EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ted Lewis

Ted Lewis, oikealta nimeltään Theodore Edward Paul Lewis II (s. 18. lokakuuta 1969 Bellingham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja ääniohjaaja, joka tuli tunnetuksi dubattuaan Yu-Gi-Oh! -animessa Ryou Bakuraa. Hän on työskennellyt useimmiten 4Kidsillä, jonka myötä Lewis on ääninäytellyt enimmäkseen englanniksi dubatuissa animesarjoissa ja elokuvissa vuodesta 1996 lähtien. Useimmiten hän käyttää oikean nimensä Ed Paulin lisäksi nimeä Ted Lewis. ==Ääninäyttelijänä== Lewis opiskeli näyttelemistä American Music and Drama Academyssa, sekä William Esper StudiossaAnimeNext 2007 tapahtuman haastattelussa Viitattu 16. tammikuuta 2008 . Aluksi hänestä piti tulla näyttelijä, mutta sattuman kautta päätyi ääninäyttelijäksi, kun hänen työkaverinsa kysyi Lewisia kokeilemaan ääninäyttelemistä. Kaverinsa työskenteli lisäksi Central Park Mediassa, jossa hän esitteli Lewisin hakemusta. Pari päivää myöhemmin Lewis sattui tapaamaan erään näyttelijän, joka oli tekemässä ääniroolia OVAan Record of Lodoss War. Heidän keskustelun päätteeksi Lewis sai ensimmäisen ääniroolinsa, jonka myötä alkoi hänen uransa ääninäyttelijänä. Lewis teki uransa alussa pääosin dubbausrooleja animesarjoihin ja elokuviin. Hän muun muassa teki ensimmäisiä ääniroolejaan Pokémoniin 1990-luvun lopulla. Hän dubbasi Jamesin roolin alkujaksoissa ja myöhemmin toimi usean sivuhahmon äänenä, kuten Flint, Giovanni, Shelby ja Tracey Sketchit. 2001 Lewis sai merkittävämmän roolin Yu-Gi-Oh! -animesarjassa, jossa hän dubbasi pääosin Ryou Bakuran ja Yami Bakuran äänet. Dubbausten ohella Lewis teki yhden alkuperäisroolin The Weekenders sarjaan vuonna 2000 ja myöhemmin 2005–2006 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjaan. == Ääniroolit == Ilmestymisvuosi TV-Sarja/elokuva Rooli Huom. 2008–2009 Yu-Gi-Oh! 5D's Jack Atlas Dub 2007 Bleach Charles the 3rd, Okiura Dub 2006–2008 Viva Piñata sivuäänet 2006–2007 My Gym Partner's a Monkey Crockadle 2005–2006 G.I. Joe: Sigma 6 sivuäänet 2005 Paljon melua Maggiesta Eugene 2005–2008 Yu-Gi-Oh! GX Chumley Huffington, sivuäänet Dub 2004–2007 One Piece Lake, Dolton, Merry Dub 2004 Yu-Gi-Oh! – elokuva sivuäänet 2004–2005 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat Ylivertainen Ninja, Ylivertainen Drako 2003–2005 Shaman King Mikihisa Asakura Dub 2003 Samurai Deeper Kyo Mekira Dub 2003–2006 Sonic X Thorndyke, keltainen Zelkova Dub 2002 Gokudo prinssi Niari Dub 2001–2006 Yu-Gi-Oh! Ryou Bakura, Yami Bakura, Alistar, Bandit Keith Dub 2000 The Weekenders Pizza Guy 1998–2008 Pokémon James (1. kauden jaksot 2–8), Flint, Giovanni, Shelby, Steven, Tracey Sketchit Dub 1996 Here is Greenwood Kazuya Hasukawa Dub 1996 Record of Lodoss War Etoh Dub == Aiheesta muualla == * Anime News Network * TV.com: Ted Lewis * Pokezam * Filmreference * Voice Chasers * CrystalAcids: Ted Lewis * CrystalAcids: Ed Paul == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Ääniohjaajat Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
In Depths of Dreams Unconscious

__NOTOC__ In Depths of Dreams Unconscious on ruotsalaisen Crimson Moonlight -yhtyeen EP, joka julkaistiin 1. helmikuuta 2007. ==Äänitys== In Depths of Dreams Unconscious äänitettiin keväällä 2006 studio Undergroundissa. EP:n tuotti Pelle Saether ja Crimson Moonlight. In Depths of Dreams Unconsciousin virallinen painos sisältää instrumentaalisen nimi-intron, jonka on toteuttanut Peter Bjärgö ja neoklassinen yhtye Arcana, joka on Cold Meat Industry -levy- yhtiön artisti. Kappaleessa on vaikutteita keskiajan musiikista. EP-levyn kaksi kappaleet "The Advent of the Grim Hour" ja "Shiver of Fear" jatkavat vuoden 2005 Veil of Remembrancen death ja black metal -linjalla mutta ovat aiempaa melodisempia. Kappaleilla kuullaan aiempaa enemmän murinavokalisointia vastapainona Simon Rosénin kirkunaulosannille. Murinalaulun hoitaa basisti Johan Ylenstrand. Sanoitukset painottuvat sisäänpäin kääntyneeseen pohdintaan pelon olemuksesta ("Shiver of Fear") ja henkisestä kamppailusta ("The Advent of the Grim Hour"). "Alone in Silence" on uudelleensovitettu versio Crimson Moonlightin ensimmäisen demon Glorification of the Master of Light kappaleesta. Musiikillisesti se on perinteisempi black metal -tyylinen kappale. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Simon "Pilgrim" Rosén – laulu * Per Sundberg – kitara * Erik Tordsson – kitara * Johan Ylenstrand – basso, murinalaulu * Gustav "Gurra" Elowsson – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 EP:t Luokka:Crimson Moonlightin albumit
Halkio

Halkio on synnynnäinen epämuodostuma, joka ilmenee huuli- ja/tai suulakihalkioina. Huulihalkiossa huuli on kehittynyt vajaasti, ja siitä puuttuu osa. Huulihalkioon voi liittyä suulakihalkio. Suulakihalkiossa suulaki on kehittynyt vajaasti, niin että se ei ole raskauden aikana sulkeutunut vaan siellä on jonkinasteinen halkio eli sieltä on suora yhteys nenään. Halkio voi ulottua vaihtelevan mittaisena suulaen etuosasta suulaen takaosaan. Huuli- ja suulakihalkiot ovat yleisimpiä synnynnäisiä epämuodostumia Suomessa. Suulakihalkioita esiintyy Suomessa eniten maailmassa, mutta huulihalkioita kansainvälisen keskitason verran.Tohtori.fi, yleislääkäri, huuli- ja suulakihalkiot, luettu 25.8.2007 Suomessa noin yhdellä lapsella viidestäsadasta on vastasyntyneenä halkio. Halkiot saattavat aiheuttaa ongelmia jo heti syntymän jälkeen, jos vauva ei pysty imemään normaalisti. Tämän seurauksena vauvan painonkehitys saattaa hidastua. Halkion vuoksi myöskään leuat ja hammaskaaret eivät kehity normaalisti, ja halkiolapsille tulee purentavikoja, joita joudutaan korjaamaan. Yleinen ongelma on myös liimakorva, joka johtuu siitä, etteivät välikorvat ilmastoidu halkion takia riittävästi. Suun alueen epämuodostumista seuraa lisäksi puheongelmia. Huulihalkio on useimmiten osittainen ja toispuolinen. Täydellisiä halkioita, jotka halkaisevat koko huulen ja ikenen, esiintyy Suomessa vain 1–2 tapausta vuodessa. Hus.fi , huulihalkiot, julkaistu 28.11.2005, luettu 25.8.2007 Halkio johtuu sikiökautisesta kehityshäiriöstä, ja sen syntyyn voivat vaikuttaa sekä perintötekijät että ulkoiset häiriötekijät. Huulihalkio voidaan korjata kirurgisesti. Leikkauksesta on apua sekä ulkonäön että terveyden kannalta. Suomessa huulihalkion sulkeva korjausleikkaus pyritään tekemään noin kolmen kuukauden iässä. Myös suulaki korjataan kirurgisesti noin yhdeksän kuukauden iässä ja tämän jälkeen lapsi pystyy syömään normaalisti ja normaali puheenkehitys on mahdollista. Osalla halkiopotilaista on myös muita epämuodostumia.Tohtori.fi, huulihalkio, luettu 25.8.2007 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen huuli-suulakihalkiopotilaat ry Luokka:Synnynnäiset epämuodostumat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Huulet
Palacio de las Cortes

Palacio de las Cortes on palatsimainen rakennus Espanjan pääkaupungissa Madridissa, Carrera de San Jerónimo -kadun varrella. Palatsissa toimii Espanjan parlamentin alahuone eli edustajainhuone (). Palatsi edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja sen on suunnitellut arkkitehti Narciso Pascual y Colomer (1808–1870). Palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1843, ja se vihittiin kuningatar Isabella II:n johdolla 31. lokakuuta vuonna 1850. Palatsin julkisivua koristaa muun muassa kuusi korinttilaista pylvästä ja kaksi pronssileijonaa, joiden suunnittelusta on vastannut Ponciano Ponzano. Palatsin pronssiset pääovet ovat puolestaan José María Sánchez Pescadorin työtä. Vuonna 1990 palatsiin tehtiin moderni laajennusosa. == Lähteet == Luokka:Espanjan palatsit Luokka:Madridin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Parlamenttitalot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri‎
Pavel Jablotškov

Pavel Nikolajevitš Jablotškov (; 14. syyskuuta (J: 2. syyskuuta) 1847 Saratov – 31. maaliskuuta (J: 19. maaliskuuta) 1894 Saratov) oli venäläinen insinööri ja keksijä. Jablotškov opiskeli ensin pioneeriksi ja sen jälkeen insinööriksi. Asepalveluksen jälkeen hän toimi Moskovan–Kurskin rautatien lennätinlaitoksen johtajana ja tutustui erilaisiin sähköteknisiin keksintöihin. Vuonna 1875 Jablotškov esitteli merkittävimmän keksintönsä, ”sähköisen kynttilän” – ensimmäisen kaarilampun, jossa ei ollut regulaattoria. Hän meni samana vuonna Pariisiin, jossa hän rakensi prototyypin sähkölampusta. Hän kehitti myös järjestelmän, jossa sähkövalaisin toimi yksivaiheisella vaihtovirralla. Vuonna 1879 Jablotškov perusti Pietariin yhtiön ja tehtaan, joka tulisi valmistamaan valaisimia armeijan aluksiin ja tehtaisiin. Myöhempinä vuosinaan Jablotškov tutki muun muassa sähkön tuottamista polttoaineen avulla. Vuodesta 1947 Neuvostoliitto myönsi Jablotškovin palkintoja niille, jotka olivat ansioituneet sähkötutkimuksen alalla. Myös Jablotškovin kraatteri Kuun pinnalla on nimetty hänen mukaansa. Luokka:Venäläiset tieteilijät Luokka:Venäläiset insinöörit Luokka:Valaistus Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Michael Krohn-Dehli

Michael Krohn-Dehli (s. 6. kesäkuuta 1983 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Krohn-Dehli pelasi Brøndbyssä ennen siirtymistään Ajaxin junioriakatemiaan. Hänelle ei kuitenkaan lopulta löytynyt paikkaa Ronald Koemanin valmentamassa edustusjoukkueessa, joten hän liittyi Waalwijkiin ilmaisella siirrolla vuonna 2004. Siellä hän teki ammattilaisdebyyttinsä 15. elokuuta 2004 Groningenia vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Krohn-Dehli palasi Ajaxiin ja teki vuoteen 2009 ulottuvan sopimuksen seuran kanssa. Kevätkauden 2007 hän pelasi lainalla Sparta Rotterdamissa, jossa onnistui tekemään yhden maalin 12 ottelussa. Elokuussa 2008 Krohn-Dehli jätti lopullisesti Ajaxin organisaation ja palasi Brøndbyhyn. Elokuussa 2012 hän siirtyi Celta Vigoon. 1\. kesäkuuta 2015 Krohn- Dehli teki kaksivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.El Sevilla hace oficial el fichaje del danés Krohn-Dehli Marca. Viitattu 2.6.2015. Tanskan maajoukkueessa Krohn-Dehli teki ensiesiintymisensä EM-karsinnoissa Liechtensteinia vastaan 11. lokakuuta 2006. Hän on pelannut 59 maaottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki Kujanpää

Heikki Juhani Kujanpää (s. 1. syyskuuta 1961 Pielavesi) on suomalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja teatterinjohtaja. Hän on perustanut helsinkiläisen Q-teatterin yhdessä Antti ja Leo Raivion kanssa. == Ura == Kujanpää valmistui näyttelijäksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1989. Hän oli näyttelijänä aktiivisena etenkin 1990- ja 2000-luvuilla, jolloin hän näytteli useita teatteri-, elokuva- ja tv-rooleja. Hän on näytellyt myös kuunnelmissa ja toimi Ylen Radioteatterin määräaikaisena ohjaaja-dramaturgina 1995–1996. Heikki Kujanpää on ohjannut elokuvia, tv-sarjoja ja näytelmiä. Kujanpää debytoi lyhytelokuvaohjauksella Yösydän (1994), joka oli hänen ja Sakari Kirjavaisen käsikirjoittama. Kujanpää johti Kuopion kaupunginteatteria vuosina 2001–2003. Hän on toiminut vierailevana ohjaajana Helsingin Kaupunginteatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Rauman kaupunginteatterissa, Turun kaupunginteatterissa ja Q-teatterissa. Vuonna 2005 hän ohjasi Q-teatterissa näytelmän Putoavia enkeleitä, josta valmistui vuonna 2008 myös hänen ohjaamansa samanniminen elokuva. Se kertoo Aila Meriluodon ja Lauri Viidan taiteilija-avioliitosta. Tunnetuin Kujanpään ohjaamista lyhytelokuvista lienee Pieni pyhiinvaellus (2000). Elokuva voitti vuoden 2010 kotimaisen kilpailun yli 30-minuuttisten elokuvien sarjan pääpalkinnon Tampereen lyhytelokuvajuhlilla. Se sai myös sekä pääpalkinnon että yleisöäänestyksen Ranskassa Laonin kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Kujanpään viimeisimpiä ohjauksia ovat draamakomediasarja Donna ja teatterielokuva Suomen hauskin mies, jotka molemmat hän on kirjoittanut yhdessä Mikko Reitalan kanssa. Donna on palkittu muun muassa Cannesin MipCom-tapahtumassa Diversify TV Excellence Awardilla ja sarja on myyty Skandinaviaan ja Yhdysvaltoihin. Suomen hauskin mies on tavoitellut ensimmäisenä ei-englanninkielisenä finaaliehdokkaana arvostettua Humanitas Awardia Los Angelesissa 2019 ja valittu usean kansainvälisen elokuvafestivaalin kilpailuohjelmistoon. Wienin Independent Film Festivaalilla 2020 elokuva voitti parhaan käsikirjoituksen ja parhaan miespääosan palkinnot, Santa Fén elokuvafestivaalilla 2020 parhaan elokuvan palkinnon ja Anchorage International Film Festivalin 2019 parhaan elokuvan yleisöpalkinnon. Viitattu 24.10.2020. Vuonna 2018 Kujanpää oli käynnistämässä elokuvateatteri Cinemaorionin toimintaa Elävän kuvan keskuksen puheenjohtajana. == Filmografia == Vuosi Elokuva 1994 Yösydän (lyhytelokuva) 1997 Jäänmurtaja (tv-elokuva) 2000 Pieni pyhiinvaellus (teatterielokuva) 2000 Löylyn Veljet (dokumenttielokuva) 2008 Putoavia enkeleitä (teatterielokuva) 2009 Joulukuusivarkaat (tv-elokuva) 2014 Taskuparkki (lyhytelokuva) 2018 Suomen hauskin mies (teatterielokuva) 2022 Urho (dokumenttielokuva) Vuosi Televisiosarja 2005 Agricolan kaavussa 2005 Lopun alku 2011 - 2012 Kotikatu 2013 Taivaan tulet 2018 Donna (tv-sarja) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Kuopion kaupunginteatterin johtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palacio de Santa Cruz

Palacio de Santa Cruz on palatsimainen rakennus Plaza de Provincia -aukion laidalla Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Rakennuksessa on nykyisin Espanjan ulkoasiainministeriö. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Juan Gómez de Mora (1586–1648), ja se rakennettiin 1600-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Alkujaan talo oli kuninkaallinen vankila, jossa pidätetyt odottivat inkvisition tuomiota. Ulkoasiainministeriön käytössä palatsi on ollut 1930-luvulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Madridin rakennukset ja rakennelmat
Salt Laken temppeli

Salt Laken temppeli () on Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon suurin ja parhaiten tunnettu temppeli. Järjestyksessään se on kuudes kirkon rakennuttama temppeli. Se sijaitsee Utahin pääkaupungissa Salt Lake Cityssä Yhdysvalloissa. Uusgoottilaista arkkitehtuuria edustava temppeli rakennettiin vuosina 1853–1893 arkkitehti Truman O. Angellin piirustusten pohjalta. Se vihittiin 4. huhtikuuta vuonna 1893 kirkon presidentin Wilford Woodruffin johdolla. Temppeli yltää 64 metrin korkeuteen ja sillä on lattiapinta-alaa 23 506 neliömetriä. Temppelissä on myös kaikkein pyhin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Salt Laken temppelin viralliset internetsivut Luokka:Mormonitemppelit Luokka:Uskonnolliset rakennukset Yhdysvalloissa Luokka:Salt Lake City Luokka:Utahin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kristinusko Utahissa
Axxis

Axxis on vuonna 1988 perustettu saksalainen power metal -yhtye. == Jäsenet == * Bernhard Weiß – laulu (1988–) * Harry Oellers – kosketinsoittimet (1988–) * Rob Schomaker – basso (2004–) * Stefan Weber – kitara (2015–) * Dirk Brand – rummut (2012–) === Entiset jäsenet === * Guido Wehmeyer – kitara (1998–2006) * Werner Kleinhaus – basso (1988–1993) * Walter Pietsch – kitara (1988–1998) * Markus Gfeller – basso (1993–1998) * Richard Michaelski – rummut (1988–2004) * Kuno Niemeyer – basso (1988–2004) * Andrè Hilgers – rummut (2004–2008) * Marco Wriedt – kitara (2007–2015) * Alex Landenburg – rummut (2008–2011) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * * * * * * * === EP:t === * * * === Kokoelma-albumit === * * * === Livealbumit === * * * === Tribuuttialbumit === * == Aiheesta muualla == *Yhtyeen kotisivu Luokka:Saksalaiset metalliyhtyeet Luokka:Saksalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Saksalaiset hard rock -yhtyeet
Miliza Korjus

Miliza Elizabeth Korjus [militsa] (18. elokuuta 1909 Varsova, Puolan kuningaskunta, Venäjä – 26. elokuuta 1980 Culver City, Yhdysvallat) oli isänsä puolelta vironruotsalainen ja äitinsä puolelta liettualais-puolalainen koloratuurisopraano ja näyttelijä. Korjus opiskeli Kiovan konservatoriossa, aloitti laulajan uransa Neuvostoliitossa 1920-luvulla ja siirtyi sieltä Baltian maihin ja Saksaan. Hänet kiinnitettiin Berliinin valtionoopperaan 1933, jossa hän sai lempinimen "Berliinin satakieli". Hänen tunnetuin kappaleensa on 1935 levytetty Warum?, jonka sävelsi saksalainen Theo Mackeben, Johann Wolfgang von Goethen erään runon katkelmaan.Vuoristo, Aapeli (toim.): Suuri Toivelaulukirja, osa 6, s. 124. Musiikki Fazer 1986, Helsinki. Korjus sai filmisopimuksen Hollywoodiin 1930-luvun lopussa. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Unohtumaton valssi (The Great Waltz) 1938, josta hänellä oli parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuus. Muista elokuvista mainittakoon espanjankielinen Caballería del Imperio Meksikossa, jossa Korjus asui 1940-luvun alkupuolella, jonka jälkeen Yhdysvalloissa. Hän oli kahdesti naimisissa. Hänen tyttärensä Melissa Foelsch Wells toimi diplomaattina, muun muassa Yhdysvaltain Viron-suurlähettiläänä 1998-2001.Melissa F. Wells NNDB == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Miliza Korjus Find A Grave Korjus Miliza Luokka:Sopraanot Korjus Miliza Korjus Miliza Korjus Miliza
Tsim Sha Tsui

Tsim Sha Tsui () on kaupunginosa Yau Tsim Mong -piirissä eteläisessä Kowloonissa Hongkongissa. Aluetta rajaa pohjoisessa Austin Road ja idässä Hong Chong Road. Mass Transit Railwayn Tsuen Wan -linjan Tsim Sha Tsuin asema sijaitsee alueella. Kowloon-Canton Railwayn East Rail -linjaa laajennettiin vuonna 2004 ulottumaan Hung Hom -asemalta East Tsim Sha Tsuin asemalle, josta on tunneliverkosto Tsim Sha Tsuin metroasemalle. Luokka:Hongkongin maantiede
Arkansas State Capitol

Arkansas State Capitol on rakennus Yhdysvaltain Arkansas’n osavaltion pääkaupungissa Little Rockissa. Se toimii Arkansas’n parlamenttitalona ja se rakennettiin vuosina 1899–1915. Rakennustyöt maksoivat noin 2,2 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Rakennuksen julkisivu on verhoiltu arkansasilaisella kalkkikivellä. Ennen rakennuksen valmistumista osavaltion lainsäädäntö toimi Old State Housessa, vuosina 1833–1842 rakennetussa uusklassisessa rakennuksessa. ==Lähteet== * Arkansas State Capitolin historiaa Encyclopedia of Arkansas -sivustolla == Aiheesta muualla == * Virtuaalivierailu Arkansas State Capitoliin Luokka:Arkansas’n rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot
California State Capitol

California State Capitol on Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion lainsäädäntörakennus Sacramentossa. Rakennuksessa toimii Kalifornian lainsäädäntöelin ja siellä sijaitsee myös kuvernöörin toimisto. Se on rakennettu vuosien 1861 ja 1874 välillä ja edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Rakennuksen suunnittelusta on vastannut Frederick Butler. Rakennus on listattu Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisterissä (National Register of Historic Places, NRHP). Se lisättiin rekisteriin vuonna 1973. == Kuvia == Kuva:California Senate chamber p1080899.jpg|40-jäsenisen ylähuoneen eli senaatin istuntosali. Kuva:California State Assembly room p1080879.jpg|Kalifornian osavaltion alahuoneen istuntosali. ==Lähteet== * California State Capitol Museum ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Runsaasti kuvia California State Capitolista Luokka:Kalifornian rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Kaliforniassa Luokka:Sacramento Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Time I

Time I on metalliyhtye Wintersunin studioalbumi, joka on myös konseptialbumi. Yhtyeen perustajajäsen Jari Mäenpää ilmoitti julkaisevansa levyn kahdessa osassa – Time I ja Time II. Syitä tähän Mäenpään mukaan on muun muassa se, että materiaalia levylle on vuosien saatossa kerääntynyt niin paljon, ettei se mahtuisi yhdelle CD-levylle, eivätkä tekijät halunneet jättää mitään pois tulevalta albumilta. Albumi julkaistiin 19. lokakuuta 2012 Nuclear Blastin kautta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan albumi piti julkaista jo marraskuussa 2006, mutta julkaisu siirtyi albumin äänityksissä ja miksauksessa tapahtuneiden viivästysten vuoksi. Albumin molempien osioiden pituudeksi sanottiin noin 40 minuuttia. Yhtyeen virallisilla Facebook-sivuilla on nähtävissä materiaalia ensimmäisen levyn äänityssessioista. Levyn toista osaa Time II suunniteltiin alun perin julkaistavaksi vuonna 2013, mutta sen julkaisu viivästyi useita vuosia, kunnes vuonna 2024 yhtye tiedotti saaneensa sen valmiiksi ja julkaisevan sen saman vuoden elokuussa. Time II julkaistiin 30. elokuuta 2024. Toisen osan julkaisun yhteydessä julkaistiin myös ensimmäisestä osasta uudelleen miksattu ja masteroitu versio Time I 2.0. Albumi debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa.Musiikkituottajat: Wintersun – Time I == Tuotanto == Time I:n ja Time II:n oli alun perin tarkoitus olla yksi kokonainen albumi, alustavasti nimeltään Time. Äänitysten alkaessa toukokuussa 2006 keulahahmo Jari Mäenpää ilmoitti, että albumi olisi seitsemän kappaleen konseptialbumi, jonka pituus olisi yli 65 minuuttia. Huhtikuussa 2007 Mäenpää kertoi, että albumista tulisi pidempi eikä se mahtuisi yhdelle 74 minuutin CD:lle. Kappaletta kohden oli yli 200 ääniraitaa. Levylle äänitettiin rummut, basso ja kitarat, mutta tuotanto ajautui ongelmiin tietokoneisiin liittyvien ongelmien vuoksi. Albumilla käytettiin paljon ääni- ja MIDI-raitoja sekä useita VST- plugineja, joiden käyttö ylitti 32-bittisen tietokoneen neljän gigatavun RAM- muistin rajan. Käytetystä ohjelmistosta ei ollut myöskään saatavilla 64-bittistä versiota. Albumia kuvattiin tunnelmalliseksi ja siinä on japanilaisia vaikutteita. ==Kappaleet== == Kokoonpano == * Jari Mäenpää − laulu, kitara, koskettimet * Teemu Mäntysaari − kitara * Jukka Koskinen − basso * Kai Hahto − rummut == Arvostelut == * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 10/10Kaaoszine: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Time I Discogsissa * luokka:Wintersunin albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Colorado State Capitol

Colorado State Capitol on Yhdysvaltain Coloradon osavaltion lainsäädäntörakennus Denverissä. Rakennuksessa toimii Coloradon yleiskokous ja siellä sijaitsee myös Coloradon kuvernöörin toimisto. Arkkitehti Elijah E. Myersin suunnitteleman rakennus valmistui 1890-luvulla, ja rakennus otettiin käyttöön 1894. Rakennusmateriaalina käytettiin Coloradon valkoista graniittia. == Kuvia == Kuva:ColoradoStateCapitolSenateChamber gobeirne.jpg|Osavaltion senaatin eli ylähuoneen istuntosali. Kuva:ColoradoStateCapitolHouseOfRepresentatives gobeirne.jpg|Osavaltion edustajainhuoneen eli alahuoneen istuntosali. == Lähteet == * Colorado State Capitolin historiaa Coloradon osavaltion sivuilla ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Coloradon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot
Minnesota State Capitol

Minnesota State Capitol on Yhdysvaltain Minnesotan osavaltion lainsäädäntörakennus Saint Paulissa. Rakennuksessa toimii Minnesotan osavaltioparlamentti ja siellä sijaitsee myös osavaltion kuvernöörin toimisto. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Cass Gilbert ja se rakennettiin vuosina 1896–1905. Se on järjestyksessään kolmas Minnesotan lainsäädäntörakennus: ensimmäinen tuhoutui tulipalossa vuonna 1881, ja vuonna 1883 valmistunut toinen lainsäädäntörakennus osoittautui liian pieneksi. Rakennuksen rakennustyöt maksoivat noin 4,5 miljoonaa sen aikaista Yhdysvaltain dollaria. Rakennus lisättiin Yhdysvaltain historiallisten kohteiden kansallisrekisteriin (National Register of Historic Places, NRHP) vuonna 1972. == Lähteet == * Minnesota Historical Society: Minnesota State Capitol Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden parlamenttitalot Luokka:Minnesotan rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Minnesotassa Luokka:Saint Paul
OOPArt

OOPArt-lyhenne (Out-Of-Place Artifact, ) tarkoittaa historiallista, arkeologista tai paleontologista esinettä, joka on löydetty hyvin epätavallisesta tai jopa mahdottomasta paikasta.Ooparts.nl Käsitteen keksi skotlantilais-amerikkalainen kasvitieteilijä, geologi ja kryptozoologi Ivan T. Sanderson (1911-1973). Käsitettä ei käytetä tieteellisessä tutkimuksessa, vaan se liittyy enemmän tieteen popularisointiin ja näennäistieteeseen. Vaikka useita OOPArteista kehiteltyjä teorioita pidetään näennäistieteenä, jotkut OOPArtit, kuten Kensingtonin riimukivi ja Mainen penny, ovat tai ovat olleet tieteellisen kiistelyn kohteena.http://ariadne.uio.no/runenews/nor_2004/krs- exsw.htm Institutionen för nordiska språk, Uppsala universitet Useimpien mielestä OOPArteissa on kyse virheellisistä tulkinnoista ja toiveajattelusta, osassa myös väärennöksistä. Toisten mielestä ne ovat todisteita siitä, että tiede jättää huomioimatta laajoja tiedon alueita, joko tahallisesti tai välinpitämättömyyttään. Muun muassa Charles Fort, Erich von Däniken, Peter Kolosimo, Graham Hancock ja Zacharia Sitchin ovat käsitelleet OOPArteja teoksissaan. == OOPArteja == ;Artefakteja, joiden väitetään liittyvän tunnistettuihin kulttuureihin, mutta jotka on löydetty yllättävistä paikoista * Kensingtonin riimukivi, Pohjois-Amerikka * Piri Reisin kartta * Tecaxic- Calixtlahuacan pää, Meksiko * Ohion roomalaiset kolikot * Fuente Magna, Bolivia * Gympien pyramidi, Australia * Sakkaran lintu, Egypti ;Artefakteja, joiden käyttötarkoituksesta tai alkuperästä on erimielisyyttä * Bagdadin paristo, Irak * Baigongin piiput, Kiina * Coson artefakti * Kristallikallot Lubaantunissa, Jukatanilla ja Belizessä * Dorchesterin ruukku, Yhdysvallat * Denderan lamppu, Egypti * Dropakivet, Kiina * Naradan metallikierteet, Venäjä * Rautamies, Saksa * Winnipesaukeejärven mysteerikivi, Yhdysvallat * Wolfseggin rauta, Itävalta ;Artefakteja, joiden on väitetty olevan tietoisesti tehtyjä, mutta jotka ovat vanhempia kuin ihmiskunta * Acambaron hahmot, Meksiko * Ican kivet, Peru * Kingoodien vasara, Skotlanti, 360–400 miljoonaa vuotta * Klerksdorpin pallot, Etelä-Afrikka, 2,8 miljardia vuotta == Katso myös == *Anakronismi *Pseudoarkeologia *Muinaiset keksinnöt == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Salon article: "Archaeology from the dark side" * Free Ebook by Tedd St. Rain on OOPArts "Mystery of America: Enigmatic Mysteries and Anomalous Artefacts of North America - A Connection to the Ancient Past * Extensive website on OOPArts from a Creationist perspective * The 10 Most Puzzling Ancient Artefacts * Goodbye Columbus * Shell Middens Along the Coast * MMMGroup Photo Gallery * Out of place artifacts * Conspiracyresearch.org *
Thank God He Met Lizzie

Thank God He Met Lizzie australialainen elokuva vuodelta 1997. Romanttisen komedian pääosissa ovat Cate Blanchett, Richard Roxburgh ja Frances O’Connor. Elokuva on Cherie Nowlanin debyyttiohjaus. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin nimellä The Wedding Party. Elokuvan tarina kiertyy kahden juonteen ympärille: Lizzien (Blanchett) ja Guyn (Roxburgh) tulevien häiden sekä Guyn takaumien aiemmasta heilastaan Jennystä (O’Connor). ==Rooleissa== ==Aiheesta muualla== *Thank God He Met Lizzie Australian National Film and Sound Archivessa Luokka:Vuoden 1997 australialaiset elokuvat Luokka:Romanttiset komediat
Tie paratiisiin

Tie paratiisiin on australialainen elokuva vuodelta 1997. Se kertoo tarinan joukosta naisia, jotka japanilaiset vangitsivat toisen maailmansodan aikaan Sumatralle. Elokuvan ohjasi Bruce Beresford. == Rooleissa == Luokka:Bruce Beresfordin ohjaamat elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1997 australialaiset elokuvat
Bangers

Bangers on australialainen lyhytelokuva vuodelta 1999. Sen ohjasi Andrew Upton ja pääosassa on Cate Blanchett. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 australialaiset elokuvat Luokka:Australialaiset lyhytelokuvat
Hans von Aachen

Hans von Aachen (1552 – 4. maaliskuuta 1615) oli saksalainen taidemaalari. Hans von Aachen syntyi Kölnissä, mutta hänen nimensä juontuu isän aachenilaisuudesta. Hän aloitti kuvataiteen teon Saksassa flaamilaisen mestari E. Jerrighin oppilaana ja muutti vuonna 1574 Italiaan. Hän asettui Rooman ja Firenzen kautta Venetsiaan. Aachen oli manieristi ja sai vaikutteita myös ajan johtavilta saksalaisilta taidemaalareilta, kuten Bartholomeus Sprangerilta ja Hendrick Goltziukselta. Hän palasi Saksaan 1588 ja meni Münchenissä naimisiin säveltäjä Orlando di Lasson tyttären Reginan kanssa. Aachen nimitettiin vuonna 1592 Rudolf II:n hovimaalariksi. Hän muutti Prahaan vuonna 1601 ja kuoli siellä 4. maaliskuuta 1615. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1552 syntyneet Luokka:Vuonna 1615 kuolleet Luokka:Manierismin taiteilijat
Andreas Achenbach

Andreas Achenbach (29. syyskuuta 1815 – 1. huhtikuuta 1910 Düsseldorf) oli saksalainen maisemamaalari. Hän syntyi Kasselissa, aloitti opintonsa Düsseldorfissa 1827 ja muutti Müncheniin vuonna 1835. Hänen veljensä oli taidemaalari Oswald Achenbach. Achenbach kuului Düsseldorfin koulukuntaan. Hän maalasi muun muassa myrskyisiä Pohjanmeren maisemia sekä Alankomaiden kanavia ja Reininmaan kyliä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Düsseldorfin koulukunta Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Anti Marguste

Anti Marguste [anjtti markuste] (5. elokuuta 1931 Are – 12. tammikuuta 2016) oli virolainen säveltäjä. Marguste valmistui Tallinnan polyteknillisen instituutin ekonomian tiedekunnasta 1953 ja Tallinnan konservatoriosta 1960. Hänen opettajiaan olivat Mart Saar ja Anatoli Garšnek. Hän opetti itse vuodesta 1962 musiikin teoriaa Tallinnan Georg Ots -musiikkikoulussa. Margusten tunnetuimpien teosten joukkoon lukeutuvat kuusi sinfoniaa (1960–1981) ja Virolainen rapsodia (1974) sekä urkuteokset Oreloits (1984), Oreleelo (1984) ja Orelend (1987). Hänen kuoromusiikissaan suuri osa sanoituksista juonsi juurensa virolaiseen kansanperinteeseen. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Metallihila

Metallihila on kiinteässä olomuodossa olevien metallien säännöllinen järjestelmä, jossa vapaat elektronit pitävät positiiviset metalli-ionit yhdessä. Metalliatomilla on ulkoelektronikuorella 1-3 ulkoelektronia. Metalliatomi luovuttaa ulkoelektroninsa, jonka seurauksena muodostuu positiivisia ioneja eli kationeja. Näin ulkoelektronien ja kationien välille muodostuu vahva sähköinen vetovoima, jota kutsutaan metallisidokseksi. Hila siis määrittää aineen rakenneosien säännöllistä pakkautumista. Metallihilassa metalli-ionikerrokset liikkuvat toistensa ohi vapaiden elektronien seassa rakenteen murtumatta. == Katso myös == * Ionihila * Metallisidos == Lähteet == * * Luokka:Metallit
Karin Mamma Andersson

Karin Mamma Andersson (s. 28. helmikuuta 1962 Luulaja Norlanti Ruotsi) on ruotsalainen taiteilija. Andersson on käynyt Ruotsin Kuninkaallisen taidekorkeakoulun 1986-1993. Hän asuu ja työskentelee Tukholmassa. Hänen avopuolisonsa on taiteilija Jockum Nordström (s. 1963). Andersson alkoi käyttää lisänimeä Mamma vitsin vuoksi oppilasnäyttelyn yhteydessä 1992, mutta siitä on tullut taiteilijanimi, jota hän käyttää edelleen. Hän on tehnyt Nobel-palkinnon diplomin 2004 ja 2005 Elfriede Jelinekille ja Harold Pinterille, ja hän sai 2006 pohjoismaisen Carnegie Art Awardin ensipalkinnon, jonka suuruus oli miljoona kruunua. Tyylillisesti Anderssonin voi yhdistää ruotsalaisen luonnonlyriikan perinteeseen, ja maalauksissa on nähty samoja sävyjä kuin Ernst Josephsonin ja Carl Fredrik Hillin maalauksissa sekä Gunnar Frödingin runoissa, mutta myös mediamaailman nykyaikaa. Värimaailma tuo myös mieleen Aasian.Angsti purkautuu mielikuvina, Marja-Terttu Kivirinta, Helsingin Sanomat 26.8.2007 s. C5 Karin Mamma Anderssonin näyttely oli Helsingin Taidehallissa syksyllä 2007. Vuonna 2003 hänen tuotantoaan oli esillä Venetsian biennaalissa. Vuonna 2009 Andersson sai ansioistaan pohjoismaisille taiteilijoille jaettavan Prinssi Eugenin mitalin. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet
Karin Andersson (täsmennyssivu)

Karin Andersson -nimisiä henkilöitä ovat: * Karin Andersson (1918–2012), ruotsalainen poliitikko * Karin Andersson-Littonen (1884–1966), suomalainen näyttelijä * Karin Dreijer Andersson (s. 1975), ruotsalainen laulaja ja muusikko * Karin Mamma Andersson (s. 1962), ruotsalainen taiteilija. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Karin Andersson, Lassen äiti Anders Jakobssinin ja Sören Olssonin lastenkirjasarjassa Lasse
Hiipinätunturit

Hiipinätunturit (, ) on Venäjän Murmanskin alueella Kuolan niemimaan keskiosassa sijaitseva tunturijono Imantero- ja Hiipinäjärvien välissä. Hiipinätuntureiden korkein kohta on 1 201 metriä merenpinnasta. Hiipinätuntureilla ja Luujärventuntureilla () on samankaltainen geologia ja ne ovat molemmat noin 350 miljoonaa vuotta vanhoja. Helmikuussa 2018 uutisoitiin 848,04 neliökilometrin laajuisen Hiipinän kansallispuiston perustamisesta seudulle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Murmanskin alueen tunturit Luokka:Venäjän vuoristot
Fridman

Fridman tai Fridmann voi tarkoittaa seuraavia: ; sukunimenä: *Aleksandr Fridman (1888–1925), neuvostoliittolainen matemaatikko ja kosmologi *Dave Fridmann, yhdysvaltalainen muusikko *Gal Fridman (s. 1975), israelilainen purjelautailija ja olympiavoittaja *Mihail Fridman (s. 1964), venäläinen oligarkki *Sigrid Friman (1879–1963), ruotsalainen kuvanveistäjä ;muita merkityksiä: *Fridman, kraatteri Kuussa. == Katso myös == *Friedman
Serbian koripalloliiga

Serbian koripalloliiga on Serbian korkein koripallosarja. == Historia == Nykymuodossa liigaa on pelattu kaudesta 2010–2011 lähtien. Eniten mestaruuksia on voittanut belgradilainen Partizan jolla on seitsemän mestaruutta. Ennen vuotta 2006 mukana oli joukkueita myös Montenegrosta. == Sarjajärjestelmä == Liigan sarjajärjestelmä koostuu kahdesta runkosarjavaiheesta sekä pudotuspeleissä. Ensimmäisessä runkosarjavaiheessa (liigassa) 14 joukkuetta kohtaa toisensa kahdesti, kotona ja vieraissa. Sarjan neljä parasta joukkuetta etenevät toiseen runkosarjavaiheeseen (superliigassa), jossa niiden lisäksi pelaa neljä Adrianmeren liigassa pelaavaa joukkuetta. Myös tässä vaiheessa joukkueet pelaavat keskenään täyden kaksinkertaisen sarjan. Toisen runkosarjavaiheen neljä parasta joukkuetta etenee pudotuspeleihin. Välierät pelataan paras kolmesta- ja loppuottelu paras viidestä -periaatteella. == Mestarit == * 2007: KK Partizan * 2008: KK Partizan * 2009: KK Partizan * 2010: KK Partizan * 2011: KK Partizan * 2012: KK Partizan * 2013: KK Partizan * 2014: KK Crvena zvezda * 2015: KK Crvena zvezda * 2016: KK Crvena zvezda == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Serbian koripallosarjat
Giovanni Battista Bugatti

Giovanni Battista Bugatti (1779/1780–1869) oli Kirkkovaltion virallinen teloittaja vuosina 1796–1865. Työskenneltyään 69 vuotta hän oli teloittajista pisimpään palvellut ja sai lempinimen Mastro Titta. Bugatti sai vuodesta 1865 kuolemaansa 30 scudia eläkettä kuukaudessa. Bugatti pani täytäntöön ensimmäisen kuolemantuomionsa 22. maaliskuuta 1796. Vuoteen 1810 asti hän suoritti teloitukset kirveellä mestaamalla tai hirttämällä. Myöhemmin käytettiin kuitenkin ranskalaista giljotiinia. Kaikkiaan hänen uraansa mahtui 516 teloitusta. Mahdollisten kostojen ehkäisyksi Bugatti ei saanut liikkua Trasteveren ulkopuolella muutoin kuin virallisissa liiketoimissa. Hänet on kuvattu lyhyeksi, hieman vatsakkaaksi ja aina hyvin pukeutuneeksi. Hän kävi säännöllisesti kirkossa. Hänellä oli vaimo, mutta ei lapsia. Charles Dickens kuvasi tekemästään Italian-matkasta kertovassa kirjateoksessa erään Bugattin 8. maaliskuuta 1845 suorittaman teloituksen. Hänen käyttämiään välineitä on nähtävillä kriminologisessa museossa Roomassa. ==Lähteet== * Luokka:Italialaiset henkilöt Luokka:Pyövelit Luokka:1700-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
JSD Partizan

Jugoslovensko sportsko društvo Partizan () on vuonna 1945 perustettu urheiluseura Belgradista, Serbiasta. Partizanilla on toimintaa useissa lajeissa, joissa se lukeutuu maansa menestyneimpiin seuroihin. ==Lajijaostoja== * Fudbalski klub Partizan, jalkapallo * Košarkaški klub Partizan, koripallo * Vaterpolo klub Partizan, vesipallo * Odbojkaški klub Partizan, lentopallo * Rukometni klub Partizan, käsipallo ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Serbialaiset urheiluseurat Luokka:Belgradin urheilu Luokka:Vuonna 1945 perustetut urheiluseurat
Bergenin rautatieasema

Bergenin rautatieasema () on Bergenin radan pääteasema norjalaisessa Bergenin kaupungissa. Rautatieasema avattiin vuonna 1913, neljä vuotta sen jälkeen kun Bergenin rata oli avattu. Asemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Jens Zetlitz Monrad Kielland. Kiellandin ehdotus voitti rakennuksesta vuonna 1900 järjestetyn arkkitehtikilpailun. == Aiheesta muualla == * Tietoa rautatieasemasta Kulturnett.no-sivustolla left|thumb|Rautatieaseman interiööriä. Luokka:Norjan rautatieliikennepaikat rautatieasema Luokka:Bergenin liikenne
Umbajoki

Umbajoki (, ) on 123 km pitkä joki Murmanskin alueella Kuolan niemimaalla. Joki virtaa Umbajärvestä Vienanmeren Kantalahteen, johon se laskee Umban taajaman kohdalla. Umban sivujokia ovat joen keskijuoksulla sijaitsevaan Kanozero-järveen laskevat Muna ja Kana.Russian Federation, Murmansk Oblast. Topographical map 1:200,000 [map], 1992 edition. Kartan verkkoversio Viitattu 30.12.2009Russian Federation, Murmansk Oblast. Topographical map 1:200,000 [map], 1992 edition. Section 12, 13, 22. Kartan verkkoversio Viitattu 30.12.2009 Umba on perinteisesti ollut hyvä lohijoki, jonne 1990-luvulla ryhdyttiin järjestämään kalastusmatkailua. Viime vuosina kalansaaliit ovat kuitenkin vähentyneet paikallisen väestön ylikalastuksen seurauksena. Umba bridge 1.jpg|Umbajoen ylittävä silta Umba bridge 2.jpg|Umbajoen kuohuja Umba mouth Kanozero.jpg|Umban sivujoen suu Umba rapids 2.jpg|Koski Umbajoessa == Lähteet == Luokka:Murmanskin alueen joet *
Klaus Maria Brandauer

Klaus Maria Brandauer (oik. Klaus Georg Steng, s. 22. kesäkuuta 1944 Bad Aussee, Itävalta) on itävaltalainen näyttelijä ja ohjaaja. Hän myös opettaa Max Reinhardt Seminarissa Wienissä Itävallassa. Aloittaessaan näyttelijänuransa vuonna 1962 hän otti taiteilijanimekseen äitinsä tyttönimen Maria Brandauer. Työskenneltyään teatterissa ja televisiossa hän teki ensimmäisen filmiroolinsa vuonna 1972 elokuvassa Tehtävä Salzburgissa. Vuonna 1981 Brandauer teki kehutun roolityön István Szabón ohjaamassa elokuvassa Mefisto. Elokuva voitti parhaan kansainvälisen elokuvan Oscar-palkinnon. Brandauer sai roolistaan myös mm. Jussi-palkinnon. Pääosa Mefisto-elokuvassa käynnisti Brandauerin kansainvälisen uran. Seuraavina vuosina hän näytteli mm. Bond-elokuvassa Älä kieltäydy kahdesti (1983) Maximilian Largon roolissa ja paroni Bror von Blixen-Finecken roolissa elokuvassa Minun Afrikkani (1985). Roolistaan paroni von Blixeninä hän voitti Golden Globe -palkinnon parhaasta miessivuosasta ja oli myös Oscar-ehdokkaana. Vuonna 1989 hän ohjasi ensimmäisen elokuvansa Georg Elser – Einer aus Deutschland, jossa hän myös näytteli pääosassa. Hän on näytellyt myös monissa teatterirooleissa. Vuonna 2006 tuli kuluneeksi 50 vuotta saksalaisen näytelmäkirjailijan Bertolt Brechtin kuolemasta. Brandauer ohjasi Brechtin ja Kurt Weillin vuonna 1928 tekemän Kolmen pennin oopperan juhlanäytöksen. Brandauer valitsi Puukko- Mackien osaan Die Toten Hosen -punkyhtyeen laulusolistin Campinon (oik. Andreas Frege). Tämä herätti hämmästystä teatterialan asiantuntijoiden keskuudessa. Näytelmä sai ristiriitaisen vastaanoton. Campinon roolityötä kehuttiin, mutta näytelmän tavanomaista ohjausta moitittiin. Brandauer sai buuauksia näytelmän ensi-illassa, kun hän tuli kumartamaan yleisölle näytännön päätteeksi. Brandauer oli naimisissa elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja Karin Brandauerin (o.s. Müller) kanssa vuodesta 1963 vuoteen 1992, jolloin Karin Brandauer kuoli vaikeaan sairauteen. Avioliitosta on yksi lapsi. Heinäkuussa 2007 Brandauer avioitui Berliinissä elämänkumppaninsa apulaisohjaaja Natalie Krennin kanssa. Brandauerin poika Christian oli tilaisuudessa todistajana. Klaus Maria Brandauerin asuinpaikkoina ovat nykyään Altaussee, Wien ja New York. == Elokuvat == *Tehtävä Salzburgissa 1972 *A Sunday in October 1979 * Mefisto 1981 *Älä kieltäydy kahdesti 1983 *Eversti Redl 1985 *Minun Afrikkani 1985 *Kullatut kadut 1986 *Poltettu kaupunki 1986, tv-minisarja *Majakkalaiva 1986 *Hanussen 1988 *Polttava salaisuus 1988 *Sankari vai vakooja 1990 *Valkohammas 1991 *Becoming Colette 1992 *Raamattu: Jeremia 1998 *Dorothy Dandridge 1999 *The Diver – Sukeltaja 1999 *Druids – Taistelu Galliasta 2001 *Everyman’s Feast 2002 *Tetro 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Itävaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isokatu

Isokatu voi tarkoittaa ainakin seuraavia liikenneväyliä: * Isokatu, katu Haapajärvellä * Isokatu, katu Jyväskylässä * Isokatu, katu Kokkolassa * Isokatu, katu Oulussa * Isokatu, katu Pietarsaaressa * Isokatu, katu Raumalla.
Giuseppe Abbati

Giuseppe Abbati (13. tammikuuta 1836 – 21. helmikuuta 1868) oli italialainen kuvataiteilija, joka kuului 1800-luvun jälkimmäisen puoliskon Macchiaioli- ryhmän keskeisiin nimiin. Abbati syntyi Napolissa ja sai varhaisimman taiteellisen opetuksensa veljeltään Vincenzolta. Hän osallistui Garibaldin "vuoden 1860 kampanjaan" ja menetti oikean silmänsä taistellessaan Capuassa. Hän siirtyi Firenzeen, jossa hän tutustui Giovanni Fattorin ja Silvestro Legan kaltaisiin suuriin aikalaisiinsa. Abbati jatkoi uraansa taidemaalarina loppuikänsä. Vuoden 1866 kuluessa hän kuitenkin liittyi jälleen armeijaan Preussin-Itävallan sotaa varten. Itävaltalaiset pitivät häntä vangittuna Kroatiassa. Vapauduttuaan Abbati palasi Italiaan ja jatkoi työtään, mutta kuoli vain 32-vuotiaana sairaalta koiralta saamaansa vesikauhuun. == Lähteet == Abbati, Giuseppe Abbati, Giuseppe Abbati, Giuseppe
Bias (mytologia)

Bias () oli kreikkalaisessa mytologiassa Amythaonin, Pyloksen kuninkaan, poika ja Melampuksen veli.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.11 (engl. käännös) Neleus oli luvannut kauniin tyttärensä Peron vaimoksi sille, joka toisi hänelle Fylakoksen karjan. Hän pyysi apua veljeltään, joka ennustustaitojensa avulla saikin hankittua karjan itselleen. Kun Melampus oli palauttanut karjan Neleukselle ja saanut Peron mukaansa, hän palasi tämä kanssa takaisin kotiinsa ja antoi tämän veljelleen vaimoksi.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.12 (engl. käännös) Tämän liiton tuloksena Biakselle ja Perolle syntyi poika, Talaos.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.9.13 (engl. käännös) Veljensä avulla Bias sai hallittavakseen myös kolmanneksen Argoksen kuningaskunnasta ja aloitti biantidien sukukunnanPausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.18.4 (engl. käännös). Tämä tapahtui Anaksagoraan halinnon aikana, ja nyt Bias meni naimisiin Lysippen, Proitoksen tyttären, kanssa, ja he saivat lapset Areios, Leodokos ja Anaksibia. Hänen kuolemansa jälkeen valtakunnan hallitsijaksi nousi hänen poikansa Talaos. == Lähteet == Luokka:Argoksen kuninkaat
Laavaleguaani

Laavaleguaani (myös laavalisko, Conolophus subcristatus) on Galápagossaarilla elävä leguaani. Laji oli ennen yleinen, mutta nykyään uhanalainen. Leguaanien elinalueet ovat kuivia minkä vuoksi ne elävät maalla pesissä, jotka suojaavat kuumalta auringonpaisteelta. == Koko ja ulkonäkö == Laavaleguaanit ovat melko suurikokoisia ja raskasrakenteisia; aikuinen leguaani voi olla jopa yli metrin pituinen. Häntä on hieman vartaloa pidempi. Takajalat ovat paksut ja voimakkaat etujalkojen ollessa hieman pienemmät. Jaloissa on pitkät ja voimakkaat kynnet. Väritykseltään leguaanit ovat keltaisia tai ruskeita. Selän puolella juoksee piikikäs harja niskalta alaselkään asti. == Ravinto == Laavaleguaani on kasvinsyöjä. Tärkein ravinnonlähde ovat opuntiakaktukset. == Lisääntyminen == Naaras munii noin 25 pehmeäkuorista munaa pesään kostean hiekan tai lehtikasan alle. Munat kuoriutuvat kolmen tai neljän kuukauden kuluttua. == Lähteet == * World Conservation Monitoring Centre 1996. Conolophus subcristatus. In: IUCN 2006. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Viitattu 26.8.2007. === Viitteet === Luokka:Leguaanit Luokka:Uhanalaiset matelijat
Isokatu (Oulu)

Isokatu on katu Oulussa sekä eräs keskustan pääliikenneväylistä. Se johtaa lähes pohjois-eteläsuuntaisena halki kaupungin ruutukaavakeskustan, alkaen Myllytullin kaupunginosasta, johtaen halki Pokkisen, Vanhantullin ja Leverin kaupunginosien, päättyen Nuottasaaren kaupunginosaan. Kadun pituus on noin 2,25 kilometriä, ja sen pinnoitteena on käytetty pääosin asfalttia, mutta osalla matkaa katu on päällystetty noppakivin. Katu alkaa Heinäpään urheilukeskuksen pysäköintialueelta Liikuntakeskus Hukan luota, jatkuen suorana pohjoiskoilliseen halki kaupungin ruutukaavakeskustan. Liikenteellisesti merkittävät ja ruuhkaherkimmät poikkikatujen liittymät ovat Puistokadun, Saaristonkadun, Kajaaninkadun ja Linnankadun risteykset, joissa kaikissa on liikennevalo-ohjaus. Isokaduksi nimetty osuus päättyy Myllytulliin Mannenkadun ja Valjastehtaankadun liittymään, josta väylä jatkuu suoraan Kasarmintienä Oulujoen etelärantaa seuraten Erkkolan sillan liittymään saakka. Isokadun osuus Saaristonkadulta Linnankadulle on aiemmin ollut käytössä keskustan halki pohjoiseen kulkevan linja-autoliikenteen väylänä. Joukkoliikenne siirtyi kuitenkin pääosin joukkoliikennekaduksi muutetulle Torikadulle 22. syyskuuta 2007. Saaristonkadun ja Pakkahuoneenkadun välinen osuus muuttui kävelykaduksi vuonna 2016; Pakkahuoneenkadun ja Kauppurienkadun välinen osuus kulkee Kauppakeskus Valkean läpi (tunnetaan myös Kesäkatuna), ja Kauppurienkadun ja Saaristonkadun välisellä kävelykadulla sijaitsee yksi Kivisydämen sisäänkäynneistä. == Historiaa == Aiemmin katu tunnettiin nimellä Iso Uusikatu. Nykyisen nimensä katu sai vuoden 1907 asemakaavan hyväksymisen yhteydessä, jolloin vanhoja pidempiä kadunnimiä muutettiin lyhyemmiksi.<ref name="hautala1976>. Isokatu oli myös vuoden 1990 nuorisomellakoiden päätapahtumapaikka (ks. Oulun kristalliyö). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Leveri Luokka:Myllytulli Luokka:Oulun kadut Luokka:Pokkinen Luokka:Vanhatulli
Adrianmeren liiga

Adrianmeren liiga on kansainvälinen koripallosarja, johon osallistuvat suurimmat seurajoukkueet Bosnia ja Hertsegovinasta, Kroatiasta, Montenegrosta, Serbiasta ja Sloveniasta. Seurat pelaavat liigaa omien kansallisten sarjojensa rinnalla. Liigan järjestää Adrianmeren koripalloliitto. == Historia == Adrianmeren liiga käynnistyi vuonna 2001 entisistä Jugoslavian osavaltioista tulleiden 12 joukkueen voimin. Seuraavaksi kaudeksi mukaan tuli Maccabi Tel Aviv Israelista, mutta se jätti sarjan yhden kauden jälkeen. Kaudeksi 2003–2004 sarja laajeni 14 joukkueen laajuiseksi. Kausi 2004–2005 pelattiin 16 joukkueella, mutta seuraavaksi kaudeksi palattiin 14 joukkueen järjestelmään. Lokakuussa 2006 liiga teki sponsorisopimuksen slovenialaisen NLB-pankin kanssa, ja sen nimi muutettiin NLB Leagueksi. Toinen suuri, ja entinen pääsponsori, on rengasvalmistaja Goodyear. ==Sarjajärjestelmä== Runkosarjassa pelataan normaali kaksinkertainen sarja, jossa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa kerran kotona ja kerran vieraissa. Kahdeksan parasta etenee pudotuspeleihin, jotka ratkeavat yhden ottelun perusteella. == Mestarit == Kausi Mestari Tulos Toinen MVP 2001–2002 Union Olimpija 73 - 59 KK Krka Jurij Zdovc, Union Olimpija 2002–2003 KK Zadar 91 - 88 Maccabi Tel Aviv BC Marko Popović, KK Zadar 2003–2004 KK FMP 71 - 70 KK Cibona Ognjen Aškrabić, KK FMP 2004–2005 KK Hemofarm 89 - 76 KK Partizan Nebojša Bogavac, KK Hemofarm 2005–2006 KK FMP 73 - 72 KK Partizan Vonteego Cummings, KK Partizan 2006–2007 KK Partizan 85 - 83 94 - 82 KK FMP Vonteego Cummings, KK Partizan Zoran Erceg, KK FMP 2007–2008 KK Partizan 69 - 51 KK Hemofarm Nikola Peković, KK Partizan 2008–2009 KK Partizan 63 - 49 KK Cibona Novica Veličković, KK Partizan 2009–2010 KK Partizan 75 - 74 KK Cibona Chester Mason, HKK Široki 2010–2011 KK Partizan 77 - 74 Union Olimpija Luka Žorić, KK Zagreb 2011–2012 Maccabi Tel Aviv BC 87 - 77 KK Cedevita David Simon, KK Radnički 2012–2013 KK Partizan 71 - 63 KK Crvena zvezda Aleksandar Ćapin, KK Radnički 2013–2014 KK Cibona 72 - 59 KK Cedevita Dario Šarić, KK Cibona 2014–2015 KK Crvena zvezda 3 - 1 KK Cedevita Nikola Jokić, KK Mega Basket 2015–2016 KK Crvena zvezda 3 - 0 KK Mega Basket Miro Bilan, KK Cedevita 2016–2017 KK Crvena zvezda 3 - 0 KK Cedevita Nikola Janković, Union Olimpija 2017–2018 KK Budućnost 3 - 1 KK Crvena zvezda Luka Žorić, KK Cibona == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu *