EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Casino Estoril

Casino Estoril on kasino Portugalissa, 18 kilometrin päässä Lissabonista Estorilissa. Se on mainostanut itseään Euroopan suurimmaksi kasinoksi. Se on auki joka päivä (paitsi jouluaattona) kello 15–03. ==Historia== Toisen maailmansodan aikana kasino oli vakoojien ja maanpaossa elävien kuninkaallisten kokoontumispaikka. Kasinon kerrotaan myös antaneen aiheita Ian Flemingin 007-romaaniin Casino Royale. ==Toimilupa== Portugalissa kasinotoiminta on yksityisten yritysten liiketoimintaa, ja se on tarkkaan lailla rajoitettua. Portugali jakautuu kymmeneen alueeseen, joissa kasinotoimintaa voi harjoittaa. Toimiluvista käydään julkinen tarjouskilpailu. Valtio myöntää kasinoiden toimiluvat näille alueille määräajaksi korvausta vastaan. Estoril Sol -yhtiöllä on ollut toimilupa Casino Estoriliin vuodesta 1958 lähtien. Vuonna 2001 Estoril Sol sai toimiluvan jatkon vuoteen 2020 sakka. Tuolloin lupa maksoi 98 miljoonaa euroa. Kertakorvauksen lisäksi yritys maksaa vuosimaksua, jonka suuruus on puolet kasinon pelitoiminnan tuotosta. ==Pelitoiminta== Kasinossa on yli tuhat peliautomaattia ja useita pelipöytiä, joissa pelataan rulettia, blackjackiä, pokeria, baccaratia ja muita pelejä. Vuonna 2007 kasinolla oli töissä 652 työntekijää, joista 537 oli miehiä ja 115 naisia. ==Muuta toimintaa== Kasinossa järjestetään myös viihdenäytöksiä, jotka sisältävät tanssia, musiikkia ja visuaalisia tehosteista. Esityksiä on yleensä joka päivä, ja iltaesityksen yhteydessä on mahdollista illastaa. Kasinolla esitetyt show’t: * Four (2007) * Visions (2008) Vuonna 2008 Estoril Sol -yhtiön 50-vuotisjuhlissa kasinolla esiintyi saksalainen hard rock -yhtye Scorpions. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kasinon kotisivut ja *Estoril Sol yhtiön kotisivut Luokka:Portugalin kasinot Luokka:Cascais
Onkamon seisake

Onkamon seisake (, ) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Tohmajärven kunnan Onkamossa. Kun uusi ratalinja Parikkalasta Tohmajärven Onkamoon valmistui, jäi vanha Onkamon rautatieasema (nykyinen Valkeasuo) siltä sivuun. Valtatie 6:n ja Valtatie 9:n kupeeseen uudelle ratalinjalle avattiin 23. toukokuuta 1971 Säkäniemi-niminen seisake, jolla osa Helsinki–Joensuu- pikajunavuoroista alkoi pysähtyä. Säkäniemen seisakkeen nimi vaihdettiin Onkamoksi toukokuussa 1973, kun vanhan Onkamon aseman nimi puolestaan vaihdettiin Valkeasuoksi. Onkamon seisakkeelta oli jalankulkuyhteys viereiselle Lapinahon seisakkeelle, jossa oli vaihtoyhteys paikallisliikenteen Joensuu–Niirala-välin kiskobussiin. Onkamon seisakkeelta ei ollut paikallisliikennettä. Onkamon seisakkeen laituri oli rakenteeltaan yksinkertainen ja lyhyt. Onkamon seisakkeella pois jääviä pikajunan matkustajia pyydettiin astumaan junasta tiettyjen vaunujen kohdalla, sillä laituri oli lyhyytensä lisäksi heikosti valaistu. Paikalla ei ollut henkilökuntaa eikä lipunmyyntiä. Rata Onkamon seisakkeen kohdalla on viivasuora ja yksiraiteinen. Lähimmät henkilöliikenteen pysähdyspaikat olivat etelän suuntaan Kitee ja pohjoisen suuntaan Hammaslahti. Henkilöliikenne lakkasi Onkamossa ja Hammaslahdessa 4. kesäkuuta 2005. Käyttö oli ollut viimeisen vuosikymmenen aikana hyvin vähäistä. ==Lähteet== Luokka:Pohjois- Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Tohmajärven rautatieliikennepaikat
Pljos

Pljos () on kaupunki Ivanovon alueen Volgan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla paikassa, jossa joki puhkaisee ”portin” moreeniharjuun, 71 kilometriä Ivanovosta koilliseen. Asukkaita on 2 438 henkeä (vuonna 2010). Kaupungin on perustanut Moskovan suuriruhtinas Vasili II suojamaan Kostromaa ja Moskovaa tataarien hyökkäyksiltä. Šolonka-joen suuhun rakennettiin puinen linnoitus, josta on säilynyt maavallien jäänteitä. Sen ympärille syntyi kolme esikaupunkia. 1600–1700-luvuilla kaupunki oli huomattava pellava- ja kangaskaupan keskus. Vuonna 1778 siitä tuli Kostroman lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki, mutta myöhemmin se menetti hallinnolliset tehtävänsä. 1800-luvun lopulla Pljosin talous taantui rautateiden rakentamisen ja Volgan liikenteen vähenemisen takia. Luonnonkauniin ympäristönsä ansiosta siitä tuli sivistyneistön suosima huvilakaupunki, jossa mm. taidemaalari Isaak Levitan asui ja työskenteli vuosina 1888–1889. Volgan rannan kukkuloilla on useita vanhoja kirkkoja: 1600–1700-lukujen vaihteessa rakennettu Neitsyt Marian taivaaseen astumisen katedraali, Pietari-Paavalin kirkko (1841), klassistiset Kolminaisuuden kirkot (1808 ja 1828). Kaupungin pohjoislaidalla sijaitsevat myöhäisklassistinen Kristuksen kirkastumisen kirkko (1849) ja klassistinen Varvaran kirkko (1821). Rantakaupungin keskus on kauppatori, jolla sijaitsevat klassistinen Ylösnousemuksen kirkko (1817), 1800-luvun alun kauppahallit ja paloasema. Kaupungissa on säilynyt runsaasti 1700–1800-luvun vaihteen kaksikerroksisia kauppiastaloja. Arkkitehtuuriltaan erikoinen on 1900-luvun alussa rakennettu jugendtyylinen Pavlovin huvila. Kahden kilometrin päässä kaupungista Spas-Bereznikin eli Prudskojen kylässä on vuonna 1682 rakennettu Kristuksen kirkko. Nykyään Pljos on suojeltu museoalue ja suosittu matkailukohde. Taidegalleriassa ja Isaak Levitanin kotimuseossa on seudulla työskennelleiden maisemamaalarien teoksia. Kaupungin lähellä sijaitsee Fjodor Šaljapinin entinen huvila. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Pljosin museoalueen sivusto * Pljosin kaupungille omistettu sivusto Luokka:Ivanovon alueen kaupungit
In Search of Truth

In Search of Truth on ruotsalaisen progressiivista metallia soittavan yhtyeen Evergreyn vuonna 2001 julkaistu kolmas studioalbumi. ==Kappaleet== # # # # # # # # # === Remasteroitu versio === # * # # ==Kokoonpano== * Tom S. Englund - laulu, kitara * Henrik Danhage - kitara * Michael Håkansson - basso * Patrick Carlsson - rummut * Sven Karlsson - kosketinsoittimet ===Vierailijat=== * Carina Kjellberg - naislaulu * Mercury Choir - kuoro ==Lähteet== *evergrey.net/releases == Aiheesta muualla == * * Luokka:Evergreyn albumit Luokka:Vuoden 2001 albumit
Nauhavuokkokala

Nauhavuokkokala (Amphiprion sandaracinos) on koralliriuttojen kala, jota pidetään myös meriakvaarioissa. == Koko ja ulkonäkö == Nauhavuokkokalan värit ovat samat, mutta kuviointi erilainen kuin muilla vuokkokalalajeilla: oranssilla pohjalla oleva valkoinen raita kulkee pitkin kalan selkärankaa kuononkärjestä pyrstön tyveen. Se voi kasvaa 14 cm pitkäksi.Aquatic community == Alkuperä == Nauhavuokkokalat ovat kotoisin Tyyneltä valtameren länsiosista. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Nauhavuokkokalanaaraat voivat olla aggressiivisia lajitovereitaan ja muita vuokkokaloja kohtaan. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Koralliahvenet
Charles Gald Sibley

Charles Gald Sibley (7. elokuuta 1917 Fresno, Kalifornia – 12. huhtikuuta 1998 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja molekyylibiologi. Sibley opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1948. Sibley matkusti paljon ja teki kenttätutkimuksia Meksikossa (1939 ja 1941), Salomonsaarilla, Bismarckinsaarilla, Papua-Uudessa-Guineassa ja Filippiineillä toisen maailmansodan aikana. Hän palveli luutnanttina Yhdysvaltain laivaston viestintä- ja lääkintähuoltojoukoissa. Sodan aikana hänen tukikohtanaan oli pitkään Emirau Island, joka on nykyisin osa Papua-Uuden-Guinean Uuden-Irlannin provinssia. Vuosina 1948-1949 Sibley toimi Kansasin yliopiston eläintieteen opettajana ja lintuosaston kuraattorina. 1949–1953 hän oli San Josén valtionkoulun eläintieteen apulaisprofessori. 1953–1965 Sibley työskenteli Cornellin yliopistossa, ensin eläintieteen apulaisprofessorina, sitten professorina ja myöhemmin ornitologisen laboratorion johtajana. 1965–1986 hän oli Yalen yliopiston biologian professorina ja Peabody Museumin lintuosaston kuraattorina. 1986–1992 Sibley toimi San Franciscon valtionyliopiston dekaanina, ja vuodesta 1993 kuolemaansa saakka Santa Rosassa toimivan Sonoman valtionyliopiston avustavana biologian professorina. Sibley tutki lintujen luokittelua ja kehitti alan molekyylibiologista tutkimusta. Vuonna 1986 Sibley valittiin Kansallisen tiedeakatemian jäseneksi ja 1986–1990 hän toimi 20. Kansainvälisen lintutieteen kongressin puheenjohtajana. Hänen pääteoksiaan olivat Phylogeny and Classification of Birds (1991), yhdessä Jon Edward Ahlquistin kanssa, ja A world checklist of birds (New Haven: Yale University Press, 1993), yhdessä Monroen kanssa. Sibleyn luokittelua käyttää muun muassa American Ornithologists' Union (AOU). Sibley toimi AOU:n puheenjohtajana 1986–1988. Charles Sibleyn puoliso oli Frances Louise Kelly ja heillä oli kolme tytärtä: Barbara Susanne, Dorothy Ellen ja Carol Nadine. Sibley nimesi linnuista lännenloistopipilon (Pipilo maculatus) alalajit oaxacae, orientalis ja vulcanorum.ITIS == Lähteet == * Muistokirjoitus (The Auk) === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset molekyylibiologit
Moisei Uritski

Moisei Solomonovitš Uritski (; 1873 – 30. elokuuta 1918) oli venäläinen vallankumouksellinen. Vuonna 1917 hän liittyi bolševikkeihin ja kuului lokakuun vallankumouksen jälkeen puolueen johtokaartiin. Uritskin murha elokuussa 1918 yhdessä samaan aikaan tapahtuneen Leninin murhayrityksen kanssa laukaisi salaisen poliisin Tšekan laajamittaisen terroriaallon.Beevor 2022, s. 246 == Elämä == Uritski syntyi Kiovan läänin Tšerkasyssa juutalaisen kauppiaan perheeseen. Vuonna 1897 hän valmistui Kiovan yliopiston juridisesta tiedekunnasta. Vallankumoukselliseen liikkeeseen Uritski liittyi 1890-luvun alussa. Vuonna 1898 hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen jäsen. Vuonna 1899 Uritski karkotettiin Jakutiaan. Vuoden 1903 jälkeen hänestä tuli menševikki. Vuoden 1905 vallankumoukseen hän osallistui Pietarissa ja Krasnojarskissa. Vuonna 1906 karkotettiin Vologdaan ja myöhemmin Arkangelin lääniin. Vuonna 1914 muutti ulkomaille. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Uritski palasi Venäjälle ja liittyi bolševikkipuolueeseen. Elokuussa 1917 hänet valittiin puolueen keskuskomitean jäseneksi ja maaliskuussa 1918 keskuskomitean kandidaattijäseneksi. Uritski oli yksi lokakuun vallankumouksen johtajista. Sen jälkeen hän toimi ulkoministeriön ja perustuslakia säätävän kokouksen järjestämiskomitean komissaarina. Helmikuussa 1918 Uritski nimitettiin Pietarin vallankumouksen puolustuskomitean jäseneksi. Maaliskuussa hänestä tuli Pietarin tšekan johtaja. 30\. elokuuta 1918 entinen tykistökoulun kadetti Leonid Kannegiser ampui Uritskin Tšekan päämajan odotussalissa. Isän mukaan nuorukainen halusi kostaa Uritskin käskystä tapetun parhaan ystävänsä kuoleman. Viranomaisten mukaan taustalla oli salaliitto. Beevor 2022, s. 246–247 == Jälkimaine == Uritski on haudattu Pietarin Mars-kentälle. Neuvostoliitossa Uritskin mukaan nimettiin asutuskeskuksia, katuja ja muita kohteita. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Bolševikit Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Saint Dominic’s International School

Saint Dominic's International School on Portugalissa sijaitseva kansainvälinen koulu. Kolme irlantilaista sisarta perustivat St. Dominic's -koulun vuonna 1975. Vuonna 2008 koulu myytiin portugalilaiselle Veritas Educatio -ryhmälle, jonka omistaa viisi portugalilaista liikemiestä. Koulu sijaitsee Portugalin Cascaisin São Domingos de Ranassa, lähellä Lissabonia. Koulu on yksityiskoulu 3–18-vuotiaille oppilaille. Koulun opetuskieli on englanti ja siellä opiskellaan International Baccalaureate -ohjelman mukaisesti. Koulussa on myös muutamia suomalaisia oppilaita. Koulun lehti Signaduo ilmestyy joka kuukausi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:IB-koulut Luokka:Portugalin kansainväliset koulut
Robinson Stévenin

Louis-Robinson Stévenin (s. 1. maaliskuuta 1981 Lons-le-Saunier, Jura, Ranska) on ranskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista La Révolte des enfants (1992), Vaarallista seuraa (1999), Bad Genres (2001), Little Lili (2003), His Brother (2003), Transe (2006), Actresses (2007) ja Welcome Home (2008). == Palkinnot == * César-palkinto (2002) * Pariisin elokuvajuhlien parhaan näyttelijän palkinto (1992) === Ehdokkuudet === * César (2000) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lapsinäyttelijät
V. Volodarski

V. Volodarski (, oikea nimi Moisei Markovitš Goldstein, ; 1891 – 20. kesäkuuta 1918) oli venäläinen vallankumouksellinen. Volodarski syntyi nykyisen Ukrainan Hmelnytskyin alueen Ostropolin kylässä juutalaisen käsityöläisen perheeseen. Vuonna 1905 hän liittyi sosiaalidemokraattiseen juutalaisjärjestöön Bundiin ja osallistui myöhemmin menševikkien toimintaan. Hänet karkotettiin 1911 Arkangelin lääniin, ja vuonna 1913 hän muutti Yhdysvaltoihin. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän julkaisi siellä Novyi Mir -nimistä lehteä yhdessä Trotskin ja Buharinin kanssa. Helmikuun vallankumouksen jälkeen Volodarski palasi Venäjälle ja liittyi bolševikkipuolueeseen. Hän toimi puolueen Pietarin komitean ja Pietarin neuvoston puhemiehistön jäsenenä sekä osallistui aktiivisesti lokakuun vallankumoukseen. Sen jälkeen hän toimi lehdistö-, propaganda- ja agitaatiokomissaarina sekä Pietarin Krasnaja gazeta -lehden toimittajana. Volodarski osallistui neuvostojen 2.–4. edustajakoukseen, ja hänet valittiin yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Hänet ampui 20.6.1918 matkalla joukkokokoukseen sosialistivallankumouksellinen Grigori Semjonov. Volodarski on haudattu Pietarin Mars-kentälle. Neuvostoliitossa hänen mukaansa nimettiin asutuskeskuksia, katuja ja muita kohteita. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Bolševikit Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Viledin piiri

Viledin piiri () on paikallinen itsehallintoalue Arkangelin alueella Venäjällä. Alueen kaakkoisosassa Kirovin alueen ja Komin tasavallan rajalla sijaitsevan piirin pinta-ala on 6 300 neliökilometriä. Seudun halki virtaa Vytšegdaan laskeva Viledjoki (). Sen mukaan on nimetty Vorkutaan johtavan radan rautatieasema ja sen ympärille muodostunut kylä ja koko vuonna 1924 perustettu piiri. Piirissä asui vuonna 2010 yhteensä 11 158 henkeä. Kunnallispiirin hallinnollinen keskus on Iljinsko-Podomskojen kylä (3 682 as.). Piiriin kuuluu 6 maalaiskuntaa: * Beljajevskoje (ven. Беляевское; keskuspaikka Šalimovo, ven. Шалимово) * Iljinskoje (ven. Ильинское; keskuspaikka Iljinsko-Podomskoje, ven. Ильинско-Подомское) * Nikolsk (ven. Никольск) * Pavlovsk (ven. Павловск) * Seljanskoje (ven. Селянское; keskuspaikka Fominsk, ven. Фоминск) * Vilegodsk (ven. Вилегодск) Viledin rautatieasemalta on yhteys lähikaupunkeihin: Kotlasiin lounaassa ja Mikuniin koillisessa. Talouden perustan muodostaa metsätalous; 70 % piirin pinta-alasta on metsää. Maatalous on keskittynyt maidon tuotantoon. Iljinsko-Podomskojessa toimii kotiseutumuseo ja perinnekulttuurin keskus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viledin piirin sivusto (виледь.рф) * Viledin piiri Viledin keskuskirjaston sivustolla * Viledin piiri Arkangelin alueen sivustolla Luokka:Arkangelin alueen piirit
Orion Samuelson

Orion Samuelson on yhdysvaltalainen radio- ja televisiotoimittaja, joka tunnetaan maatalousaiheisista lähetyksistään. Radiossa hänen toimittamansa päivittäinen National Farm Report -ohjelma on kuultavissa valtakunnallisesti 260 radioaseman kautta. Vuodesta 1975 alkaen hän tehnyt myös viikoittaista televisio-ohjelmaa U.S. Farm Report, jota esittää 190 televisioasemaa Keskilännen alueella. Orion Samuelson nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 2003. ==Lähteet== *Radio Hall of Fame: Orion Samuelson Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Marja Krons

Marja Krons on helsinkiläinen vapaa kirjoittaja ja tuottaja. Hän on toiminut Suomen Lehtiyhtymän Aromi-lehden päätoimittajana ja kirjoittanut artikkeleita, reportaaseja ja kolumneja sanoma- ja aikakauslehtiin sekä tehnyt radio- ja tv- työtä vuodesta 1967 alkaen. TS-talousliitteen kolumnistina ja alihankkijana hän toimi 2002–2011. Krons on koulutukseltaan ekonomi, kauppatieteen maisteri ja humanisti. Hän on saanut (nimellä Kronström) Rotissöörien Dame de la Chaine -arvonimen 1994. Hän on ollut Uuden Suomen Vapaavuoro-kolumnisti 2011 alkaen. Kronsin puoliso on professori emeritus Veijo Kauppinen. Yksi heidän tyttäristään on oopperalaulaja, laulunopettaja, kuoronjohtaja [Sofia Kallio]]. Krons on saavuttanut Savonlinnan halkiuinnin voitot sarjoissa naiset 40 v vuonna 2002, naiset vesijuoksu 2010, naiset 60 v. vuonna 2011. Krons on Suomen tietokirjailijat ry:n jäsen vuodesta 1992. ==Teoksia ja töitä== *Pitokokin parhaat : herkkupöytiä koko vuodeksi / Marja Krons, Aira Viitaniemi, WSOY, 2000. ISBN 951-0-24802-9 *Seniorin opas : vinkkejä, palveluja, terveyttä / Marja Krons, Tammi, 2003 ISBN 951-31-2675-7 *Tosinaisen tyylikirja / Marja Krons, Tammi, 2005 ISBN 951-31-3231-5 *Kaksitoista pakkalaista : merkkimiehiä ja muistikuvia Nummenpakalta / Marja Kallio, Turku-seura, 1982 *Portsalaisia : muistelmia Mutavärkiltä Mikaelinkirkolle / [toim.] Marja Kallio, [Turku- seura], 2005, *Herkkuja virolaiseen tapaan: Ruokasilta yli Suomenlahden / Olli Vuori ja Marja Kronström, kuvat Jorma Puusa SR-julkaisut, 1993 ISBN 951-96350-6-8 *Vaihteeksi kasvisruokaa / Ritva Haapanen, Marja Kronström, Suurkeittiö & ravintola, 1991 ISBN 951-96350-0-9 *Vaihtoehtoherkkuja / toim. Greetta Lamminen ; kasvisruoka: Ritva Haapanen, Marja Kronström, SR-julkaisut, 1994 ISBN 951-96350-9-2 *Korhonen 75. Puusepät ja Alvar Aalto Suomen Turussa. Turku 1985. Toinen painos 1997. ISBN 952-90-9359-4 *60 ja risat. Osat 1–16. Ohjelmasarja niille, jotka suhtautuvat vanhenemiseen uteliaasti. Turku-TV 2008. *Iloa ja terveyttä infrasaunasta. Saunakeskus/Printhouse 2011. ISBN 978-952-92-7875-6. *Infrasaunojan opas. Artemis Media, Helsinki 2013. ISBN 798-952-93-1227-6 *SIRKKA & TAUNO, uimari ja kirjamies. Turbator 2015. ISBN 978-952-7012-26-0 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Saurus (yhtye)

Saurus oli espoolainen rap-yhtye. Yhtyeen muodostivat tuottaja Pik3 (lausutaan: "Pike", oik. Pirkka Räisänen) ja MC Kesken (oik. Mikko Kuuluvainen). Saurus tiedotti Facebook-sivullaan toukokuussa 2021 että yhtye lopettaa toimintansa yhteisymmärryksessä. == Historia == Sauruksen ensimmäinen albumi, Shelley Duvallin silmät, julkaistiin Lyhtyjä -levy-yhtiön kautta vuonna 2003 ja toinen albumi 400 000 vuonna 2005 sekin Lyhtyjä -levy-yhtiön kautta. Tämän jälkeen Saurus teki levytyssopimuksen The Funkiest -levykaupan alaisuudessa toimivan Fjuu Recordsin kanssa ja julkaisi kolmannen albuminsa, Son dynyy, vuonna 2007. Yhtyeen neljäs albumi, Neon Saurus, julkaistiin toukokuussa 2009 tällä kertaa Karma Musiikin kautta. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Uuteen maailmaan" ja siitä julkaistiin myös musiikkivideo. Sauruksen viides albumi Elossa julkaistiin marraskuussa 2011. Se kulki aluksi työnimellä Graindiapinat ja se piti alun perin julkaista jo vuonna 2010 Karma Musiikin kautta. Albumin julkaisu myöhästyi kuitenkin yli vuodella ja se julkaistiin lopulta Monsp Recordsin kautta, Karma Musiikin sijaan. Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Bailataa" kesällä 2010 ja siltä julkaistiin kaksi musiikkivideota kappaleista "Pois edestä" ja "Välillä: Kruuna". Kumpikin musiikkivideo julkaistiin syksyllä 2011. Pike tekee nykyään omaa musiikkia ja hän myös äänittää sekä miksaa tunnettujen artistien biisejä. == Diskografia == ===Albumit=== * Shelley Duvallin silmät (2003) * 400 000 (2005) * Son dynyy (2007) * Neon Saurus (2009) * Elossa (2011) * VI (2018) ===Singlet=== * Uuteen maailmaan (2009) * Luonnonvoima (2009) * Bailataa (2010) ===Kokoelmilla=== * Mestarisoundi - Soundcheck 2007 (2007) * Syvällä pelissä - Kokoelma vol. 1 (2008) * Suomihiphoppia Vol. 5 (2008) * Suomihiphoppia Vol. 6 (2009) ===Muut julkaisut=== * Kesken - Jäi (2006) * Nektaryn Seq & Kardoklikk - Trophikal Boyzz (2006) ===Vierailijana=== ===Saurus=== Artisti Kappale Albumilta Muut vierailijat Vuosi Niko & Tapsa "Täydellistä soundia" Yhtä 2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Saurus Facebook -sivustolla Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet Luokka:Suomalaiset duot Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Palonen (Utajärvi)

Palonen eli Palosenjärvi on pienehkö järvi Utajärvellä. Järvi sijaitsee Sanginkylässä seututien 836 vieressä, seututien 837 risteyksestä hieman yli kilometri Ylikiiminkiin päin. Järven laskujoki on pohjoiseen menevä puro Palosenoja, joka laskee Peuraojan kautta Kiiminginjokeen. Palosenojaan yhtyy järven lähellä Mustalammesta lähtevä Mustanoja. Järveen ei laske ojia tai jokea, vaan se saanee vetensä ympäröiviltä soilta. ==Järvi ja ympäristö== Palonen on matala ja tummavetinen järvi, jossa kasvaa paikoin ulpukkaa. Kaloja ovat hauki, ahven, särki, lahna ja kiiski. Järven rannalla on kaksi asuinpaikkaa, pohjoisen puolella Pesälä, joka mainitaan perustetun kruununmetsätorppana vuonna 1863 ja on yhä asuttu, sekä nyttemmin autio lounaisrannan Aho, vuonna 1880 alun perin tien toiselle puolelle mäkituvaksi rakennettu talo. Järven länsirannan lähettyvillä on nyttemmin myös pari kesämökkiä. Järven rannat ovat pääosin suota tai rämettä, joista laajin on itäpuolinen Aittosaarensuo, mutta lähelle etelärantaa ulottuu korkeahko Piltonkangas. Sen itäreunaa järvelle tulee Ollilan talon takaa seututieltä 837 polku. ==Aiheesta muualla== * Sanginjärven kylähistoria. Sanginjärven kyläseura ry. Sanginkylä 2000. Toim. Esko Vesala ja Matti Savolainen, 708 s. ISBN 952-91-2823-1 Luokka:Utajärven järvet Luokka:Kiiminkijoen vesistö
Puolan kunnat

Puolan kunnat (, monikossa gminy) ovat Puolan julkishallinnon itsehallinnollisia perusyksiköitä. Puolan aluehallinto on kolmiportainen: ylimpänä hierarkiassa ovat voivodikunnat (läänit), jotka jakautuvat piirikuntiin, jotka puolestaan koostuvat kunnista. Kuntajako otettiin käyttöön vuonna 1975, jolloin gminat syrjäyttivät lopullisesti pienempikokoiset gromadat. Vuoden 2024 alussa Puolassa oli 2 477 kuntaa. Kuntia on kolmea tyyppiä: * 302 kaupunkikuntaa (), kuntatyyppi jonka alue on samaan aikaan kunnan muodostava kaupunki (voi olla myös piirikuntatason kaupunki) * 711 kaupungin sisältävää maalaiskuntaa (), kuntatyyppi johon kuuluu kaupunki ja sitä ympäröiviä alueita * 1 464 maalaiskunta (), kuntatyyppi johon ei kuulu kaupunkeja == Katso myös == * Luettelo Puolan kaupungeista == Lähteet == *
Mika Niskanen

Mika Niskanen (s. 24. heinäkuuta 1973 Helsinki) on suomalainen uransa päättänyt jääkiekkopuolustaja. Alun perin Niskanen on Jokereiden kasvatteja, mutta ei pelannut siellä yhtään SM-liigaottelua. Hän aloitti aikuisten pelit kaudella 1994–1995 Järvenpään Haukoissa 1-divisioonassa, josta siirtyi kolmen kauden jälkeen KalPaan. Kuopiossa Niskanen pelasi yhden kauden, josta siirtyi syksyllä 1998 Pelicansiin. Niskasen lopullinen läpilyönti jääkiekkoilijana tapahtui Pelicansin noustua SM-liigaan keväällä 1999. Lahdessa Niskanen pelasi neljä kautta siirtyen tämän jälkeen kahdeksi kaudeksi Ruotsin pääsarjajoukkue HV-71:een. Kauden 2004–2005 Niskanen aloitti Bluesissa siirtyen loppukaudesta takaisin HV-71:een. Kauden 2005–2006 Niskanen pelasi kokonaan HV-71:ssä. Seuraavan kauden 2006–2007 Niskanen aloitti HIFK:ssa siirtyen loppukaudesta taas Ruotsiin, tällä kertaa Timrån riveihin. Kaudella 2007–2008 Niskanen edusti HV-71:tä, Tampereen Ilvestä ja Ruotsin 1-divisioonan (kolmanneksi korkein taso) Örebrota. Niskanen pelasi kolme A-maaottelua, joissa hän sai neljä jäähyminuuttia. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viking Award

The Viking Award on vuosittain parhaalle Pohjois-Amerikassa pelaavalle ruotsalaiselle jääkiekkoilijalle myönnettävä palkinto. Pelaajat valitsevat itse voittajan keskuudestaan. Useimmin palkinnon on voittanut Mats Sundin, neljästi. ==Palkinnon saajat== Kausi Joukkue Pelaaja 1975–76 Toronto Maple Leafs Börje Salming 1976–77 Toronto Maple Leafs Börje Salming 1977–78 Winnipeg Jets (WHA) Ulf Nilsson 1978–79 Toronto Maple Leafs Börje Salming 1979–80 New York Rangers Anders Hedberg 1980–81 Calgary Flames Kent Nilsson 1981–82 Vancouver Canucks Thomas Gradin 1982–83 Philadelphia Flyers Pelle Lindbergh 1983–84 Vancouver Canucks Patrik Sundström 1984–85 Montreal Canadiens Mats Näslund 1985–86 Montreal Canadiens Mats Näslund 1986–87 New York Rangers Tomas Sandström 1987–88 Calgary Flames Håkan Loob 1988–89 New Jersey Devils Patrik Sundström 1989–90 Winnipeg Jets Thomas Steen 1990–91 Los Angeles Kings Tomas Sandström 1991–92 Washington Capitals Calle Johansson 1992–93 Quebec Nordiques Mats Sundin 1993–94 Quebec Nordiques Mats Sundin 1994–95 Philadelphia Flyers Mikael Renberg 1995–96 Colorado Avalanche Peter Forsberg 1996–97 Toronto Maple Leafs Mats Sundin 1997–98 Colorado Avalanche Peter Forsberg 1998–99 Colorado Avalanche Peter Forsberg 1999–00 Detroit Red Wings Nicklas Lidström 2000–01 Vancouver Canucks Markus Näslund 2001–02 Toronto Maple Leafs Mats Sundin 2002–03 Vancouver Canucks Markus Näslund 2003–04 Vancouver Canucks Markus Näslund 2004–05 Ei voittajaa NHL:n työsulun takia 2005–06 Detroit Red Wings Nicklas Lidström 2006–07 Detroit Red Wings Henrik Zetterberg 2007–08 Detroit Red Wings Henrik Zetterberg 2008–09 Washington Capitals Nicklas Bäckström 2009–10 Vancouver Canucks Henrik Sedin 2010–11 Vancouver Canucks Daniel Sedin 2011–12 Ottawa Senators Erik Karlsson 2012–13 Detroit Red Wings Henrik Zetterberg 2013–14 St. Louis Blues Alexander Steen 2014–15 Washington Capitals Nicklas Bäckström 2015–16 Ottawa Senators Erik Karlsson 2016–17 Ottawa Senators Erik Karlsson 2017–18 Vegas Golden Knights William Karlsson 2018–19 Calgary Flames Elias Lindholm 2019–20 Ei voittajaa Koronaviruspandemian takia 2020–21 Ei voittajaa == Aiheesta muualla == Luokka:Jääkiekkopalkinnot Luokka:Ruotsin jääkiekko Luokka:Ruotsalaiset urheilupalkinnot
Jerry Williams (radiotoimittaja)

Jerry Williams (24. syyskuuta 1924findagrave.com: Jerry Williams – 29. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen radiotoimittaja ja yksi puheradioformaatin uranuurtajista.Radio Hall of Fame: Jerry Williams Hänet tunnettiin yleisesti lempinimellä The Dean of Talk Radio. Williams aloitti uransa vuonna 1946 Bristolissa, Tennesseessä ja työskenteli sen jälkeen Philadelphiassa, Bostonissa, Chicagossa ja New Yorkissa. Jerry Williams nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1996. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * www.jerrywilliams.org * boston.com: Talking about Jerry Williams * Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ola Rapace

Sonny Ola Rapace Jawo [u:la rapas] (vuoteen 2001 Pär Ola Norell; s. 3. joulukuuta 1971 Sonny Ola Rapace Jawo. Ratsit. Tyresö, Ruotsi) on ruotsalainen näyttelijä ja muusikko.Svensk Filmdatabas, viitattu 29.7.2015 Hän on työskennellyt sekä Ruotsissa että ulkomailla. ==Ura== Göteborgin teatterikorkeakoulusta näyttelijäksi valmistunut Rapace on näytellyt sekä teatterissa että elokuvissa. Hän on näytellyt televisiosarjassa Tusenbröder ja elokuvasarjassa Wallander, joka pohjautuu Henning Mankellin Kurt Wallander -kirjoihin. Hän on näytellyt myös Lukas Moodyssonin elokuvassa Kimpassa (2000), joka on saanut useita palkintoja kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla. Vuonna 2013 Maria Langin romaaneista tehdyissä elokuvissa Rapace näyttelee Christer Wijkiä. Rapace näyttelee pienessä roolissa englanninkielisessä ruotsalaiselokuvassa Rancid (2004) ja tanskalaisessa televisiosarjassa Anna Pihl. Rapace näytteli yhdessä silloisen vaimonsa Noomi Rapacen kanssa Pernilla Augustin elokuvassa Sovinto (2010), joka perustuu Susanna Alakosken romaaniin Sikalat. Rapacella on myös sivurooli vuoden 2012 James Bond -elokuvassa 007 Skyfall. ==Elämä== Avioliitto Noomi Rapacen kanssa päättyi eroon vuonna 2011. Avioituessaan vuonna 2001 he olivat ottaneet yhdessä ranskankielisen sukunimen Rapace (’petolintu’). Rapace avioitui vuonna 2019 Sonja Jawon kanssa, mutta liitto päättyi eroon vuoden 2021 lopulla.Bratell, Johan – Lindblom, John: Ola Rapace och Sonja Jawo skiljer sig: ”Supersorgligt.” Expressen 29.9.2021. Rapacen omaelämäkerta julkaistiin syksyllä 2020, ja suomennos Elämäni Romeona: Pakomatka 5 näytöksessä ilmestyi seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John Atta Mills

John Evans Atta Mills (21. heinäkuuta 1944 Tarkwa, Kultarannikko - 24\. heinäkuuta 2012 Accra, GhanaYle Uutiset 24.7.2012) oli Ghanan presidentti vuosina 2009–2012. Hän voitti vuoden 2008 presidentinvaaleissa hallitsevan puolueen NPP:n ehdokkaan Nana Akufo-Addon äänin 50,23 prosenttia − 49,77 prosenttia. Atta Mills toimi Ghanan varapresidenttinä vuosina 1997−2001 Jerry John Rawlingsin presidenttikaudella. Hän oli NDC-puolueen presidenttiehdokkaana myös vuosien 2000 ja 2004 presidentinvaaleissa, mutta hävisi molemmilla kerroilla presidentti John Kufuorille. Hän kuoli äkilliseen sairauteen virkakautensa lopulla heinäkuussa 2012 ja varapresidentti John Dramani Mahama hoitaa virkaa loppukauden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ghanan presidentit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Low Budget

Low Budget on The Kinksin vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Sillä on mukana punk-vaikutteita, tosin singlejulkaisu ”(Wish I Could Fly Like) Superman” on tyyliltään hyvin disko-vivahteinen. Low Budgetista muodostui yhtyeen myydyin albumi.Albumin vuoden 1996 CD-version kansilehtinen. Ray Davies kertoi myöhemmin, että albumin kappaleiden kirjoittaminen ja äänittäminen oli hänen elämänsä onnellisinta aikaa. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # # ===Vuoden 1996 CD-version bonuskappaleet=== # * # # ==Kokoonpano== *Dave Davies – kitara, taustalaulu *Mick Avory – rummut *Jim Rodford – bassokitara, taustalaulu *Ray Davies – kosketinsoittimet, rytmikitara, laulu ===Vierailijat=== *Nick Newall – saksofoni raidoilla 2 ja 8 ==Lähteet== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1979 albumit
Ankkurikäämitys

Ankkurikäämitys on sähkömoottorissa se käämitys, joka synnyttää kiertävän magneettikentän. IEC standardin (50)411 mukaan ankkurikäämitys on tahtikoneissa, tasavirtakoneissa ja kommutaattorisarjakoneen se käämi, joka on kytketty ulkoiseen sähkövirtaan ottaen tai generaattorien tapauksessa antaen sähkötehoa. Epätahtimoottorin verkkoon kytketty staattorikäämitys on samankaltainen kuin tahtimoottorin, mutta sitä ei määritetä standardin mukaan ankkuriksi, koska epätahtimoottorissa staattori indusoi roottorin häkkikäämitykseen virran magnetoiden roottorin ja erillistä magnetointikäämitystä ei ole.LTY:n kurssimateriaalia sähkökoneista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sähkömoottorit
Warren Oates

Warren Mercer Oates (5. heinäkuuta 1928 Depoy, Kentucky – 3. huhtikuuta 1982 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Oates loi uransa pitkälti villin lännen aiheisissa elokuvissa. Hän on näytellyt monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa. == Yksityiselämä == Warren Oates oli kolme kertaa naimisissa: Teddy Farmerin kanssa 1959–1966, Vickery Turnerin kanssa 1969–1974, ja kolmannen avioliittonsa hän solmi Judy A. Jonesin kanssa. Avioliitto kesti Oatesin kuolemaan saakka. Hänellä on kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan. Warren Oates menehtyi sydänkohtaukseen huhtikuussa 1982. Hän oli kuollessaan 53-vuotias. == Filmografia == ===Televiosarjat=== *Gunsmoke *Virginialainen *Rawhide *Takaa-ajettu *77 Sunset Strip *The Twilight Zone *Bonanza *The Rifleman *Wanted: Dead or Alive *Trackdown *The Big Valley ===Elokuvat=== *Viheltävät luodit, 1962 *Yön kuumuudessa, 1967 *Hurja joukko, 1969 *Two-Lane Blacktop, 1971 *"Dillinger", 1973 *Tuokaa Alfredo Garcian pää, 1974 * Natsat, 1981 *Kehän kovin kundi, 1983 *Sininen salama, 1983 == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Perfect Symmetry

__NOTOC__ Perfect Symmetry on brittiyhtye Keanen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin Isossa-Britanniassa 13. lokakuuta 2008. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Ison-Britannian virallisen albumilistan ykköseksi ja pysyi listalla 26 viikkoa. Yhdysvalloissa se ylsi Billboard 200 -listan seitsemänneksi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 64/100Metacritic: Reviews for Perfect Symmetry by Keane * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: B+Entertainment Weekly: Album review * Rolling Stone: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keanen kotisivut * Luokka:Keanen albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Roter Frontkämpferbund

Roter Frontkämpferbund (RFB, myös Rotfront, ) oli Saksan kommunistisen puolueen puolisotilaallinen järjestö Weimarin tasavallan aikana. Rotfront perustettiin 18. heinäkuuta 1924 kommunistisen puolueen nyrkiksi oikeistolaisia puolisotilaallisia järjestöjä, etenkin kansallissosialistisen puolueen SA-joukkoja vastaan. Sen ensimmäiseksi johtajaksi tuli Ernst Thälmann. Rotfrontin jäsenet tervehtivät toisiaan huudahduksella ”Rot Front!” ja kohottamalla nyrkkiin puristetun käden kämmenpuoli tervehdittävää kohti. SA-joukkoihin verrattuna Rotfront oli jäsenmäärältään pienempi ja huonommin organisoitu. Kommunistit näyttivätkin saavan usein selkäänsä vahvemmalta SA:lta, jolloin yleisölle jäi vaikutelma, että natsipuolue pystyi kukistamaan kommunistit kadulla. Osa vasemmistolaisista pitikin Rotfrontin perustamista ja ylläpitämistä turhana, koska yksin nujakoivat SA-joukot olisivat vahventaneet kuvaa natsipuolueesta öykkäreiden puolueena. Natsien aikanaan suosimassa marssissa Horst-Wessel-Lied mainitaan ”Rotfrontin ampumista tovereista, jotka ovat hengessä mukana”. Laulun sanoitti SA-joukkojen jäsen Horst Wessel nimellä Die Fahne Hoch! (”Lippu korkealle!”). Ironista kyllä Horst Wesselin ampui eräs Rotfrontin jäsen, Ali Höhler. Wessel haavoittui vakavasti, jolloin Joseph Goebbels onnistui tekemään Horst Wesselistä sankarimarttyyrin jo ennen kuin tämä oli edes kuollut. Luokka:Kommunistiset järjestöt Luokka:Weimarin tasavalta Luokka:Puolisotilaalliset järjestöt
Kycklingsin kotiseutumuseo

Kycklingsin kotiseutumuseo on Lapinjärvellä sijaitseva vanha maatila, joka on nykyään museokäytössä. Kycklings sijaitsee keskellä Kirkonkylää. Kycklings on nimetty Erik Bertelsson Kycklingsin mukaan: Bertelsson otti talon haltuun 1660-luvulla. Samaan aikaan Kycklingistä tuli rakuunatila. Lappträsk Hembygdsförering () on hoitanut vuodesta 1978 Kycklingsiä ja avannut sen kotiseututalona: Kycklingissä on esillä mm. siselöijän verstas ja suutarin työhuone. == Lähteet == Luokka:Lapinjärven historia Luokka:Lapinjärven nähtävyydet Luokka:Lapinjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Lapinjärven kirkonkylä
Mark Wright

Mark Wright voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Mark Wright (s. 1963), englantilainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija *Mark Wright (s. 1970), englantilainen jalkapalloilija *Mark Wright (s. 1982), englantilainen jalkapalloilija *Mark Wright, brittiläinen sotilas, Yrjön ristin saaja *Mark Wright, australialainen rugbypelaaja *Mark Wright, brittiläinen kirjailija *Mark Wright, uusiseelantilainen näyttelijä
Via Verde

Via Verde ("Vihreä kaista") on sähköinen tienkäyttömaksujärjestelmä, joka on ollut Portugalissa käytössä vuodesta 1991 lähtien. Järjestelmä on laajennettu jokaiselle moottoritielle ja sillalle vuodesta 1995 lähtien. Järjestelmä perustuu ajoneuvossa olevaan sähköiseen laitteeseen, joka on kiinnitetty tuulilasiin. Laitteessa on RFID-siru, jonka tiedot etäluetaan maksupisteessä liikkuvasta ajoneuvosta. Järjestelmä veloittaa tullimaksun automaattisesti asiakkaan pankkitililtä. Jos laite on viallinen, se puuttuu tai ajoneuvon tullimaksuluokka on eri kuin määritelty, tullipisteen kamerajärjestelmä ottaa kuvan autosta. Järjestelmä sujuvoittaa liikennevirtaa tullipisteillä. Via Verdelle on varattu omat kaistat, joilla on 40 tai 60 km/h nopeusrajoitus. == Muita käyttökohteita == Via Verdellä voidaan maksaa tienkäyttömaksujen lisäksi myös parkkimaksuja ja polttoainetta Galp-huoltoasemilla. ==Aiheesta muualla== *Via Verden kotisivut (portugaliksi) Luokka:Portugalin liikenne
Kaikki nämä sanat (kappale)

”Kaikki nämä sanat” on Katri Ylanderin vuonna 2007 ilmestyneen toisen albumin nimikkokappale, joka julkaistiin myös albumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä. Single lähetettiin radioihin syys-lokakuun vaihteessa ja digitaaliseen myyntiin se tuli 6. lokakuuta 2008. ==Kappaleet== # Kaikki nämä sanat 4:17 ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen latauslista - Suomen virallinen singlelista - Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Katri Ylanderin kappaleet
Coccinellinae

Coccinellinae on kovakuoriaisiin (Coleoptera) leppäkerttujen (Coccinellidae) heimoon kuuluva alaheimo. == Coccinellinae-alaheimoon kuuluvia tribuksia == * Coccidulini * Chilocorini * Coccinellini * Diomini * Epilachnini * Noviini * Scymnillini * Sticholotidini * Telsimiini == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Coccinellinae *iNaturalist: Alaheimo Coccinellinae *ITIS: Coccinellinae *Iowa State University, Bug Guide: Subfamily Coccinellinae *National Center for Biotechnology Information (NCBI): Coccinellinae, Taxonomy Luokka:Leppäkertut
Ilja Lagutenko

Ilja Igorevitš Lagutenko (; s. 16. lokakuuta 1968 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen muusikko ja Mumi Troll -yhtyeen johtaja. Lagutenko syntyi Moskovassa. Pian hänen syntymänsä jälkeen hänen isänsä kuoli ja perhe muutti Vladivostokiin. Koulussa hän syventyi opiskelemaan kiinaa. Lagutenko myös lauloi lapsikuorossa, joka matkusti ympäri Venäjää. Hän perusti Mumi Troll -yhtyeen vuonna 1983. Yhtye keräsi mainetta Vladivostokissa, mutta hajosi välillä Lagutenkon jouduttua suorittamaan asevelvollisuuttaan. Vuonna 1992 hän valmistui Kaukoidän yliopistosta Vladivostokista ja työskenteli Kiinassa ja Britanniassa konsulttina. Lagutenkolla on asunto Moskovassa, Lontoossa ja Riiassa. Hän on eronnut ja hänellä on yksi lapsi, Igor-niminen poika. Lagutenko on kiinnostunut siperiantiikerin suojelusta. Glamour-aikakauslehti valitsi Lagutenkon vuoden mieheksi marraskuussa 2005. Luokka:Venäläiset poplaulajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Professori (arvonimi)

Professori () on useissa maissa käytetty arvonimi tai opettajan nimitys. ==Professorin arvonimi Suomessa== Professorin nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi myönnettiin Suomen itsenäisyyden aikana ensimmäisen kerran toukokuussa 1919. Vuosien 1918–2013 aikana professorin arvonimi on myönnetty 1 195 henkilölle. == Taustaa == Professorin arvonimi oli käytössä myös autonomian aikana, jolloin sen sai muun muassa Robert Kajanus. Professorin arvonimi Suomessa voidaan myöntää myös tutkimuslaitoksen tai muun tutkimusyksikön johtajalle, jos hänellä on professorin tehtävään vaadittava pätevyys. Arvonimi voidaan antaa myös taiteellisista tai yhteiskunnallisista ansioista. Professorin arvonimen taiteellisista ansioista ovat Suomessa saaneet esimerkiksi Akseli Gallen- Kallela, Pekka Halonen, Aukusti Tuhka, Geza Szilvay, Walentin Chorell, Hannu Norjanen, Jörn Donner, Nandor Mikola, Nikolai Lehto, Okko Kamu, Ensio Seppänen, Heljä Liukko-Sundström ja Reidar Särestöniemi. == Katso myös == * Professori == Lähteet == Professori
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Kahdennettoista yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut pidettiin 21.–22. helmikuuta 1981 Grenoblessa, Ranskassa. Grenoble oli isännöinyt kisoja jo kerran aikaisemmin vuonna 1972. Kisapaikkana oli Palais de Sports, jonka juoksurata oli 180 metrin mittainen. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 50 m Marian Woronin 5,65 Vladimir Muravjov 5,76 Andrei Šljapnikov 5,77 400 m Andreas Knebel 46,52 Martin Weppler 46,88 Stefano Malinverni 46,96 800 m Herbert Wursthorn 1.47,70 András Paróczai 1.47,73 Antonio Páez 1.48,31 1 500 m Thomas Wessinghage 3.42,64 Uwe Becker 3.43,02 Mirosław Żerkowski 3.44,32 3 000 m Alexandre Gonzalez – Jevgeni Ignatov – Valeri Abramov – Kierroslaskijoiden virheen vuoksi kisassa juostiin kierros liian vähän, yhteensä 2 820 metriä. Loppuaikoja ei ilmoitettu. 50 m aj Arto Bryggare 6,47 Javier Moracho 6,48 Guy Drut 6,54 Korkeushyppy Roland Dalhäuser 228 Carlo Thränhardt 225 Dietmar Mögenburg 225 Seiväshyppy Thierry Vigneron 570 Aleksandr Krupski 565 Jean- Michel Bellot 565 Pituushyppy Rolf Bernhard 801 Antonio Corgos 797 Šamil Abbjasov 795 Kolmiloikka Šamil Abbjasov 17,30 CR Klaus Kübler 16,73 Aston Moore 16,73 Kuulantyöntö Reijo Ståhlberg 19,88 Luc Viudès 19,41 Zlatan Saračević 19,40 5 000 m kävely (näytöslaji) Hartwig Gauder 19.08,59 CR Maurizio Damilano 19.13,90 Gérard Lelièvre 19.55,02 === Naiset === Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 50 m Sofka Popova 6,17 Linda Haglund 6,17 Marita Koch 6,19 400 m Jarmila Kratochvílová 50,07 CR Natalja Botšina 52,32 Verona Elder 52,37 800 m Hildegard Ullrich 2.00,94 Svetla Zlateva 2.01,37 Nikolina Štereva 2.02,50 1 500 m Agnese Possamai 4.07,49 Valentina Iljinyh 4.08,17 Ljubov Smolka 4.08,64 50 m aj Zofia Bielczyk 6,74 Marija Kementšeži 6,80 Tatjana Anisimova 6,81 Korkeushyppy Sara Simeoni 197 CR Elżbieta Krawczuk 194 Urszula Kielan 194 Pituushyppy Karin Hänel 677 CR Sigrid Heimann 666 Jasmin Fischer 665 Kuulantyöntö Ilona Slupianek 20,77 Helena Fibingerová 20,64 Helma Knorscheidt 20,12 == Mitalitaulukko == 1 3 4 2 9 2 3 1 2 6 3 2 1 2 5 3 2 1 2 5 5 2 0 1 3 6 2 0 0 2 6 2 0 0 2 8 1 5 5 11 9 1 2 1 4 10 1 1 0 2 11 0 2 1 3 12 0 1 0 1 12 0 1 0 1 14 0 0 2 2 15 0 0 1 1 == Katso myös == *Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1981 == Lähteet == * EAA (englanniksi) ===Viitteet=== 1981 Luokka:Vuoden 1981 yleisurheilu Luokka:Ranskan yleisurheilu Luokka:Ranskan urheilutapahtumat Luokka:Grenoblen urheilu
Hilpeys ja ennakkoluulo

Hilpeys ja ennakkoluulo () on Jane Austenin romaaniin Ylpeys ja ennakkoluulo perustuva Bollywood-tyylinen elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2004. == Juoni == Intialaisperheen äidillä Rouva Bakshilla on tavoitteena naittaa kaikki neljä tytärtään rikkaille miehille. Kun komea ja rikas intialainen, Amerikassa asuva Balraj saapuu sisarensa ja parhaan ystävänsä William Darcyn kanssa Intiaan, huomaa äiti tilaisuutensa tulleen ja hän ryhtyy häikäilemättä naittamaan vanhinta tytärtään Jayaa Balraj’lle. Tämän lisäksi äidin mielestä toiseksi vanhin Lalita taas sopisi loistavasti rikkaalle amerikkalaiselle herra Darcylle. Pian kuvioihin ilmestyy Darcyn vanha ystävä Johnny Wickham, johon sekä Lalita että hänen siskonsa Lakhi ihastuvat. Wickhamin kierot jutut saavat Lalitan vain inhoamaan Darcya enemmän. Kun Lakhi karkaa Wickhamin kanssa, Lalita huomaa pitävänsä Darcysta. == Rooliluettelo == == Soundtrack == # ”Balle Balle” (Sonu Nigam, Gayatri Iyer) # ”Tumse Kahen Ya, Hum Na Kahen” (”Take Me to Love”) (Udit Narayan, Alka Yagnik) # ”No Life Without Wife” (Gayatri Iyer, Nisha Mascarenhas, Sowmya Raoh) # ”Lo Shaadi Aayi” (Alka Yagnik, Kunal Ganjawala, Anu Malik) # ”Tumse Kahen Ya, Hum Na Kahen” (”Take Me to Love” Reprise) (Alka Yagnik) # ”Dola Dola” (Gayatri Iyer) # ”Payal Bajake” (”Goa Groove”) (Gayatri Iyer, Ashanti) == Arviot == *Film-O-Holic.com: *Iltalehti: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Gurinder Chadhan ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2005 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat
Eugen von Knilling

Eugen Ritter von Knilling (1. elokuuta 1856 München – 20. lokakuuta 1927 München) oli saksalainen poliitikko (Bayerische Volkpartei, BVP) ja Baijerin pääministeri 1922–1924. Knilling opiskeli lakia kotikaupungissaan Münchenissä. Vuosina 1912–1918 hän toimi opetusministerinä Baijerin kuningaskunnan hallituksessa. Weimarin tasavallan alkuaikoina hän oli Baijerin parlamentin jäsen. Hänestä tuli osavaltion pääministeri vuonna 1922. Baijerissa elettiin tuolloin myrskyisiä aikoja. Kommunistit ajoivat osavaltion liittymistä mukaan maailmanvallankumoukseen, äärioikeisto halusi kaapata vallan itselleen, monarkistit ajoivat kuningashuoneen palauttamista ja itävaltalaismieliset halusivat liittää osavaltion Saksan sijasta Itävaltaan. Levottomuudet, väkivaltaisuudet ja poliittiset attentaatit saivat Knillingin julistamaan poikkeustilan ja nimittämään Gustav Ritter von Kahrin valtionkomissaariksi diktaattorin valtaoikeuksin. Kahr perusti kolmihenkisen osavaltiohallinnon, niin sanotun Baijerin triumviraatin. Adolf Hitlerin johtama kansallissosialistinen puolue yritti kaapata vallan 1923. Hitlerin apuri Rudolf Hess piti Knillingiä vankina vähän aikaa tämän niin sanotun oluttupavallankaappauksen aikana. Natsien yritys kukistettiin, ja puolueen johto tuomittiin vankilaan. Knilling oli kuitenkin uupunut politiikkaan ja erosi pääministerin tehtävistä vuonna 1924. Luokka:Weimarin tasavalta Luokka:Saksalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Kinks Kinkdom

Kinks Kinkdom on brittiläisen The Kinks -yhtyeen marraskuussa 1965 Yhdysvalloissa julkaistu albumi. Julkaisu tapahtui samoihin aikoihin, kun The Kink Kontroversy ilmestyi Euroopassa. ==Kappaleet== A-puoli #A Well Respected Man #Such a Shame #Wait Till the Summer Comes Along #Naggin' Woman #Never Met a Girl Like You Before #See My Friends B-puoli # * Who'll Be the Next in Line #Don't You Fret #I Need You #It's Alright #Louie, Louie ==Kokoonpano== ===The Kinks=== *Ray Davies *Dave Davies *Pete Quaife *Mick Avory ==Lähteet== Luokka:The Kinksin albumit Luokka:Vuoden 1965 albumit
Georgiansalmi

Georgiansalmi (, Georgia Strait tai aiemmin Gulf of Georgia) on salmi Vancouverinsaaren itärannan keskiosan ja Brittiläisen Kolumbian Tyynenmeren- rannikon välissä. Se on osa suojaista sisämeriväylää Seattlen ja Skagwayn välillä. Salmi on noin 222 (240) kilometriä pitkä, ja sen leveys keskimäärin 28 (18,5–55) kilometriä. Salmen pohjoisosassa sijaitsee Discovery Islandsin saaristo ja eteläosassa Gulf Islandsin sekä San Juan Islandsin saaristot. Georgiansalmen keskimääräinen syvyys on 156 metriä ja suurin syvyys 420 metriä. Se on pinta-alaltaan noin 6 800 neliökilometrin suuruinen. Salmen mantereenpuoleiselle rannalle johtaa monia jokiuomia, joista tunnetuin on Fraserjoki, josta saapuu noin 80 prosenttia salmeen tulevasta makeasta vedestä. Joen virtaus tukee osaltaan salmen pääsääntöisesti vastapäivään suuntautunutta, nimellä Gulf kutsuttua liikettä. Salmi muodostaa osan kahden vuorijonon välistä allasta, jota etelää kohti kulkeneet jäätiköt syvensivät jääkauden aikana. The Strait of Georgia is the Rannikon alkuperisasukkaat (rannikon salish-intiaanit) ovat asuneet salmen seuduilla jo 5 000–10 000 vuoden ajan. Vuonna 1791 kaksi espanjalaista Francisco de Elizan komennossa ollutta alusta tutki sen rannikkoa. Vuonna 1592 vuorossa oli kapteeni George Vancouver, joka nimesi sen kuningas Yrjö III:n mukaan Georgianlahdeksi (Gulf of Georgia). Nimi korjattiin Georgiansalmeksi vuonna 1865. Brittiläisen Kolumbian (BC) väestö on keskittynyt Georgiansalmen ympäristölle, suurimpana asutuskeskittymänään Vancouverin metropolialue. Salmen rannalla toimii useita ympärivuotisesti toimivia syväsatamia: Burrardjoen suulla, Fraserjoen suistossa, Roberts Bankissä, Vancouverin saaren itärannikolla, Howe Soundissa ja Powelljoella. Näihin johtaa yleensä rautatie, ja niiden lähellä on metsäteollisuuden ja muun valmistavan teollisuuden tuotantolaitoksia. Salmen yli kulkee useita autolauttareittejä. Salmi on tyynenmerenlohien kalastuksen keskus. Kesäisin salmi on suosittua virkistysmatkailun aluetta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Brittiläisen Kolumbian salmet
Rautaportti

Rautaportti (, , , ) on Tonavan muodostama puhkaisulaakso Serbian ja Romanian rajalla. Rautaportilla voidaan tarkoittaa joko koko 134 kilometriä pitkää kanjonialuetta tai aivan Orşovan kaupungin lähellä olevaa viimeistä solaa, jossa on nykyään vesivoimala. Rautaportti erottaa Karpaattien eteläisimmät rinteet Balkanvuorten koillisosasta. Rautaportin kohdalla sijaitsee Romaniassa Rautaportin luonnonpuisto ja Serbiassa Đerdapin kansallispuisto. Luokka:Luonnonnähtävyydet Luokka:Tonavan vesistö Luokka:Serbian maantiede Luokka:Romanian maantiede Luokka:Euroopan laaksot