EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mert Müldür

Mert Müldür (s. 3. huhtikuuta 1999 Wien, Itävalta) on turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea, johon hän siirtyi kesällä 2023 pelattuaan neljä vuotta Italiassa. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2018. Müldür aloitti pelaajauransa Itävallassa Rapid Wienin junioreissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen toukokuussa 2018. Hän pelasi Rapid Wienissä sijoitusottelut mukaan lukien 32 bundesliigaottelua ja teki maalin elokuussa 2019 St. Pölteniä vastaan. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua ja teki maalin vierasottelussa Spartak Moskovaa vastaan. Müldür siirtyi elokuussa 2019 italialaisseura Sassuoloon. Hän pelasi neljän kauden aikana Serie A:ssa 85 ottelua ja teki maalin heinäkuussa 2020 peräkkäisissä otteluissa Fiorentinaa ja Lecceä vastaan. Kauden 2022–2023 ensimmäisessä liigaottelussa Juventusta vastaan hän loukkaantui pahasti ottelun alkuminuuteilla ja pelasi seuraavan kerran vasta kauden viimeisessä ottelussa 9,5 kuukautta myöhemmin. Müldür siirtyi elokuussa 2023 turkkilaisseura Fenerbahçeen, jossa hän kaudella 2023–2024 pelasi 26 superliigaottelua ja teki yhden maalin Konyasporia vastaan. Müldür pelasi Turkin alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2018 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Kesällä 2021 käydyissä EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Walesia vastaan ja pelasi täydet minuutit kolmannessa alkulohko-ottelussa Sveitsiä vastaan. EM- kilpailuissa 2024 hän teki joukkueensa ensimmäisen maalin ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Georgiaa vastaan ja pelasi avauskokoonpanossa myös kolmannen alkulohko-ottelun Tšekkiä, neljännesvälierän Itävaltaa ja tappiollisen puolivälierän Alankomaita vastaan. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 31 A-maaottelua, joissa hän on ollut 24 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan, ja EM-kilpailujen 2024 Georgia- ottelun maali oli toinen. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Multajoki

Multajoki on Keski-Suomessa Laukaassa ja Jyväskylässä virtaava puro tai pieni joki. Se alkaa Jyväskylän Jylhänperältä pienestä Mustalammesta ja laskee Laukaassa Leppäveden Ilveslahteen Järvilinnan kulmakunnalla. Puro on noin 6,6 kilometrin pituinen. Multajoki kuuluu Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden alueeseen (14.31), tarkemmin Leppäveden lähialueeseen (14.311). == Joen kulku == Multajoki alkaa Jyväskylän puolelta alle hehtaarin kokoisesta Mustalammesta, johon ei laske ojia. Uoma lähtee kulkemaan etelään ojitetulle Heposuolle ja sen itäosassa sijaitsevaan nimettömään lampeen. Lammen jälkeen Multajoki kulkee seututien 638 alituksen jälkeen notkossa Laukaan puolelle ja siellä Kuukkalan peltoaukeiden läpi. Alajuoksullaan Multajoki kulkee Jyväskylä–Haapajärvi-radan ja seututien 637 ali ja laskee lopulta Leppäveden Ilveslahteen. Mustalammen pinnankorkeus on noin 162,5 m, joten laskiessaan 80,8 metrin korkeudella olevaan Leppäveteen Multajoella on noin 81,7 metriä pudotusta. Jyväskylän osuus on lähes rakentamatonta aluetta, myöskin kaikki pellot ovat Laukaan puolella. Jyväskylän puolelle puron lähistölle on kuitenkin suunniteltu uutta työpaikka-aluetta Leppäveden vastaavan alueen jatkeeksi. == Luontoarvoja == Seututien 638 (Kuukanpääntien) itäpuolelta alkava kanjonimainen notko on säilynyt pääosin luonnontilaisena. Notkon puusto on kuusivaltaista, myös tervaleppää ja raitaa kasvaa notkossa. Multajoen vesien lisäksi notkoon kulkeutuu lähdevesiä, jonka vuoksi siellä kasvaa runsaasti kosteiden metsien kasveja, etenkin suokelttoa, mutta myös muun muassa harvinaisempaa lehtotähtimöä ja kotkansiipeä.Remes 2021, s. 45. Metso- ohjelmaan kuuluva Puronotkon luonnonsuojelualue kattaa osan Laukaan puoleisesta notkosta. Suojelualueeseen kuuluu liito-oravan elinympäristöä sekä suojeltavan harsosammalen kasvualuetta.Remes 2021, s. 76. Multajoen äyräät loiventuvat alempana ennen rautatien alitusta. Rautatien lähistöllä on vielä jonkin verran rehevää lehtoa, jossa lehtotähtimöä kasvaa enemmän kuin ylempänä. == Historiaa == Vuonna 2020 Jyväskylän puoleiselta Multajoen keskijuoksulta, seututien 638 itäpuolelta on löydetty mahdollinen vesimyllyn raunio. Löytöpaikkaa ei ole tutkittu tarkemmin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Leppäveden alue Luokka:Laukaan luonto Luokka:Jyväskylän joet
La Roche-Guyonin linnan potager

La Roche-Guyonin linnan hyötypuutarha () sijaitsee Val-d’Oisen departementissa La Roche-Guyonin kylässä, noin 70 kilometriä Pariisista länteen. Se on geometrisena muotopuutarhana toteutettu julkinen puutarha, jonka istutusalueet sisältävät hyötykasveja. Se avattiin vuonna 2004 yleisölle 1700-luvulla suunniteltuun asuunsa entistettynä. Noin 3,5 hehtaarin kokoinen alue on saanut Ranskan kulttuuriministeriön Jardin remarquable -tunnuksen 2011 ja vuodesta 2013 alkaen kaikki sen tuotteet ovat luomulaatua. Ruohovartisten kasvien lisäksi puutarhaan on istutettu myös satoja hedelmäpuita ja siksi siitä käytetään myös nimeä potager-fruitier. ==Historia== La Roche-Guyonin linnaan kuuluu tyyliltään erilaisia puutarhoja. Niistä yksi on potager eli hyötypuutarha, joka perustettiin alkuperäisessä muodossaan 1697. Nykyinen potager-fruitier perustuu 1740-luvulla tehtyihin uudistuksiin. Linnan omistajat olivat tuolloin kiinnostuneet maanviljelystä ja valistusfilosofiasta ja halusivat tunnelmaltaan tieteellisen ja kokeellisen, mutta kuitenkin kauniin puutarhan. Tuloksena oli tiukan geometrinen muotopuutarha à la française, jossa istutusalueet toteutettiin ajan tavasta poiketen käyttämällä koristekasvien sijaan hyötykasveja, kuten juureksia, vihanneksia ja yrttejä. Ranskan vallankumouksen jälkeen tämä periaate kuitenkin katosi ja ensimmäisen maailmansodan jälkeen aluetta käytti itsenäinen kauppapuutarha, kunnes viljelmät hylättiin noin 1955 ja alue jäi vuosikymmeniksi unohduksiin. == Puutarhasuunnitelma == Muurien ympäröimä potager sijaitsee linnan ja Seinejoen välissä ja se on pinnanmuodoiltaan tasainen. Kun sitä ruvettiin entistämään 2000-luvun alussa, se haluttiin palauttaa alkuperäiseen vuoden 1741 asuunsa. Työ kesti kolme vuotta ja se valmistui heinäkuussa 2004, jolloin puutarha avattiin yleisölle. Puutarhan istutussuunnitelma perustuu suoriin viivoihin. Sen peruskuvioina on neljä neliötä, joista jokaisen keskellä on pieni kasteluvesiallas. Säännöllisin välein sijoitetut pitkittäiset, poikittaiset ja vinot käytävät jakavat neliöt niin, että tuloksena on 32 kolmion muotoista ja hedelmäpuiden reunustamaa istutusaluetta. Niissä kasvatetaan alkuperäiseen tapaan ruuaksi tai mausteiksi kelpaavia kasveja, mutta myös luonnonmukaiseen tuholaisten ja tautien torjuntaan sopivia lajeja. Hyötypuutarhan lisäksi puutarhassa on kaksi tuulilta suojaavaa muotopuutarhan metsikköaluetta (bosque). == Kehityslinjoja == Alueella luovuttiin vuonna 2007 kokonaan keinotekoisten torjunta- ja lannoiteaineiden käytöstä. Kaikki sen puutarhatuotteet ja niistä tuotetut jalosteet ovat vuodesta 2013 alkaen luomulaatuisia. Puutarhatoiminnan tavoitteena on liittää kasvitarhan ekosysteemi omaan ympäristöönsä. Sen vuoksi siellä halutaan lisätä viljelykasvien moninaisuutta, edistää elonkirjoa ja kierrätystä sekä viljelytiedon ja taitojen siirtymistä eteenpäin. Puutarhassa järjestetään erilaisia kiertokäyntejä ja työpajoja. Puutarhaan on vapaa pääsy linnan aukioloaikoina. == Lähteet == Luokka:Puutarhasuunnittelu Luokka:Ranskan puistot Luokka:Val-d’Oise
Ferdi Kadıoğlu

Ferdi Erenay Kadıoğlu (s. 7. lokakuuta 1999 Arnhem, Alankomaat) on alankomaalais-turkkilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Brightonia. Hän on pelannut Turkin A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Kadıoğlu aloitti pelaajauransa synnyinmaassaan Alankomaissa. Hän liittyi NEC Nijmegenin junioreihin vuonna 2008 ja nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi 27 Eredivisie- ottelua ja teki niissä neljä maalia. Seuraavan kauden hän pelasi NEC Nijmegenin joukkueessa toisella sarjatasolla. Hän siirtyi kesällä 2018 turkkilaisseura Fenerbahçeen. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi vielä reservijoukkueessa mutta sittemmin hän on pelannut Superliigassa 148 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän voitti Turkin Cupin vuonna 2023. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa 11 ottelua ja Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2024 englantilaisseura Brightoniin. Kadıoğlu pelasi Alankomaiden nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi viisi ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 Alankomaiden yltäessä välieriin. Hän pelasi neljä ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017, ja sielläkin Alankomaat pääsi välieriin saakka. Hän pelasi neljä ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021, ja jälleen Alankomaiden taival päättyi välieriin. Kadıoğlu pelasi Turkin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 neljässä Kansojen liigan ottelussa. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 täydet minuutit Turkin kaikissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 22 A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa 2023 ystävyysottelussa Saksaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francisco Conceição

Francisco Fernandes da Conceição (s. 14. joulukuuta 2002 Coimbra) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta lainalla portugalilaisseura Portosta. Hän on pelannut myös alankomaalaisseura Ajaxissa. Hän pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran vuonna 2024. Conceiçãon junioriseuroja olivat muun muassa Sporting, Padroense ja vuodesta 2018 Porto. Hän nousi Porton edustusjoukkueeseen kaudella 2020–2021, jolloin hän pelasi 14 Primeira Ligan ja kaksi Mestarien liigan ottelua mutta oli avauskokoonpanossa vielä vain yhdessä Primeira Ligan ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Primeira Ligassa 25 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, Mestarien liigassa kaksi ottelua ja Eurooppa-liigassa yhden ottelun mutta oli yhä avauskokoonpanossa vain yhdessä Primeira Ligan ottelussa ja muutamassa cup- ottelussa. Hän voitti sekä liigamestaruuden että Portugalin cupin. Kaudella 2022–2023 Conceição pelasi alankomaalaisseura Ajaxissa 19 Eredivisie-ottelua, joissa hän pääsi neljä kertaa avaukseen. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua ja teki maalin alkulohkon päätösottelussa Rangersia vastaan. Eurooppa- liigassa hän pelasi yhden ottelun. Conceição palasi syyskuussa 2023 lainasopimuksella Portoon. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Primeira Ligassa 27 ottelua, joissa hän teki viisi maalia, ja nyt hän oli jo useimmiten avauskokoonpanossa. Porton voittamassa Portugalin cupissa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua ja teki maalin alkulohkon päätöskierroksella Šah’tar Donetskia vastaan. Kaudeksi 2024–2025 hän siirtyi jälleen Porton omistukseen. Conceição on pelannut Portugalin eri nuorisomaajoukkueissa alle 16-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi yhteensä yhdeksän ottelua alle 21-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2021, jolloin Portugali saavutti hopeaa, ja 2023, jolloin Portugali karsiutui puolivälierissä. Conceição teki vuoden 2021 turnauksessa maalin alkulohkossa Sveitsiä ja puolivälierässä Italiaa vastaan. Conceição pelasi Portugalin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Sloveniaa vastaan ja toisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Suomea vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi kolmannen A-maaottelunsa tultuaan vaihdosta kentälle turnauksen ensimmäisessä alkulohko- ottelussa Tšekkiä vastaan. Hän teki Tšekki-ottelussa 2–1-voittomaalin. Hän pelasi täydet minuutit kolmannessa alkulohko-ottelussa Georgiaa vastaan sekä tuli vaihdosta kentälle neljännesvälierässä Sloveniaa ja puolivälierässä Ranskaa vastaan. Francisco Conceiçãon isä Sérgio Conceição on maajoukkuejalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, joka teki muun muassa kolme maalia Saksaa vastaan EM-kilpailuissa 2000. Myös Francisco Conceiçãon isoveljet Sérgio, Rodrigo ja Moisés ovat jalkapalloilijoita. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robin Hranáč

Robin Hranáč (s. 29. tammikuuta 2000 Plzeň) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän on edustanut Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hoffenheimia elokuusta 2024 alkaen. Hän on aiemmin pelannut Tšekin liigassa Viktoria Plzeňissä ja vuosina 2022–2023 lainasopimuksella Pardubicessa sekä Slovakian liigassa loppuvuonna 2021 lainalla Tatran Liptovský Mikulášin joukkueessa. Hranáč pelasi Tšekin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua, joista kolme kuului vuoden 2023 EM-kilpailuihin. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. Hän kuului Tšekin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2024. Hänen neljäs maaottelunsa oli EM- kilpailujen ensimmäinen alkulohko-ottelu Portugalia vastaan. Tšekki hävisi tuon ottelun 1–2, ja Portugalin ensimmäinen maali merkittiin Hranáčin omaksi maaliksi pallon pompittua hänestä maaliin, ja toisen maalin Portugali teki Hranáčin menetettyä lisäajalla pallon maalinedustalla Francisco Conceiçãolle. EM-kilpailujen toinen alkulohko-ottelu Georgiaa vastaan päättyi tasan 1–1, ja Georgia sai johtomaalinsa Hranáčin käsivirheen vuoksi tuomitusta rangaistuspotkusta. Tappiollisessa kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan Hranáč syötti Tšekin ainoan maalin. Hranáč on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä seitsemän A-maaottelua. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ladislav Krejčí (jalkapalloilija, 1999)

Ladislav Krejčí (s. 20. huhtikuuta 1999 Rosice) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pituudeltaan 191-senttimetrinen. Hän on pelannut Tšekin liigassa Zbrojovka Brnon joukkueessa kausina 2016–2019 ja Sparta Prahassa kausina 2019–2024. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuosina 2023 ja 2024 sekä Tšekin Cupin vuosina 2020 ja 2024. Hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 espanjalaisseura Gironaan kahdeksan miljoonan euron hinnalla. Hän on pelannut Gironassa tammikuun 19. päivään 2025 mennessä 12 Espanjan liigan ottelua, joissa hän on tehnyt maalin Espanyolia ja Villarrealia vastaan, ja kuusi Mestarien liigan ottelua. Krejčí pelasi useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2021. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. Hän pelasi EM- kilpailuissa 2024 täydet minuutit Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 16 A-maaottelua, joissa hän on ollut 15 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt A-maaotteluissaan kolme maalia: maaliskuussa 2023 EM-karsintaottelussa Puolaa, kesäkuussa 2023 EM- karsintaottelussa Färsaaria ja maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Armeniaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Euran helluntaiseurakunta

Euran helluntaiseurakunta (aik. Kiukaisten helluntaiseurakunta ja Kiukaisten- Euran Betania-seurakunta) on Euralla toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1952. Seurakunnan toimintaan kuuluvat jumalanpalvelusten lisäksi lapsi- ja nuorisotyö ja lähetystyö. Seurakunta tekee lähetyötä muun muassa Intiassa, Espanjassa ja Venäjän Karjalassa. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. == Historia == Helluntaiherätys saapui Euraan 1930-luvulla Kiukaisten Alhonkulman ja Myllymaan kautta. Helluntailainen toiminta tukeutui erityisesti Peurakosken taloon. Eurassa hellunntaiherätys sai enemmän jalansijaa sotien jälkeen kun räisäläinen Juho Kukko muutti siirtolaisena Euraan. Kukko kutsui paikkakunnalle puhujia ja järjesti kokouksia. Ensimmäinen kokous pidetiin Kukon kodissa elokuussa 1947.Vahtera 1990, s. 272–283 Kiukaisten Alhonkulmalla ja Myllymaalla syntyi uusi voimallinen herätys joka leivisi myös Panelian ja Eurakosken kyliin. Seutu oli perinteistä rukoilevaisen herätyksen tukialuetta, mikä vaikutti seurakunnan toimintaan. Taisto Vahteran viimeisissä kokouksissa suunta kuitenkin kääntyi, kun tyhjät kokoushuoneet täyttyivät äärimmilleen. Ensimmäiset uskoon tulleet kastettiin kesällä 1950 Harjavallassa Kokemäenjoen rannassa. Seurakunnan perustaminen tuli ajankohtaiseksi kun seurakunnan toiminta siirtyi Kiukaisista Kahlaan, Euran, Säkylän, Köyliön ja Honkilahden suunnalle. Seurakunnan perustamiskokous pidettiin 21. syyskuuta 1952 Jylhänmaan ja Vuorensolan kodissa Paneliassa. Seurakunnan nimeksi tuli Kiukaisten helluntaiseurakunta. Vuonna 1960 seurakunnan nimi muutettiin Kiukaisten-Euran Betania-seurakunnaksi. == Rukoushuone == Seurakunta kokoontui 1950-luvun alussa Sorkkisten kylässä entisessä osuuskassan talossa, joka palveli rukoushuoneena vuosina 1952–1960. Seurakunta muutti Paneliaan Jokiäyrään kiinteistöön, jossa se toimi vuosina 1960–1972. Kesällä 1960 seurakunta osti Euran keskustasta tontin, johon saneerattiin rukoushuone joka vihittiin käyttöön joulukuussa 1960. Talo peruskorjattiin vuonna 1981 sarnaajan asunnoksi. Uuden rukoushuoneen rakennuusuunnitelmien vuoksi tila myytiin 1986. Päätös uuden rukoushuoneen rakentamisesta tehtiin 1984 ja vuokrasopimus tontista allekirjoitettiin 1986. Temppelirakennuksen suunnitteli arkkitehti Martti Torvikoski. Temppeli vihittiin käyttöön 10. huhtikuuta 1988. == Katso myös == * Luettelo Suomen helluntaiseurakunnista * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Eura Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat
Pavel Šulc

Pavel Šulc (s. 29. joulukuuta 2000 Karlovy Vary) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 177-senttimetrinen. Hän siirtyi Viktoria Plzeňin junioreihin vuonna 2011 ja on pelannut seurassa siitä saakka mutta käynyt välillä lainalla Vysočina Jihlavassa, Opavassa, České Budějovicessa ja Jablonecissa. Hän on pelannut Tšekin pääsarjassa vuoden 2024 loppuun mennessä jatkopelit mukaan lukien 161 ottelua ja tehnyt niissä 36 maalia. Hän voitti Tšekin liigamestaruuden vuonna 2022. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Konferenssiliigassa yhdeksän ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kaudella 2024–2025 hän on vuodenvaihteeseen mennessä pelannut Eurooppa-liigassa kuusi ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Šulc pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa yhteensä kuusi ottelua vuosina 2021 ja 2023. Hän pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Norjaa vastaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2024 avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan mutta ei päässyt muissa otteluissa kentälle. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä kymmenen A-maaottelua, joissa hän on ollut kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt näissä otteluissa kolme maalia: kaksi syyskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Ukrainaa vastaan ja yhden marraskuussa 2024 Kansojen liigan ottelussa Georgiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Freisingin piirikunta

Freisingin piirikunta () on Ylä-Baijerin hallintopiirissä sijaitseva piirikunta Baijerin osavaltiossa Saksassa. Sen keskus on Freisingin kaupunki. Piirikunnan pinta-ala on 799,85 neliökilometriä, ja siihen kuuluu 24 kuntaa. Vuoden 2023 lopussa piirikunnan väkiluku oli 186 276. Piirikunta sijaitsee Münchenin pohjoispuolella, ja Münchenin lentoasema sijaitsee osittain piirikunnan alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirikunnan verkkosivut Luokka:Baijerin piirikunnat Luokka:Ylä-Baijeri
Ondřej Lingr

Ondřej Lingr (s. 7. lokakuuta 2000 Havířov) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin liigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut alankomaalaisseura Feyenoordissa. Hän on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Lingr aloitti pääsarjauransa kotimaassaan toukokuussa 2017 Karvinán joukkueessa. Kaudet 2020–2023 hän pelasi Slavia Prahan joukkueessa ja voitti liigamestaruuden vuonna 2021 sekä Tšekin Cupin vuosina 2021 ja 2023. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä Tšekin pääsarjassa jatkopelit mukaan lukien 173 ottelua ja tehnyt niissä 40 maalia. Hän pelasi kauden 2023–2024 lainalla alankomaalaisessa Feyenoordissa. Hän pelasi Eredivisiessä 20 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Hän ehti kesällä 2024 olla hetken aikaa Feyenoordin omistuksessa mutta palasi syyskuussa 2024 Slavia Prahaan. Lingr on pelannut Mestarien liigassa neljä ottelua, Eurooppa-liigassa 18 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, ja Konferenssiliigassa 15 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia. Lingr pelasi Tšekin nuorisomaajoukkueissa alle 17-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän pelasi kaksi ottelua alle 17-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2015 ja teki maalin Sloveniaa vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 ja kolme ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Lingr pelasi Tšekin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2022 MM-jatkokarsintaottelussa Ruotsia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle Tšekin kaikissa kolmessa ottelussa ja syötti joukkueensa tasoitusmaalin Georgiaa vastaan. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 24 A-maaottelua, joissa hän on ollut neljä kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Maltaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trygg

Trygg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aleksanteri Trygg- Salava, myös: Antti Salava, ent. Knut Aleksander Trygg, (1855–1926), suomalainen opettaja, nuorisoseuraliikkeen järjestöaktiivi * Aleksi Trygg (s. 1984), suomalainen viulisti, säveltäjä ja viulupedagogi * Alli Trygg-Helenius (1852–1926), suomalainen kansalaisaktiivi * Marius Trygg (s. 1976), norjalainen jääkiekkoilija * Mats Trygg (s. 1976), norjalainen jääkiekkoilija ==Katso myös== * Alli Tryggin puisto
Drago

Drago on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Billy Drago, oik. William Eugene Burrows Jr., (1945–2019), yhdysvaltalainen näyttelijä * Eleonora Rossi Drago, alk. Palmina Omiccioli, (1925–2007), italialainen näyttelijä * Luis María Drago (1859–1921), argentiinalainen oikeusoppinut ja poliitikko * Tony Drago (s. 1965), maltalainen snooker-ammattilainen ja poolin pelaaja ;Kuvitteellisia henkilöitä * Ivan Drago (ven. Иван Драго), Sylvester Stallonen luoma ja Dolph Lundgrenin esittämä elokuvahahmo elokuvissa Rocky IV ja Creed II. Rocky
Annijoki

Annijoki (pohjoissaameksi Ánnejohka, norjaksi Vestre Jakobselv) on taajama Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa. Se sijaitsee Eurooppatie E75:n varrella noin 17 kilometriä Vesisaaren keskustasta länteen. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 475 vuonna 2023. ==Kuvia== Vestre Jakobselv kirke2.jpg|Annijoen kirkko ==Lähteet== Luokka:Vesisaari Luokka:Norjan taajamat
Annijoen kirkko

Annijoen kirkko () on Vesisaaren kunnassa Finnmarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1940. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Vesisaari
Einar Niemi

Einar Niemi (s. 16. syyskuuta 1943 Pohjois-Varanki) on norjalainen historioitsija ja Tromssan yliopiston professori vuodesta 1989, nykyisin emeritus. Hän on erikoistunut etnisten vähemmistöjen historaan ja Pohjois- Norjan paikallishistoriaan. ==Julkaisuja== * Oppbrudd og tilpassing. Den finske flyttingen til Vadsø 1845–1885 (1977) * Den finske fare. Sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860–1940 (Knut Einar Eriksenin kanssa, 1981) * Vadsøs historie (1. osa, 1983) * Pomor. Nordnorge og Nordrussland gjennom 1000 år (1992) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Norjan yliopistojen professorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luis María Drago

Luis María Drago (1859–1921Drago, Luis María, Bartleby.com (Archive.org) Viitattu 22.6.2024 ) oli argentiinalainen oikeusoppinut ja poliitikko. Hän oli 1902–1904 Argentiinan ulkoasiain- ja opetusministerinä. Hänen mukaansa on saanut nimensä Drago-oppi, kansainvälisoikeudellinen teoria, jonka hän esitti 29. joulukuuta 1902 päivätyssä Yhdysvalloille osoittamassaan nootissa. Siinä hän viittaamalla Monroe-oppiin ja eräiden Euroopan maiden esiintymiseen Venezuelaa kohtaan esitti näkemyksen, että velkasitoumuksen täyttämättä jättäminen ei saisi synnyttää oikeutta aseelliseen sekaantumiseen ja vielä vähemmän amerikkalaisten valtioiden maa-alueiden miehittämiseen tai takavarikoimiseen. Tätä vaatimusta kannattikin Yhdysvallat hiukan lievennetyssä muodossa Haagin kansainvälisessä konferenssissa 1907. Drago oli Haagin kansainvälisen välitystuomioistuimen jäsen.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Drago, Luis Maria ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Argentiinalaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Juristit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Zarafšonvuoret

Zarafšonvuoret tai Zarafshonvuoret (, , ) on Hisor–Alaivuoristoon kuuluva vuorijono Tadžikistanissa ja Uzbekistanissa. Se erottaa idässä Masttšohin ja Jaghnobin jokilaaksot ja lännessä Zarafšonin jokilaakson Qashqadaryon vesistöalueesta. Itä-länsisuuntainen, 420 kilometriä pitkä vuorijono alkaa idässä Masttšohin solasta ja päättyy lännessä Jomin aavikolle. Se koostuu etupäässä paleotsooisen kauden kalkkikivestä, liuskeesta ja lännessä graniitista. Kalkkikivialueilla esiintyy karsti-ilmiöitä. Kilin (Kiyevin) 950 metriä syvä luola lännessä Qirqtog‘in ylängöllä on yksi maailman suurimmista karstiluolista. Hyötykaivannaisia ovat antimoni, elohopea, volframi, kupari, arseeni, lyijy ja kivihiili. Zarafšonin sivujoet Fon, Kištūd ja Moğijon jakavat Zarafšonvuoret kolmeen osaan. Foniin ulottuvaa itäosaa kutsutaan Masttšohvuoriksi. Niiden korkeus on 4 000–5 000 metriä. Korkein huippu on Tutak (5 433 metriä). Vuorilla on paljon lunta ja jäätiköitä, varsinkin siellä missä ne liittyvät Turkestanvuoriin. Fonin ja Kištūdin välinen osa on nimeltään Fonvuoret. Niitä halkovat syvät laaksot. Tässä osassa sijaitsee Zarafšonvuorten korkein kohta, jäätikön peittämä Tšimtargha (5 494 tai 5 489 metriä). Länsirinteillä on useita järviä, joista suurin on Kūli Kalon. Fonvuoret liittyvät etelässä Hisorvuoristoon. Kištūdin länsipuolella vuoret alenevat 2 500 metriin. Moğijonin ja Taxtaqorachasolan välistä osaa kutsutaan Tšaqili Kalon tai Chaqalikalonvuoriksi. Solan länsipuolella sijaitsevat Qoratepavuoret laskeutuvat 500–600 metriin. Zarafšonin läntisiä jatkeita ovat Zirabuloq- ja Ziyovuddinvuoret. Alueen vuotuinen sademäärä on 200–400 millimetriä. Lumiraja on pohjoisrinteillä 3 400–4 400 ja etelärinteillä 3 600–4 600 metriä. Vuorten rinteillä kasvaa muun muassa katajia ja vaahteroita, ja ylempänä on alppiniittyjä. Eläinkuntaan kuuluvat susi, ilves, lumileopardi, kivinäätä, piikkisika, villisika, siperianvuohi, maakotka, punapyyt ja lumikanat. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä ja puutarhanhoitoa. ==Lähteet== Luokka:Tadžikistanin vuoristot Luokka:Uzbekistanin vuoristot
Varangeren

Varangeren oli Norjan Vesisaaressa vuosina 2007–2012 ilmestynyt paikallislehti. Se perustettiin Finnmarkenin kilpailijaksi, mutta ei onnistunut keräämään tarpeeksi mainostuloja. Lehden suurimmat omistajat olivat Sør-Varanger Avis ja Østhavet. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Vesisaari Luokka:Lakkautetut lehdet
Tyydyttämättömät

Tyydyttämättömät (videojulkaisuna Häikäilemättömät, The Carpetbaggers) on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1963. Se perustuu Harold Robbinsin bestseller-romaaniin Rahantekijät (1961). Väljästi miljonääri Howard Hughesin elämäntarinaa muistuttavan romaanin pohjalta käsikirjoituksen teki John Michael Hayes, ja elokuvan pääosissa näyttelevät George Peppard, Alan Ladd ja Carroll Baker, jonka alastonkohtaus käytettiin hyväksi elokuvan markkinoinnissa mutta leikattiin pois itse elokuvasta Yhdysvalloissa. ==Vastaanotto== Elokuva menestyi aikoinaan erinomaisesti ja oli monessa maassa vuoden katsotuimpia. Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin moraaliltaan yhtä alhaisena kuin Robbinsin alkuperäistekstiä, jonka aihe on kätevästi varastettu Howard Hughesin elämäntarinasta. Elokuva muistetaan erityisesti 1960-luvun seksuaalisen vapautumisen ilmentymänä, joskin erotiikka on nykykatsojalle kovin kesyä. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi luonnehti elokuvaa tuoreeltaan 1920- ja 1930-luvun amerikkalaisen yrittäjäelämän ”pekoraalikuvitukseksi”, jossa on runsaanlaisesti ajanvietteellistä arvoa. Video-oppaan Ilkka Jauhiaisen mielestä Robbinsin raharomaaniin perustuva melodraama on venytetty aivan liian pitkäksi. Paras puoli elokuvassa on hänestä Alan Laddin viimeiseksi jäänyt roolisuoritus. Elokuva sai häneltä kaksi tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.”Häikäilemättömät”, Video-opas 95, WSOY 1994. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1963 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Edward Dmytrykin ohjaamat elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Vesisaaren lentoasema

Vesisaaren lentoasema (, , kveeniksi Vesisaaren lentohamina) on Vesisaaressa pohjoisessa Norjassa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1974. ==Onnettomuudet== Tammikuussa 1984 Vesisaaren lentokerhon Cessna 172 syöksyi mereen matkallaan Vesisaaresta Kirkkoniemeen. Kolmen kyydissä olleen henkilön ruumiita ei koskaan löyetty. Tammikuussa 2003 Widerøen Dash 8 ajautui laskeutuessaan kiitotien ulkopuolelle, mutta kukaan ei loukkaantunut. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== lentoasema Luokka:Finnmarkin läänin lentoasemat
Döbelnsgatan

pienoiskuva|Katunäkymää pohjoisen suuntaan vuonna 2011. Döbelnsgatan on Tukholman Norrmalmilla sijaitseva katu, joka ulottuu Malmskillnadsgatanilta Pyhän Johanneksen kirkon luota Frejgatanille Pyhän Tapanin kirkon lähelle. Risteäviä katuja ovat muun muassa Tegnérgatan, Odengatan ja Rådmansgatan. Katu on saanut nimensä kenraali Georg Carl von Döbelniltä, joka on haudattu Johanneksen kirkon hautausmaalle. ==Kuvia== Franska skolan, Stockholm 01.jpg|Döbelnsgatan 9: Ranskalainen koulu Döbelnsgatan 1900.jpg|Katunäkymää noin vuonna 1900 Eugène Jansson Döbelnsgatan Thielska 130.tif|Döbelnsgatan (Eugène Jansson, 1889) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Norrmalm
Pyhän Tapanin kirkko

Pyhän Tapanin kirkko () on Vanadislunden-puistossa Tukholman Vasastadenissa sijaitseva viktoriaanisesta arkkitehtuurista innoitusta saanut kivikirkko vuodelta 1904. == Historia == Pyhän Tapanin kirkkoa edelsi pieni kappeli, joka sijaitsi Frejgatanin ja Tulegatanin kulmassa. Kirkollisen sielunhoidon edistämisyhdistys vuokrasi tontin vuonna 1899 ja rakennutti sinne heti Pyhän Tapanin kappelin, joka avattiin vuonna 1900. Kappeli oli yksinkertainen ja tarkoitettu erityisesti alueen köyhille asukkaille, joilla oli suuri sielunhoidon tarve. Yhdistys rakennutti tuohon aikaan useita kappeleita nopeasti kasvaviin kaupunginosiin, joissa ei ollut omaa kirkkoa. Vuonna 1901 aloitettiin suunnitelmat pysyvän kirkon rakentamisesta lähelle alkuperäistä puukappelia. Uusi kirkko valmistui vuonna 1904, ja vanha puukappeli siirrettiin ja nimettiin uudelleen Pyhän Sigfridin kappeliksi Aspuddeniin. ==Kuvia== Stefans-Church-Altar.jpg|Alttari Stockholm, Sankt Stefans kyrka - KMB - 16000200108350.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Svenska kyrkan Luokka:Tukholman kirkot Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Vasastaden
Drews

Drews on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Arthur Drews (s. 1865), saksalainen filosofi * Egon Drews (1926–2011), saksalainen ratameloja ja olympiamitalisti * Kristiina Drews (s. 1952), suomentaja * Paul Drews (1858–1912), saksalainen teologi * Stipe Drews (oik. Stipe Drviš, s. 1973), kroatialainen ammattilaisnyrkkeilijä.
Saksan kansallissymbolit

Saksan kansallissymbolit voivat ovat pääsääntöisesti epäsäännöllisä, koska maan perustuslaki ei mainitse valtion symboliksi lipun lisäksi mitään muuta. Tyyppi Kuva Symboli Muuta Lähde lippu Saksan lippu vaakuna Saksan vaakuna kansallislaulu Deutschlandlied ainoastaan laulun 3. säkeistö lasketaan kansallislauluksi Berliinissä sijaitseva Brandenburgin portti on ollut Berliinin muurin murtumisen jälkeen Saksan jälleenyhdistymisen symboli. == Lähteet == *
Arthur Drews

Arthur Drews (1865–1935) oli saksalainen filosofi. Hän oli Karlsruhen teknillisen korkeakoulun professori vuodesta 1898. Drews edustaa Saksan filosofiassa Eduard von Hartmannin kehittämää pessimististä maailmankatsomusta. Hänen käsitteli teologisia kysymyksiä teoksissaan Die Religion als Selbstbewusstsein Gottes (1906) ja Die Christusmythe (1909), jossa hän koettaa todistaa Kristusta taruolennoksi. Drews on myös työskennellyt monistisen liikkeen hyväksi Saksassa ja siinä tarkoituksessa julkaissut kokoomateoksen Der Monismus (1908).Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Drews, Arthur Drews kirjoitti monia kaunokirjallisia ja filosofisia esseitä. Hän yritti edetä yliopistourallaan Immanuel Kantin filosofiaa käsittelevillä esseillä, mutta akateemiset piirit hylkäsivät ne. Vuonna 1909 hän julkaisi Die Christusmythen ensimmäisen osan, mikä aiheutti suurta kohua. Kaksi vuotta myöhemmin hän lisäsi toisen osan, jossa hän kumosi vastustajiensa argumentit. Drewsin pääargumentit käsittelivät luotettavien aikalaislähteiden puutetta, vanhempien myyttien vaikutusta ja modernin teologian ongelmia. Hänen akateeminen uransa kärsi kiistoista, mutta hän jatkoi kirjoittamista. Drews julkaisi kirjasia muinaisen monismin historiasta ja omista uskonnollisista käsityksistään. Vuonna 1921 hän julkaisi teoksen, jossa Markuksen evankeliumi esitetään astromyyttisenä matkana eläinradan halki. Hän julkaisi esseitä Steinerin antroposofiaa vastaan ja astromytologian vaikutuksesta varhaiskristillisyyteen. Vuonna 1924 hän julkaisi kirjan kristinuskon kehittymisestä gnostilaisesta taustasta ja esitteli von Hartmanniin perustuvan yleisen psykologian. Hän julkaisi myös esseitä Jeesuksen historiallisuuden kieltämisestä ja Maria-myytistä. Vuonna 1931 ilmestyi kirja Wagnerista ja Nietzschestä. Vaikka Drews ei saanut tunnustusta akateemisissa piireissä, lehdissä julkaistujen lukuisten artikkeleiden ja esseiden määrä osoittaa, että hänen teoksensa herättivät laajaa kiinnostusta. Karelsruhen yliopisto ei kuitenkaan mainitse Drewsia lainkaan yliopiston historiaa käsittelevissä muistoartikkeleissaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Hochwanner

Hochwanner on Saksan Baijerin ja Itävallan Tirolin rajalla sijaitseva Wetterstein vuoristoon kuuluva vuori. Se on korkeudeltaan 2 744 metriä, joten se on Itävallan korkein vuori ja Saksan toiseksi korkein vuori Zugspitzen jälkeen. Hochwanner on turistien suosiossa. Australialainen kiipeilijäryhmä kiipesi vuorelle ensimmäisen kerran vuonna 1924. Vuori koostuu lähinnä erilaisista sedimenttikivilajeista, kuten kalkkikivestä. == Lähteet == Luokka:Saksan vuoret Luokka:Itävallan vuoret Luokka:Alppien vuoret Luokka:Baijerin maantiede Luokka:Tiroli
Tanssikortti

Tanssikortti on naisen tanssiaisissa käyttämä vihkonen, johon hän kirjaa muistiin sen iltaisten tanssipariensa nimet. Tavallisesti tanssikortit ovat paperisia, mutta joissain niistä on kankainen tai metallinen kansi. Kortti saattaa olla myös koristeellinen. Korttiin kiinnitettynä on naru ja sen päässä joskus myös kynä. Tanssin ajaksi naisen on tapana ripustaa kortti ranteeseensa tai pukuunsa roikkumaan. Tanssiaisten jälkeen nainen saattoi ottaa kortin mukaan muistoksi. Tanssiaisten järjestäjä lähettää tanssikortit kutsuvieraille postitse joitain viikkoja ennen tapahtumaa. Kortista käy vähintään ilmi illan kappaleiden lukumäärä. Myös kappaleiden nimet tai tanssilajit voi olla kirjattu ylös. Lisäksi kunkin kappaleen kohdalla on tyhjä rivi, johon kirjoittaa tanssiparin nimi. Mies saattaa varata naiselta tanssin etukäteen, jolloin nainen kirjoittaa hänen nimensä muistiin korttiin. Silloin nainen tietää, kenen kanssa hän on luvannut tanssia kunkin tanssin. Vaihtoehtoisesti nainen saattaa vain täydentää korttia illan mittaan. Lisäksi kortissa saattaa olla soittajien, tanssitoimikunnan jäsenien ja tiedekunnan vieraiden nimiä. Ensimmäiset tanssikortit otettiin käyttöön 1700-luvulla, mutta suurempaan suosioon ne nousivat vasta 1800-luvulla. Tuolloin ne olivat suosittuja ensin Wienissä ja sitten muualla Euroopassa. Yhdysvalloissa tanssikortit säilyivät yliopistotansseissa 1920–1930-luvuille asti. == Lähteet == Luokka:Tanssi Luokka:Paperi
Pääesikunta (Nigerian puolustusvoimat)

Nigerian pääesikunta (, DHQ) on Nigerian puolustusvoimien puolustusvoimain komentajan johtoesikunta, jonka ydin tehtävä on eri puolustushaarojen strategis-operatiivinen suunnittelu ja johtaminen. Pääesikunta perustettiin vuoden 1979 presidentinvaalien jälkeen. Se kuitenkin lakkautettiin vuonna 1983, ennen kuin perustettiin uudelleen vuonna 1985. == Lähteet == Luokka:Nigerian asevoimat
Bobotogʻ

Bobotogʻ (uzbekinkielinen nimitys) tai Bobokūh (, vuoteen 2023 saakka Babatag tai Bobotoğ) on vuorijono Tadžikistanin lounaisosan ja Uzbekistanin Surxondaryon alueen rajalla. Se erottaa toisistaan Kofarnihon- ja Surxondaryojokien vesistöalueet. Koillis-lounaissuuuntainen vuorijono ulottuu Hisorin laaksosta Amudarjaan. Sen pituus on 125 ja leveys 30–40 kilometriä. Korkein kohta on Zarkosavuori (noin 2 290 metriä). Vuoret koostuvat etupäässä kalkkikivestä, savesta, silttikivestä ja hiekkakivestä. Itärinne on jyrkkä ja kapea, länsirinne loiva ja leveä. Alueella on paljon karsti-ilmiöitä. Vuorten rinteillä kasvaa manteli- ja pistaasimetsiköitä. Eläinkuntaan kuuluu kierteissarvivuohi. Rinteillä laidunnetaan karjaa ja laaksoissa harjoitetaan maanviljelyä. Alue kärsii eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta. ==Lähteet== Luokka:Tadžikistanin vuoristot Luokka:Uzbekistanin vuoristot
Boysuntogʻ

Boysuntogʻ (uzb. kyrill. Бойсунтоғ, ) on Hisorvuorten lounainen sivuhaara pääosin Surxondaryon alueella Uzbekistanissa. Koillis-lounaissuuntaisen vuorijonon pituus on 150 kilometriä. Sen keskikorkeus on 2 500–3 000 metriä. Korkein kohta on Xoʻjapiryox (4 425 metriä). Boysuntogʻvuorten osia ovat koillisesta lounaaseen Kushtang, Ketmonchopti, Sarimas ja Suvsiztogʻ. Niiltä saavat alkunsa Sheroboddaryo- ja Surxondaryojoet. Vuoret koostuvat etupäässä graniitista, granodioriitista, gneissistä ja liuskekivestä. Kaakkoisrinteet ovat jyrkät ja luoteisrinteet loivat. Seudun vuotuinen sademäärä on 445–800 millimetriä. Vuorten rinteillä on niittyjä, harvaa katajametsää ja hedelmäpuita. Alueella harjoitetaan karjanhoitoa, keinokasteltua maanviljelyä ja puutarhanhoitoa. Luonto on kärsinyt eroosiosta ja liiallisesta laiduntamisesta. Tulvat ja maanvyöryt ovat yleisiä. ==Lähteet== Luokka:Uzbekistanin vuoristot
Carl Möller

Carl Möller (1857–1933) oli ruotsalainen arkkitehti, joka johti Ruotsin yli- intendentinvirastoa (vuodesta 1918 rakennushallitus) vuosina 1904–1924. Arkkitehtina hänet tunnetaan muun muassa suunnittelemistaan kirkoista. ==Töitä== 2033S-t Johannes kyrka.jpg|Pyhän Johanneksen kirkko (1890) Johannes skola, 2012 H.JPG|Johanneksen kansakoulu (Roslagsgatan 61, 1891) Gustaf Adolfskyrkan 2010.JPG|Kustaa Aadolfin kirkko (1892) Villa Lusthusporten 2015b.jpg|Villa Lusthusporten Djurgårdenissa (1898) Stefanskyrkan view2.jpg|Pyhän Tapanin kirkko (1904) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu

Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu oli Lempäälässä vuosina 1953–1976 toiminut yksityinen oppikoulu. Koulun omisti Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun kannatusyhdistys.Suomen yksityisten oppikoulujen digitaalinen matrikkeli : Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulu 1953-1976 Koulu toimi aluksi viisiluokkaisena ja sai luvan laajentua 8-luokkaiseksi 1959. Koulu sai oikeuden antaa keskikoulutodistuksia 1957 ja ylioppilastutkinto-oikeuden 1962. Aluksi koulu toimi vuokratiloissa Lempäälän kirkonkylän kansakoulun kiinteistössä ja Lempäälän Manttaalitalossa. Oma arkkitehti Jaakko Ilveskosken suunnittelema punatiilinen koulutalo valmistui Lempäälän kanavan lähelle 1958 ja sitä laajennettiin 1966. Koulun toimintaa jatkoivat vuoden 1976 jälkeen Lempäälän- Vesilahden peruskoulun yläaste ja Lempäälän lukio. Yhteiskoulun rakennuksessa toimi sittemmin lukio, kansalaisopiston ja viimeksi erityiskoulu vuoteen 2017 saakka. Koulurakennus purettiin 2019 ja sen paikalle valmistui 2021 uusi Kanavan koulu, joka on betonirunkoinen julkisivumateriaalin ollessa hirsi (massiivipuu). Heikki Laurila : Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun rakennuksen kohtalo, Lempäälän-Vesilahden Sanomat 12.10.2017Kirsi Niukko ja Jari Heiskanen : Kanavan koulun rakennusinventointi ja dokumentointi, Kulttuuriympäristöpalvelut Heiskanen&Luoto; Oy 2017Kanavan koulu pyritään purkamaan huhtikuun loppuun mennessä, Lempäälän-Vesilahden Sanomat 14.11.2018 (Tilaajille)YIT projektit : Kanavan koulu, hirsirakenteinen yläkoulu Lempäälään == Rehtorit == * 1953–1958 Harri Einola * 1958-1972 Jouko Karanko * 1972–1976 Kauko Palmu == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Lempäälän- Vesilahden yhteiskoulun kannatusyhdistys r.y., 1952-1979 ; Lempäälän- Vesilahden koulutustuki r.y., 1979-; teksti Senja Harjula, Vappu Tiitola, historiikkitoimikunta Sakari Tapola, puheenjohtaja ym. Lempäälän-Vesilahden koulutustuki, Lempäälä 1982 * Ylioppilaita 50 vuotta: Lempäälän-Vesilahden yhteiskoulun ja Lempäälän lukion historiikki sekä ylioppilaat 1962-2011; toimitus Erkki Hytönen, Hannu Tiensuu. Lempäälän-Vesilahden Koulutustuki - Lempäälän kunta, Lempäälä 2012 ISBN 978-952-93-0528-5 * Ritva Mäkelä : Tuhannen tarinan talo: Lempäälän-Vesilahden Yhteiskoulusta Kanavan kouluksi. Lempäälän kunta, sivistystoimi, Lempäälä 2019 ISBN 978-952-99940-8-3 Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Lempäälä
Marry My Husband

Marry My Husband () on televisioyhtiö tvN:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Park Min-young, Na In-woo, Lee Yi-kyung ja Song Ha-yoon. Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Prime Videossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2020-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:tvN:n televisiosarjat
Prem Chopra

Prem Chopra (, ; s. 23. syyskuuta 1935 Lahore, Punjab, Brittiläinen Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Noin 400 elokuvassa näytellyt Chopra tunnetaan parhaiten monista roiston rooleistaan. Hän on voittanut kaksi Filmfare Awards -palkintoa, parhaasta miessivuosasta elokuvasta Do Anjaane vuonna 1977 sekä elämäntyöstä vuonna 2023. == Yksityiselämä == Chopra meni naimisiin Uma Malhotran, Raj Kapoorin vaimon Krishnan sisaren, kanssa vuonna 1969. Heillä on kolme tytärtä. == Valikoitu filmografia == * Hare Rama Hare Krishna (1971) * Daag (1973) * Bobby (1973) * Kaala Patthar (1979) * Ali Baba ja 40 rosvoa (Alibaba Aur 40 Chor, 1980) * Nagina (1986) * Koi… Mil Gaya (2003) * Bunty Aur Babli (2005) * Salaam-e-Ishq (2007) * Delhi-6 (2009) * Viidakkojengi (Delhi Safari, 2012) * Animal (2023) == Palkinnot == * Filmfare Awards ** 1977: Paras miessivuosa – Do Anjaane ** 2023: Elämäntyöpalkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lempäälän Manttaalitalo

Lempäälän Manttaalitalo on Lempäälän keskustassa Manttaalitie 1:ssä sijaitseva 1933 valmistunut kokous- ja juhlatilaisuuksien pitopaikka. Talossa on vuokrattavana myös useita pienempiä huoneistoja liiketiloiksi ja toimistokäyttöön. Talviaikaan talolla pidetään tansseja. Talon omistaa Maataloustuottajain Lempäälän Yhdistys MTK - Lempäälä ry.Lempäälän ManttaalitaloTanssiin.fi : ManttaalitaloKuntahakemisto.fi : Lempäälän Manttaalitalo Manttaalitalo rakennettiin alunperin Lempäälän suojeluskuntataloksi 1931–1933 ja talon vihkiäiset olivat 26. maaliskuuta 1933. Talo edusti rakennustyyliltään lähinnä 1920-luvun klassisismia. Talon suunnitteli rakennusmestari Kaarlo Grönlund ja talon juhlasalin näyttämökulissit taiteilija Uuno Eskola. Osittain kolmikerroksinen rakennus oli kooltaan 30 kertaa 18 metriä. Kellarikerroksessa sijaitsi talouskellari. puusuoja, konehuone ja 25 metrin pienoiskiväärirata. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsi juhlasali eteisineen ja vaatesäilöineen. ravintola keittiöineen sekä kaksi pienempää kokoushuonetta. Toisessa kerroksesta oli tilava halli, lottien ja suojeluskunnan kansliahuoneet, varasto sekä kaksi näyttelijäin huonetta ia vahtimestarin asunto.Lempäälän suojeluskuntatalo vihitään tarkoitukseensa huomenna, Aamulehti, 25.03.1933, nro 82, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 23.06.2024Isänmaallinen juhlapäivä Lempäälässä eilen. Vapautuksen 15-vuotismuistoa ja suojeluskuntatalon vihkiäisiä vietettiin kohottavin juhlallisuuksin, Aamulehti, 27.03.1933, nro 83, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 23.06.2024 Jatkosodan alkaessa Lempäälän suojeluskuntatalolla perustettiin Jalkaväkirykmentti 23:n I pataljoona 19. – 21. kesäkuuta 1941.Jalkaväkirykmentti 23 + Er.P 15 ja Er.P 21 - Jatkosota. Lempäälän Suojeluskuntatalo, I pataljoonan perustaminen ja siirtyminen Lempäälän rautatieasemalle junakuljetukseen, sotapolku.fi Suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen Manttaalitalosta tuli maataloustuottajain toiminnan keskus.Erkki Koivisto : Tekemisen makua MTK- Lempäälän pitkällä taipaleella – entisestä suojeluskuntatalosta tuli maataloustuottajien toiminnan keskus, Lempäälän-Vesilahden Sanomat 5.11.2020 (Tilaajille) Manttaalitalon pihassa on 1997 pystytetty Sotiinlähdön muistokivi ja talon seinässä on suojeluskuntatalon muistolaatta.Lempäälän muistomerkit ja taideteokset ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Youtube-videoita Lempäälän Manttaalitalolla pidetyistä tansseista Luokka:Suojeluskuntatalot Luokka:Seurantalot Luokka:Tanssilavat Luokka:Lempäälän rakennukset ja rakennelmat
Leonidas Stergiou

Leonidas Stergiou (s. 3. maaliskuuta 2002 Wattwil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Stuttgartia, jossa hän oli jo kauden 2023–2024 lainalla. Kotimaassaan hän on edustanut St. Gallenia. Hän on pelannut Sveitsin A-maajoukkueessa vuodesta 2022. Stergiou siirtyi St. Gallenin junioreihin vuonna 2015 ja nousi edustusjoukkueeseen helmikuussa 2019. Seuraavalla kaudella hän kuului vakiokokoonpanoon ja teki maalin heinäkuussa 2020 Neuchâtel Xamaxia vastaan. Hän pelasi kauden 2022–2023 loppuun mennessä 139 Sveitsin Superliigan ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän oli kauden 2023–2024 lainalla saksalaisseura Stuttgartissa. Hän pelasi 15 bundesliigaottelua ja teki toukokuussa maalin kotivoitossa Bayern Müncheniä vastaan. Stergiou pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi yhteensä viisi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 2021 ja 2023. Jälkimmäisessä turnauksessa hän oli joukkueen kapteeni. Stergiou pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Portugalia vastaan. Seuraavat maaottelunsa hän pelasi kesäkuussa 2024. EM-kilpailuissa 2024 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa alkulohko- ottelussa ja Italiaa vastaan pelatussa neljännesvälieräottelussa. Hän on pelannut EM-kilpailujen loppuun mennessä kuusi A-maaottelua, joissa kaikissa hän on tullut vaihdosta kentälle. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lempäälän Nuorisoseurantalo

Lempäälän Nuorisoseurantalo on Lempäälän keskustassa Iluksentie 5:ssä sijaitseva seurantalo, jota vuokrataan myös juhlatilaisuuksia ja harrastustoimintaa varten. Talossa on teatteritoimintaa (Lempäälän Nuorisoseuran teatteri) ja siellä järjestetään erilaisia kursseja eri- ikäisille. Lempäälän Nuorisoseura ry perustettiin 23. kesäkuuta 1895 ja seurantalo valmistui vuonna 1903.Lempäälän Nuorisoseura ry : Seurantalo ==Lähteet== Luokka:Seurantalot Luokka:Lempäälän rakennukset ja rakennelmat