EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isha-säätiö

Isha-säätiö on Intiassa toimiva voittoa tavoittelematon säätiö. Nimi isha tarkoittaa kutakuinkin "muodoton jumalainen".. Säätiön tavoite on sen itsensä mukaan toimia mahdollisimman monipuolisesti ihmisten hyvinvoinnin hyväksi: se pyrkii tarjoamaan ohjelmia ja toimintaa fyysiseen, psyykkiseen ja hengelliseen kehittymiseen. == Historia == Isha-säätiön perusti joogaopettaja ja mystikko Jaggi Vasudev (myös nimellä Sadhguru). Vasudev koki uskonnollisen heräämisen 1980-luvulla ja päätti jakaa sen koko maailman kanssa. Hän aloitti kiertelevänä joogaopettajana Etelä-Intiassa, kunnes perusti Isha-säätiön vuonna 1992. Säätiön päämaja, eli ashram, perustettiin Coimbatoren kaupunkiin, Velliangiri-vuorten juurelle Tamil Nadun läntiselle rajalle.. Vuonna 2017 säätiön päämajan maille pystytettiin Adiyogi Shiva -patsas, joka on maailman korkein rintakuva. == Toiminta == Ishan toiminta on kokonaan vapaaehtoisten varassa. Vapaaehtoisten määrä on arviolta noin 11 miljoonaa maailmanlaajuisesti.. Toimintaa koordinoidaan erilaisina projekteina, jotka säätiön oman ilmoituksen mukaan ovat koskettaneet jo 200 miljoonaa ihmistä. Projektien teemoja ovat mm. ympäristö, koulutus tai työllisyys.. Säätiön alkuperäiseen toimintaan kuuluvat jooga ja meditaatio. Se tarjoaa joogaohjausta kaikentasoisille harrastelijoille sekä mahdollisuutta kouluttautua joogaopettajaksi. === Project GreenHands === Project GreenHands (PGH) alkoi vuonna 2004. Sen tavoitteena on istuttaa puita ja estää aavikoituminen pääsääntöisesti Etelä-Intiassa.. === Isha Vidhya === Isha Vidhyan tavoitteena on kohentaa maaseudun lapsien saaman koulutuksen tasoa. Projekti alkoi vuonna 2006. Projekti koostuu kahdesta lähestymistavasta: kymmenestä Isha Vidhya -kouluista, joissa opiskele hieman yli 7700 lasta sekä valtion koulujen tukiohjelma, jonka piirissä on 72 opettajaa Tamil Nadussa.. === Action for Rural Rejuvenation === Action for Rural Rejuvenation (ARR) alkoi vuonna 2003 ja sen tarkoituksena on voimaannuttaa maaseudun yhteisöjä ja ylläpitää niiden elinvoimaisuutta. Projektiin kuuluvat mm. liikkuvat terveyskeskukset, vedenpuhdistamoiden rakentamista, vapaa-ajan liikuntamahdollisuuksien järjestämistä sekä terveysvalistus.. === Keskukset === Keskuksia on ympäri maailmaa jokaisella mantereella Etelä-Amerikkaa ja Etelämannerta lukuun ottamatta: Maa Keskuksien määrä Muuta Intia 54 Australia 1 Kiina 2 1 Hongkongissa Indonesia 1 Malesia 1 Nepal 1 Uusi-Seelanti 1 Venäjä 1 Singapore 1 Thaimaa 1 Yhdistynyt kuningaskunta 1 Isha Institute of Inner Sciences Belgia 1 Bulgaria 1 Tanska 1 Suomi 1 Ranska 1 Saksa 1 Unkari 1 Irlanti 1 Italia 1 Liettua 1 Alankomaat 1 Norja 1 Puola 1 Romania 1 Serbia 1 Slovenia 1 Ruotsi 1 Sveitsi 1 Ukraina 1 Yhdysvallat 59 Isha Institute of Inner Sciences (Tennesseessa) Kanada 8 Israel 1 Libanon 1 Oman 1 Qatar 1 Yhdistyneet arabiemiraatit 1 Kenia 1 Mauritius 1 Etelä-Afrikka 3 Uganda 1 == Lähteet == Luokka:Jooga Luokka:Säätiöt
Pertti Uotila (kasvitieteilijä)

Pertti Johannes Uotila (s. 28. toukokuuta 1943 Viipurin maalaiskunta) on suomalainen kasvitieteilijä.Uotila, Pertti Johannes (1943-) JSTOR Global Plants Uotila sai maisterin arvon Helsingin yliopistosta vuonna 1968, suoritti lisensiaatin tutkinnon vuonna 1972 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1978. Opintojensa jälkeen hän liittyi yliopiston henkilökuntaan. Hän toimi vuosina 1980–1993 Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvitieteellisen museon johtajana. Suomen Akatemiassa hän työskenteli vuosina 1974–1977 tutkimusassistenttina ja vuosina 1987–1988 vanhempana tutkijana. Uotila oli lisäksi Turun yliopiston kasvimuseon intendenttinä vuosina 1979–1980 ja Suomen luonnonsuojeluliiton toiminnanjohtaja vuosina 1968–1969. Uotila osallistui 1990-luvulla useisiin laajoihin kansainvälisiin floorahankkeisiin. Hän on tehnyt runsaasti kenttätyötä eri puolilla Suomea, läheisillä Venäjän alueilla ja monin paikoin Skandinaviassa (myös Islannissa ja Huippuvuorilla). Hän on tehnyt tutkimustyötä myös muualla Euroopassa, varsinkin Välimeren alueella. Euroopan ulkopuolisia maita, joissa Uotila on tutkijana käynyt, ovat olleet Turkki (1972, 1978, 1981, 1983, 1985, 1990), Iran, Afganistan, Pakistan ja Intia (1972; Ilkka Kukkosen ja Mauri Korhosen kanssa) sekä pohjoinen Marokko (1994) ja Kirgisia (2009). Uotila on Suomalaisen Tiedeakatemian ja Suomen Dendrologian seuran jäsen (puheenjohtaja 1985–1987). Hän kuuluu myös Lutukka- lehden toimitukseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José Lutzenberger

José Lutzenberger (17. joulukuuta 1926 Porto Alegre – 14. toukokuuta 2002 Porto Alegre) oli brasilialainen ympäristönsuojelija. Hän oli Brasilian ympäristöministeri vuosina 1990–1992. Hän toimi varsinkin Amazonin sademetsän suojelun puolesta ja sai Brasilian luopumaan ydinvoimaohjelmastaan. Hän sai Right Livelihood -palkinnon vuonna 1988. Lutzenberger oli saksalaissiirtolaisten poika. Hän oli koulutukseltaan agronomi ja kemisti. Hän oli yli 15 vuotta saksalaisen kemianyhtiön palveluksessa Saksassa, Venezuelassa ja Marokossa. Hän kertoi kääntyneensä ympäristönsuojelijaksi vierailtuaan eräällä asiakaskuntaansa kuuluvalla omenatarhalla, jossa omistaja käytti jatkuvasti hyönteis- ja rikkaruohomyrkkyjä ja totesi, ettei hän itse syö niitä omenoita. Lutzenberger oli vuonna 1971 perustamassa Apagan- ympäristöryhmää, joka keskittyi aluksi paikallisiin ongelmiin. Hänen kiinnostuksensa laajeni vähitellen käsittämään koko Amazonin sademetsän ongelmat, ja vuonna 1976 hän julkaisi kirjan Tulevaisuuden loppu: Brasilian ekologinen manifesti. Vuonna 1987 hän perusti maailmanlaajuisiin ongelmiin paneutuvan Gaia-ryhmän. Vuonna 1988 hän sai vaihtoehto-Nobeliksi kutsutun Right Livelihood -palkinnon. Lutzenberger nimitettiin Brasilian ympäristöministeriksi vuonna 1990. Hän pyrki kääntämään hallituksen suuryhtiöiden etuja suosivaa linjaa ja joutui riitoihin muun muassa maan asevoimien ja metsähallituksen kanssa. Hän sai Amazonin alueelle perustettua yanomami-intiaaneille suuren suoja-alueen. Maaliskuussa 1992, kolmisen kuukautta ennen Rio de Janeiron ympäristökokousta, Lutzenberger erosi ministerin tehtävistä. Hän jatkoi ympäristönsuojelutoimintaansa Gaia-ryhmän parissa. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset poliitikot Luokka:Ympäristöministerit Luokka:Kemistit Luokka:Ympäristönsuojelijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
1425 Tuorla

1425 Tuorla on Kustaa Inkerin vuonna 1937 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty Turun yliopiston tähtitornin sijaintipaikan mukaan. Tuorlan likimääräinen läpimitta on 24 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,61 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 3 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Anton Mäkelä

Anton Mäkelä -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Anton Mäkelä (1827–1908), kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies * Anton Mäkelä (1897–1926), jääkäri ja suojeluskuntaupseeri.
Outi Huusko

Outi Huusko (s. 20. syyskuuta 1966 Paltamo) on suomalainen viittomakielentulkki ja Uudenmaan Vihreiden puheenjohtaja. Huusko on toiminut Viittomakielialan Osuuskunta Vian toimitusjohtajana vuodesta 2007 ja oli Viittomakielen Tulkkauspalvelun Tuottajat ry:n perustajia vuonna 2012 ja sen puheenjohtaja vuoteen 2018 asti. Outi Huusko on ollut tulkkaamassa muun muassa Kansallisteatterin esityksiä, eduskunnan kyselytunteja, Marinin hallituksen virkaanastumista 2019 ja Suomen siirtymistä koronaviruksen takia poikkeusoloihin 2020. Huusko näytteli viittomakielen tulkkia kansallisoopperan Covid fan tutte -satiirissa, ja hänestä tehtiin hahmo myös teatteri Perikunnan Hätävara-revyyseen. Vuosina 2013–2017 hän toimi Tuusulan Vihreät ry:n puheenjohtajana ja Tuusulan kunnanhallituksen jäsen vuosina 2017–2019. Vuoden 2020 alusta hän on toiminut Uudenmaan vihreiden puheenjohtajana. Hänet valittiin Vuoden 2020 vihreäksi järjestöaktiiviksi . Kevään 2021 kunnallisvaaleissa Huusko on vihreiden ehdokkaana ja ehdolla Tuusulan pormestariksi. == Lähteet == Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Viittomakieli
Puonnasjärvi

Puonnasjärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 46 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on noin 28 kilometriä pohjoisluoteeseen. == Maantiede == Puonnasjärven pituus on noin 1,1 kilometriä ja leveys noin 900 metriä. Rannat polveilevat, joten lahtia on useita. Järven pohjoisosassa on saari. Itä- ja etelärannoilla on viljelysaukeita. Puonnasjärvi kuuluu Vataanjoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Puonnasjärven itäpuolella sijaitsee Siniäinen ja Kalmavesi, etelässä on Iso Rautavesi. Lännessä on Saarinen ja Koveroinen. Puonnasjärvi on Vataanjoen valuma-alueen neljänneksi suurin järvi, se sijaitsee valuma-alueen kaakkoisosassa. Sen vedet laskevat länteen Koijärveen, jonka pinta on viitisen metriä Puonnasjärveä alempana. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Taba (Egypti)

Taba on Egyptiin kuuluva kaupunki Siinailla lähellä Israelin rajaa. Taba on nykyisin matkailukohde ja siellä sijaitsee Egyptin ja Israelin välinen raja- asema. ==Maantiede== Taba sijaitsee Siinai niemimaalla Akabanlahden rannikolla lähellä Egyptin Israelin vastaista rajaa. Tabassa sijaitsee maiden välinen Taban raja-asema. ==Historia== Jonkin matkaa Tabasta rannikkoa etelään sijaitsee niin sanottu Faraonsaari, jolla on ristiretkeläisten 1100-luvulla rakennuttama linnoitus. Ristiretkeläisiltä sen valtasi Saladin, joka toteutti linnalla myös suuria uusia rakennustöitä. Sittemmin Egypti hallitsi myös Akabanlahden itäpuolta vanhalla pyhiinvaellusreitillä Mekkaan. Alueen hallinnasta tuli lopulta kiistakysymys Osmanien valtakunnan, sekä Suezin kanavaa ja Egyptiä halltisevien brittien välillä. Osmanit pitivät pitkään koko Siinai niemimaata omana alueenaan, vaikka käytännössä sitä hallitsivat brittien alaiset egyptiläiset. Tilanne oli puhjeta selkkaukseksi raja-asemalla Tabassa vuonna 1906. Lopulta osmanit suostuivat brittien uhattua hyökkäyksellä sopimaan rajan kulusta egyptiläisten kanssa. Taba ja muu Siinai jäivät Egyptille lokakuussa 1906 julkaistussa päätöksessä. Israel miehitti Siinain kuuden päivän sodassa vuonna 1967. Israelin miehityksen aikana rajamerkit poistettiin ja Tabaan rakennettiin hotelli. Israel vetäytyi suurimmasta osasta Siinaita vuonna 1982, mutta se jartkoi Taban miehittämistä. Lopulta pitkine neuvottelujen jälkeen se suostui luovuttamaan Taban Egyptille vuonna 1989. Sittemmin Tabassa on järjestetty monia Egyptin ja Israelin välisiä neuvotteluja. Taba on nykyisin paljolti matkailijoilta varten rakennettu lomakohde. Sen kehitystä on jarruttanut esimerkiksi Siinain turvallisuustilanne. ==Lähteet== Luokka:Egyptin kaupungit Luokka:Siinai
Yläinen Kalajärvi

Yläinen Kalajärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva 13 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 90 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä noin seitsemäntoista kilometriä lounaaseen. == Maantiede == Yläinen Kalajärvi muodostaa kolmen järven kokonaisuuden Vataanjoen valuma-alueen lounaisosassa yhdessä Alaisen Kalajärven ja Keskisen Kalajärven kanssa. Jälkimmäiset sijaitsevat Yläisen Kalajärven eteläpuolella, niiden pinta on kymmenen senttimetriä sitä alempana. Järvien eteläpuolella sijaitsee Joutsenlammi ja kaakkoispuolella Riihijärvi. Pohjoisessa on Pirttilampi ja Vähä-Havu. Yläisen Kalajärven tilavuus on noin 364 000 kuutiometriä. Vataanjoen valuma-alue on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 32 metriä Yläistä Kalajärveä alempana. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Olga Borodina

Olga VladimirovnaOlga Borodina FDb.cz Borodina (; s. 29. heinäkuuta 1963 Leningrad) on venäläinen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.Artist Profile: Mezzo Olga Borodina, Russian Treasure Opera WireOlga Borodina Mariinsky Theatre Borodina liittyi Kirovin oopperan (sittemmin Mariinski-teatteri) esiintyjiin vuonna 1987.Olga Borodina AllMusic Hän valmistui Pietarin konservatoriosta vuonna 1989 opiskeltuaan Irina Bogatšjovan johdolla. Borodina on kansainvälisellä urallaan esiintynyt muun muassa Metropolitan-oopperassa, Teatro Colónissa, Pariisin oopperassa, La Scalassa, Wienin valtionoopperassa, Salzburgin musiikkijuhlilla, Covent Gardenissa ja San Franciscon oopperassa. Borodinalle myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan arvo vuonna 2002 ja Venäjän valtionpalkinto vuonna 2006. Hän myös voitti ensipalkinnon vuoden 1988 kansainvälisessä Rosa Ponselle -laulukilpailussa. Borodina on tullut erityisen tunnetuksi esiintymisistään Camille Saint-Saënsin oopperassa Samson et Dalila. Lisäksi hän on esiintynyt muiden muassa Modest Mussorgskin, Pjotr Tšaikovskin, Sergei Prokofjevin, Aleksandr Borodinin, Aleksandr Dargomyžskin, Georges Bizet'n, Hector Berlioz'n ja Sergei Rahmaninovin teoksissa. Kirov-debyyttinsä Borodina teki Siébelin roolissa Charles Gounod'n oopperassa Faust. Italialaisissa oopperoissa hän on tulkinnut rooleja Gioacchino Rossinilta, Giuseppe Verdiltä, Amilcare Ponchiellilta ja Francesco Cilealta. Verdin Requiemin levytys, jolla Borodina esiintyy Riccardo Mutin johtaman Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa, sai vuonna 2010 kaksi Grammy-palkintoa. Borodina istui vuonna 2015 15. kansainvälisen Tšaikovski-kilpailun tuomaristossa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Espanjalainen synagoga (Praha)

Espanjalainen synagoga () on Tšekin Prahassa sijaitseva juutalainen synagoga. Vuonna 1868 reformijuutalaisen seurakunnan käyttöön valmistunut rakennus sijaitsee paikalla, jossa on jo 1100-luvulta lähtien sijainnut juutalainen synagoga. Synagogan nimi juontaa rakennuksen uusmaurilaiseen arkkitehtuuriin, joka sai paljon vaikutteita Espanjan Granadassa sijaitsevasta Alhambran palatsista. Koristeellinen sisustus toteutettiin vuosina 1882–1883 Antonín Baumin ja Bedřich Münzbergerin suunnitelman perusteella. Toisen maailmansodan aikaan natsi-Saksan miehitysjoukot käyttivät tilaa varastona Tšekin juutalaisilta seurakunnilta takavarikoidulle esineistölle. == Lähteet == Luokka:Prahan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Synagogat Luokka:Uskonto Tšekissä
GLS Group

General Logistics Systems B.V., joka tunnetaan myös nimellä GLS, on brittiomisteinen logistiikkayritys, jonka kotipaikka on Amsterdam. Rico Back perusti yhtiön vuonna 1989 nimellä German Parcel. Myöhemmin se muutettiin nimelle GLS. Se on Royal Mailin tytäryhtiö. == Toiminnot == GLS toimii suoraan ja kumppanuusverkoston kautta 41 Euroopan maassa, kahdeksassa Yhdysvaltain osavaltiossa ja kahdessa Kanadan provinssissa. Vuosina 2016–2017 GLS toimitti 508 miljoonaa pakettia yli 270 000 asiakkaalle. Sen liikevaihto oli 2,5 miljardia euroa vuodessa. Yrityksellä on noin 26 000 ajoneuvoa ja yli 70 jakelukeskusta. Saksan, Italian ja Ranskan osuus GLS:n kokonaistuloista vuosina 2019–2020 oli 54,6 %. == Historia == German Parcel perustettiin vuonna 1989 kansallisena pakettipalvelujen tarjoajana Saksassa. Vuonna 1992 perustettiin Euroopan laajuinen General Parcel. Vuonna 1999 Rico Back johti yrityksen myynnin Royal Mailille, joka oli tuolloin Britannian valtionyhtiö mutta yksityistettiin vuonna 2013. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * GLS Finland * GLS:n virallinen kotisivu Luokka:Postiyhtiöt Luokka:Brittiläiset yritykset
Jaana Hirsikangas

Jaana Hirsikangas on suomalainen toiminnanjohtaja ja yhteiskuntavaikuttaja. Hirsikangas on toiminut YK:n tasa-arvojärjestön UN Womenin Suomen toiminnanjohtajana vuodesta 2019. == Koulutus ja ura == Hirsikangas valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2010. Hänellä on myös järjestöjohtamisen erityisammattitutkinto Rastor-instituutista. Hän on aikaisemmin toiminut muun muassa Naisten Pankin yhteyspäällikkönä sekä työskennellyt Plan Suomessa ja Earth Charter -sihteeristössä Costa Ricassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Elävät henkilöt
LAC

LAC (Limit of Acceptable Change) -menetelmä eli suomeksi "hyväksyttävän muutoksen rajat" on menetelmä, jolla mitataan esimerkiksi virkistyskäytön tai luontomatkailun aiheuttamia vaikutuksia yksittäisen alueen ekologisen, taloudellisen ja sosiaaliskulttuurisen kestävyyden tilaan. Seurannan tarkoituksena on edistää kestävyyden moniulotteista toteutumista sekä havaita mahdolliset epäkohdat ja reagoida niihin. Seuranta pohjautuu kestävän käytön periaatteisiin ja niitä selittäviin tavoitetiloihin. Periaatteiden toteutumisen seurantaa varten määritellään aluekohteisesti jokaiselle periaatteelle relevantit indikaattorit. Tämän jälkeen valituille indikaattoreille määritellään seurantatietojen avulla nykytila, josta edelleen johdetaan tavoitetila ja -vuosi. Lisäksi määritellään indikaattorikohtaiset hyväksyttävän muutoksen rajat (minimi ja maksimi), jotka auttavat kiinnittämään huomiota alueen tilaa mahdollisesti uhkaavaan kehitykseen. Seurantaa tehdään määrävälein esimerkiksi vuosittain, jolloin samalla arvioidaan kestävyyden toteutuminen. Mikäli seurannassa todetaan jonkin indikaattorin osalta hälyttäviä merkkejä, ryhdytään korjaaviin toimenpiteisiin, jotta varmistetaan kehityksen toivottu suunta ja tavoitteiden toteutuminen. == Lähteet == Luokka:Luonnonsuojelu Luokka:Matkailu
Isometsäkäpinkäinen

Isometsäkäpinkäinen (Tephrodornis virgatus) on vangoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Isometsäkäpinkäinen voi kasvaa 17-23 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat hieman toisistaan ulkonäöltään. Isometsäkäpinkäiskoiraan pää, siivet ja pyrstö ovat väriltään harmaat. Selkä on alalajista riippuen harmaa tai ruskehtava. Päässä on musta silmäkulmajuova ja naamio, jotka eivät ole naaraslinnulla yhtä selkeät. Isometsäkäpinkäisen yläperä on valkoinen. Lajin kurkku, rinta ja vatsa ovat väriltään valkoiset. Naaraalla voi rinnassa olla ruskehtavaa väriä. Nokka on kookas ja koukkupäinen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Isometsäkäpinkäistä tavataan alueelta, joka ulottuu Intiasta ja Nepalista itään Kaakkois-Aasiaan aina Indonesiaan saarille asti ja Kiinaan eteläosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ja ainavihannat metsät ja niiden reunamaat. Isometsäkäpinkäiset liikkuvat pareittain tai pieninä ryhminä puiden latvuksissa ja voivat muodostaa sekaparvia muiden lintujen kanssa. Linnun ravintoa ovat hyönteiset. ==Lähteet== Luokka:Vangat
Ervin Latimer (muotisuunnittelija)

Ervin Latimer (s. 1988, Helsinki) on suomalainen vaatesuunnittelija sekä Ruskeat Tytöt Median perustajajäsen ja toimituspäällikkö 2020–2021.Meistä Ruskea Tytöt, viitattu 30.12.2023 == Koulutus ja ura == Latimer on valmistunut muotisuunnittelijaksi Aalto-yliopiston muotoilun linjalta syksyllä 2020. Hänet palkittiin vuonna 2020 Vuoden nuori suunnittelija -palkinnolla. Latimer haluaa työssään nostaa erityisesti vähemmistöjä sekä avartaa käsitystä miesten muodista. Vuonna 2018 Latimer pääsi H&M; Design Award -kilpailun finaaliin. Lisäksi hän on työskennellyt suunnittelijana 1017 ALYX 9SM -luksusvaatemerkille Italiassa sekä toiminut pääsuunnittelijana Heliot Emil -merkille Tanskassa. == Yksityiselämä == Hänen isänsä on koripalloilija Ervin Latimer ja veli koripalloilija Cedric Latimer. Myös Latimer itse on entinen koripalloilija. Hän oli yksi päähenkilöistä Arto Halosen Suomeen juurtuneet- dokumentissa. == Palkinnot == * Vuoden nuori suunnittelija 2020 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruskeat Tytöt

Ruskeat Tytöt on suomalainen yhdistys, joka muun muassa ylläpitää taiteeseen ja kulttuuriin keskittyvää normikriittistä verkkomediaa Ruskeat Tytöt Media. == Historia == Ruskeat Tytöt Media sai alkunsa Koko Hubaran vuonna 2015 aloittamasta Ruskeat Tytöt -blogista. Toiminta nykyisessä muodossa aloitettiin vuonna 2017. == Palkinnot == * ETMU-tunnustuspalkinto 2018 * Suomi-palkinto 2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ruskeat Tytöt Luokka:Verkkojulkaisut Luokka:Suomalaiset feministiset järjestöt Luokka:Suomalaiset kulttuurijärjestöt
Hansaruusu

Hansaruusu (Rosa 'Hansa') on Rosa Rugosa-ryhmään eli tarhakurtturuusuihin kuuluva ruusulajike, jolle on tunnusomaista suurikokoiset, kerrannaiset, karmiininpunaiset, voimakkaan ruusuntuoksuiset kukat. Hansaruusu on Suomessa hyvin yleinen.Gudrun Manell & Bertil K. Johansson: Ruusut – Suomen oloihin soveltaen suomentanut Hannele Vainio, Otava 1998, Sivu 66. Se menestyy rannikolla Oulun korkeudelle saakka. Kurtturuusu eli Rosa rugosa -laji ja sen valkokukkainen muoto valkokurtturuusu (Rosa rugosa f. alba) on EU:ssa luokiteltu haitalliseksi vieraslajiksi. Sen sijaan kurtturuususta jalostetut tarhakurtturuusut, kuten hansaruusu, eivät ole vieraslajeja koskevien rajoitusten piirissä. == Alkuperä == Hansaruusu jalostettiin Schaum & Van Tol -taimitarhassa Hollannissa ja se julkistettiin vuonna 1905. Ruusu on Rosa rugosa -lajin risteytys, mutta sen alkuperää ei tarkemmin tunneta. Kurtturuusu (Rosa rugosa) on peräisin Koillis-Aasiasta: Korean niemimaalta ja Kiinan ja Japanin pohjoisosista, josta sitä siirrettiin koristekasviksi muille mantereille. Euroopassa kurtturuusu yleistyi vuoden 1845 jälkeen. == Kuvaus == Hansaruusu kasvaa 1,5–2 metriä korkeaksi, pystyksi, tuuheaksi pensaaksi. Versoissa on runsaasti piikkejä. Lehdet ovat suurikokoiset, tummanvihreät, pinnaltaan kiiltävät, nystyreunaiset. Kukinta alkaa heinäkuun alusta ja kestää syyskuulle. Kukat ovat kerrattuja, karmiininpunaisia, halkaisijaltaan 10–12 cm. Terälehtiä on 17–25 kpl. Ruusu kukkii ensimmäisen vuoden versoilla. Vasta- auenneen kukan tuoksu on voimakas, miellyttävä, raikas ruusun tuoksu. Kiulukat ovat suurehkoja ja oranssinpunaisia. Hansaruusu kasvattaa juurivesoja jonkin verran. Viihtyy aurinkoisella tai puolivarjoisalla kasvupaikalla, tuoreessa, runsasmultaisessa, vettä läpäisevässä maaperässä. Menestyy Suomessa kasvuvyöhykkeillä I–V. == Hansaruusun käyttö ruusujen jalostuksessa == Keijunruusu (Rosa ’Dart's Defender’) on hansaruusun ja nukkeruusun (Rosa nitida) risteytys. Rosa 'Annala' on hansaruusun ja valamonruusun (Rosa 'Splendens') risteytys. == Lähteet == Luokka:Ruusulajikkeet
Jab We Met

Jab We Met (; suomeksi ”Kun me tapasimme”) on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka ohjasi Imtiaz Ali. Päärooleja näyttelivät Shahid Kapoor ja Kareena Kapoor neljännessä yhteisessä elokuvassaan. Elokuva oli menestys ja se voitti useita palkintoja. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinto Kategoria Saaja Tulos Apsara Film & Television Producers Guild Award Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras musiikki Pritam Chakraborty Paras dialogi Imtiaz Ali Paras ohjaus Paras käsikirjoitus Paras elokuva Jab We Met Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras koreografia Bosco-Caesar (”Mauja Hi Mauja”) Central European Bollywood Awards Paras pari Shahid Kapoor & Kareena Kapoor Paras elokuva Jab We Met Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras mieslaulaja Mohit Chauhan (”Tum Se Hi”) Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras tarina Imtiaz Ali Filmfare Awards Paras elokuva Jab We Met Paras ohjaus Imtiaz Ali Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras musiikki Pritam Chakraborty Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras dialogi Imtiaz Ali HT Café Film Awards Paras naispääosa Kareena Kapoor International Indian Film Academy Awards Paras elokuva Jab We Met Paras ohjaus Imtiaz Ali Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras tarina Imtiaz Ali Paras dialogi Imtiaz Ali Li’l Star Awards Paras naispääosa Kareena Kapoor National Film Awards Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras koreografia Saroj Khan (”Yeh Ishq Haye”) Planet Bollywood People’s Choice Awards Paras naispääosa Kareena Kapoor Rediff Readers’ Choice Awards Paras naispääosa Kareena Kapoor Screen Awards Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Paras tarina Imtiaz Ali Paras käsikirjoitus Imtiaz Ali Paras dialogi Imtiaz Ali Stardust Awards Paras elokuva Jab We Met Kuumin nuori elokuvantekijä Imtiaz Ali Vuoden miestähti Shahid Kapoor Vuoden naistähti Kareena Kapoor Paras miesnäyttelijä (toimittajan valinta) Shahid Kapoor Uusi miesmusiikkisensaatio Mika Singh (”Mauja Hi Mauja”) (myös kappaleesta ”Ganpat” elokuvasta Shootout at Lokhandwala) Zee Cine Awards Paras elokuva Jab We Met Paras ohjaus Imtiaz Ali Paras miespääosa Shahid Kapoor Paras naispääosa Kareena Kapoor Paras musiikki Pritam Chakraborty Paras naislaulaja Shreya Ghoshal (”Yeh Ishq Haye”) Vuoden paras kappale Pritam Chakraborty (”Mauja Hi Mauja”) Paras käsikirjoitus Imtiaz Ali == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
2501 Lohja

2501 Lohja on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1942 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa Lohjan kaupunkiin (Geodeettisen laitoksen mittausaseman sijaintipaikkaan). Lohjan likimääräinen läpimitta on 17 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,42 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 9 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Harald Klak

Harald Klak oli tanskalainen kuningas 800-luvun alkupuolella. Hän hallitsi Jyllantia ja mahdollisesti myös joitakin muita Tanskan osia. Hänen väitetään tulleen kuninkaaksi vuonna 812 yhdessä Ragnfredin kanssa, joka oli ilmeisesti hänen veljensä. Heidän vastustajansa Godfredin pojat kuitenkin karkottivat heidät, ja he joutuivat pyytämään apua frankkien keisari Ludvig Hurskaalta. Ludvigin tuella Harald palasi kuninkaaksi 819. Vuonna 826 Harald kastettiin Ingelheimissa lähellä Mainzia. Hän pyysi lähetyssaarnaajia mukaansa lähtiessään takaisin Tanskaan. Yksi mukaan tulleista lähetyssaarnaajista oli Ansgar. Godfredin pojat karkottivat Haraldin kuitenkin uudelleen Tanskasta jo vuonna 827. Hän asui sen jälkeen Friisinmaalla ja kuoli pian vuoden 840 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Tanskan kuninkaat
Isaac Mayer Wise

Isaac Mayer Wise (29. maaliskuuta 1819 Steingrub, Itävallan keisarikunta – 26. maaliskuuta 1900 Cincinnati, Ohio) oli böömiläis-yhdysvaltalainen rabbi, jolla oli merkittävä rooli reformijuutalaisuuden synnyssä ja varhaisessa kehityksessä. Palveltuaan kaksi vuotta rabbina Böömin Radnicen kaupungissa Wise muutti vuonna 1846 Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi New Yorkin Albanyn kaupungin juutalaisessa synagogassa kahdeksan vuoden ajan. Vuonna 1854 hän otti vastaan cincinnatilaisen Bene Yeshurunin seurakunnan saarnaajan viran, ja piti sitä hallussaan loppuelämänsä. Uransa aikana Wise perusti reformiaatteen tueksi kaksi sanomalehteä: englanninkielisen The Israeliten sekä saksankielisen Die Deborah’n. Wise ei yrityksistään huolimatta onnistunut yhdistämään kaikkia Yhdysvaltojen juutalaisia yhden järjestön alaisuuteen, mutta hänen työnsä ansiosta amerikkalaiset reformijuutalaiset saivat aikaan varsin yhtenäisen organisaation. Tämän lisäksi Isaac Mayer Wise vastusti tiukasti juutalaisvaltion perustamista Palestiinaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rabbit Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
On elon retki näin

On elon retki näin – Toivo Kärjen sota-ajan musiikkia on kahden albumin kokonaisuus, jonka julkaisi VL-Musiikki vuonna 2010. Mukana on Toivo Kärjen vuosina 1939–1945 säveltämää musiikkia. Solisteina toimivat Saija Varjus Tervakoskelta, Raimo Salo Kyyjärveltä, Mia Leivo Ylöjärveltä, Kaija Pietilä Sastamalasta ja Erkki Räsänen Kaavilta. Säestävänä orkesterina on Ilmavoimien Big Band kapellimestarinaan musiikkimajuri Tomi Väisänen Jyväskylästä. Sovitukset tekivät Pasi-Heikki Mikkola, Teppo Koski, Timo Hytönen ja Tomi Väisänen. Levyyn liittyi samana vuonna myös seitsemän konsertin kiertue, jolla juontajana toimi Heikki Kahila. Konserttijulisteen ja levyjen kannet suunnitteli Jaakko Kärki. == Albumiprojektin tausta == Toivo Kärki taisteli molemmat sodat rintamajoukoissa tykistöupseerina, talvisodan Kannaksella, jatkosodan Syvärillä. Välirauhan aikana 1940 sekä asemasotavaiheessa 1942-1944 hän sävelsi ja sovitti hyvin ahkerasti. Tuotteita levytettiinkin paljon Kristall-, Columbia- ja Isku-merkeille , mutta ne eivät saavuttaneet suuren yleisön suosiota ja ovat jääneet asiantuntijoillekin enimmäkseen tuntemattomiksi. Tämän lisäksi kaksi suurta sävellyserää vuosina 1943 ja 1944 jäivät aikanaan tyystin levyttämättä. Valmiit nuotit sanoineen olivat kuitenkin tallella kahdessa mustakantisessa muistikirjassa. Kaikkiaan Kärjeltä jäi noin 120 sota-ajan (mukaanlukien välirauha) kappaletta, joista tuoreeltaan levytettiin noin 70. Syksyllä 1999 seinäjokelainen Lasse Lintala oli yhteydessä Toivo Kärjen poikaan ja jäämistön haltijaan, suomalaisen iskelmämusiikin tutkija Kalervo Kärkeen. Tämä kertoi runsaasta täysin tuntemattomasta sota-ajan materiaalista. Lintala ehdotti, että kappaleita ruvettaisiin esittämään Kiuruvedellä äskettäin käynnistyneessä Vihreät Niityt -tapahtumassa. Sen vetäjä Reijo Glad syttyi ajatukselle heti, jo kesällä 2000 aloitettiin, ja prosessi jatkui 13 vuoden ajan (tapahtuman nimi muuttui välillä), niin että suurin osa mustakantisten muistikirjojen kappaleista tuli ensiesitetyiksi Kiuruvedellä. Kesällä 2005 Raimo Salo tapasi Kalervo Kärjen Hämeenlinnan Toivo Kärki -konsertissa, kuuli kyseisestä materiaalista ja kiinnostui siitä. Kului jokunen vuosi, ja syntyi idea tehdä levy. Salo tunsi henkilöitä, joilla oli kiinnostusta tuollaiseen ei-trendikkääseen musiikkiin, ja projekti sai nopeasti ilmaa siipien alle. Kappaleet tuntenut Kalervo Kärki valitsi aineiston, mukaan tulivat kaikki kuusi jokseenkin tunnettua kappaletta, useita vuosina 1940-1944 levytettyjä harvinaisuuksia sekä useita aiemmin levyttämättömiä kappaleita, jotka oli testattu Kiuruvedellä. Kaikkiaan kappaleita kertyi 37, kahden cd:n verran. Enemmänkin olisi ollut tarjolla, mutta raja tuli vastaan. Olisi ollut hyvä ratkaisu tehdä kaksois-cd, mutta tuottaja päätyi kahteen erilliseen albumiin. == Kappaleet == *:llä merkityt ovat aiemmin levyttämättömiä (*):llä merkityt ovat aiemmin kokonaisina levyttämättömiä === Levy 1 === # * # # # # * # # # * # # (*) # * # # # * # * # # * # # ==== Levy 2 ==== # # * # # # # (*) # # * # # # # # # # # # # * == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Omaga

Omaga on tšekkiläis-angolalaisen laulajan Benny Criston esittämä kappale, jolla hän edusti Tšekkiä vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viideksitoista ja täten karsiutui finaalista. == Lähteet == Luokka:Tšekin euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustuskappaleet
2946 Muchachos

2946 Muchachos on tähtitieteilijä Liisi Oterman vuonna 1941 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Sen nimi viittaa La Palman saarella kohoavaan Roque de los Muchachos -vuoreen, joka on pohjoismaisen Nordic Optical Telescopen sijaintipaikka. Muchachosin likimääräinen läpimitta on 11 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,45 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 10 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Juho Möttölä

Juho Möttölä (Iso-Möttölä) (12. tammikuuta 1831 Karstula – 31. heinäkuuta 1905 Karstula) Geni: Juho Matinpoika Iso-Möttölä Viitattu 16.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Möttölän vanhemmat olivat Matti ja Kaisa Iso-Möttölä ja puoliso Kaisa Möttölä. Juho Möttölä oli lähes 20 vuotta Karstulan kunnallislautakunnan esimies ja talonpoikaissäädyssä Laukaan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä sekä yleisen että säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Pekka Kankaanrinta

Pekka Kankaanrinta, vuoteen 1906 Neiglick (18. kesäkuuta 1861 Rääkkylä – 8. huhtikuuta 1941 Rääkkylä) Geni: Pekka Kankaanrinta (Neiglick) Viitattu 16.2.2021. oli suomalainen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Kankaanrinnan vanhemmat olivat Eero Neiglick ja Maria Liisa Pekantytär Lehvonen ja puoliso Aina Josefiina Kankaanrinta. Pekka Kankaanrinta kävi 7 luokkaa Kuopion lyseota, mutta erosi koulusta 1881 ja alkoi maakauppiaaksi. Hän oli myös maanviljelijä vuodesta 1889, Rääkkylässä kunnallismies sekä laajemmin Pohjois-Karjalassa vaikuttanut henkilö. Kankaanrinta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1897 ja 1899. Hän oli molemmilla kerroilla valtiovarainvaliokunnan varajäsen ja 1897 säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Robert Gustaf Niemi

Robert Gustaf Niemi (1836 – 1897) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Ratsutilallinen, hevosten kasvattaja Niemi Jämsästä oli talonpoikaissäädyssä Jämsän tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
St. Charlesin piirikunta (Louisiana)

St. Charlesin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 53 100 vuonna 2018. Piirikunnan hallintokeskus on Hahnvillen kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1807. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Juho Nikkarla

Juho Nikkarla (27. helmikuuta 1820 Lemu – 27. toukokuuta 1868 Lemu) Geni: Juho Tuomaanpoika Nikkarla Viitattu 16.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Nikkarlan vanhemmat olivat Tuomas Antinpoika ja Maria Juhontytär Nikkarla ja puoliso Sofia Karolina Nikkarla. Juho Nikkarla oli talonpoikaissäädyssä Mynämäen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Richlandin piirikunta (Louisiana)

Richlandin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20 122 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rayvillen kunta. Piirikunta on perustettu 29. syyskuuta 1878. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Buharkent

Buharkent on piirikunta Turkin Aydınin maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Buharkentin väkiluku oli 12 793. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aydınin maakunnan piirikunnat
Red Riverin piirikunta (Louisiana)

Red Riverin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 442 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Coushattan kunta. Piirikunta on perustettu 2. maaliskuuta 1871. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
3099 Hergenrother

3099 Hergenrother on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1940 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty amerikkalaisen pikkuplaneettatutkijan Carl William Hergenrotherin (s. 1973) mukaan. Hergenrotherin likimääräinen läpimitta on 22 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,88 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 4 vuotta ja 11 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
1646 Rosseland

1646 Rosseland on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1939 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty norjalaisen tähtitieteilijän Svein Rosselandin mukaan. Rosselandin likimääräinen läpimitta on 19 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,36 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 8 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
1492 Oppolzer

1492 Oppolzer on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1938 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty itävaltalaisen tähtitieteilijän Theodor Ritter von Oppolzerin (1841–1886) mukaan. Oppolzerin likimääräinen läpimitta on 12 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 2,17 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 3 vuotta ja 2 kuukautta. ==Lähteet== Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Rapidesin piirikunta

Rapidesin piirikunta (, ) on Yhdysvaltojen Louisianan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 129 648 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Alexandrian kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1807. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Louisianan piirikunnat
Yhdystie 6040

Yhdystie 6040 on Jämsän Kelhästä Jämsänkosken Konilannotkoon johtava tie. Maantiereitti Jämsän keskustasta Jämsänkosken keskustaan muodostuu yhdystiestä 46511 (noin 0,5 kilometriä) ja yhdystiestä 6040 (noin 6 kilometriä).Fonecta.fi Fonecta.fi. Viitattu 16.2.2021.Vayla.fi Väylä.fi. Viitattu 16.2.2021. == Reitti == Yhdystie 6040 alkaa Siltakadun ja Pääskysmäentien kiertoliittymästä Jämsän rautatieaseman itäpuolelta ja kulkee puolisen kilometriä koilliseen Jämsänjoen ylittävän sillan kautta Siltakadun ja Koskentien kiertoliittymään jossa tien suunta kääntyy pohjoiseen. Yhdystie päättyy Konilannotkoon noin seitsemän kilometrin päähän. Tie on koko matkaltaan yksiajoratainen ja kaksikaistainen.Tien itäpuolelle on rakennettu kevyenliikenteen väylä. Yhdystie 6040 kulkee Jämsänjokilaakson historiallisessa kulttuurimaisemassa Jämsänjoen itäpuolta. Jämsänkoskella se on rakennettu rautakautisen Linnasenvuoren ja paperitehtaan väliin. Tien varrella sijaitsee muun muassa Jämsän ja Jämsänkosken kirkot, Ilveslinna ja Jukka Virtasen pallokenttä.Karttapaikka Karttapaikka. Viitattu 16.2.2021. Runsaan kilometrin mittainen Mellansuora yhdystien 6040 puolivälissä on paikallisesti tunnettu. Jämsänkosken ja Jämsän entinen kuntaraja ja historiallinen pitäjäraja kulkee suoran eteläpuolitse.Doria.fi : [Jämsänkoski: [Jämsänkosken kunta], 1931 (Helsinki : Maanmittaushallituksen kivipaino)]. Doria. Viitattu 16.2.2021. Yhdystie 6040 jatkuu Konilannotkon kiertoliittymästä pohjoiseen seututienä 604. == Liikennemäärät == Vuonna 2017 julkaistun liikenneselvityksen mukaan yhdystien 6040 vuorokautinen liikennemäärä on 5 490 ajoneuvoa. Tie on määritelty pääkokoojaväyläksi. == Lähteet == 6040 Luokka:Jämsän liikenne
Mihail Varnakov

Mihail Varnakov (s. 25. kesäkuuta 1957 Gorki, Neuvostoliitto) on venäläinen, Neuvostoliittoa edustanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän toimi myöhemmin parikymmentä vuotta valmentajana. Pelaajana hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa maailmanmestaruuden Moskovassa 1986 sekä saavutti MM-hopeaa Wienissä 1987 ja MM-pronssia Prahassa 1985. Hän pelasi Kanada-cupissa vuonna 1984 sekä NHL:n tähdistöjoukkuetta vastaan Challenge Cupissa vuonna 1979 ja Rendez-vous ’87 -otteluissa vuonna 1987. Varnakov edusti seuratasolla suurimman osan urastaan Torpedo Gorkia, joka 1990-luvulla muutti nimensä Torpedo Nižni Novgorodiksi. Kaudella 1977–1978 hän edusti myös TsSKA Moskovaa ja voitti Neuvostoliiton mestaruuden. Uransa lopulla hän pelasi vielä Itävallassa ja Saksassa. Varnakov on toiminut Venäjän päävalmentajana pääsarjassa Torpedo Nižni Novgorodissa ja Amur Habarovskissa sekä toisella sarjatasolla HK Sarovissa. Apuvalmentajana hän on ollut muun muassa Dinamo Moskovassa ja Ak Bars Kazanissa. Kausina 2012–2014 hän valmensi Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artemiin temppeli (Didyma)

Artemiin temppeli oli antiikin aikainen Artemis Pythielle omistettu kreikkalainen temppeli Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Artemiin temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Se löydettiin saksalaisten suorittamissa Didyman arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2013–2014. Tätä ennen temppeliä oli etsitty Didyman pyhäkköalueelta pitkään. Sen olemassaolo oli päätelty piirtokirjoituksista, jotka mainitsevat, että pyhäkköalueella palvottiin Apollonin lisäksi myös tämän sisarta Artemista. Temppeli löydettiin nykyisen moskeijan, aiemman kreikkalaisortodoksisen kirkon pohjoispuolelta noin 100 metriä pohjoiseen Didyman tunnetummasta Apollonin temppelistä. Päin vastoin kuin Apollonin temppeli, Artemiin temppeli oli rakennettu tyypilliseen tapaan suoraan itä-länsisuunnassa. Sen perustusten koko on noin 31,7 × 12 metriä. Sisällä temppelissä oli kolme huonetta, ja se muistuttaa Apollonin temppelin adytonissa ollutta pienempää naiskosta. Temppelin alttaria ei ole vielä löydetty, joten ei tiedetä, oliko sen sisäänkäynti tyypilliseen tapaan itäpäässä vai Efesoksen Artemiin temppelin tavoin länsipäässä. Antiikin aikana temppeli sijaitsi Miletoksen ja Didyman yhdistäneen Pyhän tien länsipuolella. Tie tuli Didymaan pohjoisluoteesta päin. Nykyinen moskeija, aiempi kirkko, rakennettiin vuonna 1830 antiikin aikaisten perustusten päälle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan temppelit Luokka:Didyma Luokka:Miletoksen rakennukset ja rakennelmat
Didyman stadion

Didyman stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Stadion rakennettiin hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. Apollon Didymaioksen juhliin kuuluneita kisoja varten. Se sijaitsi heti Apollonin temppelin kyljessä sen eteläpuolella ja oli rakennettu samalla tavalla itä-länsisuunnassa, ja hyödynsi temppelin eteläsivun seitsenportaisen krepidoman portaita katsomoportaina. Stadion oli kuitenkin oletettavasti temppeliä pidempi, sillä stadioninmitta oli noin 185–190 metriä eli paljon pidempi kuin temppelin krepidoman pituus 118,3 metriä. Stadionin itäpäässä on säilynyt juoksijoiden kivestä tehty lähtöviiva sekä jonkinlaisen lähetyslaitteiston jäänteet: jokaisessa lähtöviivan kivessä on porattu reikä, jossa on ollut pystytanko. Tangot ovat kannatelleet mahdollisesti nauhaa tms., joka on poistettu lähtömerkiksi. Stadionin kivissä on piirtokirjoituksena henkilöiden nimiä. Stadionin eteläsivun katsomon kiviä on käytetty uudelleen Didyman teatterin rakenteissa ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tämä voi tarkoittaa sitä, että musiikkikilpailuista oli tullut Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmät tuohon mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan stadionit Luokka:Didyma Luokka:Miletoksen rakennukset ja rakennelmat
Didyman teatteri

Didyman teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Didyman pyhäkköalueella Miletoksen kaupungin lähellä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. == Historia == Didyman teatteri rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisen vuosisadan jälkimmäisellä puoliskolla keisari Neron aikana. Sitä laajennettiin 100-luvulla keisari Hadrianuksen aikana. Teatteria käytettiin Didyman Apollon Didymaioksen juhliin liittyneissä musiikki- ja näytelmäkilpailuissa. Teatteri löydettiin saksalaisten suorittamissa arkeologisissa kaivauksissa vuosina 2010–2011. Sen löytyminen tuli yllätyksenä, sillä aiemmin oli ajateltu, ettei Didymassa olisi ollut teatteria, vaan musiikkikilpailut olisi järjestetty joko Didyman stadionilla tai Apollonin temppelin edustalla. Toisaalta teatteri oli hyvin yleinen rakennus suurilla kaupunkien ulkopuolella sijainneilla pyhäkköalueilla, kuten Amfiaraion, Epidauroksen Asklepieion ja Isthmia. == Rakennus == Didyman teatteri sijaitsi Apollonin temppelin ja stadionin eteläpuolella. Rakentamisajankohdastaan huolimatta teatteri oli tyypiltään kreikkalainen, ei roomalainen teatteri. Teatterin katsomo suuntautui länteen päin. Sen halkaisija oli alun perin noin 48 metriä, ja siinä oli arviolta 25 penkkiriviä ja tilaa noin katsojalle. 100-luvun jaa. alkupuolella sitä laajennettiin kuudella penkkirivillä niin, että sen halkaisijaksi tuli noin 56 metriä, jonka jälkeen tilaa oli noin katsojalle. Teatterin keskellä olleen orkhestran halkaisija oli vain noin 12 metriä. Lukujen valossa teatteri on ollut suhteellisen pieni. Sen koko vastaa suunnilleen Delfoin teatteria. Teatterin rakentamisessa oli käytetty uudelleen Didyman stadionin eteläsivun katsomon kiviä. Tämä voi merkitä sitä, että musiikkikilpailut olivat tuossa vaiheessa muuttuneet Didymassa urheilukilpailuja tärkeämmiksi. Kaivauksissa on löydetty teatterin pohjoisseinämää sekä katsomon penkkirivien ja portaiden jäänteitä. Myös skene- eli näyttämörakennuksesta on tehty joitakin löytöjä ilmeisesti jo 1900-luvun alussa, jolloin niistä käytettiin nimitystä ”Tabernaakkeli”. Teatteri on ajoitettu Neron ajalta peräisin olevan miletoslaisen rahan ja saman aikakauden keramiikkalöytöjen avulla. Teatterin laajempi kaivaminen on vaikeaa sen paikalla olevien yksityistalojen vuoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Didyma Luokka:Miletoksen rakennukset ja rakennelmat
Keskinen Kalajärvi

Keskinen Kalajärvi on Koskenpäällä Jämsän pohjoisosassa sijaitseva runsaan 12 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 31 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 90 kilometriä koilliseen. Lähin kaupunkimainen keskus on Mänttä seitsemäntoista kilometriä lounaaseen. == Maantiede == Keskinen Kalajärvi on rannoiltaan varsin polveileva, järven luoteisosassa on kolmiomainen lahti. Se muodostaa kolmen järven kokonaisuuden Vataanjoen valuma-alueen lounaisosassa yhdessä Yläisen Kalajärven ja Alaisen Kalajärven kanssa. Ensin mainittu sijaitsee Keskisen Kalajärven pohjoispuolella, jälkimmäinen itäpuolella. Järvien eteläpuolella sijaitsee Joutsenlammi ja kaakkoispuolella Riihijärvi. Keskisen Kalajärven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja Alaisen Kalajärven luoteiskolkkaan. Järvien välissä on Saarenmaa, jonka korkeustaso on noin kymmenen metriä niitä ylempänä. Vataanjoen valuma- alue on kolmannen jakovaiheen vesistöalue Iso Rautaveden alueella, joka puolestaan on toisen jakovaiheen vesistö Jämsän reitin valuma-alueella. Päävesistönä on Kymijoen vesistö. Vesistön suurin järvi on Koijärvi, jonka pinta on noin 32 metriä Keskistä Kalajärveä alempana. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Iso Rautaveden alue