EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suzakumon

thumb|250px|Uudelleenrakennettu Heijō-palatsin Suzakumon Suzakumon () oli Japanin muinaisten pääkaupunkien kuten Nara-kauden Heijō-kyōn ja Heian-kauden Heian-kyōn (eli nykyisen Kioton) keisarillisten palatsien eteläpuolinen pääportti. Se oli palatsien porteista kaikkein tärkein. Heijō-kyōn Suzakumon sijaitsi kaupungin 75 metriä leveän ja 4 kilometriä pitkän pääkadun pohjoispäässä. Paitsi että portti oli merkki keisarin vallasta ja toimi vartioituna sisäänpääsytienä palatsiin, sillä oli erilaisia funktioita: sen edessä otettiin vastaan ulkomaisia lähetystöjä, järjestettiin utagaki-juhlia ja keisari laskeutui uutenavuotena portille juhlistamaan vuoden vaihtumista. Heijō-kyōn Suzakumonista rakennettiin kopio alkuperäiselle paikalle vuosina 1991–1998 kaupungin 1300-vuotisjuhlallisuuksien kunniaksi. Portin arkkitehtuurista ei ole jäänyt jäljelle dokumentteja, joten se jouduttiin rakentamaan muun muassa arkeologisia tutkimuksia apuna käyttäen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Portit
Pringle of Scotland

Pringle Of Scotland on brittiläinen korkealaatuisten kalliimman hintaluokan neulevaatteiden valmistaja joka on erikoistunut kashmirvilla tuotteisiin. == Historiaa == Robert Pringle, George Waldies ja Peter Wilson perustivat yhtiön Skotlannissa vuonna 1815, uusi yhtiö nimettiin perustajiensa mukaan Waldie, Pringle & Wilsoniksi. == Aiheesta muualla == Pringle Of Scotland Luokka:Brittiläiset yritykset Luokka:Vaatemerkit Luokka:Vaatetyngät
Sergei Bondartšuk

thumb|Bondartšuk ja Orson Welles Neretva-joen taistelu -elokuvan ensi-illassa Sarajevossa marraskuussa 1969. Sergei Fjodorovitš Bondartšuk (; 25. syyskuuta 1920 – 20. lokakuuta 1994) oli venäläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Hänen Leo Tolstoin romaaniin perustuva elokuvansa Sota ja rauha (1968) voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnonOscars Ceremony 1969. Oscars.org. Viitattu 10.7.2017.. Bondartšukin muita elokuvia ovat Ihmisen kohtalo (1959) ja Waterloo (1970). Ohjaaja oli Sosialistisen työn sankari, Stalin-palkittu ja Neuvostoliiton kansantaiteilija. Hän istui Cannesin ja Venetsian elokuvajuhlien tuomaristossa. Bondartšuk kuoli sydänkohtaukseen 74-vuotiaana, ja hänet haudattiin Novodevitšin hautausmaalle. Näyttelijä Natalja Bondartšuk on Sergei Bondartšukin ja Inna Makarovan tytär. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Hiltunen, Taneli: ”Sergei ja Fjodor Bondartšuk: Sotadraamaa kahdessa polvessa”. Filmihullu 2/2019. == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Inna Makarova

Inna Vladimirovna Makarova (; 28. heinäkuuta 1926 – 25. maaliskuuta 2020) oli venäläinen näyttelijä. Hän valmistui Gerasimovin elokuvainstituutista Moskovassa ja aloitti uransa teatterissa. Makarova voitti jo vuonna 1949 Stalin-palkinnon. Vuonna 1985 hänelle myönnettiin lisäksi Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvo. Näyttelijä Natalja Bondartšuk on Inna Makarovan ja elokuvaohjaaja Sergei Bondartšukin tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Natalja Bondartšuk

Natalja Sergejevna Bondartšuk (; s. 10. toukokuuta 1950) on venäläinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, joka muistetaan muun muassa Harin roolista Andrei Tarkovskin Solariksessa (1972). Bondartšuk syntyi Moskovassa elokuvaohjaaja Sergei Bondartšukin ja näyttelijä Inna Makarovan tyttärenä. Hän opiskeli Gerasimovin elokuvainstituutissa ja teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1969. Bondartšukin ensimmäinen ohjaus on vuodelta 1982. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maximilian zu Wied-Neuwied

Maximilian Alexander Philipp zu Wied-Neuwied (23. syyskuuta 1782 Neuwied – 3. helmikuuta 1867 Neuwied) oli saksalainen prinssi, tutkimusmatkailija, kansatieteilijä ja luonnontieteilijä. Wied oli prinssi Johann Friedrich Alexander zu Wied-Neuwiedin (1741–1809) ja kreivitär Louise Wilhelmine Sayn- Wittgenstein-Berleburgin (1747–1823) toinen poika. Valistuksen ajan lopun Euroopassa syntyneenä hänestä tuli aikansa kahden johtavan persoonan ystävä: Johann Friedrich Blumenbachin, huomattavan vertailevan antropologin, jonka alaisuudessa hän opiskeli biologisia tieteitä Göttingenin yliopistossa 1811–1812, sekä Alexander von Humboldtin, joka työskenteli Maximilianin ohjaajana. Napoleonin sodan aikana hän liittyi Preussin armeijaan 1802, kohoten arvossa kenraalimajuriksi. Hän vetäytyi armeijan palveluksesta vuonna 1815. Wied johti tutkimusmatkan Kaakkois-Brasiliaan 1815–1817 ja matkalta palattuaan kirjoitti teokset Reise nach Brasilien (1820–1821) ja Beiträge zur Naturgeschichte von Brasilien (1825–1833). 1832–1834 hän matkusti Pohjois- Amerikassa. Sairastuttuaan vaikeasti hän joutui viettämään talven 1832–1833 New Harmonyssa Indianassa, missä hän tutustui Thomas Sayhin ja Charles Alexandre Lesueuriin.Valdosta Keväällä hän matkusti Great Plainsin alueelle mukanaan sveitsiläinen taidemaalari Karl Bodmer, jonka kanssa he kulkivat ylös Missouria. Matkalta palattuaan hän kirjoitti teoksen Reise in das Innere Nord- Amerikas (1840). Matkoillaan hän tutki intiaaniheimojen, kuten mandanien ja hidatsojen, kulttuuria samoin kuin alueiden kasvistoa ja eläimistöä. Hän matkusti myös Hondurasissa. Maximilian kuvaili ja nimesi tieteelle lukuisia uusia kasvi- ja eläinlajeja, linnuista muun muassa keltajalkatinamin (Crypturellus noctivagus). Hänen kunniakseen on nimetty parananaratti (Pionus maximiliani), oliiviselkätapakulo (Melanopareia maximiliani) ja isosysisirkkunen (Oryzoborus maximiliani).BirdLife Suomi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1782 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Pinta (geometria)

== Määritelmä == Olkoon (X,\mathcal{T}) topologinen avaruus. Tällöin joukon X pinta on mikä tahansa jatkuva kuvaus \omega : D \rightarrow X, missä joukko D \subset \mathbb{R}^2 on yhtenäinen. Kuvauksen \omega kuvajoukkoa \omega (D) kutsutaan pinnan \omega kuvaajaksi. Usein tosin pinnan kuvaajaa kutsutaan lyhyesti vain pinnaksi. == \mathbb{R}^n:n pinnat == Euklidisen avaruuden \mathbb{R}^n pintoja kutsutaan yleensä parametrisoiduiksi pinnoiksi. Nimitys juontuu siitä, että voimme aina kirjoittaa pinnan \omega : D \rightarrow \mathbb{R}^n kaavan jatkuvien funktioiden \omega_1, \omega_2, ..., \omega_n : D \rightarrow \mathbb{R} avulla siten, että pisteessä (x,y) \in \mathbb{R}^2 pinnan \omega kaava \omega (x,y) = (\omega_1 (x,y),\omega_2 (x,y),..., \omega_n (x,y)). Funktioita \omega_1, \omega_2, ..., \omega_n kutsutaan pinnan \omega koordinaattifunktioiksi. Oletetaan, että \omega : D \rightarrow \mathbb{R}^n on pinta ja että sen koordinaattifunktioiden \omega_1, \omega_2, ..., \omega_n osittaisderivaatat ovat olemassa ja jatkuvia (ts. ne koordinaattifunktiot ovat jatkuvasti derivoituvia). Määrittelemme, että pinnan \omega osittaisderivaatat pisteessä (x,y) \in D ovat funktiot \partial_1 \omega, \partial_2 \omega : D \rightarrow \mathbb{R}^n, \partial_1 \omega (x,y) = (\partial_1 \omega_1 (x,y),\partial_1 \omega_2 (x,y),..., \partial_1 \omega_n (x,y)) \partial_2 \omega (x,y) = (\partial_2 \omega_1 (x,y),\partial_2 \omega_2 (x,y),..., \partial_2 \omega_n (x,y)). Näiden osittaisderivaattojen avulla voimme määritellä pinnan \omega derivaatan. Pinnan \omega derivaattafunktio on funktio \omega ' : D \rightarrow \lbrace M : M \mbox{ on } n \times 2-\mbox{matriisi} \rbrace, :\omega ' (x,y) = \begin{bmatrix} \partial_1 \omega_1 (x,y) & \partial_2 \omega_1 (x,y) \\\ \partial_1 \omega_2 (x,y) & \partial_2 \omega_2 (x,y) \\\ \vdots & \vdots \\\ \partial_1 \omega_n (x,y) & \partial_2 \omega_n (x,y) \end{bmatrix}. Derivaattafunktion kaavaa \omega ' (x,y) kutsumme lyhyesti derivaataksi pisteessä (x,y). Lisäksi sanomme, että pinta on derivoituva jos sillä on olemassa derivaattafunktio (eli derivaatta jokaisessa D:n pisteessä). Pinnan derivaatan hyöty näkyy esimerkiksi siinä, että jos (x_0,y_0) \in D, niin lineaarinen funktio T : D \rightarrow \mathbb{R}^n, T (x,y) = \omega (x_0,y_0) + \omega ' (x_0,y_0) (x-x_0,y-y_0), on likimääräisesti sama kuin itse pinta \omega pisteen (x_0,y_0) läheisyydessä. Funktiota T kutsutaan pinnan \omega tangenttitasoksi pisteessä (x_0,y_0). \mathbb{R}^3:n pintojen tärkeä sovellus on ns. pintaintegraali. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Analyyttinen geometria *
Jacques Lefèvre

Jacques Lefèvre (1. helmikuuta 1928 Marseille – 12. tammikuuta 2024 La Rochelle) oli ranskalainen miekkailija, hänen aseenaan oli säilä. Lefevre oli mukana pronssia voittaneessa Ranskan joukkueessa Helsingin olympiakisoissa 1952. Hänen lisäkseen Ranskan joukkueeseen kuuluivat Jean Laroyenne, Maurice Piot, Jean Levavasseur, Bernard Morel ja Jean-François Tournon. Lisäksi hän sijoittui olympialaisten henkilökohtaisissa kilpailuissa neljänneksi Lontoossa 1948, kuudenneksi Helsingissä 1952, neljänneksi Melbournessa 1956 ja yhdeksänneksi Tokiossa 1964. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Ranskan miehistössä viidenneksi Lontoossa, neljänneksi Melbournessa, viidenneksi Roomassa 1960 ja neljänneksi Tokiossa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Hiihtomuseo

Hiihtomuseo on hiihto- ja talviurheiluaiheinen erikoismuseo Lahden urheilukeskuksessa, Salpausselän hyppyrimäkien juurella. Hiihtomuseosta tuli osa Lahden museoita vuonna 1974. Hiihtomuseotoiminta Lahdessa käynnistyi vuonna 1959, kun Lahden Hiihtoseuran veteraaniosasto avasi näyttelyn Hiihtoseuran vanhassa saunassa. Arkkitehti Esko Hämäläisen suunnittelema museorakennus avattiin marraskuussa 1989. Vuonna 2000 valmistui rakennuksen nykyinen uudistettu vinoseinäinen julkisivu, jonka suunnitteli arkkitehti Pekka Salminen.Hiihtomuseon historiaa == Näyttelyt ja toimintaosasto == Perusnäyttely Hiihdon henkeä katsoo suomalaista hiihtomenneisyyttä monin silmin: teemaa tarkastellaan niin arkihiihtäjän, hiihtoharrastajan kuin ammattilaisurheilijan näkökulmasta. Näyttelyssä huomioidaan keväthanget löytäneet kuntoilijat ja kouluhiihdosta traumatisoituneet sivakoijat. Pohjakerroksessa on Sisulla sankariksi -näyttely, mikä esittelee suomalaisen kilpahiihdon kultakautta 1950- ja 1960-luvulta 1970-luvulle. Näyttely kertoo kilpahiihtäjien valmennuksesta, kilpailuihin valmistautumisesta sekä median, yleisön ja urheilijan suhteesta. Esille nousevat hiihdon huippunimet Siiri Rantasesta Helena Takaloon ja Veikko Hakulisesta Eero Mäntyrantaan. Hiihtomuseossa on myös toimintaosasto, jossa voi kokeilla legendaarista mäkihyppysimulaattoria ja ampumahiihdon kivääriammuntaa ecoaims-aseella. == Kokoelmat == Hiihtomuseo kerää, tallentaa, esittelee ja tutkii talviurheiluun liittyvää perinnettä. Hiihtomuseon kokoelmissa on hiihdon, mäkihypyn, yhdistetyn ja ampumahiihdon sekä alppilajien historian ja nykypäivän aineistoa. Kokoelmaan kerätään myös harrastushiihtoon ja lumileikkeihin, talvilajien urheiluvälineiden valmistukseen sekä talvilajien urheiluseuratoimintaan liittyvää perinnettä. Tallennus kattaa historiallisen ajan, mutta painopiste on 1900-luvun historiassa. Kokoelmissa on 22 000 esinettä, 16 500 valokuvaa ja yli 7 000 postimerkkiä ja leimakuorta. Kokoelmaan sisältyy käsiarkisto, johon on kerätty muun muassa talviurheiluaiheisia postikortteja ja alaan liittyvää arkistomateriaalia. Museolla on myös laaja alan kirjallisuuteen keskittynyt käsikirjasto. Hiihtomuseon kokoelmia voi selata Finnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hiihtomuseo Luokka:Suomen urheilumuseot Luokka:Suomen hiihto Luokka:Lahden kaupunginmuseo
Aapeli Hautanen

Abel Evert (Aapeli Eevertti) Hautanen (9. syyskuuta 1899 Jalasjärvi, Suomen suuriruhtinaskunta – 23. marraskuuta 1984 Jalasjärvi, Suomi) oli suomalainen mestaripelimanni, 1- ja 2-rivisen harmonikan soittaja, pienviljelijä ja suutari. Hänen soittotyyliään on pidetty eteläpohjalaisen vähärivisten harmonikkojen soiton esikuvana. == Kansanpelimanni == Hautanen sai 10-vuotiaana huuliharpun ja ensimmäisen harmonikkansa 14-vuotiaana. Jo nuoruusvuosina hän soitti 1- ja 2-rivistä harmonikkaa tansseissa ja häissä. Hautanen lopetti soittamisen 1920-luvulla monirivisten harmonikkojen vallatessa alaa kolmeksikymmeneksi vuodeksi. 1950-luvulla Hautanen aloitti soittamisen uudelleen ja hänen vanhahtava ja laaja ohjelmistonsa tyylikkääksi kuvatun soittotavan myötä herättivät runsaasti kiinnostusta. Hänen soittotyyliään on tallennettu ja tutkittu 1960-luvulta lähtien ja se on ollut esikuvana monille vähärivisten harmonikkojen soittajille, kuten Teppo Välimäelle. Hänen soittotyylinsä mainitaan jopa yleisesti ottaen eteläpohjalaisen vähärivisoiton esikuvana. == Palkinnot == * valtakunnallinen pelimannimestaruus vuosina 1955, 1958 ja 1972 * mestaripelimannin arvonimi Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla 1973 * taiteilijaeläke 1976 Hautanen kommentoi saavutuksiaan itse muun muassa seuraavasti 73-vuotiaana: Haastattelija: "No mites, te ootte siis mestaripelimanni, miten tällasen tittelin saa?" Hautanen: "No ku ottaa tällaasen huonon haitarin ja menee Helsinkiin ja pelaa siel." Haastattelija: "Niin yksinkertastako se…?" Hautanen: "Joo joo. Sitte annetaan ensipalkinto." (Arkistolinkki) == Levytyksiä == * Pelimanni (1979, uudelleenjulkaistu: Kansanmusiikki- instituutti, KICD-6, 1997) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Isosysisirkkunen

Isosysisirkkunen (Sporophila maximiliani) on eteläamerikkalainen tangara. Se on nimetty Maximilian zu Wied-Neuwiedin kunniaksi. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 15 cm. Koiras on musta, sillä on pitkähkö pyrstö ja korkea, vaalea siemensyöjän nokka. Siivellä on valkoinen kuvio.Photos-of-the- year Naaras ja nuori lintu ovat ruskehtavia.ALCON == Levinneisyys ja elinympäristö == Isosysisirkkunen elää paikoitellen Etelä-Amerikassa. Sen tyypillisiä elinympäristöjä ovat soistuneet pensaikkoalueet, suot ja sademetsä. Ravinnokseen se syö siemeniä. Laiton pyynti häkkilinnuksi Brasiliassa on saanut kannan taantumaan uhanalaisuuden partaalle. Lisäksi sademetsien hakkuut vähentävät lajin elinalueita. == Lisääntyminen == Naaras munii tavallisesti 2 munaa, joita se hautoo noin 18 päivää. Poikaset lähtevät pesästä noin 3-viikkoisina. == Lähteet == Luokka:Tangarat Luokka:Uhanalaiset linnut
Lathenin maglev-turma

Lathenin maglev-turma tapahtui 22. syyskuuta 2006 magneettilevitaatiota käyttävällä Transrapid-testiradalla lähellä Lathenin kaupunkia Saksan Alankomaiden vastaisen rajan tuntumassa. Turmassa kuoli 23 henkilöä. Kyseessä oli ensimmäinen maglev-junalle tapahtunut kuolemaan johtanut onnettomuus. Turma tapahtui, kun noin 200 kilometriä tunnissa kulkenut juna törmäsi noin kello kymmenen aikaan radalla olleeseen huoltovaunuun. Junan kyydissä olleista 23 kuoli ja kymmenen loukkaantui vakavasti. Heistä suurin osa oli Transrapidin ja RWE-sähköyhtiön työntekijöitä. Lisäksi kyydissä oli sairaanhoitoyrityksen työntekijöitä ja yhdysvaltalainen kamppailulajien asiantuntija. Onnettomuuden syyksi todettiin kahden junasuorittajan huolimattomuus. Heidät tuomittiin vuonna 2011 vuoden ja puolentoista vuoden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin kuoleman- ja vammantuottamuksista. ==Katso myös== * Escheden junaturma ==Lähteet== Luokka:Junaonnettomuudet Saksassa Luokka:Vuoden 2006 junaonnettomuudet Luokka:Ala-Saksin historia
Mikrosatelliitti (biologia)

-`ATCATCATCATCATC`- Trinukleotidimikrosatelliitin toistojakso (ATC) 5. Mikrosatelliitti eli SSR- tai STR-markkeri (simple sequence repeat, short tandem repeat) on DNA-alue (lokus), joka koostuu muutaman emäsparin aiheen toistoista. Tyypillinen dinukleotiditoistoista koostuva mikrosatelliitti on esimerkiksi CACACACACACACA eli (CA)7. Genomissa esiintyessään mikrosatelliittien pituus, so. toistojen lukumäärä, vaihtelee yksilöiden välillä ja niitä voidaan käyttää tehokkaina merkkiominaisuuksina populaatiogeneettisissä tutkimuksissa, rikostutkinnassa, isyystestauksessa ja geenikartoituksessa.Futuyma, s. 641–642.Alberts ym., s. 511. Mikrosatelliittien käyttökelpoisuutta vahvistaa se että ne ovat yhtäältä tyypillisesti luonnonvalinnan kannalta neutraaleja ja toisaalta periytymiseltään kodominantteja. Mikrosatelliittien runsaan vaihtelevuuden takia ne ovat erittäin tehokkaita yksilöiden erottelussa "geneettisinä sormenjälkinä" (genetic fingerprints): jo muutamalla merkkigeenillä voidaan luotettavasti tunnistaa yksilöitä ja varmistaa sukulaisuussuhteita. Mikrosatelliitteja on genomissa tuhansittain. Mikrosatelliittimarkkerit jaotellaan toistojakson pituuden perusteella, mono- di- tri- ja tetranukleotidimarkkereihin, joissa toistojakson pituus on joko yksi, kaksi, kolme tai neljä emästä. Mikrosatelliittilokuksen eri alleelit puolestaan eroavat toisistaan perättäisten toistojaksojen kappalemäärän perusteella. Toistojen määrä vaihtelee yleensä kymmenen ja sadan välillä. ==Katso myös== *Yhden emäksen monimuotoisuus (SNP) *RFLP *DNA-profilointi *Geenisukututkimus == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *European Network of Forensic Science Institutes (ENFSI): STR Population Database *National [USA] Institute of Standards and Technology (NIST): STR database, STR Fact Sheets Luokka:Molekyylibiologia Luokka:DNA Luokka:Perinnöllisyystiede
First Racing

First Racing eli FIRST oli italialainen Formula 1 -talli, joka ei kuitenkaan päässyt osallistumaan yhteenkään osakilpailuun. Richard Divila suunnitteli tallille auton kaudeksi , mutta se ei läpäissyt FIAn kolaritestejä, eikä näin ollen saanut lupaa osallistua kauden avauskilpailuunkaan. F1-sarjassa FIRSTillä olisi ajanut italialaiskuljettaja Gabriele Tarquini ja moottorina autossa oli Juddin valmistama V8. Life-talli käytti FIRSTin valmistamaa runkoa omassa L190-autossaan kaudella . FIRST osallistui Formula 3000 -sarjaan kausina 1987–1991. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Cristina Sánchez

Cristina Sánchez de Pablos (s. 20. helmikuuta 1972 Madrid) on espanjalainen härkätaistelija. Hän debytoi Madridissa 13. helmikuuta 1993 ja saavutti myös kansainvälistä mainetta ennen vetäytymistään vuonna 1999. Luokka:Espanjalaiset härkätaistelijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiyohiko Azuma

Kiyohiko Azuma (; s. Kiyohiko Adsuma 27. toukokuuta 1968https://myanimelist.net/people/1939/Kiyohiko_Azuma Takasago, Hyōgon prefektuurihttps://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aperson_123272664447330) on japanilainen mangaka. == Suomennoksia == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Chapman

Frank Michler Chapman (12. kesäkuuta 1864 West Englewood, New Jersey – 15. marraskuuta 1945 New York) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. Frank Chapmanin vanhemmat olivat lakimies Lebbeus Chapman Jr. ja Mary Augusta Parkhurst. Hän kävi Englewood Academya ja valmistui sieltä 16-vuotiaana. Hän liittyi American Exchange National Bank of New Yorkin henkilökuntaan 1880 ja erosi pankista 1886. Vuonna 1888 hän pääsi Joel Asaph Allenin apulaiseksi American Museum of Natural Historyyn New Yorkissa ja sai palkkaa 50 dollaria kuukaudessa. 1901 hänestä tuli museon nisäkäs- ja lintuosaston apulaisintendentti ja 1908 lintuosaston intendentti. 1920 hänet nimitettiin uuden lintuosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle 1942 palveltuaan museossa 54 vuotta. Vuonna 1898 hän avioitui Fanny Bates Emburyn kanssa. Heille syntyi vuonna 1900 yksi lapsi, Frank Chapman Jr. Brown University promovoi Chapmanin tohtoriksi 1913. Ensimmäisen maailmansodan aikana Chapman toimi Amerikan Punaisen ristin julkaisupäällikkönä. Kuuluisa joululintulaskenta (Christmas Bird Count) oli alun perin Chapmanin ideoima. Hän toimi American Ornithologists' Unionin puheenjohtajana ja hänet äänestettiin Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1921. Chapman nimesi lukuisia uusia lintulajeja ja alalajeja, muun muassa baudovuortentinamin (Crypturellus kerriae)ITIS ja juovatinamin (Crypturellus casiquiare). Hänen kunniakseen on nimetty silkkikiitäjä (Chaetura chapmani) ja rusosiipinapsija (Phylloscartes chapmani). Chapman on haudattu Brooksiden hautausmaalle kotikaupunkiinsa Englewoodiin. == Teoksia == * Handbook of Birds of Eastern North America (1895) * Bird-Life: A Guide to the Study of Our Common Birds (1900) * Bird Studies with a Camera (1900) * Color Key to North American Birds (1903) * The Economic Value of Birds to the State (1903) * Warblers of North America (1907) * Camps and Cruises of an Ornithologist (1908) * The Birds of the Vicinity of New York City: A guide to the Local Collection (1910) * The Travels of Birds (1916) * The Distribution of Bird-life in Colombia (1917) * Our Winter Birds (1919) * The Habit Groups of North American Birds (1921) * The Distribution of Bird Life in the Urubamba Valley of Peru. A report of the birds collected by the Yale University - National Geographic Society's expedition (1921) * The Distribution of Bird-life in Ecuador (1926) * My Tropical Air Castle (1929) * The Upper Zonal Bird-Life of Mts Roraima and Duida (1931) * Autobiography of a Bird-Lover (1933) * What Bird is That? (1934) * Life in an Air Castle: Nature Studies in the Tropics (1938). == Lähteet == * Muistokirjoitus (The Auk 67.) * Zoonomen === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Kaksinveto

Kaksinveto tai moniveto tarkoittaa veturien kytkemistä peräkkäin raskaan junan eteen. ==Alkuperä== Kaksinvetoa käytettiin alun perin silloin, kun yhden veturin teho ei riittänyt raskaan junan vetoon eikä riittänyt, että liikkeelle lähdössä avusti erillinen työntöveturi. Höyryveturiaikana sitä käytettiin linja-ajossa vain poikkeustilanteessa; vaihtotyössä se oli yleisempää; mm. Vr5- eli Kalkkuna-vetureita käytettiin kaksinvedossa silloin, kun ne toimivat laskumäkivetureina. Joskus toinen veturi kytkettiin junan taakse työntäjäksi, ja vielä harvemmin nähtiin kolmas veturi junan keskellä. Menettely vaati taitoa, koska jokaista veturia piti ohjata tarkkaan samalla tavalla. ==Höyrykaksinvetoa== Höyryveturien monivetoa on Suomessa nähty vuoden 1975 jälkeen vain muutamia kertoja eri tapahtumien yhteydessä: Jokioisten museorautatie on käyttänyt sitä muun muassa Humppilan rataosuuden vihkiäisissä vuonna 1994 ja sittemmin vuosina 1999–2001 liikennekauden päätösajossa, jossa veturit oli sijoitettu junan päihin. Käytännöstä luovuttiin vuodesta 2002 alkaen, koska todettiin, että kahta pienempää junaa oli helpompi hallita kuin yhtä maksimikokoista. ==Nykyaikaa== Nyttemmin, kun kaikkien leveäraiteisten moottoriveturien ohjauksessa käytetään puolijohde- tai mikropiiritekniikkaa entisen mekaanisen toiminnan sijasta, ja vaihteistokin on täysin automaattinen, on siirrytty ns. yhden ohjauspöydän ajoon eli moniajoon. Siinä saman junan edessä olevia diesel- tai sähkövetureita ohjataan etummaisen veturin hallintalaitteista käsin, ja toinen tai useat apuveturit on kytketty välikaapelein samaan ohjaukseen. Tämä ei höyryvetureissa ole mahdollista. Tätä artikkelia kirjoitettaessa kaikissa Suomessa vakituisessa linja-ajossa käytetyissä diesel- ja sähkövetureissa on moniajolaitteet. Muun muassa Dr13–veturien poistuessa pikajunakäytöstä niitä korvattiin kolminajossa olevilla Dv12-vetureilla, koska aikataulussa pysyminen olisi muuten ollut vaikeaa. Joillakin rataosuuksilla, joihin sisältyy pitkiä ja raskaita nousuja – kuten Pollarin mäki Vilppulassa –, moniajon hyödyntäminen on välttämätöntä nousuista suoriutumiseksi. Yhdysvalloissa ja Kanadassa moniajo on yleistä. Siellä tavallisin tapa on kolmen veturin “nippu“, amerikkalaisessa kielenkäytössä “lash-up“. Kaksi johtoveturin takana olevaa apuveturia voivat olla hiukan sitä pienempiäkin, erityisesti silloin, kun johtoveturina on uudentyyppinen, entisiä huomattavasti tehokkaampi veturi. Erikoistarkoituksiin, kuten täysin kauko-ohjatuilla radoilla ajetuissa yli 200 vaunun malmijunissa, käytetään useampaa kahden ison dieselsähköveturin paria, joita kaikkia ajetaan etummaisen veturin ohjaimista käsin; tavallista on, että yksi veturipareista sijoitetaan junarungon keskelle, ja muut ovat päissä. ==Muualla maailmassa== Moniajo on yleinen kaikkialla maailmassa, koska se mahdollistaa tehokkaamman liikenteen suurempien junapainojen johdosta. ==Lähteet== * Resiina-lehdet Luokka:Rautatietekniikka
Johann Baptist von Spix

Johann Baptist Ritter von Spix (9. helmikuuta 1781 Höchstadt – 14. maaliskuuta 1826 München) oli saksalainen luonnontieteilijä. Spix opiskeli filosofiaa Bambergissa ja teologiaa Würzburgissa. 1810 hän pääsi avustajaksi Münchenin luonnonhistoriallisen museoon ja 1811 intendentiksi. Hän matkusti vuonna 1817 Brasiliaan Carl Friedrich Philipp von Martiuksen kanssa. Hän palasi Saksaan 1820 mukanaan kokoelma, joka käsitti 6 500 kasvia, 2 700 hyönteistä, 85 nisäkästä, 350 lintua, 150 sammakkoeläintä ja 116 kalaa. Tämä kokoelma muodosti Münchenin luonnonhistoriallisen museon perustan. Hän kirjoitti 4-osaisen teoksen Reise in Brasilien in den Jahren 1817 bis 1820 (München 1823–1831). Spix nimesi ja kuvaili useita lintulajeja, muun muassa pampatinamin (Rhynchotus rufescens) suvun. Hänen kunniakseen on nimetty siniara (Cyanopsitta spixii), punalakkiorneero (Synallaxis spixi) ja helmirintakipuaja (Xiphorhynchus spixii).BirdLife Suomi ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Spix, Johann Baptist von Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Wolfgang Reitherman

Wolfgang ”Woolie” Reitherman (26. kesäkuuta 1909 München, Saksa – 22. toukokuuta 1985 Burbank, Kalifornia, Yhdysvallat) oli saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen animaattori, ohjaaja ja tuottaja, joka ohjasi useita Disneyn piirroselokuvia. Reitherman muutti jo lapsena perheineen Yhdysvaltoihin, jossa hän loi uransa. Hän työskenteli Disneyllä vuodesta 1933 aina eläkkeelle jäämiseensä vuonna 1981 saakka. Hän kuului yhtiön ”yhdeksän vanhan miehen” joukkoon. Hän oli mukana työstämässä Disneyn tunnetuimpiin kuuluvia elokuvia, kuten Liisaa Ihmemaassa (1951), 101 dalmatialaista (1961), Viidakkokirjaa (1967), Aristokatteja (1970), Robin Hoodia (1973), Pelastuspartio Bernard ja Biancaa (1977) ja Topia ja Tessua (1981). Reithermanin poika Bruce Reitherman ääninäytteli kahdessa isänsä ohjaamassa elokuvassa, Viidakkokirjassa Mowglia ja Nalle Puhissa ja hunajapuussa Risto Reipasta.James Desborough & Emma Patterson: "I was the voice of Mowgli but my friends never said 'I want to be like you'" Mirror 2.4.2016. Viitattu 12.11.2023. Reitherman kuoli auto- onnettomuudessa Kalifornian Burbankissa 75-vuotiaana 22. toukokuuta 1985. Hänet nimitettiin vuonna 1989 postuumisti Disney-legendaksi. ==Reithermanin ohjaamat elokuvat== *Hanhiemon loruja (1957), lyhytelokuva, Bill Justicen kanssa *Goliath II (1960), lyhytelokuva *101 dalmatialaista (1961), Clyde Geronimin ja Hamilton Lusken kanssa *Aquamania (1961), lyhytelokuva *Miekka kivessä (1963) *Nalle Puh ja hunajapuu (1966), lyhytelokuva *Viidakkokirja (1967) *Nalle Puh ja tuulinen päivä (1968), lyhytelokuva *Aristokatit (1970) *Robin Hood (1973) *Nalle Puh (1977), yhdistelmä kolmesta lyhytelokuvasta, joista kaksi Reithermanin ohjaamia *Pelastuspartio Bernard ja Bianca (1977), John Lounsberyn ja Art Stevensin kanssa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset animaattorit Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Amerikansaksalaiset Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Memmy Posse

Memmy Posse on itähelsinkiläinen suomenkielistä rap-musiikkia esittävä yhtye. Possen jäsenet ovat Aave (myös nimellä Vaeltava Aave, oikea nimi Juha Madetoja), Lerha, Säkki (myös nimellä HC Kives), Pressa (myös nimellä Prez B) ja Asbesti. Yhtye on julkaissut albumin, EP:n ja singlen Monsp-levy-yhtiön kautta. Memmy Posse tarkoittaa vapaasti suomennettuna "Mellunmäki-Myllypuro jengi". Memmy Possen levyillä ovat esiintyneet vierailevina artisteina mm. Notkea Rotta, Petos, Setä Koponen, Kone, Tuomio, Vapaapudotus, Didier, Raimo ja Ässä. == Konvehdinmussuttajat == Konvehdinmussuttajat on mellunmäkeläisten Memmy Possesta tuttujen Aaveen ja Säkin muodostama rap-duo. == Diskografia == ===Albumit=== * Vaikutuksen alaisena (CD 2000) * Huolestuttavia merkkejä (CD/2X12"/MC 2004) ===EP:t=== * Kahva kahvasta (CDr-EP 1999) * Memmy Posse (CD-EP/12"ep 2001) * Aina vanteilla (CD-EP/12"ep 2002) ===Singlet=== * Pohjat / Saatana saapuu Helsinkiin (CDS/12"S 2004) * Harsta & Kake / Adios! / Just Cruisin' Pt. II (CDS/12"S 2001) ===Vierailijana=== ;Memmy Posse Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Petri Nygård "Petrin possebiisi" Petri presidentixi Stöö, Kontrasti & Rääväsuu Läskiäpärä 2001 Petos "Yleistä pahennusta osa 666" Rappiotaide Kone, Matka-Aapeli, Notkea Rotta, Raimo, Rautaperse, Seyed Ali, T-Murha, TKK, Tuomio & Ässä 2003 DJPP "Tuskan takana" Tuottajalevy 2006 ;Aave Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Leijona "Läpi Suomen" Herra MC Herra Soppa & TKK 2002 Kuningas Pähkinä & Setä Tamu "Likast viimeseen sanaan" Kylpyammeellinen hittejä 2004 Kallio Underground "Paska asenne" Pimeä puoli Lerha, Steen1 & Rohtori Laine 2004 Steen1 "Verkon samalla puolella" Salaliittoteoria Lerha 2004 Ville Kalliosta "Massit takasin" 100 x 200 mg Jontti, Petos, Lempi-Joe, Lerha & Syöpä 2006 ;Lerha Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Kallio Underground "Paska asenne" Pimeä puoli Aave, Rohtori Laine & Steen1 2004 Steen1 "Verkon samalla puolella" Salaliittoteoria Aave 2004 Tuomio & Kone "Firaabelihommia" Hyvät kannet hukkaan 2020 Ville Kalliosta "Massit takasin" 100 x 200 mg Jontti, Petos, Lempi-Joe, Aave & Syöpä 2006 == Aiheesta muualla == *Memmy Posse päästelee edelleen vanteilla (mesta.net 2004) Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet
Live in Stockholm (Deep Purple)

Live in Stockholm on brittiläisen Deep Purple -yhtyeen vuonna 2005 julkaistu livealbumi. Materiaali äänitettiin Tukholman konsertissa Ruotsissa marraskuussa 1970. Alun perin konsertti julkaistiin vuonna 1988 albumilla Scandinavian Nights. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord ja Ian Paice, ellei toisin mainita. ===CD 1=== # # # # # ===CD 2=== # # # ==Kokoonpano== *Ritchie Blackmore - kitara *Ian Gillan - laulu, congarummut *Roger Glover - basso *Jon Lord - organ, kosketinsoittimet *Ian Paice - rummut Luokka:Vuoden 2005 konserttitallenteet Luokka:Deep Purplen konserttitallenteet
Palmaria

Palmaria on saari Ligurianmerellä Italian rannikolla Portoveneren kylän lähellä. Saaren pinta-ala on 1,6 km². == Kulttuurikohde == Palmaria muodostaa yhdessä Tinon ja Tinetton saarten sekä Portoveneren kylän ja Cinque Terren rannikkoalueen kanssa Unescon maailmanperintökohteen. == Historiaa == Saarella on muun muassa vanha armeijan linnoitus, joka on ollut toiminnassa toisen maailmansodan aikana. Sen läheisyydessä kuvattiin elokuva Navaronen tykit. Saarelta on aikoinaan tuotu mantereelle marmoria. Palmaria on aikoinaan muodostanut luonnonlinnakkeen, joka suojasi Portoveneren satamaa. Saaren länsisivulla on luola, josta tutkija Giovanni Capellini vuonna 1869 löysi kivikautisen asuinpaikan.The Cinque Terre and Portovenere. Easy Guide. ISBN 978-8888080406. Casa Editrice RotalSele srl. Milano 2008. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Italiassa Luokka:Italian saaret Luokka:Liguria
Minnesota (joki)

Minnesotajoki on Mississippijoen sivujoki, joka sijaitsee Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on noin 540 kilometriä pitkä. Sen valuma-alue on noin 44 000 km2, josta 38 205 km² Minnesotan osavaltiossa ja noin 5 180 km² Etelä-Dakotassa ja Iowassa. Minnesotajoki liittyy Mississippiin Minneapolisin ja St. Paulin muodostaman kaksoiskaupungin eteläpuolella, lähellä Fort Snellingiä. Nimi Minnesota tulee dakota-intiaanien kielen sanoista mini, joka tarkoittaa vettä, ja sota, joka tarkoittaa usvaa. Minnesotajoen jokilaakso on leveimmillään kahdeksan kilometriä leveä ja syvimmillään 80 metriä syvä. Jokilaakso syntyi noin 10 000 vuotta sitten, kun huomattavasti nykyistä Minnesotajokea suurempi jääkautinen joki Warren vei Laurentian mannerjäätikön sulamisvesiä veistäen syvän laakson maisemaan. ==Sivujoet== Minnesotajoen suurimmat sivujoet Joki Yhtymäkohta Blue Earth -joki Mankaton kaupungin länsipuolella. Chippewajoki Montevideon kaupunki. Cottonwoodjoki New Ulmin luoteispuolella. Creditjoki Scott Countyssä, Minneapolisin ja Saint Paulin luoteispuolella. Lac qui Parle River Lac qui Parle State Parkissa, 15 kilometriä Montevideon koillispuolella. Little Cottonwood -joki Cambria Townshipissä, 11 kilometriä luoteeseen New Ulmista. Little Minnesota -joki Big Stone-järvi, Browns Valleyssä. Pomme de Terre -joki Swift Countyssä, kuusi kilometriä lounaaseen Appletonista. Redwoodjoki Redwood Fallsin lähellä. Rushjoki Le Sueurista pohjoiseen. Whetstonejoki Ortonvillen kaupunki. Yellow Bankjoki Agassiz Township, viisi kilometriä Odessasta luoteeseen. Yellow Medicinejoki Upper Sioux Agency State Park, Sioux Agency Townshipissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Minnesotan maantiede Luokka:Yhdysvaltain joet Luokka:Mississippin vesistö
Mallomys

Mallomys on varsinaisten hiirten ja rottien alaheimoon (Murinae) kuuluva jyrsijöiden suku, johon kuuluvat ainakin seuraavat lajit: * Mallomys aroaensis * Mallomys gunung * Mallomys istapantap * Mallomys rothschildi – pehmeähäntärotta Vanhentuneen luokittelun (1980) mukaan Uudessa-Guineassa elävä pehmeähäntärotta oli Mallomys-suvun ainoa laji. M. gunung ja M. istapantap löydettiin vasta vuonna 1989, ja M. aroaensis-lajin yksilöitä pidettiin ennen pehmeähäntärotan lajiin kuuluvina. Edellä mainittujen lajien lisäksi Uudesta-Guineasta on 2000-luvulla löydetty kaksi uutta Mallomys-suvun lajia, joilla ei vielä ole tieteellistä nimeä. Bruce Beehlerin johtama Conservation Internationalin ja Indonesian tiedeinstituutin () tieteilijäryhmä raportoi 17. joulukuuta 2007 löytäneensä uuden Mallomys-sukuun kuuluvan jättiläisrottalajin kesäkuussa 2007 Papuan saaren Indonesian puoleisesta osasta Foja-vuoristosta. Lajinmääritys ja tutkimus oli joulukuussa 2007 yhä meneillään. Rottalaji on noin viisi kertaa normaalin kaupunkirotan kokoinen ja kesy. Vuonna 2009 kansainvälinen tutkijoista ja BBC:n kuvaajista koostunut ryhmä löysi Papua-Uuden-Guinean Bosavi-vuoren kraatterista entuudestaan tuntemattoman Mallomys-lajin, joka kasvaa 1,5 kilogramman painoiseksi.Final Frontier: Newly discovered species of New Guinea (1998-2008), s. 10 == Lähteet == Luokka:Varsinaiset rotat ja hiiret
Eldar Rjazanov

Eldar Aleksandrovitš Rjazanov (; 18. marraskuuta 1927 Samara – 30. marraskuuta 2015 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja. Hänet tunnettiin varsinkin komedioistaan laajalti koko entisen Neuvostoliiton alueella. Rjazanoville myönnettiin Neuvostoliiton valtiopalkinto vuonna 1977 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi vuonna 1984. Hän saavutti myös kansainvälistä arvostusta: vuonna 1983 työ elokuvassa Asema kahdelle toi ohjaajalleen Kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesin elokuvajuhlilla. Rjazanovin tunnetuimpien ohjausten joukossa ovat Karnevaaliyö (1956), Husaarit (1962), Varo autoa (1966), Kohtalon ivaa (1975) ja Julma romanssi (1984). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset elokuvaohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Hector 60v-juhlatupla

__NOTOC__ Hector 60v-juhlatupla on vuonna 2007 Hectorin juhlavuoden kunniaksi julkaistu DVD, joka sisältää ensimmäisellä DVD:llä Hectorin 40-vuotistaiteilijajuhlakonsertin, joka taltioitiin vuoden 2006 alussa Hartwall Areenalla. Toisella DVD:llä on Hectorin eri esiitymisiä TV:ssä sekä musiikkivideoita. DVD ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa. == Sisältö == === DVD 1: 40-v. taiteilijajuhlakonsertti, Hartwall areena 14.2.2006=== # Intro # Tommy Tabermann: Alkupuhe # Palkkasoturi # Kuunnellaan vaan taivasta # Eurooppa # Kuinka voit väittää # Kari Tapio: Paalupaikka # Missä on Lady Jane? # Herra Mirandos # Yhtenä iltana # Pave Maijanen: Poika soitti rumpuja # Jäävalssi # Mandoliinimies # Jos sä tahdot niin # Peterin laulu # Hannikaisen baari # Yksinäinen tinasotamies # Freeman: Ajetaan me tandemilla # Olen nielaissut kuun # Nostalgia # Maarit: Lainaa vain # Sota on kaunis # Ei selityksiä # Lumi teki enkelin eteiseen # Ake, Make, Pera ja mä === DVD 2: Ainutlaatuisia tallenteita vuosilta 1966–2005=== ==== Playback ==== # Palkkapotilas # Cumulus: Beatles-potpuri # Hector & Cay: Marleena # Lumi teki enkelin eteiseen # Olen hautausmaa # Ake, Make, Pera ja Mä # Lapsuuden loppu # Trullilaulu # Pikku-Juulia # Lola # Tilulilu # Piironkinjalka # Jäävalssin jälkeen # Mulla ei oo rahaa # Ensilumi tulee kuudelta # Magdaleena # Viimeinen unelma # Yö tanssittaa # Tahdon kaljalle # Kuunnellaan vaan taivasta ==== Live ==== * Ake, Make, Pera ja Mä * Kaipaava haavanlehtinen * Monofilharmoonikko * Nuorallatanssija * Mistä kysymys?! * Kriget ät vackert (Eva Dahlgren -cover) * Juodaan viinaa * "Omassa kotona * Muistot joita ei ole * Wonderful Land (Les Mirages -cover) * Mitä kuuluu Marja-Leena? == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 konserttitallenteet Luokka:Hector Luokka:Musiikki-DVD:t Luokka:Konserttielokuvat
Léon Brillouin

Léon Nicolas Brillouin (7. elokuuta 1889 Sèvres, Ranska – joulukuu 1969) oli ranskalainen fyysikko. Hän tutki uransa aikana mm. kvanttimekaniikkaa, radioaaltoja, kiinteän olomuodon fysiikkaa ja informaatioteoriaa. Hänen isänsä Marcel Brillouin oli myös fyysikko. Brillouinin mukaan on saanut nimensä kiinteän aineen kidehilan käänteishilan alkeiskoppi, Brillouinin vyöhyke. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Léon Brillouin Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Kulomäen täyttömäki

Kulomäen täyttömäki eli Kulokukkula on ylijäämämaasta kasattu laaja ja korkea täyttömäki Vantaan Korson suuralueen Korson kaupunginosan Kulomäessä, Tuusulan kunnanrajan lähellä. Sieltä näkee esimerkiksi Helsingin Vuosaareen. Kulokukkulan huippu kohoaa yli 93 metrin korkeudelle merenpinnasta. Alkuvuonna 2015 uutisoitiin kaupungin aikomuksesta jatkaa täyttömaiden kasaamista mäelle, joilla toimilla täyttömäen korkeimpia huippuja nostettaisiin noin 95- ja 105-metrisiksi. Täyttömäkeä alettiin rakentaa jo 1980-luvun lopulla ja se ottaa vastaan Tuusulan ja Vantaan seutujen ylijäämämaita. Laskettelurinne on tarkoitus toteuttaa ylijäämämaiden nykyiselle vastaanottopuolelle. Täyttömäeltä on näköalat Vantaalle, Tuusulaan sekä Keravalle. Horisontissa näkyvät myös Helsinki ja Sipoo. Kulonkukkulan pinta-ala oli jossain vaiheessa 14 hehtaaria ja siinä oli maata viisi miljoonaa kuutiometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Täyttömäet Luokka:Korso Luokka:Suomen mäet
Tommy Byrne (baseballpelaaja)

Thomas Joseph ”Tommy” Byrne (31. joulukuuta 1919 – 20. joulukuuta 2007) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja poliitikko. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä MLB:ssä 24. huhtikuuta 1943 ja viimeisensä 21. syyskuuta 1957. Byrne muistetaan parhaiten New York Yankeesin pelaajana. Hän kuitenkin pelasi 1950-luvun alussa myös St. Louis Brownsissa, Chicago White Soxissa ja Washington Senatorsissa. Vetäydyttyään peliuraltaan vuonna 1957 Byrne palasi Pohjois-Carolinan Wake Forestiin, jossa hän oli aikoinaan käynyt yliopistoa. Hän toimi kaupungin pormestarina vuosina 1973–1987 ja kuoli samassa kaupungissa hieman ennen kuin olisi täyttänyt 88 vuotta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pormestarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Tommy Byrne

Tommy Byrne voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Tommy Byrne (1919–2007), yhdysvaltalainen baseballpelaaja ja poliitikko * Tommy Byrne (s. 1958), irlantilainen Formula 1 -kuljettaja * Tommy Byrne, muusikko, Wolfe Tones -yhtyeen jäsen.
Ko Un

Ko Un ; (s. 1. elokuuta 1933) on eteläkorealainen runoilija. Ko Un syntyi Gunsanissa ja kärsi Korean sodassa sekä henkisiä että fyysisiä vaurioita. Hän vietti vuodet 1952–1962 buddhalaisena munkkina.ref name=Britannica/> Asuttuaan vuosina 1963–1966 Jejussa hän muutti pääkaupunki Souliin. Ko Unista tuli aktiivinen demokratian puolestapuhuja, ja hän joutui vangituksi useaan otteeseen. Syvien henkisten kriisiensä aikana hän yritti kahdesti itsemurhaa. Ko Un on erittäin tuottelias runoilija. Hänen teoksiaan on myös käännetty useille kielille, ei kuitenkaan suomeksi. Hän kirjoittaa muun muassa luontolyriikkaa. Ruotsinkielisessä käännöksessä Stundens blomma on kuvituksena Ko Unin omaa kalligrafiaa. Hän on saanut useita kirjallisuuspalkintoja sekä Etelä-Koreassa että muualla. Ko Unia on usein spekuloitu Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Ko Unia syytettiin vuonna 2018 seksuaalisesta häirinnästä. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Scandic Hotels

Scandic Hotels Group AB on ruotsalainen hotellitoimintaa harjoittava yritys. Vuonna 2018 Scandicilla oli noin 280 hotellia kuudessa eri maassa: Ruotsissa, Suomessa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa ja Puolassa. Suomessa on 52 Scandic- ketjuun kuuluvaa hotellia.https://www.scandichotels.fi/filters/suomi Lisäksi Scandic Hotels Oy operoi Suomessa franchising-periaatteella IHG-yhtiön hotelliketjuja (muun muassa Crowne Plaza ja Holiday Inn). == Historia == thumb|left|Scandic Oulu City -hotelli Oulussa. Scandicin historia alkaa vuodesta 1963, kun ensimmäinen Esso Motor Hotel aloitti toimintansa Laxåssa. Tienvarsihotellin konsepti osoittautui menestykseksi ja Esso Motor -hotelleja oli avattu Ruotsissa 23 vuoteen 1969 mennessä. Ensimmäiset Ruotsin ulkopuolella sijaitsevat hotellit avattiin vuonna 1972 Norjassa ja Tanskassa. Vuonna 1984 Esso Motor Hotels myi liiketoimintansa Scandicille ja samassa yhteydessä hotellit saivat nykyisen Scandic-nimensä. Yhtiö kasvoi Pohjoismaiden suurimmaksi hotellioperaattoriksi 2000-luvun alkuun mennessä hankkimalla Reso Hotelsin Ruotsin-toiminnot vuonna 1995 ja ruotsalaisen Provobiksen vuonna 2000. Suomen markkinoille Scandic pyrki ensin 1990-luvun alussa lahtelaisen hotelli Salpauksen avulla mutta vetäytyi, kunnes palasi vuonna 1998 ostamalla Alkon tytäryhtiön Arctian hotellit ja ravintolat. Scandic listautui Tukholman pörssiin vuonna 1996 ensimmäisenä hotellioperaattorina. Yhtiön pörssitaival päättyi, kun Hilton osti Scandicin vuonna 2001. Hilton puolestaan myi Scandicin vuonna 2007 pääomasijoittaja EQT:lle, joka listasi yhtiön uudelleen Tukholman pörssiin joulukuussa 2015. Vuonna 2010 Scandic osti Next Hotels Finland -ketjulta Paasitorni-hotellin Helsingistä, Hotel Rivolin Järvenpäästä, Hotel Linnean Riihimäeltä sekä hankki uudelleen omistukseensa 1990-luvun alussa rakennuttamansa Hotelli Salpauksen Lahdesta. Scandic osti vuonna 2017 Restelin koko hotelliliiketoiminnan. Kaupan myötä 43 Cumulus- ja kaikki franchise-sopimuksella toimineet InterContinental Hotels Groupin hotellit siirtyivät Scandicille. Vuonna 2019 Scandic Hotels Oy oli Suomen suurin majoitusalan yritys 422 miljoonan euron liikevaihdollaan, toiseksi suurin Sokos-hotelleja hallinnoiva Sokotel Oy 231 miljoonalla eurolla . Vuoden 2023 paikkeilla Scandic Hotelsilla oli Suomessa 61 hotellia ja miltei 13 000 hotellihuonetta. == Tunnettuja Scandicin hotelleja == * Hotelli Marski * Hotelli Aulanko * Imatran Valtionhotelli * Kylpylähotelli Eden (Nokia) * Kylpylähotelli Laajavuori * Scandic Hamburger Börs ==Katso myös== *Luettelo Suomen hotelleista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Scandic Hotels Group * Scandic Suomi * Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt
Norval Morrisseau

Norval Morrisseau CM (14. maaliskuuta 1932 – 4. joulukuuta 2007) oli kanadalainen taidemaalari. Hän kuului maansa alkuperäiskansoihin, ja teoksiin heijastuu usein kiinnostus mystiikkaan. Morrisseau oli itseoppinut, mutta töitä päätyi näytille jopa Kanadan kansallisgalleriaan Ottawaan. Morrisseau sairasti Parkinsonin tautia ja vietti viimeiset kuukautensa pyörätuolissa. Hän kuoli sydänpysähdykseen sairaalassa Torontossa. Luokka:Kanadalaiset taidemaalarit Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Mehiläisen elokuva

Mehiläisen elokuva () on DreamWorksin tuottama animaatioelokuva vuodelta 2007, joka oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi parhaana animaatioelokuvana. Elokuva kertoo mehiläisestä, joka huomaa ihmisten varastavan hunajaa ja alkaa vaatia mehiläisten oikeuksia. Elokuvan tuottajana ja käsikirjoittajana toimi Jerry Seinfeld, joka antoi äänensä myös elokuvan päähenkilölle, Barry- mehiläiselle. Jotkut elokuvan alkuperäisistä ääninäyttelijöistä olivat Seinfeld-komediasarjan näyttelijöitä ja muita tekijöitä. Jerry Seinfeld esitti aikanaan lähinnä vitsinä Steven Spielbergille ideansa mehiläisistä kertovasta elokuvasta, joka saisi nimekseen Bee Movie (B-Movie, ”b-elokuva”). Spielberg kuitenkin innostui ajatuksesta ja rohkaisi Seinfeldia toteuttamaan sen. Elokuvan pohjalta tehtiin videopeli Bee Movie Game. == Juoni == Juuri yliopistosta valmistunut mehiläinen Barry (Jerry Seinfeld) haluaa elämältään enemmän kuin elinikäisen työn hunajanvalmistuksen parissa. Lähtiessään ensi kertaa tutkimaan pesän ulkopuolista maailmaa hän rikkoo yhtä mehiläiskunnan tärkeimmistä säännöistä puhuessaan ihmiselle, newyorkilaiselle Vanessa- floristille (Renée Zellweger), ja heistä tulee ystävät. Tutustuessaan ihmiskunnan tekemisiin Barry saa selville, että ihmiset syövät ja varastavat mehiläisten hunajaa, ja hän päättää haastaa ihmiskunnan oikeuteen mehiläisille kuuluvan hunajan ryöväämisestä. == Näyttelijät == === Alkuperäinen versio === === Suomenkielisiä ääniä === == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Elokuvat hyönteisistä Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:DreamWorksin elokuvat
Silvinha

Silvia Andrea ”Silvinha” Santos Luz (s. 5. maaliskuuta 1975 Araçatuba) on brasilialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, olympiamitalisti ja Amerikan mestari. Hän oli kilpaurallaan 173 cm pitkä ja painoi 66 kg. Silvinha kuului hopeaa voittaneeseen Brasilian maajoukkueeseen Atlantan olympialaisissa, ja neljä vuotta myöhemmin Sydneyn olympiakisoissa hän ylsi joukkueineen pronssille. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli mukana kahdesti vuosina 1998 ja 2002. Saksassa 1998 Brasilia sijoittui neljänneksi ja Kiinassa 2002 seitsemänneksi. Silvinha voitti mitaleita myös Amerikan- mestaruuskilpailuista, Pan-Amerikan kisoista ja Etelä-Amerikan- mestaruuskilpailuista. Seuratasolla hän voitti muun muassa Brasilian mestaruuden vuosina 1998 ja 2000 sekä Brasilian cup-mestaruuden vuosina 1994, 1995 ja 1997.Brasilian koripalloliittoOlympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Profiili Brasilian koripalloliitto * Silvinha Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Brasilialaiset koripalloilijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yōji Yamada

Yōji Yamada (; s. 13. syyskuuta 1931) on japanilainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten kymmeniä osia käsittämään kasvaneesta Tora-san-sarjasta, jossa pääosan esittäjänä oli Kiyoshi Atsumi. Yamada on voittanut useita Japanin akatemian palkintoja. Hän oli vuonna 2003 ehdolla myös parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Yamada on jatkanut uraansa menestyksellä vielä Kiyoshi Atsumin kuoltua vuonna 1996. Hänen myöhäisempää tuotantoaan on Shūhei Fujisawan novellien ja romaanien pohjalta tehty elokuva- trilogia, jonka muodostavat elokuvat Samurai hämyisen illan (2002), Kakushi ken oni no tsume (2004) ja Bushi no ichibun (2006). ==Aiheesta muualla== * Luokka:Japanilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt