EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vincent Tong

Vincent Tong (s. 3. toukokuuta 1979 Vancouver) on kanadalainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi ääniroolistaan Mandariinina tietokoneanimaatiosarjassa Iron Man: Armored Adventures. Hän on myös tehnyt dubbauksia animeen ja erityisesti Death Note sarjaan ja elokuviin, joissa Tong on toiminut Touta Matsudan äänenä.Anime News Network Viitattu 19.6.2009 Tong on tehnyt myös cameorooleja televisioon ja elokuviin Bollywood/Hollywood (2002), Intelligence (2006) ja They Wait (2007). == Ääniroolit == Vuodet TV-sarja tai elokuva Rooli Huom 2007 Death Note Touta Matsuda Dub The Story of Saiunkoku Jun Yu, sivuäänet Dub Sushi Pack Toro 2008 Death Note: The Last Name Touta Matsuda Dub Death Note: The First Name Touta Matsuda Dub 2008–2011 Kid vs. Kat Henry 2009–2011 Iron Man: Armored Adventures Mandariini/Gene Khan 2011 Lego Ninjago Kai 2011–2012 Voltron Force Daniel ==Lähteet== * Voice Chasers * CrystalAcids ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1979 syntyneet
Russell Roberts

Russell J. Roberts on kanadalainen näyttelijä, joka on työskennellyt enimmäkseen televisiosarjojen parissa, sekä animaatioissa. Hänellä on ollut rooleja myös elokuvissa, kuten Elämä on niin lyhyt – vai onko?, Se, Merisusi, Ernest Sekoilee Taas, Voyage of the Unicorn ja Twilight – Uusikuu. Roberts toimi Kreivi Nefarian äänenä Iron Man: Armored Adventuresissa vuonna 2009.Iron Man Voice Cast Animated Superheroes 6.5.2009 Viitattu 20.6.2009 ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kirk Cameron

Kirk Thomas Cameron (s. 12. lokakuuta 1970) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja kristillinen evankelista. Hän tuli tunnetuksi Mike Seaverin roolista televisiosarjassa Growing Pains (1985–1992). Nyttemmin hän on esiintynyt esimerkiksi Kadotettu maailma (Left Behind) -elokuvissa sekä draamassa Fireproof (2008). Cameron sai Growing Pains -sarjasta vuosina 1986–1988 kolme Young Artist -palkintoa. Hän oli myös ehdolla Golden Globen saajaksi vuosina 1988 ja 1989. Cameron kuuluu The Way of the Master -evankeliointijärjestön johtoon yhdessä tunnetun kreationistin Ray Comfortin kanssa. Järjestön toimintaan kuuluu Cameronin ja Comfortin juontama The Way of the Master -televisioshow. Cameron on Comfortin kanssa lupaillut, että Jumalan olemassaolo on ehdottomasti todistettavissa perusteilla, jotka eivät liity uskoon. Hän pitää ihmisten epäuskoon suurimpana syynä teoriaa (evoluutio), jota hänen mukaansa monet tiedemiehet nykyisin pitävät ”aikuisten satuna”. Cameron on omien sanojensa mukaan entinen ateisti ja evolutionisti. Cameron on julkaissut omaelämäkertateoksen Still Growing (2008). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset evankelistat Cameron, Kirk Luokka:Kristilliset apologistit Cameron, Kirk Cameron, Kirk Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Todiste (elokuva)

Todiste (Proof) on John Maddenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005. Se pohjautuu David Auburnin Pulitzer- ja Tony-palkittuun näytelmään. Elokuvan aiheena on kahden tyttären (Gwyneth Paltrow ja Hope Davis) suhde huippulahjakkaaseen mutta mielisairaaseen matemaatikkoisäänsä (Anthony Hopkins). ==Juoni== Eläkeikään ehtinyt huippumatemaatikko Robert (Hopkins) on luonut parhaat saavutuksensa jo vähän yli 20 vuoden iässä, mutta jatkoi opettamista Chicagon yliopistossa, vaikka hänen mielisairautensa oli edennyt jo pitkälle. Hänen tyttäristään huippulahjakas Catherine (Paltrow) on myös opiskellut matematiikkaa, muttei isänsä yliopistossa vaan läheisessä Northwesternissä ja pelkää mielenterveytensä puolesta. Hän on keskeyttänyt opintonsa hoitaakseen isäänsä tämän viimeisinä vuosina. Isän opiskelija (Gyllenhaal) on rakastunt Catherineen, mutta tyttö on vastahakoinen. Sisar Claire (Davis) on tavallisempi ja asuu New Yorkissa. Isän kuollessa käytännöllinen Claire haluaisi heti myydä heidän kotitalonsa yliopistolle, joka on sitä jo kysellyt, mutta talossa yhä asuvalle Catherinelle nopeat muutokset ovat henkisesti vaikeampia. Sitten isän sekavien muistiinpanojen joukosta löytyy julkaisematon, kauan ratkaisematta olleen matemaattisen ongelman ratkaisu, ja Catherine alkaakin väittää sitä omaksi työkseen. Valtaosa elokuvasta tapahtuu isän kuoleman jälkeen, mutta elokuva sisältää paljon takaumia ja Catherinen kuvittelemia kohtauksia, joissa matemaatikkoisä esiintyy. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 22.5.2021 == Vastaanotto == Chicagolainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi Todisteelle täydet neljä tähteä ja piti sen akateemisen yliopistoelämän kuvausta ”täsmälleen oikeana”. Suomalaisen Film-O-Holic-sivuston Juha Rosenqvist antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, kehui Paltrow’n roolityötä mutta valitteli, etteivät Paltrow, Hopkins ja Gyllenhaal yllä matemaatikkojen rooleissaan Kauniin mielen Russell Crowen tasolle. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John Maddenin ohjaamat elokuvat
Huttalan linnavuori

Huttalan linnavuori on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva linnavuori, josta tunnetaan lähellä sijaitseva Moision kylän rajalle asti ulottuva asuinpaikka ja sen yhteydestä sekä kalmisto että kuppikallio. Linnavuoren eteläpuolella on myös Hiidenmäki. Ympäristön floora on monipuolinen ja se onkin laajalta alueelta luonnonsuojelualuetta. Paikalle on viitoitus ja se onkin retkeilijöiden suosiossa. == Muinaislinna == Linnamäki sijaitsee Piikkiön kirkosta noin 1,9 kilometriä itäkaakkoon. Mäki kohoaa 50–60 metriä ympäristöäaan ylemmäksi ja mäen laki ulottuu 74 metriä merenpinnan yläpuolelle. Sen rinteet ovat melko jyrkät eikä puuston kasvu haittaa näkymiä mäen päältä Piikkiönlahdelle tai Piikkiön taajamaan. Jyrkänteet kiertävät lähes koko mäen ja ne ovat antaneet luontaisen suojan vihollisia vastaan. Vain kaakkoon viettävässä rinteessä ei ole jyrkänteitä. Siellä sijaitsee tasanne, jonka kohdalla on rinnettä seuraava kivivalli. === Käyttöhistoriaa === Linna on ollut käytössä kahteen otteeseen. Varhaisin käyttöhavainto vie sen esiroomalaiselle ajalle noin 500–0 eaa. ja toisen rautakauden loppuun noin 1000–1100-luvuille jaa. Tehdyt löydöt viittaavat siihen, että linnavuori on ollut tavallista aktiivisemmassa käytössä. Mäen kaakkoisrinteestä on löydetty merkkejä rautakautisesta asutuksesta ja lounaisrinteestä kaksi 8 senttimetrin suuruista uhrikuoppaa. == Tutkimukset == Vuonna 1954 A-K. Koskimies ja V. Haapanen kävivät paikalla inventoinnin yhteydessä. Alueella suoritettiin arkeologisia tutkimuksia vuosina 1983–1987, mutta ne koskivat asuinpaikkaa ja kalmistoa. Vuonna 1993 teki Heljä Brusila kohteessa tarkastuksen ja vielä vuonna 1995 Heljä Brusila ja Esa Saari kävivät uudelleen inventoinnin yhteydessä. == Hoitoalue == Linnamäki on kuulunut Museoviraston hoito- ohjelmaan vuodesta 1991 asti. Hoitoalue on rajattu seuraamaan mäkilinnan rakenteita. Etelärinteessä hoitoalue jatkuu maantielle saakka, mistä on järjestetty kulkureitin viitoitus mäen laelle. Hoitoalueen ja ympäristön luonnonsuojelualueen tarkoituksena on avata maasto puistomaiseksi ja luoda otolliset olostuhteet arkeofyyttien kannalta. Linnan ja asuinpaikan ympäristössä elää edelleen rautakaudella sinne levinneitä Suomessa aiemmin tuntemattomia kasvilajeja. Näitä ovat muun muassa sikoangervoa, nurmilaukkaa, ketomarunaa, pölkkyruohoa, mäkikuismaa, jänönapilaa ja harvinaista maustekasvina käytettyä mäkimeiramia. Tiedosto:Huttala.jpg|Polku linnavuorelle Tiedosto:Huttala3.jpg|Portaat linnavuoren laelle == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla== * Retkipaikka.fi: Huttalan linnavuori Luokka:Suomen muinaislinnat Luokka:Suomen mäet Luokka:Suomen kalliot Luokka:Piikkiö Luokka:Varsinais-Suomen nähtävyydet Luokka:Kaarinan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kaarinan luonto Luokka:Kaarinan historia
Christopher Grey

Christopher Grey on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan ääniroolistaan Avalanchena animaatiosarjassa X-Men: Evolution. Enimmäkseen hän on näytellyt television parissa ja elokuvissa, kuten Big Bad Beetleborgs, Alias, Gilmoren tytöt, Dragnet ja Kovan onnen kundi. ==Lähteet== * TV.com Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Sverdrupinsaaret

Sverdrupinsaaret on saariryhmä pohjoisessa Kanadassa, Nunavutin territoriossa. Saaret ovat osa Kuningatar Elisabethin saariryhmää pohjoisella jäämerellä. saariryhmä sijaitsee länteen Ellesmersaarelta. Ryhmän suurimmat saaret ovat Ellef Ringnesin saari, Amund Ringnesin saari ja Axel Heibergin saari, lisäksi alueeseen kuuluu lukuisia pienempiä saaria ja vesistöalueita. Alue on asumatonta, mutta Ellef Ringnesin saarella toimi vuosien 1948–1978 aikana miehitetty Isachsen-sääasema. Vuonna 1989 paikalle pystytettiin satelliittilinkillä varustettu automatisoitu sääasema. Saaret kartoitti ja nimesi norjalainen tutkimusmatkailija Otto Sverdrup matkallaan Fram-laivallaan vuosina 1898–1902. Huolimatta saarilla olleista Inuiteista hän valloitti saaret nimesi ne Norjan omaisuudeksi. Norjan valtio ei osoittanut kiinnostusta aluevaltauksesta ennen vuotta 1928, jolloin se käytti saaria pelinappulana neuvotteluissa Britannian kanssa omistusoikeudesta muihin arktisen alueen saariin, kuten Jan Mayen ja Bouvet’nsaari. 11. marraskuuta 1930 Norja tunnusti Sverdrupinsaaret Kanadan omaisuudeksi.Berton, Pierre. The Arctic Grail: The Quest for the North West Passage and the North Pole. Toronto: Random House of Canada Ltd., 1988, p. 629. Vastaavasti 19. marraskuuta 1930 Britannia tunnusti Jan Mayen saaren Norjan omaisuudeksi."Norsk polarhelt ville bli hemmelig agent" aftenposten.no, 19 huhtikuuta 2007 == Lähteet == Luokka:Kuningatar Elisabetin saaret Luokka:Nunavutin saaret
Cainen kapina

Cainen kapina () on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1954, jonka tapahtumat sijoittuvat toiseen maailmansotaan fiktiiviselle Caine-alukselle. Elokuvan pääosia näyttelevät Humphrey Bogart, Jose Ferrer, Van Johnson ja Fred MacMurray. Elokuva perustuu Herman Woukin vuonna 1951 kirjoittamaan Pulitzer-palkittuun kirjaan The Caine Mutiny, jonka suomennoksen teki vuonna 1954 kustannusyhtiö Otava. Cainen kapina oli vuoden 1954 toiseksi tuottavin elokuva 8,7 miljoonan dollarin lipputuloillaan. Tuottavin, Bing Crosbyn tähdittämä Valkea joulu () keräsi 12 miljoonaa dollaria. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana kategorioissa (7) paras elokuva, paras miespääosa (palkinnon sai Marlon Brando roolistaan Alastomassa satamassa), paras sivuosanäyttelijä (Tom Tully), paras käsikirjoitus, paras äänitys, paras leikkaus ja paras musiikki (Max Steiner). The New York Timesin kriitikot valitsivat Cainen kapinan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Juoni == Cainen kapina kuvaa toisessa maailmansodassa, fiktiivisellä Yhdysvaltain laivaston Caine-nimisellä hävittäjä-miinanraivaajalla puhkeavaa kapinaa. Tätä seuraa kahden upseerin joutuminen sotaoikeuteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Oikeussalidraamat Luokka:Edward Dmytrykin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1954 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Maggie Blue O’Hara

Maggie Blue O'Hara (s. Victoria, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan useiden animesarjojen dubbausroolien lisäksi Varjokissan äänenä Daytime Emmy palkitussa X-Men: Evolutionissa. ==Ura== Ennen ääninäyttelemistä O'Hara teki näytelmärooleja televisiosarjoihin Wiseguy ja Neon Rider, kunnes sai ensimmäisen ääniroolinsa animaatiosarjasta My Little Pony Tales. Sittemmin hän on tehnyt enimmäkseen dubbausrooleja animeen, kuten Dragon Ball Z, Ranma ½, Inuyasha ja MegaMan NT Warrior. Ääniroolien ohella O'Hara tekee edelleen pieniä näytelmärooleja televisiosarjoihin ja elokuviin. ==Lähteet== * Anime News Network * TV.com Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Peter Coke

