EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja

Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja (Henry: Portrait of a Serial Killer) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut psykologinen kauhu- ja rikoselokuva, jonka ohjasi John McNaughton. Elokuva kertoo sattumanvaraisesti tappavasta sarjamurhaajasta Henrystä, jota esittää Michael Rooker. Henryn ja Otiksen hahmot perustuvat väljästi oikeisiin sarjamurhaajaajiin Henry Lee Lucas ja Ottis Toole. Elokuva kuvattiin 16 mm filmille alle kuukaudessa 110 000 dollarin budjetilla. Belgialaisen psykiatrin Samuel Leistedtin tutkimusryhmä kartoitti elokuvia sen perusteella, missä on onnistunein psykopaatisen hahmon kuvaus. Kolme onnistuneinta olivat: Anton Chigurh elokuvassa Menetetty maa, Hans Beckert elokuvassa M – kaupunki etsii murhaajaa ja Henry elokuvassa Henry Lee Lucas – sarjamurhaaja. ==Näyttelijät== == Kohtelu Suomessa == Valtion elokuvatarkastamo asetti ennakkotarkastuksessa 2.4.1992 elokuvalle raaistavana ikärajan KK (Kokonaan kielletty). Luokitus esti laillisen esittämisen ja levittämisen Suomessa. Uusintatarkastuksessa kesäkuussa lähes kolmella minuutilla leikattu elokuva sai tarkastamolta ikärajan K18, joten elokuvaa sai siten esittää elokuvateatterissa. Videolain voimassa ollessa filmiä ei kuitenkaan saanut myydä tai vuokrata videokaseteilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Kokonaan kielletyt elokuvat Suomessa
Suomalainen Pursiseura

pienoiskuva|Sirpalesaari lännestä, etualalla saaren länsipuolen aallonmurtaja. Suomalainen Pursiseura eli SPS perustettiin 1913, kesäkuun 28. päivänä 1913. Seuran ensimmäinen satama oli Helsingin Nihtisaaressa. Nihtisaaresta SPS joutui muuttamaan Sompasaaren rakentamisen tieltä vuonna 1961. SPS:n muuttaessa Merisataman Sirpalesaareen käyttökelpoisia rakennuksia olivat vain telakkarata ja iso venevaja, joka tosin vapautui Helsingin satamalaitoksen hallinnasta vasta vuonna 1963, jolloin myös SPS:n seura- ja toimistorakennukset valmistuivat. Arkkitehtina toimi seuran pitkäaikainen jäsen Esko Lehesmaa. Aallonmurtaja rakennettiin Nihtisaaresta louhituista kivistä, jotka Sompasaaren alueen räjäytystöiden edetessä kuljetettiin vähitellen Sirpalesaareen. Työt saatiin valmiiksi vuonna 1967.SPS:n historiaa seuran kotisivuilla Vuonna 2012 seuralla on vajaat 500 jäsentä. Seuran itäisellä naapurisaarella eli Liuskasaarella toimii pursiseura Helsingfors Segelsällskap. ==Menestyviä purjehtijoita== SPS oli kaupungin ensimmäinen suomenkielinen pursiseura. Vuosien mittaan Suomalaisesta Pursiseurasta muodostui harvojen, mutta hyvin menestyneiden kilpapurjehtijoiden seura. Erityisesti 1920-luku oli SPS:läisten kilpapurjehtijoiden kulta-aikaa. Vuoden 1928 suurimmaksi saavutukseksi on ilman muuta luettava Bertel "Ruma" Bromanin pronssimitali jollaluokassa Amsterdamin olympialaisissa. Broman oli aiemmin ollut HSSn jäsen, mutta liittyi Suomalaiseen Pursiseuraan pian sen perustamisen jälkeen. Tavallisesti hän kilpaili kotivesillä jollaa suuremmilla veneillä. Viime aikoina SPS:n purjehtijoista menestynein on ollut Thomas Johanson joka saavutti olympiavoiton 49er-luokassa vuonna 2000, hänen laserluokan EM:nsä vuonna 1991 ja 1992 sekä saman luokan MM vuonna 1993. ==SPS:n kommodorit== Vuodet Kommodori W. O. Lille 1913-1919 Arne Uusikylä 1920-1922 Otto Engb. Jaatinen 1922-1934 Toivo Aro 1935-1951 Pentti Heikkilä 1952-1955 Pauli Puromies 1956-1957 Jukka Koskimies 1958 Mikko Pitkäniemi 1959-1969 Esko Lindström 1970-1973 Antti Erkkilä 1974-1975 Pekka Karvonen 1976-1980 Yrjö Kaukiainen 1981-1986 Antero Molander 1987-1990 Juhani Kulovesi 1991-1996 Olli Herva 1997-2005 Matti Purasjoki 2006-2007 Heta Leppävuori 2008-2013 Jukka Honkimaa 2014-2017 Petri Wilska 2018-2019 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * SPSn kotisivut * www.facebook.com/pages/SPS- Suomalainen-Pursiseura/288486257902017 * Yrjö Kaukiainen - Esko Lehesmaa - Pirkko Leino-Kaukiainen: Suomalainen Pursiseura 1913-1988. Luokka:Suomalaiset pursiseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat
Larry Dunn

Larry Dunn, alk. Lawrence Dunhill (s. 19. kesäkuuta 1953 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hän soitti Earth, Wind & Fire -yhtyeessä vuodesta 1972 vuoteen 1983 ja aloitti 1990-luvulla oman soolouransa. Dunn on valittu Earth, Wind & Firen jäsenenä Rock and Roll Hall of Fameen ja Songwriters Hall of Fameen. Dunn soitti Earth, Wind & Firessä eri kosketinsoittimia, mukaan lukien pianoa, urkuja, klavinettia ja syntetisaattoria. Hän oli mukana säveltämässä monia yhtyeen hiteistä, mukaan lukien Grammy Hall of Fame -palkittua kappaletta ”Shining Star” vuoden 1975 albumilta That’s the Way of the World. Dunn omistaa Source Productions -nimisen tuotantoyhtiön, jonka kautta hän on tuottanut muun muassa mainos- ja elokuvamusiikkia. == Diskografia == === Earth, Wind & Fire === :Ks. Earth, Wind & Firen diskografia. === Sooloartistina === *Lover’s Silhouette: The Fire (1992) *N2 the Journey (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat Luokka:Rock and Roll Hall of Fame Luokka:Songwriters Hall of Fame
John Kander

John Harold Kander (s. 18. maaliskuuta 1927 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan ennen kaikkea pitkästä yhteistyöstään Broadwaylla sanoittaja Fred Ebbin kanssa. Kanderin ja Ebbin tunnetuimpiin näytelmiin kuuluvat Cabaret, Woman of the Year ja Chicago. Hän sävelsi tunnuskappaleen ”New York, New York” Martin Scorsesen ohjaamaan samannimiseen elokuvaan. == Elämä ja ura == Kander opiskeli musiikkia Columbian yliopistossa New Yorkissa. Broadway-uransa hän aloitti 1950-luvun jälkipuoliskolla harjoituspianistina ja sovittajana. Hän toimi kapellimestarina ja kuoronjohtajana Rhode Islandilla sijaitsevassa Warwick Musical Theatressa. Hänen ensimmäinen itse säveltämänsä näytelmä oli James ja William Goldmanin kanssa yhteistyössä tehty A Family Affair vuonna 1962. Kander tutustui vuonna 1964 sanoittaja Fred Ebbiin, josta tuli hänen uransa merkittävin musiikillinen yhteistyökumppani. Heidän ensimenestyksensä oli Barbra Streisandin tunnetuksi tekemä kappale ”My Coloring Book”. Kander ja Ebb tekivät yhdessä kokonaisen teatterimusikaalin Golden Gate, mutta näytelmää ei koskaan otettu tuotantoon. Liza Minnelli näytteli heidän ensimmäisessä näyttämölle asti päätyneessä musikaalissaan Flora, the Red Menace. Vuonna 1966 sai ensi-iltansa Cabaret, joka oli Kanderin ja Ebbin musikaaliversio John Van Drutenin näytelmästä I Am a Camera. Näytelmä palkittiin seitsemällä Tonylla ja siitä tehtiin vuonna 1972 elokuvaversio (myös nimeltään Cabaret). Liza Minnelli voitti parhaan naisnäyttelijän Oscarin roolistaan elokuvassa. Vuoden 1975 musikaali Chicago ei saavuttanut aluksi suurta suosiota. Vuonna 1996 se otettiin uudelleen ohjelmistoon ja sitä on esitetty Broadwaylla siitä lähtien, mikä tekee Chicagosta Broadwayn historian kolmanneksi pisimpään esitetyn näytelmän. Musikaalin pohjalta tehtiin vuonna 2002 elokuva Chicago, jonka pääosia esittivät Renée Zellweger, Catherine Zeta-Jones ja Richard Gere. Musikaalielokuvalle harvinaisena saavutuksena elokuva palkittiin parhaan elokuvan Oscarilla. Kander ja Ebb tekivät musiikin Martin Scorsesen elokuvaan New York, New York. Elokuvan menestyneimmäksi kappaleeksi tuli Liza Minnellin laulama ”New York, New York”, josta Frank Sinatra teki hitin vuoden 1980 nauhoituksellaan. Vuonna 1981 Kanderin ja Ebbin Broadway-musikaali Woman of the Year palkittiin viidellä Tony-palkinnolla. Kander teki uransa jälkipuoliskolla musiikkia lukuisiin elokuviin, mukaan lukien Kramer vastaan Kramer (1979), Yön hiljaisuudessa (1982) ja Tilaa sydämessä (1984). Fred Ebb kuoli vuonna 2004. Hänellä ja Kanderilla oli yhä kesken useita teatteriprojekteja, mukaan lukien musikaalit Curtains, The Visit ja All About Us. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Songwriters Hall of Fame
Tawadros II

Tawadros II (kopt. Ⲡⲁⲡⲁ Ⲁⲃⲃⲁ Ⲑⲉόⲇⲱⲣⲟⲥ, , syntymänimeltään Wagih Sobhi Baki Soliman, ; 4. marraskuuta 1952 Al-Mansura) on 118. Aleksandrian paavi eli Aleksandrian koptilais-ortodoksinen kirkon johtaja. Hänet valittiin tehtäväänsä marraskuussa 2012 aikaisemmin samana vuonna kuolleen Shenouda III:n seuraajaksi. Sulaymān opiskeli 1970-luvulla farmasiaa Aleksandrian yliopistossa ja ryhtyi munkiksi vuonna 1988. Hänet nimitettiin Al-Buhairan hiippakunnan piispaksi vuonna 1997 nimellä Tawadros. Paaviksi Tawadros valittiin 4. päivänä marraskuuta 2012. Ehdokkaita oli yhteensä kolme ja valinta suoritettiin arpomalla. Ehdokkaiden nimet oli kirjoitettu paperilapuille, joista arpojana toiminut poika valitsi silmät sidottuina yhden. Paavin tehtävään vihkiminen tapahtui 18. marraskuuta. ==Lähteet== Luokka:Aleksandrian paavit Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grumman F-9 Cougar

pienoiskuva|Grumman F-9 Cougarin projektiokuvat. Grumman F-9 Cougar on Grummanin valmistama laivaston suihkuhävittäjä. Nuolisiipinen Cougar kehitettiin suorasiipisestä F9F Pantherista. Konetyypin ensilento lennettiin 20. syyskuuta 1951.http://www.airvectors.net/avf9f.html Viimeiset F9F-8T / TF-9J -harjoitushävittäjät palvelivat vuoteen 1974 saakka. F9F-8 -mallin aseistukseksi tuli heinäkuusta 1956 lähtien neljä AIM-9 Sidewinder -ilmasta ilmaan ohjusta.http://www.joebaugher.com/navy_fighters/f9_11.html Muu aseistus käsitti neljä 20 mm konetykkiä, sekä 908 kg raketteja taikka pommeja.Crosby 2004: s. 63 F-9 Cougar kykeni ylittämään äänen nopeuden loivassa syöksyssä. Sen huippunopeus vaakalennossa oli 1 041 km/h ja lakikorkeus 15 240 metriä. ==Lähteet== *Crosby, Francis: Modern Fighter Aircraft, Southwater Books/Anness Publishing, 2004, London England (s. 63) ISBN 1-84215-991-7 ==Aiheesta muualla== *Military Factory: Grumman F9F Cougar *Avionslegendaires: Grumman F-9 Cougar, la version à aile en flèche du Panther *Grumman F9F-6P Cougar F-009 Cougar Luokka:Yhdysvaltalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1950-luvun hävittäjälentokoneet
XL (yhtye)

XL on suomalainen jazzyhtye. Vuonna 1992 perustettu yhtye lopetti aktiivisen toimintansa vuonna 2004. XL palasi jälleen konserttilavoille 2012 perustamisensa 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Samalla julkaistiin myös yhtyeen kokoelmalevy. XL on tehnyt yhteistyötä useiden merkittävien koti- ja ulkomaisten muusikoiden kanssa. Sen kanssa ovat esiintyneet muun muassa Pekka Pohjola, Michael Brecker, Marzi Nyman ja Jukka Perko. ==Jäsenet== *Arttu Takalo – vibrafoni *Jarmo Saari – kitara *Tuure Koski – basso *Tomi Salesvuo – rummut *DJ Bunuel – dj ==Diskografia== * * * * * * * ==Lähteet== *XL-yhtyeen kotisivut Luokka:Suomalaiset jazzyhtyeet
Grumman F-11 Tiger

Grumman F-11 Tiger on Grummanin valmistama yhdysvaltalainen laivaston suihkuhävittäjä. Nuolisiipinen Tiger oli Grummanin ensimmäinen yliäänihävittäjä.http://www.history.navy.mil/nan/backissues/1970s/1973/Sep73.pdf Konetyypin ensilento lennettiin 30. heinäkuuta 1954.http://www.joebaugher.com/navy_fighters/f11_1.html Se oli lentotukialuskäytössä vain neljä vuotta, vuodesta 1957 vuoteen 1961, jolloin Vought F8U Crusader syrjäytti sen. F-11 kuitenkin säilyi käytössä harjoitushävittäjänä vuoteen 1967, ja taitolentoryhmä Blue Angelsin koneena vuoteen 1968. Tigerin voimanlähteenä oli palveluskäytössä epäluotettavaksi osoittautunut brittiläisen Armstrong Siddeley Sapphiren lisenssiversio Wright J65-W-18. ==Tekniset tiedot== ==Lähteet== == Kirjallisuutta == *Crosby, Francis: Modern Fighter Aircraft, Southwater Books/Anness Publishing, 2004, London England (s. 65) ISBN 1-84215-991-7 == Aiheesta muualla == *Avionslegendaires: Grumman F-11 Tiger, le félin des Blue Angels *Militaryfactory: Grumman F11F / F-11 Tiger Carrier-Borne High Performance Fighter *http://www.combatairmuseum.org/aircraft/grummanf11f.html *http://www.blueangels.org/Aircraft/Stick/F11/Stickm4.htm#grissom *http://www.aerofiles.com/tiger-tail.html Luokka:Yhdysvaltalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1950-luvun hävittäjälentokoneet F-011 Tiger
Aukštaitijan kansallispuisto

Aukštaitijan kansallispuisto on Liettuan vanhin kansallispuisto. Se perustettiin jo Neuvostoliiton aikana nimellä Liettuan SNT:n kansallispuisto. Maan koillisosassa sijaitseva kansallispuisto kattaa osan Aukštaitijan eli Ylä-Liettuan metsä- ja järvialueesta. Kansallispuistossa on myös kulttuurinähtävyyksiä, esimerkiksi kuusi vanhaa myllyä, joista tunnetuin sijaitsee Ginučiain kylässä. Alueen suurin järvi on 8,29 neliökilometrin laajuinen Kretuonas. Alueella on myös Liettuan syvin järvi Tauragnas, joka on 60,5 metriä syvä. Eräs alueen järvistä on Baluošasjärvi, jonka keskellä on suuri saari, jonka keskellä on järvi, jonka keskellä on pieni saari. Puiston alueella on myös jokia ja puroja, jotka muodostavat vesistöverkoston. Yksi joki on nimeltään Žeimane, joka virtaa puiston aluella 22 kilometriä. Puiston alueella esiintyy merikotkia ja haikaroita. Alueella on 300-1100-luvuilta peräisin oleva vanha hautausmaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Liettuan suojelualueiden yhdistyksen sivut (parkai.lt) * Lyhyesti Liettuan kansallispuistoista (visitlithuania.net) Luokka:Liettuan kansallispuistot
Greatest Hits 87–97

__NOTOC__ Greatest Hits 87–97 on Kylie Minoguen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Se sisältää kappaleita albumeilta Kylie (1988), Enjoy Yourself (1989), Rhythm of Love (1990), Let's Get to It (1991), Greatest Hits (1992), Kylie Minogue (1994) ja Impossible Princess (1997). == Kappaleet == === CD 1 === #I Should Be So Lucky #The Loco-Motion (7" Mix) #Hand on Your Heart #Got to Be Certain #Better the Devil You Know #Wouldn’t Change a Thing #Celebration #Never Too Late #What Do I Have to Do (7" Remix) #Je Ne Sais Pas Pourquoi #Where in The World? #Step Back in Time #Especially for You (feat. Jason Donovan) #Say the Word – I'll Be There #Shocked (DNA Mix) #Word Is Out #Made in Heaven #What Kind of Fool (Heard All That Before) #Give Me Just a Little More Time #Finer Feelings #If You Were with Me Now (feat. Keith Washington) #Tears on My Pillow === CD 2 === #Confide in Me #Put Yourself in My Place #Did It Again #Breathe #Hand on Your Heart (W.I.P. 2002 Mix) #I Should Be So Lucky (Extended Mix) #The Loco-Motion (OZ Tour Mix) #Wouldn’t Change a Thing (The Espagna Mix) #Step Back in Time (Harding/Curnow Remix) #Shocked (Harding/Curnow Mix) #Better the Devil You Know (Movers & Shakers Alternative 12" Mix) #What Do I Have to Do? (Movers & Shakers 12" Mix) == Aiheesta muualla == *Kylie Minoguen virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Kylie Minoguen albumit Luokka:Kylie Minoguen DVD:t
Kokemäen maatalousmuseo

Kokemäen maatalousmuseo on Kokemäen Tulkkilassa sijaitseva kotiseutumuseo. Se toimii vuonna 1838 rakennetussa entisessä viljamakasiinissa aivan Kokemäen kirkon kupeessa. Museon perusti vuonna 1927 Kokemäen kotiseutuyhdistys. Se oli aluksi entisessä myllyssä, josta museo siirrettiin nykyiselle paikalleen vanhaan pitäjänmakasiiniin vuonna 1936. Maatalousmuseon kokoelmien kartuttaminen oli aloitettu jo ennen sen perustamista. Museon perusnäyttely on edelleen lähes alkuperäisessä asussaan. Kokemäen maatalousmuseon näyttelytilat sijaitsevat kolmessa kerroksessa. Ne käsittävät laajan kokoelman eri aikakausien maatalouden työvälineitä. Maatalousesineiden lisäksi museossa on eri alojen käsityöläisten välineitä sekä ase- ja rahakokoelma. Näytteillä on myös paikkakunnalta löydettyjä kivi- ja rautakautisia esineitä. Kokemäen maatalousmuseo on avoinna lähinnä kesäaikaan, jolloin paikalla on myös opastus. ==Lähteet== *Museoraitti, Kokemäen maatalousmuseo ja ulkomuseo *Nopsa Travels, Kulttuurihistoriaa Satakunnassa ==Aiheesta muualla== *Kokemäen kaupungin kotisivut Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Kokemäen historia Luokka:Satakunnan nähtävyydet Luokka:Maatalousmuseot
Kokemäen ulkomuseo

Kokemäen ulkomuseo sijaitsee noin kilometrin päässä Kokemäen kaupungin keskustasta Kauvatsalle johtavan yhdystie 2470:n varrella. Se koostuu yhteensä 15 rakennuksesta, jotka siirrettiin Kuoppalassa olevalle alueelle vuosina 1962–1963. Merkittävin rakennus on 1790-luvulla Pälpälän kylään rakennettu Yli-Pälpälän tilan päärakennus. Se on sisustettu 1800-luvun tyyliin ja käsittää pirtin, kaksi kamaria, porstuan sekä pakarin. Alueella on myös satakuntalaisia aittoja, savusauna sekä sepän paja ja juhlatilaksi rakennettu talo. Erikoisuutena on lisäksi vanha miilunpolttajan taukotupa ja ruotsalaistyylinen aitta, joka on rakennettu Kravin kanavan kaivutöiden aikana 1800-luvun alussa. Aitan rakentajat olivat suomalaista sotaväkeä, mutta ruotsalaisen työnjohdon ohjeiden mukaan tehty aitta on satakuntalaisesta tyylistä poikkeava ruotsalaismallinen. ==Lähteet== *Museoraitti, Kokemäen ulkomuseo *Kokemäen kaupunki, museot Luokka:Suomen ulkoilmamuseot Luokka:Kokemäen historia Luokka:Satakunnan nähtävyydet
Luontotalo Arkki

Luontotalo Arkki on Porissa sijaitseva luonnontieteellinen museo. Se perustettiin vuonna 2000 Satakunnan Museon luonnontieteelliseksi osastoksi. ==Rakennus== Luontotalo Arkki sijaitsee aivan Porin keskustassa Pohjoispuiston varrella olevassa entisessä Porin kaupungin puhelinlaitoksen talossa, joka on valmistunut vuonna 1928. Arkkitehti Birger Federleyn suunnittelemaan rakennukseen valmistui vielä lisäsiipi vuonna 1950. Kaupungin puhelinlaitos siirtyi pois tiloista 1990-luvun alussa ja vuosikymmenen puolivälissä alettiin suunnittelemaan Satakunnan Museon luonnonhistoriallisen osaston perustamista rakennukseen. Talo remontoitiin perusteellisesti ja 1970-luvulta asti suunnitelmissa ollut hanke toteutui lopulta, kun Luontotalo Arkki avattiin maaliskuussa 2000. Museon perusnäyttely valmistui vanhaan kaapelihalliin, lisäksi rakennettiin muun muassa luentosali. ==Näyttely ja muut tilat== Luontotalo Arkki on erikoistunut esittelemään Satakunnan luontoa ja eläimistöä. Sen kokoelmissa on satoja täytettyjä nisäkkäitä ja lintuja sekä linnunmunia. Lisäksi kokoelmat käsittävät useita tuhansia hyönteisnäytteitä. Niihin kuuluu muun muassa kaksi merkittävää perhoskokoelmaa. Kokoelmista osa on esillä museon perusnäyttelyssä, lisäksi toinen perhoskokoelma on erillisessä perhoshuoneessa. Perhoskokoelmassa on suomalaisten lisäksi myös trooppisia lajeja. Perusnäyttelyn ohella Luontotalo Arkissa on vaihtuvia näyttelyitä sekä luentosali, jossa luentotilaisuuksien lisäksi esitetään elokuvia. Museon tiloissa on myös kahvila sekä museokauppa. Museon pihamaalla on satakuntalaista kallioperää esittelevä Kivipiha Jotuni. Arkin ensimmäinen perusnäyttely käsitteli satakuntalaista kosteikkoluontoa ja oli esillä syyskuuhun 2011 saakka. Uusi perusnäyttely avautui yleisölle toukokuussa 2013. Luontotalo Arkilla on myös julkaisutoimintaa. Tähän mennessä on ilmestynyt muun muassa Satakunnan historiallisia puistoja ja puutarhoja esittelevä teos. ==Lähteet== *Luontotalo Arkin kotisivut *Museot.fi ===Viitteet=== Luokka:Porin museot Luokka:Suomen luonnontieteelliset museot Luokka:Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset Luokka:Teljä
Nesteunssi

Nesteunssi (, lyhennettynä fl oz, fl. oz. tai oz. fl.) on brittiläisen yksikköjärjestelmän tilavuuden mittayksikkö. Brittiläisessä järjestelmässä nesteunssi on 1/160 brittiläistä gallonaa eli 1/20 pintiä ja vastaa SI- yksiköissä noin 28,4 millilitraa. Amerikkalaisessa järjestelmässä nesteunssi on 1/128 amerikkalaista gallonaa eli 1/16 pintiä ja vastaa noin 29,6 millilitraa. Luokka:Tilavuusyksiköt
M/S Majesty of the Oceans

M/S Majesty of the Seas on Royal Caribbean International -varustamon vuonna 1992 Ranskassa valmistettu risteilyalus. == Rakentaminen == Alus tilattiin Chantiers de l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla B30 ja alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1991. Alus luovutettiin 27. maaliskuuta 1992 Norjaan Osloon rekisteröidylle Majesty of the Seas -yhtiölle, joka luovutti aluksen hallinnan Royal Caribbean Cruisesille.faktaomfartyg.se == Käyttöhistoria == Alus kastettiin 26. huhtikuuta 1992 Miamissa ja se asetettiin risteilyliikenteeseen Karibialle. Se liputettiin tammikuussa 2005 Bahamalle kotisatamanaan Nassau. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Risteilyalukset Luokka:Royal Caribbean International
Pudasjärven lento-onnettomuus

Pudasjärven lento-onnettomuus tapahtui 5. helmikuuta 1973, kun Oulu–Kuusamo- reitillä lentänyt Kar-Airin de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter -lentokone joutui palaamaan Ouluun toisen moottorin sammuttua vähän ennen Kuusamoon saapumista. Paluumatkalla kone ei kyennyt jäätävissä sääolosuhteissa säilyttämään korkeutta vaan teki pakkolaskun asumattomaan erämaahan Pudasjärven Rengasvaaralla. Koneessa oli 15 matkustajaa sekä miehistönä kaksi ohjaajaa ja mekaanikko. Pakkolaskussa ohjaajat loukkaantuivat lievästi, muita henkilövahinkoja ei tullut. Pakkolaskun jälkeen koneessa olleet sytyttivät lähellä olleen ladon tuleen ohjatakseen pelastajat paikalle. Ladon polttamisesta ei kuitenkaan ollut hyötyä, koska matala pilvikorkeus esti etsintälennot. Päin vastoin, polttamalla ladon, selviytyneet menettivät ainoan sääsuojansa. Koneen pelastautumisvarusteisiin kuuluvat sukset katkottiin läheiseen ojaan epäpätevän hiihtäjän yrittäessä hakea apua. Tilannetta maassa pahensi se, ettei kukaan miehistöstä johtanut toimintaa. Ruotsista tullut pelastuskopteri löysi lopulta heidät kolmen tunnin kuluttua pakkolaskusta. Tutkimuslautakunnan raportin mukaan onnettomuuden aiheutti moottorikorjauksen yhteydessä tehty asennusvirhe. Sammuneen moottorin korjaus oli tehty ilman suomalaisten viranomaisten lupaa Bodøssä norjalaisessa korjaamossa, jolla ei ollut norjalaisten viranomaisen hyväksyntää kyseisten moottorityyppien korjaukseen. Onnettomuudessa tuhoutunut kone oli valmistunut 1968 ja Kar-Air oli ostanut sen heinäkuussa 1972. Konetta oli käytetty aluksi malminetsintälentoihin ja talven ajaksi se siirrettiin Oulu–Kuusamo-reitille. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Lento-onnettomuudet Suomessa Luokka:Pudasjärvi Luokka:Vuoden 1973 lento-onnettomuudet Luokka:1970-luvun onnettomuudet Suomessa
Samuel Chydenius

Samuel Chydenius (21. helmikuuta 1727 Eurajoki – 11. heinäkuuta 1757 Kokemäki) oli suomalainen luonnontieteilijä, joka toimi muun muassa Turun akatemiaan ensimmäisenä kemian ja mineralogian dosenttina.Suomen sodan historia 1808 - 1809, s.31. == Elämä == Samuel Chydenius syntyi Eurajoen kirkkoherran apulaisena toimineen Jakob Chydeniuksen ja Hedvig Hornaeuksen kahdeksanlapsisen perheen vanhimpana, mutta muutti jo samana vuonna Sotkamoon hänen isänsä saatua paikkakunnalta kappalaisen viran. Chydenius aloitti opinnot Turun Akatemiassa vuonna 1745 ja suoritti maisterin tutkinnon kolme vuotta myöhemmin. Tämän jälkeen hän opiskeli vuodesta 1749 Carl von Linnén, Johan Gottschalk Walleriuksen ja Samuel Klingenstiernan johtamana Uppsalan yliopistossa. Vuonna 1751 Chydenius nimitettiin Ruotsin tiedeakatemian oppijäseneksi. Hän palasi Suomeen 1753, jolloin Chydenius valittiin Turun akatemian kemian ja mineralogian dosentiksi. Ehdotettuaan Ruotsin tiedeakatemialle Suomen kulkuyhteyksien parantamista, Chydenius sai tehtäväkseen tutkia Pohjanmaan ja Savon vesistöjä. Vuonna 1755 hän johti Kyrönjoen perkausta ja 1756 Chydenius toimi Augustin Ehrensvärdin apulaisena Oulujoen ja Kokemäenjoen koskienperkauksissa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 87 Hän hukkui Kokemäenjoen Niskakoskeen heinäkuussa 1757 ollessaan mittaamassa joen syvyyttä. Samuel Chydeniuksen veli oli Anders Chydenius. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Aulis J. Alanen : Samuel Chydenius ja hänen sankarikuolemansa, Kansan kuvalehti, 30.06.1929, nro 26, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset mineralogit Luokka:Vuonna 1727 syntyneet Luokka:Vuonna 1757 kuolleet
Mätäshärkki

Mätäshärkki (Cerastium regelii) on kohokkikasvilaji, joka kasvaa pohjoisen arktisella tundralla. Sitä esiintyy muun muassa Huippuvuorilla, Grönlannissa, Alaskassa, Kanadan pohjoisosan saarilla ja Severnaja Zemljalla. Mätäshärkki on monivuotinen ja kasvaa tiheinä mättäinä tai mattomaisina kasvustoina. Se on kolmesta kuuteen senttimetriä korkea. Lehdet ovat soikeat, melko paksut, heikosti kiiltävät ja laidoilta karvaiset, kooltaan neljästä seitsemään senttimetriä. Kukkien verholehdet ovat kalvolaitaiset, terälehdet 8–11 millimetriä pitkiä ja valkoisia. Laji ei kuki epäsuotuisilla paikoilla. Siementen lisäksi se lisääntyy itusilmuista. == Lähteet == * Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart 2003: Suuri Pohjolan kasvio. (Suom. Vuokko, Seppo & Väre, Henry) Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki. Luokka:Härkit
Toussunlinnan kalliomaalaus

Toussunlinnan kalliomaalaus sijaitsee Pohjois-Savossa Rautalammilla Hankaveden etelään ulottuvan 6,5 kilometriä pitkän kapean salmen puolivälissä kohdassa, joka on 8,5 kilometriä Rautalammin kirkolta etelään. Timo Jussila ja Timo Sepänmaa löysivät maalauksen arkeologisen inventoinnin aikana. ==Muinainen ympäristö== Maalaus sijaitsee 97,5 m merenpinnan yläpuolella. Muinainen Suur- Saimaa laski vetensä ennen eteläisten laskujokien puhkeamista Muinais- Päijänteen vesistöön Hankaveden kautta vuoteen 4400 eaa. saakka. Silloin oli myös Hankaveden pinta nykyistä korkeammalla. Seudun vesistöhistoria tunnetaan niin huonosti, ettei maalauksen ajoittamista korkeuden mukaan ole luotettavaa. Timo Jussilan inventointiraportin mukaan karkea arvio maalauksen iälle saadaan hänen käyttämän maankohoamiskaavion perusteella. Sen mukaan maalausta ei voitu maalata Päijänteen vedenpinnan huippuvuosina 5000 eaa. Sen sijaan otollisia hetkiä tarjoutui paljon tätä ennen, jolloin Hankavesi saattoi olla melkein kaksi metriä matalampana tai myöhemmin, kun Hankavesi kuroutuu taas erilleen Päijänteestä 4800 eaa. alkaen. Voidaan siis sanoa, että maalauksen ikä on vielä määrittelemätön. Kalliomaalaus saattaa liittyä 2,2 kilometriä etelämpänä sijaitseviin kivikautisiin Myhinkosken, Myhinniemen ja Myhinrannan asuinpaikkoihin. Myös Peura- ja Punasaaressa on ollut asutusta. ==Maalaukset== Maalattu kallio erottuu lähistön muista kalliosta, koska siinä on muun muassa sileää kalliopintaa ja se on maalatusta kohdasta ympäröivää kalliota vaaleampaa. Maalauksen yläpuolella on kalliossa lohkeamisen seurauksena syntynyt kolo ja kalliopinnan pohjoispäässä työntyy ulos komea lippa (kuva). Maalauksen eteläreunalla on selkeä ihmiskuvio. Hahmon alareuna on 77 cm terassin yläpuolella ja 17 cm kalliokolon yläreunasta. Ihmishahmon korkeus on 43–44 cm ja leveys käsien kohdalla 21 cm ja jalkojen kohdalta 15 cm. Ihmishahmon pohjoispuolella on punamaalisuttua, jonka yksityiskohtia ei erotu jäkälän alta. Ihmishahmo levittää käsiään alaspäin kyynärpäät sivuille nostettuina. Jalat aukeavat haaralleen ja ovat polvista taitettuina. Vaikka maalaus on katkelmallinen, on vaikutelma "tanssiva" (kuva). == Katso myös == Seuraavat maalaukset ovat samalta alueelta tämän maalauksen kanssa: * Saraakallion kalliomaalaukset * Uittovuoren kalliomaalaus * Hakavuoren kalliomaalaus * Ison Kuhajärven kalliomaalaus ==Lähteet== * * * * Muinaistaideyhdistys: Toussunlinna * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Toussunlinna Retkipaikka.fi * * Luukkainen, Ismo: Suomen kalliomaalauksia, valokuvia Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Rautalampi Luokka:Pohjois- Savon historia
Kuolanrikko

Kuolanrikko (Saxifraga hieraciifolia, syn. Micranthes hieraciifolia) on monivuotinen rikkokasvi. Sitä jota tavataan tundra- ja alpiinisilta vyöhykkeitä sirkumpolaarisesti pohjoisella pallonpuoliskolla. == Varsi ja lehdet == Kuolanrikko kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Varsi on lehdetön, pystykasvuinen, tiheään nystykarvainen ja usein punertava. Tyviruusukkeen lehdet ovat 3–7 senttimetriä muodoltaan pitkät, puikeat, paksut, alta karvaiset ja laidoilta ehyet tai harvaan hampaiset. Lehtien ruoti on lyhyt ja leveä. == Kukat ja hedelmä == Kuolanrikon kukat ovat lähes perättömät ja kukinto lähes tähkämäinen. Verholehdet ovat kaksi millimetriä pitkät. Terälehdet ovat samanpituiset mutta kapeammat, väriltään vihreät tai purppuranpunaiset. Hedelmä on pysty, tummanruskea ja monisiemeninen kota. == Kasvupaikat ja levinneisyys == Kuolanrikko on kalkinsuosija, jota tavataan kosteilla paikoilla sammalikoissa. Usein purojen varsilla ja painanteissa, jotka peittyvät talvella lumen alle. Kuolanrikko on arktis-alpiininen laji, jota tavataan sirkumpolaarisesti pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopan ja Aasian pohjoisosien lisäksi Huippuvuorilla ja Itä-Grönlannissa, Pohjois-Amerikassa Alaskassa, Yukonissa, Nunavutin saarilla, Kanadan Arktisessa saaristossa melko harvinaisena. Pohjoisin havainto lajista on Ellesmerensaarelta 80°53'N. == Kuvia == Tiedosto:Saxifraga hieracifolia IMG 4305 stivsildre endalen.JPG|Kuolanrikko sivusta, Huippuvuoret (2012). Tiedosto:Saxifraga hieracifolia right IMG 5640 stivsildre reinsdyrflya.JPG|Kuolanrikon kukinto ja lehtiä, Huippuvuoret (2012). Tiedosto:Hawkweed1.jpg|Kuolanrikko sivusta, Huippuvuoret (2012). == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Lehtirikot
Tunturirikko

Tunturirikko (Saxifraga cotyledon) on monivuotinen kasvilaji rikkojen suvussa. Sitä esiintyy laajasti Norjassa, lisäksi suppeilla alueilla Pohjois-Ruotsissa, Islannissa, Alpeilla ja Pyrenneillä. Tunturirikko on rikkolajiksi isokokoinen, 15:stä 50:een senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehdet kasvavat monivuotisina matalina ruusukkeina. Lehdet ovat kolmesta kahdeksaan senttimetriä pitkiä, kärkipuolelta vähän leveneviä, laidoilta hienosahaisia ja valkoisia. Ruusukkeen keskeltä kasvava varsi on runsaasti haarova ja runsaskukkainen. Jokaisessa varren haarassa on kahdesta kymmeneen kukkaa. Kukissa on pieni nystykarvainen verhiö ja valkoiset kuudesta kymmeneen millimetriä pitkät terälehdet. Hedelmä on monisiemeninen kota. Tunturirikko voi risteytyä hopearikon (Saxifraga paniculata) kanssa. == Lähteet == * Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart 2003: Suuri Pohjolan kasvio. (Suom. Vuokko, Seppo & Väre, Henry) Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki. == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tunturirikko – Saxifraga cotyledon Luokka:Lehtirikot
Pusa

Pusa voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Suomalainen sukunimi == * Anna-Kaisa Pusa (s. 1963), Kurikan kaupunginjohtaja * Antti Pusa (s. 1988), jääkiekkoilija * Eeno Pusa (1888–1975), SDP:n, myöhemmin TPSL:n kansanedustaja * Eino Pusa (1903–1993), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Heikki Pusa (s. 1954), urheiluvalmentaja ja suunnistaja * Jalmari Pusa (1895–1957), Kokoomuksen kansanedustaja * Juha Pusa (s. 1958), lehtori ja perhokalastuksesta kirjoittava tietokirjailija * Juhani Pusa (1948–2009), kirjailija, Timo Pusan veli * Leo Pusa (s. 1947), keihäänheittäjä ja valmentaja * Tiina Pusa, kuvataidekasvatuksen professori * Timo Pusa (1951–1996), kirjailija * Unto Pusa (1913–1973), taidemaalari ja professori * Ville Pusa (s. 1971), muusikko. == Muut merkitykset == *Pusa, hylkeiden suku.
Kuolan supersyvä porausreikä

Kuolan supersyvä porausreikä (joka tunnetaan myös nimellä SG-3) on Nikkelin vieressä, Murmanskin alueella Venäjällä lähellä Suomen rajaa sijaitseva tieteilijöiden tekemä porausreikä. Reiän poraukset aloitettiin 24. toukokuuta 1970 ja lopetettiin virallisesti vuonna 1992. SG-3 on 12 262 metriä syvä. Tiedemiehet löysivät reiän pohjalta 2,7 miljardia vuotta vanhoja kiviä. Projektin tarkoituksena oli porautua 15 kilometrin syvyyteen, mutta poran terä ei olisi kestänyt kyseisessä syvyydessä vallitsevaa 300 asteen lämpöä. Projekti lopetettiin lopullisesti vuonna 2005 ja vuodesta 2008 lähtien alue on ollut autio. Vasta toukokuussa 2008 onnistuttiin poraamaan pitempi porausreikä al-Šahynin öljykentällä Qatarissa, jossa porattiin 12 289 metrinen öljynporausreikä, joka ei kuitenkaan ulotu yhtä syvälle kuin Kuolan supersyvä reikä. Vuonna 2022 maailman pisin porausreikä oli Abu Dhabiin edustalla öljynporauslautalta porattu 50 000 jalan (15 240 m) pituinen porausreikä. == Katso myös == * Outokummun syväreikä * Reikä helvettiin == Lähteet == Luokka:Murmanskin alue Luokka:Venäjän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Venäjän tiede ja tekniikka Luokka:Porausreiät
Sainio

Sainio on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Aarne Sainio (1893–1968), jääkärieversti ja liikennepäällikkö * Aina Sainio (1871–1931), murhaaja * Antti Sainio (s. 2005), aitajuoksija * Arvo Sainio (1921–1984), poliitikko * Essi Sainio (s. 1986), jalkapalloilija * Johan Sainio (1889–1939), kirjailija sekä jääkärivänrikki * Jussi Sainio (1880–1920), ammattiyhdistysjohtaja ja kansanedustaja * Kaarlo Sainio (1904–1964), yli-insinööri, ULA-radioverkon kehittäjä * Kari Sainio (s. 1975), jalkapalloilija * Kim Sainio (s. 1973), radiotoimittaja ja -juontaja * Kimmo Sainio (s. 1979), radiojuontaja * Kirka Sainio (s. 1970), äänisuunnittelija, elokuvasäveltäjä ja muusikko * Lauri Mikael Sainio, opettaja ja filosofian maisteri * Mari Sainio (o.s. Kakko, s. 1973), juontaja * Matti Sainio (1914–1987), kasvatustieteilijä, professori * Mauri Sainio (1927–1994), toimittaja ja rikoskirjailija * Olli J. Sainio (1926–2000), korkeimman hallinto-oikeuden hallinto-oikeusneuvos * Paavo Sainio (1899–1982), graafikko ja taidemaalari * Pentti Sainio (1950–2022), toimittaja ja tietokirjailija * Pirjo Peltonen-Sainio (s. 1963), Luonnonvarakeskuksen kasvintuotannon tutkimusprofessori * Rauno Sainio (s. 1983), kirjallisuuden suomentaja * Samuli Sainio (1971–2019), media-alan yrittäjä ja radiotoimittaja * Sanna Sainio (s. 1972), jääkiekkoilija * Venla Sainio (s. 1937), filosofian tohtori, historiantutkija ja lastenkirjailija * Toivo Sainio (1913–2011), professori * Viljo Sainio (1888–1933), lakitieteen tohtori ja korkeimman oikeuden oikeusneuvos * Ville-Veikko Sainio (s. 1970), yleisurheilija. == Entinen nimi == * Kike Elomaa, Ritva Tuulikki o.s. Sainio, kehonrakentaja, laulaja ja kansanedustaja.
Tuppurainen

Tuppurainen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Allan Tuppurainen, laulaja * Allu Tuppurainen (s. 1951), näyttelijä * Ensio Tuppurainen (1924–2014), kansantaiteilija, kuvanveistäjä ja taidemaalari * Jani Tuppurainen (s. 1980), jääkiekkoilija * Kalle Tuppurainen (1904–1954), hiihtäjä * Kimmo Tuppurainen (s. 1959), näyttelijä * Markku Tuppurainen (s. 1957), helluntailainen pastori ja seurakunnanjohtaja * Osmo Tuppurainen (1920–1983), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Tiina Tuppurainen (s. 1982), kirjailija ja toimittaja * Timo Tuppurainen (s. 1973), muusikko * Tytti Tuppurainen (s. 1976), SDP:n kansanedustaja ja ministeri * Ville Tuppurainen (s. 1988), yhdistetyn urheilija.
Anders Herman Chydenius

Anders Herman Chydenius (1. heinäkuuta 1833 Helsinki – 3. kesäkuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko. Anders Herman Chydeniuksen vanhemmat olivat Yleisen revisionilaitoksen ylikomissaari Anders Johan Chydenius (1795–1865) ja Margareta Sofia Enbom. Professori Johan Jakob Chydenius ja kirjapainon johtaja Emilia Chydenius olivat hänen sisaruksiaan. Anders Herman Chydenius oli naimisissa vuodesta 1861 Karoline Frederikke Hagemannin (k. 1908) kanssa. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1848. Chydenius opiskeli Helsingin yliopistossa ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1857. Hänet erotettiin yliopistosta puoleksitoista vuodeksi hänen osallistuttuaan niin sanotuille Töölön päivällisille vuonna 1855. Chydenius työskenteli vuodesta 1860 toimittajana Ruotsissa Göteborgs-Posten-lehdessä ja Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning -lehdessä ja tutustui siellä ja Tanskassa liberaalisiin aatteisiin. Hän palasi vuonna 1862 Suomeen Helsingfors Dagbladiin ja oli sen päätoimittaja 1883–1887. Chydenius toimi viimeksi Helsingin polyteknillisen opiston ylimääräisenä kansantalouden opettajana 1889–1891. Hän halvaantui vuonna 1891. Chydenius oli porvarissäädyssä Kajaanin edustaja valtiopäivillä 1877–1878, Tornion 1882, Uudenkaupungin 1885 ja uudelleen Tornion 1888, kuuluen niin sanottuun liberaaliseen puolueeseen. Hän yritti välillä jopa yksin saada läpi puoluetta perustettaessa lausuttuja vapaamielisiä periaatteita.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, s. 87. Vuoden 1885 valtiopäivillä Chydenius teki rohkean anomusehdotuksen, jonka mukaan säätyvaltiopäivät olisi muutettu kaksikamariseksi parlamentiksi korvaamalla aatelittomat säädyt yhteissäädyllä, jonka vaaleissa olisi ollut käytössä yleinen äänioikeus. Aloitetta ei otettu käsittelyyn.Juhani Mylly: Edustuksellisen kansanvallan läpimurto, s. 61. Helsinki: Suomen eduskunta (Edita), 2006 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Chydenius 4: Anders Herman, Nordisk Familjebok, Runeberg.org Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet
Johan Jakob Chydenius

Johan Jakob Chydenius (17. elokuuta 1836 Helsinki – 4. marraskuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Chydenius oli Helsingin yliopiston professori 1871–1880. Hänen ensi tutkimuksensa käsittelivät toriumia, mutta oltuaan opintomatkalla Pariisissa hän siirtyi orgaaniseen kemiaan. Hän oli innokas opettaja ja oli kiinnostunut ajan uusista orgaanisen kemian teorioista.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 87 Johan Jakob Chydeniuksen vanhemmat olivat Yleisen revisionilaitoksen ylikomissaari Anders Johan Chydenius (1795–1865) ja Margareta Sofia Enbom. Toimittaja Anders Herman Chydenius ja kirjapainon johtaja Emilia Chydenius olivat hänen sisaruksiaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Chydenius 5: Johan Jakob, Nordisk Familjebok, Runeberg.org Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Haahti

Haahti on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Eero Haahti (1931–2015), lääkäri ja lääketieteen tutkija * Hannu Haahti (vuoteen 1906 Hahnsson, 1865–1935), pappi, lähetystyöntekijä ja valokuvaaja * Hannu Haahti (vuoteen 1906 Hahnsson, 1895–1953), lääkäri ja tuberkuloosiopin professori, pappi Hannu Haahden poika * Heikki Haahti (1929–2022), matematiikan professori * Hilja Haahti (oik. Krohn, o.s. Haahti, ent. Hahnsson, 1874–1966), kirjailija ja suomentaja, pappi Hannu Haahden sisar * Katri Haahti (s. 1957), tekstiilitaiteilija * Matti Haahti (s. 1936), jalkapalloilija * Taina Haahti (vuoteen 2002 Hyytiäinen, s. 1960), kirjailija * Usko Haahti (1909–1978), everstiluutnantti, pappi Hannu Haahden poika * Virpi Siljander (myöh. Haahti, s. 1936), pikajuoksija * Yrjö Haahti (1902–1975), everstiluutnantti ja sotahistorian opettaja, pappi Hannu Haahden poika ==Entisenä nimenä== * Helvi Boothe (1904–1988), sairaanhoitaja ja sosiaalityön kehittäjä, pappi Hannu Haahden tytär * Elli Kaarlehto (1897–1986), kirjailija, pappi Hannu Haahden tytär ==Katso myös== * Hahnsson
Merivirta (sukunimi)

Merivirta-nimisiä henkilöitä: * Matti Merivirta (1866–1944), suomalainen kirkonmies ja kansanedustaja * Tarja Merivirta, suomalainen laulaja ja tuottaja * Väinö Merivirta (1892–1937), suomalainen asianajaja, kansanedustaja ja kirjailija Luokka:Sukunimet
Haapoja

Haapoja voi tarkoittaa seuraavia: * Haapoja, kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Rosmittalan kunnassa Venäjällä * Haapoja, Ellen Thesleffin öljyvärimaalaus * Haapoja, suomalaisena sukunimenä: ** Juho Haapoja (s. 1980), ammattinyrkkeilijä ** Kalevi Haapoja (s. 1932), näyttelijä ** Matti Haapoja (1845–1895), murhaaja ja puukkojunkkari ** Susanna Haapoja (1966–2009), kansanedustaja ** Terike Haapoja (s. 1974), kuvataiteilija ja teatterintekijä ** Ville Haapoja (s. 1998), koripalloilija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kaarle Stewen

Kaarle Kustaa Wilhelm Stewen (10. toukokuuta 1934 Oulu – 10. joulukuuta 2019Koppinen, Mari: Suomen elokuva-alan vaikuttaja Kaarle Stewen on kuollut. Helsingin Sanomat 12.12.2019. Viitattu 12.12.2019.) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja elokuva-alan vaikuttaja. Hän toimi monissa tehtävissä Yleisradiossa vuoteen 1989 saakka ja Suomen elokuva-arkiston johtajana vuosina 1989–1993, minkä jälkeen hän jäi eläkkeelle. Stewen valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1960 ja työskenteli aluksi suomen kielen opettajana Oulussa ja Helsingissä. Hän toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana 1961–1963 ja Mainos-TV:n suunnittelupäällikkönä 1963–1965. Stewen siirtyi Yleisradioon TV2:n ohjelmapäälliköksi ja eteni Ylen filmipalvelun päälliköksi vuosiksi 1967–1975. Radio 1:n ohjelmapäälliköksi hänet nimitettiin 1976. Television elokuva-alaan paneutuneena erikoistoimittajana hänet muistetaan etenkin läpi 1980-luvun jatkuneesta ajankohtaisohjelmasta Valkokangas. Syksyllä 1989 Stewen nimitettiin Suomen elokuva-arkiston johtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle 1993. Kaarle Stewenin puoliso oli suomentaja Annikki Suni (1941–2012). ==Teoksia== * Tämä on televisio: Opas suomalaisen TV:n maailmaan. Weilin + Göös 1968. * Odessan portaat: Neuvostoelokuvan ääniä Keski-Aasiasta Baltiaan. Suomen elokuvasäätiö 1979. ISBN 951-9349-12-X. * Sotapukki: Novelleja. Pilot- kustannus 2003. ISBN 952-5452-78-6. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Halmesmäki

Halmesmäki-nimisiä henkilöitä: * Heikki Halmesmäki (1891–1959), suomalainen teologi ja rovasti * Martti Halmesmäki (s. 1966), suomalainen entinen kiekonheittäjä * Matti Halmesmäki (s. 1952), suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos Luokka:Sukunimet
Pesola

Pesola on muun muassa seuraavien suomalaisten tai suomalaistaustaisten henkilöiden sukunimi: * Helena Pesola (s. 1947), kansanedustaja * Jaana Laitinen-Pesola (s. 1958), kansanedustaja, Tehyn entinen puheenjohtaja * Matti Pesola (1925–2005), insinööri, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos, Väinö Pesolan poika * Noora Pesola (s. 1987), pituushyppääjä * Pekka Pesola (1925–2009), pankinjohtaja, varatuomari ja poliitikko * Richard Pesola (1888–1945), amerikansuomalainen toimittaja * Riitta Pesola (s. 1965), sellisti * Sakari Pesola (s. 1963), muusikko * Vilho A. Pesola (1892–1983), kasvinjalostaja, nuorisoseuratoiminnan johtohenkilö * Väinö Pesola (1886–1966), säveltäjä, joka sai professorin arvonimen. ==Muita== * Tumppi Vähä-Pesola, muusikko
Anders Johan Chydenius

Anders Johan Chydenius (1795–1865) oli molempien oikeuksien kandidaatti ja yleisen revisio-oikeuden ylikomissaari. Chydeniuksen isä oli Anders Chydeniuksen veljenpoika Jakob Chydenius nuorempi. Hänen puolisonsa vuodesta 1832 oli kirjapainon johtaja Sofie Chydenius, o.s. Enbom. Toimittaja Anders Herman Chydenius, professori Johan Jakob Chydenius ja kirjapainon johtaja Emilia Chydenius olivat heidän lapsiaan. Chydenius julkaisi 1840 aikaansa nähden merkittävän teoksen Några tankar om maskiners inflytande.Henrik Knif, Sven-Erik Åström, Biografi: Anders Johan Chydenius. Filosofia.fi ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Valtiontalouden tarkastusviraston pääjohtajat Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Prinssi Hassanin seikkailut

Prinssi Hassanin seikkailut (videonimikkeenä Seikkailu Arabiassa; ) on Kevin Connorin ohjaama brittiläinen fantasia-/seikkailuelokuva vuodelta 1979. Fantasiaseikkailun pääosissa ovat Christopher Lee ja Oliver Tobias. Muissa rooleissa ovat muun muassa Milo O'Shea, Emma Samms, Peter Cushing ja Capucine. Elokuva on EMI Filmsin ja British Lion Filmsin tuottama. Elokuvan tuotti ohjaaja Connor ja John Dark. Brian Hayles oli elokuvan käsikirjoittajana. Elokuva kuvattiin Pinewood Studiosilla, Buckinghamshiressa. Prinssi Hassanin seikkailut sai ensi-iltansa Alankomaissa 5. heinäkuuta vuonna 1979. Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 21. marraskuuta 1979. Suomessa elokuva sai ensi-illan 1. toukokuuta vuonna 1980. Elokuva on julkaistu videolle ja DVD:lle. Prinssi Hassanin seikkailut sai vuonna 1980 kolme Saturn- palkintoehdokkuutta: paras fantasiaelokuva, paras miespääosa (Christopher Lee) ja paras musiikki (Ken Thorne). ==Juoni== Arabiassa Jadurin kaupungissa hallitsee ilkeä ja paha kalifi Alquazar (Christopher Lee), joka tarjoaa tyttärensä kättä prinssille jos hän suorittaa vaarallisen Elilin maagisen ruusun etsinnän. Prinssi Hasanin (Oliver Tobias) on voitettava henget, tulta syöksevät hirviöt ja petolliset suot saadakseen palkintonsa ja prinsessa Zuleiran (Emma Samms) käden. Apunaan prinssillä on katupoika Majeed (Puneet Sira) ja tämän simpanssi. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1979 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset seikkailuelokuvat Luokka:Fantasiaseikkailuelokuvat
Varras (shakki)

Varras on shakissa asetelma, jossa nappula on samassa linjassa kahden vihollisnappulan kanssa, uhaten ensimmäistä nappulaa ja kiinnittäen sen takanaan olevaan nappulaan, joka on yleensä sitä vähemmän arvokas. Luokka:Shakkitermit
Eva (vuoden 1968 elokuva)

Eva () on vuonna 1968 julkaistu Robert Lynnin ja Jeremy Summersin ohjaama trillerielokuva, jonka pääosissa ovat Robert Walker, Jr., Fred Clark, Herbert Lom ja Christopher Lee. Harry Alan Towers oli elokuvan tuottaja ja käsikirjoittaja. Eva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa heinäkuussa vuonna 1968 Louisianan New Orleansissa. Espanjan ensi-ilta oli 5. elokuuta 1968. Eva kuvattiin Espanjassa ja Brasiliassa. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 1968 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Brittiläiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1968 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1968 espanjalaiset elokuvat
Lappojärven kappeli

Lappojärven kappeli (, ) on kappeli Norjan Koutokeinossa. Kirkko valmistui vuonna 1967 ja sen rakennusmateriaalina on käytetty tiiliä. Kirkossa on 70 paikkaa. == Lähteet == Luokka:Koutokeinon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Norjan kivikirkot
Pori Energia

Pori Energia Oy on kokonaan Porin kaupungin omistama energiayhtiö. Yritys perustettu vuonna 1898(Energiaa Suomessa / Energiateollisuus ry. www-sivut 2012) ja on näin ollen toiminut paikallisena energian tuottajana ja jakelijana Porissa jo yli 100 vuoden ajan. Yrityksestä eriytettiin sähkömarkkinalain vaatimusten mukaisesti sähkönjakelun liiketoiminta omaksi yrityksekseen vuonna 2006.(YTJ- Yritys ja yhteisötietojärjestelmä 2012) Uusi yritys sai nimekseen Pori Energia Sähköverkot Oy. Vuonna 2011 Pori Energia Oy:llä oli 258 vakinaista henkilöä. Samana vuonna yrityksen liikevaihto oli 160,6 miljoonaa euroa ja liikevoitto 17,5 miljoonaa euroa. Kuten useimmat paikalliset sähköyhtiöt, myös Pori Energia on oman kaupunkinsa alueella markkinaosuudella mitattuna ylivoimaisesti suurin sähkön toimittaja kotitalousasiakkaille. Valtaosa yhtiön myymästä sähköstä (65 % 2011) menee kuitenkin teollisuus- ja yritysasiakkaille. Pori Energia on ensisijaisesti paikallinen ja maakunnallinen energiayhtiö, vaikka oman ilmoituksensa mukaan pitääkin markkina-alueenaan koko Suomea.Pori Energia toimintakertomus 2011 Yhtiö tulouttaa rahaa Porin Kaupungin kassaan maksamalla korkoa kaupungin myöntämälle pääomalainalle, sekä maksamalla osinkoa tuloksestaan. S-bonusten maksaminen asiakkaille päättyi 30.04.2016. Viimeiset bonukset maksettiin 27.04.2016 mennessä maksetuista laskuista. Huhtikuusta 2020 alkaen Pori Energian sähkönmyynnistä on vastannut yhdestätoista energiayrityksestä koostuva Oomi Energia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset energiayhtiöt Luokka:Porilaiset yritykset Luokka:Suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Nils Cleve

Nils Joachim Otto Cleve (25. heinäkuuta 1905 Helsinki – 8. huhtikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen arkeologi. Hän väitteli tohtoriksi 1948. Hän toimi Turun kaupungin historiallisen museon johtajana 1934–1945, Muinaistieteellisen toimikunnan historiallisen osaston johtajana 1949–1959 ja valtionarkeologina 1959Otavan Iso tietosanakirja, osa 2 p. 113. Otava 1968.–1971. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1971. Nils Cleven veljenpoika oli kirjailija Anders Cleve. ==Julkaisuja== * Skelettgravfältet på Kjuloholm i Kjulo I–II (1943–1978). Väitöskirja. * Pernå sockens historia 1: Tiden till år 1700 (1956). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Cleve, Nils (1905–1988) hakuteoksessa Biografiskt lexikon för Finland. Luokka:Museoviraston johtajat Luokka:Suomalaiset arkeologit Luokka:Suomenruotsalaiset arkeologit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet