EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bakun ilmastokokous 2024

Bakun ilmastokokous (COP29, Conference of the Parties) järjestettiin Bakussa Azerbaidžanissa marras-joulukuussa 2024. Siinä YK:n ilmastonsuojelun puitesopimuksen allekirjoittajamaat kokoontuivat jälleen tarkastelemaan ilmastopolitiikkaansa. Puheenjohtajana toimi maan luonnonvaraministeri Muxtar Babayev, joka ennen politiikkaan tuloaan toimi 26 vuotta Azerbaidžanin valtiollisen öljy-yhtiön johtajana. Kokouksessa lähes 200 maata hyväksyi uuden sopimuksen, jonka mukaan kehittyneiltä mailta kehittyville maille suunnattava ilmastorahoitus nousee kolminkertaiseksi aiemmin sovittuun verrattna eli ainakin 300 miljardiin dollariin vuodessa vuoteen 2035 mennessä. Kehittyvät maat olivat vaatineet vielä suurempaa summaa. Kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämisestä ei saatu sovittua mitään. Kokous myönnettiin Azerbaidžanille Dubain ilmastokokouksessa 2023. Valinnan puolesta äänesti lähes kaksisataa jäsenmaata, vaikka ilmastonsuojelijat vastustivat kokouksen pitämistä jälleen yhdessä öljyntuottajamaassa. Azerbaidžan markkinoi kokouksen yhteydessä omaa maakaasuntuotantoaan "vihreänä siirtymänä" – maakaasua käyttävän energiatuotannon päästöt ovat alemmat kun kivihiilen tai öljyn mutta silti paljon korkeammat kuin uusiutuvien energialähteiden. Maa on panostanut viime vuosina myös tuulivoimaan ja aurinkovoimaan, ja suunnittelee sähköverkon runkolinjan vetämistä Mustanmeren ali tuulivoiman käytön tehostamiseksi. YK:n sääntöjen mukaan 2024 on Itä-Euroopan vuoro, ja kaikkien Itä-Euroopan maiden on kannatettava ehdokasta. Venäjän ilmoitti, että ei kannata yhtäkään EU- maata. Armenia ja Azerbaidžan ilmoittivat ensin vastustavansa toinen toistaan; joulukuussa Armenia kuitenkin suostui Azerbaidžanin ehdokkuuteen. == Katso myös == * Energia Azerbaidžanissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://cop29.az/en - viralliset sivut Luokka:Ilmastopolitiikka Luokka:Yhdistyneet kansakunnat Luokka:Vuoden 2024 politiikka Luokka:Ympäristökonferenssit
Taidetta kouluihin

Taidetta kouluihin oli taidemaalari Venny Soldan-Brofeldtin aloitteesta Helsinkiin 3. helmikuuta 1906 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena oli toimia taiteen levittämiseksi Suomen kouluihin.Taidetta kouluihin, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1083–1084. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Yhdistys toimi vuoteen 1980.. Yhdistyksen esikuvina olivat monissa Euroopan maissa, muun muassa Ruotsissa (1896), Englannissa ja Saksassa, toimineet samanlaiset taiteen levittämistä harrastavat yhdistykset. Yhdistyksen vaikutusala käsitti koulujen lisäksi muutkin kansansivistystä edistävät tahot, kuten kirjastot, nuorisoseurat, raittiusyhdistykset. Yhdistyksen kilpailun kautta toimittamana ilmestyi kokoelma Piirustuksia maalaiskansakoulurakennuksiin (1907), joka lahjoitettiin kaikille kunnille. Yhdistys lahjoitti ja myi suomalaisten ja ulkomaisten taiteilijoiden piirustuksia, värietsauksia, kipsiteoksia ja taulujäljennöksiä, ja lisäksi se toimitti kouluille lahjaksi saamiaan alkuperäismaalauksia. Se kustansi kolmeen Helsingin kansakouluun suuret koristeelliset seinämaalaukset, joista Pekka Halosen Huviretki tuli Töölön kansakouluun, Verner Thomén teos Ratakadun ja Yrjö Ollilan Tehtaankadun kansakouluun. Yhdistyksen alaosasto perustettiin 1907 Turkuun, ja sillä oli Venny Soldan-Brofeldtin suunnittelema logo. Tiedot paikallisyhdistyksen ensimmäisten vuosikymmenien lahjoituksista ovat kadonneet. Oppikouluihin ostettiin taidetta yhdistyksen kautta, ja niitä on luetteloitu viitisenkymmentä työtä vuosilta 1955–1974.Ulla Mattson, Taidetta tuotiin kansakoulun arkeen 20.1.2007. Viitattu 26.12.2023 Taidetta kouluihin -yhdistys järjesti maata kiertäviä näyttelyitä, joihin pääsivät maksua vastaan muutkin kuin koululaiset. Niistä sai ostaa taidetta ja taidejäljennöksiä. Yhdistys järjesti arkkitehtuurikilpailuja, joiden kautta saatujen piirustusten perusteella rakennettiin noin 60 koulua, muun muassa Jokioisiin Kalakosken koulu ja kilpailupiirustusta mukaillen rakennettiin myös Uskelan Sirkkulan koulu. Valtakunnallinen taideteosten jakelu kouluille päättyi, kun yhdistys lakkasi saamasta valtionapua 1970-luvulla, jolloin koulut saivat tarkoitukseen omat määrärahat.Oona Myllyntaus: Koulujen julkisesta taiteesta tarvitaan lisää tutkimusta > Koulujen taiteen rahoitus on muuttunut, Helsinki.fi, viitattu 26.12.2023 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Sari Savikko, toim., Koulujen taide, Tammi 2007 ISBN 978-951-31-3867-7 Luokka:Suomalaiset taideyhdistykset
Oma

Oma tai OMA tarkoittaa muun muassa seuraavia: *Oma, etunimi *Oma, kylä Norjassa *Oma, kylä Venäjällä *OMA, käytöstä poistunut aikamerkkiasema Tšekin tasavallassa *OMA, arkkitehtitoimisto, koko nimeltään Office for Metropolitan Architecture *Osuusliike Oma, Kyröskoskella 1903–1968 toiminut osuuskauppa *OMA, Omanin maakoodi urheilussa (Luettelo Kansainvälisen olympiakomitean maakoodeista) *OMA, Oman Airin lentoyhtiökoodi (ICAO:n käyttämä koodi) * oma, suomenkielinen adjektiivi, joka esiintyy osana monissa sanoissa, nimissä ja ilmauksissa.
Didveli

Didveli Didveli Paikkakunta: Bordžomi, Georgia Talviurheilukeskus: Bakuriani Ski Resort Vuori: Didveli Rinneluokitus: Punainen Hissi Hissi Hissi: D4 DC6 (Ski Cross) Tyyppi: 6-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 2 400 henkilöä/h Skicross Skicross Lähtö: 2 038 m Maali: 1 862 m Korkeusero: 176 m Pituus: 1 265 m Keskijyrkkyys: 13,9 % Eri elementtejä: 43 kpl MM-kilpailu: 24.2.2023 1\. MC-kilpailu: 27.2.2021 Lumilautailu Lumilautailu Lumilautacross Lumilautacross Lähtö: 2 038 m Maali: 1 862 m Korkeusero: 176 m Pituus: 1 340 m Keskijyrkkyys: 13,1 % Eri elementtejä: 50 kpl MM-kilpailu: 1.3.2023 1\. MC-kilpailu: 4.3.2021 Parisuurpujottelu Parisuurpujottelu Lähtö: 2 065 m Maali: 1 915 m Korkeusero: 150 m Pituus: 450 m Keskijyrkkyys: 33,3 % MM-kilpailu: 19.2.2023 Paripujottelu Paripujottelu Lähtö: 2 035 m Maali: 1 915 m Korkeusero: 120 m Pituus: 380 m Keskijyrkkyys: 31,6 % MM-kilpailu: 21.2.2023 Didveli on laskettelurinne Bakurianin talviurheilukeskuksessa Bordžomissa Georgiassa. Didveli-rinteeseen tehdyllä cross-radalla järjestettiin vuoden 2023 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailujen skicross- ja lumilautacrosskilpailut, sekä lumilautailun parisuurpujottelu- ja paripujottelukilpailut. Esikilpailuina toimivat talven 2021 maailmancupkilpailut.Cross bakuriani2023.ge Alpine Snowboard bakuriani2023.ge Ski map bakuriani2023.ge ==Lähteet== *Bakuriani 2023 Cross Specs fis-ski.com *Skicross Results – Bakuriani fis-ski.com *Snowboard Results – Bakuriani fis- ski.com ===Viitteet=== Luokka:Georgian laskettelurinteet Luokka:Bordžomin piirikunta
Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle

Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle Paikkakunta: Bordžomi, Georgia Talviurheilukeskus: Bakuriani Ski Resort Vuoristo: Trialeti Range Rinneluokitus: Punainen Hissi Hissi Hissi: D2 DC6 (Half-Pipe), D5 DC6 (Slope-Style) Tyyppi: 6-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 2 400 henkilöä/h Lumikouru Lumikouru Pituus: 195 m Leveys: 20 m Keskijyrkkyys: 18° Kourun korkeus: 7,5 m Kourun jyrkkyys: 81° MM-kilpailut: 3.3.2023, 4.3.2023 Slopestyle Slopestyle Lähtö: 2 040 m Maali: 1 897 m Korkeusero: 143 m Pituus: 640 m Keskijyrkkyys: 22,3 % Eri elementtejä: 6 kpl (3 kaideosuutta, 3 hyppyä) MM-kilpailut: 27.2.2023, 28.2.2023 1\. MC-kilpailut: 5.3.2022, 6.3.2022 Big air Big air MM-kilpailut: 4.3.2023 Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle muodostavat laskettelupuiston Bakurianin talviurheilukeskuksessa Bordžomissa Georgiassa. Bakuriani Halfpipe ja Slopestyle -rinteillä järjestettiin vuoden 2023 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailujen lumikouru-, slopestyle- ja big air -kilpailut. Big air -hyppyrinä toimi yksi slopestyle-radan hyppyreistä. Esikilpailuina toimivat talven 2022 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin slopestylekilpailut.Halfpipe bakuriani2023.ge Slopestyle bakuriani2023.ge Big Air bakuriani2023.ge Ski map bakuriani2023.ge ==Lähteet== *Bakuriani 2023 Cross Specs fis-ski.com *Freeski Results – Bakuriani fis-ski.com *Snowboard Results – Bakuriani fis-ski.com ===Viitteet=== Luokka:Georgian laskettelurinteet Luokka:Bordžomin piirikunta
Jukka Suominen

Jukka Suominen (s. 18. heinäkuuta 1947) on suomalainen urheiluvaikuttaja ja entinen jääpalloilija. Hän toimi Suomen Jääpalloliiton toiminnanjohtajana ja toimitusjohtajana vuosina 1972–1989. Veikkausliigan ensimmäisenä toimitusjohtajana hän toimi vuosina 1989–1997. == Elämäkerta == Suominen valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1969 ja hän työskenteli opettajana Käpylän yhteiskoulussa. Suominen pelasi jääpalloa SM-sarjassa vuosina 1964–1968 Käpylän Urheilu-Veikoissa ja vuosina 1970–1985 HIFK:ssa, jossa hän voitti yhden mestaruuden ja kolme hopeaa. Hän toimi myös HIFK:n valmentajana. Jääpallon lisäksi Suominen pelasi SM-tasolla maahockeya. Suominen aloitti Jääpalloliiton toiminnanjohtajana vuonna 1972 ja toimi tehtävässä vuoteen 1989 asti. Lisäksi hänellä oli tehtäviä Kansainvälisessä jääpalloliitossa Pohjois- Amerikassa ja toimi kahden jääpallon MM-kisojen pääsihteerinä. Jalkapallon pääsarja Veikkausliigan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi Suominen nimettiin vuonna 1989 ja hän toimi tehtävässä vuoteen 1997 asti. Veikkausliigasta Suominen siirtyi Suomen Purjehtijaliittoon, jonka toiminnanjohtajana hän toimi neljä ja puoli kuukautta vuosina 1997–1998. Suominen aloitti maaliskuussa 1998 Allergia- ja astmaliitossa työskentelyn. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallovaikuttajat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpallovalmentajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Perunkerttuli

Perunkerttuli (Nephelornis oneilli) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vain Perussa. == Koko ja ulkonäkö == Perunkerttuli kasvaa 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Yleisväriltään laji on ruskea. Sen pää, selkä ja siivet ovat tummat ja rinta ja vatsa vaaleammat ja kellertävämmät. Perunkerttulin väri on vaalein kurkussa. ==Levinneisyys ja elintavat== Perunkerttulia esiintyy Perun Andeilla erityisesti itärinteillä. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, metsien reunamaat ja ruohomaat 3 000–3 800 metrin korkeudella merenpinnasta. Lintu liikkuu enintään 15 yksilön ryhmissä ja voi liittyä sekaparviin. Perunkerttuli syö enimmäkseen hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Kokhta-Gora 1

Kokhta-Gora 1 Kokhta-Gora 1 Paikkakunta: Bordžomi, Georgia Talviurheilukeskus: Bakuriani Ski Resort Vuori: Mount Kokhta Rinneluokitus: Musta Yläasema: 2 157 m Hissi Hissi Hissi: Kokhta–Gora Tyyppi: 6-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 1 800 henkilöä/h Ala-asema: 1 725 m Yläasema: 2 157 m Kumparelasku Kumparelasku Pituus: 205 m Keskijyrkkyys: 27° MM-kilpailu: 25.2.2023 1\. MC-kilpailu: 22.12.2023 Hypyt Hypyt Vauhtimäen kulma: 25° Vauhtimäen pituus: 77 m Alastulorinteen pituus: 34 m Kokonaispituus: 133 m Alastulorinteen kulma: 37° MM-kilpailu: 23.2.2023 Kokhta-Gora 1 on laskettelurinne Bakurianin talviurheilukeskuksessa Bordžomissa Georgiassa. Kokhta-Gora 1 -rinteeseen tehdyillä kumpareikolla (Kokhta Moguls) ja hyppypaikalla (Kokhta Aerials) järjestettiin vuoden 2023 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailujen kumparelasku ja perinteisten hyppyjen kilpailut. ==Lähteet== *Bakuriani Kokhta Ski Map georgiantravelguide.com *Moguls bakuriani2023.ge *Aerials bakuriani2023.ge *Ski map bakuriani2023.ge *Moguls & Aerials Results – Bakuriani fis-ski.com ===Viitteet=== Luokka:Georgian laskettelurinteet Luokka:Bordžomin piirikunta
Teräs (yritys)

Teräs Oy oli suomalainen vuonna 1910 perustettu rautakauppayritys, joka toimi vuoteen 1982 saakka. Teräs Oy oli listattuna pörssissä 1942–1943 ja 1963–1982. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Klemetinkatu 17:ssa Vaasassa. Osakekirja.fi : Teräs OyPoistuneet pörssiyhtiöt : Teräs Oy, Pörssitieto G. Kock Teräs Oy:n pitkäaikainen toimitusjohtaja 1910–1951 oli Nestori Eskola (1878–1956). Vuonna 1959 Teräkseen fuusioitiiin 1920 perustettu Oy Kotkan Rauta Ab, jonka Teräs oli hankkinut omistukseensa 1953. 1960-luvun alussa Teräs Oy oli Suomen suurin rautakauppa-alan yritys päämyymälän sijaitessa Vaasassa. Yritys velkaantui 1970-luvulla nopeasti ja sen oli luovuttava myymälöistään vuonna 1982. Yhtiön päävelkojia olivat Kansallis-Osake-Pankki ja Rautakonttori Oy. Teräs Oy:n osake-enemmistö siirrettiin Rautakonttori Oy:lle ja se fuusioitiin 1984 Rautakonttoriin. Tukkukauppojen Oy osti 1987 Rautakonttori Oy:n osake- enemmistön ja Rautakonttorin nimeksi muuttui 1989 Tukoanttila Oy. Vuonna 1991 se muuttui Kesko Oyj:n omistamaksi Anttila Oy:ksi, joka toimi sitten vuoteen 2016 saakka. Entiset Teräksen myymälät toimivat Rautia-tunnuksella, joka siirtyi sitten ensin Tukolle ja sitten edelleen Keskolle. Teräs Oy valmisti myös polkupyöriä, tunnetuin tuotemerkki oli Terässiipi. Polkupyörien valmistusta jatkaa nykyisin Mustasaaressa toimiva Tähtipyörä. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset rautakaupat
Ossi-Petteri Jaakola

Ossi-Petteri Jaakola (s. 16. helmikuuta 2002 Hamina) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. == Ura == Jaakola on Haminan Kiekkoympyrät -80:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin KooKoohon. Jaakola toimi kaudella 2017–2018 seuran C-nuorten varakapteenina. Hän oli C-nuorten SM-sarjassa joukkueen paras maalintekijä 13 osumallaan. Kaudella 2020–2021 Jaakola oli yhdeksällä osumallaan KooKoon U20-joukkueen paras maalintekijä. Kaudella 2021–2022 hän oli tehoilla 14+26=40 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Akseli Mäkisen jälkeen. Kaudella 2022–2023 Jaakola oli KooKoon paras syöttäjä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+34=44. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 2+2=4. Kaudeksi 2023–2024 Jaakola siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Mestis-joukkue Imatran Ketterään. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 39 runkosarjaottelua tehopistein 8+15=23 ja 16 pudotuspeliottelua tehopistein 2+13=15. Jaakola jakoi pudotuspeleissä sarjan syöttöpörssin voiton IPK:n Austin Algerin ja Alex Berardinellin kanssa sekä joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Akseli Mäkisen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Joulukuussa 2023 Ketterä lainasi Jaakolan ottelukohtaisella sopimuksella KooKoon SM-liigajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi ottelua. Jaakola teki näin ollen liigadebyyttinsä 21. joulukuuta 2023 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hänet merkittiin KooKoon nelosketjun vasempaan laitaan Olli Korhosen ja Samuel Valkeejärven viereen. Jaakola sai ottelussa jääaikaa 12.58 minuuttia. Hän teki myös liigauransa avausmaalin. Jaakola pelasi KooKoossa kaikkiaan kolme ottelua. Jaakola palasi kaudeksi 2024–2025 1+1-vuotisella sopimuksella KooKoohon. == Muuta == Jaakolan isoveli Jere-Oskari pelaa puolustajana II-divisioonajoukkue Hiki-Hockeyssa. == Tilastot == 2019–2020 KooKoo A-SM 34 8 9 17 20 – – – – – 2020–2021 KooKoo U20-SM 31 9 2 11 18 – – – – – 2021–2022 KooKoo U20-SM 45 14 26 40 24 – – – – – 2022–2023 KooKoo U20-SM 43 10 34 44 20 4 2 2 4 0 2023–2024 Ketterä U20-SM 2 1 1 2 0 – – – – – Ketterä Mestis 39 8 15 23 18 16 2 13 15 10 KooKoo SM-liiga 3 1 0 1 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 3 1 0 1 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 39 8 15 23 18 16 2 13 15 10 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:KooKoon pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kummitusjuttu (kirja)

Kummitusjuttu () on Peter Straubin kirjoittama kauhuromaani vuodelta 1979. Teoksen amerikkalaisesta kustannuksesta vastasi Coward, McCann & Geoghegan. Matti Kannoston lyhennetty suomenkielinen käännös ilmestyi Kirjayhtymän julkaisemana samana vuonna. Teosta pidetään yleisesti Straubin läpimurtoromaanina, jota muun muassa kauhukirjailija Stephen King on vuolaasti ylistänyt. Romaanin pohjalta on ilmestynyt vuonna 1981 John Irvinin ohjaama samanniminen elokuvasovitus, jonka pääosassa nähdään Fred Astaire, Melvyn Douglas, Douglas Fairbanks Jr., John Houseman ja Craig Wasson. == Juoni == Tarina sijoittuu New Yorkin osavaltiossa sijaitsevaan pikkukaupunkiin Milburniin, jossa joukko iäkkäitä herrasmiehiä kokoontuu vuosittain "Riistakeittoseura" -nimellä järjestettäviin illanistujaisiin, jossa jonkun jäseneen on tarkoitus kertoa jokin hyytävä kummitusjuttu pitääkseen loitolla todelliset pelkonsa. Jäseniin kuuluu tohtori John Jaffrey, eläköitynyt yrittäjä Lewis Benedikt sekä asianajaja Sears James ja hänen yhtiökumppaninsa Ricky Hawthorne. Aiemmin viisihenkisenä tunnettuun seurueeseen lukeutui myös Edward Wanderley, joka oli vuotta aiemmin kuollut mystisesti jonkinlaiseen pelkotilaan. Tapaus on jättänyt seurueen muihin jäsenien ylle synkeän varjon ja tämän viimeisimmän illanistujaisen jälkeen miehet alkavat kärsiä painajaisista. Kun Milburnissa alkaa ilmetä outoja kuolemantapauksia, joihin lukeutuu tohtori Jaffreyn eriskummallinen itsemurhalta näyttävä tapaturma, muut jäsenet alkavat ottaa yhteyttä Edward Wanderleyn veljenpoikaan, kirjailija Donald "Don" Wanderleyhin, tarkoituksena tulla selvittämään tapausta ja antamaan kenties kauhutarinoita asiantuntevana jonkin rationaalisen selityksen tapahtumille. Kun Don lopulta saapuu lumisen talven saartamaan Milburniin, hän tulee todistaneeksi ilmiöitä, jossa omat menneisyyden tapahtumat ovat jollain lailla yhteydessä "Riistakeittoseuran" jäsenten omaan menneisyyteen, joka on silkkaa kostonhimoisuuttaan palanut kauhistuttavassa muodossaan kylväämään kuolemaa ja tekemään viattomista kummitusjutuista enemmänkin kuin totta. == Aiheesta muualla == * Kummitusjuttu Kirjasampo-sivustolla. * Kummitusjuttu Risingshadow-sivustolla. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuromaanit Luokka:Vuoden 1979 kirjat
Mellanönin tuulivoimalaitos

Mellanönin tuulivoimavoimalaitos oli Ahvenanmaalla Eckerön Mellanönillä toiminut tuulivoimalaitos. Sen kapasiteetti oli 500 kilowattia ja vuosituotanto oli keskimäärin 1,1 gigawattituntia . Voimalan omisti osuuskunta Ålands Vindenergi Andelslag ja siitä käytettiin osuuskunnassa myös nimeä Preciosa. Se oli alkuaikoina pitkään Ahvenanmaan toiseksi vanhin tuulivoimalaitos. Voimalaitos myytiin eteenpäin vuonna 2016 . == Yleistä == Ahvenanmaalla on ollut tavallista ladata lyijyakkuja pienillä tuulivoimalla pyörivillä sähkögeneraattoreilla. 1980-luvun tuulivoimatrendi ei innostanut vielä ahvenanmaalaisia riittävästi, jotta he olisivat rakentaneet suuria tuulivoimaloita. Vasta kun maakunta rakennutti Vinghalsin tuulivoimalan, heräsi kiinnostus tuulivoiman hyödyntämiseen. Helmikuussa 1992 kerääntyivät tuulivoimasta kiinnostuneet asukkaat keskustelemaan asiasta ja innokkaimmat kiirehtivät osuuskunnan perustamista. Pian kerättiinkin osuuskunnalle satoja jäseniä ja sen nimeksi otettiin Ålands Vindenergi Andelslag (ÅVA). Sen ensimmäinen tuulivoimalaitos oli tämä voimalaitos, joka valmistui elokuussa 1995. Voimalaitokselle annettiin nimeksi Preciosa, jolla viitattiin ensimmäiseen ahvenanmaalaiseen Atlantin ylittäneeseen parkkilaivaan. VTT:n keräämässä tuulivoiman vuositilastoissa on tätä voimalaa aluksi kutsuttu nimellä Eckerö ja sitten Eckerö 1, ja myöhemmin erehdyksessä nimellä Bredvik. Oikea VTT:n nimitys olisi ollut Mellanön, mutta se annettiin erehdyksessä heinäkuussa 2004 perustetulle pienemmälle Bredvikin tuulivoimalaitokselle. Voimalaitos oli pitkään Ahvenanmaan toiseksi vanhin voimalaitos, mutta vuonna 2010 tapahtuneen Vinghalsin tuulivoimalan purkamisen jälkeen se oli maakunnan vanhin toimiva tuulivoimalaitos . == Tuulivoimalaitos == Tuulivoimalaitos sijaitsi Mellanönin keskellä kohoavan kallioisen Kalugdan huipulla. Voimala sijaitsi 35 metrin korkeudella mpy. Sinne johtaa Storbystä pieni ja mutkainen hiekkatie. Mellanönin tuulivoimala oli tanskalaisen Vestasin valmistamaa V39-mallia, jonka napakorkeus on 40 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 39 metriä ja kapasiteetti 500 kilowattia eli 0,5 megawattia. Voimalan torni oli putkimainen teräsrakenne . == Uutisia == Kun voimalalle oli heinäkuussa 2015 kertynyt ikää 20 vuotta, putosi se pois Ahvenanmaan tariffitukijärjestelmästä . Siihen aikaan oli sähkön hinta alhainen, joten osuuskunta päätti myydä hyväkuntoisen tuulivoimalaitoksen. Tuulivoimala asetettiin tarjolle käytettyjen tuulivoimaloiden markkinoille ja siitä alkoi lopulta huutokauppa irlantilaisen ja liettualaisen ostajan välillä. Tarjouskilpailun voitti huhtikuussa 2016 erään tiedon mukaan yksityishenkilö Liettuasta ja toisen tiedon mukaan irlantilainen taho. Voimalaitos kytkettiin irti kantaverkosta 24.5.2016, johon mennessä se oli tuottanut 23 272 560 kilowattituntia eli 23,3 gigawattituntia sähköenergiaa, ja joka tekee vuositasolla noin 1,1 gigawattituntia energiaa. == Katso myös == * Luettelo Suomen lakkautetuista tuulivoimaloista == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ren Åländsk energi (osuuskunnan Ålands Vindenergi AL verkkosivut) Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Eckerö
Venejärvi (Käsivarsi)

Venejärvi on saareton ylänköjärvi Enontekiön pohjoisosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,3 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 347 kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tromssasta 109 kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Venejärvi koostuu läntisestä Skádjajávrista ja itäisestä Venejärvestä, jonka toisena karttanimenä on Vancajávri. Järvenosia erottaa Venemaa-niminen alue ja siitä koilliseen pistävä kapea niemi. Venemaan toinen nimi on Vanaseanan. Järvenosia puolestaan yhdistää runsaan kilometrin pituinen salmi. Venejärven pohjoispuolella sijaitsee Andreankenttä, jonka korkeustaso on noin 5–20 metriä järven pintaa ylempänä. Andreankentän pohjoispuolella maasto kohoaa jyrkästi. Venejärven eteläpuolella kohoaa Saivaara, jonka laki on noin 830 metriä merenpinnan yläpuolella. Haltilta alkunsa saava Vuomakasjoki virtaa luoteesta Meekonjärven (596,5 metriä mpy) kautta Venejärveen ja jatkuu Venejärveltä Reikämaan etelä- ja pohjoispuolitse Jogasjavriin (585,1 metriä mpy). Alavirta jatkuu Porojärven kautta kaakkoon Poroeno-nimisenä jokena. Vedet päätyvät Tornionjokea Perämereen. Lännestä Venejärveen laskee Bierfejohka. Venejärvi (67.740.1.006) kuuluu Porojärven alueeseen (67.74), joka on toisen jakovaiheen vesistö Tornionjoen vesistössä (67). Ensimmäinen jakovaihe on Lätäsenon valuma-alue (67.7). Venejärvi on kolmanneksi laajin Porojärven alueen 86:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi laajinta ovat Pitsusjärvi ja Porojärvi. Neljänneksi laajin on Jogasjavri. == Lähteet == Luokka:Enontekiön järvet Luokka:Lätäsenon valuma-alue
Henry Augustus Rowland

Henry Augustus Rowland (1848–1901) oli yhdysvaltalainen fyysikko. 17-vuotiaana Rowland lähetettiin opiskelemaan Rensselaerin Teknilliseen Instituuttiin. Vuonna 1870 Rowland valmistui insinööriksi, mutta hän ei saanut töitä, joten kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Rensselaerin Teknilliseen Instituuttiin luonnonfilosofian opettajaksi. Kaiken opetustehtävistä jääneen vapaa-aikansa Rowland käytti magneettisen permeabiliteetin tutkimukseen. Rowlandin tutkimuksistaan kirjoittamaa artikkelia ei hyväksytty American Journal of Science -lehteen, joten Rowland lähetti työnsä Britanniaan James Maxwellille, joka vaikuttui Rowlandin työstä ja julkaisi työn Philosophical Magazine -lehdessä. Yhdysvalloissa vain muutamat huomioivat Rowlandin artikkelin. Rowland joutui epäsuosioon Rensselaerin Teknillisessä Instituutissa ja joutui etsimään uuden paikan, jossa tehdä tutkimustyötä. Rowlandin uuden työpaikan etsintä päättyi yllättäen vuonna 1875, kun hän tapasi Daniel Coit Gilmanin. Gilman oli luomassa tiedekuntaa uudelleen luotuun Johns Hopkinsin yliopistoon, josta oli tarkoitus tulla Yhdysvaltojen ensimmäinen todellinen tutkimusinstituutti saksalaisen mallin mukaisesti. Rowland liittyi mukaan luomaan uutta tiedekuntaa ja hänet lähetettiin Eurooppaan tutkimaan laboratoriojärjestelyjä sekä ostamaan välineitä. Berliinissä Helmholtzin laboratoriossa Rowland viipyi hieman pidempään ja siellä hän suoritti erään perustavanlaatuisen kokeen, jota hän oli suunnitellut jo aiemmin, mutta jota hänellä ei ollut aiemmin mahdollisuutta toteuttaa. Rowlandin koe oli ensimmäinen kokeellinen osoitus siitä, että liikkeessä oleva varattu kappale tuottaa magneettikentän. Koe oli vaikea toteuttaa käytännössä, mutta Rowland onnistui siinä ja sai työstään paljon huomiota. Tuohon aikaan tiedekentässä keskusteltiin paljon Maxwellin yhtälöistä. Euroopasta Rowland palasi takaisin Johns Hopkinsin yliopistoon mukanaan laaja kokoelma erilaisia tutkimusvälineitä. Yliopistossa Rowland vietti aikansa 1870- ja 1880-luvuilla pääasiassa laboratoriossa tutkimustensa parissa ja hoiti opetustyötä sekä hallinnollisia tehtäviä niin vähän kuin mahdollista. Rowland oli hyvä matemaatikko ja työskenteli jonkin verran elektromagneettisen teorian parissa, mutta ensisijaisesti hän oli kokeellisten töiden tekijä. Rowland määritti tarkkoja arvoja erilaisille asioille, ja yksi Rowlandin ohjaamista opiskelijoista löysi Rowlandin ohjaamien kokeiden myötä Hallin ilmiön. Rowlandin merkittävin panos tieteelle oli kuitenkin erilaisten hilojen rakentaminen, jonka hän aloitti vuonna 1882. Rowlandin hilat olivat suurempia ja tarkempia kuin mitkään aiemmin käytössä olleet. Vuonna 1890 Rowland avioitui, mutta varsin pian avioitumisensa jälkeen Rowland kuoli diabetekseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Biographical memoir of Henry Augustus Rowland (1848–1901) (pdf) Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Magnesiumbentsoaatti

Magnesiumbentsoaatti (C14H10MgO4) on magnesiumin yhdiste. Sitä on käytetty lääkkeenä kihtiin ja reumaan sekä säilöntäaineena. Magnesiumbentsoaatin leimahduspiste on 111,4 °C. == Lähteet == Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Magnesiumyhdisteet
Peter Guthrie Tait

Peter Guthrie Tait (1831–1901) oli skotlantilainen matemaatikko ja fyysikko. Harjoitettuaan opintoja Edinburghin ja Cambridgen yliopistoissa hän sai 1854 matematiikan professorin paikan Belfastin Queen’s Collegessa. Hänet kutsuttiin 1860 fysiikan professoriksi Edinburghiin. Taitin tieteellinen toiminta kohdistui matematiikkaan ja matemaattiseen fysiikkaan.Tait, Peter Guthrie, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1094. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Taitin aikaisemmat fysikaaliset tutkimukset käsittävät termodynamiikkaa ja matemaattiset etenkin kvaternioita. Jälkimäisistä hän julkaisi kaksi teosta, Elementary treatise on Quaternions (1867) ja Introduction to quaternions (1873), sekä termodynamiikasta teoksen Sketch of thermodynamics (1868). Vuosina 1880–1892 Tait suoritti joukon kineettistä kaasuteoriaa koskevia tutkimuksia. Yhdessä William Thomsonin (lordi Kelvin) kanssa hän toimitti kuuluisan matemaattisen fysiikan kehitykseen vaikuttaneen teoksen Treatise on Natural Philosophy (1868). Taitin julkaisuja ovat Light (1884), Heat (1884); yhdessä Balfour Stewartin kanssa Tait toimitti teoksen The unseen universe (1875). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Treatise on Natural Philosophy (1879) (Internet Archive) Luokka:Skotlantilaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Loimaan lukio

Loimaan lukio on Loimaan kaupungissa toimiva lukio ja toinen Loimaan seutukunnan lukioista Elisenvaaran lukion ohella. Lukio toimi vuosina 1909–1976 nimellä Loimaan yhteiskoulu, ja sen toimintaa jatkamaan perustettiin Loimaan lukio ja Loimaan yläaste eli Puistokadun koulu. Koulut toimivat yhä samassa, vuonna 1957 valmistuneessa rakennuksessa. Opiskelijoita lukiossa on noin 250, ja sen yhteydessä toimii urheilulinja. Hallinnollisesti lukio kuuluu Lounais-Suomen koulutuskuntayhtymä Novidaan, joka toimii Loimaan lisäksi Liedossa ja Uudessakaupungissa. ==Lähteet== Luokka:Suomen lukiot Luokka:Tuulensuu Luokka:Loimaan rakennukset ja rakennelmat
Joditrifluoridi

Joditrifluoridi (F3I) on jodin ja fluorin muodostama epäorgaaninen yhdiste, jonka moolimassa on 183.8997 g/mol Alhaisissa lämpötiloissa joditrifluoridi on ulkomuodoltaan keltaista ja kiinteää ainetta. Yli -28 celsiusasteen lämpötilassa joditrifluoridi hajoaa. Ainetta voidaan valmistaa synteettisesti esimerkiksi jodilla ja ksenondifluoridilla. == Lähteet == Luokka:Jodiyhdisteet Luokka:Fluoridit
Mykola Oleštšuk

Mykola Mykolaiovytš Oleštšuk (; s. 25. toukokuuta 1972 Lutsk, Ukrainan SNT) on ukrainalainen kenraaliluutnantti.генерал-лейтенант Олещук Микола Миколайович Ministerstvo oborony Ukrajiny, viitattu 26.12.2023 Hänet nimitettiin Ukrainan ilmavoimien komentajaksi elokuussa 2021.Нові призначення у ЗСУ: Зеленський представив командувачів Повітряних сил та ДШВ Ukrajinska Pravda 9.8.2021, viitattu 26.12.2023 Oleštšuk valmistui Harkovan sotilasyliopistosta kunniamaininnoin vuonna 2004 ja Ukrainan kansallisesta puolustusyliopistosta vuonna 2010. Oleštšuk sai kenraaliluutnantin arvon 14. lokakuuta 2021. Huhtikuussa 2022 hänelle myönnettiin Bohdan H’melnytskyin ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkki ja lokakuussa 2022 Ukrainan sankarin arvonimi.УКАЗ Президента України №281/2022 Prezydent Ukrajiny 26.4.2022, viitattu 26.12.2023 УКАЗ Президента України №715/2022 Prezydent Ukrajiny 14.10.2022, viitattu 26.12.2023 Oleštšuk on naimisissa, ja hänellä on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset kenraalit Luokka:Ukrainan sankarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Khadijo Mohamed Diriye

Khadijo Mohamed Diriye (, ; 2. huhtikuuta 1949 Mogadishu, Somalia – 20. joulukuuta 2023 Djibouti, Djibouti) oli somalialainen poliitikko.Abdiqani Abdullahi, A Farewell to Khadijo Mohamed Diriye: A Somali Leader and a Role Model for Women Somali National News Agency 21.12.2023, viitattu 26.12.2023 Diriye työskenteli muun muassa koulun opettajana, sihteerinä ja kirjanpitäjänä ennen pääsyään Somalian vuosina 2000–2004 tunnustetun siirtymäkauden parlamentin jäseneksi. Sittemmin hän toimi useaan otteeseen ministerinä Somalian vuosien 2004–2012 siirtymäkauden hallituksessa ja vuonna 2012 perustetussa keskushallinnossa. Diriye oli muun muassa nuoriso- ja urheiluministeri vuosina 2010–2011 ja 2017–2020 sekä hätäavun ja suuronnettomuuksien hallinnan ministeri vuosina 2020–2022. Hän myös johti parlamentin tutkimus-, teknologia-, posti- ja viestintäkomiteaa vuosina 2011–2012 sekä ihmisoikeuksien, naisasioiden ja humanitaaristen asioiden komiteaa vuonna 2013. Monilla aloitteillaan Diriye pyrki parantamaan naisten ja lasten asemaa Somaliassa. Diriye kuoli leikkauksesta huolimattaTributes flow for prominent Somalia minister after sudden death Garowe Online 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 vammoihin, jotka sai kaatuessaan portaissa hotellissa Djiboutissa.Edward Teddy Kwofie, Khadijo Mohamed dies aged 74: Cause of death and obituary Ghanafuo 21.12.2023, viitattu 26.12.2023 Hän oli onnettomuuden sattuessa ollut vierailulla Djiboutissa muun muassa pääministeri Hamza Abdi Barren kanssa.Tributes flow for prominent Somalia minister after sudden death Garowe Online 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 Kuollessaan Diriye oli Somalian naisten oikeuksien ja ihmisoikeuksien kehityksen ministeri.Somali Minister for Women and Human Rights Development dies after a brief illness Hiiraan 20.12.2023, viitattu 26.12.2023 Hänet haudattiin Mogadishuun 21. joulukuuta 2023. == Lähteet == Luokka:Somalialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Main Vein

Main Vein ja Woodward Copper Mountain Park Main Vein ja Woodward Copper Mountain Park Paikkakunta: Copper Mountain, Colorado, Yhdysvallat Talviurheilukeskus: Copper Mountain Resort Vuori: Copper Mountain Rinneluokitus: Sininen Hissi Hissi Hissi: American Eagle Tyyppi: 6-hengen tuoli-/gondolihissi Kapasiteetti: 3 400 henkilöä/h Ala-asema: 2 926 m Yläasema: 3 376 m Miehet Miehet Suurpujottelu Suurpujottelu 1\. MC-kilpailu: 5.3.1976 Pujottelu Pujottelu 1\. MC-kilpailu: 7.3.1976 Naiset Naiset Suurpujottelu Suurpujottelu Lähtö: 3 319 m Maali: 2 991 m Korkeusero: 328 m 1\. MC-kilpailu: 5.3.1976 Pujottelu Pujottelu Lähtö: 3 596 m Maali: 3 436 m Korkeusero: 160 m 1\. MC-kilpailu: 6.3.1976 Lumikouru (Main Vein Superpipe) Lumikouru (Main Vein Superpipe) Pituus: 230 m Leveys: 20 m Keskijyrkkyys: 18° Kourun korkeus: 7,2 m 1\. MC-kilpailu: 9.12.2011 Big air (Lower Bouncer) Big air (Lower Bouncer) 1\. MC-kilpailu: 10.12.2017 Loverly Central Park Loverly Central Park Vuori: Union Peak Rinneluokitus: Vihreä Hissi Hissi Hissi: American Flyer Tyyppi: 6-hengen tuolihissi Kapasiteetti: 3 000 henkilöä/h Ala- asema: 2 926 m Yläasema: 3 506 m Slopestyle Slopestyle Lähtö: 3 273 m Maali: 3 164 m Korkeusero: 109 m Pituus: 700 m Keskijyrkkyys: 27,1 % Eri elementtejä: 6 kpl (2 kaideosuutta, 3 hyppyä) 1\. MC-kilpailu: 11.1.2013 Main Vein on laskettelurinne ja Woodward Copper Mountain Park laskettelupuisto Copper Mountainin talviurheilukeskuksessa Summitin piirikunnassa Coloradossa Yhdysvalloissa. Woodward Copper Mountain Parkin eri suorituspaikoilla on järjestetty freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin lumikouru-, slopestyle- ja big air -kilpailuja. Lisäksi Main Vein -rinteessä, jossa lumikouru sijaitsee, on laskettu alppihiihdon maailmancupin tekniikkalajikilpailuja. ==Lähteet== *Woodward Copper Mountain Park coppercolorado.com *Superpipe coppercolorado.com *Central Park coppercolorado.com *Copper Mountain Trail map coppercolorado.com *Results – Copper Mountain fis-ski.com *Freeski Results – Copper Mountain fis-ski.com *Snowboard Results – Copper Mountain fis-ski.com ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltain laskettelurinteet Luokka:Alppihiihdon maailmancupin rinteet Luokka:Coloradon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Coloradon urheilu Luokka:Summitin piirikunta (Colorado)
R’ya t’eze

R’ya t’eze (kyrillisellä kirjaimistolla Р’йа т'әзә, ”Uusi tie”) on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa ilmestynyt kurdinkielinen sanomalehti. Vuonna 1930 perustettu R’ya t’eze ilmestyi aluksi latinalaisella kirjaimistolla kerran viikossa noin tuhannen kappaleen painoksena. Sitä toimittivat kurdia osaavat armenialaiset, kunnes vuonna 1934 lehti sai ensimmäisen kurditoimittajan. Lehden ilmestyminen keskeytyi vuonna 1938 kurdien karkotusten ja kansallisen kulttuuritoiminnan lakkauttamisen seurauksena. Lehti alkoi ilmestyä uudelleen kyrillisellä kirjaimistolla vuonna 1955. Se oli neuvostoajan loppupuolella Armenian kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä Armenian sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. R’ya t’eze oli Neuvostoliiton ainoa sekä maailman pitkäikäisin ja ainoa virallisen tahon julkaisema sanomalehti. Se ilmestyi kurmandžin murteella kahdesti viikossa noin 4 000 kappaleen painoksena. Lehdellä oli lukijoita Armenian lisäksi myös Azerbaidžanissa, Georgiassa, Kazakstanissa ja muissa Neuvostoliiton tasavalloissa sekä ulkomailla. R’ya t’ezen keskeinen tehtävä oli neuvostopropagandan levittäminen, mutta sillä oli suuri merkitys myös kansallisena kulttuurivälineenä sekä kurdin kirjakielen ja kirjallisuuden kehittäjänä. 1980-luvulta lähtien lehti alkoi kiinnittää huomiota kurdien vapautusliikkeen toimintaan lähialueilla Kurdistanissa. Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen R’ya t’eze muuttui riippumattomaksi ja keskittyi kokonaan kurdien asioihin, mutta menetti samalla myös rahoituksensa. Siitä tuli pieni kuukausilehti, jota jaettiin ilmaiseksi Armenian kurdeille 500 kappaleen painoksena. Lehti siirtyi latinalaiseen kirjaimistoon ulkomaisten kontaktien helpottamiseksi vuonna 2000. Lehti lakkasi vuonna 2003, mutta alkoi ilmestyä uudelleen vuonna 2005 ulkomailla asuvien kurdien lahjoitusten turvin. Sen lakkaamisesta kerrottiin jälleen vuonna 2021. ==Lähteet== Luokka:Armenialaiset sanomalehdet Luokka:Kurdit Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Ingres (tietokanta)

Ingres on tietokannan hallintajärjestelmä, joka sai alkunsa Berkeleyn yliopistossa. Virallisesti nimi tarkoitti Interactive Graphic and Retrieval System. Ingresin julkaisu ajoittuu samaan aikaan kustannustehokkaiden minitietokoneiden yleistymisen kanssa. Ingres levisi yliopistoissa, joissa sitä käytettiin, sillä tehtiin kokeiluja ja sitä muokattiin. == Historia == Michael Stonebraker aloitti apulaisprofessorina Berkeleyn yliopistossa vuonna 1971 ja Eugene Wongin ehdotuksesta tutustui tietokantoihin. He perehtyivät Edgar Coddin ehdotukseen nimeltä A Relational Model of Data for Large Shared Data Banks, jonka tämä oli kirjoittanut IBM:llä. Stonebraker ja Wong kiinnostuivat ehdotuksesta ja aloittivat Ingresin kehittämisen ilman aiempaa kokemusta vastaavien ohjelmistojen kehittämisestä. Prototyyppi saatiin toimimaan vuonna 1974. Ingres kehitettiin Unixille, mutta se ei tukenut tuolloin yritysmaailmassa yleistä COBOLia, ja Stonebraker perusti Ingresin kaupallistamiseen yrityksen Relational Technology, josta myöhemmin tuli Ingres Corporation. Ingres kilpaili Oraclen tietokannan kanssa jonkin aikaa mutta hävisi markkinaosuudessa aggressiivisen markkinoinnin sekä kyselykielen vuoksi: Oracle tuki SQL:ää, kun taas Ingres käytti QUEL-kieltä ja Ingresin siirtyminen SQL:ään vei aikaa vuosia. Ingresin lähdekoodit ovat vaikuttaneet myös muihin kaupallisiin tietokantajärjestelmiin. Ingres-yhtiöstä tuli myöhemmin Actian. Myöhemmin Stonebraker ja Lawrence A. Rowe esittelivät PostgreSQL:n. Vuonna 2004 uutisoitiin aikomuksesta julkaista Ingresin lähdekoodit. Lähdekoodit julkaistiin elokuussa 2004 CATOSL-lisenssillä (CA Trusted Open Source License). Ingresin lähdekoodit on julkaistu GPLv2-lisenssillä GitHub-palvelussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ingres 11 Guides Luokka:Tietokantojen hallintajärjestelmät
Michael Stonebraker

Michael Stonebraker (s. 11. lokakuuta 1943) on yhdysvaltalainen insinööri, joka on tunnettu relaatiotietokantoihin liittyvästä työstä. Hän on saanut vuonna 2014 Turing-palkinnon. Stonebraker kehitti Berkeleyn yliopistossa Ingresin ja myöhemmin PostgreSQL:n (Post-Ingres). Stonebraker on kritisoinut NoSQL-liikettä, mutta todennut näiden lähentyneen perinteisiä tietokantoja ja ottaneen käyttöönsä SQL:n kaltaisia kieliä. NoSQL:n eduiksi hän sanoo käyttöönoton helppouden verrattuna perinteiseen tietokantaan, jossa tietokanta on ensin luotava ennen tietojen syöttämistä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Turing-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liknes

Liknes on taajama Kvinesdalin kunnassa Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja asukasluku 2 491 vuonna 2023. ==Kuvia== Kvinesdal kirkegård 2016a.jpg|Kvinesdalin kirkko Raadhuset.jpg|Kunnantalo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Kvinesdal
Kvinesdalin kirkko

Kvinesdalin kirkko () on Kvinesdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen kahdeksankulmainen kirkko vuodelta 1837. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Fjotlandin kirkko

Fjotlandin kirkko () on Kvinesdalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1836. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Kvinesdal
Feda

Feda on taajama Kvinesdalin kunnassa Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 444 vuonna 2023. Feda oli itsenäinen kunta vuosina 1900–1963. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Kvinesdal
Hordaland Folkeblad

Hordaland Folkeblad on norjalainen vuonna 1873 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Norheimsundissa Kvamin kunnassa. Se ilmestyy paperisena kahdesti viikossa. Lehden lempinimi on Skaaralappen sitä pitkään hallinneen Skaar-suvun mukaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Kvam
HMS Severn (P282)

HMS Severn (viirinumero P282) on Britannian kuninkaallisen laivaston River- luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin huhtikuussa 2001 VT Groupilta. Se laskettiin vesille 4. joulukuuta 2002 ja valmistui 25. kesäkuuta 2003.Waters, s. 114. == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:River-luokan ulkovartiolaivat
HMS Mersey (P283)

HMS Mersey (viirinumero P283) on Britannian kuninkaallisen laivaston River- luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin huhtikuussa 2001 VT Groupilta. Se laskettiin vesille 25. kesäkuuta 2003 ja valmistui 28. marraskuuta.Waters, s. 114. == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:River-luokan ulkovartiolaivat
Silvia Moi

Silvia Moi (s. 26. heinäkuuta 1978 Kvinesdal) on norjalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän on opiskellut Norjan musiikkikorkeakoulussa, Tukholman Operahögskolanissa ja Royal College of Music -konservatoriossa Lontoossa. Moi on tullut tunnetuksi erityisesti Mozartin oopperoiden tulkitsijana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Sun-kyun

Lee Sun-kyun (; 2. maaliskuuta 1975 Soul – 27. joulukuuta 2023 Soul) oli eteläkorealainen näyttelijä.Adam Bankhurst, Lee Sun-kyun, Star of Oscar- Winning Film Parasite, Dies at 48 IGN Nordic 27.12.2023, viitattu 27.12.2023 Anssi Rulamo, Parasite-näyttelijä Lee Sun-kyun on kuollut Helsingin Sanomat 27.12.2023, viitattu 27.12.2023 Lee valmistui Korean kansallisen taideyliopiston teatterikoulusta. Hän loi yli kaksikymmentä vuotta kestäneen uran näyttelijänä. Kansainväliseen julkisuuteen Lee nousi Park Dong-ikin roolista elokuvassa Parasite (2019).Kelly Ng, Jake Kwon, Lee Sun-kyun: Parasite actor found dead at 48 BBC 27.12.2023, viitattu 27.12.2023 Elokuvasta tuli vuonna 2020 ensimmäinen parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saanut ei-englanninkielinen elokuva. Lee ja muut näyttelijät saivat elokuvasta myös parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnon. Hän esiintyi myös muun muassa televisiosarjassa Dr. Brain. Lee oli naimisissa näyttelijä Jeon Hye- jinin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi poikaa. == Rikostutkinta ja kuolema == Lee oli lokakuusta 2023 epäiltynä huumausaineiden käyttöä koskeneessa tutkinnassa. Yonhap News Agencyn mukaan epäily koski ainakin kannabiksen ja ketamiinin käyttöä. Lee myönsi ottaneensa vastaan sen, mitä hänelle baarissa Soulissa oli tarjottu, mutta kiisti tienneensä tarjottujen aineiden laittomuudesta. Lee siirrettiin syrjään kesken olleista työhankkeistaan huumekohun takia, ja liikkeet Etelä-Koreassa poistivat julisteita ja mainoksia, joissa Leen kuva oli. 27\. joulukuuta 2023 Lee löydettiin puistossa Soulissa autosta kuolleena. Vaimonsa mukaan hän oli jättänyt itsemurhaviestin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
HMS Forth (P222)

HMS Forth (viirinumero P222) on Britannian kuninkaallisen laivaston River- luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 10. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 2016 ja otettiin palvelukseen 13. huhtikuuta 2018.Waters 2021 s. 139. == Palvelus == Tammikuussa 2020 alus saapui Falklandeille, missä se korvasi vartiolaivana palveluksesta poistetunHMS Clyden. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:River-luokan ulkovartiolaivat
HMS Medway (P223)

HMS Medway (viirinumero P223) on Britannian kuninkaallisen laivaston River- luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin 10. elokuuta 2014 BAE Systemsilta, jonka Govanin telakalla köli laskettiin 8. kesäkuuta 2015. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 2017 ja otettiin palvelukseen 19. syyskuuta 2019.Waters 2021 s. 139. == Palvelus == Tammikuussa 2020 alus lähti Karibialle, missä se liitettiin alueella olevaan pysyvään laivasto-osastoon (). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:River-luokan ulkovartiolaivat
Lastunen

Lastunen () on noin 500 asukkaan kylä Lempäälässä. Kylässä on toiminut vuodesta 1914 Lastusten koulu, jossa on luokat 1–6. Lastusissa sijaitsee myös Lastusten rukoushuone, joka on nykyisin Lempäälän seurakunnan omistuksessa. Lastunen valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lastusten kylän kotisivut Luokka:Lempäälän kylät
Vatnik

Vatnik (, ) on pejoratiivi, jolla viitataan Venäjän hallinnon viestintään kritiikittömästi luottavaan aggressiivisen, jingoistisen isänmaallisuuden kannattajaan.Why propagandists are battling to redefine ‘vatnik’ Propastop 5.1.2023, viitattu 27.12.2023 Heikki Heiskanen, Poliittinen vitsi vei oikeuteen – Venäjällä pohditaan nyt somejakojen rangaistavuutta Yle 27.8.2018, viitattu 27.12.2023 Vatnik-termi on johdettu venäjän kielen vanua tarkoittavasta sanasta vata (ва́та) ja viittaa Puna-armeijan sotilaiden talvivarustukseen aikoinaan kuuluneen vanutakin käyttäjään.Eliot Borenstein, A Coat of Not Many Colors: Vatnik (Russia’s Alien Nations) NYU Jordan Center 2.5.2019, viitattu 27.12.2023 Venäjällä vatnik-termi on esiintynyt liberaalin opposition käytössä. Alun perin vatnik-termistä tuli suosittu Anton Tšadskin VKontaktessa kehittämän meemin myötä. Tšadski loi Paavo Pesusienen ulkonäöllisiä vaikutteita hyödyntävän Vatnik-kuvan vuonna 2011 kuukausia ennen duuman vaalien jälkeisten suurmielenosoitusten alkua. Tšadski lähti maanpakoon meeminsä tultua suosituksi ensin Venäjällä ja sittemmin myös Ukrainassa. Vatnik-termi yleistyi käyttöön nimenomaan visuaalisen hahmon avulla toisin kuin sitä edeltänyt termi "sovok", joka vakiintui käyttöön sanana ilman kuvitusta. Venäjän hyökättyä täysimittaisesti Ukrainaan vuonna 2022 sana "vatnik" yleistyi kansainvälisessä käytössä yhtenä monista sanoista ja ilmauksista, jotka tulivat tunnetuiksi sodan myötä. Aiemmin vatnik-sanaa olivat käyttäneet lähinnä venäjää osaavat henkilöt. Venäjän sotatoimien puolestapuhujiin alettiin monissa kielissä viitata "vatnikeina" ja esimerkiksi miehittäjiin "örkkeinä" (). Kylmän sodan aikana Neuvostoliiton aggression puolestapuhujista käytettiin englannin kielessä vastaavaa ilmausta "tankie", joka nykyaikana on pitkälti korvautunut "vatnik"-sanalla. Venäjän hallinnon tukijat ovat esittäneet vatnik-sanan etnisiin venäläisiin halventavasti viittaavana, mutta tämä käsitys ei vastaa sanan yleistä käyttöä; tyypillisesti sanalla viitataan tietyn poliittisen suuntautumisen edustajiin, minkä lisäksi sana kehittyi etnisesti venäläisten henkilöiden parissa. == Lähteet == Luokka:Internet-ilmiöt Luokka:Slangi Luokka:Venäjän politiikka
Knutsbodan tuulivoimapuisto

Knutsbodan tuulivoimapuisto on Ahvenanmaan Lemlandin Knutsbodassa sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii neljä tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 2,4 megawattia ja vuosituotanto on ollut vuosina 2009 ja 2010 keskimäärin 3,9 gigawattituntia . Tuulivoimalaitokset omistaa nykyään ES Power Åland Ab ja niiden operaattorina toimii Ålands Vindenergi AL (ÅVA). Knutsboda oli valmistuessaan ensimmäinen tuulivoimapuisto Suomessa . == Yleistä == Ennen Knutsbodan tuulivoimapuiston rakentamista oli Ahvenanmaalle rakennettu Vinghalsin (vuonna 1994), Mellanönin (1995) ja kuukautta ennen Kökarin tuulivoimalaitokset. Tuulivoimapuisto muodostettiin kolmen omistajatahon yhteistyönä ja sen voimalat valmistuivat syksyllä 1997 ja ne kytkettiin kantaverkkoon marraskuussa. VTT:n tuulivoiman vuosiraportissa voimaloita kutsuttiin ensin nimillä Lemland 1, 2, 3 ja 4, mutta myöhemmin tunnuksilla Lemland Knutsboda 1, 2, 3 ja 4. Voimalat Knutsboda 1 ja 4 rakensi Ålands Vindenergi AL, voimalan Knutsboda 2 Ålands Skogsägarförbund ja Knutsboda 3 Ålands Vindkraft Ab, joka perustettiin ennen voimaloiden valmistumista. Tuulivoimalat rakentaneet yhtiöt nimesivät voimalat (numerojärjestyksessä) tunnuksilla Frans, Fortuna, Fredrika ja Freja . Tuulivoimapuisto sijaitsee Lemlandin luoteispäässä Knutsbodan kylän länsipuolella Knutsbodabergetin laella. Vuoren juurella sen ohittaa pohjois- etelä -suuntainen Maarianhaminaan johtava päätie 3. Tuulipuiston huoltotie alkaa Lemböten seututieltä 315 ja nousee ylös mäelle 55 metrin korkeudelle mpy. Yksi voimaloista seisoo 45–50 metrin korkeudella ja muut 55 metrin korkeudella. Voimalat muodostavat nelikulmion, jonka pinta-ala on noin viisi hehtaaria. Puistolla on voimaloiden keskellä sijaitseva oma sähköasema, josta sähkö johdetaan Knutsbodan läpi kulkevalle sähkölinjalle. Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V44-mallia, jonka napakorkeus on 45 metriä paitsi Knutsboda 4:lla, jolla se on 50 metriä. Voimaloiden tuuliturbiinin halkaisija on 44 metriä ja niiden kapasiteetti on 600 kilowattia eli 0,6 megawattia. == Historiaa == Leovind Ab, joka on perustettu vuonna 2004, osti Ålands Skogsägarförbundilta Knutsboda 2:n joskus vuoden 2010 jälkeen. ÅVA, Ålands Vindkraft Ab ja Leovind Ab myivät Knutsbodan voimalansa 28.9.2021 yhtiölle ES Power Åland Ab. ES Power Åland on ruotsalaisen energiayhtiön ahvenanmaalainen tytäryhtiö, joka on perustettu syyskuussa 2021. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ES Power (omistajan verkkosivut) Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Lemland