EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malis

Malis (, , myös Malia) oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se käsitti Thessalian eteläisimmän osan. == Maantiede == Malis käsitti siitä nimensä saaneen Maliinlahden pohjukan alueen. Se oli muilta puolilta vuorten ympäröimä, ja avautui vain merelle päin. Alueen läpi virtasi Sperkheios-joki, ja se ulottui suunnilleen Sperkheioksen laakson pohjoislaidalta etelään Thermopylaihin. Maliin pohjoispuolella sijaitsi Akhaia Fthiotis, itäpuolella Ainis eli Ainiania sekä Oitaia, lounaispuolella Aitolia ja eteläpuolella Doris. Maliin tärkein kaupunki oli Trakhis. Sen pohjoisin kaupunki oli Antikyre ja eteläisin puolestaan Anthele. Maliin alue voidaan jakaa kahteen osaan, Trakhiin Maliiseen ja Oitaian Maliiseen. Niiden rajana toimi Anopaia eli polku, jonka kautta persialaiset kiersivät kreikkalaisten selustaan Thermopylain taistelun aikaan. === Polikset === Maliin poliksia eli kaupunkivaltioita olivat: * Anthele * Antikyre * Herakleia Trakhinia * Lamia * Trakhis === Muut kaupungit === Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa: * Aigoneia * Iros * Kolakeia == Historia == Stefanos Byzantionlaisen mukaan Malis sai nimensä Malieuksen kaupungista, jota ei mainita muissa lähteissä. Sen perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Malosta, joka oli Amfiktyonin poika. Malislaiset luettiin thessalialaisiksi ja aidoiksi helleeneiksi, ja he olivat varhaisista ajoista lähtien osa amfiktyoniliittoa. Malislaisten oletetaan olleen doorilaisia, ja heillä oli myöhempinäkin aikoina läheiset yhteydet doorilaisiin kaupunkeihin. Jo myyteissä Herakles esitetään trakhislaisen Keyksin ystävänä, ja heeros kuoli Oitavuorella. Diodoros Sisilialainen jopa sanoo Trakhiin olleen Spartan emäkaupunki. Kun naapurikaupungit uhkasivat Trakhista peloponnesolaissodan aikoihin 400-luvun eaa. loppupuolella, he pyysivät apua spartalaisilta, jotka perustivat Trakhiin lähelle Herakleian siirtokunnan.Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 12.59; Thukydides: Peloponnesolaissota 3.92. Thukydides sanoo malislaisten jakautuneen kolmeen heimoon, joiden nimet olivat Paralioi (, ”Rannikkolaiset”), Hierēs (, ”Papit”) ja Trakhinioi (, ”Trakhislaiset”). Muut heimot saivat mitä ilmeisimmin nimensä asuinpaikoistaan. ”Pappien” on arveltu olleen heimo, joka joko piti hallussaan amfiktyoniliiton kokouspaikkaa tai sitä pyhänä pidettyä paikkaa, jonka kautta hyperborealaisten lahjat lähetettiin Dodonasta Delokselle. Aristoteleen mukaan malislaiset sallivat politiikkaan osallistumisen kaikille miehille, jotka olivat palvelleet tai palvelivat hopliitteina. Virkoihin valittiin kuitenkin vain palveluksessa olevia.Aristoteles: Politiikka 1297b14–15. == Lähteet == Luokka:Antiikin Thessalia
Oitaia

Oitaia (, ) oli antiikin aikainen alue Kreikassa. Se sijaitsi Thessalian eteläpuolella ja luettiin joskus osaksi Thessalian aluetta. == Maantiede == Oitaia sai nimensä siitä, että sen alueella sijaitsi Oita-vuori (nyk. Oíti). Oitaia käsitti vuoren ympäristön Sperkheios-joen ylemmässä laaksossa Dolopian itäpuolella. Sen pohjoispuolella sijaitsi Ainis eli Ainiania, itäpuolella Malis, kaakkoispuolella Doris ja eteläpuolella Aitolia. === Polikset === Oitaian polikset eli kaupunkivaltiot olivat: * Khen * Parasopioi === Muut kaupungit === Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa: * Falakhthia * Homilai * Makra Kome * Sosthenis * Sperkheiai == Historia == Oitaiaa asuttivat sille nimensä antaneet oitaialaiset (Oitaioi, ). Nimi vaikuttaa olleen yhteinen nimi useille eri heimoille, joiden kerrotaan välillä ryöstelleen Maliin ja Doriin alueita.Thukydides: Peloponnesolaissota 3.92–97, 8.3. Merkittävin heimoista olivat ainianit (Ainianes, ), Homeroksella ja Herodoroksella enienit (Eniēnes, ), joka oli osa amfiktyoniliittoa.Homeros: Ilias 2.749; Herodotos: Historiateos 7.132; Pausanias: Kreikan kuvaus 10.8.2; Harpokrates Ἀμφικτύονες. Heimon sanotaan alun perin asuneen Thessalian itäosan Pelasgiotiin alueella ja myöhemmin myös lännempänä Epeiroksen rajalla, kunnes se asettui Oitaiaan. Heimosta sai nimensä Oitaian pohjoispuolinen Ainiin alue. == Lähteet == Luokka:Antiikin Thessalia
Pelasgiotis

Pelasgiotis () oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se käsitti Alemman Thessalian tasangon eli Pelasgisen tasangon Thessalian itäosassa. == Maantiede ja historia == Pelastiogis oli yksi Thessalian neljästä tetrarkiasta eli heimoyhteisöstä Thessaliotiin, Histiaiotiin ja Fthiotiin ohella. Alue sai nimensä seutua alun perin asuttaneista pelasgeista. Pelasgiotiin alue ulottui pohjoisesta Ossa- ja Titaros-vuorilta etelään Othrys-vuorelle ja Pagasainlahden rannalle. Alue oli Peneios-joen eteläpuolella ja sen itäpuolella sijaitsi Magnesia ja lounaispuolella Thessaliotis. Alueen tärkeimmät kaupungit olivat Ferai ja Larissa. Alueen asukkaista käytettiin etnonyymiä Pelasgiōtai (). === Polikset === Pelasgiotiin poliksia eli kaupunkivaltioita olivat: * Amfanai * Argura * Atraks * Ferai * Gyrton * Kondaia * Krannon * Larissa * Mopsion * Pagasai * Skotussa === Muut kaupungit === Muiksi kaupungeiksi mainitaan muun muassa: * Armenion * Kerkionion * Tripolis == Lähteet == Luokka:Antiikin Thessalia
Thessaliotis

Thessaliotis () oli antiikin aikainen Thessalian maakunnan osa Kreikassa. Se käsitti Ylemmän Thessalian tasangon eteläosan ja Peneios-joen yläjuoksun alueen. == Maantiede ja historia == Thessaliotis oli yksi Thessalian neljästä tetrarkiasta eli heimoyhteisöstä Pelasgiotiin, Histiaiotiin ja Fthiotiin ohella. Alue sai nimensä siitä, että se oli Thessalian ensimmäisiä alueita, jotka thessalialaiset valtasivat siirryttyään seudulle Thesprotiasta Epeiroksesta. Alueen kaupungeista merkittävin oli Farsalos. === Polikset === Thessaliotiin poliksia eli kaupunkivaltioita olivat: * Fakion * Kierion * Methylion * Peirasia * Thetonion === Muut kaupungit === Muiksi kaupungeiksi tai asutuksiksi mainitaan muun muassa: * Euhydrion * Fyllos * Thetideion == Lähteet == Luokka:Antiikin Thessalia
Le Pecq

Le Pecq on kunta Ranskassa Yvelinesin departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 20 km Pariisista länteen Seinen rannalla. Vuonna 1837 avattiin Ranskan ensimmäinen rautatie Pariisin Saint Lazaren rautatieaseman ja Le Pecqin välille. Matka kesti vain 25 minuuttia, ja se teki kunnasta pariisilaisten suosiman lomakohteen. www.ville-lepecq.fr ==Ystävyyskaupungit== www.ville-lepecq.fr * Aranjuez, Espanja, vuodesta 1978 alkaen * Hennef, Saksa, vuodesta 1997 alkaen * Barnes, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 2004 alkaen ==Tunnettuja kuntalaisia== www.ville- lepecq.fr *Jehan Alain (1911-1940), säveltäjä *Louis Delâge (1874-1947), insinööri ja autonvalmistaja *Félicien David (1810-1876), säveltäjä, haudattu Le Pecqin hautausmaalle *Ludovic Halévy (1834-1908), näytelmäkirjailija *Jacques Tati (1907-1982), elokuvaohjaaja ja komedianäyttelijä, syntynyt Le Pecqissä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yvelinesin kunnat
Shenzhen BAK Battery

Shenzhen BAK Battery Co., Ltd. () eli BAK on kansainvälinen kiinalainen energiayritys, joka valmistaa litiumioniakkuja, sähköajoneuvoja sekä kierrättää paristoja. Se on perustettu vuonna 2001. Bakin päämaja sijaitsee Longgangin kaupunginosassa Shenzhenissä eteläisessä Kiinassa. Japanilaisen IIT Institute of Researchin mukaan Bak oli vuonna 2011 maailman seitsemänneksi suurin litiumteollisuuden yritys. Sillä oli 5 % osuus litiummarkkinoista. == Bakin omistamat yritykset == Bak omistaa Kiinassa useita tytäryrityksiä, jotka tutkivat, kehittävät, tuottavat ja myyvät litiumakkuja ja ajoneuvoja, mm. Shenzhen BAK Powerin ja Zhengzhou BAK Batteryn (2013–). Se omistaa yhtiöitä myös Euroopassa ja Intiassa ja sillä on toimipisteitä Yhdysvalloissa. Bak omistaa yhdessä kiinalaisen Jiangxi Anyuan Groupin kanssa Jiangxi Anyuan-BAK New Energy Bus -sähköbussiyhtiön, joka tutkii, kehittää, valmistaa, myy, huoltaa, tarjoaa varaosia ja palveluita litiumioniakuilla toimiville linja- autoille, jotka ovat joko sähköbusseja tai toimivat osin sähköllä ja osin öljyllä tai kaasulla. == Asiakkaat == Bakin toimittaa tavaraa mm. autonvalmistajista saksalaiselle BMW:lle (2011–), kiinalaiselle Cherylle (2011–), kiinalaiselle FAW:ille, saksalaiselle Volkswagenille ja kiinalaiselle Yutongille (2011–), tietotekniikkayrityksistä yhdysvaltalaiselle HP:lle ja kiinalaiselle Lenovolle, eteläkorealaiselle elektroniikkayritys Samsungille, kiinalaiselle ZTE:lle (televiestintä), Yulongille (äänilaiteyritys) ja Huachuangille. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset energiayhtiöt Luokka:Litiumioniakut
Hermann Müller (täsmennyssivu)

Hermann Müller voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: *Hermann Müller (1829–1883), saksalainen kasvitieteilijä, joka avusti Charles Darwinia *Hermann Müller, myös Müller-Thurgau (1850–1927), sveitsiläinen kasvitieteilijä, jalosti Müller-Thurgau-viinirypälelajikkeen *Hermann Müller, myös Müller-Franken (1876–1931), saksalainen poliitikko, Saksan valtakunnankansleri *Hermann Müller (1885–1947), saksalainen kilpakävelijä *Hermann Müller (1909–1975), saksalainen kilpa-autoilija ja moottoripyöräilijä *Paul Hermann Müller (1899–1965), Nobel-palkittu sveitsiläinen kemisti
Sirje Olesk

Sirje Olesk, o.s. Mägar (s. 24. elokuuta 1954 Jõhvi, Kohtla-Järve, Viro)Sirje Olesk, Eesti biograafiline andmebaas ISIK, viitattu 26.2.2018 on virolainen kirjallisuudentutkija. Hän on tutkinut erityisesti virolaista kirjallisuutta ja kulttuuria sekä Viron ja Suomen välisiä kulttuurisuhteita. Olesk opiskeli Tarton yliopistossa viron kieltä ja kirjallisuutta vuosina 1972–1977 valmistuen korkeimmalla arvosanalla cum laude. Tohtoriksi hän valmistui vuonna 1989. Työurallaan Olesk on työskennellyt viron kielen ja kirjallisuuden opettajana Tallinnassa vuosina 1977–1980 sekä eri tehtävissä Viron kirjallisuusmuseossa Tartossa vuodesta 1980. Hän on toiminut Helsingin yliopiston Viron kulttuurin vierailevana yliopistonlehtorina vuosina 2008–2010 ja 2015–2019. Oleskin puoliso oli virolainen kirjallisuustieteilijä ja poliitikko Peeter Olesk. ==Teokset== * Tõdede vankuval müüril, Eesti Kirjandusmuuseum 2002, ISBN 9985867378 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Aino Kallas -palkinto 2006 * Eesti Kultuurifondin vuosipalkinto 1994 * E. V. Ponkalan palkinto 1996 * Valkoisen Tähden ritarikunta 3. luokan ritarimerkki 2000 == Lähteet == Luokka:Virolaiset kirjallisuudentutkijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aino Kallas -palkinto

Aino Kallas -palkinto on palkinto, jota Viro-säätiö myöntää kulttuurin parissa työskenteleville virolaisille. Suomalaisuuden liiton keräämien varojen tuotolla vuonna 1991 perustettu säätiö perusti palkinnon vuonna 2004.Suomalaisuuden Liiton > Historia, Viitattu 22.9.2023 Kirjailija Aino Kallaksen nimeä kantavalla palkinnolla kannustetaan virolaisia kulttuuri- ja sivistyselämän edustajia. ==Palkitut== * 2005 – toimittaja Kulle Raig * 2006 – tutkija Sirje Olesk * 2009 – professori Rein Veidemann * kirjailija Maimu Berg * 2013 – toimittaja Rain Kooli * Lilleküla koulu (Tallinna) * 2014 – yliopistonlehtori Margit Kuusk * 2015 – kääntäjä Piret Saluri * 2016 – suunnittelija Järvi Lipasti * 2017 – kuvanveistäjä Ekke Väli * 2018 - politiikan tutkija Iivi Anna Masso * 2019 – kirkkomuusikko Ene Salumäe * 2020 - kääntäjä Kadri Jaanits ==Lähteet== Luokka:Virolainen kulttuuri Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot‎
Georg Julius von Schultz

Georg Julius von Schultz, myös Georg Julius Schultz-Bertram ja Dr. Bertram(, Jegor Hristianovits fon Šults (22. syyskuuta (J.) / 4. lokakuuta 1808 Tallinna – 4. toukokuuta (J.) / 16. toukokuuta 1875 Wien, ItävaltaGeorg Julius Schultz- Bertram (1808 – 1875), Digitale Textsammlung älterer Literatur Estlands EEVA, viitattu 26.2.2018) oli baltiansaksalainen Viron-ystävä ja kirjallisuudentuntija, joka herätti ajatuksen Kalevipoegista.. Von Schultz oli runoilija, kustantaja, folkloristi, humoristi, Viron-ystävä, lääkäri ja virkamies. Von Schultzin tytär Lydia asui Suomenlinnassa avioiduttuaan sotilasinsinööri Nikolai von Baltzin kanssa, ja sitä kautta von Schultzilla oli yhteys Suomeen ja hän tutustui Kalevalaan. Hän esitteli Kalevalan ensimmäisen painoksen Viron oppineiden seuran eli Gelehrte Estnische Gesellschaftin kokouksessa, jossa siitä ryhdyttiin suunnittelemaan Kalevipoegia, jonka kokoamisen aloitti Friedrich Robert Faehlmann. Von Schultzin toinen tytär oli pianisti ja säveltäjä Ella Adajevskaja.Biographie, adaiewsky.de, viitattu 26.2.2018 ==Julkaisut== ;Nimellä Dr. Bertram * Sagen vom Ládogasee oder Erzählungen meiner Ssudomôika. Näköispainos; Hannover- Döhren : Harro v. Hirschheydt, 1972. Alkuteos julk.: Helsingfors, Wasenius, 1872 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Seppo Zetterberg: Suursaaren kautta Lappeenrantaan, Tuglas-seura * Seppo Zetterberg: Aurora Karamzinin kartanossa Espoossa, Tuglas-seura Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Pitkäjärvi (Inkeri)

Pitkäjärvi () on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään se on Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsi Pitkäjärven (ven. Dolgoje ozero) läntisessä päässä melkein järven rannalla. Kylä saattaa olla sama kuin Järvisaarella 1600-luvulla mainittu Dolgovan kylä. 1700-luvulla kylään asettuivat Vainoset. Perimätiedon mukaan ensimmäinen kylä sijaitsi kauempana järven rannasta. Se kuulemma paloi, ja maanomistajan luvalla rakennettiin uusi kylä lähemmäksi järveä. Paikallisen tarinan mukaan kylä sai venäläisen nimensä maanomistajan Nadja-tyttären mukaan, joka hukkui järveen. Toisen version mukaan nimi myös periytyy hovinherra Dubjanskin tyttäreltä, jolle kylä oli lahjoitettu. Vuonna 1838 Pitkäjärvellä asui 36 ihmistä (14 miestä, 22 naista), vuonna 1856 siellä oli seitsemän taloa ja 20 sielua, vuonna 1860 taloja oli yhdeksän ja talonpoikia 15. Vuonna 1867 kylässä merkitty 43 asukasta (miehiä 16 ja naisia 27), kaikki inkeriläiset (savakot). Vuonna 1926 kylässä oli 23 taloa ja 107 asukasta, niistä 106 inkeriläisiä. Pitkäjärven talot olivat kaikki yhdellä puolella tietä. Vuonna 1939 kylässä oli 33 taloa. Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Nuija (Seulolasta), Sinkkonen (Jaakkima), Tolla (Jääski), Vainonen, Virkki (Muja), Volkoff. Toisen maailmansodan aikana kylä oli miehitetty saksalaisjoukoilla. Inkeriläisiä oli viety vuosina 1943-1944 Viron kautta Suomeen. Sodan jälkeen osa niistä jäi Suomeen, jotkut pakenivat Ruotsiin. Neuvostoliittoon palanneet eivät vastoin lupauksia päässeet kotikylälle, vaan heidät karkotettiin eri puolille Venäjää.. == Lähteet == Luokka:Inkerin kylät Luokka:Järvisaaren kylät
Patrick Hager

Patrick Hager (s. 9. elokuuta 1988) on saksalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa DEL-liigan EHC Münchenin joukkuetta. Münchenin lisäksi Hager on edustanut DEL-liigassa Kölner Haie, ERC Ingolstadt ja Krefeld Penguins- joukkueita. Hager on pelannut DEL:in runkosarjassa 25.2 2018 mennessä 537 ottelua tehopistein 133+177=310 ja pudotuspeleissä 71 ottelua tehoin 16+24=40. Pyeongchangin talviolympialaissa Hager oli mukana Saksan hopeamitalijoukkueessa. https://yle.fi/urheilu/3-10091604 ==Lähteet== * http://www.eliteprospects.com/player.php?player=15229 === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siikala (Inkeri)

Siikala () on entinen inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan, nykyään Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Siikala sijaitsi Pitkäjärvestä etelään pienen Siikalanjärven rannalla. Kylä esiintyy jo 1600-luvulla suomalaiskylänä. Vainosen ja Tukian suvut muuttivat sinne 1700-luvulla. Siikala oli seurakunnan köyhimpiä kyliä, jossa maat olivat pienet ja kaivojen puuttumisen takia vettä otettiin pienestä lammesta. Vuonna 1838 Siikalassa asui 43 ihmistä (21 miestä, 22 naista), vuonna 1856 siellä oli yhdeksän taloa ja 18 sielua, vuonna 1860 taloja oli kahdeksan ja talonpoikia 22, vuonna 1862 taloja oli 14 ja asukkaita 56 (miehiä 23, naisia 33). Vuonna 1867 kylässä merkitty 30 asukasta (miehiä 14 ja naisia 16), kaikki inkeriläiset (savakot). Vuonna 1926 kylässä oli 37 taloa ja 156 asukasta, niistä 153 inkeriläisiä. Vuonna 1939 Siikalassa oli 48 taloa. Siikalassa sijaitsi vuosina 1720–1774 Järvisaaren seurakunnan luterilainen kirkko. 1910-luvulla kylässä toimi venäjänkielinen ja 1920- ja 1930-luvulla suomenkielinen koulu. Isäntien sukunimet 1900-luvun alussa: Finberg, Kvist (kotoisin Artjärvestä), Tukia, Tolla (Jääski), Vainonen, Siippalainen, Ollilainen (Nurmes). Siikalalaissyntyisen, Pietarissa asuneen kultasepänkisälli Juhana Paavonpoika Vainosen poika Vasili Vainonen (1901–1964) tuli kuuluisaksi balettimestarina ja koreografina muun muassa Mariinski- ja Bolšoi-teattereissa. == Lähteet == Luokka:Inkerin kylät Luokka:Järvisaaren kylät
Kanttila (Inkeri)

Kanttila () oli inkeriläinen kylä, joka kuului Järvisaaren luterilaiseen seurakuntaan. Nykyään kylän paikka sijaitsee Leningradin alueen Tusinan piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsi Lepsaarenjoen ja Olhovkajoen välisellä alueella Metsäpirtistä koilliseen. Kylä oli olemassa ja suomalaisten asuttama jo 1600-luvulla. Uudet asukkaat saapuivat Kanttilaan 1700-luvun mittaan. Perimätiedon mukaan Suuren Pohjan sodan jälkeen autioituneeseen Kanttilaan tuli Metsäpirtistä Särki-sukuisia asukkaita, joiden perässä sinne muutti muita sukuja. Kylä mainitaan vuoden 1792 kartassa. Paikallisasukkaiden mukaan kylän nimi tulee siitä, että se sijaitsi leivänkannikan muotoisella maalla. Vuonna 1838 Kanttelassa asui 47 ihmistä (21 miestä, 26 naista), vuonna 1856 siellä oli kuusi taloa ja 24 sielua, vuonna 1860 taloja oli 11 ja talonpoikia 22, vuonna 1862 taloja oli yhdeksän ja asukkaita 49 (miehiä, 23, naisia 26). Vuonna 1926 kylässä oli 34 taloa ja 120 asukasta, niistä suomalaisia 115. Kanttila oli varallisuudeltaan keskiluokkaa. Kylään avattiin venäjänkielinen koulu vuonna 1912, neuvostoaikana siellä toimi suomenkielinen koulu. Isäntien sukunimet 1900-luvulla: Haponen (kotoisin Seulolasta), Kotsalainen (polveutui luultavasti 1600-luvulla Venjoella asuneista Kotsalaisista), Peuhkuri, Särki, Tukiainen (Ristiinasta). ==Lähteet== Luokka:Inkerin kylät Luokka:Järvisaaren kylät
Belgia talviolympialaisissa 2018

Belgia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 22 urheilijaa, jotka kilpailivat yhdeksässä urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 13 ja naisia yhdeksän. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi lumilautailija Seppe Smits ja päättäjäisissä pikaluistelija Bart Swings. Belgia voitti kisoissa yhden hopeamitalin, jonka toi pikaluistelija Bart Swings yhteislähtökilpailussa. == Urheilijat lajeittain == Laji Miehiä Naisia Urheilijoita yht. Alppihiihto 2 2 4 Ampumahiihto 2 0 2 Kaukalopikaluistelu 2 0 2 Lumilautailu 3 0 3 Maastohiihto 1 0 1 Pikaluistelu 2 1 3 Rattikelkkailu 0 4 4 Skeleton 0 1 1 Taitoluistelu 1 1 2 == Mitalistit == Mitali Nimi Urheilumuoto Laji Päiväys Pikaluistelu Miesten yhteislähtö 24. helmikuuta == Lähteet == Talviolympialaisissa 2018 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2018
Uusi-Seelanti talviolympialaisissa 2018

Uusi-Seelanti osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 20 urheilijaa, jotka kilpailivat viidessä urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 16 ja naisia neljä. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi freestylehiihtäjä Beau-James Wells ja päättäjäisissä lumilautailija Zoi Sadowski-Synnott. Uusi-Seelanti voitti kisoissa kaksi pronssimitalia ja sijoittui mitalitilastossa 26:nneksi. == Urheilijat lajeittain == Laji Miehiä Naisia Urheilijoita yht. Alppihiihto 2 1 3 Freestylehiihto 7 2 9 Lumilautailu 3 1 4 Pikaluistelu 3 0 3 Skeleton 1 0 1 == Mitalistit == Mitali Nimi Urheilumuoto Laji Päiväys Freestylehiihto Miesten halfpipe 22. helmikuuta Lumilautailu Naisten big air 22. helmikuuta == Lähteet == Talviolympialaisissa 2018 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2018
Morainejärvi

Morainejärvi on järvi Kanadassa Albertan provinssissa Banffin kansallispuistossa. Järven sinivihreä vesi juontuu ympäröiviltä jäätiköiltä valuvasta mineraalipitoisesta liejusta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Albertan järvet
SA8000 (yritysvastuujärjestelmä)

SA8000 on järjestöjen johtama yritysten tehtaita tarkastava vastuujärjestelmä. Sen perusti vuonna 1997 yhdysvaltalainen järjestö Social Accountability International. SA8000 kattaa 62 valtiossa sijaitsevat 3 598 yritystä, joilla työskentelee 1 951 800 työntekijää. Vastuujärjestelmän päätäntävalta on jaettu kaikkien siihen osallistuvien toimijoiden kesken. SA8000 tarkastaa, tehdäänkö tehtaalla lapsityötä tai pakkotyötä, syrjitäänkö työntekijöitä, onko heillä vapaus yhdistyä oikeuksiensa puolustamiseksi ja käydä työehtoneuvotteluja, miten on huolehdittu terveydestä ja turvallisuudesta, sekä millaisia ovat kurinpidolliset menettelyt, työaika, palkka ja johtaminen. Palkan, joka ei sisällä ylitöitä, on vastattava valtion laissa määriteltyä tai teollisuudenalan minimipalkkaa tai työehtosopimuksessa määriteltyä, jos sellainen on. Palkan on riitettävä työntekijän perheen elämiseen (ruokaan, veteen, asumiseen, koulutukseen, terveydenhuoltoon, liikennevälineen käyttämiseen, vaatetukseen sekä muuhun välttämättömään ja sisällettävä varautuminen yllättäviin menoihin). SA8000-järjestelmän tarkoitus on perustua Kansainvälisen työjärjestö ILO:n laatimiin sopimuksiin, YK:n yleismaailmalliseen ihmisoikeuksien julistukseen sekä YK:n lapsen oikeuksien sopimukseen. Sertifiointia valvoo Social Accountability Accreditation Services (SAAS). == Teollisuudenalat ja valtiot, joissa eniten käytössä == Järjestelmää käytetään 56 teollisuudenalalla, eniten tekstiiliteollisuudessa (522 yritystä, joilla 280 000 työntekijää) sekä vaateteollisuudessa (380 yritystä, joilla 232 000 työntekijää) ja seuraavaksi eniten elektroniikkateollisuudessa (90 yritystä, joilla 143 000 työntekijää), elintarviketeollisuudessa (146 yritystä, joilla 106 000 työntekijää), siivouspalvelualalla (178 yritystä, joilla 101 000 työntekijää), ja metalliteollisuudessa (100 yritystä, joilla 101 000 työntekijää). SA8000-järjestelmää käytetään eniten tarkastamaan työntekijöiden oloja Intiassa (524 000 työntekijää), Kiinassa (366 000), Italiassa (260 000), Brasiliassa (108 000), Pakistanissa (105 000) ja Vietnamissa (77 000). == Suhde muihin vastuujärjestelmiin == SA8000-järjestelmän tarkastuksen taso vastaa yritysten johtaman BSCI- järjestelmän kahdesta tarkastustasosta tiukempaa "best practises"-tarkastusta. SA8000 JA BSCI käyttävät tarkastajinaan samoja tarkastusyrityksiä. == Katso myös == * Työhyvinvointi == Lähteet == Luokka:Yritysvastuujärjestelmät
Dvsn

Dvsn (tyyliteltynä dvsn, lausutaan division) on kanadalainen r&b; musiikkia tuottava duo, jonka jäseninä ovat Daniel Daley ja Nineteen85, oikealta nimeltään Paul Jefferies. Duo on julkaissut uransa aikana kaksi studioalbumia, Sept. 5th (2016) ja Morning After (2017).Last.fm: dvsn == Diskografia == === Albumit === *Sept. 5th (2016) *Morning After (2017) === Singlet === *The Line (2015) *With Me (2015) *Too Deep (2015) *Hallucinations (2015) *Think About Me (2017) *Don't Choose (2017) *Mood (2017) *P.O.V (2017) *Miss Me? (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Duon SoundCloud -profiili Luokka:Kanadalaiset duot Luokka:Rhythm and blues -yhtyeet
Force India VJM11

Force India VJM11 on Formula 1 -talli Force Indian ja Racing Pointin käyttämä auto kaudella 2018. Autolla kilpailevat Sergio Pérez ja Esteban Ocon. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus Force India Mercedes AUS BHR CHN AZE ESP MON CAN FRA AUT GBR GER HUN BEL ITA SIN RUS JPN USA MEX BRA ABU 52 7. Sergio Pérez 11 16 12 3 9 12 14 Kesk. 7 10 7 14 5 7 16 10 7 8 Kesk. 10 8 Esteban Ocon 12 10 11 Kesk. Kesk. 6 9 Kesk. 6 7 8 13 6 6 Kesk. 9 9 DSQ 11 14 Kesk. Nicholas Latifi TD TD TD TD TD == Aiheesta muualla == Luokka:Force Indian Formula 1 -autot Luokka:Autot Formula 1 -kaudella 2018 Luokka:Racing Pointin Formula 1 -autot
Guccio Gucci

Guccio Gucci (26. maaliskuuta 1881 – 2. tammikuuta 1953) oli italialainen liikemies ja muotisuunnittelija, joka perusti Gucci-muotitalon vuonna 1921. Gucci syntyi Firenzessä, Toscanassa toscanalaiselle nahkurille. Hän meni naimisiin Aida Calvellin kanssa, ja pari sai kuusi lasta. Hänen poikansa Vasco, Aldo, Ugo ja Rodolfo pitivät merkittäviä luottamustehtäviä isänsä yhtiössä. Viimeisinä vuosinaan Guccio Gucci eli lähellä Rusperin kaupunkia West Sussexissa, Englannissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset liikemiehet Luokka:Italialaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Paneriain joukkomurha

Paneriain joukkomurha () on toisen maailmansodan aikana kesästä 1941 alkaen Paneriain metsässä () Liettuassa tapahtunut natsien ja heidän paikallisten liittolaistensa suorittama joukkomurha. Uhrit olivat juutalaisia, venäläisiä, puolalaisia ja liettualaisia, yhteensä noin 100 000 ihmistä. Heidät surmattiin ampumalla. Erityisesti natsit pyrkivät toimenpiteellään hävittämään koko Vilnan juutalaisväestön, josta noin 90 % sai surmansa operaatiossa. ==Lähteet== Luokka:Liettuan historia Luokka:Holokausti‎ Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:1941
P. I. Filimonov

P. I. Filimonov, oik. Roman FokinAhjualune: Ahjualune. P. I. Filimonov. ERR 24.2.2014, viitattu 27.2.2018 (s. 1975P. I. Filimonov, Nippernaati 1 (artikkelin lopussa)), on venäjäksi kirjoittava virolainen kirjailija: prosaisti, lyyrikko ja näytelmäkirjailija. Filimonovia verrataan 1900-luvun alun kirjailijaan Daniil Harmsiin, joka tuotannossaan kuvaa ihmisten ja tilanteiden muuttumista absurdeiksi. Vironnettu Mitteeukleidilise geomeetria tsoon kuvaa Tallinnan venäjänkielisistä nuorisoa ja sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Runoissaan Filimonov leikittelee kirjallisuuden eri perinteillä ja käyttää viittauksia kulttuurin eri genreihin, kuten populaarikulttuuriin, venäläisiin rokkibändeihin, lastenkirjoihin ja korkeakulttuuriin. Vironvenäläinen kirjallisuus on nuorta, eivätkä virolaiset juuri ole huomioineet sitä. Filimonov kuuluu sen perustajiin == Lähteet == ==Teokset== ===Venäjänkieliset=== * 2007 Зона неевклидовой геометрии (romaani) **2010 käännetty viroksi Mitteeukleidilise geomeetria tsoon (kääntäjä Aare Pilv, romaani) * 2007 Мантры третьего порядка (runokokoelma, 'Kolmannen järjestyksen mantrat') Kultuurkapitalin venäjänkielisen kirjallisuuden palkinto 2007 * 2009 Боги Безрыбья (runokokoelma) ===Vironkieliset=== * 2011 Väärastuste käsiraamat (kääntäjät Katrin Väli, Maarja Kangro, Igor Kotjuh ja Kajar Pruul, runokokoelma) * 2017 Hariton Naganovi surm ja ajatus. Libabiograafia (kääntäjä Veronika Einberg, romaani) ==Palkinnot ja tunnustukset== * 2007 Kirjanduse sihtkapitali venekeelse autori auhind luulekogu Мантры третьего порядка eest * 2012 Kultuuriministeeriumi lõimumisvaldkonna meediastipendium raadiosaate Sõnaline vitraaž eest (Igor Kotjuhin kanssa) ==Aiheesta muualla== * P. I. Filimonov: Mitä yksinkertaisimpia merkkijärjestelmiä. Suomentanut Jukka Mallinen. Nippernaati 1 Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Viron venäläiset Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julius Kuusela

Julius Engelbert Kuusela (s. 25. syyskuuta 1998 Lohja) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Länsi-Uudenmaan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Juha Heinänen. Kalevan kisoista Kuusela on saavuttanut korkeushypyn pronssia vuonna 2023. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa korkeushypyssä vuosina 2018 ja 2023. Kuuselan ennätys ulkoradoilla on 210 cm (2021) ja sisäradoilla 207 cm (2018 ja 2021). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Hietaniemi

Mika Tapani Hietaniemi (s. 28. elokuuta 1993) on suomalainen entinen korkeushyppääjä. Hän on vuodesta 2016 alkaen edustanut Espoon Tapioita ja hänen valmentajinaan toimivat Mikael Rajala ja Reijo Jokela. Sisäratojen SM- kilpailuista Hietaniemi on saavuttanut pronssia korkeushypyssä vuonna 2018. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 211 cm (2016) ja sisäradoilla 207 cm (2014). Kesällä 2019 Hietaniemi sijoittui Kalevan kisoissa viidenneksi tuloksella 206. Samana kesänä hän edusti Suomea Suomi-Ruotsi-maaottelussa, jossa hän sijoittui 4:nneksi hyppäämällä 210 cm. Hietaniemi lopetti aktiiviuransa tämän jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elina Kakko

Elina Eveliina Kakko (s. 12. tammikuuta 1997 Halikko) on suomalainen entinen yleisurheilija. Hänen lajeinaan olivat korkeushyppy ja moniottelu. Kakko edusti urheilu-urallaan Perttelin Peikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Tiina Kakko. Uransa jälkeen Kakko on opiskellut hierojaksi ja työskentelee jalkaterapeuttina. Kakko sijoittui korkeushypyssä kahdeksanneksi Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. Eugenen alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2014 hän oli seitsenottelussa 20:s ja karsiutui korkeushypyn loppukilpailusta. Hän sijoittui korkeushypyssä 12:nneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 ja yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Bydgoszczissa 2017. Sisäratojen SM-kilpailuista Kakko on saavuttanut hopeaa korkeushypyssä vuonna 2018. Hänen ennätyksensä korkeushypyssä on ulkoradoilla 188 cm (2018) ja sisäradoilla 186 cm (2018) sekä seitsenottelussa 5346 pistettä (2018). Vuosina 2020–2021 hän ei kilpaillut lainkaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brittiläinen Mauritius

Brittiläinen Mauritius oli Britannian kruununsiirtomaa, osana brittiläistä imperiumia uuden imperialismin aikana. Aikaisemmin Ranskan siirtomaaimperiumiin kuulunut Mauritius joutui Britannian hyökkäyksen kohteeksi vuonna 1810, ja liitettiin brittiläiseen imperiumiin virallisesti Pariisin vuoden 1814 rauhansopimuksen myötä. Britannian valta loppui 12. maaliskuuta 1968, kun Mauritius itsenäistyi Mauritiuksen Commonwealth realmina. == Historia == Mauritius oli asumaton alankomaalaisten saavuttua sinne vuonna 1598. Nämä olivat hylänneet saaren vuonna 1710, ja viisi vuotta myöhemmin, vuonna 1715, ranskalaiset ottivat alueen haltuunsa. 1800-luvun alussa Ranskan ja Ison-Britannian käydessä sotaa keskenään aiheuttivat saarella tukikohtaansa pitävät kaapparilaivat brittiläisille ja intialaisille kauppalaivoille. Vuonna 1810 Iso-Britannia otti saaren haltuunsa, ja maan omistusoikeus saareen vahvistettiin vuonna 1814 Pariisin rauhansopimuksessa. Tässä yhteydessä saari sai takaisin jo alankomaalaisten antaman nimen Mauritius, sillä ranskalaiset olivat kutsuneet sitä nimellä Île de France. Toisaalta muista brittiläisistä siirtomaista poiketen tavat, lait ja kieli säilyivät ranskalaisina. Ranskan valtakaudella saarelle perustetuille sokeriviljelmille oli tuotu orjia Madagaskarilta ja muualta Afrikasta sekä Intiasta. Vuonna 1834 britit lakkauttivat orjuuden Mauritiuksella. Tämän jälkeen saarelle tuotiin sopimustyöläisiä Intiasta. Mauritius kukoisti 1800-luvun puolivälissä, mutta sokerijuurikkaan haaste markkinoilla paikalliselle sokeriruolle johti taantumiseen. Vuosina 1866-1868 riehunut malariaepidemia johti laivaliikenteen vähenemiseen Port Louisissa, mikä heikkeni entisestään kun Suezin kanava avattiin vuonna 1869. Ensimmäisen maailmansodan aikana sokerin hinta nousi ja saaren talous kukoisti. 1930-luvun lama muutti rajusti tilanteen ja kärjistyi vuonna 1937 työläislevottomuuksiksi. Toinen maailmansota ei parantanut Mauritiuksen taloustilannetta ja vuoden 1945 alettiin toteuttaa taloudellisia uudistuksia. Myös poliittisia ja hallinnollisia uudistuksia alettiin tehdä, mikä lopulta johti itsenäistymiseen. Vuonna 1958 Mauritius sai sisäisen itsehallinnon. Vuonna 1965 Iso-Britannia siirsi yhden Mauritiuksen alaisuudessa olevista alueista, Chagossaaret, uuteen vasta perustettuun hallintoalueeseen nimeltä Brittiläinen Intian valtameren alue. Seuraavina vuosina saarten asukkaat, chagoslaiset, asutettiin muualle, suurin osa Mauritiukselle, ja alueelle perustettiin Diego Garcian saarelle Ison-Britannian ja Yhdysvaltain yhteinen sotilastukikohta. Vuonna 1968 saaresta tuli itsenäinen sillä tavoin, että Ison-Britannian hallitsija oli edelleen muodollinen valtionpäämies kenraalikuvernöörinsä edustamana. Käytännön poliittinen valta kuului kuitenkin Mauritiuksen pääministerille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Mauritius Luokka:Mauritiuksen historia
Maria Huntington

Maria Siiri Elisabeth https://www.kauppalehti.fi/yritykset/yritys/huntington+maria+siiri+elisabeth/30006227 Huntington (s. 13. maaliskuuta 1997) on uransa lopettanut suomalainen yleisurheilun moniottelija. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja häntä valmensi Kati Ala-Huikku. Vuoteen 2021 asti häntä valmensi Matti Liimatainen ja vuosina 2021–2022 Mika Vakkuri. == Ura == Huntington keskeytti seitsenottelun Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän otteli 13:nneksi. Hän keskeytti seitsenottelun saman ikäluokan MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2016. Hän sijoittui 22:nneksi samassa kaupungissa käydyissä alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2017. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän otteli 19:nneksi. Huntington keskeytti seitsenottelun yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Dohassa 2019. Ensimmäisissä olympialaisissaan Tokiossa 2021 Huntington sijoittui seitsenottelussa 17. sijalle tuloksella 6135. Huntington voitti seitsenottelun Suomen-mestaruuden Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 tuloksella 5 858 pistettä, 2019 Lappeenrannassa tuloksella 6 339 pistettä, joka oli myös hänen oma ennätyksensä ja rikkoi samalla Dohan MM- kisojen tulosrajan, ja 2020 Turussa tuloksella 6 074 pistettä. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti kesäkuussa 2019 tuloksella 6 053. Sisäratojen SM- kilpailuista Huntington on saavuttanut hopeaa pituushypyssä vuonna 2018. Hänen ennätyksensä pituushypyssä ulkoradoilla on 653 cm (2021) ja sisäradoilla 637 cm (2021). 100 metrin aitajuoksussa hänen ennätyksensä on 13,09 s (2019). Heinäkuussa 2023 Huntington ilmoitti laittavansa urheilu-uransa määrämättömän pituiselle tauolle motivaation hiipumisen vuoksi. Tammikuussa 2024 hän kertoi päätöksestään lopettaa urheilu-uransa. == Yksityiselämä == Huntingtonilla on Suomen ja Britannian kaksoiskansalaisuus. Hänen isänsä on englantilainen ja äitinsä suomalainen. Perhe muutti Englannista Suomeen Huntingtonin ollessa viisivuotias. Hän asuu avopuolisonsa Riku Dufvan ja tämän pojan kanssa LempäälänTamperelainen Maria Huntington, 25, muuttaa pian hulppeaan hirsitaloon Lempäälään – Kaikki muuttui, kun hän tapasi yrittäjä­puolisonsaTällainen on Maria Huntingtonin perheen upouusi ja uniikki hirsitalo joen rannalla Lempäälässä – ”Olemme erittäin tyytyväisiä” Nurmisaaressa. Huntington alkoi elokuussa 2020 opiskella tietojärjestelmätiedettä Jyväskylän yliopistossa. Tammikuussa 2024 Huntington kertoi odottavansa ensimmäistä lastaan kihlattunsa kanssa ja lapsi syntyi heinäkuussa 2024. Pari kihlautui maaliskuussa 2024. == Henkilökohtaiset ennätykset == Laji Tulos Paikka Päivä 200 m 24,24 Turku 15.8.2020 800 m 2.19,28 Tokio 5.8.2021 100 m aitajuoksu 13,09 Lappeenranta 2.8.2019 Korkeushyppy 185 Gävle 11.7.2019 Pituushyppy 653 Götzis 30.5.2021 Kuulantyöntö (hallissa) 13,36 Tampere 6.2.2021 Keihäänheitto 46,31 Tampere 23.7.2021 Seitsenottelu 6339 Lappeenranta 3.8.2019 Viisiottelu 4476 Tallinna 6.2.2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Suomen englantilaiset Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emma Pullola

Emma Eveliina Pullola (s. 18. joulukuuta 1996 Rauma) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Vaasan Vasamaa ja häntä valmentaa Mikael Bäck, aiemmin myös Natalia Bäck. Pullola sijoittui kolmiloikassa 11:nneksi Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Aikuisten Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi 2019 ja hallimaaottelussa toiseksi 2020. Sisäratojen SM-kilpailuissa Pullola on saavuttanut kolmiloikassa kultaa vuonna 2019, hopeaa vuosina 2020 ja 2021 sekä pronssia vuonna 2018. Pituushypyssä hän voitti kultaa 2022. Kalevan kisoissa hän saavutti kolmiloikassa hopeaa vuosina 2019 ja 2020. Hänen kolmiloikkaennätyksensä ulkoradoilla on 13,62 metriä (2020) ja sisäradoilla 13,43 metriä (2020). Pituutta hän on hypännyt ulkona 628 cm (2022) ja hallissa 613 (2022). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Koskinen

Pertti Koskinen (s. 1957 Laitila) on suomalainen kirjailija, joka asuu Harjavallassa. Hän on sekä Suomen Kirjailijaliiton että Suomen Nuorisokirjailijat ry:n jäsen. == Tuotanto == Pertti Koskinen julkaisi ensimmäisen Maija Miilunkorpi -sarjan jännityskirjan, Salaisuuksien kylä vuonna 2011. Vuonna 2016 ilmestyi jännitysromaani, Silloin ja sinä yönä, jonka päähenkilö on työtön toimittaja Juhani Kotkasuo. Pertti Koskinen kirjoittaa myös Vilho ja Jari -nuortenkirjasarjaa, jossa seikkailevat yläkouluikäiset kaverukset. Pertti Koskinen tarkastelee kirjoissaan yhteiskunnallisia ongelmia psykologisella tasolla. == Kirjat == * Silloin ja sinä yönä, KVALITI, 2016 * Suhteita ja suhteettomuuksia, Nordbooks, 2008 (novellikokoelma) === Maija Miilunkorpi -sarja === * Tulipalo, KVALITI, 2018 * Rasmus, KVALITI, 2017 * Vinttikamaripoika, KVALITI, 2015 * Manipulaattori, KVALITI, 2015 * Kaunis mies katoaa, Myllylahti, 2012 * Salaisuuksien kylä, Myllylahti, 2011 === Vilho ja Jari -sarja === * Pedon jäljillä, KVALITI, 2015 * Testamentti, KVALITI, 2017 == Aiheesta muualla == * KVALITI * Lukukeskus * Nuorisokirjailijat * Kirjasampo * Dekkarinetti * Satakunnan Viikko Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saskia Alusalu

Saskia Alusalu (s. 14. huhtikuuta 1994) on virolainen pikaluistelija. Hän osallistui vuoden 2018 olympialaisissa naisten yhteislähtökilpailuun ja sijoittui siinä neljänneksi. Alusalu oli olympialaisissa myös Viron joukkueen lipunkantaja avajaisissa. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on niin ikään yhteislähtökilpailun neljäs sija. Alusalulla on valmentajan tutkinto Tallinnan yliopistosta. Hän harrastaa viulunsoittoa, jalkapalloa ja lukemista. == Lähteet == Luokka:Virolaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mahou

Mahou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 50 kilometriä Yorossosta maanteitse kaakkoon. Kunnassa on 16 200 ja kylässä 12 100 asukasta (vuonna 2009). Mahoun kunnan pinta-ala on 166,13 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Bouran, Ménamba I:n ja Yorosson ja lännessä Kouryn kuntiin sekä etelässä ja idässä Burkina Fasoon. Maisemaa leimaavat ylätasangot, alangot ja rinteet. Kasvillisuus on pensassavannia. Kuntaan kuuluu neljä kylää. Asukkaat ovat etupäässä boboja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita ja miniankoja. Sonan kylän kautta kulkee Burkina Fason rajalle johtava maantie RN12. Kylässä on raja-asema ja tulli. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, riisi, hirssi ja durra. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Mahoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso muuttaa ansiotöihin kaupunkeihin ja naapurimaihin. Kunnassa toimii neljä julkista alakoulua, kolme kyläkoulua, yläkoulu, koraanikoulu ja koulutus- ja kehittämiskeskus (CED). Mahoun terveyskeskuksen käyttöaste on alhainen. Paikallinen nähtävyys on naamioihin perustuva initiaatioriitti komo. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Yorosson piiri
Sahramivoikukat

Sahramivoikukat (Taraxacum Crocea-sektio) on voikukkien (Taraxacum) sukuun kuuluva kasvisektio. Sahramivoikukista voidaan erottaa noin 50 pikkulajia. Joskus sahramivoikukat luetaan kuuluviksi lännenvoikukkiin (Taraxacum Spectabilia-sektio). Sahramivoikukat ovat monivuotisia ja melko matalakasvuisia voikukkia. Ne voivat kasvaa noin 20 cm korkeiksi. Lehdet ovat ehyitä tai liuskoittuneita, jolloin liuskat ovat kolmiomaisia. Lehtiruoti on tasainen ja hieman siipipalteinen. Sahramivoikukkien kukinto on keskisuuri mykerökukinto, jonka kukat ovat kullankeltaisia. Kehtosuomut ovat pystyjä, mutta uloimmat kehtosuomut voivat olla kapeita sekä ulkonevia. Sahramivoikukat kukkivat kesä–elokuussa. Hedelmien väri vaihtelee kullanruskeasta punaruskeaan ja niissä on melko lyhyt kärki. Sahramivoikukat kasvavat tavallisesti niityillä sekä pienvesistöjen lähettyvillä tunturiseuduilla. == Lajeja == * kalvovoikukka (Taraxacum boreicedens) * kirsivoikukka (Taraxacum ceratolobum) * Taraxacum croceum * puikovoikukka (Taraxacum oreinopis) * poronvoikukka (Taraxacum rangiferinum) * nuolivoikukka (Taraxacum sagittifolium) * kuultovoikukka (Taraxacum subpellucidum) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pohjolan kasvien pauloissa: Taraxacum sect. Crocea - sahramivoikukat Luokka:Voikukat
Niittyvoikukat

Niittyvoikukat (Taraxacum Hamata-sektio) on voikukkien (Taraxacum) sukuun kuuluva kasvisektio. Sektion pikkulajit ovat tunnistettavissa muun muassa lehtiensä sekä kehtosuomujensa ulkonäön perusteella muiden voikukkasektioiden lajeista. Niittyvoikukat ovat monivuotisia ruohoja, jotka voivat kasvaa noin 30 cm korkeiksi. Lehdet ovat liuskoittuneita ja liuskat ovat usein taakäänteisiä sekä punertavajuovaisen keskisuonen omaavia. Lehtiruoti on voikukille epätyypillisesti siipipalteinen. Niittyvoikukkien kukinto on suurehko mykerökukinto, jonka kukat ovat kirkkaankeltaisia. Kehtosuomut ovat tummia ja ylöspäin suuntautuneita, mutta eivät yhteenkasvaneita. Niittyvoikukat kukkivat toukokuussa. Hedelmät ovat ruskehtavia. Niittyvoikukat kasvavat niityillä, pihoilla ja laidunmailla sekä muilla vastaavankaltaisilla kasvupaikoilla. == Lajeja == * Taraxacum fusciflorum – suruvoikukka * Taraxacum hamatiforme – lehvävoikukka * Taraxacum hamatum – niittyvoikukka * Taraxacum marklundii – gunnarinvoikukka * Taraxacum pseudohamatum – leukuvoikukka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Niittyvoikukat (Taraxacum sect. Hamata) * Øllgaard, H., 1983: Hamata, a New Section of Taraxacum (Asteraceae) — Plant Systematics and Evolution 141 (3–4), s. 199–217, DOI:10.1007/BF00989002 Luokka:Voikukat
Pasi Sarajärvi

Pasi Sarajärvi (s. 2. joulukuuta 1980) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti uransa aikana muun muassa Kuusamon Erä-Veikkoja ja Oulun Pyrintöä. Sisäratojen SM-kilpailuista Sarajärvi saavutti hopeaa korkeushypyssä vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla 208 cm (2010) ja sisäradoilla 206 cm (2011). Virallisiin kilpailuihin Sarajärvi ei ole osallistunut vuoden 2012 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauri Stenroth

Lauri Pentti Johannes Stenroth (s. 29. elokuuta 1986 Janakkala) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti Janakkalan Janaa ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2006 alkaen Juha Isolehto. Sisäratojen SM-kilpailuista Stenroth saavutti pronssia korkeushypyssä vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla 210 cm (2007) ja sisäradoilla 208 cm (2010). Virallisiin kilpailuihin Stenroth ei ole osallistunut vuoden 2014 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susanna Tuominen

Susanna Marianne Tuominen (o.s. Kekki, s. 25. toukokuuta 1982 Pori) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edusti uransa aikana Porin Tarmoa ja Noormarkun Nopsaa ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2004 alkaen Kari-Pekka Lax. Sisäratojen SM-kilpailuista Tuominen saavutti hopeaa kolmiloikassa vuonna 2010. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla on 12,91 metriä (2007) ja sisäradoilla 12,48 metriä (2002). Virallisiin kilpailuihin Tuominen ei ole osallistunut vuoden 2012 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konservatiiviliberalismi

Konservatiiviliberalismi on liberalismin muoto, joka yhdistää liberaaleja arvoja ja politiikkaa konservatiivisten vaatimusten kanssa. Konservatiiviliberalismia ei tule sekoittaa liberaalikonservatismiin joka tyypillisesti yhdistää talousliberalismin ja arvokonservatismin. Konservatiiviliberalismi jakaa samat aatteet klassisen liberalismin kanssa, mutta on aatteena vähemmän radikaali. Luokka:Konservatismi Luokka:Keskusta- oikeisto Luokka:Liberalismin suuntaukset
Hemimelliteeni

Hemimelliteeni (C9H12) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muun muassa hajusteita. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa hemimelliteeni on väritöntä nestettä. Hemimelliteeni ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Hemimelliteeniä esiintyy maaöljyssä ja se erotetaan öljynjalostuksessa niin kutsuttuun C9-jakeeseen ja voidaan erottaa tislaamalla. Sitä voidaan valmistaa myös metyloimalla tolueenia tai ksyleeniä.H. W. Earhart & Andrew P. Komin: Polymethylbenzenes, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.2.2018.Karl Griesbaum, Arno Behr, Dieter Biedenkapp, Heinz-Werner Voges, Dorothea Garbe, Christian Paetz, Gerd Collin, Dieter Mayer & Hartmut Höke: Hydrocarbons, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. Viitattu 26.2.2018. Hemimelliteeniä käytetään valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Esimerkiksi sen alkyloituja ja nitrattuja johdannaisia käytetään hajusteissa synteettisinä myskeinä. Lisäksi yhdiste voidaan hapettaa hemimelliittihapoksi. Hemimelliteeniä esiintyy hiilivetyseoksissa, joita käytetään liuottimina ja polttoaineina. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset hiilivedyt
Irenat

Irenat (Irenidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimon lajit elävät Aasiassa. Irenoiden taksonomia on osin epäselvä. BirdLife Suomen luokittelun mukaan heimoon kuuluu kaksi sukua irenat (Irena) ja lehvit (Chloropsis). Eräissä lähteissä lehvit kuitenkin luokitellaan omaksi heimokseen Chloropseidae. ==Suvut ja lajit== ===Irenat Irena=== * Filippiinienirena Irena cyanogastra * Sini-irena Irena puella ===Lehvit Chloropsis=== * Intianlehvi Chloropsis jerdoni * Kinabalunlehvi Chloropsis kinabaluensis * Kultaotsalehvi Chloropsis aurifrons * Mindanaonlehvi Chloropsis flavipennis * Palawaninlehvi Chloropsis palawanensis * Pikkuviherlehvi Chloropsis cyanopogon * Rusovatsalehvi Chloropsis hardwickii * Sininaamalehvi Chloropsis venusta * Sinisiipilehvi Chloropsis cochinchinensis * Turkoosikurkkulehvi Chloropsis media * Viherlehvi Chloropsis sonnerati ==Lähteet== Luokka:Irenat
Antti Inkinen

Antti Jani Inkinen (s. 20. huhtikuuta 1987 Imatra) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Vuosina 2003–2019 hän edusti Imatran Urheilijoita. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 alkaen Svetlana Inkinen. Sisäratojen SM-kilpailuista Inkinen on saavuttanut pronssia kolmiloikassa vuonna 2008. Ennätyksikseen hän on hypännyt ulkoradoilla on 15,45 metriä (2005) ja sisäradoilla 15,06 metriä (2008). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heidi Lindell

Heidi Susanna Häggblom (o.s. Lindell, s. 23. helmikuuta 1982 Turku) on suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan Turun Urheiluliittoa ja hänen viimeisenä valmentajanaan toimi Heli Kruger. Sisäratojen SM-kilpailuista Lindell saavutti hopeaa pituushypyssä vuonna 2007. Ennätyksikseen hän hyppäsi ulkoradoilla on 619 cm (2004) ja sisäradoilla 597 cm (2007). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt