EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nuorajärvi

Nuorajärvi voi tarkoittaa seuraavia: * Nuorajärvi, järvi Ilomantsissa * Nuorajärvi, järvi Kuhmoisissa * Nuorajärvi, järvi Rovaniemellä * Nuorajärvi, järvi Tampereen Kämmenniemellä Luokka:Järvien täsmennyssivut
Dagana (Senegal)

Dagana on kaupunkikunta ja Daganan departementin hallinnollinen keskus Saint- Louisin alueella Senegalissa. Se sijaitsee Senegaljoen varrella 130 kilometriä Saint-Louisista koilliseen. Kunnassa on 25 500 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta) (haku tietokannasta). Kunnan asukkaat ovat etupäässä wolofeja, fulbeja ja maureja. Se kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Dagana on historiallisen Walon alueen keskus. Se oli Ranskan siirtomaa-aikana tärkeä arabikumin kauppapaikka. Daganan ohi kulkee Saint-Louisin ja Kidiran välinen maantie N2. Sieltä on epäsäännöllinen laivayhteys Saint-Louisiin. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja Socasin säilyketehtaalla jalostettavat tomaatit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Palveluihin kuuluvat lyseo, ammattikoulu ja terveyskeskus. Paikallisia nähtävyyksiä ovat Faidherben linnoitus sekä rantalaituri ja sen 1800-luvulla rakennetut kauppahuoneet. ==Lähteet== Luokka:Saint-Louisin alue Luokka:Senegalin kaupungit
Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981

Jalkapallon Naisten Suomen Cup 1981 oli ensimmäisen kerran järjestetty jalkapallon Naisten Suomen Cup. Kilpailuun ilmoittautui kymmenen joukkuetta, jotka jaettiin kahteen turnausmuotoisena pelattuun alkulohkoon. Niiden kaksi parasta selvisivät välieriin. Helsingissä pelatussa loppuottelussa kohtasivat Helsingin Jalkapalloklubi ja Kemin Into. HJK hallitsi ottelua, mutta se päättyi jatkoajankin jälkeen maalittomana. Rangaistuspotkukilpailu päättyi HJK:n 4–3-voittoon Hanna-Mari Sarlinin onnistuttua viimeisenä laukojana. == Lohko 1 == Pelattiin Lahdessa 9.–10. toukokuuta 1981. == Lohko 2 == Pelattiin Oulussa 9.–10. toukokuuta 1981. == Välierät == == Loppuottelu == == Lähteet == 1981 Luokka:Vuoden 1981 jalkapallo
Johannes Hattunen

Johannes "Hatsolo" Hattunen (s. 24. marraskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen tanssija. Lisäksi Hattunen on kirjoittanut kirjan, kirjoittaa blogia ja nauhoittaa podcasteja sekä käy puhumassa yrityksille, yhteisöille ja urheiluseuroille. Hattunen on ollut perustamassa katutanssikoulu Saiffaa ja tuonut Suomeen Training For Warriors -kuntosalikonseptin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hattusen kotisivut Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fiat 242

Fiat 242 on Fiatin vuosina 1974–1987 valmistama pakettiautomalli, joka korvasi edeltäneet 238- ja 241-mallit. Sen lähes identtinen sisarmalli oli Citroën C35. Moottorivalikoimassa olivat aluksi Fiatin 2,0-litrainen bensiinimoottori sekä Citroënilta peräisin oleva 2,2-litrainen dieselmoottori, joka korvattiin 2,5-litraisella vuonna 1980. == Aiheesta muualla == 242 Luokka:Pakettiautot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot
Luigi Allemandi

Luigi Allemandi (8. marraskuuta 1903 San Damiano Macra – 25. syyskuuta 1978 Pietra Ligure) oli italialainen jalkapalloilija. Allemandin pelipaikka oli puolustaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä kuusi ottelua. Italian maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 23 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Allemandi edusti urallaan useaa italialaista jalkapalloseuraa. Suurimman osan urastaan hän edusti Inter Milanin edeltäjää Ambrosianaa. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit
Luigi Bertolini

Luigi Bertolini (13. syyskuuta 1904 Busalla – 11. helmikuuta 1977 Torino) oli italialainen jalkapalloilija. Bertolini oli keskikenttäpelaaja. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä neljä ottelua. Italian maajoukkueessa Bertolini pelasi 26 ottelua tekemättä niissä maaliakaan. Hän edusti seurajoukkueurallaan Alessandriaa, Juventusta ja Tigullio Rapalloa. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit
Suicide (albumi)

__NOTOC__ Suicide on yhdysvaltalaisen protopunk-duo Suiciden esikoisalbumi, jonka julkaisi Red Star Records joulukuussa 1977. Albumi nauhoitettiin muutaman päivän aikana New Yorkissa vuonna 1977, ja sen tuotti Craig Leon ja Marty Thau. Albumi tunnetaan Martin Revin säveltämistä karkeista ja toistuvista rytmeistä sekä laulaja Alan Vegan omalaatuisesta laulutavasta, jotka luovat albumille synkän tunnelman. Albumia pidetään vaikutusvaltaisena, koska se vaikutti post punkin, industrialin ja synth popin kehittymiseen. Yhdysvaltalainen laulaja Bruce Springsteen oli yhtyeen fani, ja esikoisalbumi vaikutti merkittävästi Springsteenin vuonna 1982 julkaistuun Nebraska- albumiin.Jeff Terich: Nebraska: How Suicide influenced Bruce Springsteen’s dark masterpiece Treble Magazine (19.7.2016) == Kappaleet == # # # # # # # == Palaute == Albumi sai julkaisun aikana vaihtelevaa palautetta musiikkikriitikoilta, yhdysvaltalaiset kriitikot inhosivat albumia mutta eurooppalaiset kriitikot pitivät siitä. Vuonna 1978 Suicide esiintyi punk- yhtye The Clashin lämmittelybändinä ja yleisö heitti kirveen laulajaa kohti.Jon Wilde: Every night I thought I'd be killed The Guardian (1.8.2008) Albumi mainitaan Robert Dimeryn 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa.Rocklist: 1001 Albums You Must Hear Before You Die -onlinelista * Pitchfork: 9.1/10 (Best New Reissue)Marc Masters: Suicide - albumin levyarvostelu Pitchfork (27.6.2016) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset punkalbumit
Artemísio (vuori)

Artemísio (), antiikin Artemision (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Artemísio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Vuori on saanut nimensä siitä, että sen huipulla oli antiikin aikana Artemiille omistettu temppeli (Artemision).Pausanias: Kreikan kuvaus 2.25.3, 8.5.6. Vuori on merkittävää lintualuetta. == Lähteet == Luokka:Argolis Luokka:Arkadia Luokka:Kreikan vuoret
Artemísio

Artemísio (), antiikin Artemision (, ), voi viitata seuraaviin paikkoihin: * Artemísio, Euboian saaren pohjoiskärjen muodostava niemi * Artemísio, kylä ja Istiaía-Aidipsóksen kunnan kunnallisyksikkö Euboian alueyksikössä Keski- Kreikan alueella * Artemísio, vuori Peloponnesoksen niemimaalla * Artemiin temppeli eli Artemision
The Social Network Song

The Social Network Song on Valentina Monettan esittämä kappale, jolla hän edusti San Marinoa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa Azerbaidžanin Bakussa. Kappaleen alkuperäinen nimi oli Facebook Uh Oh Oh, mutta EBU ilmoitti sen rikkovan kilpailun sääntöjä, jotka kieltävät kappaleista kaupallisen sanoman. Kappaleen sanoitusta muokattiin poistamalla siitä kaikki viittaukset yhteisöpalvelu Facebookiin. Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksitoista ja karsiutui finaalista. == Lähteet == Luokka:San Marinon euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2012 euroviisuedustuskappaleet
Katharó

Katharó (Katharón ylätasanko, ) on ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Díkti-vuoren koillispuolella noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna, noin 12 kilometriä itäkaakkoon Lasíthin ylätasangosta ja noin 26 kilometriä länteen Ágios Nikólaoksesta. Katharón ylätasanko on ollut pleistoseenikaudella järvi. Tasangolla ei ole pysyvää asutusta, ainoastaan paimenten kesäkäytössä olevia rakennuksia sekä kesällä myös tavernoja. Tasangon pohjoispuolella kohoaa Katharó-vuori ( metriä). Sabine Beckmann Mt Lazaros seen from N over the W part of Katharo plain 4 03.jpg|Katharón ylätasanko ja Lasíthi-vuorten Lázaroksen huippu. Sabine Beckmann Kryonerides spring area with traditional gardens at 1250m SE Katharo pass to Kroustas 5 15.jpg|Tasangon viljelyksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan maantiede Luokka:Kreikan tasangot
Windows Sockets

Windows Sockets API (Winsock, WSA) on Microsoftin socket-rajapinta Windows- käyttöjärjestelmälle, joka on vastaavankaltainen kuten yleisesti käytetty Berkeley sockets -rajapinta. Winsock-rajapinnassa on POSIX-määrittelyn mukaiset toiminnot. Rajapinnassa tuetut protokollat riippuvat käytetystä Windows-versiosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Beej's Guide to Network Programming * Winsock Programmer’s FAQ Luokka:Ohjelmointirajapinnat Luokka:Microsoft
Klókova

Klókova () eli Paliovoúna (Παλιοβούνα), antiikin Tafiassos (, ), on vuori Aitolia-Akarnaniassa läntisessä Keski-Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Klókova-vuori sijaitsee Aitolia-Akarnanian etelärannikolla Patraksenlahden rannalla hieman länteen Antírrion niemestä. Antiikin aikana vuoren juurella sijaitsivat Khalkiin ja Makynean kaupungit. == Lähteet == Luokka:Aitolia- Akarnania Luokka:Kreikan vuoret
Lilántion tasanko

pienoiskuva|Lílas-joki ja Lilántion tasankoa. Lilántion tasanko (), antiikin Lelantonin tasanko (myös Lelantionin/Lelantoksen tasanko, , ), on tasanko Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren länsirannikolla Chalkídan ja Erétrian kaupunkien välillä. Lilántion tasanko on ilmeisesti vulkaanisen toiminnan tulosta ja syntynyt kuumien mutavirtojen valumisen seurauksena. Alueella on myös kuumia lähteitä. Tasangolla virtaa Lílas-joki eli antiikin Lelantos, josta se on saattanut saada nimensä. Kreikkalaisessa mytologiassa tasangon nimi yhdistyi Lelantos-nimiseen titaaniin. Antiikin aikana tasanko tunnettiin viinitarhoistaan, joita ylistetään jo Homeerisessa hymnissä Apollonille. Helladisella kaudella ja varhaisella rautakaudella tasangon rannikolla sijaitsi nykyisin nimellä Lefkantí tunnettu merkittävä asutus. Geometrisen ja arkaaisen kauden taitteessa noin 710–650 eaa. Khalkiin ja Eretrian kaupunkivaltiot kävivät hedelmällisen tasangon hallinnasta Lelantoksen sodan. Sota oli varhaisia tunnettuja kreikkalaisten kaupunkivaltioiden välisiä sotia, johon otti osaa myös suuri joukko kyseisten kaupunkien liittolaisia eri puolilta Kreikkaa. Keskiajalla venetsialaisvallan aikana tasanko tunnettiin nimimuodossa Lilanto. Alueen nykyisin käsittävä Chalkídan kunnan osa Lilántian kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä tasangosta. == Lähteet == Luokka:Euboia Luokka:Kreikan tasangot
Stand By

Stand By on Senitin esittämä kappale, joka edusti San Marinoa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa Saksan Düsseldorfissa. Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 34 pistettä, sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. == Lähteet == Luokka:San Marinon euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2011 euroviisuedustuskappaleet
Limnákaro

Limnákaro () on pieni ylätasanko Lasíthi-vuoristossa Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Se sijaitsee Lasíthin ylätasangon eteläpuolella Díkti-vuoren Spáthin huipun juurella noin metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Tasangolta saavat alkunsa monet seudun vaellus- ja kiipeilyreitit. Tasangon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Pyhän Hengen (Ágio Pnévma) kirkko, joka on rakennettu saaren toisella bysanttilaisella kaudella (n. 961–1204). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan maantiede Luokka:Kreikan tasangot
Francesco Fontana

Francesco Fontana (1585 Napoli – heinäkuu 1656 Napoli) oli italialainen asianajaja ja tähtitieteilijä. Fontana teki puupiirroksia Kuusta ja planeetoista sellaisina kuin hän näki ne teleskooppinsa avulla. Vuonna 1646 hän julkaisi piirroksia kirjassaan Novae coelestium terrestriumq[ue] rerum observationes, et fortasse hactenus non vulgatae. (Vuonna 1887 Paul Stroobant demonstroi että kaikki samanlaiset havainnot eivät osoittanut kuun olemassaoloa Venuksen ympärillä). Kuun kraatteri Fontana ja Marsin kraatteri Fontana on nimetty Fontanan mukaansa. == Mikroskooppi == Fontana myöskin väitti keksineensä mikroskoopin vuonna 1618, keskintö jolla on monta hakijaa kuten Cornelius Drebbel, Zacharias Jansen tai hänen isänsä Hans Martens, ja Galileo Galilei. == Lähteet == Luokka:Italialaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1580 syntyneet Luokka:Vuonna 1650 kuolleet
Parthénio

Parthénio (), antiikin Parthenion (, ), on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Parthénio-vuori sijaitsee niemimaan itäosassa Argoliin ja Arkadian rajalla. Sen kautta kulkee sola, joka oli antiikin aikana merkittävä kulkutie Argoksesta Tegeaan. Vuori oli pyhitetty Pan-jumalalle. Sanansaattaja Feidippides kertoi kohdanneensa Panin vuorella oltuaan viemässä viestiä Ateenasta Spartaan hieman ennen Marathonin taistelua.Herodotos: Historiateos 6.105; Pausanias: Kreikan kuvaus 1.28.4, 8.54.6, 8.6.4; Strabon: Geografia 8; Polybios: Historiai 4.23; Livius: Rooman synty 34.26; Plinius: Naturalis historia 4.6. == Lähteet == Luokka:Argolis Luokka:Arkadia Luokka:Kreikan vuoret
Parthenion

Parthenion (, ) voi viitata seuraaviin: * Parthenion, antiikin aikainen kaupunki Aioliissa * Parthenion, antiikin aikainen kaupunki Skyytiassa * Parthénio, antiikin Parthenion, vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa * helmikit (Parthenium), asterikasvien suku
Härkävaunu

Härkävaunu tai karjavaunu on alun perin rahtivaunuksi suunniteltu, yleensä puinen junan vaunu. Härkävaunut olivat käytössä useissa maissa varsinkin toisen maailmansodan aikana, myös Suomessa. Niissä on kuljetettu myös ihmisiä, tavallisimmin vankeja taikka sotilaita. Koska junavaunusta puuttuivat mukavuudet ja eräitä keskeisiä matkustamisen mukavuuteen liittyviä turvatekijöitä, ne olivat junaliikenteen onnettomuuksissa vaaralle hyvin alttiita. Erityisesti talvikautena vaunujen hiili- tai puukaminat saattoivat lisäksi sytyttää herkästi tulipalon, mikäli juna joutui törmäykseen. Näin kävi esimerkiksi Turengin junaturmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * CSX.com: Railroad Equipment Luokka: Rautatiekalusto
Revmatonísi

Revmatonísi (), myös Boudariá (Μπουδαριά) tai Káto Nisí (Κάτω Νησί), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Pároksen ja Antíparoksen saarten välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä eikä siellä ole vakinaista asutusta (vuonna 2011). Hallinnollisesti Revmatonísi kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Revmatonísi on Goulandríksen suvun yksityisomistuksessa Níkos Goulandríksen peruja. Antíparoksen saari sijaitsee Revmatonísin länsipuolella ja Páros itäpuolella. Antíparokselta nähtynä saari on Antíparoksen kylän eli Chóran edustalla ja Párokselta nähtynä Poúntan kylän edustalla. Saaren pohjoispuolella sijaitsee pieni Sáliagkoksen saari. == Lähteet == Luokka:Antíparos Luokka:Kykladit
Xirovoúni (Epeiros)

Xirovoúni () eli Xerovoúni (Ξεροβούνι) on eteläiseen Píndos-vuoristoon kuuluva vuori Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Sen korkeus on metriä. Xirovoúni sijaitsee Ártan, Ioánninan ja Prévezan alueyksiköiden rajalla. Ártan kunnan osa Xirovoúnin kunnallisyksikkö, entinen itsenäinen kunta, on saanut nimensä vuoresta. == Lähteet == Árta Luokka:Ioánnina (alueyksikkö) Luokka:Kreikan vuoret Luokka:Préveza (alueyksikkö)
Muotikuu

Muotikuu Oy on suomalainen naisten juhla- ja bisnesvaatteita suunnitteleva, valmistava ja myyvä yritys. Sillä on ollut kymmenen myymälää eri puolilla Suomea ja noin kymmenen hengen ompelimo Turussa. Yritys tunnetaan pääsuunnittelijansa Jaana Varkki-Terhon suunnittelemista uniikeista iltapuvuista, joista vuosittain kolmisenkymmentä nähdään Linnan juhlissa. Varkki-Terho on suunnitellut pukuja Linnan juhliin vuodesta 1992 ja ollut 2010-luvulla juhlien tuotteliain pukusuunnittelija. Myös Muotikuu Oy on perustettu 1992. Muotikuun myymälöitä oli alkuvuodesta 2018 kaksi Turussa ja yksi Helsingissä, Kuopiossa, Savonlinnassa ja Oulussa. Kesäkuussa 2018 yritys ilmoitti lopettavansa Turun ompelimon sekä outlet-myymälät Turussa ja Kuopiossa. Tämän jälkeen Muotikuulle jää kahdeksan myymälää ja 19 työntekijää. Myymälöissä myydään myös ulkomaisten valmistajien vaatteita, mutta noin 70 prosenttia liikevaihdosta tulee omasta tuotannosta. Jaana Varkki-Terho sai vuonna 2004 Gloria-lehden muotipalkinnon, ja vuonna 2016 hänet valittiin Yrittäjänaisten Keskusliiton valtakunnalliseksi Vuoden yrittäjänaiseksi. Vuonna 2017 Kuopion aluehallintovirasto tutki Muotikuun kahden entisen työntekijän syytöksiä kokemastaan häirinnästä ja kiusaamisesta ja antoi yritykselle toimintaohjeita. Tapaukseen liittyy myös poliisin esitutkinta työsyrjinnästä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomalaiset vaateliikkeet
Kasvot ampuma-aukossa

Kasvot ampuma-aukossa (The Trojan horse, 1940) on Hammond Innesin kirjoittama jännitysromaani. Paul Severin on oikealta nimeltään Franz Schmidt; hän on Englantiin paennut Itävallan juutalainen insinööri. Natsit ajavat häntä takaa koska haluavat saada hänen keksimänsä uudentyyppisen lentokoneisiin sopivan dieselmoottorin piirustukset. Schmidtin tytär on jo Englannissa. Natsit lavastavat pakolaisen syylliseksi murhaan; tämä kääntyy tarinan kokijahahmon, asianajaja Andrew Kilmartinin puoleen ja luovuttaa tälle vihjeen siitä missä on täydet tiedot hänen tapauksestaan; hän sanoo viimeksi että avain on RUNNELIN KEILAT. Tiedot on kätkettu kirjaan nimeltä Kasvot ampuma-aukossa; Kilmartin lukee teoksen ja löytää siitä luvun jossa kerrotaan kuinka sen päähenkilö paljasti salasanoman eräästä kirjasta jonka nimi oli Itämainen keulakuva. Kilmartin ja hänen valokuvaajaystävänsä tekevät kokeen ja aivan oikein, kirjan tyhjillä loppusivuilla on ultraviolettivalossa näkyvä salaviesti. Kokeilemalla selviää että se oli tehty ns. Playfair-koodilla joka aukeaa helposti. Nyt tapahtumat alkavat vyöryä: Kilmartin joutuu natsiagenttien vangiksi mutta onnistuu pakenemaan holvista Lontoon viemäreihin. Hän yrittää soittaa poliisiystävälleen mutta saa todeta että häntä pidetään petkuttajana: eräältä rannalta on löydetty murskautunut auto jossa on ruumis - ja sen väitetään olevan Kilmartin; siis natseille tyypillinen petos. Pakolainen piiloutuu East Endin slummeihin ja monimutkaisen yrittämisen jälkeen hän pääsee erään lehtimiesystävänsä avulla tämän lehdistökorttia käyttäen pujahtamaan virallisesti Suomeen menossa olevaan ammuslaiva Thirlmereen. Laivassa on kansilastina torpedovene - jossa on Schmidtin moottori! Koko hanke onkin natsien juoni viedä kone maasta! Etevä ja yritteliäs Schmidt on pujahtanut laivan kokiksi ja vapauttaa vankeina olleet tyttärensä ja myös vankina olleen Kilmartinin valokuvaajaystävän; kunhan ammuslaivan aluevesirajalle saattanut brittiläinen hävittäjä on poistunut, natsit ottavat komennon aluksessa; hakaristilippu nousee mastoon - mutta saman tien Schmidt ja kumppanit avaavat tulen kannella olevan panssarivaunun tykillä; kunhan komentosilta on hajalla, syntyy neuvottelu; on jo kiire koska kaksi saksalaista hävittäjää lähestyy. Schmidt käskee laskea torpedoveneen veteen samalla puomilla jolla se oli nostettukin ja joukko pakenee aluksesta. Heidän poistuttuaan rahtilaivasta yllä lentänyt brittipommittaja tuhoaa Thirlmeren. Lisäksi paikalle kiitää Doverista kaksi brittiläistä hävittäjäalusta. Saksalaiset hävittäjät eivät saa torpedovenettä kiinni ja nopeasti se onkin kantaman ulkopuolella; natsit yrittävät kaikkensa tuhotakseen veneen lentokoneilla mutta brittihävittäjät ja lentolaivueet torjuvat heidät. Rannassa odottaakin arvovaltainen vastaanottokomitea; natsien valtava mielenkiinto koneeseen paljastaa sen todellisen merkityksen ja loppusanoissa annetan ymmärtää että lähiaikoina brittikoneet lentävät pommittamaan Saksaa juuri Schmidtin moottorin voimin. Luokka: Vuoden 1940 kirjat Luokka: Hammond Innesin romaanit Luokka: Jännitysromaanit
Lazzarella

Lazzarella on Domenico Modugnon ja Riccardo Pazzaglian kirjoittama italialainen iskelmä vuodelta 1957. Aurelio Fierron esittämänä se sai toisen sijan viidensillä Festival della Canzone Napoletana -juhlilla Napolissa. Suomessa kappale tunnetaan Laila Kinnusen ensilevytyksenä vuodelta 1957. Suomenkieliset sanat siihen teki Sauvo Puhtila. ”Lazzarella” oli yksi 1950-luvun lopun italoiskelmäaallon levytyksistä, jolloin Suomessakin suosioon nousi monia italialaisia lauluja. Niiden tekstien asetelma oli lähes aina sama: mies on kiinnostunut nuoresta naisesta, mutta nainen ei miehestä. Toisen samantapaisen hitin ”Maruzzellan” tavoin ”Lazzarella” on kotoisin Napolista. Ari Poutiaisen mukaan Jaakko Salon sovitus Laila Kinnusen levytyksessä on alkuperäistä Aurelio Fierron levytystä jazzillisempi erityisesti puhaltimien käytön osalta. Musiikki-Fazer mainosti ”Lazzarellaa” silloisen muotivillityksen mukaan calypsona. Kinnusen ohella laulua teki tuoreeltaan tunnetuksi Suomea kiertänyt italialaislaulaja Umberto Marcato. Pian laulun levytti moni muukin artisti Suomessa: Per-Erik Förars, Miliza Kiri, Kalevi Korpi, Olavi Virta ja Brita Wesander. Parikymmentä vuotta myöhemmin kappale nousi taas levylaulajien ohjelmistoon, kun oman versionsa siitä julkaisivat Eino Grön (1979), Kai Lind (1975), Vieno Kekkonen (1979), Raija Ruuska (1978) ja Reijo Taipale (1977). Sitä levytettiin Suomessa vielä 1980- ja 1990-luvuillakin. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1957 kappaleet Luokka:Laila Kinnusen kappaleet Luokka:Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet
Villa del Balbianello

Villa del Balbianello on Comojärven rannalla Italiassa sijaitseva huvila. Se sijaitsee Tremezzinan kunnassa olevassa Lennon kylässä. ==Historia== Villa del Balbianello on valmistunut vuonna 1787, ja sen rakennutti kardinaali Angelo Maria Durini entisen fransiskaaniluostarin paikalle. Kardinaalin kuoltua huvilan peri hänen pojanpoikansa kreivi Luigi Porro Lambertenghi. Sittemmin huvilan osti markiisi Giuseppe Arconati Visconti, jonka luona vierailivat runoilijat Alessandro Manzoni, Giovanni Berchet ja Giuseppe Giusti. Markiisin poika Gianmartino Arconati Visconti teki parannuksia huvilan puutarhoihin ja loggiaan. Perheen varallisuus kuitenkin hupeni ja vuonna 1919 Villa del Balbianellon osti amerikkalainen sotilas ja liikemies Butler Ames, joka myös palautti huvilan alkuperäiseen loistoonsa. Hänen perillisensä lahjoittivat huvilan vuonna 1974 kuuluisalle italialaiselle yrittäjälle ja tutkimusmatkailijalle Guido Monzinolle. Hän sisusti huvilan retkillään hankkimilla esineillä. Vuonna 1988 Monzino kuoli iilman perillisiä ja hän lahjoitti Villa del Balbianellon Italian ympäristörahastolle Fondo Ambiente Italianolle (FAI). ==Nykyaika== Nykyään huvila ja sen puutarha ovat yleisölle avoinna. Huvila on myös suosittu häidenpitopaikka, ja se oli monen suomalaisen seurapiiriartikkelin aiheena Kiira Korven mentyä siellä naimisiin vuonna 2018. Lisäksi huvilassa on filmattu elokuvia, kuten Casino Royale ja Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys. == Lähteet== == Aiheesta muualla== *Villa del Balbianellon kotisivut Luokka:Comon maakunta Luokka:Italian rakennukset ja rakennelmat
San Marinon rautatieasema

San Marinon rautatieasema oli kapearaiteisen Rimini–San Marino-radan pääteasema San Marinon kaupungissa. Se oli käytössä vuosina 1932–1944. Ratalinjan rakennustyöt alkoivat 3. joulukuuta 1928 San Marinon aseman peruskiven muuraamisella. Peruskiven sisään oli laitettu viestikäärö, hopeaa ja kymmenen liiran kolikko vuodelta 1883. Linjan avajaisjuhlallisuuksia vietettiin Doganan asemalla 12. kesäkuuta 1932, ja liikenne San Marinon asemalta alkoi seuraavana päivänä. Ensimmäisen luokan lippu San Marinon ja Riminin välillä maksoi 12,40 liiraa ja kolmannen luokan lippu 7,50 liiraa. Matka kesti tunnin ja seitsemän minuuttia, ja junat laskeutuivat 642,8 metristä kolmeen metriin merenpinnan yläpuolella. Liikenne San Marinon asemalta loppui 26. kesäkuuta 1944, kun toisen maailmansodan liittoutuneet pommittivat San Marinoa niin, että rata ja sähköverkko kärsivät vaurioita. Liikenne radalla jatkui kuitenkin 11. heinäkuuta asti Domagnanon ja Riminin välillä, minkä jälkeen rata suljettiin. San Marinon asema on sittemmin purettu, ja sen tilalla on pysäköintialue. Entisen aseman lähellä avattiin 21. heinäkuuta 2012 liikenteelle noin 800 metrin pätkä kunnostettua rataa, jolla liikennöi entisöity juna. Radan avaamista liikenteelle Borgo Maggioreen, seuraavalle asemalle asti, on suunniteltu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:San Marinon rakennukset ja rakennelmat Luokka:San Marinon liikenne Luokka:Lakkautetut rautatieliikennepaikat
Luminurmikka

Luminurmikka eli lapinnurmikka (Poa arctica) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja nurmikoiden (Poa) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja yleisesti ottaen matalakasvuinen heinälaji, joka lisääntyy joko kokonaan tai osittain apomiktisesti. Luminurmikasta voidaan erottaa useita eri alalajeja. Muista nurmikkalajeista luminurmikka muistuttaa eniten niittynurmikkaa (Poa pratensis). == Ulkonäkö ja koko == Luminurmikka kasvaa 30 senttimetriä korkeaksi ja muodostaa maanalaisia rönsyjä. Varret ovat liereitä ja kasvavat joko yksittäin tai mättäinä. Lehdet ovat 1–2 mm leveitä, melko lyhyitä ja tummanvihreitä. Kieleke on noin 2 mm pitkä. Luminurmikan kukinto on harvatähkyläinen röyhy, jonka haarat ovat sileitä tai hieman karheita. Tähkylät ovat usein tummanpunavioletteja, ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Ulkohelpeet ovat melko leveitä sekä tylppäkärkisiä ja niissä on epätyypillinen suonitus. Ulkohelpeiden etuosissa on pilkkuja ja tyvillä suoria silkkimäisiä karvoja. Luminurmikka kukkii heinä–elokuussa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Luminurmikka kasvaa suurtunturialueilla sekä kuivilla että kosteilla, mutta usein kalkkipitoisilla kasvupaikoilla. Luminurmikkaa tavataan tunturiniityillä, vuotomaa-alueilta, lapinvuokkonummilta sekä rannoilta. Suomessa luminurmikkaa tavataan lähinnä vain Käsivarren Lapin pohjoisosista, mutta havaintoja luminurmikasta on tehty Enontekiön lisäksi myös Utsjoen ja Inarin kuntien alueilta. == Alalajeja == * Poa arctica ssp. arctica * Poa arctica ssp. caespitans – mätäsluminurmikka * Poa arctica ssp. depauperata – sunndalinluminurmikka * Poa arctica ssp. elongata – dovrenluminurmikka * Poa arctica ssp. microglumis – abiskonluminurmikka * Poa arctica ssp. stricta – norjanluminurmikka * Poa arctica ssp. tromsensis – tromssanluminurmikka == Kuvia == Tiedosto:Poa arctica - panicle view (Matt Lavin).jpg|Luminurmikan tähkylöitä. Tiedosto:Poa arctica - leaf and ligule view (Matt Lavin).jpg|Luminurmikan kielekkeitä ja niveliä. == Lähteet == Luokka:Nurmikat
Tukahduttava vaikutus

Tukahduttava vaikutus, hyytävä vaikutus tai pelotevaikutus on oikeudellisia tai hallinnollisia toimenpiteitä, joilla on mielipiteenilmaisua rajoittavia vaikutuksia. Esteet voivat tulla julkiselta ja/tai yksityiseltä taholta ja niillä pyritään rajoittamaan sananvapautta. Ilmiö tekee hallaa toimittajien, älymystön ja aktivistien tekemälle työlle. Esimerkiksi epämääräiseksi europarlamentissa mielletty ehdotus "julkisen yllytyksen terrorismiin" kriminalisoimiseksi tulkittiin sananvapautta tukahduttavaksi vähintään yhden europarlamentaarikon taholta. Myös muilla elämän osa-alueilla esiintyy tukahduttavaa vaikutusta. Muun muassa perusoikeusvirasto totesi homoseksuaalisuuden edistämisen tai levittämisen kieltämisen lamaannuttavan vapaata ilmaisua ja keskustelua. == Katso myös == * Sensuuri == Lähteet == Luokka:Sensuuri Luokka:Sananvapaus
Mustia ruusuja

Mustia ruusuja on suomalaisen Neljä Ruusua -yhtyeen 15. studioalbumi, joka julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Levyn on tuottanut Mikko Tamminen. Yhtyeen oli määrä julkaista albumi vuonna 2017, mutta se ei ehtinyt saada tarpeeksi kappaleita ajoissa valmiiksi. Täten laulaja Ilkka Alanko ehdotti, että albumi julkaistaisiin kahdessa osassa. Mustia ruusuja – Osa I julkaistiin 27. lokakuuta 2017. Osa II julkaistiin 8. kesäkuuta 2018, jolloin levy julkaistiin myös kokonaisuudessaan fyysisessä muodossa. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan 12. sijalle. Fyysisellä albumilistalla levy nousi 4. sijalle. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin ”Sähkökitara”, joka nousi radiosoittolistan 49. sijalle. Levyn nimikkokappale kapusi radiolistan toiselle sijalle ja kolmas single ”Älä luovuta (Noli cedere)” 11. sijalle. Albumin CD-painos sisältää myös vuonna 2016 julkaistun singlen ”Saaronin lilja”, joka nousi radiolistan 40. sijalle. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on sanoittanut Ilkka Alanko sekä säveltänyt ja sovittanut Kode Koistinen. == Arvostelut == Helsingin Sanomat Soundi Helsingin Sanomien Jarkko Jokelainen kuvaili Mustia ruusuja tutuksi ”mutta yhtä varmasti toimivaksi”. Hän kehui yhtyeen ”hittivainun” olevan edelleen tallella ja totesi, että ”albumi ei varsinaisesti pääse yllättämään, mikä ei ole yksiselitteisesti heikkous”. Soundin Pertti Ojala nosti Mustia ruusuja yhdeksi yhtyeen parhaista levyistä. Hän kuvaili albumin pursuavan ”elinvoimaa”, joka on samalla ”yhtenäinen kokoelma laadukkaita popin ja rockin häilyvällä raja- aidalla tasapainottelevia biisejä”. == Tekijät == Neljä Ruusua * Ilkka Alanko – laulu * Kode Koistinen – kitara * Lade Laakkonen – basso * Kämy Kämäräinen – rummut Muut soittajat * EMO Ensemble, johtajana Ilkka Aunu – kuoro (5) * Ines, Kirsikka ja Zaida – laulu (5) Tuotanto * Mikko Tamminen – tuotanto, äänitys, miksaus, ohjelmointi * Erno Laitinen – äänitys * Rauli Eskolin – miksaus (3) * Svante Försback – masterointi * Ilkka Aunu – kuorosovitukset * Jussi Karjalainen – ulkoasu * Ville Juurikkala – valokuvat * Gabi Hakanen – A&R; Mustia ruusuja -albumin kansilehti. == Lähteet == Luokka:Neljän Ruusun albumit Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit
Vain elämää (9. tuotantokausi)

Vain elämää -sarjan yhdeksäs tuotantokausi esitettiin Nelosella syksyllä 2018. Sen kuvaukset alkoivat Hirvensalmen Satulinnassa 5. kesäkuuta 2018. Kauden artistit ovat Ellinoora, Evelina, Tuure Kilpeläinen, Anne Mattila, Pyhimys, Pepe Willberg ja Lauri Ylönen. == Jaksot == Jakso Esityspäivä Katsojaluvut (ensiesitys) Päivän artisti Esitetyt kappaleet 1 31. elokuuta 2018 220 000 etkot useita edellisiltä kausilta 2 7. syyskuuta 2018 480 000 Lauri Ylönen ”F-F-F-Falling” (Evelina) ”Rakkauslaulu” (Pyhimys) ”First Day of My Life” (Elämänpuu) (Tuure Kilpeläinen) ”In the Shadows” (Anne Mattila) ”Funeral Song” (Ellinoora) ”In My Life” (Pepe Willberg) 3 14. syyskuuta 2018 436 000 Ellinoora ”Carrie” (Anne Mattila) ”Yölaulu” (Pepe Willberg) ”Nartut” (Mulkut) (Pyhimys) ”Leijonakuningas” (Evelina) ”Kahleet” (Tuure Kilpeläinen) ”Elefantin paino” (Elephant’s Weight) (The Rasmus / Ylönen) 4 21. syyskuuta 2018 516 000 Anne Mattila ”Asfalttiviidakko” (Evelina) ”Taivaan kartta” (Lauri Ylönen) ”Rakkauden roinaa” (Tuure Kilpeläinen) ”Vielä yksi elämä” (Ellinoora) ”Kevät” (Pepe Willberg) ”Perutaan häät” (Teflon Brothers / Pyhimys) 5 28. syyskuuta 2018 394 000 Pyhimys ”Maradona” (Lauri Ylönen) ”Aina ku Aira” (Ellinoora) ”Pettymys” (Anne Mattila) ”Nyt” (Pepe Willberg) ”Klosetti” (Evelina) ”Jättiläinen” (Tuure Kilpeläinen) 6 5. lokakuuta 2018 484 000 Tuure Kilpeläinen ”Valon pisaroita” (Pyhimys & Ellinoora) ”Eloon!” (Evelina) ”Ystävänpäivä” (Pepe Willberg) ”Surusilmäinen kauneus” (Lauri Ylönen) ”Vaeltava aave” (Anne Mattila) ”Autiosaari” (Ellinoora) 7 12. lokakuuta 2018 452 000 Evelina ”Honey” (Ellinoora & Pyhimys) ”Rakkaudesta lajiin” (Lauri Ylönen) ”Kylmii väreitä” (Pepe Willberg) ”Tornado” (Tuure Kilpeläinen ja Kaihon Karavaani) ”Sireenit” (Pyhimys) ”Vuoristorataa” (Anne Mattila) 8 19. lokakuuta 2018 549 000 Pepe Willberg ”Elämältä kaiken sain” (Tuure Kilpeläinen) ”Äiti” (Anne Mattila) ”Tällä kadulla” (Ellinoora & lapsikuoro) ”Saat miehen kyyneliin” (Biisi itkee) (Pyhimys) (Ylönen/Kilpeläinen) ”Sinua, sinua rakastan” (Lauri Ylönen) ”Aamu” (Evelina) 9 26. lokakuuta 2018 398 000 encorepäivä ”Both Sides Now” (Anne Mattila) ”Kertokaa se hänelle” (Pepe Willberg) ”Suspicious Minds” (Tuure Kilpeläinen) ”Love on the Brain” (Evelina) ”Ihme että Kinos” (Pyhimys) ”Praying” (Ellinoora) ”Tähdet, tähdet” (Lauri Ylönen) 10 2. marraskuuta 2018 156 000 kooste kauden kappaleista kaikki artistipäivien kappaleet == Lähteet == Luokka:Vain elämää -tuotantokaudet
Alessandro Abbio

Alessandro Abbio (s. 13. maaliskuuta 1971 Racconigi) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Pelaajaura == === Seurajoukkueet === Takamiehenä pelannut Abbio voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuosina 1995, 1998 ja 2001, Italian cup-mestaruuden vuosina 1997, 1999, 2001 ja 2002 ja Euroliigan mestaruuden vuosina 1998 ja 2001. Vuonna 1995 Abbio voitti Italian supercupin, ja hänet valittiin sen arvokkaimmaksi pelaajaksi.Liga ACB === Maajoukkueet === Abbio kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1995 EM- kilpailuissa. Hän edusti menestyksekkäästi myös Italian nuorisomaajoukkueita. == Lähteet == * Profiili Legabasket.it * Profiili Liga ACB * Alessandro Abbio Europe Stats Basketball-Reference.com * Alessandro Abbio Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlton Myers

Carlton Ettore Francesco Myers (s. 30. maaliskuuta 1971 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on italialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Pelaajaura == === Seurajoukkueet === Takamiehenä pelannut Myers voitti urallaan muun muassa Italian mestaruuden vuonna 2000, Italian cup-mestaruuden vuonna 1998 ja Italian supercup-mestaruuden vuosina 1998 ja 2004. Vuosina 1994 ja 1997 hänet valittiin Italian pääsarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi ja vuonna 2000 Italian cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi.Liga ACBLegabasket.it === Maajoukkueet === Myers kuului Italian miesten maajoukkueseen sen voittaessa Euroopan mestaruuden Ranskassa 1999 ja EM-hopeaa Espanjassa 1997. Hän edusti Italiaa myös Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, missä Italia oli viides, vuoden 1998 MM-kilpailuissa ja vuoden 1993 EM-kilpailuissa. == Lähteet == * Profiili Legabasket.it * Profiili Liga ACB * Carlton Myers Europe Stats Basketball- Reference.com * Carlton Myers Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asterix ja Caesarin papyrus

Asterix ja Caesarin papyrus () on Asterix seikkailee -sarjan 36. albumi. Sen on käsikirjoittanut Jean-Yves Ferri ja kuvittanut Didier Conrad. Eräs tarinan keskeisistä hahmoista on Julian Assangea muistuttava Polemix. Asterix ja Caesarin papyrus pyrkii karrikoimaan nykyajan niin kutsuttua mediasotaa. == Aiheesta muualla== * Lokakuun kirkkain sarjakuvatähti: Asterix ja Caesarin papyrus . Egmont Kustannus 11.9.2015. Luokka:Vuoden 2015 kirjat Luokka:Asterix seikkailee -sarjakuva-albumit
Jean-Yves Ferri

Jean-Yves Ferri (s. 20. huhtikuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on työstänyt uransa aikana useita ranskankielisiä sarjakuvia. Vuonna 2012 hän aloitti Asterix seikkailee -sarjakuvan uutena käsikirjoittajana, kun sarjan alkuperäinen tekijä Albert Uderzo ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Asterixin kuvittajaksi Uderzo valitsi Didier Conradin. Ferrin ja Conradin ensimmäinen Asterix -albumi Asterix ja piktit julkaistiin lokakuussa 2013. == Asterix -albumit == * Asterix ja piktit (Astérix chez les Pictes, 2013) * Asterix ja Caesarin papyrus (Le Papyrus de César, 2015) * Kilpa-ajo halki Italian (Astérix et la Transitalique, 2017) * Vercingetorixin tytär (La Fille de Vercingétorix, 2019) * Asterix ja aarnikotka (Astérix et le Griffon, 2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jean-Yves Ferri Europe Comics -sivustolla Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Didier Conrad

Didier Conrad (s. 6. toukokuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on toiminut Asterix seikkailee -sarjakuvan kuvittajana vuodesta 2012. Hänet valitsi tehtävään sarjakuvan alkuperäinen kuvittaja Albert Uderzo, joka ilmoitti eläköitymisestään edellisenä vuonna. Käsikirjoittajaksi Uderzo valitsi Jean-Yves Ferrin. Conrad ja Ferri julkaisivat ensimmäisen Asterix seikkailee -albuminsa Asterix ja piktit lokakuussa 2013. == Asterix -albumit == * Alix-Noni-Tengu (1996) * Asterix ja piktit (Astérix chez les Pictes, 2013) * Asterix ja Caesarin papyrus (Le Papyrus de César, 2015) * Kilpa-ajo halki Italian (Astérix et la Transitalique, 2017) * Vercingetorixin tytär (La Fille de Vercingétorix, 2019) * Asterix ja aarnikotka (Astérix et le Griffon, 2021) * Valkoinen iiris (Asterix and the White Iris, 2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Didier Conradin kotisivut Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto

Lesothon valtionkirjasto ja -arkisto () on Lesothon pääkaupungissa Maserussa toimiva, vuonna 2006 perustettu valtionlaitos. Se hoitaa Lesoton kuningaskunnan kansalliskirjaston ja -arkiston tehtäviä. Hallinnollisestilaitos toimii maansa Turismi-, ympäristö- ja kulttuuriministeriön alaisuudessa. Lesothon valtionkirjaston ja -arkiston johtajana toimii Motlalepula Lethibelane. Lesoton kansallinen kirjastopalvelu () perustettiin vuonna 1976 Britannian kehitysavun tuella. Kirjastolle perustettiin sivutoimipisteitä useille alueille ja sen käytössä oli liikkuva kirjastoyksikkö. 1990-luvun lopulla kirjaston tilanne heikkeni merkittävästi kehitysapurahoituksen lakattua ja maan hallituksen organisoitua kirjastopalvelun maan kulttuurihallinnon alaisuteen. Kansalliskirjaston päärakennuksen kunto heikkeni niin, että rakennus päätettiin purkaa. Vuosina 2002-2006 kansalliskirjaston toiminta lakkasi; samaan aikaan kiinalaisten rahoittamana rakennettiin uutta kansalliskirjastorakennusta. Huhtikuussa 2006 uusi päärakennus vihittiin käyttöön. Samalla kansalliskirjaston asema kohotettiin itsenäisemmäksi maan kulttuurihallinnosta. Kansalliskirjastolle nimitettiin uusi johtaja ja laitokseen, saman katon alle yhdistettiin vuonna 1958 alkujaan nimellä Basutoland Authorities alkunsa saanut kuningaskunnan kansallisarkisto. Laitoksen kansalliskirjasto raportoi olevansa sivutoimipisteen välityksellä läsnä kahdeksassa maan kymmenestä alueesta. Aikuisten, yli 15-vuotiaiden lesotholaisten lukutaito oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 79,4 prosenttia vuonna 2015. ==Lähteet== == Aiheesta muualla== *State Library and Archives (tourism.gov.ls) Luokka:Afrikan kirjastot Luokka:Kansallisarkistot Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Lesothon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Lesotholainen kulttuuri Luokka:Maseru
Rodolphe Mathieu

Joseph Rodolphe Mathieu (10. heinäkuuta 1890 Grondines – 29. kesäkuuta 1962 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä ja pianisti. Hän muutti Montrealiin 16-vuotiaana ja opiskeli vuosina 1906–1908 pianonsoittoa Alphonse Martinin sekä laulua Céline Marierin johdolla. Hän omisti ensimmäisen merkittävän teoksensa (Le poème de la mer kuorolle, 1908) Marierille. Marier tutustutti Mathieun Alfred La Libertén, joka johdatti hänet Aleksandr Skrjabinin teosten pariin. Skrjabinin vaikutteet ovatkin nähtävillä muiden muassa Mathieun pianoteoksissa Chevauchée (1911) ja Sonaatti (1927).The Canadian Encyclopedia: Rodolphe Mathieu Vuonna 1907 Mathieu sai nimityksen St-Jean-Berchmans-kirkon urkuriksi. Hän aloitti samoihin aikoihin pianonsoiton, solmisaation, harmonian ja kontrapunktin opettamisen. Useat hänen oppilaistaan voittivat Prix d'Europen; näihin lukeutuivat Jean Dansereau, Wilfrid Pelletier, Ruth Pryce ja Auguste Descarries. Alexis Contantin johdolla opiskelun myötä noin vuonna 1910 Mathieu suuntautui sävellykseen. Hänen laulunsa Un peu d'ombre (1913) esitti vuonna 1924 Marguerite Bériza Pariisissa ja myöhemmin Sarah Fischer Lontoossa. Pianisti Léo-Pol Morin otti ohjelmistoonsa Mathieun teokset Chevauchée ja Kolme preludia. Mathieu lähti Pariisiin vuonna 1920. Albert Rousselin neuvosta hän meni opiskelemaan Schola Cantorumiin sävellystä Vincent d'Indyn ja orkestraatiota Louis Aubertin johdolla. Hän sai myös Collège de Francessa orkesterinjohdon opetusta Vladimir Golschmannilta ja psykologian opetusta Pierre Janetilta. Näihin aikoihin Mathieu sävelsi eräät huomattavimmista teoksistaan: jousikvarteton, trion, Monologeja viululle sekä Dialogeja viululle ja sellolle. Vuonna 1923 Mathieu sai ensimmäisenä säveltäjänä lahjoituksen Québecin hallitukselta ja kykeni siten pidentämään oleskeluaan ulkomailla. Mathieu palasi Montrealiin vuonna 1927 ja työskenteli pedagogisissa tehtävissä. Hän perusti Kanadan musiikki-instituutin vuonna 1929. Hänen moniin oppilaisiinsa lukeutuivat Fleurette Beauchamp, Lydia Boucher, Pierre Brabant, Paul Lachapelle, Raymond Lévesque ja Cécile Préfontaine. Vuonna 1930 Mathieu ryhtyi järjestämään kuukausittaista Soirées Mathieu -konserttisarjaa, joka jatkui vuoteen 1952. Vuoden 1934 jälkeen Mathieu omisti suurimman osan ajastaan opettamiselle ja poikansa André Mathieun uran edistämiselle. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Tähdet, tähdet (kappale)

Tähdet, tähdet on Rauli ”Badding” Somerjoen säveltämä ja sanoittama iskelmä vuodelta 1983. Se on Somerjoen toiseksi viimeiseksi jääneen albumin Tähdet, tähdet nimikappale. Somerjoki on kertonut vuoden 1985 radiohaastattelussa omakohtaisen kappaleen syntyneen tilanteessa, jossa tyttöystävä oli jättänyt hänet: ”Sitte se vaan yks kaks tuli se melodia mun päähän ja suurin piirtein sanatkin, jotka tietenkin muokkasin sitten sopivaan asuun. Se on ollu mulle yks vaikuttavimpia hommia miten itsestään syntyy. Ja sitä paitsi se melodia on kaunis. Sanat nyt on aika tylyt. Suoraan sanoen joo.” Helsingin Sanomat teki keväällä 2006 juttusarjan ja yleisöäänestyksen Suomen synkimmistä lauluista. Somerjoen ystävä M. A. Numminen sanoi tuolloin, että ”Tähdet, tähdet” on eräänlainen mollitoisinto Somerjoen aiemmasta, duurissa kulkevasta sävellyksestä ”Valot” albumilta Synnyin rokkaamaan (1971), koska molemmissa on sama yksinäisyyden tunnelma. Laulu on antanut nimensä Somerjoen albumin lisäksi muun muassa Somerjoen elämästä kertovalle musikaalille, jonka on kirjoittanut Marianne Tikkanen. Vuonna 2005 kantaesitetty musikaali on ollut monien kesäteatterien ohjelmistossa. Tähdet, tähdet on myös MTV:n vuodesta 2014 alkaen esitetyn esiintymiskilpailuohjelman nimi. == Coverversiot == Anne Mattila julkaisi kappaleesta oman versionsa vuoden 2008 albumilla Tähdet, tähdet – Tribuutti Rauli Badding Somerjoelle, ja tämä levytys päätyi myös Mattilan samana vuonna julkaistulle omalle kokoelmalle 40 unohtumatonta laulua. Ville Valo levytti oman versionsa Agentsin kanssa 2019 julkaistulle levylle Ville Valo & Agents. Waltari on levyttänyt kappaleen englanniksi nimellä ”Stars” albumilleen Space Avenue (1997). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * kappaleen musiikivideo Youtubessa *Discogs - Rauli Badding Somerjoki ‎– Tähdet tähdet / Moody River Luokka:Rauli Badding Somerjoen kappaleet Luokka:Vuoden 1983 kappaleet
Muistan kesän

Muistan kesän on Rauno Lehtisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1968 romanttisesta komediasta Vain neljä kertaa (ohj. Aito Mäkinen ja Virke Lehtinen). Laulu muistetaan myös sanoituksessa toistuvista fraaseista ”Kesä jonka kerran elää saan” ja ”Kesä jonka kerran kadotin”. Elokuvan ääniraidalla kappaleen esittävät Kai Hyttinen ja Rauno Lehtisen studio-orkesteri, ja äänitys julkaistiin samana vuonna myös singlenä Philips-levymerkillä, B-puolellaan käännösiskelmä ”Ei tunnu missään”., Musiikki. Kappaleen ovat levyttäneet myös Tauski Peltonen (1993), Jorma Kääriäinen (1996) ja instrumentaaliversioina Soitinyhtye Liisa (1970) ja Agents (1990). Lehtisen musiikkia analysoinut Juha Henriksson kirjoittaa kappaleen A-osan olevan hyvä esimerkki siitä, miten ammattitaitoinen säveltäjä osaa toiston ja kehittelyn avulla rakentaa lyhyestä melodia-aiheesta laajempia rakenteita. Alkuperäislevytyksen piccolotrumpetilla soitettu väliosa tuo hänen mieleensä vuotta aiemmin julkaistun The Beatlesin ”Penny Lanen”, ja melodian loppuosan synkopoidut kohdat muistuttavat Burt Bacharachin 1960-luvun hittisävelmiä. Duuriin sävelletyn kappaleen tekstissä muistellaan kesällä koettua nuoruuden rakkautta posiitivisemmin kuin yleensä suomalaisissa molli-iskelmissä. ==Lähteet== Luokka:Rauno Lehtisen säveltämät kappaleet Luokka:Elokuvamusiikki Luokka:Vuoden 1968 kappaleet
New Yorkin pormestari

New York Cityn pormestari () on New York Cityn hallituksen päämies. Pormestarin toimisto vastaa kaikista kaupungin palveluista, julkisista kiinteistöistä, poliisista, palontorjunnasta ja suurimmasta osasta julkisista virastoista. Hänen työnsä on myös vahvistaa kaikki kaupungin, osavaltion ja liittovaltio lait. Pormestarin toimisto sijaitsee New Yorkin kaupungintalolla ja virka-asuntona toimii Gracien kartano. Kaupungin 110. ja nykyinen pormestari on Eric Adams, joka aloitti virassa vuonna 2022. Vuonna 2020 pormestarin palkka oli 258 852 dollaria vuodessa, mikä oli Yhdysvaltain kolmanneksi korkein Los Angelesin ja San Franciscon jälkeen. Pormestari Adams sai ensimmäisen palkkansa tammikuussa 2022 bitcoineissa. Pormestaria puhutellaan virallisesti tittelillä His Honor, mistä on väännetty epävirallinen titteli Hizzoner. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Kate Spade

Kate Spade, oik. Kate Valentine, alk. Katherine Noel Brosnahan (24. joulukuuta 1962 Kansas City, Missouri, Yhdysvallat – 5. kesäkuuta 2018 New York, New York, YhdysvallatWho was fashion designer Kate Spade. metro.co.uk 5.6.2018, viitattu 6.6.2018Designer Kate Spade dies of suspected suicide at her New York apartment. metro.co.uk 5.6.2018, viitattu 6.6.2018) oli yhdysvaltalainen muotisuunnittelija. Hänen tunnetuimpia tuotteitaan ovat käsilaukut.Muotisuunnittelija Kate Spaden kuolema koskettaa: "Sait miljoonat tuntemaan itsensä kauniiksi". Ylen uutiset 6.6.2018, viitattu 6.6.2018 Kate Spade -merkille suunniteltiin myös vaatteita, koruja ja tuoksuja. Spade myi miehensä Andy Spaden kanssa osuutensa yrityksestä 2000-luvulla. Spade teki itsemurhan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Frances Valentine Luokka:Yhdysvaltalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Butyynidioli

Butyynidioli eli 1,4-butyynidioli (C4H6O2) on tyydyttymättömiin dioleihin eli dialkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen ja apuaineena metallurgiassa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa butyynidioli on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Butyynidioli liukenee erittäin hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin. Poolittomiin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin se ei juurikaan liukene. Butyynidioli reagoi tavanomaisten alkoholien ja alkyynien tavoin. Yhdiste muodostaa estereitä reagoidessaan karboksyylihappojen kanssa. Se voidaan hapettaa butyynidialdehydiksi tai butyynidikarboksyylihapoksi ja kolmoissidos voidaan pelkistää vedyttämällä kaksois- tai yksöissidokseksi. Butyynidioli muodostaa hitaasti polymeerejä. Yhdiste on ärsyttävää ja vaikuttaa ihoon, silmiin ja hengitysteihin. Yhdiste on lievästi myrkyllistä maksalle, munuaisille ja verelle..Heinz Gräfje, Wolfgang Körnig, Hans-Martin Weitz, Wolfgang Reiß, Guido Steffan, Herbert Diehl, Horst Bosche, Kurt Schneider & Heinz Kieczka: Butanediols, Butenediol, and Butynediol, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.6.2018 Viitattu 6.6.2018. ==Valmistus ja käyttö== Butyynidiolia valmistetaan formaldehydin ja etyynin välisellä reaktiolla 90-100 °C:n lämpötilassa ja noin 5-6 ilmakehän paineessa. Katalyyttinä reaktiossa käytetään kupari(II)oksidin ja vismuttioksidin seosta, josta reaktio- olosuhteissa muodostuu varsinaisena katalyyttinä toimiva kupariasetylidi. Reaktiossa muodostuu sivutuotteena lisäksi propargyylialkoholia. Butyynidioli puhdistetaan tislaamalla alhaisessa paineessa. Tuotetusta butyynidiolista suurin osa pelkistetään 1,4-butaanidioliksi tai buteenidioliksi. Siitä voidaan myös valmistaa rikkaruohomyrkkyjä ja palonestoaineita. Butyynidiolia käytetään teräksen valmistuksessa, apuaineena päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti nikkelillä tai kuparilla ja korroorionestoaineena. ==Lähteet== Luokka:Alkyynit Luokka:Alkoholit