällä ja on hallinnollisesti oma alueensa. Läänin pinta-ala on 11 015 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 1 385 141 asukasta. Läänin suurin kaupunki on Kladno. == Piirikunnat == # Piirikunta Koodi Pinta-ala (km²) Asukasluku (1.1.2020, arvio) Kuntien lukumäärä Kartta 1 Benešov BN 1 528 99 414 115 2 Beroun BE 662 95 058 85 3 Kladno KL 691 166 483 100 4 Kolín KO 846 102 623 89 5 Kutná Hora KH 917 75 828 88 6 Mělník ME 712 109 302 69 7 Mladá Boleslav MB 1 058 130 365 120 8 Nymburk NB 876 100 886 87 9 Praha-východ PH 580 185 178 110 10 Praha-západ PZ 586 149 338 79 11 Příbram PB 1 628 115 104 121 12 Rakovník RA 930 55 562 83 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Åke Hellman

thumb|upright|Åke Hellman Åke Fredrik Hellman (19. heinäkuuta 1915 Helsinki – 18. joulukuuta 2017 Porvoo) oli suomalainen taidemaalari ja professori. Hänen töitään oli ensi kerran esillä Helsingissä Suomen Taiteilijain näyttelyssä vuonna 1939. ==Ura== Hellman opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1934–1938. Maalarina hän on tunnettu erityisesti asetelmistaan sekä muotokuva- ja henkilömaalauksistaan, mutta maalausten lisäksi hän teki piirustuksia muun muassa punaliidulla. Hän maalasi muun muassa lukuisia akateemisia muotokuvia Helsingin yliopistolle ja Åbo Akademille. Hellmanista kehittyikin yksi Suomen huomattavimmista muotokuvamaalareista, joka on maalannut yli kolmesataa muotokuvaa. Hellman jatkoi maalaustyötä 93-vuotiaaksi saakka. Ollessaan Etelä- Ranskassa 1960-luvun alussa Hellman teki myös suuren määrän maisemamaalauksia, joissa oli toisinaan surrealistisia aineksia. Sen jälkeen hänellä oli lyhyt kokeileva vaihe, jonka aikana hän maalasi aivan abstraktejakin töitä. Hellman ei kuitenkaan luopunut esittävästä taiteesta. Hellman toimi kuvaamataidon opettajana vuosina 1938–1962 eri ruotsinkielisissä kouluissa, ja vuosina 1964–1978 opettajana Helsingin yliopiston piirustussalissa. Hän sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1963 ja professorin arvon 1990. Hellmanin puoliso oli taidemaalari Karin Hellman. Perheeseen syntyi kaksi lasta, arkkitehti Karl-Johan (s. 1944) ja keraamikko Åsa (s. 1947). Pariskunnalla oli 1960-luvulta lähtien Lacostessa Provencessa oma ateljeetalo, jossa he viettivät pitkiäkin jaksoja. Myöhemmin myös Porvooseen valmistui taiteilijoille oma ateljeetalo, joka toimii sekä asuin- että työtiloina; rakennuksen suunnittelivat Åke Hellman ja Erik Kråkström. Hellman osallistui talvi- ja jatkosotaan lääkintämiehenä. Hellman järjesti syksyllä 2017 Helsingin Taidehallissa puolisoiden retrospektiivisen yhteisnäyttelyn.Jaettu ateljee – Karin ja Åke Hellman Helsingin Taidehallissa. ==Lähteet== * Hellman, Åke Fredrik. Taidemaalari. Suomen kuvataiteilijat -verkkomatrikkeli (Internet Archive). Viitattu 15.4.2018. ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * * * ==Aiheesta muualla== *Åke Hellmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * *Näyttely Helsingin Ateneumissa 15.9.2020 - 24.1.2021 * * Sivusto Åke Hellmanista Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Kuvaamataidonopettajat Luokka:Muotokuvamaalarit
Pathfinder-luokka (risteilijä)

Pathfinder-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden tiedusteluristeilijän muodostama alusluokka. Alukset valmisti Cammell Lairdin telakka Birkenheadissä vuosina 1903-1905. Ne osallistuivat ensimmäiseen maailmansotaan. == Suunnitelma == Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilausta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina olivat 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssarikansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kappaletta 12 naulan ja 8 kappaletta 3 naulan tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.Conway's 1860-1905 s.84 == Palvelus == Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin uudet turbiinein varustetut hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä. == Muutostyöt == Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi 12 naulan tykkiä ja niiden 3 naulan tykit vaihdettiin 6 naulan tykkeihin. Alusten 12 naulan tykit vaihdettiin vuosina 1911-1912 yhdeksään 4 tuuman tykkiin.Conway's 1860-1905 s. 85 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *
Forward-luokka (risteilijä)

Forward-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden tiedusteluristeilijän muodostama alusluokka. Alukset valmisti Fairfield Shipbuilding and Engineering Company vuosina 1903-1905. Ne osallistuivat ensimmäisessä maailmansodassa. == Suunnitelma == Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilausta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina olivat 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssarikansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kappaletta 12 naulan ja 8 kappaletta 3 naulan tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.Conway's 1860-1905 s.84 == Palvelus == Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin turbiinein varustetut uudet hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä. == Muutostyöt == Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi 12 naulan tykkiä ja niiden 3 naulan tykit vaihdettiin 6 naulan tykkeihin. Alusten 12 naulan tykit vaihdettiin vuosina 1911 - 1912 yhdeksään 4 tuuman tykkiin.Conway's 1860-1905 s. 85 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== *
Adventure-luokka (risteilijä)

Adventure-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston tiedusteluristeilijäluokka, jonka kaksi alusta Armstrongin tehtaalla Elswickssä rakensi 1903-1905. Luokan alukset palvelivat ensimmäisessä maailmansodassa. == Tausta == Vara-amiraali C. C. P. Fitzgerald valmisteli keväällä 1901 aloitteen A Design for a Fast Scout ennen sen toimittamista laivaston suunnittelutoimistolle. Esitystä voidaan pitää tiedusteluristeilijöiden suunnittelun perustana. Sen mukaan tarvittaisiin laivastolle nopea, kaikissa olosuhteissa hyvät merenkulkuominaisuudet omaava täydennettynä riittävällä toimintasäteellä alus. Suunnitelmaa täydensi Philipps Watts, joka oli tällöin Armstrongilla pääsuunnittelijana.Brook, Peter s. 189 == Suunnitelma == Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilauksesta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina oli 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssaroitu kansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kaksitoista naulaista ja 8 kolminaulaista tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.Conway's 1860-1905 s.84 Alukset poikkesivat muiden valmistajien aluksista, koska niissä oli neljä savuhormia kolmen sijasta. == Palvelus == Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin uudet turbiinein varustetut hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä. == Muutostyöt == Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi kaksitoistanaulaista tykkiä ja niiden kolminaulaiset vaihdettiin kuusinaulaisiin. Alusten kaksitoistanaulaiset vaihdettiin 1911/1912 yhdeksään nelituumaiseen QF tykkiin.Conway's 1860-1905 s. 85 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== *
Sven Ehrström

Sven Erik Olof Ehrström (19. helmikuuta 1909 Turku – 4. lokakuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Ehrström opiskeli Svenska Teaternin oppilaskoulussa vuosina 1931–1933, ja sai sen jälkeen kiinnityksen Ruotsalaiseen teatteriin vuosiksi 1933–1974. Ehrström oli herkkä tulkitsija ja hienovarainen luonnenäyttelijä. Hänen puolisonsa oli näyttelijä May Pihlgren. ==Lähteet== *Uppslagsverket Finland Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
HMS Boadicea (1908)

HMS Boadicea oli Britannian kuninkaallisen laivaston Boadicea-luokan tiedusteluristeilijä ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn-luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi. == Valmistus == Alus tilattiin Pembrokelta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1907. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1908 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1909. == Palvelus == Boadicea oli 1909-1912 1. hävittäjälaivueen johtoaluksena, kunnes se liitettiin Suuren laivaston taistelulaivaosastoon. Alus osallistui 1916 Skagerrakin taisteluun.Conway's s. 50 Joulukuussa 1917 alus muutettiin nopeaksi miinalaivaksi ja laski kaikkiaan 186 miinaa kolmella miinoitusmatkalla. Sodan päättyessä alus todettiin vanhentuneeksi, jolloin se sijoitettiin Dartmouthiin satamapalvelukseen. Se nimettiin huhtikuussa 1920 HMS Pomoneksi, mutta nimenmuutos peruutettiin ennen virallistamista. Alus myytiin romutettavaksi 13. heinäkuuta 1926 Alloalle Rosythiin. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Boadicea-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
HMS Blanche (1909)

HMS Blanche oli Britannian kuninkaallisen laivaston Blonde-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Pembrokelta, missä köli laskettiin 12. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1910. == Palvelus == Blanche oli 1911-1912 Välimeren laivaston 1. hävittäjälaivueen johtoaluksena, mutta se oli jo 1912 vähintään 2,5 solmua hitaampi kuin johdettavansa.Conway's 1906-1921 s. 50 Elokuussa 1914 alus liitettiin4 Suuren laivaston taistelulaivaosastoon, jonka mukana se oli Skagerrakin taistelussa. Se muutettiin maaliskuussa 1917 nopeaksi miinalaivaksi, joka kykeni kuljettamaan 66 miinaa. Alus teki kaikkiaan 16 miinoitusmatkaa, joiden aikana se laski yhteensä 1 238 miinaa. Alus myytiin 27. heinäkuuta 1921 romutettavaksi Fryerille Sunderlandiin. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Blonde-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
HMS Sentinel (1904)

HMS Sentinel oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sentinel-luokan tiedusteluristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Luokan alukset poistettiin 1912 hävittäjälaivueiden johtoalusten paikalta, kun Acorn- luokan hävittäjät osoittautuivat nopeammiksi. == Valmistus == Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 8. kesäkuuta 1903. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1904 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1905. == Palvelus == Vuonna 1906 alus oli Välimeren laivaston 3. risteilijälaivueessa, kun se määrättiin palaamaan Devonportiin Kanaalinlaivastoon. Alus oli 1907 Kotilaivastossa. Alus oli telakalla vuoden 1909, mistä se palasi palvelukseen toukokuussa. Se aloitti palveluksensa helmikuussa 1910 Devonportissa Kotilaivaston 5. hävittäjälaivueen johtoaluksena.Conway's 1906-1921 s. 17 Kesäkuussa 1910 alus oli huollossa 1910 Chathamin telakalla, josta huhtikuussa seuraavana vuonna se liitettiin Devonportiin. Se oli 1912 huollettavana Portsmouthissa, mistä palatessa alus liitettiin 3. risteilijälaivueeseen vuoden 1913 sotaharjoitusten ajaksi. Harjoitusten päätyttyä alus liitettiin Portsmouthissa 9. hävittäjälaivueen johtoalukseksi, mistä se siirrettiin vielä samana vuonna Doveriin 6. hävittäjälaivueeseen. Ensimmäisen maailmansodan syttyessä Sentinel siirrettiin Forthiin 8. hävittäjälaivueeseen, josta se siirtyi hetkeksi Humberiin 6. risteilijälaivueeseen ennen siirtoaan Välimeren laivastoon. Alus liitettiin 1918 Egeanmerenlaivueeseen ja edelleen samana vuonna 12. marraskuuta Dardanelleille ja sieltä Mustallemerelle. Huhtikuussa 1919 alus palasi Sheernessiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Aluksen palvelus jatkui heinäkuusta 1920 vuoden 1922 loppuun mekaanikkojen koululaivana Chathamissa. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Sentinel-luokan risteilijät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Eltville

Eltville on kaupunki Saksassa Hessenin osavaltiossa. Kaupungissa asui 16 999 ihmistä vuoden 2016 lopussa. == Ystävyyskaupungit == * Loir-et-Cher * Aude * Passignano sul Trasimeno ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Lucia Recchia

Lucia Recchia (s. 8. tammikuuta 1980) on italialainen alppihiihtäjä. Hän edusti G.S. Fiamme Gialle -seuraa. Ensimmäisen kerran hän kilpaili maailmancupissa Val d'Iseressa vuonna 1998. Ensimmäisen pistesijansa Recchia sai oltuaan 27:s Veysonnazin syöksylaskussa joulukuussa 1998. Maailmancupissa hän on sijoittunut kaksi kertaa kolmen parhaan joukkoon. Santa Caterinan MM- kilpailuissa 2005 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urmas Hakkarainen

Urmas Hakkarainen on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n tuottamassa Maalaiskomedia-televisiosarjassa. Hän on sarjan ensimmäisen (Vain muutaman huijarin tähden) ja kolmannen tuotantokauden (Mooseksen perintö) antagonisti kunnanjohtaja Ahti Kiisken ja Varma Kylmälehdon kanssa. Urmas Hakkaraisen suvun juuret ovat syvällä kuvitteellisen Kuusniemen kunnan mullassa. Hän on kunnan tosiasiallinen johtaja, jonka juoksupoikana toimii virallinen kunnanjohtaja Ahti Kiiski. Kun kuntaan saapuu eräänä kesänä uusi kirkkoherra Matias Pohto ja väliaikainen kulttuurisihteeri Suvi-Tuuli Aaltonen Urmaksen kieroilut mahtipontisen Urmaanlinna-suunnitelman takana alkavat paljastua. Suvi-Tuulin eno Rainer Mielonen ja lääkäri Voivalin ovat jo vanhastaan Urmaksen vastustajia. Urmas joutuu lääninvankilaan, mutta hän palaa Kuusniemelle kolmannella tuotantokaudella (Mooseksen perintö). Hän joutuu tuon tuosta vastakkain asennusyrittäjä P. A. Turpeisen kanssa, johon hän suhtautuu ylimielisesti. Hän myös menettää suuren maatilansa äkkirikastuneelle Turpeiselle, mutta saa sen pian takaisin, tosin ilman maa-alueita. Mooseksen perinnössä Urmaksen, Ahdin ja Varman suunnitelmana on juonitella ydinjätteiden loppusijoituspaikka Kuusniemelle. Turpeisella on usein moukan tuuria Urmaksen juonia vastaan. Urmaksen kieroilut päättyvät huonosti myös siksi, että hän luottaa henkisesti epävakaaseen Kylmälehtoon, joka toteuttaessaan Urmaksen käskyjä turvautuu keinoihin, joita Urmas ei ole osannut ennakoida. Urmas kuolee Mooseksen perinnön jälkeen. Maalaiskomedioiden neljännen ja viimeisen tuotantokauden, Turvetta ja timantteja, jaksoissa hänen veljensä Armas Hakkarainen korvaa hänet sarjan pääpahiksena. Urmaksella on tytär Virpi, joka avioituu konstaapeli Pentti Juurikkalan kanssa. Virpi ja Juurikkala eroavat Urmaksen kuoleman jälkeen ja Virpin suhde Ahtiin lämpenee uudelleen. Urmaksen ensimmäinen tulkitsija on Matti Tuominen. Urmaksen roolissa on nähty näytelmissä myös mm. Raimo Nummela. Urmas on näytelty useissa kesäteattereissa, muun muassa Pyynikillä ja Jämsässä. == Lähteet == Luokka:Maalaiskomedia-hahmot Luokka:Kuvitteelliset rikolliset
Monthey

Monthey on kaupunki ja samannimisen hallintoalueen keskus Valais'n kantonin ranskankielisessä osassa, Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2011 lopussa kaupungin väkiluku oli 16 628. ==Maantiede== Maantieteellisesti kaupunki sijaitsee Martignyn ja Genevejärven puolivälissä, kohdassa, jossa Vièze-joki yhdistyy Rhôneen. ==Talous== Monthey on teollisuuskaupunki, jossa on erityisesti kemianteollisuutta. ==Liikenneyhteydet== Monthey sijaitsee A9-moottoritien (eurooppatie E62) varrella sekä SBB-CFF-FFS:n Saint Maurice - Saint Gingolph -radan ja TPC:n Aigle-Champéry-rautatien risteyskohdassa. Eisenbahnatlas Schweiz. Verlag Schweers + Wall GmbH 2004. ISBN 3-89494-122-7 Sveitsin julkisen liikenteen aikataulut nrot 126 ja 130 == Kulttuuri == Montheyn karnevaalit on laajalti tunnettu tapahtuma, jota on vietetty jo vuodesta 1872. == Lähteet == * http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/d/D2740.php Monthey Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa (saksaksi) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *http://www.monthey.ch Kaupungin viralliset sivut *http://www.carnavaldemonthey.com/site/ Karnevaalien sivut Luokka:Sveitsin kaupungit Luokka:Valais’n kunnat
Mengarinin avaus

Mengarinin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla :1.e4 e5 2. a3 Avaus on saanut nimensä amerikkalaisen mestarin Ariel Mengarinin mukaan. Avaus on erittäin harvinainen, koska passiivisella siirrolla 2. a3 valkea ei oikeastaan tee mitään. Valkea vain menettää tempon. Ainoa idea on siinä, että se toimii odotussiirtona, jolla valkea voi halutessaan katsoa, miten musta vastaa. Hieman parempi tapa on pelata siirto a3 vasta kolmannessa siirrossa eli esimerkiksi 1. e4 e5 2. Rf3 Rc6 3. a3 tai wieniläinen peli siirroilla 1. e4 e5 2. Rc3, jonka jälkeen esimerkiksi 2...Rf6 3. a3. Näihin jatkoihin voidaan tosin päätyä siirtovaihdolla, vaikka peli alkaisi siirtojärjestyksessä 1. e4 e5 2. a3. Mengarinin avaukseen mustan yleisin jatko on 2…Rf6, joka vahvistaa mustan otetta keskustasta. 365Chess.com Opening Explorer Jonkin verran on pelattu myös jatkoja 2…Rc6 ja 2…Lc5. Musta voi halutessaan pelata myös eräänlaista käännettyä kuningasgambiittia siirrolla 2…f5!? Sverre’s Chess Corner (2007). Mengarini’s Opening Mengarinin avauksen perusasemaan voidaan päästä siirtovaihdolla myös Anderssenin avauksesta pelaamalla siirrot järjestyksessä 1. a3 e5 2. e4. Mestaritasolla näin on pelattu esimerkiksi vuonna 1933 Hastingsin turnauksessa, jossa englantilainen mestari Conel Hugh Alexander voitti valkeilla Philip Stuart MiIner-Barryn. Chessgames.com: peli C. H. Alexander – P. S. Milner-Barry, Hastings (1933) ==Lähteet== Luokka:Shakkiavaukset