Peter Coke (3. huhtikuuta 1913 Southsea, Hampshire – 30. heinäkuuta 2008 Holt, Norfolk) oli brittiläinen näyttelijä, antiikkikauppias ja taiteilija, joka muistetaan parhaiten Paul Templen esittäjänä BBC:n radiokuunnelmissa 1954–1968. Ennen toista maailmansotaa Coke näytteli teatterissa. Sodan aikana hän oli tykistössä, ja palveli Pohjois-Afrikassa ja Italiassa, ennen lyhytaikaista komennustaan viihdytysjoukkoihin. Coke kotiutettiin majurina, ja hän palasi teatterinäyttelijäksi. Vuonna 1951 hän sai kiinnityksen Old Viciin. 1950-luvulla Coke esiintyi useissa Saturday Night Theater -kuunnelmissa. Ensimmäisen kerran hän esitti Paul Templeä maaliskuussa 1954 kuunnelmasarjassa Paul Temple and the Gilbert Case. Kaikkiaan Coke esiintyi kymmenessä Paul Temple -sarjassa, joista viimeiseksi jäi The Alex Affair vuonna 1968. Tässä vaiheessa Coke oli jo alkanut keskittyä antiikkikauppansa pitoon. Jäätyään eläkkeelle 1970-luvun puolessa välissä, Coke aloitti uuden uran taiteilijana, tehden pienoisesineitä simpukankuorista. Hänen töitään on nähtävillä muun muassa Sheringhamissa, Norfolkissa, sijaitsevassa Peter Coke Shell Galleryssa. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Meghan Black

Meghan Carey Black (s. 2. joulukuuta 1978 West Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista X-Men: Evolution ja Edgemont. Ennen näyttelijäuraansa Black elätti itseään myymällä veitsiä. ==Lähteet== TV.com Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1978 syntyneet
Ghost Dog – samuraiden tapaan

Ghost Dog – samuraiden tapaan () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu rikosdraamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jim Jarmusch. Forest Whitaker esittää pääosan mysteeristä, afrikkalais-amerikkalaista mafian palkkamurhaajaa, Ghost Dogia. Ghost Dog noudattaa ikivanhaa samurai-koodia, mikä perustuu 1600-luvun Japanissa eläneen samurain Yamamoto Tsunetomon kertomuksiin, jotka on tallennettu Hagakure- kirjaan. Sivurooleissa ovat muun muassa Cliff Gorman, Henry Silva, Isaach de Bankolé, Victor Argo ja Camille Winbush. Elokuvan musiikit on säveltänyt RZA, yksi hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin jäsenistä. Ghost dog – samuraiden tapaan sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 1999, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai erittäin positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Se oli myös ehdolla parhaan ulkomaalaisen elokuvan César- palkintoon vuonna 2000. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1999 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1999 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1999 japanilaiset elokuvat Luokka:Jim Jarmuschin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Samuraielokuvat Luokka:Mafiaelokuvat
Mackenzie Kingin saari

Mackenzie Kingin saari () on saari pohjoisessa Kanadassa. Mackenzie Kingin saaren eteläpuolella on Melvillensaari ja pohjoispuolella Bordensaari, kuten nämä saaret, Mackenzie Kingin saari on suurimmalta osaltaan Luoteisterritorioiden puolella, saaren itäisimmät osat ovat Nunavutin puolella. Saari kuuluu Kuningatar Elisabetin saariryhmään. Saaren pinta-ala on 5 048 km².Sea Islands Natural Resources Canada , Saari on 115. suurin maailmassa ja 26. suurin Kanadassa. Tutkimusmatkailija Vilhjalmur Stefansson saapui saarelle vuonna 1915, myöhemmin saari nimettiin Kanadan pääministeri William Lyon Mackenzie King mukaan. ==Lähteet== Luokka:Kuningatar Elisabetin saaret Luokka:Luoteisterritorioiden saaret Luokka:Nunavutin saaret
Richard Newman

Richard James Edward Newman (s. 14. lokakuuta 1949 Chicago, Illinois) on kanadassa asuva yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten useista rooleista Transformers-animaatiosarjoissa. Hän on toiminut myös muun muassa M. Bisonin äänenä animaatiosarjassa Street Fighter, sekä Punaomegana X-Men: Evolutionissa. Ennen ääninäyttelijäksi siirtymistä Newman teki pieniä rooleja sarjoihin ja elokuviin, kuten Kuutamokeikka (1984), Ihmemies MacGyver (1988) ja Emme ole enkeleitä (1989). == Ääniroolit == Vuodet TV-sarja tai elokuva Rooli Huom 1990 Dragon Warrior sivuäänet Dub 1993–1995 Exosquad Gov.-Gen. Phaeton 1995–1997 Street Fighter M. Bison 1996–1999 Beast Wars: Transformers Rhinox 1997–1998 Dragon Ball Z Captain Ginyu Dub 1998 RoboCop: Alpha Commando sivuäänet 1999 NASCAR Racers: The Movie Specks 1999–2001 Hämähäkkimies Suuri Kehittäjä, J. Jonah Jameson, tohtori Brofsky 1999–2000 Beast Machines Tankor 2000 Kong: The Animated Series Jack Crockett 2001 ReBoot Daecon 2001–2003 X-Men: Evolution herra Rodetski, Punaomega 2001–2004 Inuyasha Totosai, sivuäänet Dub 2002 He-Man Kasvoton 2003 MegaMan NT Warrior Mayse, komentaja Beef Dub 2004–2005 Transformers: Cybertron Vector Prime Dub 2005–2013 Johnny Test Professori Slopsink 2006 Ōban Star-Racers sivuäänet Dub 2007–2008 Edgar & Ellen pormestari Knightleigh 2012 My Little Pony: Ystävyyden taikaa Cranky Doodle Donkey ==Lähteet== * CrystalAcids Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keikkakuski

Keikkakuski () on Walter Hillin 1978 ohjaama ja kirjoittama toiminnallinen rikoselokuva joka kertoo pakkomielteisen poliisin (Bruce Dern) ja ryöstökeikkoihin erikoistuneen autokuskin (Ryan O'Neal) kaksintaistelusta. == Näyttelijöitä == == Vastaanotto == Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen kehui Keikkakuskin ranskalaisjännärien kaltaista kiehtovaa ilmapiiriä ja antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Vuoden 1978 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Walter Hillin ohjaamat elokuvat Luokka:Walter Hillin käsikirjoittamat elokuvat
Hei Pussycat

Hei Pussycat (, televisioesityksessä suomeksi myös Mitä uutta, kissimirri?) on vuonna 1965 ensi-iltansa saanut menestyskomedia pakkomielteisestä naistenmetsästäjästä, joka hakee apua psykoterapiasta. Se oli brittiohjaaja Clive Donnerin ensimmäinen Hollywood-tuotanto. Käsikirjoittajana oli uraansa aloitteleva Woody Allen, ja musiikin sävelsi Burt Bacharach. Elokuvan tunnuslaulusta, kulmikkaasti synkopoidusta valssimelodiasta ”What’s New, Pussycat?” tuli yksi Tom Jonesin ensimmäisistä menestyslevyistä. Bacharachin vakiosolisti Dionne Warwick esittää elokuvassa laulun ”Here I Am”.Video-opas 95, WSOY 1994. Video-oppaassa vuodelta 1994 Kati Sinisalo luonnehtii elokuvaa kömpelösti rokkaavaksi farssiksi, jossa Peter Sellers näyttelee ”ylihauskasti” ja joka toimii parhaiten ajankuvana 1960-luvun ”hippailusta”. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1965 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Ö-ryhmä

Ö-ryhmä oli 1980-luvun alkupuolella toiminut ryhmä, joka järjesti performansseja, tapahtumia ja erilaista tilannetaidetta. Ryhmän perusti Erkki Pirtola. Muita jäseniä olivat mm. Harri Larjosto, Roi Vaara, Jussi Kivi, Papu Pirtola, Pekka NevalainenTaiteen pikkujättiläinen, s 838. WSOY, 1995. ISBN 951-0-16447-X, Petra Giacomelli ja Pira Cousin . Ö-ryhmän jäsenten ensimmäinen yhteinen näyttely oli syksyllä 1979 vallatussa Lepakossa. Ryhmäläiset olivat tavanneet kesällä Inkoon pohjoismaisella ympäristöleirillä.Hanna Johansson: Maataidetta jäljittämässä. Luonnon ja läsnäolon kirjoitusta suomalaisessa nykytaiteessa 1970-1995, s 86. LIKE, 2005. ISBN 952-471-512-0 Ö-ryhmän tunnetuimpia aktioita oli Viimeinen illallinen ja Rahaa. Viimeiselle illalliselle Vanhan Galleriaan Helsinkiin vuonna 1980 kokoontui Anti-Jeesus ja 11 opetuslasta. Joukossa oli poliitikko, tiedemies, insinööri, pappi, taiteilija ja punkkari. Hahmot aterioineen oli koostettu kaatopaikka-aineistosta. Roskan käyttöä oli myös ryhmän Jyväskylän Talveen tekemässä teoksessa Päivä Jyväskylässä vuonna 1983. Teos oli koottu kaupungissa kerätystä roskasta sekä valokuva- ja videodokumenteista.Hanna Johansson: Maataidetta jäljittämässä. Luonnon ja läsnäolon kirjoitusta suomalaisessa nykytaiteessa 1970-1995, s 87. LIKE, 2005. ISBN 952-471-512-0 Rahaa-tapahtumaan sisältyi muun muassa raha-alttari ja valokopioseteleiden jakamista ohikulkijoille. Rahaa-tapahtuman kulkue oli matkalla Vanhalta ylioppilastalolta Finlandiatalolle, jossa oli Kansainvälisen valuuttarahaston konferenssi. Poliisit kuitenkin hajottivat kulkueen. Ö-ryhmä toimi spontaaniin tyyliin Joseph Beuysin jokainen on taiteilija -hengessä, mitä periaatetta etenkin Erkki Pirtola jatkoi myöhemmin. Kritiikki esitettiin optimistiseen sävyyn ja mukana oli karheaa kotikutoisuutta ja Kalevalahenkeä.Valkonen, Markku & Valkonen, Olli: Kauneuden jäljillä, Suomen taiteen vuosituhannet, s.189,192. WSOY, 1999. ISBN 951-0-23988-7 Ryhmän toimintaa on verrattu myös punk-kuvataiteeksi. Kaatopaikkamateriaalien ja jätteen käyttämisen muun muassa Viimeisessä illallisessa on sanottu merkinneen kierrätysajattelun tuloa suomalaiseen taiteeseen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat
Sealed With a Kiss

Sealed With a Kiss oli Bobby Vintonin kahdeskymmeneskolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1972. Albumilla on cover-versiot kappaleista "Sealed With a Kiss", "The First Time Ever I Saw Your Face", "Speak Softly Love", "Some Kind of Wonderful", "Come Softly to Me", "Song Sung Blue", "The End of the World" ja "Our Day Will Come". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Sealed With a Kiss - 2:48 - (Gary Geld, Peter Udell) # The First Time Ever (I Saw Your Face) - 2:28 - (Ewan MacColl) # Love Theme from The Godfather (Speak Softly Love) - 2:55 - (Lawrence Kusik, Nino Rota) # Some Kind of Wonderful - 2:46 - (Gerry Goffin, Carole King) # Somebody's Breakin' My Heart - 2:51 - (T. Harris) ===Puoli 2=== # Come Softly to Me - 2:27 - (Gary Troxel, Gretchen Christopher, Barbara Ellis) # Song Sung Blue - 2:50 - (Neil Diamond) # The End of the World - 2:55 - (Arthur Kent, Sylvia Dee) # Greenfields - 3:05 - (Terry Gilkyson, Richard Dehr, Frank Miller) # Our Day Will Come - 2:57 - (Bob Hilliard, Mort Garson) # I'm Leaving It Up to You - 2:26 - (Dewey Terry, Don Harris) ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Bobby Vinton *Tuotantokoordinaattori: John Walsh *Sovitukset: Al Capps *Insinööri: Phil Macy *Kannen kuva: David Sutton ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Lista Sijoitus 1972 The Billboard 200 77 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1972 "Sealed With a Kiss" The Billboard Hot 100 19 1970 "Sealed With a Kiss" Billboard Adult Contemporary 2 Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Jaakko Loukko

Jaakko Loukko () oli suomalainen poliitikko. Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Loukko toimi kansanedustajana kuuden vuoden ajan, toukokuusta 1918 huhtikuuhun 1924. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, kun Ernst Saari kuoli kesken vaalikauden, ja hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana kaksissa vaaleissa, 1919 ja 1922. Hänen puolueensa oli aluksi Suomalainen puolue, mutta marraskuussa 1918 hän siirtyi Maalaisliittoon. Eduskunnan valiokunnista Loukko vaikutti elintarveasiainvaliokunnassa, laki- ja talousvaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja lakivaliokunnassa. Loukon vanhemmat olivat maanviljelijä Simon Loukko ja Greta Tuisku. Hän oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä, jona hän työskenteli synnyinkunnassaan Ylistarossa vuodesta 1895. Hän toimi myös kauppa- ja perukirjojen laatijana ja maallikkotuomarina, lautamiehenä. Koulutustaustana hänellä oli kansakoulu. Kansanedustajuuden lisäksi Loukko vaikutti poliittisella urallaan Ylistaron kunnallispolitiikassa, kunnan kunnanvaltuuston jäsenenä, ja oli kahdesti presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925 ja 1931. Loukko oli kahdesti naimisissa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Liisa Kiikka, jonka kanssa hän oli aviossa vuosina 1888–1931. Vuonna 1932 hän avioitui Maria Sofia Hakalan kanssa. Jaakko Loukko kuoli syyskuussa 1946, 76-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Ylistaron kunnanvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Melodies of Love

Melodies of Love on Bobby Vintonin kahdeskymmenesneljäs studioalbumi ja ensimmäinen ABC Recordsin alaisuudessa julkaisema albumi vuodelta 1974. Albumilla on seuraavat cover-versiot: "I Honestly Love You", "You'll Never Know", ja "Here in My Heart". == Kappaleet == ===Puoli A=== # My Melody of Love - (Bobby Vinton, Henry Mayer) - 3:08 # I Honestly Love You - (Peter Allen, Jeff Barry) - 3:25 # You’ll Never Know - (Mack Gordon, Harry Warren) - 2:40 # Dick and Jane - (D. Blackwell) - 3:15 # Never Ending Song of Love - (Delaney Bramlett) - 2:57 # Am I Losing You - (Bobby Vinton, Alberto Testa, M. Remigi) - 3:00 ===Puoli B=== # The Most Beautiful Girl - (Norris Wilson, Billy Sherrill, Rory Michael Bourke) - 2:27 # My Gypsy Love - (Bobby Vinton) - 3:12 # I'll Be Loving You - (Bobby Vinton, Gene Allan) - 2:46 # Here in My Heart - (Pat Genaro, Lou Levinson, Bill Borrelli) - 2:43 # I Want to Spend My Life With You - (L. Weiss, J. Williams) - 3:07 ==Albumin tekijät== *Sovittajat: Al Capps, Mike Melvoin, Joe Reisman, Ernie Freeman *Insinöörit: Armin Steiner, Tommy Vicari, Michael Lietz, Ray Gerhart, John Wagner, Barry Keene *Albumin suunnittelu: Tim Bryant *Valokuvat: Mia Beard ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Chart Sijoitus 1974 The Billboard 200 16 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1974 "My Melody of Love" The Billboard Hot 100 3 1974 "My Melody of Love" Adult Contemporary 1 Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Pihamedestäjä

Pihamedestäjä (Leptocoma zeylonica) on eteläisessä Aasiassa tavattava medestäjiin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan pihamedestäjä on noin 10 cm. Koiraan päälaki on sinivioletti, selkä on punaruskea ja yläperä on väriltään metallinhohtoisen violetti. Pyrstö on musta ja uloimpien sulkien kärjet ovat valkoiset. Siivet ovat ruskeat ja siipien kupeet sinivioletit. Tumman pään posket ja kurkku ovat violetit. Pihamedestäjäkoiraalla on kastanjanruskea kaulus. Vatsa on kirkkaan keltainen, siipien läheisyydestä valkoinen, ja siipien alustat ovat valkoiset. Naaras on päästään selästään ja siivistään ruskea. Kurkku on harmahtavan valkoinen. Kummankin sukupuolen nokka on pitkä ja alaspäin kaartuva. == Levinneisyys ja elinympäristö == Pihamedestäjää tavataan Intiassa, Bangladeshissa, Myanmarissa ja Sri Lankassa. Pihamedestäjän elinympäristöä ovat laajat metsät. Lajia tavataan usein myös pihoissa ja puutarhoissa, ja se tulee aivan asutuksen lähelle. == Ravinto == Pihamedestäjien ravinto koostuu kukkien medestä ja hyönteisistä ja niiden toukista. Laji etsii ravintoa lentelemällä kukasta kukkaan eikä laskeudu maahan ravintoa etsiessään. == Lisääntyminen == Pihamedestäjät elävät yksin tai pareittain. Pesimäaika kestää joulukuusta elokuuhun ja linnuilla on yleensä kaksi pesuetta pesimäkauden aikana. Roikkuvan, laukkumaisen pesänsä lintu rakentaa ruohoista, ohuista kasvikuiduista, puun kuoresta, kuivista kukkien terälehdistä ja hämähäkin seitistä. Naaras munii kaksi vaalean vihreää tai ruskaa pilkullista munaa. == Lähteet == Luokka:Medestäjät
Banksinsaari

Banksinsaari () on yksi suurimmista Kanadan arktisista saarista ja se sijaitsee Luoteisterritoriossa Inuvikin alueella. Saaresta itään sijaitsee Walesin prinssin salmi ja Victoriansaari, etelässä Amundseninlahti erottaa saaren Kanadan mantereesta, länsipuolella avautuu Beaufortinmeri ja koillispuolella sijaitsevat McClurensalmi, Prinssi Patrickin saari ja Melvillensaari. Tutkimusmatkailija William Edward Parry nimesi saaren Joseph Banksin mukaan vuonna 1820. Siitä huolimatta Robert McCluren tehdessä tutkimusmatkoja vuosina 1850–1854 hänen kartoissaan saarelle oli annettu nimi "Baring Island".Chart of the North West Passage Toronto Public Library - Virtual Exhibits Ainoa saaren asutus on lounaisrannikolla sijaitseva inuvialuit-kylä Sachs Harbour (). Kylän asukasluku on noin 122 henkilöä (2006).2006 Community Profiles Statistics Canada , Saaren pituus on 380 km ja leveys 290 km, pinta ala on 70 028 km².Sea Islands Natural Resources Canada , Banksinsaari 24. suurin maailmassa ja 5. suurin Kanadassa. Saaren korkein huippu on Durham Heights, joka nousee 730 m merenpinnasta.Banks Island The Canadian Encyclopedia Banksinsaarella asuu noin kaksi kolmasosaa maailman lumihanhista, jotka muuttavat mantereelta Amundseninlahden yli. Paikalliset järjestävät vuosittaisen hanhenmetsästyksen muuton alkaessa. Saarella sijaitsee myös kaksi vuonna 1961 perustettua kansallista muuttolintujen suojelualuetta. Saaren maasto on tundraa, korkeimmaksi kasvava kasvi saarella on tundrapaju Salix arctica, joka saattaa joskus kasvaa jopa polvenkorkuiseksi, mutta useimmiten jää vain 10 cm:n pituiseksi. Saarella elää myös tundrakaribuja, jääkarhuja, myskihärkiä ja useita lintulajeja, kuten punarintarastaita ja pääskyjä. Banksin saaren myskihärkäpopulaatio on arktisen alueen suurin. == Lähteet == Luokka:Kanadan arktiset saaret Luokka:Luoteisterritorioiden saaret Luokka:Beaufortinmeri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
With Love

With Love on Bobby Vintonin kahdeskymmenesviides studio albumi joka julkaistiin 1974. ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # Seasons in the Sun - (Rod McKuen, Jacques Brel) - 3:24 # And I Love You So - (Don McLean) - 2:55 # When You Love - (Bobby Vinton) - 2:40 # Moody - (Ekundayo Paris, Anna Mitchell) - 2:43 # She's Gotta Be a Saint - (J. Paulini, Michael Di Napoli) - 2:30 ===Puoli 2=== # Sealed With a Kiss - (Peter Udell, Gary Geld) - 2:52 # Hurt - (Jimmie Crane, Al Jacobs) - 2:57 # I Love You the Way You Are - (Bobby Vinton) - 2:46 # Clinging Vine - (Earl Shuman, Leon Carr, Gary Lane) - 2:27 # I Can't Believe That It's All Over - (Ben Peters) - 2:24 ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Chart Sijoitus 1974 The Billboard 200 109 Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Rodger Ward

Rodger Ward (10. tammikuuta 1921 Beloit, Kansas – 5. heinäkuuta 2004 Anaheim, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui viiteentoista Indianapolis 500 -kilpailuun vuosina 1951–1964 ja 1966. Hän voitti vuosien 1959 ja 1962 kilpailut ja oli palkinnolla viisi kertaa. Hän pitää edelleenkin itsellään vuodesta 1959–1964 parasta peräkkäistä pisteputkea Indianapolisin historiassa. Ward saavutti yhteensä 35 MM-pistettä, joista 14 on laskettu mukaan F1-sarjaan. Ward osallistui myös vuosien 1959 ja 1963 Yhdysvaltain GP:hen, joissa hän keskeytti. Ward kilpaili myös Midget cars -sarjassa vuonna 1946, kun hänet oli vapautettu armeijasta. Toisen maailmansodan aikaan hän oli P-38 Lightning -hävittäjän pilottina. Hän voitti San Diegon GP:n vuonna 1948. Hän teki uuden Midget cars -sarjan ennätyksen vuonna 1959 voittamalla Lime Rock Parkissa pidetyn Formula Libre -kilpailun Midget car -sarjan autolla, joka oli suunniteltu vain ovaaliradoille. Ward voitti myös AAA Stock car sarjan mestaruuden vuonna 1951. Hänet valittiin vuonna 1992 International Motorsport Hall of Fameen, vuonna 1995 Amerikan Motorsportin Hall of Fameen ja National Midget carsin Hall of Fameen sekä vuonna 2003 West Coast Stock Car Hall of Fameen. Ward on myös Indianapolis Auto Racing Hall of Famen jäsen. Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Peter Westbury

Peter Westbury (26. toukokuuta 1938 Roehampton, Lontoo – 7. joulukuuta 2015 Scarborough, Tobago) oli brittiläinen kilpa-autoilija. Hän osallistui kahteen Formula 1 -sarjan MM-osakilpailuun kausina 1969–1970. Hän oli yhdeksäs Saksan GP:ssä 1969. Hän ajoi kilpailussa F2-luokan autolla. Seuraavan vuoden Yhdysvaltain GP:ssä hän karsiutui varsinaisesta kilpailusta tehdastallin BRM:llä. Westbury voitti British Hill Climb -mestaruuden kahdesti vuosina 1963 ja 1964. ==Tulokset Formula 1:n MM-sarjassa== Vuosi Talli Auto Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 Pisteet Sijoitus 1969 Felday Engineering Ltd Brabham BT30 (F2) Cosworth Straight-4 RSA ESP MON NED FRA GBR GER 9 ITA CAN USA MEX 0 - 1970 Yardley Team BRM BRM P153 BRM V12 RSA ESP MON BEL NED FRA GBR GER AUT ITA CAN USA DNQ MEX 0 - == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Mirai Shida

Mirai Shida (, s. 10. toukokuuta 1993 Ayase, Kanagawan prefektuuri) on japanilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa 14-sai no haha (2006). Hän on esiintynyt myös elokuvissa, joiden joukossa on Isao Yukisadan ohjaama Haru no yuki (2005). == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sanna Saarman

Sanna Anita Saarman-Kemppi (s. 14. toukokuuta 1981 Hämeenlinna) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut yleisurheilija ja nykyinen fitness-urheilija. Yleisurheilu-uransa jälkeen hän on toiminut yleisurheiluvalmentajana Viipurin Urheilijoissa. Hän edusti vuoteen 2006 Hämeenlinnan Kisaa, vuoteen 2011 Leppävaaran Sisua ja sittemmin Esbo Idrottsföreningia. Häntä valmensi vuoteen 2003 Pauli Saarman ja sen jälkeen Joachim Bartholdi. Viitattu 3.1.2012 Saarman saavutti Santiago de Chilen 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2000 pronssia seitsenottelussa pistemäärällä 5707. Samojen kilpailujen 100 metrin aitajuoksussa hän karsiutui alkuerissä. Saarman edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2000 lähtien pituushypyssä, kolmiloikassa ja seitsenottelussa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi hallimaaottelun kolmiloikkakilpailussa Uumajassa 2001. Ulkoratamaaottelussa hän on ollut kolmas pituushypyssä Helsingissä 2006. Saarman on voittanut seitsenottelun Suomen-mestaruuden 2001, 2005 ja 2006. SM-pronssia hän on saavuttanut 2000, 2004, 2008 ja 2009. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut kolmiloikassa hopeaa 2001 ja pronssia 2000 sekä viisiottelussa hopeaa 2008 ja pronssia 2004 ja 2006. Myös Sanna Saarmanin sisar Niina Saarman-Bartholdi on yleisurheilija. ==Ennätykset== ===Ulkoradat=== Laji Tulos Paikka Vuosi 100 m 12,28 Hämeenlinna 1997 200 m 25,32 Lahti 2000 800 m 2.21,73 Modum, Norja 2000 100 m aj 13,75 Tampere 2000 Korkeus 178 Tampere 1998 Pituus 623 Göteborg, Ruotsi 1999 Kolmiloikka 13,17 Hämeenlinna 1999 Kuula 12,91 Pori 2005 Keihäs 44,20 Lahti 2000 Seitsenottelu 5718 Modum 2000 ===Sisäradat=== Laji Tulos Paikka Vuosi 60 m 7,94 Turku 2001 400 m 61,37 Helsinki 2003 800 m 2.28,90 Helsinki 2008 60 m aj 8,69 Jyväskylä 2001 Korkeus 173 Tampere 1999 Pituus 609 Jyväskylä 1998 Kolmiloikka 12,99 Uumaja 2001 Kuula 12,68 Rovaniemi 2007 Viisiottelu 3945 Mustasaari 2006 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seyi Omojuwa

Seyi Oloseyi Loveth Omojuwa (s. 22. elokuuta 1985) on Suomessa asuva nigerialaissyntyinen pikajuoksija. Hän sai osallistumisoikeuden SM-kisoihin vuoden 2007 alussa. Hän edustaa Lahden Ahkeraa ja häntä valmentaa Taiwo Ariyo. Viitattu 20.6.2009. Omojuwa edusti Nigeriaa Grosseton 19-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2004. Hän sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ajalla 24,11. 100 metrillä hän selviytyi välieriin, mutta ei lähtenyt matkaan. Hän edusti Suomea maaottelussa ensimmäisen kerran Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2008 sijoittuen 200 metrillä viidenneksi. Hän kuului myös Suomen pikaviestijoukkueeseen. Omojuwa on saanut Kalevan kisoissa 200 metrillä hopeaa 2007 ja 2008 sekä 100 metrillä pronssia 2008. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on voittanut kultaa 4 × 100 metrin viestissä 2007. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 60 metrillä kultaa 2009 ja pronssia 2007. Omojuwa juoksi 100 metrin ennätyksensä 11,81 Lapualla 11. heinäkuuta 2007 ja 200 metrin ennätyksensä 24,24 Tampereella 27. heinäkuuta 2008. Hallissa hän on juossut 60 metriä aikaan 7,41 Lahdessa 16. helmikuuta 2008 ja 200 metriä 25,23 Helsingissä 28. tammikuuta 2007. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Nigerialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susanne Winter

Susanne Winter (s. 23. heinäkuuta 1957 Graz) on itävaltalainen vapauspuolueen poliitikko. Hän valittiin vuonna 2008 maan kansalliskokoukseen, ja hän on myös vaikuttanut Grazin kunnallispolitiikassa. Hän on ollut puolueensa jäsenenä vuodesta 1997. Hän opiskeli aikoinaan lääke- ja oikeustieteitä.http://www.fpoe-stmk.at/?id=10384 Winter on nimittänyt Muhammadia "lapsen hyväksikäyttäjäksi", joka kirjoitti Koraanin epilepsiakohtausten takia. Hän puhui vaalikampanjansa aikana myös "maahanmuuttotsunamista". Winter sai tappouhkauksen ääriuskonnolliselta taholta.Death threat against FPÖ politician justifies her attack on Islam Puolueeseenkin on kohdistettu lukuisia uhkauksia Winterin puheiden johdosta. Winter sai tammikuussa 2009 puheistaan kolmen kuukauden ehdollisen vankeustuomion ja 24 000 euroa sakkoja.Winter verurteilt: "Muss Religion beleidigen dürfen"Islam-Beschimpfung: FPÖ-Politikerin in Graz verurteilt Hän valitti tuomiostaan, mutta tehty valitus ei mennyt läpi.Susanne Winter: Urteil wegen Verhetzung bestätigt == Lähteet == == Aiheesta muualla == Winter, Susanne Winter, Susanne Winter, Susanne
San Fernandon katedraali

thumb|San Fernandon katedraali San Fernandon katedraali () on San Antoniossa Texasissa sijaitseva roomalaiskatolinen katedraali, joka on vanhin edelleen käytössä oleva tuomiokirkko Yhdysvalloissa. Se on San Antonion roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääkirkko. == Historia == San Fernandon katedraali rakennettiin vuosina 1738–1750. Se on nimetty Kastiliaa 1200-luvulla hallineen Ferdinand III:n mukaan. Kirkkoa laajennettiin vuonna 1868. == Aiheesta muualla == Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Texasissa Luokka:San Antonion rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain katedraalit Luokka:Kivikirkot Luokka:Kristinusko Texasissa
Marja Penttinen

Marja Hannele Penttinen (s. 9. maaliskuuta 1982 Kuopio) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kävelijä. Hän edusti vuoteen 2000 Kuopion NMKY:tä ja sittemmin Lapuan Virkiää. Häntä valmentaa Marko Kivimäki. Aiemmin valmennuksesta on vastannut Sari Essayah. Viitattu 20.6.2009. Penttinen on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2003 lähtien. Hän on voittanut 5 000 metrin kävelyn maaottelukilpailun Helsingissä 2006 ja 2008. Penttinen on voittanut 10 kilometrin kävelyn Suomen-mestaruuden 2006 ja 2008 sekä saanut SM-hopeaa 2002 ja 2003. 20 kilometrillä hän on voittanut Suomen- mestaruuden 2006 ja 2008. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut 3 000 metrin kävelyssä kultaa 2004 ja hopeaa 2005. ==Ennätykset== ===Ulkoradat=== Laji Aika Paikka Päivä 3 000 m kävely 13.27,51 Leppävirta 14. elokuuta 2008 5 000 m kävely 22.32,5 Helsinki 29. elokuuta 2008 5 km kävely 24.52 Oulu 11. kesäkuuta 2006 10 000 m kävely 49.29,67 Turku 16. syyskuuta 2006 10 km kävely 46.10 Eskilstuna, Ruotsi 13. syyskuuta 2008 20 km kävely 1.33.34 Leppävirta 20. syyskuuta 2008 ===Sisäradat=== Laji Aika Paikka Päivä 3 000 m kävely 13.47,11 Turku 19. helmikuuta 2005 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joonas Harjamäki

Joonas Hermanni Harjamäki (s. 30. toukokuuta 1986 Kauhajoki) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Pentti Koskiaho. Aikaisemmin häntä on valmentanut myös Olli Virkkala. Aikaisemmin hän on edustanut Seinäjoen Seudun Urheilijoita ja Viipurin Urheilijoita. Viitattu 18.12.2018. Harjamäki karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Hän on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 2007−2012. Kalevan kisoissa hän on saavuttanut 3 000 metrin estejuoksussa kultaa 2007, 2009 ja 2012, hopeaa 2008 ja 2011 sekä pronssia 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 3 000 metrin juoksussa hopeaa 2013 ja pronssia 2012. Maastojuoksun SM- kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia 4 kilometrin matkalla vuonna 2012. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ===Ulkoradat=== Laji Aika Paikka Päivä 800 m 1.53,09 Lahti 7. heinäkuuta 2010 1 000 m 2.28,32 Seinäjoki 21. elokuuta 2007 1 500 m 3.46,76 Lapinlahti 18. heinäkuuta 2010 Mailin juoksu 4.07,01 Joensuu 21. elokuuta 2010 2 000 m 5.36,70 Helsinki 26. elokuuta 2008 3 000 m 8.07,87 Lappeenranta 15. heinäkuuta 2010 5 000 m 14.09,72 Walnut, Yhdysvallat 15. huhtikuuta 2011 3 000 m ej 8.35,75 Espoo (Leppävaara) 30. kesäkuuta 2010 ===Sisäradat=== Laji Aika Paikka Päivä 800 m 1.58,66 Helsinki 3. helmikuuta 2019 800 m ylipitkä rata 1.56,45 Espoo 5. joulukuuta 2012 1 000 m 2.30,1h Kuortane 17. maaliskuuta 2011 1 500 m 3.57,53 Jyväskylä 16. helmikuuta 2013 1 500 m ylipitkä rata 3.57,71 Kuopio 16. helmikuuta 2019 Mailin juoksu 4.12,82 Norman, Yhdysvallat 27. helmikuuta 2010 3 000 m 8.21,69 Jyväskylä 17. helmikuuta 2013 3 000 m ylipitkä rata 8.10,82 Seattle, Yhdysvallat 13. helmikuuta 2010 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset estejuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiharapyrstöt (suku)

Kiharapyrstöt (Moho) on kiharapyrstöjen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aiemmin suku luettiin kuuluvaksi mesikkoihin. Kiharapyrstöjen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. Suvun kaikki lajit ovat ilmeisesti kuolleet sukupuuttoon. == Kiharapyrstöihin kuuluvat lajit == * Havaijinkiharapyrstö (Moho nobilis) * Kauainkiharapyrstö (Moho braccatus) * Mauinkiharapyrstö (Moho bishopi) * Oahunkiharapyrstö (Moho apicalis) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * ITIS: Moho Luokka:Kiharapyrstöt Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut
Aino-Maija Mylläri

Aino-Maija Mirjami Mylläri (o.s. Karvinen, s. 17. syyskuuta 1986) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Heinäveden Yleisurheilijoita ja häntä valmentaa Timo Soininen. Viitattu 20.6.2009 Karvinen on edustanut Suomea aikuisten maaotteluissa vuodesta 2005 lähtien. Kalevan kisoissa hän on saanut kultaa Porissa 2005 tuloksella 400 cm ja hopeaa Jyväskylässä 2006 tuloksella 395. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa Tampereella 2006 ennätyksellään 411 cm ja pronssia Helsingissä 2004 tuloksella 385. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 410 cm Gävlessä 2005. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heart of Hearts

Heart of Hearts on Bobby Vintonin kahdeskymmeneskuudes studioalbumi, joka julkaistiin 1975. Albumin cover-kappaleet ovat "Feelings" ja "Wooden Heart". ==Kappaleet== ===Puoli A=== # Lovely Lady - (Riccardi, Shannon) - 3:18 # Feelings - (Morris Albert) - 3:38 # I Won't Give Up - (BaldanBambo, Piccoli, Altman) - 3:24 # Why Can't I Get Over You - (Bobby Vinton, Gene Allen) - 2:09 # Adios Amigo - (Girado, Bobby Vinton) - 3:18 # Wooden Heart - (Bert Kaempfert, Kay Twomey, Fred Wise, Ben Weisman) - 2:23 ===Puoli B=== # You've Got Your Momma's Eyes - (Flax, Lambert) - 3:39 # My Song - (Janssen, Hart) - 2:31 # Charlie - (Burt Bacharach, Russell) - 3:38 # Polka Pose - (Bobby Vinton) - 2:36 # Beer Barrel Polka - (Lew Brown, Wladimir A. Timm, Jaromír Vejvoda) - 2:32 ==Albumin tekijät== *Soivtukset: Joe Reisman, Al Capps, Mike Melvoin, Burt Bacharach *Insinöörit: Tommy Vicari, Armin Steiner, Ray Gerhart *Valokuvat: Eddie Sanderson ==Listat== Albumit - Billboard (North America) Vuosi Chart Sijoitus 1975 The Billboard 200 108 Singlet - Billboard (North America) Vuosi Single Lista Sijoitus 1974 "Beer Barrel Polka" The Billboard Hot 100 33 1974 "Beer Barrel Polka" Adult Contemporary 5 Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Kirjolaulumesikot

Kirjolaulumesikot (Xanthotis) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kirjolaulumesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Kirjolaulumesikoihin kuuluvia lajeja == * Harmaakurkkumesikko (Xanthotis flaviventer) * Kadavunmesikko (Xanthotis provocator) * Kirjolaulumesikko (Xanthotis macleayanus) * Täplälaulumesikko (Xanthotis polygrammus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Xanthotis Luokka:Mesikot
Aki Tammisto

Aarne (Arne) "Aki" Tammisto (1. maaliskuuta 1915 Leppävirta – 23. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen pikajuoksija ja urheilutoimittaja. Hän edusti uransa aikana Varkauden Tarmoa, Turun Urheiluliittoa ja Kronohagens IF:ää. Viitattu 20.6.2009. Tammisto selviytyi Berliinin olympialaisissa 1936 toisiin alkueriin 200 metrin juoksussa. Hän kuului myös Suomen pikaviestijoukkueeseen, joka karsiutui alkuerissä. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ajalla 49,1. Tammisto edusti Suomea maaottelutasolla vuosina 1935–1947. Hän voitti 100 metrin maaottelujuoksun Porissa 1935, 200 metrin kilpailun Porissa 1935, Tallinnassa 1936 ja Budapestissa 1940 sekä 400 metrin juoksun Budapestissa 1940. Lisäksi hän kuului Suomen voitokkaaseen pikaviestijoukkueeseen Porissa 1935 ja Tallinnassa 1936. Tammisto saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa 1936, 1937 ja 1938 sekä hopeaa 1940. 200 metrillä hän voitti Suomen-mestaruuden 1936, 1937, 1938, 1939 ja 1940 sekä sai SM-hopeaa 1942, 1943 ja 1945. 400 metrin Suomen-mestaruuden hän voitti 1937 ja 1939. Urheilu-uransa jälkeen Tammisto toimi vuodesta 1955 lähtien Turun Sanomien urheilutoimittajana, toimituspäällikkönä ja vuosina 1976–1978 toisena päätoimittajana. ==Ennätykset== Ulkoradat: Laji Aika Paikka Päivä 60 m 6,8 Mikkeli 15. toukokuuta 1934 100 m 10,7 Helsinki 19. elokuuta 1934 200 m 21,6 Viipuri 6. – 8. elokuuta 1937 300 m 34,4 Tukholma 24. syyskuuta 1936 400 m 48,2 Helsinki 4. syyskuuta 1937 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet Luokka:Turun Sanomien päätoimittajat
Helttamesikot

Helttamesikot (Anthochaera) on mesikkojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Helttamesikkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 5 lajia. == Helttamesikoihin kuuluvia lajeja == * Keltahelttamesikko (A. paradoxa) * Kirjomesikko (A. phrygia) * Lännenhelttamesikko (A. lunulata) * Pikkuhelttamesikko (A. chrysoptera) * Punahelttamesikko (A. carunculata) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Anthochaera Luokka:Mesikot
Street Fighter (animaatiosarja)

Street Fighter: The Animated Series on vuosina 1995–1997 esitetty InVision Entertainmentin tuottama 26-osainen yhdysvaltalainen-kanadalainen piirrossarja. Se perustuu Street Figher pelisarjaan. Sarjan juoneen oli otettu vaikutteita ensimmäisistä peleistä, sekä näytelmäelokuvasta Street Fighter. ==Juoni== Sarja keskittyy Guileen, jonka on määrä kasata Street Fighter ryhmä taistellakseen M. Bisonin ja hänen organisaatioita Shadowlaw'ta vastaan. Guilen ryhmään liittyvät Chun-Li, Blanka, Ken ja Ryu. ==Hahmot== *William Guile on sarjan päähahmo, joka toimii Street Fighter ryhmänjohtajana. Toisin kuin videopeleissä hänellä ei ole sarjassa perhettä, mutta on vaihtelevassa suhteessa Lucindaan. *M. Bison on sarjan päävihollinen, joka johtaa Shadowlaw organisaatioita, tavoitteenaan vallata maailma. *Chun-Li Xiang on Street Fighter ryhmän ainut vakituinen naisjäsen, joka yrittää kostaa Bisonille isänsä kuoleman. Hän työskentelee lehtitoimittajana. *Blanka oli Guilen taistelupari Charlie, jonka tohtori Dhalsim muutti mutantiksi. *Ken Masters seikkailee yhdessä Ryun kanssa, joka liittyi Guilen ryhmään sarjan alussa. Siitä huolimatta hän mieluummin etsii rikkauksia, kuin auttaisi ryhmäänsä. Ken on myös ainut henkilö joka on voittanut sarjan aikana Akuman. *Ryu Hoshi on Kenin taistelu- ja seikkailijapari, joka on kaksikosta aikuismaisempi. *Cammy White on MI5 agentti, joka myöhemmin jätti organisaation liittyäkseen Guilen johtamaan Street Fighteriin. Pian sen jälkeen Cammy joutuu Bisonin aivopestyksi ja palvelee uutta johtajaansa Shadowlaw agenttina. ==Äänirooleissa== ==Lähteet== * Retrojunk * TV.com Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:Street Fighter -sarjat
Renato Augusto

Renato Soares de Oliveira Augusto (s. 1. helmikuuta 1988 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitalinkki. Hän pelaa tällä hetkellä Kiinassa. https://www.transfermarkt.com/renato-augusto/profil/spieler/53058 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt