EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Matthias Schleiden

Matthias Jakob Schleiden (5. huhtikuuta 1804, Hampuri, Pyhä saksalais- roomalainen keisarikunta – 23. kesäkuuta 1881 Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta) oli saksalainen kasvitieteilijä ja juristi. Hän oli merkittävä hahmo kasvitieteen soluteorian kehityksessä. ==Elämä== Schleiden syntyi Hampurissa 5. huhtikuuta 1804. Hän opiskeli oikeustiedettä Heidelbergissä ja toimi asianajajana Hampurissa vuoteen 1831, mutta ei menestynyt. Hän suoritti sitten kasvitieteiden ja lääketieteen opintoja Göttingenissä ja Berliinissä ja valmistui vuonna 1839 Jenasta. Hänet nimitettiin Jenan yliopiston kasvitieteen ylimääräiseksi professoriksi ja varsinaiseksi professoriksi vuonna 1850. Vuonna 1863 hänet kutsuttiin Tarton yliopistoon, mutta hän erosi seuraavana vuonna ja palasi Saksaan, jossa hän työskenteli yksityisopettajana. Hän kuoli Frankfurt am Mainissa 23. kesäkuuta 1881. ==Kasvitieteelliset tutkimukset== Schleidenillä oli aikanaan suuri merkitys kasvitieteellisen tutkimuksen syventämisessä ja entistä laajakantoisempia päämääriä kohti ohjaamisessa pois linnéalaisen kasvitieteen koulukunnan perinteistä. Hän asetti kehityshistorian kaiken morfologisen tutkimuksen perustaksi ja koetti ensimmäisenä näitä näkökohtia silmällä pitäen karakterisoida kasvikunnan pääryhmät. Solututkimuksen historiassa on hänen nimensä myös mainittava. Schleiden osoitti, että kaikki kasvien osaset muodostuvat alkujaan tumallisista kasvisoluista ja että kasvien kehitys perustuu soluihin. Schleidenin kasviopin pääteos oli Grundzüge der wissenschaftlichen Botanik (1842-43). Schleideniä kuitenkin kritisoitiin spekuloinnista ja kyvyttömyydestä todentaa omia hypoteesejaan. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset juristit Luokka:Saksalaiset biologit Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Veeran maaginen elämä

Veeran maaginen elämä on Tonislav Hristovin ohjaama suomalais-tanskalais- bulgarialainen dokumenttielokuva vuodelta 2019. Elokuva on henkilödokumentti Veera Lapinkoskesta. Elokuvan päähenkilö Veera on traumatisoitinut lapsuudenkokemustensa johdosta ja käsittelee ongelmiaan terapian ja liveroolipelaamisen avulla. == Palkinnot ja festivaaliosallistuminen == Elokuva osallistui lukuisille kansainvälisille elokuvafestivaaleille, mukaan lukien Sundancen elokuvajuhlille (2019) ja Berliinin elokuvajuhlille (2019). Elokuva voitti parhaan dokumenttielokuvan palkinnon vuonna 2019 Bulgariassa järjestetyillä Sofian kansainvälisillä elokuvajuhlilla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Tanskalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Bulgarialaiset elokuvat
Hawa Mahal

Hawa Mahal (suomeksi ”Tuulten palatsi”) on palatsi Jaipurissa Intiassa, noin 300 kilometrin päässä pääkaupunki New Delhistä. Punaisesta ja vaaleanpunaisesta hiekkakivestä rakennettu palatsi sijaitsee Jaipurin City Palacen laidalla, ja laajenee zenanaan tai naisten kammioihin. Rakenteen rakensi vuonna 1799 maharadža Sawai Pratap Singh, maharadža Sawai Jai Singhin pojanpoika, joka oli Jaipurin perustaja. Khetri Mahalin ainutlaatuisen rakenteen innoittamana hän rakensi tämän suuren ja historiallisen palatsin. Sen on suunnitellut Lal Chand Ustad. Sen viiden kerroksen ulkopinta muistuttaa hunajakennoa, ja sen 953 pientä ikkunaa, nimeltään jharokha, on koristeltu monimutkaisella ristikkorakenteella. Ristikkorakenteen alkuperäisenä tarkoituksena oli antaa hovin naisten tarkkailla huomaamatta jokapäiväistä elämää ja festivaaleja, joita juhlitaan alhaalla kadulla, koska heidän täytyi noudattaa tiukkoja ”purdah”-sääntöjä, jotka kielsivät heitä näyttäytymästä julkisesti peittämättä kasvojaan. Tämä arkkitehtoninen piirre antoi myös viileän ilman kulkea läpi, mikä teki venturi-ilmiön ansiosta koko alueesta miellyttävämmän kesän korkeissa lämpötiloissa. Monet ihmiset näkevät Hawa Mahalin katunäkymästä ja luulevat sen olevan palatsin etuosa, mutta se on takaosa. Vuonna 2006 Mahalissa tehtiin 50 vuoden tauon jälkeen kunnostustöitä, jotta monumentille voitaisiin tehdä kasvojenkohotus, jonka arvioidut kustannukset olivat 4,568 miljoonaa rupiaa. Yritysala auttoi Jaipurin historiallisten monumenttien säilyttämisessä, ja Unit Trust of India on ottanut Hawa Mahalin ylläpidon hoitaakseen. Palatsi on laajennettu osa valtavaa kompleksia. Kivestä veistetyt seulat, pienet rungot ja kaarikatot kuuluvat tämän suositun turistikohteen piirteisiin. Monumentissa on myös hienovaraisesti mallinnetut roikkuvat reunalistat. == Galleria == Tiedosto:Hawa Mahal Final 1.jpg|Yksityiskohtainen näkymä julkisivusta päätieltä Tiedosto:Hawamahal20080213-8.jpg|Sisätila Tiedosto:Beautiful-glass- work-hawa-mahal-jaipur.JPG|Värilliset lasityöt Tiedosto:Hawa Mahal on a stormy afternoon.jpg|Itäinen yläpuoli == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian palatsit Luokka:Rajasthan
Zirkonoseenidikloridi

Zirkonoseenidikloridi (C10H10ZrCl2) on metalloseeneihin kuuluva organozirkoniumyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä useissa orgaanisen kemian reaktioissa. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa zirkonoseenidikloridi on väritöntä kiteistä ainetta. Aineen rakenne ei ole monille metalloseeneille tyypillinen niin kutsuttu sandwich-rakenne vaan taipunut. Yhdisteestä tunnetaan kaksi kidemuotoa, jotka ovat alkeiskopiltaan trikliininen α-muoto ja monokliininen β-muoto. Zirkonoseenidikloridi on monista muista metalloseeneista poiketen kohtalaisen stabiili ilman ja veden suhteen, mutta reagoi kuitenkin hitaasti niiden kanssa. Zirkonoseenidikloridi liukenee hieman eettereihin ja hyvin aromaattisiin tai halogenoituihin hiilivetyihin.Walter Kaminsky: Metallocene Catalysts, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2015. ==Valmistus ja käyttö== Zirkonoseenidikloridi valmistetaan Zirkonium(IV)kloridin ja syklopentadienyylinatriumin välisellä reaktiolla. Zirkonoseenidikloridia voidaan käyttää katalyyttinä esimerkiksi alkylointireaktiossa ja siitä myös valmistetaan useita muita zirkonoseenijohdannaisia. Yhdessä metyylialuminoksaanin kanssa se on tehokas alkeenien polymerointikatalyytti. ==Lähteet== Luokka:Organometalliyhdisteet Luokka:Zirkoniumyhdisteet
Alec Benjamin

Alec Benjamin (s. 28. toukokuuta 1994 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, joka julkaisi läpimurto-singlensä ”Let Me Down Slowly” vuonna 2018. Kappale nousi 40 parhaan joukkoon yli 25 maassa. == Varhainen elämä == Benjamin syntyi Arizonan Phoenixissa, mutta hän asui myös New Yorkin Long Islannilla. Hänellä on sisko, joka mainitaan hänen kappaleessaan ”If We Have Each Other”. == Ura == Ensimmäisen sopimuksen Benjamin teki Columbia Recordsin kanssa ollessaan vielä kirjoilla Etelä- Kalifornian yliopistossa. Tästä huolimatta hän lähti omarahoitteiselle kiertueelle Euroopassa ollakseen lämmittelijänä Marina Kayen konsertissa Ranskassa ja Lean konsertissa Saksassa. Hän mainosti musiikkiaan esiintymällä parkkipaikoilla konserttipaikkojen ulkopuolella ja jakamalla käyntikortteja. Benjaminin kappaletta I Built a Friend käytettiin taustamateriaalina Merrick Hannan nykytanssin koe-esiintymisessä America's Got Talentin 12. kaudella. Lisäksi Hanna käytti Benjaminin coveria Ruth B:n kappaleesta Lost Boy hänen live-esityksessään ohjelman neljännesfinaalissa myöhemmin kaudella. Benjaminin mixtape Narrated For You saavutti 127. sijan US Billboard 200 -listalla vuonna 2019. Mixtape sisältää kappaleet Water Fountain ja Let Me Down Slowly, joista jälkimmäinen julkaistiin uudelleen singlenä Alessia Caran kanssa. Pysyäkseen uskollisena juurilleen mixtapea mainostaessaan, hän loi Can I Sing For You? YouTube-videoita, joissa hän esittää kirjoittamiaan kappaleita akustisesti ihmisille julkisesti. Vuonna 2019 hän äänitti Spotify Studios NYC:n kanssa kaksi singleä, joista toinen oli cover Eminemin kappaleesta Stan. Benjamin esiintyi KAABOO-musiikkifestivaaleilla Del Marissa, Kaliforniassa vuonna 2019. Benjaminin debyyttialbumi These Two Windows julkaistiin 29. toukokuuta 2020. Albumi saavutti 75. sijanUS Billboard 200 -listalla. Albumilla oleva single Oh My God ei päässyt Billboard Hot 100 -listalle, mutta se ylsi 32. sijalle Mainstream Top 40 -listalla ja 26. sijalle aikuisten Top 40 -listalla. Albumin mainostamiseksi hän toi takaisin The Story Behind the Story -videot YouTube- sarjan, jonka hän aloitti alkuperäisillä versioilla I Built a Friend ja Water Fountain. Videot selittävät joidenkin hänen suurimpien kappaleidensa taustoja ja sanoituksia. Sooloprojektinsa lisäksi Benjamin on kirjoittanut kappaleita muille artisteille, kuten Jon Bellionille. Lisäksi hänellä on lauluntekijän maininta kappaleessa New York Soul (Part II) Bellionin albumilla The Human Condition. == Taiteellisuus == Lyhyessä haastattelussa Benjamin on sanonut saaneensa vaikutteita Coldplayn Chris Martinilta, Eminemiltä, John Mayerilta, Jason Mrazilta ja Paul Simonilta. == Henkilökohtainen elämä == Benjamin on tunnettu rehellisyydestään ja haavoittuvuudestaan ​​laulunkirjoittamisessaan sekä mielenterveystietoisuuden tukemisestaan. Benjamin on kertonut erillisissä haastatteluissa, että hän kärsii sosiaalisten tilanteiden pelosta ja pakko- oireisesta häiriöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alec Benjaminin kotisivut Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät
Maikki Ruoppila-Grönholm

Lahja Maria (Maikki) Ruoppila-Grönholm (6. huhtikuuta 1886 Helsinki – 24. toukokuuta 1972) oli amerikansuomalainen näyttelijä ja lausuja.Werner Nikander: Amerikan suomalaisia, Suomalais-lut. kustannusliikkeen kirjapaino, Hancock, Michigan 1927, sivu 245 (Suomalainen sukupuu-sivusto) Maikki Ruoppila-Grönholm näytteli 16-vuotiaasta lähtien vakinaisilla näyttämöillä ja teatteriseurueissa. Hän sai näyttämöllistä opetusta Kaarlo Bergbomilta ja lausunnassa opetusta Ida Ahlbergilta. Ruoppila-Grönholm esitti näyttämöllä sekä suomen- että ruotsinkielisiä rooleja ja hän piti lausuntailtoja molemmilla kielillä Suomessa asuessaan. Maikki Ruoppila-Grönholm muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1921. Hän oli kaunoluvun ja lausunnan opettajana New Yorkissa ja piti amerikansuomalaisille runonlausuntailtoja 30 paikkakunnalla. Hän oli Brooklynissa toimineen Imatra-kansallisseuran ja New Yorkin Tähti- raittiusseuran näyttämönjohtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Maikki Ruoppila-Grönholmin lehtiartikkeleita: * "Terry", Suomen Kuvalehti, 28.04.1928, nro 18, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Suomalainen linnanrouva Korsikassa, Suomen Kuvalehti, 08.11.1930, nro 45, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kylpyläelämää Välimeren rannoilla, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.06.1932, nro 25, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Tunisissakin voi tehdä löytöjä, Suomen Kuvalehti, 02.07.1932, nro 27, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Itämainen koti, Suomen Kuvalehti, 22.07.1933, nro 30, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Neuvosto-Venäjän kahdet kasvot, Suomen Kuvalehti, 02.02.1935, nro 5, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Sing-Singin kuulua vankilaa ja sen sähkötuolia katsomassa, Uusimaa, 22.06.1939, nro 67, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset lausujat Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Hyvä postimies

Hyvä postimies on Tonislav Hristovin ohjaama suomalais-bulgarialainen yhteiskunnallinen dokumenttielokuva vuodelta 2016. Elokuvan teemana on pakolaisuus. Elokuva sijoittuu bulgarialaiseen, turkin rajan lähellä sijaitsevaan kylään, jossa on tulossa pormestarinvaalit. Erääksi tärkeäksi vaaliteemaksi nousee kysymys alueelle tulevista syyrialaispakolaisista. Paikallinen postimies Ivan asettuu ehdolle vaaleihin. Hän haluaisi asuttaa pakolaiset kylään. Ivanin vastaehdokkaaksi nousee kommunistien ehdokas, joka ei haluaisi vastaanottaa pakolaisia. == Palkinnot ja festivaaliosallistuminen == Elokuva osallistui useille kansainvälisille elokuvafestivaaleille, kuten Amsterdamin dokumenttielokuvafestivaaleille vuonna 2016 ja Sundancen elokuvajuhlille vuonna 2017. Elokuva voitti kotimaisen kilpailun yli 30-minuuttisten elokuvien erikoispalkinnon vuonna 2017 Tampereen elokuvajuhlilla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Bulgarialaiset elokuvat
Oliva

Oliva on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Andrea Oliva (s. 1977), italialainen huilisti * Emil Millán de la Oliva, aik. Millán Magnell (s. 2001), ruotsalainen kestävyysjuoksija * Jay Oliva (s. 1976), yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja * Mariana González Oliva (s. 1976), argentiinalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti * Patrizio Oliva (s. 1959), italialainen nyrkkeilijä * Sergio Oliva (1941–2012), yhdysvaltalainen kehonrakentaja ja kolminkertainen Mr. Olympia -kilpailun voittaja.
Miekkainpetäjä

Miekkainpetäjä on kelottunut vanha mänty Jämsässä Miekkainpetäjään hautausmaan luona. Mäntyä pidetään isonvihan muistomerkkinä ja tarina kertoo, että taistelujen päätyttyä venäläiset olisivat lyöneet puun tyveen miekkansa pystyyn. Vuonna 1959 Vanhan Jämsän kotiseutuyhdistys pystytti petäjän luo muistokiven, jossa oleva muistolaatta kertoo perimätiedosta. Vuonna 1964 kelo tuettiin vaijereilla. Vuonna 1997 sen ja muistokiven ympärille rakennettiin aita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit Luokka:Jämsän historia Luokka:Jämsän luonto Luokka:Mänty-yksilöt Luokka:Suomen puuyksilöt
Knud Hjortø

Knud Hjortø (1869 Kirke Værløse, Tanska – 1931 Frederiksborg, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa Syner ilmestyi 1899. Sen jälkeen hän kirjoitti maaseutukuvauksia sekä trilogian Støv og stjærner, To verdener ja Hans Raaskov (1904–1906), joka on nykyaikaisen psykologisen romaanin edelläkävijä korostaessan tiedostamattoman merkitystä. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Jon Fitch

Jonathan Parker Fitch (s. 24. helmikuuta 1978 Fort Wayne, Indiana) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut välisarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan WSOF:n välisarjan mestaruuden ja otteli kerran UFC:n ja Bellatorin välisarjan mestaruudesta. Fitch hävisi mestaruuden molemmilla kerroilla tuomariäänin ensin UFC:ssä Georges St-Pierrelle ja Bellatorissa Rory MacDonaldille.After Bellator 220 draw, Rory MacDonald cites God in questioning desire to fight mmajunkie.usatoday.com 28.4.2019 Viitattu 2.5.2021 ==Alkuvuodet== Fitch valmistui Carroll High Schoolista, jonka jälkeen hän jatkoi opintojaan Purduen yliopistossa 1997. Fitch valmistui 2002 kandidaatin tutkinnolla liikuntakasvatuksesta ja sivuaineena historia.On The Mat With Jon Fitch purduesports.com 1.2.2002 Viitattu 5.5.2021 Hän jatkoi painia myös yliopistossa Tom Eriksonin valmennuksessa, joka otteli samaan aikaan vapaaottelijana. Hän ei menestynyt toisena vuotena painissa saadessaan tilastoksi 8–23. Viimeisenä vuotena Fitch onnistui parantamaan otteitaan ja hänet valittiin painijoukkueensa kapteeniksi.Chance To Be The Best purduesports.com 7.8.2008 Viitattu 5.5.2021 Fitch saavutti kauden aikana tilastoksi 18–12. Kokonaistulokseksi hänelle jäi yliopistopainissa 45–51. Valmistumisensa jälkeen Fitch kiinnostui kokeilemaan vapaaottelua, kun valmentajansa Erikson toi painisalille vapaaottelijoita harjoittelemaan painia, kuten Mark Coleman ja Gary Goodridge. ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;UFC *Illan kamppailu (kahdesti, vs. Georges St-Pierre, Erick Silva) ;World Series of Fighting/Professional Fighters League *Välisarjan mestaruus (kerran, puolusti kahdesti) *Vanhin mestari (38 vuotta ja 40 päivää) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihreä kirja (Tiibet)

Vihreä kirja on Tiibetin pakolaishallituksen myöntämä asiakirja, jonka voivat saada maanpaossa Tiibetin ulkopuolella elävät tiibetiläiset. Vuonna 1972 pakolaishallitus esitteli idean tiibetiläisten maksamista vapaaehtoisista maksuista, joita kerättäisiin pakolaishallituksen toiminnan tukemiseksi. Tositteeksi näiden maksujen maksamisesta päätettiin luoda vihreä kirja. Pakolaishallitus on ilmoittanut vihreän kirjan olevan perusta tulevalle Tiibetin kansalaisuudelle. Vihreän kirjan voivat saada vähintään 6-vuotiaat tiibetiläiset.. Muille kuin tiibetiläisille tarkoitettu vastaava kirja on nimeltään sininen kirja (virallisesti englanniksi Tibetan Solidarity Partnership). Se otettiin käyttöön vuonna 1996, ja se toimii vapaaehtoisena jatkuvana lahjoituskanavana pakolaishallinnon tekemälle työlle. == Maksut == Vihreän kirjan voimassa pitäminen edellyttää tiettyjen maksujen maksamista. Maksut vaihtelevat henkilön asuinpaikan, iän ja työllisyystilanteen mukaan. Ikäryhmä Intiassa, Nepalissa tai Bhutanissa asuvat Yhdysvalloissa asuvat 6–14 12 Intian rupiaa 12 Yhdysvaltain dollaria 15–17 48 Intian rupiaa 18–84 58 Intian rupiaa 46 Yhdysvaltain dollaria Mikäli Yhdysvalloissa asuva henkilö on kokopäivätöissä, maksu kasvaa 50 dollaria. Lähde: Yli 85-vuotiaat on vapautettu maksuista. Maksut muodostavat 8–10 % Tiibetin pakolaishallituksen budjetista. Vapaaehtoisten maksujen jälkeen henkilölle myönnetään äänioikeus Tiibetin parlamenttivaaleissa. == Lähteet == Luokka:Tiibetin pakolaishallitus
Francis Carmont

Francis Sébastien Carmont (s. 11. lokakuuta 1981 Saint-Tropez) on ranskalainen uransa lopettanut alemman raskaansarjan ja keskisarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan KSW:n alemman raskaansarjan mestaruuden ja otteli kerran Bellatorin alemman raskaansarjan mestaruudesta, mutta hävisi tyrmäyksellä Phil Davisille.Bellator Dynamite co-main event recap: Phil Davis knocks out Francis Carmont bloodyelbow.com 21.9.2015 Viitattu 2.5.2021 Carmont otteli UFC:ssä vuosina 2011–2014 tilastolla 6–3. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kering

Kering KER on ranskalainen luksusryhmä, jolla on useita tuotemerkkejä, kuten Gucci, Yves Saint Laurent, Bottega Veneta, Balenciaga, Boucheron ja Alexander McQueen. Kering Eyewear (30 % Richemontin omistama) tuottaa silmälasikehyksiä tuotemerkeille, jotka saattavat kuulua ryhmään tai eivät. Ryhmän perusti vuonna 1962 François Pinault nimellä Établissements Pinault. Kun ryhmä listattiin Pariisin pörssiin vuonna 1988, sen nimeksi muodostui Pinault- Printemps-Redoute (PPR). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:CAC 40 -indeksi Luokka:Euro Stoxx 50 -indeksi Luokka:Euronext 100 -indeksi Luokka:Ranskalaiset pörssiyhtiöt
Suomen naisten amerikkalaisen jalkapallon maajoukkue

Suomen naisten amerikkalaisen jalkapallon maajoukkue edustaa Suomea amerikkalaisen jalkapallon kansainvälisissä arvokilpailuissa. Suomi on osallistunut lajin kansainvälisiin arvokilpailuihin vuodesta 2008, eli niiden historian alusta asti. Historian ensimmäisessä amerikkalaisen jalkapallon naisten maaottelussa Suomi voitti Ruotsin 64-0. Suomen maajoukkue on Euroopan menestynein naisten joukkue. Naisten maajoukkue on vuodesta 2008 alkaen pelannut jokavuotisen Suomi–Ruotsi-ottelun Ruotsin maajoukkuetta vastaan. Kahdestatoista pelatusta ottelusta Suomi on voittanut 11. Vuonna 2020 ottelua ei pelattu koronapandemian takia. == Sijoitukset == === Euroopan- mestaruuskilpailut === * 2015 – kultaa * 2019 – kultaa === Maailmanmestaruuskilpailut === * 2010 – pronssia * 2013 – pronssia * 2017 – 5. * 2022 – pronssia == Ruotsi-maaottelut == Kausi Pelipaikka Koti Tulos Vieras Voittaja 2008 Finnair Stadium, Helsinki Suomi 64–0 Ruotsi Suomi 2009 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 6–36 Suomi Suomi 2010 ISS Stadion, Vantaa Suomi 36–0 Ruotsi Suomi 2011 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 5–18 Suomi Suomi 2012 Sonera Stadium, Helsinki Suomi 22–0 Ruotsi Suomi 2013 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 0–16 Suomi Suomi 2014 Sonera Stadium, Helsinki Suomi 39–12 Ruotsi Suomi 2015 Tukholman olympiastadion Ruotsi 0–50 Suomi Suomi 2016 Myyrmäen jalkapallostadion, Vantaa Suomi 22–8 Ruotsi Suomi 2017 Grimsta Arena, Tukholma Ruotsi 6–29 Suomi Suomi 2018 Myyrmäen jalkapallostadion, Vantaa Suomi 21–20 Ruotsi Suomi 2019 Bergshamra IP, Solna Ruotsi 28–14 Suomi Ruotsi Voitot: Suomi 11-Ruotsi 1 == Päävalmentajat == Kaudet Päävalmentaja 2008–2011 Teemu Kuusisto 2012–2015 Jorma Hytönen 2016–2022 Mika Eloranta 2022– Samu Juppo == Katso myös == * Naisten Vaahteraliiga == Lähteet == Luokka:Suomen amerikkalainen jalkapallo Amerikkalainen jalkapallo, naiset
Jan Błachowicz

Jan Maciej Błachowicz (s. 24. helmikuuta 1983 Cieszyn) on puolalainen alemman raskaansarjan vapaaottelija ja entinen thainyrkkeilijä. Hän oli UFC:n alemman raskaansarjan mestari vuosien 2020–2021 välisenä aikana. Błachowiczista tuli UFC historian toinen puolalainen mestari Joanna Jędrzejczykin jälkeen. Hän on aiemmin voittanut KSW:n alemman raskaansarjan mestaruuden kolmesti ja thainyrkkeilyssä IFMA:n maailmanmestaruuden.5 THINGS YOU MIGHT NOT KNOW ABOUT JAN BLACHOWICZ sherdog.com 21.2.2019 Viitattu 2.5.2021 ==Saavutukset== ;Ultimate Fighting Championship *Alemman raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kerran) *Illan suoritus (viidesti, vs. Devin Clark, Nikita Krylov, Luke Rockhold, Corey Anderson, Dominick Reyes) *Illan kamppailu (kerran, vs. Jimi Manuwa) ;Konfrontacja Sztuk Walki *Alemman raskaansarjan turnaus voitto: 2007, 2008, 2010 *Alemman raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kahdesti) *Illan kamppailu (kolmesti) ==Muualla== Błachowicz on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).UFC 3 Men's Light Heavyweight Fighter Roster and Rating ea.com Viitattu 2.5.2021 EA SPORTS UFC 4 Roster - All Fighters in UFC 4 gamesatlas.com 23.7.2020 Viitattu 2.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset thainyrkkeilijät Luokka:Puolalaiset vapaaottelijat Luokka:Brasilialaisen jujutsun harjoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikkalaisen jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut

Amerikkalaisen jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut on IFAF:n järjestämä turnaus, jonka voittajamaa kruunataan amerikkalaisen jalkapallon Euroopan mestariksi. Kilpailu on tähän mennessä järjestetty vuosina 2015 ja 2019. == EM-kilpailut ja mitalistit == Vuosi Kulta Hopea Pronssi Paikka 2015 Suomi Iso-Britannia Saksa 2019 Suomi Ruotsi Iso-Britannia == Lähteet == Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Euroopan-mestaruuskilpailut
Elina Varjomäki

Elina Varjomäki (s. 1983) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on syntynyt Järvenpäässä ja asuu nykyään Tuusulassa. Hän on työskennellyt muun muassa Hämeenlinnan Teatterissa, Lahden Kaupunginteatterissa ja Keski- Uudenmaan Teatterissa. Elina Varjomäki aloitti heinäkuussa 2021 Keski- Uudenmaan Teatterin johtajana. Varjomäki on toinen kahdesta näyttelijästä joilla on ollut vakituinen kiinnitys Keski-Uudenmaan Teatteriin. Varjomäki on valmistunut vuonna 2015 Lahden Ammattikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta. Teatteritöiden lisäksi hän työskentelee äänikirjojen lukijana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ray Borg

Raymond Anthony Borg (s. 4. elokuuta 1993 Tucson, Arizona) on yhdysvaltalainen kärpässarjan vapaaottelija. Hän otteli kerran UFC:n kärpässarjan mestaruudesta, mutta hävisi Demetrious Johnsonille käsilukolla. Borg otteli UFC:ssä vuosina 2014–2020 tilastolla 7–5.Ray Borg released from UFC after UFC Vegas 5 withdrawal mmafighting.com 7.8.2020 Viitattu 2.5.2021 ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;UFC *Illan suoritus (kahdesti, vs. Chris Kelades, Shane Howell) ;SCS *Kärpässarjan mestaruus (kerran) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Carey Mulliganin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Tämä on luettelo Carey Mulliganin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista. Oscar-palkinto Oscar-palkinto Oscar-palkinto Oscar-palkinto Oscar-palkinto Vuosi Elokuva Kategoria Tulos Lähde 2009 An Education Paras naispääosa 2020 Lupaava nuori nainen Paras naispääosa Bafta-palkinto Bafta-palkinto Bafta- palkinto Bafta-palkinto Bafta-palkinto Vuosi Elokuva Kategoria Tulos Lähde 2009 An Education Paras nouseva tähti 2009 An Education Paras naispääosa 2011 Drive Paras naissivuosa Golden Globe Vuosi Elokuva Kategoria Tulos Lähde 2009 An Education Paras naispääosa draamaelokuvassa 2020 Lupaava nuori nainen Paras naispääosa draamaelokuvassa 2022 She Said Paras naissivuosa Screen Actors Guild Awards Screen Actors Guild Awards Screen Actors Guild Awards Screen Actors Guild Awards Screen Actors Guild Awards Vuosi Elokuva Kategoria Tulos Lähde 2009 An Education Paras naispääosa 2009 An Education Paras näyttelijäkokoonpano 2017 Mudbound Paras näyttelijäkokoonpano 2020 Lupaava nuori nainen Paras naispääosa == Lähteet == Luokka:Luettelot näyttelijöistä
Claudio Achillini

Claudio Achillini (18. syyskuuta 1574 Bologna – 1. lokakuuta 1640) oli italialainen filosofi, teologi, lakimies, matemaatikko, runoilija ja libretisti. Hän oli Giovanni Filoteo Achillinin pojanpoika ja Alessandro Achillinin veljenpoika. Yleisen tieteen ja lääketieteen lisäksi Achillini opiskeli pääasiassa lakia. Hän opetti Bolognassa kuten Ferrarassa ja Parmassa professorina. Kardinaali Richelieun sanotaan tarjonneen hänelle tuhannen kruunun arvoisen kultaketjun canzonesta, joka osoitettiin kuningas Ludvig XII:lle valtaistuimen perillisen syntymän yhteydessä. Achillini kuoli tiluksillaan vuonna 1640. Runoilijana (Rime e prose, Venetsia 1673) hän seurasi marinismia. Luokka:Italialaiset filosofit Luokka:Italialaiset teologit Luokka:Italialaiset juristit Luokka:Italialaiset matemaatikot Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Italialaiset libretistit Luokka:Vuonna 1574 syntyneet Luokka:Vuonna 1640 kuolleet
Joseph Benavidez

Joseph Rolando Benavidez (s. 31. heinäkuuta 1984 San Antonio, Texas) on yhdysvaltalainen kärpässarjan vapaaottelija. Hän otteli neljä kertaa UFC:n kärpässarjan mestaruudesta, joista Benavidez hävisi kahdesti Demetrious Johnsonille ja kahdesti Deiveson Figueiredolle.UFC Fight Island 2 Results: Deiveson Figueiredo Destroys Joseph Benavidez To Win Vacant Flyweight Title cagesidepress.com 18.7.2020 vIITATTU 2.5.2021 Hän otteli urallaan myös WEC:n kääpiösarjan mestaruudesta Dominick Cruzia vastaan, mutta hävisi hajaäänin.WEC 50: Dominick Cruz Beats Joseph Benavidez mmafighting.com 18.8.2010 Viitattu 2.5.2021 ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;UFC *Illan suoritus (kolmesti, vs. Tim Elliott, Alex Perez, Jussier Formiga) *Illan tyrmäys (kerran, vs. Yasuhiro Urushitani) *Eniten voittoja kärpässarjassa (13, tasoissa Demetrious Johnsonin kanssa) *Eniten otteluita kärpässarjassa (19) *Eniten tyrmäyksiä kärpässarjassa (5) ;World Extreme Cagefighting *Illan kamppailu (kerran, vs. Dominick Cruz) *Illan luovutus (kerran, vs. Miguel Torres) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kukkulan koulu

Kukkulan koulu on Jyväskylän kaupungin ylläpitämä sairaalakoulu, joka tarjoaa palveluita Keski-Suomen hyvinvointialueella. Koulu sijaitsee Kukkumäessä Keski-Suomen Sairaala Novan naapurissa. Lähistöllä sijaitsee myös Valteri- koulu Onerva. Koulun ovat suunnitelleet arkkitehdit Jorma Peltonen ja Martta Kyllönen sekä Jyväskylän Tilapalvelun suunnittelupäällikkö Ulla Rannanheimo. Koulun tilat valmistuivat maaliskuussa 2012. Tilojen valmistuttua yhdistyi kaksi eri yksikköä, Kukkumäen ja Haukkalan yksiköt. Tilat vihittiin käyttöön 1. lokakuuta 2012. Juhlapuheen avajaisissa piti hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkunen. Sairaalan sijaintikunta on velvollinen järjestämään opetusta sairaalassa olevalle koululaiselle siinä määrin mitä koululaisen terveydentila ja muut olosuhteet mahdollistavat. Opetus on erityisopetusta. Opetuksessa otetaan huomioon koululaisen ikätaso ja omat oppimisedellytykset. Tarkoitus on edistää kasvua ja kehitystä. Koulu tarjoaa Keski-Suomen hyvinvointialueen kouluille ohjausta ja konsultaatioita pääasiassa niistä lapsista ja nuorista, jotka ovat erikoissairaanhoidon avopalveluiden piirissä (lastenneurologia, lastenpsykiatria, nuorisopsykiatria) tai perheneuvolan palveluissa. Konsultaatio on Jyväskylän kaupungin ulkopuolisille kouluille maksullinen palvelu. Konsultaatioon tarvitaan aina huoltajan suostumus. Se voidaan tehdä myös nimettömänä, jolloin lupaa ei vältämättä huoltajalta tarvita. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän peruskoulut Luokka:Kukkumäki (Jyväskylä)
Valençay

Valençay on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 41 kilometriä Châteauroux’n kaupungista pohjoiseen. == Nähtävyyksiä == Kunnan nähtävyyksiä on 1500-luvun alussa rakennettu linna Château de Valençay. Vuonna 1803 linnan osti diplomaatti Charles-Maurice de Talleyrand-Périgord, joka rakennutti linnan nykyiseen asuunsa, ja josta tuli yksi Loiren laakson arvostetuimmista linnoista. Linnan puisto ja puutarhat kattavat yli 130 hehtaaria. Valençayssa on automuseo Musée de l'automobile de Valençay. Museossa on näytteillä noin kuusikymmentä autoa, joista vanhimmat ovat vuodelta 1898. == Gastroniomia == Valençayssa tuotetaan laatuluokiteltua Valençay (AOC) -viiniä sekä Valençay vuohenmaitojuustoa. Tiedosto:1912_Clément-Bayard_(20649416368).jpg|Automuseon Clément-Bayard vuodelta 1912 Tiedosto:Valençay_Vue_depuis_le_château_2.jpg|Paikallisia viiniviljelmiä Tiedosto:AOP_Valençay_fromage_-_artisanal.gif|Valençay AOP -juustoa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indren kunnat
Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1982

Jalkapallon naisten SM-sarjakausi 1982 oli jalkapallon naisten SM-sarjan yhdeksäs kausi ja kahdestoista kerta, jolloin jalkapallon naisten Suomen mestaruus ratkaistiin. Mestaruuden voitti Puotinkylän Valtti, jolle saavutus oli ensimmäinen Suomen mestaruus. == Sarjajärjestelmä == Naisten SM-sarja 1982 pelattiin 24 joukkueen sarjana. Alkulohkojen kaksi parasta selvisi välierävaiheeseen, joka pelattiin kahtena neljän joukkueen turnauksensa. Kummankin välieräturnauksen kaksi parasta jatkoi mitaliotteluihin. Alkulohkojen viimeiseksi sijoittuneet putosivat Naisten aluesarjaan kaudeksi 1983. == Alkulohkot == === Etelälohko === === Itälohko === === Länsilohko === === Pohjoislohko === IF Sport keskeytti. == Välieräturnaukset == === Lohko 1 === === Lohko 2 === == Mitaliottelut == === Välierät === Pyrkivä loppuotteluihin yhteismaalein 3–2. Valtti loppuotteluihin yhteismaalein 3−0. === Pronssiottelut === HJK:lle pronssimitalit yhteismaalein 4−1. === Loppuottelut === Valtti Suomen mestari yhteismaalein 3−1. == Suomen mestarit == Valtin joukkue: Eija Anttila, Annika Grönlund, Auli Harinen, Tuija Jantunen, Anja Järvinen, Kirsi Koskela, Raisa Kukkonen, Leena Laajala, Sari Maisala, Kristina Nybäck, Leena Pöysti, Anna-Liisa Sahlberg, Terhi Sjölund, Christina Ström, Leena Tervo, Minna Vilen, Anne Virokannas, Tuula Öhrnberg. Valmentajat: Tory Nyberg. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kansallinen liiga -kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 1981–1982/1982
Elina Kero

Elina Kero (s. 16. lokakuuta 1982) on suomalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän on pelipaikaltaan tukimies. Kero pelasi Suomen pääsarjoissa yhteensä 16 kautta vuosina 2008–2016. Kero aloitti uransa Jyväskylä Jaguarsissa vuonna 2008, kun naiset ensi kertaa pelasivat amerikkalaista jalkapalloa nykyisessä pelimuodossaan. Sen jälkeen hän on pelannut Kouvola Indiansin riveissä vuonna 2009, GS Demonsissa 2010–2016 ja Helsinki Wolverinesissa 2017–2019. Suomen maajoukkueessa hän pelasi vuodesta 2008 asti. Kero on valmentanut tyttöjen U19-maajoukkuetta, miesten korkeakoulusarjassa pelaavaa Aalto Predatorsia. sekä Naisten Vaahteraliigassa pelaavaa Helsinki Wolverines Ladies -joukkuetta. Kerolle on myönnetty Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton pronssinen ansiomerkki vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ian McCall

Ian Gregory McCall (s. 5. heinäkuuta 1984 Costa Mesa, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut kärpässarjan ja kääpiösarjan vapaaottelija. Hän voitti urallaan Tachi Palace Fightsin kärpässarjan mestaruuden. McCall otteli UFC:ssä vuosina 2012–2015. Hän päätti uransa 2018.Ian McCall announces retirement mmafighting.com 21.5.2018 Viitattu 3.5.2021 ==Saavutukset== ===Vapaaottelu=== ;Tachi Palace Fights *Kärpässarjan mestaruus (kerran) ;UFC *Illan kamppailu (kahdesti, vs. Demetrious Johnson, Iliarde Santos) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Drehun kieli

Drehu (tai dehu, d'eu) on malaijilais-polynesialaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Lifoun saarella Uudessa-Kaledoniassa. Kielellä on noin 17 000 puhujaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Viimeisin ortografinen uudistus tehtiin 1970-luvulla. Pitkiä vokaaleja voidaan merkitä macron- viivalla. Raamattu käännettiin kokonaisuudessaan drehuksi vuonna 1890. Drehulla ei ole virallista asemaa, mutta se on yksi neljästä Uuden-Kaledonian alkuperäisväestön kielistä, jota opetetaan paikallisissa lukioissa. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Labiodentaali Dentaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ɲ ŋ Klusiili b d̪ d ɖ ɟ g Affrikaatta ʤ Frikatiivi v ð z ʃ x h Lateraali l Approksimantti w j Lähde: == Sanasto == Lukusanat 1–10 drehuksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 cas lue köni eke tripi cangömen luengömen köningömen ekengömen luepi == Lähteet == Luokka:Uuden-Kaledonian kielet Luokka:Malaijilais-polynesialaiset kielet
Ranskan Guayanan kreoli

Ranskan Guayanan kreolikieli (omakielinen nimi kriyòl gwiyannen) on ranskaan pohjautuva kreolikieli, jota puhutaan Ranskan Guayanassa. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. haitinkreoli.. Ranskan Guayanan lisäksi kieltä puhutaan myös jonkin verran Pienillä Antilleilla. Kielellä on noin 50 000 puhujaa. Sitä kirjoitetaan latinalaisella aakkosilla. Kriòl sai alkunsa, kun ranskalaiset siirtomaaisännät tarvitsivat yhteisen kielen alueen alkuperäisväestön kanssa 1600-luvulla. Nykyään kieli on tunnustettu alueelliseksi kieleksi Ranskan Guayanan alueella. Alueella tavataan useampia kieliä, ja kriòl on noin 4 %:n äidinkieli kun taas ranskan osuus on 37 %.. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea y u Puolisuppea e o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Nasaali m n ɲ Klusiili b d g Affrikaatta ʤ Frikatiivi v z ʒ Puolivokaali Norm. ɹ j Lateraali l Lähde: == Lähteet == Luokka:Ranskan Guayanan kielet Luokka:Ranskan kreolit
Palikúrin kieli

Palikúr (omakielinen nimi pa’ikwaki) on arawakkikieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Ranskan Guayanan ja Brasilian rajalla. Kielellä on 1 420 puhujaa ja sen katsotaan olevan uhanalainen. Palikúria kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla. Uusi testamentti on käännetty palikúriksi vuonna 2018. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n Klusiili b d g Frikatiivi s ʃ h Approksimantti w j Lähde: == Lähteet == Luokka:Ranskan Guayanan kielet Luokka:Brasilian kielet Luokka:Arawakkikielet
Schwalbach am Taunus

Schwalbach am Taunus on kaupunki Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. == Maantiede == Schwalbach am Taunus rajoittuu kaakossa Frankfurt am Mainiin, luoteispuolella sijaitsee Taunus-vuoristo. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelle on yksitoista kilometriä kaakkoon. Pohjoisessa Schwalbach am Taunus rajoittuu Hochtaunuskreisin piirikuntaan. Frankfurtin lentoasema sijaitsee Schwalbach am Taunuksen eteläpuolella. Schwalbachin keskiosassa sijaitsee historiallinen vanhakaupunki, Alt-Schwalbach, ja pohjoisosassa 1960-luvulla rakennettu mallikaupunki Limesstadt. Schwalbachin eteläosa on kapea Frankfurtia kohtia työntyvä maakaistale Sulzbachin ja Eschbornin välissä, siellä sijaitsee osa Arboretum Main-Taunus-puistosta, joka levittäytyy usean kunnan alueelle. == Historia == Schwalbach am Taunuksen alueella on asuttu jo kivikaudella. Paikkakunnalta on tehty myös löytöjä, jotka viittaavat roomalaiseen ja frankkilaiseen asutukseen. Varhaisin kirjallinen maininta paikkakunnasta on vuodelta 781 muodossa villa Sualebach. Se pysyi vuosisatoja vähäisenä, epäitsenäisenä maalaiskylänä, jonka väkiluku oli enintään 300. Paikkakuntaa hallitsivat vieraan vallan edustajat Burg Schwalbachista käsin. Vuonna 1635 Schwalbach liitettiin Mainzin vaaliruhtinaskuntaan. Schwalbach liitettiin 1806 Nassaun herttuakuntaan, joka taasen liitettiin kokonaisuudessaan Preussiin 1866. Vuosisadan loppua kohden paikkakunnan elinkeinorakenne alkoi muuttua talonpoikaisesta teollisemmaksi, lähinnä Frankfurtin vaikutuksesta. Väkiluku kasvoi tasaiseen tahtiin, ja oli vuonna 1956 noin 3 300\. Schwalbachin historian suuri murros oli Limes-nimisen kerrostalolähiön rakentaminen 1960-luvulla. Limesstadt suunniteltiin mallikaupungiksi, jossa on korkea elämänlaatu. Schwalbachin väkiluku moninkertaistui lyhyessä ajassa, vuonna 1970 asukkaita oli noin 14 000\. Paikkakunta sai kaupunkioikeudet 9. toukokuuta 1970. Niin ikään 1970-luvulla se liitettiin Frankfurtin paikallisjunajärjestelmään. Schwalbachin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Burg Schwalbach ja 1750-luvulla rakennettu St.-Pankratius-kirkko. == Talous ja liikenne == Schwalbach am Taunuksen elinkeinot painottuvat palveluammatteihin. Kaupungissa toimii useita korkean teknologian yrityksiä. Schwalbach am Taunus on Frankfurt am Mainin paikallisjunaliikenteen piirissä, asemia on kaksi: Schwalbach am Taunus (Limes) ja Schwalbach Nord. Kaupungista on tehokas maantieyhteys BAB 5:n ja BAB 66:n risteysalueelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Schwalbach am Taunus, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Sulzbach (Taunus)

Sulzbach (Taunus) on kunta Main-Taunuksen piirikunnassa Hessenin osavaltiossa keskisessä Saksassa. Se on osa Reinin–Mainin konurbaatiota, ja kuuluu Frankfurt am Mainin läntiseen esikaupunkialueeseen. == Maantiede == Sulzbach sijaitsee Mainin tasangon ja Taunus-vuorten eteläisten rinteiden välissä. Se rajoittuu etelässä Frankfurt am Mainiin, muissa ilmansuunnissa on Sulzbachin kaltaisia pienehköjä, tiheäänasuttuja esikaupunkikuntia. Etäisyys Frankfurtin keskustan Hauptwachelta on yksitoista kilometriä länteen. Suurin osa 76-hehtaarisesta Arboretum Main-Taunus-puistosta sijaitsee Sulzbachin alueella. == Historia == Ensimmäinen asiakirjamaininta Sulzbachista on päivätty 16. helmikuuta 1035. Frankfurtin vapaakaupungin välitön läheisyys vaikutti vahvasti paikkakunnan elämänmenoon keskiajalta lähtien. Hallinnollisesti Sulzbach kuului vuosina 1650–1804 Mainzin vaaliruhtinaskuntaan, ja se oli niin kutsuttu valtakunnankylä (Reichsdorf). Vanhan valtakunnan loppuvaiheessa 1800-luvun alussa Sulzbach oli yksi viidestä viimeisestä valtakunnankylästä. Vuonna 1804 Sulzbachista tuli osa Nassaun herttuakuntaa, joka liitettiin Preussiin 1866. Vuonna 1900 Sulzbachin väkiluku oli noin 1 050\. Paikkakunnalle alkoi asettua teollisuutta 1900-luvun puolenvälin jälkeen, ja sen talonpoikainen ilme muuttui hiljalleen urbaanimmaksi. Sulzbachin eteläosaan rakennettiin Saksan ensimmäinen kauppakeskus, Main-Taunus-Zentrum, 1960-luvun alkupuolella. Sulzbachin maamerkki on evankelinen kirkko, jonka kellotorni on vuodelta 1031 ja apsis 1400-luvulta. == Talous ja liikenne == Sulzbachin elinkeinot painottuvat palveluammatteihin. Main-Taunus-Zentrum on merkittävä työllistäjä, ja paikkakunnalla harjoitetaan myös maataloutta. Sulzbach rajoittuu etelässä moottoritiehen BAB 66. Frankfurtin länsiosasta alkava Königsteiner Straße kulkee Sulzbachin halki lähes mutkattomana kohti luodetta ja päättyy Königstein im Taunuksen kaupunkiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sulzbach (Taunus), Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat
Immerlampi

Immerlampi on tummavetinen, korkeiden kallioiden reunustama metsäjärvi Kirkkonummen länsiosassa läntisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,7 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 32 kilometriä länteen. Immerlampi kuuluu Meikon ja Humaljärven välissä levittäytyvään Meikon luonnonsuojelualueeseen.Immerlampi. Järviwiki. Viitattu 19.4.2021. == Maantiede == Immerlampi on pyöreähkö ja saareton, sen länsi–itäsuuntainen pituus on 170 metriä. Järveen virtaa vettä ympäröiviltä soilta ja mäkialueilta. Immerlammen läheisyydessä on vastaavanlaisia pieniä metsäjärviä (Korsolampi, Kakarlampi, Mustjärvi), jotka saattavat olla syntyneet maankohoamisen jätettyä vedenkokoumia kallioiden väliin. Immerlampi (81.061.1.010) kuuluu Estbyån valuma-alueeseen (81.061), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen päävesistössä (81). Immerlampi on Estbyån alueen luoteisia vakavesiä.Estbyån valuma-alue (81.061). Järviwiki. Viitattu 19.4.2021. == Muuta == Immerlammen nimi lienee suomenkielistä alkuperää, ja se kuvaa kenties altaan pyöreää muotoa (ympyriäinen). Vuoden 1780 kartassa järvi on mainittu nimellä Ymmerlammi Träsk. == Lähteet == Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Estbyån vesistö
Eduard Suess

Eduard Suess (20. elokuuta 1831 Lontoo – 26. huhtikuuta 1914 Wien) oli itävaltalainen geologi ja poliitikko. Hän edisti tutkimuksillaan tektoniikan ja maapallon pinnanmuodostuksen ymmärrystä. ==Elämä== Suess syntyi Lontoossa 20. elokuuta 1831. Hänen isänsä oli kotoisin Saksista ja asettui Englantiin kauppiaaksi. Kolme vuotta myöhemmin perhe muutti Prahaan ja vuonna 1845 Wieniin. Eduard Suess sai kaupallisen koulutuksen, mutta hänellä oli jo varhain taipumusta geologiaan. 19-vuotiaana Suess julkaisi lyhyen luonnoksen Carlsbadin (nykyään Karlovy Vary, Tšekki) ja sen luontaiskivennäisvesien geologiasta. Vuonna 1852 hänet nimitettiin Wienin keisarillisen museon assistentiksi. Siellä hän tutki fossiilisia Brachiopoda-eläimiä ja osoitti niin suurta kyvykkyyttä, että hänet nimitettiin vuonna 1857 Wienin yliopiston geologian professoriksi. Vuonna 1862 hän luopui museotehtävistään ja omistautui erikoistutkimukselle ja opetukselle, ja hän säilytti professuurinsa vuoteen 1901 asti. Suess valittiin Wienin kaupunginvaltuuston jäseneksi ja vuonna 1869 Ala-Itävallan valtiopäiville, jossa hän pysyi vuoteen 1896 asti. ==Pinnanmuodostusta ja tektoniikka koskevat tutkimukset== Suessin huomio kiinnittyi muinaisen fysikaalisen maantieteen kysymyksiin, kuten Pohjois- Afrikan ja Euroopan väliseen entiseen yhteyteen. Vuonna 1862 hän julkaisi Wienin maaperää ja vesihuoltoa käsittelevän esseen. Hän jatkoi geologista ja paleontologista työtään Wienin altaan tertiääristen kerrostumien parissa ja kiinnitti huomiota myös maapallon pinnanmuodostuksen kehitykseen liittyviin ongelmiin, joista hän kirjoitti monumentaalisen tutkielman. Se on nimeltään Antlitz der Erde, jonka ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 1885, toinen osa vuonna 1888 ja kolmas osan vuonna 1901. Monet tektoniikassa edelleen käytössä olevat yleiset termit ja käsitteet, kuten Gondwanamaa ja Tethysmeri, esitettiin ensimmäisen kerran tässä kirjassa. Teoksessaan Die Entstehung der Alpen (1875) hän todisti, että Alppien vuorijono on syntynyt maankuoren kerrosten poimuttumisesta ja että muidenkin vuorijonojen rakenne ja esiintyminen maapallolla käy tämän teorian avulla ymmärrettäväksi. Suess valittiin Ranskan instituutin jäseneksi vuonna 1889 ja Royal Societyn ulkomaiseksi jäseneksi vuonna 1894. Vuonna 1896 Geological Society of London myönsi hänelle Wollaston-mitalin. ==Lähteet== Luokka:Geologit Luokka:Itävaltalaiset poliitikot Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Jäljänjärvi

Jäljänjärvi on humuspitoinen ja puhdasvetinen metsäjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Rantaviiva on erittäin mutkitteleva. Etäisyys Lohjan keskustasta on 36 kilometriä pohjoiseen.Jäljänjärvi. Järviwiki. Viitattu 24.4.2021. == Maantiede == Jäljänjärvi koostuu pohjoisesta selkäalueesta ja kapeasta etelään suuntaavasta lahdesta, jonka nimi on Kaitajärvi. Pohjoisosan ulottuvuus lounaasta koilliseen on 1,1 kilometriä, etäisyys järven eteläisimmästä osasta pohjoisimpaan on 1,9 kilometriä. Saaria on kolme, suurin niistä järven luoteisosan Vuohisaari. Jäljänjärven syvin kohta sijaitsee altaan koillisosassa, Kaitajärvi puolestaan on varsin matalaa. Jäljänjärven länsipuolella sijaitsee Saarijärvi ja itäpuolella Kolmperse-Vähävesi. Etelässä on Saukonpää, jota erottaa Jäljänjärvestä kapeimmillaan 25 metrin levyinen kannas. Jäljänjärven pohjoisilla ja koillisilla rannoilla on jonkin verran pientaloja. Kaitajärven rannat ovat metsämaata. Kaitajärven ja Kolmperseen väliset Kaitajärvenmäet kohoavat yli 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Jäljänjärveen virtaa laskuoja sekä Saarijärvestä että Kolmperseestä, joiden korkeustasot ovat runsaan metrin Jäljänjärveä ylempänä. Jäljänjärvestä virtaa laskuoja Saukonpäähän, jonka korkeustaso on runsaan metrin Jäljänjärveä alempi. Jäljänjärven tilavuus on 2,73 miljoonaa kuutiometriä. Yleisimmät kalat ovat ahven, hauki ja kuha. Jäljänjärvi (23.063.1.008) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Jäljänjärvi on Karjaanjoen vesistön pohjoisia vakavesiä.Tarkeelanjärven alue (23.063). Järviwiki. Viitattu 24.4.2021. == Lähteet == Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Pojanto (Räpsänjoen alue)

Pojanto on metsän ja suon ympäröimä järvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 34 kilometriä pohjoiseen.Pojanto. Järviwiki. Viitattu 25.4.2021. == Maantiede == Pojannon pituus ja leveys on noin 300 metriä. Järvi sijaitsee aivan Tämäkohdun kyljessä, sen korkeustaso on 30 senttimetriä Tämäkohtua ylempi. Järvien välisellä kapealla kannaksella on Pojannonharju, noin puoli kilometriä lounaaseen sijaitsee Pojannonmäet (140 metriä mpy). Pojannon keskiosassa sijaitsee noin kymmenen aarin laajuinen saari. Pojanto (23.066.1.008) kuuluu Räpsänjoen valuma-alueeseen (23.066), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Pojanto on Karjaanjoen vesistön pohjoisia vakavesiä.Karjaanjoki (23). Järviwiki. Viitattu 25.4.2021. Viitisen kilometriä Räpsänjoen alueen Pojannosta lounaaseen sijaitsee Pusulanjärven alueen Pojanto. == Lähteet == Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö