EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hannu Koskivuori -mitali

Hannu Koskivuori -mitali on Suomen Hiihtoliiton vuosittain henkilölle, yhteisölle tai järjestölle jakama tunnustus. Palkinnon saajasta päättää hiihtoliiton puheenjohtajisto. Palkinnon myöntämiskriteerinä on pitkäaikainen työ suomalaisen hiihtourheilun hyväksi. Mitalin toisella puolella on Hannu Koskivuoren figuuri ja toisella puolella teksti ”Latua avaten”. Mitalin on suunnitellut Yrjö Lohko ja niitä on painettu 50 kappaletta. Mitali jaetaan marraskuussa. Vuosi Nro Saaja 1985 1 Hannu Koskivuori 1986 2 Reino Kuntola 1987 3 Pekka Kuvaja 1988 4 Toivo Lehtovuori 1989 5 Heikki Hampaala 1990 6 Lasse Johansson 1991 7 Sanoma Osakeyhtiö 1992 8 Tauno Juurtola 1993 9 Antero Kekkonen 1994 10 Kalevi Männys 1995 11 Vuokatin Urheiluopisto 1996 12 Heikki Keltto 1997 13 Lennart Johansson 1998 14 Lahden kaupunki 1999 15 Juha Mieto 2000 16 Jorma Kuula 2001 17 Puolustusvoimat 2002 18 Paavo M. Petäjä 2003 19 Eeti Nieminen 2004 20 Leena Jääskeläinen 2005 21 Kalevi Häkkinen 2006 22 Pauli Dunder 2007 23 Suomen Olympiakomitea 2008 24 Oy Yleisradio Ab 2009 25 Matti Pulli 2010 26 Alpo Peltola 2011 27 Leila Lepistö 2012 28 FIS 2013 29 Seppo Heikkala 2014 30 Tarmo Ängeslevä 2015 31 Ilkka Tiilikainen 2016 32 Siiri Rantanen 2017 33 Eino Kalpala 2018 34 Aatto Lamminpää 2019 35 Immo Kuutsa 2020 36 Roger Talermo 2021 37 Heikki Hämäläinen 2022 38 Vesa-Pekka Sarparanta 2024 39 Risto Happonen Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilupalkinnot
Nojatuolikenraali

Nojatuolikenraali tai kolpakkostrategi on halventava käsite henkilöstä, joka pitää itseään asiantuntijana sotilaallisissa asioissa, vaikka hänellä on vähän tai ei ollenkaan mitään todellisia kokemuksia armeijasta. Käsitteen laajemmalla määritelmällä se tarkoittaa henkilöä, jolla ei ole kouriintuntuvaa kokemusta jostain asiasta (esimerkiksi nojatuolimatkailija), vain epäsuoraa tai teoreettista tietoa. == Tavanomainen käyttö == Sanan yleisin käyttö viittaa ”henkilöön, jolla ei ole sotilaallista kokemusta, mutta joka pitää itseään asiantuntijana tai strategina.” Termiä käytetään myös kuvaamaan ”sotilaskomentajaa, joka ei osallistu aktiivisesti sodankäyntiin tai joka johtaa joukkoja mukavasta tai turvallisesta paikasta”. Carl von Clausewitz viittasi epäsuorasti nojatuolikenraaleihin: == Lähteet == Luokka:Haukkumasanat
Mirja Tarnanen

Mirja Tarnanen on suomalainen dosentti, filosofian tohtori ja Jyväskylän yliopiston Opettajankoulutuslaitoksen kielikasvatuksen professori.Mirja Tarnanen. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 7.5.2018 Tarnasen tutkimuskohteita ovat heikkojen kirjoittajien kirjoittamisen taito, suomi toisena kielenä ja äidinkielenä -teksteissä sekä opettajat kirjoittamisen arvioijina ja palautteen antajina.Kirjoittamistutkimus, Helsingin yliopisto. Viitattu 7.5.2018 == Julkaisut == * Arvioija valokeilassa: suomi toisena kielenä -kirjoittamisen arviointia. Mirja Tarnanen. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, Soveltavan kielentutkimuksen keskus, 2002. ISBN 951-39-1264-7 * Maailma muuttuu – mitä tekee koulu? Äidinkielen ja vieraiden kielten tekstikäytänteet koulussa ja vapaa-ajalla Minna-Riitta Luukka, Mirja Tarnanen ym. Jyväskylä : Jyväskylän yliopisto, soveltavan kielentutkimuksen keskus, 2008 ISBN 978-951-39-3361-6 * Osallisena Suomessa: kehittämissuunnitelma maahanmuuttajien kotoutumisen edistämiseksi. Sari Pöyhönen, Mirja Tarnanen, Eeva-Maija Vehviläinen, Aija Virtanen, Lenita Pihlaja. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, soveltavan kielentutkimuksen keskus, 2010 ISBN 978-951-39-4101-7 * Osallisena Suomessa: kokeiluhankkeiden satoa = Delaktig i Finland: skörden från försöksprojekten. Toim. Mirja Tarnanen, Sari Pöyhönen, Maija Lappalainen, Sari Haavisto. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, soveltavan kielentutkimuksen keskus, 2013 ISBN 978-951-39-5483-3 * Yleiset kielitutkinnot 20 vuotta. Tarja Leblay, Tiina Lammervo & Mirja Tarnanen (toim.). Helsinki: Opetushallitus, 2014 (Raportit ja selvitykset. Opetushallitus, 16) ISSN 1798-8918 2014 ISBN 978-952-13-5843-2 * Rajaton tulevaisuus: kohti kokonaisvaltaista oppimista: ainedidaktiikan symposium Jyväskylässä 13.–14.2.2014. Merja Kauppinen, Matti Rautiainen & Mirja Tarnanen (toim.). Helsinki: Suomen ainedidaktinen tutkimusseura, 2015 (Ainedidaktisia tutkimuksia 8. ISSN 1799-9596) ISBN 978-952-5993-14-1 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Milena Blahoutová

Milena Vecková (o.s. Blahoutová, 30. tammikuuta 1933 – 1. toukokuuta 2018 Saksa) oli Tšekkoslovakiaa edustanut koripalloilija ja käsipalloilija. Seuratasolla Sparta Prahaa edustanut Blahoutová edusti Tšekkoslovakian naisten maajoukkuetta yli 200 ottelussa vuosina 1952–1964 saavuttaen kolme himmeämpää MM- ja seitsemän himmeämpää EM-mitalia mestaruuksien mentyä pääasiassa Neuvostoliitolle.Tšekin koripalloliitto Hän oli myös käsipallossa 50 maaottelun pelaaja joka voitti MM-pronssia vuonna 1962. Vuonna 2005 Vecková nimettiin Tšekin koripallon Hall of Fameen. Vecková asui myöhemmin Saksassa missä kuoli 85-vuotiaana 1. toukokuuta 2018.http://www.cbf.cz/ostatni/kratke- zpravy/zemrela-clenka-sine-slavy-milena-veckova.html == Lähteet == * Profiili Tšekin koripalloliitto === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive * Profiili FIBA Archive * Profiili FIBA Archive Luokka:Tšekkoslovakialaiset koripalloilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Wolfgang Schöne

Wolfgang Schöne (s. 9. helmikuuta 1940 Bad Gandersheim) on saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Hän opiskeli konservatorioissa Hannoverissa sekä Hampurissa ja sai diplominsa vuonna 1969. Hänen ensisijainen opettajansa oli Naan Pöld. Hän aloitti uransa voitettuaan kansainväliset kilpailut Rio de Janeirossa, Bordeauxissa, Berliinissä, Hertogenboschissa ja Stuttgartissa.Bach-Cantatas.com: Wolfgang Schöne (Bass-Baritone) Maineensa levittyä Saksan ulkopuolelle Schöne pääsi usein esiintymään eri puolille Eurooppaa, Yhdysvaltoihin, Meksikoon, Etelä-Amerikkaan ja Japaniin. Hän liittyi vuonna 1973 Stuttgartin oopperaan, minkä lisäksi hän on usein vieraillut Wienin valtionoopperassa ja Hampurin oopperassa. Hän esiintyi myös Salzburgin festivaalilla. Vuonna 1978 hän sai Kammersänger-arvonimen. Vuonna 1979 Schöne esiintyi ensimmäistä kertaa Israelin filharmonikkojen kanssa Johann Sebastian Bachin H-mollimessun (BWV 232) esityksessä, jonka johti Helmuth Rilling. Schönen ooppera- ja konserttiohjelmisto ulottuu Claudio Monteverdin teoksista Krzysztof Pendereckin ja Hans Werner Henzen kaltaisten nykysäveltäjien tuotantoon. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassobaritonit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chris Merritt

Chris Merritt on yhdysvaltalainen tenori. Hän syntyi Oklahoma Cityssä ja valmistui Oklahoma Cityn yliopistosta, josta hän myös sai kunniatohtorin arvon. Merritt on vieraillut useissa maailman johtavista oopperataloista New Yorkissa, Lontoossa, Pariisissa, Milanossa, Hampurissa, Münchenissä, Wienissä, Amsterdamissa, Venetsiassa, Roomassa, Barcelonassa ja Buenos Airesissa.Naxos.com: Chris Merritt Merritt on tulkinnut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Gioacchino Rossinin, Arnold Schönbergn ja György Ligetin teosten rooleja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Irena Bespalovaite

Irena Bespalovaite on liettualainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli Vilnan musiikki- ja teatteriakatemiassa sekä Salzburgin Mozarteumissa, josta hän sai diplominsa vuonna 2001 ja voitti Lilli Lehmann -mitalin. Ensimmäiset kiinnityksensä Bespalovaite sai vuonna 1996. Hän on tulkinnut muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin ja Gioacchino Rossinin teosten rooleja. Hän on levyttänyt Naxokselle Mozartin ja Arnold Schönbergin oopperoita.Naxos.com: Irena Bespalovaite == Lähteet == Luokka:Liettualaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Elävät henkilöt
Jennifer Lane

Jennifer Lane on yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hänen ohjelmistonsa kattaa teoksia varhaisesta barokista nykysäveltäjien tuotantoon. Hän on esiintynyt festivaaleilla eri puolilla maailmaa ja tehnyt yhteistyötä sellaisten kapellimestareiden kuin Michael Tilson Thomasin, Mstislav Rostropovitšin, William Christien, Nicholas McGeganin, Andrew Parrottin, Christopher Hogwoodin, Marc Minkowskin, Helmut Rillingin sekä Robert Shawin kanssa. Lane on tehnyt kymmenittäin levytyksiä. Hän toimi vuosina 1996–2005 Stanfordin yliopiston henkilökunnan jäsenenä.Bach- Cantatas.com: Jennifer Lane == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Elävät henkilöt
Christopher Oldfather

Christopher Oldfather on yhdysvaltalainen pianisti. Hän on omistautunut vuosikymmenten ajan 1900-luvun ohjelmiston esittämiselle ja pitänyt myös monia kantaesityksiä. Hän debytoi resitalistina Carnegie Hallissa vuonna 1986 ja on siitä lähtien toiminut vapaana muusikkona. Hän on urallaan esiintynyt muun muassa Moskovassa ja Tokiossa. Hän on perehtynyt myös cembalonsoittoon, ja hän on yksi johtavista 1900-luvun cembalo-ohjelmiston tulkitsijoista. Hän on esiintynyt muun muassa San Franciscon sinfoniaorkesterin solistina ja tehnyt yhteistyötä kapellimestari Robert Craftin kanssa; häntä kuullaan useilla Craftin levytyksillä.Naxos.com: Christopher Oldfather Oldfather sai kaksi Grammy-ehdokkuutta vuonna 1990 Elliott Carter -levytyksestään duona viulisti Robert Mannin kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Elävät henkilöt
Tuhat kurkea

Tuhat kurkea (jap. 千羽鶴, Senbazuru) on japanilaisen Yasunari Kawabatan romaani vuodelta 1952. Teos julkaistiin suomeksi Tammen Keltaisessa kirjastossa vuonna 1965 Eeva-Liisa Mannerin kääntämänä. == Juoni == Tuhat kurkea on japanilaisen teeseremoniaperinteen ympärille punoutuva tarina alle 30-vuotiaasta Kikuji- nimisestä miehestä, jonka elämää varjostaa neljätoista vuotta aiemmin tapahtunut isän kuolema. Kirjan teemoja ovat rakkaus, kuolema, syyllisyys ja katkeruus. Ihmisen kuolevaisuutta ja elämän jatkuvuutta pohditaan rinnastamalla ne teeseremoniaan. Teoksessa kerrotaan Kikujin suhteista neljään hyvin erilaiseen naiseen, joista toisia hän inhoaa ja toisia rakastaa. Erään satunnaisen teeseremonian jälkeen Kikuji ajautuu outoihin, unenomaisiin tapahtumiin, jotka vyöryvät hänen päälleen kohtalonomaisella vääjäämättömyydellä. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset romaanit
Ouélessébougou

Ouélessébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 50 000 ja kylässä 9 600 asukasta (vuonna 2009). Ouélessébougoun kunta rajoittuu idässä Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, pohjoisessa Bougoulan ja Dialakoroban, lännessä Faraban ja Tiakadougou-Dialakoron ja etelässä Sikasson alueen Bougounin piirin Ourounin ja Keleyan kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Kuntaan kuuluu 44 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, moseja, dogoneja ja senufoja. Uskontoja ovat islam ja kristinusko. Ouélessébougoun kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra ja maapähkinä. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa toimii 16 julkista alakoulua, kuusi yläkoulua, 16 kyläkoulua, neljä yksityistä koulua ja kolme koraanikoulua. Terveyspalvelut käsittävät neljä kunnallista terveyskeskusta, poliklinikan sekä malarian tutkimus- ja koulutuskeskuksen. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Arkansas-luokka (monitori)

Arkansas-luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän 1900-luvun alussa valmistetun monitorin muodostama alusluokka, joka oli samalla viimeinen Yhdysvaltain laivastolle valmistettu monitoriluokka. == Alukset == Alusten hankinta vahvistettiin 4. toukokuuta 1898 annetulla lailla.Gardiner 2002 s. 147 Arkansas-luokan monitorit Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Arkansas Newport News Shipbuilding, Newport News, Virginia 14. marraskuuta 1899 10. marraskuuta 1900 28. lokakuuta 1902 nimetty uudelleen USS Ozarkiksi 2. maaliskuuta 1909 myyty 1922 USS Nevada ex- USS Connecticut Bath Iron Works, Bath, Maine 17. huhtikuuta 1899 24. marraskuuta 1900 5. maaliskuuta 1903 nimetty uudelleen USS Tonopahiksi 2. maaliskuuta 1909 myyty 1922 USS Florida Crescent Shipyard, Elizabethport, New Jersey 23. tammikuuta 1899 30. marraskuuta 1901 18. kesäkuuta 1903 nimetty uudelleen USS Tallahasseeksi 1. heinäkuuta 1908 myyty romutettavaksi 1922 USS Wyoming Union Iron Works, San Francisco, Kalifornia 11. huhtikuuta 1898 8. syyskuuta 1900 8. joulukuuta 1902 nimetty uudelleen USS Cheyenneksi 1. tammikuuta 1909 myyty romutettavaksi 1939 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Johann Joachim Becher

Johann Joachim Becher (6. toukokuuta 1635 Speyer, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – lokakuu 1682 Englanti) oli saksalainen lääkäri ja alkemisti. Becher tunnetaan erityisesti varhaisesta teoriastaan, jolla pyrittiin selittämään palamista. Vuonna 1669 Becher esitti, että kaikki kappaleet koostuvat vedestä, ilmasta ja kolmesta erilaisesta maasta. Maiden nimet olivat terra pingue (rasvainen maa), terra mercurialis (elohopeamainen maa) ja terra lapidea (kivinen maa). Palamisreaktiossa terra pingue irtosi aineesta. Tämä innoitti Georg Ernst Stahlia kehittämään flogiston-teoriaa. Stahl korvasi Becherin terra pinguen flogistonilla. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1635 syntyneet Luokka:Vuonna 1682 kuolleet Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Alkemistit
Sanankoroba

Sanankoroba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 35 kilometriä Bamakosta etelään. Kunnassa on 37 400 ja kylässä 10 200 asukasta (vuonna 2009). Sanankoroban kunnan pinta-ala on 615,51 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Kalabancoron, idässä Mountougoulan ja Bougoulan, etelässä Dialakoroban ja lännessä Mandén kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot ja kukkulajonot. Länsirajalla virtaa Nigerjoki. Seutu kuuluu sudanilais-sahelilaiseen vyöhykkeeseen. Kasvillisuus on metsäsavannia. Kuntaan kuulu 26 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita. Lisäksi on fulbeja, mandinkoja, boboja, somonoja ja maureja. Sanankoroban kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit, kaupankäynti ja liikenne. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Matheus Oliveira Caliman

Matheus Oliveira Caliman (s. 18. huhtikuuta 1997) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Caliman pelaa Rovaniemen Palloseurassa. Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agnaldo

Agnaldo Pinto de Moraes Júnior (s. 11. maaliskuuta 1994 São Gonçalo) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi vuonna 2023 päättyneellä urallaan kotimaansa lisäksi Norjassa, Suomessa ja Albaniassa. Agnaldo siirtyi vuonna 2013 norjalaisseura Moldeen. Hän pelasi pääsarja Eliteserienissä 44 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän voitti Norjan liigamestaruuden vuonna 2014 sekä Norjan Cupin vuosina 2013 ja 2014 mutta ei pelannut kumpanakaan vuonna cupin loppuottelussa. Kausina 2018–2019 hän pelasi Suomessa Rovaniemen Palloseurassa. Hän pelasi 40 veikkausliigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kausina 2020–2023 hän pelasi Albaniassa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filip Ivanovski

Filip Ivanovski (, s. 1. toukokuuta 1985 Skopje, Jugoslavian SLT) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Ivanovski pelaa Veikkausliigassa Kokkolan Pallo-Veikoissa.Filip Ivanovski Transfermarkt-sivustolla Ivanovski on pelannut pääsarjatasolla Makedoniassa, Puolassa, Kyproksella, Kazakstanissa, Serbiassa ja Suomessa. Hän on nelinkertainen Makedonian mestari. Kansallisen cup-mestaruuden Ivanovski on voittanut kertaalleen Makedoniassa, Puolassa ja Kazakstanissa. == Tilastot sarjoittain == Ottelut/maalit. Päivitetty 22. elokuuta 2019. * Kazakstanin Valioliiga: 21/3 * Kyproksen liiga: 14/1 * Makedonian 1. liiga: 193/88 * Puolan Ekstraklasa: 77/22 * Serbian Superliiga: 18/3 * Suomen Veikkausliiga: 20/6 ** Yhteensä: 343/123 == Lähteet == Luokka:Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mountougoula

Mountougoula on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 16 200 ja kylässä 2 300 asukasta (vuonna 2009). Mountougoulan kunnan pinta-ala on 367,86 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Katin piirin Baguinéda- Campin, kaakossa Tiélén, etelässä Bougoulan ja lännessä Sanankoroban ja Kalabancoron kuntiin. Kunnan läpi virtaa Nigerin sivujoki Koba. Kuntaan kuuluu 16 kylää. Asukkaista 80 % on bambaroita. Lisäksi on muun muassa fulbeja, dogoneja, boboja ja mandinkoja. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa on myös kristittyjä ja animisteja. Mountougoulasta on yhteys kunnan läpi kulkevalle RN6-maantielle. Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, puuvilla, maapähkinä, kenaf, lehmänpapu, maapapu, juurekset, vihannekset ja hedelmät. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Mountougoulassa ja neljässä muussa kylässä pidetään viikoittaiset markkinat. Kunnassa on kaksi hiekkakivilouhosta. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
USS Nevada

USS Nevada voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia: *USS Nevada (BM-8), Arkansas-luokan monitori *USS Nevada (BB-36), Nevada-luokan taistelulaiva *USS Nevada (SSBN-733), Ohio-luokan ballistisin ohjuksin varustettu ydinsukellusvene.
USS Ajax

USS Ajax voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksai: *USS Ajax (1864), Canonicus-luokan monitori *USS Ajax (AG-15), kuljetusalus ja myöhemmin vesilentokoneiden emälaiva *USS Ajax (SP-738), tutkimusalus *USS Ajax (AR-6), Vulcan-luokan korjausalus.
Moon Ribas

Moon Ribas (s. 24. toukokuuta 1985) on espanjalainen avant-garde-taiteilija, tanssija ja Cyborg foundationin perustaja. Hän on tunnettu aisteja laajentavista implanteistaan. Moon Ribas on muun muassa asentanut vasempaan olkapäähänsä värinäimplantteja joilla hän aistii reaaliajassa maanjäristyksiä. Ribasilla on ollut myös lähiympäristön liikettä havaitsevia implantteja. Ribasin on tehnyt tanssi- ja musiikkiesityksiä implanteistaan tulevien aistiärsykkeiden ympärille. Ribas opiskeli kokeellista tanssia ja valmistui koreografiksi Dartington College of Arts -akatemiasta. Vuonna 2010, Moon Ribas and Neil Harbisson perustivat Cyborg Foundation, jonka tavoitteena on kannustaa ihmisiä laajentamaan aistejaan keinotekoisesti ja puolustaa kyborgien oikeuksia. Säätiö voitti 2010 Cre@tic Award -palkinnon ja 2012 siitä tehty lyhytfilmi palkittiin Sundancen elokuvafestivaaleilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cyborg arts (Moon Ribasin ja Neil Harbissonin kotisivut) Luokka:Espanjalaiset tieteilijät Luokka:Espanjalaiset tanssijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1985 syntyneet
Marja Liisa Toivanen

Marja Liisa Toivanen (s. 4. huhtikuuta 1940) on opetusneuvos ja järjestöaktiivi. Hän on perustanut maahanmuuttajille suunnatun Luetaan yhdessä -verkoston. == Ura == Toivanen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1959 ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1966 Helsingin yliopistosta. Työurallaan Toivanen työskenteli muun muassa kieltenopettajana ja rehtorina. Opetushallituksessa hän työskenteli opetusneuvoksena vuosina 1990–1994. Hän jäi eläkkeelle keväällä 2000. Sen jälkeen hän toimi Sri Lankassa opetusalan konsulttina vuosina 2001–2003.Tiedot saatu Marja Liisa Toivaselta itseltään. == Järjestötoiminta == Toivanen on ollut aktiivinen jäsen monessa suomalaisessa naisjärjestössä. Hän toimi Suomen Akateemisten Naisten Liiton kansainvälisten asioiden koordinaattorina vuosina 2010–2015 ja Vantaan Akateemiset Naiset ry:n puheenjohtajana vuosina 2015–2016. Vuonna 2004 Toivanen perusti Luetaan yhdessä -opetusryhmän Vantaalle. Toivanen oli Sri Lankassa kokenut itse, miltä tuntuu kun ei ymmärrä yhtään mitään, ei kielestä eikä ympärillä olevista teksteistä. Palattuaan Suomeen Toivanen alkoi etsiä suomen kielen opetusta kaipaavia maahanmuuttajanaisia soittelemalla vantaalaisten ovikelloja. Toivanen sai innostettua mukaan myös muita vapaaehtoisia suomen kielen opettajiksi, ja valtakunnalliseksi Luetaan yhdessä -toiminta laajeni vuonna 2007. Vuonna 2011 verkosto siirtyi Suomen Akateemisten Naisten Liiton alle. Vuonna 2018 Luetaan yhdessä -opetusryhmiä on jo yli sata. Vapaaehtoisia opettajia on yli 600 ja opiskelijoita noin 3 000. Suurin osa verkoston ryhmistä on tarkoitettu nimenomaan naisille. Esimerkiksi virallisten kielikurssien ulkopuolelle jäävät äidit voivat tulla lukuryhmään vauvojensa kanssa. Verkoston tavoitteena on tukea ja täydentää kotouttamisohjelmaan kuuluvaa kieliopetusta. Vuonna 2018 Vantaan Akateemiset Naiset aloittivat Tehdään yhdessä -hankkeen, jota Toivanen oli myös perustamassa. Hankkeen tarkoituksena on lisätä maahanmuuttajien ja suomalaisten kontakteja sekä edistää maahanmuuttajanaisten suomen kielen taitoa ja työllistymistä. Hanketta on rahoittanut Päivikki ja Sakari Sohlbergin säätiö. Myös Suomen Akateemisten Naisten Liitto on myöntänyt hankkeelle avustuksen. == Kirjallinen tuotanto == *Minerva. Suomen Akateemisten Naisten Liiton jäsenlehti. Marja Liisa Toivanen kirjoitti lehteen erityisesti vuosina 2010–2015. *Toivanen, Marja Liisa (toim.) 2000: Kirjeitä rehtoreilta. PS-Kustannus. *Toivanen, Marja Liisa & Vuorensivu, Hilkka 2013: "Lukutaidottoman on vaikea selvitä Suomessa". Helsingin Sanomat 8.9.2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset yhteiskunta- aktivistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
DeHaan

DeHaan on ollut muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Dane DeHaan (s. 1986), yhdysvaltalainen näyttelijä *M. R. DeHaan (1891–1965), yhdysvaltalainen teologi.
Kiran Mazumdar-Shaw

Kiran Mazumdar-Shaw (o.s. Mazumdar; s. ; Pune, Maharashtra, Intia) on intialainen yrittäjä ja yritysjohtaja. Hän työskentee vuonna 1978 perustamansa Biocon-lääketeollisuusyhtiön toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana. Maaliskuussa 2018 yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes arvioi Mazumdar- Shaw’n varallisuudeksi 3,6 miljardia dollaria. Forbesin vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listalla Mazumdar-Shaw pääsi sijalle 71. Mazumdar-Shaw on intialaisen United Breweries -panimon panimomestarin tytär. Alkujaan hän aikoi jatkaa isänsä jalanjäljillä. Hän opiskeli ensin Bangaloren yliopistossa (B.Sc., 1973) ja jatkoi Australian Melbournen yliopistoon (M.Sc., pääaineenaan oluenpaneminen). Naisena hän ei kuitenkaan saanut alan töitä palattuaan Intiaan. Muutaman vuoden kuluttua hän tapasi irlantilaisen Biocon Biochemicalsin omistajan Leslie Auchinclossin, joka Mazumdar-Shaw’n tavattuaan sopi tämän kanssa vuonna 1978 Biocon India -yhteisyrityksen perustamisesta valmistamaan alkoholijuomien, paperin ja muiden tuotteiden valmistuksessa tarvittavia entsyymejä. Jo vuoden sisään yritys tuotti entsyymejä myös Euroopan ja Yhdysvaltain markkinoille. Vuonna 1989 Auchincloss myi osuutensa yhteisyrityksestä Unileverille, joka myi osuutensa edelleen Imperial Chemical Industries -yhtiölle (1997) ja myöhemmin Mazumdar-Shaw’n puolisolle, tekstiilialan johtajalle John Shaw’lle, joka kaupan jälkeen liittyi Bioconin johtajistoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kiran Mazumdar-Shaw. Chairperson & Managing Director, Biocon Limited (biocon.com) Luokka:Intialaiset yritysjohtajat Luokka:Intialaiset miljardöörit Luokka:Elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seija Paasonen

Seija Paasonen (s. 16. marraskuuta 1959 Ristiina) on suomalainen luonnontieteilijä ja tietokirjailija. Hän aloitti työnsä Ilmatieteen laitoksella opintojensa loppuvaiheessa; sivutoimenaan hän työskenteli Yleisradion meteorologina vuodesta 1983. Vuonna 1995 Paasonen siirtyi Yleisradion vakituiseksi säätieteilijäksi - hänet oli pyydetty mukaan perustamaan säätoimitusta. Hänen toimenkuvanaan on ollut säätoimituksen esihenkilö eli päämeteorologi. Hän jäi Yleltä eläkkeelle helmikuun lopussa 2024, mutta oli jättänyt lähetykset taakseen jo vuonna 2022, keskittyen esihenkilötyöhön. Televisiometeorologin uransa ohella Paasonen on kirjoittanut ilmastoon ja säähän liittyviä teoksia. Keväällä 2018 julkaistiin Paasosen kirja Taiteilijoiden taivaat. Siinä Paasonen analysoi meteorologin näkökulmasta 1 863 maalausta jotka edustavat eri kulttuureja, tyylisuuntia ja aikakausia. Eräs hänen suosikkimaalauksistaan on Eero Järnefeltin Syysmaisema Pielisjärveltä, joka sisältää moninaisia säätieteellisiä tapahtumia. Luku 1863 on niin ikään Järnefeltin synnyinvuosi. Lapsuutensa Paasonen vietti Ristiinassa sijaitsevalla maatilalla; hän oli viisilapsisen katraan toiseksi vanhin. == Bibliografia == *Sää (2001) *Suomen sää 2009 : sääpäiväkirja (2008) *Pois Espanjan edestä : YLEn tv-sää 1959-2009 (2009) *Taiteilijan taivaat - taideteokset meteorologin silmin (2018) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pohjalainen: Meteorologi paneutui maalausten esittämiin sääilmiöihin – Seija Paasonen tutkii taiteilijoiden taivaita uudessa kirjassaan (8.5.2018) *Helsingin Uutiset: Suosikkimeteorologi löysi uuden innostuksen – tutkinut jo 1800 maalausta Suomesta (9.6.2016) *Ursa.fi: Pilvisyyden ennustaminen Luokka:Suomalaiset meteorologit Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pauline von Bonsdorff

Pauline Sofie von Bonsdorff (s. 10. huhtikuuta 1961 Helsinki) on suomenruotsalainen tutkija ja Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professori. Pauline von Bonsdorffin isä oli valtio-opin professori Göran von Bonsdorff ja äiti arkkitehti Birgitta Donner. Von Bonsdorff kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1980 (Lönnbeckska gymnasiet). Hän opiskeli Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi (1988), lisensiaatiksi (1992) ja tohtoriksi (1998). Hän on ollut Helsingin yliopiston estetiikan dosentti vuodesta 1999 lähtien. Von Bonsdorff työskenteli kahteen otteeseen Helsingin yliopiston estetiikan ja yleisen kirjallisuustieteen virkaatekevänä assistenttina (ajanjaksolla 1985–93), oli virkaatekevä suomenruotsalaisen kirjallisuuden lehtori (1988–89) ja Emil Aaltosen säätiön Essu-projektin tutkija (1989–90). Hän toimi Helsingin yliopiston estetiikan assistenttina 1994–2002, josta jaksosta oli virkavapaana 1999–2001 työskennellessään virkaatekevänä estetiikan professorina. Von Bonsdorff on ollut Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen professori vuodesta 2002 lähtien. Hän on tarkastellut tutkimustöissään muun muassa estetiikkaa, taiteen teoriaa, fenomenologiaa, ympäristöestetiikkaa ja arkkitehtuurin teoriaa. Von Bonsdorff on toiminut useissa luottamustehtävissä. Vuosina 1987–1990 hän toimi Helsingin yliopiston ruotsinkielisen Nylands Nationin kuraattorina ja vuosina 1989–1995 Valtion arkkitehtuurikomission sihteerinä. Hän on toiminut useiden suomalaisten tai kansainvälisten yhdistysten tai säätiöiden hallituksen jäsenenä. Von Bonsdorff on esimerkiksi Niilo Helanderin Säätiön hallituksen jäsen. Von Bonsdorff on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2007. ==Yksityiselämä== Hän on ollut kahdesti avioliitossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut naimisissa Asko Mäkelän kanssa. == Teoksia == * Arkkitehtuurin määrittely Suomessa 1940–1989. 1991. * Ympäristöestetiikan polkuja. Toimite. 1996. * Bonsdorff, Pauline von – Karjalainen, P. T. (toim.): Place and Embodiment. 1997. * The Human Habitat: Aesthetic and Axiological Perspectives. 1998. * * == Lähteet == Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Estetiikantutkijat Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset aateliset
Rain Kooli

Rain Kooli (s. 26. kesäkuuta 1971 Harku, Viro) on suomenvirolainen toimittaja ja juontaja. Kooli on Ylen Viron-toimittaja, Turun Sanomien kolumnisti ja freelance-journalisti. Hän on työskennellyt myös Kymen Sanomien, Kouvolan Sanomien ja Anjalankosken Sanomien toimittajana, Eesti Päevaleht -lehdessä sekä Viron yleisradioyhtiön ERR:n (Eesti Rahvusringhääling) toimittajana ja juontajana. Kooli on niin ikään ollut Ylen Radio Itä-Uusimaan palveluksessa sekä Radio Kukun Suomen kirjeenvaihtaja. Tv-toimittajana Rain Kooli toimitti ja juonsi Eesti Televisioonin ajankohtais- ja keskusteluohjelmia Kahekõne, Jüri Üdi klubi sekä Vabariigi kodanikud. TV1:ssä hän on muun muassa juontanut helmikuussa 2018 esitetyn ohjelman Ystävät, toverit, naapurit. Rain Kooli sai arvostetun Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkin pitkästä ja ansioituneesta lehtimiestyöstä Suomen hyväksi toukokuussa 2024. Kunniamerkki luovutettiin Viron Suomen suurlähetystössä juhlallisessa tilaisuudessa suulähtettiläs Vesa Varasan toimesta. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Virolaiset toimittajat Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Suomalaiset toimittajat
Anna Hellerstedt

Anna Hellerstedt (s. 1975 tai 1976) on ruotsalainen yritysjohtaja ja konsultti joka on asunut Suomessa vuodesta 2006 lähtien. Hellerstedt aloitti toimitusjohtajan tehtävät sanomalehtiä julkaisevassa KSF Mediassa 2. toukokuuta 2018. Hellerstedt siirtyi KSF Mediaan lemmikkituoteyhtiö Mustin ja Mirrin palvelutuotejohtajan tehtävistä. Taustaltaan Hellerstedt on siviili- insinööri Linköpingin yliopistosta. Aikaisemmin Hellerstedt on johtanut Ruotsin vienninedistämisorganisaatio Business Swedenin Suomen-konttoria sekä työskennellyt konsulttiyhtiö McKinseyllä. Hellerstedtin puoliso on MTV Median toimitusjohtaja Jarkko Nordlund. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat
Nina Pelkonen

Nina ”Peppi” Pelkonen on suomalainen ylikonstaapeli, joka valittiin Vuoden naiseksi vuonna 2016. Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksella Espoossa työskentelevä Pelkonen on käynyt vastaanottokeskuksissa luennoimassa turvapaikanhakijoille muun muassa seksuaaliseen kanssakäymiseen, häirintään, lasten suojaikärajoihin ja perheväkivaltaan liittyvistä laeista. Pelkonen on toiminut aiemmin sotarikostutkijana ja ryhmänjohtajana siviilikriisinhallintaorganisaatio Eulexissa Kosovossa. Vuoden nainen -valinnan tekee vuosittain Suomen liike- ja virkanaisten liitto. == Lähteet == Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset poliisit
Tiélé

Tiélé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Bamakosta koilliseen. Kunnassa on 18 500 ja kylässä 3 400 asukasta (vuonna 2009). Tiélén kunta rajoittuu lounaassa Katin piirin Sanankoro Djitoumoun, lännessä Bougoulan, luoteessa Mountougoulan, pohjoisessa Baguinéda-Campin, koillisessa N’Gouraban, idässä Dioïlan piirin Dioumanin ja kaakossa Sikasson alueen Bougounin piirin Méridiélan ja Dogon kuntiin. Kuntaan kuuluu 13 kylää. ==Lähteet== Luokka:Katin piiri Luokka:Malin kunnat
Litiumjodidi

Litiumjodidi (LiI) on litium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elektrolyyttinä paristoissa ja orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä ja reagenssina. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa litiumjodidi on valkoista kiteistä ainetta. Aineen väri on usein kellertävä, johtuen siitä, että se hitaasti hajoaa muodostaen jodia. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Kidevedettömän litiumjodidin lisäksi tunnetaan kidevedelliset mono-, di- ja trihydraatit (LiI·H2O, LiI·2H2O ja LiI·3H2O). Kidevesi poistuu näiden rakenteesta kuumennettaessa alennetussa paineessa. Litiumjodidi liukenee erittäin hyvin veteen. Veden lisäksi se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja asetoniin.Conrad W. Kamienski, Daniel P. McDonald, Marshall W. Stark & John R. Papcun: Lithium and Lithium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 8.5.2018.Ulrich Wietelmann & Martin Steinbild: Lithium and Lithium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 8.5.2018.André B. Charette, J. Kent Barbay & Wei He: Lithium Iodide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2006. Teoksen verkkoversio Viitattu 8.5.2018. ==Valmistus ja käyttö== Kidevedetöntä litiumjodidia voidaan valmistaa kuumentamalla litiumin ja jodin seosta tai litiumhydridin ja jodin välisellä reaktiolla dietyylieetterin toimiessa liuottimena. Kidevedellistä litiumjodidia valmistetaan tyypillisimmin neutraroimalla litiumhydroksidia tai -karbonaattia vetyjodidilla. :LiOH + HI → LiI + H2O Litiumjodidia käytetään litiumioneja johtavana elektrolyyttinä paristoissa, joilta vaaditaan pitkää kestoaikaa. Tämän vuoksi se on elektrolyyttimateriaalina esimerkiksi sydämentahdistimissa käytettävissä litium-jodiparistoissa.Dieter Spahrbier: Batteries, 2. Primary Batteries, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 8.5.2018. Orgaanisen kemian synteeseissä litiumjodidia käytetään aldoliadditioiden ja aldolikondensaatioiden katalyyttinä, epoksidirenkaita avaavana reagenssina, estereiden dekarboksylointiin ja jodidi-ionien lähteenä. Yhdistettä käytetään myös valokuvausreagenssina. ==Lähteet== Luokka:Jodidit Luokka:Litiumyhdisteet
USS Canonicus (1863)

USS Canonicus oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu Canonicus-luokan monitori. == Valmistus == Harrison Loring Bostonista Massachusettsista laski aluksen vesille 1. elokuuta 1863. Alus otettiin palvelukseen 16. huhtikuuta 1864 Bostonissa päällikkönään E. G. Parrott.history.navy.mil == Palvelus == Alus lähti 22. huhtikuuta Bostonista ja se saapui 3. toukokuuta Newport Newsiin Virginiaan, missä alus liitettiin James-joen laivueeseen. Aluksen raskaat tykit tulittivat konfederaation pesäkkeisiin asentamia tykistöpattereita pitkin James-joen rantoja 21. kesäkuuta, 16. elokuuta ja 5.-6. joulukuuta. Alus liitettiin Pohjois-Atlantin sulkulaivastoon ja se saapui 15. joulukuuta Beaufortiin North Carolinaan. Alus osallistui hyökkäyksiin Fort Fisheriin, joista ensimmäinen tehtiin 24.-25. joulukuuta. Alukseen osui neljästi, mutta miehistö ei kärsinyt tappioita ja aluksen vauriot jäivät vähäisiksi. Aluksen tykkituli sitä vastoin lopetti kahden linnakkeen tykin tulitoiminnan. Toisessa linnakkeeseen tehdyssä hyökkäyksessä 13. tammikuuta 1865 alus koki konfederaation tykistön tehon, kun alukseen osui 36 kertaa. Aluksen lippu ammuttiin kahdesti pois ja kummallakin kerralla nostettiin uusi lippu. Yksikään aluksen miehistönjäsen ei tälläkään kertaa saanut surmansa, mutta kolme haavoittui. Aluksen tulitus tuhosi kaksi linnakkeen tykeistä. Helmikuussa 1865 alus liittyi Charlestonin edustalla Pohjois-Atlantin sulkulaivueeseen. Sisällissodan loppukuukausina alus osallistui muutaman saarronmurtajan valtaamiseen South Carolinan rannikolla. Lisäksi alus matkasi Havannaan Kuubaan etsiessään CSS Stonewallia. Alus saapui 25. kesäkuuta 1869 Philadelphian laivastontelakalle, jossa se viisi päivää myöhemmin poistettiin palveluksesta. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 USS Scyllaksi, mutta vanha nimi palautettiin 10. elokuuta. Alus palautettiin palvelukseen 22. tammikuuta 1872. Palveluksessa ollessaan alus partioi Atlantin ja Meksikonlahden rannikolla. Alus poistettiin lopullisesti palveluksesta 1877 Pensacolassa ja se myytiin 19. helmikuuta 1908. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Canonicus-luokan monitorit
USS Mahopac (1864)

USS Mahopac oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Canonicus- luokan monitori. == Valmistus == Z. & F. Secor New Yorkista laski aluksen vesille 17. toukokuuta 1864. Koeajojen jälkeen alus otettiin palvelukseen 20. elokuuta New Yorkissa päällikkönään William A. Parker.history.navy.mil == Palvelus == Alus osallistui Charlestoniin tehtyyn hyökkäykseen 9. syyskuuta. Syksyn alus partioi James-joella ja se oli Wilmingtonin alueella liittyen Fort Fisherin tulitukseen 24.-25. joulukuuta ja 13.-15. tammikuuta 1865. Jälkimmäisessä hyökkäyksessä, joka edelsi Wilmingtonin kukistumista, alukseen osui kahdeksan kranaattia ilman merkittäviä vaurioita. Operaatiosta vapauduttuaan alus siirtyi Charlestoniin, missä se oli yhteysaluksena. Alus palasi 8. maaliskuuta Chesapeakenlahdelle. Huhtikuussa Mahopac ja sen sisaralukset tukivat kenraali Grantin joukkoja valtaamaan Richmondin. Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Washingtonin laivastontelakalla. Alus palautettiin palvelukseen 15. tammikuuta 1866, minkä jälkeen se partioi Yhdysvaltain itärannikolla. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 USS Castoriksi, mutta vanha nimi palautettiin 10. elokuuta. Alus sijoitettiin 11. maaliskuuta 1872 Hampton Roadsiin reserviin, mistä se palasi palvelukseen 21. marraskuuta 1873. Alus purjehti Key Westiin Floridaan laivaston koululaivaksi, missä se oli seuraavat kaksi vuotta. Alus siirtyi 1876 Port Royaliin ja edelleen Norfolkiin heinäkuussa 1877. Alus oli muiden monitorien kanssa Brandon Landingissa aina maaliskuuhun 1880, jolloin se lähti vuoteen 1888 asti City Pointiin. Alus oli reservissä Richmondissa 1889-1895, ja sen jälkeen League Islandilla. Alus poistettiin alusluettelosta 14. tammikuuta 1902 ja se myytiin 25. maaliskuuta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Canonicus-luokan monitorit
Hehkulamppupilvi

Hehkulamppupilvi on arkkitehti Taina Väisäsen suunnittelema uniikkivalaisin vuodelta 2017. Se sijaitsee Helsingissä Tekniikan museossa. Se suunniteltiin ja ripustettiin museon näyttelysaliin vuonna 2017, kun uusi näyttely valmistui. Hehkulamppujen keskellä on ledlamppuja. ==Lähteet== * Tekniikan museo ( @tekniikanmuseo ) Hehkulamppupilvi === Viitteet === Luokka:Suomen taideteokset Luokka:Taideteokset (soveltavat taiteet)
Elin Holmberg

Elin Holmberg (1861 – 17. lokakuuta 1925) oli helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja naisasianainen. Elin Constance (o.s. Lindfors) toimi Helsingin kaupunginvaltuutettuna vuodet 1919–1921. Leskirouva Elin Holmberg valittiin valtuustoon ensimmäisissä yleiseen ja yhtäläiseen äänioikeuteen perustuvissa kunnallisissa vaaleissa Helsingissä 27.–28. joulukuuta 1918, jolloin naisilla oli ensimmäistä kertaa mahdollisuus asettua ehdokkaaksi. Hänet valittiin ruotsalaisen ryhmän eli käytännössä Ruotsalaisen kansanpuolueen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon. Holmberg keskittyi kunnallisessa toiminnassaan ennen kaikkea hätäaputöihin. Tammikuussa 1916 toimintansa aloittanut Helsingin kaupungin hätäapukomitea pyrki järjestämään töitä työttömille, sekä miehille että naisille. Töitä järjestettiin esimerkiksi Kaupunkilähetyksen, Helsingin työväenjärjestöjen työttömyyskomitean ja niin sanotun Naisjärjestöjen hätäapukomitean kautta, joille kaupunki myönsi rahoitusta hätäaputöiden järjestämiseksi työttömille. Naisjärjestöjen hätäapukomitean taas kuului Ruotsalaisen naisliiton Helsingin osastot, Martta-yhdistyksen Helsingin osasto, Suomen Naisyhdistys, Nuorsuomalainen naisklubi, Suomalaisen naisliiton Helsingin osasto, Helsingin suomalaisen seuran naisjärjestö ja Naisasialiitto Unioni. Elin Holmberg toimi vuonna 1916 Naisjärjestöjen hätäapukomitean puheenjohtajana. Vuonna 1918 Holmberg nimitettiin Helsingin kaupungin hätäapukomitean jäseneksi. Holmberg toimi hätäapukomitean jäsenenä myös vuosina 1919–1922. Hän kuului myös valtuuston edustajana Tyttöjen ammattikoulun johtokuntaan vuonna 1920. Elin Holmberg toimi myös kaksi vuosikymmentä Suomen Naisyhdistyksen hallituksessa, ja osallistui yhdistyksen edustajana lukuisiin pohjoismaisiin ja kansainvälisiin naiskonferensseihin. Hän kuului myös muihin yhdistyksiin kuten Sotilaskotiyhdistykseen (Soldathemmet) ja Suomen Käsityön Ystäviin. Hufvudstadsbladetin mukaan Elin Holmbergin koti toimi Helsingissä sisällissodan aikaan valkoisten toiminnan keskuksena, ja hän osoitti tällä toiminnallaan ”suurta henkilökohtaista rohkeutta”. Holmbergin kotiin tehtiin lehden mukaan kolme kotitarkastusta, ja eräällä kerralla punaiset tähtäsivät häntä aseella otsaan. Hän oli myös jonkin aikaa vangittuna punaisen palvelijan ilmiannon johdosta. Holmberg oli naimisissa Helsingin kaupunginkamreeri Robert Theodor Holmbergin (5. marraskuuta 1853, Saltvik–14. huhtikuuta 1906) kanssa. Hänen sisarensa oli naisyhdistyksissä aktiivisesti toiminut vapaaherratar Hilma Gripenberg. == Lähteet == Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet Luokka:Suomalaiset feministit
Passaic-luokka

Passaic-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kymmenen aluksen muodostama monitoriluokka. == Suunnittelu == Luokan alukset suunnitteli John Ericsson ottaen huomioon aiemmin suunnittelemastaan USS Monitorista saadut kokemukset. Alukset olivat edeltäjäänsä suurempia ja niiden ohjaushytti oli siirretty keulasta tykkitornin katolle, mikä mahdollisti paremman näkyvyyden ja helpotti yhteydenpitoa kapteenin, ruorimiehen ja miehistön välillä. Aluksen rungon muotoa oli parannettu. Lisäksi luokan aluksissa oli 5,5 metrin savuhormi ja parannettu ilmastointi. Apulaislaivastoministeri Gustavus Fox vaati uusien monitorien aseistuksen muuttamista raskaammaksi, koska USS Monitorin 11 tuuman tykit olivat osoittautuneet tehottomiksi CSS Virginian kanssa käydyssä taistelussa. Asiaan vaikutti myös linnakkeiden uusista 15 tuuman Rodman tykeistä saadut kokemukset. Vaatimus vähintään yhdestä 15 tuuman tykistä pakotti Dahlgrenin suunnittelemaan ja valmistamaan 15 tuuman tykin aluksille. Tykkitornin sisähalkaisija oli 6,4 metriä. Suuri määrä palokaasuja vapautui tykin laukaisussa torniin, mikä pakotti savulaatikon rakentamista tornin sisään. Muutoksen seurauksena tykkimiehistö ei nähnyt maaliaan ja heidän piti tähdätä joko 8 tai 11 tuuman tykeillä. USS Lehighillä 11 tuuman tykki korvattiin 8 tuuman Parrot tykillä. == Alukset == Passaic-luokan monitoritGardiner, Robert s. 120 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo USS Passaic Continental Iron Works 30. elokuuta 1862 25. marraskuuta 1862 11. syyskuuta 1898 myyty 10. lokakuuta 1899 USS Montauk Continental Iron Works 9. lokakuuta 1862 4. joulukuuta 1862 maaliskuu 1898 myyty 14. huhtikuuta 1904 USS Nahant Harrison Loring 7. lokakuuta 1862 29. joulukuuta 1862 1898 myyty 6. huhtikuuta 1904 USS Patapsco Harlan and Hollingsworth 27. syyskuuta 1862 2. tammikuuta 1863 uponnut osuttuaan miinaan 15. tammikuuta 1865 USS Weehawken Secor 5. marraskuuta 1862 18. tammikuuta 1863 uponnut 6. joulukuuta 1863 USS Sangamon Reaney, Son and Archbold 9. syyskuuta 1862 9. helmikuuta 1863 1899 myyty huhtikuussa 1904 USS Catskill Continental Iron Works 16. joulukuuta 1862 24. helmikuuta 1863 22. syyskuuta 1898 myyty 4. joulukuuta 1901 USS Nantucket Atlantic Iron Works 6. joulukuuta 1862 26. helmikuuta 1863 24. kesäkuuta 1865 myyty 14. marraskuuta 1900 USS Lehigh Reaney, Son and Archbold 17. tammikuuta 1863 15. huhtikuuta 1863 8. syyskuuta 1898 myyty 14. huhtikuuta 1904 USS Camanche Donohue, Ryan and Secor 14. marraskuuta 1864 toukokuu 1865 1898 myyty 22. maaliskuuta 1899 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Mundilfari (mytologia)

Mundilfari on Proosa-Eddassa mies, jolla on kaksi lasta, poika ja tytär. Nämä olivat niin kauniita, että mies antoi pojalle nimeksi Máni (Kuu) ja tyttärelle Sól (Aurinko). Mutta jumalat vihastuivat sellaisesta ylimielisyydestä ja ottivat sisarukset ja asettivat heidät taivaalle. Sól sai ajaa auringon vaunuja ja Máni ohjata Kuun kulkua. Jättiläissudet Skoll ja Hati ajavat taivaankannella takaa Sólia ja Mánia. == Lähteet == Luokka:Skandinaavinen mytologia
Leena Ukkonen

Leena Ukkonen on Tampereen teknillisen opiston elektroniikan ja tietotekniikan laitoksen professori, joka on toiminut virassa vuodesta 2013 lähtien. Hän voitti Suomen liike- ja virkanaisten liiton Vuoden nainen -palkinnon vuonna 2014. == Ura == Ukkonen oli jo nuorena kiinnostunut matematiikasta ja luonnontieteistä. Lukion jälkeen hän hakeutui opiskelemaan Tampereen teknilliseen yliopistoon, valmistuen diplomi-insinööriksi. 26-vuotiaana Ukkonen väitteli tekniikan tohtoriksi TTY:stä, saaden jo tutkijana toimiessaan merkittäviä kansainvälisiä tunnustuksia alalla. Ukkosen tiedeura käynnistyi vuonna 2004 kun hän lähti Yhdysvaltoihin MIT-yliopistoon tutkijavaihtoon väitöskirjatutkijana. Vuonna 2013 Ukkonen sai vakituisen professuurin TTY:n elektroniikan ja tietotekniikan laitoksella. Ukkosen tutkimusryhmän tutkimuskohteena ovat radiotaajuiset tunnistustekniikat ja niiden hyödyntäminen. Ukkonen on maininnut tutkimusryhmänsä lopullisen tavoitteen olevan palauttaa halvaantuneen henkilön liikuntakyky. == Tunnustukset == 2010 Young Research Scientist's Award - Nuoren tutkijan palkinto, Foundation for Technology Promotion. 2014 Vuoden nainen, Suomen liike- ja virkanaisten liitto. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Milwaukee-luokka

Milwaukee-luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän aluksen muodostama monitoriluokka, jonka suunnitteli J. B. Eads. == Alukset == Milwaukee-luokan monitoritGardiner, Robert s. 123 Nimi Telakka Kölinlasku (tilattu) Vesille Valmis Kohtalo USS Milwaukee Union Iron Works 27. toukokuuta 1862 8. helmikuuta 1864 27. huhtikuuta 1864 uponnut ajettuaan miinaan 28. maaliskuuta 1865 USS Chickasaw Thomas G. Gaylord 26. toukokuuta 1862 10. helmikuuta 1864 14. toukokuuta 1864 myyty 1874 USS Winnebago Union Iron Works 27. toukokuuta 1862 4. heinäkuuta 1863 27. huhtikuuta 1864 myyty 1874 USS Kickapoo G. B. Allen 27. toukokuuta 1862 12. maaliskuuta 1864 8. heinäkuuta 1864 myyty 1874 == Lähteet == * === Viitteet === *
Europiumanomalia

Europiumanomalia on se ilmiö kun europiumin (Eu) keskittyminen mineraalissa on rikasta tai vähentynyttä suhteessa johonkin vakiolukuun, yleensä kondriittiin tai keskiselänne-basalttiin. Geokemiassa europiumanomalia on positiivinen jos Eu-keskittyminen on rikasta toihin verrattuna muihin harvinaisiin maametalleihin, ja on negatiivinen jos Eu-keskittyminen on vähäistä muihin harvinaisiin maametalleihin verrattuna. Luokka:Geokemia
Jevhenija Tymošenko

Jevhenija Oleksandrivna Tymošenko (, s. 20. helmikuuta 1980) on ukrainalainen yrittäjä, hyväntekijä ja aktivisti ja Ukrainan entisen pääministerin Julija Tymošenkon tytär. Tymošenko oli naimisissa englantilaisen muusikon Sean Carrin kanssa vuodesta 2005 vuoteen 2012. Joulukuussa 2014 hän meni naimisiin Artur Tšetšotkinin kanssa. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset liikemiehet Luokka:Hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Selina Anttinen

Anna Selina Anttinen (s. 23. heinäkuuta 1977) on suomalainen arkkitehti. Hän on arkkitehtitoimisto Anttinen Oiva Arkkitehtien toinen perustajajäsen. Anttinen perusti toimiston vuonna 2008 yhdessä arkkitehti Vesa Oivan kanssa. He olivat ennen oman toimistonsa perustamista työskennelleet Jyrki Tasan arkkitehtitoimistossa. Anttinen on valmistunut arkkitehdiksi vuonna 2007 Teknillisestä korkeakoulusta (nyk. Aalto-yliopisto). Anttisen tunnetuin työ on yhdessä Oivan kanssa suunniteltu Helsingin yliopiston pääkirjasto Kaisa-talo, jonka suunnittelukilpailun he voittivat vuonna 2008. == Palkintoja == * Uudenmaan taidetoimikunnan taidepalkinto 2012 * Kritiikin kannukset 2012 * Arkkitehtuurin valtionpalkinto 2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anttinen Oiva Arkkitehdit Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt