EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Serhi Sternenko

Serhi Vjatšeslavovytš Sternenko (; s. 20. maaliskuuta 1995) on ukrainalainen poliittinen aktivisti. Hänen YouTube-kanavallaan oli 1,5 miljoonaa tilaajaa helmikuussa 2023. Sternenko syntyi Sadoven kylässä Odessan alueella. Hän opiskeli oikeustiedettä Odessan yliopistossa ja valmistui vuonna 2019. Hän oli yksi vuoden 2014 Ukrainan vallankumouksen johtohahmoista Odessassa, minkä lisäksi hän osallistui mielenosoituksiin Kiovassa. Vuosina 2014–2017 hän toimi Oikean sektorin Odessan paikallisjärjestön puheenjohtajana. Vuonna 2015 venäläismielinen poliitikko Serhi Štšerbytš syytti Sternenkoa hänen kidnappauksestaan. Helmikuussa 2021 Odessan Prymorskyin käräjäoikeus totesi Sternenkon sekä Ruslan Demtšukin syyllistyneen ryöstöön, vapaudenriistoon ja luvattomaan aseiden halussapitoon. Sternenko tuomittiin seitsemän vuoden ja kolmen kuukauden vankeusrangaistukseen, ja puolet hänen omaisuudestaan takavarikoitiin. Toukokuussa 2021 Odessan valitustuomioistuin vapautti hänet ryöstösyytteistä ja muutti vankeusrangaistuksen ehdolliseksi. Vuonna 2018 Sternenko joutui kolmesti hyökkäyksen kohteeksi. Helmikuussa kaksi miestä pahoinpiteli hänet sairaalakuntoon. Vappuna 2018 häntä ammuttiin ei-tappavalla aseella niskaan. Myöhemmin toukokuussa hänen ja hänen tyttöystävänsä kimppuun hyökättiin. Sternenko puukotti toista hyökkääjistä, joka kuoli haavoihinsa, kun taas toinen hyökkääjistä pakeni. Kesäkuussa 2020 Sternenkoa vastaan nostettiin syytteet murhasta ja lähitaisteluaseen luvattomasta hallussapidosta. Syyttäjä Andri Radionov ei kuitenkaan suostunut allekirjoittamaan syytekirjelmää, minkä myötä asia raukesi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset henkilöt Luokka:Aktivistit
Elisabet Kiovalainen

Elisabet Kiovalainen () (1025 – noin 1070) oli Norjan kuningatar ja kuningas Harald Ankaran puoliso. Elisabet oli Kiovan suuriruhtinas Jaroslav Viisaan ja Ingegerd Olofintyttären tytär. Elisabet ja Harald menivät naimisiin Haraldin oleskellessa Gardarikissa joko vuonna 1043 tai 1044. He saivat kaksi tytärtä, Marian ja Ingegerdin. Snorrin mukaan Elisabet seurasi Haraldia tämän valloitusretkelle Englantiin vuonna 1066. Haraldin kaaduttua Stamford Bridgen taistelussa Elisabet palasi Norjaan vuonna 1067. Elisabetin myöhemmistä vaiheista ei ole tarkempaa tietoa. == Lapset == * Ingegerd Haraldintytär * Maria Haraldintytär == Lähteet == Luokka:Norjan kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1025 syntyneet
Pöytä viidelle

Pöytä viidelle (Table for Five) on Robert Liebermanin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1983. Sen pääosaa, lastensa kanssa Euroopan-risteilylle lähtevää eronnutta golfammattilaista näyttelee elokuvan toisena tuottajanakin toiminut Jon Voight, ja muissa keskeisissä aikuisrooleissa ovat Richard Crenna ja Marie-Christine Barrault. ==Juoni== Vaimostaan eronnut ja lapsistaan vieraantunut entinen golfammattilainen J. P. Tannen järjestää itselleen ja kolmelle kouluikäiselle lapselleen yllätysristeilyn Välimerelle. Mies on kuitenkin kiinnostuneempi laivalta löytyvästä mahdollisesta naisseurasta ja jättää lapset usein keskenään kun ei oikein osaa olla heidän kanssaan. Pian hän tapaakin viehättävän ranskalaisen Marien. Lapset alkavat turhautua, kun laivalla ei ole ketään muita heidän ikäisiään. Kesken risteilyn saapuu viesti, että lasten äiti on saanut surmansa auto-onnettomuudessa Yhdysvalloissa. Lasten isäpuoli Mitchell hautaa vaimonsa ja lentää risteilyn seuraavaan määräsatamaan Ateenaan noutamaan lapset kotiin. Tannen haluaa kuitenkin viettää vielä muutaman päivän lastensa kanssa ennen kuin kauhea uutinen kerrotaan heille. Mitchell suostuu tapaamaan heidät uudelleen laivan seuraavassa pysähdyspaikassa Kairossa, mutta tilanne lukkiutuu esiin nousevaan huoltajuuskiistaan miesten välillä. Gizan pyramideilla Tannen kertoo lapsille äidin kuolemasta. Tunisin satamassa vanhin lapsista, Kaukoidästä adoptoitu teinipoika Trung, karkaa mutta löydetään pian. Risteilyn päätepisteessä Genovassa asiat selviävät. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Käsikirjoittaja David Seltzer on kertonut saaneensa idean tarinaan omien lastensa, kahden biologisen ja kahden Vietnamista adoptoidun kanssa tekemästään laivaristeilystä. Seltzerin tavoin myös tuottajat Schaffel ja Voight sekä ohjaaja Lieberman olivat ”viikonloppuisiä” avioerolapsineen, mikä toi aiheen käsittelyyn omakohtaista läheisyyttä. Elokuva on kuvattu kesällä 1982 aidoilla kuvauspaikoilla Välimeren satamissa ja turistikohteissa sekä Norwegian America Linen risteilyalus m/s Vistafjordilla, joka kuvausaikaan oli toinen maailman kahdesta viiden tähden risteilylaivasta. Alkukohtaukset on kuvattu New Yorkissa ja Los Angelesissa. Pöytä viidelle oli kanadalaisen ohjaaja Liebermanin ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva. Hän oli siihen mennessä ohjannut satoja mainoselokuvia ja tapahtumien televisiointeja. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Helena Ylänen piti Pöytää viidelle tavattoman tunteellisena tarinana hyvää tarkoittavasta mutta luonteettomasta miehestä. Voightille räätälöity tarina sopii hänestä näyttelijälle, ja myös lapset ovat sopivan nenäkkäitä rooleissaan. Ylänen kehuu myös Vilmos Zsigmondin kaunista kuvausta. Video-oppaassa Sam Inkinen luonnehti elokuvaa Kramer vastaan Kramer -tyyliseksi huoltajuustarinaksi, sekä draamaltaan että toteutukseltaan hyvin tehdyksi. Hän antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”Video-opas 95, WSOY 1994.. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Robert Liebermanin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Anton Heraštšenko

Anton Jurijovytš Heraštšenko (; s. 10. helmikuuta 1979) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Ukrainan sisäministerin neuvonantajana vuodesta 2021 lähtien. Aiemmin hän on ollut kansanedustaja vuosina 2014–2019 ja varasisäministeri vuosina 2019–2021. Heraštšenko syntyi Harkovassa. Hän valmistui vuonna 2000 ekonomiksi Harkovan kansallisesta taloustieteen yliopistosta. Vuosina 1999–2000 hän työskenteli H’arkivoblenerho- energiayhtiössä. Vuosina 2002–2006 hän istui Harkovan kaupunginvaltuustossa. Vuosina 2005–2010 hän toimi Krasnohradin piirin päämiehenä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Kansanrintama-puolueen listan 21:senä. Vuosina 2019–2021 hän toimi varasisäministerinä. Vuodesta 2021 lähtien hän on toiminut sisäministerin neuvonantajana. Lokakuussa 2015 Heraštšenkoa vastaan nostettiin Venäjällä syytteet terrorismiin yllyttämisestä. Heraštšenko oli sosiaalisessa mediassa kehottanut lähettämään Myrotvorets-keskukselle tietoja Syyrian sisällissodassa taistelevista venäläissotilaista, jotta ”terroristit ja heidän toverinsa Venäjällä voisivat kostaa venäläisille sotilaille šarialain mukaisesti.” Alkuvuonna 2017 Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU ilmoitti estäneensä Heraštšenkoon kohdistuneen murhayrityksen. Kaksi epäiltyä, joita SBU oli tarkkaillut kuukauden verran, otettiin kiinni, ja heidän hallustaan löydettiin räjähteitä. SBU:n mukaan murhayritystä koordinoi Venäjältä käsin Luhanskin aluelta kotoisi oleva Luhanskin kansantasavallan puolella Ukrainaa vastaan taistellut Andrei Tihonov, joka asuu nykyään Venäjän Belgorodissa. Heraštšenkon venäjänkielisellä Pravda Gerashchenko -Telegram-kanavalla oli helmikuussa 2023 lähes puoli miljoonaa tilaajaa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Odd Arne Westad

Odd Arne Westad (s. 5. tammikuuta 1960 Ålesund, Norja) on norjalainen historioitsija. Hän on erikoistunut poliittiseen historiaan. Hän on julkaissut tutkimuksia Kiinan historiasta ja kylmän sodan historiasta. Westad on toiminut historian professorina Yalen yliopistossa vuodesta 2019 lähtien.Arne Westad, Yalen yliopisto, viitattu 25.2.2023. Westad opiskeli Oslon yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Pohjois-Carolinan yliopiston Chapel Hillin kampuksella vuonna 1990.Bio, Odd Arne Westadin kotisivut, viitattu 25.2.2023. Hän oli London School of Economicsin kansainvälisen historian professori vuosina 1998–2015 ja Harvardin yliopiston Yhdysvaltain ja Aasian suhteiden professori vuosina 2015–2019.Professor Odd Arne Westad, London School of Economics, viitattu 25.2.2023. Hän on toiminut myös Nobel-instituutin tutkimusjohtajana. Westadin teos The Global Cold War voitti Columbian yliopiston Bancroft Prize -palkinnon vuonna 2006.The Bancroft Prizes: Previous Awards, Columbian yliopisto, viitattu 25.2.2023. == Julkaisut == * Odd Arne Westad: Cold War and Revolution: Soviet-American Rivalry and the Origins of the Chinese Civil War, 1944–1946. New York: Columbia University Press, 1993. * Odd Arne Westad: Decisive Encounters: The Chinese Civil War, 1946–1950. Stanford, Kalifornia: Stanford University Press, 2003. * Odd Arne Westad: The Global Cold War: Third World Interventions and the Making of Our Times. Cambridge: Cambridge University Press, 2005. * Odd Arne Westad: Restless Empire: China and the World since 1750. New York: Basic Books, 2012. * John Roberts & Odd Arne Westad: The History of the World. Oxford: Oxford University Press, 2013. * Odd Arne Westad: The Cold War: A World History. New York: Basic Books, 2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto luokka:Norjalaiset historioitsijat luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Harvardin yliopiston professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erna Spoorenberg

Erna Spoorenberg (11. huhtikuuta 1926 Yogyakarta – 18. maaliskuuta 2004) oli alankomaalainen ooppera- ja konserttilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Erna Spoorenberg (Soprano) Bach-Cantatas, viitattu 25.2.2023 Spoorenberg opiskeli Hilversumissa ja Amsterdamissa. Hän teki ensiesiintymisensä radiossa vuonna 1947. Vuonna 1958 Spoorenberg liittyi Alankomaiden kansallisoopperan jäseneksi. Vuonna 1949 hän esiintyi ensimmäisen kerran Wienin valtionoopperassa Karl Böhmin kutsumana, ja Yhdysvaltain- debyyttinsä hän teki New Yorkissa vuonna 1967. Spoorenberg saavutti arvostusta Wolfgang Amadeus Mozartin oopperaroolien tulkinnoillaan ja esiintymisellään Mélisanden roolissa Claude Debussyn oopperassa Pelléas et Mélisande. Hänen konserttiohjelmistoonsa kuului esimerkiksi Johann Sebastian Bachin Matteus- passio. Viimeiset vuotensa Spoorenberg vietti Vughtissa. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Svjatoslav III (Kiova)

Svjatoslav III Vsevolodovitš (ukrainaksi Святослав Всеволодович 1126–1194) oli Kiovan Rusin suuriruhtinas 1181-1194. Hän oli Vsevolod II:n poika. Hän hallitsi Vladimirin, Turaun ja Pinskin, Siverskin ja Tšernihivin ruhtinaskuntia ennen nousuaan Kiovan suuriruhtinaaksi. Hän organisoi lähiseudun ruhtinaiden liittouman taisteluun kumaaneja vastaan. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1194 kuolleet
Axel Walle

Daniel Axel Walle (3. toukokuuta 1839 Helsinki – 26. elokuuta 1906 Kontiolahti) oli suomalainen Joensuun lyseon pitkäaikainen rehtori.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Daniel Axel Walle, Uusi Aura, 30.08.1906, nro 198, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Axel Wallen vanhemmat olivat Leppävirran kirkkoherra, rovasti Daniel Fredrik Walle (1802–1867) ja Selma Augusta Alléen (k. 1874). Hän pääsi ylioppilaaksi 1859 Kuopion kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864 sekä opettajakandidaatiksi 1866.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Daniel Fredrik Walle. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 25.2.2023. Walle oli Joensuun yläalkeiskoulun ja sittemmin Joensuun lyseon historian, maantiedon ja suomen kielen kollegana 1866–1906. Hän oli myös koulun rehtorina 1878–1904. Hänestä on säilynyt paljon muistelmia ja koululaiskaskuja. Walle oli pari vuosikymmentä Joensuun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja muutamia vuosia valtuuston puheenjohtajana. Walle kuoli 67-vuotiaana omistamallaan Naljakan maatilalla Kontiolahdella elokuun lopulla 1906.Eräitä vuosikymmenien takaisia muistelmia Joensuun lyseosta, Helsingin Sanomat, 05.06.1938, nro 149, s. 38, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Axel Walle oli naimisissa vuodesta 1870 Johanna Elisabet Parviaisen kanssa. Axel Wallen veljiä olivat Lohjan piirilääkäri, hovineuvos Karl Fredrik Walle (1841–1918), Uukuniemen kirkkoherra Alexander Gustaf Walle (1843–1910), Viipurin suomalaisen klassillisen lyseon lehtori ja rehtori Georg Wilhelm Walle (1853–1909) ja Jääsken kihlakunnan henkikirjoittaja Johannes Walle (1858–1923). == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Joensuun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Transakseli

Transakseli (yhdistelmä vaihteistoa ja akselia tarkoittavista sanoista) tarkoittaa auton teknistä ratkaisua, jossa vaihteisto ja tasauspyörästö ovat yhtenä kokonaisuutena. Transakselissa on myös viimeinen välitys (). Ratkaisu on tavallinen etuvetoisissa autoissa ja käytössä lähes kaikissa etuvetoisissa autoissa. Transakselia on käytetty etumoottorisissa etuvetoisssa autoissa, takamoottorisissa takavetoisissa autoissa, keskimoottorisissa takavetoisissa autoissa ja etumoottorisissa takavetoisissa autoissa. Porsche 924 on eräs transakselia käyttävä etumoottorinen takavetoinen auto, jossa jäykkä vetoakseli välittää voiman moottorilta vaihteistolle. Ratkaisun tavoitteena oli parantaa auton painojakaumaa tavoitteena 50:50 suhde. Nelivetoisissa autoissa on käytetty useita erilaisia yhdistelmiä. Audi Quattro käytti ratkaisua, jossa moottori oli edessä ja sekä etu- että keskitasauspyörästö olivat yhdistettynä vaihteiston kanssa samaan pakettiin. Ford RS200:ssa (1984–1986) moottori oli keskellä ja vaihteisto edessä. Nissan GT-R:ssä (2007 alkaen) moottori on edessä, mutta vaihteisto on takana. == Lähteet == Luokka:Autotekniikka
Maisemahistoria

Maisemahistoriaan liittyviä asioita ovat historialliset kartat ja perinnemaisemat. Nykyisin kulttuurihistoriallisesti merkittävien alueiden arvoa arvioidaan satojakin vuosia vanhojen karttojen avulla. Suomessa aluekarttoja on tehty yleisesti jo isojaon aikana. Suomen ensimmäinen kartantekijä oli Olf Gangius, joka tuli Suomeen 1633 ja laati kartan muun muassa Turusta. Ensimmäinen koko Suomen käsittävä kartta laadittiin 1640 Anders Strengin toimesta. Maaseutumaisemaa muokkasi suurelta osin 1700-luvulla tapahtuneet maan jako toimet. 1700-luvulla rakennettiin useita kartanoita, jotka hallitsivat maaseutumaisemaa. Kaupunkiympäristöissä 1600-luvulta tähän päivään parhaiten säilyneitä ovat kiviset rakennukset, kuten raatihuoneet. 1800-luvulla rakennettiin useassa kaupungissa kortteleita, joissa oli empire- tyylisiä puurakennuksia. Liikenneympäristössä varhaisin tunnettu tie oli jo 800-luvulla olemassa ollut Hämeen Härkätie. Rautateitä alettiin rakentaa 1860-luvulta alkaen ja asemarakennuksilla oli merkittävää vaikutusta kaupunkien ja taajamien maisemaan. 1800- ja 1900-luvun vaihteessa metsäteollisuuden kulkureittejä parantamaan rakennettiin monin paikoin kanavia. Muualla maailmassa kaupunkirakentamisen historiaan vaikuttaneita arkkitehtuurin tyylisuuntia ovat olleet klassismi, renessanssi ja barokki. == Maisemanistorian merkitys == Perinnemaisemat jaetaan kahteen tyyppiin, perinnebiotooppeihin ja rakennettuun ympäristöön. Perinnebiotoopit määritellään edelleen kahteen tyyppiin, puustoisiin ja avoimiin perinnebiotooppeihin. Rakennetussa ympäristössä perinnemaisemaan kuuluvat historiallisesti merkittävät rakennukset mukaan lukien kartanot ja perinteisen tyyliset pihapiirit. Näiden perinteisten maisemien kasvilajisto on köyhtynyt viimeisten vuosikymmenien aikana. Perinnemaisemista erityisesti niitty- ja ketoalueet ovat menettäneet perinteistä olemustaan. Tähän on kiinnitetty huomiota ja perinnemaisemia on ryhdytty ennallistamaan ja hoitamaan. Tällaista ennallistamistoimintaa suunniteltaessa on käytetty apuna vanhoja karttoja ja ilmakuvia. Nykyisten ilmakuvien avulla pystytään kartoittamaan esimerkiksi niityt, jotka ovat kasvamassa umpeen. Ennallistamissuunnitelmia tehtäessä käytetään apuna myös tietokonemallinnuksia. Myös rakennetussa ympäristössä kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia ja muita kulttuurimaiseman perinteisiä ja merkittäviä kohteita pyritään suojelemaan ja ne pyritään pitämään ennallaan. Tällaiset historiallisesti merkittävät kohteet ja alueet huomioidaan asemakaavoituksessa, yleiskaavoituksessa ja maakuntakaavoituksia tehtäessä. Tiettyjä rakennusympäristöjä koskee rakennusympäristön suojelulaki. Luterilaisia ja ortodoksisia kirkkoja koskien on säädetty erityisiä kirkkolakeja. == Lähteet == == Katso myös == * Suomen kansallismaisemat * Puutarhahistoria * Maatalouden historia * Arkkitehtuurin historia * Puutarhakaupunki Luokka:Maisema Luokka:Kulttuurihistoria
Daniel Romanovitš

Daniel Romanovitš (1201–1264) oli Galitsian ja Volynian ruhtinas ja Kiovan Rusin suuriruhtinas. Ukrainassa hänestä käytetään nimeä Daniel Galitsialainen. Daniel Romanovitš oli Galitsian ja Volynian yhdistäneen Roman I:n poika. Hän oli isänsä kuollessa vuonna 1205 vasta neljävuotias. Hän alkoi pyrkiä valtaan 1221, ja onnistui saamaan Galitsian haltuunsa vasta 1238. Vuonna 1239 hän otti vallan Kiovassa. Mongolit alistivat hänet valtaansa 1242. Päästäkseen heistä eroon hän yritti liittoutua muiden lähiseudun ylimysten kanssa, mutta ei saanut näiltä sotilaallista tukea. Daniel Romanovitš oli taitava hallitsija. Hän yhdisti nykyisen Ukrainan länsiosat joksikin aikaa. Hän perusti useita kaupunkeja kuten Lvivin ja Holmin. Hän uudisti sotavoimia ja loi jalkaväkijoukot, jotka perustuivat talonpoikien asevelvollisuteen. Hänen aikanaan Ukrainan kulttuuri sai vaikutteita läntisestä Euroopasta. == Lähteet == Luokka:Ukrainan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1201 syntyneet Luokka:Vuonna 1264 kuolleet
Roman II

Roman II Danilovits (ukrainaksi Роман Данилович, k. 1258) oli Kiovan Rusin ruhtinas. Hän oli Daniel Romanovitšin poika. Hän oli naimisissa Itävallan herttua Fredrik II:n tyttären Gertruden kanssa, ja asui jonkun aikaa Wienin lähellä. Vuonna 1258 mongolien päällikkö Burundai pakottti Romanin, hänen veljensä ja muita ruhtinaita hyökkäämään Liettuaan, ja Roman kuoli taisteluissa. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1258 kuolleet
ChocoSomnia

ChocoSomnia on oululainen vuonna 2015 perustettu suklaanvalmistaja. Yrityksen ovat perustaneet Riikka Ojanen ja Jenna Antinmaa. Tehdas sijaitsee Oulun Takalaanilassa ja myymälä Oulun keskustassa. Mediapersoona Jaajo Linnonmaa liittyi ChocoSomnian osakkaaksi vuonna 2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Chocosomnia.fi Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset makeisvalmistajat Luokka:Oululaiset yritykset
Mstislav III

Mstislav III Romanovitš (ukrainaksi Мстислав Романович Старий, k. 1223) oli Kiovan Rusin ruhtinas vuodesta 1212 alkaen. Hän nousi suuriruhtinaaksi ajamalla yhdessä serkkunsa Mstislav Mstislavitšin kanssa Vsevolod IV:n Kiovasta. He järjestivät vuonna 1223 sotaretken tataareita vastaan Kaltšikjoella. Suuriruhtinas Mstislav Romanovitš jäi vangiksi, ja hänet teloitettiin kahden vävynsä kanssa tataarien voitonjuhlissa. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1223 kuolleet
Évidemment

Évidemment () on kanadalaisen laulajan La Zarran kappale, joka julkaistiin 19. helmikuuta 2023. Hän edusti Ranskaa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 104 pistettä ja sijoittui kuudenneksitoista. == Lähteet == Luokka:Ranskan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Venäläinen sotalaiva, painu vittuun!

Venäläinen sotalaiva, painu vittuun! () oli ukrainalaisen sotilaan huudahdus Venäjän laivaston ohjusristeilijä Moskvan miehistölle Käärmesaarella 24. helmikuuta 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan. == Tausta ja tapahtumien kulku == Huudahduksen välitti venäläisille ukrainalainen sotilas Roman Hrybov, jonka aluksi luultiin kuolleen Venäjän hyökkäyksessä. Hänet oli kuitenkin otettu vangiksi, ja hänet palautettiin Ukrainaan vankienvaihdon yhteydessä maaliskuun 2022 lopussa. Tšerkasyn alue, josta Hrybov on kotoisin, myönsi tälle mitalin. Ukrainalaisten sotilaiden ja Moskvan miehistön välinen keskustelu, johon huudahdus kuului, meni seuraavasti: > Moskva: ”Käärmesaari: Minä, venäläinen sotalaiva, toistan tarjoukseni: > laskekaa aseenne ja antautukaa, tai muuten teidät pommitetaan. Oletteko > ymmärtäneet? Kuuluuko?” Hrybov: ”Se siitä sitten. Vai pitääkö vittuilla > takaisin?” Toinen ukrainalainen sotilas: ”Mikä jottei” Hrybov: ”Venäläinen > sotalaiva, painu vittuun!” Huudahdusta on verrattu myös muihin lentäviin lauseisiin sodissa: ”Muista Alamo!” (Alamon taistelu, 1836), ”Tule hakemaan!” (Thermopylain taistelu, 480 eaa.) ja ”NUTS!” (Anthony McAuliffe, 1944). == Merkitys ja reaktioita == Helmikuun 2022 lopussa venäläinen laiva pyysi tankkausapua georgialaiselta öljytankkerilta. Georgialaisen laivan kapteeni vastasi venäläisten pyyntöön sanomalla "venäläinen laiva, painu vittuun!" ja kieltäytyi auttamasta tätä. Maaliskuun 2022 puolessavälissä Ukrpošta julkaisi huudahdusta juhlistavan postimerkin, jonka suunnitteli kuvittaja Boris Groh. Toukokuussa 2022 Ukrainan yleisradioyhtiö ilmoitti, että sen alainen Ukrainan kansallinen radioyhtiö alkaa julkaisemaan kahdesti päivässä ohjelmaa nimeltä "Venäläinen feikki, painu... ()", jossa kumotaan Venäjän valtion tehtailemia valeuutisia. Huudahduksesta on tullut paitsi internetmeemi mutta myös ukrainalaisten slogan, jolla pyritään ylläpitämään kansalaisten taistelutahtoa. Myös ulkomaalaiset ovat ottaneet lausahduksen omakseen vastustaakseen Venäjän sotatoimia Ukrainassa: 23. helmikuuta 2023 latvialainen parlamentaarikko, Rihards Kols, käytti sitä ETYJ:n kokouksessa protestina venäläisten delegaation läsnäololle. == Galleria == Tiedosto:Sheets of stamp of Ukraine, 2022, Russian warship, go fuck yourself (1984).jpg|Ukrpoštan julkaisemat postimerkit huudahduksesta Tiedosto:We Stand with Ukraine 2022 Helsinki - Finland (51905767404).jpg|Fraasi englanniksi mielenosoituksessa Helsingissä == Lähteet == Luokka:Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022 Luokka:Venäjän laivaston historia Luokka:Sanonnat
Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko

Potelytšin Pyhän Hengen laskeutumisen kirkko () on Potelytšissa Lvivin piirissä Lvivin alueella Ukrainassa sijaitseva vuonna 1502 rakennettu puukirkko, joka yhdessä muiden vastaavien Ukrainassa ja Puolassa sijaitsevien kirkkojen kanssa kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon yhteisnimellä Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat. ==Historia== Kirkko rakennettiin vuonna 1502 tataarien polttaman edellisen, Borisille ja Glebille omistetun puukirkon tilalle. Uusi kirkko rakennettiin savenvalajien kustannuksella. Vuonna 1683 taiteilija Ivan Rutkovytš maalasi kirkkoon Deesis -ikonin. Vuonna 2013 kirkko lisättiin yhdessä muiden samankaltaisten kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon. == Kuvia kirkosta == Tiedosto:Potelych Wooden Church RB.jpg|Kirkko talvella. Tiedosto:Потелич.Дзвіниця церкви Св.Духа.JPG|Kirkon kellotorni. Tiedosto:120604 5DM2 01204.jpg|Kirkko joelta katsottuna. Tiedosto:120604 5DM2 01209.jpg|Kirkolle johtava portti. Tiedosto:Жовківський, Потелич (2).jpg|Kirkon sisätiloja. Tiedosto:Жовківський, Потелич (3).jpg|Kirkon sisätiloja. Tiedosto:Церква в с. Потелич (фрагмент іконостасу).jpg|Kirkon maalauksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainan kirkot Luokka:Lvivin piiri Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ukrainassa
Ala-Dneprin kansallispuisto

Ala-Dneprin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Puiston pinta-ala on 801,8 neliökilometriä. Vuonna 2005 perustetun puiston pinta-ala on 801,78 neliökilometriä. Se käsittää miltei koko Dneprin alajuoksun Kah’ovkan vesivoimalaitospadolta alas Dnepr–Bugin limaanille saakka niin, etteivät Dneprin rannan kaupungit tai taajamat kuulu puistoalueeseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * НПП “Нижньодніпровський” Luokka:Hersonin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Ala-Dnestrin kansallispuisto (Ukraina)

Ala-Dnestrin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Odessan alueella. Vuonna 2008 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 213,11 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bilhorod-Dnistrovskyin piiri Luokka:Odessan alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Haluan elää

Haluan elää () on Ukrainan sotilastiedustelun yksikön ylläpitämä kuuma linja, jonka on tarkoitus varmistaa venäläisten sotilaiden turvallinen antautuminen Ukrainan armeijalle. Projektin tehtävänä on myös varmistaa, että Ukrainalle antautuneita venäläisiä kohdellaan Geneven sopimuksien mukaisesti. Kuuman linjan tarkoituksena on myös ehkäistä halukkaita antautujia lankeamasta huijareiden ansaan. Hyvin pian sen jälkeen, kun projekti alkoi, Venäjän viranomaiset estivät pääsyn sen sivustoille. Syyskuussa 2022 projektin tiedottaja Vitali Matvijenko sanoi, että linja sai 200–300 soittoa päivässä. Sen kautta oli antautunut yli 4 000 venäläissotilasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Projektin YouTube-kanava * Projekti Twitterissä * Projekti Facebookissa Luokka:Venäjän hyökkäys Ukrainaan 2022
Ala-Sulan kansallispuisto

Ala-Sulan kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Pultavan ja Tšerkasyn alueilla. Kansallispuisto sijaitsee Dneprin vasemmanpuoleisen sivujoen Sulan alajuoksun varrella. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 186,35 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Національний природний парк "Нижньосульський" Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Pultavan alue Luokka:Tšerkasyn alue
Akropolis-ralli 1978

Akropolis-ralli 1978 (viralliselta nimeltään 25. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 29. toukokuuta-2\. kesäkuuta 1978 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Walter Röhrl Christian Geistdörfer Fiat 131 Abarth 10:00.50 0.0 2\. Markku Alén Ilkka Kivimäki Fiat 131 Abarth 10:10.54 +10.04 3\. Shekhar Mehta Yvonne Mehta Datsun 160J 10:23.36 +22.46 4\. Harry Källström Claes Billstam Datsun 160J 10:24.01 +23.11 5\. Achim Warmbold Hans Sylvan Opel Kadett GT/E 10:54.19 +53.29 6\. Tasos Livieratos Manólis Makrinos Lancia Stratos HF 11:04.17 +1:03.27 7\. Billy Coleman Jim Porter Ford Escort RS1800 11:13.49 +1:12.59 8\. Evangelos Gallo Andreas Arkentis Toyota Celica 11:36.32 +1:35.42 9\. Miloslav Zapadlo Jiří Motal Škoda 130RS 11:41.23 +1:40.33 10\. Stasys Brundza Arvydas Girdauskas Lada 1600 11:44.49 +1:43.59 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1978 Luokka:Akropolis-ralli
Asova-Syvašin kansallispuisto

Asova-Syvašin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Kansallispuisto sijaitsee Asovanmeren ja Syvašin välialueella. Vuonna 1993 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 525,827 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Asovanmeri Luokka:Henitšeskin piiri Luokka:Hersonin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Ruotsin ralli 1978

Ruotsin ralli 1978 (viralliselta nimeltään 28. International Swedish Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 10.-12\. helmikuuta 1978 Karlstadissa. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Björn Waldegård Hans Thorszelius Ford Escort RS1800 6:42.40 0.0 2\. Hannu Mikkola Arne Hertz Ford Escort RS1800 6:44.08 +1.28 3\. Markku Alén Ilkka Kivimäki Fiat 131 Abarth 6:45.26 +2.46 4\. Stig Blomqvist Hans Sylvan Lancia Stratos HF 6:48.11 +5.31 5\. Ari Vatanen Atso Aho Ford Escort RS1800 6:50.01 +7.21 6\. Simo Lampinen Sölve Andreasson Fiat 131 Abarth 6:56.15 +13.35 7\. Bror Danielsson Klas Edqvist Opel Kadett GT/E 6:59.45 +17.05 8\. Lars-Erik Walfridsson Per-Arne Persson Volvo 142 7:17.11 +34.31 9\. Ola Strömberg Hans-Göran Ericsson Saab 96 V4 7:18.02 +35.22 10\. Kjell Melin Ola Hellgren Volkswagen Golf GTI 7:19.39 +36.59 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1978 Luokka:Ruotsin ralli
Karpaattien kansallispuisto

Karpaattien kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella. Vuonna 1980 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 504,95 neliökilometriä. Kansallispuiston toimisto sijaitsee Jaremtšen kaupungissa. thumb|left|Hoverla (2061 m) sijaitsee Karpaattien kansallispuistossa. Kansallispuisto perustettiin ensimmäisenä Ukrainan kansallispuistoista ja se kuuluu pinta-alaltaan maan suurimpiin kansallispuistoihin. Kansallispuiston polkureitistö on yli 140 kilometriä pitkä. Puisto on retkeilijöiden suosiossa, ja sen alueella sijaitsee esimerkiksi Hoverla, Ukrainan korkein vuorenhuippu (2 061 m). Puiston alueella esiintyy karhuja, kauriita, villisikoja, täpläsalamantereita sekä karpaattienoravia, mikä on oravan alalaji. Puiston lintuja ovat maakotka, haikara ja kurki. ==Katso myös== *Karpaattien biosfäärialue ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Karpatskyi natsionalnyi pryrodnyi park (karpatskyi-park.in.ua) * Karpatskyi NPP - Carpathian National Nature Park (snpa.in.ua) Luokka:Ivano-Frankivskin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Ukrainan kansallispuistot
Kreminnan metsien kansallispuisto

Kreminnan metsien kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Luhanskin alueella. Vuonna 2019 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 72,69 neliökilometriä. Kansallispuisto korvasi aiemmin samalla paikalla sijainneen kansallispuiston (). ==Lähteet== Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Luhanskin alue
Norsunluurannikon ralli 1978

Norsunluurannikon ralli 1978 (viralliselta nimeltään 10. Rallye Bandama Côte d'Ivoire) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1978. Kilpailu järjestettiin 21.-24\. lokakuuta 1978 Abidjanissa. Kilpailu oli kauden yhdeksäs. Kilpailu ajettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 37 aikatarkastuspistettä. Reitin kokonaispituus kokonaispituus oli . 51 kilpailuun lähteneestä yhdeksän pääsi maaliin. Safari-ralliin verrattuna tiet olivat pienempiä ja niillä oli enemmän kasvillisuutta. Safari-ralli oli myös paremmin tunnettu ja paikalliset väistyivät tieltä ralliautojen tullessa kun taas Norsunluurannikolla törmäyksiä siviililiikenteen kanssa tapahtui useammin. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Jean- Pierre Nicolas Michel Gamet Peugeot 504 Coupé V6 2:28.00 0.0 2\. Timo Mäkinen Jean Todt Peugeot 504 Coupé V6 2:43.00 +0:15.00 3\. Jean Ragnotti Jean-Marc Andrié Renault 5 Alpine 3:50.00 +1:22.00 4\. Simo Lampinen Atso Aho Peugeot 504 Coupé V6 5:07.00 +2:39.00 5\. Guy Fréquelin Jacques Delaval Renault 5 Alpine 5:34.00 +3:06.00 6\. Jean-François Vincens Félix Giallolacci Mitsubishi Colt Lancer 10:17.00 +7:49.00 7\. Kal Noujaim Jean-Claude Mages Mitsubishi Colt Lancer 11:20.00 +8:52.00 8\. Samir Assef Jean-Yves Burelle Peugeot 504 Coupé V6 12:04.00 +9:36.00 9\. Hervé Page Philippe Saget Datsun 1600 SSS 16:20.00 +13:52.00 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1978 Luokka:Norsunluurannikon ralli
NAFO-liike

NAFO-liike (lyhenne Natoon viittaavasta humoristisesta ilmaisusta North Atlantic Fellas Organization) on Venäjän propagandaa vastaan etenkin X:ssä taisteleva internetaktivistien liike. Sen maskotti on shiba inu -rotuinen koira. NAFO taistelee Kremliä ja Venäjän johtajia vastaan meemeillä, oikaisuilla sekä ironisella ja pilkallisella sisällöllä.NAFO. Official homepage. / == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ”Nafo” käy erikoista sotaa Venäjää vastaan – Ukrainasta poikkeukselliset kiitokset; IS 31.8.2022 * Mikä ihmeen Nafo? Tällainen on Venäjän informaatiovaikuttamista vastaan humoristisilla koirakuvilla taisteleva liike, jonka jäseneksi pääsee kuka tahansa; Aamuposti 1.9.2022 * Meemejä käytetään nyt aseena Venäjää vastaan; Verkkouutiset.fi 1.9.2022 Luokka:Internet-ilmiöt
Oleškyn hietikon kansallispuisto

Oleškyn hietikon kansallispuisto tai Oleškyn hiekkojen kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Hersonin alueella. Vuonna 2010 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 116,71 neliökilometriä. Oleškyn hietikko on Euroopan toiseksi suurin aavikko. Sen on arveltu syntyneen joko pohjoisempana virtaavan Dneprjoen vanhasta uomasta tai 1700- ja 1800-luvuilla laiduntaneiden lampaiden aiheuttamasta eroosiosta. Alueen ympärille on istutettu metsikkö, jotta aavikko ei laajenisi. thumb|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hersonin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:H’ersonin piiri Luokka:Kah’ovkan piiri Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Euroopan aavikot
Dvoritšnan kansallispuisto

Dvoritšnan kansallispuisto () on kansallispuisto Oskiljoen varrella Ukrainan Harkovan alueen itäosassa, Venäjän rajan lähellä. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 31,31 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dvorichanskyi National Park (facebook.com) Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Harkovan alue
Martti Pesonen (täsmennyssivu)

Martti Pesonen -nimisiä henkilöitä ovat: * Martti Pesonen (1895–1933), suomalainen aktuaari * Martti Pesonen (s. 1934), suomalainen arkkitehti ja muusikko, Suomen oboe- ja fagottiseuran perustajajäsen * Martti Pesonen (s. 1942), suomalainen moottoripyöräilijä == Lähteet ==
Väinö Lagerstedt

Väinö Georg Gustav Edvin Lagerstedt (29. huhtikuuta 1886 Helsinki – 3. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen. Viitattu 26.2.2023. Lagerstedtin vanhemmat olivat kapteeni Knut Edvin Lagerstedt ja Hilda Gustava Engblom ja puoliso vuodesta 1919 Birgit Pontán. Lagerstedt kävi Haminan kadettikoulua vuodesta 1899 vuoteen 1903, jolloin koulu lakkautettiin. Hän tuli ylioppilaaksi Åbo svenska reallyceumista 1905 ja valmistui Keisarillisesta Aleksanterin- Yliopistosta metsänhoitajaksi 1910. Valmistuttuaan hän oli Metsähallituksen Kemin ja Lapin piirin metsäkonduktööri 1910–1911 ja yliopiston metsänarvioimistieteen assistentti 1911–1913, kunnes siirtyi metsäteollisuuden palvelukseen. Lagerestedt oli Ab Kaukas Fabrikin, vuodesta 1934 Kaukaan tehdas -osakeyhtiö, palveluksessa yli 40 vuotta. Yhtiön metsänhoitajana hän toimi 1913–1916 ja metsäpäällikkönä 1916–1954. Hän oli myös Ab T. & J. Salvesen Oy:n, Kaltimon Puuhiomo Oy:n ja Oy Gustaf Cederberg & Co:n tarkastaja vuodesta 1916. Suomen metsänhoitoyhdistyksen julkaisuja -sarjan toimittaja Lagerstedt oli 1912–1913, Päämajan toimistoupseeri 1939–1940 ja erikoistehtävissä Itä- Savon sotilasläänin esikunnassa 1941–1944. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Metsäneuvoksen arvonimen Lagerstedt sai 1948. Puulajeista kiinnostunut Lagerstedt perusti Valkinhovin alueella Ruokolahdella omistamalleen tilalle sekä koti- että ulkomaisia lajeja käsittäneen yksityisen arboretumin ja puutarhan.Kuka kukin on 1954, s. 433. Viitattu 26.2.2023 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Mikael II (Kiova)

Mikael II Vsevolodovitš (1179–1246) oli Kiovan Rusin ruhtinas. Hän oli Vsevolod IV:n poika. Isänsä kuoltua vuonna 1223 hän peri Tšernihivin ruhtinaskunnan ja alkoi määrätietoisesti laajentaa alueitaan. Hänet valittiin vuonna 1225 Novgorodin johtoon. Hän jatkoi kohti Galitsiaa ja Kiovaa, mistä hän soti Daniel Romanovitšia vastaan. Izjaslav Vladimirovitšin avulla hän sai Kiovan valtaansa vuonna 1236, mutta joutui pian pakenemaan kun mongolit valloittivat Tšernihivin. Hän palasi Kiovan Rusiin vuonna 1242. Mongolien johtaja teloitutti hänet. Joidenkin lähteiden mukaan teloitus johtui tottelemattomuudesta, toisten mukaan siitä, ettei Mikael suostunut noudattamaan pakanallisia seremonioita. Jälkimmäisen selityksen johdosta hänet on julistettu pyhimykseksi. Hänen muistopäivänsä on 20. syyskuuta. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:Vuonna 1246 kuolleet
Vila Velha

Vila Velha eli Espírito Santo on kaupunki Brasiliassa Espírito Santon osavaltiossa. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2010 reilut 400000 henkeä. == Maantiede == Vila Velha sijaitsee Brasilian itärannikolla Espírito Santon osavaltion itärannikon keskiosassa. Kaupunki sijaitsee Espírito Santon lahden rannalla aivan osavaltion pääkaupungin Vitórian kaakkoispuolella ja se on osa Vitórian suurempaa metropolialuetta. == Historia == Vila Velhan kaupunki on perustettu vuonna 1535 ja se sai viralliset kaupunkioikeudet vuonna 1896. Kaupungin lähellä sijaitsee myös 1500-luvulta peräisin oleva nunnaluostari. == Talous == Suklaan ja karamellien valmistus on kaupungin pääasiallisia talouden aloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espírito Santo Luokka:Brasilian kunnat
Musiikkiuutiset

Musiikkiuutiset oli vuosina 1987–1991 ilmestynyt suomalainen rytmimusiikkiin ja sen tuotantoon keskittynyt aikakauslehti. ”Riippumattomaksi musiikin ja tekniikan erikoislehdeksi” alaotsikoitu Musiikkiuutiset oli suunnattu erityisesti muusikoille ja esitystekniikan ammattilaisille. Sitä julkaisi äänentoistoyrittäjä Matti Sarapaltion perustama yhdistys Musisoi ry. Vuonna 1991 Musiikkiuutiset yhdistyi Rytmi-lehden kanssa uudeksi julkaisuksi nimeltä Rytmimusiikki.Musiikkiuutiset : suomalaisen musiikin äänenkannattaja, Finna.fi. Viitattu 26.2.2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset musiikkilehdet
Lennart Peterson

Frans Lennart Peterson (11. marraskuuta 1877 Pietarsaari – 1. maaliskuuta 1938 Viipuri) oli suomalainen kirurgi ja ylilääkäri.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Ylilääkäri Lennart Peterson kuollut, Helsingin Sanomat, 02.03.1938, nro 59, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMeurman, Otto-I. (1989). Lääket. ja kirurgian tri Lennart Peterson sekä hänen sukunsa. Teoksessa Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran Toimitteita 9. Helsinki: VSKS. Lennart Petersonin vanhemmat olivat merikapteeni, kirjakauppias Frans Gustaf Peterson (1842–1907) ja Mathilda Sofia Sandström (1848–1927). Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Oulun ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1902, lääketieteen lisensiaatiksi 1906 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1934. Hän teki opintomatkoja Skandinavian maihin ja Saksaan. Peterson oli amanuenssina Marian sairaalan kirurgisella osastolla 1906–1908, apulaislääkärinä kirurgisessa sairaalassa 1909–1912 ja Savonlinnan ja Loviisan yleisten sairaaloiden lääkärinä 1912–1914. Hänet nimitettiin 1914 Viipurin lääninsairaalan I alilääkäriksi. Peterson oli Viipurin kaupunginsairaalan ylilääkärinä 1927–1934 ja Viipurin lääninsairaalan ylilääkärinä vuodesta 1934 alkaen. Peterson julkaisi tutkielmia kirurgian alalta suomalaisissa ja ulkomaisissa lääketieteellisissä aikakauslehdissä. Tutkielmat kohdistuivat pääasiassa vatsaontelon kirurgiaan ja useat niistä käsittelivät haimasairauksia. Peterson kuoli 60-vuotiaana maaliskuun alussa 1938 lyhyen sairauden jälkeen. Hänen suuri tieteellinen kirjastonsa lahjoitettiin Viipurin kaupungille. Peterson harrasti purjehdusta ja hän teki pitkän matkan purjehdusretkiä Itämerellä aina Baltian rannikolle ja Saksan koillisrannikolle saakka. Pisimmät purjehdusretket ulottuivat Juutinraumaan ja Göteborgiin saakka. Hän harrasti myös valokuvausta kuvaten Viipurin rakennuksia. Lennart Peterson oli naimisissa vuodesta 1907 sairaanhoitaja Elsa Maria Hammarin (1877–1954) kanssa. == Julkaisuja == * Beitrag zur Kenntnis des Ileum terminale fixatum und Ileus ilei terminalis fixati : Eine anatomische, klinische und klinischstatische Studie, Helsingin yliopiston väitöskirja. Helsingfors 1934 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset kirurgit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Izjaslav IV

Izjaslav IV Vladimirovitš oli Kiovan Rusin ruhtinas 1235–1236. Eteläisen Rusin ruhtinaiden sotiessa Kiovan herruudesta Izjaslav liittoutui Mikael II Vsevolodovitšin kanssa Daniel Romanovitšia vastaan. Hänestä tuli Volynialaisen Kamjanetsin ruhtinas. Hän oli mongolien vasalli vuodesta 1240, eikä hänen viimeisistä vuosistaan tiedetä juuri mitään. == Lähteet == Luokka:Kiovan ruhtinaat Luokka:1200-luvulla kuolleet
D.G.T. (Off and On)

D.G.T. (Off and On) on romanialaisen laulajan Theodor Andrein kappale. Se julkaistiin alun perin joulukuussa 2022 yhteistyössä Luca Udățeanun kanssa albumilla Fragil. Andrei voitti Romanian euroviisukarsinnan Selecția Națională 2023, joten hän edusti Romaniaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viidenneksitoista ja täten karsiutui finaalista. == Lähteet == Luokka:Romanian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2023 euroviisuedustuskappaleet
Bohdan Myh’ailitšenko

Bohdan Myh’ailitšenko (s. 21. maaliskuuta 1997 Boryspil) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan useimmiten vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Šah’tar Donetskia lainalla belgialaisseura Anderlechtista. Hän on pelannut Ukrainan A-maajoukkueessa vuodesta 2020. Myh’ailitšenko pelasi Kiovan Dynamon junioreissa vuodesta 2010. Hän pelasi Dynamon edustusjoukkueessa ensimmäisen ottelunsa Ukrainan Cupissa huhtikuussa 2015 ja pääsi Ukrainan liigassa ensi kerran kentälle toukokuussa 2015 kauden viimeisessä ottelussa. Hänen liigauransa jatkui lainasopimuksilla Stal Kamianskessa vuonna 2017 ja Zorja Luhanskissa kaudella 2018–2019. Kesällä 2019 Myh’ailitšenko siirtyi Zorja Luhanskin omistukseen. Elokuussa 2020 hän siirtyi belgialaisseura Anderlechtiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana 41 liigaottelua ja teki maalin ensimmäisessä liigaottelussaan Sint-Truidenia vastaan. Kaudeksi 2022–2023 hän palasi Ukrainaan lainasopimuksella Šah’tar Donetskin joukkueeseen. Hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Ukrainan liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia, joista kolme maalia kaudella 2019–2020. Hän on pelannut kaudella 2022–2023 helmikuun loppuun mennessä Mestarien liigassa neljä ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Myh’ailitšenko pelasi useissa Ukrainan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015. Myh’ailitšenko pelasi Ukrainan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Sveitsiä ja Espanjaa vastaan. Syyskuussa 2022 hän palasi maajoukkueeseen 1,5 vuoden tauon jälkeen. Hän on pelannut tammikuun 2023 loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua, joissa hän on ollut kuusi kertaa avauskokoonpanossa. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oleksi Hontšarenko

Oleksi Oleksijovytš Hontšarenko (; s. 16. syyskuuta 1980) on ukrainalainen Euroopan solidaarisuus -puolueen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana Verh’ovna Radassa vuodesta 2014 lähtien. Hontšarenko syntyi Odessassa. Hänen isänsä Oleksi Kostusjev toimi Odessan pormestarina vuosina 2010–2013 alueiden puolueen jäsenenä, kun taas hänen äitinsä Maryna Hontšarenko oli opettaja. Hontšarenkon vanhemmat erosivat hänen ollessaan kolmevuotias. Hontšarenko valmistui vuonna 2022 Odessan kansallisesta lääketieteen yliopistosta erikoistumisalanaan pediatria sekä vuonna 2005 Venäjän hallituksen finanssiakatemiasta. Vuonna 2006 hän osallistui John Smith Trust -säätiön ohjelmaan ja työskenteli harjoittelijana Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa, Lutonin kaupungin hallinnossa sekä Walesin parlamentissa. Vuonna 2006 Hontšarenko valittiin Odessan kaupunginvaltuustoon alueiden puolueen listalta. Vuonna 2010 hänet valittiin Odessan alueen aluevaltuustoon sekä aluevaltuuston varapuheenjohtajaksi. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa Hontšarenko oli ehdolla Verh’ovna Radan alueiden puolueen listan 136:ntena muttei tullut valituksi. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen Hontšarenko erosi alueiden puolueesta sekä Odessan aluevaltuuston varapuheenjohtajan virasta. Elokuussa 2014 hänet valittiin aluevaltuuston puheenjohtajaksi. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa Hontšarenko valittiin Verh’ovna Radaan Petro Porošenkon blokin listan 40:ntenä. Vuodesta 2015 lähtien hän on kuulunut Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan delegaatioon. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän tuli valituksi sitoutumattomana ehdokkaana Odessan alueen 137. vaalipiiristä. Hän istuu parlamentissa Euroopan solidaarisuus -parlamenttiryhmässä. Vuoden 2020 paikallisvaaleissa hän oli ehdolla Odessan aluevaltuustoon Euroopan solidaarisuus -puolueen listan kärkiehdokkaana. Maaliskuussa 2015 Hontšarenko pidätettiin Moskovassa ennen murhatun oppositiojohtaja Boris Nemtsovin muistoa kunnioittavaa mielenosoitusta. Hän kertoi tulleensa pahoinpidellyksi, eikä saanut asianajajaa. Venäjän tutkintakomitea kertoi kuulustelevansa Hontšarenkoa liittyen edellisenä vuonna Odessassa mielenosoitusten lomassa sytytettyyn tulipaloon, jossa kuoli Venäjän kansalaisia. Hontšarenko kuitenkin kieltäytyi vastaamasta kysymyksiin ilman asianajajan tai Ukrainan konsulin läsnäoloa. Hänet vapautettiin myöhemmin samana päivänä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Kaarlo Lehtinen

Kaarlo (Kalle) Rudolf Lehtinen (6. maaliskuuta 1888 Orimattila – 12. maaliskuuta 1972 Helsinki)Kuolinilmoitus, Lehtinen Kaarlo Rudolf, Uusi Suomi, 1972, No 73, sivu 6, julkaistu 15.3.1972 oli suomalainen maalarimestari ja Helsingissä toimivan Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n toinen perustaja ja toimitusjohtaja.50-vuotias. Maalarimestari K. Lehtinen, Helsingin Sanomat, 06.03.1938, nro 63, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVeljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n historiaa Lehtinen muutti Orimattilasta Lahteen käytyään kansakoulun ja meni Lahdessa maalarinoppiin Viljasen liikkeeseen yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. He muuttivat sitten Helsinkiin ja saivat siellä lisäkoulutusta maalarimestari Wetzelliltä. Kaarlo Lehtinen sai maalarin todistuksen vuonna 1907. Lehtinen työskenteli sitten kahden vuoden ajan Salomo Vuorion maalausliikkeessä ja teki kaksi opintomatkaa Ruotsiin ja yhden opintomatkan Tanskaan. Lehtinen perusti vuonna 1911 Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n yhdessä veljensä Anselm Lehtisen kanssa. Hän oli liikkeen osakkaana ja toimitusjohtajana. 1930-luvulla yritys siirtyi Snellmaninkatu 25:een, jossa se toimii edelleen. Sotien jälkeen liike osallistui materiaalipulan vuoksi Maalarimestarien Oy:n perustamiseen. Liike on suorittanut muun muassa Helsingin yliopiston rakennusten maalaustöitä 1940-luvulta alkaen. Kaarlo Lehtinen oli Suomen Maalarityönantajain Liiton Helsingin osaston jäsenenä vuodesta 1914. Vuonna 1917 hänestä tuli järjestön johtokunnan jäsen, 1919 johtokunnan varapuheenjohtaja ja 1930 johtokunnan puheenjohtaja. Vuodesta 1925 alkaen hän oli koko maata käsittävän liiton hallituksen ja Maalarilehden toimikunnan jäsenenä. Lehtinen edusti ammattikuntaansa Suomen Rakennusteollisuuksien Keskusvaltuustossa. Hän oli Käsityö- ja Tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Maalarinammattikoulun johtokunnan puheenjohtajana. 1940-luvulla Kaarlo Lehtinen valittiin Suomen Maalarimestariliiton puheenjohtajaksi ja hän hoiti tätä tehtävää vuoteen 1962 saakka. Kaarlo Lehtisen jälkeen Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n toimitusjohtajina olivat hänen poikansa E. K. Karmanheimo ja pojanpoikansa Veikko Karmanheimo. Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy valittiin vuoden 2015 helsinkiläiseksi yritykseksi.Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy on Vuoden 2015 helsinkiläinen yritys == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Veljekset Lehtinen Maalausliike Oy:n sivut Luokka:Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Tule takaisin, Jimmy Dean

Tule takaisin, Jimmy Dean (Come Back to the 5 & Dime, Jimmy Dean, Jimmy Dean) on Robert Altmanin ohjaama draamakomedia vuodelta 1982. Elokuva perustuu Ed Graczykin näytelmään, josta kirjailija itse sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Pääosia näyttelevät Sandy Dennis, Cher, Karen Black, Sudie Bond, Kathy Bates ja Marta Heflin. Elokuva on esitetty Suomessa Yle TV2 -kanavalla joulukuussa 1985 ja syyskuussa 1998, Esitystiedot.. ==Juoni== Ryhmä naisia, entisiä James Dean -ihailijakerhon jäseniä, kokoontuu vuonna 1975 Texasin pikkukaupungin Woolworth-myymälään juhlistamaan idolinsa kuoleman 20-vuotispäivää ja muistelemaan Deanin viimeiseksi jääneen elokuvan Jättiläinen kuvauksia lähiseudulla., englanninkielinen juoniseloste. ==Vastaanotto== Cher sai elokuvasta Golden Globe -ehdokkuuden.Cher, Golden Globes Database. Viitattu 26.2.2023. ==Lähteet== Luokka:Robert Altmanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1982 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat