EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kuopion torimellakka 1965

Kuopion torimellakka 1965 oli Kuopion torilla 6. syyskuuta 1965 tapahtunut mellakka jonka aikana useiden satojen torille kokoontuneiden nuorten joukko kaatoi toripöytiä ja tukki niillä Puijonkadun liikenteen.Ylen Elävä Arkisto : Torimellakka Kuopiossa 1965, Hannu Karpon raportti 2.11.1965Erikoislehti kertoo : Miksi nuoriso riehui Kuopion torilla? Savon Sanomat 13.1.2015 Mellakka sai alkunsa kun poliisi kielsi paria torilla äänekkäästi keskustellutta päihtynyttä nuorta miestä metelöimästä. Miehet eivät kuitenkaan totelleet vaan alkoivat kiertää toria poliisia arvostellen ja heidän mukaansa liittyi myös muita torille kokoontuneita. Joukon johtajat pidätettiin heidän mentyään poliisilaitoksen edustalle mieltä osoittamaan. Tällöin muut mukana olleet palasivat torille ja alkoivat kaataa torilla olleita myyntipöytiä tukkien niillä läheisen Puijonkadun niin että kahdeksan pöydistä rikkoontui. Mellakan jälkiseurauksena noin 30 nuorta sai sakkoja ja kaksi toripöytien rikkomiseen osallistunutta poikaa tuomittiin 2–4 kuukauden ehdolliseen vankeuteen ilkivallasta ja häiriönteosta. Lisäksi yksi 7-vuotias romanipoika lähetettiin lastenkotiin väkijoukon yllyttämisestä ja poliisiauton kivittämisestä syytettynä. Toimittaja Hannu Karpo teki myöhemmin syksyllä tv- raportin Kuopion mellakasta ja siinä mellakan syiksi arveltiin nuorisotilojen ja nuorisoa kiinnostavan tekemisen puutetta Kuopiossa. == Katso myös == * Korson kapina 1965 * Rovaniemen mellakka 1968 * Lokakuun 16. päivän liike == Lähteet == Luokka:1965 Luokka:Kuopion historia Luokka:Kansalaislevottomuudet Luokka:Mielenosoitukset ja levottomuudet Suomessa
Celio Film

Celio Film oli vuosina 1912–1920 toiminut italialainen elokuvien tuotantoyhtiö. Asianajaja Gioacchino Mecheri, markiisi Alberto Del Gallo di Roccagiovane ja ohjaaja Baldassarre Negroni perustivat osakeyhtiömuotoisen Celio Filmin Roomassa vuonna 1912. Sen nimi juontuu roomalaisesta Celion kukkulasta, jossa yhtiön konttori ja studiot sijaitsivat. Negroni toimi Celion taiteellisena johtajana ja Maurizio Ravan ohella pääohjaajana vuoteen 1914 saakka, jolloin hän siirtyi Milano Filmsille. Ensimmäisiä näyttelijöitä olivat Francesca Bertini, Emilio Ghione ja Alberto Collo. Käsikirjoittajana työskenteli Augusto Genina ja kuvaajina Giorgino Ricci ja Renato Bini. Celio Filmistä tuli Cinesin tytäryhtiö vuonna 1913. Samana vuonna se tuotti Bertinin, Ghionen, Collon ja Leda Gysin tähdittämän elokuvan L’histoire d’un Pierrot, joka oli huomattava kansainvälinen menestys. Seuraavina vuosina Celiolla työskentelivät muun muassa ohjaajat Ivo Illuminati, Mario Bonnard ja Carmine Gallone sekä näyttelijät André Habay, Carlo Benetti, Ettore Petrolini, Mario Ferrari, Maria Jacobini, Mary Cleo Tarlarini ja Nini Dinelli. Yhtiö liittyi Unione Cinematografica Italiana -konsortioon vuonna 1919 ja seuraavana vuonna se lopetti toimintansa. ==Elokuvia== * Musta ympyrä, 1913 * Sangue bleu, 1914 ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Celio Film Luokka:Italialaiset elokuvayhtiöt
Sampo Rosenlew (leikkuupuimuri)

thumb|Sampo 20 Sampo Rosenlew on alun perin ainoa suomalainen leikkuupuimurimerkki, jonka valmistaminen alkoi Porin Konepajassa vuonna 1956. Puimurin merkki oli aluksi Sampo, mutta yritysjärjestelyjen jälkeen nimi muuttui Sampo-Rosenlewiksi. Ensimmäistä puimurimallia Sampo 657 LP:tä valmistettiin vuosina 1956–1967 ja sen työlevys oli 6 jalkaa. Moottorina oli ensin VW-teollisuusmoottori ja myöhemmin Perkins. Puimurit olivat aluksi harmaita, kunnes vuonna 1960 väri muuttui keltaiseksi. Vuonna 1982 Sammon ja Massey Fergusonin tuotanto yhdistettiin ja Sampo alkoi valmistaa Porissa rinnakkaismalleja Massey Fergusonille. Ainoa ero puimureissa oli Perkins- moottori, kun Sampo oli aiemmin käyttänyt kotimaisen Valmetin moottoria. Vuonna 1985 Sampo Rosenlew osti ruotsalaisen Överum Aktiv -puimuritehtaan Morgånkovasta, jossa alettiin valmistaa Sampo Aktiv leikkuupuimureita. Sampo Rosenlew on valmistanut leikkuupuimureita myös New Hollandille ja John Deerelle. Venäjän Tambovissa valmistetaan lisenssillä Sampo-puimureita. == Mallisto == === entiset === * Sampo 657 LP-892 LP (1956-67) *Sampo 10 (1965-69) *Sampo 20-30 (1968-71) *Sampo 25-40 (1971-73) *Sampo 310-460 (1974-79) *Sampo 500-650 (1978-85)→MF 330 ja 430 valmistus alkoi *Sampo 580-690 (1985-90)→Sampo Överum Aktiv valmistus alkoi *Sampo 2020-2095 (1990-12) *Sampo 3035-3085L TS (2001-07) *Sampo 3045C-3085 Superior (2007-13) *Sampo Comia C4-C8 (2011-17) *Sampo Comia C10-C12 (2013-17) === nykyiset === *Sampo Verrato V4-V8 (2018-) *Sampo Comia C6-C8 (2018-) *Sampo Comia C10-C12 (2018-) == Nykyiset mallit == Sampo Rosenlew Comia on pienien ja keskisuurien leikkuupuimureiden mallisarja. Pienemmät Comia mallit korvasivat pitkään tuotannossa olleet 2000-sarjan leikkuupuimurit vuonna 2011. Suuremmat Comia mallit korvasivat 3000-sarjan leikkuupuimurit. Se koostuu 5 eri mallista joista pienen kokoluokan leikkuupuimureita ovat: Comia C4, Comia C6, Comia C8 ja kokoluokan suuremmat ovat: Comia C10 ja Comia C12. Comia C4:ssä on neljä kohlinta ja C6:ssa ja C8:ssa viisi kohlinta. Isommissa C10 ja C12 on kuusi kohlinta. Comia-malleja valmistetaan myös John Deeren väreissä Euroopan markkinoille. Niitä on tehty Norjan markkinoille myös Massey Ferguson -merkkisinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sampo Rosenlew- leikkuupuimureiden nettisivusto Luokka: Leikkuupuimurit
Saint-Léonard-de-Noblat

Saint-Léonard-de-Noblat on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kuntaa halkoo Viennejoki. ==Nähtävyyksiä== Kaupungin nähtävyyksiä on kollegiaalinen kirkko Collégiale Saint-Léonard de Saint-Léonard-de-Noblat. Se kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon osana Santiago de Compostelan pyhiinvaellusreittejä Ranskassa. Kaupungissa on myös museo Musée Gay-Lussac, joka on omistettu paikalliselle kemistille Louis-Joseph Gay-Lussacille. Kaupungissa on myös rautatiemuseo Musée HistoRail.Tour de France 2016 ==Tunnettuja kuntalaisia== *Louis-Joseph Gay-Lussac (1778-1850), kemisti *Raymond Poulidor, ammattipyöräilijä *Jean-Joseph Sanfourche, ranskalainen taidemaalari, runoilija, kuvittaja ja kuvanveistäjä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Musée Gay-Lussac *Musée HistoRail Luokka:Haute-Viennen kunnat
Saint-Just-le-Martel

Saint-Just-le-Martel on kunta keskisessä Ranskassa Haute-Viennen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunnassa järjestetään vuosittain kansainvälinen pilapiirrosfestivaali Salon international du dessin de presse et d'humour de Saint-Just-le-Martel.Tour de France 2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Salon international du dessin de presse et d'humour de Saint-Just- le-Martel Luokka:Haute-Viennen kunnat
Virala

Virala on Janakkalan kunnassa sijaitseva kylä. Viralassa sijaitsee Viralanjärvi, ja siellä on myös ala-aste sekä Viralanjärven tuntumassa sijaitseva leirintäalue, Virala Camping. Viralassa asuu noin 400 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virala; Janakkalan kunta Luokka:Janakkalan kylät
Takuya Onishi

Takuya Onishi, (; s. 22. joulukuuta 1975 Tokio, Japani) on japanilainen JAXA:n astronautti. Onishi on ammatiltaan lentäjä. Onishi valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009. Joulukuussa 2014 hänet valittiin Sojuz MS-01 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 48 ja varajäseneksi Retkikuntaan 46. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Kirby

William Kirby (19. syyskuuta 1759 – 4. heinäkuuta 1850) oli englantilainen hyönteistieteilijä, jota pidetään suurena entomologian kehittäjänä. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli pappi. Kirby valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1781 ja tuli uskoon vuonna 1782. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset entomologit Luokka:Vuonna 1759 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Freka Ålander

Fredrik ”Freka” Gabriel Ålander (16. heinäkuuta 1883 Helsinki – 11. huhtikuuta 1937) oli suomalainen kuvittaja, mainospiirtäjä ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Freka Ålander Ålanderin isä oli vaatturimestari Frederik Ålander. Perhe muutti 1880-luvulla Helsingin kantakaupungista Oulunkylään. Ålanderien Veräjämäki 11:ssä sijainnut kotitalo tuhoutui tulipalossa lokakuussa 1908. Frederik Ålander rakensi vuonna 1910 paikalle uuden talon, jossa hän asui tyttärensä kanssa, sekä vuonna 1908 Jokiniementie 18:aan toisen talon, jonne hänen poikansa Freka Ålander asettui asumaan. Virolainen kirjailija Friedebert Tuglas asui Freka Ålanderin luona maanpakolaisvuosinaan piileskellessään Ohranaa.Oulunkylän historiaa : Veräjämäki 11:n historiaaOulunkylän historiaa : Ålanderit ja Lari - osa Ogelin historiaa Ålander opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1902–1904 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1902, 1903, 1904 ja 1905. Hän teki kuvituksia muun muassa Suomen Kuvalehteen, Tuulispää-pilalehteen ja Nuori Suomi -joulualbumiin sekä koulujen opetustauluja ja noin kaksisataa kirjankantta eri kustantamoille. Ålander teki kansikuvat muun muassa moniin Eino Leinon teoksiin ja sekä kansia että kuvituksia Arvid Lydeckenin Arvily- nimimerkillä kirjoittamiin satukirjoihin. Vuodesta 1927 Ålander työskenteli yhdysvaltalaisen Erwin, Wasey & Co. -mainostoimiston Suomen-konttorin (sittemmin Erva-Latvala) taideosastolla. Hän suunnitteli muun muassa Alkon silloisen logon.Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 19–20. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017. Ålanderin poikia olivat graafinen suunnittelija Olavi Ålander (s. 1911) ja professori Kyösti Ålander. __NOTOC__ == Kuvitustöitä == * Arvid Lydecken : Metsän satuja ; kuvat piirsi F. G. Ålander. Otava 1911 * Arvid Lydecken : Tähtimaailmassa seikkailuja ; kuvat piirsi F. G. Ålander. Otava 1912 * Alfred Saukkonen : Tarutarha : satuja ja tarinoita ; kuvittanut F. G. Ålander. Valistus, Helsinki 1924 * Arvid Lydecken : Valkoinen sulka : intiaanikertomus ; kuvat piirtänyt F. G. Ålander. Poikien seikkailukirjasto n:o 50. Otava 1934 * Arvid Lydecken : Arvilyn tarinoita 1, sisälsi Ihmesaappaat ; Tähtien tarhoissa ; kuv. F. G. Ålander. Meren pohjalla ; kuv. Rudolf Koivu. Otava 1944 == Palkinnot == * III palkinto dukaattikilpailussa 1904 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Maria Laukka: ”Freka” – mainosgraafikko ja kuvittaja Lastenkirjainstituutti *Kuvittaja­bibliografia: Freka Ålander Lastenkirjainstituutti Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Yasemin Can

Yasemin Can (syntyjään Vivian Jemutai; s. 11. joulukuuta 1996) on kenialaissyntyinen turkkilainen kestävyysjuoksija ja kolminkertainen Euroopan- mestari. Keniassa syntynyt Can on edustanut maaliskuusta 2016 lähtien uutta kotimaataan Turkkia. Hän voitti Euroopan-mestaruuden sekä 5 000 metrin (ajalla 15.18,15) että 10 000 metrin juoksussa (31.12,86) 2016 EM-kisoissa Amsterdamin olympiastadionilla. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi ja 10 000 metrillä seitsemänneksi. Joulukuussa 2016 hän voitti Chiassa maastojuoksun Euroopan-mestaruuden sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Can saavutti Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 hopeaa 3 000 metrin juoksussa Turkin ennätysajalla 8.43,46. Maastojuoksun MM- kilpailuissa 2017 hän sai pronssia sekaviestissä. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 5 000 ja 10 000 metrillä Bydgoszczissa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 10 000 metrillä 11:nneksi ja karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä. Joulukuussa hän voitti maastojuoksun Euroopan-mestaruuden ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Can saavutti Berliinin EM-kilpailuissa 2018 pronssia 5 000 metrillä ajalla 14.57,63 ja sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi. Hän voitti maastojuoksun Euroopan- mestaruuden Tilburgissa 2018 ja Lissabonissa 2019. Puolimaratonin MM- kilpailuissa 2020 hän sijoittui seitsemänneksi Turkin ennätysajalla 1.06.20. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 5 000 metrillä kahdeksas ja 10 000 metrillä yhdestoista. Hän voitti 2022 Välimeren kisoissa kultaa 5 000 metrillä ajalla 15.23,47 ja Euroopan-mestaruuden 10 000 metrin ajalla 30.32,57. EM-kilpailuissa hän saavutti lisäksi hopea 5 000 metrillä ajalla 14.56,91. Canin ennätys 3 000 metrillä on 8.33,29 (Dohassa 3. toukokuuta 2019), 5 000 metrillä 14.36,82 (Roomassa 8.6.2017) ja 10 000 metrillä 30.26,41 (Rio de Janeiron olympiakisassa 12.8.2016). == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cock

Cock voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Christina Cock (1887–2002), tiettävästi kaikkien aikojen pitkäikäisin australialainen *Edward Cock (1805–1892), brittiläinen kirurgi *Hieronymus Cock (1518–1570), alankomaalainen taidemaalari *Jack Cock (1893–1966), englantilainen jalkapalloilija *Julia de Cock-Stigzelius (1840–1923), suomalainen taidemaalari *Oscar de Cock (1881–?), belgialainen soutaja
Tahdon

Tahdon voi tarkoittaa seuraavia: * Tahdon!, Veltto Virtasen albumi vuodelta 1978 * Tahdon!, Maria Lundin albumi vuodelta 2009 * Tahdon, Aki Samulin albumi vuodelta 2015 == Katso myös == * Tahdon2013, kansalaisaloitekampanja
Sarah Lahti

Sarah Lahti (s. 18. helmikuuta 1995 Klippan) on ruotsalainen kestävyysjuoksija. Hän on ruotsinsuomalainenhttp://www.mmhiihdot2017.fi/kestavyysjuoksu/7643-jussi- utriainen-palaa-maajoukkueeseen. Lahti karsiutui 1 500 metrin alkuerissä Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016. Toukokuussa 2016 hän rikkoi 26 vuotta vanhan 10 000 metrin Ruotsin ennätyksen ajalla 31.54,87http://www.friidrott.se/nyheter.aspx?id=19468 http://www.expressen.se/kvallsposten/sport/sarah-lahti-klarade-kvalgransen- till-os/. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sijoittui samalla matkalla yhdeksänneksihttp://www.european-athletics.org/competitions/european- athletics- championships/2016/athletics/event/womens-10km/phase=atw100100/index.html?v=20160706184205. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui 10 000 metrillä 12:nneksi uudella Ruotsin ennätysajalla 31.28,43. Hän saavutti alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Bydgoszczissa 2017 hopeaa 10 000 ja pronssia 5 000 metrillä. Hän keskeytti 10 000 metriä Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja Tokion olympialaisissa 2021. Hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja sijoittui saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa 10 000 metrillä 14:nneksi sekä maastojuoksun EM-kilpailuissa 19:nneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 10 000 metrillä 18:s. Lahti oli vuosina 2017–2019 naimisissa alankomaalaisen kestävyysjuoksijan Jesper van der Wielenin kanssa. == Henkilökohtaiset ennätykset == :Lähde: WA * 800 m: 2.13,89 (2013) * 1 500 m: 4.08, (2021) * 3 000 m: 8.50,97 (2016) * 5 000 m: 15.04,87 (2022) * 10 000 m: 31.11,12 (2021) * 3 000 m esteet: 10.32,61 (2012) * 10 kilometriä: 31.18 (2022) NR * Tunnin juoksu: 17 955 metriä (2020) NR * Puolimaraton: 1.08.19 (2021) NR == Lähteet == Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Ruotsalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jonas Halonen

Jonas Tapani Halonen (s. 18. tammikuuta 1995) on norjalainen pikajuoksija. Halonen kuului Norjan pikaviestijoukkueeseen Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016.http://www.amsterdam2016.org/en/results/ 100 metrillä hän juoksi ennätyksekseen 10,50 sekuntia Oslossa 5. heinäkuuta 2018.european- athletics.orgTimanttiliiga Hänellä on myös Suomen kansalaisuus. Suomessa hän edustaa Turun Urheiluliittoa. == Lähteet == * Profiili european-athletics.org * Profiili Timanttiliiga === Viitteet === Luokka:Norjalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Wlasoff

Sergei Wlasoff (21. syyskuuta 1859 Pietari – 23. syyskuuta 1924 Venetsia) oli venäläissyntyinen Suomeen asettunut tykistön kapteeni ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Sergei WlasoffSergei Wlasoffin elämäkerta KansallisbiografiassaKuolleita, Iltalehti, 01.10.1924, nro 227, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 29.09.2024 Wlasoff palveli vuoteen 1917 saakka tykistöupseerina Viaporissa. Hän erosi vallankumuoksen jälkeen Venäjän armeijan palveluksesta samana vuonna ja sai 1918 Suomen kansalaisuuden. Wlasoff asui Helsingissä Engelinaukio 13:ssa sijainneessa vuonna 1912 valmistuneessa jugendtalossa, jonka hän osti itselleen. Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi maalaamiseen. Hän osallistui suomalaisiin taidenäyttelyihin maisemamaalauksillaan, joiden aiheet hän enimmäkseen valitsi Suomesta, joko Suomenlinnan saarilta tai myöskin sisämaasta. Wlasoff kuoli sydänkohtaukseen syyskuussa 1924 Venetsiassa Italiassa.As. Oy Engelinaukio 13; Engelinaukio 13; Helsinki (Finna) Wlasoff suoritti taideopintoja Kristianiassa Norjassa ja osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1893 ja 1924 välillä. == Teoksia == * Kuutamomaisema Suomenlinnasta : öljymaalaus. 1895 * Suomenlinnaa helmikuussa : öljymaalaus. * Näkymä Kustaanmiekalle (Suomenlinna) : öljymaalaus. * Fontankan silta Pietarissa : öljymaalaus. * Teehetki : vesivärityö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Sergei Wlasoff Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Eugen Taube

Eugen Taube (4. kesäkuuta 1869 Pietari – 12. maaliskuuta 1913 Espoo) oli venäläissyntyinen Suomessa asunut upseeri ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Eugen TaubeKansallisgalleria - Taidekokoelmat : Eugen Taube Balttilaiseen aatelissukuun kuuluneen Tauben isä oli insinööri ja vapaaherra Julius Ferdinand Taube. Eugen Taube oli vakinaisessa palveluksessa upseerina Viaporiin sijoitetussa venäläisessä varusväessä. Hän oli harjoittanut taideopintoja todennäköisesti Pietarissa ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1892 ja 1893. Taube keskittyi lähes yksinomaan maisemamaalaukseen ja hän teki maalausmatkoja yhdessä taidemaalari Hjalmar Munsterhjelmin kanssa.Vanhataide.fi : Taube Eugen (1869 – 1913) == Teoksia == * Talviaurinko : öljymaalaus. 1892 * Koli : öljymaalaus. 1907 * Kuutamo : öljymaalaus. * Rantamaisema : öljymaalaus. * Sade tulossa : öljymaalaus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Eugen Taube Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Sensuroimaton

Sensuroimaton on rap-artistien Altiksen ja 2nen:n vuonna 2016 julkaistu albumi. Levy julkaistiin 5. kesäkuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Sensuroimaton Basso.fi - sivustolla Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Altiksen albumit
Diana l’affascinatrice

Diana l’affascinatrice (”Viettelijätär Diana”) on vuonna 1915 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Gustavo Serenan ohjaaman romanttisen vakoiluseikkailun pääosaa näyttelee Francesca Bertini. ==Juoni== Diana on vihollisvaltion lähettämä seikkailijatar, jonka tehtävänä on varastaa kapteeni Newselle uskotut linnoituslaitteiden piirustukset. Hän hankkiutuu suhteeseen upseerin kanssa ja saa käsiinsä piirustukset, mutta päättää pelastaa rakastamansa miehen ja kadota sen jälkeen ikuisiksi ajoiksi. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Roomalaisen Caesar Filmin tuottama Diana l’affascinatrice on tavanomainen ja juoneltaan epäuskottava mykkäfilmin agenttiseikkailu. Sen arviointia vaikeuttaa säilyneiden osien hajanaisuus ja varsinkin loppuratkaisun puuttuminen. Elokuvan tekevät kiinnostavaksi Francesca Bertinin näyttelijäntyöskentely ja ohjaaja Gustavo Serenan vaihtelevat kuvakulmat. Aikalaiskriitikko piti elokuvaa kaupallisuutta tavoittelevana näyttelijälahjakkuuksien tuhlauksena. ==Restaurointi== Elokuvan ranskan- ja hollanninkielinen versio on restauroitu Belgian elokuva-arkistossa vuonna 2003. Alkuperäisestä 1654 metrin pituudesta on säilynyt 1232 metriä.Elokuvan alkutekstit. Restaurointi on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset seikkailuelokuvat Luokka:Italialaiset mykkäelokuvat Luokka:Vakoiluelokuvat Luokka:Vuoden 1915 italialaiset elokuvat
Gina Lückenkemper

Gina Lückenkemper (s. 21. marraskuuta 1996) on saksalainen pikajuoksija ja Euroopan-mestari. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Lückenkemper saavutti pronssia sekä 200 metrillä ajalla 22,74 että 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Berliinin EM- kilpailuissa 2018 hän sai 100 metrillä hopeaa ajalla 10.98 ja pikaviestissä pronssia. Lückenkemper saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pikaviestissä viidenneksi. Hän karsiutui 60 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022. Eugenen 2022 MM-kilpailuissa Lückenkemper saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, pronssia, pikaviestissä. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Münchenin 2022 EM-kilpailuissa Lückenkemper otti kotiyleisönsä edessä ensimmäisen arvokilpailuvoittonsa: hän voitti Euroopan- mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 10,99. Voiton seurauksena suurilukuinen saksalaisyleisö alkoi laulaa Lückenkemperille. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Saksan voittaessa Euroopan-mestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi kolmannen osuuden Saksan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Lückenkemper voitti 200 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Eskilstunassa 2015 tuulituloksella 22,41. Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on 200 metrin viides sija Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2013. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2014. Lückenkemperin ennätys 100 metrillä on 10,93 (2024) ja 200 metrillä 22,67 (2016). == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset pikajuoksijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kämmäkkä

Kämmäkkä on kylä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Se sijaitsee Ylistenjärven eteläpuolella lähellä Huittisten rajaa. Kämmäkkä on aikoinaan kuulunut vuoteen 1980 asti Kiikan kuntaan ja vuosina 1981–2008 Äetsän kuntaan. Asukkaita kylässä on noin 70. Kämmäkkä ei ole maarekisterikylä, vaan se on syntynyt Kiikan kylien takamaille. Erämaat ovat erottaneet Kämmäkän Kiikasta ja Tyrväästä, ja lähimmät yhteydet ovat ennen vanhaan olleet Huittisiin päin. Nykyisin kylästä ovat poistuneet palvelut, ja entinen kansakoulu on myyty kyläseuralle. ==Lähteet== Luokka:Kiikan kylät
Bugeat

Bugeat on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunnassa on entisen olympiavoittajan Alain Mimounin perustama useiden eri urheilulajien harjoittelukeskus.Tour de France 2016 ==Nähtävyyksiä== Kaatuneiden muistomerkkiin (Monument aux morts de Bugeat) on kaiverrettu sodassa kaatuneiden kyläläisten nimet. Niitä on ensimmäisestä maailmansodasta 74, toisesta maailmansodasta 11 ja Algerian sodasta 2.Kunnan kotisivut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Corrèzen kunnat
Degeneratiivinen sairaus

Degeneratiivinen sairaus eli rappeuttava sairaus on mikä tahansa sairaus, joka aiheuttaa aikaa myöden haitallisia kudosmuutoksia rappeuttaen siten elimistöä tai muuta kehoa. Neurodegeneratiiviset sairaudet rappeuttavat lähinnä hermostoa aiheuttaen hermosolujen toimimattomuuden tai kuolemisen. Esimerkki tästä on Alzheimerin tauti. Toiset kaksi yleistä rappeuttavien sairauksien ryhmää ovat sydämeen ja verenkiertojärjestelmään vaikuttavat sairaudet (esimerkiksi sepelvaltimotauti), sekä epätavallista ja liikaa solukasvua aiheuttavat eli neoplastiset sairaudet (esimerkiksi syövät). Neurodegeneratiivisten sairauksien ajatellaan nykyisin alkavan nenänielusta vastaavissa aivojen osissa ja leviävän niistä muihin aivojen osiin. Rappeuttavia sairauksia on hyvin monia ja niistä osa liittyy ikääntymiseen. Sairauksia voivat pahentaa normaali kehon kuluminen, huono kunto ja huonot elintavat sairaudesta riippuen. Osa- tai pääsyynä voi olla myös geenit ja siten osa sairauksista voi olla selkeästi perinnöllisiä kuten Huntingtonin tauti. Joskus sairauksien aiheuttajina ovat virukset, myrkyt ja muut kemialliset aineet. Joskus syy on tuntematon. Jotkin rappeuttavat sairaudet voidaan parantaa, mutta ei aina. Tautia potevan oireita voidaan silti ehkä helpottaa. ==Esimerkkejä== *Alzheimerin tauti *Amyotrofinen lateraaliskleroosi (ALS) *Charlot-Marie-Tooth tauti (CMT) *Ehlers–Danlosin syndroomat *Fibrodysplasia ossificans progressiva (FOP) *Friedrichin ataksia *Frontotemporaalinen dementia *Hermostollinen keroidi lipofuskinoosi *Huntingtonin tauti *Infantiili neuroaksonaalinen dystrofia *Kartiopullistuma *Keuhkoverenpainetauti *Krooninen traumaattinen enkefalopatia (CTE) *Kystinen fibroosi *Leukodystrofiat (mm. metakromaattinen leukodystrofia) *Lihasdystrofiat *Marfanin oireyhtymä *Jotkin mitokondrion myopatiat kuten mitokondrio-DNA:n depleetio-oireyhtymät *Monisysteemiatrofia *Multippeliskleroosi (MS-tauti) *Niemann-Pickin taudit *Nivelreuma *Nivelrikko *Osteoporoosi *Parkinsonin tauti *Kaikki prionitaudit (mm. Creutzfeldt–Jakobin tauti ja Fataali familiaalinen insomnia) *Progressiivinen supranukleaarinen halvaus (PSP) *Sandhoffin tauti *Silmänpohjan rappeuma *Spinaaliset lihasatrofiat (SMA) *Spinoserebellaariset ataksiat (SCA) *Subakuutti sklerosoiva panenkefaliitti *Jotkin sydän- ja verisuonitaudit (mm. valtimonkovettumataudit kuten sepelvaltimotauti ja aorttastenoosi) *Jotkin sytokromi C oksidaasin puutokset (kuten Leighin oireyhtymä) *Tay–Sachsin tauti *Verkkokalvorappeuma ==Lähteet== Luokka:Sairaudet
Meymac

Meymac on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Alueen politiikassa vaikutti ennen presidentiksi tulemistaan Jacques Chirac.Tour de France 2016 ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulla perustettu luostari Abbaye Saint-André de Meymac, joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. Luostarissa on nykyään kaksi museota. Arkeologinen museo on nimetty Marius Vazeilles'n mukaan. Hän oli paikallinen arkeologi, joka keräsi ympäröivältä Millevachesin ylängöltä (Plateau de Millevaches) historiallista esineistöä.Correzen matkailusivut Toinen museoista on vuonna 1979 perustettu nykytaiteen museo Centre d'art contemporain.Centre d'art contemporain ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Corrèzen kunnat
Väritehtaanranta

Väritehtaanranta on puisto Kuninkaalan kaupunginosassa Vantaalla. Se sijaitsee Tikkurilankosken etelärannalla ja pääradan itäpuolella. Puiston läheisyydessä sijaitsevat Tikkurila-osakeyhtiön tehdasalue ja tiedekeskus Heureka. Yhdessä Tikkurilanrannan ja Vernissanrannan kanssa Väritehtaanranta muodostaa kilometrin mittaisen puiston Keravanjoen varren ulkoilureitillä. Puistomaisten elementtien lisäksi alueella on myös luonnonmukaisia alueita. Puistossa on pääradan alikäytävän lähellä vesiallas, joka on reunustettu luonnonkivellä. == Kunnostus == Puistossa käynnistyi 2010-luvun lopussa monivuotinen maisemointikunnostus, joka oli osa Tikkurilan jokirannan yleissuunnitelmaa. Vesialtaassa oli aikaisemmin suihkulähde, mutta remontin alkaessa se poistettiin. Maisemalampi kunnostettiin ja sen rannalle rakennettiin oleskelulaituri. Puistokokonaisuus, johon luetaan myös Vernissanranta ja Vernissasilta-niminen pyöräilyn ja jalankulun silta, voitti vuoden 2022 ympäristörakenne -palkinnon. Jokirantaa kehuttiin muun muassa aikaisempaa viihtyisämmäksi ja saavutettavammaksi. Koko kunnostushankkeen kustannusarvio oli noin 12 miljoonaa euroa. ==Lähteet== Luokka:Vantaan puistot Luokka:Kuninkaala
Hilkka Ahmala

Hilkka Kyllikki Ahmala (myös. Viitanen, 12. marraskuuta 1915 Helsinki – 2. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka 1950–1960-luvuilla oli yksi tunnetuimmista suomalaisen työväenlehdistön toimittajista. Hän oli jo ennen sotavuosia aktiivisesti mukana maanalaisessa kommunistisessa liikkeessä ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan. == Elämä == Kansakoulun käynyt Ahmala työskenteli Elannon maitokaupan myyjänä ja lähti 1930-luvun puolivälissä mukaan kielletyn Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaan. Etsivä Keskuspoliisi raportoi hänestä ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän oli Jenny Pajusen ohella yksi sotaa edeltävien vuosien työläisnaisista, joka liikkui aktiivisesti Suomen harvalukuisen vasemmistoälymystön piirissä. Ahmala oli mukana muun muassa Helsingin Työväen Näyttämön toiminnassa, jossa hän näyttelemisen lisäksi lausui runoja. Vuosikymmenen lopulla Ahmala työskenteli kommunistien julkaiseman Kirjallisuuslehden konttorissa ja välirauhan aikana 1940–1941 lyhytaikaiseksi jääneen Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran toimistossa. Jatkosodan sytyttyä vuonna 1941, hänen kotoaan löydettiin laittomia lentolehtisiä ja Ahmala suljettiin turvasäilöön. Moskovan välirauhan jälkeen 1944 hän siirtyi Vapaan Sanan toimitukseen ja sieltä edelleen vuonna 1957 perustettuun Kansan Uutisiin. 1950-luvun alussa hän kuului Suomi–Kiina- seuran hallitukseen ja oli myöhemmin mukana muun muassa Kansan Sivistystyön Liiton toiminnassa. Vuonna 1965 Ahmala käänsi yhdessä Raija Jänicken kanssa Kansankulttuurin julkaiseman satukirjan Peikon lahja. == Perhe == Hilkka Ahmalan isä oli työläisrunoilija Kössi Ahmala, jonka valkoiset teloittivat Viipurissa vuoden 1918 sisällissodan loppuvaiheessa. 1930-luvulla hän oli avioliitossa Kauno Viitasen (1912–1992) kanssa. == Teokset == *Sanomalehtikirjeenvaihtajan opas, Demokraattisten kustantajain liitto, Helsinki, 1948. *Käy eespäin: Valikoima suomalaista työväenrunoutta (toim.), Tammi, Helsinki, 1957. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Neuvic (Corrèze)

Neuvic on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on Henri Queuille omistettu vuonna 1982 perustettu Ranskan vastarintaliikemuseo Musée de la Résistance Henri Queuille.Tour de France 2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Musée de la Résistance Henri Queuille Luokka:Corrèzen kunnat
Topi Miettinen

Topi Miettinen (s. 18. marraskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee taloustieteen professorina Hankenilla. Aiemmin Miettinen on työskennellyt muun muassa tutkijana ETLAssa, Helsingin yliopistossa, Max Planck -instituutissa, Tukholman kauppakorkeakoulussa ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa. Miettinen on erikoistunut soveltavaan peliteoriaan ja käyttäytymistaloustieteeseen.Miettisen CV 27.4.2016 . Viitattu 10.7.2016 Miettinen on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi University College Londonista vuonna 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Miettisen kotisivu * Miettisen tutkimukset IDEASissa Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Svenska handelshögskolanin professorit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Jansson (taidemaalari)

Anders August Jansson (27. tammikuuta 1859 Hellesby, Hammarland, Ahvenanmaa – 22. tammikuuta 1882) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Anders Jansson Jansson opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Turussa 1878–1879 sekä Saksassa Düsseldorfin Kunstakademiessa 1880–1881. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Anders August Jansson Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Jim Barnes

Velvet James ”Jim” Barnes (13. huhtikuuta 1941 Tuckerman, Arkansas – 14. syyskuuta 2002 Silver Spring, Maryland) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. NBA:ssa Barnes pelasi seitsemällä kaudella vuosina 1964–1970 ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 1969. == Ura == New York Knicks varasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä pelanneen Barnesin NBA:han territoriaalisten varausten jälkeen ensimmäisellä vuorolla vuoden 1964 varaustilaisuudessa. Hänet valittiin vuonna 1965 NBA:n tulokkaiden tähdistöjoukkueeseen. Viittä eri NBA-seuraa vuosina 1964–1970 edustanut Barnes voitti sarjan mestaruuden Boston Celticsissä vuonna 1969.Basketball- Reference.com Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa Barnes voitti olympiakultaa Tokiossa 1964.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Jim Barnes Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Jim Barnes NBA Stats Basketball-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Woldemar Miettinen

Woldemar Miettinen (27. heinäkuuta 1886 Pietari – 4. maaliskuuta 1962) oli suomalainen restauroija ja taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Woldemar Miettinen Woldemar Miettisen isä Antti Miettinen muutti Nilsiästä Pietariin jossa hän toimi hopeaseppänä omassa verstaassaan. Miettinen opiskeli Pietarissa Keisarillisen taiteen edistämisyhdistyksen koulussa 1904–1911 sekä Pietarin taideakatemiassa 1911–1912 ja yksityisesti Dimitrieff-Kavkaskyn johdolla 1912–1914. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1926 ja hänen töitään oli esillä myös Kuopiossa 1939 järjestetyssä Savolaisen taiteen näyttelyssä. Miettinen työskenteli kirjapainoalalla painolaattojen valmistajana ensin Pietarissa ja Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomeen muutettuaan Viipurissa, Kuopiossa ja viimeksi Tilgmannin kirjapainossa Helsingissä.Kirkon kulmilta : Mallina Haminalahden mestari, Kirkko & Koti nro 19 26.10.2011, sivu 4 == Teoksia == * Terijoki : öljymaalaus. 1924 * Rajajoki : öljymaalaus. 1927 * Paris : öljymaalaus. 1929 * Taidemaalari Matti Karppasen muotokuva : öljymaalaus. 1941 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Woldemar Miettinen Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Pete McCaffrey

John Paul ”Pete” McCaffrey (24. joulukuuta 1938 Tucson, Arizona – 4. maaliskuuta 2012 Belleair, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. McCaffrey pelasi AAU:ssa ja voitti Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa olympiakultaa Tokiossa 1964. Hän pelasi myös Yhdysvaltain neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa vuoden 1963 MM-kilpailuissa.Olympics at Sports-Reference.com McCaffrey kuoli 73-vuotiaana Floridan Belleairissa 4. maaliskuuta 2012.http://www.legacy.com/obituaries/ohio/obituary.aspx?n=john- paul-mccaffrey-pete&pid;=156519466 == Lähteet == * Pete McCaffrey Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Hirschin raportti

Hirschin raportti (engl. Hirsch Report) oli Yhdysvaltojen energiaviraston tilaama tutkimus, jossa selvitettiin öljyhuipun ajankohtaa, seurauksia ja vastausta riskien hallitsemiseksi. Raportin virallinen nimi oli Peaking of World Oil Production: Impacts, Mitigation, and Risk Management. Raportti julkaistiin helmikuussa 2005. Pääkirjoittajana toimi energia-alan asiantuntija Robert L. Hirsch, jonka mukaan raporttia on nimitetty. Raportin johdanto alkoi sanoilla, että öljyhuippu on ennennäkemätön riskienhallintaongelma. ==Aiheesta muualla== * Hirschin raportti PDF-muodossa HTML-versio Luokka:Öljyhuippu
Mauriac (Cantal)

Mauriac on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône- Alpesin alueella. == Historia == Mauriac on yksi Cantalin departementin vanhimmista kaupungeista. 800-luvulla sinne perustettiin Saint Pierren luostari. Siitä muodostui pyhiinvaelluksen keskus, joka houkutteli lukuisia pyhiinvaeltajia. 1000-luvulla aloitettiin Notre Damen basilikan rakentaminen ja Mauriacista alkoi kehittyä myös markkinakaupunki. Kaupunki jatkoi kasvuaan läpi keskiajan ja siitä muodostui alueensa keskus.Matkailusivut Pays de Mauriac ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvulla perustettu basilika Notre-Dame-des-Miracles de Mauriac, joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.Tour de France 2016 thumb|left|Basilika Notre- Dame-des-Miracles de Mauriac ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cantalin kunnat
Trimetyylialumiini

Trimetyylialumiini (C3H9Al) on alumiinin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa katalyyttinä polymeerien valmistuksessa ja lähtöaineena elektroniikassa. ==Ominaisuudet== Trimetyylialumiini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste täytyy säilyttää suojakaasua sisältävissä säiliöissä, sillä se reagoi erittäin voimakkaasti ilman hapen ja veden kanssa muodostaen alumiinihydroksidia, alumiinioksidia, hiilidioksidia ja metaania. Reaktion tuloksena syntyvä metaani voi syttyä palamaan. Reaktio tapahtuu myös –18 °C:n lämpötilassa. Trimetyylialumiini esiintyy kiinteässä ja nestemäisessä olomuodossa tyypillisesti dimeerinä ja kaasumaisessa olomuodossakin dimeeriä esiintyy jonkin verran. Yhdiste liukenee aromaattisiin ja alifaattisiin hiilivetyihin sekä hieman dietyylieetteriin. Proottisten liuottimien kanssa se reagoi. Trimetyylialumiini on Lewis-happo. Yhdiste on voimakas pelkistinMichael J. Krause, Frank Orlandi, Alfred T. Saurage & Joseph R. Zietz Jr.: Aluminum Compounds, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 10.7.2016Keisuke Suzuki, Tetsuya Nagasawa & Susumu Saito: Trimethylaluminum, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 10.7.2016 ==Valmistus ja käyttö== Trimetyylialumiinia voidaan valmistaa metyylikloridin ja alumiinin välisellä reaktiolla. Reaktiossa syntyvä dimetyylialumiinikloridi pelkistetään natriumin avulla trimetyylialumiiniksi. Voidaan käyttää myös alumiinin ja magnesiumin seosta, jossa magnesium toimii pelkistimenä. Toinen tapa on transmetallaatioreaktio, jossa alumiini reagoi dimetyylielohopean kanssa. :2 Al + 6 CH3Cl + 6 Na → Al2(CH3)6 \+ 6 NaCl Trimetyylialumiinia käytetään alkeenien polymeroinnissa käytettävien Ziegler–Natta-katalyyttien valmistamiseen. Orgaanisissa synteeseissä sitä käytetään myös metyloivana reagenssina, syklopropanoinneissa, ristikytkentäreaktioissa ja konjugaattiadditioissa. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa alumiinioksidiohutkalvoja kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. ==Lähteet== Luokka:Alumiiniyhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet
Henry Iba

Henry Payne ”Hank” Iba (6. elokuuta 1904 Easton, Missouri – 15. tammikuuta 1993 Stillwater, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Iba teki valmentajanuransa yliopistokoripallon parissa. Hän valmensi vuosikymmenien ajan Oklahoma Statea, joka voitti Bob Kurlandin tähdittämänä NCAA:n I-divisioonan mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. Iba valmensi kolmissa kesäolympialaisissa myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, joka voitti kultamitalit Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968 ja saavutti ristiriitaisen loppuottelun hävittyään hopeaa Münchenissä 1972. Iba nimettiin Basketball Hall of Fameen jo vuonna 1969http://www.hoophall.com/hall-of-famers/tag/henry-p- hank-iba ja FIBA Hall of Fameen vuonna 2007http://www.fiba.com/hall-of- fame/Henry--Hank--Iba . == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Shiratsuyu-luokka

Shiratsuyu-luokka () oli Keisarillisen Japanin laivaston kymmenen hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1933-1937. Ne olivat palveluksessa toisen maailmansodan aikana.Whitley, M. J. s. 198 == Alukset == Shiratsuyu-luokan hävittäjät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Shiratsuyu Sasebon laivastontelakka 14. marraskuuta 1933 5. huhtikuuta 1935 20. elokuuta 1936 upotettu 14. kesäkuuta 1944 Shigure Uraga Dock Company 9. joulukuuta 1933 18. maaliskuuta 1935 7. syyskuuta 1936 upotettu 24. tammikuuta 1945 Murasame Fujinagata 1. helmikuuta 1934 20. kesäkuuta 1935 7. tammikuuta 1937 upotettu 6. maaliskuuta 1943 Yūdachi Sasebo 16. lokakuuta 1934 21. kesäkuuta 1936 7. tammikuuta 1937 upotettu 13. marraskuuta 1942 Harusame Uraga 3. helmikuuta 1935 21. syyskuuta 1935 26. elokuuta 1937 upotettu 8. kesäkuuta 1944 Samidare Uraga 19. joulukuuta 1934 6. heinäkuuta 1935 29. tammikuuta 1937 upotettu 26. elokuuta 1944 Umikaze Maizurun laivastoarsenaali 4. toukokuuta 1935 27. marraskuuta 1936 31. toukokuuta 1937 upotettu 1. helmikuuta 1944 Yamakaze Uraga 25. toukokuuta 1935 21. helmikuuta 1936 30. kesäkuuta 1937 upotettu 23. kesäkuuta 1942 Kawakaze Fujinagata 25. huhtikuuta 1935 1. marraskuuta 1936 30. huhtikuuta 1937 upotettu 6. elokuuta 1943 Suzukaze Uraga 9. heinäkuuta 1935 11. maaliskuuta 1937 31. elokuuta 1937 upotettu 25. tammikuuta 1944 == Lähteet == * === Viitteet === *
Suikan seisake

Suikan seisake on lakkautettu seisake Ruskealan kunnassa Venäjän Karjalassa entisellä Viipuri–Joensuu-radalla. Se avattiin 16. huhtikuuta 1935 ja lakkautettiin syyskuussa 1944. == Lähteet == Luokka:Luovutettujen alueiden rautatieliikennepaikat Luokka:Ruskeala
Englannin mestaruussarjan kausi 2016–2017

Englannin Mestaruussarjan kausi 2016–2017 oli englantilaisen seurajalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason Mestaruussarjan 13. kausi. Kausi alkoi 6. elokuuta 2016 ja se päättyi 6. toukokuuta 2017. Kauden päätteeksi Valioliigaan nousivat Newcastle, Brighton Hove Albion ja Huddersfield Town. Ykkösliigaan putosivat Rotherham United, Wigan Athletic ja Blackburn Rovers. ==Sarjataulukko== Kausi alkoi 6. elokuuta 2016. Sijoituksen määrittäminen: 1) Pisteet; 2) Maaliero; 3) Tehdyt maalit. ==Lähteet== Luokka:Englannin mestaruussarjan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Tilgmann (yritys)

Tilgmann oli suomalainen Helsingissä vuosina 1869–2000 toiminut kivi- ja kirjapainoalan yritys, joka oli aikanaan Suomen ja Euroopan suurin alallaan. Pörssitieto G. Kock: Täydentäviä yhtiötietoja: Tilgmann-yhtiöt. == Historia == Tilgmannin kirjapainon perustaja on Saksasta Suomeen vuonna 1862 muuttanut kirjanpainaja ja kivipiirtäjä Ferdinand Tilgmann. Hän perusti Helsinkiin 1869 oman kivipainon ja sittemmin myös kirjapainon, kemigraafisen laitoksen ja korttitehtaan. Tilgmann osti 1872 tontin Lönnrotinkadun ja Annankadun kulmasta jonne rakennettiin sitten useassa vaiheessa 8-kerroksinen punatiilinen kirjapainotalo. Vuonna 1895 yrityksestä muodostettiin Oy F. Tilgmann Ab, jonka toimitusjohtajana Tilgmann oli kuolemaansa saakka. Tilgmann perusti Helsinkiin myös Suomen Pankin setelipainon ja toimi sen johtajana vuodesta 1886.Kirjapainoalan historiaa. Pentti Mattilan blogi 2.8.2012. Uusi Suomi, Puheenvuoro.] Tilgmann osti vuonna 1918 Öflund & Petterssonin kirjapainon, Lilius & Hertzbergin kirjapainon, Weilin & Göösin kivipainon, Helsingin Kirja- ja Kivipainon sekä Åbo Stentryckerin kivipainon, jotka fuusioitiin emoyhtiöön 1921. Tilgmannin osake-enemmistön omisti vuodesta 1916 alkaen Amos Anderson. Toinen yhtiön omistajista oli Oskar Öflund (1876–1947) jolla oli neljäsosa osakkeista. Tilgmannin kirjapainotoiminta siirrettiin 1946 vuonna 1944 perustetulle Amos Anderson & Öflund Ab:lle, jonka nimeksi muutettiin myöhemmin Oy Tilgmann Ab. Vanha emoyhtiö omisti edelleen kiinteistöjä, sen nimeksi muutettiin 1956 Graafinen Teollisuus Oy ja se fuusioitiin 1969 Forum Henrici -yhtiöön. Tilgmannin kirjapainotalossa oli 12. heinäkuuta 1960 tuhoisa tulipalo jonka sammutustöissä kuoli kolme palomiestä ja myöhemmin vielä sammutusta johtanut palopäällikkö.Helsingin rajuimmassa palossa kuoli kolme palomiestä ja palopäällikkö. Yle uutiset, Helsinki 8.9.2011. Palonsammutus vaatii raskaita uhreja. Palontorjunta 5/1960. Amos Anderssonin kuoltua 1961 Tilgmannin omistajaksi tuli Konstsamfundet. Tilgmannin kirjapainotoiminta alkoi muuttua tappiolliseksi 1960-luvulla. Vuonna 1970 Tilgmann lopetti vuodesta 1935 omistamansa vaasalaisen kirjapainon Lito- Björkell Oy:n, ja vuonna 1972 Tilgmannin kirjapaino siirtyi Helsingin keskustasta Espoon Suomenojalle. Kymi Oy osti vuonna 1977 Tilgmannin kirjapainon, ja vuonna 1985 omistajaksi tuli Yhtyneet Paperitehtaat. UPM- Kymmene myi Tilgmannin kirjapainotoiminnan vuonna 1999 Editalle, joka yhdisti sen vuonna 1998 hankkimaansa Lauttasaaren Paino Oy:hyn nimellä Edita Label. Edita Labelin vuonna 2002 ostanut saksalainen perheyhtiö Karl Rauch Verlag Gmbh vuonna 2014 myi yhtiön takaisin suomalaiselle omistajalle, joka otti Tilgmann-nimen uudelleen käyttöön. Tilgmannin entisessä Helsingin painotalossa oli vuodesta 1980 alkaen Eläke-Varman pääkonttori, ja vuonna 2008 sinne siirtyi Euroopan kemikaalivirasto. == Lähteet == Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Entiset suomalaiset kirjapainot
Leo Lehmussaari

Karl Alf Leo Lehmussaari (26. huhtikuuta 1894 Pori – 20. heinäkuuta 1917) oli suomalainen taidemaalari.Suomen Kuvataiteilijamatrikkeli : Leo Lehmussaari Lehmussaari opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1910–1915 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1916–1917. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Leo Lehmussaari Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Tauno Sarantola

Tauno Johannes Sarantola (15. elokuuta 1930 Noormarkku – 3. syyskuuta 2006 Helsinki) oli rovasti, joka työskenteli useissa Helsingin seurakunnissa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin koelyseosta 1950Anja Pankasalo (toim): 1919-1994 Helsingin Koelyseo – Töölön Yhteislyseo- Etu-Töölön yläaste ja lukio 75 vuotta, sivu 127, Helsinki 1994 ISBN 952-90-5512-9 ja vihittiin papiksi 1956. Hän työskenteli ylioppilaspappina 1968–1961 ja Kulosaaren seurakunnan vt. kirkkoherrana 1961–1962. Oltuaan muutaman vuoden Meilahden seurakunnassa hänet valittiin 1967 Kulosaaren kirkkoherraksi, jota tehtävää hän hoiti vuoteen 1985. Tämän jälkeen hän toimi Töölön seurakunnan kappalaisena eläkkeelle siirtymiseensä 1992 saakka. Sarantola muistetaan sanavalmiina ja avarakatseisena. Hänen saarnansa käsittelivät sekä maailman isoja ongelmia että pienen ihmisen vaikeuksia. Kulosaaressa hän sai camillomaisen olemuksensa mukaan lempinimen ”Isä Tauno”. Hänen pitkäaikainen harrastuksensa oli työskentely kristillisen taiteen parissa. Hän toimi Kristillisen kulttuurin liitossa eri johtotehtävissä 1957–1987. Hänen hallinnollisia kykyjään hyödynnettiin myös muissa kirkon tehtävissä. Hän sai kirkon kulttuuripalkinnon 1999. ==Lähteet== * Muistokirjoitus Helsingin sanomissa. * Veli-Matti Hynninen: Ei mikä tahansa saari * Kirkon kulttuuripalkinto rovasti Tauno Sarantolalle === Viitteet === Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Kiikka (taajama)

Kiikka on taajama ja kylä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Taajama oli entisen Kiikan kunnan keskusta, ja vuoden 2009 kuntaliitokseen asti toinen Äetsän kunnan taajamista. Se sijaitsee Kokemäenjoen rannalla kaupungin keskustan ja Pehulan taajaman välissä. Vuonna 2014 taajaman asukasluku oli 1 252\. Kiikan taajama koostuu yhteenkasvaneista Kiikan ja Meskalan kylistä. Kiikka on ollut olemassa viimeistään vuonna 1250, mutta myös Meskala sekä muutamat lähikylät ovat peräisin varhaiskeskiajalta. Kiikasta on löytynyt esihistoriallinen kalmisto ja kirkonmäeltä on löytynyt merovingiaikainen hopea-aarre. Perimätiedon mukaan Meskalassa olisi ollut jo keskiajalla kirkko, mutta ensimmäinen Kiikan kirkko rakennettiin vuonna 1696. Nykyinen Kiikan kirkko on vuodelta 1806. Kiikan entinen rautatieasema, joka avattiin vuonna 1895 ja suljettiin vuonna 1983, sijaitsee nykyisen taajama-alueen itäpuolella. Kirkon edustalla kulkee niin sanottu Kiikan raitti, joka edustaa 1920- ja 1930-lukujen jugend-tyylistä arkkitehtuuria. Kiikassa on alakoulu, yläkoulu, kauppa, asiamiesposti, pankki, uimahalli ja apteekki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kiikan kyläseura Luokka:Kiikan kylät Luokka:Suomen kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset Luokka:Sastamalan taajamat