EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Dakota

Dakota voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Pohjois-Dakota, Yhdysvaltojen 39. osavaltio * Etelä-Dakota, Yhdysvaltojen 40. osavaltio * Dakotan territorio (Dakota Territory), Yhdysvaltojen läntinen territorio vuosina 1861–1889 * Dakota, etunimi * dakotan kieli * dakotat, yksi sioux- intiaanien pääryhmistä * Dakota, kylä Yhdysvalloissa Illinoisin osavaltiossa * Dakota, kaupunki Minnesotan osavaltiossa * Dakota, kaupunki Wisconsinin osavaltiossa * Dakotan piirikunta Minnesotassa * Dakotan piirikunta Nebraskassa * The Dakota, asuinrakennus New Yorkin Manhattanilla * Douglas DC-3, lentokone * Dodge Dakota, Dodgen keskikokoinen pick-up * Dakotan metroasema, Singaporen Mass Rapid Transitin asema
Napadynamo

Napadynamo on sähkövirtaa tuottava generaattori, joka on sijoitettu polkupyörän etunapaan. Sen yleisin käyttötarkoitus on tuottaa sähköenergiaa valoja varten. == Historia == thumb|Polkupyörän perinteinen ns. pullodynamo Perinteisesti dynamo on ollut laite, joka sijaitsee renkaan lähellä pyörän haarukkaan kiinnitettynä. Tällöin dynamo saa pyörimisliikkeensä rengasta vasten pyörivän rullan välityksellä. Napadynamoon verrattuna tällainen dynamo on edullisempi ja helpompi asentaa, mutta toimintavarmuus etenkin lumi- ja räntäkelillä heikompi ja liikevastus dynamon päällä ollessa suurempi. Luokka:Polkupyörän osat Luokka:Generaattorit
Kansan Ääni (1907)

Kansan Ääni oli Lappeenrannassa vuosina 1907–1918 ilmestynyt SDP:n sanomalehti. Kolmesti viikossa ilmestyneen Kansan Äänen julkaisijana toimi Osuuskunta Saimaa, joka talvella 1908 hankki oman kirjapainon. Lehti oli aluksi maltillinen, mutta radikalisoitui sitten muun muassa viipurilaisen Työn vaikutuksesta. Kansan Äänen vaikutusalue oli suppea ja levikki pieni, enimmillään 3 400 kappaletta vuosina 1914 ja 1916. Sisällissodan jälkeen sitä ei enää perustettukaan uudelleen. Päätoimittajina työskentelivät August Edvard Nieminen (1907–1908), Väinö Hupli (1908–1909), O. A. Paappanen (1909 ja 1916–1918), Heikki Arvonen (1909–1911), E. O. J. Kotiranta (1911–1912), Aki Ahtiainen (1913–1914), Ville Leskinen (1914–1916) ja Emil Lehén (1918). Sisällissodan aikana punakaartin esikunta tarkasti lehden sisällön ennakolta.Vallankumouksen äänitorvet Kansan Ääni sisälsi ainoana punaisten lehdistöstä uutisen Tampereen taisteluista ja niitä seuranneista teloituksista. Lehdessä julkaistiin paljon punakaartilaisten kuolinilmoituksia ja rintamauutisia. Päätoimittaja Lehén ammuttiin Viipurissa toukokuun alussa 1918 ja lehteä toimittanut latoja Heikki Torvinen teloitettiin Lappeenrannassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kansan Ääni digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Lappeenrannan media Luokka:SDP:n lehdet
Kansan Ääni (1945)

Kansan Ääni oli Vaasassa vuosina 1945–1994 ilmestynyt vasemmistolainen sanomalehti. Lehteä julkaisi vuoteen 1990 saakka SKDL:n Vaasan piirijärjestö. Vuoden 1945 eduskuntavaalien edellä perustettu lehti ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1954 lähtien kolmesti viikossa. Sitä painettiin Kokkolassa, Oulussa ja Helsingissä, vuosina 1969–1977 SDP:lle siirtyneessä vasemmistoradikaalin Työn Äänen entisessä kirjapainossa Vaasassa ja sen jälkeen Porissa ja Seinäjoella. Vuonna 1969 SKP:n keskuskomitea lakkasi tukemasta Kansan Ääntä, jolloin Pohjanmaan piirijärjestöt päättivät jatkaa sen julkaisemista omin voimin. Säästötoimien ja talkootyön avulla lehti osoittautui elinkelpoiseksi. Vuonna 1978 perustettiin nykyaikainen latomo, joka mahdollisti varsin korkeatasoisen ulkoasun. Kansan Äänen levikki oli 1960-luvulle saakka noin 5 000–7 000, mutta nousi vuonna 1976 jopa 13 000:een. Päätoimittajina työskentelivät Arvo M. Hildén (1945), Reino Eero (1945–1958), Pentti Kujamäki (1958–1963), Reino Kangasmäki (1963–1979) ja Tapani Elgland (1980–1994). ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kansandemokraattiset lehdet Luokka:Vaasan media
Alaston malli karkuteillä

Alaston malli karkuteillä on Ville Salmisen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen elokuva vuodelta 1953. == Juoni == Taiteilija Olavi Metso (Sakari Jurkka) etsii mallia. Malli suuttuu, kun kuulee saavansa maksun vasta myöhemmin ja töhrii vasta valmistuneen teoksen Alaston totuus. Mallin karattua Olavi saa ystävältään lainaksi mallinuken. Olavin morsian luulee erehdyksessä nukkea oikeaksi naiseksi. Huomattuaan erehdyksensä morsian pyytää Olavia luopumaan taiteilijanurasta, ja Olavi suostuu, jos kukaan ei osta hänen teostaan Alaston totuus. Asiantuntija-arviota hakiessaan hän joutuukin erehdyksessä psykiatrin luokse, joka toteaa hänet mielenvikaiseksi. Kreivi Valendsky (Leo Riuttu) ostaisi kyllä taideteoksen, mutta hänet viedään pois pakkopaidassa. Rahattomana ravintolassa istuttuaan hän joutuu jättämään taulunsa pantiksi laskusta. Hän päättää myydä mallinuken saadakseen rahaa taulunsa lunastamiseksi ravintoloitsijalta. Ollessaan kuljettamassa mallinukkea se putoaakin sillalta jokeen ja sivullinen käsittää hänen heittäneen sillalta ruumiin. Olavi saa kuitenkin nuken takaisin ja myy sen hämäräperäiselle miehelle. Poliisi pidättää Olavin murhasta epäiltynä, onhan tapauksella lukuisia silminnäkijöitä. Olavi itse luulee, että hänen morsiamensa Sirkka on murhattu, koska poliisikin sitä väittää. Olavin onnistuttua pakenemaan poliiseilta saapuu Sirkka itse selvittämään asian. Väärinkäsitys selviää kun Sirkka ja Olavi törmäävät toisiinsa ja poliisi saapuu taidekauppiaan kera ateljeelle. Olavi saa myytyä Alastoman totuuden miljoonalla. == Näyttelijät == == Tuotanto == Ville Salminen sekä ohjasi, käsikirjoitti että lavasti elokuvan. Kuvaukset tehtiin kahdessa viikossa.Muut tiedot. Elonet.fi. Viitattu 29.7.2013. Elokuvan ensi-ilta oli 25. joulukuuta 1953 Helsingissä Tenhossa ja Bio-Biossa. == Arviot == Aikalaisarvioissa Ville Salmisen työ sai ristiriitaisen vastaanoton. Toisaalta häntä onniteltiin taitavasta huumorin käytöstä, toisaalta nähtiin, ettei aihe oikein sovi huumorityyliin käsiteltäväksi. Näyttelijöistä Sakari Jurkka sai yleisesti kiitosta.Juonikuvaus ja lehdistöarvioita. Elonet.fi. Viitattu 29.7.2013. Myöhemmätkään kriitikot eivät ole yksimielisiä. Erään kriitikon mukaan elokuvan sekoiluhuumori tuskin puree enää nykyaikanaPäivän elokuvia. Tv- maailma 30/2011, s. 17., toinen taas pitää elokuvaa Salmiseen parhaimpiin kuuluvana komediana.Päivän elokuvia. Tv-maailma 30/2013, s. 13.. Arto Pajukallio kehuu elokuvan kekseliäitä yksityiskohtia, esimerkiksi psykiatrikohtausta.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 2.8.2011, s. B 11. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1953 suomalaiset elokuvat Luokka:Ville Salmisen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Ahopäivänkakkara

Ahopäivänkakkara eli päivänkakkara (Leucanthemum vulgare) on valko- keltakukkainen mykerökukkaiskasvi. Se on läheistä sukua krysanteemeille, joihin se on aiemmin sijoitettu nimellä Chrysanthemum leucanthemum. Päivänkakkara on Keski-Suomen maakuntakukka. == Ulkonäkö ja koko == Ahopäivänkakkara kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen mykerökukinnossa on valkoteräiset laitakukat ja heleänkeltaiset kehräkukat. Alhaalla on pitkäruotisia liuskahampaisia lehtiä, varsilehdet ovat pienempiä, eikä niillä ole ruotia. Ahopäivänkakkara muistuttaa etenkin kukintojensa perusteella paljolti peltosauniota (Tripleurospermum inodorum), merisauniota (Tripleurospermum maritimum) sekä kamomillasauniota (Matricaria chamomilla), mutta ahopäivänkakkara on erotettavissa saunioista muun muassa lehtien ulkonäön perusteella. == Levinneisyys == Ahopäivänkakkaraa tavataan koko Euroopassa sekä Siperian ja Pohjois-Amerikan keskiosissa lauhkealla vyöhykkeellä.Levinneisyyskartta – Den virtuella floran Suomessa ahopäivänkakkara on yleinen Kemin eteläpuolella, Lapissa tulokaskasvi. Sitä viljellään koristekasvina.Hämet-Ahti et al: Retkeilykasvio. Suomen luonnonsuojelun tuki, 1984. == Elinympäristö == Ahopäivänkakkara kasvaa kuivilla, valoisilla paikoilla: niityillä, kallioilla ja kivikoissa. Liian rehevässä maassa se ei pärjää muille kasveille. Ahopäivänkakkaraa ravinnokseen käyttäviä hyönteisiä ovat ainakin päivänkakkarakärsäkäs (Cyphocleonus trisulcatus), piennarkenttäkääriäinen (Dichrorampha aeratana), Dichrorampha baixerasana, päivänkakkarakenttäkääriäinen (Dichrorampha consortana), päivänkakkaranirppu (Diplapion stolidum) ja Tephritis neesii. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ahopäivänkakkara (Leucanthemum vulgare) * Kasviatlas 2022: Ahopäivänkakkaran (Leucanthemum vulgare) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ahopäivänkakkara (Leucanthemum vulgare) * Luontoportti: Päivänkakkara (Leucanthemum vulgare) * Pohjolan kasvien pauloissa: Leucanthemum vulgare – ahopäivänkakkara * ITIS: Leucanthemum vulgare * United States Department of Agriculture (USDA): Leucanthemum vulgare * Flora of China: Leucanthemum vulgare Luokka:Asterikasvit Luokka:Suomen maakuntakukat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pierrot (yhtye)

Pierrot oli japanilainen visual kei -yhtye, jonka Jun ja Kirito perustivat vuonna 1994. Hidelow oli laulaja, Kirito ja Jun kitaristeja, Kohta oli basisti ja Luka rumpali. Vuoden 1994 marraskuussa, Luka erosi ja Takeo liittyi yhtyeeseen. Helmikuussa, vuonna 1995, Hidelow erosi myös ja uusi jäsen, Aiji, liittyi yhtyeeseen, jolloin lopullinen kokoonpano selvisi: Kiritosta tuli laulaja, Aiji ja Jun olivat kitaristeja, Kohta oli edelleen basisti ja Takeosta tuli rumpali. Pierrot oli yksi vanhimmista edelleen olemassa olevista J-rock -yhtyeistä vuonna 2005. He aloittivat kuin mikä tahansa visual kei -yhtye ja tekivät ensiesiintymisensä syyskuussa 1998 singlellään Kuria Sukai (Nuclear sky, ydintaivas). Heidän viimeinen albuminsa oli Dictators Circus - A deformed Bud, joka sisältää singlejä heidän kymmenen vuoden uraltaan. Heidän viimeinen singlensä oli Hello ja osuva nimi yhtyeelle, joka aloitti uransa albumilla nimeltä Finale. Laulaja Kirito aloitti soolouralla vuonna 2005 ja julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään Hameln, 3. elokuuta 2005. 12\. huhtikuuta 2006 yhtye ilmoitti, että on lopettanut toimintansa. Kirito, Takeo ja Kohta perustivat Angelo:n, kun taas Jun soittaa ALvino -nimisessä yhtyeessä ja Aiji LM.C:ssä bändissä. == Albumit == * Kikurui Piero 1994 (demo) * Pandora no hako 1996 (omakustanne) * Celluloid 1997 (omakustanne) * Finale 1999 * Private enemy 2000 * Heaven 2002 * ID attack 2003 * Dictators Circus 2003 * Freeze 2004 * Dictators Circus -A variant BUD- 2005 * Dictators Circus -A deformed BUD- 2005 Luokka:J-pop Luokka:Japanilaiset rockyhtyeet
Kansan päivälehti

Kansan päivälehti () on Kiinan kommunistisen puolueen pää-äänenkannattaja. Se on perustettu vuonna 1948 ja sen levikki on nykyisin noin kolme miljoonaa. Vaikutusvaltainen lehti on tavallisesti listattu maansa laajalevikkisimmän sanomalehden Cankao Xiaoxin jälkeen Kiinan toiseksi suurimmaksi sanomalehdeksi. Vuodesta 2018 lähtien lehden päätoimittajana on toiminut Tuo Zhen. Kansan päivälehti on vastuussa englanninkielisen Global Times -lehden toimittamisesta. Vuonna 2020 Yhdysvaltain ulkoministeriö ilmoitti luokittelevansa Kansan päivälehden, sekä muita kommunistisen puolueen alaisia medioita, ulkovaltojen edustustoiksi, minkä johdosta lehden pitää muun muassa raportoida ulkoministeriölle, kuinka monta henkilöä sillä on palkkalistoillaan. Vuonna 2012 The Onion julkaisi jutun, jossa Kim Jong-unin kerrottiin olevan maailman seksikkäin mies. Kansan päivälehti tarttui tähän ja täydensi omaa juttuaan 55 kuvalla Kimistä. Kansan päivälehti poisti oman juttunsa, kun The Onion kertoi sen tarttuneen "uutiseen". Kansan päivälehti tarjoaa tekoälyn ja työntekijöiden yhteistyöllä toimivaa sisällön sensurointia ulkopuolisille yrityksille, jonka avulla nämä voivat sensuroida sisällöstään kommunistipuolueen kieltämät aiheet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kansan päivälehden englanninkielinen sivusto. (Huom. Osin eri sisältö ja journalistinen tyyli kuin kiinankielisellä sivustolla) (en.people.cn) *Chinese and English versions of China's leading news portals – Two styles of journalism (thinkingchinese.com) Luokka:Kiinalaiset sanomalehdet Luokka:Propaganda Kiinassa
Turku Air

Turku Air Oy oli vuosina 1974–2016 toiminut yksityinen turkulainen lentoyhtiö. Turku Air Oy:n kotilentoasemana toimi Turun lentoasema. Sen omistuksessa oli kaksimoottorisia potkurikoneita. Vuonna 2012 sen sanottiin olevan Suomen vanhin yksityisessä omistuksessa ollut lentoyhtiö. Turku Air hoiti 2000-luvun vaihteen molemmin puolin erityisesti posti- ja potilaslentoja Turun ja Ahvenanmaan välillä. Vuonna 2007 se aloitti tilauslentotoimintansa tueksi reittilennot Maarianhaminaan kolmasti päivässä 7-paikkaisilla Chieftain -koneilla. Huhtikuussa 2012 Turku Air lopetti tämän reitin ja alkoi lentää Turusta kahdesti päivässä Tallinnaan, mutta ensilennolle ei tullut yhtään matkustajaa. Yrityksen mukaan sähköpostitse yrityksiin kohdistettu markkinointi epäonnistui. Turku Air Oy asetettiin konkurssiin 6. heinäkuuta 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Turku Air Oy Luokka:Entiset suomalaiset lentoyhtiöt Luokka:Turun liikenne
Guy Gavriel Kay

Guy Gavriel Kay (s. 7. marraskuuta 1954 Weyburn) on kanadalainen fantasiakirjailija. Ennen kirjailijan uraansa Kay opiskeli lakia Toronton yliopistossa ja valmistui vuonna 1981. Opinnoistaan huolimatta hän ei ole milloinkaan harjoittanut asianajajan ammattia. Kay työskenteli useita vuosia Kanadan yleisradioyhtiön CBC:n palveluksessa käsikirjoittajana ja tuottajana. Kay teki tuona aikana palkittua Scales of Justice -lakidraamasarjaa. Kay on naimisissa ja kahden pojan isä. Ennen ensimmäisen romaaninsa julkaisemista Kay toimi vuosina 1974–1975 Christopher Tolkienin apuna tämän toimittaessa julkaisukuntoon isänsä J. R. R. Tolkienin teosta Silmarillion. Kayn ensimmäinen julkaistu romaani oli Fionavarin kuvakudoksen aloittava Kesäpuu (1984). Fionavarin kuvakudosta seurannut Tigana (1990) on Kayn kuuluisimpia teoksia. == Suomennetut teokset == * Fionavarin kuvakudos -trilogia: ** ** ** * Tigana: ** ** == Suomentamattomat teokset == * Sarantine Mosaic -sarja: ** Sailing to Sarantium, 1998. ** Lord of Emperors, 2000. * Muut teokset: ** A Song for Arbonne, 1992. ** The Lions of Al-Rassan, 1995. ** Beyond This Dark House (runoja), 2003. ** The Last Light of the Sun, 2004. ** Ysabel, 2007. ** Under Heaven, 2010. ** River of Stars, 2013. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Guy Gavriel Kayn kotisivut. * Leena Peltonen: Guy Gavriel Kay – fantasiakirjallisuuden suuri valkoinen toivo. Aikakone 22.9.1998. * Vesa Sisättö: Fantasiatarinoita aikuislukijoille. Helsingin Sanomat 25.7.2001. Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Kanadalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manon van Rooijen

Manon van Rooijen (s. 3. heinäkuuta 1982, Leerdam, Etelä-Hollanti) on alankomaalainen uimari, joka Alankomaiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueen jäsenenä voitti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2000. Joukkueessa uivat myös Inge de Bruijn, Thamar Henneken ja Wilma van Hofwegen. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Kiinan Pekingissä van Rooijen ui jälleen Alankomaiden 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, tällä kertaa tosin vain alkuerissä. Finaaliin hänet korvattiin Marleen Veldhuisilla. Loppukilpailussa Alankomaiden joukkue nappasi kultamitalin, myös van Rooijen sai sellaisen, sillä alkueräuimaritkin palkitaan mitalilla. Van Rooijen muutti vuonna 2001 Yhdysvaltoihin opiskellakseen Miamin yliopistossa. Vuonna 2004 hän palasi takaisin Alankomaihin, ja nykyisin hän asuu Dordrechtin kaupungissa. == Lähteet == *van Rooijen Zwemkroniek.comissa Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuririn

thumb|200px Kuririn () on Akira Toriyaman luoma manga- ja animehahmo, joka esiintyy Dragon Ball-, Dragon Ball Z-, Dragon Ball GT- ja Dragon Ball Super -sarjoissa. Akira Toriyama ei aluksi aikonut tehdä Kuririnista yhtä päähenkilöä, vaan pelkän ohivilahtavan sivuhahmon. == Elämä == Kuririnin menneisyydestä ei tiedetä paljon, mutta ennen Gokun tapaamista hän opetteli kahdeksan vuotta Maolin temppelillä, ennen kuin hakeutui Mestari Mutenroshin oppiin. Opiskeltuaan he osallistuivat Maailman vahvin -turnaukseen. Kuririn voittaa ottelun Bakteeriania vastaan ja pääsee Jackie Chunia vastaan mutta häviää. Kuririn ei ole enää yksi voimakkaimmista Sotureista, koska on pelkästään ihminen, jonka ansiosta tämä on lopettanut taistelemisen kokonaan. == Ensiesiintyminen == Kuririnin ensiesiintyminen tapahtui, kun hän souti veneellä ja hyppäsi Kilpikonnamestarin saarelle pää edellä ja hänen päänsä juuttui hiekkaan. Hän oli tullut opiskelemaan, jotta hänestä tulisi vahva ja jotta tytöt ihailisivat hänen taitojaan. == Cell-turnauksen jälkeen== Cell- turnauksen jälkeen Kuririn kasvatti hiukset, koska oli lopettanut taistelemisen. Hän meni naimisiin androidi 18:n kanssa, ja he saivat yhteisen lapsen. Myöhemmin, Dragon Ball GT:ssä, vahvistunut androidi 17 tappaa Kuririnin. == Tekniikat == Kamehameha, Destructo Disc (Ki-kiekko), Solar Flare (Aurinkoisku) Luokka:Dragon Ball -hahmot Luokka:Kuvitteelliset poliisit ca:Llista de personatges de Bola de Drac#K
Hannu Väisänen (jääkiekkoilija)

Hannu Väisänen Hannu Väisänen Syntynyt 7.6.1978 Pelipaikka Laitahyökkääjä Syntymäpaikka Vantaa, Suomi Mitat 183cm/83kg Kätisyys Vasen Sopimus joukkueeseen 2007 Hannu Väisänen (s. 7. kesäkuuta 1978 Vantaa) on suomalainen jääkiekkoilija, joka on pelannut SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa, HIFK:ssa ja Rauman Lukossa. Väisänen siirtyi Kiekko-Vantaasta HIFK:n riveihin jo B-juniorina ja jo silloin mies tunnettiin taitavana maalintekijänä. Kaudella 1997–1998 mies pääsi ensimmäistä kertaa HIFK:n liigajoukkueen mukaan ja pelasi viisi ottelua ilman tehomerkintöjä. Esimmäisen liigamaalin Väisänen pääsi laukomaan kaudella 1999–2000, kun hän teki 36 ottelussa kolme maalia. Hänellä on kokemusta myös EHL-otteluista. Väisäsen ura näytti kuitenkin kulkevan laskuun ja HIFK antoi Väisäsen takaisin Kiekko-Vantaan miehistöön. Siellä mies palasi taas totutulle tasolle ja kaudella 2002–2003 hän sai jälleen mahdollisuuden SM-liigassa, tällä kertaa Rauman Lukossa, mutta sielläkin vierailu jäi vain kahdeksan ottelun mittaiseksi. Väisäsellä oli edessä jälleen paluu Vantaalle. Kaudella 2003–2004 oli jälleen vuoro käydä näytillä liigajoukkueelle, nyt vuorossa oli HPK. Hämeenlinnalaiset tarjosivat laiturille try-out-sopimusta vain yhdeksän päivää ennen sarjan alkua. Sopimus Kerhon kanssa syntyi hyvien otteiden jälkeen ja sillä tiellä Väisänen on edelleen. 2005–2006 Väisänen voitti HPK:ssa Suomen-mestaruuden. ==Seurat== * Kiekko-Vantaa, Mestis * HIFK, SM-liiga * Rauman Lukko, SM-liiga * HPK, SM- liiga == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Jatkoaika.com *European Hockey.Net Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minouche Smit

Minouche Smit (s. 6. maaliskuuta 1975 Hoorn, Pohjois-Hollanti) on entinen alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa. Siellä hän sijoittui kuudenneksi 4x200 metrin vapaauintiviestissä ajalla 8.08,48. Joukkueessa uivat myös Carla Geurts, Patricia Stokkers ja Kirsten Vlieghuis. Vuotta aiemmin hän oli voittanut samalla matkalla hopeaa pitkän radan EM-uinneissa. Atlantassa Smit oli myös neljäs 4x100 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueessa uivat myös Marianne Muis, Wilma van Hofwegen, ja Karin Brienesse. Ainoassa henkilökohtaisessa startissaan 200 metrin sekauinnissa Smit oli seitsemäs, ajalla 2.16,73. Smit on naimisissa toisen alankomaalaisen huippu-uimarin, Pieter van den Hoogenbandin kanssa. Parilla on yksi lapsi. Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miljonäärimonni

Miljonäärimonni on suomalainen elokuva vuodelta 1953. Sen on ohjannut Roland af Hällström. Lajityypiltään elokuva on sotilasfarssi, jollaisia Fennada-Filmi valmisti 1952–1958 vuosittain yhden. Taustaa, viitattu 24.10.2012 Ensi-ilta oli 3. heinäkuuta 1953 Helsingissä Rexissä ja Tuulensuussa. ==Arviot== Elokuva sai aikalaiskriitikoilta tyypillisen kohtelun, eikä siitä juuri löydetty mitään hyvää, Toisaalta elokuva ei juuri erottunut liukuhihnatuotannon tasaisesta massasta. Juuri lajityypin useasti toistetut kliseet ja pyrkimys tuotannon halpuuteen koettiin elokuvan suurimmiksi puutteiksiSuomen kansallisfilmografia 5 s. 87. Näyttelijätkään eivät herättäneet työllään kriitikoiden innostusta, ainoastaan uusi elokuvatyttö Airi Uitto osoittautui monen mielestä iloiseksi yllätykseksi. Lehdistöarviot, viitattu 24.10.2012 Televisioesityksen yhteydessä Arto Pajukallio suhtautuu elokuvaan lempeämmin: "Ajankuva ja opettavaiset arvot takaavat hymynkareen varemmin kuin osoitteleva huumori", ja kiittää Pöystin suoritusta elokuvan kokonaisuutta kannattelevaksi.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 24.10.2012, sivu D 9 Mutta vaikka elokuvassa on hetkensä, kokonaisuutta ei hänen mukaansa kuitenkaan synnyAP: Miljonäärimonni, Viikon tv- elokuvia, Tv-maailma, 5/2014 sivu 12. ==Juoni== Elokuva kertoo miljonääristä Lasse Vihurista, joka varusmiespalvelukseen jouduttuaan pyrkii selviytymään siitä mahdollisimman helpolla pestaamalla palvelustoverinsa suorittamaan maksua vastaan itselleen ikäväksi kokemansa velvollisuudet. Hän joutuu siitä muutaman kantahenkilökuntaan kuuluvan silmätikuksi. Lopussa hän kuitenkin kunnostautuu estämällä uhkaavan onnettomuuden, ja ylivääpelikin voi todeta: ”Onhan siitä sittenkin tullut kunnon monni!”. == Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1953 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Sotilasfarssit Luokka:Roland af Hällströmin ohjaamat elokuvat
Karjalanruusu

Karjalanruusu (Rosa acicularis) on Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava ruusulaji. Suomessa sitä tavataan luonnonvaraisena erityisesti Itä-Suomessa. Karjalanruusu on Pohjois-Karjalan maakuntakasvi. == Ulkonäkö ja koko == Karjalanruusu on puolesta puoleentoista metriä korkeaksi kasvava pensas, jossa on paljon juurivesoja. Varret ovat punaruskeita ja tiheäpiikkisiä. Piikit ovat suoria, neulamaisia ja ne eivät sijaitse pareittain nivelissä, toisin kuin karjalanruusua läheisesti muistuttavalla metsäruusulla (R. majalis). Lehti on kerrannaislehti. Lehden korvakkeet ovat tavallisesti kapeakärkisiä. Lehdykät ovat 1,5–5 cm pitkiä, päältä kaljuja ja vaaleanvihreitä, alta harvakarvaisia ja harmahtavanvihreitä. Lehdykän laita on leveähampainen. Punaiset kukat ovat yksittäin. Karjalanruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkänomainen tai päärynänmuotoinen, noin 1,5 cm pitkä punainen kiulukka.Retkeilykasvio 1998, s. 245. == Levinneisyys == Karjalanruusua tavataan erittäin laajalla alueella Pohjois-Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan itäosissa. Lajin läntisimmät esiintymät ovat Pohjois-Ruotsissa ja Suomessa.Den virtuella floran: Finnros Viitattu 16.3.2010. Euraasiassa kasvaa lajin tyyppialalaji idänkarjalanruusu (subsp. acicularis) ja Pohjois-Amerikassa alalaji lännenkarjalanruusu (subsp. sayi). Suomessa karjalanruusun esiintymät painottuvat Keski- ja Itä-Suomeen. Pohjoisimmat havainnot ovat Etelä-Lapista. Yleinen laji on Pohjois-Karjalassa ja Savossa.Lampinen, R. & Lahti, T. 2009: Kasviatlas 2008. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Kasviatlas 2008: Karjalanruusun levinneisyys Suomessa. Viitattu 16.3.2010. == Elinympäristö == Karjalanruusun tyypillistä kasvuympäristöä ovat lehdot, rehevät korvet, puronvarret ja tuoreet rinnemetsät. Lajia saattaa tavata myös puutarhakarkulaisena pihoilla ja pientareilla. == Käyttö == Karjalanruusua viljellään myös puutarhakasvina. File:Rosa_acicularis_8831.JPG|Paksuissa varsissa on yleensä tiheässä suoria piikkejä. File:TH prickly wild rose.JPG|Nuput ovat usein tummemmanpunaisia. File:Rosa acicularis 2.JPG|Kiulukka voi olla joko lähes pyörä tai pitkänomainen, kuten kuvassa. == Lähteet == * Koulun biologia: Metsät ja suot. Toim. Leinonen, Matti, Nyberg, Teuvo & Veistola, Simo. Otava, 2007. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Karjalanruusun levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karjalanruusu (Rosa acicularis) * Luontoportti: Karjalanruusu (Rosa acicularis) * Pohjolan kasvien pauloissa: Rosa acicularis - karjalanruusu * ITIS: Rosa acicularis * United States Department of Agriculture (USDA): Rosa acicularis * Flora of China: Rosa acicularis * Yrttitarha: Ruusut Luokka:Ruusulajit Luokka:Suomen maakuntakukat
Matti Varjo

Matti Varjo (2. huhtikuuta 1925 Naantali - 25\. joulukuuta 2006 Turku) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän näytteli paljon Suomen Kansallisteatterissa. == Elämä ja ura == Nuorena Varjo soitti klarinettia tanssiorkesterissa. Hän suoritti lasimestarin kisällikirjan. Näyttelijänura alkoi 1950-luvun Turussa harrastajateatterin kautta. Ammattiteatteriin hän otti kiinnityksen Jyväskylässä 1950-luvulla, josta siirtyi 1961 Tampereen Työväen Teatteriin. Hän esitti muun muassa Pyynikin kesäteatterin Tuntemattomassa sotilaassa Hietasen roolia. 1970-luvulla hän työskenteli Helsingissä, mutta oli osan aikaa teatterielämän ulkopuolella, kunnes KOM- teatteri innosti hänet taas näyttämölle 1978. Varjo esiintyi myös kahdeksassa elokuvassa, kuten Pölösen Kivenpyörittäjän kylässä ja Kivikosken Kesyttömissä veljeksissä sekä useissa tv- ja lyhytelokuvissa. Hänet muistetaan erityisesti televisiosarjan Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja nimiosasta (1967-1968). Matti Varjo kuoli 81-vuotiaana joulupäivänä 2006 lyhyeen sairauteen turkulaisessa vanhainkodissa. ==Filmografia== === Pitkät elokuvat === *Kesyttömät veljekset (1969) *Kreivi (1971) *Espanjankävijät (1980) *Kehvelit (1981) *Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus (1982) *Kivenpyörittäjän kylä (1995) === Televisioelokuvat ja -sarjat === *Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja (1967–1968) *Sujut (1974) *Rauhanranta 12 (1979-1980) === Ohjaustyöt === *Islanti - erilainen Pohjoismaa (1990) ==Palkinnot ja tunnustukset== *Jussi-palkinto kaksi kertaa, 1970 (Kesyttömät veljekset) ja 1996 (Kivenpyörittäjän kylä). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Matti Varjon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tukkijoella

Tukkijoella voi tarkoittaa seuraavia: * Tukkijoella, Teuvo Pakkalan näytelmä * Tukkijoella, vuoden 1928 elokuva * Tukkijoella, vuoden 1937 elokuva * Tukkijoella, vuoden 1951 elokuva. == Katso myös == * Tukkijoki
Luettelo tasavalloista

Valtiot, joiden virallinen valtiomuoto on tasavalta: * (islamilainen tasavalta) * * * * * * * (kansantasavalta) * * * * * (liittotasavalta) * * * * * * * * (arabitasavalta) * * 1 * * * (demokraattinen liittotasavalta) * * * * * * * * * * (kooperaatiivinen tasavalta) * * * * * 2 * (islamilainen tasavalta) * * * 1 * * (demokraattinen tasavalta) * (liittotasavalta) * * * * Karjalan tasavalta * * * * (kansantasavalta) * (Taiwan) * * * * 1 * * * * * (sosialistinen tasavalta) * * (demokraattinen kansantasavalta) * * * * * * * (ent. Jugoslavian tasavalta Makedonia) * * 1 * * * * (islamilainen tasavalta) * * * (parlamentaarinen demokratia) * * * 1 * * * * * (liittotasavalta) * * (islamilainen tasavalta) * * 3 * * * * * (demokraattinen kansantasavalta) * * * * * * (liittotasavalta) * * 4 * (demokraattinen tasavalta) * * * * * * * * (demokraattinen tasavalta) * (demokraattinen sosialistinen tasavalta) * * * * (arabitasavalta) * * (yhdistynyt tasavalta) * * * * * * * * * * * * * * (bolivariaaninen tasavalta) * (sosialistinen tasavalta) * * * *Maailmassa on 139 tasavaltaa. Jos listasta karsitaan pois arabi-, liitto-, islamilainen-, 1-4 ja kansantasavalta on maailmassa vielä ainakin 113 tasavaltaa (81% valtioista). *1 = Valtiomuoto ei ole virallisesti tasavalta, mutta valtion päämies on presidentti, joka on yleensä kaikissa tasavalloissa valtion päämies. *2 = Irakin sodan jälkeen Yhdysvallat auttoi Irakia rakentamaan sille uuden perustuslain, jossa sanottiin maan olevan liittotasavalta. *3 = Palestiinan itsenäisyyttä eivät ole kaikki valtiot tunnustaneet. Palestiina ei ole yleismääritelmän mukaan itsenäinen valtio, koska vaikka sillä on pysyvä alue ja väestö, se ei hallitse koko aluettaan, eikä sitä ole yleisesti tunnustettu. *4 = San Marinon valtionpäämies ei ole presidentti, vaan sillä on kaksi kapteeni-valtionhoitajaa. Tasavallat
Sinut minä tahdon

Sinut minä tahdon on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1949. Se pohjautuu löyhästi Denys Astonin vuonna 1943 ilmestyneeseen romaaniin Voitto- ja tappiotili. Vaala laati elokuvan käsikirjoituksen itse. Tarinassa rakkauteen pettynyt helsinkiläinen perhetyttö matkustaa pois kaupungista saadakseen mielitiettynsä ikävöimään itseään. Maalla hän tapaa räjähdysonnettomuudessa sokeutuneen tiedemiehen, jonka tueksi hän ryhtyy pitämällä tälle seuraa ja lukemalla. == Tuotanto == Nimimerkki Denys Astonin takana on tuottelias suomalainen viihdekirjailija Anna Inkeri Relander.Jyrki Laelma, Poikamiesten holhokki. Iltalehti. Viitattu 25.7.2011. Käsikirjoituksessa Vaala siirsi Irlantiin sijoittuvan romaanin tapahtumat suomalaiseen ympäristöön ja samalla suomensi roolihenkilöiden nimet: esimerkiksi Carrie O’Flahertysta tuli Katri Vesa ja tiedemies Tom Winsdalesta Kari Tuulos. Elokuvaversion dialogi on enimmäkseen peräisin alkuperäisromaanista. Ulkokuvat otettiin kesällä ja syksyllä 1949 Helsingin keskustan näköalapaikoilla ja Lopen maaseudulla. Elokuvan musiikin on säveltänyt muutoin näyttämö- ja balettimusiikkiin keskittynyt Nils Lerche (1905–1986). Elokuvassa on käytetty taustaprojisointia ensi kerran Suomessa., viitattu 9.6.2013. Sinut minä tahdon oli osa Suomi-Filmin 30-vuotisjuhlaelokuvien sarjaa. Se ehti ensi-iltaan ennen kuin Vaalan aikaisemmin samana vuonna ohjaama Jossain on railo. Laskutavasta riippuen Sinut minä tahdon oli järjestyksessä yhtiön sadas elokuva. Sen yleisömenestys jäi kuitenkin huomattavasti vuoden 1949 keskitason alapuolelle. == Näyttelijät == == Arviot == Aikalaisarvioissa elokuva sai laimean vastaanoton: Martti Savon mielestä se oli ”kevyt, tyhjänpuoleinen komedia” ja Vapaa Sana -lehden nimettömän kirjoittajan mukaan ”voisi Suomi-Filmi Valentin Vaalalla parempaakin teettää”. Näyttelijätkin saivat osansa: ”useimmat näyttelijät eivät hallitse vivahduksellista ja luontevaa keskustelutaitoa”. Pääosien esittäjät Hillevi Lagerstam ja Tapio Rautavaara saivat kaksijakoista palautetta rooleistaan. Toisenlaisen näkemyksen kiteytti arviossaan Olavi Veistäjä: ”komedian kevyt sävy on tavoitettu hyvin”. Kriitikko Mikael Fränti kirjoitti vuoden 2004 televisioesityksen yhteydessä ”aurinkoisen ja optimistisen komedian olevan parasta Valentin Vaalaa”. Kymmenen vuotta aiemmassa arviossaan Fränti oli kehunut Vaalan ammattitaitoista studioilmaisua, mutta piti elokuvan hallitsevana voimana sädehtivää Hillevi Lagerstamia. Myöhemmässä 2010-luvun kritiikissä elokuvaa on luonnehdittu kankean kirjalliseksi ja tahattoman koomiseksi, ja sitä on pidetty Vaalan heikoimpana elokuvana.Päivän elokuvia, Tv-maailma, 29/2011 sivu 13Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 25.7.2011, sivu B 9 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1949 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Valentin Vaalan ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset komediat
Frédéric Kanouté

Frédéric Kanouté (s. 2. syyskuuta 1977) on ranskalaissyntyinen malilainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä kiinalaisessa Beijing Guoanissa. ==Ura== Kanouté aloitti ammattilaisuransa paikallisseura Lyonissa vuonna 1997. Helmikuussa 2000 hän siirtyi Englannin Valioliigan West Hamiin, josta jatkoi kauden 2002–2003 jälkeen Tottenhamiin West Hamin pudottua alemmalle sarjatasolle. Kanouté myytiin Sevillaan 23. elokuuta 2005. Hän tuli kentälle toisella puoliajalla kauden 2005–2006 UEFA Cupin loppuottelussa Middlesbroughia vastaan ja onnistui maalinteossa 89. minuutilla. Sevilla voitti ottelun 4–0.UEFA: Sevilla run away with the trophy (Luettu 30. joulukuuta 2006) La Ligan siirtyessä joulutauolle kaudella 2006–2007 johti Sevilla liigaa ja Kanouté maalipörssiä 14 maalillaan. ===Maajoukkueura=== Maajoukkuetasolla Kanouté edustaa Malia, mutta on juniorina pelannut myös Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.International Herald Tribune: The call of Africa causes loud debate (Luettu 30. joulukuuta 2006) Vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kanouté auttoi neljällä maalillaan Malin turnauksen välieriin, jossa se hävisi Marokolle. Pronssiottelussa myös Nigeria osoittautui vahvemmaksi. Hän jakoi turnauksen maalikuninkuuden neljän muun pelaajan ohella.Afrikan jalkapalloliiton raportti vuoden 2004 mestaruuskilpailuista (Luettu 30. joulukuuta 2006) Helmikuussa 2008 Kanouté valittiin vuoden 2007 Afrikan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Hänestä tuli samalla ensimmäinen Euroopassa syntynyt paras afrikkalainen jalkapalloilija.Kanouté valittiin Afrikan parhaimmaksi jalkapalloilijaksi Afrikan mestaruuskisojen jälkeen tammikuussa 2010 Kanouté ilmoitti lopettavansa maajoukkueuransa. Mali: Kanouté macht Schluss == Saavutukset == * UEFA Cup: 2006 ja 2007 * UEFA Super Cup: 2006 * Afrikan-mestaruuskilpailuiden paras maalintekijä: 2004 * Afrikan vuoden jalkapalloilija: 2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Frédéric Kanoutén esittely Sevillan sivustolla Luokka:Malilaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanmalilaiset Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josiah Bartlett

Josiah Bartlett (21. marraskuuta 1729 Amesbury, Massachusetts – 19. toukokuuta 1795) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja valtiomies. Hän oli yksi 56:sta Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajasta. Josiah Bartlett oli New Hampshiren kuvernööri (1790−1794) ja New Hampshiren korkeimman oikeuden ylituomari. ==Yksityiselämä== Josiah Bartlett syntyi Amesburyssa Massachusettsissa. Hänen isänsä nimi oli Stephen Bartlett ja äidin nimi oli Hannah-Mary Bartlett. Josiah Bartlett oli perheen viides lapsi ja neljäs poika. Josiah Bartlett alkoi opiskella lääketiedettä lääkäri Ordwayn luona vuonna 1745. Viiden vuoden jälkeen hän muutti Kingstoniin ja alkoi hoitaa omaa praktiikkaa. Josiah Bartlett meni naimisiin Mary Bartlettin kanssa 15. tammikuuta vuonna 1754, jolloin Josiah oli 25 vuotta vanha. Mary Bartlett oli Josiah Bartlettin serkku. Josiah ja Mary olivat hyvin kiintyneitä toisiinsa kunnes 14. heinäkuuta vuonna 1789 Mary kuoli. Vuosien mittaan heille syntyi yhteensä 11 lasta: Mary, Lois, Miriam, Rhoda, Hannah (kuoli imeväisenä), Levi, Josiah (kuoli synnyinvuotenaan), Josiah, Ezra, Sarah, Hannah (kuoli imeväisenä). Lapsista kolme oli poikia, kaikki pojat jatkoivat isänsä jalanjäljillä valiten ammatikseen lääkärin. == Lähteet == Luokka:New Hampshiren kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1729 syntyneet Luokka:Vuonna 1795 kuolleet
Sininen marmorikuula

Sininen marmorikuula () on Apollo 17 -kuulennolla otettu kuuluisa valokuva Maasta. Valokuva otettiin 7. joulukuuta 1972 noin 29 000 kilometrin (18 000 mailia) etäisyydeltä Maasta. Se on yksi kaikkien aikojen levinneimmistä kuvista ja eniten kysytty NASAn arkistoista. Kuvatessa kamera on ollut suoraan Auringon ja Maan välissä ja Maa näkyy täysin pyöreänä ja kauttaaltaan kirkkaana. Kuvassa näkyvä osa maapallosta ulottuu Välimereltä ja Keski- Aasiasta eteläisille napaseuduille. Afrikan rannikko on lähes kokonaisuudessaan näkyvissä, samoin lähes keskelle kuvaa sattunut Madagaskar. Arabian niemimaa ja Punainenmeri näkyvät erityisen selvästi. Vaikka eteläinen pallonpuolisko oli kuvaa otettaessa suurelta osin pilvien peitossa, näkyy kuvassa myös suuri osa Etelämanteren jäätikköä. Apollo 17 on toistaiseksi viimeinen Kuuhun laskeutunut avaruuslento. Sen jälkeen ihmisiä ei ole käynyt vastaavalla etäisyydellä, josta olisi mahdollista ottaa vastaavanlainen kuva kokonaisesta Maasta. Kuuluisan kuvan Maasta tiettävästi otti Apollo 17:n miehistön jäsen Jack Schmitt 70-millimetrisellä Hasselblad-merkkisellä kameralla, vaikkakin NASA on virallisesti ilmoittanut kuvan ottajaksi koko miehistön. Kuvan virallinen arkistonimi on AS17-148-22726. 1970-luvulla voimistunut ympäristöliike käytti tätä ensimmäistä hyvää kuvaa maapallosta menestyksekkäästi symbolina yhdestä haavoittuvasta maailmasta. Nasa on myöhemmin julkaissut vastaavia kuvia maapallosta. Verner Suomen mukaan nimetyn Suomi NPP -satelliitin 4\. tammikuuta 2012 ottama kuvakooste maapallosta on tähänastisista tarkin (ns. "Blue Marble 2012"). Siinä näkyvät lähinnä Pohjois- ja Keski-Amerikka sekä niitä ympäröivät merialueet. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Valokuvat Luokka:Apollo-ohjelma
Michael Spence

Michael Spence (s. 7. marraskuuta 1943) on Yhdysvalloissa syntynyt ja Kanadassa kasvanut ekonomisti ja Nobelin taloustieteen palkinnon saaja vuodelta 2001 yhdessä George A. Akerlofin ja Joseph E. Stiglitzin kanssa.A. Michael Spence Britannica == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Michael Spencen sivut Stanfordin yliopiston sivuilla *Autobiography Nobelprize.org * Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Nobelin taloustieteen palkinnon saajat Luokka:Rhodes-stipendin saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bussipysäkki

Bussipysäkki (Bus Stop, myös The Wrong Kind of Girl) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1956. Elokuvan on ohjannut Joshua Logan, ja sen pääosissa näyttelivät Marilyn Monroe ja Don Murray. Muissa rooleissa ovat mukana muun muassa Arthur O'Connell, Betty Field, Eileen Heckart, Robert Bray ja Hope Lange. Elokuvan tuotantoyhtiö on Fox, ja sen ensi-ilta oli 31. elokuuta 1956. Toisin kuin useimmat Marilyn Monroen elokuvat, Bussipysäkki ei ole sen paremmin täysiverinen komedia kuin musikaalikaan, vaan pikemminkin draamaelokuva. Monroe laulaa siinä kuitenkin yhden laulun, "That Old Black Magic" (sävellys Harold Arlen, sanat Johnny Mercer). Bussipysäkki perustuu kahteen William Motter Ingen näytelmään, People in the Wind ja Bus Stop. == Juoni == Beau-niminen cowboy (Don Murray) ja hänen ystävänsä Virgil (Arthur O’Connell) matkustavat bussilla Phoenixin Montanasta Arizonaan osallistuakseen siellä pidettävään rodeoon. Samalla Beau toivoo löytävänsä oman ”enkelinsä”. Arizonassa kokematon Beau rakastuu kahvilalaulaja Chérieen (Marilyn Monroe) tämän laulaessa kappaleen ”That Old Black Magic”. Beau päättää viedä Chérien mukanaan Montanaan ja aikoo naida tämän seuraavana päivänä, mutta Chérie kuitenkin pakenee. Chérie nimittäin toivoo pääsevänsä Hollywoodiin, jossa hänen kykynsä huomattaisiin. Beau kuitenkin löytää Chérien ja pakottaa tämän nousemaan Montanan bussiin. Matkalla bussi pysähtyy Grace’s Diner -nimiseen ruokapaikkaan, sillä Montanaan vievä tie on peittynyt lumeen. Muut matkustajat ovat saaneet tietää, että Beau on siepannut Chérien ja kiusaa tätä. Miehet nujertavat Beaun, kunnes tämä lupaa jättää Chérien rauhaan. Kun Montanaan vievä tie on aurattu, katuva Beau, joka sai bussikuskilta edellisiltana selkäsaunan, pyytää anteeksi karkeaa käytöstään ja on valmis lähtemään kotiin ilman Chérietä. Chérie antaa Beaulle anteeksi, ja huomattuaan, että Beaulla on myös mukavampi puoli, hän päättää lähteä tämän mukaan. == Arviot == Erään televisioesityksen yhteydessä esitetyn arvion mukaan elokuva on katsojasta riippuen paikoin hauska tai vain pitkästyttävä. Sen loppuratkaisu pönkittää arvoja ajan hengessä.AP: Bussipysäkki, Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma, 31/2014 sivu 11 The New York Timesin kriitikot valitsivat Bussipysäkin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Palkintoehdokkuudet == *Oscar-palkinto paras miessivuosanäyttelijä - Don Murray *Golden Globe paras elokuvanäyttelijä komediassa tai musikaalissa - Marilyn Monroe *Golden Globe paras elokuva - komedia tai musikaali *BAFTA lupaavin tulokas - Don Murray *DGA merkittävästä elokuvaohjauksesta - Joshua Logan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1956 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Joshua Loganin ohjaamat elokuvat
Gondorin Valkoinen Puu

Gondorin Valkoinen Puu on J. R. R. Tolkienin Taru sormusten herrasta -kirjoissa Gondorin symboli, joka kasvaa Minas Tirithin linnan pihalla. Valkoinen Puu kirjailtiin myös Gondorin lippuun. == Historia == === Ensimmäinen Valkoinen Puu === Ensimmäinen Gondorin Valkoinen Puu tuli Isildurilta, kun tämä otti suuren riskin varastaessaan Nimlothilta, Númenorin Valkoiselta Puulta, hedelmän, jossa oli sen siemen. Ennen tätä yksi oli tuhottu Sauronin käskystä. Hän oli kärsinyt monista tappioista tämän tehtävän aikana ja oli ollut lähellä kuolemaa, mutta kun tämän puun ensimmäinen lehti avautui keväällä, Isildur oli parantanut hänen vammansa. Tämä taimi oli tuotu Keski-Maahan Isildurin laivassa ja se oli viimeinkin istutettu Minas Ithiliin ennen Isildurin huonetta. Kun Sauron palasi Keski-Maahan, hän aloitti äkillisen hyökkäyksen Minas Ithiliin vallatakseen kaupungin ja tuhotakseen Valkoisen Puun. === Toinen Valkoinen Puu === Isildur pakeni Valkoisen Puun taimi mukanaan Minas Anoriin, missä hän istutti sen Valkoisen Tornin pihamaalle. === Kolmas Valkoinen Puu === Kolmanen taimen istutti Kolmannella Ajalla vuonna 1640 Kuningas Tarondor. Tämä Valkoinen Puu eli aina vuoteen 2852 saakka Käskynhaltija Belecthor II:n aikana. Kun silloin ei löytynyt uutta taimea, jonka voisi istuttaa, jätettiin puu paikalleen kuolleena. === Neljäs Valkoinen Puu === Kun Aragornista tuli kuningas, hän löysi Gandalfin auttamana Valkoisen Puun taimen Mindolluinin rinteistä korkealta kaupungin yläpuolelta ja istutti sen kaupunkiin. Kuollut puu poistettiin linnan pihalta ja siirrettiin kunnioittavasti Kuninkaiden Hautakammioon. Kolmannella ajalla kesäkuussa 3019 taimi alkoi kukoistaa. == Gondorin Valkoinen Puu elokuvissa == Peter Jacksonin Kuninkaan paluu (2003) -elokuvassa ei näytetä sitä kun Aragorn ja Gandalf löytävät Valkoisen Puun taimen. Kuitenkin elokuvassa nähdään vähän toivoa, kun aikaisemmin kuollut puu alkaa kukkia Gondorin Linnan pihalla samaan aikaan, kun Aragorn on matkalla Minas Tirithiin. Aragornin kruunajaisten aikaan sama kuollut puu on täydessä voimassaan ja kukoistuksessaan. Luokka:Keski-Maa Luokka:Kuvitteelliset puut fr:Arbre blanc#Arbre blanc du Gondor
Aurora (nimi)

Aurora on naisen etunimi, joka johtuu latinan aamuruskoa tarkoittavasta sanasta aurora. Suomessa nimi Aurora on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 22 152 naiselle, joista enemmistö on 2000-luvulla syntyneitä. Auroran nimipäivä on 10. maaliskuuta. == Tunnettuja Auroria == * Aurora, oik. Laura Julku (s. 1985), suomalainen reggae- ja poplaulaja * Aurora Aksnes (s. 1996), norjalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkituottaja * Aurora Aspegren (1844–1911), suomalainen näyttelijä * Aurora Galli (s. 1996), italialainen jalkapalloilija * Aurora Harila (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija * Aurora Fredrika Järnefelt (1800–1866), Järnefeltin suvun ”isoäiti” * Aurora Karamzin (1808–1902), suomalainen diakoniatyön uranuurtaja * Aurora von Königsmarck (1662–1728), saksalainen kreivitär, Saksin vaaliruhtinas August II:n rakastajatar * Aurora Florentina Magnusson, ”Helga de la Brache” (1817–1885), ruotsalainen huijari * Aurora Marthens (s. 1992), suomalainen oopperalaulaja * Aurora Mikalsen (s. 1996), norjalainen jalkapalloilija * Aurora Mira (1863–1939), chileläinen taidemaalari * Aurora von Qvanten (1816–1907), ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä * Aurora Reinhard (s. 1975), suomalainen kuvataiteilija == Kuvitteellisia Auroria == * Aurora oli Prinsessa Ruususen nimi Walt Disneyn elokuvan mukaan, tai hänen tyttärensä nimi Charles Perrault'n versiossa sadusta * Aurora, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo * Aurora Sinistra, Tylypahkan tähtitieteen opettaja J. K. Rowlingin Harry Potter -kirjasarjassa. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Suomen luterilainen tunnustuskirkko

Suomen luterilainen tunnustuskirkko (SLT) on 23. elokuuta 2004 rekisteröity uskonnollinen yhdyskunta. Yhdyskunnan perustamiskirja on allekirjoitettu 12. heinäkuuta 2002 Porvoossa. Kirkkoon kuuluu kaksi seurakuntaa, jotka sijaitsevat Helsingissä ja Haukiputaalla. Teologinen koulutus tapahtuu neljässä seminaarissa, jotka sijaitsevat Ljungbyssä Ruotsissa, Leipzigissa Saksassa sekä Milwaukeessa Yhdysvalloissa ja Manitobassa Kanadassa. Kirkon johtaja Suomessa on pastori Juhani Viitala. Kirkko kuuluu jäsenenä vuonna 1993 Oberwerissä Saksassa perustettuun järjestöön Confessional Evangelical Lutheran Conference (CELC). Jäseniä maailmalla on 450 000\. CELC:in sääntöjen mukainen jäsenyyden edellytyksenä on oppineuvotteluissa todettu yksi ja sama luterilainen usko, oppi ja pelastus. Yhteisöllä oli Suomessa 25 jäsentä vuonna 2007.Väestörekisterikeskus: Rekisteröityjen uskonnollisten yhdyskuntien jäsenmäärät == Tunnustusperusta == SLT tunnustautuu kaikkiin luterilaisen kirkon tunnustuskirjoihin, jotka koottiin vuoden 1580 Yksimielisyyden kirjaan, koska ne ovat kaikilta osin yhdenmukaiset Raamatun opin kanssa. SLT uskoo, opettaa ja tunnustaa, että Raamattu on Jumalan sana ja siksi se on kaikilta osin luotettava ja erehtymätön. Se on ainoa normi, sääntö ja ohje uskon, opin ja elämän asioissa. SLT:n kanta naispappeuteen on kielteinen, sillä kirkon tunnustuksen mukaan Jumala ei ole tarkoittanut saarnavirkaa naisille. Mitään muita vanhempia tai uudempia kirjoituksia ei saa nostaa pyhän Raamatun rinnalle, vaan niiden on alistuttava sen alle. Tällaiset kirjoitukset ovat ainoastaan todistajia siitä, kuinka profeetaallinen ja apostolinen oppi on säilytetty apostolisen ajan jälkeen. SLT uskoo Raamatun opetuksen mukaiseen vanhurskauttamisoppiin. Raamatun mukaan ihminen pelastuu yksin uskon kautta evankeliumin lupaamaan syntien anteeksiantamukseen ja iankaikkiseen elämään. Laki ohjaa uskovaa Jumalan tahdon mukaiseen elämään. Tällä perusteella kirkko kutsuu evankeliumin omistamiseen ja yhteyteensä kaikkia, jotka ajassamme elävät vailla turvallista hengellistä kotia ja alttaria, sekavien oppien ja epäkristillisen etiikan tuulissa. == Katso myös == * Luettelo Suomen luterilaisista seurakunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Luterilainen Tunnustuskirkko * Confessional Evangelical Lutheran Conference Luokka:Luterilaiset kirkot ja yhteisöt Suomessa Luokka:Suomen kristilliset yhdyskunnat
Linja-autoasema

Linja-autoasema on kaupungissa tai taajamassa sijaitseva linja-autoliikenteen, erityisesti kauko- ja pikavuoroliikenteen solmukohta. Linja-autoasema voi olla pelkistetty sijaitseva terminaali pelkkine lähtö- ja saapumislaitureineen, toisinaan on asiaan varattu sisätilat odotusta varten. Linja-autoasemat sijaitsevat yleensä liikenteellisesti merkittävällä paikalla, josta on vaivaton vaihtoyhteys juniin, metroon, raitiovaunuihin, laivoihin tai lentokoneisiin. Euroopan suurin linja-autoasema on Helsingin linja-autoasema kauppakeskus Kamppi Helsinki:n yhteydessä, joka valmistui vuonna 2006. Se maksoi sata miljoonaa euroa, ja sen suunnittelu ja rakentaminen kestivät kolme vuotta. Sen pinta-ala on 25 000 neliömetriä, ja se on Suomen vilkkain linja- autoasema. Päivittäin Kampin keskuksesta lähtee 700 linja-autoa ja noin 170 000 matkustajaa. ==Katso myös== *Linja-autopysäkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kampin keskuksen www-sivut * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Alexander Pollock

Alexander Pollock (tunnetaan myös nimillä Alex Pollock tai Alexander Pollocks) on kanadalainen näyttelijä, joka on syntynyt Brittiläisessä Kolumbiassa. Hänen roolinsa ovat kuitenkin suurimmaksi osaksi olleet yhdysvaltalaisissa elokuvissa. == Filmografia == * 1996 Big Bully - Corky Bigger * 1996 The Angel of Pennsylvania Avenue - Jack Feagan * 1997 Siskopuoli - Brian Harrison * 1997 Äärirajoilla - Poika * 1997 Yön valossa - Bobby * 1997 Cloned - Timmy * 1998 Elämän karikot - Brat * 1999 Hayley Wagner, Star - Seth * 1999 Resurrection - Hollis * 1999 Fatal Error - Grandson * 1999 The Crow: Stairway to Heaven - Jason Vincennes * 2000 They Nest – paholaisen pesä - Henry S. Crump * 2001 Replicant – tappajan kopio - Nuori Garrotte * 2001 Kuin kissat ja koirat - Scotty Brody * 2002 Video Voyeur: The Susan Wilson Story - Orin Wilson * 2002 Taken - Edward Watkins Jr. * 2002 Mutta mitä tapahtui joulupukille 2 - Richie * 2003 A Wrinkle in Time - Eric O’Keefe * 2005 Kouluelämää - Clyde Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt