Kšesinskajan talo

Kšesinskajan talo () on jugendtyylinen rakennusmuistomerkki Pietarissa Venäjällä. Ballerina Matilda Kšesinskajaa varten vuosina 1904–1906 rakennetun yksityistalon on suunnitellut arkkitehti Alexander von Hohen.Arhitekturnyje pamjatniki Sankt-Peterburga, s. 285 Hienostunutta rakennusta on toisinaan nimitetty myös Kšesinskajan palatsiksi.Natšala XX veka, s. 261Suomeksi esim. Rakennus sijaitsee Koivusaarella Kronverkin prospektin ja Kuibyševinkadun kulmassa. Sieltä avautuu näkymä Kolminaisuuden aukion yli Nevalle ja Pietari- Paavalin linnoitukseen. Seutu oli pitkään hiljaista laitakaupunkia. Nevan ylittävän Kolminaisuuden sillan valmistuttua vuonna 1903 siitä kehittyi muodikas asuinalue.Natšala XX veka, s. 261-263 ==Arkkitehtuuri== Kšesinskajan talo on yksi Pietarin tunnetuimmista ja luonteenomaisimmista jugendrakennuksista.Arhitektura peterburgskogo moderna, s. 113 Tyyliltään se edustaa jugendin kansainvälistä versiota ja tuo mieleen Otto Wagnerin wieniläisen sesessionismin.Natšala XX veka, s. 269 Talon epäsymmetrinen pohjapiirustus ja vaihtelevat geometriset muodot heijastavat sisätilojen käyttötarkoitusta. Edustustilat sijaitsivat yksikeroksisessa eteläsiivessä, jonka kulmassa erottuu suurten ikkunoiden valaisema talvipuutarha. Asuinhuoneet olivat rakennuksen kaksikerroksisessa osassa, jota koristaa tornimainen erkkeri. Taloustilat ja palvelusväen huoneet oli sijoitettu sisäpihalle.Lisovski, s. 234-235 Julkisivun vaaleita tiilipintoja elävöittävät kivijalasta ikkunoiden tasolle kohoavat graniittikerrokset, katonrajan tummansininen majolikafriisi ja metallikoristeet.Arhitektura peterburgskogo moderna, s. 119-122 Rakennusta ympäröivä puutarha, takorauta- ja tiiliaidat sekä pergola-tyyppinen huvimaja antavat kokonaisuudesta intiimin vaikutelman. Tilaajan toivomusten mukaan sisustetut huoneet edustivat jugendin ohella erilaisia kertaustyylejä. Niiden suunnitteluun osallistui arkkitehti Aleksandr Dmitrijev. Alkuperäinen sisustus ei ole juurikaan säilynyt. Suuri sali entisöitiin vuonna 1987.Arhitektura peterburgskogo moderna, s. 123-129 ==Historia== Rakennuksella on värikäs historia. Mariinski-teatterin ensitanssijatar Matilda Kšesinskaja oli nuoruudessaan tulevan keisarin Nikolai II:n rakastajatar. Myöhemmin Kšesinskajalla oli suhde suuriruhtinas Andrei Vladimirovitšiin, joka oli hänen poikansa isä. Talon suunnittelija Alexander von Hohen toimi keisarillisena hoviarkkitehtina.Arhitektura peterburgskogo moderna, s. 113-114 Helmikuun vallankumouksen jälkeen Kšesinskajan talosta tuli bolševikkien päämaja.L. Muštukov, L. Tihonov; s. 49 Vallankumoukselliset sotilaat ottivat sen haltuunsa Pietarin neuvoston suostumuksella maaliskuussa 1917. Sinne sijoittuivat bolševikkipuolueen keskuskomitea ja kaupunkikomitea, puolueen sotilasorganisaatio, Soldatskaja pravda -lehden toimitus ym. Kšesinskaja yritti saada kotinsa takaisin oikeusteitse, mutta bolševikit kieltäytyivät poistumasta rakennuksesta. Huhtikuussa ulkomailta palannut V. I. Lenin työskenteli rakennuksessa ja esiintyi sen parvekkeelta lähistölle kerääntyneille väkijoukoille. Bolševikit joutuivat jättämään talon heinäkuun tapahtumien seurauksena, minkä jälkeen se siirtyi väliaikaisen hallituksen joukkojen haltuun.Entsiklopeditšeski spravotšnik, s. 309-310 Lokakuun vallankumouksen jälkeen rakennuksessa toimi erilaisia virastoja ja laitoksia. Vuosina 1938–1956 siellä sijaitsi Sergei Kiroville omistettu museo. Vuonna 1957 Kšesinskajan talo yhdistettiin lisärakennuksella sen vieressä sijaitsevaan Brandtin taloon, jonka on rakentanut arkkitehti Robert Meltzer vuosina 1909–1910. Molemmat rakennukset luovutettiin lokakuun vallankumouksen museon käyttöön. Vuodesta 1991 lähtien niissä toimii Venäjän poliittisen historian museo. == Lähteet == * * * * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Kšesinskajan talo Venäjän poliittisen historian museon sivustolla Luokka:Pietarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:72.2 Rakennukset, rakennustyypit