EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Junost Minsk

HK Junost Minsk (, ) on valkovenäläinen jääkiekkojoukkue, joka pelaa tällä hetkellä Valko-Venäjän Ekstraligaa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Tšižovka- Arenalla, joka sijaitsee Minskissä. ==Saavutukset== * Valko-Venäjän Ekstraliga ja Vysšaja Liga: ** Voitot (9): 2004, 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2016, 2019, 2020 * Valko-Venäjän Cup (jääkiekko): ** Voitot (5): 2005, 2010, 2011, 2014, 2020 * Continental Cup: ** Voitot (3): 2007, 2010, 2018 == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka Georgi Kuznetsov L 2025 Moskova, Venäjä Nikita Mytnik L 2025 Minsk, Valko-Venäjä Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 6 Maksim Suštšinski L 2025 Babruisk, Valko-Venäjä Roman Dostanko L 2025 Salihorsk, Valko-Venäjä Timur Fatkullin R 2025 Tšeljabinsk, Venäjä Nikita Parfenjuk L 2025 Soligorsk, Valko-Venäjä Ilja Sidoruk L 2025 Sergei Stankevitš L 2025 Mahiljou, Valko-Venäjä Vladislav Surkov R Laina Minsk, Valko-Venäjä Pavel Voronov L 2026 Homel, Valko-Venäjä Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 13 Aljaksandr Kitarov L KH / VLH 2025 Navapolatsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto 18 Pavel Kulikov L KH 2025 Nižnekamsk, Venäjä 98 Arseni Kovgorenja L H Laina Minsk, Valko-Venäjä Valentin Demtšenko L OLH Laina Vitsebsk, Valko-Venäjä Vladislav Demidovitš R H 2025 Minsk, Valko-Venäjä Dmitri Koliškin L H 2025 Homel, Valko-Venäjä Ivan Kosorenkov L LH 2025 Mytištši, Venäjä Aleksandr Kulagin L OLH 2025 Moskova, Venäjä Stanislav Kutškin L H 2025 Moskova, Venäjä German Nesterov L H 2025 Nižnekamsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto German Pirogovski L H 2024 Minsk, Valko-Venäjä Aleksandr Popkov R H Laina Mahiljou, Valko-Venäjä Vladimir Rovba L H 2025 Minsk, Valko-Venäjä Vladislav Šilo L KH 2025 Minsk, Valko-Venäjä Gleb Škaptsov L H 2025 Vitebsk, Valko-Venäjä Nikita Verenitš L H Laina Pinsk, Valko-Venäjä === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Sergei Stas Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/1723/yunost-minsk Viitattu 30.9.2021. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset jääkiekkoseurat Luokka:Minskin urheilu
Ahti-Veikko Pietarinen

Ahti-Veikko Pietarinen (s. 4. marraskuuta 1971) on suomalainen filosofi ja loogikko. Vuosina 2009–2014 Pietarinen toimi semiotiikan professorina Helsingin yliopistossa ja on nykyisin filosofian professorina Tallinnan teknillisessä yliopistossa.http://www.ttu.ee/faculty-of-social- sciences/ragnar-nurkse-school-of-innovation-and-governance/department/the- chair-of-philosophy/ == Tutkimus == Pietarinen väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2001 väitöskirjallaan Semantic Games in Logic and Language. Pietarisen keskeisiä tutkimusaiheita ovat logiikka ja Charles S. Peircen filosofia.http://www.helsinki.fi/%7Epietarin/research/research.html == Julkaisuja == * 2015. (toim.) Special issue of Sign Systems Studies vol. 43(2/3) about Charles Peirce. * 2007. (toim.) Game Theory and Linguistic Meaning, (Current Research in the Semantics/Pragmatics Interface 18), Oxford: Elsevier Science * 2006. Signs of Logic: Peircean Themes on the Philosophy of Language, Games, and Communication. (Synthese Library 329). Dordrecht: Springer. ISBN 1-4020-3728-7. * 2001. Semantic Games in Logic and Language, University of Helsinki. Helsinki: ISBN 952-10-0184-4. (väitöskirja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ahti-Pietarisen kotisivut Helsingin yliopistossa *Tallinnan Teknillisen yliopiston filosofian yksikön sivut Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Semiootikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Antipin

thumb|Vladimir Antipin European Hockey Leaguen voittopokaalin kanssa vuonna 1999 Vladimir Jurjevitš Antipin (s. 18. huhtikuuta 1970 Temirtau, Karakandan alue, Kazakstan) on entinen kazakstanilainen jääkiekkoilija. Antipin pelasi Kazakstanin jääkiekkomaajoukkueessa kaksissa talviolympialaisissa (1998 ja 2006) sekä maailmanmestaruuskilpailuissa, viimeksi vuoden 2010 kilpailuissa. Antipin pelasi viimeisen kauden kazakstanilaisessa Barys Astana -joukkueessa kaudella 2009–2010. ==Tilastot== 1991–1992 Torpedo Ust-Kamenogorsk IVY 36 3 3 6 24 6 0 0 0 2 1992–1993 Torpedo Ust-Kamenogorsk KVL 42 6 6 12 48 1 0 0 0 0 MM C 7 2 2 4 19 1993–1994 Detroit Falcons CoHL 59 11 24 35 57 3 0 1 1 2 1994–1995 Torpedo Ust-Kamenogorsk KVL 52 8 15 23 64 2 0 0 0 6 MM C 4 0 1 1 20 1995–1996 Torpedo Ust-Kamenogorsk KVL 47 13 11 24 96 – – – – – MM C 7 1 2 3 4 1996–1997 HC České Budějovice ČEL 41 1 3 4 53 – – – – – MM B 7 2 0 2 8 1997–1998 Metallurg Magnitogorsk RSL 43 15 16 31 56 9 2 1 3 4 OK 7 1 1 2 4 MM 3 0 0 0 4 1998–1999 Metallurg Magnitogorsk RSL 39 5 10 15 44 16 1 2 3 61 1999–2000 Metallurg Magnitogorsk RSL 24 4 2 6 16 9 1 2 3 12 2000–2001 Lada Toljatti RSL 43 4 10 14 28 5 0 0 0 6 2001–2002 Severstal Tšerepovets RSL 39 2 5 7 50 3 1 0 1 4 2002–2003 Metallurg Novokuznetsk RSL 51 8 10 18 66 – – – – – 2003–2004 Avangard Omsk RSL 55 3 8 11 84 11 1 0 1 12 MM 6 0 1 1 4 2004–2005 Sibir Novosibirsk RSL 29 0 5 5 57 – – – – – MM 6 0 1 1 4 Kazahmys Karaganda RUS-2 14 3 3 6 26 – – – – – Metšel Tšeljabinsk RUS-2 6 1 1 2 6 5 1 1 2 10 2005–2006 Himik Moskovan alue RSL 20 1 3 4 20 6 0 0 0 4 OK 5 1 0 1 4 2006–2007 Kazahmys Satpajev KAZ 2 0 0 0 0 – – – – – Kazahmys Satpajev RUS-2 16 1 6 7 52 – – – – – Amur Habarovsk RSL 28 6 6 12 42 – – – – – Amur Habarovsk-2 RUS-3 1 0 0 0 4 – – – – – 2007–2008 Amur Habarovsk RSL 45 3 6 9 61 1 0 0 0 0 2008–2009 Amur Habarovsk KHL 48 9 5 14 85 – – – – – MMd1 5 0 2 2 4 2009–2010 Barys Astana KHL 22 0 3 3 26 2 0 0 0 0 MM 6 1 0 1 4 Barys Astana-2 KAZ 2 1 0 1 0 – – – – – 14 kautta yhteensä KVL/RSL 557 78 113 191 732 63 6 5 11 109 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kazakstanilaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kimmo Kuula

Kimmo Kuula (s. 1. huhtikuuta 1970 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Kuula on Tampereen Ilveksen kasvatti. Kuula aloitti jalkapalloilun Ilveksen Futis-Liigassa vuonna 1976 ja E-junioreissa Kuula valittiin Helsinki-Cupissa ikäluokkansa parhaaksi pelaajaksi vuonna 1981. Kuusi vuotta myöhemmin hän oli voittamassa A-nuorten SM-pronssia Ilveksessä. Ilveksen juniorivuosien jälkeen Kuula pelasi muutaman vuoden FC Tampereessa ja palasi Ilvekseen kaudeksi 1993. Kuulan liigadebyytti tapahtui 2. toukokuuta 1993 Ilveksen paidassa Mikkelin Palloilijoita vastaan ja hänen ensimmäinen liigamaalinsa syntyi seuraavalla kaudella 1. toukokuuta 1994 myös MP:tä vastaan.http://www.veikkausliiga.hs.prewise.com/ennatykset_index.htm Kuula oli Ilveksen toiseksi paras maalintekijä kaudella 1994, heti Seppo Nikkilän jälkeen. Ilveksen pudottua liigasta kaudella 1996 Kuula jatkoi joukkueessa kahden kauden ajan Ykkösessä ja pelasi myöhemmin vielä yhden kauden sekä Ilveksen jatkajassa Tampere Unitedissa että Tampereen Pallo-Veikoissa. Kuula nousi keväällä 2012 Ilves Edustus Oy:n hallitukseenhttp://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid;=910&cntnt01returnid;=15 ja palasi pelikentille Kutosessa pelaavaan Ilveksen kakkosjoukkueeseen. Kuulan veli Petri Kuula on myös entinen Ilveksen jalkapalloilija. Kimmo Kuula on ollut myös järjestämässä Ilveksen hyväntekeväisyysotteluita Tammelan stadionilla, joissa hän on myös itse pelannut.http://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid;=478&cntnt01origid;=53&cntnt01returnid;=53 ==Saavutukset== *A-nuorten SM-pronssi 1987 *Suomen cupin pikkufinaalin voitto: 1990 ==Lähteet== * FC Ilves: Kausikirja 1997. Tampere: Ilves ry / FC Ilves ry, 1997 * FC Ilves: Kausikirja 1995. Tampere: Ilves ry / FC Ilves ry, 1995 * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaijin

Gaijin (外人, [ɡaidʑiɴ]) on japaninkielinen sana, joka tarkoittaa ei- japanilaista tai ulkomaalaista henkilöä. Sana koostuu kahdesta kanjista; gai (外) eli ulkopuolinen ja jin (人) eli henkilö. Nykyisin termillä viitataan useimmiten ulkomaalaiseen henkilöön. Sanan syntyperästä ei ole tarkkaa tietoa, mutta termiä on käytetty jo ainakin 1300-luvulta asti kuvaamaan ulkopuolista henkilöä. == Lähteet == Luokka:Japaninkieliset sanat ja sanonnat
Dzong

Dzong on buddhalaisten valtioiden rakennustyyppi, jossa yhdistyvät luostari, temppeli, hallintorakennus ja puolustuslinnoitus. Sekä uskonnolliset että valtiolliset johtajat ovat asuneet dzongeissa. Dzongeissa on myös käyty kauppaa ja vietetty kansallisia juhlia.Dzongs of Bhutan Bhutan 2008 Dzongeja on Himalajalla sekä Bhutanissa että Tiibetissä. == Lähteet == Luokka:Bhutanilainen arkkitehtuuri Luokka:Tiibetin kulttuuri
Veddat

Veddat ovat Sri Lankassa asuva alkuperäiskansa. He polveutuvat alueelle vähintään neoliittisella kaudella tulleista ihmisistä. Vuoden 2002 arvion mukaan heitä oli 2 500, joista vuoden 1993 tietojen mukaan 300 puhuu edelleen veddan kieltä. Joidenkin tietojen mukaan veddan kieli on jo hävinnyt. Veddat kutsuvat itseään nimellä Wanniya-laeto, eli vapaasti käännettynä metsänkävijät. ==Historia== ===Esihistoria=== Varhaisimmat todisteet ihmisistä nykyisen Intian alueella ovat 600 000 vuotta vanhoja, ja Intiasta on ollut useaan eri otteeseen maayhteys Sri Lankaan. Viimeisten 700 000 vuoden aikana maayhteys on ollut olemassa meren pinnan vaihteluiden mukaan 17 kertaa. Viimeisin maayhteys katosi noin 7 000 vuotta sitten. Sri Lankaan syntyi ihmisasutusta vähintään 125 000 vuotta sitten ja mahdollisesti jo aiemmin. Ihmisten ja esimerkiksi heidän käyttämiensä metsästysvälineiden kivikautisia jäännöksiä on löydetty jonkin verran, mutta esimerkiksi kivikautista taidetta tai merkkejä rituaaleista ei ole löytynyt. Rautakausi alkoi alueella noin 3 200 vuotta sitten. Varhaisimmat arkeologiset todisteet tästä on ajoitettu aikaan 1 000–800 eaa. ===Historiallinen aika=== Historiallinen aika alkoi Sri Lankassa 600–500 eaa. kirjoitustaidon myötä. Varhaisimmat tekstit on löydetty keramiikasta Anuradhapurasta. Teksti on peräisin indo-arjalaisilta kansoilta, joten on todennäköistä että näistä ryhmistä tuli hallitseva kansanosa Sri Lankassa vähintään 2 500 vuotta sitten. 300-luvulla eaa. Anuradhapurasta tuli merkittävä kaupunki koko Etelä-Intian mittakaavassa. Näihin aikoihin buddhalaisuus oli vakiinnuttanut asemansa saaren pääuskontona. 1600-luvun loppupuolella saarella vankina ollut Robert Knox kirjoitti veddoista muistiinpanoissaan vuodelta 1681. Knox oli ensimmäisiä kirjallisuudessa veddoja todenmukaisesti kuvannut. Hänen mukaansa nämä voitiin jakaa keskenään villeihin ja rauhallisiin. Molemmat ryhmät elivät metsissä ja rauhallisemmat olivat paikallisten hallitsijoiden alamaisia. Hän kirjoitti myös, että näitä ihmisiä kutsutaan nimellä Vaddah. Sri Lankan jouduttua brittiläisen siirtomaavallan valtaan veddat kapinoivat brittejä vastaan vuosina 1817–1818. Kapina johti monien veddojen kuolemaan ja epäsuorasti myös tautien leviämiseen veddayhteisöihin, mikä lisäsi kuolleisuutta entisestään. Veddojen määrä putosi rajusti 1800- ja 1900-luvuilla. Veddojen perinteinen uskonto nä yakku korvautui buddhalaisuudella tai hindulaisuudella alueesta riippuen. ===Nykypäivä=== Nykyisin veddat ovat muuttuneet enemmänkin kastiksi kuin varsinaiseksi etniseksi ryhmäksi. Suuri osa heistä elää samalla tavalla kuin heidän singaleesinaapurinsa maaseudun yhteisöissä. Yleensä heidän katsotaan olevan samassa asemassa kuin singaleesien hallitseva Goyigama-kasti. 1980-luvulla osa veddoista siirrettiin heidän perinteisiltä asuinalueiltaan itäisiltä ylängöiltä osana Mahaweli Garga-ohjelmaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sri Lankan etniset ryhmät Luokka:Etelä-Aasian alkuperäiskansat
NW J

NW J oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun vuosina 1907–1908 ja 1910–1911 valmistama henkilöauto. Autoja valmistettiin kaikkiaan 11 kappaletta. == Suunnittelu == NW:n autonsuunnittelusta vastannut Hans Ledwinka oli jättänyt yrityksen vuonna 1902 suunniteltuaan NW B -mallin. Sen jälkeen esitellyt NW-mallit keräsivät runsaasti kritiikkiä epäluotettavuutensa ja keskimoottorisuudestaan johtuneen huonon huollettavuutensa tähden. Vuonna 1904 henkilöautojen myynti vajosi 12 kappaleeseen. NW yritti panostaa kaivosjunien vetureiden valmistukseen, mutta huonoin tuloksin. Vuonna 1905 palkattiin kaksi suunnittelijaa, Kronfeld ja Lang, joiden päätehtävänä oli suunnitella moottorit uusiin J-, K- ja L-malleihin. == Teknisiä tietoja == Voimanlähteenä oli eteen pitkittäin asennettu nelisylinterinen, vesijäähdytteinen sivuventtiilimoottori, jossa oli magneettosytytys. Voima välittyi moottorilta kartiokytkimen kautta nelivaihteiseen vaihteistoon, josta kulki ensimmäisissä yksilöissä ketjuveto kummallekin takapyörälle, mutta sittemmin tämä korvattiin akselivedolla. Auton kantavana rakenteena oli perinteinen suorakaiteen muotoinen runko. Sekä etu- että taka-akseli olivat jäykkiä ja jousitettu lehtijousin. Käyttöjarru vaikutti takapyörillä olleisiin rumpujarruihin, seisontajarru voimansiirtoon. Polttoainetankin tilavuus oli 80 litraa. == Muunnelmat == Ajoneuvojen korit rakennettiin asiakastarpeen mukaisiksi. Tyypillinen aikakauden korimalli oli neljän tai viiden hengen ylellisesti verhoiltu landaulet, joka oli varustettu karbidilampuin. Vuonna 1911 valmistettiin jokunen ambulanssi. == Ominaisuuksia == Auton huippunopeus oli 80 km/h. Moottori oli iskutilavuuteensa nähden heikkotehoinen ja sylinterinkansien jäähdytystä ei saatu toimimaan riittävän hyvin. 1 800 kg omamassoineen auto oli ylipainoinen ja siten sen suorituskyky jäi vaatimattomaksi. Yrityksen johto ei ollut tyytyväinen tulokseen, joten Kronfeld ja Lang saivat lähteä. Jo vuoden 1905 lopulla NW:n pääjohtaja Hugo Fischer von Röslerstamm onnistui houkuttelemaan Ledwinkan palaamaan yrityksen palvelukseen. Ledwinka piti J- ja L-malleja kehityskelvottomina, joten suunnitteli uuden mallin, NW S:n puhtaalta pöydältä. == Lähteet == Luokka:Tatra
Hunter

Hunter tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Hunter, sukunimi * Hawker Hunter, brittiläinen aliäänisuihkuhävittäjä * Hillman Hunter, automalli * Swan Hunter, brittiläinen laivanrakennusyhtiö * Hunter, joki Australiassa, Uuden Etelä- Walesin osavaltiossa * HuNter-, oik. Nemanja Kovač (s. 1996), bosnialais- serbialainen Counter-Strike 2 -pelaaja ;Kulttuuri * Hunter, vuonna 1991 julkaistu toimintaseikkailupeli * The Hunter, vuonna 2009 julkaistu online- metsästyspeli * Hunter, yhdysvaltalainen televisiosarja vuosilta 1984–1991 * The Hunter, Left 4 Dead -pelin hahmo * Monster Hunter 3, toimintaroolipeli * Hunter, puolalainen heavy metal -yhtye * The Hunter, Mastodonin studioalbumi * Erin Hunter, muutamien brittiläisten ja yhdysvaltalaisten lasten- ja nuortenkirjailijoiden yhteinen salanimi. * Hunter × Hunter, japanilainen mangasarja * Hunter, William Luther Piercen vuonna 1989 julkaistu romaani ;Britannian kuninkaallinen laivasto * Hunter (1646), doggi * Hunter (1652), 10-tykkinen polttolaiva * Hunter (1656), kuusitykkinen royalistien alus * HMS Hunter (1672), 30-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Hunter (1673), nelitykkinen sluuppi * HMS Hunter (1690), kahdeksantykkinen polttolaiva * HMS Hunter (1739), 10-tykkinen polttolaiva * HMS Hunter (1756), 10-tykkinen Hunter-luokan sluuppi * HMS Hunter (1763), kahdeksantykkinen kutteri * HMS Hunter (1795), 16-tykkinen sluuppi * HMS Hunter (1801), 18-tykkinen prikisluuppi * HMS Hunter (1812), 10-tykkinen priki * HMS Hunter (1856), Clown-luokan tykkivene * HMS Hunter (1895), Handy-luokan torpedovenehävittäjä * HMS Hunter (H35), H-luokan hävittäjä * HMS Hunter (D80), Attacker-luokan saattuetukialus * HMS Hunter (1947), maihinnousualus * HMS Hunter (P284), Attacker-luokan partiovene.
Seppi Hurschler

Seppi Hurschler (s. 23. kesäkuuta 1983 Stans) on sveitsiläinen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä. Nykyisin Hurschler asuu Einsiedelnissä. Yhdistetyn maailmancupissa Hurschler kilpaili ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2002. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on neljäs sija, jonka hän saavutti kaudella 2009–2010 Seefeldin kisassa. Lisäksi hän on kilpaillut kolmissa olympialaisissa ilman merkittävää menestystä. Hursler hiihti viimeisen maailmancupin kilpailunsa vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tetjana Vodopjanova

Tetjana Tantša Vodopjanova (; s. 11. tammikuuta 1973 Rokytne) on ukrainalainen entinen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Dynamo Kiovaa. Vodopjanova voitti MM-kisoissa kolme pronssimitalia viestistä. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1998 ja 2002. Vodopjanova oli molemmilla kerroilla mukana kolmella matkalla. Hänen paras olympiasijoituksensa oli viides tila viestistä Naganon kisoista 1998. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sébastien Lacroix

Sébastien Lacroix (s. 20. huhtikuuta 1983 Saint Claude) on ranskalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Nykyisin Lacroix asuu Bois d'Amont'ssa. Yhdistetyn maailmancupissa Lacroix kilpaili ensimmäisen kerran Liberecissä helmikuussa 2001. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kolmas sija, jonka hän saavutti kaudella 2012–2013 Kuusamon kilpailusta. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kymmenes. Liberecin MM- kilpailuissa 2009 hän kilpaili neljänneksi sijoittuneessa Ranskan joukkueessa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli myös neljänneksi sijoittuneessa Ranskan viestijoukkueessa. Molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa hän oli 19:s. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa sijoitukset 23 ja 30. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa seitsemäs ja normaalimäessä 11:s. Normaalimäen joukkuekilpailusta Lacroix voitti kultaa Ranskan joukkueen kanssa. Joukkuesprintissä hän voitti kultaa parinaan Jason Lamy Chappuis. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 21:s, normaalimäen vastaavassa 28:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurmäen Gundersen- kilpailussa kahdeksanneksi ja normaalimäen vastaavassa kilpailussa 11:nneksi. Lacroix lopetti uransa kauteen kauden 2014–2015 jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sébastien Lacroix'n kotisivut Luokka:Ranskalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tatjana Muntjan

Tatjana Muntjan (; s. 7. maaliskuuta 1968) on Neuvostoliittoa edustanut entinen jousiampuja. Hän osallistui Soulin olympialaisiin 1988, joissa hän sijoittui kahdeksanneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja oli mukana maansa joukkuekilpailussa neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. == Lähteet == * Muntjanin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yolande Kada-Gango

Yolande Kada-Gango on brazzavillenkongolainen entinen käsipalloilija. Hän edusti seuratasolla Diables Noirs -joukkuetta. Kada-Gango oli mukana maansa kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa Moskovan olympialaisissa 1980. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua, mutta ei tehnyt yhtäkään maalia. == Lähteet == * Kada-Gangon profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Brazzavillenkongolaiset käsipalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Mary Hartman, Mary Hartman

Mary Hartman, Mary Hartman on yhdysvaltalainen saippuaoopperoita parodioiva televisiosarja, jota esitettiin 1976-1977\. Nimiroolia esittäneen Louise Lasserin poistuttua sarjasta, se sai uudeksi nimekseen Forever Fernwood. Sarjassa käsiteltiin arkaluonteisia aiheita, kuten masturbaatiota ja impotenssia, ja se oli liian kiistanalainen suurten yhdysvaltalaisten televisioverkkojen esitettäväksi, joten sitä esitettiin syndikoidusti noin 90 aseman kautta eri puolilla Yhdysvaltoja. Suomessa sarjaa esitti MTV kaikkiaan 60 jakson verran. ==Roolit== == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:Perhesarjat
Charles Coody

Billy Charles Coody (s. 13. heinäkuuta 1937 Stamford, TexasPGATOUR.com – Charles Coody's Official Profile ) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän valmistui liikealan opiskelijana Texasin kristillisestä yliopistosta vuonna 1960 ja aloitti ammattilaisuransa 1963. Hän saavutti The Masters Tournamentin voiton vuonna 1971Sporting-heroes.net. Kaikkiaan PGA Tour -voittoja kertyi kolme. Vuonna 1971 Coody oli Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueen jäsen.This is TCU golf Coody on valittu Texas Golf Hall of Fameen ja Texas Sports Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Cayatte

André Cayatte (s. ) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän voitti kultaisen leijonan 1950 ohjauksestaan elokuvaan Oikeus on tapahtunut ja 1960 elokuvaan Yli rajojen. Alun perin hän opiskeli lakialaa, mutta jätti sen 1938 kirjoittaakseen ensimmäisen käsikirjoituksensa. Hänen elokuvansa olivat pääasiassa rikoselokuvia. == Valikoitu filmografia == * La fausse maîtresse (1942) *Oikeus on tapahtunut (Justice est faite, 1950) *Hiipivät askeleet (Nous sommes tous des assassins, 1952) *Musta kansio (Le dossier noir, 1955) *Kosto on minun (Oeil pour oeil, 1957) *Naisen kasvot (Le miroir à deux faces, 1958) *Yli rajojen (Le passage du Rhin, 1960) *Kaksi on syyllistä (Le glaive et la balance, 1962) *Raiskattu? (Les risques du métier, 1967) *Rakkaus on elämää (Mourir d'aimer, 1971) * Il n'y a pas de fumée sans feu (1973) *Katkera voitto (Verdict, 1974) *Antakaa lapseni takaisin (À chacun son enfer, 1976) * State Reasons (1978) * Question of Love (1978) == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Karstulan vaakuna

Karstulan vaakuna on Karstulan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Karstulan asemaan ”Pohjanmaan porttina”, koska sisämaareitit Pohjanmaalle ovat kulkeneen muinoin ja kulkevat vielä nykyäänkin Karstulan kautta. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä hopeinen, ankkuriristin muotoinen lukonhela, keskellä avaimenreikä.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Karstulan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 9. maaliskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. heinäkuuta samana vuonna. == Lähteet == * * Karstula Vaakuna
Eifel

Eifel on matala vuorijono läntisessä Saksassa ja itäisessä Belgiassa. Se kattaa Belgian saksankielisen alueen, osan lounaisesta Nordrhein-Westfalenista ja luoteisesta Rheinland-Pfalzista. Luonnonmukaisia rajoja ovat Rein-, Mosel- ja Ahrjoet. Korkein kohta, Hohe Acht, sijaitsee 747 metriä merenpinnan yläpuolella. Eifelin alueella sijaitsee noin 340 purkausaukkoa () 600 neliökilometrin alueella, mikä on pinta-alaan suhteutettuna toiseksi tihein purkausaukkojen määrä koko maapallolla Ranskan keskiylängön jälkeen. Osa purkausaukoista, kuten Laacher See, on vain nukkuvia. ==Lähteet== *Aber, James S.: Volcanism of the Eifel, Germany Region. Emporia, Kansas, USA: Emporia State University, 2004. ==Aiheesta muualla== *Eifelin kansallispuiston esittely Luokka:Saksan vuoristot Luokka:Belgian maantiede
Ruukin vaakuna

Ruukin kunnanvaakuna oli Ruukin kunnan tunnus, joka perustui Ruukin kunnan muodostaneiden Paavolan ja Revonlahden vaakunoiden aiheisiin. Paavolan vaakunan sinistä väriä tummennettiin ja keskelle lisättiin kolme hopeatähteä Revonlahden vaakunasta. Lisäksi sahakoron hammasväliä tihennettiin. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja sen selitys on ”sinisessä kentässä kaksi yläreunaltaan sahakoroista ja alareunaltaan aaltokoroista hirttä, joiden välissä saatteena kolme kuusisakaraista tähteä, kaikki hopeaa.” Ruukin kunnanvaltuusto hyväksyi vaakunan 15. tammikuuta 1973, ja sisäasiainministeriö vahvisti sen käyttöön 15. toukokuuta samana vuonna. Vaakuna muuttui epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi sen jälkeen kun Ruukki muodosti uuden Siikajoen kunnan yhdessä Siikajoen kanssa 2007. == Lähteet == * * Ruukki Luokka:Ruukki
NW L

NW L oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) vuosina 1909–1911 valmistama henkilöautomalli. Autoja valmistettiin vain kolme kappaletta. == Suunnittelu == NW:n autonsuunnittelusta vastannut Hans Ledwinka oli jättänyt yrityksen vuonna 1902 suunniteltuaan NW B -mallin. Sen jälkeen esitellyt NW- mallit keräsivät runsaasti kritiikkiä epäluotettavuutensa ja keskimoottorisuudestaan johtuneen huonon huollettavuutensa tähden. Vuonna 1904 henkilöautojen myynti vajosi 12 kappaleeseen. NW yritti panostaa kaivosjunien vetureiden valmistukseen, mutta huonoin tuloksin. Vuonna 1905 palkattiin kaksi suunnittelijaa, Kronfeld ja Lang, joiden päätehtävänä oli suunnitella moottorit uusiin J-, K- ja L-malleihin. == Teknisiä tietoja == Voimanlähteenä oli eteen pitkittäin asennettu nelisylinterinen, vesijäähdytteinen sivuventtiilimoottori, jossa oli magneettosytytys. Voima välittyi moottorilta kartiokytkimen kautta nelivaihteiseen vaihteistoon, josta se kulki voimansiirtoakselin avulla taka-akselille. Sekä etu- että taka-akseli olivat jäykkiä ja jousitettu puolielliptisin lehtijousin. Käyttöjarruina oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut taka-akselilla. Seisontajarru vaikutti voimansiirtoon. Kaikki kolme valmistunutta NW L -autoa varustettiin asiakastarpeen mukaan valmistetuilla koreilla. == Ominaisuuksia == Auton huippunopeus oli 70 km/h ja sen maavara oli 260 mm. Auton moottorissa oli monimutkainen venttiilikoneisto, joka toimi epäluotettavasti. Sekä J- että L-mallit olivat raskaita ja alitehoisia. Yrityksen johto ei ollut tyytyväinen tulokseen, joten Kronfeld ja Lang saivat lähteä. Jo vuoden 1905 lopulla NW:n pääjohtaja Hugo Fischer von Röslerstamm onnistui houkuttelemaan Ledwinkan palaamaan yrityksen palvelukseen. Ledwinka piti J- ja L-malleja kehityskelvottomina, joten hän suunnitteli uuden mallin, NW S:n puhtaalta pöydältä. == Lähteet == Luokka:Tatra
Jean-François Pilâtre de Rozier

Jean-François Pilâtre de Rozier (30. maaliskuuta 1754 Metz, Ranska – 15. kesäkuuta 1785 Wimille, Ranska) oli ranskalainen kemian ja fysiikan opettaja, ja ensimmäisiä ilmailun pioneereja. Hän ja Markiisi d’Arlandes suorittivat ensimmäisen miehitetyn vapaasti lentävän (ei siis kiinnitysköyttä kytkettynä) kuumailmapallolennon 21. marraskuuta 1783. Hän kuoli myöhemmin lento- onnettomuudessa Pas-de-Calais’ssa lähellä Wimereux’tä, kun hän yritti ylittää Englannin kanaalin kuumailmapallolla. De Rozierista ja matkakumppanista, Pierre Romainista, tulivat ensimmäiset lento-onnettomuuden uhrit. De Rozier ja d’Arlandes suorittivat maailman ensimmäisen miehitetyn kuumailmapallolennon Montgolfier-pallossa 21. marraskuuta 1783. He lähtivät lennolle noin kello 14 iltapäivällä Château de la Muetten puutarhasta Bois de Boulognesta Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n läsnä ollessa. Lento kesti 25 minuuttia. Pallo lensi yhdeksän kilometriä saavuttaen noin 3 000 jalan (n. 900 metrin) korkeuden ennen laskeutumistaan Pariisin laitamille. Onnistuneen lennon jälkeen he juhlivat lentoaan samppanjalla, mitä tapaa edelleen noudatetaan. 15\. kesäkuuta 1785 De Rozier ja kumppani, Pierre Romain, yrittivät ylittää Englannin kanaalin vety- ja kuumailmapallon yhdistelmällä. He lähtivät matkaan Boulogne-sur-Merista. Vaihtunut tuulen suunta kuljetti heitä takaisin mantereelle noin viisi kilometriä lähtöpaikasta. Pallo tyhjeni yhtäkkiä ja syöksyi maahan Wimereux’n lähellä Pas-de-Calais’ssa arviolta 1 500 jalan korkeudesta. Kumpikin matkustaja kuoli. Kahdeksan päivän päästä De Roziern morsian kuoli, mahdollisesti itsemurhan seurauksena. Myöhemmin onnettomuuspaikalle pystytettiin obeliski muistomerkiksi. ==Lähteet== * Schama, Simon: Citizens, s. 123–131. 1987. == Aiheesta muualla == * Wonderful Balloon Ascents, Part 2, Chapter 10 (1870) Camille Flammarion Rozier'n viimeisestä lennosta Wikiaineistossa * Ilmapallolentojen historian sivusto * http://clg-pilatre-de-rozier.scola.ac-paris.fr/PDRBio.htm Luokka:Ranskalaiset lentäjät Luokka:Ilmailun historia Luokka:Kuumailmapallolentäjät Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1785 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Intohimon vallassa

Intohimon vallassa (ruotsinkielinen rinnakkaisversio: I lidelsens famn) on Teuvo Tulion ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1947. Elokuva pohjautuu Johannes Linnankosken romaaniin Taistelu Heikkilän talosta (1905). Tulio ohjasi siitä jo aiemmin elokuvan Taistelu Heikkilän talosta (1936), jonka luultiin tuhoutuneen kokonaan Adams Filmin tulipalossa 1959. Tästä kuitenkin löytyi vuonna 2007 yksi filmikela, jossa on katkelmat alusta ja lopusta.Helsingin Sanomat 16.3.2007 s. C1 ja HS Tulion elokuvasta Tulio teki elokuvasta samoin näyttelijöin myös ruotsinkielisen rinnakkaisversion I lidelsens famn, jota Ruotsissa esitettiin nimellä Olof – forsfararen. Tulio käytti monissa jaksoissa pätkiä vanhemmista elokuvista, kuten eräissä myöhemmissäkin elokuvissaan. Esimerkiksi latotanssikohtauksessa on hyödynnetty Nyrki Tapiovaaran ja Hugo Hytösen elokuvaa Miehen tie (1940), josta otetussa katkelmassa on avustajien joukossa muun muassa kirjailija F. E. Sillanpää. Koskenlaskukohtaukset Tulio otti omasta elokuvastaan Laulu tulipunaisesta kukasta (1938), hevosella-ajojaksossa on osia kaksikymmentä vuotta aiemmin valmistuneesta Uuno Eskolan ohjaamasta mykkäelokuvasta Ei auta itku markkinoilla (1927). Elokuva on Osmo Harkimon ensimmäinen kuvaustyö.Taustatietoja tuotannosta Elonet.fi, viitattu 6.5.2012 ==Arviot== Elokuva on luonnehdittu tragikoomisen jylhäksi melodraamaksi.Arto Pajukallio, Elokuvat, Helsingin Sanomat 21.11.2010 Tulio alkaa tästä elokuvasta lähtien kierrättää vanhaa materiaalia ja elokuvien keskeisiä kuvia peräti patologiselta vaikuttavalta vimmallaMH: Intohimon vallassa, Päivän elokuvia, Tv-maailma, 28/2012. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1947 suomalaiset elokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Teuvo Tulion ohjaamat elokuvat
Taistelu Heikkilän talosta (vuoden 1936 elokuva)

Taistelu Heikkilän talosta on Teuvo Tulion ohjaama elokuva vuodelta 1936. Sen luultiin tuhoutuneen Adams Filmin tulipalossa 1959, mutta siitä löytyi 2007 filmikela, jossa on katkelmat alusta ja lopusta. Elokuva oli Adams Filmin ensimmäinen äänielokuva ja Tulion esikoisohjaus. Pätkien perusteella elokuvaa on luonnehdittu kuvallisesti melodramaattiseksi Tuliolle ominaiseen tapaan.Helsingin Sanomat 16.3.2007 s. C1 ja HS Tulion elokuvasta {vanhentunut linkki} Elokuva pohjautuu Johannes Linnankosken novelliin Taistelu Heikkilän talosta (1905). Heikkilän talon tytär Anni joutuu isänsä pakottamana luopumaan avioaikeistaan rakastamansa rengin kanssa. Isänsä hänelle valitsema puoliso Toivi osoittautuu alkoholistiksi. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1936 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Teuvo Tulion ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset kadonneet elokuvat
Taistelu Heikkilän talosta

Taistelu Heikkilän talosta y. m. kertomuksia Johannes Linnankosken pienoisromaani tai novelli vuodelta 1907. Niminovellin tarinassa juopon vaimo pieksee miehensä nahkahihnalla.Petri Liukkonen, Johannes Linnankoski, viitattu 21.11.2010 Teuvo Tulio on ohjannut kirjan pohjalta kaksi elokuvaa Taistelu Heikkilän talosta (1936) ja Intohimon vallassa (1947.) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Teos ManyBooks-verkkosivulla Luokka:Suomalaiset novellikokoelmat Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1907 kirjat
Kirkkojärven koulu

Kirkkojärven koulu on Espoon keskuksessa sijaitseva peruskoulu. Se valmistui alun perin 1980-luvun alussa, jolloin siellä opiskelivat 1.-6.-luokkalaiset. Koulu purettiin vuonna 2007 ja uusi, entistä isompi koulu valmistui syksyllä 2010. Näyttävä rakennus on herättänyt myös kansainvälistä huomiota. Koulun on suunnitellut Verstas Arkkitehdit vuonna 2006 järjestetyn yleisen arkkitehtuurikilpailun voittajaehdotuksensa pohjalta. Kirkkojärven koulun monikulttuurinen oppimiskeskus on yksi Espoon yhdeksästä oppimiskeskuksesta. Koulu on yhtenäiskoulu, eli siellä on oppilaita esiluokasta yhdeksänteen luokkaan. Valmistavaa opetusta annetaan maahanmuuttajataustaisille oppilaille luokkatasoilla 3-6 sekä luokkatasoilla 7-9\. Inklusiivinen valmistava opetus jatkuu esiopetusluokasta alkuopetuksen ajan eli siis myös 1. ja 2. luokilla. Luokkatasoilla 7-9 on erityisluokkia yleisopetusluokkien lisäksi. Kirkkojärven koulussa vieraskielisiä oppilaita on 29,7 %. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa koulusta Espoon kaupungin sivuilla * Kuvia koulusta arkkitehtitoimiston sivuilla Luokka:Espoon peruskoulut Luokka:Espoon keskus
Ronny Heer

Ronny Heer (s. 9. tammikuuta 1981 Wohlhusen) on sveitsiläinen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä. Nykyisin Heer asuu Einsiedelnissä. Yhdistetyn maailmancupissa Heer kilpaili ensimmäisen kerran Hakubassa helmikuussa 2000. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on viides sija, jonka hän saavutti kaudella 2008–2009 Seefeldin kisassa. Lisäksi hän on kilpaillut kolmissa olympialaisissa, sijoittuen parhaimmillaan yhdenneksitoista Vancouverin olympialaisten normaalikisassa. Heer lopetti uransa vuonna 2011. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ronny Heerin kotisivut Luokka:Sveitsiläiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dagana

Dagana on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta eli dzongdey. Daganan piirikunnan pinta-ala on 1 344 neliökilometriä, ja pääkaupunki Dagana.Bhutan Districts Citypopulation Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 24 965. Dagana sijaitsee maan eteläisessä osassa 200–4720 metrin korkeudessa. Alueen pohjoisosassa vallitsee lauhkea ilmasto, eteläosassa subtooppinen ilmasto. Lähes 80 prosenttia piirikunnasta on metsien peitossa. Omavaraisviljely on tyypillinen elinkeino. Dagan dzong 1500-luvulta on alueen keskeisin nähtävyys.Southern Bhutan : The Foothills Trekking Bhutan == Lähteet == Luokka:Bhutanin piirikunnat
Sarpang

Sarpang () on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta eli dzongdey. Sarpangin piirikunnan pinta-ala on 2 188 neliökilometriä, ja pääkaupunki Sarpang.Bhutan Districts Citypopulation Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 46 004. Sarpang sijaitsee maan eteläisessä osassa 160–4300 metrin korkeudessa. Noin 12 prosenttia maasta on viljeltyä. Siellä kasvatetaan hedemäpuita, mausteita sekä riisiä, maissia, vehnää ja hirssiä. Sarpangin kaupunki on maan keskiosan kaupallinen keskus, koska sieltä on ollut tieyhteys Intian puolelle jo 1950-luvulta.Southern Bhutan : The Foothills Trekking Bhutan == Lähteet == Luokka:Bhutanin piirikunnat
Jere Bergius

Jere Petrus Bergius (s. 4. huhtikuuta 1987 Vesilahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt seiväshyppääjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja vuoteen 2009 Vesilahden Visaa. Hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2011 Raimo Eskola. Aiemmin häntä valmensivat Tarja Bergius, Jani Lehtonen ja Asko Peltoniemi. == Urheilu-ura == Bergius voitti kultaa Kajaanin Kalevan kisoissa 2010 tuloksella 550 cm ja Turussa 2011 tuloksella 560 cm. Sisäratojen Suomen-mestaruuden hän voitti Helsingissä 2011. Lisäksi hän sai pronssia 2007. Alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta Debrecenissä 2007 ja karsiutui loppukilpailusta Kaunasissa 2009. Pariisin sisäratojen EM- kilpailuissa 2011 hän karsiutui tuloksella 540 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui ylitettyään 535 cm. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2010. Bergius karsiutui Helsingin EM-kisoissa 2012 ylitettyään 530 cm kolmannella yrityksellään. Samalla tuloksella olisi päässyt EM-kisojen finaaliin, jos sen olisi ylittänyt ensimmäisellä yrityksellä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Bergius jäi karsintakilpailussa ilman tulosta, kun hänen ensimmäinen yrityksensä meni läpijuoksuksi, ja kahdella seuraavalla yrityksellään hän alitti riman siitä lähtökorkeudesta, jota hän oli yrittämässä (535 cm). Moskovan MM-kisoissa 2013 Bergius ylitti karsintakilpailussa 525 cm sekä 540 cm ensimmäisellä yrityksellään, mutta epäonnistui korkeudesta 555 cm kolmesti, ja karsiutui näin ollen loppukilpailusta. Bergius päätti kilpauransa Tampereen Keskustorilla käydyssä kilpailussa 30. heinäkuuta 2016. Haluttuaan päättää uransa ylitykseen viimeisen pudotuksen sijasta hän lopetti kilpailunsa ylitettyään tuloksen 505 cm. == Yksityiselämä == Bergius avioitui korkeushyppääjä Mari Bergiuksen (o.s. Sepänmaa) kanssa syyskuussa 2015. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä Seiväs 572 Haapajärvi 26. toukokuuta 2012 === Sisäradat === Laji Tulos Paikka Päivä Seiväs 555 Tampere 4. helmikuuta 2012 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lavuaari

Lavuaari (< ruots. lavoar < ransk. lavoir) eli pesuallas on käsienpesuun tarkoitettu vesiallas, jonka yläpuolella on vesihana. Lavuaarit ovat yleensä keramiikkaa, metallia tai kiveä. Lavuaareihin kuuluu usein tulppa, jolla voi sulkea lavuaarin pohjassa olevan reiän, josta vesi valuu viemäriin. ==Katso myös== *Hajulukko *Saippuateline *Saippua-annostelija Luokka:Peseytyminen
Lena Dürr

Lena Dürr (s. 4. elokuuta 1991) on saksalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut tekniikkalajeihin, pujotteluun ja suurpujotteluun. Hän on saavuttanut joukkuekilpailussa olympiahopeaa ja kaksi MM-pronssia sekä pujottelussa yhden MM-pronssin. Hän on voittanut maailmancupissa kaksi osakilpailua. Dürr saavutti junioreiden MM-kisoissa suurpujottelussa hopeaa vuonna 2010. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa vuonna 2011 hän sijoittui suurpujottelussa 18:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa sekä sijoittui pujottelussa 21:nneksi ja supersuurpujottelussa 30:nneksi. Tämän jälkeen hän on ollut MM-kilpailujen pujottelussa kolmastoista Vailissa / Beaver Creekissa 2015, kahdeksastoista St. Moritzissa 2017, yhdestoista Åressa 2019 ja neljästoista Cortina d'Ampezzossa 2021. Suurpujottelussa hän sijoittui St. Moritzissa 26:nneksi ja joukkuekilpailussa tuloksena oli yhdeksäs sija St. Moritzissa ja neljäs sija Åressa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän keskeytti pujottelussa ja sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui pujottelussa neljänneksi johdettuaan kilpailua ensimmäisen laskun jälkeen. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pujottelussa pronssia ja oli parisuurpujottelussa kuudes. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui pujottelussa kahdeksanneksi ja suurpujottelussa yhdeksänneksi. Dürr kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa Zagrebin pujottelussa 15. helmikuuta 2008. Hän saavutti ensimmäisen voittonsa Moskovan paripujottelussa tammikuussa 2013. Tätä ennen hänen paras maailmancup- sijoituksensa oli kuudes sija Ofterschwangin pujottelusta maaliskuulta 2012, Aspenin pujottelusta marraskuulta 2012 sekä Sankt Moritzin superalppiyhdistetystä joulukuulta 2012. Hän on sijoittunut toiseksi Méribelin pujottelussa maaliskuussa 2022 sekä kolmanneksi kahdessa Levin pujottelussa marraskuussa 2021, Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2022 sekä Semmeringin pujottelusssa joulukuussa 2022. Hän oli kolmas Flachaun pujottelussa tammikuussa 2023. Tammikuussa 2023 hän sijoittui myös Spindleruv Mlynin ensimmäisessä pujottelussa toiseksi ja voitti jälkimmäisen pujottelun. Marraskuussa 2023 hän sijoittui toiseksi Levin ensimmäisessä pujottelussa ja oli Levin toisen pujottelun kolmas. Joulukuussa 2023 hän oli toinen Lienzin pujottelussa. Tammikuussa 2024 hän oli toinen Kranjska Goran pujottelussa. Marraskuussa 2024 hän sijoittui Levin pujottelussa kolmanneksi. Joulukuussa 2024 hän sijoittui Semmeringin pujottelussa toiseksi. Hän oli pujottelucupissa toinen kaudella 2023–2024, kolmas kaudella 2021–2022 ja neljäs 2022–2023. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui kolmanneksi Courchevelin pujottelussa. Lena Dürrin isä Peter Dürr oli myös alppihiihtäjä ja olympiaurheilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lena Dürrin kotisivut Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eric Butorac

Eric Butorac (s. 22. toukokuuta 1981 Rochester) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Butorac on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listan sijalla 17. Hän on voittanut kolmetoista turnausta nelinpelissä. Nelinpeliä hän on pelannut paljon muun muassa Chris Draken, Jamie Murrayn, Travis Parrottin, Scott Lipskyn, Rajeev Ramin ja Jean- Julien Rojerin kanssa. Grand Slam -turnauksissa hän on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2010. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eric Butorac profiili ATP:n kotisivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SAP Open

SAP Open on helmikuussa San Joséssa, Yhdysvalloissa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus on miesten toiseksi vanhin ammattilaistennisturnaus Yhdysvalloissa. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1889. Turnaus pelataan HP Pavilion at San Josessa, ja se kuuluu nykyisin ATP World Tour 250 -sarjaan. == Lähteet == *Turnaus ATP World Tourin sivuilla == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain tennisturnaukset Luokka:San Josén (Kalifornia) urheilu
Petteri Monni

Petteri Joonas Monni (s. 31. maaliskuuta 1990 Jyväskylä) on suomalainen aitajuoksija. Hänen päämatkansa on 400 metrin aidat. Monni edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja häntä valmentaa Jarkko Finni. Vuoteen 2013 häntä valmensi Hanna Fredrikson ja vuosina 2013–2015 Petteri Jouste. Monni on nelinkertainen 400 metrin aitojen suomenmestari. Hän voitti ensimmäisen kerran SM-kultaa Kajaanin Kalevan kisoissa 2010, joissa hän juoksi ajan 51,26 parantaen entistä ennätystään 1,42 sekuntia. Hän uusi mestaruutensa Turun Kalevan kisoissa 2011 ajalla 51,86. Kaudella 2011 hän paransi ennätystään 22-vuotiaiden EM-kisoissa aikaan 51,09. Vaasan Kalevan kisoissa 2013 hän voitti Suomen-mestaruuden ajalla 51,35 ja Oulussa 2016 ajalla 51,50. SM-hopeaa Monni on saanut kahdesti, vuosien 2012 ja 2014 Kalevan kisoissa. Pronssia hän saavutti vuosina 2015 ja 2018. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 200 metrin juoksussa pronssia 2012, 400 metrin juoksussa kultaa 2011 ja hopeaa 2008, 2010, 2012, 2014 ja 2017. Viestijuoksussa hän saavutti kultaa 2017 (4 × 200 m), hopeaa 2013 (4 × 200 m) ja pronssia 2015 (4 × 300 m). Viestijuoksun SM-kilpailuissa Monni sai 4 × 100 metrin viestissä hopeaa vuosina 2016 ja 2017, pronssia vuosina 2010 ja 2013 sekä 4 × 400 metrin viestissä pronssia 2010. Aikuisten maaottelussa Monni kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2010 sijoittuen 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. 400 metrin aidoissa hän on ollut toinen 2011 ja kolmas 2016. 400 metrin juoksussa hän oli kolmas 2012. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Monni karsiutui 400 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 51,73 s. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,64 Jyväskylä 11. kesäkuuta 2015 200 m 21,84 Espoo 2. elokuuta 2009 300 m 37,22 Äänekoski 9. elokuuta 2006 400 m 47,63 Espoo 5. kesäkuuta 2011 400 m aj 51,09 Ostrava 15. heinäkuuta 2011 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 6,89 Jyväskylä 16. helmikuuta 2013 200 m 21,68 Jyväskylä 7. helmikuuta 2015 300 m 34,60 Jyväskylä 14. tammikuuta 2017 400 m 48,67 Steinkjer 11. helmikuuta 2012 300 m aj 38,81 Kuopio 28. helmikuuta 2010 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ida Aidanpää-Immonen

Ida Karoliina Aidanpää-Immonen (o.s. Aidanpää s. 25. marraskuuta 1988) on suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 100 metrin aitajuoksu. Hänellä on myös Ruotsin kansalaisuus. Hän edusti vuoteen 2013 saakka Aavasaksan Urheilijoita ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Häntä ovat valmentaneet Markku Montell (–2007), Heikki Lehti (2007–2009), Emma Montell (2009–2010), Mikael Ylöstalo (2010–2013) ja Vesa Rantanen (2013–). Aidanpää- Immonen voitti 100 metrin aitajuoksun Suomen-mestaruuden Kajaanissa 2010 ajalla 13,62. Saman lajin hopeaa hän sai 2014 ja pronssia 2009. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Pohjoismaiden-mestaruuden 2010. 60 metrin aitajuoksussa hän voitti sisäratojen Suomen-mestaruuden Helsingissä 2011 ja sijoittui kolmanneksi Rovaniemellä 2014. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2009, ja on ollut parhaimmillaan kolmas Helsingissä 2010. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 11,81 Tampere 24. elokuuta 2014 100 m aj 13,08 Joensuu 24. heinäkuuta 2014 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 7,64 Jyväskylä 18. tammikuuta 2014 60 m aj 8,32 Rovaniemi 23. helmikuuta 2014 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Länsipohjalaiset Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Secret Combination

Secret Combination oli Kreikan edustuskappale vuoden 2008 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen esitti Kalomoira ja se sijoittui viisufinaalissa kolmanneksi 218 pisteellä (kaikki maat paitsi Norja, Islanti, Suomi, Latvia, Liettua ja Portugali antoivat Kreikalle pisteitä finaalissa). Semifinaalissa kappale sai eniten pisteitä (156). "Secret Combination" valittiin Kreikan edustuskappaleeksi 27. helmikuuta 2008. Euroviisufinaalissa kappaleelle antoivat 12 pistettä seuraavat maat: Iso-Britannia, Saksa, Albania, San Marino, Kypros ja Romania. Suomi antoi semifinaalissa 3 pistettä mutta finaalissa 0 pistettä (vaikka kappale sai 218 pistettä) mikä tarkoittaa sitä että ennätys pistemäärä kappaleelle jolle Suomi ei ole antanut pisteitä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Kreikan euroviisuedustuskappaleet
Heinolan vaakuna

Heinolan vaakuna on Heinolan kaupungin tunnus. Vaakunan aiheen ilves oli mukana jo kaupungin aiemmassa vaakunassa vuodelta 1842 viitaten jo silloin Hämeen vaakunaan. Muuten vaakuna on täysin uusittu, ja sen hirsi viittaa Jyrängön siltaan, joka rakennettiin 1932 ylittämään Jyrängönvirta. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä alainen, alapuoleltaan kaarikoroinen hopeahirsi, jonka päällä kävelee kultainen ilves, varukset siniset, korvatöyhdöt mustat.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Heinolan kaupunginvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. syyskuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. marraskuuta samana vuonna. Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati Heinolalle vaakunaehdotuksen, jossa kuvattiin vihreällä kentällä kaksi hopeista aaltokoroista paalua. Ehdotusta ei kuitenkaan otettu käyttöön. Tiedosto:Heinola vaakuna 1842.jpg|Keisari Nikolai I:n päätöksellä 27. heinäkuuta 1842 vahvistettu Heinolan vaakuna. Tiedosto:Heinola sinetti.jpg|Heinolan vanha sinetti. Tiedosto:Von Koehne Heinola sketches.jpg|Bernhard von Köhnen laatimia luonnoksia Heinolan vaakunaksi. Tiedosto:Von Koehne Heinola.jpg|Von Köhnen ehdotus Heinolan vaakunaksi vuodelta 1861. Kolkka viittaa kaupungin sijaintiin Mikkelin läänissä. Tiedosto:Heinola vaakuna 1842–1958.png|Heinolan vaakuna Finlands städers vapen -postikorttikokoelmasta 1900-luvun alusta. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == ;Kirjallisuutta venäjäksi * Бойко Дм. А. Геральдика Великого Княжества Финляндского. – Запорожье, 2013. Heinola Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Playing with Fire (kappale)

Playing with Fire oli Romanian edustuskappale vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen esittivät Paula Seling & Ovi, ja se sijoittui viisufinaalissa hieman yllättäen kolmanneksi 162 pisteellä. Semifinaalissa kappale sai neljänneksi eniten pisteitä (104). "Playing with Fire" valittiin Romanian edustuskappaleeksi 6. maaliskuuta 2010. Euroviisufinaalissa kappaleelle antoi täydet 12 pistettä vain Moldova. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2010 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Romanian euroviisuedustuskappaleet
Seiki Nose

Seiki Nose (; s. 10. elokuuta 1952) on japanilainen entinen judoka ja olympiamitalisti. Hän kilpaili alle 86-kiloisten sarjassa, jossa hän voitti hopeaa MM-kisoista 1981 ja pronssia sekä Los Angelesin olympialaisissa 1984 että Moskovan MM-kisoista 1983. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Always (Ayselin ja Arashin kappale)

Always oli Azerbaidžanin edustuskappale vuoden 2009 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen esittivät Aysel & Arash, ja se sijoittui viisufinaalissa kolmanneksi 207 pisteellä. Semifinaalissa kappale sai toiseksi eniten pisteitä (180). "Always" valittiin Azerbaidžanin edustuskappaleeksi 5. helmikuuta 2009. Euroviisufinaalissa kappaleelle antoi täydet 12 pistettä vain Turkki. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Azerbaidžanin euroviisuedustuskappaleet