EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arvid Nyberg

Arvid Nyberg (19. toukokuuta 1928 – 18. tammikuuta 2022) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. ==Elämä ja ura== Nyberg syntyi 19. toukokuuta 1928. Hän toimi Hedmarkin edustajana Norjan parlamenttiin kaudella 1973–1977, 1977–1981 ja 1981–1985. Kaiken kaikkiaan hän tapasi 92 päivää eduskunnan istunnon aikana.https://www.stortinget.no/no/Representanter-og- komiteer/Representantene/Representant/?perid=ARNY&tab;=Biography Paikallisella tasolla Nyberg oli Trysilin pormestari vuosina 1972−1999. Tuolloin hän oli pisimpään toiminut pormestari Norjassa. Sittemmin hänet ohitti Henning Myrvang, joka oli Sør-Odalin pormestari vuosina 1975–2007. Nyberg kuoli 18. tammikuuta 2022 93-vuotiaana.Arvid Nyberg er død ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Osmo Korhonen

Osmo Jorma Korhonen (17. toukokuuta 1914 Karvia – 10. syyskuuta 2006 Mikkeli) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Korhosen vanhemmat olivat kanttori Heikki Korhonen ja Impi Mantilo ja puoliso vuodesta 1945 Elsikki Linnaniemi. Talvisotaan osallistunut Korhonen haavoittui vaikeasti jouluna 1939 ja oli sen seurauksena pysyvästi 80-prosenttinen sotainvalidi. Vammoistaan huolimatta hän opiskeli ja valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta 1944. Valmistuttuaan Korhonen toimi piirtäjänä Mikkelin kaupungin arkkitehtiosastolla 1945–1952. Yksityiseksi rakennusurakoitsijaksi 1952 ryhtynyt Korhonen perusti 1954 rakennusliikkeen, josta tuli 1959 osakeyhtiö Rakennusliike O. J. Korhonen, ja oli sen johdossa koko yrityksen neljännesvuosisadan kestäneen toiminnan ajan. Yritys oli Mikkelin läänin suurimpia rakennusliikkeitä, mutta se rakensi lukuisia asunto-, liike- ja teollisuuskohteita myös muualla Suomessa. Mikkeliin yritys toteutti myös ortodoksisen kirkon ja pappilan. Yritys myytiin vuonna 1977 vuorineuvos Sulo Albin Tervon omistamalle rakennusliikkeelle. Korhonen oli Sotainvalidien Veljesliiton aktiivi, osallistui Liberaalisen Kansanpuolueen toimintaan ja oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen kaksitoista vuotta, joista hän toimi kahdeksan vuotta valtuuston varapuheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Korhonen sai vuonna 1969. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Mikkelin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Harukaze-luokka

Harukaze-luokka oli Japanin meri-itsepuolustusvoimain kahden hävittäjän muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alusten suunnittelu oli konservatiivista koon ja aseistuksen suhteen. Niiden runko oli pääosin sähköhitsattu. Aluksilla kokeiltiin erilaisia propulsiojärjestelmiä kuten vuoden 1953 saattuehävittäjilläkin. Harukazelle kytkettiin kahteen akseliin Mitsubishi/Escher Weiss-turbiinimoottorit, joiden höyry tuotettiin kahdella Hitachi/Babcock-kattilalla. Yukikazella oli kahteen akseliin kytketyt Westinghousen turbiinimoottorit, joiden höyry tuotettiin kahdella Combustion Engineeringin kattilalla. Kumpikin järjestelmä tuotti 30 000 hevosvoimaa, millä saavutettiin 30 solmun huippunopeus. Alusten tankeissa oli 557 tonnia öljyä, mikä mahdollisti 6 000 merimailin toimintamatkan 18 solmun nopeudella.Gardiner 1995 s. 223 Alusten pääaseina olivat kolme 5 tuuman 38 pituuskaliiperin tykkiä. Ilmatorjuntaa varten aluksilla oli neljä kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja sukellusveneiden torjuntaan kaksi Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitintä, kahdeksan K-tykkiä ja yksi syvyyspommikisko. Kaikki aseet ja elektroniikka hankittiin Yhdysvalloista. Maaliskuussa 1959 aluksille asennettiin torpedoputket sukellusveneidentorjuntatorpedojen laukaisemiseksi. Niiden elektroniikka koostui SPS-5- ja SPS-6tutkista ja SQS-29-kaikuluotaimesta. Alusten pituus oli vesirajassa 106,0 metriä ja konaispituus 106,3 metriä. Niiden leveys oli 10,5 metriä ja syväys 3,7 metriä. Standardiuppouma oli 1 700 tonnia ja täysin kuormattuna uppouma kasvoi 2 340 tonniin. Miehistöä aluksilla oli 240 henkeä. == Alukset == Alusten hankinta vahvistettiin vuoden 1953 talousarviossa nimellä A-tyypin nopea saattaja. Harukaze-luokan hävittäjät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Status JDS Harukaze Mitsubishi Zosen, Nagasaki 15. joulukuuta 1954 20. syyskuuta 1955 26. huhtikuuta 1956 koululaivaksi 27. maaliskuuta 1981 poistettu palveluksesta 1985 JDS Yukikaze Shin Mitsubishi, HI, Kobe 17. lokakuuta 1954 20. elokuuta 1955 31. heinäkuuta 1957 koululaivaksi 27. maaliskuuta 1981 poistettu palveluksesta 1985 == Lähteet == * === Viitteet === *
Pauliina Aarva

Pauliina Aarva (s. 1948) on suomalainen terveystutkija ja tietokirjoittaja. Koulutukseltaan hän on yhteiskuntatieteiden tohtori, erikoisalanaan terveyden edistäminen. Aarva väitteli tohtoriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1992. Vuodesta 2005 hän on ollut Tampereen yliopiston dosentti. Aarva on työskennellyt tutkijana ja kouluttajana Suomessa ja kansainvälisissä terveydenhuollon kehittämistehtävissä, muun muassa EU:n, Maailmanpankin ja Suomen ulkoministeriön rahoittamissa hankkeissa. Hän on työskennellyt ja asunut Ukrainassa sekä Venäjällä, jossa hän johti vuosina 1998–2008 useita kansainvälisiä terveydenhuollon tutkimus- ja kehittämishankkeita, joihin osallistui asiantuntijoita useista Euroopan maista. Suomessa Aarva on työskennellyt Lääkintöhallituksen ylitarkastajana 1979–1984, Terveys 2000 -lehden toimitussihteerinä 1985, UKK-instituutin tiedotus- ja koulutuspäällikkönä 1985–1994, Stakesin (nykyinen THL) projektipäällikkönä 1994–1996, osa-aikaisena tutkijana Tampereen yliopistossa 2002–2008 sekä yrittäjänä. Aarva on julkaissut kolme tietokirjaa. Vuonna 2021 hän sai Vuoden Luontaishoitoteko -palkinnon. Perusteluna oli tieteellisen näkökulman tuominen osaksi luontaishoitoalaa koskevaa keskustelua. Aarva on pitänyt terveysaiheista blogia (liinanblogi.com) vuodesta 2012. == Teokset == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ankkapurhan kivikautinen asuinpaikka

Ankkapurhan kivikautinen asuinpaikka on Kouvolan Inkeroisissa sijaitseva esihistoriallinen löydös. == Löytö == Jo vuonna 1870 Anjalankosken eli Ankkapurhan itäpuolelta oli perunakellaria kaivettaessa löytynyt kaksi tasatalttaa, kourutaltan jäännös ja useita saviastioiden palasia. Sippolan alueella suoritettiin vuonna 1951 historiallisten asuinpaikkojen etsintöjä, ja tämän vanhan tiedon avulla osattiin kiinnittää erityistä huomiota Ankkapurhan alueelle. Koekaivauksissa löydettiin kivikautisia saviastioiden paloja. Kaivaus suoritettiin syksyllä 1952 noin kuudenkymmenen neliömetrin laajuudelta. Löytökerroksen päällä oli yleisesti 5-10 senttimetrin nurmiturvekerros, jonka alta alkoi punertava maakerros, josta suurin osa löydöistä tehtiin. Eniten kaivauksista löytyi saviastioiden paloja, lähes 20 kilon verran. Lisäksi paikalta löydettiin kvartsista valmistettuja pienesineitä ja jopa palanen raakaa asbestia, jota käytettiin saviastioiden sideaineksena. Asuinpaikan iäksi määritellään noin 3000-2250 vuotta eaa, eli se kuuluu varhaiskampakeraamiseen aikaan. Löytöjen yksipuolisuus on mielenkiintoinen seikka tämän asuinpaikan kohdalla. Toisaalta varsinaisen kaivausalueen ulkopuolelle kaivetuissa koekuoppasarjoissa selvisi, että asutus on ilmeisesti jatkunut rannasta vielä jonkun verran idän suuntaan. Kosken partaalla sijaitsevan löytöpaikan tarkoitus saattaa olla ollut jokin muu kuin varsinainen asutuskohde. On esitetty teoria, että paikka on saattanut olla esimerkiksi uhripaikka, johon on tuotu vedenhaltijoille ruokauhreja saviastioissa. Tätä teoriaa puoltaa myös kaivausalueen yläosasta löytynyt todennäköisesti ihmisen muovaama kivikko, jonka läheisyydestä suurin osa astioiden paloista on löytynyt. Myöskin erikoinen maan yleisväri, punainen, on luultavasti ihmisen aikaansaannoksia. Punamultaa on löydetty käytettävän joiltain muiltakin kivikautisilta löydöksiltä. Punaisella, veren ja elämän värillä, on ollut aikoinaan jokin erityinen merkitys. == Esihistoriallinen sijainti == Asuinpaikka sijaitsi aivan kosken partaalla lähellä merta. Koski laski mereen, nykyisen Koskenaluksen paikalla oli pitkä ja kapea merenlahti, joka alkoi nykyisen Hurukselan tienoilta. Ankkapurhan asuinpaikka oli pitkäikäinen, löydösten perusteella paikalla asuttiin useita satoja vuosia. Luultavasti kosken pysyessä auki ympäri vuoden alueella asuttiin talvisinkin. == Katso myös == * Kivikausi Suomessa == Lähteet == * Hellgren, Kirsti: Sippolan historia. Sippolan kunta, 1957 == Aiheesta muualla == * Ankkapurha Kivikautinen asuinpaikka (Valokuva, Teemu Mökkönen) Finna * Anjalankoskella kaivetaan esiin kivikautista asuinpaikkaa Yle 1999 * Kivikautisen asuinpaikan koekaivaus Eeva-Liisa Schulz 2000 Museovirasto Luokka:Kivikausi Suomessa Luokka:Kouvolan historia Luokka:Sippola Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Kivikkohautojat

Kivikkohautojat (Petrochromis) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kahdeksan lajia, joita tavataan Afrikasta: * Petrochromis ephippium Brichard, 1989 – satulakivikkohautoja * Petrochromis famula Matthes & Trewavas, 1960 – ruskokivikkohautoja * Petrochromis fasciolatus Boulenger, 1914 – raitakivikkohautoja * Petrochromis horii Takahashi & Koblmüller, 2014 * Petrochromis macrognathus Yamaoka, 1983 – huulikivikkohautoja * Petrochromis orthognathus Matthes, 1959 – ruostekivikkohautoja * Petrochromis polyodon Boulenger, 1898 – häijykivikkohautoja * Petrochromis trewavasae Poll, 1948 – tähtikivikkohautoja == Lähteet == * Lajien suomenkieliset nimet: === Viitteet === Luokka:Kirjoahvenet
JDS Harukaze

JDS Harukaze (runkonumerot DD-101 ja ASU-7002) oli Japanin meri- itsepuolustusvoimien Harukaze-luokan hävittäjä. == Valmistus == Aluksen tilaus vahvistettiin vuoden 1953 budjetissa. Alus tilattiin Nagasakista Mitsubishi Zosenilta, jossa köli laskettiin 15. joulukuuta 1954. Se laskettiin vesille 20. syyskuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 26. huhtikuuta 1956.Gardiner 1995 s. 223 == Palvelus == Alus muutettiin 27. maaliskuuta 1981 koululaivaksi runkonumerolla ASU-7002 ja sijoitettiin kiinteäksi koulutusalukseksi Etajimaan merisotakouluun. Se poistettiin palveluksesta 1985. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Harukaze-luokan hävittäjät
Krüger

Krüger tai Krueger on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adalbert Krueger (1832–1896), saksalainen taloustieteilijä * Alan B. Krueger (1960–2019), yhdysvaltalainen taloustieteen professori * Anne O. Krueger (s. 1934), yhdysvaltalainen taloustieteilijä, Maailmanpankin pääekonomisti 1982–1986 * Brooke Krueger-Billett (s. 1980), australialainen moukarinheittäjä * Casey Krueger (s. 1990), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Friedrich Wilhelm Krüger (1894–1945), saksalainen natsivirkailija, SA:n ja SS:n jäsen * Hardy Krüger (1928–2022), saksalainen näyttelijä * Johann Heinrich Louis Krüger (1857–1923), saksalainen matemaatikko ja geodeetikko, Gauss–Krüger- projektion kehittäjä * Luise Krüger (1915–2001), saksalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti * Marcus Krüger (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija * Simen Hegstad Krüger (s. 1993), norjalainen maastohiihtäjä ja olympiavoittaja * Walter Krueger (1881–1967), preussilaissyntyinen kenraali Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikana * Walter Krüger (1888–1971), saksalainen julkisia monumentteja suunnitellut arkkitehti * Walter Krüger (1890–1945), saksalainen sotilaskomentaja toisen maailmansodan aikana * Walter Krüger (1892–1973), saksalainen sotilaskomentaja toisen maailmansodan aikana * Walter Krüger (1930–2018), itäsaksalainen keihäänheittäjä ja olympiamitalisti. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Freddy Krueger, sarjamurhaaja elokuvasarjassa Painajainen Elm Streetillä
Pajarin kivikautinen asuinpaikka

Pajarin kivikautinen asuinpaikka on Kouvolan Ruotilassa sijaitseva esihistoriallinen löydös. == Löytö == Pajarin asuinpaikka löydettiin kesällä 1951, kun silloisen Sippolan kunnan alueella etsittiin esihistoriallisia asuinpaikkoja. Samojen etsintöjen tuloksena löydettiin myös Ankkapurhan asuinpaikka Inkeroisista. Pajarin paikka sijoittuu Keltakangas-Hamina- seututien (371) varteen, lähelle Summanjoen siltaa ja nykyistä Kouvolan ja Haminan rajaa. Löytöpaikalla oli pieni hiekanottopaikka, josta löytyi saviastioiden palasia, kvartsi- ja kivi-iskoksia, hiiliä ja poltettuja luita. Kaivaus suoritettiin syksyllä 1952. Löytökerroksen päällä oli ensin kymmenen sentin pintasammal-turvekerros, jonka jälkeen vielä samanpaksuinen kerros hienohkoa hiekkaa. Kaivauksissa paikalta löydettiin kaksi pyöreää tulisijaa, läpimitaltaan noin 80 senttimetriä, kvartsisia kaapimia ja ilmeinen keittoastioiden polttokuoppa. Kaivaus osui hyvin asuinpaikalle, kaivausten ulkopuolella tehdyt koekuoppasarjat eivät enää tuottaneet uusia löytöjä. Asuinpaikan keskus oli ilmeisesti sijainnut juurikin hiekanottokuopalla. Maanomistaja kertoi löytäneensä nokipesäkkeen, useita hiiliä ja palaneita kiviä aikanaan tehdessään hiekkakuoppaa. Kuten Ankkapurhan asuinpaikka, myös Pajari kuului varhaiskampakeraamiseen aikakauteen. == Esihistoriallinen sijainti == Asuinpaikka sijaitsi kapealla, hiekkaisella niemellä, meren sisälahden rannalla. Löydösten määrä oli verrattain vähäinen, noin puolet Ankkapurhan löytöjen määrästä. Keramiikka oli kauttaaltaan myös hyvin samankaltaista, suurelta osin ehkä jopa yhden ihmisen valmistamaa. Asuinpaikka ei ollut siis kovinkaan pitkäikäinen, paikalla asuttiin ehkä vain yhtenä tai muutamana kesänä. == Katso myös == * Kivikausi Suomessa == Lähteet == * Hellgren, Kirsti: Sippolan historia. Sippolan kunta, 1957 Luokka:Kivikausi Suomessa Luokka:Kouvolan historia Luokka:Sippola Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Harri Leskinen

Harri Topi Antero Leskinen (4. helmikuuta 1964 Rautalampi – ) oli suomalainen näyttelijä, säveltäjä, ohjaaja ja laulaja. == Varhainen elämä == Harri Leskisen vanhemmat olivat Ritva Leskinen ja Eero Leskinen. Lapsuuden Harri Leskinen vietti Rautalammilla ja myöhemmin muutti Pieksämäelle. Opiskeli Suomen Teatterikorkeakoulussa. == Ura == === Näyttelijänä === Ryhmäteatteri 1988-1989 Taru Sormusten Herrasta Rooli Ted Hiesuli, hobitti, Briin porttivahti:, Gimlin saattaja, Lahden Kaupunginteatteri. Kokkolan Kaupunginteatteri. Harri Leskinen: ”Gardan kivi”. Ohjaus Harri Leskinen. Rooli: Staut. === Laulajana === === Säveltäjänä ja sanoittajana === Merkittävimpiä julkaisuja on Samuli Edelmannin ensimmäisellä levyllä olleet kappaleet, Outi – 3.00 , Säveltäjä ja Sanoittaja Harri Leskinen, Oi taivas – 2.40 , Säveltäjä ja Sanoittaja Harri Leskinen, Lasihelmi – 4.59 , Säveltäjä ja Sanoittaja Harri Leskinen. Muita sävellyksiä ja sanoituksia Santeri Kinnunen – Aallonmurtaja / Viereeni Jää, == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs * Jouninmaailma * Kontuwiki * YLE * Ryhmäteatteri Historiikki Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
JDS Yukikaze

JDS Yukikaze (runkonumerot DD-102 ja ASU-7003) oli Japanin meri- itsepuolustusvoimien Harukaze-luokan hävittäjä. == Valmistus == Aluksen tilaus vahvistettiin vuoden 1953 budjetissa. Alus tilattiin Kobesta Shin Mitsubishilta, jossa köli laskettiin 17. lokakuuta 1954. Se laskettiin vesille 20. elokuuta 1955 ja otettiin palvelukseen 31. heinäkuuta 1957.Gardiner 1995 s. 223 == Palvelus == Aluksen taaempi masto, takakannen 5 tuuman tykkitorni, syvyyspomminheittimet ja syvyyspommikisko poistettiin ja sille asennettiin vedettävä passiivinen kaikuluotain. Alus muutettiin 27. maaliskuuta 1981 siirrettiin laivaston koulutus ja kehitysosastoon koululaivaksi runkonumerolla ASU-7003 (). Alusta muutettiin 1980 lisää, kun sille jäi ainoastaan yksi 5 tuuman tykkitorni, neljä 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä, kun sitä valmisteltiin testaamaan uudempaa hinattavaa kaikuluotain järjestelmää. Se poistettiin palveluksesta 1985. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Harukaze-luokan hävittäjät
Bellin teoreema

Bellin teoreema on kvanttimekaniikan teoreema, joka osoittaa, että jos lokaaleja piilo­muuttujia on olemassa, tiettyjen lomittumista koskevien kokeiden tulokset toteuttavat Bellin epäyhtälön. Jos sen sijaan lomittumisesta aiheutuvia tilastollisia korrelaatioita ei voi selittää lokaaleilla piilo­muuttujilla, Bellin epäyhtälö ei toteudu. Bellin teoreeman todisti vuonna 1964 pohjois-irlantilainen fyysikko John Bell. Alain Aspect, Paul Kwiat ja muutamat muut fyysikot ovat suorittaneet kokeita, jotka osoittavat, että nämä epäyhtälöt rikkoutuvat aina 242 standardipoikkeaman tasolle saakka, mikä merkitsee erin­omaista tieteellistä varmuutta. Täten kaikki lokaalit piilo­muuttuja­teoriat on osoitettu vääriksi, mutta ei-lokaalit piilo­muuttuja­teoriat ovat edelleen mahdollisia. Teoreettisesti voisi tosin olla kokeellisia ongelmia, jotka vaikuttavat tuloksen pätevyyteen. == Lähteet == Luokka:Kvanttimekaniikka
Beinasco

Beinasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaBeinasco Sapere.it Beinasco Enciclopedia Treccani Beinasco Turismo Torino . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 17 557 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Josh O’Connor

Josh O’Connor (s. 20. toukokuuta 1990 Southampton, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. O’Connor tunnetaan muun muassa Netflix-sarjasta The Crown, jossa hän esitti Walesin prinssi Charlesia kolmannella ja neljännellä tuotantokaudella (2019–2020). Hän voitti tästä roolityöstä parhaan miesnäyttelijän Emmy- ja Golden Globe -palkinnot vuonna 2021. O’Connor on näytellyt pääosaa myös elokuvassa God’s Own Country (2017). Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjassa Durrellin perhe (2016–2019). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkomeriahven

Valkomeriahven (Epinephelus aeneus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva läntisen ja pohjoisen Afrikan ja eteläisimmän Euroopan rannikoilla tavattava kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Valkomeriahven on tavallisesti noin 60 senttimetrin mittainen (TL). Korkeintaan se voi saavuttaa noin 120 sentin pituuden (TL) ja jopa 25 kilogramman painon. Sillä on selkäevässään 11 (poikkeuksellisesti 10) piikkiruotoa ja 14–16 pehmeää ruotoa. Peräevässään valkomeriahvenella on 3 piikkiruotoa ja 8 (harvoin 7 tai 9) pehmeää ruotoa. Rintaevissään sillä on 18–19 ruotoa. Valkomeriahven on väritykseltään tumman ruskeanpunainen tai harmaanvihreä. Kiduskansissa on kolmesta neljään sinistä tai valkoista juovaa. Kyljissä on toisinaan vaaleampia pystyraitoja. Valkomeriahvenen suomut ovat pieniä, upoksissa sen ohuessa ihossa ja niitä on sen kylkiviivalla 67–72 kappaletta. == Levinneisyys ja elintavat == Valkomeriahvenen levinneisyys kattaa Välimeren eteläosat ja Adrianmeren kaakkoisosat sekä Atlantin valtameren itäisen osan Lissabonista Afrikan rannikkoa pitkin aina Senegaliin asti. Valkomeriahventen määrän arvioidaan olevan laskussa, minkä johdosta Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin silmälläpidettäväksi. Sen elinympäristöjä ovat hiekka- ja kivi- tai mutapohjaiset rannikkovedet korkeintaan 200 metrin syvyydessä. Nuoria yksilöitä voidaan tavata myös murtovesissä ja laguuneissa. Länsi-Afrikan vesissä valkomeriahvenen ravintoa ovat enimmäkseen kalat ja lisäksi sirkkaäyriäiset, ravut ja pääjalkaiset. Laji saavuttaa sukukypsyyden 50–60 senttimetrin mittaisena. Se on protogyyninen hermafrodiitti (yksilöt ovat aluksi naaraita mutta muuttuvat myöhemmin koiraiksi), ja sukupuolenvaihdos tapahtuu 80–110-senttisenä. Kala voi saavuttaa lähes 20 vuoden iän. == Lähteet == Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
2,4-diklooribentsyylialkoholi

2,4-diklooribentsyylialkoholi (C7H6Cl2O) on aromaattisiin alkoholeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää antiseptisenä aineena. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa 2,4-diklooribentsyylialkoholi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on monokliininen. Yhdiste liukenee veteen, alkoholeihin ja kloroformiin. Yhdiste estää useiden bakteerien ja sienien kasvua. 2,4-diklooribentsyylialkoholi tehoaa muun muassa influenssa A-, RS-, SARS-CoV- viruksiin ja vaihtelevasti rinovirukseen. Mekanismi ei ole täysin selvä, mutta mahdollisesti se vaikuttaa viruksen piikkiproteiineihin. 2,4-diklooribentsyylialkoholilla on myös puuduttava vaikutus.Bernhard Kutscher: Respiratory Disorders, 3. Throat Preparations (R02), Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. 2,4-diklooribentsyylialkoholia valmistetaan 2,4-diklooribentsyylikloridin ja hydroksidien välisellä reaktiolla. 2,4-diklooribentsyylialkoholia käytetään usein yhdessä amyylimetakresolin kanssa kurkkukivun hoitamiseen tarkoitetuissa imeskelytableteissa. Sitä voidaan käyttää myös kosmetiikan säilöntäaineenaHermann Uhr, Burkhard Mielke, Otto Exner, Ken R. Payne & Edward Hill: Biocides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013.. ==Lähteet== Luokka:Alkoholit Luokka:Klooribentseenit
Ayanami-luokka

Ayanami-luokka oli Japanin meri-itsepuolustusvoimien seitsemän hävittäjän muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Alukset oli suunniteltu sukellusveneiden torjuntaan ja siten ne oli alun perin luokiteltu runkonumerolla DDK. Alusten pääaseina oli kolme 5 tuuman 38 pituuskaliiperin tykein varustettua kaksiputkista tykkitornia eli Yhdysvaltain laivaston Mk 35 tykkitornia, joiden kilpi oli japanilaista suunnittelua. Sukellusveneiden torjuntaan kaksi sukellusveneidentorjuntatorpedosarjaa, kaksi Hedgehog- sukellusveneentorjuntaheitintä, kaksi Y-tykkiä. Lisäksi aluksilla oli neljä 533 millimetrin torpedoputkea.Gardiner 1995, s. 223 Propulsiojärjestelmänä oli kahteen akseliin kytkettynä Mitsubishi/Escher Weiss -turbiinimoottorit, joiden vaatima höyry tuotettiin kahdella Mitsubishi-Nagasakin valmistamalla CE- kattilalla. Järjestelmä tuotti 35 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 32 solmun huippunopeuden. Alusten toimintamatka oli 6 000 merimailia 18 solmun nopeudella. Niiden elektroniikka koostui OPS-1- ja OPS-15-tutkista ja OQS-12 tai OQS-14-kaikuluotaimesta. Alusten pituus oli vesirajassa 109,0 metriä. Niiden leveys oli 10,7 metriä ja syväys 3,7 metriä. Standardiuppouma oli 1 720 tonnia ja täysin kuormattuna uppouma kasvoi 2 500 tonniin. Miehistöä aluksilla oli 220 henkeä. == Alukset == Aluksista neljän hankinta vahvistettiin vuoden 1955 laivasto-ohjelmassa, minkä lisäksi vahvistettiin yhden hankinta vuoden 1957 laivasto-ohjelmassa ja kahden hankinta vuoden 1958 laivasto-ohjelmassa. Ayanami-luokan hävittäjät Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Status JDS Ayanami Mitsubishi Zosen, Nagasaki 20. marraskuuta 1956 1. kesäkuuta 1957 12. helmikuuta 1958 koululaivaksi 1982 poistettu palveluksesta 25. joulukuuta 1986 JDS Isonami Shin-Mitsubishi, Kobe 14. joulukuuta 1956 30. syyskuuta 1957 14. maaliskuuta 1958 koululaivaksi 1975 poistettu palveluksesta 1. heinäkuuta 1987 JDS Uranami Kawasaki, Tokio 1. helmikuuta 1957 29. elokuuta 1957 27. helmikuuta 1958 koululaivaksi 1982 poistettu palveluksesta 25. joulukuuta 1986 JDS Shikinami Mitsui Zosen, Tamano 14. joulukuuta 1956 25. syyskuuta 1957 15. maaliskuuta 1958 koululaivaksi 1976 poistettu palveluksesta 1. heinäkuuta 1987 JDS Takanami Mitsui Zosen, Tamano 8. marraskuuta 1958 8. elokuuta 1959 30. tammikuuta 1960 koululaivaksi 1985 poistettu palveluksesta 1. maaliskuuta 1989 JDS Ōnami Ishikawajima, Kobe 20. maaliskuuta 1959 13. helmikuuta 1960 29. elokuuta 1960 koululaivaksi 1987 poistettu palveluksesta 1. maaliskuuta 1990 JDS Makinami Iino HI, Maizuru 20. maaliskuuta 1959 25. huhtikuuta 1960 28. lokakuuta 1960 koululaivaksi 1987 poistettu palveluksesta 1. maaliskuuta 1990 == Lähteet == * === Viitteet === *
Punjab 1984

Punjab 1984 on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen pandžabinkielinen historiallinen draamaelokuva, jonka ohjasi Anurag Singh. Se perustuu vuosien 1984–1986 Punjabin kapinan vaikutuksiin yhteiskunnan elämään, ja erityisesti se on tarina äidistä ja hänen kadonneesta pojastaan. Pääosia näyttelevät Diljit Dosanjh ja Kirron Kher. Elokuva on ohjaaja Singhin ja näyttelijä Dosanjhin neljäs yhteistyö. Punjab 1984 sai ensi-iltansa 27. kesäkuuta 2014 ja se sai hyvän vastaanoton yleisöltä ja kriitikoilta. Sen voittamiin palkintoihin kuului parhaan pandžabinkielisen elokuvan National Film Awards -palkinto. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Palkinnot == * National Film Awards ** Paras pandžabinkielinen elokuva * PTC Punjabi Film Awards ** Paras elokuva ** Paras miespääosa – Diljit Dosanjh ** Paras negatiivinen rooli – Pavan Malhotra ** Paras musiikki – Gurmeet Singh, Jatinder Shah, Nick Dhammu, Gurmoh ** Paras sanoitus – Raj Ranjodh ** Paras naislaulaja – Harshdeep Kaur ** Paras kuvaus – Anshul Chobey ** Paras taustamusiikki – Raju Singh ** Paras ohjaus (kriitikkopalkinto) – Anurag Singh ** Paras naisnäyttelijä (kriitikkopalkinto) – Kirron Kher == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset historialliset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Pandžabinkieliset elokuvat
Meksikonkultapensas

Meksikonkultapensas (Galphimia gracilis) on akerolakasvien (Malpighiaceae) heimoon, kultapensaiden (Galphimia) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta tropiikin pensas, joka kasvaa luonnossa noin 1,8–3 metriä korkeaksi. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat lyhytruotisia, soikeita, vaaleanvihreitä sekä enintään 6,5 cm pitkiä. Kukat sijaitsevat terttumaisissa kukinnoissa ja pensas kukkii runsaasti lähes ympäri vuoden. Yksittäiset kukat ovat pieniä ja keltaisia sekä ulkonäöltään tähtimäisiä. Kussakin kukassa on viisi verholehteä, viisi terälehteä ja kymmenen hedettä, jotka ovat punaisia. Kukista kehittyvät hedelmät ovat tyypiltään kotia. Meksikonkultapensas kasvaa luonnossa Meksikosta Peruun ulottuvalla alueella, mutta sitä kasvatetaan myös koristekasvina. Laji kasvaa hyvin ravinteikkaassa, happamassa, keskikosteassa ja hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Meksikonkultapensas on nopeakasvuinen, joten sitä voi kasvattaa myös yksivuotisena koristekasvina. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Galphimia gracilis == Aiheesta muualla == * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Galphimia gracilis * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Galphimia gracilis * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Galphimia gracilis (goldshower) Luokka:Akerolakasvit
Kultapensaat

Kultapensaat (Galphimia) on akerolakasvien (Malpighiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 25–30 lajia. Kultapensaat kasvavat luontaisina Meksikosta ja Teksasista Uruguayhun ja Argentiinaan ulottuvalla alueella lukuun ottamatta Costa Ricaa, Panamaa, Ecuadoria sekä Amazonasin pohjoisosia. Ihmisen mukana levinneinä vieraslajeina kultapensaita tavataan myös muun muassa Floridassa, Karibian saarilla, Bangladeshissa sekä Jaavalla. Kultapensaiden suvun tieteellinen nimi (Galphimia) on muodostettu anagrammina samaan heimoon kuuluvien akerolien (Malpighia) suvun tieteellisestä nimestä. == Lajeja == * Galphimia angustifolia * Galphimia brasiliensis – brasiliankultapensas * Galphimia elegans * Galphimia glandulosa * Galphimia glauca – sinikultapensas * Galphimia gracilis – meksikonkultapensas * Galphimia grandiflora * Galphimia hirsuta * Galphimia multicaulis * Galphimia paniculata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kultapensaat (Galphimia) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Galphimia * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Galphimia * UniProt: Taxonomy – Galphimia Luokka:Akerolakasvit
Diourbelin alue

Diourbelin alue () on hallintoalue Senegalin länsiosassa. Sen keskus on Diourbelin kaupunki. Alueen pinta-ala on 4 769 neliökilometriä. Asukkaita on 1 802 000 henkeä (vuonna 2019, arvio). Diourbelin alue rajoittuu pohjoisessa Lougan, idässä Kaffrinen, etelässä Fatickin ja lännessä Thièsin alueisiin. Alue vastaa historiallista Baolin valtakuntaa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400 millimetriä. Pysyviä vesistöjä ei ole. Luonto on kärsinyt kuivuudesta ja ihmisen toiminnasta. Alue jakautuu Bambeyn, Diourbelin ja Mbackén departementteihin. Kaupunkikuntia ovat Bambey, Diourbel ja Mbacké. Maalaiskuntia on 36. Diourbel on virallisesti yksi Senegalin vähiten kaupungistuneista alueista. Vuonna 2019 kaupunkiväestön osuus oli 16 prosenttia. Mbackén lähellä sijaitsevassa Touba Mosquéen maalaiskunnassa asuu kuitenkin 906 500 henkeä, yli puolet alueen väestöstä. Asukkaista 67 % on wolofeja, 25 % sererejä ja alle 7 % fulbeja. Muslimeja on 99 %. Heistä 85 % kuuluu muridien ja 10 % tidjaniittien suufilaisveljeskuntiin. Diourbeliin johtaa Dakarista Dakarin–Nigerin rautatie ja maantie RN3. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi ja lehmänpapu sekä myyntiin tuotetut maapähkinä, seesami, maniokki ja vesimelonit. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, vähäisessä määrin siat sekä siipikarja. Vähäinen teollisuus jalostaa etupäässä maapähkinää. Varsinainen matkailu on vähäistä, mutta muridien pyhä kaupunki Touba on tärkeä pyhiinvaelluskohde. ==Lähteet== *
Kuuma jäbä

Kuuma jäbä on laulaja-lauluntekijä Isaac Senen single, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022. Hän osallistui kappaleella Uuden Musiikin Kilpailuun ja kilpaili paikasta Suomen edustajana Eurovision laulukilpailussa 2022. Kappale sijoittui kilpailussa viidenneksi. Kappaleen on kirjoittanut Senen lisäksi Alvar Yrjänä Escartin, joka myös vastaa sen tuotannosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen lyriikkavideo YouTubessa Luokka:Suomalaiset popkappaleet Luokka:Suomalaiset rockkappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet
Earthling

Earthling on David Bowien 21. studioalbumi, joka julkaistiin 3. helmikuuta 1997. Albumin levittäjinä toimivat Yhdistyneessä kuningaskunnassa RCA Records, Yhdysvalloissa Virgin Records sekä muualla Artista Records. Albumilla on samankaltaisia musiikillisia tyylejä aikaisempaan albumiin Outside (1995) verrattuna. Earthlingin musiikki on 1990-luvun industrial- ja drum and bass- kulttuureista vaikutteita ottanutta rockmusiikkia, jossa on myös jonkin verran teknon ja jungleksi kutsutun elektronisen tanssimusiikin piirteitä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on tehnyt David Bowie, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # == Kokoonpano == * David Bowie – laulu, kitara, alttosaksofoni, kosketinsoittimet * Reeves Gabrels – syntetisaattori, kitara, ohjelmointi, taustalaulu * Mark Plati – kosketinsoittimet, ohjelmointi * Gail Ann Dorsey – bassokitara, taustalaulu * Zack Alford – rummut, sähkörummut * Mike Garson – piano, kosketinsoittimet == Arvostelut == *Allmusic: () linkki *Pitchfork: 8,5/10 == Lähteet == Luokka:David Bowien albumit Luokka:Vuoden 1997 albumit
U. V. Halminen

Urho Valdemar Halminen (30. syyskuuta 1886 Pori – 8. tammikuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri ja poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puoluesihteerinä vuosina 1926–1940.Halminen, Urho Valdemar Kokoomusbiografia, Porvarillisen Työn Arkisto 12.5.2009. Viitattu 21.1.2022.Kuka kukin on 1954, s. 175 Runeberg.org. Viitattu 21.1.2022.Ylioppilasmatrikkeli 1905–1907, s. 184 Viitattu 21.1.2022. Halmisen vanhemmat olivat räätälimestari Frans Oskar Halminen ja Sofia Emerentia Bärlund. Halminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1907 ja valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1908 sekä filosofian kandidaatiksi vuonna 1918 ja maisteriksi 1919. Hän toimi kansakoulunopettajana Urjalassa vuosina 1909–1914, Tampereen vankileirin kansliapäällikkönä vuonna 1918 ja Etelä-Hämeen kansallisliiton sihteerinä eli kokoomuksen Etelä-Hämeen piirisihteerinä vuosina 1919–1926.Aikalaiskirja (1934), s. 173 Runeberg.org. Viitattu 21.1.2022. Häntä pidettiin tuolloin kokoomuksen tarmokkaimpana piirisihteerinä ja hänen aloitteestaan puolueessa toteutettiin vuonna 1920 järjestörakenteen uudistus, jonka yhteydessä piirejä muutettiin liitoiksi. Vuoden 1926 lopulla Halminen palkattiin puoluevaltuuskunnan sihteeriksi.Pirkko Leino-Kaukiainen & Ari Uino: Suomalaiskansallinen Kokoomus: Suomalaisen puolueen ja Kansallisen kokoomuspuolueen historia vuoteen 1929, s. 280, 386, 460–461, 605. Suomen kansalliskirja, Helsinki 1994. Hän jatkoi tehtävässä talvisotaan saakka. Hänet irtisanottiin puolueen palveluksesta säästösyistä keväällä 1940,Pirkko Leino-Kaukiainen, Ari Uino & Vesa Vares: Suomalaiskansallinen Kokoomus: Kansallisen kokoomuspuolueen historia 1929–1944, s. 332, 457. Suomen kansallismedia, Helsinki 2007. minkä jälkeen hän oli tilastollisen päätoimiston palveluksessa, viimeksi ylimääräisenä apulaisaktuaarina. Halminen oli myös Kansallisen kokoomuspuolueen säätiön sihteeri vuosina 1927–1942 ja Kansallisen Kokoomuspuolueen kannatusyhdistyksen yliasiamies vuosina 1937–1940. Hän kuului kokoomuksen edustajana Hämeenlinnan kaupunginvaltuustoon vuosina 1925–1926. Halminen katkeroitui irtisanomisestaan puolueen palveluksesta vuonna 1940 niin pahasti, että myi omistamansa Hämeen Sanomien osakkeet Isänmaallisen Kansanliikkeen (IKL) kannattajille, minkä seurauksena tämä kokoomuslainen maakuntalehti päätyi uudelleen IKL:n haltuun. Lisäksi Halminen oli Uudenkaupungin sanomalehti ja kirjapaino Oy:n johtokunnan jäsen vuosina 1939–1942 sekä Pääkaupungin asunto-osakeyhtiöt ja osakeasunnon omistajat ry:n hallituksen jäsen ja sihteeri vuodesta 1947 ja rahastonhoitaja vuodesta 1949. U. V. Halmisen veli oli myös kokoomuksen puoluesihteerinä toiminut Uuno Teodor Halminen. ==Lähteet== Luokka:Kansallisen Kokoomuksen puoluesihteerit Luokka:Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Armotonta menoa – Hoivatyön lauluja

Armotonta menoa – Hoivatyön lauluja on Susanna Helken ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2022. Elokuva on musiikkipitoinen dokumentti, joka käsittelee hoitotyötä. Siinä kritisoidaan hoitotyön arkea hoitajien sekä hoidattavien vanhusten muodostamien kuorojen esittämien laulujen kautta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Pärnänjoki

Pärnänjoki (, vanhastaan myös Vuoksi) on Venäjällä Leningradin alueen Käkisalmen piirissä virtaava 6 kilometriä pitkä joki. Se on osa Vuoksea, jonka vähävetinen koillishaara virtaa Käkisalmenselän kautta ja laskee kahta lasku- uomaa pitkin Laatokkaan Käkisalmella. Suuhaarojen välimatka on seitsemän kilometriä ja Pärnänjoki on suuhaaroista pienin . == Joen kulku == Joki, tai vesistöreitti, saa alkunsa Käkisalmenselän koillisosasta, jossa silla on kaksi uomaa. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa uomien väliin jää Vasikkasaari, jonka nykyinen nimi on (). Läntien haara on ollut Linnanvirta ja itäinen Merivirta. Niiden takaa aukeaa saaristoinen järviallas, joka päättyy pohjoisessa lahteen, jonne aukeaa Nännäreijänsalmen kautta länteen Takavesi () ja josta jatkaa Vuoksen suuhaara itään päin. Joki virtaa mutkaisessa uomassaan, joka välillä haarautuu kahtia, mutta jossa on tulvakauteen liittyviä lisähaaraumia, jotka ovat yleensä kuivia. Tähän liittyy Rasilansaari, joka on kuivana kautena niemi, mutta jää veden taakse tulva-aikoina. Joen puolivälissä putoaa Pärnäkoski haarautuvaan suvantoon. Pärnässä () on pieni asuttu kulmakunta. Läntinen haara on matala ja itäinen syväuomainen haara. Läntinen haara leviää järveksi (, Syvälahti tai Mutalampi). Joki päättyy leveänä suvantomaisena Pärnänlampena Laatokan rantaan ja purkautuu siihen neljän saaren välistä. Joki on yleisilmeeltään mutkainen, kivinen ja matala. == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoksen alue‎ Luokka:Luovutettujen alueiden joet Luokka:Leningradin alueen joet
Emma Corrin

Emma-Louise Corrin (s. 13. joulukuuta 1995 Royal Tunbridge Wells) on englantilainen näyttelijä. Corrin on opiskellut näyttelemistä Cambridgen yliopistossa. Hän nousi kuuluisuuteen Netflix-sarjasta The Crown (2016–2023), jossa hän esitti nuorta prinsessa Dianaa sarjan neljännellä tuotantokaudella (2020). Corrinille myönnettiin tästä roolityöstä parhaan naisnäyttelijän Golden Globe -palkinto keväällä 2021. Corrin, David Dawson ja poptähti Harry Styles näyttelivät päärooleja vuoden 2022 elokuvassa My Policeman. Corrin on esiintynyt myös televisiosarjassa Pennyworth (2019) ja elokuvassa Misbehaviour (2020). Heinäkuussa vuonna 2021 Corrin kertoi olevansa queer. Vuoden 2022 heinäkuussa hän lisäsi Instagramiinsa pronomineiksi they/them. Myöhemmin hän kertoi New York Timesin haastattelussa olevansa muunsukupuolinen. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Nimi Rooli Huomautuksia 2017 Ceasefire Mica 2018 Alex's Drem Beth lyhytelokuva 2020 Misbehaviour Jillian Jessup 2021 The Pet Psychic Emma lyhytelokuva 2022 My Policeman Marion Taylor Lady Chatterley's Lover Lady Chatterley 2023 Good Grief nuori esiintyjä cameo 2024 Deadpool & Wolverine Cassandra Nova Nosferatu Anna Harding === Sarjat === Vuosi Nimi Rooli Huomautuksia 2019 Grantchester Esther Carter 1 jakso Pennyworth Esme Winikus 1 kausi 2020 The Crown prinsessa Diana 8 jaksoa 2022 Ten Percent oma itsensä 2023 A Murder at the End of the World Darby Hart === Teatteri === Vuosi Nimi Rooli Teatteri 2021 Anna X Anna Harold Pinter teatteri, The Lowry 2022 Orlando Orlando Garrick teatteri ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Morris Minor

Morris Minor on brittiläisen Morris Motorsin valmistama henkilöautomalli, jota valmistettiin 1948-1971, jonka jälkeen sitä seurasi Morris Marina. Se oli ensimmäinen brittiläinen auto, jota myytiin yli miljoona kappaletta.Ultimate Classic Car Book ==Kuvagalleria== Tiedosto:1949_Morris_Minor_Convertible_- _Flickr_-_The_Car_Spy_(8).jpg|Morris Minor vuodelta 1949 Tiedosto:1949_Morris_Minor_Convertible_-_Flickr_-_The_Car_Spy_(1).jpg|Vuoden 1949 autoa takaa päin. Tiedosto:Morris_Minor_MM_(low- lights)_1950_moving.JPG|Morris Minor vuodelta 1950 Tiedosto:Morris_Minor_MM_(1951)_-_14404051008.jpg|Vuoden 1951 mallistoa Tiedosto:Morris_Minor_Traveller_-_Flickr_-_exfordy_(1).jpg|Morris Minor Traveller vuodelta 1954 Tiedosto:Morris_Minor_Series_II.jpg|Morris Minor Series II Tiedosto:Oldtimer_Expo_2008_-_015_-_Morris_Minor_Cabriolet.jpg|Morris Minor vuoden 2008 autonäyttelyssä. Tiedosto:1960_Morris_Minor_1000_2-door_sedan_(27185403482).jpg|Morris Minor vuodelta 1960 Tiedosto:Morris_Minor_1000_01.JPG|Morris Minor 1000 Convertible Tiedosto:1970_Morris_Minor_1000_Saloon_Almond_green.jpg|Morris Minor vuodelta 1970. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset automerkit
Wilhelm Beer

Wilhelm Beer (4. tammikuuta 1797 Berliini – 27. maaliskuuta 1850 Berliini) oli saksalainen harrastelijatähtitieteilijä ja pankkiiri. ==Elämä ja ura== Beer astui vapaaehtoiseen asepalvelukseen vuonna 1813, mutta hänet vapautettiin vuonna 1815, minkä jälkeen hän alkoi johtaa isänsä liiketoimintaa. Tähtitieteen innokkaana harrastajana Beer perusti huvilalleen Tiergarteniin Berliinin lähelle observatorion, johon hän onnistui palkkaamaan kuuluisan Johann Heinrich von Mädlerin. Näiden kahden miehen havaintojen tärkeimmät tulokset julkaistiin teoksissa Physische Beobachtungen des Mars in der Erdnähe (1830) ja Mappa selenographica (1834-1836). Ensimmäinen teos on Marsin kuvaus ja kartta, jossa ensimmäisenä kuvattiin Marsin vaaleat ja tummat alueet. Jälkimmäinen teos on ensimmäinen täydellinen yleiskartta Kuun näkyvästä osasta. Se oli ensimmäinen kvadrantteihin jaettu kuukartta, joka sisälsi yksityiskohtaisen kuvan Kuun pinnasta, ja siihen liittyi vuonna 1837 julkaistu teos, jossa esitettiin erittäin tarkat mittaukset Kuun 148 kraatterin halkaisijasta ja 830 vuoren korkeudesta. Kartta säilyi yksityiskohtaisimpana kuukarttana 1870-luvulle saakka. Beer sai tähtitieteen Lalande-palkinnon yhdessä von Mädlerin kanssa vuonna 1836. Wilhelm Beer oli oopperasäveltäjä Giacomo Meyerbeerin veli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1850 kuolleet
Birger Lindberg (pituushyppääjä)

Birger Karl Eugen Lindberg (28. heinäkuuta 1917 Heinola – 24. joulukuuta 1975 Tampere) oli suomalainen insinööri ja pituushyppääjä.Urheilumme Kasvot Osa 2, Lindberg, Birger Karl Eugen, sivu 1138, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Lindberg edusti urallaan Tampereen Kisa-Veikkoja, Pirkkalan Urheilijoita, Nokian Urheilijoita ja Tampereen Pyrintöä. Kalevan kisoissa Lindberg saavutti pituushypyssä suomenmestaruuden vuonna 1940 sekä SM-pronssia vuosina 1939 ja 1943. Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa Lindberg oli Tampereen Pyrinnön vuonna 1945 suomenmestaruuden voittaneen 4 × 100 metrin viestijoukkueen toisen osuuden juoksija. Lindberg edusti Suomea maaotteluissa vuosina 1938–1940. Lindbergin ennätys on vuonna 1939 Tampereella hypätty 726. Lindberg toimi palkintotuomarikouluttajana vuosina 1947–1960, SVUL:n Pohjois- Savon piirin varapuheenjohtajana, piirin yleisurheilujaoston puheenjohtajana ja kuului SUL:n liittovaltuustoon vuosina 1957–1959. Sorsakosken Urheilijoiden puheenjohtajana hän oli vuosina 1950–1958 ja Tampereen Pyrinnön yleisurheilujaoston puheenjohtajana 1944–1945. Lindberg esitti vuonna 1947 Vierumäen palkintotuomarikouluttajakursseilla evolventtikäyrän käyttöön ottamista keskipitkien ja pitkien matkojen juoksujen lähtöviivaksi. Hän on saanut Suomen Urheilun hopeisen ansiomitalin, SVUL:n ja SUL:n hopeisen plaketin, SVUL:n Pohjois-Savon piirin kultaisen ansiomerkin ja Nokian Urheilijoiden ja Tampereen Pyrinnön ansiomerkit. Yleisurheilun lisäksi Lindberg kilpaili palloilussa, luistelussa, mäenlaskussa, pujottelussa, painissa ja uinnissa. Vapaa-aikanaan hän harrasti autoilua, kirjallisuutta ja tennistä. Lindberg edusti Leppävirralla asuessaan myös Sorsakosken Moottorikerhoa ja Sorsakosken Urheilijoita. Lindberg kävi Tampereen teknillisen koulun 1941 ja valmistui Tampereen teknillisestä oppilaitoksesta insinööriksi vuonna 1945. Hänellä oli lisäopintoja Länsi-Saksassa vuosina 1956, 1961 ja 1964. Vuosina 1946–1949 Lindberg toimi Oy Tampella Ab:n työkaluosaston esimiehenä ja vuodesta 1950 Hackman & Co:n Sorsakosken hienotaontatehtaan osastopäällikkönä. Vuonna 1967 Lindberg nimitettiin koko tehtaan tuotantopäälliköksi.Läheltä ja kaukaa, Uusi Suomi, 1967, No 11, sivu 17, julkaistu 13.1.1967Lindberg, Birger Karl Eugen, Diplomi-insinöörit ja arkkitehdit: 1965: STS:n ja TFIF:n julkaisema matrikkeli, sivu 318Ingenjör Birger Lindberg, Leppävirta, 50 år, Hufvudstadsbladet, 1967, No 181, sivu 9, julkaistu 28.7.1967 Lindbergin vanhemmat olivat DI Ivar Eugen Lindberg ja Elin Matilda (o.s. Uggenberg). Puoliso oli Rakel Nea Lena (o.s. Auttila) (1919–2001) vuodesta 1942. Lindbergit muuttivat vuonna 1972 Leppävirralta Tampereelle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Commercyn kantoni

Commercy on Ranskassa yksi Meusen departementin kantoneista (yleisneuvoston vaalipiiri). Se käsittää 14 kuntaa ja sen alueella asui vuoden 2015 alussa 12 518 ihmistä. Commercyn kantonin keskustoimisto on Commercyn kunnassa. == Kunnat == Commercyn kantonin kunnat: * Boncourt-sur-Meuse * Chonville- Malaumont * Commercy * Euville * Frémeréville-sous-les-Côtes * Girauvoisin * Grimaucourt-près-Sampigny * Geville * Lérouville * Mécrin * Pont-sur-Meuse * Saint-Julien-sous-les-Côtes * Vadonville * Vignot == Lähteet == Luokka:Ranskan kantonit
Novoperedelkinon metroasema

Novoperedelkino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Kauko Uusila

Kauko Uusila (s. 1962 tai 1963) on suomalainen helluntailainen pastori ja kirkkokunnan johtaja. Uusila on Oulun helluntaiseurakunnan johtava pastori. Uusila on toiminut vuodesta 2022 lähtien Suomen Helluntaikirkon johtajana. Aikaisemmin Uusila on toiminut pastorina Nastolassa, Kausalassa, Kuusankoskella ja Riihimäellä. Uusila on toiminut lähetystyöntekijänä Boliviassa ja Uruguayssa 20 vuoden ajan 1990- ja 2000-luvuilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Suomen helluntaiherätyksen lähetystyöntekijät Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen Helluntaikirkko
U. T. Halminen

Uuno Teodor Halminen (12. heinäkuuta 1888 Pori – 14. joulukuuta 1939 Helsinki)Ylioppilasmatrikkeli 1905–1907, s. 163 Viitattu 21.1.2022.Kuolleita. Helsingin Sanomat 16.12.1939, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 21.1.2022. oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi Kansallisen Kokoomuspuolueen puoluesihteerinä vuosina 1919–1922. Halmisen vanhemmat olivat räätälimestari Frans Oskar Halminen ja Sofia Emerentia Bärlund. Halminen kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1907 ja suoritti Suomen liikemiesten kauppaopiston päästötodistuksen vuonna 1910. Hän työskenteli vuodesta 1908 eri sanomalehdissä, muun muassa Satakunnassa, Aamulehdessä, Uudessa Suomettaressa, Vaasassa, Lahdessa, Suomessa, Uudessa Aurassa, Iltalehdessä ja Helsingin Sanomissa sekä lopuksi vapaana toimittajana.Vainajia. Aamulehti 17.12.1939, s. 8. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 21.1.2022. Päätoimittajana Halminen oli Sisä- Suomessa vuonna 1924 ja Länsi-Savossa vuosina 1926–1927.Akseli Routavaara: Suomen Sanomalehdistö 1771–1932: Bibliografinen esitys, s. 46, 68 Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 21.1.2022. Hän oli jonkin aikaa myös Tietotoimiston asiamiehenä Tampereella ja Suomen Tietotoimiston toimitussihteerinä. Viimeiset vuotensa Halminen työskenteli Suomen Teollisuusliitossa. Halminen oli Kansallisen Kokoomuspuolueen Hämeen läänin eteläisen piirin ensimmäinen piirisihteeri, ja huhtikuussa 1919 hänet palkattiin puolueen järjestyksessä toiseksi puoluesihteeriksi Eino Tikkasen jälkeen. Halminen loi pohjan kokoomuksen puoluetyölle, pyrki vahvistamaan puolueen järjestökenttää ja keräsi varoja puolueelle. Hän oli aiemmin kerännyt varoja myös Turun Suomalaiselle Yliopistoseuralle. Halminen erosi puoluesihteerin tehtävästä vuodenvaihteessa 1921–1922, kun puolueen puheenjohtaja Antti Tulenheimo moitti hänen toimintaansa ja nimitti häntä kuulematta J. V. Lehtosen puolueen vaalipäälliköksi.Pirkko Leino-Kaukiainen & Ari Uino: Suomalaiskansallinen Kokoomus: Suomalaisen puolueen ja Kansallisen kokoomuspuolueen historia vuoteen 1929, s. 280, 386, 404–405. Suomen kansalliskirja, Helsinki 1994. U. T. Halmisen veli oli myös kokoomuksen puoluesihteerinä toiminut Urho Valdemar Halminen. ==Lähteet== Luokka:Kansallisen Kokoomuksen puoluesihteerit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2022

Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2022. ==Singlelista== Viikko Artisti Single 1 Olli Halonen ”Pohjola” 2 JVG ”Vamos” 3 Gettomasa ”Hyvä me” 4 Bess ”Ram pam pam” 5 Bess ”Ram pam pam” 6 Bess ”Ram pam pam” 7 Bess ”Ram pam pam” 8 Bess ”Ram pam pam” 9 Bess ”Ram pam pam” 10 Bess ”Ram pam pam” 11 Bess ”Ram pam pam” 12 Bess ”Ram pam pam” 13 Bess ”Ram pam pam” 14 pehmoaino ”Haluun takas mun perhoset” 15 pehmoaino ”Haluun takas mun perhoset” 16 pehmoaino ”Haluun takas mun perhoset” 17 Gettomasa ”500 Hevosta” 18 JVG ”Amatimies” 19 JVG ”Amatimies” 20 JVG ”Amatimies” 21 JVG ”Amatimies” 22 Ramses II ”Villieläin” 23 Ramses II ”Villieläin” 24 Isac Elliot feat. William & Cledos ”20min” 25 Isac Elliot feat. William & Cledos ”20min” 26 Ramses II ”Villieläin” 27 Ramses II ”Villieläin” 28 Ramses II ”Villieläin” 29 Jambo feat. VilleGalle ”Ei nabbaa” 30 Ramses II ”Villieläin” 31 Ramses II ”Villieläin” 32 Ramses II ”Villieläin” 33 Gettomasa ”Shamppanjadieetillä” 34 Gettomasa ”Shamppanjadieetillä” 35 Bee ”Tequilakahvi” 36 David Guetta & Bebe Rexha ”I'm Good (Blue)” 37 Isac Elliot feat. Sexmane ”Makso mitä makso” 38 David Guetta, Bebe Rexha ”I'm Good (Blue)” 39 David Guetta, Bebe Rexha ”I'm Good (Blue)” 40 Turisti feat. Elastinen ”Tippa-T” 41 Turisti feat. Elastinen 42 Turisti feat. Elastinen 43 Turisti feat. Elastinen 44 Viivi, Robin Packalen ”Ihana kipu” 45 Viivi, Robin Packalen ”Ihana kipu” 46 Gettomasa ”Vastustamaton” 47 Gettomasa ”Vastustamaton” 48 Gettomasa ”Vastustamaton” 49 Gettomasa ”Vastustamaton” 50 Gettomasa ”Vastustamaton” 51 Gettomasa ”Vastustamaton” 52 Wham! ”Last Christmas” == Katso myös == * Luettelo musiikkilistoista == Lähteet == * 2022
Borovskoje šossen metroasema

Borovskoje šosse () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 30. elokuuta 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat