EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Williamsin oireyhtymä

Williamsin oireyhtymä eli Williams-Beurenin oireyhtymä (WS) on harvinainen geneettinen häiriö, joka johtuu 7. kromosomissa sijaitsevan elastiinigeenin (ELN) virheestä.Genetics Home Reference: Williams syndrome Oireyhtymän kuvasi uusiseelantilainen kardiologian tohtori J. C. P. Williams vuonna 1961. Sen esiintyvyys väestössä on noin 1:10 000\. Esiintyvyys sukupuolten välillä jakautuu tasaisesti.WSA: What is Williams Syndrome? Sydänviat, purentaviat, diabetes ja muut elimistön häiriöt ovat siinä hyvin yleisiä.GeneReviews: Williams Syndrome Älykkyysosamäärä on keskimäärin noin 60. Sydänongelmien syynä uskotaan suurimmaksi osin olevan elastiini-proteiinikompleksia koodaavan geenin puute. Tällä geenivirheellä saattaa myös olla vaikutusta kognitiivisiin toimintoihin. Williamsin oireyhtymässä on tunnusomaisesti ”tonttumaiset” kasvonpiirteet; pieni pystynenä ja leuka, pitkä ylähuuli / leveä suu sekä turvotusta silmien ympärillä. Sinisissä tai vihreissä silmissä on usein tähtimäinen kuvio iiriksen ympärillä. Tähän pohjautuen professori Howard Lenhoff onkin väittänyt, että Williamsin oireyhtymä olisi ollut innoituksena peikko- ja keijukaistarinoille. Oireyhtymää sairastavat ovat usein erittäin ulospäinsuuntautuneita, puheliaita ja sosiaalisia. Monilla heistä on musiikillisia taipumuksia. Absoluuttinen sävelkorva on yleinen (jopa 30 %). Muusikoillakin absoluuttinen sävelkorva on harvinaisempaa.Frith, U. How Cognitive Theories Can Help Us Explain Autism. Speech. UC Davis Mind Institute. Video available, 4/5 down the list: http://www.ucdmc.ucdavis.edu/mindinstitute/videos/video_autism.html Myös yliherkkä kuulo on tyypillistä. Tämä vaiva vähenee yleensä iän myötä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The Williams Syndrome Association * Kehitysvamma-alan verkkopalvelu Luokka:Oireyhtymät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tarkastaja Ankardo

Ankardo () on Benoît Sokalin luoma aikuissarjakuva, jonka päähenkilö on samanniminen yksityisetsivä. Ankardo on ankka, joka pukeutuu pitkään takkiin. Ankardon hahmo viittaa paitsi Aku Ankkaan, myös stereotyyppiseen kovaksikeitetyn dekkarin etsivään. Seikkailut sijoittuvat eläinmaailmaan, joka varhaisissa albumeissa on tarkemmin selittämättä olemassa ihmisten maailman rinnalla ja myöhemmissä itsenäisesti. Sarjakuvan muita hahmoja on muun muassa Rasputin, joka on venäläinen kollikissa. == Albumit == * * * * * * * * * * * * * * * * L'affaire belge (2005) (Ei julkaistu suomeksi) * * * * * * * * * Vihreäsilmäinen kuolema (La mort aux yeux verts 2016) Piirrokset: Pascal Regnauld. Teksti: Benoît ja Hugo Sokal. Suom. Juhani Tolvanen. Jalava 2016. == Aiheesta muualla == * Luettelo albumeista. * Antti Leikas: Dekkarilla on pitkä takki ja tupakka. Kaltio 1/2008. * Vesa Kataisto: Hoitajan veriset kädet . Kvaak.fi 3.1.2004. * Vesa Vitikainen: Musta meri . Kvaak.fi 1.5.2005. * Jukka Laine: Valkokaulusjuomari . Kvaak.fi 12.3.2006. * Jukka Laine: Pedon varjo . Kvaak.fi 10.10.2007. * Janne Viitala: Porvarisnaisen hillitön charmi. Kvaak.fi 23.11.2008. * Janne Viitala: Kasvoton nainen. Kvaak.fi 21.11.2009. * Jukka Laine: Ankardon ensimmäiset tutkimukset albumina ja väreissä. Kvaak.fi 24.8.2011. * Janne Viitala: Ankardo yllättää. Kvaak.fi 24.8.2011. * Janne Viitala: Ankkavanhus ja meri. Kvaak.fi 5.6.2014. * Johannes Valkola: Ankkavanhus ja meri . Keskisuomalainen 8.6.2014. * Reijo Valta: Ajankohtaista Ankardoa. Kvaak.fi 15.5.2015. Luokka:Belgialainen sarjakuva Luokka:Sarjakuva- albumisarjat Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset linnut
Evergrey

Evergrey on progressiivista metallia soittava vuonna 1996 perustettu yhtye. Yhtye on perustettu Göteborgissa, Ruotsissa. Yhtyeen ensimmäinen albumi The Dark Discovery julkaistiin vuonna 1998. Evergreyn sanoitukset käsittelevät ihmisen tuskaa ja ahdistusta. Solitude, Dominance, Tragedy -albumin kantava teema on yksinäisyys. Laulaja-kitaristi Tom S. Englund sai inspiraation In Search of Truth -albumin aihepiiriin luettuaan Whitley Strieberin Ufosieppauskokemuksensa pohjalta kirjoittaman kirjan Communion. Vuonna 2003 ilmestynyt Recreation Day puolestaan kertoo elämän uudelleenrakentamisesta suuren menetyksen tai trauman jälkeen. Vuoden 2004 The Inner Circle -albumin sanoitukset käsittelevät uskontoa ja lasten hyväksikäyttöä. Toukokuussa 2010 yhtye ilmoitti, että Jari Kainulainen, Jonas Ekdahl sekä Henrik Danhage eroavat bändistä yhteisymmärryksessä jäljelle jääneiden jäsenien kanssa. Tilalle tulivat Marcus Jidell, Johan Niemann sekä Hannes Van Dahl. Yhtye esiintyi keväällä 2022 Suomessa kolmella keikalla. == Jäsenet == * Tom S. Englund – laulu, kitara (1995–) * Henrik Danhage – kitara, taustalaulu (2000–2010, 2014–) * Rikard Zander – koskettimet, taustalaulu (2002–) * Jonas Ekdahl – rummut (2003–2010, 2014–) * Johan Niemann – basso, taustalaulu (2010–) === Entiset jäsenet === * Dan Bronell – kitara (1996–2000) * Patrick Carlsson – rummut (1996–2003) * Will Chandra – koskettimet (1996–1998) * Michael Håkansson – basso (1999–2006) * Sven Karlsson – koskettimet (1999–2001) * Fredrik Larsson – basso (2007) * Daniel Nöjd – basso, laulu (1996–1999) * Christian Rehn – koskettimet (2001–2002) * Jari Kainulainen – basso (2007–2010) * Hannes Van Dahl – rummut (2010–2013) * Marcus Jidell – kitara, taustalaulu (2010–2013) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * * * * * * === Kokoelma-albumit === * === Livealbumit === * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Evergreyn virallinen sivusto Luokka:Ruotsalaiset progressiiviset metalliyhtyeet Luokka:Ruotsalaiset power metal -yhtyeet
Asterix

Asterix on ranskalaisten käsikirjoittaja René Goscinnyn (1926–1977) ja piirtäjä-käsikirjoittaja Albert Uderzon (1927–2020) luoman Asterix seikkailee ‑sarjakuvan päähenkilö. Asterix on pienikokoinen ja älykäs gallialainen soturi, joka ystävänsä Obelixin kanssa seikkailee – Rooman valtakunnan hallitsijan Julius Caesarin hallituskaudella – noin vuonna 50 ennen ajanlaskun alkua. Asterix omistaa siivellisen kypärän, joka vaihtaa siipien asentoa omistajan mielialan mukaan. Asterixin kotikylä on Gallian viimeinen maa-alue, jota Rooma ei ole valloittanut. Asterix saa itselleen yli-inhimilliset voimat juomalla tietäjä Akvavitixin tekemää taikajuomaa, jota hän kuljettaa mukanaan pienessä pullossa. Hänellä on myös miekka varusteinaan, jota hän tosin käyttää hyvin harvoin. Asterixin ja Obelixin lempipuuhiin kuuluu roomalaisten löylyttäminen sekä villisikojen metsästys. Obelix on Asterixin aisapari, apurihahmo, jonka Uderzo keksi sen jälkeen, kun Goscinny vaati tekemään päähenkilöstä pienikokoisen. Uderzo olisi itse halunnut Asterixin olevan päinvastainen; suuri ja vahva soturi, joten Obelixin liittäminen mukaan tarinoihin oli eräänlainen kompromissi. Asterix kumppaneineen ilmestyi ensimmäisen kerran 29. lokakuuta 1959, jolloin sarjaa alettiin julkaista ranskalaisessa Pilote-lehdessä. Käsikirjoittajana toimi René Goscinny ja piirtäjänä Albert Uderzo. Goscinnyn kuoltua vuonna 1977 Uderzo jatkoi sarjan tekemistä yksin vuoteen 2009 asti. Vuonna 2012 julkistettiin Uderzon valitsemat uudet tekijät, käsikirjoittaja Jean-Yves Ferri ja kuvittaja Didier Conrad. Heidän ensimmäinen Asterix-albuminsa Asterix ja piktit julkaistiin vuonna 2013. Asterix on esiintynyt myös kahdeksassa piirroselokuvassa, neljässä näytellyssä elokuvassa ja yhdessä televisioelokuvassa. Sarjakuvan pohjalta on lisäksi julkaistu muun muassa useita video- ja lautapelejä, kuva- ja pelikirjoja sekä lukuisia oheistuotteita. Asterix-teemainen huvipuisto Parc Astérix avattiin Ranskan Plaillyssä vuonna 1989. == Lähteet == * Asterixin viralliset sivut * Asterixin viralliset sivut ===Viitteet=== Luokka:Asterix- sarjakuvan hahmot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Figuren aus Asterix#Asterix
Akvavitix

Akvavitix () on hahmo Asterix-sarjakuvassa, Asterixin kotikylän tietäjä eli druidi.Olivier Andrieu: Asterix & Co – Osa 1: Gallian maisemat (suom. Liisa Leppänen), s. XLI–XLIII. Egmont Kustannus, Tampere 2001. Akvavitix on ainoa, joka osaa valmistaa yli-inhimilliset voimat antavaa taikajuomaa. Juoman tunnetuin osa-aines on misteli, joka pitää aina leikata kultaisella sirpillä. Koska juoma on ratkaiseva voima taistelussa roomalaisia vastaan, nämä ovat kerran (jos toisenkin, ehkä) napanneet tietäjän. Akvavitix osaa valmistaa myös eräitä muita ihmejuomia. Hän osallistuu säännöllisesti tietäjien kokoontumiseen Carnotumin metsässä (toisissa suomennoksissa Karnuuttien metsä) ja on useasti voittanut siellä parhaan tietäjän palkinnon. Asterixin ystävä Obelix putosi pienenä taikajuomapataan, minkä seurauksena juoma vaikuttaa hänessä pysyvästi. Akvavitix on mukana jo sarjan ensimmäisessä albumissa Asterix gallialainen. Nimi Akvavitix perustuu luultavasti latinankieliseen ilmaisuun "aqua vitis" eli "voiman vesi". ==Lähteet== Luokka:Asterix- sarjakuvan hahmot
Äänisen aallot

Äänisen aallot on George de Godzinskyn säveltämä ja Kerttu Mustosen sanoittama suomalainen valssi jatkosodan vuosilta. Aloite ”Äänisen aaltojen” sanoittamiseksi ja säveltämiseksi tuli Suomen armeijan päämajoitusmestarilta, kenraaliluutnantti A. F. Airolta. Monet tuon ajan suositut valssisävelmät olivat alkuaan venäläisiä, kuten Maks Kjussin ”Amurin aallot”, Itämeren laivaston kapellimestari G. Dobrianskin ”Elämää juoksuhaudoissa” tai Ilja Šatrovin Mantšurian kukkuloilla. Airo piti tätä ongelmallisena ja halusi tilalle jotain suomalaista. George de Godzinsky sävelsi valssin Äänisjärven rannalla, mistä se sai nimensä. Kerttu Mustosen kirjoittamat sanat heijastelevat Suur-Suomi-ideologiaa ja kuvaavat suomalaiset Itä-Karjalan vapauttajina. Alun perin valssin levytti Georg Malmstén Saksassa helmikuussa 1942 31 muun kappaleen kanssa. Myöhemmin ”Äänisen aaltoja” ovat levyttäneet mm. Reijo Taipale, Joensuun Mieslaulajat, Solistiyhtye Suomi, Espoon Mieslaulajat, Korsuorkesteri, Jaakko Ryhänen ja Eino Grön, harmonikalla mm. Kalle Palonen ja Veikon Hanurikvartetti. ==Aiheesta muualla== * Äänisen aallot. Pauli Kruhse, Histdoc. Luokka:Suomalaiset valssit Luokka:Kerttu Mustosen sanoittamat kappaleet
Tuonelan virta

thumb|Akseli Gallen-Kallela: Tuonelan joella, 1903. Tuonelan virta eli Tuonen joki erottaa suomalaisessa mytologiassa Tuonelan elävien maailmasta. Vainajien on ylitettävä vaarallinen virta päästäkseen kuolleiden maahan Tuonelaan. Virta on joko verkkaisesti virtaava synkkä joki tai raivoisa ”palava” koski, jättiläismäinen pyörre eli Kinahmi. Rauhallinen tuonen joki esiintyy muun muassa Kalevalassa. Vainajat vie verkkaisesti virtaavan joen yli Tuonen tytti lautallaan. Elävätkin saattavat pyrkiä kyytiin, uskotellen olevansa oikeasti kuolleita. Joesta voi myös päästä läpi uimalla, esimerkiksi muuttumalla vesieläimeksi. Tiellä voi kuitenkin olla rautaverkkoja, ja Tuonelassa on vartijoita. Manalla käynti onkin erittäin uskaliasta, sillä kerrotaan, että sinne menneitä on paljon, mutta ei paljon palanneita. Virrassa ui Tuonen joutsen. Lemminkäinen kuolee, ja hänet syöstään virtaan, kun hän aikoo tappaa linnun. Lemminkäisen äiti kuitenkin noukkii poikansa vedestä ja saa herätettyä hänet eloon. Jos virta on koski, siinä voivat virrata teräaseet: miesten miekat, urhojen tapparat ja naisten neulat. Sinne joutuneiden kerrotaan myös palavan. Kosken läpi pitää ilmeisesti kahlata, jos on tehnyt pahaa eläessään. Koski on sama kuin Rutjan (eli Ruijan) koski, jäämereen oletettu valtava pyörre, jonka sai kenties aikaan maailmanpylvään pyörintä akselinsa ympäri. Myös skandinaavisessa mytologiassa teräaseita vilisevä virta tulee vastaan matkalla kuolleiden maahan. Koskea on verrattu myös skandinaavisen mytologian ginnungagapiin, kaoottiseen alkutilaan, jossa yhtyvät tuli ja jää. Samankaltaisia virtoja esiintyy myös muissa mytologioissa; vertaa esimerkiksi kreikkalaisen mytologian Styksiin ja Akheroniin. == Lähteet == * Martti Haavio: Väinämöinen (1950) * E. N. Setälä: Sammon arvoitus (1932) Luokka:Suomalaisen mytologian paikat ja olotilat Luokka:mytologiset joet
Idefix

Idefix () on René Goscinnyn ja Albert Uderzon luoma pieni koira, joka seikkailee Asterix-sarjakuvassa ja omassa lastenkirjasarjassaan. Se on Obelixin lemmikki. Idefixillä on usein tärkeä rooli Asterixin ja Obelixin seikkailuissa ja se pelastaa tarpeen mukaan, esimerkiksi johdattamalla sankarit pois Kheopsin pyramidin salakäytävistä tai löytämällä jonkun hajuaistinsa avulla. Idefix esiintyy ensimmäisen kerran taustahahmona albumissa Asterix lyö vetoa, joka on Asterix-sarjan viides albumi. Asterixin ja Obelixin oleskellessa Parisiumissa Idefix löytää heidät lihakaupan luota ja seuraa heitä heidän kiertäessään koko Gallian ympäri. Vasta aivan tarinan lopussa Obelix huomaa sen. Sankareita seuraavan koiran lisääminen tarinaan oli piirtäjä Uderzon idea eikä sitä mainita Goscinnyn alkuperäisessä käsikirjoituksessa. Goscinnyn täydentämässä käsikirjoituksessa Asterixin oli tarkoitus lopussa silittää koiraa, mutta Uderzo vaihtoikin tilalle Obelixin, josta näin tuli Idefixin omistaja. Tarinan valmistumisen jälkeen Asterixia julkaissut Pilote-lehti järjesti lukijakilpailun koiran nimestä ja neljän nuoren lukijan muodostama raati valitsi voittajaksi nimiehdotuksen Idéfix. Ranskan kielessä idée fixe voisi tarkoittaa ”määrättyä ajatusta” tai pakkomiellettä. Idefix rakastaa puita ja ulvoo aina jos näkee niitä kohdeltavan huonosti. Asterix-animaatioissa Idefixin rooli on usein suurempi kuin sarjakuvissa ja sille on voitu kirjoittaa omia kohtauksia tai sivujuonia. Neliosaisen Idefix -kirjasarjan julkaisi Suomessa vuonna 1973 Sanoma Oy. Ranskankieliset alkuteokset ilmestyivät edellisenä vuonna. Idefix-sarjan suomensi Outi Walli. ==Idefix-kirjat== === Idefix, Asterixin ja Obelixin lemmikki === Teksti: René Goscinny – Kuvitus: Albert Uderzo * Idéfix fait du sport (1973) * Idéfix et la petite fille (1973) * Idéfix au cirque (1973) * Une folle poursuite (1973) * Idefix saa ystävän (Idéfix se fait un ami, 1973) * Villisianmetsästys (La chasse au sanglier, 1973) * Rajuilma (L'orage, 1973) * Hyvin ansaittu herkkupala (Un gouter bien merité, 1973) * Idefix ja vauva (Idefix et le bébé, 1973) * Idefix ja hassu pikku kala (Idéfix et le poisson clown, 1974) * Idefixin syntymäpäivä (L'anniversaire d'Idéfix, 1974) * Idefix kelkkailee (Idéfix à la neige, 1974) * Idéfix magicien (1974) * Idéfix et le perroquet (1974) === Idefix === Teksti ja kuvitus: Albert Uderzo * Idefix ja kotkanpoikanen (Idefix et le vilain petit aiglon, 1983) * Idefix ja Ahmattikotka (Idefix et la grande fringale, 1983) == Lähteet == Luokka:Lastenkirjat Luokka:Asterix-sarjakuvan hahmot Luokka:Kuvitteelliset koirat
Vetehinen (taruolento)

Vetehinen on vedenhaltija suomalaisessa mytologiassa ja kansanperinteessä. == Käsityksiä vetehisestä == Yleensä vetehinen käsitetään pahaksi olennoksi, toisinaan taas hyväksi. Vetehinen oli luultavasti veden väkeä. Vetehinen saattoi olla hukkuneen sielu, joka pyrki houkuttelemaan eläviä hukkumaan. Se saattoi nousta maallekin ja tulla houkuttelemaan maan asukkaita veteen. Näissä suhteissa vetehinen muistuttaa näkkiä ja saattaa Suomessa olla vierasperäisen näkki-hahmon kotoinen edeltäjä. Erään kansantarinan mukaan vetehinen ahdisteli järvellä kalamiehiä. Se seurasi venettä pitkään ja tarttui lopulta kiinni sen laitaan, jolloin veneessä olleet miehet iskivät kirveellä vetehisen käden irti. Vetehinen lupasi jättää ihmiset rauhaan, jos saisi kätensä takaisin. Niin tapahtui, eikä vetehinen sen jälkeen ole noussut syvyyksistä ihmisiä häiritsemään. Vetehinen ei kuitenkaan aina ole paha. Eräissä loitsuperinteissä vetehiseen vedotaan paremman kalansaaliin toivossa, ja häntä kutsutaan Karjalan kala-Jumalaksi. Ihmisten kerrotaan myös saaneen kiinni vetehisen lehmiä, erityisen hyviä lypsylehmiä. Erään käsityksen mukaan vetehinen on merenneidon miespuolinen vastine. Tällöin vetehinen kuvataan komeana ja lihaksikkaana miehenä, jolla alkaa navan alapuolelta pyrstö. Pyrstö on leveämpi kuin merenneidolla. == Vastaavia hahmoja muissa mytologioissa == Vetehishevonen on muun muassa irlantilaisilla, skoteilla ja ruotsalaisilla ihmisiä syvyyksiin houkutteleva hevonen. Vodjanoi () on slaavilaisen kansanperinteen miespuolinen veden henki, joka voi esiintyä hyvin monenlaisissa hahmoissa. Hänen sanotaan asuvan vedenpyörteessä tai vedenalaisessa palatsissa, joka on täynnä uponneista laivoista peräisin olevia aarteita. Vodjanoin sanotaan esiintyvän vanhan miehen hahmossa, jolla on vihertävä, lian peittämä parta. Hänen uskotaan aiheuttavan hukkumisia: hukkuneet hän vie veden alle palvelijoikseen. Kalastajilla on ollut tapana uhrata vodjanoille tupakkaa hyvän kalaonnen saadakseen. Vodjanoita voi lepytellä myös uhraamalla hänelle voita tai ensimmäisen saaliiksi saadun kalan. Vodjanoi on mylläreiden, mehiläistenkasvattajien ja kalastajien suojelushenki. ==Katso myös== * Ahti * Iku-Turso eli Tursas * Vesihiisi *Vetehinen (sukellusvene) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit bg:Водник (митология)
Klepsydra

Klepsydra () voi viitata seuraaviin: * klepsydra eli vesikello * Klepsydra, lähdekaivo Ateenan Akropoliin luoteisrinteessä
Twilightning

Twilightning oli vuosina 1998–2009 toiminut imatralainen metalliyhtye, jonka tyyli vaihtelee ensimmäisen levyn power metalista myöhempien julkaisujen melodiseen hard rockiin. == Historia == Twilightning julkaisi ensimmäisen demonsa Change of Scepter vuonna 1999 kokoonpanolla Tommi Sartanen (laulu, kitara), Ville Wallenius (kitara), Jussi Kainulainen (basso), Mikko Naukkarinen (kosketinsoittimet) ja Juha Leskinen (rummut). Tätä seurasivat Affection Seeker vuonna 2000 ja Return to Innocence vuonna 2001, joista jälkimmäisellä kuultiin myös uutta laulajaa Heikki Pöyhiää. Viimeiseltä demolta päätyi kaksi kappaletta myös debyyttialbumi Delirium Veilille, joka julkaistiin vuonna 2003 Spinefarmin kautta. Toisen, enemmän hard rock -vaikutteisen albuminsa Plague-House Puppet Show’n Twilightning julkaisi vuonna 2004. Tammikuussa 2006 ilmestyi minialbumi Bedlam, joka jäi kosketinsoittaja Naukkarisen viimeiseksi yhtyeessä. Twilightningin kolmas albumi Swinelords julkaistiin maaliskuussa 2007. Yhtye ilmoitti toimintansa lopettamisesta heinäkuussa 2009. == Kokoonpano == * Heikki Pöyhiä – laulu (2001–2009) * Tommi Sartanen – kitara (1998–2009) * Ville Wallenius – kitara (1998–2009) * Jussi Kainulainen – basso (1998–2009) * Mikko Naukkarinen – koskettimet (1999–2006) * Juha Leskinen – rummut (1998–2009) == Julkaisut == === Albumit === * * * === Minialbumit === * === Singlet === * === Demot === * :# :# :# :# :# * :# :# :# :# * :# :# :# == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Twilightningin sivusto * Twilightning levy-yhtiö Spinefarmin sivustolla * * * Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet
Másfél

Másfél on unkarilainen, instrumentaalista progressiivista rockia soittava yhtye, joka yhdistelee musiikissaan punkkia, jazzia, heavy metalia ja teknoa. Yhtye perustettiin 1991. Levyjen lisäksi bändi on tehnyt musiikkia tietokonepeleihin ja elokuviin. == Nykyiset jäsenet == * Attila Bácsi (kitara) * Barnabás (kitara) * Péter Sabák (basso) * Zoltán Ujj (rummut vuodesta 1998) * Levente Lukács (saksofoni) Bändissä aikaisemmin soittaneita: * János Hegedüs (basso) * Tamás Kalocsai (rummut vuoteen 1998) * Eszter Salamon (sello) == Diskografia == * Mese/Tale (1993, kasettijulkaisu) * Kínai Nátha/Chinese flu (1994) * Viperagarzon/Viperflat (1996) * Villamos/Tram (1997, audio & data CD) * Katasztrófamámor/Flush of catastrophe (1998, audio & data CD) * Angyaltojás/Angel's egg (2000, audio & data CD) * Rádióbarátnõ/Radiogirlfriendly (2000, remix) * Moni (2001, remix) * Ballast (2003, live) * En Garde! (2005) == Aiheesta muualla == * Bändin virallinen kotisivu * Másfél: Varjú -musiikkivideo Luokka:Unkarilaiset progressiiviset rockyhtyeet
Corratec

Corratec on saksalainen polkupyöriä valmistava yritys. Suomessa Corretecin pyöriä maahantuo ja jälleenmyy Suomen Polkupyörätukku. == Aiheesta muualla == * Yrityksen sivusto Luokka:Saksalaiset polkupyörävalmistajat
Pavel Pestel

Pavel Ivanovitš Pestel (; 5. heinäkuuta (J: 24. kesäkuuta) 1793 Moskova - 25. heinäkuuta (J: 13. heinäkuuta) 1826 Pietari) oli yksi Venäjän dekabristikapinan johtohahmoista.Pavel Ivanovich Pestel Encyclopedia Britannica Saksalaissyntyinen Pestel kuului Etelän Salaseuraan, ja kannatti tasavaltaa. Hän kuitenkin laati dekabristeille melko maltillisen perustuslakiehdotuksen, jossa ehdotettiin perustuslaillista monarkiaa silloisen kruununprinssi Konstantinin johdolla. Pestel vangittiin päivää ennen kapinaa. Hänet hirtettiin myöhemmin kapinan kukistuttua yhdessä neljän muun päätekijän kanssa. == Lähteet == Luokka:Dekabristit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Alta

Alta voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == === Norja === * Alta, kunta Norjassa * Alta, taajama Norjassa === Yhdysvallat === * Alta, kaupunki Iowassa * Alta, kunta Utahissa * Alta, kunnallishallinnoton alue Illinois’ssa * Alta, kunnallishallinnoton alue Kaliforniassa * Alta, kunnallishallinnoton alue Wyomingissa
Konstantin Pavlovitš Romanov

Konstantin Pavlovitš Romanov (; 8. toukokuuta (J: 27. huhtikuuta) 1779 Tsarskoje Selo – 27. kesäkuuta (J: 15. kesäkuuta) 1831 Vitebsk) oli venäläinen suuriruhtinas ja keisari Paavali I:n poika. Hänestä oli vähällä tulla Venäjän keisari vuonna 1825. Konstantin kärsi Napoleonin sodissa muutaman pahan tappion, muun muassa Austerlitzissa. Sotien jälkeen hän toimi Puolan kuvernöörinä. Hän meni naimisiin puolalaisen ruhtinattaren kanssa 1820 ja tähän liittyen luopui salaisesti vallanperimyksestä vuonna 1822. Aleksanteri I:n kuoltua vallanperimys Konstantinin ja tämän veljen Nikolain välillä oli epäselvä. Konstantin ei halunnut keisariksi, ja hän oli jo sopinut tämän Aleksanteri I:n kanssa. Keskenään he olivat tuolloin päättäneet kruunun siirtämisestä nuoremmalle veljelle Nikolaille. Lopulta, lähinnä Konstantinin laiskuuden vuoksi dekabristikapinalliset käyttivät sekavaa tilannetta hyväkseen aloittaen kapinan. He yrittivät nostaa Konstantinin keisariksi vuonna 1825 ilman tämän suostumusta. Nikolai kukisti kuitenkin kapinan. Konstantin joutui pakenemaan Puolan kansannousua vuonna 1830. Hän kuoli koleraan Vitebskissä vuonna 1831. Konstantinin ensimmäinen puoliso oli saksalaissyntyinen Sachsen-Coburg-Saalfeldin herttuatar Juliane, venäläiseltä nimeltään Anna Fjodorovna.Anna Feodorowna Historisches Lexikon der Schweitz (arkistoitu versio) Tästä erottuaan hän avioitui 1820 puolalaissyntyisen Joanna Grudzińskan kanssaBritannica.com (ilmainen). Konstantinin mukaan nimettiin Konstantininkatu Helsingin Kruununhakaan vuonna 1820. Kadun nimi muutettiin Meritullinkaduksi vuonna 1928.Olavi Terho ym (toim.): Helsingin kadunnimet, s. 121. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970, Helsinki. == Lähteet == Luokka:Romanov-suku Luokka:Varakuninkaat Luokka:Vuonna 1779 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Riippumatto

Riippumatto on kankaasta tai verkosta tehty, kahden pidikkeen väliin ripustettu makuualusta. Yleisen käsityksen mukaan riippumatto on kotoisin Väli-Amerikan mayoilta suunnilleen tuhannen vuoden takaa, mutta se on keksitty myös itsenäisesti Euroopassa keskiajallaAndré W. Sleeswyk (1990), "The Origin of the Hammock", The Mariner’s Mirror, vol. 76, n. 4, p. 361–362. Riippumatot ovat olleet perinteisesti suosittuja nukkumapaikkoja laivoilla, koska riippumatto liikkuu laivan liikkeen mukana eikä nukkuja pääse näin ollen putoamaan lattialle. ==Riippumatto sänkynä== Tropiikissa riippumatto on yleinen sängyn korvike, koska se on ilmavana viileämpi kuin paksu patja, koska sen ohut kangas tarjoaa huonomman asuinsijan loisille ja koska sen ripustusnarut voidaan kastella hyönteismyrkkyyn ja siten estää ryömiviä hyönteisiä kulkemasta nukkujan päälle. Hyttysverkon kanssa riippumatto suojaa nukkujan hyvin. Ahtaissa tiloissa on etua myös siitä, että riippumatto on helppo pakata pois siksi aikaa, kun siinä ei nukuta. ==Riippumatto majoitteena maastossa== Lämpimissä ilmanaloissa riippumatto toimii hyvin myös retkeilymajoitteena, ja monissa tuotteissa on yhdistetty riippumatto, sadekatos ja hyttysverkko. Viileyden lisäksi riippumaton etuna on, että se tarvitsee vain kaksi tukipistettä, kuten kaksi puuta, jolloin se toimii myös märässä tai kivikkoisessa maastossa. Kylmemmässä ilmanalassa riippumatto toimii huonommin, koska se on itse heikko eriste, koska siihen asetettu makuupussi tai peitto painuu nukkujan painosta kasaan ja koska siihen asetettu makuualusta pysyy kääntyilevän nukkujan alla huonosti. Riippumattoa voi eristää myös ulkopuolelta, mutta tämäntapaiset ratkaisut ovat usein kömpelöitä. == Historia == Riippumatto on kuvattu Luttrellin psalttarissa, joka on päivätty noin vuonna 1330. Englannin keskiaikaisessa käsikirjoituksessa oleva miniatyyri todistaa riippumattojen olemassaolon Euroopassa jo ennen kuin Kristoffer Kolumbus löysi Amerikan.André W. Sleeswyk (1990), "The Origin of the Hammock", The Mariner’s Mirror, vol. 76, n. 4, p. 361–362 ==Katso myös== *Riippukeinu *Riipputuoli == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoteet Luokka:Retkeilyvälineet
Sergei Trubetskoi

Sergei Petrovitš Trubetskoi (; 9. syyskuuta (J: 29. elokuuta) 1790 Nižni Novgorod – 4. joulukuuta (J: 22. marraskuuta) 1860 Moskova) oli venäläinen ruhtinas ja yksi dekabristikapinan johtohenkilöitä. Trubetskoi valittiin dekabristikapinan johtajaksi kapinan aattona 13. joulukuuta 1825. Hän ilmeisesti pelkäsi eikä tullut Senaatintorille, minne kapinalliset kokoontuivat. Kapinan kukistuttua Trubetskoi vangittiin ja tuomittiin kuolemaan. Tuomio kuitenkin lievennettiin karkotukseksi Siperiaan, josta Trubetskoi palasi armahdettuna vuonna 1856. Luokka:Venäläiset ruhtinaat Luokka:Dekabristit Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1860 kuolleet
Kauppa

Kauppa voi tarkoittaa seuraavia asioita: * kauppasopimus, jolla jotakin ostetaan tai myydään * kaupankäynti, tavaroiden ostoon ja myyntiin keskittynyt toimiala ::* vähittäiskauppa ::* tukkukauppa ::* huutokauppa * myymälä, tavaroiden myyntiin keskittynyt yritys tai yrityksen toimipiste, esimerkiksi päivittäistavarakauppa ::* lähikauppa, erityisesti elintarvikkeita myyvä pienehkö yritys ::* tavaratalo ::* elintarvikeliike, kutsutaan puhekielessä usein ruokamarketiksi tai ruokakaupaksi ::* market tai marketti
Muskariini

Muskariini on väritön, hygroskooppinen, vesiliukoinen ja huoneenlämmössä kiinteä yhdiste. Muskariini esiintyy luontaisesti tietyissä sienilajeissa, kuten punakärpässienessä ja risakkaissa. Oswald Schmiedeberg eristi muskariinin punakärpässienestä ja kuvasi sen farmakologisia ominaisuuksia vuonna 1869. Muskariini oli ensimmäinen koskaan tutkittu parasympatomimeetti. ==Vaikutukset elimistössä== Muskariini on muskariinireseptorin agonistina, joka jäljittelee elimistön oman välittäjäaineen asetyylikoliinin toimintaa. Muskariini aiheuttaa elimistössä tyypillisiä kolinergisia reaktioita. Verisuonet laajenevat, verenpaine laskee ja sydämen lyöntitiheys hidastuu. Keuhkoputket supistuvat ja limaneritys lisääntyy, mikä voi vaikeuttaa hengitystä etenkin astmaatikoilla. Muskariinireseptoriagonistit lisäävät tuntuvasti syljen eritystä. Samoin lisääntyvät hiki- ja kyynelrauhasten sekä nenänielun rauhasten, mahalaukun ja suolen limakalvojen rauhasten eritystoiminta. Muskariinilla ei ole vaikutusta keskushermostoon, koska se ei läpäise veri-aivoestettä positiivisesti varautuneen typpiatominsa vuoksi. ==Myrkytysoireet== Muskariinimyrkytyksen oireet alkavat 15–30 minuutin kuluessa sienen nauttimisesta lisääntyneellä syljenerityksellä, hikoilulla ja kyyneleiden erityksellä. Suurella annostuksella näitä oireita seuraa vatsakipu, voimakas pahoinvointi, ripuli, sumeneva näkökenttä sekä hengityksen työläys. Varsinainen myrkytystila seuraa yleensä kahden tunnin sisällä aineen nauttimisen jälkeen. Myrkytyksissä kuolemantapaukset ovat harvinaisia, mutta vakavissa tapauksissa se on mahdollista sydämen tai hengityselimistön pettäessä. Muskariinimyrkytyksissä vasta-aineena käytetään atropiinia, joka salpaa muskariinireseptoreja eli on muskariinireseptoriantagonisti. == Katso myös == *Muskimoli ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Muscarine *PubChem: Muscarine *KEGG: Muscarine *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Muscarine Luokka:Sienimyrkyt Luokka:Parasympatomimeetit
George Clinton

George Clinton (s. 22. heinäkuuta 1941 Kannapolis, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja. George Clinton on James Brownin ja Sly Stonen ohella funk-musiikin keskeisiä hahmoja. Clintonin yhtyeet 1970-luvulla olivat rock-henkisempi Funkadelic sekä enemmän rhythm and blues -tradition perinteisessä soundissa torvisektioineen pysytellyt Parliament. Ennen 1970-lukua Clintonilla oli Parliaments-niminen doo wop -yhtye. Clinton sävelsi useimmat yhtyeiden kappaleet, lauloi monilla raidoilla, tuotti levyt ja vastasi musiikillisesta suunnasta. 1980-luvulta alkaen hän on julkaissut albumeita sooloartistina, mutta hänen uransa merkittävin työ on tehty Funkadelicin ja Parliamentin nimissä. Clinton kutsui musiikkiaan "P-Funkiksi". Näiden kahden projektin lisäksi Clintonin "funk- imperiumiin" kuului myös muita yhtyeitä, joista tunnetuin oli basisti Bootsy Collinsin yhtye Bootsy's Rubber Band. Soolouralla Clintonin tunnetuin kappale on "Atomic Dog", joka on vuonna 1982 ilmestyneeltä levyltä Computer Games. Clinton on myös toiminut Princen ja muutaman muun artistin tuottajana. Vaikka ensimmäiset Funkadelicin levyt saattavat olla varsin kehnosti tuotettuja, Clintonin myöhempiä tuottajan taitoja on pidetty suuressa arvossa. George Clinton tunnetaan värikkäänä hahmona. Hänen hiustyylinään ovat eri värein koristellut rastat ja hänen levynsä ovat täynnä omintakeista huumoria. Niin ikään Clinton tunnetaan kovana huumeiden käyttäjänä. Clinton kiertää maailmaa edelleen suuren muusikkoryhmänsä kanssa, jonka monet jäsenet soittivat hänen kanssaan jo 1970-luvulla. Pori Jazzin järjestäjien mukaan häntä on vaikea saada lavalle ja vielä vaikeampi lavalta pois. Ennen musiikkialalle siirtymistä Clinton oli ammatiltaan parturi. Hänen mainoslauseensa oli tuolloin, "leikkauta hiuksesi täällä, jotta et näyttäisi samalta kuin minä". ==Studioalbumit== * Computer Games (1982) * You Shouldn't-Nuf Bit Fish (1983) * Some of My Best Jokes Are Friends (1985) * R&B; Skeletons in the Closet (1986) * The Cinderella Theory (1989) * Hey Man, Smell My Finger (1993) * Dope Dogs (1993) * T.A.P.O.A.F.O.M. (1996) * How Late Do U Have 2BB4UR Absent? (2005) * George Clinton and His Gangsters of Love (2008) ==Aiheesta muualla== *George Clintonin Suomessa tehty haastattelu - ilmestynyt alun perin Suomen Kannabisyhdistyksen Hamppu -lehdessä Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset funkmuusikot Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Muskatsoni

Muskatsoni on myrkyllinen sekä psykoaktiivinen kärpässienistä löytyvä aminohappo. == Aiheesta muualla == *The Comparative Toxicogenomics Database (CTD): Muscazone *PubChem: Muscazone Luokka:Aminohapot Luokka:Sienimyrkyt
Bufoteniini

Bufoteniini (5-HO-DMT) on tryptamiini, joka on sukua välittäjäaine serotoniinille. Se on alkaloidi, jota esiintyy useissa kasveissa, mutta alun perin se eristettiin koloradonkonnasta (Bufo alvarius), josta tämä hallusinogeeninen yhdiste on saanut nimensä. Bufoteniiniä löytyy merkittävästi muun muassa Anadenanthera colubrina ja A. peregrina -puista. Alexander Shulginin kirjoittaman TiHKAL-kirjan mukaan annostus on 8–16 milligrammaa verenkiertoon injektoituna ja vaikutusten kesto 1–2 tuntia. Shulgin kuvailee kokemukseensa sisältyneen muun muassa rinnan puristuksen tunteen, kasvojen polttelua sekä kirkkaiden väripilkkujen ja valkoisten viivojen näkemistä mustalla taustalla. == Katso myös == * Dimetyylitryptamiini * Lysergihapon amidit * 2C == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Human Metabolome Database (HMDB): Bufotenin * Food Component Database (FooDB): Bufotenin * PheroBase: Semiochemical - bufotenine * Erowid-portaali * TiHKAL-kirja osoitteessa Erowid * isomerdesign.com * Liber Herbarum II: Luettelo bufoteniinia sisältävistä kasveista * PubChem: Bufotenin * DrugBank: Bufotenine * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Bufotenine * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Bufotenin Luokka:Psykedeeliset tryptamiinit Luokka:Sammakoiden myrkyt Luokka:Lääkeaineet joilla ei ole ATC-koodia
Ruskeala

Ruskeala on entinen Suomen kunta vuonna 1944 Neuvostoliitolle luovutetussa Laatokan Karjalassa. Keskusta sijaitsee Petroskoi-Värtsilä-tien varrella. Ruskealan kunta kuului Sortavalan kihlakuntaan ja Viipurin lääniin. Kunnan pinta-ala oli 412,9 km² ja asukasluku 6 602 (1939). Ruskealan alue sijaitsee Jänisjärven länsipuolella vaihtelevassa maisemassa, jonka korkeuserot ovat suuria. Ruskealan väestö sijoitettiin jatkosodan jälkeen Pohjois-Karjalaan seuraaviin kuntiin: Joensuu, Kontiolahti, Liperi, Pielisensuu, Polvijärvi ja Rääkkylä.Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1951, s. 129. Otava 1950, Helsinki. ==Marmorilouhos== Ruskeala tunnetaan vanhastaan Otrakkalan marmorilouhimosta, joka avattiin vuonna 1767. Ruskealan marmoria on käytetty muun muassa Pietarin Iisakin kirkossa ja Talvipalatsissa sekä Helsingissä Yleisradion ja Säästöpankin rakennuksissa. Marmorilouhos on lopetettu. Vanhasta, veden täyttämästä kaivoksesta on tullut alueen tärkeimpiä matkailunähtävyyksiä. Se on myös sukeltajien suosima paikka. Siitä käytetään nimeä Vuoripuisto. ==Kylät== Haapavaara, Höksölä, Issakanvaara, Jaakima, Kaalamo, Kirkkolahti, Kollitsa, Kontiolahti, Kuljakko, Kumuri, Leppäselkä, Matkaselkä, Mähkönvaara, Otrakkala, Pirttipohja, Rajakylä, Ruisselkä, Ruskeala, Särkisyrjä, Uusi-Matkaselkä ja Vahvajärvi. Lukuvuonna 1937–1938 kunta oli jaettu 13 koulupiiriin. ==Nykytilanne== Entisen Ruskealan kunnan alue kuuluu nykyisin Karjalan tasavaltaan, missä se kuuluu pääosin Sortavalan piirin Kaalamon maalaiskuntaan. Entisessä kirkonkylässä Ruskealassa toimii aktiivinen luterilainen seurakunta. == Kuvia == Ruskiala - Pehr Adolf Kruskopf - Finland framställdt i teckningar - 72.jpg|Ruskiala Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä. Ruskeala Marble Quarry 1.jpg|Marmorilouhoksen köysirata toukokuussa 2016. Ruskeala Marble Quarry 3.jpg|Ruskealan marmorilouhos on nykyään suosittu turistikohde (2016). Ruskeala Church 1940.jpg|Ruskealan kirkon rauniot. Kirkko tuhoutui tulipalossa 1940. Ruskeala (mountain park) 15.jpg|Ruskealan puistoalue == Lähteet == *Ruskeala LuovutettuKarjala.fi === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Ruskealan marmorilouhoksen järveä lennokilla kuvattuna, YouTube * Kotimaista kaivosteollisuutta. Kuvia Ruskealan kalkkikivilouhokselta, Suomen Kuvalehti, 13.10.1928, nro 42, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot ===Kirjallisuutta=== *Partanen, Katimari (toim.): Muistoja Alalammilta: kyläkirja Ruskealan pitäjän Kontiolahden kylästä. Alalammin ystävät -seura, 2002. ISBN 952-91-4868-2. *Rautio, Martta (toim.): Muistoja Alalammilta: kyläkirja Ruskealan pitäjän Kontiolahden kylästä. Osa 2, Evakkokertomuksia. Oulu: Alalammin ystävät -seura, 2004. ISBN 952-91-8070-5. *Selkimo, Kari: Bibliografia Ruskealae. Laaja luettelo Ruskealaan liittyvästä kirjallisuudesta. Luokka:Ruskeala
Golgin laite

Golgin laite on tumallisten solujen kalvorakenteinen soluelin, joka osallistuu proteiinien muokkaamiseen lisäämällä niihin esimerkiksi hiilihydraattiryhmiä, jolloin syntyy glykoproteiineja. Golgin laitteen muita tehtäviä ovat eriterakkuloiden muodostaminen, eritettävän aineen pakkaaminen eriterakkuloihin, lysosomien kalvon muodostaminen sekä lysosomaalisten entsyymien valmistaminen. Lisäksi Golgin laite kuljettaa aineita solussa paikasta toiseen. Kasvisoluilla vastaavaa soluelintä kutsutaan myös diktyosomiksi. Anatomisesti Golgin laite muodostuu lähinnä kalvorakenteista, joita kutsutaan sammioiksi eli sisternoiksi () Sisternoiden kupera puoli on kohti tumaa ja kovera kohti solukalvoa. Sen tuottamat glykoproteiinit ja muu aine näkyy mikroskoopissa lähinnä pieninä pisaramaisina muodostumina. RNA vaikuttaa osaltaan Golgin kalvoston kemiallisen toiminnan säätelyyn. Nisäkkäiden maitorauhassoluissa eli alveolisoluissa Golgin laite muodostaa myös maidon laktoosin. Lähtöaineista glukoosi otetaan verenkierrosta ja galaktoosi syntetisoidaan alveolisolun sytoplasmassa. Camillo Golgi löysi Golgin laitteen vuonna 1897 ja raportoi löydöstään virallisesti 1898. Golgin laitteen olemassaolosta kuitenkin kiisteltiin vuosikymmenten ajan; se vahvistettiin vasta 1950-luvulla.Life and Discoveries of Camillo Golgi == Katso myös == *Kuljetusvesikkeli == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Solunetti: Golgin laite *National Human Genome Research Institute (NHGRI): Golgi body *National Center for Biotechnology Information (NCBI): The Golgi Apparatus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Soluelimet
Myöhäisliitukausi

Myöhäsliitukausi oli liitukauden jälkimmäinen epookki 99,6–65,5 miljoonaa vuotta sitten. Sen aikana syntyneet kerrostumat ovat liitukautisista lähimpänä maanpintaa, siksi niitä sanotaan joskus yläliitukauden fossiileiksi. Aivan kauden lopussa tapahtui dinosaurusten joukkotuho 65,5 ± 0,3 miljoonaa vuotta sitten eli välillä 65,8–65,2 miljoonaa vuotta sitten. Turonia-vaiheen alussa noin 90 miljoonaa vuotta sitten saavutettiin liitukauden lämpimin jakso eli lämpöhuippu. Se lienee osin johtunut tulivuorenpurkausten ilmakehään päästämistä kasvihuonekaasuista, lähinnä hiilidioksidista. Kukkakasvit ja lehtipuut levisivät tällä kaudella. Dinosaurukset hallitsivat maailman eläimistöä. == Eläimistö == Dinosauruksista hadrosaurukset, ankylosaurukset ja ceratopsidit elivät Aasia-Amerikassa. Tyrannosaurus oli Pohjois-Amerikan mahtavin peto. Sen sukuiset lajit Aasiassa eivät olleet niin suuria. Paksupäiset pachycephalosaurit esiintyivät Aasiassa ja Amerikassa, niin kuin teropodeista domaeosaurit ja Therizinosauria (segnosaurit) Eteläisessä Gondwanamaassa oli erilainen dinosauruslajisto: saalistajina suuret lihansyöjäliskot abelisaurit ja carcharodontosauridit. Titanosaurukset olivat suurimmat kasvinsyöjäliskot. Ainakin kauden alkuvaiheessa eli vielä spinosaurideja. Linnut yleistyivät. Ne kilpailivat lentoliskojen kanssa. Näitä olivat azhdarchidit, pteranodontids, tapejarids (Caiuajara ja Bakonydraco), nyctosaurids ja luokittelemattomia lajeja (Piksi, Navajodactylus)Does morphology reflect osteohistology-based ontogeny? A case study of Late Cretaceous pterosaur jaw symphyses from Hungary reveals hidden taxonomic diversity Prondvai,Edina et al. Paleobiology(2014),40(2):288 http://dx.doi.org/10.1666/13030 Nisäkkäät pysyivät yleensä pieninä. Nisäkkäistä vanhimmat ryhmät alkoivat kadota, esim Eutriconodonta hävisi Campania-kaudella . Nisäkkäissä oli petoja, mm Deltatheroida, nilviäiisä syöviä Stagodontidae . ja kasvinsyöjiä: (multituberculata, Schowalteria, Zhelestidae and Mesungulatidae), ja epätyypillisä muotoja (Zalambdalestidae, Brandoniidae). Pohjoisella pallonpuoliskoola elivät ryhmät Cimolodonta, Multituberculata, Metatheria and Eutheria. Eteläisellä pallonpuoliskolla nisäkäslajisto oli monimuotoisempaa dryolestoidit, gondwanatheerit ja muut multituberkulaatit ja perus-Eutheria, luultavasti myös, ja viimeinen haramiyidaneista, Avashishta. Istukalliset nisäkkäät ja pussieläimet kehittyivät aivan kauden lopussa. Meriin ilmestyivät nopeasti lajiutuvat mosasaurit. Nykyiset hait ja nykyiset luukalat Neoteleostei ilmaantuivat. Myös jättiläispingviiniä muistuttanut plesiosaurus, pitkäkaulainen 13-metrinen elasmosaurus -ajisto kehittyi nopeasti. Kalaliskot ja pliosaurukset katosivat Canomanium/Turonia-kauden vähähappisen tapahtuman takia. == Myöhäisliitukauden jako == Ajat miljoonina vuosina, ajoitukset epätarkkoja *Maastricht-vaihe 65,5 ± 0,3–70,6 ± 0,6 miljoonaa vuotta sitten *Campania-vaihe 70,6 ± 0,6–83,5 ± 0,7 *Santonum-vaihe 83,5 ± 0,7–85,8 ± 0,7 *Coniacum-vaihe 85,8 ± 0,7–89,3 ± 1,0 *Turonia-vaihe 89,3 ± 1,0–93,5 ± 0,8 *Cenomanum-vaihe 93,5 ± 0,8–99,6 ± 0,9 == Katso myös == *K/T-raja *Chicxulub ==Lähteet== Luokka:Liitukausi
Jäniksenkäpälä

Jäniksenkäpälä on jäniksen kuivattu jalkaterä. Jäniksenkäpälää on käytetty muun muassa jauhojen levittämiseen ja poispyyhkimiseen leivonta-alustalta. Yleisimmin jäniksenkäpälä tai kaninkäpälä tunnetaan kuitenkin onnenkaluna. Englannin kuninkaana toimi vuosina 1035-1040 vuonna 1037 kruunattu Harald Jäniksenkäpälä. Liikanimi "Jäniksenkäpälä" tuli hänen metsästystaidoistaan. Luokka:Onnenkalut Luokka:Jäniseläimet
Ilmastointiteippi

thumb|Ilmastointiteipistä tehty lompakko Ilmastointiteippi on luja, vedenkestävä ja joustava teippilaatu. Se on tavallisesti mustaa tai hopeanväristä, mutta sitä valmistetaan myös muissa väreissä ja läpinäkyvänä. Ilmastointiteippi on kuitupohjainen, monikäyttöinen teippi, jonka saa kestävyydestään huolimatta käsin poikki reunasta repimällä. Ilmastointiteipistä käytetään puhekielessä muun muassa kutsumanimiä hopeateippi, ilmari ja jeesusteippi (tai jesari, jesse). Joskus käytetään virheellisesti termiä roudarinteippi, joka viittaa tosiasiassa toiseen hieman samantyyppiseen teippiin (engl. roudarinteippi = gaffer tape, ilmastointiteippi = duct tape). Tuotteiden olennaisin ero on, että roudarinteippi irtoaa kiinnityspinnasta puhtaasti, ilmastointiteippi jättää tahmaa. == Historia == Ilmastointiteippi kehitettiin Yhdysvalloissa vuonna 1942 vedenkestäväksi ammuslaatikoiden sulkijaksi. Pian teipin käyttöönoton jälkeen sotilashenkilöt huomasivat ilmastointiteipin monikäyttöisyyden aseiden, ajoneuvojen ja lentokoneiden korjaamisessa. Toisen maailmansodan jälkeen teippi vauhditti asuntobuumia ja toimi ilmastointi­kanavien (eng. ventilation duct) yhteenliittäjänä. Ilmastointiteipin väri vaihdettiin armeijanvihreästä harmaaseen, jotta se sopisi paremmin peltisten ilmastointikanavien väritykseen. 1970-luvulla ilmastointiteippirullia alettiin pakata kutistusmuoviin, jolloin tahmeiden rullien myynti helpottui ja pian sen jälkeen markkinoille tuli uusia värivaihtoehtoja. == Käyttötarkoituksia == === Hyötysovelluksia === Huolimatta "ilmastointiteippi"-nimityksestään sitä ei enää käytetä ilmastointiasennuksissa, vaan niissä käytetään itsestään vulkanoituvaa teippiä. Ilmastointiteippiä käytetään hyvin laajasti lukemattomissa eri tarkoituksissa niin kotikäytössä kuin teollisuudessa. Esineiden kiinnittäminen, korjaaminen tai jopa koristelu onnistuu ilmastointiteipillä. Ilmastointiteippiä voi myös käyttää muistilappuna, kun sen liimaa näkyville ja kirjoittaa tussikynällä teipin selkäpuolelle muistettavan asian. Ilmastointiteipistä on tullut vakiovaruste NASA:n avaruuslennoilla. Ilmastointiteippiä käytettiin Apollo 13-avaruuslennolla avaruusaluksen CO2-suodattimen korjaamisessa ja sillä korjattiin myös Lunar Roverin lokasuoja Apollo 17-avaruusohjelman aikana Kuussa. NASAn nykyisten ohjeiden mukaan astronautti teipataan vaarattomaksi mikäli hänestä tulee sekava ja hän uhkaa lennon turvallisuutta. ==== Lääkinnällisiä sovelluksia ==== Ilmastointiteippiä voi soveltaa ensiaputoiminnassa, mikäli ensiapuun tarkoitettuja välineitä ei ole saatavilla. Ilmastointiteipillä voi tehdä esimerkiksi jalkatuen/kylmäpussin kiinnityksen, tukea käden olkatuella tai sitoa haavalapon paikoilleen. Ilmastointiteippiä on esitetty myös käytettäväksi syylänhoidossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hilavitkutin.com – Ilmastointiteippi *The Engineering of Duct Tape Professori Bill Hammack kertoo ilmastointiteipin rakenteesta ja toimintaperiaatteesta. Video, 11 min. (englanniksi) Luokka:Rakennuseristeet Luokka:Teipit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit ja:ガムテープ sv:Vävtejp
Onnenkalu

Onnenkalu on usein pakanalliseen uskontoon tai kansanperinteeseen liittyvä taikaesine eli taikakalu, jonka uskotaan tuottavan onnea tai siunausta. Pyhiä kuvia, pyhäinjäänteitä, ristejä tai muita maailman valtauskontoihin liittyviä uskonnollisia esineitä pidetään harvemmin onnenkaluina. Esimerkiksi kaulassa kannettavan ristin käyttötarkoitus on jokseenkin sama kuin ukonkirveen, mutta silti jälkimmäinen mielletään useammin onnenkaluksi tai taikakaluksi. Onnenkalu voi siis myös joissakin tapauksissa olla puolueellinen ja halventava nimitys. *
Korpiklaani

Korpiklaani on suomalainen Lahdesta kotoisin oleva, sekä suomeksi että englanniksi laulava folk metal -yhtye, jonka perusti Jonne Järvelä vuonna 2003. Aikaisemmin yhtyeen sanoitukset olivat saamenkielisiä, jolloin yhtyeen nimi oli Shaman. Yhtye saavutti suuremman yleisön, kun se sai tarjouksen levytyssopimuksesta Nuclear Blastin kanssa. Siitä lähtien Korpiklaani on esiintynyt isoilla festivaaleilla ja ollut niillä pääesiintyjänä. Yhtyeen sanoitukset liittyvät usein suomalaiseen muinaisuskoon, ja musiikissa sekoitetaan perinteisen suomalaisen kansanmusiikin elementtejä metallimusiikkiin esimerkiksi jouhikolla, viululla, harmonikalla, huilulla ja jopa virolaisella torupill-säkkipillillä. Laulu on matalaa ja käheää vokalisointia, joka muistuttaa kuitenkin myös hyvin paljon yhtyeen Shaman- nimellä toimivan aikaisemman tuotantokauden joikulaulamista. Aiemmin suomenkielisiä sanoituksia Korpiklaanille kirjoitti mm. kirjailija-muusikko Juha Jyrkäs, (aiemmin nimellä Virva Holtiton), mutta vuodesta 2011 lähtien pääasiallinen sanoittaja on ollut runoilija Tuomas Keskimäki, joka on sanoittanut myös Jonne Järvelän soolotuotantoa. Korpiklaanin suomenkielisissä sanoituksissa on paljon vaikutteita kalevalalaisesta nelipolvitrokeisesta runomitasta. Manala-albumilla esiintyi myös ensi kertaa yhtyeen uusi viulisti Tuomas Rounakari. Haitaristi Juho Kauppisen jätettyä yhtyeen alkuvuodesta 2013, tuli uudeksi jäseneksi Sami Perttula. Korpiklaani on kasvattanut tasaisesti kansainvälistä suosiotaan esiintymällä säännöllisesti ulkomailla. Korpiklaani haki vuoden 2012 Uuden musiikin kilpailuun Metsälle-kappaleella. Heinäkuussa 2018 yhtye pääsi esiintymään Gene Simmonsin yhtyeen kanssa Masters of Rockissa sen jälkeen, kun hän lainasi Jarkko Aaltosen bassoa. Huhtikuussa 2020 ilmestyi Markus Laakson kirjoittama ja Liken kustantama Ensiferumista, Moonsorrow’sta, Finntrollista, Turisaksesta ja Korpiklaanista kertova kirja Folk Metal Big 5. Yhtyeen viulunsoittaja Tuomas Rounakari jätti yhtyeen vuonna 2022.Hänen tilalleen bändiin liittyi Olli Vänskä. == Kokoonpano == * Jonne Järvelä – laulu, kitara * Samuli Mikkonen – rummut * Jarkko Aaltonen – basso * Kalle ”Cane” Savijärvi – kitara, taustalaulu * Sami Perttula – harmonikka * Olli Vänskä - viulu ; Entiset jäsenet * Jaakko "Hittavainen" Lemmetty (2003–2012) – viulu * Juho Kauppinen (2004–2013) – harmonikka * Matti ”Matson” Johansson (2003–2019) – rummut * Tuomas Rounakari – viulu Kuva:Metalmania 2007 - Korpiklaani - Jarkko Aaltonen 03.jpg|Jarkko Aaltonen Kuva:Metalmania 2007 - Korpiklaani - Jonne Järvelä 02.jpg|Jonne Järvelä Kuva:Metalmania 2007 - Korpiklaani - Kalle Savijärvi 01.jpg|Kalle Savijärvi Kuva:Metalmania 2007 - Korpiklaani - Juho Kauppinen 01.jpg|Juho Kauppinen ==Diskografia== Studioalbumit ;Nimellä Shaman * * ;Nimellä Korpiklaani * * * * * * * * * * * * == Kirjallisuus == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen viralliset kotisivut * * Korpiklaani Metallimusiikki.net-sivustolla * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Linkkuveitsi

Linkkuveitsi eli kääntöveitsi on taskuveitsi jonka terä niveltyy kädensijaa vasten, tavallisesti sen sisään. Terä on yleensä korkeintaan 8-13 senttimetrin mittainen. Linkkuveitsen koko on tavallista veistä pienempi. Se mahtuukin yleensä helposti taskuun; siitä myös nimi taskuveitsi - joskin jälkimmäinen voi tarkoittaa myös pientä, kiinteäteräistä taskussa kannettavaa tuppipuukkoa tai -veistä. Linkkuveitsiä on useita erityyppisiä. Yksi ero on siinä, että tietyssä veitsityypissä terää ei lukita paikalleen vaan sen saa aina taitettua takaisin sisään riittävällä voimalla. Toisentyyppisissä veitsissä terä lukittuu ja se on vapautettava ennen kuin se taittuu sisään. Linkkuveitsen muunnelmia ovat niin kutsuttu perhosveitsi ja monitoimityökalut, joista tunnetuimpina merkkeinä Victorinox ja Leatherman. Perhosveitsessä kahva jakautuu kahteen osaan, ja terä voidaan kääntää suojaan näiden osien sisään. Leathermanin tyyppisissä työkaluissa terät ovat käännettävissä kahvan suojaan kääntöveitsien tapaan. Maailman eniten valmistettu linkkuveitsi lienee ranskalainen Opinel. Sen terä lukkiutuu sekä käyttö- että kuljetusasentoonsa pyöräytettävällä etuhelalla, jonka viistopinnat tukeutuvat hamaran takakulmaan. Niin kutsutuissa monitoimilinkkuveitsissä voi olla useita erilaisia teriä: sahoja, korkinavaajia, korkkiruuveja, kynsiviiloja. Kuuluisin tällainen veitsisarja ovat Sveitsin armeijan linkkuveitset, joita Eisener- yhtiö alkoi toimittaa Sveitsin asevoimille jo 1800-luvulla. Ideana oli tuolloin, että kaikki musketin huoltotyökalut kulkisivat samassa paketissa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto vuonna 1989. ==Aiheesta muualla== Luokka:Teräaseet Luokka:Työkalut