EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hormajärvi (Kuopio)

Hormajärvi on pitkänkapea järvi Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 20 kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Hormajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,9 kilometriä. Järven keskiosan leveys on noin puoli kilometriä. Pohjoisessa Soininlahden kohdalla järvi kapenee noin 900 metriä pitkäksi salmeksi, joka yhdistää järven luoteisinta kolkkaa pääaltaaseen. Myös kaakkoiskolkan Järvenpää sijaitsee jossain määrin erillään. Noin neljäsosa Hormajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin piste, 22 metriä, sijaitsee järven eteläosassa. Hormajärven saariluku on neljä. Laajin saari on järven keskiosassa sijaitseva runsaan hehtaarin laajuinen ja noin puolen kilometrin pituinen Pitkäsaari. Aivan sen luoteispuolella sijaitsee Korkeasaari. Saarten pohjoispuolella on kapea syvänne. Järven eteläosassa sijaitsee Tervonsaari ja luoteisosassa Verkkosaari. Hormajärven rannoilla on melko paljon pientaloja. Hormajärveä erottaa sen eteläpuolella sijaitsevasta Suvasveteen kuuluvasta Hormalahdesta noin 200 metriä leveä kannas, jota pitkin kulkee seututie 539. Kartan perusteella Hormajärvestä virtaa nimetön laskuoja Hormalahteen, jonka korkeustaso on nelisen metriä Hormajärveä alempi. Hormajärven luoteispuolella sijaitsee salmimaisen kapea Saitta (87,7 metriä mpy). Hormajärven vesitilavuus on 7 895 000 kuutiometriä. Hormajärvi (04.273.1.004) kuuluu Suvasveden alueeseen (04.273), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Hormajärvi on kuudenneksi laajin Suvasveden alueen 304:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Iso-Kallaan kuuluva Suvasvesi. == Lähteet == Luokka:Kuopion järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Jylänki

Jylänki on järvi Suonenjoen itäosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 36 kilometriä etelälounaaseen. == Maantiede == Jylängin pituus kaakosta luoteeseen on 2,85 kilometriä. Altaan leveys lounaasta koilliseen on yli kilometrin. Järven eteläosaa jakaa Tervaniemi, jonka länsipuolella sijaitsee Autiolahti ja itäpuolella järven kaakkoisosan muodostava lahti. Koillisrannalla sijaitsee suultaan avoin Tulilahti. Noin kahdeksasosa Jylängistä on enintään metrin syvyinen. Vähintään kuusi metriä syvää on noin neljäsosa järven alasta. Syvin piste, 14 metriä, sijaitsee Tervaniemen länsipuolella. Jylängin saariluku on neljä. Selkeästi laajin saari on noin kuusihehtaarinen Isosaari Tervaniemen luoteispuolella. Isosaaren eteläpuolella sijaitsee Pienisaari. Jylängin rannoilla on metsämaata ja pieniä peltoalueita. Järven eteläpuolitse kulkee yhdystie 16219. Jylängin tulouoma on luoteesta Hussonsuon ja Ingerosuon halki virtaava Ingerojoki. Joki on jatkoa Pyöreisenjoelle, joka alkaa Pyöreinen-järveltä (116,2 metriä mpy) noin kahden kilometrin päästä Jylängiltä luoteeseen. Jylängin lasku-uoma alkaa järven etelärannalta, josta sen vedet laskevat etelään Kuvansin (98,5 metriä mpy) Vehvilänlahteen. Jylängin vesitilavuus on 9 910 000 kuutiometriä. Jylänki (04.268.1.002) kuuluu Jylängin valuma-alueeseen (04.268), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sorsaveden valuma-alue (04.26) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Jylänki on laajin Jylängin valuma-alueen kymmenestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Iso-Viitanen ja Palokki. == Lähteet == Luokka:Suonenjoen järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Heinikanjärvi

Heinikanjärvi on Nilakkaan laskeva järvi Jokijärven kylässä Pielavedellä Pohjois-Savon länsiosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 54 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Heinikanjärven pituus kaakosta luoteeseen on 2,8 kilometriä. Järvi koostuu selkeäpiirteisestä altaasta, joka soukkenee etelässä kapeaksi lahdeksi. Altaan suurin leveys on noin kilometrin. Allasta jakavia niemiä ei ole ja ainoa saari on nimetön luoto altaan koillisrannan tuntumassa. Noin viideosa Heinikanjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä. Kuuden metrin syvyyskäyrän sisään jäävä alue muodostaa yhtenäisen vyöhykkeen järven eteläosaan ja sen sisällä sijaitsee noin puolitoista hehtaaria laaja 15–16 metriä syvä alue. Heinikanjärven rannat ovat metsämaata. Pientaloja on harvassa, tiheimmin niitä on rakennettu järven koillisrannan Heinikanrannan alueelle. Järven eteläosan syvänteen itäpuolella kohoaa Heinikanmäki, jonka laki on noin 173 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 65 metriä järvenpintaa korkeammalla. Se on varsin hyvin kehittynyt kalottimäki, jonka moreenikalotista valtaosa on peltoa. Kun Muinais-Päijänteen vedenpinta oli transgressiovaiheessa kohonnut noin 108 metrin korkeuteen, Heinikanjärvi oli osa Muinais-Päijännettä. Heinikanjärvi kääntyy alavirtaan altaan luoteisrannalla, josta alkaa Nilakan (102,3 metriä mpy) Kotalahteen virtaava Heinikanpuro. Heinikanjärven länsipuolella sijiatsee Nilakan Paanaslahti. Heinikanjärven vesitilavuus on 7 633 000 kuutiometriä. Heinikanjärvi (14.737.1.001) kuuluu Heinikanpuron valuma-alueeseen (14.737), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen vesistössä (14). Toinen jakovaihe on Nilakan alue (14.73) ja ensimmäinen jakovaihe on Rautalammin reitin valuma-alue (14.7). Heinikanjärvi on Heinikanpuron valuma-alueen ainoa yli hehtaarin laajuinen vakavesi. == Lähteet == Luokka:Pielaveden järvet Luokka:Nilakan alue
Terry London Rinehart

Terry London Rinehart on yhdysvaltalainen entinen liikennelentäjä. Hänestä tuli vuonna 1976 Western Airlinesin ensimmäinen naispuolinen lentäjä ja yksi Yhdysvaltain kymmenestä ensimmäisestä naislentäjästä kaupallisessa lentoliikenteessä. == Elämä == Terry London Rinehart vietti lapsuutensa Long Beachissä, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa olivat lentäjät Barbara Erickson London, joka palveli toisessa maailmansodassa Women Airforce Service Pilots -järjestössä, ja Jack London Jr. Ilmailuhenkisessä perheessä Rinehartille ja hänen siskolleen ei ollut epätavallista matkata esimerkiksi isovanhempien luokse lentokoneella. Rinehart aloitti lentämisen 16-vuotiaana ja hankki lentolupakirjan 17-vuotiaana. 19-vuotiaana hän päätti ryhtyvänsä liikennelentäjäksi luettuaan sanomalehdestä, että Scandinavian Airlines oli palkannut ensimmäisen naisen lentäjäksi. Hän opiskeli ilmailualan BSc- tutkinnon San Jose State University -yliopistossa ja valmistui vuonna 1974. Hän hankki lennonopettajan toimiluvan ja opetteli lentämään helikoptereita. Vuonna 1976 hänet palkattiin Western Airlinesille, jossa hän oli ensimmäinen naispuolinen lentäjä ja yksi Yhdysvaltain kymmenestä ensimmäisestä naislentäjästä kaupallisessa lentoliikenteessä. Hän aloitti uransa Boeing 737 -koneiden perämiehenä. Delta Air Linesin hankittua Westernin myös Rinehart siirtyi Deltan palvelukseen. Hänestä tuli myöhemmin 737-koneiden kapteeni ennen kuin hän siirtyi Boeing 757 ja Boeing 767 -koneisiin. Rinehart meni naimisiin toisen Delta Air Linesin lentäjän Bob Rinehartin kanssa, ja he saivat kolme lasta. Myös kaikki heidän lapsensa ovat lentäjiä. Rinehart jäi eläkkeelle Delta Air Linesilta vuonna 2005. Sen jälkeen hän työskenteli yksityislentokoneiden lentäjänä seitsemän vuoden ajan, kunnes jäi pysyvästi eläkkeelle. Rinehart on yksi naispuolisten liikennelentäjien International Society of Women Airlines Pilots (ISA+21) -järjestön perustajajäsenistä. Hän kuuluu myös naispuolisten helikopterilentäjien Whirly-Girls-järjestöön. San Jose State Universityn ilmailuosasto myönsi Rinehartille vuonna 1997 erinomaisen alumnin tunnustuksen, ja vuonna 1999 hän sai Georgian osavaltiolta tunnustuksen saavutuksistaan ilmailualalla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Oskajärvi

Oskajärvi on matala metsäjärvi Patrikan kylän länsipuolella Ilomantsin eteläosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 63 kilometriä itään. == Maantiede == Oskajärven pituus eteläisimmän osan Särkilahdelta pohjoisimman osan Kurjenlahden pohjukkaan on 4,3 kilometriä. Noin kilometrin pituinen koilliseen pistävä Tetriniemi jakaa järven eteläosan kahteen lahteen, joista pohjoisemman nimi on Rajalahti. Järven keskiosan selkävesi on leveimmiltä kohdiltaan noin 1,2 kilometriä idästä länteen mitattuna. Järvi kaventuu kohti luodetta ja suippenee Kurjenlahdeksi. Suurin osa Oskajärven alasta on vähintään metrin ja enintään kolme metriä syvä. Syvin piste, noin 11 metriä, sijaitsee järven keskivaiheilla. Oskajärven saariluku on viisi. Selkeästi laajin saari on noin kaksihehtaarinen Saunasaari järven länsiosassa. Toiseksi laajin on alle hehtaarin kokoinen Pirttisaari järven kaakkoisosassa. Muut saaret ovat Haaposaari, Lokkisaari ja Mäntysaari. Oskajärven rannat ovat metsä- ja suomaata (Rajasuo, Juurikkasuo). Tetriniemellä on jonkin verran asutusta. Järven itäpuolitse kulkee seututie 500. Oskajärveen virtaa Rajapuro lännestä Rajasuon halki. Muita nimettyjä tulouomia ovat Saunalahdenpuro ja Hyttipuro. Oskajärven luusua sijaitsee altaan itäisimmässä kolkassa, josta alkaa etelään virtaava Oskajoki. Oskajärven vesitilavuus on 7 772 000 kuutiometriä. Oskajärvi (04.992.1.002) kuuluu Oskajoen valuma-alueeseen (04.992), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Tolvanjoen valuma-alue (04.99) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma- alue (04.9). Oskajärvi on laajin Oskajoen valuma-alueen kuudesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Alueen viisi muuta vakavettä ovat alle kymmenen hehtaarin laajuisia. == Lähteet == Luokka:Ilomantsin järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue
Janak Sapkota

Janak Sapkota, (s. 1987) on nepalilainen haikurunoilija. Hän kirjoittaa pääasiassa englanniksi. Hänen haikujaan on julkaistu lehdissä kautta maailman. Sapkota on uudistanut haikuperinnettä herkkävireisillä runoillaan, joiden teemoina ovat muun muassa luonto ja Intia. Arto Lappi on suomentanut Sapkotan teoksen Firefly Lights the Page (Tulikärpänen valaisee sivun). Sapkota voitti Smurfit Samhain International Haiku -palkinnon vuonna 2006. == Julkaisut == *Winter Lights (2004) *Full Moon - Ré Lan (2004) *Lights Along the Road (2005) *Tulikärpänen valaisee sivun (2012) *Whisper of Pines: Cogar Na Ngi Iseanna (2012) *Long Days of Rain (2016). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Researchgate.net: Janak Sapkota *Kiiltomato.net: Tulikärpänen hehkuu himmeästi Luokka:Nepalilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pihla Hintikka

Pihla Hintikka (s. 1982 Raahe) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hintikka muutti vuonna 2005 Ranskaan opiskelemaan Sorbonnen yliopistoon ja on siitä saakka asunut Pariisissa. Hintikan esikoisromaani Hetken Pariisi on meidän (Otava) julkaistiin vuonna 2020. Vuoden 2015 Pariisiin sijoittuva romaani kertoo kolmesta eri ikäisestä naisesta Pariisin muoti- ja taidealalla. Hintikan toinen romaani Äidin oma (Otava) ilmestyi vuonna 2024. Teos käsittelee äityttä, hoivaa ja lisääntymisoikeuksia. Lisäksi Hintikka on kirjoittanut kaksi lasten näytelmää sekä Ranskassa julkaistuja, ranskankielisiä feministisiä tietokirjoja (Éditions Marabout) raskaudesta ja vanhemmuudesta. Hintikka on työskennellyt aiemmin muun muassa Helsingin Sanomissa ja toimii nykyään vapaana toimittajana. Suomessa Hintikan artikkeleita on julkaistu muun muassa Helsingin Sanomissa, Suomen Kuvalehdessä, Gloriassa ja Ellessä. Hintikka on erikoistunut henkilökuviin, kulttuuriin ja yhteiskunnallisiin aiheisiin. Hän on haastatellut Helsingin Sanomiin muun muassa ranskalaiskirjailijoita, kuten Nobel-kirjailija Annie Ernaux'ta ja Edouard Louis'ta. ==Teoksia== Romaani * * Tietokirjat * * * Näytelmät * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://pihlahintikka.com/ * Pihla Hintikka Otavan sivuilla * Äidin oma -romaania käsittelevä haastattelu MTV 3:lla * Äidin oma -romaania käsittelevä haastattelu Ylellä * Hetken Pariisi on meidän -romaania käsittelevä haastattelu Helsingin Sanomissa * Putte-possun nimipäivät Kalevassa * Putte-possu ja Fantin aarre Ylen artikkelissa Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukkola

Jukkola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Heli Krogell (o.s. Jukkola, s. 1979), suunnistaja, Seppo Jukkolan tytär *Janne Jukkola (s. 1977), poliitikko, Kokoomuksen kansanedustaja ja yrittäjä *Oiva Jukkola (s. 2002), jääkiekkoilija *Seppo Jukkola (s. 1945), suunnistaja, metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos.
Aino Huilaja

Aino Huilaja (s. 2. kesäkuuta 1982 Kittilä) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Huilaja työskenteli kolmetoista vuotta MTV:n uutistoimituksessa toimittajana ja uutisankkurina sekä loppuaikoina Huomenta Suomen juontajana. Vuonna 2019 Huilaja irtisanoutui työstään. Tämän jälkeen Huilajan ja hänen puolisonsa Jerry Ylkäsen uudeksi kodiksi tuli pakettiauto, jolla he ovat kiertäneet ympäri Eurooppaa. Huilaja on kirjoittanut pakettiautoelämästä kaksi kirjaa. Ensimmäinen teos Pakumatkalla ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 2021. Sen jatko-osa Paluumatkalla julkaistaan syksyllä 2023. Huilaja ja Ylkänen kuvasivat vuosina 2021–2022 dokumentaarisen tv-sarjan Van Life – Elämäni Roadtrip, joka esitettiin Yle:n TV1:ssä ja Areenassa keväällä 2023. ==Teokset== * * (Arvioitu ilmestymisajankohta lokakuu 2023.) ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat
Rasmus Nordbø

Rasmus Matias Nordbø (5. helmikuuta 1915 Førde – 23. helmikuuta 1983) oli norjalainen agronomi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan maatalousministerinä 1951–1955. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Rasmus Nordbø Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan maatalousministerit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Limnell

Limnell tai Limnéll on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Heidi Limnell (s. 1957), suomalainen kuvanveistäjä *Jarno Limnéll (s. 1973), suomalainen kyberturvallisuuden professori, poliitikko ja kansanedustaja (Kokoomus) *Kaarlo Kurki (alk. Karl Edvard (Kaarlo Eetu) Limnell, 1862–1918), suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja punakaartilaispäällikkö
Peliasu

Peliasu voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Peliasu (jalkapallo) * Peliasu (pesäpallo)
Lars Moen

Lars Magnus Moen (29. marraskuuta 1885 Lesja – 22. huhtikuuta 1964 Dovre) oli norjalainen räätäli ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1928–1957 ja toimi Norjan kirkko- ja opetusministerinä 1948–1953. Toisen maailmansodan aikana hän joutui Sachsenhausenin keskitysleirille ja kirjoitti siellä ollessaan runoja, jotka hän julkaisi sodan jälkeen teoksessaan Dikt frå Sachsenhausen (1945). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lars Moen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan opetusministerit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Anne Bourbon-Parma

Anne Antoinette Francoise Charlotte Bourbon-Parma (18. syyskuuta 1923 – 1. elokuuta 2016) oli ranskalainen aatelisneito, josta tuli syrjäytetyn Mikael I:n puolisona Romanian kruunaamaton kuningatar. == Varhainen elämä == Anne Bourbon-Parma syntyi Pariisissa mutta kasvoi Tanskassa. Hän oli äitinsä puolelta sukua Tanskan kuningas Kristian IX:lle. Vuonna 1943 Anne pestautui Ranskan asevoimien vapaaehtoiseksi. Hän osallistui sotaan Pohjois-Afrikassa, Italiassa, Luxemburgissa ja Saksassa. Sodan päättyessä hän oli ylentynyt luutnantiksi. == Avioliitto ja lapset == Anne tapasi tulevan aviomiehensä marraskuussa 1947 prinsessa Elisabetin ja prinssi Philipin häissä. Mikael palasi Romaniaan kertomaan kansalle kihlauksesta, mutta hänet pakotettiin luopumaan vallasta. Pari meni naimisiin Ateenassa. Häitä vietettiin ortodoksisen menoin, koska paavi Pius XII ei antanut Annelle lupaa mennä naimisiin ei-katolilaisen kanssa, mutta vuonna 1966 pari vietti katolilaista hääjuhlaa Monacossa. Mikaelin ja Annen avioliitto kesti 68 vuotta, mikä oli kaikista Romanian kuningaspareista pisin. == Toiminta kuningashuoneessa == Mikael palasi Romaniaan joulukuussa 1947 ilmoittaakseen kihlautumisestaan, mutta valtaan noussut kommunistihallinto pakotti hänet luopumaan vallasta aseella uhaten. Vuosina 1950–1956 Anne ja Mikael asuivat Englannissa, jossa Anne rakensi huonekaluja niin perheen omaan käyttöön kuin myytäväksikin. Vuonna 1957 pariskunta muutti Sveitsin Versoix'hin kasvattamaan lapsiaan. Kommunismin romahtamisen jälkeen kuningasperhettä kiellettiin pariin otteeseen palaamasta maahan. Mikaelin kerrotaan kuunnelleen ehdotuksia kuningaskunnan palauttamisesta, muttei kuitenkaan ryhtynyt osaltaan juurikaan toimiin. Presidentti Emil Constantinescu palautti kuningasperheen jäsenille heidän Romanian kansalaisuutensa, mutta tämä ei vaikuttanut monarkian palauttamisen suosioon. Myöhemmin kuningasperhe sai luvan palata Romaniaan ja perhe vietti aikaa osittain Romaniassa ja Sveitsissä. Huolimatta siitä, että Mikael ei saanut kruunuaan takaisin, romanialaiset arvostivat häntä ja Annea. == Kuolema ja hautajaiset == Annen hautajaiset järjestettiin 13. elokuuta 2016 ja hänet haudattiin Curtea de Argeșin katedraaliin. Sekä Romaniaan että Moldovaan julistettiin päivän mittainen suruaika. Molempien maiden presidentit osallistuivat hautajaisiin. Leskeksi jäänyt kuningas Mikael ei kuitenkaan osallistunut hautajaisiin omien terveysongelmiensa takia. == Kunnianosoituksia == * Kaarle I:n ritarikunta ketjulla (Romania) * Romanian kruunun ritarikunnan suurristi (Romania) * Vuosien 1939–1945 sotaristi (Ranska) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta

Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta () on Pyhän istuimen jakama ritarikunta. Sen perusti paavi Gregorius XVI 1. syyskuuta 1831 vain seitsemän kuukautta paaviksi noustuaan. Ritarikunnan nimi viittaa kuitenkin toiseen paaviin, Gregorius Suureen, joka toimi paavina vuosina 590–604. Alkujaan sitä myönnettiin vain katolilaiselle, jotka ovat osoittaneet intohimoa katolilaisuutta kohtaan tai uskollisuutta Pyhää istuinta kohtaan. Nykyään sitä jaetaan tunnustuksena henkilökohtaisista ansioista katolilaisuuden tai Pyhän istuimen hyväksi. Vuodesta 1993 sitä on voitu myöntää myös naisille ja vuodesta 1998 lähtien saajan ei ole tarvinnut olla Vatikaanin kansalainen. Ritarikunnassa on erikseen omat versionsa siviileille ja sotilaille. Kunnianosoitusta jaetaan neljässä luokassa: * suurristin ritari * komentajaritari tähdellä * komentajaritari * ritari == Lähteet == Luokka:Pyhän istuimen kunniamerkit
Lierposten

Lierposten on norjalainen vuonna 1987 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Lier. Lehti ilmestyy torstaisin ja kuuluu Amedia-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Lier
She Wolf

She Wolf voi tarkoittaa seuraavia asioita: * She Wolf, Shakiran albumi * ”She Wolf”, Shakiran kappale.
Välijoki

Välijoki voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Välijoki, joki Evijärvellä * Välijoki, joki Utajärvellä.
Astro

Astro voi tarkoittaa seuraavia: * Astro, eteläkorealainen yhtye * Astro, UB40-yhtyeen vokalisti * Astro-H, japanilainen avaruusobservatorio * Astro Boy, Osamu Tezukan sarjakuva * Astro City, Kurt Busiekin ja Brent Andersonin supersankarisarjakuva * Astro, malesialainen televisioyhtiö * Chevrolet Astro, Chevroletin pakettiautomalli
José Martín ritarikunta

José Martín ritarikunta () on kuubalainen kunniamerkki, joka perustettiin vuonna 1972. Sitä jaetaan kunnianosoituksena rauhan hyväksi tehdystä työstä valtionpäämiehille tai hallituksien päämiehille, mutta myös erinomaisista saavutuksista opetuksen, kulttuurin, tieteen, urheilun tai luovien alojen saralta. Saajan ei tarvitse olla Kuuban kansalainen. José Marín ritarikunta on Kuuban korkein mahdollinen kunnianosoitus. Kunniamerkkiä jaetaan yhdessä luokassa: * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Kuuban kunniamerkit
Grimaldin ritarikunta

Grimaldin ritarikunta () on monacolainen ritarikunta, joka on perustettu 18. marraskuuta 1954. Ritarikuntaa on uudistettu kahdesti: vuonna 1960 ja 1966. Sitä myönnetään tunnustuksena sellaisille henkilöille, jotka ovat tehneet arvostettavia tekoja kruunun maineen hyväksi. Kunnianosoitusta jaetaan viidessä luokassa: * suurristi * suurupseeri * kommentaja * upseeri * ritari == Lähteet == Luokka:Monacolaiset ritarikunnat
Reino J. Valkama

Reino Jalmari Valkama (22. elokuuta 1921 Terijoki – 29. kesäkuuta 2019 Espoo) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 20.4.2023. Valkaman vanhemmat olivat metsänhoitaja, metsäneuvos Antti Valkama ja pianonsoitonopettaja Ester Olivia Ingeborg Wiiala ja puolisot 1948–1983 Sirkka Tellervo Tiainen ja vuodesta 1986 Riitta Kukkonen. Valkama tuli ylioppilaaksi Viipurin kaksoislyseosta 1939 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1945, virkatutkinnon hän suoritti 1946. Valkama oli harjoittelijametsänhoitaja Metsähallituksen Lestin hoitoalueella 1945 ja Enso-Gutzeitin Saimaan piirissä sekä Domänstyrelsenin Karlsbyn hoitoalueella Ruotsissa 1946, Enso-Gutzeitin apulaismetsänhoitaja Savonlinnassa 1947–1951 ja Oy Wilhelm Schauman Ab:n apulaismetsänhoitaja ja hankintametsänhoitaja Savonlinnassa 1951–1964, piirimetsänhoitaja 1964–1968, ylimetsänhoitaja 1968–1973 ja metsäpäällikkö 1974–1986, ensin Jyväskylässä ja vuodesta 1976 Helsingissä. Hän oli myös Enso-Gutzeitin Joutsenon metsäkoulun kesätöiden opettaja 1947 ja kansanhuoltoministeriön Itä-Savon hankintapiirin päällikkö 1947–1949 ja hänellä oli useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Valkama sai 1979. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
But Here We Are

But Here We Are on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Foo Fightersin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 2. kesäkuuta 2023. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * Kaaoszine: * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 albumit Luokka:Foo Fightersin albumit Luokka:Greg Kurstinin tuottamat albumit
Annika Norlin

Annika Norlin (taiteilijanimiä Hello Saferide ja Säkert!; s. 22. marraskuuta 1977 Östersund) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hän julkaisi ensimmäisen levynsä Introducing ... Hello Saferide vuonna 2005. "Hello Saferide" oli hänen tuolloinen taiteilijanimensä. Vuonna 2007 hän julkaisi ruotsinkielisen levyn uudella artistinimellä "Säkert!" ja 2008 jälleen englanninkielisen levyn Hello Saferide -nimellä. Vuodesta 2014 hän on esiintynyt myös oikealla nimellään. Ennen muusikon uraansa Norlin työskenteli toimittajana muun muassa Sveriges Radiossa. Vuonna 2020 hän julkaisi esikoiskirjansa, novellikokoelman Jag ser allt du gör. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nokia G22

Nokia G22 on HMD Globalin 25. helmikuuta 2023 julkaisema älypuhelin. Puhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,5 tuuman näyttö, joka tukee 90 hertsin virkistystaajuutta. Tallennustilaa on valittavana 64 tai 128 gigatavua, ja keskusmuistia on neljä gigatavua. Tallennustila on laajennettavissa enintään kahden teratavun microSD-kortilla. Puhelimessa on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä, makrokameran kaksi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on kahdeksan megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 050 milliampeerituntia, ja se tukee 20 watin latausta. Sormenjälkitunnistin on sijoitettu virtapainikkeeseen, ja puhelimen IP-luokitus on 52. Käyttöjärjestelmänä on Android 12. Puhelimelle on luvattu kaksi Android-versiopäivitystä ja kolme vuotta tietoturvapäivityksiä. == Vastaanotto == The Guardianin arvostelussa myönteistä olivat puhelimen korjattavuus, pitkä akun kesto, puhdas Android- versio ilman suuria muutoksia, kelvollinen kamera ja alhainen hinta. Negatiivisia asioita olivat hitaus, keskiverto näyttö, pelkkä sateen kesto (IP52 vesisuojaus) ja vain kolmen vuoden ohjelmistopäivitykset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nokia G22 Nokian sivuilla G22 G22 Luokka:Vuoden 2023 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Minja Korhonen

Minja Korhonen (s. 19. toukokuuta 2007) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Korhonen sijoittui 15-vuotiaana 23:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja kuudenneksi sekajoukkuekilpailussa Planican MM-kilpailuissa 2023, kun suomalaiset naiset kilpailivat yhdistetyssä ensi kertaa aikuisten arvokilpailuissa. Aiemmin samana vuonna Korhonen sijoittui nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa yhdeksänneksi. Hän voitti seuraavana talvena Gangwonin nuorten olympialaisissa kultaa sekä henkilökohtaisessa että sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti 2024 myös nuorten maailmanmestaruuden Planicassa. Korhonen sijoittui kesällä 2022 yhdistetyn kesäkiertueella kahdesti toiseksi: ensimmäisessä aikuisten kansainvälisessä kilpailussaan elokuussa Oberwiesenthalissa ja syyskuun alussa Tschaggunsissa. Hän on kilpaillut maailmancupissa joulukuusta 2022 alkaen ja sijoittui kaudella 2022–2023 parhaimmillaan 16:nneksi joulukuussa Lillehammerin toisessa kilpailussa ja tammikuussa Otepäässä. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lillehammerissa joulukuussa 2023. Ensimmäisen maailmancupin palkintokorokesijoituksensa hän saavutti kaudella 2023–2024, kun hän sijoittui kolmanneksi Ramsaussa 15. joulukuuta 2023. Hän oli Ramsaussa kolmas myös joulukuussa 2024. Korhonen edustaa Siilinjärven Ponnistusta. Hän on voittanut yhdistetyn normaalimäen Suomen-mestaruuden vuosina 2022 ja 2023. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 2007 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alva Thors

Alva Thors (s. 2005) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Planican MM- kilpailuissa 2023, kun suomalaiset naiset kilpailivat yhdistetyssä ensi kertaa aikuisten arvokilpailuissa, hän sijoittui 27:nneksi henkilökohtaisessa kilpailussa oltuaan mäkiosuuden jälkeen parhaana suomalaisena 21:ntena mutta kaatui hiihto-osuudella ja katkaisi suksensa, missä yhteydessä suomalaisista Minja Korhonen ohitti hänet. Thors kilpaili myös sekajoukkuekilpailussa, jossa Suomi sijoittui kuudenneksi. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Thors on sijoittunut henkilökohtaisessa kilpailussa 24:nneksi vuonna 2021, 19:nneksi vuonna 2022 ja 17:nneksi vuonna 2023 sekä sekajoukkuekilpailussa seitsemänneksi vuonna 2021 ja neljänneksi vuonna 2022. Thors on sijoittunut maailmancupissa parhaimmillaan 20:nneksi joulukuussa 2022 Lillehammerissa ensimmäisessä maailmancupin kilpailussaan. Maailmancupkauden 2022–2023 loppupisteissä hän oli 29:s. Thors edustaa kotimaassa Vörå IF:ää. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dorothy Hansine Andersen

Dorothy Hansine Andersen (15. toukokuuta 1901 – 3. maaliskuuta 1963) oli yhdysvaltalainen lastenlääkäri ja patologi. Andersen kuvasi ensimmäisenä kystisen fibroosin. Hän tutki myös ravitsemustiedettä. Andersen valmistui Johns Hopkinsin yliopistosta vuonna 1926. Hän tutki kystistä fibroosia 1940-luvulla ja kehitti diagnostisen testin siihen. Hänen mukaansa on nimetty myös glykogeenin varastoitumissairauksiin kuuluva Andersenin tauti, jonka hän kuvasi ensimmäisenä vuonna 1956.Anaesthesia recommendations for Andersen disease Orphan Anesthesia, viitattu 21.7.2023 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenlääkärit Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Patologit Luokka:Ravitsemustieteilijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Tadžikistanin maantiede

Tadžikistanin maantiede kertoo Tadžikistanin maantieteeseen liittyvistä asioista. Tadžikistan sijaitsee Keski-Aasiassa ja sen ympärillä olevia valtioita ovat Uzbekistan, Kirgisia, Kiina ja Afganistan. == Maastonmuodot ja vesistöt == Valtaosa maan pinta-alasta on aavikkoa, puoliaavikkoa ja ylähköaroa, jota on vuorten rinteillä yleensä 1200 metriin saakka. Ylempänä on metsää ja vuoristoniittyjä. Maan länsiosassa on useita vuoristomassiiveja. Näihin massiiveihin kuuluvat Turkestanvuoret ja Zerevšanvuoret. Tadžikistanin alueella on myös osa Gissarvuoristosta, jossa korkeus vaihtelee 4000 metristä 5600 metriin. Maan pohjoisosassa on Kuraminvuoret, joiden korkein kohta on 3769 metriä korkealla . Pohjoisosassa on myös osa Alaivuorista ja Ferganan laaksosta. Maan itäosassa osa Pamirin vuoristosta. Amudarjajoki virtaa Afganistanin rajaseudulla. Toinen joki on 877 kilometriä pitkä Zeravšan, joka virtaa vuoristojäätiköltä kohti syvää laaksoa. == Ilmasto == Yleensä ilmasto on mantereinen, kylmä ja kuiva. Vuoristossa vuodenaikojen väliset lämpötilaerot ovat suuremmat kuin niiden välisissä laaksoissa. Vuoristossa talvella kylmimmillään on pakkasta 50°C ja kesällä lämpimillään on 20°C. Sateisinta on Gissarvuorten eteläpuolella. == Lähteet == *
Abisag

Abisag (hepr. אֲבִישַג; merkitys tuntematon, ehkä ’jumalallinen isä’) on Raamatun hahmo. Hänen kerrotaan olleen naimaton tyttö, josta tuli kuningas Daavidin palvelija ja seuralainen. == Raamatun kertomus == Ensimmäinen kuninkaiden kirja kertoo, kuinka Daavidista oli tullut vanha ja viluinen mies: Daavidin kuoltua hänen vanhin elossa ollut poikansa Adonia pyysi velipuolensa Salomon äidiltä Batsebalta lupaa naida Abisag. Salomo, josta oli isänsä jälkeen tullut kuningas, oletti Adonian tavoittelevan valtaistuinta ja murhautti tämän. Encyclopaedia Judaican mukaan jakeen 1:4 maininta siitä, ettei Daavid yhtynyt Abisagiin, viestii lukijalle, että Salomo ja Adonia olivat valtaistuimen ainoat perilliset. Mahdollinen vihjaus Daavidin raihnaisuuteen ei ole oleellinen. == Perimätieto == Jotkut ovat pitäneet Abisagia Laulujen laulun päähenkilönä, ”Sulamin neitona”. Tämän tulkinnan mukaan Sunem ja Sulam ovat sama asia. Aggadan mukaan Abisag oli sama sunemilainen, joka tarjosi turvapaikan profeetta Elisalle. Aggada kertoo myös, ettei Abisag ollut puoleksikaan yhtä kaunis kuin Saara. Daavid ei tehnyt Abisagista laillista vaimoaan koska ei halunnut ylittää perinteistä kuninkaalle sallittua vaimojen määrää, joka oli 18. Adonian pyyntö naida Abisag osoitti, että hän tosiaan haaveili kuninkuudesta, sillä vain kuninkaalla oli oikeus avioitua edesmenneen kuninkaan palvelijan kanssa. == Lähteet == Luokka:Vanhan testamentin henkilöt
Ilmari Helomaa

Viljo Ilmari Helomaa (27. huhtikuuta 1904 Rauma – 12. syyskuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän toimi vuodesta 1937 aina eläköitymiseensä vuoteen 1971 korkeimmassa hallinto-oikeudessa hallintosihteerinä vuoteen 1954 ja samalla kansliapäällikkönä helmi-maaliskuussa 1950 ja vuosina 1951-1952. Hallintoneuvoksena hän toimi vuodesta 1953 vuoteen 1971. Helomaa oli jatkosodan aikana Suomen miehittämän Itä-Karjalan sotilashallinnossa hallinto- osaston johtajana. Ilmari Helomaa suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1929 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1932. Opiskeluaikanaan Helomaa kuului AKS-aktiiveihin toimien varapuheenjohtajana.Hyytiä 2008: s. 44. Hän työskenteli Vaasan lääninhallituksessa eri tehtävissä vuosina 1929-1936. Sen jälkeen hän toimi oikeusministeriön rikosrekisteritoimiston apulaistoimistopäällikkönä. Vuonna 1937 hän siirtyi korkeimpaan hallinto-oikeuteen, jossa hän teki elämäntyönsä. Jatkosodan aikana hän toimi suomalaisten valtaamassa Itä-Karjalassa sen sotilashallinnon hallinnon johtajana. Hän astui tehtävään 17. heinäkuuta 1941 toimien lähes kolme vuotta tehtävässä.Hyytiä 2008: s. 49. Sotilasarvoltaan hän oli majuri. Sotien jälkeen hän jatkoi työtään korkeimmassa hallinto- oikeudessa. Hallintosihteeriyden jälkeen hän toimi hallintoneuvoksena eläköitymiseensä asti. Työnsä ohella hän toimi useissa hallintolainkäytön alan komiteoissa. HÄn oli eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan sihteeri vuosina 1949-1952, virkaylioikeuden sihteeri 1949-1955 ja jäsen 1966-1971 sekä kutsunta-asiain keskuslautakunnan puheenjohtaja 1965-1970. Tunnustuksena ansioistaan hänelle myönnettiin vuonna 1970 Suomen Leijonan suurristi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Korkeimman hallinto-oikeuden kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Killers of the Flower Moon

Killers of the Flower Moon on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut Martin Scorsesen ohjaama yhdysvaltalainen eeppinen lännen- ja rikosdraamaelokuva. Se perustuu David Grannin tietokirjaan Killers of the Flower Moon: Öljymurhat ja FBI:n synty, joka kertoo osage-heimon jäsenten murhista Oklahomassa 1920-luvulla.Bergeson, Samantha: ‘Killers of the Flower Moon’: Everything to Know About Martin Scorsese’s $200 Million Western Epic. IndieWire 18.4.2023. Viitattu 20.4.2023. Elokuvan käsikirjoittivat Eric Roth ja Scorsese. Sen päärooleissa näyttelevät Leonardo DiCaprio, Lily Gladstone ja Robert De Niro. Muissa rooleissa näyttelevät muun muassa Jesse Plemons, Tantoo Cardinal, John Lithgow ja Brendan Fraser. Killers of the Flower Moon sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 20. toukokuuta 2023,The films of the Official Selection 2023. Cannesin elokuvajuhlat 13.4.2023. Viitattu 20.4.2023. ja Suomen elokuvateattereihin se saapui 20. lokakuuta 2023. Elokuva sai ylistävän vastaanoton; sitä kiitettiin erityisesti ohjauksesta, roolisuorituksista ja tuotantoarvoista, vaikkakin 206 minuutin kestoa kritisoitiin. Elokuva sai yhteensä 10 ehdokkuutta vuoden 2024 Oscar-gaalassa, mutta ei lopulta voittanut yhtäkään palkintoa. == Rooleissa == Näyttelijöiden joukossa on useita Amerikan alkuperäiskansojen jäseniä. == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Juho Typpö Hufvudstadsbladet Sara Ehnholm Hielm Episodi Jussi Huhtala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Martin Scorsesen ohjaamat elokuvat
Strontiumperkloraatti

Strontiumperkloraatti (Sr(ClO4)2) on strontium- ja perkloraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään pyrotekniikassa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa strontiumperkloraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on ortorombinen. Yhdisteestä tunnetaan myös useita kidevedellisiä muotoja kuten tri-, tetra- ja heksahydraatit (Sr(ClO4)2·3H2O, Sr(ClO4)2·4H2O ja Sr(ClO4)2·6H2O). Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa. Aine liukenee runsaasti veteen ja lisäksi alkoholeihin. Strontiumperkloraatti on vahva hapetin. Strontiumperkloraattia valmistetaan strontiumkarbonaatin ja perkloorihapon reaktiolla tai hapettamalla strontiumkloraattia elektrolyyttisesti.Helmut Vogt, Jan Balej, John E. Bennett. Peter Wintzer, Saeed Akbar Sheikh, Ptrizio Gallone, Subramanyan Vasudevan & Kalle Pelin: "Chlorine Oxides and Chlorine Oxygen Acids", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. :SrCO3 \+ 2 HClO4 → Sr(ClO4)2 \+ 4H2O + CO2 Strontiumperkloraattia käytetään pyrotekniikassa punaisen valon tuottamiseen ja hapettimena. Yhdistettä käytetään myös rakettien työntövoiman ohjaukseen. == Lähteet == Luokka:Perkloraatit Luokka:Strontiumyhdisteet
Christina Sophia Bielke

Christina Sofia Bielke (19. tammikuuta 1727 Tukholma, Ruotsi – 5. huhtikuuta 1803 Tukholma) oli poliittisesti aktiivinen ruotsalainen kreivitär. Hän oli naimisissa kreivi Carl Rudenschöldin kanssa ja hänen tyttärensä oli salaliitosta tuomittu Magdalena Rudenschöld. == Lapsuus == Christinan äiti kuoli tytön synnytyksessä ja Christina sisaruksineen asuivat kasvattilapsina isoäitinsä Christina Piperin luona. Christinan sai kasvatuksensa ranskalaiselta kuvernööriltä ja talouden papilta. Lapset asuivat isoäitinsä luona tämän kuolemaan vuonna 1752 asti. == Aikuiselämä == Christina ja Carl avioituivat vuonna 1756. Christina oli naimisiin mennessään epätavallisen vanha aatelisnaiseksi, sillä hän oli jo lähes 30-vuotias. Christina oli jo aikaisemmin luvannut Carlille avioituvansa tämän kanssa, mutta ei ollut saanut vanhemmiltaan lupaa liitolle. Pari voitiin vihkiä vasta Christinan äitipuolen, Anna Margareta Oxenstiernan, kuoltua. Vuonna 1766 Carl joutui eroamaan kansallisneuvoston tehtävistään Hattupuolueen voitettua vaalit. Christina ja Carl kärsivät taloudellisista vaikeuksista ja heidän oli myytävä maatilansa ja muutettava Tukholmaan vaatimattomiin oloihin. Christina rahoitti perheensä elämää vakoilemalla Ruotsissa Ranskan valtion puolesta. Hän sai Ranskalta rahaa ranskalaisten etujen edistämisestä ja ranskalaisen propagandan levittämisestä Ruotsissa. Hänet oli palkattu tehtävään todennäköisesti hyvien poliittisten kontaktiensa vuoksi. Miehensä Carlin kuoltua vuonna 1783 Christina asui Tukholmassa kuolemaansa saakka seuralaisrouva Inga Lisa Linbergin kanssa. Myös hänen silloin jo aikuinen tyttärensä Magdalena asui äitinsä luona noin vuoden 1800 aikoihin, kunnes joutui häädetyksi Christinan talosta palvelijan kanssa aloittamansa epäsopivan suhteen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1727 syntyneet Luokka:Vuonna 1803 kuolleet
Ulrica Arfvidsson

Anna Ulrica Arfvidsson (19. huhtikuuta 1734 Tukholma – 31. elokuuta 1801, Tukholma) oli ruotsalainen ennustaja Kustaa III:n aikana. Hänet tunnettiin yleisesti nimellä mamselli Arfvidsson. == Elämäkerta == === Tausta === Ulrica Arfvidsson oli kuninkaallisen palatsin talonmiehen Erik Lindbergin ja Anna Katarina Burginin (k. 1771) tytär . Arfvidssonin isän kuoleman jälkeen hänen äitinsä meni uudelleen naimisiin vuonna 1740 kuninkaallisen palatsin kokin Arfvid Arfvidssonin (k.1767) kanssa, ja Arfvidsson otti tuolloin isäpuolensa nimen myös itselleen. Ulrica Arfvidsson kasvoi hyvin toimeentulevassa perheessä kuninkaallisen hovin ympäristössä. Hän sai hyvän koulutuksen ja hänen isänsä oli jättänyt perinnöksi suuren kirjakokoelman. Arfvidssonin hyvästä yleissivistyksestä oli hänelle myöhemmin paljon hyötyä ennustajan uralla. === Työskentely ennustaja === Ei ole täysin selvää, milloin Arfvidsson aloitti ennustajan uransa, mutta hänen nimensä esiintyy useissa lähteissä 1780-luvulta lähtien. Arfvidssonin kerrotaan osanneen lukea kortteja ja ennustaa kädestä, mutta hänen pääasiallinen metodinsa oli ennustaminen kahvinpuruista. Kahvinpuruista lukeminen oli suosittua tukholmalaisten ennustajien keskuudessa ja heistä käytettiin myös nimitystä kaffe-pytissor (kahvinlukija). Arfvidssonilla sanottiin myös olevan kehittynyt verkosto vakoojia, mikä oli luultavasti osasyy sille, että hän oli ennustuksissaan usein oikeassa. Arfvidssonin suosiosta ja menestyksestä ennustajana kertoo muun muassa vuoden 1780 verolaskenta, jonka mukaan naista oli verotettu hänen vaurautensa vuoksi. On myös kerrottu, että esimerkiksi Carl August Ehrensvärd, Magdalena Rudenschöld vierailivat Arfvidssonin luona. Merkittävin vierailija oli kuitenkin kuningas Kustaa III. Arfvidsson ennusti kuninkaalle kuolemaa. Erään ennustuksen mukaan kuninkaan tuli varoa tikaria kantavaa miestä ja pian tämän jälkeen kuninkaan kerrottiin tavanneen Adolph Ludvig Ribbingin, joka paljastui salaliittoon kuuluneeksi ja joka kantoi tikaria. Toisen kertomuksen mukaan kuninkaan oli varottava ensimmäistä tapaamaansa miestä, joka olisi pukeutunut punaiseen liiviin – ja pian sen jälkeen hän tapasi saman Ribbingin punaisessa liivissä. On kuitenkin kerrottu, että Ribbing puki punaisen liivin päälleen tarkoituksella pelotellakseen kuningasta sen jälkeen, kun hän oli kuullut ennustuksesta. Vuoden 1780 jälkeen Arfvidssonin työt ennustajana vähenivät ja hän muutti varakkaasta asuinympäristöään köyhemmälle alueelle. Hän kuoli lopulta rahattomana Tukholmassa vuonna 1801. == Lähteet == Luokka:Selvänäkijät Luokka:Vuonna 1801 kuolleet Luokka:Vuonna 1734 syntyneet
Lucy Frazer

Lucy Claire Frazer (s. 17. toukokuuta 1972) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan kulttuuri-, media- ja urheiluministerinä helmikuusta 2023 lähtien. Frazer opiskeli oikeustiedettä Newnham Collegessa Cambridgen yliopistossa ja toimi opiskeluaikanaan Cambridge Union -väittelyseuran puheenjohtajana. Hän työskenteli lakimiehnä, ja hänet nimitettiin 40-vuotiaana Queen’s Counseliksi. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen vuoden 2015 parlamenttivaaleissa. Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä hän vastusti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista. Tammikuussa 2018 Frazer nimitettiin parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi oikeusministeriöön. Toukokuussa 2019 hänet nimitettiin Englannin ja Walesin apulaiskruununjuristiksi. Heinäkuussa 2019 hänet nimitettiin vankila-asiain apulaisministeriksi. Kruununjuristi Suella Bravermanin äitisloman aikana maaliskuusta syyskuuhun 2021 Frazer toimi hänen sijaisenaan. Syyskuussa 2021 hänet nimitettiin valtiovarainministeriöön taloudelliseksi sihteeriksi. Syyskuusta lokakuuhun 2022 hän toimi apulaisliikenneministerinä. Lokakuussa 2022 hänet nimitettiin apulaisasuntoministeriksi. Helmikuussa 2023 hänet nimitettiin kulttuuri-, media- ja urheiluministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kulttuuriministerit
Espoon kihlakunta (1996)

Espoon kihlakunta () muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Espoo, Kauniainen, Kirkkonummi ja Siuntio. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Haminan kihlakunta

Haminan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hamina, Miehikkälä ja Virolahti sekä ennen vuoden 2003 kuntaliitosta myös Vehkalahti. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä- Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Kymen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Hyvinkään kihlakunta

Hyvinkään kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hyvinkää ja Nurmijärvi. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Hämeenlinnan kihlakunta

Hämeenlinnan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hattula, Hauho, Hämeenlinna, Janakkala, Kalvola, Lammi, Renko ja Tuulos. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Hämeen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Imatran kihlakunta (1996)

Imatran kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Imatra, Parikkala, Rautjärvi ja Ruokolahti sekä ennen vuoden 2005 kuntaliitosta myös Saari ja Uukuniemi. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Kymen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Keski-Uudenmaan kihlakunta

Keski-Uudenmaan kihlakunta (aiemmin Järvenpään kihlakunta) muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Järvenpää, Kerava ja Tuusula. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Kotkan kihlakunta

Kotkan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Kotka ja Pyhtää. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä- Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Kymen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Kouvolan kihlakunta (1996)

Kouvolan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Anjalankoski, Elimäki, Iitti, Jaala, Kouvola, Kuusankoski ja Valkeala. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Kymen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Lahden kihlakunta

Lahden kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Asikkala, Hollola, Hämeenkoski, Kärkölä, Lahti, Nastola ja Padasjoki. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Hämeen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Lappeenrannan kihlakunta

Lappeenrannan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Joutseno, Lappeenranta, Lemi, Luumäki, Savitaipale, Suomenniemi, Taipalsaari ja Ylämaa. Kihlakunta sijaitsi aluksi Kymen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä- Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Kymen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Loviisan kihlakunta

Loviisan kihlakunta () muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Lapinjärvi, Liljendal, Loviisa, Pernaja ja Ruotsinpyhtää. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Orimattilan kihlakunta

Orimattilan kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Artjärvi, Myrskylä, Mäntsälä, Orimattila ja Pukkila. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta-arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Porvoon kihlakunta (1996)

Porvoon kihlakunta () muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Askola, Pornainen, Porvoo ja Sipoo sekä kuukauden verran ennen vuoden 1997 kuntaliitosta myös Porvoon maalaiskunta. Kihlakunta sijaitsi aluksi Uudenmaan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta- arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Uudenmaan lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni
Riihimäen kihlakunta

Riihimäen kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Hausjärvi, Loppi ja Riihimäki. Kihlakunta sijaitsi aluksi Hämeen läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Etelä-Suomen läänissä. ==Lähteet== * Selvitys poliisitoimea koskevasta arkistoaineistosta Kansallisarkistossa ja maakunta- arkistoissa Luokka:Suomen kihlakunnat 1996–2007 Luokka:Hämeen lääni Luokka:Etelä-Suomen lääni