EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Toivo (albumi)

__NOTOC__ Toivo on suomalaisen Valvomo-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2008. Albumi ei menestynyt läheskään yhtä hyvin kuin edellinen albumi, Heitä ensimmäinen kivi, eikä se nousut edes albumilistalle. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Setä – laulu * Markiisi – basso * Teiska – kitara * Ville – biitti == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * Stara.fi: Stara.fi: Levyarvio * V2.fi: V2.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Valvomon albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Tuhkalehto

Tuhkalehto on suomalainen rockyhtye. Tuhkalehdon musiikki on tummasävyistä kansallisromantiikan sävyttämää pop rock -musiikkia. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Sampo-Ilmari Tuhkalehto. == Historia == thumb|280px|left| Tuhkalehto Music Against Drugsissa Tuhkalehto perustettiin Jyväskylässä vuonna 2007. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä Piilotettu maa helmikuussa 2008. Arvosteluissa Tuhkalehdon esikoislevyä on pidetty omaperäisenä, monipuolisena ja tunteellisena tuotoksena, josta ei yritystä puutu. Yhtye nautti suosiota erityisesti verkkoyhteisöissä. Esimerkiksi bändin IRC-Galleria -yhteisö oli palvelun neljänneksi nopeiten kasvava musiikkiyhteisö vuonna 2010. Vuonna 2009 Tuhkalehto kiersi Music Against Drugs -kiertueen mukana pääesiintyjänä ja vastaava kiertue käynnistyi myös vuodelle 2010 kiertäen muun muassa Vaasassa. Keväällä 2010 yhtye soitti valtakunnallisen Your Move On Tour 2010 -kampanjan kiertuepaikkakunnilla. Tapahtumaa oli järjestämässä muun muassa Nuori Suomi ja SLU. == Street Team == Tuhkalehto street teamin tarkoitus on edistää yhtyeen tunnettavuutta sekä lisätä Tuhkalehto-fanien ja yhtyeen jäsenten välistä vuorovaikutusta. Vuorovaikutus ilmenee esimerkiksi siten, että "Routaa raajoissa" -musiikkivideolla esiintyy yhtyeen faneja ja street teamin jäseniä. == Diskografia == === Albumit === * Piilotettu maa (2008) === Singlet === * Marraskuu (2008) * Routaa raajoissa (2010) === Musiikkivideot === * "Routaa Raajoissa" (2010) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuhkalehdon kotisivut * Tuhkalehdon Myspace-sivut * Ace revolutionsin kotisivut * Music Against Drugs -kotisivut Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Heckler & Koch G11

Heckler & Koch G11 () on saksalaisen Heckler & Koch -yhtiön valmistama hylsytöntä 4,73x33 mm patruunaa käyttävä rynnäkkökivääri. Aseen tutkimustyö aloitettiin 1970-luvulla ja sen prototyyppi valmistui 1980-luvulla. Kun Saksan liittotasavallan asevoimat lupasi tilata aseita vuonna 1990, alkoi Heckler & Koch valmistella asetta massatuotantoon. Kuitenkin Saksan yhdistyessä valtio tarvitsi lisää rahaa itäisten alueiden kehittämiseen, minkä seurauksena aiempaa mittavaa tilausta supistettiin noin 1 000 aseeseen, jotka päätyivät erikoisjoukkojen käyttöön. Heckler & Koch oli jo sijoittanut kymmeniä miljoonia markkoja aseen kehittämiseen ja pienentynyt tilaus aiheutti yhtiölle vakavia talousvaikeuksia. == Lähteet == * McNab, Chris: Suuri asekirja. Helsinki: Gummerus 2008. ISBN 978-951-20-6890-6 ===Viitteet=== Luokka:Rynnäkkökiväärit
Hans Caninenberg

Hans Caninenberg (14. tammikuuta 1913 – 29. kesäkuuta 2008) oli saksalainen näyttelijä. Hän työskenteli teatteriuransa aikana muun muassa Staatstheater Stuttgartissa ja Münchner Kammerspielessä. Caninenberg esiintyi teatterin ulkopuolella useissa televisiosarjoissa, kuten Sandokan – Der Tiger von Malaysia (1976). Satunnaisia esiintymisiä hän teki myös Derrickissä ja Vanhassa ketussa. Elokuvarooleja Caninenberg teki muun muassa elokuvissa Giordano Bruno (1973) ja Odessan miehet (1974). Caninenberg voitti suuren Hersfeld-palkinnon vuonna 1962. Hänen puolisonsa oli näyttelijäkollega Lola Müthel. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Lapaeväkalat

Lapaeväkalat (Polypteriformes) eli niilinhaukikalat on alkeellinen luukalalahko. Siihen kuuluu vain yksi heimo lapaevät eli bikirit tai niilinhauet (Polypteridae). Lahkon tunnetuin laji on niilinhauki. ==Koko ja ulkonäkö== Lapaeväkalojen suomut ovat paksut ja luumaiset ja niillä on moniosainen selkäevä. Leuan rakenne muistuttaa enemmän nelijalkaisten kuin luukalojen leukaa. Myös suolen kierteispoimu, sydämen valtimokeko ja pään ruiskureiät ovat yleisesti lapaeväkaloille ominaisia vanhakantaisia piirteitä. Kaloilla on myös alkukantaiset keuhkot, joilla ne voivat hengittää happea veden pinnasta. Berra, Tim M. (2001). Freshwater Fish Distribution. San Diego: Academic Press. ISBN 0-12-093156-7 Lajien suurin pituus on noin 90 senttiä ja keskipituus noin 30 senttiä. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Lahkon kalat elävät makeassa vedessä, usein tulvatasangoilla ja jokisuistoissa. Kaikki lahkon lajit elävät Afrikassa. Joitakin lajeja pidetään akvaarioissa.Polypterus info ==Lajit== Lahkoon kuuluu yksi heimo, jossa on 18 lajia ja alalajia kahdessa suvussa. * Suku Erpetoichthys ** Käärmekala (Erpetoichthys calabaricus) * Suku Polypterus ** Pikkuniilinhauki (Polypterus ansorgii) ** Niilinhauki (Polypterus bichir) ***Polypterus bichir bichir *** Polypterus bichir katangae *** Polypterus bichir lapradei ** Täpläniilinhauki (Polypterus delhezi) ** Satulaniilinhauki (Polypterus endlicheri) *** Polypterus endlicheri endlicheri *** Polypterus endlicheri congicus ** Polypterus mokelembembe ** Koruniilinhauki (Polypterus ornatipinnis) ** Harmaaniilinhauki (Polypterus palmas) *** Polypterus palmas buettikoferi *** Polypterus palmas palmas *** Polypterus palmas polli ** Kirjoniilinhauki (Polypterus retropinnis) ** Viherniilinhauki (Polypterus senegalus) *** Polypterus senegalus senegalus *** Polypterus senegalus meridionalis ** Polypterus teugelsi ** Raitaniilinhauki (Polypterus weeksii) ==Lähteet== * * * Varjo, M., Koli, L., Dahlström, H.: Maailman kalojen nimet. Suomen Biologian Seura Vanamo, 2004. ISBN 951-9108-13-0. (suomalaiset nimet) ===Viitteet=== *
Giuliano Montaldo

Giuliano Montaldo (22. helmikuuta 1930 – 2023 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja. Montaldo oli vielä Torinon yliopiston opiskelija, kun ohjaaja Carlo Lizzani antoi hänelle roolin elokuvassa Achtung! Banditi! (1951). Tämän jälkeen hän toimi apulaisohjaajana muun muassa elokuvissa La lunga strada azzurra (1957) ja Kapo – keskitysleirin vartija. Montaldon esikoisohjaus oli Viimeinen vastarinta, joka esitettiin vuoden 1961 Venetsian elokuvajuhlien kilpasarjassa. Cineteca Nazionalen restauroima versio elokuvasta näytettiin Venetsiassa 2019. Montaldon toinen elokuva oli Häikäilemätön (1965), joka kertoo pyrkyristä toisen maailmansodan jälkeen syntyneen Italian talousihmeen aikana. Montaldo sai siitä Berliinin elokuvajuhlien juryn erikoispalkinnon. Mondalto oli vuonna 1965 mukana myös tekemässä Gillo Pontecorvon klassikkoelokuvaa Taistelu Algeriasta. Hän toimi elokuvassa second unitin ohjaajana. Montaldo teki 1970-luvun alussa niin sanotun ”valtatrilogian”. Ensimmäinen osa oli Teloitusryhmä (1970) ja toinen Julma kierre. Jälkimmäisestä Riccardo Cucciolla sai Cannesin elokuvajuhlien parhaan miesnäyttelijän palkinnon. Musiikin elokuvaan sävelsi Ennio Morricone, jonka kanssa Montaldo teki yhteistyötä 16 elokuvassa. Valtatriologian kolmas osa oli 1973 ilmestynyt Giordano Bruno. Montaldo ohjasi 1980-luvulla kansainvälisesti tuotetun minisarjan Marco Polo (1982), joka palkittiin myös kahdella Emmy- palkinnolla. Sarjaa esitettiin kaikkiaan 46 maassa, ja sitä kuvattiin Venetsiassa, Marokossa, Kiinassa ja Mongoliassa. Marco Polon jälkeen Montaldo ohjasi vielä muun muassa Venetsian elokuvajuhlilla esitetyt Kultasankaiset silmälasit (1987) ja Tempo di uccidere (1989). Montaldon viimeinen ohjaus oli L’industriale (2011), joka sai muun muassa neljä Globo d’oro -palkintoa. Montaldo voitti David di Donatello -palkinnon elämäntyöstä. Hän oli kahdesti ehdolla Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun ja niin ikään kahdesti Cannesin elokuvajuhlien Kultaisen palmun saajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Cornelius van Oyen

Cornelius van Oyen (28. marraskuuta 1886 Brandenburg an der Havel – 19. tammikuuta 1954 Berliini) oli saksalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja.Cornelius van Oyen Cornelius van Oyen saavutti olympialaisissa kultaa Berliinissä 1936 25 metrin olympiapistoolissa. Lisäksi hän saavutti MM-kilpailuissa Helsingissä 1937 joukkuepronssia sekä Luzernissa 1939 henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia. ==Lähteet== *Profiili databaseOlympics.comissa *ISSF:n tietokanta * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset ampujat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Vladislav Poljakov

Vladislav Poljakov (s. 30. marraskuuta 1983) on kazakstanilainen rintauimari. Poljakov on voittanut urallaan lyhyen radan MM-kilpailuista kultaa 200 metriltä Shanghaista 2006 ja pronssia 100 ja 200 metriltä 2004 Indianapolisissa. Lisäksi hän saavutti Universiadeista 2005 hopeaa 200 metriltä. Poljakov on sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 viidenneksi 100 ja 200 metrillä. Luokka:Kazakstanilaiset uimarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armas E. Turunen

Eero Armas Turunen (8. huhtikuuta 1886 Kuopio - 23\. huhtikuuta 1909 Viipuri) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja kääntäjä. Turunen käytti myös nimimerkkejä A.T. ja Suru. Turusen vanhemmat olivat räätäli Eero Juho Turunen ja Anna Elisabet Ruotsalainen. Hän kävi Viipurin klassillista lyseota 1897-1903. == Teoksia == * Hakalan rahat, näytelmä kahdessa näytöksessä. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1905, 2. painos Karisto 1909, 3. painos 1920 (nimimerkillä Suru) * Frans Oskar Leonard Hodell : Heinosen perhe huvimatkalla : huvinäytelmä 2:ssa näytöksessä, mukaelma ; mukailivat Armas E. Turunen ja U. W. Telén. Näytelmäkirjallisuutta 71. U. W. Telen, Kuopio 1905 * Aili, näytelmä kolmessa näytöksessä. Karisto 1906, 3. painos 1981, 4. painos 1928 (nimimerkillä A.T.) * Patruunan palveluksessa, näytelmä 3:ssa näytöksessä. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906 (nimimerkillä A.T.) * Rakkautta ja politiikkaa, huvinäytelmä 1:ssä näytöksessä. Boman & Karlsson, Hämeenlinna 1906 (nimimerkillä A.T.) * Vaalipuuhissa, yksinäytöksinen huvinäytelmä. Karisto 1907 (nimimerkillä A.T.) == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Armas E. Turusen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta == Lähteet == * Suomen kirjailijat-tietokanta * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia Armas E. Turunen Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Antti Jalava (suomalainen kirjailija)

Antti (Anton) Fredrik Jalava (vuoteen 1906 Almberg; 18. heinäkuuta 1846 Masku – 3. heinäkuuta 1909 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kääntäjä, toimittaja ja kirjailija. Hän kirjoitti nimimerkeillä A.A ja A.F.A sekä Jalava. Jalava käänsi erityisesti unkarinkielistä kirjallisuutta suomeksi. == Henkilöhistoria == Jalavan vanhemmat olivat kirkkoherra Erik Anton Almberg ja Erika Landell. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lukiosta 1863 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1868 ja maisteriksi 1869. Jalava toimi suomen kielen opettajana Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa 1868–1876, Helsingin yksityisessä ruotsalaisessa lyseossa 1870–1871 sekä Helsingin normaalikoulussa 1871–1878. Hän oli Helsingin yliopiston ylimääräinen unkarin kielen lehtori 1881–1909, senaatin suomenkielen kääntäjä 1876–1909 sekä senaatin kirjapainon hoitaja 1887–1909. Jalava oli säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn tulkkina 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891. Pappissäädyn sihteerinä hän oli valtiopäivillä 1894, 1897, 1899 ja 1900. Jalava toimi Uuden Suomettaren ensimmäisenä päätoimittajana 1869–1870 ja sen jälkeen lehden avustajana nimimerkillä Matti ja julkaisi ”Helsinki-kirjeitä”. Hän toimi myös Suomalaisen teatterin johtokunnassa ja suomensi teatterille näytelmiä. Hän oli Suomalaisen kirjallisuuden seuran kielitieteellisen valiokunnan sihteeri sekä vuodesta 1902 seuran toinen varaesimies. Hän toimi myös Kansanvalistusseuran varaesimiehenä ja Helsingin Suomalaisen Klubin johtokunnan ensimmäisenä puheenjohtajana. Jalava oli naimisissa vuodesta 1875 Alma Sofia Flomanin (1855-1922) kanssa. Perheessä oli neljä lasta. Viron kulttuurihistoriassa Jalava tunnetaan kirjeenvaihdostaan runoilija Lydia Koidulan kanssa. == Teoksia == * Unkarin maa ja kansa: Neljäkymmentä matkakirjettä. Omakustanne. Helsinki 1876. (Perustuu kirjeisiin Unkarin matkalta 1874-1875.) * Kirjapainosta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1879 * Unkarin kielen oppikirja (yhdessä J. Szinnyein kanssa). Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1880 * Unkarin albumi, osa 1. Weilin & Göös 1881 * Unkari, osat I ja II. 1882–1883 * Tapani Szechenyi, elämäkerta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1901 * Frans Deák, elämäkerta. Kansanvalistus-seura, Helsinki 1902 * Kansallinen yhteistoiminta Unkarissa. Suomalaisuuden liiton julkaisuja 1. Suomalainen liitto 1907 == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Miesmaa, J. V.: ”Antti Jalava sanomalehtimiehenä”, Vuosien varrelta: Muistelmia ja tutkielmia, s. 5–68. Porvoo: Werner Söderström Osakeyhtiö, 1916. == Aiheesta muualla == * Rakkauskirjeitä kansallisen innostuksen alkuajoilta, Suomen Kuvalehti, 20.03.1937, nro 12-13, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1909 kuolleet
Rupi

Rupi on kovettunut hyytymä, joka on muodostunut iholle haavan päälle. Rupi koostuu pääasiassa fibriinistä, verihiutaleista ja punasoluista, joita haavasta on vuotanut. Hyytymä ja rupi suojaavat haava-aluetta mikrobeilta, varastoivat kasvutekijöitä haavan myöhempiin vaiheisiin sekä toimivat tarttumisalustana valkosoluille ja fibroblasteille, joita vaurioalueelle saapuu. Ruven väri riippuu sen syntytavasta: * Mustanpunainen rupi koostuu hyytyneestä verestä, jota haavasta on vuotanut. * Vaaleankeltainen rupi koostuu kuivuneesta kudosnesteestä eli veriseerumista tai imunesteestä. Sitä on tullut pienistä nesterakkuloista tai rakoista, tai märkivästä ihottumasta. * Oranssi tai hunajankeltainen rupi koostuu kuivuneesta visvasta, joka on syntynyt tarttuvista bakteereista, streptokokeista tai stafylokokeista. Tällainen märkärupi on tarttuvan bakteeritulehduksen merkki. * Mustanharmaa rupi aiheutuu kudosten kuolemasta eli nekroosista, jota voi esiintyä verisuonitulehduksessa, verisuonitukoksessa tai vyöruusussa. Tällainen rupi voi haista mädälle. * Valkoisenkellertävä, karkea ja nystyräinen rupi koostuu vaalean haavanesteen ja sarveissolujen yhdistelmästä. Ruven alle muodostuu suojassa uutta pintakudosta, ja aikanaan rupi irtoaa. Sen irtoamisen yhteydessä esiintyy yleensä kutinaa. ==Lähteet== Luokka:Lääketiede
Apollyon

Apollyon () ilmestyy Uudessa Testamentissa (Ilmestyskirja 9:7-11) johtaen heinäsirkkojen vitsausta, joka tullaan vapauttamaan Jumalan vihollisten ylle maailman loppuessa: 7 Heinäsirkat olivat näöltään kuin taisteluun varustettuja hevosia. Niillä oli päässään kullalta kimaltavat seppeleet, niiden kasvot olivat kuin ihmisen kasvot, 8 ja niillä oli naisen tukan kaltainen tukka. Niiden hampaat olivat kuin leijonan hampaat, 9 ja niillä oli rintapanssarit, jotka olivat kuin rautaa. Niiden siivistä lähti samanlainen jyminä kuin sotavaunuista, joita monet hevoset täyttä laukkaa vetävät taisteluun. 10 Niillä oli pyrstö ja pistin kuin skorpioneilla, ja pyrstöllään ne saivat tehdä ihmisille pahaa viiden kuukauden ajan. 11 Kuninkaanaan niillä oli syvyyden enkeli, hepreankieliseltä nimeltään Abaddon, kreikankieliseltä Apollyon. (Ilmestyskirja 9:7-11) Apollyonia on verrattu Ilmestyskirjan Pedoksi ja termiä "Apollyon" käyttivät usein aikaiset kristityt tarkoittaessaan Paholaista. John Bunyanin teoksessa Kristityn vaellus Apollyon kuvataan seuraavasti: Hän astui eteenpäin, ja Apollyon kohtasi hänet. Tuo hirviö oli kamala katsella. Hän oli verhottu suomuksilla kuin kala hänellä oli siivet kuin lohikäärmeellä, jalat kuin karhulla, hänen vatsastansa tuprusi tulta ja savua, ja hänen suunsa oli kuin jalopeuran kita. Apollyonin hepreankielinen vastine on Abaddon. ==Katso myös== *Abaddon *Eskatologia Luokka:Demonit
Karunan vanha kirkko

Karunan vanha kirkko (ruots. Karuna gamla kyrka) on Karunaan 1685 valmistunut puukirkko, joka myöhemmin on siirretty Helsingin Seurasaaren ulkomuseoon. Se on ulkomuseon vanhin rakennus. == Historia == Kirkon rakennutti Karunan kartanon omistaja, vapaaherra Arvid Horn af Åminne. Horn velkaantui kirkkohankkeen vuoksi niin pahoin, että joutui myöhemmin myymään kartanonsa. Karunan vanhassa kirkossa tehtiin mittavat muutostyöt 1770-luvulla. Alun perin siinä oli aumakatto ja tasainen laipio, mutta vuosina 1773–1774 katto muutettiin jyrkäksi harjakatoksi ja kirkkosaliin rakennettiin puinen tynnyriholvi. Samalla ikkunat vaihdettiin aiempaa suuremmiksi kaari- ikkunoiksi. Nykyisen muotonsa kirkko sai 1780-luvulla, jolloin kirkon länsipäätyyn rakennettiin eteinen. Rakennusmestari Anders Wahlbergin suunnittelema kellotapuli valmistui vuonna 1767. Hornilla oli kirkkoon patronaattioikeus eli hän valitsi itse papin kirkkoon.Koskinen ja Hagelstam, s. 38. Nykyisen Karunan kirkon valmistuttua vuonna 1910 vanhan kirkon viereen siirrettiin vanha kirkko Seurasaareen vuonna 1912. Se on nykyäänkin Seurasaaren ulkomuseon tunnetuimpia rakennuksia. Se on käytössä vain kesäisin, jolloin siellä pidetään jumalanpalveluksia ja konsertteja ja sitä käytetään myös vihkikirkkona. Kirkon pihalla on ulkomuseon perustajan Axel Olai Heikelin hauta. == Urut == Kirkon urut ovat mahdollisesti Carl Erik Bölingin 1870-luvun alussa rakentamat. Niissä on kuusi huuliäänikertaa (Borduna 16 fot, Principal 8 fot, Gedacht 8 fot, Oktava 4 fot, Quinta 3 fot ja Oktava 2 fot) yhdellä sormiolla (ääniala C–c3). Lisäksi uruissa on liitejalkio (ääniala C–d0). Koneisto on mekaaninen.Asko Rautioaho: Suomen urut/Orglarna i Finland 2006. [Helsinki]: Suomen kanttori-urkuriliitto, 2007. ISBN 978-952-92-1597-3 (nidottu). Sivu 75. Seurasaareen urut on tuotu vuonna 1912 Vanajasta, jonka kirkossa ne olivat käytössä vuosina 1895–1904. Tätä ennen ne olivat Tuusulan kirkossa (käytössä vuosina 1875–1891, myyty Vanajaan 1895).Asko Rautioaho: Suomen urut/Orglarna i Finland 2006. [Helsinki]: Suomen kanttori-urkuriliitto, 2007. ISBN 978-952-92-1597-3 (nidottu). Sivut 75, 99 ja 369. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Kun Karunan kirkkoa kuljetettiin, Uusi Suomi, 09.08.1936, nro 212, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin kirkot Luokka:Helsingin museot Vanha kirkko Luokka:Vähä- Meilahti Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot Luokka:Varsinais-Suomen kirkkorakennukset Luokka:Sauvon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1600-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
William Nicholson

William Nicholson (s. 12. tammikuuta 1948) on brittiläinen käsikirjoittaja ja kirjailija. William Nicholson toimi uransa alkuaikoina BBCllä dokumenttien ohjaajana. Hän oli mukana yli viidessäkymmenessä jaksossa 1970-1980 luvuilla. Hänet alettiin tuntea kirjailijana kun hänen trilogiansa "Tuulen laulu" palkittiin Blue Peterin parhaan kirjan palkinnolla ja Smarties Gold Awardilla parhaasta lasten kirjasta. Nicholson on käsikirjoittanut muun muassa elokuvat Varjojen maat sekä Lancelot: Ensimmäinen ritari. Häneltä on suomennettu kolmiosainen nuorten fantasiasarja Tuulen laulu,(2000–2002) jonka kirjat ovat: Tuulen laulu, Ylivaltiaan orjat ja Tulilaulu, sekä romaani Toisten maassa (2004). Tuulen laulu kirjasarjan on suomentanut Helene Butzow, ja sen on julkaissut Kustannusosakeyhtiö Tammi. == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Mari Viertola: Fantastisia vaellustarinoita. Turun sanomat 20.3.2005. Luokka:Brittiläiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Brittiläiset fantasiakirjailijat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
André Höhne

André Höhne (s. 10. maaliskuuta 1978) on saksalainen kävelijä. Höhne sijoittui yhdenneksitoista 20 kilometrillä Münchenin EM-kisoissa 2002 ajalla 1.21.38. Hän sijoittui samana vuonna myös 24:nneksi kävelyn maailmancupissa Torinossa. Vuotta myöhemmin hän käveli Pariisin MM-kisoissa kolmanneksitoista ajalla 1.20.44. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sijoittui kahdeksanneksi ja kävelyn maailmancupissa Naumburgissa viidenneksitoista. Seuraavana vuonna Helsingin MM-kisoissa hän käveli tähän mennessä uransa parhaan arvokisasijoituksen oltuaan neljäs ajalla 1.20.00. Vuoden päästä hän oli Göteborgin EM-kisoissa yhdestoista ja maailmancupissa La Coruñassa kuudestoista. Osakan MM- kilpailuissa 2007 hän keskeytti 20 kilometrin kävelynOsaka 2007 – 20 Kilometres Race Walk - M , IAAF . Vuonna 2008 hän sijoittui 50 kilometrillä kävelyn maailmancupissa Tšeboksaryssa seitsemänneksi ajalla 3.49.03. Pekingin olympialaisissa 2008 hän käveli 20 kilometrillä 25:nneksi ja 50 kilometrillä 12:nneksi. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ja 50 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Barcelonan EM- kisoissa 2010 hän oli seitsemäs 50 kilometrin kävelyssä. Höhne on Saksan mestari 10 000 metrin kävelyssä vuosina 2002, 2006–2010; 20 kilometrin kävelyssä vuosina 2005–2010; 50 kilometrin kävelyssä vuonna 2006 ja hallissa 5 000 metrin kävelyssä vuosina 2006–2010.Höhne Saksan yleisurheiluliiton sivuilla Viitattu 21.7.2010 Höhnen isä on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja Christoph Höhne. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 20 kilometrin kävely: 1.20.00 (2005) * 50 kilometrin kävely: 3.43.19 (2009) == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiertokoulu

Kiertokoulu oli koulumuoto, jossa omaa koulurakennusta ei ollut, vaan opettaja liikkui kylästä toiseen opettamassa lapsia siten, että koulurakennuksena toimi yleensä jokin kylän taloista, kievari tai esimerkiksi pappila. Kiertokoulutoiminta alkoi Suomessa 1600-luvulla puhdasoppisuuden aikana. Juhana Gezelius vaati rovasteja hankkimaan seurakuntien kiertokouluihin opettajia. Kiertokoulu oli suosittu varsinkin 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Kiertokoulut lakkautettiin asteittain kansakouluasetuksen myötä 1860-luvulla ja oppivelvollisuuden tultua voimaan vuonna 1921, johon asti kiertokoulu oli tärkeä alkuopetuksen järjestäjä. Kiertokoulun oppiaineet olivat lukeminen, luvun lasku, kirjoittaminen, virsien laulaminen ja kristinopintaito. Lukutaito oli kuitenkin lähinnä vain Katekismuksen ulkolukua eikä ymmärtävän lukemisen opettelua. Kiertokouluissa oli ihmisiä lapsista aikuisiinkin. Opettajana toimi usein lukkari. Apupappien ja edistyneempien nuorien johtamia kiertokouluja kutsuttiin maan pohjoisimmissa osissa katekeettakouluiksi. Kiertokoulujen lakkauttaminen alkoi 1920-luvulla kun kansakoulun käynti tuli pakolliseksi. Viimeinen kiertokoulu lakkautettiin Puumalassa vuonna 1951. Viimeisenä opettajana toimi Anni Hämäläinen, joka oli valmistunut kiertokoulunopettajaksi Raudaskylän kristillisestä opistosta ja oli Puumalan seurakunnan ylläpitämässä kiertokoulussa opettajana 18 vuotta.Matti Pajunen & Veikko Huttunen & Tuovi Sivonen: Puumalan historia 2 Kansakouluun siirtymistä kohtaan tunnettiin epäluuloa sekä papiston että talonpoikaisväestön keskuudessa. Kiertokoulu oli vanha ja turvallinen järjestelmä. Kansakoulun pelättiin vieroittavan koululaiset ruumiillisesta työstä. ==Katso myös== *Kuusjoen kiertokoulu ==Lähteet== Luokka:Koulutus
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 2003

Kansainvälisen ampumaurheiluliiton (ISSF) haulikkolajien maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 10.-17.9.2003 Kyproksen Nikosiassa. ==Miehet== Kilpailija Kilpailija Tulos Joukkue Tulos Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Andrzej Glyda 146 (122+24) 357 Shawn Dulohery 145 (122+23) 357 Jin Di 145 (122+23) 357 Trap Trap Trap Trap Trap Trap Karsten Bindrich 148 (124+24) 361 Giovanni Pellielo 148 (124+24) 358 Aleksei Alipov 148 (123+25) 358 Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Walton Eller 192 (144+48) 418 Russell Mark 191 (143+48) 410 Rajyavardhan Singh Rathore 189 (141+48) 409 ==Naiset== Kilpailija Kilpailija Tulos Joukkue Tulos Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Wei Ning 95 (70+25) 207 Katiuscia Spada 95 (71+24) 203 Diána Igaly 94 (74+20) 202 Trap Trap Trap Trap Trap Trap Viktoria Tšujko 92 (71+21) 201 Roberta Pelosi 92 (69+23) 200 Zuzana Stefecekova 92 (68+24) 200 Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap María Quintanal 139 (107+32) 320 Chen Fang 139 (105+34) 296 Wang Jing Lin 139 (107+32) 295 ==Pojat== Kilpailija Kilpailija Tulos Joukkue Tulos Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Anthony Terras 121 346 Valerio Andreoni 121 340 Mark Kometer 118 339 Trap Trap Trap Trap Trap Trap Erminio Frasca 121 351 Joao Azevedo 118 343 Carl Exton 118 341 Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Steven Scott 137 380 Byron Swanton 135 370 Adam Curtis 132 363 ==Tytöt== Kilpailija Kilpailija Tulos Joukkue Tulos Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Skeet Leigh Crozier 71 199 Haley Dunn 68 187 Danka Barteková 66 185 Trap Trap Trap Trap Trap Trap Amanda Dorman 68 187 Simone Tigani 66 177 Tatjana Barsjuk 64 172 Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Kaksoistrap Dai Qi Wen 103 Liu Zhongyan 98 Jekaterina Avdonina 98 ==Mitalitaulukko== Sija Maa Yhteensä 1 8 3 3 14 2 3 8 2 13 3 3 3 2 8 4 2 1 1 4 5 1 2 5 8 6 1 0 2 3 7 1 0 1 2 8 1 0 0 1 8 1 0 0 1 8 1 0 0 1 8 1 0 0 1 12 0 3 0 3 13 0 1 3 4 14 0 1 0 1 14 0 1 0 1 16 0 0 2 2 17 0 0 1 1 17 0 0 1 1 ==Uudet ennätykset== Laji Ennätys Ennätys Kilpailija Kilpailija Päivä Tyttöjen trap JME 187 Amanda Dorman Mimi Wilfong Alisa Hilker 13.9.2003 ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ME=Maailmanennätys, FME=Finaali maailmanennätys, JME=Joukkue maailmanennätys ==Lähteet== *Kilpailun tulokset 2003 Luokka:Vuoden 2003 urheilu Luokka:Kyproksen urheilu Luokka:Nikosia
Raul Meireles

Raul José Trindade Meireles (s. 17. maaliskuuta 1983 Porto, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Maajoukkueura == Portugalin maajoukkueessa Meireles on pelannut 76 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki 2008 EM- kisojen lohkovaiheen ensimmäisen kierroksen ottelussa Turkkia vastaan. === Maalit === # Päivämäärä Kenttä Vastustaja Maali Tulos Kilpailu 1\. 7. kesäkuuta 2008 Stade de Genève, Geneve, Sveitsi 2–0 2–0 EM-kilpailut 2008 2\. 12. elokuuta 2009 Rheinpark Stadion, Vaduz, Liechtenstein 0–2 0–3 Ystävyysottelu 3\. 18. marraskuuta 2009 Bilino Polje, Zenica, Bosnia ja Hertsegovina 0–1 0–1 MM-kilpailujen 2010 karsintaottelu 4\. 1. kesäkuuta 2010 Complexo Desportivo da Covilhã, Covilhã, Portugali 1–0 3–1 Ystävyysottelu 5\. 1. kesäkuuta 2010 Complexo Desportivo da Covilhã, Covilhã, Portugali 2–0 3–1 Ystävyysottelu 6\. 21. kesäkuuta 2010 Green Point Stadium, Kapkaupunki, Etelä- Afrikka 1–0 7–0 MM-kilpailut 2010 7\. 3. syyskuuta 2010 Estádio D. Afonso Henriques, Guimarães, Portugali 2–2 4–4 EM-kilpailujen 2012 karsintaottelu 8\. 12. lokakuuta 2010 Laugardalsvöllur, Reykjavík, Islanti 1–2 1–3 EM-kilpailujen 2012 karsintaottelu 9\. 11. syyskuuta 2013 Gillette Stadium, Foxborough, MA, Yhdysvallat 0–1 3–1 Ystävyysottelu 10\. 5. maaliskuuta 2014 Estádio Dr. Magalhães Pessoa, Leiria, Portugali 2–1 5–1 Ystävyysottelu == Saavutukset == :Päivitetty 9. elokuuta 2015. Porto * Primeira Liga (4): 2005–2006, 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009 * Portugalin cup (3): 2005–2006, 2008–2009, 2009–2010 * Supertaça Cândido de Oliveira (4): 2004, 2006, 2009, 2011 * Intercontinental Cup: 2004 Chelsea * FA Cup: 2011–2012 * Mestarien liiga: 2011–2012 Fenerbahçe * Turkin Superliiga: 2013–2014 * Turkin cup: 2012–2013 * Turkin supercup: 2014 Portugalin maajoukkue * Alle 16-vuotiaiden Euroopan-mestaruus: 2000 * Alle 21-vuotiaiden EM-pronssi: 2004 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matine

Maanpuolustuksen tieteellinen neuvottelukunta (Matine, , Board for Defence) on Suomen puolustusministeriön alainen sotilaallista maanpuolustusta ja turvallisuutta tukevaa tutkimusta edistävä elin. Sen toiminta on määritelty valtioneuvoston asetuksessa 3/2019. Valtioneuvosto asettaa Matinen kolmen vuoden toimikaudeksi kerrallaan.Matinen sivusto Puheenjohtajana toimii professori Sasu Tarkoma ja varapuheenjohtajana professori Kirsi Virrantaus. Heidän lisäkseen neuvottelukuntaan kuuluu sekä tiede- että viranomaisjäseniä. Paikallis- ja asiantuntijajaostojen jäsenet asettaa neuvottelukunta. Matinen toiminta perustuu puolustushallinnon tukemalle vapaaehtoiselle asiantuntijatyölle. Matinella on kolme paikallisjaostoa (Oulu, Turku ja Tampere). Paikallisjaostoihin kuuluu tiedemaailman, viranomaisten ja yritysmaailman edustajia. Matinen asiantuntijajaostot: * CBRN-suojelu ja -lääkintä (Chemical, Biological, Radiological, Nuclear) * Elektroniikka * Ihmisen toimintakyky (lääke-, terveys- ja käyttäytymistieteet) * Informaatiotekniikka * Koneenrakennus ja rakenneteknologia * Materiaalit ja tuotantoteknologia * Sensorit ja toimintaympäristö * Systeemianalyysi * Yhteiskuntatieteet == Lähteet == Luokka:Puolustusministeriö
Iin lukio

Iin lukio on lukio Iin kunnassa. Lukio on kunnan ainoa. Se sijaitsee Iin kuntakeskuksessa. Oppilaita koulussa on 130–160 vaihdellen lukukaudesta. Lukio on luokaton ja noudattaa viisijaksojärjestelmää. Opetusta on mahdollista saada myös etäopetuksena. Koulu kustantaa itse pakollisten kurssien oppikirjat oppilailleen. Lukiossa on 18 opettajaa, joista rehtorina toimii Tuomas Kulha. Useat opettajat opettavat myös Valtarin koulun yläasteella. == Koulun historiaa == Iin yhteiskoulun kannatusyhdistys perusti yksityisen oppikoulun 1925. Iin yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1959. Peruskoulu- uudistuksen myötä muuttui Valtarin yläasteeksi ja Iin lukioksi. == Kuuluisia oppilaita == *Leonard Ahma (1889–1944), jääkärikapteeni *Tuure Holopainen (1943–2019), päätoimittaja, kulttuurijohtaja, kulttuurineuvos *Liisa Hyssälä (s. 1948), hammaslääkäri, pääjohtaja, ministeri *Raimo Kantola (1955–2024), tietoliikennetekniikan ja tietoverkkojen tutkija, professori *Verner Kivinen (1895–1984), jääkärimajuri *Helge Lassila (1898–1958), jääkärikapteeni, heimosoturi ja liikemies *Hjalmar Louhimaa (1891–1964), jääkärimajuri *Heikki Lunki (1898–1964), jääkärikapteeni *Hemmi Mustonen (1892–1966), jääkärikapteeni *Juho Mäki (1898–1930), jääkäriluutnantti *Jussi Mäntylä (1896–1962), jääkärikapteeni *Juho Nummela (1891–1972), jääkäriluutnantti *Heikki Nurmi (1894–1953), jääkärimajuri *Heikki Oikarinen (1892–1976), jääkärikapteeni *Johan Paavilainen (1894–1938), jääkäri, reservin luutnantti *Frans Peltola (1893–1977), jääkäriyliluutnantti *Yrjö Ponto (1897–1967), jääkärikapteeni *Johan Rusanen (1895–1977), jääkärimajuri *Fredrik Saarela (1898–1955), jääkärikapteeni, virkamies *Antti Sarkaranta (1894–1956), jääkärikapteeni *Edvin Sippola (1893–1939), jääkärikapteeni *Jakob Suomela (1894–1967), jääkärimajuri *Taavi Taina (1888–1965), jääkärikapteeni *Raimo Taivalkoski (1940–2017), diplomi-insinööri, yritys- ja järjestöjohtaja, teollisuusneuvos *Emil Vähäpassi (1885–1950), jääkärimajuri *Aarne Örmä (1893–1940), jääkäriluutnantti. == Lähteet == * Iin lukion kotisivut === Viitteet === Luokka:Iin oppilaitokset Luokka:Suomen lukiot
Wissam El Bekri

Wissam El Bekri (, s. 16. kesäkuuta 1984 Thiais, Ranska) on ranskalais- tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Hammam-Lifia. ==Ura== El Bekri aloitti uransa Ranskassa LB Châteauroux'in juniorijoukkueessa vuonna 2000, jossa hän pelasi ensimmäiset edustusjoukkueen ottelut kaudella 2003/2004. El Bekri siirtyi heinäkuussa 2005 toiseen kotimaahansa Tunisiaan Espéranceen, jossa hän voitti ensimmäisellä kaudellaan Tunisian liigamestaruuden ja Tunisian cupin. Sittemmin vuonna 2009 El-Bekri palasi takaisin Ranskaan siirryttyään Dijoniin. Kausi Dijonissa ei kuitenkaan sujunut odotusten mukaan, kun El Bekri pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain viisi ottelua. Seuraavalla kaudella 2010–2011 hän jäi edellisen kauden tapaan vaihtopelaajan rooliin ja päätti siirtyä talvella 2010 takaisin Tunisiaan, tällä kertaa Hammam-Lifin riveihin. ===Maajoukkue=== Maajoukkueessa El Bekri on pelannut 14 ottelua ja oli muun muassa mukana vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. ==Saavutukset== * Arabian Mestarien liiga: 2009 * Tunisian liigamestaruus: 2006, 2009 * Tunisian cup: 2006, 2007, 2008 ==Aiheesta muualla== * Transfermarkt * Weltfussball * National Football Teams Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskantunisialaiset Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Davit Mudžiri

Davit Mudžiri (, s. 20. tammikuuta 1978 Tbilisi, Georgian SNT) on georgialainen jalkapalloilija, joka edustaa seuratasolla venäläistä Lokomotiv Moskovaa. 184 senttimetriä pitkän Mudžirin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Mudžiri on edustanut ammattilaisurallaan myös georgialaista Dinamo Tbilisiä, moldovalaista Sheriff Tiraspolia, itävaltalaista Sturm Grazia ja venäläistä Krylja Sovetovia. Georgian maajoukkueessa Mudžiri teki ensiesiintymisensä vuonna 1998. Luokka:Georgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Korson Kaiku

Korson Kaiku ry on Vantaan Korsossa toimiva noin 600 aktiivijäsenen monilajiurheiluseura. Se on perustettu vuonna 1961. Kaiussa harrastetaan karatea, kevytlentopalloa ja kuntoliikuntaa, konkariurheilua, lentopalloa, maastopyöräilyä, salibandya ja yleisurheilua.Korson Kaiku -sivusto Kaiun tunnetuin urheilija on Valentin Kononen. == Katso myös == * Seuran salibandyjaosto == Lähteet == Luokka:Vantaalaiset urheiluseurat Kaiku Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat Luokka:Vuonna 1961 perustetut urheiluseurat
Martha Cooper

Martha Cooper (s. 1943 Baltimore, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen valokuvaaja. Hän on saanut kansainvälistä mainetta työstään graffiti- ja hip hop -kulttuurin parissa erityisesti 1970- ja 1980-lukujen New Yorkissa. Cooper itse tähdentää, että hän kuvaa paljon muutakin edellä mainitun lisäksi. Cooper on työskennellyt National Geographic -lehdessä 1960-luvulla ja New York Postin lehtivalokuvaajana 1970-luvulla. Lisäksi hän on toiminut yhdysvaltalaisen Peace Corps -järjestön vapaaehtoistyössä Thaimaassa. Graffiteista hän kiinnostui 1970-luvulla erään nuoren maalarin innoittamana. Aluksi hän kuvasi muun muassa metroasemia ja niillä liikennöiviä junia, mutta liikkui myöhemmin myös ratapihoilla ja erilaisissa tyhjissä rakennuksissa. Hän ystävystyi monien maalarien kanssa ja sai tilaisuuden dokumentoida heidän työskentelyään itse graffitien lisäksi. Cooper on julkaissut useita katutaide- ja hip hop -aiheisia kirjoja. Ensimmäinen niistä oli yhteistyössä valokuvaaja Henry Chalfantin kanssa tehty, vuonna 1984 ilmestynyt Subway Art, jota monet pitävät eräänlaisena graffititaiteen raamattuna. Toinen varsin tunnettu teos on esimerkiksi Hip Hop Files: Photographs 1979-1984\. Cooperin töitä nähdään graffitien historiasta kertovassa Style Wars -dokumenttielokuvassa, ja niitä on ollut esillä useissa lehdissä ja myös näytteillä museoissa. Cooper on suorittanut taidealan tutkinnon Grinnell Collegessa ja opiskellut antropologiaa Oxfordin yliopistossa. Hän asuu New Yorkin Manhattanilla. == Kirjallinen tuotanto == * Subway Art, Martha Cooper ja Henry Chalfant, 1984 * R.I.P.: New York Spraycan Memorials, 1994 * Hip Hop Files: Photographs 1979-1984, 2004 * Street Play, 2005 * We B*Girlz, teksti Nika Kramer, 2005 * New York State of Mind, 2007 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cooperin naisvalokuvaajia käsittelevä sivusto * We B Girlz - breakdance- ja hip hop -naisia käsittelevä sivusto * Cooperin New York -kuvia Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat Luokka:Graffiti Luokka:Hip hop Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mehiläinen (aikakauslehti)

Mehiläinen oli ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti. Lehteä julkaisi Elias Lönnrot ja sitä painettiin aluksi Oulussa 1836–1837 ja sen jälkeen Helsingissä 1839–1840. Lehden tilaajamäärä kehittyi seuraavasti: * 1836, 500 * 1837, 150 * 1840, 119 Valtaosa lehden tilaajista kuului sivistyneistöön. Mehiläinen lakkasi ilmestymästä vuonna 1840 tilaajamäärän supistuttua liian pieneksi. Lehti vaikutti merkittävästi suomen kirjakielen kehittymiseen. Siinä julkaistiin kansanrunoja, sananlaskuja, satuja ja arvoituksia. Näiden ohella mukana oli paikallishistoriaa, pitäjäesittelyitä sekä terveydenhoidollisia neuvoja. Lönnrot julkaisi lehdessä myös suomen kieliopin ja alkeislaskuopin. Lehden avustajia olivat muun muassa Juhani Ihalainen, Erik Alexander Ingman, Olli Karjalainen, Pietari Makkonen, Kustaa Paturi, Carl Saxa ja Pietari Ticklén. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mehiläinen Kansalliskirjaston digitaalisissa aineistoissa Luokka:Suomalaiset kulttuurilehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Elias Lönnrot
Julien Guiomar

Julien Guiomar (3. toukokuuta 1928 Morlaix – 22. marraskuuta 2010 Monpazier) oli ranskalainen näyttelijä. Hän esiintyi uransa aikana noin 60 elokuvissa, sekä myös teatterissa ja televisiossa. joiden joukossa ovat Pariisin varas (1967), Z – hän elää! (1969), 9-kasvoinen mies (1975), Kärpänen sopassa (1976), Villi mies (1977), Isien maa (1988) ja Léolo (1992). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Kehitysromaani

Kehitysromaani () on kaunokirjallisuuden genre, joka kehittyi Saksassa valistuksen aikaan ja oli suosittu 1800-luvulla. Kehitysromaaneissa kertoja esittää päähenkilön persoonan – yleensä nuoren ihmisen – psykologista, moraalista ja yhteiskunnallista muotoutumista. Tunnetuimpia 1800-luvun kehitysromaaneja ovat Goethen Wilhelm Meisterin oppivuodet ja Gottfried Kellerin Viheriä Heikki. Luokka:Romaani
Jacob Frese

Jacob Frese (noin 1690 Viipuri – 31. elokuuta 1729 Tukholma, Ruotsi) oli suomalainen runoilija. Frese siirtyi 20-vuotiaana sotaa pakoon Tukholmaan ja vietti lopun elämänsä RuotsissaOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 1527. Hänet tunnettiin uskonnollisista ja luontoaiheisista runoistaan; hän oli myös merkittävä aforismien tekijä. Frese oli ensimmäinen arvostettu ruotsinkielinen suomalainen runoilija. Hän laati ja esitti 1715 juhlarunon kuningas Kaarle XII:n Turkista paluun kunniaksi ("Echo å Sweriges allmänne frögde-qväden"). Frese tuli ylioppilaaksi Turussa 1703 ja opiskeli Turun akatemiassa vuoteen 1711 saakka, jolloin pakeni Suuren Pohjan sodan aikaista isoavihaa Tukholmaan. Siellä hän toimi kuninkaallisen kanslian vt. kanslistina 1711–1715. Vuosina 1715–1716 Frese työskenteli Skånen kuvernööri Jacob Burensköldin sihteerinä. Juhani Siljo on suomentanut Fresen runon ”Hautakirjoitus”, joka on julkaistu kokoelmassa Selvään veteen (Otava 1919)Luettelo Jakob Fresen suomennetuista runoista, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 26.3.2021. Fresen runojen suomennosvalikoima on julkaistu teoksessa Suomen kansalliskirjallisuus VI (1931). == Teokset == * Andelige Och Werldslige Dikter 1726 * Sede-Läror Och Sede-Tillämpningar, epigrammeja ja aforismeja. 1726 * Någre Poëtiske samblingar 1728 * Passions-Tankar 1728 * Valda skrifter, toim. P. A. Sondén, 1826 * Valda skrifter 1863 * Valda skrifter, toim. A. Hultin, 1902 (sisältää elämäkerran) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:1690-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1729 kuolleet
Bolivian boliviano

Boliviano (, kansainvälinen valuuttatunnus BOB) on Bolivian rahayksikkö. Se jakaantuu 100 centavoon. Käytössä on 10, 20 ja 50 centavon sekä 1, 2 ja 5 bolivianon kolikot ja 10, 20, 50, 100 ja 200 bolivianon setelit. == Lähteet == Luokka:Amerikan rahayksiköt Luokka:Bolivia
Önge

Öngen kieli (myös Onge, Eng ja Ung) on öngejen puhuma uhanalainen kieli Andamaanien saarilla, Intiassa. Sen lähin ja ainoa tunnettu sukulaiskieli on jarawa. Tutkijat, kuten Juliette Blevins, ovat kuitenkin ehdottaneet, että ongen ja jarawan kantakieli olisi sukua austroneesialaiselle kantakielelle. Öngellä on noin 94 puhujaa. Sitä voidaan kirjoittaa sekä latinalaisilla aakkosilla että devanagarilla. == Levinneisyys ja historia == Brittien perustettua vankisiirtokunnan Andamaanien saarelle 1800-luvun alussa useat öngejen lapset alkoivat puhua ongen sijaan englantia ja hindiä. 1850-luvulla ongea puhuttiin koko saarella, mutta nykyään vain muutamissa kylässä. Monet önget puhuvat myös hindiä ja puhujien keskuudessa esiintyy paljon koodinvaihtelua öngen ja hindin välillä. 2000-luvulla ongea puhuttiin lähinnä vain saaren rannikkoalueella. Ongen puhujat ovat keskittyneet vain kahteen asutuskeskukseen. Ensimmäinen reservaatti öngejen kielen ja kulttuurin suojelemiseksi perustettiin vuonna 1957. Vuoden 2004 tsunamin jälkeen eloonjääneet ongen puhujat siirrettiin uuteen reservaattiin Dugong Creek. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan reservaatissa, joka on nykyään ainoa ongenkielinen paikka, asui 109 henkilöä, joiden äidinkieli oli onge. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ ~ ə u Puolisuppea e o Väljä a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Koronaali Palataali Velaari Klusiili b d ɟ g Nasaali m n ɲ ŋ Approksimantti w l j Tremulantti r Lähde: == Kielioppi == Ongen kielen silmiinpistävä piirre on affiksien runsas käyttö. Esimerkiksi etuliite aka- tarkoittaa 'kieltä', ja sitä käytetään useiden kielten nimissä. Lukusanat 1–10 öngeksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 /īkoy/ /ökwinkāga/ /ökwitīn/ /ökwičār/ /ökwipāñč/ /ökwičē/ /ökwičāt/ /ökwiāt̥/ /ökwinō/ /dač/ Persoonapronominien kohdalla tehdään ero inklusiivin ja eksklusiivin välille monikon ensimmäisessä persoonassa: Yksikkö Monikko I mɨ etɨ (eks.) eta-kotot (ink.) II ɲi ni III gi ekʷi == Lähteet == Luokka:Andamaanien ja Nikobaarien kielet Luokka:Uhanalaiset kielet Luokka:Andamaanilaiset kielet
Abaya

Abaya (; mon. عبايات ‘abāyāt) on pitkä, väljä mekko, jossa on leveät hihat, ja sitä käyttävät perinteisesti musliminaiset, peittäen koko kehon islamilaisen pukeutumiskoodin mukaisesti. Abayaa täydentää usein hijab tai niqab, joka viimeistelee kokonaisuuden. Nykyään abaya on maailmanlaajuisen "Modest Fashion" -trendin perusta, ja monet naiset valitsevat sen ei uskonnollisista syistä, vaan symboloimaan vaatimattomuutta ja kulttuuristen perinteiden kunnioitusta. Abaya on kehittynyt klassisesta mustasta designista laajaan värivalikoimaan ja monenlaisiin koristeisiin. Saudi-Arabiassa šaria-laki säätelee abayan käyttöä: naisten on käytettävä abayaa julkisilla paikoilla ja miesten seurassa. Maan uskonnollinen poliisi mutaween valvoo sääntöjen noudattamista. Pukeutumissääntö koskee myös ulkomaalaisia naisia, jotka matkustavat Saudi-Arabiaan. Ranska kielsi abayan käytön kouluissa 4. syyskuuta 2023 alkaen. == Katso myös == * Burka * Pukeutumiskielto * Islam ja naiset == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hunnut Luokka:Naisten oikeudet uskonnoissa Luokka:Viitat Luokka:Hijab
Kevin Krook

Kevin Bradley Krook (s. 5. huhtikuuta 1958 Cold Lake, Alberta, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. ==Ura== Krook pelasi puolustajana juniorijääkiekkoa WCJHL:ssä kolmen kauden ajan (1975–1978), kolmessa eri seurassa. Kesällä 1978 hänet varasi Colorado Rockies vuorolla 142. Krook solmi Coloradon kanssa try-out sopimuksen, ja pelasi NHL:ssä kolme ottelua marraskuussa 1978. Loppukauden hän pelasi IHL:n Muskegon Mohawksissa, jonka jälkeen lopetti uransa ja palasi takaisin kotikaupunkiinsa Cold Lakeen. ==Tilastot== 1974–75 Bellingham Blazers BCJHL 46 18 52 70 250 1975–76 New Westminster Bruins WCJHL 44 0 9 9 17 17 0 1 1 2 1976–77 Calgary Centennials WCJHL 25 2 8 10 18 1976–77 Regina Pats WCJHL 49 5 26 31 118 1977–78 Regina Pats WCJHL 57 8 43 51 203 13 2 11 13 28 1978–79 Colorado Rockies NHL 3 0 0 0 2 1978–79 Muskegon Mohawks IHL 39 2 13 15 39 ==Lähteet== * * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Colorado Rockiesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
McGraw

McGraw on kylä Yhdysvalloissa Cortlandin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa. Kylässä asuu noin tuhat asukasta. McGraw'n kylä on Cortlandvillen kaupungin itäosassa Cortlandin kaupungista itään. Ensimmäinen yhteisö asettui kylään 1806. Kylän nimi tuli henkilö Samuel McGraw'n mukaan. 1800-luvulla kylästä tuli Corset City. == Aiheesta muualla == *Tietoa kylästä McGraw
Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto

Painajainen Elm Streetillä 2 – Freddyn kosto () on yhdysvaltalainen slasher- kauhuelokuva vuodelta 1985. Sen on ohjannut Jack Sholder ja pääosissa ovat Clu Gulager, Hope Lange, Mark Patton ja Robert Englund. Toisin kuin edeltäjänsä, elokuva sai ilmestyessään huomattavasti ristiriitaisemman vastaanoton, eikä se myöskään lipputulollisesti tuottanut läheskään hyvin edeltäjään nähden, mutta vuosia myöhemmin elokuvalle alkoi hiljattain kehittyä kulttimaine ja sen homoeroottista teemaa ovat ihmiset alkaneet tarkastella täysin uusin silmin. == Juoni == Elm streetille muuttaa uusi asukas nimeltä Jesse (Mark Patton). Hän sattuu muuttamaan samaan taloon, missä edellisosan Nancy Thompson oli asunut. Öisin Jesse näkee unia Freddystä (Robert Englund) ja lopultakin huomaa, että Freddy käyttää Jessen kehoa hyväkseen. == Rooleissa == == Tuotanto == Elokuvasarjan viidennen osan, Painajaisten lapsen ideoinut ja käsikirjoittanut Leslie Bohem lähestyi Freddyn koston suunnitteluvaiheessa idealla hyödyntää tarinassa raskautta ja hengen riivausta teemoina eräänlaisena kunnianosoituksena Roman Polanskin vuoden 1968 elokuvalle Rosemaryn painajainen; näistä vain hengen riivaamista käsittävää ideaa päätettiin käyttää ja raskausteemaa hyödynnettiin vasta viidennessä elokuvassa. Lopulta Freddyn koston käsikirjoituksen laati David Chaskin. Tuottaja Robert Shaye yritti tarjota ensimmäisen elokuvan ohjanneelle Wes Cravenille mahdollisuuden ohjata jatko-osakin, mutta Craven torjui tarjouksen pidettyään elokuvan käsikirjoitusta liian ongelmallisena.Brian Cobb: Screams and Nightmares: The Films of Wes Craven. Harry N. Abrams, 2000. ISBN 9781585670901. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Painajainen Elm Streetillä -elokuvat Luokka:Jack Sholderin ohjaamat elokuvat
Taro Tsujimoto

Taro Tsujimoto oli kuvitteellinen japanilainen jääkiekkoilija, jonka Buffalo Sabres väitti varaavansa NHL:n vuoden 1974 varaustilaisuudessa 11. kierroksella varausnumerolla 183. Tsujimoton väitettiin aikaisemmin pelanneen Tokyo Katanas -nimisessä joukkueessa. Puolet NHL:n joukkueiden toimitusjohtajista ei edes tiennyt, että Japanissa oli jääkiekkoliiga, vaan maata pidettiin baseball-maana. Toisaalta edes baseball-seurat eivät tarkkailleet japanilaisia pelaajia. Varaustilaisuuden jälkeen tiedotusvälineet uutisoivat tapahtuneesta. Muun muassa arvostettu kiekkolehti The Hockey News julkaisi Tsujimoton nimen muiden varattujen yhteydessä. Vasta viikkojen päästä kävi ilmi, että Sabresin omalaatuinen General Manager Punch Imlach oli keksinyt Tsujimoton koko olemassaolon. Imlach oli kaivanut Taro Tsujimoto -nimisen miehen Buffalon alueen puhelinluettelosta, kyseessä oli ilmeisesti japanilaisen ravintolan kokki. Edes Tokyo Katanas -nimistä joukkueetta ei ole, vaan Buffalon joukkueen nimessä oleva sana sabre 'sapeli' ja katana ovat molemmat miekkoja. Imlach teki varauksen mielenilmauksena liian pitkäksi venyneelle varaustilaisuudelle. Varaus mitätöitiin, mutta vasta 15 vuotta myöhemmin NHL muutti vuoden 1974 varausilastoihinsa 183. varauksen kohdalle tekstin invalid claim 'viallinen varaus'. Buffalo Sabres kuitenkin kunnioittaa Imlachin omituisuutta, ja seuran omissa tilastoissa, muun muassa mediaoppaassa Tsujimoton nimi on edelleen. ==Lähteet== * * Luokka:Kuvitteelliset henkilöt Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Huijaukset Luokka:NHL:n varaustilaisuus