EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Symportteri

pienoiskuva|Uniportteri (vas.), symportteri ja antiportteri. Symportterit ovat ryhmä integraalisia kalvoproteiineja. Symportteri siirtää samanaikaisesti 2 eri ainetta samalle puolelle solukalvoa, soluelimen kalvoa tai jotain muuta biologista kalvoa. Aineet voivat olla neutraaleita molekyylejä tai ioneita, mutta usein toinen on ioni ja toinen neutraali molekyyli. Symportterin määritelmässä vain kuljetuksen samasuuntaisuudella on väliä – solukalvon symportterit voivat siirtää aineita solun ulkopuolelle, sisäpuolelle tai tilanteesta riippuen molempiin suuntiin, mutta todellinen siirtosuunta riippuu symportterista. Symportterien kuljetus voi kuluttaa energiaa eli olla aktiivista tai olla energiaa suoraan kuluttamatonta eli passiivista. Esimerkiksi ihmissuoliston erilaiset natrium-glukoosi-symportterit siirtävät suolistosta natriumioneita ja glukoosia suolisolujen sisälle passiivisesti suolen suuren natriumpitoisuuden takia. Laktoosipermeaasi on kolibakteerissa oleva symportteri, joka siirtää protoneita (H+) ja laktoosia bakteerin sisälle, sillä bakteeri ylläpitää protonipumppujensa avulla ulkopinnallaan hapanta eli protonipitoista ympäristöä. Symportterit ovat kotransportterien alaryhmä. Toinen kotransportterien alaryhmä ovat antiportterit. ==Lähteet== Luokka:Solubiologia
Uniportteri

pienoiskuva|Uniportteri (vas.), symportteri ja antiportteri. Uniportterit ovat ryhmä integraalisia kalvoproteiineja. Uniportteri siirtää yhdenlaisia aineita yksitellen solukalvon, soluelimen kalvon tai jonkin muun biologisen kalvon toiselle puolelle. Siirtyvä aine voi olla neutraali molekyyli tai ioni. Siirto voi kuluttaa energiaa eli olla aktiivista tai olla energiaa suoraan kuluttamatonta eli passiivista. Esimerkiksi GLUT1:t ovat uniporttereita, jotka siirtävät glukoosia. ==Lähteet== Luokka:Solubiologia
Sovinto (parkki)

Sovinto oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki (takiloitu alun perin fregatiksi), joka oli rakennettu 1878. Fregatti oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1905–1906. Laiva haaksirikkoutui myrskyssä 5. marraskuuta 1906 Kanadassa Prinssi Edwardin saaren rannikolla jolloin miehistöstä 10 hukkui ja 11 pelastui.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Sovinto ex County of Dumfries Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Parkki Sovinto Sovinnon rakensi Barclay, Curle & Co. Glasgow’ssa Skotlannissa vuonna 1878 saman kaupungin R. & J. Craig -varustamolle alun perin nimellä County of Dumfries. Laivan vetoisuus oli 1 718 bruttorekisteritonnia ja 1 615 nettorekisteritonnia. Laivan pituus oli 81,1 metriä, leveys 11,82 metriä ja syväys 7,19 metriä. Fregatti oli pääasiassa Itä-Intian juuttireitillä Kalkutan ja Ison-Britannian välillä. Se takiloitiin parkiksi ennen kuin se ostettiin Suomeen. Suomeen parkki ostettiin R. & J. Craig -varustamolta Glasgow’sta vuonna 1905 ja se sai uudeksi nimekseen Sovinto. Ensimmäisen matkansa suomalaisomistuksessa se teki superfosfaattilastissa Lontoosta Australian Wallaroohon marraskuun 1905 ja helmikuun 1906 välillä. Puutavaralastissa Kanadan Campbelltonista kohti Australian Melbournea matkannut parkki Sovinto haaksirikkoutui myrskyssä Kanadassa East Pointin lähellä Prinssi Edwardin saaren rannikolla 5. marraskuuta 1906. Laiva kallistui pahoin kansilastin alettua liikkua, mastot menivät myrskyssä yli laidan mereen ja runko katkesi kahtia. Miehistöstä 10 hukkui ja 11 pelastui. Hukkuneista seitsemän oli suomalaisia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1906 onnettomuudet
Hôpital Lariboisière

thumb|Hôpital Lariboisière HHôpital Lariboisière on sairaala Pariisissa. Se on osa Assistance publique - Hôpitaux de Parisia ja Université Paris CitéHôpital Lariboisière -yliopiston opetuskeskusta. Se on rakennettu vuonna 1854, ja se on Euroopan suurimpia sairaaloita. == Lähteet == Luokka:Ranskan sairaalat Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat
Antiportteri

pienoiskuva|Uniportteri (vas.), symportteri ja antiportteri. Antiportterit ovat ryhmä integraalisia kalvoproteiineja. Antiportteri siirtää samanaikaisesti 2 eri ainetta vastakkaisille puolille solukalvoa, soluelimen kalvoa tai jotain muuta biologista kalvoa. Aineet voivat olla neutraaleita molekyylejä tai ioneita. Antiportterien kuljetus voi kuluttaa energiaa eli olla aktiivista tai olla energiaa suoraan kuluttamatonta eli passiivista. Esimerkiksi natrium-kaliumpumput ovat antiporttereita, jotka ovat aktiivisia ja kuluttavat ATP:tä. Antiportterit ovat kotransportterien alaryhmä. Toinen kotransportterien alaryhmä ovat symportterit. ==Lähteet== Luokka:Solubiologia
Sylfid

Sylfid oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti, joka oli rakennettu 1884. Se oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1899-1920 ja sen jälkeen Suomen Valtamerentakainen Kauppa Oy:n omistuksessa 1920-1923. Alus myytiin 1923 Saksaan.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Sylfid ex County of Clare Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Fregatti Sylfid Fregatin rakensi Oswald, Mordaunt & Co. Southamptonissa Englannissa vuonna 1884 nimellä County of Clare. Sen vetoisuus oli 1 545 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 300 kuollutpainotonnia. Aluksen pituus oli 72,50 metriä, leveys 11,40 metriä ja syväys 7,34 metriä. Suomeen fregatti ostettiin 1899 R. J. Swyny-varustamolta Liverpoolista. Alus nimettiin Sylfidiksi, kun se oli raumalaisomisteisena koululaivana. Vuonna 1910 alus oli guanolastissa matkalla Etelä-Amerikasta Ranskan Dunkerqueen kun sen miehistö sairastui beriberi-tautiin. Laiva pääsi hätäsatamaan Cayenneen, jossa seitsemän miehistöön kuulunutta joutui sairaalaan ja muita hoidettiin laivalla. Yksi tautiin sairastuneista kuoli. Sylfid joutui 13. joulukuuta 1919 ollessaan pellavasiemenlastissa matkalla Argentiinan Rosariosta Amsterdamiin hirmumyrskyyn, jolloin lastin siirryttyä se sai 45 asteen kallistuman. Kallistuma saatiin oikaistua siirtämällä lastia. Sylfid menetti 14. maaliskuuta 1920 ollessaan painolastissa matkalla Amsterdamista New Yorkiin Lissabonin edustalla osan takilastaan. Viimeisen matkansa alus teki kopralastissa Uuden Britannian Tulagista Hampuriin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1922. Alus riisuttiin lastin purkamisen jälkeen ja myytiin kesäkuussa 1923 saksalaiselle Alfred Kubatzille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albatrosseja fregatti Sylfidin kannella, Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Fregatit
Asteljoki (kylä)

Asteljoki on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Asteljoen laaksossa Perniön kirkonkylän itäpuolella. Asteljoen kyläalue on Asteljoen tasaista jokilaaksoa, jota reunustavat pohjoisesta, lännestä ja etelästä harjut. Asteljoki puhkaisee harjun lännessä ja muodostaa Pytönkosken. Tasaiset maa-alueet on käännetty pitkälti pelloiksi ja harjuja peittää metsä. Kylän asutus sijaitsee hajallaan harjujen reunoilla. Asteljoen arvellaan olevan Perniön vanhimpia kyliä. Kylän alueelta tunnetaan useita muinaishauta-alueita ja kylän kantatila on ollut kuninkaankartano, jonka omistajat tunnetaan 1500-luvulta lähtien. Asteljoen kylä muodostui pitkään kantatilan ja sen torppien ympärille. Torpista kuusi itsenäistyi 1920-luvulla, ja sotien jälkeen kylään sijoitettiin siirtoväkeä. Pytönkoskessa on toiminut Asteljoen ja Lupajan kylien yhteinen mylly ja saha, jotka lopettivat toimintansa 1960-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Info-Matin

Info-Matin on Malin pääkaupungissa Bamakossa ilmestyvä ranskankielinen sanomalehti. Sambi Tourén vuonna 1998 perustama Info-Matin on yksi Malin tärkeimmistä yksityisistä sanomalehdistä. Se osallistuu voimakkaasti poliittiseen keskusteluun ja näkee tehtävikseen demokratian ja kansallisen yhtenäisyyden lujittamisen sekä taistelun epäoikeudenmukaisuutta vastaan. Lehden tunnuslause on ”Äänettömien päivälehti” (Quotidien des sans voix). Se korostaa olevansa taloudellisesti ja toimituksellisesti itsenäinen, mutta on tukenut presidentti Ibrahim Boubacar Keïtaa ja tämän RPM-puoluetta vuodesta 2002 lähtien. Lehti on osa Sambi Tourén IM-SARL -ryhmää, johon kuuluu myös radioasema Ika FM. Touré toimii Malin hallituksen tiedotuskeskuksen CIGMA:n johtajana. Info-Matinin ensimmäinen päätoimittaja oli Mohamed Sacko. Vuodesta 2003 lähtien päätoimittajana on työskennellyt Sékouba Samaké. Lehti ilmestyy viidesti viikossa maanantaista perjantaihin. Sen toimituskunta käsittää noin 15 henkeä. Levikiksi mainitaan 2 000 kappaletta. Lehden Internet-sivusto avattiin lokakuussa 1999. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Info-Matinin sivusto Luokka:Malilaiset sanomalehdet
Glenbreck

Glenbreck oli suomalainen nelimastoinen rautaparkki, joka oli rakennettu 1890. Parkki oli raumalaisen Raumo Nya Skeppsrederi Ab-varustamon omistuksessa 1900-1901. Laiva katosi syksyllä 1901 miehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Glenbreck Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Parkki Glenbreck Parkki Glenbreckin rakensi Robert Duncan & Co. Port Glasgowssa Skotlannissa vuonna 1890 greenockilaiselle Robert R. Patersonille. Laivan vetoisuus oli 1 900 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 3 100 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 82,63 metriä, leveys 12,19 metriä ja syväys 7,19 metriä. Suomeen parkki ostettiin Robert R. Patersonin varustamolta Greenockista marraskuussa 1900. Parkki katosi syksyllä 1901 19 hengn suomalaismiehistöineen ollessaan kivihiililastissa matkalla Newcastle-on-Tynestä Chilen Valparaisoon. Saksalaisen F. Laeisz-varustamon viisimastoparkki Potosi havaitsi 19. syyskuuta 1901 nelimastoparkin puuosiltaan palaneen, vielä savuavan hylyn Etelä-Atlantilla ilman pelastusveneitä ja miehistöä. Jälkeenpäin arveltiin että hylky olisi voinut olla Glenbreck ja laivan kivihiililasti olisi syttynyt tuleen. Glenbreckin sisaralukset olivat parkit Oceana ja Craigerne (myöh. Margareta). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1901 onnettomuudet
Gunther (burgundit)

Gunther (k. 436 tai 437) oli burgundien kuningas ja monien keskiaikaisten legendojen sankari. Hänet tunnetaan myös nimillä Gundicar, Gundicarius, Gunnar, Gundahar tai Guntharius. Gunther johti burgundit Reinin yli 400-luvun alussa ja perusti kuningaskunnan Wormsiin. Hän tuki keisariksi julistautunutta vallananastaja Jovinusta vuonna 411. Länsi-Rooma koki burgundien liikehdinnän uhkaksi, ja vuonna 436 Gallian magister militum Aëtius kukisti burgundien kapinan. Aëtius usutti pian tämän jälkeen hunnit burgundien kimppuun. Gunther kuoli taistelussa hunneja vastaan joko vuonna 436 tai 437.Kari 2000, s. 216–217 Burgundien ja hunnien välinen taistelu innoitti monia taruja, ja legendoissa todellisen Guntherin vaiheet kasvoivat laajoihin mittoihin. Eddan runoelmassa Atlakvida Guntherin nimi on Gunnar, ja hänet surmaa hunni Atli (Attila). Gunnarin surman kostaa hänen sisarensa, Atlin vaimo. Latinankielisessä 1000-luvun runoelmassa Waltharius Gunther ja hänen soturinsa yrittävät surmata runoelman sankarin, Akvitanian Walterin, ja ryöstää hänen aarteensa. He kuitenkin epäonnistuvat yrityksessään. Saksalaisessa 1100-luvun eepoksessa Nibelungein laulu Gunther yhdistetään sankari Siegfriediin, joka auttaa Guntheria voittamaan voimakkaan naissoturi Brunhilden rakkauden. Siegfried esiintyy valepuvussa Guntherina ja voittaa Brunhilden. Vastalahjaksi Siegfried saa luvan mennä naimisiin Guntherin sisaren Kriemhildin kanssa. Myöhemmin Gunther tapattaa Siegfriedin, kun Brunhilde on saanut selville, miten Siegfried ja Gunther pettivät hänet. Kriemhild päättää kostaa aviomiehensä petollisen surmatyön. Hän menee naimisiin Etzelin (Attila) kanssa ja kutsuu veljensä Etzelin hoviin. Siellä Gunther seurueineen tapetaan. == Lähteet == * Kari, Risto: Historian ABC 1 - Kaikkien aikojen valtiot. Helsinki, Tammi 2000. ISBN 951-31-1093-1 === Viitteet === Luokka:Burgundien kuninkaat Luokka:Wormsin historia Luokka:300-luvulla syntyneet Luokka:430-luvulla kuolleet
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – naisten moukarinheitto

Naisten moukarinheitto yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Khalifa International Stadiumilla 28.–29. syyskuuta 2019. ==Aikataulu== :Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+3). Päivämäärä Aika Kierros 27\. syyskuuta 17.40 Karsinta 28\. syyskuuta 19.25 Loppukilpailu == Tulokset == === Karsinta === Karsinnasta loppukilpailuun eteni tuloksella 72,00 (Q) tai selviytymällä 12 parhaan joukkoon (q). Sija Ryhmä Nimi Maa Kierros Kierros Kierros Paras Huom. Sija Ryhmä Nimi Maa 1 2 3 Paras Huom. 1 B DeAnna Price 73,77 73,77 2 B Zalina Petrivskaya 73,40 73,40 3 A Joanna Fiodorow 73,39 73,39 4 B Hanna Skydan 70,86 73,32 73,32 , 5 A Iryna Klymets 71,51 72,93 72,93 , 6 A Alexandra Tavernier 72,91 72,91 7 B Wang Zheng 72,65 72,65 8 A Hanna Malyštšyk 71,42 71,03 72,59 72,59 9 B Martina Hrašnová 71,85 72,01 72,01 10 A Gwen Berry 71,72 71.72 11 B Alena Sobaleva 70,26 70,28 71,52 71,52 , 12 A Luo Na 71,35 71,12 71,35 13 B Malwina Kopron 70,46 70,46 14 A Julia Ratcliffe 67,07 70,45 68,21 70,45 15 B Jelizaveta Tsareva 70,35 68,40 67,54 70,35 16 B Anastasya Kalamoyets 69,67 69,67 17 A Stamatia Scarvelis 66,53 67,82 69,65 69,65 18 B Bianca Ghelber 68,01 68,65 68,65 19 A Sofja Palkina 67,53 68,53 67,26 68,53 20 A Brooke Andersen 66,73 68,46 68,46 21 B Krista Tervo 66,47 68,25 68,25 22 B Laura Igaune 67,14 67,77 66,39 67,77 23 B Réka Gyurátz 67,28 67,41 67,41 24 B Alona Šamotina 64,14 67,30 67,30 25 A Liu Tingting 66,91 67,11 67,11 26 A Sara Fantini 65,15 66,58 66,58 27 A Barbara Špiler 65,55 65,76 65,76 28 A Beatrice Nedberge Llano 65,55 64,51 65,51 65,55 29 B Kateřina Šafránková 62,65 63,55 65,46 65,46 30 A Iryna Novožylova 60,66 65,31 63,63 65,31 === Loppukilpailu === Loppukilpailu käytiin 28. syyskuuta 2019. Sija Nimi Maa Kierros Kierros Kierros Kierros Kierros Kierros Paras Huom Sija Nimi Maa 1 2 3 4 5 6 Paras Huom DeAnna Price 76,87 77,54 74,56 73,77 75,68 77,54 Joanna Fiodorow 76,35 74,77 72,78 74,69 76,35 Wang Zheng 72,94 73,75 74,76 74,76 4 Zalina Petrivskaya 73,73 73,60 74,33 70,49 74,27 72,94 74,33 5 Iryna Klymets 73,17 73,56 70,26 72,59 71,95 73,56 6 Alexandra Tavernier 71,50 70,48 73,31 72,24 73,33 73,33 7 Hanna Skydan 70,69 71,99 72,80 72,83 71,44 70,99 72,83 8 Luo Na 71,33 72,04 70,83 70,41 71,03 72,04 9 Martina Hrašnová 66,09 71,28 71,28 10 Hanna Malyštšyk 71,24 66,52 70,12 71,24 11 Alena Sobaleva 70,45 68,65 70,45 Gwen Berry == Lähteet == Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019
Saito

Saito () on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Miyazakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Miyazakin kaupungin pohjoispuolella. Kaupungin ydinaluetta on Tsuman kaupunginosa, joka on rakentunut Hitotsusejoen keskijuoksulle Miyazakin tasangon länsireunalle. Lännessä kaupungin alue nousee Kyūshūvuorille. Saitossa on 29 173 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 438,79 neliökilometriä. Tsuma kehittyi historiallisesti Hyūgan provinssin hallinnollisena keskuksena, jossa sijaitsivat provinssin pääkaupunki (kokufu) ja provinssitemppeli (kokubunji). Myöhemmin se oli linnanaluskaupunkina Itō-klaanin hallinnassa ja kuului Edo- kaudella suoraan Tokugawa-sotilashallinnolle (tenryō). Saiton maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1955, kun aiempaan Tsuman maaseutukaupunkiin liitettiin Kamihokitan kyläkunta. Kaupunkioikeudet Saito sai vuonna 1958. Saiton nähtävyyksiin kuuluvat lukuisat kofun-hautakummut, joista merkittävimpiä ovat Saitobarun kofun-ryhmän haudat. == Kuvia == Tiedosto:Saito City Offie Miyazaki Japan.jpg|Saiton kaupungintalo Tiedosto:Tsuma-jinja entrance.JPG|Tsuma-jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Miyazakin prefektuurin kaupungit
Eat to the Beat

Eat to the Beat on Blondien yhtyeen vuonna 1979 julkaisema neljäs albumi. Sen tuotti Mike Chapman. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Debbie Harry - laulu * Chris Stein – kitara * Nigel Harrison - basso, kitara * Jimmy Destri – kosketinsoittimet, taustalaulu * Clem Burke – rummut * Frank Infante – kitara, taustalaulu == Arvostelut == * AllMusic: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eat to the Beat discogs.com -sivustolla. Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Blondien albumit
Jan Sundell

Jan Mikael Sundell (s. 26. huhtikuuta 1971Suomen lääkärit 2017, s. 1213. Helsinki 2017. ) on suomalainen erikoislääkäri, sisätautiopin dosentti, tietokirjailija ja kolumnisti. Hän työskentelee Turun yliopistollisessa keskussairaalassa ylilääkärinä, sisätautivastuualueen johtajana. Sundell on keskittynyt erityisesti sydäntutkimukseen. Muita mielenkiinnon kohteita hänellä ovat lihasvoimaharjoittelu, ravitsemus, ravintolisät ja niiden terveysvaikutukset. Jan Sundell kirjoittaa kolumnia lihasvoimaharjoittelusta Kuntoilu&Fitness-lehteen.; Tätä ennen hän kirjoitti kolumnia Body-lehteen. == Kirjat == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset terveyskirjailijat Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset kolumnistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finland (parkki)

Finland oli suomalainen kolmimastoinen rautaparkki (alun perin fregatti), joka oli rakennettu 1887. Parkki oli raumalaisten laivanvarustajien omistuksessa 1899-1918. Laiva ajoi karille ja upposi St. Nazairen edustalla 24. tammikuuta 1918 miehistön pelastuessa.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Finland ex King Arthur Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Fregatti Finland Parkki Finlandin rakensi W.B. Thompson & Co. Dundeessa Skotlannissa vuonna 1887 glasgowlaiselle J. A. Walker & Co.-varustamolle alun perin nimellä King Arthur. Laivan vetoisuus oli 1 674 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 450 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 76,65 metriä, leveys 11,65 metriä ja syväys 6,97 metriä. Laiva oli sitten Australian liikenteessä. Suomeen laiva ostettiin J. A. Walker & Co.-varustamolta Glasgowsta 1899 ja se toimi koululaivana. Vuonna 1900 laivan uudeksi nimeksi tuli Finland. Finland teki ensimmäisen kaukopurjehduksensa puutavaralastissa Göteborgista Melbourneen tammi-toukokuussa 1901. Finland muutettiin fregatista parkiksi 1911 matkalla Quebecistä Buenos Airesiin. Viimeiselle matkalleen New Orleansista Ranskan Bordeauxiin Finland lähti 24. marraskuuta 1917. Parkki ajoi karille ja upposi St. Nazairen edustalla 24. tammikuuta 1918. Laivan miehistö pelastui. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1918 onnettomuudet
Veli-Pekka Viljanen

Veli-Pekka Viljanen (s. 22. lokakuuta 1958 Asikkala) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden professorina. == Ura == Viljanen valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1981, oikeustieteen lisensiaatiksi 1987 ja oikeustieteen tohtoriksi 2001. Viljanen toimi Turun yliopistossa tutkijana vuosina 1983–1986 ja Suomen Akatemian tutkimusassisenttina vuosina 1987–1989. Hän on toiminut Turun yliopiston valtiosääntöoikeuden määräaikaisena professorina vuosina 1998–2002 ja vakinaisena professorina vuodesta 2002 alkaen. Lisäksi hän toimi Turun yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan varadekaanina vuosina 2010–2017. Viljasen tutkimusintressit ovat kohdistuneet Suomen valtiosääntöoikeuteen, valtiosääntöteoriaan sekä perus- ja ihmisoikeuksiin, ja hän on tutkimuksissaan kehittänyt erityisesti valtiosääntöoikeuden ja perusoikeuksien yleisiä oppeja. Viljanen toimi oikeusministeriön lainsäädäntöneuvoksena vuosina 1992–1998. Hän on osallistunut useisiin lainvalmisteluhankkeisiin, mukaan lukien perustuslain perusoikeussäännösten uudistamista valmistelleen Perusoikeuskomitean pääsihteerinä 1990–1992 ja uutta perustuslakia valmistelleen Perustuslaki 2000 –komitean pääsihteerinä 1996–1997. Viljanen on myös yksi perustuslakivaliokunnan eniten kuulemista asiantuntijoista. Viljanen toimi Suomen valtiosääntöoikeudellisen seuran puheenjohtajana vuosina 2001–2009. Hän on myös toiminut kirkolliskokouksen lainopillisena asiantuntijana. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkin vuonna 2010. === Ehdokas oikeuskansleriksi === Vuonna 2017 oikeusministeriö esitti Viljasta uudeksi oikeuskansleriksi Jaakko Jonkan seuraajaksi, mutta asia vedettiin pois valtioneuvoston esityslistalta, koska presidentti Sauli Niinistö oli tyytymätön esitykseen ja ilmaisi kantansa pääministeri Juha Sipilälle, joka vaikutti nimityksen käsittelyn poistamiseen valtioneuvoston yleis­istunnon asialistalta. Viljanen oli aiemmin arvostellut Niinistön valtiopäivien avajaisissa pitämää puhetta, jossa tämä käsitteli turvapaikkakriisin hoitoa. Vaihtoehtoisesti on esitetty, että taustalla oli Viljasen esittämät kriittiset asiantuntijalausunnot perustuslakivaliokunnassa lakiesityksestä ulkomaisen sotilaallisen avun antamisen ja vastaanottamisen osalta. Viljasen sijasta oikeuskansleriksi nimitettiin alivaltiosihteeri Tuomas Pöysti. == Yksityiselämä == Viljasen puoliso on Vantaan kaupunginjohtaja Ritva Viljanen, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta. == Julkaisuja == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turun yliopisto – Veli-Pekka Viljanen Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Proto

Frank Proto (s. 1941Kaakon Kamarimusiikki: Valoa ja varjoja Brooklyn, New YorkLiben Music Publishers: Frank Proto) on yhdysvaltalainen kontrabasisti ja säveltäjä. Hän on tehnyt musiikkia muiden muassa Dave Brubeckin ja Duke Ellingtonin kokoonpanoille. Parhaiten hän on tullut tunnetuksi kontrabassosävellyksistään, kuten kontrabassolle ja pianolle tekemästään sonaatista 1963, jossa on jazzvaikutteita sekä erilaisia tunnelmia rauhaisista energisiin. Konserttoja kontrabassolle ja orkesterille Proto on säveltänyt kolme. Hänen näyttämöteoksiaan ovat The Profanation of Hubert J. FortLiben Music Publishers: Frank Proto - The Profanation of Hubert J. Fort: An Allegory in Four Scenes ja nyrkkeilijä Joe Louisin elämään perustuva ooppera Shadowboxer (2010) John Chenaultin librettoon.DC Theatre Scene: An inside look at the Joe Louis opera, Shadowboxer Proto aloitti pianonsoiton opiskelun 7-vuotiaana ja kontrabassonsoiton 16-vuotiaana. Hän opiskeli David Walter Frankin johdolla ja sai kandidaatin sekä maisterin arvonsa Manhattan School of Musicista. Säveltäjänä hän on itseoppinut. Proto soitti kolmen vuosikymmenen ajan Cincinnatin sinfoniaorkesterissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset kontrabasistit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapani Hannikainen

Aimo Tapani Hannikainen (23. maaliskuuta 1958 Nuijamaa – 28. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta pääaineenaan kansainvälinen politiikka.Kuka kukin on 2003, s. 176. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Hannikainen aloitti uransa Yleisradion ulkomaantoimittajana 1980-luvun puolivälissä. Hän toimi myös Yleisradion Tukholman-kirjeenvaihtajana. Hannikainen opiskeli arabian kieltä, ja hän oli muun muassa Lähi-idän asiantuntija. Hannikainen kuoli 61-vuotiaana pitkäaikaiseen sairauteen syyskuussa 2019.Leppänen, Mikko: Ylen pitkäaikainen ulkomaantoimittaja Tapani Hannikainen on kuollut. Yleisradio 29.9.2019. Hannikainen julkaisi vuonna 1993 pro gradu -tutkielmaansa perustuvan teoksen Gorbatshovin kohtalonhetket: Yleisradion TV-uutisten raportointi Neuvostoliiton vallankaappausyrityksestä elokuussa 1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapani Hannikaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Ykskoivu (Padasjoki)

Ykskoivu on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella ja Asikkalassa. Osa siitä kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari sijaitsee Hinttolanselän itäosassa ja Avainselän kaakkoispuolella ikään kuin Kelventeen jatkeena sen eteläpuolella. Se on 1,9 kilometriä pitkä, 730 metriä leveä ja sen pinta-ala on 45,9 hehtaaria . Siinä on kolme selvästi erottuvaa harjumaista niemeä, joiden suojaan jää kaksi lahtea. Pohjoisin niemi kurkottaa 600 metriä kohti Kelvennettä, missä saarien väliin jää Kirkkosalmi. Niemi on alle 50 metriä leveä ja sen kärjessä sijaitsee kummeli. Viereinen niemi on 300 metriä pitkä. Saaren eteläpäässä on vielä 550 metriä pitkä niemi, jonka sivuhaaran suojaan jää pieni lahti. Saaren niemet ovat samaa harjujaksoa, jonka muodostumia ovat etelässä Vähän-Äiniön niemessä oleva Niemistenkärki ja sen edustalla sijaitseva Niemistensaari, ja pohjoisessa oleva Kelvennen saari. Ykskoivun lounaispuolella sijaitsee Iso Mustassaari, joka on pienen saariryhmän pääsaari. Saaren korkein huippu yltää noin 102,5 metrin korkeuteen merenpinnasta eli se kohoaa noin 24 metrin korkeuteen Päijänteestä. Huipun länsipuolella on neljä suppaa lähes peräkkäin rivissä. Saari on kokonaan metsän peitossa ja sekä sen lounaispäässä että sen pohjoisosan lahdenpohjukassa on vapaa-ajan asunnot. Niiden välille on karttoihin piirretty polku. Kummankin asunnon lähellä on saaressa heikkarannat. Saaren yli kulkee Asikkalan ja Padasjoen välinen kuntaraja, joka jakaa saaren kummallekin lähes puoliksi. Ykskoivun ympärillä kulkee neljällä eri suunnalla veneväylät. == Luontoarvoja == Lähes koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. Suojelualueen ulkopuolelle on rajattu kummatkin yksityiset kiinteistöt eli sekä pohjoispään niemet ja niiden välinen lahdenpohjukka että lounaispään niemennokka. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). Koko saari on heikkaa, jonka rannat ovat kaareutuvia hiekkarantoja. Saaren rannat kuuluvat rantojensuojeluohjelmaan. == Historiaa == Saaren koillispäässä sijaitsee pronssikautinen asuinpaikka, jonka kulttuurimaannos on koekuopituksessa todettu noin 20 senttimetriä paksuksi. Yhdestä kuopasta löytyi keramiikkaa sirpaleina. Astia on tekstiilikeramiikkaa. == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geologiset tunnuspiirteet, Asikkala Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Asikkalan saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
Favell (parkki)

Favell oli suomalainen kolmimastoinen teräsparkki, joka oli rakennettu 1895. Koululaivana toimineen parkin omisti raumalainen Raumo Nya Skeppsrederi Ab vuosina 1897-1906 ja sen jälkeen helsinkiläiset Finska Rederi Ab 1906-1911 ja Ab Finska Skolskeppsrederiet 1911-1934. Laiva myytiin romutettavaksi 1934 ja se romutettiin sitten Makslahdessa Viipurin lähellä.Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Favell Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Parkki Favell Parkki Favellin rakensi Charles Hill & Sons Bristolissa Englannissa vuonna 1895 telakan omaan käyttöön. Laivan vetoisuus oli 1 334 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 200 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 75,40 metriä, leveys 11,04 metriä ja syväys 6,50 metriä. Laiva oli sitten Australian liikenteessä. Suomeen laiva ostettiin Charles Hill & Sons- varustamolta Bristolista 1897 ja se toimi koululaivana. Favell teki ensimmäisen kaukopurjehduksensa puutavaralastissa Etelä-Afrikan Port Nataliin lokakuun 1897 ja tammikuun 1898 välillä. Vuonna 1933 Kotkasta Port Nataliin puutavaralastissa matkannut Favell törmäsi yhteen englantilaisen höyrylaiva Asterian kanssa Kap Lizardin eteläpuolella ja se hinattiin korjattavaksi Falmounthiin. Kun Favell oli 1934 viimeisellä valtamerimatkallaan vehnälastissa Port Germeinista Cardiffiin yksi aluksen merimiesoppilaista sairastui umpisuolentulehdukseen. Englantilainen R.M.S. Monowai poikkesi kurssiltaan ja vei oppilaan Wellingtoniin jossa hänen umpisuolensa leikattiin onnistuneesti. R.M.S. Monowain kapteenille myönnettiin marraskuussa 1935 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan kunniamerkki. Tämän matkansa aikana Favell joutui sääolojen takia käyttämään Kap Hornin kiertämiseen 12 päivää. Matkan jälkeen parkki Favell myytiin lokakuussa 1934 romutettavaksi ja se romutettiin Viipurin lähellä Makslahdessa. Favellin viimeisestä matkasta tehtiin Sten Lillen dokumenttielokuva "Viimeinen purjehdus". == Kirjallisuutta == * Aisa Biaudet : Brev till Bia från långfärden till Durban med "Favell" hösten 1922. Helsingfors 1923 * Favell : kolmimastoparkin viimeinen maailmanympäripurjehdus 1933-1934 ; toim. Jarkko Aarniala. Otava 1984 ISBN 9511078631 * Favell : 3-mastoparkin viimeinen purjehdus maapallon ympäri 1933-1934 ; toim. Jarkko Aarniala ; teksti ja valokuvat Nils A. Holmbergin ja Sten Lillen yksityiskokoelmista. Merikustannus, Helsinki 1985 ISBN 9519968873 * Nils A. Holmberg : Vanhan merikapteenin muistelmat ; alkuteoksista kääntäneet ja toimittaneet Jarkko Aarniala ja Maija Nordling. Ajatus, Helsinki 1998 ISBN 9519440747 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Koululaiva "Favell" saapunut kotimaahan viiden vuoden jälkeen. Laivalla on 19 oppilasta, jotka nyt purjehtineet kaksi vuotta valtamerillä, Helsingin Sanomat, 31.07.1927, nro 203, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Kelluvan kodin rouva, Kansan kuvalehti, 16.12.1927, nro 51, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Iso Lammassaari (Padasjoki)

Iso Lammassaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjokissä. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari on 1,4 kilometriä pitkä, 1,3 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 79,9 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä. Sen pohjoispuolella alkaa Virmailan saaren ohittava Salonsalmi ja sen eteläpuolella on saaristoa, joista lähimpänä sijaitsevat Halkosaari, Korkeasaari ja Hakohuittu. Aivan Lammassaaren lounaisrannassa on vielä seitsemän luotoa. Saariryhmän toiseksi suurin saari on Haukkasalo, joka sijaitsee mainittujen saarten eteläpuolella. Virmailaan on matkaa 600 metriä, mantereelle lännessä kilometrin ja Kelvenneelle on viiden kilometrin järvenselkä. Saari on melko matala, mutta sen keskellä kohoaa korkea mäki. Sen huippu kohoaa 42 metrin korkeuteen Päijänteestä (120 metriä mpy.). Saari on metsän peitossa ja se on autio. Sen lounaispäässä Halkosaaren länsipäässä sijaitsee retkeilijöiden rantautumispaikka ja nuotiopaikka. Saaren molemmilta puolilta ohittaa veneväylät, jotka yhtyvät Salonsalmessa. == Luontoarvoja == Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
Jalo (fregatti)

Jalo oli suomalainen kolmimastoinen puinen fregatti, joka oli rakennettu 1876 Uudessakaupungissa. Jalo oli suurin Suomessa puusta rakennettu laiva. Se oli turkulaisten laivanvarustajien omistuksessa 1877-1886. Laiva myytiin matalikolle ajossa vaurioituneena Lontoossa 1886. Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Jalo Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Fregatti Jalo Fregatti Jalo rakennettiin laivanrakennusmestari Hans Henrik Kjäldströmin (1830-1877) johdolla Uudessakaupungissa 1876. Laiva oli rakennettu männystä ja tammesta rauta- ja kuparivahvisteisena. Laivan riki oli raudasta ja pohja oli päällystetty kuparilevyillä. Laivan vetoisuus oli 1 366 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 000 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 64,07 metriä, leveys 11,05 metriä ja syväys 7,16 metriä. Fregatin alkuperäiset omistajat olivat Uudestakaupungista mutta korkeiden rakennuskustannusten takia he joutuivat myymään parin vuoden kuluttua laivan Turkuun. Fregatti Jalo oli Euroopan ja Kaukoidän välisessä liikenteessä. Ollessaan sokerilastissa matkalla Jaavan Banjoewangista Falmouthiin Jalo joutui ankaraan myrskyyn 26. maaliskuuta 1884 ja joutui menemään vuotavana hätäsatamaan St. Helenalle. Korjausten jälkeen laiva jatkoi matkaa Falmouthiin jonne se saapui vuotavana 20. kesäkuuta 1884 ja hinatiin sitten Lontooseen. Jalo oli puutavaralastissa matkalla Malagaan kun se ajoi aamuyöllä matalikolle Cork Sandin luona Harwichin ulkopuolella 17. syyskuuta 1886. Laiva saatiin hinaajan avulla irroitettua matalikolta sen jälkeen kun kansilasti oli heitetty mereen ja isomasto katkaistu. Fregatti Jalo hinattiin sitten Harwichiin ja sieltä edelleen Lontooseen jossa se myytiin vaurioituneena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fregatti Jalo telakalla, Uudenkaupungin museon valokuvakokoelmat (Finna) Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Supermään

Supermään on P. V. Lehtisen ohjaama lyhytelokuva vuodelta 2010\. Elokuva on osa Suomen elokuvasäätiön, Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen ja Suomen elokuvakontaktin lasten lyhytelokuvahanketta Skidisti. Hankkeen tarkoituksena oli edistää kotimaisen laadukkaan lasten lyhytelokuvan tarjontaa. Supermään -elokuvan koekuvaukset järjestettiin Oulussa ja päärooliin haki 82 oululaispoikaa. Elokuvaan etsittiin natiivimurteen omaavaa pohjois-suomalaista poikaa. == Juoni == Elokuva kertoo maaseudulla asuvasta Oskarista, joka matkaa äitinsä kanssa kaupunkiin ja kohtaa siellä supersankarinsa. Kaikki ei ole kuitenkaan niin kuin seitsemänvuotias Oskari on kuvitellut. Hän joutuu vaikean valinnan eteen. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 2010 suomalaiset elokuvat
Halkosaari (Padasjoki)

Halkosaari on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjokissä. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari on 660 metriä pitkä, 190 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,25 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä, aivan Ison Lammassaaren eteläpuolella. Saari muodostuu kolmesta osasta, jotka saattavat olla entisiä matalia saaria. Läntisin saarenosa kohoaa noin neljän metrin korkeuteen Päijänteestä. Saari on asumaton. == Luontoarvoja == Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
Vähä Haukkasalo

Vähä Haukkasalo on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari on 520 metriä pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,8 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä aivan Haukkasalon eteläpuolella. Muita lähisaaria ovat Mallaskallio, Keski-Haukkasalo, Niittusaari ja Paljaskallio. Saari muodostuu mäestä, joka kohoaa noin 34 metrin korkeuteen Päijänteestä. Sen länsipäässä on kaksi pikkuniemeä, jonne on järjestetty retkeilijöille rantautumis- ja nuotiopaikka. Sellaiset on myös Isossa Lammassaaressa. == Luontoarvoja == Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
I Am You

I Am You (tyyliteltynä I am YOU) on eteläkorealaisen Stray Kidsin kolmas EP. Sen julkaisi JYP Entertainment digitaalisena ja fyysisenä versiona 22. lokakuuta 2018. Albumi myi 76 547 fyysistä kappaletta samassa kuussa. Albumista julkaistiin kaksi fyysistä versiota: “I am” ja “You”. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 EP:t Luokka:Stray Kidsin albumit
Keski-Haukkasalo

Keski-Haukkasalo on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari on 210 metriä pitkä, 190 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,05 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä aivan Haukkasalon eteläpuolella. Sen lähisaaria ovat Vähä Haukkasalo, Niittusaari ja Paljaskallio. Saari on mäki, joka kohoaa noin 14 metrin korkeuteen Päijänteestä. Sen lounaispuolella on kallioinen jyrkänne. Saari on autio. == Luontoarvoja == Koko saari muodostaa yhtenäisen luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä joidenkin naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
Lindisfarne (fregatti)

Lindisfarne oli suomalainen kolmimastoinen rautafregatti joka oli rakennettu 1886. Laiva oli uusikaupunkilaisten laivanvarustajien omistuksessa 1907-1917. Ensimmäisen maailmansodan aikana saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella laivan miehistön pelastuessa. Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia : Lindisfarne Vakkasuomalaisia purjealuksia ja laivanvarustajia : Rautafregatti Lindisfarne Fregatti Lindisfarnen rakensi Richardson, Duck & Co. South Stocktonissa Englannissa 1886 lontoolaiselle John Lidgett & Sons-varustamolle. Laivan vetoisuus oli 1 703 bruttorekisteritonnia ja kantavuus 2 700 kuollutpainotonnia. Laivan pituus oli 74,60 metriä, leveys 11,80 metriä ja syväys 7,35 metriä. Suomeen fregatti ostettiin John Lidgett & Sons- varustamolta vuonna 1907. Laiva oli Australian ja Yhdysvaltain liikenteessä kuljettaen muun muassa puutavaraa ja paluulastina vehnää. Lindisfarne oli salpietarilastissa matkalla Chilen Caleta Buenasta Le Havreen Ranskaan kun saksalainen sukellusvene U 21 torpedoi laivan 3. toukokuuta 1917 Irlannin lounaispuolella. Lindisfarnen miehistö pelastui. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Patrik Raitanen

Patrik Matias Raitanen (s. 13. kesäkuuta 2001 Ulvila) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie B:ssä pelaavaa SPAL Ferraraa. == Ura == === Seurajoukkue === Raitanen aloitti jalkapalloilun FC Ulvilassa, josta hän muutaman vuoden kuluttua siirtyi FC Jazzin junioreihin. Helmikuussa 2016 hän teki seuran edustusjoukkueen kanssa kahden vuoden sopimuksen, ja debytoi tammikuussa 2017 Suomen Cupin ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan, muttei pelannut FC Jazzissa yhtään sarjaottelua ennen siirtymistään Liverpoolin junioriakatemiaan kesäkuussa 2017. Kesäkuussa 2019 Raitanen solmi neljän vuoden pituisen sopimuksen Hollannin pääsarjassa pelaavan Fortuna Sittardin kanssa. Raitanen teki liigadebyyttinsä syyskuussa 2019 pelatussa ottelussa Sparta Rotterdamia vastaan. Syyskuussa 2020 Raitanen siirtyi Italian Serie B:ssä pelaavaan SPAL Ferraraan. === Maajoukkue === Raitanen on edustanut Suomen juniorimaajoukkueita kaikissa ikäluokissa U15-maajoukkueesta lähtien. == Yksityiselämä == Patrik Raitasen isä on entinen maajoukkuejääkiekkoilija Rauli Raitanen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mixtape (EP)

Mixtape on eteläkorealaisen Stray Kidsin ennen debyyttiä julkaistu EP. Sen julkaisi JYP Entertainment fyysisenä ja digitaalisena versiona 8. tammikuuta 2018. Albumi myi 45 249 kappaletta samassa kuussa. Albumi sisältää seitsemän kappaletta, jotka esitettiin Stray Kids -ohjelmassa ennen EP:n julkaisua. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 EP:t Luokka:Stray Kidsin albumit
Autoamerican

Autoamerican on Blondien yhtyeen vuonna 1980 julkaisema viides albumi. Sen tuotti Mike Chapman. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Debbie Harry - laulu * Chris Stein – kitara * Nigel Harrison - basso * Jimmy Destri – kosketinsoittimet, taustalaulu * Clem Burke – rummut * Frank Infante – kitara, taustalaulu == Arvostelut == * AllMusic: * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Autoamerican discogs.com -sivustolla. Luokka:Vuoden 1980 albumit Luokka:Blondien albumit
Pohjoismaiden ilmasto

Pohjoismaiden ilmasto on pääosin väli-ilmasto, johon kuuluu neljä vuodenaikaa. Useimmissa pohjoismaissa kesät ovat usein hyvin lämpimiä ja talvet erittäin kylmiä. Kesällä saattaa tulla helleaaltoja ja lämpötila kohota lähes 40 celsiusasteeseen ja talvella saattaa olla pakkasta 30-40 astetta. Merellisessä Islannissa lämpötila ei vaihtele yhtä paljon kuin mantereisemmassa Suomessa tai Ruotsissa, ja keväisin siellä on noin 4-10 astetta lämmintä. Pohjoismaiden lämpimin kesä on Ruotsin Tukholmassa. Skandinavian vuoden 2010 korkein lämpötila 22 °C mitattiin Tanskassa. Kylmintä taas oli Islannissa (-23,7 °C). Suomen vuoden keskilämpötila lounaisimmassa Suomessa on 6,5 °C. Tanskassa heinäkuun keskilämpötila on 17 °C. == Ilmaston lämpeneminen == Ilmaston lämpeneminen vaikuttaa hyvin paljon etenkin Grönlannin lämpötilaan ja sademäärään. Ilmastonmuutoksen myötä Grönlannin jäävuoret sulavat verkkaista tahtia. Grönlannin lämpeneminen on myös suuri tekijä merenpinnan nousussa. Ennusteiden mukaan merenpinta nousee 7 metriä lisää, jos Grönlannin jäät jatkavat sulamistaan. Vuoden 2008 tutkimuksen mukaan Norjassa suojellaan ilmastoa liialta lämpenemiseltä toiseksi eniten maailmassa. Muut pohjoismaat ovat myös tilastossa korkealla (Ruotsi 3. sijalla, Suomi 4. sijalla, Islanti 11. sijalla ja Tanska 26. sijalla). == Katso myös == * Norjan ilmasto * Ruotsin ilmasto * Suomen ilmasto == Lähteet == Luokka:Ilmasto Luokka:Pohjoismaiden maantiede
Paljaskallio (Padasjoki)

Paljaskallio on Päijänteen saari Päijät-Hämeessä Padasjoella. Se kuuluu Päijänteen kansallispuistoon. == Maantietoa == Saari on 160 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria . Se sijaitsee Virmailan ja Kelventeen lounaispuolella Padasjoenselällä sen keskellä sijaitsevassa saariryhmässä. Se sijaitsee Haukkasalon länsipuolella Niittusaaren vieressä. Saari on kalliosaari, jonka keskellä sijaitseva mäki kohoaa noin 9 metrin korkeuteen Päijänteestä. == Luontoarvoja == Koko saari muodostaa luonnonsuojelualueen, joka kuuluu Päijänteen kansallispuistoon yhdessä naapurisaarten kanssa. Kansallispuiston alueet muodostavat yhden Natura 2000-alueen Päijänteen alueen (10 857 hehtaaria, FI0335003). == Katso myös == * Luettelo Päijänteen kansallispuiston alueista ja saarista * Luettelo Suomen Natura 2000 -alueista == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Päijänteen saaret Luokka:Padasjoen saaret Luokka:Päijänteen kansallispuisto
Islamilainen musiikki

Islamilainen musiikki tarkoittaa muslimien uskonnollisissa tilaisuuksissa esitettyä musiikkia tai muslimimaailmassa esitettyä musiikkia yleensä. Islamilainen maailma ulottuu Pohjois-Afrikkaan, Lähi-itään, Afrikan sarveen, Iraniin, sekä Keski- ja Etelä-Aasiaan ja sulkee piiriinsä noin 1,6 miljardia muslimia. Vaikka islam on suhtautunut kielteisesti kaikkeen musiikkiin, tietyntyyppinen laulu ja soitto on toisinaan käytössä myös muslimien uskonnollisissa rituaaleissa. Perinteisesti islamilainen musiikki on rajoittunut lauluun ja tamburiinin käyttöön. Arabialainen käsite tällaiselle musiikille on nashid. == Hadith -perinne == Koraanissa musiikkia ei kielletä, mutta 800-luvulta alkaen koottu laaja islamilainen perimätieto sisältää useita haditheja, joissa kielto esiintyy. Arvovaltaisimmissa hadith -kokoelmissa on toistakymmentä kertomusta Muhammedin suhtautumisesta asiaan. Useimmat ovat kielteisiä: soittimet ovat Saatanan instrumentteja, niiden kuulijat muutetaan sioiksi ja apinoiksi, ja maa nielee heidät. Muutamassa hadithissa suhtautuminen on myönteisempää. Eräässä tarinassa Abu Bakr yllättää Muhammedin kuuntelemassa musiikkia ja huomauttaa musiikin olevan Saatanasta. Muhammed vastaa sopuisasti: jokaisella kansalla on juhlansa, ja tämä on meidän juhlamme. ==Šaria ja musiikki == Keskiajalta peräisin oleva šariakäsikirja Reliance of the Traveller, joka edustaa shafi'i -koulukunnan käsityksiä, tuomitsee jyrkästi musiikin. Käsikirja kertoo, että ylösnousemuksen päivänä Jumala valaa lyijyä niiden korviin, jotka ovat kuunnelleet laulajattaria. Soittimista mandoliini, luuttu, symbaali, huilu ja jousisoittimet ovat kiellettyjä. Tamburiinia saa käyttää häissä, ympärileikkauksissa ja vastaavissa juhlissa, mutta pitkärumpu kuba on laiton soitin. Laulaminen on sallittua häissä ilman säestystä. Keskiajan islamilaisessa maailmassa vaikutusvaltaiset muslimit pystyivät ottamaan erivapauksia uskonoppineiden kieltämiin maallisiin iloihin. Esimerkiksi Córdoban hallitsijahovissa al- Andalusissa kuultiin musiikkia. Sen esittäjät olivat kuitenkin kristittyjä orjia, yleensä naisia, eivätkä muslimeita. Tunnetuin esiintyjä oli Persiasta 800-luvun alussa saapunut aikansa kohuttu muotimaailman kuuluisuus Ziryāb, tarinan mukaan vapautettu orja. Islamin salafistista suuntausta edustavat uskonoppineet suhtautuvat jyrkän kielteisesti lauluun, soittoon ja tanssiin. Tämän suuntauksen näkemyksiä löytyy liikkeen ylläpitämiltä internetsivuilta, joilla salafistiset uskonoppineet antavat fatwoja muun muassa musiikista. == Katso myös == * Nashid == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Islamilainen kulttuuri Luokka:Uskonnollinen musiikki Luokka:Islamilainen taide
Ionofori

Ionoforit (latinasta, "ioninkantaja") ovat ryhmä molekyylejä, jotka siirtävät ioneita biologisten kalvojen lävitse runsaasta ionipitoisuudesta pieneen ionipitoisuuteen. Kalvot voivat olla vaikkapa solukalvoja tai soluelinten kalvoja. Ionoforit eivät ole solukalvojen luontaisia ionikanavia tai ionipumppuja. Ne ovat näitä pienempiä molekyylejä. Ionoforit ovat usein rasvaliukoisia. ==Luokittelu== Ionoforeilla on 2 pääluokkaa: #kantajaionoforit (eng. carrier ionophores) sitovat ionin, upottautuvat kalvoon, siirtyvät kalvon läpi ja vapauttavat ionin toiselle puolelle kalvoa. #ionikanavan muodostavat ionoforit (eng. channel-forming ionophores) tuottavat kalvon läpäisevän kanavan, jonka läpi tietyt ionit liikkuvat diffuusiolla. Ionoforeja voidaan rakenteellisesti luokitella monin tavoin. Monet niistä ovat mikrobien tuottamia rasvaliukoisia polyeettereitä, kuten makrolidejä. Osa on polypeptidejä, kuten valinomysiini. On myös keinotekoisia ionoforeja, josta esimerkkejä ovat 2,4-dinitrofenoli ja monet kruunueetterit. ==Käyttö== Joitakin ionoforeja käytetään antiobiootteina ja lääkkeinä sieni- ja alkueläintartuntoihin. Esimerkkejä ovat nystatiini, natamysiini ja amfoterisiini B. Ne tappavat mikrobeja estämällä tärkeiden ionipitoisuuserojen muodostumista mikrobien eri kalvojen välille. Joitain ionoforeja on käytetty laihdutusvalmisteina. Esimerkki on 2,4-dinitrofenoli, jota käytetään yhä ei- lääketieteellisessä käytössä. Ionoforeja voidaan käyttää erilaisten näytteiden ionipitoisuuksien tutkimuksessa, sillä jotkin ionoforit sitovat lähinnä vain tiettyjä ioneita. Esimerkiksi valinomysiiniä käytetään kaliumionimittauksissa ioniselektiivisenä elektrodina ioninvaihtokromatografiassa. Muun muassa kruunueettereihin voidaan liittää valmistusvaiheessa kromoforeja, jotka tuottavat absorptiomuutoksen. Tämä voidaan mitata spektrofotometrisesti kuurunueetterin eristyksen jälkeen. Absorbanssi on verrannollinen ionipitoisuuteen. ==Esimerkkejä== Kantajaionoforeja ovat esimerkiksi (perässä pääasiallisesti siirretyt ionit) *12-kruunu-4; Li+ *15-kruunu-5; Na+ *18-kruunu-6; K+ *2,4-dinitrofenoli; H+ *monensiini; H+/Na+-antiportteri *prodigiosiini; H+/Cl–-symportteri *valinomysiini, K+ *karbonyylisyanidi 4-(trifluorometoksi)fenyylihydratsoni (CCCP); H+ Kanavan muodostavia ionoforeja ovat esimerkiksi (perässä pääasiallisesti siirretyt ionit) *gramisidiini A; Na+, K+ *nystatiini A; K+ ==Katso myös== *kantajaproteiini ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Solubiologia Luokka:Ionoforit