EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Australosyodon

Australosyodon (nimen merkitys: ”eteläinen karjunhammas”) on sukupuuttoon kuollut Dinocephalia-alalahkoon kuuluva terapsidisuku. Se oli keskikokoinen lihansyöjä, joka eli keskisellä permikaudella. Sukuun luetaan yksi laji Australosyodon nyaphuli. Se kasvoi todennäköisesti noin 1,8 metrin pituiseksi. Sen kallon pituuden tiedetään olevan 26 cm. Australosyodonin fossiilinen kallo (NMQR 3152) on löydetty Etelä-Afrikasta. Australosyodon nyaphuli Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 7. 11. 2013) Genus: Syodon KUTORGA, 1838 Paleofile.com (viitattu: 27. 1. 2014) Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 == Fylogenia == Cisneros et al., (2012): Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Notosyodon

Notosyodon (nimen merkitys: ”eteläinen karjunhammas”) on sukupuuttoon kuollut keskisellä permikaudella elänyt terapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji Notosyodon gusevi. Notosyodon kuuluu Dinocephalia-alalakoon ja lihaa syöviin anteosaureihin. Sen huonosti säilyneitä fossiileja on löydetty Kazakstanista ja Venäjältä.By Group‎ > ‎Dinocephalia‎ Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 7. 11. 2013) Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Genus: Notosyodon CHUDINOV, 1968 Paleofile.com (viitattu: 23. 1. 2014) == Fylogenia == Cisneros et al., (2012): Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Vulkanus

Vulkanus tai Vulcanus on muinaisroomalaisessa uskonnossa ja roomalaisessa mytologiassa tulen ja tulivuorten sekä sepäntaitojen jumala.Lurker 1987, s. 200 Roomalaiset omaksuivat Vulkanuksen alun perin etruskeilta. Vulkanus kuvataan usein sepän vasaran kanssa.Corbishley, Mike "Ancient Rome" Warwick Press 1986 Toronto. Vulcanalia-juhla oli vuotuinen roomalainen juhla, jota vietettiin elokuun 23. päivänä Vulkanuksen kunniaksi. Hänen kreikkalainen vastineensa on Hefaistos, taonnan ja tulen jumala. Roomalaisten mukaan Vulkanus asui Vesuvius-tulivuoressa ja vuoren oikut olivat Vulkanuksen tekosten seurauksia. ==Etymologia== Vulkanuksen nimen alkuperästä ei ole varmuutta. Roomalaisen perinteen mukaan nimi liittyy latinankielisiin sanoihin salamoista (fulgur, fulgere, fulmen), jotka puolestaan liittyvät liekkeihin.Varro Lingua Latina V, 10: "Ignis a gnascendo, quod huic nascitur et omne quod nascitur ignis succendit; ideo calet ut qui denascitur cum amittit ac frigescit. Ab ignis iam maiore vi ac violentia Volcanus dictus. Ab eo quod ignis propter splendorem fulget, fulgur et fulmen, et fulguritum quod fulmine ictum."W. W. Skeat Etymological Dictionary of the English Language New York 1963 (first published in 1882) s.v. volcano: "cf. Sanskrit varchar-s: lustre". On esitetty, että nimi ei olisi peräisin latinasta, vaan viittaisi kreetalaiseen luojajumalaan Velchanokseen.Arthur B. Cook Zeus: a study in Ancient religion 1925 Vol. II, pp. 945 ff. ==Palvontamenot== Vulkanuksen vanhin tunnettu pyhättö Roomassa oli sijoitettu Capitoliumin ulkopuolelle foorumille ja ajoittuu muinaisroomalaisiin aikoihin. Roomalaiset pitivät Vulkanusta ja kreikkalaista Hefaistosta samana jumalana.Larousse Desk Reference Encyclopedia, The Book People, Haydock, 1995, p. 215. Vulkanus yhdistettiin kuitenkin enemmän tulen tuhoavaan vaikutukseen. Palvojat toivoivatkin suojelusta tulipaloilta. ==Vulkanuksen pojat== Hyginuksen mukaan Vulkanuksen pojat ovat Philammon, Kekrops, Erichthonius, Corynetes, Cercyon, Philottus ja Spinther.Hyginus Fabulae 158. ==Vulkanus nykyään== Vulkanusta pidetään Sheffieldin suojelijana. Jumaluutta esittävä patsas on kaupungintalon edustalla. Maailman suurin raudasta valettu patsas esittää Vulkanusta ja se sijaitsee Alabaman Birminghamissa. Vulkanuksen mukaan nimettiin 1800-luvulla teoreettinen planeetta Vulkanus. Yksi kääpiöplaneetta Pluton kuista oli kuun löytäjien asettaman nimiehdotusäänestyksen mukaan tulossa nimetyksi Vulkanuksen englanninkielisen nimen mukaan Vulcaniksi, mutta tätä nimiehdotusta ei kuitenkaan hyväksytty Kansainvälisessä tähtitieteellisessä unionissa, sillä se oli jo käytetty teoreettisen planeetan nimelle eikä Vulcan-nimitys myöskään viitannut manalaan kuten muiden Pluton kuiden nimet. Niinpä Pluton uusimmat kuut saivatkin nimet Kerberos ja Styx, sillä nämä nimet olivat äänestyksessä sijoilla 2. ja 3. ==Lähteet== *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Rooman jumalat Luokka:Tulen jumalat Luokka:Seppäjumalat
Anteosauria

Anteosauria on sukupuuttoon kuollut Dinocephalia-alalahkoon kuuluva terapsidien ryhmä. Siihen kuului suuria ja pieniä lihansyöjiä, jotka elivät keskisellä permikaudella. Niiden fossiileja tunnetaan Etelä-Afrikasta, entisen Neuvostoliiton alueelta sekä Brasiliasta ja Kiinasta. Suurimmat anteosaurit kasvoivat usean metrin pituisiksi. Anteosaurian jäsenillä oli kaikista lihaasyövistä synapsideista raskaimmat kallot, kulmahampaat ja etuhampaat. Toisin kuin myöhemmillä terapsideilla, takahampaiden määrä ei ollut vähentynyt anteosaureilla. Anteosaurien kulmahampaat olivat myös taaksepäin kaareutuvat. Tämä kaarevuus näkyy parhaiten Syodon-sukuun kuuluvilla anteosaureilla. Anteosaurit saalistivat todennäköisesti Pareiasauridae-heimon matelioita ja Tapinocephalidae-heimon terapsideja. Brithopus- ja Deuterosaurus-suvut on aikaisemmin luettu Anteosauriaan, mutta tarkemman tutkimuksen perusteella näyttäisi siltä, että ne kuuluvatkin Tapinocephaliaan tai muihin terapsideihin. Täten myös taksoni Brithopodidae ei voi olla synonyymi Anteosauridaelle, kuten on aikaisemmin ajateltu.Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Brithopodidae / Anteosauridae Kheper.net (viitattu 7. 11. 2013) Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS †Anteosauria Mikko's Phylogeny Archive (viitattu 7. 11. 2013) The first record of dinocephalians in South America: Late Permian (Rio do Rasto Formation) of the Parana Basin, Brazil ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Säästöpankkien Keskuspankki

Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Oyj on suomalaisten Säästöpankkien kokonaan omistama talletuspankki. Säästöpankkien Keskuspankin pääasiallisena tehtävänä on toimia Säästöpankkiryhmän keskusluottolaitoksena. Keskusluottolaitoksena Säästöpankkien Keskuspankki tukee Säästöpankkien varainhankintaa ja on mukana pankkien välisessä maksujenvälityksessä. Lisäksi Säästöpankkien Keskuspankki tarjoaa maksuliike-, talletus- ja verkkolaskupalveluja julkisyhteisö- ja suuryritysasiakkaille. == Historia == Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Oy muodostui 18.4.2013 tehdyn yrityskaupan seurauksena. Tällöin suomalaiset säästöpankit (31) yhdessä ostivat Itella Oyj:ltä Itella Pankki Oy:n koko osakekannan. Muutoksen taustalla oli Säästöpankkien tarve turvata keskusluottolaitospalveluiden jatkuminen vuodesta 2015 eteenpäin. Keskusluottolaitospalveluja Säästöpankeille aiemmin tuottanut Aktia Pankki oli syksyllä 2012 ilmoittanut luopuvansa näiden palvelujen tuottamisesta. Samaan aikaan Itellan strategiseen muutokseen soveltui pankin omistuksesta luopuminen. == Katso myös == * Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankki == Lähteet == * Säästöpankkien Keskuspankki * Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Oy YTJ- tietopalvelu, Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä * Säästöpankkiliitto == Aiheesta muualla == * Säästöpankkien Keskuspankki Suomi Luokka:Säästöpankit
Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Diakonia-ammattikorkeakoulun opiskelijakunta – O’Diako on Diakonia- ammattikorkeakoulun opiskelijoita edustava lakisääteinen opiskelijakunta. Opiskelijakunta O’Diako voidaan katsoa perustetuksi vuonna 1998. Diakonia- ammattikorkeakoulussa opiskelee n. 3400 opiskelijaa. ==Historia== O’Diako on saanut alkunsa rekisteröitynä yhdistyksenä, joka alun perin perustettiin toimimaan paikallisten opiskelijayhdistysten yhteistyöelimenä. Sen perustamiskirja on päivätty 6.3.1997. Ammattikorkeakoululain mukaisena opiskelijakuntana se on aloittanut vuonna 2007. ==Toiminta== O’Diakon tehtävänä on muiden opiskelijakuntien ja -järjestöjen tapaan edustaa Diakin opiskelijoita, ajaa opiskelijoiden asioita sekä neuvoa ja palvella opiskelijoita monin tavoin.Edunvalvonta Jäseniä opiskelijakunnalla on kaikilla ammattikorkeakoulun kampuksilla, Helsingissä, Porissa, Oulussa, sekä Itä- Suomessa. Opiskelijakunnan toimisto sijaitsee Diakin Helsingin kampuksellaToimisto . O’Diakon organisaatioon kuuluvat edustajisto, hallitus, sekä henkilökunta. == Organisaatiomuutos == Jokaisella Diakin kampuksella toimi vuosina 2013-2022 paikallinen jaosto. Nämä jaostot juontavat juurensa vanhoihin eri paikkakuntien opiskelijayhdistyksiin. Jaostot huolehtivat tuolloin opiskelijatoiminnan pyörittämisestä eri paikkakunnilla. Niiden vastuulle kuuluvat esimerkiksi paikallinen edunvalvonta, tutorointi sekä paikallisten tapahtumien järjestäminen.Paikallistoiminta Jaostoista luovuttiin vuoden 2023 alussa. O’Diakon hallituksesta jokaisella kampuksella toiminnan koordinoinnista on päävastuussa kampuspuheenjohtaja, jonka kanssa toimivat tapahtumavastaava ja tutoroinnin vastaava, jotka ovat hallituksen jäseniä. Kampuspuheenjohtaja vastaa myös oman kampuksella edunvalvonnasta ja toimii osana edunvalvontaverkostoa, johon kuuluu hallituksen puheenjohtajisto. == Hallituksen puheenjohtajat == O’Diakon hallituksen puheenjohtajat: * 1997 Jouni Juntunen * 1998 Aki Granlund * 1999 Hanna Tavainen * 2000 Sauli Soini * 2001 Hanna Penttinen * 2002 Satu Kuisma * 2003 Salla Lindblad * 2004 Johanna Erkkilä * 2005 Kristiina Wallenius * 2006 Laura Lehtisaari * 2007 Timo Kontio * 2008 Maria Soini * 2009 Jani Havumäki * 2010 Jani Havumäki * 2011 Jaakko Rosengren * 2012 Jaakko Rosengren * 2013 Erkko Virtanen * 2014 Erkko Virtanen * 2015 Marko Hento * 2016 Marko HentoO'Diakon hallitus 2016 valittu (4. helmikuuta saakka), Iiris Hynönen (4. helmikuuta alkaen)Uusi hallitus valittu * 2017 Iiris Hynönen * 2018 Johanna Leppänen * 2019 Niina-Maarit Rautamäki *2020 Taija Välske *2021 Elisa Laitila *2022 Halla Kokkonen *2023 Jere Höyhtyä (11. syyskuuta saakka), Sanja Laitinen-Lindelöf (2. lokakuuta alkaen) *2024 Sanja Laitinen-Lindelöf == Lähteet == == Aiheesta muualla == * O’Diako Luokka:Opiskelijakunnat
Gina Cigna

Gina Cigna (6. maaliskuuta 1900 – 26. kesäkuuta 2001) oli ranskalaissyntyinen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän oli ensimmäinen laulaja, joka levytti Giacomo Puccinin Turandotin nimiroolin. Hänellä oli laaja ohjelmisto, johon kuului muun muassa Monteverdin ja Richard Straussin rooleja.The Guardian: Obituary: Gina Cigna Cigna syntyi Pariisissa, ja hänen oikea nimensä oli Genevieve. Hänen isällään oli italialaiset juuret. Cigna opiskeli pianonsoittoa Pariisin konservatoriossa Alfred Cortot'n johdolla. Sopraano Emma Calvé löysi Cignan, joka oli 26-vuotias, kun pääsi esiintymään Arturo Toscaninille La Scalassa. Hän lauloi Verdin ja Rossinin aarioita säestäen itseään pianolla. Hän sai välittömästi kiinnityksen. Cigna teki ammattimaisen debyyttinsä La Scalassa Freian roolissa Wagnerin Reininkullan esityksessä tammikuussa 1927. Tätä esitystä seurasi esiintyminen Elisabethin roolissa Tannhäuserissa; tämän esityksen jälkeen esiintyi ensimmäistä kertaa Norman roolissa. Hän tuli erityisesti yhdistetyksi tähän rooliin. Cigna opiskeli Toscan nimiroolin sen kantaesittäneen Hariclea Darcléen johdolla. Hän oli mukana elvyttämässä Vincenzo Bellinin tuolloin unohdettua La straniera -oopperaa. Hänellä oli rooleja myös Verdin, Gounod'n, Gluckin, Catalanin, Mascagnin, Respighin, Janáčekin ja Gomesin teoksissa. Kansainvälisellä urallaan Cigna pääsi esiintymään Argentiinaan, Brasiliaan, Unkariin, Yhdysvaltoihin ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän teki Metropolitan- oopperan-debyyttinsä Aidan roolissa (1937) ja esiintyi ensi kertaa Covent Gardenissa 1933. Vuonna 1981 Cigna sai Puccini-palkinnon "vuosisadan parhaana Turandotin esittäjänä". Cignan uraa varjosti toinen maailmansota. Hän ei voinut poistua Italiasta, ja ura Metropolitan-oopperassa päättyi neljän kauden jälkeen. Hän oli vuodesta 1921 naimisissa Maurice Sensen kanssa. Tämän kuoltua Cigna meni uusiin naimisiin Mario Ferrarin kanssa. Vuonna 1947 hän joutui auto-onnettomuuteen matkalla esittämään Toscan roolia Vicenzassa. Hän kaatui esityksen jälkeen ja hänen todettiin kärsineen sydänkohtauksen. Tämä päätti Cignan uran laulajana, mutta hän työskenteli myöhemmin opettajana, jonka oppilaita olivat muiden muassa Elena Mauti Nunziata, Celestina Casapietra ja Maria Parazzini. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset
Blanca Fernández Ochoa

Blanca Fernández Ochoa (22. huhtikuuta 1963 Madrid – 24. elokuuta 2019) oli espanjalainen alppihiihtäjä, pujottelun olympiamitalisti. Myös hänen sisaruksensa Dolores, Francisco ja Juan Manuel ovat olympiatason alppihiihtäjiä, Francisco Espanjan ensimmäinen talvikisojen olympiavoittaja. Fernández Ochoan ruumis löytyi syyskuun alkupäivinä 2019 Madridin lähistöltä La Peñotasta. Blanca Fernández Ochoa sijoittui olympialaisten suurpujottelussa Lake Placidissa 1980 18:nneksi ja Sarajevossa 1984 kuudenneksi. Bormion MM- kilpailuissa 1985 hän oli suurpujottelussa yhdeksäs ja pujottelussa 14:s, Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 pujottelussa ja suurpujottelussa viides, supersuurpujottelussa kymmenes. Fernández Ochoa sijoittui Calgaryn olympialaisissa 1988 pujottelussa viidenneksi. Vailin MM-kilpailuissa 1989 hän oli pujottelussa neljäs ja suurpujottelussa seitsemäs. Hän sai Albertvillen olympialaisissa 1992 pronssia pujottelussa ja sijoittui 12:nneksi suurpujottelussa. Fernández Ochoa oli Espanjan ensimmäinen talviolympialaisten naismitalisti. Fernández Ochoa sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi kaudella 1987–1988, seitsemänneksi 1991–1992, kahdeksanneksi 1986–1987 sekä kymmenenneksi kausilla 1984–1985 ja 1990–1991. Pujottelun maailmancupissa hän oli kolmas kausilla 1990–1991 ja 1991–1992 sekä neljäs 1987–1988. Suurpujottelun maailmancupissa hän sijoittui kolmanneksi 1986–1987 ja viidenneksi 1987–1988, supersuurpujottelun maailmancupissa kolmanneksi 1987–1988. Hän voitti kaikkiaan neljä maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja yhdeksän kertaa kolmanneksi. == Maailmancupin osakilpailuvoitot == Lähde: FIS Päivä Kilpailupaikka Laji 3\. maaliskuuta 1985 Vail suurpujottelu 26\. marraskuuta 1987 Sestriere pujottelu 22\. joulukuuta 1990 Morzine pujottelu 1\. joulukuuta 1991 Lech pujottelu == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Scorpaenoidei

Scorpaenoidei on simppukalojen lahkoon (Scorpaeniformes) kuuluva kalojen alalahko. ==Heimot== Alalahkoon kuuluu 13 heimoa. Varjo, M., Koli, L., Dahlström, H.: Maailman kalojen nimet. Suomen Biologian Seura Vanamo, 2004. ISBN 951-9108-13-0. *Ampiaissimput - Apistidae *Samettisimput - Aploactinidae *Nukkasimput - Caracanthidae *Porsassimput - Congiopodidae *Pehmosimput - Gnathanacanthidae *Kirjosimput - Neosebastidae *Keulasimput - Pataecidae *Skorpionisimput - Scorpaenidae *Korusimput - Sebastidae *Kitasimput - Setarchidae *Velhokalat - Synanceiidae *Purjesimput - Tetrarogidae *Kurnusimput - Triglidae ==Lähteet== Luokka:Simppukalat
Cornwall River Kings

Cornwall River Kings on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Cornwallista Ontariosta. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Cornwall River Kingsin verkkosivut Luokka:Ontariolaiset jääkiekkoseurat
Assia Noris

Assia Noris (oik. Anastasia von Gerzfeld; 26. helmikuuta 1912 Pietari, Venäjän keisarikunta – 27. tammikuuta 1998 Sanremo, Italia) oli venäläissyntyinen Ranskassa kasvanut näyttelijä, josta tuli yksi maailmansotien välisen italialaisen elokuvan suurimmista naistähdistä.Moliterno, s. 226–227. Norisin ensimmäinen elokuva oli Mario Bonnardin Varastettu ääni (Tre uomini in frac) vuonna 1932. Hän näytteli Vittorio De Sican parina Mario Camerinin ohjaamissa romanttisissa komedioissa kuten Darò un milione (”Annan miljoonan”, 1936), Il signor Max (”Herra Max”, 1937) ja I grandi magazzini (”Tavaratalo”, 1939) ja myöhemmin myös aiheeltaan vakavammissa elokuvissa kuten Mario Soldatin Dora Nelson (1939) ja Renato Castellanin Un colpo di pistola (”Laukaus”, 1942). Toisen maailmansodan jälkeen Noris esiintyi vain kahdessa elokuvassa.Moliterno, s. 227. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Internet Movie Database: Assia Noris * Elonet: Assia Noris Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Fenakiitti

Fenakiitti on jalokivi, jonka kovuus on Mohsin asteikolla 8. Sen nimi tulee kreikan kielen sanasta "phenas", joka merkitsee petturia, koska muinoin fenakiitti sekoitettiin kvartsiin. Se voi olla väritön tai keltainen, punasävyinen tai ruskea. Siinä on lasinkiilto ja viirut ovat valkoisia. Sitä hiotaan harvoin koruissa käytettäväksi. Fenakiitin rakenne on Be2SiO4. == Esiintyminen == Fenakiittia esiintyy pegmatiittiesiintymissä ja soraisissa jokien pohjissa. Sitä on löydetty Itävallasta, Venäjältä, Brasiliasta, Yhdysvalloista, Meksikosta, Sri Lankasta, Myanmarista, Tansaniasta ja Madagaskarilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Phenakite Mineral Data * Mindat: Phenakite * Handbook of Mineralogy: Phenakite (pdf) Luokka:Jalokivet Luokka:Silikaattimineraalit
Microsyodon

Microsyodon (nimen merkitys: ”pieni karjunhammas”) on sukupuuttoon kuollut permikaudella elänyt Dinocephalia-alalahkon terapsidisuku. Sukuun luetaan yksi laji Microsyodon orlovi. Se oli Anteosauriaan kuuluva lihansyöjä.Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Genus: Microsyodon IVACHNENKO, 1995 Paleofile.com (viitattu: 23. 1. 2014) Genus: Syodon KUTORGA, 1838 Paleofile.com (viitattu: 23. 1. 2014) ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Kylänmies

Kylänmies (tyyliteltynä #kylänmies) on rap-artisti Uniikin 29. marraskuuta 2013 julkaistu viides sooloalbumi. Albumin ensimmäinen single ”Puita uuniin” julkaistiin 1. elokuuta 2013, mutta ainoastaan YouTubessa. Toinen single, ”Pätkätöis”, julkaistiin 27. syyskuuta 2013. Albumin nimessä käytetty #-merkki viittaa sosiaalisessa mediassa käytettävään hashtag-tunnisteeseen. Uniikki on luonnehtinut albumia myös perhealbumiksi, koska sillä esiintyy niin paljon vierailijoita. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33. == Kappaleet == # (mukana Andu, Tasis & Asa) # # (mukana Elastinen & Mikael Gabriel) # # (mukana VilleGalle & Mikael Gabriel) # (mukana Elastinen & Timo Pieni Huijaus) # (mukana Ike) # # (mukana Trilogia) # (mukana Cheek) # (mukana Jontte Valosaari) == Biitit == * Beni Blanco: 1, 4, 7, 11 * MMEN: 2 * Elastinen: 3, 6 * MDS: 5, 9 * Iso H & J. Kivitie: 8 * HeavyWeight & RZY: 10 == Lähteet == Luokka:Uniikin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Archaeosyodon

Archaeosyodon (nimen merkitys: ”muinainen karjunhammas”) on sukupuuttoon kuollut keskisellä permikaudella elänyt terapsidisuku. Se kuuluu Dinocephalia- alalahkoon ja Anteosauridae-heimoon. Sukuun luetaan yksi laji nimeltä Archaeosyodon praeventor. Archaeosyodon oli lihansyöjä, jonka kallon pituus on noin 30 cm ja ruumiin pituus todennäköisesti noin 1,5 metriä. Sen kallo oli verrattain korkea ja leveä takaosastaan ja silmäkuoppien yläosa ja kallon yläosa ovat paksua luuta, mikä saattaa viitata päänpuskemiskäyttäytymiseen. Lisäksi tämän terapsidin kulmahampaat ovat kaarevat ja lyhyehköt. Archaeosyodon tunnetaan yhdestä epätäydellisesti säilyneestä fossiloituneesta kallosta, mikä on löydetty Permin alueelta, Venäjältä.Archaeosyodon praeventor Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 7. 11. 2013) Genus: Syodon KUTORGA, 1838 Paleofile.com (viitattu: 27. 1. 2014) Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Brithopodidae / Anteosauridae Kheper.net (viitattu 7. 11. 2013) ==Fylogenia== Cisneros et al., (2012):Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Antimonioksikloridi

Antimonioksikloridi eli antimonikloridioksidi (SbOCl) on epäorgaaninen antimonin yhdiste. Ainetta käytetään pääasiassa muiden antimoniyhdisteiden valmistukseen. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Antimonioksikloridi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, joka ei liukene veteen. Kuuma vesi hydrolysoi sen.Sabina C. Grund, Kunibert Hanusch, Hans J. Breunig & Hans Uwe Wolf: Antimony and Antimony Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 7.11.2013 Yhdiste liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin ja kloroformiin, minkä perusteella antimonioksikloridilla on sidoksessaan kovalenttista luonnetta. Antimonioksikloridia valmistetaan laimentamalla hieman antimonitrikloridin vesiliuosta, jolloin hydrolyysin seurauksena muodostuu antimonioksikloridia. Jos laimentamiseen käytetään paljon vettä muodostuu antimonidikloridipentoksidia (Sb4Cl2O5) ja muita polymeerisiä kloridioksideja. Antimonioksikloridia käytetään muiden antimonisuolojen valmistuksen lähtöaineena, kankaiden palonestoaineena, valkoisena väriaineena ja keinotekoisen savun muodostamiseen. Aikaisemmin sitä on käytetty myös lääketieteessä Algarot-pulverin nimellä. :SbCl3 \+ H2O → SbOCl + 2 HCl ==Lähteet== Luokka:Antimoniyhdisteet
Ernie Johnson Jr.

Ernest ”Ernie” Johnson Jr. (s. 7. elokuuta 1956 Milwaukee, Wisconsin) on yhdysvaltalainen urheilutoimittaja, -selostaja ja tv-juontaja. Hän on vuodesta 1989 työskennellyt Turner-yhtymän palveluksessa yhtiön eri kanavilla. Parhaiten Johnson tunnetaan suositun Inside the NBA -koripallostudio-ohjelman juontajana. Hänen kanssaan studiossa ovat vakituisesti entiset huippukoripalloilijat Shaquille O'Neal, Charles Barkley ja Kenny Smith. Johnsonin isä Ernie Johnson Sr. oli entinen MLB-syöttäjä ja pelasi pääsarjatasolla vuosina 1950–1959. Peliuransa jälkeen hän toimi selostajana baseballotteluissa, ja vuosina 1993–1996 hän selosti Atlanta Bravesin otteluita yhdessä poikansa kanssa. Johnson Sr. kuoli vuonna 2011. ==Muuta== Johnsonilla havaittiin vuonna 2003 non-Hodgkinin lymfooma. Luokka:Yhdysvaltalaiset urheilutoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluselostajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Strahan

Michael Anthony Strahan (s. 21. marraskuuta 1971 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Nykyään hän toimii Live with Kelly and Michael -keskusteluohjelman toisena juontajana yhdessä Kelly Ripan kanssa, ja FOX- televisiokanavan NFL-asiantuntijana. Peliurallaan Strahan valittiin seitsemän kertaa NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Kaudella 2001 hänet valittiin NFL:n parhaaksi puolustavaksi pelaajaksi, ja hän rikkoi yhden kauden ennätyksen säkityksien määrässä. Strahan lopetti pelaajauransa kauteen 2007, jolloin hänen koko ammattilaisuransa edustama New York Giants voitti Super Bowlin. Hänet valittiin vuonna 2010 NFL:n 2000-vuosikymmenen All-Decade Teamiin ja vuonna 2014 Pro Football Hall of Fameen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brenda Martinez

Brenda Martinez (s. 8. syyskuuta 1987) on yhdysvaltalainen, keskimatkan juoksuihin erikoistunut yleisurheilija. Martinez saavutti alun perin MM- pronssia 800 metrin juoksussa Moskovassa 2013 ennätyksellään 1.57,91. Hän nousi myöhemmin hopealle, kun toiseksi sijoittunut Marija Savinova hylättiin dopingin takia. Hän on karsiutunut MM-kilpailuissa välierissä 800 metrillä 2015 ja 2017 sekä olympialaisissa 1 500 metrillä 2016. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 Martinez sijoittui 1 500 metrillä viidenneksi. Istanbulin MM-hallikilpailuissa 2012 hän ei selviytynyt 1 500 metrillä loppukilpailuun. Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa Martinez on voittanut sisäradoilla 1 500 metrillä kultaa 2016 ja sijoittunut toiseksi 2012. Ulkoradoilla hän on saavuttanut 800 metrillä hopeaa 2013 ja 2015 sekä pronssia 2017 ja 1 500 metrillä pronssia 2016.http://www.usatf.org/Athlete-Bios/Brenda-Martinez.aspx == Henkilökohtaiset ennätykset == Matka Aika Paikka Vuosi 800 m 1.57,91 Moskova 18. elokuuta 2013 1 000 m 2.38,48 Dubnica nad Váhom 26. elokuuta 2012 1 500 m 4.00,94 Monaco 19. heinäkuuta 2013 maili 4.26,76 Falmouth 11. elokuuta 2012 5 000 m 15.30.89 Pasadena 8. kesäkuuta 2013 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rich Eisen

Richard ”Rich” Eisen (s. 24. kesäkuuta 1969 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen urheilutoimittaja ja televisiojuontaja. Hän on vuodesta 2003 työskennellyt amerikkalaisen jalkapallon NFL-liigan omalla kanavalla, NFL Networkilla. Ennen NFL Networkin palkkalistoille siirtymistä Eisen toimi vuosina 1996-2003 televisioankkurina ESPN-kanavalla, tavallisesti Stuart Scottin parina. Hän on myös toiminut yhtenä US Open -tennisturnauksen selostajana CBS-kanavan lähetyksissä. Urheilun lisäksi Eisen on juontanut TNT- kaapelikanavalla The Great Escape -tositelevisio-ohjelmaa. Luokka:Yhdysvaltalaiset urheilutoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluselostajat Luokka:Yhdysvaltalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etšmiadzinin katedraali

Etšmiadzinin katedraali () sijaitsee Armenian lounaisosassa Vagharšapatin eli Etšmiadzinin kaupungissa, joka on maan kirkollinen keskus. Pyhän Gregorios Valontuojan vuosina 301–303 paikalle rakennuttama basilika oli tiettävästi maailman kolmanneksi vanhin kristillinen kirkko. Se rakentaminen aloitettiin samaan aikaan kun Armenian kuningaskunnasta tuli maailman ensimmäinen kristinuskon valtionuskonnokseen ottanut maa. Katedraaliin lisättiin kellotapuli 1650-luvulla ja sakasti 1860-luvulla. Katedraalin freskot on maalannut Naghash Hovnatan vuona 1712–1721. Katedraalin pituus on 33 metriä ja leveys 30 metriä, ja se on yli 20 metriä korkea. Etšmiadzinin katedraali muodostaa yhdessä kahden lähistöllä olevan kirkon sekä muutaman kilometrin päässä sijaitsevan Zvartnotsin katedraalin raunioiden kanssa kokonaisuuden, joka on kuulunut vuodesta 2000 lähtien Unescon maailmanperintöluetteloon. Kohde täyttää maailmanperintökohteiden kriteerit II ja III. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Katedraalit Luokka:Uskonnolliset rakennukset Armeniassa Luokka:Kristinusko Armeniassa Luokka:Armenian apostolinen kirkko Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Armeniassa
Lasse Rantanen

Lasse Rantanen (s. 1966) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka tunnetaan etenkin näyttävistä kuvituksistaan Helsingin Sanomissa. Grafia nimesi hänet Vuoden graafikoksi 2005. Rantanen valmistui taiteiden maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2000. Hän kutsuu itseään visuaaliseksi journalistiksi: ”Jos suunnittelija ja kuvittaja ei vastaa sisällöstä samalla tavalla kuin toimittaja, työstä tulee pelkkää koristetaidetta.” Rantanen on toiminut Art Directorina Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä, Suomen Kuvalehdessä ja Urheilulehdessä. Hän on kouluttanut lehdentekijöitä Suomessa ja ulkomailla ja osallistunut monien lehtien kehitysprojekteihin. Vuonna 2007 Rantanen kirjoitti ensimmäisen suomalaisen aikakauslehden visuaalisesta suunnittelua koskevan oppaan Mistä on hyvät lehdet tehty. Vuonna 2013 hän julkaisi yhdessä Veripalvelussa työskennelleen vaimonsa Leena Valmun kanssa ensimmäisen lasten tietokirjansa verisolupoika Filiuksesta. Rantanen jakaa työtilan Vesa Lehtimäen, Ville Tietäväisen ja Mikko Pelttarin kanssa Helsingin Kallion Alppikadulla. Rantanen kuuluu viiden graafikon ryhmään, jolla on yhteinen Linjamiehet-portfolio. Vuonna 2012 Rantanen palkittiin kultamitalilla pohjoismaisessa sanomalehtikilpailussa (SNDS, Best of Scandinavian News Designin) Helsingin Sanomien artikkeliin Kriisi vailla loppua vuonna 2011 tekemästään kuvituksesta. Rantanen on palkittu myös Vuoden huiput -kilpailussa, jonka ylituomarina hän toimi vuonna 2012. ==Teoksia== *Mistä on hyvät lehdet tehty – visuaalisen journalismin keittokirja, Hill and Knowlton Finland Oy, 2007 *Lapin sydän, yhdessä Hannu Tarmion kanssa, Nemo 2012, ISBN 9789522401809 *Filius ja elinkaikkeuden arvoitus, (kuvitus) WSOY 2013 *Probus ja suuri suoliston taistelu (kuvitus) Aula & Co 2016 *Odina ja uuden elämän alku (kuvitus) Aula & Co 2018 *Raha pilaa kaiken – kriittisen ajattelijan kuvakirja Docendo 2024 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Linjamiehet.fi Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyrargyriitti

Pyrargyriitti on sulfideihin kuuluva mineraali. Sen kidejärjestelmä on heksagoninen. Kemiallinen kaava on Ag3SbS3. == Esiintyminen == Pyrargyriittia esiintyy hydrotermisissä juonissa, joissa usein esiintyy muita hopeaa sisältäviä mineraaleja. Sitä on löydetty Saksasta, Boliviasta, Sardiniasta, Tšekistä, Meksikosta ja Chilestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Webmineral: Pyrargyrite Mineral Data * Mindat: Pyrargyrite * Handbook of Mineralogy: Pyrargyrite (pdf) Luokka:Sulfidimineraalit
Haaro

Haaro () on kylä Laitilassa noin 9 kilometriä Laitilan keskustasta itäkoilliseen. Asukkaita Haarossa on 28, mikä tekeekin siitä yhden Laitilan vähäväkisimmistä kylistä. Haaron lähin naapurikylä on Malko lännessä. Kylän alueella virtaa Malvonjoki sekä pieni Haaronjoki, joka on myös Haaron alueella olevan Hepojärven laskujoki. Luokka:Laitilan kylät
Deuterosaurus

Deuterosaurus (nimen merkitys: ”toinen lisko”) on sukupuuttoon kuollut permikautinen terapsidisuku. Se kuuluu Dinocephalia-alalahkoon ja on aikaisemmin luettu Anteosauriaan, mutta tarkemman tutkimuksen perusteella se näyttäisi kuuluvan sittenkin Tapinocephaliaan.Systematics of the Anteosauria (Therapsida: Dinocephalia) Journal of Systematic Palaeontology Volume 9, Issue 2, 2011 Sukuun luetaan lajit Deuterosaurus biarmicus ja ”Deuterosaurus gigas”. ”D. gigas” on kuitenkin hyvin erilainen verrattuna D. biarmicusiin. Itse asiassa sillä on havaittu olevan Tapinocephalidae-heimon terapsideille tyypilliset hampaat, ja se saattaakin oikeasti kuulua Ulemosaurus-sukuun. Deuterosauruksen kallon pituus on noin 23 cm ja kokonaispituudeksi on arvioitu noin 1,2 metriä. Deuterosauruksella on pienehköt takahampaat ja kallon yläosa silmien edestä paksua luuta. Deuterosaurus oli todennäköisesti kaikkiruokainen tai kasvinsyöjä. Sen fossiileja on löydetty Venäjältä.Brithopodidae / Anteosauridae Kheper.net (viitattu 7. 11. 2013) Deuterosaurus Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 7. 11. 2013) †Anteosauria Mikko's Phylogeny Archive (viitattu 7. 11. 2013) T. H. Huxley luuli Deuterosaurusta ja Bathygnathusta triaskautisiksi dinosauruksiksi, mutta myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet niiden olevan permikaudella eläneitä synapsideja ja siis läheisempää sukua nisäkkäille kuin dinosauruksille.Carnivorous dinocephalian from the Middle Permian of Brazil and tetrapod dispersal in Pangaea Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America vol. 109 no. 5 1584–1588 TRIASSIC DINOSAURIA Nature first issue 4. marraskuuta 1869 Bathygnathus Borealis, Leidy, and the Permian of Prince Edwards Island Science Vol. XXII No. 550. EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS On Dental Occlusion and Saber Teeth Science 25. maaliskuuta 2011: Vol. 331 no. 6024 pp. 1525-1528 ==Lähteet== Luokka:Dinocephalia
Hartikkala

Hartikkala on kaupunginosa Laitilassa, keskustaajaman eteläosissa Valtatie 8:n ja Kantatie 43:n väliin jäävällä alueella, jotka risteävät Hartikkalan pohjoiskärjessä. Asuntokanta on omakotitalovaltaista, mutta myös rivi- ja kerrostaloja on. Hartikkalassa on muun muassa aikuiskoulutuskeskus WinNova, Lounasravintola Wilhelmiina & Waltteri, sekä Teboilin D-asema. Luokka:Laitilan kylät
Burmankuhankeittäjä

Burmankuhankeittäjä (Oriolus tenuirostris) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Burmankuhankeittäjää tavataan Aasian kaakkoisosissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei tiedetä, mutta lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kuhankeittäjät
Naamiokuhankeittäjä

Naamiokuhankeittäjä (Oriolus chinensis) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Naamiokuhankeittäjää tavataan Etelä-, Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kuhankeittäjät
Haukka (Laitila)

Haukka () on kylä Laitilassa noin 7 kilometriä Laitilan keskustaajamasta eteläkaakkoon. Haukan lähimmät naapurikylät ovat Kovero pohjoisessa, Kiveinen lännessä ja Viikainen lounaassa. Luokka:Laitilan kylät
Sãotoménkuhankeittäjä

Sãotoménkuhankeittäjä (Oriolus crassirostris) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sãotoménkuhankeittäjää tavataan kotoperäisenä São Tomélla. Lajin kannaksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen populaatio ja levinneisyysalue ovat pienet. ==Lähteet== Luokka:Kuhankeittäjät Luokka:Uhanalaiset linnut
Jonquière Marquis

Jonquière Marquis on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Saguenaysta Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Jonquière Marquisin verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1996 perustetut urheiluseurat
Emanuel Saloheimo

Emanuel Saloheimo, ent. Berner (28. elokuuta 1842 Viipuri – 10. helmikuuta 1909 Mikkeli) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Saloheimon vanhemmat olivat lääninrovasti Axel Emanuel Berner ja Katarina Olivia Pesonius. Sukunimensä hän suomensi 1906. Saloheimo valmistui filosofian kandidaatiksi 1865 ja hovioikeuden auskultantiksi 1868. Hän palveli Viipurin hovioikeudessa vuodesta 1872 alkaen ja erosi sieltä notaarina 1885. Käkisalmen tuomiokunnan tuomari hänestä tuli 1885 ja Rautalammin 1887. Tuomarin virastaan Saloheimo erosi 1891, koska sai sakkoja 1898 vahvistetun mutta 1890 peruutetun rikoslain käytöstä, katsottuaan peruutuksen laittomaksi. Maanviljelijänä toimittuaan Saloheimosta tuli Kansallispankin Mikkelin konttorin johtaja 1902. Hän oli usean eri valtionkomitean jäsen, toimi talonpoikaissäädyn notaarina valtiopäivillä 1867 ja porvarissäädyssä Mikkelin edustajana valtiopäivillä 1882, 1897, 1899 ja 1900, viimeksi mainittuna vuonna laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana. Viitattu 7.11.2013. Saloheimo, joka kuoli naimattomana, lahjoitti huomattavia summia mm. Otavan opistolle ja Suomalaiselle tiedeakatemialle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Fazlullah

Fazlullah (1974 — 14. kesäkuuta 2018) oli Pakistanin Talibanin johtaja. Hänet valittiin liikkeen johtajaksi marraskuussa 2013 Yhdysvaltain lennokki-iskussa kuolleen Hakimullah Mehsudin tilalle. Fazlullah toimi vuosina 2007–2009 Swatin laakson Taliban-johtajana ja määräsi alueelle tiukan tulkinnan šaria-laista. Armeijan vallattua alueen Fazlullah pakeni Afganistaniin. Vuonna 2012 Fazlullah suunnitteli iskun tyttöjen koulunkäyntioikeutta puolustanutta Malala Yousafzaita vastaan. Marraskuussa 2013 Fazlullah valittiin Pakistanin Talibanin johtoon ja hän palasi maanpaosta takaisin Pakistaniin.http://yle.fi/uutiset/pakistanin_taliban- pomo_palasi_maanpaosta/6965861 == Lähteet == Luokka:Pakistanilaiset terroristit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Rivière-du-Loup 3L

Rivière-du-Loup 3L on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Rivière- du-Loupista Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Rivière-du-Loup 3L:n verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Perfume (Britney Spearsin kappale)

"Perfume" on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Britney Spearsin kappale ja hänen kahdeksannen studioalbuminsa Britney Jeanin toinen single. Kappaleen ovat kirjoittaneet Spears itse ja Sia Furler. http://www.britneyspears.com/news/187643 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet Luokka:Sia
Arvo Partanen

Arvo Partanen (6. syyskuuta 1918 Sonkajärvi – 4. tammikuuta 1989) oli suomalainen vahtimestari ja nuortenkirjailija. Partasen vanhemmat olivat metsätyömies Aatami Partanen ja Liisa Remes. Hän oli naimisissa vuodesta 1941 Hilja Kervisen kanssa. == Teoksia == * Perälän pikku renki. Ristin voitto, Helsinki 1953 == Lähteet == * *Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Arvo Partanen (arkistoitu 4. maaliskuuta 2016) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Saint-Georges Cool FM 103.5

Saint-Georges Cool FM 103.5 on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Saint-Georgesta Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Saint-Georges Cool FM 103.5 verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Sorel-Tracy Éperviers

Sorel-Tracy Éperviers on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Sorel- Tracysta Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Sorel- Tracy Éperviersin verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Thetford Assurancia

Thetford Assurancia on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Thetford Minesta, Quebecista. Seura pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Thetford Mines Isothermicin verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Rita von Willebrand

Rita Elma Harriet von Willebrand, o. s. Winckelmann (10. lokakuuta 1918 Kööpenhamina – 24. joulukuuta 1957) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Rita von Willebrandin vanhemmat olivat Emil Anton Winckelmann (1873–1950) ja Harriet Hornemann. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1936. Hän oli naimisissa vuodesta 1939 mainospäällikkö, radiotoimittaja Lars Hermansson von Willebrandin (1910–1955) kanssa. Rita von Willebrandin romaani palkittiin 1949 pidetyssä pohjoismaisessa maaseutuaiheisessa romaanikilpailussa. == Teoksia == * Så var med dem ; roman. Lantbruksförbundets tidskriftsaktiebolag, Stockholm 1949, suomeksi nimellä Niin heidän kävi : romaani. Pellervo-Seura, Helsinki 1949 == Lähteet == * * Geni.com : Rita Elma Harriet von Willebrand (Winckelmann) * Svenskt författarlexikon 2. 1941-1950 (Projekt Runeberg) * Kysy kirjastonhoitajalta -kysymys : Pohjoismaisessa talonp.romaanikilpailussa menestyivät -49 Knut Vatneström, Rita von Willebrand ja Hans Mölbjerg. Saako heistä mistään tietoa? === Viitteet === Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Trois-Rivières Viking

Trois-Rivières Viking on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Trois- Rivièresista Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Trois- Rivières Vikingin verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Valleyfield Braves

Valleyfield Braves on kanadalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Valleyfieldista Quebecista. Se pelaa LNAH-liigaa. == Aiheesta muualla == * Valleyfield Bravesin verkkosivut Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoseurat
Nästi

Nästi () on kylä Laitilassa, 14 kilometriä Laitilan keskustaajamasta kaakkoon. Kylä sijaitsee valtatien 8 varrella Mynämäen vastaisella rajalla; matkaa Mynämäen keskustaan on noin 15 kilometriä. Nästin lähin naapurikylä Laitilan puolella on Krouvi, joka tunnetaan myös nimellä Krouvinummi. Luokka:Laitilan kylät
Sanelma Kuusisto

Sanelma Marjatta Kuusisto (16. syyskuuta 1918 Kauhajoki – 14. huhtikuuta 1995 Kauhajoki) oli suomalainen runoilija. Hän oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä. == Teoksia == * Hiilivalkea: runoja. Tekijä, Kauhajoki 1974 * Syntinen nainen: runoja. Pohjanmaan kirjailijat, Vaasa 1981 * Mökinakan lauluja: runoja. Alea-kirja, Helsinki 1983 * Voi yhyren kerran: ne parantumattomat pohojalaaset ; kuv. Erkki Palmu. Alea-kirja, Helsinki 1984 * Olkisydän: runoja ; kansi ja piirrokset Jorma-Tapio Valkama. S. Kuusisto, Kauhajoki 1987 * Joulukortti; piirrokset Pekka Latva. Kauhajoen kirjapaino: Kauhajoki 1991 * Posliinimaalari: runoja. S. Kuusisto, Kauhajoki 1993, 2. laaj. painos 1995 == Toimitustöitä == * Pystymetsästä. Jalasjärven ja Kauhajoen kynäilypiirit, Jalasjärvi - Kauhajoki 1978 == Lähteet == * (toimimaton linkki) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Frederick Schipizky

Frederick Alexander Schipizky (s. 20. joulukuuta 1952 Calgary) on kanadalainen säveltäjä. Hän valmistui musiikin kandidaatiksi Brittiläisen Kolumbian yliopistosta 1974 ja maisteriksi Juilliard Schoolista 1978. Ensin mainitussa opinahjossa Schipizkya opetti Elliot Weisgarber; jälkimmäisessä hänen opettajinaan toimivat Roger Sessions ja David Diamond. Schipizkyn oma soitin on kontrabasso, jota hän on soittanut muun muassa Vancouverin sinfoniaorkesterissa. Hän alkoi opettaa teoriaa ja sävellystä Vancouverin musiikkiakatemiassa 1981 sekä kontrabassonsoittoa Douglas Collegessa 1989.The Canadian Encyclopedia: Frederick Schipizky Schipizkyn säveltämiä teoksia ovat esittäneet orkesterit Calgaryssa, Winnipegissä, Vancouverissa ja Victoriassa. Hän on ottanut vastaan tilauksia muiden muassa Vancouverin sinfoniaorkesterilta. Phyllis Mailing levytti hänen teoksensa Three Songs for Mezzo-Soprano (1974). Muita Schipizkyn teoksia ovat muiden muassa ensimmäinen sinfonia, From under the Overture (1990), Symphonic Sketches (1976, uusi versio 1977) ja Variations for Solo Violin (1979). Schipizkyn sävellykset ovat usein lyyrisiä, ja niissä on usein tonaalinen keskus. Hän on itse maininnut, että hänen eklektiseen tyyliinsä ovat vaikuttaneet ainakin venäläiset säveltäjät, kuten Sergei Prokofjev, Dmitri Šostakovitš ja Igor Stravinsky. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset kontrabasistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phyllis Mailing

Phyllis Margaret Mailing (4. marraskuuta 1929 Brantford, Ontario – 26. marraskuuta 2004 West Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen mezzosopraano. Hän opiskeli Hamiltonin konservatoriossa ja The Royal Conservatory of Musicissa. Hän teki soolodebyyttinsä Ernest MacMillanin johtamassa Johann Sebastian Bachin Johannes-passion esityksessä Toronton Mendelssohn-kuoron kanssa vuonna 1955. Mailing oli vuosina 1965–7 ja 1970–5 Simon Fraserin yliopiston nimikkotaiteilija. Hän johti yliopiston kolmea kuoroa. Hänestä tuli täysiaikainen opettaja Vancouverin musiikkiakatemiassa 1980-luvun alussa, ja hänestä tuli sen lauluosaston johtaja vuonna 1983.The Canadian Encyclopedia: Phyllis Mailing Mailing esiintyi lisäksi muun muassa solistina oopperassa Stratfordissa, Ontariossa. Hän teki yhteistyötä Vancouverin sinfoniaorkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Mailing oli vuosina 1960–75 naimisissa säveltäjä R. Murray Schaferin kanssa ja kantaesitti monia tämän sävellyksiä. Hän esiintyi myös monien muiden aikansa säveltäjien, kuten István Anhaltin, Walter Babiakin ja Barbara Pentlandin teosten kantaesityksissä. Vuonna 1977 Mailingille myönnettiin Canadian Music Council Medal hänen palveluksistaan kanadalaisessa musiikkielämässä. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Jussi-Pekka Niittymäki

Jussi-Pekka Ilmari Niittymäki (s. 13. kesäkuuta 1986 Loimaa) toimii pelinjohtajana ja päävalmentajana Miesten Ykköspesiksessä pelaavan Loimaan Palloilijat Junioripesiksessä. Pelinjohtoura alkoi vuonna 2003 samaisen seuran d-tytöissä ja jatkui samassa joukkueessa kolmen kauden ajan. Kaudet 2007 ja 2008 Niittymäki toimi Laitilan Jyskeen b-tyttöjen pelinjohtajana ja valmentajana. Kaudella 2007 pelaamisen ohella hän valmensi Köyliön Lallien c-poikia. Aikuisvalmennukseen Niittymäki siirtyi kaudeksi 2010, kun hän otti ohjat Köyliön Lallien naisten Ykköspesis joukkueessa. Joukkuetta hän valmensi kahden kauden ajan. Kaudella 2011 hän otti ohjat myös nykyisessä pestissään. Kaksi ensimmäistä kautta meni Suomensarjassa. Molemmilla kausilla joukkue eteni aina nousukarsintaan. Ensimmäisellä kerralla Sotkamon Jymy oli niukasti parempi, mutta 2012 joukkue kaatoi Vaasan Mailan voitoin 1-2. Debyyttikausi Ykköspesiksessä tuotti runkosarjassa kymmenennen sijan. LP-j säilytti paikkansa karsinnoissa kaatamalla Helsingin Puna-Mustat 3-1. Niittymäki valittiin Loimaan Palloilijat Junioripesiksen varapuheenjohtajaksi vuodeksi 2014. Hän opiskelee Turun Ammattikorkeakoulussa Urheilujohtamista ja -markkinointia aikuispuolella. Hän valmistui Loimaan Lukiosta vuonna 2005 ja opiskeli Liiketaloutta Seinäjoen Ammattikorkeakoulussa vuodet 2008-2012 kuitenkaan valmistumatta. Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Salmijärven kalliomaalaus

Salmijärven- eli Lautmäen kalliomaalaus on pieni kalliomaalauskohde Salmijärven lounaisosassa Vihdissä, joka on ajoittamaton. Maalauksen löysi Jussi Kivi vuonna 1996. == Kallio ja sen sijainti == Maalauskallio sijaitsee pienen Salmijärven lounaisosassa olevan Lautmäen niemen itäpuolella. Kallio laskee pystysuorana veteen ja maalauksen kohdalla on vedessä kivilohkare. == Maalaus == Seinämässä erottuu heikosti punaväriä neljässä kohdassa 1,7−2 metrin korkeudella veden pinnasta ja parin metrin matkalla. Selviä kuvioita on vaikea erottaa, sillä maalaus on pahoin kulunut. Digitaalisesti vahvistetuista valokuvista voi kuitenkin erottaa oikealle katsovan hirven. Lisäksi löytyy heikot katkelmat toisesta hirvestä ja ihmishahmosta. 2015 Salmijärvi kallio 03.jpg|Salmijärven kalliomaalaus seinämä helmikuussa vuonna 2015 2015 02 Salmijärvi kallio 05.jpg|Maalaus löytyy kiven takaa == Katso myös == * Pyyslammen kalliomaalaus sijaitsee noin 3,7 kilometriä kaakkoon. ==Lähteet== * Luukkonen, Ismo: Salmijärvi * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Vihdin historia
Higashisumiyoshi-ku

Higashisumiyoshi-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee Osakan kaupungin eteläosassa. Etelässä se rajautuu Yamatogawa-jokeen ja sen toisella puolella Osakan prefektuurin Matsubaran kaupunkiin, itäpuolella sijaitsee Hirano-ku, pohjoispuolella Ikuno-ku ja länsipuolella Abeno-ku sekä Sumiyoshi-ku. Higashisumiyoshin pinta-ala on 9,75 neliökilometriä ja siellä on 133 122 asukasta (vuonna 2010). Higashisumiyoshin suuralue on perustettu 1. huhtikuuta 1943. Alueella sijaitsee Nagain puisto, joka on yksi Osakan merkittävimmistä. Puistossa on useita urheilukenttiä, tärkeimpänä Nagai-stadion, jossa pidettiin muiden muassa jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2002 ja yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2007. Nagain jalkapallostadion eli Kinchō-stadion toimii vuorostaan Cerezo Osaka -seuran kotikenttänä. Puistossa sijaitsevat myös Nagain kasvitieteellinen puutarha ja Osakan luonnonhistoriallinen museo. Higashisumiyoshia palvelevat Osakan metron Tanimachi-linja ja Midōsuji-linja, JR Westin Kansai-päälinja ja Hanwa-linja sekä Kintetsu-rautateiden Minami- Ōsaka-linja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Higashisumiyoshin suuralueen internetsivut 260px|pienoiskuva|vasen|Näkymä Nagain kasvitieteelliseen puutarhaan 260px|pienoiskuva|vasen|Amamikoso-jinja on yksi suuralueella sijaitsevista pyhäköistä Luokka:Osakan suuralueet