EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Meråker

Meråker on Norjan kunta Trøndelagin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Verdal, lännessä Stjørdal ja etelässä Selbu ja Tydal. Idässä kunta rajoittuu Ruotsiin. Kuntakeskus Midtbygda sijaitsee 20 kilometriä Storlienistä ja 48 km Trondheimin lentoasemalta Værnesistä. Meråkerista tuli oma kuntansa vuonna 1874 silloisen Øvre Stjørdalin kunnan jakautuessa Hegraan (joka on nykyisin osa Stjørdalin kuntaa) sekä Meråkeriin. Pääelinkeinoja ovat teollisuus ja maatalous. == Kuvia == Meråkerdalen jan 2010.JPG|Meråker tammikuussa 2010. Meråker kirke 02.jpg|Meråkerin kirkko Meråker stasjon 01.jpg|Meråkerin asema Meråkerin radan varrella. == Lähteet == ==Aiheesta muualla==
Kuivalihamarkkinat

Kuivalihamarkkinat ovat vuosittain Savukoskella järjestettävä, Lapin suurin ohjelmallinen perinneruoka- ja kotiseututapahtuma. Markkinoiden pääteemana on poro ja erityisesti sen kuivaliha. Markkinoilla on tarjolla myös monenlaisia muita perinteisiä pororuokia, kuten kuivalihakeittoa, poronkäristystä, kampsuja sekä koparakeittoa. Vuonna 2012 Kuivalihamarkkinat järjestettiin jo 25. kerran. Luokka:Savukoski Luokka:Suomen tapahtumat
Snåsa

Snåsa (eteläsaameksi Snåase) on Norjan kunta Trøndelagin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Overhalla ja Grong sekä idässä Lierne. Etelässä kunta rajoittuu Verdalin lisäksi Ruotsiin ja lännessä Steinkjeriin. Snåsan kunnan ainoa taajama on samanniminen taajama, jossa oli 646 asukasta vuonna 2023. Koko kunnan asukasluku oli 2 114 vuoden 2024 alussa. Kunnan nimi tulee muinaisnorjan sanasta Snös, joka tarkoittaa tärkeää vuorta. Snåsa on eteläsaamen kielen puhujien keskuspaikka ja 1. tammikuuta 2008 eteläsaamen kielestä tuli kunnan toinen virallinen kieli, ensimmäisenä eteläsaamen kielialueen kunnista. Kunnan vaakunassa on kuvattu lehtotikankontti. ==Kuvia== Snåsa stasjon.jpg|Snåsan asema Nordlandin radan varrella. Snåsa sentrum.JPG|Kunnan keskustaa Snåsa Kirke, Snåsa Kirkested, Vinje i Snåsa.jpg|Snåsan kirkko ==Tunnettuja henkilöitä== * Joralf Gjerstad (1926–2021), selvännäkijä ja kansanparantaja, "Snåsamannen" * Jon Åge Tyldum (s. 1968), ampumahiihtäjä == Lähteet == ==Aiheesta muualla==
Umbajärvi

Umbajärvi tai Umpjaur () on suuri järvi Kuolan niemimaan länsiosassa Venäjän Murmanskin alueella. Järvi laskee Umbajokea etelään Vienanmereen. Järven länsipuolella nousee Hiipinän tunturimassiivi ja sen itäpuolella Lujaurtunturit; Umbajärvi sijaitsee näiden vuorten erottamien läntisen Imandrajärven ja itäisen Luujärven välissä. Umbajärvi on 44 km pitkä, 10 km leveä ja pinta-alaltaan 422 km². Se on Murmanskin alueen järvistä syvin, syvimmillään 115 metrin ja keskimäärin 15 metrin syvyinen. Järvestä kalastetaan taimenta, nieriää, muikkua ja haukea. ==Lähteet== *Умбозеро. Большая советская энциклопедия. Luokka:Murmanskin alueen järvet Luokka:Umbajoen vesistö
Lapila

Lapila on saari Naantalissa Luonnonmaan eteläpuolella Airiston pohjoispäädyssä. Saaren pinta-ala on 3,09 neliökilometriä, ja siellä on useita vapaa-ajan asuntoja. Saarelle ei ole kiinteää tieyhteyttä. Saarella sijaitsee samanniminen kartano. == Maantiede == Lapila on melko pyöreä saari ja sen levein kohta on noin 2,5 kilometriä. Lapilan rantaviivan pituus on 15,81 kilometriä. Saaren pohjoispuolella sijaitsee Luonnonmaa ja 1,5 kilometriä koilliseen Ruissalo. Saaressa on tulva-alttiita ranta-alueita, sekä hiekkaa pieninä laikkuina. Koska saari sijaitsee Naantaliin ja Turkuun johtavan laivaväylän varrella rannat syöpyvät tavallista voimakkaammin. Lapilassa on kartanon lisäksi muutama pientila ja jonkin verran loma-asuntoja. == Lapilan kartano == Lapilan kartanoympäristö on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu ympäristö. Kivinen kaksikerroksinen rokokoo-ajan arkkitehtuuria edustava kartano valmistui 1700-luvulla ja sen rakennutti hovioikeudenneuvos L.A. Ekenberg vuonna 1763, Turun kaupunginarkkitehti C.F. Schröderin piirustusten mukaan. Se on yksi Suomen ensimmäisistä mansardikattoisista kartanoista. Kartanomiljööseen kuuluu myös muita rakennuksia ja ne ovat kartanoa vanhempia. Sivurakennuksia on remontoitu ja ne ovat päärakennusta paremmassa kunnossa. == Luonto == Lapilansaari sisältyy Ruissalon alueen valtakunnallisesti arvokkaaksi osoitettuun maisema-alueeseen Turun kaupunkiseudun maakuntakaavassa. Luonnonsuojelulain 29 §:n mukaisesti Lapilassa on suojeltu seuraavat alueet: Ruuhimäen pähkinäpensaslehto, Lapilan keskiosan jalopuumetsiköt, Ruuhimäen jalopuumetsikkö ja Lapilan saaren keskiosan lehdot ja kalliot. Ne ovat myös maakunnallisesti arvokkaita luontokohteita. Lapilassa on suoritettu voimakkaita metsähakkuita, jotka ovat heikentäneet muun muassa maisema-arvoja. Maastotietokannan tulva- alueluokituksen perusteella Lapilassa on ruoikkorantaa noin kolme kilometriä. Saarella on "Henrikin" tammi, joka on arvioitu olevan yksi Suomen suurimmista tammista. == Lähteet == Luokka:Naantalin saaret Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Fosforyylikloridi

Fosforyylikloridi eli fosforioksikloridi (POCl3) on myrkyllinen kloorin, hapen ja fosforin muodostama molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään orgaanisessa kemiallisessa synteesissä fosfaattiestereiden ja syklisten yhdisteiden valmistamisessa. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa fosforyylikloridi on väritöntä nestettä, joka savuaa ja jolla on helposti tunnistettava pistävä haju. Aine on erittäin reaktiivinen ja reagoi kiivaasti niin veden kuin erilaisten orgaanisten yhdisteiden kanssa. Fosforyylikloridin kuumentaminen hajottaa sen suolahapoksi ja fosforin oksideiksi. == Valmistus == Fosforyylikloridia voidaan valmistaa monella eri tavalla. Teollisesti ainetta valmistetaan joko alkuaineistaan tai klooraamalla fosforitrikloridia. :P4 \+ 2 O2 \+ 6 Cl2 → 4 POCl3 :2 PCl3 \+ O2 → 2 POCl3 Muita tapoja valmistaa fosforyylikloridia ovat fosforitrikloridin hapettaminen kaliumkloraatilla ja fosforipentakloridin ja rikkidioksidin reaktio, jolloin syntyy myös tionyylikloridia. Fosforyylikloridia syntyy myös, kun fosforipentakloridi reagoi pienen vesimäärän kanssa. Tässä reaktiossa on ongelmana fosforyylikloridin edelleen reagoiminen veden kanssa, jolloin syntyy fosforihappoa ja suolahappoa. :3 PCl3 \+ KClO3 → 3 POCl3 \+ KCl :PCl5 \+ SO2 → POCl3 \+ SOCl2 :PCl5 \+ H2O → POCl3 \+ 2 HCl == Reaktioita == Fosforyylikloridia käytetään erityisesti fosfaattiestereiden synteesissä. Fosforyylikloridin reagoidessa alkoholin tai fenolin kanssa syntyy kaksi fosforodikloridaattivälituotetta, joiden jälkeen syntyy toivottu esteri. Reaktioista nopein on ensimmäisen välituotteen muodostuminen ja hitain lopullisen tuotteen eli esterin muodostuminen. :POCl3 \+ ROH → ROP(O)Cl2 → (RO2)P(O)Cl → (RO)3PO Fosforyylikloridia käytetään myös rengasrakenteisten yhdisteiden synteesissä, joissa se on osoittautunut tehokkaammaksi kuin fosforipentoksidi. == Turvallisuus == Fosforyylikloridi on myrkyllistä ja suurille annoksille altistuminen voi johtaa jopa kuolemaan. Aineen hengittäminen voi aiheuttaa hengitysvaikeuksia, yskää, pahoinvointia, johon liittyy oksentamista, ja tajunnan menetyksen. Aineen nieleminen aiheuttaa vatsakipuja sekä kouristuksia ja tajuttomuuden. Fosforyylikloridi voi syövyttää joutuessaan iholle tai silmiin. == Lähteet == Luokka:Fosforiyhdisteet Luokka:Kloridit Luokka:Myrkylliset kemikaalit
TDC

TDC on tanskalainen yritysoperaattori. Pohjoismaisen TDC-konsernin liikevaihto oli vuonna 2013 noin 3,3 miljardia euroa ja henkilöstömäärä noin 9 400. == Historia == TDC:n historia Tanskassa alkaa vuodesta 1882, jolloin Kjøbenhavns Telefon-Aktieselskab ryhtyi operoimaan maan ensimmäistä puhelinlinjaa. Alun perin 22 käyttäjän puhelinlinja kasvoi nopeasti ja kattoi vuoteen 1900 mennessä 25000 käyttäjää. Vuonna 1990 Tanskan hallitus perusti Tele Danmarkin paikallisten teleyhtiöiden emoyhtiöksi. Paikalliset teleyhtiöt liitettiin osaksi Tele Danmarkia vuonna 1995. Operaattoritoiminta yksityistettiin Tanskassa vuonna 1996 ja Tele Danmarkista tuli täysin yksityinen yhtiö vuoteen 1997 mennessä. Vuonna 2000 Tele Danmark vaihtoi nimekseen TDC. == TDC Suomessa == Suomessa TDC:llä oli Helsingin päätoimipisteen lisäksi aluetoimistot Oulussa, Tampereella ja Turussa. DNA osti vuonna 2014 TDC:n suomalaiset liiketoiminnot 154 miljoonalla eurolla. === Historia Suomessa === TDC Oy:n kaupallinen toiminta Suomessa juontaa kahden yrityksen - Telian ja Imatran Voiman – ja niiden omistamien ja niitä seuranneiden yritysten yhdistymiseen. Vuonna 1987 Telia aloitti Suomen markkinoilla. Imatran Voima (IVO) rakensi valtakunnallisen runkoverkon 1992 ja IVO:n omistama Telivo aloitti operaattoriliiketoiminnan 1993. Tele1 Europe perustettiin Ruotsissa vuonna 1995. 1996-1997 Telia osti asteittain Telivon IVO:lta. 1997-1998 Tele1 Europen kaupallinen toiminta alkoi Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. Vuonna 1999 Tele1 Europe perustettiin Suomeen ja samana vuonna yritys osti Clinet Oy:n. Vuonna 2001 Tele1 Europe vaihtoi nimekseen Song Networks. Song Networks osti Telia Finland Oy:n kiinteän verkon Suomen toiminnot ja ne yhdistyivät. Marraskuussa 2004 Song Networksista tuli osa TDC-konsernia. Maaliskuussa 2005 yrityksen nimeksi tuli TDC Song Oy. Vuodesta 2008 alkaen yritys on toiminut Suomessa nimellä TDC Oy. === Palvelut Suomessa === TDC Oy tarjosi IP-pohjaisia data-, internet- ja puheliikenteen palveluja yrityksille, yhteisöille ja julkishallinnon organisaatioille. TDC:n IP-pohjaiset palvelut perustuivat MPLS (Multi Protocol Label Switching) -tekniikkaa hyödyntävään monipalveluverkkoon. MPLS-tekniikassa tietoverkon liikenne reitittyi paketteina lippukytkentään perustuvalla välityksellä. TDC:n MPLS-verkon ohjausprotokolla oli TCP/IP. TDC:n pääosin vuonna 1999 rakennettu pohjoismainen runkoverkko oli maailman ensimmäisiä lippukytkentään perustuvia televerkkoja. Vuonna 2007 koko TDC:n dataverkko Pohjoismaissa perustui Ethernet-tekniikkaan. TDC tarjosi asiakkailleen n. 65000 km runkoverkkoa koko Pohjoismaiden alueella. Perinteisten telepalvelujen lisäksi TDC on tarjonnut ensimmäisenä Pohjoismaisena tietoliikennetoimittajana verkostaan yritysvaihderatkaisuja, toimialaverkkoja, TV-lähetyksiä (IP-TV, VoD) ja pankkiverkkoyhteyksiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TDC:n kotisivut * TDC:n kotisivut * TDC:n kotisivut * TDC:n kotisivut Luokka:Tietoliikenneyhtiöt Luokka:Tanskalaiset yritykset
Jaakko Palsola

Jaakko Palsola (synt. 22. helmikuuta 1952) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija sekä jääkiekkovalmentaja. Palsola on pelasi urallaan lähinnä Oulun Kärpissä, joita hän myös myöhemmin valmensi. Palsola on myös valmentanut Imatran Ketterää ja oululaista Kiekko-Laseria. Palsola työskenteli Rajakylän ala-asteella opettajana vuoteen 2018 saakka Oulussa. Hän oli myös ala-asteen vararehtori. Jaakon veljenpoika Sakari Palsola on Kärppien entinen kapteeni ja on nykyään Kärppien A-nuorten kakkosvalmentaja. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elämäni mykkäelokuvassa

Elämäni mykkäelokuvassa on raumalaisen taiderock-yhtye Itkevän tytön kolmas singlejulkaisu. Sen ovat miksanneet Lauri-Matti Parppei ja Timo Kuismanen, joista jälkimmäinen toimi myös tuottajana sekä äänittäjänä. Levyn on masteroinut Joona Lukala. B-puoli sisältää coverversion Härkä-äiti-yhtyeen kappaleesta Menolippu Havannaan. Singlen nimikkokappale valittiin Rumban vuosiäänestyksessä vuoden biisiksi 2009.Itkevä tyttö | Päiväkirja - Käy se näinkin == Kappaleet == # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 kappaleet Luokka:Itkevän tytön kappaleet
Punarintarastas

Punarintarastas (Turdus migratorius) on yleinen pohjoisamerikkalainen varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 25 cm, siipien kärkiväli 35–39,5 cm ja paino keskimäärin 77 g. Punarintarastas on kooltaan räkättirastaan luokkaa. Sen höyhenpuku on päältä tummanharmaa, pää on lähes musta, silmärengas on valkoinen, alapuoli oranssi, alavatsa ja alaperä valkoiset ja kurkussa on valkoista pisaratäplitystä. Naaraan selkäpuoli on ruskeamman sävyinen. Lajista tunnetaan useita alalajeja. Vanhin rengastettu punarintarastas eli lähes 14-vuotiaaksi. == Esiintyminen == Punarintarastas elää lähes koko Pohjois-Amerikassa Alaskasta ja Kanadan arktisilta alueilta aina Sierra Madrevuoristoa pitkin Meksikon eteläosiin saakka. Esiintymisalueen pohjoisosissa se on muuttolintu, joka talvehtii eri puolilla Yhdysvaltoja, Meksikossa ja muualla Keski-Amerikassa. Lajin elinympäristön ala on 16 miljoonaa neliökilometriä ja maailman populaation koko on noin 320 miljoonaa yksilöä. Harhautuneita yksilöitä tavataan satunnaisesti läntisessä Euroopassa. Suomessa yksi yksilö on tavattu Punkaharjulla 1.5.2003. == Elinympäristö == Punarintarastas asuu monenlaisten metsien reunoissa ja metsäaukeilla, puutarhoissa ja puistoissa. Se on yleinen kaupunkien puistoissa ja maaseudun kylissä. == Lisääntyminen == Naaras rakentaa pesän korsista, höyhenistä ja risuista ja vuoraa sen mudalla ja heinänkorsilla. Pesä voi olla maassa tai korkealla puussa, mutta tavallisesti se on 1,5–5 m korkealla tiheässä pensaassa, puussa tai rakennuksessa. Naaras munii 3–5 munaa, yleisimmin neljä, ja hautoo niitä noin kaksi viikkoa. Poikaset jättävät pesän kaksiviikkoisina ja itsenäistyvät kaksi viikkoa myöhemmin. Pesii yleisesti kaksi tai kolme kertaa kesän aikana. Laji on sukukypsä yksivuotiaana. == Ravinto == Punarintarastas syö hyönteisiä, marjoja, matoja, etanoita, hämähäkkejä ja muita selkärangattomia sekä hedelmiä erityisesti talvisin. == Lähteet == * Cramp, Stanley (päätoim.) 1988: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa, V. – Oxford University Press. Hongkong. ISBN 0-19-857508-4 * ADW === Viitteet === Luokka:Rastaat
Operaatio MB2

Operaatio MB2 oli peitenimi Välimeren laivaston suorittamalle Bardian pommitukselle toisessa maailmansodassa 17. elokuuta 1940. Pommituksen tarkoituksena oli tuhota Bardiaan sijoitetut italian maavoimien varastot sekä joukkojen keskitykset. ==Tausta== Lähi-idän joukkojen komentajalla () oli riittämätön määrä joukkoja elokuussa 1940 hyökätäkseen Egyptistä Libyaan ja siten joukot olivat ryhmittyneet puolustukseen Egyptin länsi- ja etelä rajoille. Etelä rajalla Italian joukot olivat ylittäneet rajan Etiopiasta Sudaniin heinäkuussa, mutta italialaiset olivat vallanneet ainoastaan noin kymmenen kilometriä rajalta olevan Kassalan, jossa joukot pysyivät tammikuuhun 1941 ja suorittivat ainoastaan lokakuussa hyökkäyksen Siniselle Niilille.The Royal Navy and the Mediterranean Volume I: September 1939-October 1940 s. 63 Tilanteen vuoksi Välimeren laivaston komentaja sai tehtäväkseen tukea maavoimia mahdollisuuksiensa mukaan, mutta kuitenkin vähintään häiritsemällä joukkojen keskityksiä sekä huoltokuljetuksia. Tiedustelu ilmoitti Italian maavoimien rakentavan Fort Capuzzoa (11 mailia etelään Bardiasta) sekä lukuisten varastojen kokoamisesta Bardian ympäristöön. ==Suunnitelma== Välimeren laivaston komentaja kokosi komentoonsa osaston ja jakoi sille tehtävät: *Force A (Välimeren laivaston komentaja) **HMS Warspite ***15 tuuman pääaseet: Capuzzon keskitysalue ***6 tuuman apuaseet: Kaikki näkyvät kohteet Marsa el Ramlan ympäristössä **HMS Kent ***8 tuuman pääaseet: tykistö Marsa el Ramlan länsi ja luoteispuolella *Force B (1. Taistelulaivaviirikön komentaja) **HMS Malaya ***15 tuuman pääaseet: Bardian ammusvarastoalue ***6 tuuman apuaseet: varuskunta ja lennätinasema **HMS Ramillies ***15 tuuman pääaseet: varuskuntakorjaamo ja ammusvarasto ***6 tuuman apuaseet: varuskunta Operaatio saatiin toteutettua suunnitelman mukaisesti. Italian rannikkopuolustus yritti karkottaa hyökkääjät neljän tuuman tykeillä, mutta niiden kantama ei riittänyt, jolloin lähimmät osumat havaittiin noin 1000 jaardin päässä aluksista.The Royal Navy and the Mediterranean Volume I:September 1939-October 1940 s. 64 Ilmakuvissa havaittiin Capuzzon ja eteläisten puolustusvalmistelujen saaneen osumia, mutta kaupungin vauriot havaittiin vähäisiksi. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot Luokka:Vuoden 1940 sotahistoria
Eljas

Eljas on suomalainen miehen etunimi. Elias-nimen tavoin se on muunnelma heprealaisesta nimestä Elijah, joka tarkoittaa "minun Jumalani on Yahweh". Eliaksen ja Eljaksen nimipäivä on 9. huhtikuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Eljas on Suomessa annettu alle 4 384 henkilölle. == Tunnettuja Eljas- nimisiä == * Eljas Aalto (s. 1996), pikajuoksija * Eljas Ahtonen, Rimmin Uljaska (n. 1822–1918), maanviljelijä, kansanparantaja ja Väinämöisen malli Akseli Gallen-Kallelan Aino-triptyykissä * Eljas Erkko (1895–1965), sanomalehtimies, ministeri * Eljas Kahra (1888–1962), tullihallituksen pääjohtaja ja hallitusneuvos * Eljas Lönnrot (1858–1933), pappi ja valtiopäivämies * Eljas Orrman (s. 1943), historioitsija * Eljas Perheentupa (s. 1959), suomalainen muotoilija * Eljas Pohtila (1943–2014), professori ja Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja * Eljas Pölhö (s. 1949), suomalainen tietokirjailija ja rautatiehistoriallisten julkaisujen toimittaja * Eljas Repo (s. 1961), sanomalehtimies * Eljas Sandelin (1888–1954), maataloustieteilijä, professori ja Valion toimitusjohtaja * Eljas Savola (1926–2014), maanmittausinsinööri ja urheiluvaikuttaja * Eljas Sukselainen (s. 1942), talousvaikuttaja * Eljas Suoknuuti (1899–1970), suomalainen kestävyysjuoksija * Eljas Vainio (1901–1985), maanviljelijä, pakinoitsija ja paikallishistorian harrastaja * Eljas Verve (s. 1959), blues- ja jazzkitaristi == Lähteet == Luokka:Etunimet
Sininiskanärhi

Sininiskanärhi (Cyanocorax heilprini) on loistonärhien sukuun kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintu. ==Esiintyminen== Sininiskanärhi elää Etelä- Amerikassa Brasiliassa, Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajin elinympäristön laajuus on 140 000 neliökilometriä. ==Elinympäristö== Pensaikkoiset sademetsät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Satish Menon (kuva, joka esittää ehkä kuitenkin loistonärheä?) Luokka:Varikset
Amanda Crew

Amanda Crew (s. 5. kesäkuuta 1986) on kanadalainen näyttelijä. Hänen läpimurtonsa tapahtui televisiosarjassa 15/Love, joka alkoi vuonna 2004. Myöhemmin hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa She’s the Man (2006), Final Destination – viimeinen määränpää 3 (2006) ja Sex Drive (2008). Hän on kotoisin Brittiläisestä Kolumbiasta. == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuulikki Koivunen Bylund

Maritta Tuulikki Koivunen Bylund (s. 19. heinäkuuta 1947 Turku) oli Ruotsin kirkon Härnösandin hiippakunnan piispa. Hänet valittiin tehtävään vuonna 2009, ja hän jäi eläkkeelle vuonna 2014. Vuosina 1995–2009 Koivunen Bylund toimi Uppsalan tuomiorovastina. Hän oli Ruotsin neljäs naispiispa ja ensimmäinen piispaksi nimitetty suomalaissyntyinen nainen. == Elämäkerta == Turussa syntynyt Koivunen Bylund vietti lapsuutensa sekä nuoruutensa Raumalla ja koki hengellisen herätyksen teini-ikäisenä. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Rauman tyttölyseosta Koivunen Bylund aloitti teologian opinnot Turussa. Hän valmistui teologian kandidaatiksi Åbo Akademista, sai pappisvihkimyksen Lundissa 1971 ja väitteli teologian tohtoriksi Uppsalan yliopistossa 1994. Väitöskirjassaan hän on tutkinut yhteiskunnallisten ja diakoniatoiminnan piiriin kuuluvien laitosten syntyä 1800-luvulla, erityisesti Uppsalan Samariterhemmetiä. Koivunen Bylund on luterilainen teologi, ja hänet tunnetaan erityisesti saarnaajana ja kirkollisena johtajana. Hänen panoksiinsa kuuluu työntekijöiden organisointi Uppsalan tuomiokirkkoseurakunnassa ja työskentely Uppsalan tuomiokapitulissa ja hiippakuntaneuvostossa. Hän on jäsenenä Ruotsin valtion lääketieteellisessä eettisessä neuvostossa ja mukana Carl Bildtin johtamassa merkkivuoden 1809 komiteassa. Koivunen Bylund tuli tuomiorovastina tunnetuksi erityisesti 1998, kun hänet valittiin vuoden upplantilaiseksi. Syynä valintaan oli hänen siviilirohkeutensa jumalanpalveluksessa, jossa oli esillä Elisabeth Ohlson Wallinin Ecce Homo -kuvia. Vuonna 2005 Koivunen Bylund oli ehdokkaana Turun hiippakunnan piispaksi ja tuli äänestyksessä viidenneksi. Suomen ensimmäiseksi naispiispaksi valittiin viisi vuotta myöhemmin Irja Askola Helsingin hiippakunnassa vuonna 2010. Skaran hiippakunnan piispanvaalissa Koivunen Bylund tuli toiseksi. Huhtikuussa 2009 hänet valittiin Härnösandin hiippakunnan piispaksi ja vihittiin virkaan 8. marraskuuta Uppsalan tuomiokirkossa samalla kertaa Tukholman hiippakunnan piispaksi valitun Eva Brunnen kanssa. Hänen edeltäjänsä Härnösandin piispana oli Tony Guldbrandzén ja hänen seuraajakseen valittiin Eva Nordung Byström. Koivunen Bylundin puoliso vuosina 1976–1997 oli prosessioikeuden professori Torleif Axel Bylund (s. 1938). Heillä on kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset teologit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Härnösandin hiippakunta
Clark Duke

Clark Duke (s. 5. toukokuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli jo 1990-luvun alussa tunnetuksi televisiosarjasta Hearts Afire, josta hän sai Young Artist Award -ehdokkuudenkin. Myöhemmin hän on esiintynyt muun muassa Michael Ceran kanssa tekemässään sarjassa Clark and Michael. Hän esitti Lancen roolin elokuvassa Sex Drive (2008). Greek-sarjasta hänet tunnetaan Dalen roolista. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zinaida Greceanîi

Zinaida Greceanîi (, s. 7. helmikuuta 1956) on moldovalainen poliitikko ja Moldovan tasavallan pääministeri 2008–2009. Hän on Moldovan sosialistipuolueen jäsen ja oli Moldovan ensimmäinen naispääministeri. == Tausta ja yksityiselämä == Greceanîin vanhemmat Petrea Bujor (1906–1996) ja Marioara Ursu (1918–1993) karkotettiin Siperiaan vuonna 1951, koska he olivat Jehovan todistajia. Greceanîi ei itse ole kuulunut Jehovan todistajiin, vaan hänet kastettiin ortodoksiksi. Perhe palasi Moldovaan vuonna 1968 ja asettui Cotiujenin kylään. Greceanîi valmistui vuonna 1982 Moldovan valtionyliopistosta ekonomiksi ja toimi erilaisissa taloushallinnon tehtävissä vuoteen 1994 asti. Greceanîin äidinkieli on romania, ja lisäksi hän osaa sujuvasti venäjää. Greceanîi on naimisissa Alexei Greceanîin kanssa. Parilla on poika ja tytär, joille vanhempien väitetään junailleen korruption kautta luksusasunnot Greceanîin poliittisten kytkösten ansiosta. == Poliittinen ura == Greceanîi siirtyi vuonna 1994 Romanian valtiovarainministeriön palvelukseen, josta presidentti Vladimir Voronin nosti hänet virkaatekeväksi valtiovarainministeriksi vuonna 2002. Kolme vuotta myöhemmin hänet valittiin Moldovan varapääministeriksi. Greceanîi nimitettiin pääministeriksi vuonna 2008, kun Vasile Tarlev erosi virastaan. Greceanîista tuli Moldovan ensimmäinen naispuolinen pääministeri. Greceanîi valittiin ensimmäistä kertaa vaaleilla poliittiseen tehtävään vuonna 2009, kun hän oli ehdolla Moldovan parlamenttiin Chişinăun vaalipiiristä. Vuonna 2011 Greceanîi erosi kommunistisesta puolueesta yhdessä muun muassa Igor Dodonin kanssa ja liittyi sosialisteihin. Syynä eroon olivat ristiriidat puolueen johdon kanssa. Vuoden 2015 kuntavaalien yhteydessä Greceanîi oli ehdolla Chișinăun pormestariksi, mutta hävisi Eurooppa-myönteiselle Dorin Chirtoacălle. Greceanîi toimi 2019–2021 parlamentin puhemiehenä. == Kunnianosoituksia == * Kunnian ritarikunta (Moldova, 2003) * Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2006) Lähde: == Kuvia== Tiedosto:2008-06-20 Владимир Путин, Зинаида Гречаный (1).jpeg|Greceanîi tapasi Putinin vuonna 2008. Tiedosto:Inauguration of President Maia Sandu, Moldova, December 24, 2020 (00h06m30s) - honoring national anthem.jpg|Greceanîi (lavalla vasemmalla) presidentti Maia Sandun (keskellä) virkaanastujaisissa. == Lähteet == Luokka:Moldovan pääministerit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loistonärhi

Loistonärhi (Cyanocorax yncas) on amerikkalainen loistavan värinen varpuslintu. Uusimman luokittelun mukaan lajin pohjoinen populaatio on erotettu omaksi lajiksi C. luxuosus. == Koko ja ulkonäkö == Loistonärhi on 25–27 cm pitkä. Sen pyrstö on melko pitkä mutta siivet ovat lyhyehköt ja pyöreäpäiset. Höyhenpuku on hyvin värikäs: vatsapuoli on keltainen, kurkku ja rinta mustat, poski, päälaki ja niska loistavan siniset, selkä ja siivet vihreät ja pyrstö kirjava. Loistonärhet elävät parvissa, joihin emojen lisäksi kuuluu kuluvan lisääntymiskauden poikasia sekä edellisvuotisen pesyeen nuoria pesimättömiä lintuja. ==Esiintyminen== Loistonärhet elävät kahdessa erillispopulaatiossa Amerikassa. Pohjoinen populaatio elää Teksasin Rio Grandelta Hondurasin keskiosiin, eteläinen populaatio Kolumbiasta ja Venezuelasta Ecuadoriin, Peruun ja Boliviaan. Lajin elinympäristön ala on 580 000 neliökilometriä ja maailman populaation koko on 0,5–5 miljoonaa yksilöä. Laji on pääasiassa paikkalintu. ==Elinympäristö== Pohjoiset linnut asuvat harvakasvuisissa metsissä, joissa on tiheä pensaskerros, sekä myös sitrushedelmäviljelyksillä. Eteläamerikkalaiset linnut asuvat sademetsissä, metsänreunoissa ja metsäaukeilla. == Lisääntyminen == Pesä on yleensä tiheikössä, tiheässä pensaassa tai puussa. Sekä naaras että koiras rakentavat pesää, toisinaan myös parven muut yksilöt osallistuvat rakennustalkoisiin. Pesä on rakennettu ohuista risuista niin että munat erottuvat alhaalta katsottaessa. Keskimääräinen munaluku on neljä. Naaras hautoo yksin noin 17 päivää. Koiras ruokkii hautovaa naarasta ja myös poikasia. Poikasten lähdettyä pesästä niitä ruokitaan vielä noin kolmen viikon ajan. == Ravinto == Loistonärhet ovat kaikkiruokaisia. Niiden ruokavalio käsittää hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia, marjoja ja siemeniä. == Lähteet == * Animal Diversity Web === Viitteet === == Aiheesta muualla == * IBC (kuvia ja videoita) Luokka:Varikset
RISAT

RISAT (Radar Imaging Satellite) on intialainen tiedustelusatelliittien perhe, joiden mittalaitteena on synteettisen apertuurin tutka.Guenther's Space Page RISAT 2-satelliitti, josta länsimaissa on esiintynyt väitteitä, että se perustuisi israelilaiseen 300 kg painavaan TECSAR 1-satelliittiin, laukaistiin 20.4.2009 Intian PSLV-kantoraketilla. Laukaisun jälkeen koko satelliitin valmistajaksi on väitetty Israeli Aviation Industries -yhtiötä.http://www.spaceflightnow.com/news/n0904/20pslv/ Intian kansallisesti kehittämän RISAT 1:n kehitystyö on viivästynyt, mikä selittäisi valmiin satelliitin hankinnan. Tiedustelusatelliitin tarvetta perusteltiin vuoden 2009 alussa muun muassa Intiassa tapahtuneella hotellivaltauksella, vaikka yksi satelliitti ei tällaisiin tapauksiin riitä ja muutenkin satelliittikuvan resoluutio on liian alhainen vaan taktisen tarpeen vaatimat kuvat on otettava esimerkiksi UAV-aluksista. Satelliitti painaa 330 kg ja se lentää 550 km korkealla naparadalla. Sen kuvat korvaavat Intian kuvaostot Kanadan Radarsat- satelliiteista.http://www.spacemart.com/reports/RISAT_Begins_Sending_Images_ISRO_999.html ==Lähteet== Luokka:Tiedustelusatelliitit
Operaatio MD3

Operaatio MD3 oli peitenimi Välimeren laivaston ensimmäiselle Bardian pommitukselle toisessa maailmansodassa 21. kesäkuuta 1940. Pommituksen tarkoituksena oli tuhota Bardiaan sijoitetut Italian maavoimien varastot sekä joukkojen keskitykset. Bardia oli pieni satamakaupunki noin kuusi mailia Englannin ja Italian armeijoiden väliseltä Egyptin rintamalta Libyaan. == Operaatio == Vara-amiraali John Toveyn johtaman hyökkäysosaston muodostivat risteilijät HMS Orion, HMS Neptune ja HMAS Sydney sekä ranskalainen taistelulaiva Lorraine. Osaston saattueena oli neljä hävittäjää. Osaston maaleiksi oli määrätty rannikkopatterit, radioasema, ammusvarastot sekä voima- ja pumppuasemat.The Royal Navy and the Mediterranean Volume I: September 1939 – October 1940 s. 27 Osasto saapui käsketylle tulitusalueelle noin puoli kuusi aamulla ja tulitti määrättyjä kohteita kello 05.48–06.06 21. kesäkuuta. Etäisyys maaleihin oli 12 000–14 000 jaardia. Italialaisten rannikkopatterit eivät vastanneet tuleen, mutta ilmatorjunta tulitti samaan aikaan hyökkääviä Royal Air Forcen koneita. Ilmatorjunta kuitenkin lamautettiin nopeasti HMS Neptunen ja Lorrainen tykkien tulella. Tiedustelukoneen ottamat valokuvat osoittivat neljän ammusvarastona käytetyn rakennuksen tuhoutuneen sekä merkittävää vahinkoa aiheutetun varastoille, kasarmeille ja hallintorakennuksille. Hyökkäyksessä olisi ehkä ollut mahdollista saada vielä enemmän tuhoa aikaan, mikäli Royal Air Forcen hävittäjä ei olisi hyökännyt HMAS Sydneyn lähettämän tulenjohtokoneen kimppuun. Tulenjohtokone joutui tekemään pakkolaskun Mersa Matruhin lentotukikohtaan. Toisaalta Lorraine avasi tulen Royal Air Forcen Gloster Gladiatoreja vastaan. Taistelualueella ei havaittu vihollisen lentotoimintaa. == Samanaikaiset operaatiot == Operaation kanssa samaan aikaan hyökkäsi Royal Air Forcen Bristol Blenheimit Tobrukin satamaan. Lentäjien ilmoituksen mukaan hyökkäyksessä syttyi yksi satamassa ollut alus tuleen. Kyrenaikan rannikolla oli kaksi laivasto-osastoa: * Viisi 2. Hävittäjälaivueen hävittäjää etsimässä vihollisen sukellusveneitä Aleksandrian ja Tobrukin väliltä * Ranskalaiset risteilijät Suffren ja Duguay- Trouin sekä kolme 14. Hävittäjälaivueen hävittäjää valvomassa merialuetta ja etsimässä mahdollisia italialaisia huoltosaattueita. Kumpikaan laivasto- osastoista ei kohdannut vihollista ja ne palasivat 21. kesäkuuta iltapäivällä Aleksandriaan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1940 sotahistoria Luokka:Toisen maailmansodan sotilasoperaatiot
Jalkamylly

Jalkamylly (tunnetaan myös nimillä puromylly, hierinmylly ja härkinmylly) oli vanhin ja aina 1900-luvun alkuun asti suosituin vesimyllyn tyyppi. Jalkamyllyssä on pystysuora akseli toisin kuin vaaka-akselisissa ratasmyllyissä. Vesi pyöritti akselin ympäri siipipyörää, joka taas puolestaan pyöritti yhtä kiviparia. Puromyllynimitys tulee siitä, että mylly toimii myös pienellä virtaamalla. Suomen itä- ja pohjoisosissa mylly on saanut nimensä siivistään, jotka muistuttavat taikinansekoituskeppiä, eli härkintä tai hierintä. Jalkamyllyissä on ihmisen jalan muotoinen kiilauslaite, josta nimitys jalkamylly. Kiilauslaitteella pystyttiin säätämään jauhojen karkeutta. Jalkamyllyllä pystyttiin tuottamaan 5-6 tynnyriä viljaa vuorokaudessa. Jalkamyllyjä käytettiin jauhojen jauhamisen ohella luu- ja ruutijauhojen tekemiseen, pellavamyllynä sekä nuuskatupakan valmistamiseen. Jalkamyllyn korvasi koskipaikoissa ratasmylly, joka oli tehokkaampi mutta vaati suuremman vesivoiman. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * A. R. Vesa : Jalkamylly - syrjäseutujen mielenkiintoisin nähtävyys, Aamulehti, 16.07.1939, nro 187, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Myllyt
Huoneentaulu

Huoneentaulu oli liite Martti Lutherin Vähässä katekismuksessa, jossa oli tulkintaa Raamatun ohjeista perheenjäsenten ja yhteiskunnan eri ryhmien velvollisuuksista toisiaan kohtaan. Tähän sisältyy kolmisäätyoppi. Luokka:Raamattuopetus
Asianosaisseuraanto

Asianosaisseuraanto tarkoittaa asianosaisen vaihtumista oikeudenkäynnin kuluessa. Tällöin henkilön tilalle tulee oikeudenkäynnin ulkopuolinen henkilö, joka saa saman aseman kuin alkuperäinen asianosainen. Yleensä niin tapahtuu, kun asianosainen kuolee, ja hänen oikeudenomistajansa haluavat jatkaa oikeudenkäyntiä uusina asianosaisina.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palstat 37–38 Riita-asiassa seuraannon vaikutus oikeudenkäyntiin riippuu siitä, onko kyse kantajasta vai vastaajasta. Kantajapuolella tehdyn esineen tai oikeuden luovutuksen jälkeen uusi henkilö voi ryhtyä kantajaksi esittämättä uutta kannetta. Tällöin ei tarvita alkuperäisen kantajan eikä vastaajan suostumusta, mutta alkuperäisen henkilön tekemät prosessitoimet velvoittavat uutta kantajaa. Vastaajapuolella tapahtuvan asianosaisseuraannon toteuttaminen vaatii aina kantajan suostumuksen, mutta alkuperäisen vastaajan lupaa ei tarvita. Sivuväliintulijaksi voi uusi vastaaja päästä siinäkin tapauksessa, ettei kantaja suostu asianosaisseuraantoon (Oikeudenkäymiskaari 18:8–10). Rikosasiassa asianosaisseuraanto on hyvin poikkeuksellista. Syytetyn kuollessa asianosaisseuraanto voi tapahtua vain konfiskaatiovaatimuksen osalta. Tällöin vaatimusta ajetaan syytetyn oikeudenomistajia vastaan, jotta tuomioistuin tuomitsisi menettämisseuraamuksen kuolinpesän varoista (Rikoslaki 8:16.2). ==Lähteet== Luokka:Prosessioikeus
HMS Devonshire (39)

HMS Devonshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston London-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 1926. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1929. ==Palvelus== Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Välimeren laivaston 1. risteilijäviirikköön. Alus oli 1932-1933 Kiinan asemalla. Toisen maailmansodan alettua alus liitettiin Kotilaivastoon, jonka mukana se osallistui Norjan taisteluihin.Whitley s. 88 Devonshire kuului elokuussa 1940 operaatio Menacessa Dakariin hyökänneeseen osastoon. Alus tulitti operaation aikana Vichyn Ranskan laivaston aluksia sekä Dakarin rannikkolinnakkeita. Operaation keskeyttämisen jälkeen alus jatkoi Vichyn Ranskan alueiden valvontaa Päiväntasaajan Afrikan rannikolla, sulkien muun muassa Kamerunin ja Gabonin satamat. Tammikuussa 1941 alus osallistui saksalaisen kaapparin Kormoranin etsintään eteläisellä Atlantilla, minkä jälkeen se palasi Englantiin huollettavaksi. Alus oli helmikuusta toukokuuhun telakalla, mistä vapauduttuaan se liitettiin Kotilaivastoon suojaamaan Jäämeren saattueita. Syyskuussa alus siirrettiin Itäiseen laivastoon. Alus oli lippulaivana osastossa, joka kaappasi 2. marraskuuta Hyväntoivonniemen itäpuolella Vichyn Ranskan Indokiinaan matkanneen saattueen. Alus pysäytti 22. marraskuuta Ascension Islandin pohjoispuolella saksalaisen kaapparin Atlantiksen. Alus oli tammikuusta maaliskuuhun 1942 huollossa Norfolkissa Yhdysvalloissa, minkä jälkeen se palasi Intian valtamerelle. Alus osallistui huhtikuussa Madagaskarin valtaukseen (operaatio Ironclad).Whitley s. 89 Alus suojasi ANZACin joukkojenkuljetussaattueita Suezilta Australiaan, kunnes palasi toukokuussa 1943 Englantiin telakalle. Alus palasi palvelukseen maaliskuussa 1944. Sodan loppuajan alus oli Kotilaivastossa ja osallistui muun muassa Norjan rannikolle tehtyjen hyökkäysten suojaamiseen. Sodan päätyttyä Devonshire muutettiin 1947 koululaivaksi. Alus myytiin romutettavaksi 16. kesäkuuta 1954. Se saapui 12. joulukuuta Cashmorelle Newportiin romutettavaksi. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston County-luokan risteilijät Luokka:London-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
Emil Kraepelin

Emil Kraepelin (15. helmikuuta 1856 Neustrelitz, Mecklenburg-Strelitz − 7. lokakuuta 1926 München, Saksa) oli saksalainen psykiatri. Hän uudisti näkemyksiä esimerkiksi skitsofreniasta sekä Alzheimerin taudista, ja häntä pidetään yhtenä nykyaikaisen psykiatrian isistä. 1900-luvun alussa psykiatrisia sairauksia pidettiin fysiologisina rap­peu­tu­mis­ilmiöinä, joihin joillakin ihmisillä on tavallista voimakkaampi pe­rin­nöllinen tai­pu­mus. Ulkoiset seikat korkeintaan laukaisevat fysiologisen tapahtumasarjan, joka on var­si­nai­nen sairaus. Kraepelin edusti tätä ajattelutapaa, jossa psykiatriset sairaudet olivat perinnöllisiä ja biologisia toimintahäiriöitä. Kraepelin teki ensimmäisiä tieteellisiä tutkimuksia kielilläpuhumisesta tutkiessaan skitsofreniapotilaiden kielellistä käyttäytymistä. Hän yhdisti kielilläpuhumisen skitsofreniaan. Kraepelin pani alulle Heidelbergin yliopiston psykiatrisen sairaalan potilaiden taideteosten kokoelman, jota Hans Prinzhorn myöhemmin laajensi kokoelmaksi, joka nykyisin tunnetaan nimellä Prinzhornin kokoelma. Kraepelin oli eugeniikan puolestapuhuja. ==Tautiluokitus== Kraepelin kehitti 1880-luvulla kuvailevan tautiluokitusjärjestelmän, jota käytettiin pitkälle 1900-luvulle tautien luokitukseen. Systeemissä ei alkuun huomioitu psykodynaamisia tekijöitä, jotka myöhemmässä vaiheessa täydennettiin siihen.Viljanen s. 28. Kraepelinin jälkeen 1970-luvulla syntyi neokraepeliniläisten aloitteesta DSM-III-nimisen mielenterveyden ja käyttäytymisen häiriöiden diagnoosijärjestelmän kehittely. Neokraepeliniläisiä ei pidetä yhden koulukunnan edustajina eikä tautiluokituksen ainoina kehittäjinä, mutta DSM-III perustuu kuitenkin merkittävästi Kraepelinin luokituksen pohjalle.Viljanen s. 29. == Lähteet == * Anna Maria Viljanen, Psykiatria ja kulttuuri. Suomen Antropologinen Seura; Stakes, 1994 ISBN 951-47-8526-6 Stakesin tutkimuksia 37 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Emil Kraepelin in memoriam Duodecim 1/1927 Luokka:Saksalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Hanna Kokko

__NOTOC__ Hanna Maaria Kokko (s. 26. syyskuuta 1971 Helsinki) on suomalainen luonnontieteilijä. Hän työskentelee evoluutioekologian professorina Zürichin yliopistossa. Vuonna 2008 Kokko ja Katja Bargum julkaisivat kansantajuisen teoksen Kutistuva turska ja muita evoluution ihmeitä. He saivat teoksesta tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2009. 1970-luvulla Kokko asui perheensä kanssa kolme vuotta Heidelbergissä Saksassa. Hänen isänsä työskenteli tutkijana ja äiti kustantamossa. Kokko valmistui ylioppilaaksi Helsingin Saksalaisesta koulusta vuonna 1990 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1995. Hänen lopputyönsä käsitteli saimaannorppien populaatiodynamiikkaa ja hän valmisteli sen käytännössä Helsingin yliopiston ekologian laitoksella. Kokko sai luvan aloittaa evoluutiobiologisen väitöskirjan teon Helsingin yliopistossa, vaikkei hänellä ollut biologin perustutkintoa. Vuonna 1997 tarkastetun väitöskirjan nimi oli Evolution of honest sexual displays. Samana vuonna Kokko nimitettiin yliopiston dosentiksi. Vuonna 1998 Kokko siirtyi Cambridgen yliopistoon postdoc-tutkijaksi ja vuonna 2000 tutkijaksi Glasgow’n yliopistoon. Vuonna 2001 hän aloitti tutkimustyön muun muassa sinikurkkumalurien parissa Australiassa. Vuonna 2002 hänet valittiin Jyväskylän yliopiston yliassistentiksi ja 2004 Helsingin yliopiston eläinekologian professoriksi. Helsingissä Kokon tutkimusryhmä tutki muun muassa eläinyksilöiden ja ryhmän välisiä vuorovaikutussuhteita. Kokko toimi Suomen Biologian Seura Vanamo ry.:n puheenjohtajana 2008–09. Vuosina 2010–2014 Kokko työskenteli Canberrassa sijaitsevan Australian kansallisen yliopiston evoluutiobiologian professorina.Kivipelto, Arja: Evoluution hutien etsijä. Helsingin Sanomat 19.10.2010, s. D 1. Kokko katsoo työskentelevänsä kahdella mielenkiintoisella ja tärkeällä rajapinnalla: toinen tavoitteista on ymmärtää evoluutio- ja ekologisten prosessien vuorovaikutusta ja toinen on parantaa viestintää empiristien ja teoreetikkojen välillä. Hanna Kokon kotisivu. Kokko on julkaissut yli kaksisataa tieteellistä artikkelia kansainvälisissä sarjoissa sekä englanninkielisen oppikirjan, Modelling for Field Biologists and Other Interesting People, matemaattisesta mallintamisesta biologiassa. Kokko sai vuonna 2016 Suomen Kulttuurirahaston 30 000 euron arvoisen palkinnon merkittävästä kulttuuriteosta. Vuonna 2020 Kokko valittiin American Academy of Arts and Sciencesin jäseneksi. == Teoksia == * Evolution of honest sexual displays. Väitöskirja, Helsingin yliopisto, 1997. * Modelling for Field Biologists (and Other Interesting People). Cambridge University Press, 2007. ISBN 0-521-53856-4. * Hanna Kokko ja Katja Bargum: Kutistuva turska ja muita evoluution ihmeitä. WSOY, 2008. ISBN 978-951-0-34020-2. == Lähteet == * Yliopisto-lehti 12/97. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Evoluutiobiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Zürichin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset skeptikot Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Sussex (96)

HMS Sussex oli Britannian kuninkaallisen laivaston London-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Hebburnista Hawthorn Leslie and Companyltä, missä köli laskettiin 1 helmikuuta 1927. Alus laskettiin vesille 22. helmikuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1929. == Palvelus == Vuonna 1934 alus siirrettiin Välimereltä Australiaan, josta se palasi 1936 Välimerelle. Toisen maailmansodan alettua alus muodosti HMS Shropshiren kanssa Force H:n Etelä-Atlantilla tehtävänään muun muassa Saksan laivaston risteilijän Admiral Graf Speen etsiminen. Alus pysäytti 2. joulukuuta saarronmurtaja Watussin.Whitley s. 89 Alus palasi Kotilaivastoon ja otti osaa Norjan taisteluihin palattuaan huollosta 25. toukokuuta. Alus siirrettiin taisteluiden jälkeen huollettavaksi Glasgowiin telakalle, missä alukseen osui lentopommi 18. syyskuuta vastaisena yönä 1940. Osuma aiheutti aluksella suuren tulipalon, irrotti perän aluksen vajotessa kyljelleen pohjaan. Sussex palautettiin palvelukseen vasta elokuussa 1942.Whitley s. 89-90 Telakalla alukselta poistettiin puolentuuman konekiväärit, yksiputkiset nelituumaiset korvattiin neljällä kaksiputkisella, kahdella kahdeksanputkisella kaksinaulaisella ja kymmenellä yksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Alukselle asennettiin myös tyyppien 273, 281, 282 ja 285 tutkat.Whitley s. 88 Palvelukseen palattuaan alus oli Atlantilla, jossa se etsi saksalaisia saarronmurtajia. Alus pysäytti 20. helmikuuta 1943 saksalaisen Hohenfriedburgin Cape Finisterren vesillä ja saman aikaisesti kykeni juuri ja juuri väistämään U-264 laukaisemat torpedot. Alus oli huollossa telakalla, mistä se palasi joulukuussa 1943 palvelukseen. Huollon jälkeen aluksen 20 millimetrin aseiden lukumäärä oli 22 putkea. Aluksen lentokoneen tarvitsemat järjestelmät poistettiin. Seuraavan kerran alus palasi suuresta huollosta kesäkuussa 1944. Huollossa alukselta poistettiin torpedoputket, X-torni ja 15 yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Poistetut aseet korvattiin neljällä kahdeksanputkisella kaksinaulaisella ja neljällä kaksiputkisella 20 millimetrin ilmatorjuntatykillä. Samalla aluksen tutkajärjestelmät modernisoitiin. Tämän jälkeen alus siirrettiin Itäiseen laivastoon. Japanin antautumisen jälkeen alus suojasi operaatioita Alankomaiden Itä-Intiassa, kunnes palasi kotivesille. Alus poistettiin 1949 palveluksesta ja siirrettiin 3. tammikuuta 1950 BISCOlle. Alus saapui 23. helmikuuta Arnott Youngille Dalmuiriin romutettavaksi.Whitley s. 90 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston County-luokan risteilijät Luokka:London-luokan risteilijät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät
Populaatiodynamiikka

Populaatiodynamiikka tarkoittaa tietyllä alueella elävien ja kasvavien yksilöiden muodostaman populaation eli kannan koon ja tiheyden sekä sisäisen rakenteen muuttumista tilan ja ajan suhteen, sekä näihin kaikkiin vaikuttavia tekijöitä. Sisäiseen rakenteeseen kuuluvat esimerkiksi sukupuoli- ja ikärakenne. Populaatioon vaikuttavia tekijöitä ovat populaatiotiheydestä riippumattomat, esimerkiksi erilaiset luonnonkatastrofit, tai tiheydestä riippuvaisia, kuten ravinnon jakautuminen tai ylikansoitetussa yhteisössä leviävät taudit. Populaatioiden kokoa tutkitaan ekologiassa ja populaatiogenetiikassa. Populaatioiden kokoa merkitään kirjaimella N. ==Populaation koon muutos matemaattisesti== ===Eksponentiaalinen kasvu=== Jos populaatio kasvaa tasaisesti geometrisen sarjan mukaisesti,Heikki Sisula: Ekologian perusteet, WSOY 1977 ja 1980, toinen uusittu painos, ISBN 951-0-09665-2, sivu 58 niin sen kasvu noudattaa differentiaaliyhtälöä :\frac{dN}{dt} = rN, missä r on kasvukerroin eli syntyvyys–kuolevuuskerroin. Jos populaatiokoko on esimerkiksi 1000, ja syntyy 20 yksilöä ja kuolee 10 yksilöä, niin kasvukerroin on silloin \frac{20-10}{1000}. Jos yllä mainittu differentiaaliyhtälö ratkaistaan, niin ratkaisuksi saadaan :N_t= N_0 e^{rt}, missä * N_t on populaatiokoko hetkellä t * N_0 on populaation koko alkutilanteessa hetkellä t=0 * e on Neperin luku * r on kasvukerroin * t on alkutilanteesta kulunut aika Tällöin populaatio kasvaa eksponentiaalisesti, ja sen kuvaaja muistuttaa eksponenttifunktion kuvaajaa. Kasvukerroin voidaan määritellä kaavalla :r = \frac{1}{T} \operatorname{ln} R_0, missä R_0 on uusiutuvuuskerroin ja T on sukupolven pituus. ===Logistinen kasvu=== Logistisessa kasvussa populaation kasvua rajoittaa ympäristön kantokyky K. Tällöin kasvua kuvaa differentiaaliyhtälö :\frac{dN}{dt}= r N \frac{K-N}{K}, mistä voidaan päätellä, että \frac{N}{K} on ympäristön vastus. Kasvuvaiheen alussa \frac{dN}{dt} = rN.Ekologian perusteet, sivu 59 ===Viivästävä tekijä=== Jos populaation kasvussa on jokin viivästävä tekijä, niin syntyy helposti populaatiokoon värähtelyjä. Tällaista tilannetta kuvaava differentiaaliyhtälö on :\frac{dN}{dt} = rN \frac{K-N_{t-a}}{K}, missä a on viivästys aikayksikköinä, esimerkiksi 1 vuorokausi tai 2 vuotta. ===Kaksi kilpailevaa populaatiota=== Jos on olemassa kilpailevat populaatiot N_1 ja N_2Ekologian perusteet, 3.2.5 Lajienvälinen kilpailu ja logistisen kasvun malli niin näiden populaatioiden kasvua kuvaavat differentiaaliyhtälöt ovat :\begin{align} dN_1 &= r_1 N_1 \frac{K_1-N_1-\alpha N_2}{K_1}\\\ dN_2 &= r_2 N_2 \frac{K_2-N_2-\alpha N_1}{K_2}, \end{align} missä N_1=\alpha N_2 ja N_2=\beta N_1. == Lähteet == * * Populaatioekologia/populaatiodynamiikka * Ekologian perusteet === Viitteet=== Luokka:Ekologia
HMS Dorsetshire (40)

HMS Dorsetshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Norfolk-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 21. syyskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1930. == Palvelus == Dorsetshire oli 1930 - 1933 Atlantin ja Kotilaivastossa, minkä jälkeen alus siirrettiin Afrikan asemalle, josta se palasi vuoden vaihteessa 1935-1936 huollettavaksi Englantiin. Palvelukseen palatessaan alus liitettiin 5. risteilijäviirikköön Kiinan asemalle, missä se oli toisen maailmansodan alkuun saakka. Saksalaisten kaappareiden ilmaantuminen maailman merille aiheutti aluksen siirron Ceylonille, missä alus yhdessä HMS Hermeksen ja HMS Cornwallin kanssa muodosti Force I:n tehtävänään Saksan laivaston Admiral Graf Speen löytäminen.Whitley s. 91 Vuoden lopulla alus sai käskyn siirtyä La Plata -joen suulle, jonne se saapui 12. joulukuuta avustamaan taistelulaivan saartoa. Alus jäi valvomaan merenkulkua ja etsimään saksalaisia saarronmurtajia Etelä-Atlantille. Alus pysäytti helmikuussa 1940 saksalaisen Wakaman Rion edustalla. Kesän kuluessa alus siirtyi Freetownin alueelle, jossa se osallistui operaatioihin Vichyn Ranskan hallintoa ja laivastoa vastaan. Alus muun muassa varjosti taistelulaiva Richelieutä ja osallistui heinäkuussa hyökkäykseen Dakariin (operaatio Menace). Marraskuussa alus palasi Intian valtamerelle tukemaan Italian Somalimaassa käytyjä taisteluita tulittamalla maissa olevia kohteita. Kuitenkin Saksan laivaston risteilijän Admiral Scheerin ilmaantuminen vuoden lopulla Etelä-Atlantille pakotti aluksen siirtymään Afrikan länsirannikolle ja joulukuussa alus oli jälleen Freetownissa. Toukokuussa 1941 alus sai tehtäväkseen suojata Sierra Leonesta Englantiin purjehtinutta saattuetta SL74, kun se kesken kaiken määrättiin osallistumaan Saksan laivaston taistelulaivan Bismarckin etsintään ja tuhoamiseen. Tämän jälkeen alus palasi Freetowniin suojaamaan kauppamerenkulkua alueella. Kaappariuhan kohotessa alus myös suojasi saattueita kerran jopa Bombayhin. Alus pysäytti 1. joulukuuta 1941 St. Helenan länsipuolella kaappareiden huoltolaivan Pythonin ja samassa yhteydessä selvisi sukellusvene UA:n laukaisemista torpedoista. Japanin liittyessä sotaan Dorsetshire määrättiin palaamaan Intian valtamerelle komentajanaan kommodori Augustus Agar, joka oli vuonna 1919 komentanut moottoritorpedoveneitä Suomenlahdella. Maaliskuussa 1942 risteilijä oli huollettavana Colombossa. Huolto kuitenkin keskeytettiin, kun saatiin kuun lopulla tieto keisarillisen Japanin laivaston lentotukialusten lähestymisestä. Alus purjehti yhdessä HMS Cornwallin kanssa Itäiseen laivastoon Malediiveille, mutta japanilaiset lentotukialuskoneet yllättivät risteilijät ja upottivat ne 5. huhtikuuta 1942 Malediiveilta kaakkoon.Whitley s. 91-92 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston County-luokan risteilijät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan risteilijät Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset