EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Keltalehdokki

Keltalehdokki (Platanthera chlorantha, syn. Platanthera montana, syn. Platanthera bifolia subsp. chlorantha) on Euroopassa ja Lounais-Aasiassa kasvava kämmekkäkasvi. Suomessa laji on harvinainen ja rauhoitettu Ahvenanmaata lukuun ottamatta.Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksella rauhoitetut lajit Viitattu 17.5.2009. == Ulkonäkö ja koko == Keltalehdokki kasvaa 25–60 cm korkeaksi. Kasvin varsi on tanakka. Kasvulehtiä on tavallisesti vain kaksi kappaletta, jotka sijaitsevat vastakkain varren tyvellä. Ylempänä varressa kapeita ylälehtiä. Kasvulehdet ovat 6–18 cm pitkiä ja soikeita. Keltalehdokin kukinto on tähkä. Kellanvihreiden kukkien kannus on noin 2 cm pitkä. Kukan ponnenpuoliskot ovat ylhäältä lähekkäin, alempana kaukana toisistaan. Kukat ovat tuoksuttomia tai heikkotuoksuisia. Keltalehdokki kukkii heinäkuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 499. Keltalehdokki muistuttaa suuresti hennompikasvuista valkolehdokkia (P. bifolia subsp. latiflora) ja erottuu tästä lähinnä kukan muodon perusteella. Lajit saattavat risteytyä keskenään.Kämmekät, Suomen orkideat 1987, s. 64–66. == Levinneisyys == Keltalehdokin päälevinneisyysalue ulottuu Euroopan poikki Pyreneiltä ja Brittein saarilta Länsi-Venäjälle ja Kaukasukselle. Pohjoismaissa lajia tavataan Tanskassa, Etelä- ja Keski-Norjassa ja -Ruotsissa sekä Lounais- Suomessa.Den virtuella floran Viitattu 17.5.2009. Runsaasti lajia tavataan Suomessa vain Ahvenanmaalla sekä paikoitellen rannikkoalueilla Uudeltamaalta Satakuntaan. == Elinympäristö == Keltalehdokki kasvaa rehevillä mailla, tyypillisesti lehdoissa ja lehtoniityillä. Laji on kalkinsuosija. Keltalehdokin kukat houkuttelevat erityisesti yökkösiä. == Lähteet == * Kämmekät, Suomen orkideat. Toim. Korhonen, Mauri & Vuokko, Seppo. Forssan kustannus Oy, Forssa 1987. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Keltalehdokki (Platanthera chlorantha) *Pohjolan kasvien pauloissa: Platanthera chlorantha – keltalehdokki *Kasviatlas 2020: Keltalehdokin levinneisyys Suomessa. *Kämmekät.tripod.com *Flora of China: Platanthera chlorantha Luokka:Lehdokit
Ääniä yössä

Ääniä Yössä on suomalaisen black metal -yhtyeen Hornan kuudes studioalbumi, joka äänitettiin kahdessa sessiossa vuonna 2004 ja julkaistiin syyskuussa 2006. Se on konseptialbumi, joka käsittelee mustan surman leviämistä Eurooppaan 1300-luvulla. Albumi julkaistiin sekä normaalissa että rajoitetussa versiossa. Rajoitettu versio on A5-kokoinen digipack. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Corvus – laulu * Shatraug – kitarat, basso, ohjelmointi == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Noise.fi: 3/5Noise.fi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Hornan albumit Luokka:Konseptialbumit
Violette Szabo

Violette Reine Elizabeth Bushell Szabo, o.s. Bushell (26. kesäkuuta 1921 Pariisi, Ranska – 5. helmikuuta 1945 Fürstenberg, Saksa) oli toisen maailmansodan aikainen ranskalainen salainen agentti. Szabo myi hajuvesiä Lontoossa ennen kuin hän liittyi Erikoistehtäväosastoon (SOE) sen jälkeen kun hänen miehensä Etienne Szabo oli kuollut taistellessaan Vapaan Ranskan armeijan puolesta El Alameinin taistelussa. Szabo pudotettiin Ranskaan kahdesti, toisen kerran kesäkuussa 1944, auttamaan vastarintaryhmää. Hän jäi kiinni 10. kesäkuuta 1944, ja hänet siirrettiin Limogesiin Sicherheitsdienstin säilöön. Häntä kuulusteltiin ja kidutettiin, kunnes hänet siirrettiin syyskuussa 1944 Ravensbrückin keskitysleirille. Szabo teloitettiin 5. helmikuuta 1945, ja hänen ruumiinsa poltettiin krematoriossa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vakoilusta teloitetut Luokka:Ranskalaiset teloitetut Luokka:Ranskan vastarintaliikkeen henkilöt Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Dongguan

Dongguan () on perfektuuritason kaupunki Guangdongin maakunnassa Etelä- Kiinassa, maakunnan pääkaupungin Kantonin ja Shenzhenin välissä. Teollisuuskaupungin pinta-ala on 2 465 neliökilometriä ja väkiluku on 8,220 miljoonaa (2010). Paikallistasolla kaupungilla ei ole varsinaista piirikuntatason jakoa, vaan se jakautuu neljään alipiiriin ja kaikkiaan 28 suurkuntaan, joiden Dongguanin "kaupunginosien" kokoluokka vaihteli vuonna 2010 välillä 60 000 – 700 000 asukasta. == Maantiede == Kaupunki rajoittuu luoteessa Kantoniin (Guangzhou), idässä Huizhoun ja etelässä Shenzhenin kaupunkeihin. Lounaassa rajan muodostaa Helmijoen estuaari, jota kautta osa joen uomista laskee Etelä-Kiinan mereen. === Ilmasto === Dongguanissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on leutoa ja kuivaa. Vuoden keskilämpötila on noin 23 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 780 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 14 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 270 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 28 millimetriä. Tiedosto:Dongguan -04.jpg|Dongguanin kaupunkikuvaa. Tiedosto:Keyuan.jpg|Ke Yuan, Guanchengin piiri. Tiedosto:Dongguan Avenue (CBD) 2010.jpg|Dongguan Avenue, Nanchengin piiri. Tiedosto:Changping Dongguan.JPG|Pagodi Changpingin suurkunnassa. Tiedosto:Dongguan Nanshe 2013.12.01 11-11-11.jpg|Nanshen historiallinen kylä, Chashanin suurkunta. Tiedosto:Main Street Qishi South.JPG|Qishin suurkunnan valtakatu. Tiedosto:Dongguandong Railway Station.jpg|Dongguanin itäinen rautatieasema. Tiedosto:Humen Bridge-1.jpg|Humen-silta Helmijoen yli, Dongguanin Humenin suurkunnan ja Kantonin Nanshan välillä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Dongguan City Information (erityisesti talouspainotus) (chinaknowledge.com) *China Postal Code Guangdong Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (youbianku.com) Luokka:Guangdongin kaupungit Luokka:Guangdongin prefektuurit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
SS Princess

SS Princess oli Winnipegjärvellä Manitobassa Kanadassa vuosina 1881–1906 liikennöinyt siipiratashöyrylaiva. Se oli rakennettu Winnipegissä Jarvis & Burridgen telakalla, ja sitä pidettiin Winnipegjärven ylpeytenä sekä aikansa hienoimpana sisävesimatkustaja-aluksena Pohjois-Amerikan länsiosissa. Aluksella oli 40 tilavaa matkustajahyttiä, ja se muistutti ulkonäöltään Mississippijoen siipirataslaivoja. Aluksen huippunopeus oli noin 25 kilometriä tunnissa. Aluksen ensimmäinen omistaja oli William Robinson, Northwest Navigation Companyn ja Dominion Fish Companyn johtaja. Vuonna 1885 alus osallistui yhdessä höyrylaiva SS Colvilen kanssa Saskatchewanin kapinan osallistuneiden tuhannen sotilaan kuljettamiseen Grand Rapidsista Winnipegiin. Pian vuoden 1885 jälkeen Princessin ulkonäköä muutettiin ja ylelliset matkustajahytit poistettiin, kun alus muutettiin rahtilaivaksi. Siipirattaat ja niitä käyttäneet höyrykoneet korvattiin uudella mäntähöyrykoneella sekä nelilapaisella potkurilla. Samalla aluksen runkoa jatkettiin 49-metriseksi. Alukselle jäi vain kuusi hyttiä, kapyysi ja pieni ruokasali. Muutostöiden jälkeen alusta käytettiin irtotavaran ja ratapölkkyjen kuljetukseen, ja usein se hinasi perässään proomua. Aluksen ura päättyi syysmyrskyssä vuonna 1906. 24. elokuuta Princess lähti Spider Islandsin saarilta kohti Little George Islandia lastinaan 1 600 laatikollista kalaa. Aluksen lähtiessä sää oli hieno, mutta kuuden aikaan illalla järvellä alkoi puhaltaa voimakas koillistuuli. Kierrettyään Little George Islandin alus suuntasi kohti Berens Islandia, ja yltyvän myrskyn vuoksi miehistö kehotti aluksen päällikköä, John Hawesia, etsimään ankkuripaikkaa George Islandilta. Lopulta myrskyn voimistuessa päällikkö Hawes käski kääntää aluksen ympäri ja antoi konekäskyn "täysillä eteen". Kesken käännöksen kahdeksanmetriset aallot repivät aluksen rungon kahteen osaan, ja kolme merimiestä jäi ansaan kannen alle. Matkustajat ja miehistö siirtyivät kahteen pieneen pelastusveneeseen. Päällikkö Hawes, laivan 17-vuotias hyttipalvelija Flora McDonald ja 20-vuotias kokki Yoba Johansson eivät ehtineet viimeiseen pelastusveneeseen, jonka myrsky repi laivan kyljeltä. Toinen pelastusveneistä selviytyi myrskyn läpi Berens Islandille, ja toinen laski rantaan Berens Riverin kylän lähellä, josta SS City of Selkirk pelasti eloonjääneet seuraavana päivänä. Haaksirikossa menehtyi kuusi henkeä, ja vain kahden ruumiit löydettiin. Toinen löydetyistä oli päällikön, ja hänen yllään oli löydettäessä vain pelastusliivien siteet. Kaikki muu oli repeytynyt irti. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1906 onnettomuudet Luokka:Höyrylaivat Luokka:Manitoban historia Luokka:Manitoban vesiliikenne Luokka:Uponneet matkustaja-alukset Luokka:Sisävesilaivat
Filmihullu

Filmihullu on suomalainen elokuvalehti. Se perustettiin 1968 päätoimittajanaan Eero Tuomikoski. Vuosina 1971–2014 päätoimittajana toimi Peter von Bagh. Hänen kuolemansa jälkeen määräaikaisena päätoimittajana toimi elokuvatutkija Sakari Toiviainen, joka on ainoana henkilönä toiminut lehden toimituskunnassa sen perustamisesta lähtien. Vuoden 2015 alusta päätoimittajaksi siirtyi Lauri Timonen, joka on toiminut toistakymmentä vuotta lehden toimitussihteerinä.Timosesta Filmihullun päätoimittaja. Helsingin Sanomat 26.11.2014, s. B 7. Lehteen ovat vuosien saatossa kirjoittaneet useat tunnetut henkilöt. Filmihullu ilmestyy nykyisin kuusi kertaa vuodessa. ==Katso myös== * Luettelo suomalaisista elokuvalehdistä ja -verkkojulkaisuista ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * * * ==Aiheesta muualla== * Filmihullun kotisivut. * Filmihullu – Peter von Bagh käy yksinäistä taistelua elokuvan arvostuksen puolesta. Aviisi 16/2006. * Reetta Ravi: Filmihullu – elokuvajuttuja, jotka eivät vanhene. Suomen Kuvalehti 25.6.2008. * Hannu Waarala: Filmihullu. Vuodet 1968–1978 . Savon Sanomat 29.6.2008. Luokka:Suomalaiset elokuvalehdet
Catfish Rising

Catfish Rising on Jethro Tullin vuonna 1991 julkaisema albumi. Se on yhtyeen ensimmäinen blues-vaikutteinen albumi sitten This Was-albumin. Myös soundi on aiempia levyjä riisutumpi ja kosketinsoittimia käytetään vähemmän. == Kappaleet == # "This Is Not Love" # "Occasional Demons" # "Roll Yer Own" # "Rocks on the Road" # "Sparrow on the Schoolyard Wall" # "Thinking Round Corners" # "Still Loving You Tonight" # "Doctor to My Disease" # "Like a Tall Thin Girl" # "White Innocence" # "Sleeping with the Dog" # "Gold-Tipped Boots, Black Jacket and Tie" # "When Jesus Came to Play" ===Remasteroidun version (2006) bonuskappaleet=== # * "Night in the Wilderness" #"Jump Start" (live Philadelphia, USA 25.11.1987) *kaikki kappaleet Ian Anderson == Kokoonpano == * Ian Anderson (huilu, mandoliini, sähkömandoliini, sähkökitara, akustinen kitara, huuliharppu, lyömäsoittimet, laulu, koskettimet, rummut) * Martin Barre (sähkökitara) * David Pegg (sähköbasso, akustinen bassokitara) * Doane Perry (rummut, lyömäsoittimet) Vierailevina muusikkoina: * Andrew Giddings (koskettimet) * Foss Paterson (koskettimet) * John Bundrick (koskettimet) * Matt Pegg (bassokitara) * Scott Hunter (koskettimet) Luokka:Jethro Tullin albumit Luokka:Vuoden 1991 albumit
Kristina Hautala

Kristina Hautala (s. 28. kesäkuuta 1948 Tukholma) on suomalainen iskelmälaulaja. Hautala oli 1960-luvun lopulla yksi Suomen suosituimmista naisartisteista. Kristina Hautala asui nuoruutensa Tukholmassa. Hän muutti 1960-luvun puolivälissä Suomeen ja sai sen jälkeen levytyssopimuksen Scandia- levymerkille. Hautala levytti vuosina 1967–1970 Scandialle singlejä, joihin kuuluivat "En koskaan" (alun perin Dusty Springfieldin "You Don't Have to Say You Love Me") sekä Beatles-käännös "Rakkautta vain" ("All You Need Is Love"). Vuonna 1968 Hautala julkaisi yhdessä Lasse Mårtensonin kanssa albumin Kristina & Lasse, jota edelsi yhteinen Jukka Virtasen käsikirjoittama ja Esko Linnavallin trion säestämä ravintolashow Helsingin Adlonissa syksyllä 1967. Mårtensonin, Virtasen ja Linnavallin kanssa syntyi myös kappale ”Kielletyt käskyt”, jonka Hautala esitti Jörn Donnerin elokuvan Mustaa valkoisella (1968) tanssiravintolakohtauksessa. Vuonna 1968 Hautala edusti Suomea Eurovision laulukilpailuissa Esko Linnavallin sävellyksellä "Kun kello käy". Kappale jäi jaetulle viimeiselle sijalle yhdellä pisteellä. Vuonna 1972 Hautala lopetti laulamisen ja palasi Ruotsiin. Hän palasi laulajaksi vuonna 2003 ja teki Matti Viita-ahon sävellyksiä sisältäneen CD:n Hetki tää. Levyn lauluista "Meren laineet" oli mukana tv-ohjelmassa Levyraati ja äänestettiin jakson suosituimmaksi kappaleeksi. Hautalan vanhemmasta tuotannosta on julkaistu cd- kokoelma 20 suosikkia - En koskaan (F Records 1996). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Kristina Hautalan kotisivut . * Kristina Hautalan diskografia. Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomen euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1968 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Google Video

Google Video oli hakukoneyhtiö Googlen videohakukone. Google Video oli alun perin Googlen ilmainen palvelu, jonne käyttäjät saattoivat tallentaa omia videoleikkeitään ja etsiä ja katsella niitä. Tallennettavien videoiden pituutta ja määrää ei rajoitettu. Verkkopalvelussa olevia videoita voi myös tallentaa omalle koneelleen tai linkittää niihin. Videon toisto oli toteutettu Adobe Flash -tekniikalla. Google Video oli Googlen vastaisku suositulle YouTubelle, mutta se ei saavuttanut samanlaista suosiota kuin YouTube. 9. lokakuuta 2006 Google ilmoitti ostaneensa YouTuben noin 1,3 miljardilla eurolla. Osana palvelujensa karsimista Google ilmoitti 14. tammikuuta 2009, että käyttäjät eivät voi enää tallentaa Google Videoon uusia videoita. Palvelussa jo olevat videot säilyvät siellä.http://googlevideo.blogspot.com/2009/01/turning-down-uploads-at-google- video.html Huhtikuussa 2011 Google ilmoitti että kuun lopussa sisältöä ei ole enää käytettävissä.http://techcrunch.com/2011/04/15/google-video-prepares-to- enter-the-deadpool-for-good/ ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Google Video Luokka:Googlen palvelut Luokka:Videonlevityssivustot
Eero Tuomikoski

Eero Tuomikoski (20. joulukuuta 1935 Oulu – 14. helmikuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen elokuvantekijä ja elokuvakriitikko. 1960-luvulla hän kirjoitti elokuva-arvosteluja Kauppalehteen. Hän toimi vuonna 1968 perustetun Filmihullun ensimmäisenä päätoimittajana. Tuomikoski ohjasi useita dokumenttielokuvia Yleisradiolle, kuten Elämän kevät (osat 1–4), Se minun töistäni – näyttelijä Matti Pellonpää (1984) ja Pääosassa Jouko Turkka (1985). Hän myös ohjasi pitkän näytelmäelokuvan Suvi (1981) ja näytteli useissa muiden ohjaajien elokuvissa, kuten Jackpot 2 (1981, ohjaus Mika Kaurismäki), Jon (1983, ohjaus Jaakko Pyhälä), Apinan vuosi (1983, ohjaus Janne Kuusi) ja Viimeiset rotannahat (1985, ohjaus Anssi Mänttäri). Elämän kevät (1977) toi Tuomikoskelle elokuvataiteen valtionpalkinnon. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Makkonen, Velipekka: ”Impressionisti elokuvakriitikkona”. Filmihullu 5–6/2008. *Moilanen, Harri: ”Suunnittelu ja ohjaus Eero Tuomikoski”. Filmihullu 6/1984. == Aiheesta muualla == * * Ylen Elävä arkisto – Pääosassa Jouko Turkka, ohj. Eero Tuomikoski (1984) * Ylen Elävä arkisto – Se minun töistäni – Matti Pellonpää, ohj. Eero Tuomikoski (1984) * Ylen Elävä arkisto – Elämän kevät, ohj. Eero Tuomikoski Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Kaivosmiehen tytär

Kaivosmiehen tytär (Coal Miner's Daughter) on yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva country-laulaja Loretta Lynnistä, jota näyttelee elokuvassa Sissy Spacek. Kaivosmiehen tyttären on ohjannut Michael Apted ja käsikirjoittanut Thomas Rickman Lynnin omaelämäkerran pohjalta. Spacek sai naispääosastaan Oscarin ja Golden Globen. Lisäksi itse elokuva sai parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globen. Elokuva oli yhteensä ehdolla seitsemään Oscariin ja neljään Golden Globeen. The New York Timesin kriitikot valitsivat Kaivosmiehen tyttären vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.AFI’s 100 Most Inspiring Films of All Time, American Film Institute 2006. Viitattu 16.2.2023. Iltalehden Heikki Eteläpään mukaan ei tarvitse olla kantrimusiikin asiantuntija viihtyäkseen tämän uutuuselokuvan parissa, joka kerrotaan lämpimän inhimillisesti ja miljööseensä tukevasti ankkuroiden. == Rooliluettelo == == Palkinnot == *Paras naispääosa: Sissy Spacek *Golden Globe: Paras musikaali- tai komediaelokuva *Golden Globe: Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa: Sissy Spacek == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elämäkertaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1980 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Michael Aptedin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Universal Picturesin elokuvat
Elizabethtown

Elizabethtown voi viitata seuraaviin maantieteellisiin kohteisiin: * Elizabethtown, Illinois, Yhdysvallat * Elizabethtown, Indiana, Yhdysvallat * Elizabethtown, Kalifornia, Yhdysvallat * Elizabethtown, Kentucky, Yhdysvallat * Elizabethtown, New York, Yhdysvallat * Elizabethtown, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat * Elizabethtown, Ohio, Yhdysvallat * Elizabethtown, Pennsylvania, Yhdysvallat * Elizabethtown, Texas, Yhdysvallat ;Muita * Elizabeth New Jerseyssä Yhdysvalloissa, aiemmalta nimeltään Elizabethtown * Elizabethton, Tennessee, Yhdysvallat * Elizabethtown College * Elizabethtown, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2005.
Lauri Sallinen

Lauri Sallinen (s. 19. marraskuuta 1979, Helsinki) on Jyväskylässä asuva kirjailija. Hän on valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2004. Hän on julkaissut kaksi romaania, aforismikokoelmia sekä esseekirjallisuutta. Sallisen tekstejä on julkaistu myös lehdissä sekä luettu radiossa. Säveltäjä Säde Rissanen on säveltänyt Metsoforte-kuorolle Sallisen romaaniin Sundarananda pohjautuvan, lokakuussa 2005 kantaesitetyn kuoroteoksen. == Teokset == * Hiljaisuudella on ääni (aforismeja, 2002, Art House) * Unet ovat herääviä (aforismeja, 2003, Art House) * Alastomuuteen puettu (aforismeja ja proosarunoja, 2004, Art House) * Sundarananda (romaani, 2005, Art House) * Ihmisen äärellä (romaani, 2022, Arvoka) == Aiheesta muualla == * Lauri Sallisen aforismeja * www.arvoka.net * https://www.ts.fi/kulttuuri/1074103597 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fort Washingtonin valtaus

Fort Washingtonin valtaus tapahtui 16. marraskuuta 1776, jolloin Ison- Britannian armeija otti lopullisesti Manhattanin saaren haltuunsa Yhdysvaltain vapaussodassa Yhdysvaltain armeijalta. ==Taustaa== Fort Washingtonin linnoitus sijaitsi Manhattanin luoteiskärjessä Hudson-joen kupeessa noin 75 metriä korkealla kukkulalla, mistä se hallitsi Hudson-joen kapeaa salmea vastarannalla olleen Leen linnoituksen kanssa. Kesällä 1776 amerikkalaiset olivat upottaneet salmeen vanhoja laivoja vaikeuttaakseen brittilaivaston liikkumista.U-S-History.com:Battle of Fort Washington - (ladattu 28.12.2006) Molempien linnoitusten komentajana toimi kenraalimajuri Nathanael Greene, joka taivutti George Washingtonia jättämään joukot, 6 000 sotilasta, linnoituksiin amerikkalaisarmeijan siirtyessä pohjoiseen Harlemin taistelun jälkeen. Käytännössä ratkaisemattomaan jääneen White Plainsin taistelun jälkeen brittiarmeija kenraali Howen johdolla palasi piirittämään linnoituksia marraskuun alussa. Tällöin kenraali Greene oli Washingtonin mukana ja linnoituksesta vastasi eversti Robert McGaw. ==Taistelu== Taistelua edeltävänä päivänä britit pyysivät linnoitusta antautumaan, mutta näiden kieltäydyttyä aloitettiin kenraali Cornwallisin johdolla valtaustoimet 16. marraskuuta ensin tykistötulella ja sitten jalkaväen hyökkäyksin. Linnoituksen puolustus piti jonkin aikaa, mutta brittien hyökätessä kolmelta suunnalta vastarinnan jatkaminen olisi johtanut väistämättömään verilöylyyn ja McGaw antoi antautumiskäskyn. Amerikkalaisista kuoli 54 sotilasta, mutta yli 2 800 jäi vangiksi (arviolta 1 000 haavoittunutta), mikä oli valtava sotilaallinen ja henkinen takaisku.MyRevolutionaryWar:The Battle of Fort Washington - (ladattu 28.12.2006) Neljä päivää myöhemmin Cornwallis marssi tyhjään Leen linnoitukseen, jonka sotilaat amerikkalaiset onnistuvat evakuoimaan päivää aikaisemmin. Mutta kahden linnoituksen ohella he menettivät ennestäänkin niukoista varoistaan paljon arvokasta sotamateriaalia, 146 tykkiä, 12 000 tykinammusta, 2 800 muskettia ja 400 000 panosta. ==Lähteet== Luokka:New Yorkin osavaltio Yhdysvaltain vapaussodassa Luokka:Yhdysvaltain vapaussodan taistelut Luokka:Manhattanin historia
Ilkka Kivimäki

Ilkka Kivimäki (s. 20. heinäkuuta 1949 Salo) on suomalainen entinen rallikartanlukija. Kivimäki aloitti kartanlukijana jo 15-vuotiaana kiertäen veljensä Riston kanssa ST-ajoja. Ajokortin saatuaan Ilkka hankki virallisen kilpailulisenssin ja veljekset siirtyivät ralleihin. Toimittuaan veljensä lisäksi muun muassa Esa ja Eero Nuuttilan sekä Pertti Lehtosen kartanlukijana Ilkka aloitti yhteistyön Markku Alénin kanssa vuoden 1973 RAC-rallissa. Alén teki kaudeksi 1974 sopimuksen Fiatin rallitallin kanssa ja pyysi Kivimäkeä vakituiseksi kartanlukijakseen. Kivimäki suostui ja alkanut yhteistyö kesti 20 vuotta, vuoden 1993 Jyväskylän Suurajoihin saakka, jolloin molemmat lopettivat aktiiviuransa rallissa. 20 vuoden aikana pari työskenteli muun muassa Fiatille, Lancialle, Toyotalle sekä Subarulle ja saavutti 19 MM-rallivoittoa. Lisäksi kaksikko saavutti kuusi MM-mitalia sekä FIA-Cupin voiton vuonna 1978. Uransa jälkeen Kivimäki on toiminut AKK:n rallivalmennuspäällikkönä. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kartanlukijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurahousut

Kurahousut ovat vedenpitävät housut, jotka on tarkoitettu lasten suojavaatteeksi märällä tai kuraisella säällä. Yleensä kurahousut ovat vuorittomat ja ne puetaan tavallisten ulkovaatteiden päälle. Materiaalina käytetään sadevaatekangasta (esimerkiksi PVC- tai PU-muovia), jonka saumat on hitsattu vesitiiviiksi. Tyypilliset kurahousut ovat malliltaan korkeat olkainhousut. Olkainkurahousuista käytetään toisinaan nimitystä kurahaalari, mutta kurahaalarilla saatetaan tarkoittaa myös kokohaalaria. Vyötärömallisia kurahousuja kutsutaan myös sadehousuiksi. Lasten olkainkurahousuja on yleisesti saatavilla 140 cm:n kokoon saakka. Vyötärökurahousuja on saatavilla kaikenkokoisia. Kurahousuja käyttävät eniten alle kouluikäiset lapset ja monissa päiväkodeissa ja esikouluissa ne ovat pakollinen varuste. Kouluissa kurahousuja ei yleensä käytetä, mutta kouluikäisetkin käyttävät kurahousuja esimerkiksi iltapäiväkerhossa, partiossa ja kotipihalla. Kurahousujen kanssa käytetään yleensä kumisaappaita tai muita vedenpitäviä kenkiä. Kurahousujen lahkeissa on tavallisesti kenkien alle laitettavat kuminauhalenkit, jotka estävät lahkeita nousemasta. Muita kurahousujen kanssa käytettäviä varusteita ovat kurarukkaset (vedenpitävät pitkävartiset suojarukkaset) sekä sadetakki. Kurahousut ovat osittain korvautuneet kosteussuojavaatteilla, jotka ovat vedenpitäviä, hengittäviä ja tavallisen ulkovaatteen näköisiä. Erillisiä kurahousuja käytetään silti edelleen, sillä niillä koetaan olevan joitakin etuja kosteussuojavaatteisiin verrattuna. Kurahousut voidaan pukea suojaksi monien erilaisten ulkovaatteiden päälle ja esimerkiksi autoon noustessa likaiset kurahousut on helppo riisua pois muiden vaatteiden päältä. Kurahousut ovat hinnaltaan edullisia ja ne on helppo puhdistaa ja kuivattaa. Kurahousujen huonoja puolia kosteussuojavaatteisiin nähden ovat hiostavuus ja ylimääräinen pukemisen vaiva. == Lähteet == Luokka:Suojavaatteet Luokka:Housut
Kremlologia

Kremlologia on Venäjän ja aiemmin Neuvostoliiton poliittisen johdon toiminnan ja puheiden tutkimusta, tulkintaa ja analyysia. Sana viittaa Venäjän johtavien hallintoelinten toimipaikkaan, Moskovan Kremliin. Termi kremlologia syntyi Neuvostoliiton aikana, ja siitä on esimerkiksi Saksassa käytössä versio Kreml- Astrologie, jolla viitataan tulkinnan epävarmuuteenPasi Heikura, Sana ja sen tulkinta, Yle.fi, viitattu 9.5.2013Oxford Dictionaries, viitattu 9.5.2013. Kremlologian tarkoituksena on ollut tutkia Venäjän ja aiemmin Neuvostoliiton kehitystä ja sen vallankäyttöä, laajemmin myös niiden vaikutuspiirissä olevien alueiden tutkimusta. Neuvostoaikaista kremlologiaa kutsuttiin myös sovjetologiaksi.Vie osaaminen kartalle, viitattu 9.5.2013 (pdf) Kremlologia on monitieteinen ala, mutta kremlologiaksi nimitetään myös poliittisten kommentoijien tulkintoja. Tutkimuksen perusteella on pyritty luomaan myös ennusteita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Slavoj Zizek, Ideology II: Competition is a Sin luokka:Neuvostoliiton historia Luokka:Kylmän sodan käsitteet luokka:Politiikan tutkimus
Isolinnunruoho

Isolinnunruoho (Polygala vulgaris) on suurimmassa osassa Eurooppaa kasvava näyttävä, sinikukkainen kasvi. Suomessa laji on harvinainen ja se on rauhoitettu Manner-Suomessa.Ympäristöministeriö: Luonnonsuojeluasetuksessa rauhoitetut lajit Viitattu 20.12.2009. == Ulkonäkö ja koko == Isolinnunruoho kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Varret ovat kohenevia tai lähes pystyjä, tyvestä hieman puutuneita. Kukinta-aikana varren alaosa on lehdetön. Sen mehevät pitkänsoikeat lehdet sijaitsevat vuorotellen varressa. Kukinto on lyhyt, harsuhko terttu, jossa kukkia on tavallisesti 10–30 kappaletta. Kukat ovat sinisiä, joskus myös valkoisia tai ruusunpunaisia. 6–8 mm pitkä kukka on erikoisen muotoinen: sen tyvessä on kaksi paperinohutta suurta verholehteä, ja teriö on näiden suojassa. Isolinnunruoho kukkii kesä- heinäkuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 312. == Levinneisyys == Isolinnunruoho on yleinen Euroopassa Portugalista Länsi-Venäjälle saakka. Suomen lähialueilla lajia tavataan yleisesti Ruotsin ja Norjan eteläosissa sekä Baltiassa.Den virtuella floran: Jungfrulin Viitattu 7.3.2009. Suomessa isolinnunruohoa tavataan nykyisin Ahvenanmaalla ja lounaisimmassa Suomessa. Muualta etelärannikolta laji on hävinnyt. == Elinympäristö == Linnunruoho kasvaa kuivahkoilla niityillä, kedoilla, kivisillä mäillä ja ahoilla. == Lähteet == * * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Isolinnunruohon levinneisyys Suomessa. * Luontoportti: Isolinnunruoho (Polygala vulgaris) * Pohjolan kasvien pauloissa: Polygala vulgaris - isolinnunruoho * ITIS: Polygala vulgaris * United States Department of Agriculture (USDA): Polygala vulgaris Luokka:Linnunruohot Luokka:Suomen vaarantuneet kasvit
Konjunktio (tähtitiede)

Konjunktio on tähtitieteellinen tapahtuma, jossa kaksi tai useampi planeettaa asettuvat Maasta katsottuna samalle linjalle. Konjunktio voi olla myös planeetan ja Auringon tai Kuun välinen tapahtuma. Konjunktiot ovat mahdollisia, koska planeetat kiertävät ratojaan suurin piirtein samassa tasossa, mutta aina sitä hitaammin, mitä kauempana Auringosta kohde on. Tähtitieteellisen määritelmän mukaan kaksi taivaankappaletta on konjunktiossa, kun niiden rektaskensio-koordinaatit ovat yhtä suuret. Arkikäytössä konjunktiolla tarkoitetaan yleensä vain taivaankappaleiden lähekkäin oloa taivaalla. Aikaisemmin konjunktioiden oletettiin usein olevan ennusmerkkejä tulevista tapahtumista. Nykyäänkin astrologit pitävät konjunktioita merkittävinä tapahtumina. Nykytieteen näkökulmasta ns. Betlehemin tähti saattoi olla Jupiter-Saturnus tai Jupiter-Venus -konjunktio. Alakonjunktio on hetki, jolloin planeetta näkyy samalla suunnalla kuin Aurinko ja on havaitsijan ja Auringon välissä. Maasta katsottuna vain Merkurius ja Venus voivat olla alakonjunktiossa. Yläkonjunktio taas on tilanne, jossa Merkurius tai Venus ovat Auringon takana. == Lähteet == *http://www.ursa.fi/kosmos/k/konjunktio.html *https://www.ursa.fi/extra/kosmos/y/ylakonjunktio.html *https://www.ursa.fi/extra/kosmos/a/alakonjunktio.html *http://www.astro.utu.fi/zubi/solarsys/conj.htm Luokka:Astrometria Luokka:Tähtitieteelliset tapahtumat
Viimeinen savotta (elokuva)

Viimeinen savotta on Edvin Laineen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 1977. Se perustuu Kalle Päätalon romaaneihin Viimeinen savotta (1966) ja Kairankävijä (1968). Elokuva on ensimmäinen Päätalo-filmatisointi. Viimeinen savotta on viimeinen Risto Orkon tuottama elokuva. Kirja sekä elokuva kertoo Vikke Nilon seikkailuista pula-ajan ja köyhyyden aikana. Nilo joutuu huutolaislapseksi nuorena, mutta karkaa kotoa. Nilo tapaa Hosumapalo-nimisen nuorukaisen ja he lähtevät ilotaloon, mistä Nilo karkaa. Nilo toimii tukkilaisena ja on rippikoulussa. Vikke Nilolla on myös uskollinen ystävä ja repunkantaja, Einari Mättö, ”Pyrjähtämätön Einari”, jonka Vikke hetkellisesti hylkää ja jättää 40 asteen pakkaseen. Einari kuolee sairastuttuaan kylmettymisen jälkeen. Vanha Nilo ajautuu kunnalliskotiin ja sieltä karattuaan sanansanoen itsekin muuttuu poroksi. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Viimeinen savotta sai varsin suopeat arvostelut, joissa sitä pidettiin jopa Edvin Laineen parhaisiin elokuvaohjauksiin kuuluvana., lehdistöarvio. Elokuva oli Suomessa vuoden 1977 katsotuin teatterielokuva yli 497 000 katsojallaan.Vuositilastot, Elokuvauutiset 2008, viitattu 16.9.2015. Video- oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antoi Viimeiselle savotalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Lähteet== Luokka:Tukkilaiselokuvat Luokka:Vuoden 1977 suomalaiset elokuvat Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Kalle Päätalon teosten sovitukset
Taivutus

Taivutus tarkoittaa seuraavia asioita: * taivutus esineiden valmistustekniikassa * taivutus kieliopissa
Atomium

Atomium on insinööri André Waterkeyn sekä arkkitehtien André ja Jean Polak suunnittelema monumentti, joka rakennettiin Brysselin vuoden 1958 maailmannäyttelyä varten. Se on raudan kiderakenteen 165-miljardikertainen suurennos, kaikkiaan 102 metriä korkea. Alkuperäisen suunnitelman mukaan monumentti piti pystyttää vain puoleksi vuodeksi, mutta sittemmin siitä on tullut kuuluisa turistinähtävyys. Monumentti koostuu yhdeksästä halkaisijaltaan 18-metrisestä teräksella katetusta pallosta, sekä niitä yhdistävistä putkikäytävistä. Pallot on sijoitettu toisiinsa nähden siten, että ne muodostavat kärjellään seisovan kuution, jonka yksi avaruuslävistäjä on pysty­suorassa; kahdeksan palloa on tämän kuution kärki­pisteissä ja yksi sen keski­pisteessä. Tämä vastaa täsmälleen sitä, miten kiteessä yhden alkeis­kopin muodostavat atomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden raudassa tai muussa sellaisessa aineessa, jolla on tilakeskinen kuutiollinen kiderakenne. Pystysuorassa yhdysputkessa kulkee hissi, jolla pääsee ylimmäiseen palloon ja vinoissa putkissa menee portaita sekä liukuportaita. Ylimmässä pallossa on Belgium Taste -ravintola. Keväällä 2006 Belgia julkaisi kahden euron erikoisrahan, jonka kuvapuolelle oli lyöty kuva Atomium- monumentista. == Maisemanvapaus == Atomiumista otettujen kuvien julkaiseminen ilman lupaa oli kiellettyä aikaisemman Belgian maisemanvapautta koskevan lain rajoitusten takia. Pysyvistä kuvataiteen ja arkkitehtuurin teoksista otettujen kuvien ei-kaupallinen julkaiseminen on kuitenkin ollut mahdollista Belgiassa vuonna 2016 tulleen uuden lainkohdan takia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Atomiumin viralliset sivut * Webcam Atomium Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat
Matthias Grünewald

Matthias Grünewald (noin 1475–1528) oli saksalainen renessanssimaalari, joka tunnetaan nykyisin lähinnä hänen Issenheimin luostarikirkkoon maalaamastaan, ristiinnaulittua Kristusta esittävästä alttaritaulustaan. Hän maalasi kuitenkin paljon muutakin, mm. useita ristiinnaulitsemiskohtauksia, Kristuksen ylösnousemuksen sekä kohtauksia pyhän Antoniuksen elämästä. Grünewald toimi Mainzin arkkipiispan hovimaalarina, arkkitehtina ja insinöörinä vuosina 1508–1514. Grünewald oli pitkään unohduksissa, sillä hänen töitään pidettiin toisen saksalaisen renessanssitaiteilijan, Albrecht Dürerin teoksina. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Renessanssin taidemaalarit
Risto Mannisenmäki

Risto Mannisenmäki (s. 28. toukokuuta 1959) on suomalainen rallin kartanlukija ja kaksinkertainen maailmanmestari. Mannisenmäki aloitti uransa kartanlukijana vuonna 1982 Jari Kaartiselle. Mannisenmäki toimi muun muassa Tommi Mäkisen, Mika Sohlbergin, Sebastian Lindholmin ja Ari Mökkösen kartanlukijana kansallisissa kilpailuissa. Kausilla 1996 ja 1997 Risto toimi Tapio Laukkasen vakituisena kartanlukijana ja kiersi Suomen sekä Britannian kansallisia rallisarjoja sekä joitain MM-ralleja. Kaudelle 1998 Mannisenmäki siirtyi Tommi Mäkisen kartanlukijaksi Mäkisen entisen kartanlukijan Seppo Harjanteen lopetettua uransa. Parivaljakko voitti maailmanmestaruudet vuonna 1998 ja 1999 ja oli MM-sarjan viides vuonna 2000. Korsikan rallissa 2001 sattuneessa onnettomuudessa Mannisenmäeltä murtui selkänikama. Hänen aktiiviuransa kartanlukijana päättyi tämän jälkeen. Vuonna 2003 Mannisenmäki palasi vielä kerran MM-ralleihin toimiessaan Juuso Pykälistön kartanlukijana Walesin rallissa. Mannisenmäki voitti Vuoden Moottoriurheilija-tittelin vuonna 1999 yhdessä Tommi Mäkisen sekä Mika Häkkisen kanssa. Mannisenmäki on ollut aktiivisesti mukana rallivalmennustoiminnassa sekä ennen uraansa kartanlukijana että sen jälkeen, ja hänet valittiin vuonna 2004 AKK:n ralliautoilun valmennusvastaavaksi. Pesti AKK:n valmennusvastaavana päättyi vuoden 2011 lopussa ja Mannisenmäki siirtyi töihin metsäalalle, mutta järjestää yksityisyrittäjänä matkoja kilpa-ajotapahtumiin.Keskisuomalainen - Rallihuipun ura kääntyi ulosajon kautta metsätöihin Viitattu 26.7.2013 Riston poika Ville Mannisenmäki toimii myös kartanlukijana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mannisenmäki - Inside The Rally Luokka:Suomalaiset kartanlukijat Luokka:Rallin maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taivutus (kielioppi)

Taivutus tarkoittaa kieliopissa sanan muokkaamista tai merkitsemistä ilmaisemaan kieliopillista tietoa kuten sijaa, sukua, aikamuotoa, lukua ja persoonaa. Kielet, joissa esiintyy paljon taivutusta, luokitellaan synteettisiksi kieliksi. Esimerkiksi suomen kielessä taivutettavan sanan vartalon loppuun tulee taivutuspäätteitä eli suffikseja. Nominatiivi kissa taipuu genetiiviin kissan − sanan loppuun lisätään -n-pääte. Lisäksi sanan vartalossa voi tapahtua astevaihtelua: nominativi kakku taipuu genetiiviin kakun - toinen k katoaa keskeltä sanaa. Kielen sanat ryhmitellään usein taivutusluokkiin sen mukaan, millaisia päätteitä taivutuksessa käytetään ja millaisia muutoksia taivutus aiheuttaa sanan muotoon. Latinan kieliopissa nominien taivutusluokkia kutsutaan deklinaatioiksi ja verbien taivutusluokkia konjugaatioiksi. Sama termistö on periytynyt monien muidenkin kielten kielioppeihin. == Lähteet == Luokka:Muoto-oppi
Jean-Christophe Boullion

Jean-Christophe Boullion (s. 27. joulukuuta 1969, Saint-Brieuc, Ranska) on ranskalainen kilpa-ajaja, joka ajoi vuonna 1995 F1-sarjassa Sauber- Fordia.Boullion saavutti urallaan 3 MM-pistettä. Boullion sai paikan Sauberilta, kun loukkaantumisen jälkeen paluun tehneen Karl Wendlingerin suoritustaso oli tallille pettymys. Boullion ajoi ensimmäisen kilpailunsa Monte Carlon kaduilla Monacon Grand Prix'ssa. Ranskalainen saikin noukittua kauden aikana muutaman pisteen, mutta oli huomattavasti heikompi kuin tallikaverinsa Heinz-Harald Frentzen, joka saavutti 15 MM-pistettä ja MM- pisteitden 9.sijan. Kauden kahteen viimeiseen kilpailuun Peter Sauber otti jälleen mukaan Wendlingerin, ja Boullionin viimeiseksi F1-kilpailuksi jäi Tyynenmeren Grand Prix Aidan Okayama Circuitilla syksyllä 1995. Vuonna 1996 Boullion toimi Williams-Renault'n testikuljettajana. F1-uransa jälkeen Boullion on ajanut vakioautoja ja urheiluautoja, joiden parissa hän rakentanut menestyksekkään uran. Boullion on osallistunut useita kertoja Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2006 Boullion voitti urheiluautojen kestävyyskilpailujen Le Mans -sarjan parinsa Emmanuel Collardin kanssa. Boullion ja Collard ajoivat entisen ranskalaisen F1- ja urheiluautokuljettaja Henri Pescarolon tallin Pescarolo-Judd -autolla. ==F1-tulokset== Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 Sija Pisteet 1995 Red Bull Sauber Ford Sauber Sauber C14 Ford V8 BRA ARG SMR ESP MON 8 CAN Kesk. FRA Kesk. GBR 9 GER 5 HUN 10 BEL 11 ITA 6 POR 12 EUR Kesk. PAC Kesk. JPN AUS 16. 3 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Le Mans -sarja * Pescarolo Sport Luokka:Ranskalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:British Touring Car Championship -kuljettajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tytti Määttä

Tytti Määttä (o.s. Seppänen, s. 1980 Vaala) on suomalainen maakuntajohtaja. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden maisteri (Turun yliopisto). Joulukuussa 2022 Määttä valittiin Pohjois-Savon liiton johtoon maakuntajohtajaksi. Tätä ennen hän työskenteli Kuhmon kaupunginjohtajana (2018–2022). Ennen Kuhmon kaupunginjohtajan virkaa Määttä oli Vaalan kunnanjohtaja lokakuusta 2009 joulukuuhun 2017.Vaalan kunnanjohtajaksi Tytti Seppänen Luettu 11.8.2009 Hän siirtyi Vaalan kunnanjohtajaksi Kuntaliiton erityisasiantuntijan tehtävästä.Pienten kuntien neuvottelukuntaLuettu 11.8.2009 Vuonna 2019 työ- ja elinkeinoministeriö kutsui Määtän selvittämään paikkariippumattoman ja monipaikkaisen työn lisäämistä, eli tapoja, joilla työskentely, asuminen ja toimiminen useammalla paikkakunnalla on mahdollista elinkeinoministerin vastuulla olevissa organisaatioissa. Suomen Kylät ry valitsi Määtän vuoden maaseutukasvoksi vuonna 2019. Kajaanin Nuorkauppakamari valitsi hänet samana vuonna Kainuun Vireäksi Virkamieheksi. Kunnallisalan kehittämissäätiö myönsi Määtälle kunniamaininnan vuosikymmenen kuntajohtajana toimimisesta vuonna 2021. Palkintoraadin mukaan Määttä toimii esimerkkinä nuorille johtajille ja toiminnallaan modernisoinut yhteisöjohtajuutta. Aiemmin Määttä on vaikuttanut muun muassa Turun kaupunginvaltuutettuna (2004–2008), Keskustanuorten varapuheenjohtajana ja Pohjoismaiden Keskustanuorten puheenjohtajana. Vuonna 2006 hänet valittiin Nuorten Pohjoismaiden neuvoston puheenjohtajaksi.Tytti Seppänen nousi UNR:n presidentiksi Luettu 11.8.2009 Määttä toiminut myös Suomen Keskustan puoluevaltuuskunnan jäsenenä ja ollut ehdokkaana vuosien 2003 ja 2007 eduskuntavaaleissa sekä 2004 eurovaaleissa. Määttä on toiminut useiden sanomalehtien (muun muassa Kaleva ja Maaseudun Tulevaisuus) kolumnistina. == Lähteet == Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Kuhmon kunnan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Vaalan kunnanjohtajat Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Maakuntajohtajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ferrari F2005

F2005 on auto, jolla Ferrari-talli kilpaili Formula 1-sarjassa kaudella 2005. Autoa ajoivat Michael Schumacher ja Rubens Barrichello. Ferrari aloitti kauden perinteiseen tapaan vanhalla autolla (F2004M), jonka vauhti osoittautui kuitenkin riittämättömäksi. Uusi auto tuotiin pikavaudilla radalle, mutta ei tuottanut silti merkittävää parannusta vauhtiin. Ainoa voitto saavutettiin Yhdysvaltain Grand Prix'sta, jolloin Schumacher voitti. ==Teknisiä tietoja== * Runko: Hiilikuitukomposiitti * Moottori: Ferrari V10 * Polttoaine: Shell * Renkaat: Bridgestone == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 2005 Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Perämeren saaret

Perämeren saaret (FI 130 0302) on Perämeren kansallispuistoa täydentävä Natura-alue, joka käsittää Perämeren kansallispuiston ja Hailuodon välisen rannikkomerialueen saaria sekä saaristoja. Alueella olevat saaret kuuluvat Kemin, Simon, Iin, Haukiputaan, Oulun ja Hailuodon kuntiin. Alueen maapinta- ala on noin 8 km², ja sitä hoitaa Metsähallitus. Useat saarista ovat jo vanhastaan kalastajien tukikohtia, ja niillä on kalastajatupia sekä merimerkkejä. Saarilla on myös laavuja ja autiotupia veneilijöille. Alueen huomattavimmat saaret ovat Iin Röyttä sekä Satakari Iin edustalla. ==Aiheesta muualla== * Luontoon.fi: Perämeren saaret Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Perämeri
Oiva Kallio

Oiva Sakari Kallio (23. heinäkuuta 1884 Alaveteli – 13. elokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.Arkkitehti Oiva Kallio 50-vuotias, Aamulehti, 23.07.1934, nro 194, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 22.07.2024 Oiva Kallio pääsi ylioppilaaksi 1904 ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta vuonna 1904. Valmistumisensa jälkeen hän teki opintomatkoja muihin Pohjoismaihin sekä Keski-Eurooppaan. Ennen oman toimistonsa perustamista vuonna 1912 Kallio oli jo suunnitellut Karkun kirkon (kirkko valmistui kuitenkin vasta 1913). Kallio työskenteli myös yhdessä veljensä arkkitehti Kauno Kallion kanssa. Yhdessä he osallistuivat moniin arkkitehtikilpailuihin ja suunnittelivat muun muassa Suomen osuuskauppojen keskuskunnan pääkonttorin Helsingissä ja Imatran voimalaitoksen julkisivun. Kallio laati vuonna 1927 valmistuneen Etu-Töölön asemakaavan, saatuaan ensimmäisen palkinnon kaksi vuotta aiemmin järjestetyssä kilpailussa. Muita Kallion merkittäviä suunnittelutöitä olivat Karkun ja Aurejärven kirkot, Hämeenlinnan ja Jyväskylän Säästöpankkien talot, Henkivakuutusyhtiö Pohjan toimitalo Helsingissä, Oulun museo- ja arkistotalo sekä Merenkävijäin Särkänlinnan sisustuksen suunnittelu Helsingissä. Kallio oli Suomen Arkkitehtiliiton puheenjohtajana 1927–1928 ja toimi valtion asettaman rakennustaiteen asiantuntijalautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1929 lähtien. == Oiva Kallion töitä == * Karkun kirkko, Karkku, Vammala – 1913 * Durchmanintalo, Pyynikinrinne, Tampere – 1915 * Oulun kaupungintalo, muutostyöt – 1920 * SOK:n talo, Helsinki – 1921 (yhdessä veljensä Kauno S. Kallion kanssa) * Villa Oivala, Villinki, Helsinki – 1924 * Kangaslammin Suojeluskuntatalo Manttu - 1925https://www.savonsanomat.fi/savo/Kangaslammin- Manttu-on-maakunnan-mahtavin-kivilinna/544083 * Töölön asemakaavasuunnitelma – 1927 (ei toteutunut) https://digi.kansalliskirjasto.fi/aikakausi/binding/1811962?page=11 * Ruoveden siunauskappeli, Ruovesi – 1928 * Villa Sainio, Mölandet, Sipoo – 1928 * Vakuutusosakeyhtiö Pohjan talo, Kaisaniemenkatu, Helsinki – 1929 * Suomen Säästöpankin talo, Hämeenlinna – 1929 * Pohjois-Pohjanmaan museo, Oulu – 1931 * Luoman talo, Karstuntie, Lohja, 1932 * Äyräpään kirkko, Äyräpää – 1934 (tuhoutui talvisodassa) * Kiinteistö Oy Kulma, Torkkelinkatu, Viipuri, 1938 == Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Oiva Kallion suunnittelemien rakennusten kuvia * * Töölön asemakaavakilpailu päättynyt. Ensimäisen palkinnon antoi palkintolautakunta yksimielisesti arkkitehti Oiva Kalliolle, Iltalehti, 12.01.1925, nro 8, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Onnen-Pekka

Onnen-Pekka on Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1948. Sen on käsikirjoittanut Toivo Kauppinen. Komedian pääosia näyttelee kaksi aikansa lapsitähteä, Veli-Matti Kaitala ja Ritva-Leena Åberg. Kaitala esittää Pekka Aaltoa, varakkaan tuomarinAL: Onnen-Pekka. Päivän elokuvia, Tv-maailma 34/2012, s. 7. suuren kartanon perinyttä poikaa, jota kartanossa asuvat tuomarinvainaan sisarukset yrittävät pelotella kummittelemallaPajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 27.8.2012, s. D 7.. Laineella itsellään on elokuvassa ärisevän everstin roolin. ==Näyttelijät== ==Arviot== Aikalaisarvioissa elokuva jäi vähälle huomiolle. Sekä Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) että Juha Nevalainen (Ilta-Sanomat) moittivat lähinnä ohjaajaa siitä, että tämä on tehnyt vaimeaa työtä, josta puuttuu ylitsepursuava iloisuus. Kaitala sai kiitosta, keskeiset aikuisnäyttelijät eivät: ”Yksi näyttelee sillä lailla ja toinen tällä lailla ja ohjaaja antaa näytellä” (Nevalainen). Lehdistöarviot. Viitattu 19.2.2014. Myöhemmässä arviossa (Arto Pajukallio) Laine itse saa kiitosta mainiona everstinä.AP: Onnen-Pekka. Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma 6/2014 s. 11. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1948 suomalaiset elokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Edvin Laineen ohjaamat elokuvat
Domenico Schiattarella

Domenico Schiattarella (s. 17. marraskuuta 1967, Milano, Italia) on italialainen kilpa-ajaja, joka tunnetaan myös Mimmo Schiattarellana. Schiattarella ajoi F1-sarjassa kausina 1994 ja 1995. == Formula 1 == Schiattarella sai ensimmäisen mahdollisuutensa ajaa F1-sarjassa loppukaudella 1994. Rahavaikeuksissa painiva Simtek-talli otti Schiattarellan ranskalaisen Jean-Marc Gounonin tilalle, koska Schiattarella pystyi maksamaan paikasta Gounonia enemmän. Ensimmäinen kilpailu Euroopan GP:ssa Espanjan Jerezin radalla tuotti 19. sijan - kilpailun viimeisen ja 5 kierrosta voittajalle jääneenä. Seuraavassa kilpailussa Schiattarellan paikan otti varakas Taki Inoue, mutta Domenico pääsi mukaan jälleen kauden viimeiseen kilpailuun Australian GP:hen, jossa kohtaloksi koitui vaihdelaatikkorikko. Schiattarella säilytti paikkansa Simtekillä kaudelle 1995, vaikka sopimus kattoikin vain kauden alkupuoliskon, jonka jälkeen paikka olisi varattu japanilaiselle Hideki Nodalle. Tallin toinen kuljettaja Jos Verstappen oli Schiattarellalle liian nopea. Simtekin auto oli parempi kuin Pacificin ja Fortin, mutta tämä ei vielä paljoa auttanut. Talli oli konkurssin partaalla, ja niinpä rahavirtojen lakattua talli lopetti toimintansa 1995 Monacon GP:n jälkeen. Simtekin loppu oli samalla myös Schiattarellan F1-uran päätepiste. == IndyCar (CART) == Schiattarella ajoi sekä kaudella 1994 että kaudella 1995 kaksi IndyCar-sarjan kilpailua. Lisäksi Schiattarella osallistui vielä kaudella 1998 CART-sarjan Long Beachin kilpailuun. Yhteensä kilpailuja kertyi siis viisi, joissa parhaaksi sijoitukseksi jäi 16. sija Ohiossa Lexingtonin radalla 1994 ja Kalifornian Long Beachissä 1998. Schiattarella ajoi kaikki CART/IndyCar- kilpailunsa Andreas Leberlen ja entisen F1-kuljettaja Christian Dannerin Project Indy -tallissa. == Urheiluautot == F1-uransa jälkeen Schiattarella on ajanut pääasiassa eri urheiluautosarjoissa, kuten American Le Mans -sarjassa tai FIA GT-sarjassa. Vuonna 1997 Schiattarella ajoi FIA:n GT-sarjassa Lotus Elise GT1:tä, yleensä Luca Badoerin kanssa. Schiattarellan menestys urheiluautojen parissa on ollut huomattavasti parempaa kuin menestys F1:ssä tai CART:ssa. Schiattarella ajoi myös FIA GT-sarjan Helsingissä järjestetyssä kilpailussa vuonna 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Schiattarellan tulokset CART-sarjassa *katsaus Schiattarellan uraan Luokka:Italialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Champ Car -kuljettajat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jimi Ochsenknecht

Jimi Blue Ochsenknecht (s. 27. joulukuuta 1991 München) on saksalainen näyttelijä ja pop-laulaja. Hän luokittelee musiikkinsa electro/hiphop/pop/danceksi. Häneltä on ilmestynyt kaksi albumia: Mission Blue 9. marraskuuta 2007 ja Sick Like That 31. lokakuuta 2008. Hänellä on yksi veli, (Wilson Gonzalez Ochsenknecht) ja pikkusisko (Cheyenne Ochsenknecht) (synt. 13.1.2000). ==Filmografia== * 1999: Erleuchtung garantiert * 2003: Die Wilden Kerle – Alles ist gut, solange du wild bist! * 2005: Auf den Spuren der Vergangenheit * 2005: Die Wilden Kerle 2 * 2006: Die Wilden Kerle 3 – Die Attacke der Biestigen Biester * 2007: Die Wilden Kerle 4 – Der Angriff der Silberlichten * 2008: Die Wilden Kerle 5 – Hinter dem Horizont * 2008: Sommer ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * * ===Singlet=== * I’m Lovin … (L.R.H.P.) (2007) * All Alone (2008) * Hey Jimi (2008) * The One (2008) * Key to the City (2008) * Best Damn Life (2008) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Jimi Bluen viralliset kotisivut Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt