EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko

Agiasmátin Pyhän Ristin kirkko (Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko, ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Platanistásan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille. Se on rakennettu 1400-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkon nimen Agiasmáti viittaa oletettavasti kirkon lähellä olevaan pyhitettyyn lähteeseen. Toisaalta sen on ehdotettu viittaavan samannimiseen paikkaan Vähässä-Aasiassa, josta alueelle olisi voinut tulla asuttajia. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee noin viisi kilometriä Platanistásasta pohjoiseen. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat valmistuneet vuonna 1494, ja ne kuuluvat Kyproksen edustavimpiin kyseiseltä vuosisadalta. Maalaukset esittävät laajalti Uuden testamentin tapahtumia ja Pyhän Ristin vaiheita. Platanistasa Gefangennahme.jpg|Juudaksen suudelma. Platanistasa Verspottung.jpg|Jeesuksen pilkkaaminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Árakaksen Neitsyt Marian kirkko

Árakaksen Neitsyt Marian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos- vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Lagouderán kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle (Panagía Arakiótissa). Se on rakennettu 1100-luvulla ja toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Nimi Árakas saattaa viitata alueella kasvaneisiin herneisiin (arakás). Luostarin toiminta jatkui 1800-luvun alkupuolelle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee Lagouderán ja Sarántin kylien välillä. Se on yksilaivainen ja ollut varustettu kupolilla. Nykyisin sen päällä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Pääosa kirkon seinämaalauksista on Komnenosten ajalta noin vuodelta 1192, ja ne on tehnyt Theodoros Apseudes. Osa maalauksista on jo tätä varhaisempia. Kaksikerroksisesta luostarirakennuksesta on säilynyt joitakin raunioita kirkon lähellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Arkkienkeli Mikaelin kirkko (Pedoulás)

Arkkienkeli Mikaelin kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Pedouláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu arkkienkeli Mikaelille ja rakennettu vuonna 1474. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee Pedouláksen kylän itälaidalla. Se on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon varsinainen kirkkotila oli sen pienen koon vuoksi tarkoitettu pelkästään miehille ja nartheks naisille. Kirkon seinämaalaukset, jotka valmistuivat myös vuonna 1474, teki paikallinen Minas Marathasalainen. Maalaukset edustavat konservatiivista jälkibysanttilaista tyyliä, mutta ovat poikkeuksellisen realistisia ja jossain määrin ”naivistisia”, ja niissä on havaittavissa myös läntistä vaikutusta. Esimerkkejä maalauksista ovat muun muassa Abrahamin uhri, kaste Jordanvirralla, Juudaksen suudelma sekä apsiksen rukoileva Neitsyt Maria ja Jeesuksen ylösnousemus. Pedoulas Saint Michael 6.JPG|Kirkko sisältä. Pedoulas Konstantin.jpg|Pyhät Konstantinus ja Helena. Pedoulas Kyriaki.jpg|Pyhä Kyriake. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Asínoksen Neitsyt Marian kirkko

Asínoksen Neitsyt Marian kirkko () eli Neitsyt Maria Forviótissan kirkko (Παναγία Φορβιώτισσα, Panagía Forviótissa) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Nikitárin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Forbionin Neitsyt Marialle. Se rakennettiin vuonna 1099 (tai paikalla olevan omistuskirjoituksen mukaan 1205–1206), ja se oli alun perin paikalla sijainneen Forbionin luostarin kirkko. Luostarin toiminta jatkui 1700-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee noin kolme kilometriä Nikitárista luoteeseen. Kirkko on kaksiosainen ja koostuu yksilaivaisesta pääosasta sekä nartheksista, joka on lisätty 1100-luvulla. Katto on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat 1100–1600-luvuilta. Ne edustavat konstantinopolilaista ikonimaalaustyyliä, ja ikonimaalarin arvellaan olleen kotoisin sieltä. Varhaisimpien maalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen kaste Jordanvirrassa, Lasaruksen herättäminen kuolleista, viimeinen ehtoollinen, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus. Asinou - Kirche Narthex 1 Paradies.jpg|Kirkon nartheksin maalauksia. Asinou - Kirche Narthex 4 Kuppel.jpg|Kristus Kaikkivaltias. Asinou - Kirche Narthex 5 Apostel.jpg|Apostoleita. Asinou Apostelkommunion.jpg|Apostolien ehtoollinen. Asinou - Kirche Narthex 2 St.Georg.jpg|Pyhä Georgios (Yrjö). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Neitsyt Marian kirkko (Moutoullás)

Neitsyt Marian kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Moutoulláksen kylässä Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle ja rakennettu 1200-luvulla. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Johannes Mutullaksesta (myös Ioannes, Moutoullas) ja tämän vaimosta Eirenestä (Irene). Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ajoittuvat vuoteen 1280. Maalausten aiheita ovat muun muassa Maria ja Jeesus-lapsi, Pyhä Khristoforos ja Pyhä Georgios (Yrjö) taistelemassa lohikäärmettä vastaan, valtaistuimella istuva Kristus, Aadam ja Eeva sekä helvetti ja paratiisi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko

Podíthoksen Neitsyt Marian kirkko (, myös Παναγία Ελεούσα, Panagía Eleoúsa) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Nikosian alueella Kyproksen saarella lähellä Galátan kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Neitsyt Marialle (Panagía) ja rakennettu vuonna 1502. Se oli alun perin paikalla sijainneen luostarin kirkko ja omistettu Pyhälle Eleanorille. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulle saakka. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee vajaan kilometrin Galátasta pohjoiseen. Kirkossa on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumisuojaksi tehty jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon seinämaalaukset ovat peräisin venetsialaisvallan ajalta, ja niissä on vaikutteita niin bysanttilaisesta kuin italialaisestakin tyylistä. Seinämaalausten aiheita ovat muun muassa kuninkaat Salomo ja Daavid, apostolien ehtoollinen, Jeesuksen ristiinnaulitseminen sekä Neitsyt Maria taivaan kuningattarena. Galata Apostelkommunion1.jpg|Apostolien ehtoollinen: leipä. Galata Apostelkommunion2.jpg|Apostolien ehtoollinen: viini. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Pyhän Johannes Lampadisteen luostari

Pyhän Johannes Lampadisteen luostari () on bysanttilaisaikainen luostari Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Kalopanagiótiksen kylää. Sen kirkko on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Luostari on omistettu paikalliselle pyhälle, Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Luostarin perustamisvuotta ei tunneta. Sen jäljellä olevat rakennukset on rakennettu useassa eri vaiheessa 1000-luvulta 1700-luvulle. Luostari säilyi toiminnassa 1800-luvulla saakka. Kokonaisuus liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Luostari sijaitsee heti Kalopanagiótiksen kylän itäpuolella. Kokonaisuuteen kuuluu itse asiassa kolme kirkkoa, jotka kaikki ovat saman suuren puisen harjakaton alla. Vanhin kirkko on omistettu Pyhälle Herakleidiokselle. Se on rakennettu 1000-luvulla, ja sen seinämaalaukset ovat 1200–1500-luvuilta. Toinen kirkko on omistettu Pyhälle Johannes Lampadisteelle. Se on rakennettu vuonna 1731, ja siihen kuuluu kyseisen pyhän hauta, joka on peräisin 1100-luvulta. Kolmas kirkko on latinalaisvallan aikainen kappeli. Luostarin yhteydessä toimii bysanttilainen museo. Kalopanagiotis, Agios Ioannis Lampadistis Kirche, Troodos, Zypern (01).jpg|Luostaria. Kalopanagiotis Koenige.jpg|Itämaan tietäjät. Kalopanagiotis Kreuzigung.jpg|Ristintie. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kyproksen luostarit Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Kakopetriá)

Pyhän Nikolaoksen kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Kakopetrián kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Pyhälle Nikolaokselle. Sen vanhimmat osat ovat peräisin 1000-luvulta. Kupoli ja nartheks rakennettiin 1100-luvulla ja nykyinen harjakatto ensimmäisen kerran 1400-luvulla. Kirkko toimi alun perin paikalla olleen luostarin kirkkona. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee vajaat kaksi kilometriä Kakopetriásta lounaaseen. Kirkkorakennus on ristinmuotoinen, ja siinä on nykyisin kaksinkertainen katto, mistä se on saanut nimensä Ágios Nikólaos tis Stégis eli ”Katon Pyhä Nikolaos”. Kirkon seinämaalaukset ovat Tróodoksen alueen vanhimpia ja ajoittuvat 1000-luvulta 1400-luvulle. Näin ne antavat hyvän kuvan ortodoksisen kirkkomaalaustaiteen kehityksestä tuona aikana hieraattisesta ja monastisesta tyylistä kohti realistisempaa esitystapaa. Maalausaiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen syntymä, kirkastuminen, saapuminen Jerusalemiin, ristiinnaulitseminen ja ylösnousemus sekä kirkon pyhät, kuten Sebasteian 40 marttyyria, Pyhä Theodoros ja Pyhä Georgios (Yrjö). Kakopetria Geburt Jesu.jpg|Jeesuksen syntymä. Kakopetria Nikolaus.jpg|Pyhä Nikolaos. Kakopetria Theodor.jpg|Pyhät Theodoros ja Georgios (Yrjö). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Pyhän Ristin kirkko (Peléndri)

Pyhän Ristin kirkko (Kunniallisen ja eläväksitekevän ristin kirkko, ) on bysanttilaisaikainen kirkko Tróodos-vuoristossa Kyproksen saarella Limassolin alueella lähellä Peléndrin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Pyhälle Ristille ja rakennettu alun perin 1100-luvulla, jolloin se toimi oletettavasti hautausmaan kirkkona. Kirkko tuhoutui jossakin vaiheessa tuntemattomasta syystä, ja sitä on sen jälkeen muutettu usein. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1985. Kirkko sijaitsee Peléndrin kylän etelälaidalla. Se eroaa arkkitehtuuriltaan muista alueen kirkoista. Se on pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen ja kolmilaivainen, ja siinä on keskellä kupoli. Kirkon seinämaalausten vanhimmat osat sen apsiksessa on maalattu 1171–1172 ja myöhemmät maalaukset 1300-luvulla. Seinämaalausten aiheisiin kuuluvat muun muassa Jeesuksen sukupuu, Jeesuksen syntymä ja temppeliintuominen sekä epäilevä Tuomas. Kirkon ikonostaasissa olevassa pyhäinjäännöslippassa on perinteisen näkemyksen mukaan osia Pyhästä Rististä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Limassolin alue
Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Palaichóri)

Vapahtajan kirkastumisen kirkko () on jälkibysanttilainen kirkko Tróodos- vuoristossa Kyproksen saarella Nikosian alueella lähellä Palaichórin kylää. Se on yksi Tróodoksen maalatuista kirkoista, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde. Kirkko on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ja rakennettu 1500-luvun alussa. Kirkko liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 2001. Kirkko sijaitsee Palaichórin kylän itälaidalla. Kirkkorakennus on yksilaivainen, ja siinä on Tróodoksen kirkoille tyypillinen lumen painolta suojaava jyrkkä puurakenteinen harjakatto. Kirkon nartheks on lisätty 1600-luvulla ja on saman katon alla. Kirkko on sisältä maalattu kokonaisuudessaan jälkibysanttilaisilla seinämaalauksilla, jotka muodostavat poikkeuksellisen hyvin säilyneen kokonaisuuden omalta ajaltaan. Maalausten tyyli edustaa Palaiologosten ajan tyyliä, mutta siinä on myös joitakin läntisiä vaikutteita. Palaichorio Georg.jpg|Pyhä Georgios. Palaichori Kirche Agia Sotira Innen Fresken 6.jpg|Pyhiä. Palaichorio Apostelkommunion links.jpg|Apostolien ehtoollinen: leipä. Palaichorio Apostelkommunion rechts.jpg|Apostolien ehtoollinen: viini. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tróodoksen maalatut kirkot Luokka:Nikosian alue
Hutikirjaajat

Hutikirjaajat (Dryocoetes) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu yli 130 lajia,University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Dryocoetes mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Hutikirjaajia esiintyy ainakin seuraavissa puissa: pihdat (Abies), koivut (Betula), pyökit (Fagus), ambrapuut (Liquidambar), kuuset (Picea), männyt (Pinus), douglaskuuset (Pseudotsuga) ja hemlokit (Tsuga).Iowa State University, Bug Guide: Genus Dryocoetes == Sukuun kuuluvia lajeja == *Kannonhutikirjaaja (Dryocoetes autographus) *Rungonhutikirjaaja (Dryocoetes hectographus) *Dryocoetes villosus *Lepänhutikirjaaja (Dryocoetes alni) *Dryocoetes baikalicus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Hutikirjaajat (Dryocoetes) *ITIS: Dryocoetes *Pherobase: Semiochemicals of Genus Dryocoetes Luokka:Kaarnakuoriaiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Lexus ES

Lexus ES on mid-size -luokan ylellinen sedan, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Ensimmäinen ES julkistettiin vuonna 1989. Japanissa autoa valmistetaan Miyatan tehtaalla, Miyawakassa ja Yhdysvalloissa Toyota Motor Manufacturing Kentucky -tehtaalla. Uusin sukupolvi esiteltiin Pekingin autonäyttelyssä keväällä 2018, ja se tuli ensimmäistä kertaa myyntiin Euroopassa. Vuoden 2018 Euro NCAP -kolaritestistä malli sai tulokseksi täydet viisi tähteä. == Sukupolvet == Tiedosto:Lexus ES 250 VZV21.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1989–1991) Tiedosto:1992-1994 Lexus ES 300 (VCV10R) sedan (2010-06-17) 01.jpg|Toinen sukupolvi (1992–1996) Tiedosto:1996-1999 Lexus ES 300 (MCV20R) LXS sedan (2011-10-25) 01.jpg|Kolmas sukupolvi (1997–2001) Tiedosto:Lexus ES300 -- 09-12-2009.jpg|Neljäs sukupolvi (2002–2006) Tiedosto:Lexus ES 350 Tungsten Pearl.jpg|Viides sukupolvi (2007–2012) Tiedosto:2013 Lexus ES 300h (AVV60R) Sports Luxury sedan (2015-12-07) 01.jpg|Kuudes sukupolvi (2013–2018) Tiedosto:Lexus ES Hybrid Filderstadt 1Y7A4893.jpg|Seitsemäs sukupolvi (2019–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == ES Luokka:E-segmentin autot Luokka:Mid-size-luokan autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Irakin parlamenttivaalit 2018

Irakin parlamenttivaalit 2018 järjestettiin 12. toukokuuta 2018. Vaaleissa valittiin 329 kansanedustajaa Irakin yksikamariseen parlamenttiin. Ehdolle asettui 7187 ihmistä. 55,5 % äänioikeutetuista ei äänestänyt ja 44,5 % äänesti. Lopulliset tulokset julkaistiin 19. toukokuuta. Eniten ääniä sai vaaliliitto Eteenpäin (Muqtada al-Sadr), toiseksi eniten Valloitus-vaaliliitto (Hadi al-Amir) ja kolmanneksi eniten Voitto-vaaliliitto (pääministeri Haider al-Abadi). Äänet jouduttiin laskemaan uudestaan. Uusintalaskenta kohdistui noin 11 miljoonaa ääneen. Vaaleissa oli 23 109 138 äänioikeutettua. Sukupuolikiintiö oli 25 % paikoista. 9 paikkaa on varattu vähemmistöryhmille. == Tulokset == Puolue Ääniä Paikkoja Paikkoja verrattuna edell. vaaleihin Yhteensä 329 Eteenpäin/Saairun-vaaliliitto (Integriteettipuolue, Irakin kommunistinen puolue) 54 uusi Valloitus-vaaliliitto/Al-Fateh-vaaliliitto (Badr-järjestö, Asa'ib Ahl al-Haq, Kata'ib Hizbollah, Kata'ib al-Imam Ali) 47 uusi Voitto/I'tilāf al-nasr-vaaliliitto 42 uusi Kurdistanin demokraattinen puolue 25 0 Oikeusvaltio-liittouma 25 -67 Kansallinen liittouma 21 0 Kansallinen viisaus-liike 19 -10 Kurdistanin kansallinen liitto 18 -3 Arabien päätöksentekoliitto 14 -9 Anbar on identtiteettimme 6 uusi Muutosliike (Gorran) 5 -4 Uuden sukupolven liike 4 uusi Bagdadin liitto 4 Sivistysliitto 3 uusi Tahdon liike 3 + Kirkukin arabiliitto 3 +2 Ninive on identiteettimme 3 uusi Irakin turkeenirintama 3 +1 Kansallinen linnakeliittouma 3 uusi Kykyliittouma muutoksen puolesta 2 Babylon-liike 2 Hyväntahdon bannerit 2 Liittouma demokratian ja oikeudenmukaisuuden puolesta 2 uusi Siirtymä 2 Kurdistanin islamilainen ryhmä 2 -1 Kurdistanin islamilainen liitto (Jekgirtû) 2 -2 Massojen kansallinen puolue 2 Kaldean syyriankielinen assyrialainen yleisneuvosto 1 -1 Kansandemokraattinen liittouma 1 Demokraattinen asenne 1 Kansalaispuolue 1 Irakin miesten kokous 1 Rafidainin lista 1 -1 Saladin on identiteettimme 1 Jesidien edistyspuolue 1 Sitoutumattomat ehdokkaat 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irakin politiikka Luokka:Vuoden 2018 vaalit
Lonerism

__NOTOC__ Lonerism on australialaisen psykedeelistä rock -musiikkia tuottavan yhtye Tame Impalan toinen studioalbumi, jonka julkaisi Modular Records 5. lokakuuta 2012. Albumilta julkaistiin kolme singleä, "Elephant", "Feels Like We Only Go Backwards" ja "Mind Mischief". Yhtyeen laulaja ja multi- instrumentalisti Kevin Parker sävelsi, soitti ja sanoitti jokaisen albumin kappaleen itse Jay Watsonin kanssa, joka soitti koskettimia ja pianoa kappaleilla "Apocalypse Dreams" ja "Elephant". Albumi nauhoitettiin vuosien 2010-2012 Parkerin kotistudioilla Pariisissa, Ranskassa ja Perthissä, Australiassa. Albumin kappaleet käsittelevät muun muassa yksinäisyyttä ja eristäytymistä yhteiskunnasta.Parkerin mukaan albumin tyyli kuulostaa 70-luvun progepopilta ja he ottivat inspiraatiota Supertrampilta.David Marchese: Tame Impala’s Surprising ‘Lonerism’ Influence: Supertramp Spin (9. elokuuta 2012)Genius: Tame Impala - Lonerism == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Palaute == Albumi sai hyvin positiivista palautetta kriitikoilta ja sitä on myyty 210 tuhatta kappaletta Yhdysvalloissa. Albumi on myös saavuttanut platinastatuksen kotimaassaan, Australiassa.Keith Caulfield: Future Earns His First No. 1 Album on Billboard 200 Chart Billboard (26. heinäkuuta 2015) Albumi oli ehdolla parhaan vaihtoehtoalbumin Grammy-palkinnosta vuoden 2014 Grammy-palkintogaalassa.Tusconewsnow.com: 56th Grammy Awards nominees and winners * Metacritic: 88/10Metacritic: Lonerism - albumin metascore * NME: NME: Tame Impala – ‘Lonerism’ review (5.10.2012) * Pitchfork: 9.0/10Ian Cohen: Lonerism - levyarvostelu Pitchfork (8.10.2012) * The Guardian: Alexis Petridis: Lonerism - levyarvostelu The Guardian (4.10.2012) * The Needle Drop: 8/10Anthony Fantano: Tame Impala- Lonerism ALBUM REVIEW YouTube (10.10.2012) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Tame Impalan albumit
Lexus GX

Lexus GX on viisiovinen ylellinen katumaasturi, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Ensimmäinen GX julkistettiin vuonna 2002. Autoa valmistetaan Taharan tehtaalla, Taharassassa, Japanissa. == Sukupolvet == Tiedosto:2008-2009 Lexus GX470 -- 01-13-2010.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (2002–2009) Tiedosto:Lexus GX460 -- 10-08-2010.jpg|Toinen sukupolvi (2010–2013) Tiedosto:Lexus GX P4250851.jpg|Toisen sukupolven facelift (2014–) == Aiheesta muualla == GX Luokka:J-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Sonera Zed

Sonera Zed oli Soneran perustama palvelu, joka tarjosi matkapuhelimiin logoja, soittoääniä, kuvaviestejä, keskustelu- ja uutispalveluita lähinnä tekstiviestien (SMS) kautta. Aluksi sen kaavailtiin toimivan myös WAP- alustoilla. Siitä tehtiin Soneran tytäryhtiö vuoden 2000 alusta. Vuonna 2002 Yahoo osti 5 prosenttia Zedistä. Myöhemmin samana vuonna Sonera ja Telia yhdistyivät TeliaSoneraksi. Vuonna 2004 Yahoo käytti oikeuttaan myydä kaikki omistamansa 16 % Zedin osakkeista takaisin TeliaSoneralle. Sonera Zed Oy:stä tuli Soneran kokonaan omistama tytäryhtiö. == Lähteet == Luokka:Telia Finland
HMS Thetis

HMS Thetis voi tarkoittaa seuraavia aluksia: ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Thetis (1717), 22-tykkinen varastolaiva * HMS Thetis (1747), 44-tykkinen viidennen luokan fregatti * HMS Thetis (1773), 32-tykkinen viidennen luokan fregatti * HMS Thetis (1782), 38-tykkinen viidennen luokan fregatti * HMS Thetis (1785), hollantilaisilta kaapattu 24-tykkinen kuudennen luokan fregatti * HMS Thetis (1796), 8-tykkinen kuunari * HMS Thetis (1810), priki * HMS Thetis (1817), 46-tykkinen viidennen luokan fregatti * HMS Thetis (1846), 36-tykkinen viidennen luokan fregatti * HMS Thetis (1871), Briton- luokan korvetti * HMS Thetis (1890), Apollo-luokan panssarikansiristeilijä * HMS Thetis (N25), T-luokan sukellusvene, myöhemmin HMS Thunderbolt ;Ruotsin laivasto * HMS Thetis (1908), Plejad-luokan torpedovene
Lexus LX

Lexus LX on neliovinen ylellinen katumaasturi, jota valmistaa Toyotan tytäryhtiö Lexus. Se perustuu Toyota Land Cruiseriin. Ensimmäisen sukupolven LX:n valmistus alkoi vuonna 1995, ja se esiteltiin yleisölle tammikuussa 1996. LX oli Lexuksen ensimmäinen katumaasturi. Autoa valmistetaan Yoshiwaran tehtaalla, Toyota Cityssä, Japanissa. == Sukupolvet == Tiedosto:Lexus-LX-450 01.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1995–1997) Tiedosto:Lexus LX470 -- 01-01-2012.jpg|Toinen sukupolvi (1998–2007) Tiedosto:2010-2011 Lexus LX 570 (URJ201R MY10) Sports Luxury wagon (2011-04-22).jpg|Kolmas sukupolvi (2008–2015) Tiedosto:Lexus LX 570 IMG 0467.jpg|Kolmannen sukupolven facelift (2016–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == LX Luokka:J-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
HMS Thunderbolt

HMS Thunderbolt voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia: * HMS Thunderbolt (1696), ranskalaisilta kaapattu alus * HMS Thunderbolt (1842), sluuppi * HMS Thunderbolt (1856), uiva patteri, myöhemmin HMS Daedalus * HMS Thunderbolt (N25), T-luokan sukellusvene, aiemmin HMS Thetis
Bertil von Alfthan

Bertil Otto von Alfthan (2. marraskuuta 1884 Helsinki – 11. toukokuuta 1963) oli suomalainen vapaaherra, tohtori-insinööri ja rationalisointiasiantuntija joka toimi yritysjohtajana ja toimittajana.Aikalaiskirja 1934Kuva Bertial von Alfthanin hautakivestä Hietaniemen vanhalla hautausmaalla Helsingissä (Suomen Sukututkimusseuran Hautamuistomerkkien dokumentointihanke) Von Alfthanin vanhemmat olivat tehtailija, vapaaherra Anton Reinhold Alfthan ja Bertha Frenckell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 ja valmistui Dresdenistä insinööriksi 1910 ja tohtori-insinööriksi 1912. Von Alfthan oli Juantehdas Oy:n isännöitsijänä 1914–1916, pyörätehtaan johtajana Pietarissa 1916–1918 ja Agroksen ulkomaan osaston johtajana 1919–1920. Hän oli Hufvudstadsbladetin toimituksen jäsenenä 1922–1925, Puolan lähetystössä sanomalehtiselostajana ja PAT-tietotoimiston asiamiehenä 1922–1925 sekä Chicago Tribunen kirjeenvaihtajana vuodesta 1923 alkaen. Von Alfthan muodosti komitean, jonka aloitteesta Yleisradio perustettiin 1926. Hän toimi sitten isänsä Leningradiin perustaman paperinjalostustehdas Ägan toimitusjohtajana 1926–1929, tuotanto- ja teknillisenä johtajana elokuva-alalla 1930–1933 sekä sanomalehtien uutiskeskuksen ja aikakauslehti Viikon toimituksen jäsenenä vuodesta 1932. Von Alfthan kirjoitti taloudellisista ja rationalisoimiskysymyksistä kotimaisiin ja ulkomaisiin julkaisuihin.: Industri Alfthan (Pörssitieto G. Kock) Von Althan kuului professori J. J. Sederholmin ja Jalmari Kekkosen ohella niihin henkilöihin jotka olivat tuomassa taylorismia Suomeen sotien välisenä aikana. Hänen tulkintansa mukaan yhdysvaltalaisen rationalisoinnin keskeisiä piirteitä olivat suhteellisen korkeat palkat, henkisen työn suurempi osuus verrattuna manuaaliseen työhön, hyvin onnistuneen työn palkitseminen, tieteellisten kokeiden käyttö tuotannon tehostamiseen ja suuren mittakaavan tuotantoon pyrkiminen. Hän korosti teknillisen ja kaupallisen koulutuksen merkitystä tuotannon tehostamisessa ja siinä että sen tarjosi työväenluokalle väylän sosiaaliseen nousuun. 1930-luvulla von Alfthan otti kuitenkin Saksan esikuvaksi Yhdysvaltain asemesta ja hän liittyi toisen maailmansodan aikana mukaan eri kansallissosialististen ryhmien toimintaan.Simo Järvelä : Carl Gustaf Herlitz bedaux-menetelmän ja Henry Fordin johtamisajattelun maahantuojana Bertil von Alfthan oli naimisissa vuodesta 1917 Lina Elisabeth Rudsingin kanssa. Heidän tyttärensä oli näyttelijä Dolly von Alfthan. Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Dolores Gabriella Lina von Alfthan == Teoksia == * Die Bestimmung des wirtschaftlich günstigsten Durchmesser bei Wasser- Druckrohr-Leitungen, väitöskirja. A. Dressel, Dresden 1912 * Arbetets aktivism : en framställning av Finlands folkorganisations mål och strävanden. Finlands folkorganisation, Helsingfors 1934 * Johdatus työntutkimukseen : omistetaan Suomen työntutkimuksen uranuurtajalle, vuorineuvos Carl-Gustaf Herlitzille. Otava 1943 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset kansallissosialistit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Ritsakauppias

Ritsakauppias (Kådisbellan) on Åke Sandgrenin ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1993. Ohjaaja laati elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Roland Schüttin kanssa, jonka omaelämäkerralliseen romaaniin elokuva pohjautuu. ==Juoni== 1920-luvun Tukholmassa nuori Roland elää perheessä, jossa isä kannattaa sosialismia, äiti on venäjänjuutalainen tupakkakauppias ja isoveli nyrkkeilee. Äiti myy puodissaan laitonta tavaraa – kondomeja, joista Roland väsää ritsoja ja ilmapalloja. Koulussa kaikki kiusaavat Rolandia, mukaan lukien sadistinen opettaja. Rolandin oma bisnes, polkupyörien korjaus, ei sekään oikein suju. ==Tuotanto== Elokuvan ulkokohtauksia on kuvattu Prahassa. ==Vastaanotto== Ritsakauppias palkittiin vuoden 1994 Guldbagge- gaalassa edellisvuoden parhaana elokuvana. Se tuotti lisäksi ehdokkuudet parhaan ohjauksen, käsikirjoituksen, naispääosan (Basia Frydman) ja kuvauksen (Göran Nilsson) sarjoissa. Helsingin Sanomien Mikael Fränti sanoi elokuvaa sen tv-esityksen alla erinomaiseksi ja ajankuvaltaan tarkaksi ruotsalaiselokuvaksi, jossa Stellan Skarsgård näyttelee ”ravisuttavan vahvasti” perheen haaveiluun taipuvaista, taiteellista isää. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Nuortenelokuvat Luokka:Ruotsalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Oksakirjaajat

Oksakirjaajat (Pityophthorus) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu useita satoja lajeja,University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Pityophthorus mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. == Sukuun kuuluvia lajeja == *Kuusenoksakirjaaja (Pityophthorus micrographus) *Pityophthorus pityographus *Männynoksakirjaaja (Pityophthorus lichtensteinii) *Pityophthorus pubescens *Idänoksakirjaaja (Pityophthorus morosovi) *Taimioksakirjaaja (Pityophthorus glabratus) *Ruotsinoksakirjaaja (Pityophthorus tragardhi) *Pityophthorus lapponicus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Oksakirjaajat (Pityophthorus) * iNaturalist: Oksakirjaajat (Pityophthorus) * ITIS: Pityophthorus * UniProt: Taxonomy - Pityophthorus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pityophthorus * Iowa State University, Bug Guide: Genus Pityophthorus * Pherobase: Semiochemicals of Genus Pityophthorus Luokka:Kaarnakuoriaiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Tähtisampi

Tähtisampi (Acipenser stellatus) on äärimmäisen uhanalainen isokokoinen kalalaji. Sen selkä on tummanharmaa tai musta, kyljet vaaleammat ja vatsa valkoinen. Muihin sampilajeihin verrattuna tähtisammen vartalo on hoikka, ja kuono pitkä ja kapea. Se elää sekä merivedessä, murtovedessä että makeassa vedessä. Tähtisampea tavattiin alkujaan Kaspianmerellä, Mustallamerellä ja Egeanmerellä. Luonnonvaraiset kannat ovat lähellä sukupuuttoa. Venäläisten Suomenlahteen istuttamia tähtisampia on käynyt pyydyksiin myös Suomen rannikoilla. Joukossa voi olla myös karkureita kalanviljelylaitoksilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Tähtisampi (Acipenser stellatus) *ITIS: Acipenser stellatus Luokka:Sammet Luokka:Uhanalaiset kalat
Haapakaarnurit

Haapakaarnurit (Trypophloeus) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva kaarnakuoriaissuku. Sukuun kuuluu yli 25 lajia,University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trypophloeus mutta lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Haapakaarnureita esiintyy ainakin lepissä (Alnus), pajuissa (Salix) ja poppeleissa (Populus).Iowa State University, Bug Guide: Genus Trypophloeus == Sukuun kuuluvia lajeja == * Leppäkaarnuri (Trypophloeus alni) * Trypophloeus dejevi * Aitohaapakaarnuri (Trypophloeus bispinulus) * Trypophloeus granulatus * Pistehaapakaarnuri (Trypophloeus binodulus) * Vakohaapakaarnuri (Trypophloeus discedens) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Haapakaarnurit (Trypophloeus) * ITIS: Trypophloeus Luokka:Kaarnakuoriaiset Luokka:Kasvien tuhohyönteiset
Venäjänsampi

Venäjänsampi (Acipenser gueldenstaedtii) on isokokoinen äärimmäisen uhanalainen kalalaji. Sen selkä on vihertävänharmaa, kyljet vaaleammat ja vatsa valkoinen. Kyljessä on selvä väriraja. Kuono on tylpempi kuin muilla sampilajeilla. Venäjänsampea tavattiin alkujaan Kaspianmerellä, Mustallamerellä ja Asovanmerellä. Se on levinnyt istutuksina ja kalanviljelylaitosten karkulaisina ympäri Eurooppaa. Kaspianmeren kanta lisääntyy Ural- ja Volgajoissa, ja Mustanmeren kanta Tonavan alajuoksulla ja mahdollisesti edelleen Rionijoessa. Asovanmerellä ei ole lisääntyvää populaatiota, vaan kantaa ylläpitävät kalojen siirrot. Venäläisten Suomenlahteen istuttamia venäjänsampia on käynyt pyydyksiin myös Suomen rannikoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Venäjänsampi (Acipenser gueldenstaedtii) *ITIS: Acipenser gueldenstaedtii Luokka:Sammet Luokka:Uhanalaiset kalat
Seibu-rautatiet

Seibu-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Suur-Tokion alueella Tokion metropolissa ja Saitaman prefektuurissa. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (ōte-shitetsu) joukkoon. Seibun rautatielinjojen yhteispituus on 176,6 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin keskimäärin 1,78 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2016). Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa matkailu- ja kiinteistönvälitysliiketoimintaa. Se on osa Seibu Groupia, johon kuuluu myös muun muassa rakennus-, hotelli- ja muita liikenneyrityksiä. Yhtiöllä on 3 641 työntekijää (vuonna 2016). Sen pääkonttori sijaitsee Saitaman prefektuurin Tokorozawan kaupungissa. == Historia == Seibu-rautateiden edeltäjä Musashino-rautatiet () perustettiin toukokuussa 1912. Se aloitti liikennöinnin Ikebukuron ja Hannōn välillä vuonna 1915. Nykyinen yritys syntyi ja otti nimensä aiemmalta Seibu-rautatieltä, kun Seibu- ja Musashino-rautatiet yhdistyivät toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946. Aiemman Seibun liikennöimä verkosto käsitti Shinjuku-, Kokubunji-, Seibuen-, Ahina- ja Tamagawa-linjat. == Linjat == Seibu-rautateiden verkosto palvelee Tokion metropolin länsiosia eli Taman aluetta ja Saitaman prefektuuria. Pääteasemia Tokiossa ovat Ikebukuro ja Seibu-Shinjuku. Tamagawa- linja sijaitsee muusta verkostosta erillään. Seibu harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: lännessä Chichibu- rautateiden Chichibu-päälinjalle, idässä Tōkyō metron Yūrakuchō-linjalle ja Fukutoshin-linjalle sekä sen kautta edelleen Tōkyū-rautateiden Tōyoko-linjalle ja Jokohama-pikarautatien Minatomirai-linjalle Jokohamaan saakka. Symboli Linja Japaniksi Reitti Pituus (km) Ikebukuro-ryhmä Ikebukuro-linja 西武池袋線 Ikebukuro–Agano 57,8 Chichibu-linja 西武秩父線 Agano–Seibu-Chichibu 19,0 Yūrakuchō- linja 西武有楽町線 Nerima–Kotake-Mukaihara 2,6 Toshima-linja 西武豊島線 Nerima–Toshimaen 1,0 Sayama-linja 西武狭山線 Nishi-Tokorozawa–Seibu-kyūjō-mae 4,2 Shinjuku-ryhmä Shinjuku-linja 西武新宿線 Seibu-Shinjuku–Hon-Kawagoe 47,5 Haijima-linja 西武拝島線 Kodaira–Haijima 14,3 Tamako-linja 西武多摩湖線 Kokubunji–Seibu-yūenchi 9,2 Kokubunji-linja 西武国分寺線 Higashi-Murayama–Kokubunji 7,8 Seibuen-linja 西武西武園線 Higashi-Murayama–Seibuen 2,4 Tamagawa-linja 西武多摩川線 Musashi-Sakai–Koremasa 8,0 Automaattimetro Yamaguchi-linja 西武山口線 Seibu-kyūjō-mae–Seibu-yūenchi 2,8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön internetsivut Luokka:Japanilaiset rautatieyhtiöt
Dharius

Alan Alejandro Maldonado Tamez (s. 24. syyskuuta 1984), tunnetaan taiteilijanimillä Dharius, MC Dharius ja DHA, on meksikolainen rap-artisti. == Diskografia == * Directo Hasta Arriba (2014) * Mala Fama, Buena Vidha (2018) == Aiheesta muualla == * Dharius Genius lyrics * All Music: Dharius - Biography * Bizarro: Dharius, Alemán & Gera MX en el auditorio Blackberry en la Ciudad de México Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Meksikolaiset muusikot Luokka:Hip hop -artistit
Partasimppu

Partasimppu (Agonus cataphractus) on simppukaloihin kuuluva kalalaji. Se kasvaa noin 14 cm pitkäksi. Partasimppuja tavataan Atlantin koillisosan rannikoilla, Kuolan niemimaan pohjoisosassa, Jan Mayenilla, Itämerellä ja Englannin kanaalissa. Ne elävät tyypillisesti 35-270 metrin syvyydessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Partasimppu (Agonus cataphractus) *ITIS: Agonus cataphractus Luokka:Simppukalat
USS Agamenticus

USS Agamenticus oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu kaksipotkurinen ja kaksitorninen Miantonomoh-luokan monitori. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1862. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1863, mutta Yhdysvaltain sisällissodassa saatujen kokemusten mukaan alusten hallittavuutta ja ohjaustilojen käytettävyyttä piti parantaa. Alus oli modernisoitavana vuoden 1864 alun, jolloin sille lisättiin niin sanottu "hurrikaanikansi" keskilaivaan tornien väliin ja konehuoneen yläpuolelle. Alus otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 1864 päällikkönään C. H. Cushman.history.naval.mil == Palvelus == Alus oli Yhdysvaltain koillisrannikolla. Mainesta Massachusettsiin, kunnes se poistettiin palveluksesta 30. syyskuuta 1865 Bostonin laivastontelakalla. Alus makasi ankkurissa lähes viisi vuotta, jona aikana se nimettiin 15. kesäkuuta 1868 USS Terroriksi. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Miantonomoh- luokan monitorit
USS Monadnock (1863)

USS Monadnock oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu puurunkoinen kaksipotkurinen ja kaksitykkitorninen Miantonomoh-luokan monitori. == Valmistus == Alus tilattiin Bostonin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1862. Alus laskettiin vesille 23. maaliskuuta 1863 ja otettiin palvelukseen 4. lokakuuta 1864 päällikkönään John M. Berrien.history.naval.mil == Palvelus == Palvelukseenoton jälkeen alus lähti Norfolkiin Virginiaan, missä aluksen päällikkyyden vastaanotti kommodori Enoch G. Parrott 20. marraskuuta. Alus jatkoi matkaansa 13. joulukuuta osallistuakseen Fort Fisheriä vastaan tehtävään hyökkäykseen. Alus liittyi kontra-amiraali D. D. Porterin johtamaan Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen 15. joulukuuta. Neljä päivää myöhemmin alus lähti laivueen mukana Beaufortista Pohjois-Carolinasta liittyäkseen Pohjoisvaltioiden laivastoon, joka oli koottu Cape Fear Riverin alueella olevia konfederaation tukikohtia vastaan tehtävää hyökkäystä varten. Jouluaaton aamuna alus saapui jokisuuhun, jota suojasi Fort Fisher. Alle 1200 jaardia rannikosta alus aloitti tulitoiminnan, mitä jatkettiin koko päivä. Seuraavana päivänä pommitusta jatkettiin ja saman aikaisesti kenraali Benjamin F. Butlerin johtamat 2 000 sotilasta laskettiin maihin linnakkeen pohjoispuolelle. Linnakkeen lähelle päästyään joukot kuitenkin vetäytyivät palaten aluksille. Hyökkäys uusittiin 13. tammikuuta 1865. Alus tulitti 15. tammikuuta koko päivän linnakkeen puolustajia tuhoten useita tykkejä. Tulitus päättyi viimeisen merenpuoleisen tykin vaiettua. Kenraalimajuri Terryn joukkojen ja merijalkaväen tukema hyökkäys johti linnakkeen valtaukseen. Taistelun aikana alukseen osui viidesti. Konfederaation viimeisen merkittävän sataman Wilmingtonin sulkemisessa autettuaan alus siirtyi kohti Charlestonia. Alus ylitti 20. tammikuuta Barin, josta konfederaation joukot olivat vetäytyneet. Ollessaan edelleen Charlestonin alueella alus lähetti 19. helmikuuta miehistönsä vapaaehtoisista kootun osaston saarronmurtaja Deerille. Oltuaan Port Royalissa alus palasi Hampton Roadsiin 15. maaliskuuta. Alus matkasi ylös Jamesjokea 2. huhtikuuta tukeakseen hyökkäystä Richmondiin, minkä jälkeen se osallistui joen raivaamiseen miinoista. Alus palasi 7. huhtikuuta Hampton Roadsiin, mistä se lähti 17. huhtikuuta Atlantille ja edelleen Havannaan valvomaan CSS Stonewallia. Alus palasi 12. kesäkuuta Norfolkiin, mistä se siirrettiin 20. kesäkuuta Philadelphian laivastontelakalle valmistautumaan länsirannikolle siirtämiseen. Alus lähti 5. lokakuuta USS Vanderbiltin, USS Tuscororan ja USS Powatanin kanssa Philadelphiasta. Lukuisten Etelä-Amerikan satamissa tehtyjen pysähdysten jälkeen osasto läpäisi Magalhaesin salmen jatkaen San Franciscoon, jossa se ankkuroitui kaupungin edustalle 21. kesäkuuta 1866. Alus siirtyi 26. kesäkuuta Vallejoon, jossa se siirrettiin Mare Islandin telakalle. Alus poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Miantonomoh-luokan monitorit
USS Monadnock

USS Monadnock voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Monadnock (1863), Miantonomoh-luokan monitori *USS Monadnock (BM-3), Amphitrite-luokan monitori *USS Monadnock (ACM-10), miinalaiva *USS Monadnock (ACM-14), ACM-11-luokan miinalaiva.
Sanger

Sanger on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Frederick Sanger (1918–2013) englantilainen biokemisti, kahden Nobelin lääketieteen palkinnon saaja * Larry Sanger (1968) yhdysvaltalainen Internet-projektien kehittäjä, toinen Wikipedian perustajista * Margaret Sanger (1879–1966) yhdysvaltalainen sairaanhoitaja, ehkäisypillerin ideoija, perhesuunnittelun uranuurtaja ja feministi.
USS Tonawanda (1864)

USS Tonawanda oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu kaksitykkitorninen Miantonomoh-luokan monitori. == Valmistus == Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 6. toukokuuta 1864 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1865 päällikkönään William Ronckendorff.history.naval.mil == Palvelus == Aluksen valmistuttua liian myöhään osallistuakseen Yhdysvaltain sisällissotaan Tonawanda poistettiin palveluksesta 22. joulukuuta Washingtonin laivastontelakalla. Alus palautettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1866 laivastoakatemian koululaivana, jossa tehtävässä se nimettiin USS Amphitriteksi 15. kesäkuuta 1869. Aluksen palvelus Annapoliksessa päättyi 1872, jonka jälkeen se siirrettiin Delawarejoelle. Harlan and Hollingsworth romutti aluksen vuosina 1873-1874 Wilmingtonissa Delawaressa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Miantonomoh-luokan monitorit
Pukkisaari

Pukkisaari on huvilasaari Espoon itäsaaristossa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä Matinkylän Nuottaniemen venesatamasta kaakkoon. Espoon virallisessa kaupunginosajaossa Pukkisaari kuuluu Matinkylään; saaren ja Matinkylän manneralueen välinen etäisyys on runsas kilometri.Pukkisaari Espoon opaskartalla Pukkisaaren pinta-ala on noin 14 hehtaaria. Se kuuluu Espoon itäsaariston rakennetuimpiin saariin. Saaren keskiosa on sisä- ja välisaaristolle tavanomaista havupuuvaltaista metsää. Pukkisaaren korkeimmat kohdat ovat yli kymmenen metriä merenpinnan yläpuolella. Pukkisaaren naapurisaaria ovat Iso Vasikkasaari luoteessa, Flakaholm koillisessa, Miessaari idässä, Pyöräsaari etelässä ja Pikku Pukkisaari lännessä. Pukkisaari on saanut nimensä aikakautena, jolloin se oli pukkien laidunmaata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tiedostopalvelu.maanmittauslaitos.fi *Pukkisaari, Uusimaa, Finland — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Espoon saaret Luokka:Matinkylä
Lea Saukkonen

Lea Saukkonen (s. 1957 Helsinki) on suomalainen säätieteilijä. Vuonna 1982 Ilmatieteen laitoksella harjoittelijana aloittanut Saukkonen on sittemmin edennyt samaisen laitoksen kehityspäälliköksi. Saukkonen muistettaneen parhaiten työstään MTV3-kanavan televisiometeorologina 1990-luvulla – hän lopetti kymmenvuotisen pestinsä MTV3:ssa tehtyjen muutosten vuoksi, jotka olisivat vaatineet häntä luopumaan työstään Ilmatieteen laitoksella. Saukkonen on kiinnostunut ympäristöasioista; hänen lähestymistapansa aiheeseen on lähinnä pragmaattinen, ei niinkään idealistinen. 2000-luvun alussa Saukkonen toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna Kokoomuksen riveissä. Vuonna 2008 julkaistiin Saukkosen sää- ja ilmastoaiheinen tietoteos Suomalainen sää - Ilmastonmuutos ja ääri-ilmiöt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lea Saukkonen. Minervakustannus.fi. *Saukkonen, Lea. Haku. Finna.fi. *Lea Saukkonen. Reasearchgate.net. Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Propargyylialdehydi

Propargyylialdehydi eli propynaali (C3H2O) on tyydyttymättömiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa propargyylialdehydi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Propargyylialdehydi on hyvin reaktiivista ja sen reaktiot ovat tyypillisiä aldehydeille. Se voi esimerkiksi polymeroitua ja polymeroitumienn on voimakkaasti eksoterminen reaktio. Propargyylialdehydi ärsyttää hengitysteitä. Propargyylialdehydiä on havaittu tähtienvälisessä avaruudessa. Propargyylialdehydiä valmistetaan hapettamalla propargyylialkoholia esimerkiksi kromihapolla. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä esimerkiksi konjugaattiadditioissa ja dienofiilinä Diels–Alder-reaktioissa. ==Lähteet== Luokka:Aldehydit
USS Neosho

USS Neosho voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Neosho (1863), Neosho-luokan monitori *USS Neosho (AO-23), Cimarron-luokan tankkeri *USS Neosho (AO-48), Kennebec-luokan tankkeri *USS Neosho (AO-143), Neosho-luokan tankkeri.
USS Neosho (AO-23)

USS Neosho (runkonumero AO-23) oli Yhdysvaltain laivaston Cimarron-luokan tankkeri. == Valmistus == Maritime Comission tilasi aluksen Federal Shipbuilding and Drydock Companyltä Kearnystä New Jerseystä, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1938. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1939 kumminaan Maritime Comissionin puheenjohtaja kontra-amiraali Emory S. Landin puoliso ja otettiin palvelukseen 7. elokuuta 1939 päällikkönään William E. A. Mullan.history.naval.mil == Palvelus == Aluksen muutostyöt laivaston tankkeriksi saatiin 7. heinäkuuta 1941 päätökseen Puget Soundin laivastontelakalla, minkä jälkeen alus sai tärkeän tehtävän kuljettaa lentokoneiden polttoainetta Yhdysvaltain länsirannikolta Pearl Harboriin. Eräällä tällaisella matkalla alus saapui 6. joulukuuta Pearl Harboriin, missä se tyhjensi lastinsa Ford Islandin lentotukikohdan säiliöihin ja valmistautui paluumatkaan. === Toinen maailmansota === Seuraavana aamuna keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat iskivät. Aluksen päällikkö John S. Phillip johti aluksensa irti laiturista ja väisteli menestyksellisesti hyökkäyksiä, jotka keskittyivät Ford Islandin edustalle ankkuroituihin taistelulaivoihin. Kolme aluksen miehistönjäsentä haavoittui lentokoneiden tulessa. Seuraavien viiden kuukauden aikana alus partioi lentotukialusosastojen mukana tai yksikseen, koska suojaavia aluksia ei ollut saatavana. Huhtikuun lopulla uhkasivat Australiaa ja Uutta-Seelantia alus liitettiin Task Force 17:ään. Meritiet dominioihin piti pitää kaikin keinoin avoinna ja alueita piti suojata. Seuranneessa Korallimeren taistelussa alus tankkasi USS Yorktownin ja USS Astorian 6. toukokuuta, minkä jälkeen Neosho vetäytyi alueelta saattajanaan hävittäjä USS Sims. Seuraavana päivänä kello 10 japanilainen lentokone havaitsi alukset uskoen löytäneensä lentotukialuksen saattjineen, minkä seurauksena aluksia vastaan hyökkäsi kaksi lento-osastoa. Sims upposi ja Neoshoon osui seitsemästi ja lisäksi yhden lentäjän ohjaama lentokone. Osumien seurauksena aluksen peräkansi oli tulessa ja alus oli vaarassa katketa. Aluksen ilmatorjunta ampui alas vähintään kolme lentokonetta. Neosho pysyi pinnalla, kunnes Australian ilmavoimien ja Yhdysvaltain maavoimien lentokoneet havaitsivat sen. USS Henley saapui 11. toukokuuta kello 13 pelastamaan aluksen 123 eloonjäänyttä, minkä jälkeen tankkeri upotettiin tykkitulella. == Lähteet == Luokka:Cimarron-luokan tankkerit (1939)
Kalliokeuhkojäkälä

Kalliokeuhkojäkälä (Lobaria scrobiculata) on keuhkojäkälien sukuun kuuluva jäkälä. Sen yläpinta on kuivana kellanharmaa, kosteana tumman siniharmaa. Yläpinnalla on lisäksi harmaita tai rusehtavia usein toisiinsa sulautuneita laikkusoraaleja. Alapinta on ruskea ja karvainen. Liuskat ovat 1–3 senttimetriä leveitä. Kasvaa happamilla ja ravinteikkailla kallionjyrkänteillä ja lohkareilla sekä paljailla kivipinnoilla. Lajia tavataan lähes koko Suomessa. Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kalliokeuhkojäkälä (Lobarina scrobiculata) * Luopioisten kasvisto: Kalliokeuhkojäkälä (Lobaria scrobiculata) * UniProt: Taxonomy - Lobaria scrobiculata * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Lobaria scrobiculata * Consortium of Lichen Herbaria: Lobarina scrobiculata * Irish lichens: Lobarina scrobiculata (Lobaria scrobiculata) * Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Lobarina scrobiculata Luokka:Keuhkojäkälät
Ira Koivu

Ira Koivu (o.s. Huovinen, s. 1975 Rovaniemi) on suomalainen toimittaja, yrittäjä ja kolumnisti. Hän valmistui maisteriksi vuonna 2004 Helsingin yliopistosta pääaineenaan viestintä. Koivu suoritti myös kandidaatintutkinnon toisessa aineessa, kehitysmaatutkimuksessa vuonna 2002. == Ura == Toimittajanuransa Koivu aloitti Länsiväylä-lehdessä vuonna 1996. Hän on ollut toimittajana Helsingin Sanomissa, Ilta-Sanomissa ja Trendi-lehdessä sekä toimituspäällikkönä Koti ja keittiö -lehdessä. Lisäksi hän on ollut vakituisena avustajana Tulva-lehdessä. Vuosina 2010–2016 hän toimi Suomen kirjastoseuran viestintäpäällikkönä ja Kirjastolehden päätoimittajana. Vuonna 2016 Koivu irtisanoutui työstään Kirjastoseurassa toteuttaakseen pitkäaikaisen unelmansa omasta hevosesta ja yrityksestä. Suureen elämänmuutokseen liittyi myös elämäntapamuutos: Koivu jätti alkoholin kokonaan vuonna 2015 ja teki aiheesta kirjan Vapaa viinistä – miten elämä muuttuu, kun pistää korkin kiinni (Viisas elämä 2016). Koivu myi asuntonsa Espoossa ja muutti tyttärensä, hevosen ja kissan kanssa Hämeenlinnaan, jossa hän perusti viestintätoimisto Muna vai Kana Oy:n keväällä 2018. Vuoden 2018 alusta hän aloitti Hämeen Sanomien kolumnistina. Koivu oli mukana journalistien Faktana kiitos -koulukiertueella 2018. Koivu asuu Hämeenlinnassa tyttärensä (s. 2005) kanssa. Vuonna 2020 Koivu rakensi Business Finlandin kehitysrahoituksella Soberisti- metodin. Se on matalan kynnyksen online-päihdehoitomenetelmä niille, jotka eivät koe perinteisiä menetelmiä omakseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ira Koivun haastattelu Journalisti-lehdessä * Ira Koivun haastattelu Kodin Kuvalehdessä * Ira Koivun haastattelu Anna-lehdessä * Ira Koivu Yle:n Aamutelevisiossa * Ira Koivun haastattelu radio Classicissa * Ira Koivun haastattelu Iltalehdessä * Ira Koivun blogitekstejä aiheesta Vapaa viinistä * Ira Koivun blogitekstejä aiheesta viestintä *Syöpäjärjestöjen kampanjassa: Oma alkoholinkäyttö Mitä haluan sanoa alkoholinkäytön lopettamista harkitseville * Ira Koivun haastattelu Iskelmässä * Ira Koivun teksti Ehyt Ry:n sivulla: https://ehyt.fi/uutishuone/blogit/miten-elama-muuttuu-kun-pistaa-korkin- kiinni/ * Ira Koivu Raittiuden ystävien sivulla: http://raitis.fi/raittiudenystavat2/2016/12/05/toimittaja-vapautti-itsensa- viinista/ Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt