EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jedrovo

Jedrovo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla noin 25 kilometriä Valdaista itään. Kunnan pinta-ala on 536,5 neliökilometriä. Kylässä on 1 400 ja kunnassa 2 200 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede== Jedrovon kunta rajoittuu idässä Tverin alueeseen, etelässä Novgrodin alueen Demjanskin piiriin, lännessä Valdain piirin Ivantejevon ja Korotskon sekä pohjoisessa Roštšinon kuntaan. Seudulla sijaitsee Valdain kansallispuisto, alueellinen Valdain rauhoitusalue sekä Streglinojärven luonnonmuistomerkki. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 25 kylää: Afanasovo, Bel, Bolšoje Nosakino, Dobyvalovo, Gvozdki, Haritoniha, Kosteljovo, Krasilovo, Makušino, Markovo, Navolok, Novaja Sitenka, Novinka, Plav, Retška, Rjadtšino, Selištše, Semjonova Gora, Sredneje Nosakino, Staraja Sitenka, Starina, Starovo, Trufanovo, Vnjutino ja Zeljonaja Roštša. Yli sadan asukkaan kyliä ovat Dobyvalovo ja Zeljonaja Roštša. ==Historia== Jedrovon kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1495. 1500-luvulta lähtien se kuului Valdain Ivironin jumalanäidin luostarille. 1700-luvulla kylään rakennettiin Katariina II:n matkapalatsi. Kunnan eteläosa on entistä valdainkarjalaisten asuinaluetta. Entisen Navolokin seurakunnan kaikki asukkaat olivat 1800-luvun puolivälissä karjalaisia, tosin jo tuolloin he osasivat myös venäjää. Vielä 1950-luvulla karjalaa puhuttiin Gvozdkin, Haritonihan, Kosteljovon, Makušinon, Markovon, Navolokin, Starinan ja Trufanovon kylissä. Viimeiset valdainkarjalaiset asuivat 1980-luvulla Markovossa. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Kunnan kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie sekä Bologojen ja Dnon välinen rautatie. Tärkeimmät työnantajat ovat kauppa, liikenne ja julkiset palvelut. Kunnassa toimii maatalousyritys, puunjalostuslaitos, hiekkaa ja soraa louhiva yritys sekä kaupan ja ravintola-alan palveluja. Lähes kolmasosa työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Jedrovossa on lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja sairaala, Navolokissa kulttuuritalo, kirjasto ja ensiapuasema, Krasilovossa kirjasto ja ensiapuasema, Dobyvalossa kulttuuritalo ja Novaja Sitenkassa kirjasto. Zeljonaja Roštšassa toimii Valdain (Dobyvalovon) mielisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat muinaiset asuin- ja hautapaikat, 1800-luvulla rakennetut Jedrovon kirkko, palatsi, hotelli, postiasema ja asuintalot sekä toisen maailmansodan muistomerkit. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jedrovon kunnan sivusto Luokka:Novgorodin alueen kylät Luokka:Valdain piirin kunnat
Eduardo Davino

Eduardo Davino (6. elokuuta 1929 – 20. tammikuuta 2011) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Napolin arkkihiippakuntaan Alfonso Castaldo 27. heinäkuuta 1952. Hänet nimitettiin Ariano Irpino- Lacedonian hiippakunnan piispaksi 15. heinäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Giordano, jota avustivat Carlo Furno ja Filippo Giannini. Davino jäi eläkkeelle 24. maaliskuuta 2005.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Eduardo Davino == Lähteet == Luokka:Italialaiset piispat Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Curiosity

Curiosity voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Curiosity-Mars-mönkijä * Curiosity, Discovery Channelin televisiosarja * ”Curiosity”, The Jets -yhtyeen kappale vuodelta 1985 * Curiosity, Carly Rae Jepsenin toinen studioalbumi ** ”Curiosity”, Carly Rae Jepsenin albumin nimikappale vuodelta 2012 * Curiosity – What's Inside the Cube?, videopeli vuodelta 2012.
Marian Nixon

Marian Nixon (20. lokakuuta 1904 Superior, Wisconsin – 13. helmikuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi amerikansuomalaiseen perheeseen, ja hänen alkuperäinen nimensä oli Marja Nissinen. Hän aloitti esiintymisen teini-ikäisenä vaudevillessä, ja elokuvadebyyttinsä hän teki vuonna 1922. Mykkäelokuvien aikakaudella Nixon näytteli naispääosia useissa elokuvissa ja hän siirtyi onnistuneesti äänielokuviin. Nixonin valkokangasimago ihanteellisena vaimona ja tyttöystävänä oli kuitenkin menossa pois muodista. Hän yritti muuttaa imagoaan näyttelemällä koomisessa roolissa vuonna 1934 valmistuneessa elokuvassa We're Rich Again, mutta elokuva ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Nixon vetäytyi elokuvista vuonna 1936. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. Hänen lapsenlapsiaan ovat käsikirjoittajat Ted Griffin ja Nicholas Griffin.Marian Nixon, Finnish Hollywood , 25.brinkster.com == Osittainen filmografia == * Cupid's Fireman (1923) * Yksi rouva laulaa (1925) * Rahat tai henki! (1926) * Koko yö touhussa (1927) * Noidutut helmet (1927) * Sotilaskarkuri (1928) * Yöllinen häväistysjuttu (1929) * Sano se lauluin (1929) * Kenraali Crack (1929) * Rebecca of Sunnybrook Farm (1932) * Winner Take All (1932) * Pilgrimage (1933) * Chance at Heaven (1933) * We're Rich Again (1934) * Captain Calamity (1936) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
Varghese Chakkalakal

Varghese Chakkalakal (s. 7. helmikuuta 1953) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. huhtikuuta 1981 ja nimitettiin Kannurin hiippakunnan piispaksi 5. marraskuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1999. Pääkonsekraattorina toimi Daniel Acharuparambil, jota avustivat Francis Kallarakal ja Maxwell Valentine Noronha.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Varghese Chakkalakal == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Super 8 (elokuva)

Super 8 on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut J. J. Abramsin ohjaama tieteiselokuva. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1979. Elokuva sijoittuu vuoteen 1979. Se kertoo kuudesta ystävyksestä, jotka kaitafilmielokuvaa kuvaamassa ollessaan joutuvat junakolarin silminnäkijöiksi. Selviää, että junasta pääsee pakoon jotain, jota junassa oltiin kuljettamassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:J. J. Abramsin ohjaamat elokuvat Luokka:Steven Spielbergin tuottamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Francis Kallarakal

Francis Kallarakal (s. 10. lokakuuta 1941) on intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Kottapuramin hiippakunnan piispaksi 3. heinäkuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Cornelius Elanjikal, jota avustivat Joseph Kureethara ja Joseph Gabriel Fernandez.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Francis Kallarakal 20\. helmikuuta 2010 Kallarakal sai nimityksen Verapolyn arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Kureethara

Joseph Kureethara (2. heinäkuuta 1929 – 6. tammikuuta 1999) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cochinin hiippakuntaan 18. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin sen piispaksi 29. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Kelanthara, jota avustivat Alexander Edezath ja Sebastian Mankuzhikary. Kureethara toimi hiippakuntansa johdossa kuolemaansa saakka.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Joseph Kureethara == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Joseph Kelanthara

Joseph Kelanthara (19. tammikuuta 1918 – 19. lokakuuta 1986) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. maaliskuuta 1949 ja nimitettiin Verapolyn arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi konsekroinnin suoritti 4. huhtikuuta Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Jerome M. Fernandez ja John Ambrose Abasolo y Lecue. Kelanthara kuoli 68-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop Joseph Kelanthara == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Longinus Atundo

Longinus Atundo (4. tammikuuta 1936 – 15. marraskuuta 1996) oli kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. joulukuuta 1964 ja nimitettiin Bungoman hiippakunnan piispaksi 27. huhtikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Maurice Michael Otunga ja Philip Sulumeti. Atundo kuoli 60-vuotiaana virassa.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Longinus Atundo == Lähteet == Luokka:Kenialaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Joseph Kaithathara

Joseph Kaithathara (s. 22. kesäkuuta 1939) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Gwaliorin hiippakunnan piispaksi 9. helmikuuta 1999. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Frederick D'Souza, jota avustivat Baptist Mudartha ja Francis Kallarakal.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joseph Kaithathara == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mihail Grigorenko

Mihail Olegovitš Grigorenko (, s. 16. toukokuuta 1994 Habarovsk, Habarovsk (aluepiiri), Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura SKA Pietaria. TsSKA Moskova suojasi Grigorenkon omana kasvattina KHL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella vuonna 2011. Hän oli yksi ikäluokkansa suurimmista lupauksista, ja osoituksena lahjoistaan, Quebec Remparts varasi hänet QMJHL:ään koko varaustilaisuuden toisena pelaajana vuonna 2011.http://www.eliteprospects.com/draft_other2.php?type=CHL%20Import%20Draft&year;=2011 Grigorenkon junioriura Kanadassa sai hyvän alun, ja ensimmäisen kautensa 59 pelin aikana hän kokosi itselleen tehot 40+45=85. Hän oli joukkueensa sisäisen pistepörssin toinen seitsemän pistettä enemmän keränneen Frédérick Royn jälkeen.http://www.hockeydb.com/ihdb/stats/leagues/seasons/teams/0051802012.html Koko liigan pistepörssissä hän oli parhaana tulokkaana sijalla kahdeksan.http://lhjmq.leaguestat.com/en/stats/statdisplay.php?type=top_scorers&subType;=0&season;_id=168&league;_id=1&lastActive;=&confId;=0 Grigorenko oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa Pyeongchangissa 2018 ja olympiahopeaa Venäjän olympiakomitean joukkueessa Pekingissä 2022. Hän on edustanut Venäjää nuorten arvoturnauksissa. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Gontrand Décoste

Joseph Gontrand Décoste (s. 24. huhtikuuta 1957) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu jesuiittoihin. Hänet vihittiin papiksi Les Cayesin hiippakuntaan 1. heinäkuuta 1984. Hän sai 6. elokuuta 2009 nimityksen Jérémien hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Serge Miot, jota avustivat Bernardito Cleopas Auza ja Pierre-André Dumas.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Joseph Gontrand Décoste, S.J. == Lähteet == Luokka:Haitilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre-André Dumas

Pierre-André Dumas (s. 26. syyskuuta 1962) on haitilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Port-au-Princen hiippakuntaan paavi Johannes Paavali II 26. toukokuuta 1991. Hänet nimitettiin Port-au-Princen vihkipiispaksi ja Florianan titulaaripiispaksi 10. joulukuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi Roger Marie Élie Etchegaray, jota avustivat François-Wolff Ligondé ja François Gayot.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Pierre-André Dumas 13\. heinäkuuta 2008 Dumas sai nimityksen Anse-à-Veau et Miragoânen hiippakunnan piispaksi. == Lähteet == Luokka:Haitilaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stora Näset ja Lilla Näset

Stora Näset ja Lilla Näset ovat kaksi arkeologista löytöpaikkaa Karjaalla Lepinjärven tuntumassa, valtatie 25:n lähellä. Stora Näsetiltä on löydetty kaivauksissa vuonna 1999 nuolenkärkiä, ja esihistoriallisia asumuksia. Ikivanhalta asuinalueelta on läydetty kiviröykkiöhautoja. Lilla Näset sijaitsee suunnilleen 150 metriä Stora Näsetistä Lohjalle päin. Lilla Näsetistä on löytynyt kaivauksista vuonna 1998-1999 rautaisia nuolenkärkiä, ja kalmistosta oltiin löydetty kuppikiviä, joissa oli 9-11 kuoppaa. == Lähteet == Luokka:Karjaa Luokka:Raaseporin historia Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Glutationi-S-transferaasi

Glutationi-S-transferaasit ovat ryhmä entsyymejä, jotka katalysoivat glutationin konjugoitumista vierasainemolekyyleihin ja endogeenisiin molekyyleihin. Niillä on laaja spesifisyys. Ne ovat tärkeitä myrkyllisten aineiden poistamisessa eliöistä ja myös lääkeainemetabolian kannalta. Glutationi-S-transferaasien EC-numero on EC 2.5.1.18. ==Rakenne ja jaottelu== Aitotumaisten eliöiden glutationi-S-transferaasit ovat rakenteeltaan dimeerejä. Entsyymit voidaan jakaa kahdeksaan ryhmään niiden esiintymisen ja rakenteen perusteella. Useimmat glutationi-S-transferaaseista ovat sytosolissa esiintyviä ja niitä on kaikissa soluissa, erityisesti maksassa. Sytosolisten entsyymien lisäksi on mitokondrioissa ja mikrosomeissa esiintyviä glutationi- S-transferaaseja. Ihmisen glutationi-S-transferaasit ! Luokka Luokka Entsyymit Esimerkkisubstraatteja α GSTA1, GSTA2, GSTA3, GSTA4, GSTA5 busulfaani, klorambusiili, 4-hydroksinonenaali, etakryynihappo κ (mitokondriaalinen entsyymi) GSTK1 2,4-dinitroklooribentseeni, 15-hydroperoksi-5,8,11,13-eikosatetraeenihappo μ GSTM1, GSTM2, GSTM3, GSTM4, GSTM5 karmustiini, bentsylideeniasetoni, 1,2-dikloori-4-nitrobentseeni Ω GSTO1, GSTO2 dehydroaskorbiinihappo, monometyyliarsonihappo π GSTP1 akroleiini, klorambusiili, tiotepa, etakryynihappo σ PGDS prostaglandiini H2 θ GSTT1, GSTT2 etyleenioksidi, diepoksibutaani, kumeenihydroperoksidi ζ GSTZ1 dikloorietikkahappo, fluorietikkahappo, 2-klooripropaanihappo, 4-maleyyliasetoetikkahappo mikrosomaaliset entsyymit MGST1, MGST2, MGST3 kumeenihydroperoksidi, heksaklooributadieeni ==Toiminta== Glutationi-S- transferaasit katalysoivat glutationin ja monien eri yhdisteiden välisiä reaktioita. Yhdisteet ovat voineet muodostua normaalin aineenvaihdunnan tuloksena tai ovat vierasainemolekyylejä, esimerkiksi lääkeaineita. Tyypillisiä substraatteja ovat epoksidit ja aromaattisten yhdisteiden oksidit. Tyypillistä kaikille substraateille on, että niissä on elektrofiilinen atomi, joka voi olla tyypillisimmin hiili, happi, typpi tai rikki. Monet glutationi- S-transferaasin substraateista muodostaisivat konjugaatin glutationin kanssa myös ilman entsyymikatalyysiä. Entsyymi kuitenkin voi katalysoida reaktion niin, että se on stereospesifinen. Entsyymin aktiivisen kohdan seriiniaminohappo deprotonoi glutationin tioliryhmän, jolloin muodostuu nukleofiilinen tiolaattianioni. Riippuen substraatista entsyymin katalysoima reaktio voi olla joko suora additio tai korvautumisreaktio. Korvautumisreaktio tapahtuu, kun substraatti sisältää jonkin elektroneja puoleensa vetävän ryhmän, esimerkiksi halogeeniatomin, nitroryhmän tai sulfonaattiryhmän. ==Lähteet== Luokka:Transferaasit
Jason Conley

Jason Conley (s. 21. heinäkuuta 1981) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Conley on pituudeltaan 195 cm ja pelaa joukkueessaan heittävän takamiehen sekä pienen laitahyökkääjän pelipaikoilla. Conley on pelannut urallaan Saksan, Suomen ja Itävallan pääsarjoissa. Suomessa hän on edustanut Joensuun Katajan, Namika Lahden, Lappeenrannan NMKY:n ja Kouvojen Korisliiga-joukkueita. Kahden ensimmäisen Suomessa vietetyn kautensa aikana Conley saavutti SM-kultaa, SM- hopeaa ja Suomen cupin voiton. Conleyn ammattilaisura on ollut rikkonainen lukuisten loukkaantumisten takia. Yliopistovuodet hän vietti Virginia Military Institutessa sekä Missourin yliopistossa. Virginiassa pelatessaan Conley oli historian ensimmäinen tulokaspelaaja, joka voitti NCAA I-divisioonan pistetilaston. Conley valittiin Korisliigan kuukauden pelaajaksi marraskuussa 2014. Vuodenvaihteessa 2015–2016 hän kärsi loukkaantumisesta.http://www.hs.fi/urheilu/a1455336594466 Seagulls selviytyi pudostuspeleihin, joissa Conley sai jalkavamman ja joutui sivuun mitaliotteluista.http://www.hs.fi/urheilu/a1460774627795 Heinäkuussa 2016 Conley teki Seagullsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.http://www.hs.fi/urheilu/a1469679793227 == Saavutukset == === Henkilökohtaiset saavutukset === * Korisliigan kuukauden pelaaja, marraskuu 2014 * Korisliigan toiseksi paras pisteidentekijä 2014 === Joukkuesaavutukset === * Suomen mestaruus 2009 * SM-hopeaa 2011 * Suomen cup 2010 == Lähteet == * Jason Conley Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barthélémy Djabla

Barthélémy Djabla (1936 – 15. syyskuuta 2008) oli norsunluurannikkolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. maaliskuuta 1964 ja nimitettiin San Pedro-en-Côten hiippakunnan piispaksi 23. lokakuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. tammikuuta 1990. Pääkonsekraattorina toimi Bernard Yago, jota avustivat Noël Kokora-Tekry ja Bernard Agré.Catholic- Hierarchy.org: Archbishop Barthélémy Djabla 21\. heinäkuuta 2006 Djabla sai nimityksen Gagnoan arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. syyskuuta. Hän kuoli 72-vuotiaana virassa. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon roomalaiskatoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
August von Mackensen

Anton Ludwig August von Mackensen (6. joulukuuta 1849 – 8. marraskuuta 1945) oli saksalainen sotamarsalkka ja yksi Saksan korkeimmista sotilasjohtajista ensimmäisen maailmansodan aikana. Mackensen aloitti sotilasuransa vuonna 1869 yksivuotisena vapaaehtoisena 2. preussilaisessa henkihusaarirykmentissä. Saksan–Ranskan sodassa Mackensen palveli reserviupseerikokelaana ja sai lokakuussa 1870 2. luokan Rautaristin suoritettuaan rohkean ja menestyksekkään tiedustelutehtävän. Sodan jälkeen Mackensen suoritti yliopisto-opintoja Hallessa, mutta palasi vuonna 1873 Preussin armeijaan ja aloitti ammattisotilaan uransa. 1800-luvun kolmen viimeisen vuosikymmenen aikana Mackensen palveli muun muassa prikaatin adjuntanttina, yleisesikunnan päällikön adjuntattina, 1. henkihusaarirykmentin komentajana ja keisari Vilhelm II:n adjutanttina. Hänet aateloitiin vuonna 1899. Maailmansodan alussa vuonna 1914 Mackensen toimi XVII armeijakunnan ja yhdeksännen armeijan komentajana itärintamalla. Tunnustuksena menestyksekkäistä sotatoimista itärintamalla Mackensenille myönnettiin Preussin korkein sotilaallinen kunniamerkki Pour le Mérite 27. marraskuuta 1914. Sotamarsalkaksi hänet ylennettiin vuonna 1915. Loppusyksystä 1915 alkaen hän johti menestyksekkäästi Serbian valloitusta ja sen jälkeen Romanian vastaista rintamaa. Seitsemäntenä tammikuuta 1917 Mackensenille myönnettiin Rautaristin suurristi, joita jaettiin koko sodan aikana vain viisi kappaletta. Hän jäi eläkkeelle armeijasta vuonna 1920. Weimarin tasavallan aikana Mackensen toimi Stahlhelm- järjestössä ja esiintyi myöhemmin Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen vallan symbolisena tukijana. Jättäessään tehtävänsä 1. henkihusaarirykmentin komentajana 1898 Mackensen sai rykmentin à la suite -statuksen eli oikeuden kantaa sen univormua myös sen jälkeen kun hänen palveluksensa rykmentissä oli päättynyt. Mackensen tuli tunnetuksi käyttämällä usein kenraalina ja marsalkkana sekä vielä eläkkeelläkin näyttävää henkihusaariunivormuaan. Univormu ja sen lakkiin jo 1700-luvulta asti kuulunut valtava pääkallokokardi saattoi innoittaa myös SS-järjestöä ottamaan käyttöön mustat univormut ja Totenkopf- eli pääkallokokardit. Mackensen osallistui korkeasta iästään huolimatta maanpaossa kuolleen keisari Vilhelm II:n hautajaisiin Hollannissa vuonna 1941 käyttäen yhä husaariunivormuaan. August von Mackensenin poika oli kenraalieversti Eberhard von Mackensen. ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksan sotamarsalkat Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Irti tavarasta

Irti tavarasta on Kari Ojalan vuonna 2009 ilmestynyt kirja ihmisen suhteesta aineelliseen kuluttamiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eeva Törmänen: Järkevä kuluttaja vai himoshoppaaja . Tekniikka & talous 5.12.2009. Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Kirjat ympäristönsuojelusta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Pomppukeppi

Pomppukeppi eli hyppykeppi on pomppimiseen tarkoitettu lelu. Siinä on pystysuoran tangon alapäässä jousi ja astinlauta sekä yläpäässä kahva kiinnipitämistä varten. Pomppukepillä voi tehdä temppuja. Carl Barksin luoma sarjakuvahahmo Pelle Peloton hyppi ensiesiintymisessään vuonna 1952 pomppukepillä tarinassa Onnen kantamoinen (). Nalle Puhin ystävä Tikrun häntä toimii pomppukepin tavoin. == Lähteet == Luokka:Leikkikalut
Enevaldus Svenonius

Enevaldus Svenonius (käytti opiskeluaikanaan sukunimeä Pontanus; 24. joulukuuta 1617 Annerstad, Småland – 18. huhtikuuta 1688 Turku)Svenonius, Enevaldus Svenonis (1617–1688) Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721, Biografiakeskus 19.1.2011. Viitattu 2.2.2019. oli Turun akatemian teologisen tiedekunnan primarius eli ensimmäinen professori vuosina 1664–1688.Laasonen, s. 111 Hänen toimintansa pakotti Turun piispan Terseruksen eroamaan virastaan vuonna 1664.Laasonen, s. 110 Svenonius oli kotoisin Ruotsin Smålandista. Hän siirtyi Suomeen Turun akatemian perustamisen jälkeen vuonna 1640 yhdessä Växjön katedraalikoulun rehtorin Mikael Wexioniuksen kanssa, joka toimi akatemiassa hänen professorinaan. Svenonius myös nai Wexioniuksen tyttären Susannan vuonna 1657. Svenoniuksesta tuli Turussa piispa Isaacus Rothoviuksen suosikkiParvio, s. 76 ja tämän lasten kotiopettaja.Parvio, s. 329 Kolmikymmenvuotinen sota oli taittanut aiemmin vuolaan opiskelijavirran Wittenbergin yliopistoon, ja Svevonius oli ainoa merkittävä sodanjälkeinen ruotsalaisteologi, joka haki oppinsa sieltä. Terseruksen 1662 julkaistu katekismus sisälsi muiden kristillisten kirkkokuntien oppeja hyväksyviä piirteitä, ja tätä käsitystä vastaan Svenonius hyökkäsi voimallisesti.Laasonen, s. 134 Kun Terserus joutui näkemyksineen tappiolle vuoden 1664 valtiopäivillä, hänen oli erottava toimestaan Turussa. Palkkioksi Terserusta vastaan käymästään taistelusta Svenonius sai vuonna 1664 ensimmäisen professorin viran, ja sankarin sädekehä toi hänelle Turussa loppuelämäksi määräävän teologisen vallan.Laasonen, s.135 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Ruotsalaiset teologit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1617 syntyneet Luokka:Vuonna 1688 kuolleet
Karbaryyli

Karbaryyli on karbamaatteihin kuuluva yhdiste, jota käytetään hyönteistorjunta-aineena. Ainetta myy Bayer kauppanimellä Sevin. Karbaryyli on palavaa, hajutonta, ja puhtaana valkoista kiteistä kiinteää ainetta. Karbaryyli on antikoliiniesteraasi eli se estää koliiniesteraasien toiminnan, jolloin asetyylikoliini ei hajoa hermostossa ja kolinerginen järjestelmä yliaktivoituu. Karbaryyli on nisäkkäille suhteellisen vaaratonta, LD50 on 850 mg/kg. Karbaryylin kemiallinen kaava on C12H11NO2, moolimassa 201,221 g/mol ja CAS-numero 63-25-2. Karbaryylista käytetään myös nimiä 1-naftalenolimetyylikarbamaatti, 1-naftyylimetyylikarbamaatti, metyylikarbamihappo-1-naftyyliesteri ja 1-naftalenyylimetyylikarbamaatti. Karbaryylin sulamispiste on 142 °C, kiehumispiste 315 °C, tiheys 1,2 g/cm3, liukoisuus veteen 30 °C:ssa 0,004–0,012 g/100 ml ja leimahduspiste 193–202 °C. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: Carbaryl *Toxin, Toxin-Target Database (T3DB): Carbaril *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Carbaryl *ChemBlink: Carbaryl Luokka:Parasympatomimeetit Luokka:Hyönteistorjunta-aineet Luokka:Karbamaatit
Faxi (vesiputous)

Faxi (myös Vatnsleysufoss) on vesiputous Islannissa. Putous sijaitsee Tungufljót-joessa Islannin lounaisosassa. Joki kerää vetensä lukuisten pienten purojen lisäksi Sandvatn-järvestä Langjökull-jäätikön eteläpuolelta. Faxin yläpuolella sijaitsee lammaskarsina ja vanha kahluupaikka joen yli. Vesiputouksen luona on pysäköintialue. Faxi sijaitsee lähellä Skálholtiin ja Haukadalurin geysiralueelle vievää tietä. Geysireille on matkaa 12 kilometriä ja Reykholtin kylään kahdeksan kilometriä. == Katso myös == * Luettelo Islannin vesiputouksista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvia ja videoita Faxista Luokka:Islannin vesiputoukset
Vanin maanjäristys

Vanin maanjäristys tapahtui Turkin itäosassa lähellä Vanin kaupunkia 23. lokakuuta 2011. Suurinta vahinkoa kärsivät Ercişin ja Vanin kaupungit.Maanjäristys teki isoja tuhoja, Helsingin Sanomat 24.10.2011 sivu B 3 432 ihmisen vahvistettiin kuolleen. ==Lähteet== Luokka:Maanjäristykset Turkissa Luokka:Vuoden 2011 maanjäristykset
Sallan taistelut (talvisota)

Sallan taistelut olivat osa Suomen ja Neuvostoliiton välistä talvisotaa. Puna- armeija oli saanut käskyn edetä Sallan läpi Kemijärvelle ja Sodankylään ja sieltä Rovaniemelle parissa viikossa. Rovaniemeltä hyökkäystä oli tarkoitus jatkaa Tornioon ja katkaista tällä tavalla Suomi kahtia. Suomalaisjoukot onnistuivat kuitenkin pysäyttämään hyökkäyksen Kemijärven itäpuolella. ==Taistelun alkaminen== ===Suomi=== Sallassa oli vain muutamia suomalaisosastoja neuvostojoukkojen hyökätessä. Erillinen pataljoona 17. (Er.P 17), ns. ”Sallan pataljoona” oli mukana luomassa edellytyksiä sissitoiminnalle Sallan suunnalla perustamalla maastoon muona- ja ampumatarvikekätköjä. Pääosa sotatarvikkeista saatiin Rajavartiolaitokselta. Suomalaisjoukot olivat osa Lapin Ryhmää, jota johti kenraalimajuri Kurt Martti Wallenius. ===Neuvostoliitto=== Neuvostoliiton hyökkäyksen suoritti 122. divisioona. Myös 88. divisioonaa suunniteltiin käytettävän, mutta se ei loppujen lopuksi osallistunut sotatoimiin sotatarvikkeiden puutteen vuoksi. == Taistelu == Neuvostoliiton joukkojen hyökkäys pakotti suomalaisjoukot perääntymään aina Kemijoelle asti. Eteneminen joen yli ei kuitenkaan onnistunut suomalaisten sitkeän puolustuksen vuoksi. 13. tammikuuta 1940 Neuvostoliiton 9. armeija käski 122. divisioonan vetäytyä Märkäjärven kylään. Tämän jälkeen ei käyty enää suurempia taisteluita, vaan tilanne muuttui asemasodaksi. Luokka:Talvisodan taistelut Luokka:Salla Luokka:Lapin historia
Pensaskanukkaryhmä

Pensaskanukkaryhmä eli pensaskanukka (Cornus alba -ryhmä eli Cornus alba s.lato = laajasti rajattu) on puuvartinen, koristekasvina yleinen kanukkalaji tai ryhmälaji. Pensaskanukka kasvaa leveäksi ja 2–3 metriä korkeaksi pensaaksi. Pensaskanukan haarat ja oksat voivat olla punaisia, keltaisia, ruskeita tai vihreitä. Lehdet ovat ehytlaitaisia, puikeita, vihreitä ja alta sinertäviä. Lehtiasento on vastakkainen. Kukintona on 3–5 senttimetriä leveä huiskilo, joka koostuu pienistä kellanvalkoisista kukista. Pensaskanukan hedelmä on valkoinen tai sinertävä luumarja. Pensaskanukkaa ja siitä jalostettuja lajikkeita on käytetty koristekasvina 1800-luvun lopulta lähtien. Suomessa laji on luokiteltu vieraslajiksi. Se aiheuttaa haittaa muodostamalla suuria kasvustoja ja leviää lintujen kuljettamien marjojen avulla. Viljelykarkulaisena sitä tavataan eniten eteläisessä Suomessa. == Alalajit ja lajikkeita == Pensaskanukan alalajit: * idänpensaskanukka (Cornus alba subsp. alba, syn. Cornus tatarica), luonnonvarainen Euroopassa. * lännenpensaskanukka eli lännenkanukka (Cornus alba subsp. stolonifera, syn. Cornus sericea), luonnonvarainen Pohjois-Amerikassa. Pensaskanukan lajikkeita: * C. alba ’Argenteomarginata’ – kaistakirjokanukka * C. alba ’Elegantissima’ – laikkukirjokanukka * C. alba ’Gouchaultii’ – keltakirjokanukka * C. alba ’Kesselringii’ – verikanukka * C. alba ’Siberian Pearls’ – helmikanukka * C. alba ’Sibirica’ – korallikanukka * C. alba ’Sibirica Variegata’ – viirukirjokanukka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Pensaskanukkaryhmä – Cornus alba -ryhmä * Suomen Lajitietokeskus: Idänkanukka (Cornus alba) * Kasviatlas 2021: Pensaskanukkaryhmän (Cornus alba -ryhmä) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Pensaskanukkaryhmä (Cornus alba -ryhmä) Luokka:Kanukat
Liuskepaljakkayökkönen

Liuskepaljakkayökkönen (Xestia lyngei) on pieni, arktisten tunturiseutujen ja tundran yökköslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU)Jari-Pekka Kaitila, Kari Nupponen, Jaakko Kullberg & Erkki Laasonen 2010. Perhoset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 430–470. == Koko ja ulkonäkö == Liuskepaljakkayökkönen on perusilmeeltään tummanharmaa yökköslaji. Etusiivet ovat melko kapeat, tummanharmaat, keskiosastaan hieman tummemmat ja kauttaaltaan vaalean kehnän peitossa. Vaaleat yökköstäplät erottuvat vain heikosti, ja ulompi poikkiviiru on heikosti sahamainen. Takasiivet ovat vaaleanruskeat, ulospäin tummenevat, ja siiven keskellä on laaja, tumma, puolikuumainen keskitäplä. Ruumis on tukeva. Siipiväli on 26-32 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/x/xestia_lyngei.htmlMikkola K, Jalas I. Suomen perhoset. Yökköset 1. Suomen Perhostutkijain Seura. Otava 1977. ISBN 951-1-04296-3http://www.artfakta.se/Artfaktablad/Xestia_Lyngei_216247.pdf Tuhkapaljakkayökkönen (Xestia quieta) voi olla melko samannäköinen. == Levinneisyys ja lentoaika == Liuskepaljakkayökköstä tavataan Norjan ja Ruotsin tuntureilta Venäjän tundran ja Jäämeren saarten kautta arktiseen Pohjois- Amerikkaanhttp://www.biology.ualberta.ca/facilities/strickland/noctuoidea/noctuidae3p.htm#. Suomessa liuskepaljakkayökkösellä on tunnettu ja joinakin vuosina yksilömäärältään runsaslukuinen esiintymä Kilpisjärvellä, Saanatunturin rinteellä. Lisäksi sitä tavataan Kilpisjärven koillispuolisilta takatuntureilla.Panu Välimäki, Marko Mutanen, Tomi Mutanen & Timo Lehto: Mielenkiintoiset perhoshavainnot ja vaelluskatsaus 2008. Baptria, 2009, 34. vsk, nro 2. Suomen Perhostutkijain Seura. Perhoset lentävät heinäkuun alkupuoliskolla.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Noctuidae/Xestia/lyngei/Xestia%20lyngei.htm == Elinympäristö ja elintavat == Liuskepaljakkayökköstä tavataan korkealla tunturipaljakalla, Ruotsissa vasta yli kilometrin korkeudessa, ja laji on sidoksissa tunturialueiden liuskekivikkoihin. Perhoset lentävät päivisin nopeasti lähellä maanpintaa ja vierailevat ahkerasti etenkin tunturikohokin (Silene acaulis) kukilla. Häirittynä perhonen lähtee helposti lentoon. Luultavasti perhosen kehitys munasta aikuiseksi kestää ainakin kaksi vuotta. Suomen uhanalaisarvioinnissa liuskepaljakkayökkönen on luokiteltu vaarantuneeksi, ja se on yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeistahttp://www.ymparisto.fi/default.asp?node=9838&lan;=fi. == Ravintokasvi == Toukka elää erityisesti variksenmarjalla (Empetrum), mutta on kasvatuksessa syönyt myös erilaisia heiniähttp://www.dlc.fi/~peterpa/lepi/historia/noctuidae/xes-lyngei.htm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * lepidoptera.pl Luokka:Maayökköset
Black Friday (mixtape)

Black Friday on hip-hop artisti Lil’ Kimin kolmas mixtape. Se julkaistiin 14. helmikuuta 2011. Mixtapella dissataan Nicki Minajia.http://nymag.com/daily/entertainment/2011/01/lil_kim.html == Arvostelut == Vibe-lehti antoi mixtapelle vain 1/2 tähteähttp://www.vibe.com/posts/kid-furys-blog-lil-kim-black-friday-review. Slant Magazine antoi sille 0 tähteä. Nicki Minajin dissaamista pidettiin järjettömänä.http://www.slantmagazine.com/music/review/lil-kim-black- friday/2440 == Kappaleet == # Intro # Pissin’ on ’Em # Champagne Poppin’ # Hustle Hard # M.O.E. # Killin’ ’Em # 6 Foot Tall # Clap, Clap (feat. I.R.S.) # Kimmy Girl # Gimme Brain # Cheating # Exclusive Radio Interview # Grindin’ Makin’ Money (feat. Birdman & Nicki Minaj) # Racks # Pussy Callin’ (feat. Lil Boosie) # Black Friday # Faded # IRS Freeestyle # Lights, Camera, Action # Buy U Music == Lähteet == Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit Luokka:Mixtapet
Tunturipoimulehti

Tunturipoimulehti (Alchemilla alpina) on ruusukasvien heimoon kuuluva tunturikasvi. == Ulkonäkö ja koko == Tunturipoimulehti kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on koheneva ja silkkikarvainen. Lehtilapa on jakaantunut 5–7 sormeen ja on päältä kalju, alta tiheään karvainen. Tunturipoimulehti eroaa lehden muodossa useista muista poimulehdistä, joiden lehtilapa on enintään piparkakkumaisen matalaliuskainen. Tunturipoimulehden kukinto on tiheä viuhko, pienet kukat ovat mykerömäisinä ryhminä. == Tunturipoimulehti Suomessa == Suomessa kasvia tavataan yleisenä vain Enontekiön pohjoisosassa, harvinaisena paikoin muualla Pohjois-Lapissa, satunnaisena se on tavattu Kainuussa. Tunturipoimulehden kasvupaikkoja ovat tuntureiden tuoreet niityt, tunturikankaat ynnä muut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tunturipoimulehti (Alchemilla alpina) * ITIS: Alchemilla alpina * United States Department of Agriculture (USDA): Alchemilla alpina Luokka:Poimulehdet
Rämevenhokas

Rämevenhokas (Nola aerugula) on yleinen soiden perhoslaji. Vanhassa kirjallisuudessa se tunnetaan valkeakyhmyisenä allaskehrääjänä. == Koko ja ulkonäkö == Rämevenhokkaan ulkonäkö vaihtelee, ja sen tunnistaminen voi olla hankalaa. Etusiivet ovat leveyteensä nähden lyhyet. Siipien pohjaväri on kirkkaan valkoinen, mutta suurelta osin ruskealla varjostunut, ja etusiiven poikki kulkee kaksi tummaa ja leveää poikkijuovaa. Poikkijuovien ulkopuolella siipi on vaaleimmillaan. Siiven kärki on tummempi, ja siinä erottuu heikosti vaalea aaltoviiru. Siiven päällä olevat suomutupsut ovat mustat, mutta sivuiltaan valkoiset. Takasiivet ovat vaaleat tai vaaleanharmaat ja tummuvat ulospäin ja etureunaa kohti. Osa yksilöistä on hyvin vaaleita, ja niiden kuviointia voi olla vaikea erottaa. Siipiväli on 15-18 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nola_aerugula.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2079Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 302-305 == Levinneisyys ja lentoaika == Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta suureen osaan Keski- ja Pohjois-Eurooppaa. Etelämpää se puuttuu suurilta alueilta. Idässä lajia tavataan Venäjän kaukoitään ja Japaniin asti. Suomessa rämevenhokasta tavataan yleisenä, joskin harvalukuisena koko maan etelä ja keskiosissa pohjoisimpien havaintojen ollessa Kokkola-Kajaani-linjalta. Se lentää yhtenä sukupolvena heinäkuun alusta elokuulle. Lennon huippu on heinäkuun puolivälissä.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Nolidae/Nola/aerugula/Nola%20aerugula.htm == Elinympäristö ja elintavat == Nimensä mukaisesti rämevenhokas elää ennen kaikkea soilla, mutta etenkin Etelä-Ruotsissa ja Tanskassa populaatioita löytyy hiekkaisilta, matalakasvustoisilta merenrannoilta. Suomessa lajin tiedetään elävän myös kosteissa koivikoissa. Päivisin perhoset piilottelevat kasvillisuuden joukossa ja aloittavat lentonsa heti auringon laskettua. Koiraat lentävät etsimässä naaraita matalalla kasvillisuuden joukossa, ja naaraan ympärille voi kertyä useiden koiraiden muodostama parvi. Molemmat sukupuolet tulevat valolle. Naaras tuottaa vain vähän munia, luultavasti ei enempää kuin 50. Toukka viettää aikansa lähinnä lehtien alapinnoilla ja kasvaa hyvin hitaasti ennen siirtymistään talvilevolle. Se on täysikasvuinen seuraavan vuoden kesäkuussa ja koteloituu karikkeen joukkoon, heimolle tyypillisen, kovan, pientä venettä muistuttavan kotelokopan sisään. == Ravintokasvi == Ravintokasvitiedot perustuvat pääasiassa kasvatettuihin toukkiin. Niiden tiedetään syövän ainakin koivuja, lakkaa ja mustikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Venhokkaat
Konsilienssi (kirja)

Konsilienssi (, suomalainen kansialanimeke: Tiedon yhtenäisyys) on vuonna 1998 ilmestynyt Edward O. Wilsonin kirja konsilienssi-sanalla kuvatusta käsityksestä tiedon ykseydestä. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2001. == Aiheesta muualla == * All for one, one for all: A conversation with Edward O. Wilson. The Atlantic Monthely 18.3.1998. * Charles Gillispie: A Noble, Unifying Vision, Grandly Expressed. American Scientist May-June 1998. * Jerry Fodor: Look! London Review of Books 29.10.1998. * Michael Ruse: Review of E.O. Wilson's ”Consilience”. Metanexus 16.3.1999. * Daniel J. Kevles: The New Enlightenment. The New York Times 26.5.1998. * Laura Wells: Consilience Revisited. Electronic Book Review 30.12.1999. * Kenan Malik: Consilience. Independent on Sunday 30.8.1998. * Timo Tammi: Taloustiede – silta luonnontieteiden ja yhteiskuntatieteiden välillä? Tieteessä tapahtuu 4/2001. * Osmo Tammisalo: Unelma tiedon ykseydestä. Helsingin Sanomat 15.12.2001. (Internet Archive) * Osmo Tammisalo: Kaikki tieteet yhtykää! Yliopisto 3/2002. * Anto Leikola: Matkalla yhtenäiseen tietoon? Tieteessä tapahtuu 3/2002. * Maria Korteila: Poikkitieteellisyyden piplia. Tekniikka & Talous 15.1.2003. Luokka:Kirjat tieteestä Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1998 kirjat
Yhdystie 3023

Yhdystie 3023 on tie, joka kulkee E12:n ja E63:n moottoritien liittymältä Seututien 190 risteykseen. Tie on kilometrin pitkä ja se on laadultansa erittäin hyvälaatuinen, koska se koostuu pääosin Helsinki-Tampere moottoritien rampin jatkeesta, joka on Seututien 190 kanssa osa vanhaa Valtatien 9 linjausta. Tie kulkee koko matkan Lempäälän alueella. ==Lähteet== 3023 Luokka:Lempäälän liikenne
Leppävenhokas

Leppävenhokas (Nola confusalis) on kevään pieni ja harvinaisehko yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Leppävenhokas on pieni ja harmaa perhonen. Etusiivet ovat vaaleanharmaat, ja niiden poikki kulkee kaksi voimakkaasti kaartuvaa, tummaa poikkiviirua. Näistä ulompi on siiven keskiosan puolelta voimakkaasti mutkitteleva. Siiven kärkiosa on tummemman harmaa, ja siinä on vaalea aaltoviiru. Etureunassa on kolme selvää, mustansävyistä täplää. Takasiivet ovat tasaisen vaaleanharmaat. Siipiväli on 18-20 mm.http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nola_confusalis.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2078Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 300-302 Samannäköinen laji on etenkin tammivenhokas (Meganola strigula), mutta myös muutamat sammalkoisalajit. == Levinneisyys ja lentoaika == Leppävenhokas on levinnyt laajalle, ja sitä tavataan Länsi-Euroopasta Keski- ja Etelä-Euroopan poikki Etelä-Skandinaviaan, Baltiaan ja Venäjän poikki Japaniin. Suomessa sitä tavataan etelä- ja keskiosissa suunnilleen Pori–Kuopio-linjalle. Perhonen lentää toukokuun alkupuolelta kesäkuulle.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Nolidae/Nola/confusalis/Nola%20confusalis.htm == Elinympäristö ja elintavat == Leppävenhokas on lehtimetsälaji, joka viihtyy erityisesti jalopuumetsissä, mutta myös metsänreunoilla, hakamailla ja puistoissa. Sitä tavataan harvoin varsinaisen elinympäristön ulkopuolella. Päivisin perhoset lepäävät puiden rungoilla, joilta ne on suhteellisen helppoa havaita. Lento aikaa illan hämärtyessä ja kestää muutaman tunnin. Koiraat tulevat helposti valojen luokse, naaraat harvemmin. Naaras tuottaa korkeintaan 50 munaa, jotka se asettaa enimmäkseen puiden latvustoihin, yksitellen lehtien alapinnoille lehtiruodin viereen. Toukat kuoriutuvat kolmisen viikkoa myöhemmin ja elävät yksinään. Ne ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat kovan, veneenmuotoisen ja kasviroskilla naamioidun kotelokopan sisään. Leppävenhokas on Pohjoismaiden ainoa kotelovaiheessa talvehtiva venhokaslaji. == Ravintokasvi == Toukka elää lehtipuilla, erityisesti tammella (Quercus) ja lepillä (Alnus). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Leppävenhokas (Nola confusalis) *Suomen perhostutkijain seura: Leppävenhokas (Nola confusalis) *toukka *Moths and Butterflies of Europe and North Africa *Pherobase: Semiochemicals of Nola confusalis Luokka:Venhokkaat
Rick Tabaracci

Richard Stephen ”Rick” Tabaracci (s. 2. tammikuuta 1969 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Tabaracci varattiin vuoden 1987 varaustilaisuudessa 26. pelaajana. Varaajana oli Pittsburgh Penguins. Tabaracci pelasi myös Winnipeg Jetsissä, Washington Capitalsissa, Calgary Flamesissa, Tampa Bay Lightningissa, Atlanta Thrashersissa ja Colorado Avalanchessa. Tabaracci pelasi 286 ottelua NHL:ssä vuosien 1989 ja 1999 välillä. Vuonna 2000, kun Columbus Blue Jackets ja Minnesota Wild liittyivät NHL:ään, ne saivat vuorollaan valita pelaajia muista joukkueista. Tabaracci oli koko tilaisuuden ensimmäinen varattu pelaaja, mutta hän ei kuitenkaan pelannut enää yhtään NHL-ottelua, vaan siirtyi IHL-joukkue Utah Grizzliesiin, jossa lopetti uransa. Tabaracci edusti Kanadaa kolmessa arvoturnauksessa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Airlink

thumb|Airlinkin lentoja operoivan Budapest Aircraft Servicen Embraer EMB-120 Brasilia Helsingissä. Airlink on suomalainen virtuaalilentoyhtiö. Airlink on markkinoinut lentoja Savonlinnan lentoaseman ja Helsinki-Vantaan lentoaseman välillä vuodesta 2015 alkaen. Reittiä on operoinut unkarilainen Budapest Aircraft Service. Vuosina 2011–2012 Airlink vastasi Tampereen ja Oulun lentoaseman välisten lentojen markkinoinnista. Reittiä operoi virolainen Avies. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Airlink Luokka:Suomalaiset lentoyhtiöt
Georg Nordblad

Georg Julius Wilhelm "Oje" Nordblad (24. elokuuta 1894 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 15. elokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen ampuja. Nordblad kuului Suomen haulikkoammunnan olympiapronssia Pariisissa 1924 voittaneeseen kuusihenkiseen joukkueeseen. Nordblad ei sijoittunut neljän parhaan suomalaisen joukkoon tuossa kilpailussa, joten hänen tulostaan ei laskettu mukaan Suomen joukkueen tulokseen. Lähteestä riippuenhttp://www.sports-reference.com/olympics/athletes/no/georg- nordblad-1.html https://sut.azurewebsites.net/olympiasp.html Nordbald on joko luettu mitalistiksi tai ei. Haulikon yksilökilpailussa Nordblad sijoittui Pariisissa jaetulle 24. tilalle. == Lähteet == * Georg Nordblad Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Sysipensasyökkönen

Sysipensasyökkönen (Amphipyra livida) on melko kookas, euraasialainen yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Sysipensasyökkönen on varsin helposti tunnistettava, kookas, hyvin tumma yöperhoslaji. Etusiivet ovat tasaväriset, kuviottomat ja vaihtelevat väriltään mustanruskeasta mustaan. Siiven pinnassa on sinimusta kiilto. Takasiivet ovat voimakkaan kuparinruskeat, vain etureunastaan ja ulkosyrjästä hieman tummentuneet. Siipiväli on 38–48 millimetriä.http://www.lepiforum.de/cgi-bin/lepiwiki.pl?Amphipyra_Livida == Levinneisyys ja lentoaika == Levinneisyysalue ulottuu Keski-Euroopasta Keski- Aasian poikki Kiinaan, Koreaan ja Japaniin.http://lepidoptera.pro/species/amphipyra-livida/ Sysipensasyökkönen on Suomessa erittäin harvinainen harhailija, jonka yksilöitä on tavattu vain muutama. Ensimmäisen kerran se tavattiin Suomessa Kotkasta vuonna 1991.http://www.dlc.fi/%7Epeterpa/lepi/historia/amphipyrinae/amp- livida.htmhttp://www.insects.fi/Lepidoptera/Noctuidae/Amphipyra/livida/Amphipyra%20livida.htm == Elinympäristö ja elintavat == Laji elää valoisissa lehtimetsissä sekä puistoissa. Perhoset lentävät hämärän laskeuduttua ja tulevat hyvin sekä valolle että syötille. Toukka koteloituu maahan, kotelokopan sisään. Muna talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka syö muun muassa voikukkia (Taraxacum) ja ukonkeltanoita (Hieracium). == Lähteet == Luokka:Pensasyökköset
Apinasta ihmiseksi

Apinasta ihmiseksi on Juha Valsteen vuonna 2004 ilmestynyt kirja ihmisen evoluutiosta. Teoksen kustansi WSOY. ==Katso myös== *Ihmislajin synty == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anto Leikola: Yhtä suurta perhettä. Helsingin Sanomat 19.10.2004. * Osmo Tammisalo: Hieno päivitys fossiililöydöistä . Tieteessä tapahtuu 8/2004. (PDF) Luokka:Kirjat biologisesta antropologiasta Luokka:Kirjat ihmisen evoluutiosta Luokka:Suomalaiset biologian tietokirjat Luokka:Vuoden 2004 kirjat
Kim Il-sungin patsas (Pjongjang)

thumb|300px|Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin patsas Kim Il-sungin patsas on Pohjois-Korean "Suuren johtajan" Kim Il-sungin kunniaksi pystytetty pronssinen näköispatsas maan pääkaupungin Pjongjangin keskustassa. Aivan sen vieressä sijaitsee myöhemmin lisätty Kim Jong-ilin patsas. Kim Il-sungin patsas valmistui vuonna 1972 ja se on 20 metriä korkea. Massiivisen pronssiveistoksen oikealla ja vasemmalla puolella on lippua heiluttavia sotilaita esittävät veistokset. Lippujen pituus on 50 metriä ja korkeus enintään 22,80 metriä. Kim Il-sungin ja Kim Jong-ilin patsaiden taustalla on Korean vallankumouksen museo, joka avattiin myös vuonna 1972. Sen julkisivu on 70 metriä pitkä ja rakennuksen seinään on tehty 12,85 metriä korkea mosaiikki. 13\. huhtikuuta 2012 paljastettiin Kim Jong-iliä kuvaava patsas, joka on rakennettu Kim Il- sungin patsaan viereen. Kim Jong-ilin patsas on massiivinen pronssinen veistos, joka on melkein samankokoinen kuin Kim Il-sungin patsas. Veistos on rakennettu Kim Jong-ilin muistolle. == Lähteet == Luokka:Veistokset Luokka:Pjongjang Luokka:Pohjois-Korean rakennukset ja rakennelmat
Puolikuupoimulehti

Puolikuupoimulehti (Alchemilla semilunaris) on ruusukasvien heimoon kuuluva monivuotinen, itäeurooppalainen ruohokasvi. == Ulkonäkö ja koko == Puolikuupoimulehti kasvaa noin 30 senttimetriä korkeaksi. Ulkonäöltään se muistuttaa paljon hakamaapoimulehteä (Alchemilla subcrenata), suppilopoimulehteä (Alchemilla cymatophylla) ja seitsenkulmapoimulehteä (Alchemilla heptagona). Eroja löytyy karvatuntomerkeistä ja lehtilavan muodosta. Puolikuupoimulehden lehden liuskat ovat puolipyöreitä. == Puolikuupoimulehti Suomessa == Suomessa kasvia tavataan harvinaisena sotatulokkaana lähes ainoastaan itärajalla. Puolikuupoimulehden löytöpaikkoja on Suomussalmella, Kuhmossa, Ilomantsissa, Kotkassa ja Helsingissä. Sen kasvupaikkoja ovat niityt ja tienpientareet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Puolikuupoimulehti – Alchemilla semilunaris Luokka:Poimulehdet
Elinkorko

Elinkorko on sellainen suoritus rahassa tai luonnossa, jonka yksityinen henkilö on elinaikansa oikeutettu tiettyinä määräaikoina saamaan toiselta yksityiseltä tai yhteisöltä. Oikeus elinkorkoon saattaa syntyä monella tavalla, mutta yhteistä niille on, että oikeus elinkorkoon lakkaa sen nauttijan kuollessa. ==Vakuutuksena== Elinkorko on vakuutussopimuksen tai muun senkaltaisen sopimuksen perusteella henkilölle säännöllisesti määräajoin maksettava toistuvaissuoritus. Elinkorkovakuutuksessa vakuutuslaitos on velvollinen suorittamaan vakuutuksenottajalle vuotuisia uusiutuvia rahaeriä (elinkorkoja) niin kauan kuin vakuutettu elää.Heimo Helminen: Vakuutustoimi. Teoksessa Yhteiskunnallinen käsikirja. Helsinki: Kansanvalistusseura, 1910. ==Vahingonkorvauksena== Elinkorko tarkoittaa myös sotilasvammalain nojalla suoritettavaa korvausta palveluksesta aiheutuneen ruumiinvamman tai sairauden johdostaSotilasvammalaki (28.5.1948/404) Finlex sekä vanhan tapaturmavakuutuslain nojalla aiemmin suoritettua korvausta tapaturmavammasta tai sairaudestaTapaturmavakuutuslaki (20.8.1948/608) Finlex. == Katso myös == * Elinkorkolaitos * Hereditas == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eläkkeet Luokka:Vakuutukset en:Life annuity
Peltopoimulehti

Peltopoimulehti eli peltopoimukki (Alchemilla arvensis) on ruusukasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruohokasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Euroopassa ja Lähi-idässä. Se on sijoitettu vuorottain joko poimulehtiin (Alchemilla) tai poimukkeihin (Aphanes). == Ulkonäkö ja koko == Peltopoimulehti kasvaa 5–25 senttimetriä korkeaksi. Se haaroo tyvestä ja harmaakarvaiset varret ovat rentoja. Lehtilapa on kolmiosainen ja liuskojen kärjet jakaantuvat 3–5 osaan. Pienet vihertävät kukat ovat tiheinä ryhminä lehtihangoissa. == Peltopoimulehti Suomessa == Suomessa kasvia on esiintynyt harvinaisena ja satunnaisena muutamissa rannikkokaupungeissa, missä se on kasvanut painolasti- tai sotatulokkaana. Laji on löydetty 1900-luvun puolenvälin jälkeen vain kerran, vuonna 2012 Turusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Peltopoimulehti – Alchemilla arvensis * ITIS: Aphanes arvensis * United States Department of Agriculture (USDA): Aphanes arvensis Luokka:Poimulehdet