EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Espanjan kielen aakkoset

Espanjaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, ja aakkosistoon kuuluu 27 kirjainta. Isot kirjaimet A B C D E F G H I J K L M N Ñ O P Q R S T U V W X Y Z Pienet kirjaimet a b c d e f g h i j k l m n ñ o p q r s t u v w x y z == Historia == Espanjaa kirjoitettiin ensimmäisen kerran 1000-luvulla ja vanhin espanjaksi tunnistettava kirjoitus on Glosas Emilianenses. 1100-luvulta alkaen myös lakeja alettiin kirjoittaa espanjaksi, ja espanjankielinen kirjallisuus alkoi kehittymään kuningas Alfonso X:n valtakaudella. Kuningas oli itsekin runoilija ja alkoi myös kirjoittaa tietosanakirjan tapaista Las Partidas -kirjaa, johon kuului mm. kroniikoita, lakeja, reseptejä, metsästyskäytäntöjä ja erilaisten pelien sääntöjä. Ensimmäisen espanjan kielen kieliopin julkaisi Antonio de Nebrija. == Välimerkit == Monista muista kielistä poiketen espanjassa käytetään kysymys- ja huutomerkkejä hieman eri tavalla. Kysymyksen tai huudahduksen aloittaa sama merkki kuin sen lopussakin, mutta se on alussa käännetty ylösalaisin. Kysymystä tai huudahdusta alustava lauseen osa jää näiden merkkien ulkopuolelle. Ylösalaisin käännettyjä merkkejä voi myös yhdistellä keskenään, mikäli esim. kysymys huudetaan ääneen. == Lähteet == aakkoset Luokka:Aakkostot
Vilho Koivisto

Vilho Johannes Koivisto (13. marraskuuta 1902 Tampere – 9. toukokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Koiviston vanhemmat olivat työmies Fredrik Vilhelm Koivisto ja Johanna (Hanna) Katariina Ala-Saukko. Koivisto oli kolmesti naimissa ja hänellä oli kuusi lasta. Hän kävi keskikoulun Tampereen klassillisessa lyseossa 1914–1919 ja suoritti Tampereen kauppaopiston 1920–1922, Sotilashallinnollinen kurssin I–II 1933–1934 ja Kadettikoulun 1934–1935. Koivisto oli Etelä-Pohjanmaan suojeluskuntapiirin kanslia- ja talouspäällikkö 1924–1935, Viipurin suojeluskuntapiirin kansliapäällikkö 1935–1939, Erillinen Pataljoona 1:n huoltopäällikkö ja Säiniön perustamispaikan huoltopäällikkö 1939, Viipurin suojeluskuntapiirin suojeluskunta-asiain hoitaja ja Lappeenrannan suojeluskuntapiirin huoltopäällikkö 1939–1940, Kotijoukkojen esikunnan taloustarkastaja 1940–1941, Itä-Karjalan Sotilashallintoesikunnan huoltopäällikkö 1941–1944 ja esikuntapäällikkö ja va. komentaja 1944 sekä Jalkaväkirykmentti 5:n huoltopäällikkö 1945. Everstiluutnantiksi hän yleni 1944. Vakinaisesta palveluksesta erottuaan Koivisto oli Pohjolan Liikenteen apulaisjohtaja 1945–1946 ja pitkäaikainen toimitusjohtaja 1946–1967. Hän oli myös Viipurin Linja-Auto Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1951, Auto-osien Hankinta Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1954 ja Napapiirin Turistiauto Oy:n toimitusjohtaja ja hänellä oli useita kuljetusalan luottamustehtäviä muun muassa valtion ja liikennealan komiteoissa. Kauppaneuvoksen arvonimen Koivisto sai 1965.Kuolleita. Kauppaneuvos Vilho Johannes Koivisto. Helsingin Sanomat, 24.5.1992, s. A4. ==Julkaisuja== * Jäämerentien ja Liinahamarin tavarakuljetukset vaikeina vuosina, teoksessa Eilispäivän Petsamo, 1970. Jorma Pohjanpalo (toim.) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Marikki Piirtola

Marikki Piirtola (s. 1967 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija. Piirtola kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen lyseosta vuonna 1986. Hän opiskeli Suomen kirjallisuutta Tampereen yliopistossa sivuaineinaan psykologia ja filosofia ja valmistui filosofian maisteriksi 2007. Hän on käynyt Viita-akatemian (1990). Piirtola aloitti kirjailijanuransa 1980-luvun alussa runoudella. Hänen runojaan julkaistiin Kullervo Järvisen toimittamassa Tampereen työväenopiston antologiassa Mielen tilat (1989). ISBN 952-90120-2-0 Hänen esikoisteoksensa on vuonna 1999 julkaistu romaani Perhe, joka kuvaa helvetillistä perhe-elämää. Kirja oli Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkintoehdokkaana. Näytelmä Kylpyamme vuodelta 2002 voitti Pahnanpohjimmaisten näytelmäkirjoituskilpailun toisen palkinnon ja esitettiin Jyväskylän Vakiopaineessa vuonna 2003. Piirtola sai vuonna 2021 kustannussopimuksen seitsemänosaiseen dekkarisarjaan Sylva Harmajan tutkimuksia. Sarjan ensimmäisenä osana ilmestyi Kuusi Elefanttia ja toisena osana Kali, Durga ja Tiikeri. __NOTOC__ == Teokset == === Romaanit === * Perhe, (Like, 1999) ISBN 9789515786388 * Kuusi Elefanttia (Basam Books, 2021) ISBN 9789523791596 * Kali, Durga ja Tiikeri (Basam Books, 2022) ISBN 9789523792388 * Pahat enkelit (Basam Books, 2022) ISBN 9789523792982 *Narsisti (Basam Books, 2023) ISBN 9789523794085 === Näytelmät === * "Kylpyamme", 2003 === Runot === * Esileikkejä, 19.5.2007, Rakastajat-teatteri, Pori === Sarjakuvat === * Kuinka meidän Marikista tuli tämmöttinen, 1987, Riitta Uusitalon kanssa, Uusi Nainen -lehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Marikin ja Antin ihannoitua elämää Marikin ja Antin ihannoitua elämää (Helsingin Sanomat) *Piirtola, Marikki (Kirjasampo) *Livehaastattelussa Marikki Piirtola (Basam Books) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FP-45 Liberator

FP-45 Liberator (Flare Projector Caliber .45) on yhdysvaltalainen .45 ACP -kaliiperinen kertalaukauspistooli, jota valmistettiin vastarintajoukkojen käyttöön akselivaltojen miehittämillä alueilla toisessa maailmansodassa. Aseen avulla oli tarkoitus varastaa parempi ase vihollissotilaalta. FP-45 Liberator on erittäin yksinkertainen toiminnaltaan ja teräslevystä prässättynä se oli todella halpa valmistaa, yhden aseen maksaessa vain 2,10 dollaria vuonna 1942. Rihlaamattoman piipun patruunapesässä olevan patruunan ampumisen jälkeen käyttäjän piti avata aseen sulkukappale ja poistaa tyhjä hylsy aseen mukana tulleella puikolla, tai vastaavalla esineellä ja ladata tilalle uusi patruuna. Aseen kahvassa on avattavan pohjalevyn takana säilytystila viidelle varapatruunalle. Asetta valmistettiin noin miljoona kappaletta, mutta vain pieni osa valmistetuista aseista päätyi käyttöön. Suurin osa aseista hävitettiin sodan päätyttyä käyttämättöminä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pistoolit
Ranskan kielen aakkoset

Ranskan kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin ja aakkosistoon kuuluu 26 kirjainta. Isot kirjaimet A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Pienet kirjaimet a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z == Historia == Ensimmäiset ranskan kieleksi tunnistettavat tekstit ovat peräisin vuodelta 842 ns. Strasbourgin valoista. Ranskaan käytettiin jonkin verran uskonnollisissa teksteissä, mutta ranskankielinen kirjallisuus sai alkunsa vasta 1100-luvulle tultaessa. Ranskankielisen kirjallisuuden ensimmäinen iso teos, Ronaldin laulut, on peräisin noin vuodelta 1200. Viimeisin ortografinen uudistus tehtiin 1990-luvulla ja sen hyväksyi Ranskan akatemia. Uudistuksen jälkeen mm. sirkumfleksien käyttö ei enää ole ollut pakollista tiettyjen sanojen yhteydessä (esim. voute, traitre, paraitre, huitre). == Lähteet == aakkoset Luokka:Aakkostot
Portugalin kielen aakkoset

Portugalin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, ja aakkosistoon kuuluu 26 kirjainta. Isot kirjaimet A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Pienet kirjaimet a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z == Historia == Ensimmäiset merkinnät kirjoitetusta portugalista ovat peräisin 800-luvulta Galician kuningaskunnan hallinnollisista asiakirjoista. Portugali ja galego muodostivat tuolloin yhteisen kantakielen, galego-portugalin. Tätä kieltä käytettiin vielä Portugalin itsenäistymisen jälkeen: vuonna 1290 kuningas Dinis I määräsi, että kansankielestä on tehtävä kuningaskunnan hallinnon kieli ja tämän portugalin esimuodon pohjana toimivat galego- portugalinkieliset runot. Kirjaimet K, Y ja W lisättiin aakkosistoon virallisesti vasta vuonna 1990 tehdyn ortografisen uudistuksen yhteydessä. Syitä muutokseen olivat mm. se, että monet sanakirjat käyttivät jo näitä kirjaimia ja se, että monissa portugalinkielisissä maissa käytetään sanoja, joissa käytetään kyseisiä kirjaimia. == Lähteet == aakkoset Luokka:Aakkostot
Erik Holst

Erik Holst (21. kesäkuuta 1922 Nakskov – 25. huhtikuuta 2013) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1966–1990, oli meppi 1977–1979 ja toimi Tanskan ympäristöministerinä 1980–1982. Koulutukseltaan hän oli koneinsinööri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Erik Holst Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla * Dansk Biografisk Leksikon Luokka:Tanskan ympäristöministerit Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Nya Wermlands-Tidningen

Nya Wermlands-Tidningen (NWT; vuosina 1836–1850 Wermlands Tidning) on ruotsalainen vuonna 1836 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Karlstad. Se ilmestyy kuudesti viikossa. Lehden omistavaan NWT Mediaan kuuluvat myös muun muassa paikallislehdet Skaraborgs Allehanda, Mariestads-Tidningen ja Arvika Nyheter. NWT by night.JPG|Lehden toimitustalo vuonna 2008. Nya Wermlands-Tidningen 1851-01-02 1.jpg|Ensimmäinen numero nykyisellä nimellä 2.1.1851. Nya Wermlands-Tidningen 1882-12-05 1.jpg|Etusivu 5.12.1882. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Karlstadin kunta
Englannin kielen aakkoset

Englannin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, ja aakkosistoon kuuluu 26 kirjainta. Isot kirjaimet A B C D E F G H I J K L M N O P Q R S T U V W X Y Z Pienet kirjaimet a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y z == Historia == Englannin kielen, ja sen esiasteiden, kirjoitus alkoi anglosaksien aikana ja ensimmäinen kirjoitusjärjestelmä tuli Skandinaviasta, kun riimuilla alettiin kirjoittaa 400-luvulla. Latinalaisia aakkosia alettiin käyttää 600-luvulla ja kirjoitusjärjestelmä saapui Britteinsaarille kristinuskon mukana. Hastingsin taistelun seurauksena Englannin aatelisto alkoi puhumaan normandinranskaa ja englannista tuli suurimmaksi osaksi vain suullinen kieli. Englantia alettiin kirjoittaa uudelleen 1200-luvulla, kun englanninkielinen kirjallisuus alkoi taas kukoistaa. Tällöin katosivat käytöstä myös kirjaimet ð ja þ. == Lähteet == aakkoset Luokka:Aakkostot
Ivan Šilov

Ivan Anfimovitš Šilov (, 19. syyskuuta 1785 Jekaterinburg, Venäjän keisarikunta – 1827 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalitaiteilija sekä Venäjän taideakatemian arvonimen saanut akateemikko. == Elämäkerta == Šilov haki opiskelemaan Venäjän keisarilliseen akatemiaan. Hän valmistui akatemiasta vuonna 1806 ja sai mitalitaiteessa hopeamitalin mallintamisesta opinnäytetyönään akatemian korkeimman arvosanan. 1808 Šilov pääsi töihin Pietarin rahapajaan, jossa hänen kykynsä kaivertajana osoittautui erinomaiseksi. Šilov sai sai akateemikon arvonimen vuonna 1810, kun hän muotoili Pietarin läänin aatelisesta kreivi Stroganovista muotokuvan mitaliin. Vuonna 1812 Napoleonin sodan alkaessa, Šilov erosi rahapajasta ja liittyi kansanmiliisiin, jossa hän oli satakomentaja. Vuonna 1815 hän palasi takaisin opintojensa pariin ja Pietarin rahapajalle. Šilovin teokset sisältävät vuodesta 1810 lähtien yksinomaan Aleksanteri I:n kasvokuvia esittäviä mitaleja. Kuvat esittävät keisarin fysionomista ilmettä ja luonnetta niin hyvin, että ne otettiin alkuperäisiksi kuviksi, joista vastedes muotoiltiin keisarin muotokuva mitaleihin. Vuodesta 1810 lähtien keisarin muotokuva oli sijoitettu kaikkien valmisteilla olevien mitalien etupuolelle. == Katso myös == * Carl Leberecht * Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija) == Lähteet == * Luettelo venäläisistä taiteilijoista Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirjaan, 1915, s. 278. == Kirjallisuutta == * Shilov, Ivan Anfimovich. Venäjän elämäkerrallinen sanakirja: 25 osassa. Pietari: M. , 1896–1918. * S. N. Kondakov. Keisarillisen taideakatemian vuosipäiväkirja. 1764–1914. Pietari: R. Goliken ja A. Vilborgin yhdistys, 1915. V. 2 (elämäkerrallinen osa). S. 278. ==Aiheesta muualla== * Shilov Ivan Anfimovich (1785–1827) . Venäjän taideakatemia Luokka:Venäläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1700 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet
Ukkoslohikäärmeen suuren voiton ritarikunta

Ukkoslohikäärmeen suuren voiton ritarikunta on bhutanilainen ritarikunta, joka perustettiin 9. helmikuuta 1967. Sitä jaetaan kahdessa luokassa kunnianosoituksena siviileille uskollisuudesta ja sitoutuneisuudesta. * I luokka * II luokka == Lähteet == Luokka:Bhutanin kunniamerkit
Kuninkaallinen Bhutanin ritarikunta

Kuninkaallinen Bhutanin ritarikunta on bhutanilainen, yhdestä luokasta koostuva, ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1966. Sitä jaetaan henkilöille, jotka ovat tehneet poikkeuksellisia tekoja Bhutanin uskonnollisen, sosioekonomisen tai poliittisen kasvun hyväksi tehdyistä ansioista. Saajan ei tarvitse olla Bhutanin kansalainen. * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Bhutanin kunniamerkit
Rumphi

Rumphi (voidaan kirjoittaa myös Rumpi) on kaupunki Malawin pohjoisosissa. Kaupunki sijaitsee Rumphi-joen varrella, lähellä Rumphi-joen ja Etelä Rukuru -joen risteyskohtaa. Malawin Pohjoisen alueen pääkaupunki ja koko Malawin kolmanneksi suurin kaupunki Mzuzu sijaitsee Rumphista kaakkoon. Rumphissa viljellään runsaasti kahvia, mutta muuten alueen maatalous on lähinnä pienviljelyä. Rumphin lähellä sijaitsee kaksi kansallispuistoa. == Lähteet == Luokka:Malawin kaupungit
Johannes Gustafsson

Johannes Gustafsson (3. tammikuuta 1872 – 3. syyskuuta 1916 PietariBjörkö. Wasa-Posten 9.10.1923, s. 2. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022.) oli suomalainen kauppias, joka teloitettiin ensimmäisen maailmansodan aikana, koska hänet yhdistettiin suomalaiseen itsenäisyysaktivismiin. Hän oli yksi erittäin harvoja Venäjän vallan loppuaikoina teloitettuja suomalaisia.Olli Korjus: Kuusi kuolemaantuomittua, s. 342. Atena, Jyväskylä 2014. Gustafsson toimi vuodesta 1904 maakauppiaana Björkössä.Suomen kauppa- ja teollisuuskalenteri 1914–1916, s. 265 Sana, Helsinki 1915. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022. Hän oli Raippaluodon kunnallislautakunnan esimies ja paikallinen Ruotsalaisen Kansanpuolueen vaikuttaja. Hän oli myös mukana aktivistien toiminnassa. Venäläiset santarmit vangitsivat Gustafssonin 24. helmikuuta 1916, ja hänet vietiin vankina ensin Viaporiin ja sitten Pietariin.En skärgårdsflickas upplevelser 27–28 januari 1918. Svenska Skyddskåristen 12.12.1921, s. 9. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022. Helsingissä toiminut kenttäsotaoikeus tuomitsi hänet kuolemaan ja hänet teloitettiin seitsemän kuukauden vankeuden jälkeen hirttämällä Pietarissa.Unohdettuja itsenäisyystaistelijoita Itsenäinen Suomi 1/1936, s. 6. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022.Från Björkö. Wasa-Posten 22.2.1923, s. 4. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022. Myöhemmin Gustafssonia pidettiin yhtenä Suomen itsenäisyysliikkeen varhaisista marttyyreista.Waldemar Rantoja: Velvoittavia muistoja. Partio 3/1938, s. 7. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 8.10.2022. ==Katso myös== *Taavetti Lukkarinen ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Ukkoslohikäärmeen pyörän ritarikunta

Ukkoslohikäärmeen pyörän ritarikunta on bhutanilainen ritarikunta, joka on perustettu vuonna 1967, mutta sitä uudistettiin vuonna 2008. Kunnianosoitusta jaetaan tunnustuksena ansiokkaasta kansallisesta palveluksesta ja ritarikunnassa on yksi luokka. * ritarikunnan nauha == Lähteet == Luokka:Bhutanin kunniamerkit
Pekka Lanko

Pekka Lanko (ent. Rantala; 1941 Pessalompolo, Ylitornio – 11. maaliskuuta 2016 Rovaniemi), tunnettu kutsumanimellä ”Lanko-Pekka”, oli lappilainen kirjailija ja juontaja, joka tunnetaan Peräpohjolan murteen vaalijana, Tornionlaakson historian kertojana ja monenlaisten Lapin tapahtumien juontajana. Lanko oli koulutukseltaan metsätalousinsinööri ja teki työuransa metsälehtorina Lapin metsäkoululla, Tammelan työnjohtajakoululla ja Rovaniemen metsäopistolla. == Kirjallista tuotantoa == * Rajamiehiä ja väärtejä. Lapin rajavartiosto 75 vuotta. Rovaniemi: Lapin rajavartioston kilta, 1994 (Pohjolan painotuote) * Sannooko nimi mithään? Omakustanne, 1996. Lapin Kansan takasivun pääkirjoituksia vuosilta 1988-1994. * Metsästäjä-lehden pakinat 1998-1999. * Rajapaalu. Toim. Pekka Lanko [et al.]. Lapin rajavartioston kilta, 1999. * Minun väylä. Pello: Meän väylä, 1999 (Jyväskylä: Gummerus). Meän väylä-lehden pakinoita vuosilta 1997-1998. * Ikäheimo, Albert. Karhu-Alpi muistelee [Äänite]. Tekijät: Leino, Seppo; Hast, Mauri; Lanko-Pekka. Studio Sele 2003. * Me tulemme taas. Tukkilaiskisat kautta aikojen. Toim. Mauri Hast, Pekka Lanko. Mauri Hast, 2009. * Kenttä - Pessalompolon Kenttäniemi sanoin ja kuvin. Omakustanne, 2016. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Aimo Sillanpää

Aimo Sillanpää (s. 1950) on suomalainen tähtitieteilijä, joka on toiminut vuodesta 1982 Turun yliopistossa, tarkemmin sen fysiikan ja tähtitieteen laitoksella ja myöhemmin dosenttina. Sillanpää väitteli tohtoriksi vuonna 1989 aiheenaan OJ-287-kvasaarin kirkastumissyklien jaksollisuus. Hänen erityistutkimuskohteenaan on aktiivisten galaksien ohella korkeaenergiainen astrofysiikka. Sillanpää on palkittu Turun kaupungin matkailupainotteisella kongressipalkinnolla aktiivisesta toiminnastaan kansainvälisten kongressien järjestäjänä. Hän on toiminut Tuorlan tähtitieteellisen seuran puheenjohtajana vuodesta 2006. Hänet tunnetaan myös revontulien tieteellisenä selittäjänä esimerkiksi matkailuyrittäjille. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Borghese (suku)

Borghese on italialainen ruhtinaallinen aatelissuku. Suku on vaikuttanut etenkin Roomassa ja siihen on kuulunut yksi paavi. ==Historia== Borghesen suku on lähtöisin Sienasta, ja sen edustajia toimi 1200-luvulta alkaen erilaisissa julkisissa viroissa. Varhaista yhteyttä paavinistuimeen edusti vuonna 1456 paavin lähettilääksi Napoliin nimitetty Galgano Borghese. Marcantonio Borghese (1504–1574) asettui 1500-luvulla Roomaan, ja hänen pojastaan Camillo Borghesesta tuli vuonna 1605 paavi nimellä Paavali V. Hän suosi paavina sukulaisiaan, minkä seurauksena suvun vauraus, maine ja vaikutusvalta katolisen kirkon piirissä kasvoivat. Paavali V:n adoptoima ja kardinaaliksi nimittämä siskonpoika Scipione Borghese rakennutti Roomaan tunnetun Villa Borghese -huvilan sekä useita kirkkoja ja palatseja. Hän ja useat suvun myöhemmät jäsenet tulivat tunnetuiksi taiteen keräilijöinä ja taidemesenaatteina.Borghese Family Encyclopædia Britannica Online. Viitattu 9.10.2022. Nykyiset Borgheset polveutuvat Paavali V:n veljenpojasta Marcantonio II Borghesesta (1601–1658), joka sai jo lapsena haltuunsa Sulmonan ruhtinaskunnan ja lisäksi avioliiton kautta Orsinin suvun maat sekä perintönä sukulaiseltaan Scipione Borgheselta Cencin suvulta takavarikoidut maat.Nordisk familjebok (1921), p. 1182–1184 Runeberg.org. Viitattu 9.10.2022. Hänen poikansa Paolo Borghesen avioliiton kautta suvulle on myöhemmin päätynyt myös Aldobrandinin suvun maaomaisuus sekä Aldobrandinin ja Rossanon ruhtinaan arvot. Paolo Borghese (1845–1920) menetti suuren osan suvun omaisuudesta kiinteistökeinotteluilla Roomassa ja joutui huutokauppaamaan suvun taidekokoelmat vuosina 1891–1892. Paavinistuin osti tuolloin suvun arkiston ja Italian valtio Villa Borghesen maalauksineen. Paolon veljen Giulio Borghesen jälkeläiset ottivat käyttöön nimen Torlonia. Suvun mukaan on nimetty myös Roomassa sijaitseva palatsi Palazzo Borghese, jonka Paavali V rakennutti valmiiksi. ==Tunnettuja jäseniä== *Paavali V (alk. Camillo Borghese, 1552–1621), paavi vuosina 1605–1621 *Scipione Borghese (alk. Caffarelli, 1577–1633), kardinaali, taidemesenaatti, sukuun adoptoitu Paavali V:n siskonpoika *Marcantonio IV Borghese (1730–1800), taidemesenaatti *Camillo II Borghese (1775–1832), kenraali, Piemonten kuvernööri, Pauline Bonaparten aviomies, keisari Napoleonin lanko *Francesco Borghese (1776–1839), kenraali, Camillo II Borghesen veli *Junio Valerio Borghese (1906–1974), laivastoupseeri, uusfasistinen poliitikko ==Katso myös== *Musta aateli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italian aateli
Bahram Asakeran

Bahram Asakeran (s. 13. helmikuuta 1991) on iranilainen kevytsarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinin Aasian-mestaruuskilpailuissa pronssia 2019 voitettuaan mitalikamppailussa Dana Aungin.Official Results kyokushinkaikan.org Viitattu 9.10.2022 ==Lähteet== Luokka:Iranilaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Biologiset kilpirauhasvalmisteet

Biologiset kilpirauhasvalmisteet ovat sian kilpirauhaskudoksesta valmistettuja biologisia lääkkeitä. Biologinen kilpirauhaslääke valmistetaan poistamalla kilpirauhasesta vesi sekä rasva- ja sidekudos. Biologisen kilpirauhaslääkkeen vaikuttava ainesosa on tyreoglobuliini. Kyseessä on kilpirauhasen erittämä T3\- ja T4-hormonien varastomuotona toimiva ja kilpirauhasen hormonituotantoon osallistuva glykoproteiini. == Käyttöaihe == Biologisia kilpirauhaslääkkeitä käytetään kilpirauhasen vajaatoiminnan hoitoon levotyroksiinin sijaan silloin, kun levotyroksiini ei poista oireita. Vuonna 2021 julkaistussa pienimuotoisessa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin, että uupumus oli suurin syy biologisen kilpirauhasvalmisteen käyttöön. Seuraavilla sijoilla olivat lihominen, aivosumu ja hiustenlähtö. == Koostumus == Biologinen kilpirauhaslääke poikkeaa muista kilpirauhaslääkkeistä siinä suhteessa, että se sisältää kaikkia kilpirauhashormoneita. Näitä ovat T3\- ja T4-hormonin lisäksi lepoaineenvaihduntaa, lämmöntuottoa, mitokondrioiden toimintaa, painonhallintaa ja lihassolujen muodostusta edistävä sekä ruskeaa rasvakudosta aktivoiva ja veren glukoositasapainoa säätelevä 3,5-dijodityroniini (T2-hormoni), kuumuudensäätelyyn osallistuva tyronamiini ja luuston hajoamista estävä kalsitoniini. Biologinen kilpirauhaslääke sisältää myös jodia. == Teho ja haittavaikutukset == Vuonna 2021 julkaistussa yhdysvaltalaistutkimuksessa havaittiin, että suurin osa levotyroksiinin biologiseen kilpirauhasvalmisteeseen vaihtaneista voi paremmin lääkevaihdon jälkeen. Esimerkiksi uupumuksen ja lihavuuden esiintyvyys väheni 13 prosentista 23:een TSH-arvon ollessa normaali. Yhdeksän prosenttia biologiseen valmisteeseen siirtyneistä palasi vanhaan lääkitykseen kuuden kuukauden sisällä. Syynä oli esimerkiksi se, ettei lääkevaihdosta ollut hyötyä (19 %), lääkkeen korkea hinta (8 %) tai uuden lääkityksen aiheuttamat haittavaikutukset, kuten sydämentykytys (21 %), ahdistus (13 %) ja ruokahaluttomuus (8 %). Levotyroksiinihoidon aloittaneiden keskeytysprosentti oli neljä ja keskeytyksen syynä oli yleensä sydämentykytys, hiustenlähtö tai gluteeniyliherkkyyden puhkeaminen. === Viitteet === Luokka:Kilpirauhashormonit
Antti Lehvonen

Antti Lehvonen (29. marraskuuta 1907 Rääkkylä – 3. syyskuuta 1990 Joensuu) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet. ==Henkilöhistoria== Lehvosen vanhemmat olivat maanviljelijä Vilho Lehvonen ja Maria Kinnunen ja puoliso vuodesta 1937 Siiri Onerva Muhonen. Lehvonen kävi Kuopion tietopuolisen meijerikoulun kurssin 1931 ja Valtion maitotalousopiston isännöitsijäkurssin 1936. Hän työskenteli Ab W. Gutzeit & Co:n laivoilla Saimaalla 1922–1927 ja oli Nurmeksen ja Liperin osuusmeijereiden harjoittelija 1927–1929, Salmin Osuusmeijerin isännöitsijä 1931–1932, Leppäsyrjän Osuusmeijerin isännöitsijä Suojärvellä 1932–1936 ja Joensuun Ympäristön Osuusmeijerin isännöitsijä ja sittemmin toimitusjohtaja 1936–1972, samoin kuin sen johtokunnan puheenjohtaja. Hänellä oli useita osuustoiminnallisia luottamustehtäviä ja hän oli Pielisensuun kunnavaltuuston jäsen. Talousneuvoksen arvonimen Lehvonen sai 1958 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1964. Hän oli sotilasarvoltaan reservin vääpeli. Suomen Kulttuurirahaston Pohjois- Karjalan rahasto perusti Lehvosen ja hänen vaimonsa nimeä kantavan rahaston 1967. Lehvonen oli vuosien 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa Urho Kekkosen vaaliliiton puolueettomana valitsijamiehenä. ==Julkaisuja== * Kertomus Leppäsyrjän osuusmeijerin 10-vuotisesta toiminnasta, 1935. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen kulttuurirahasto: Antti ja Siiri Lehvosen rahasto Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Pielisensuun kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Akseli Antikainen

Akseli Johannes Antikainen (5. marraskuuta 1904 Värtsilä – 19. huhtikuuta 1997 Mäntsälä) oli suomalainen liikemies, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. == Elämä == Antikaisen vanhemmat olivat hitsaaja Kaarlo (Kalle) Antikainen ja Maria Juvonen. Antikainen kävi kansakoulun 1911–1916 ja Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan Osuuskauppakoulun kurssin 1927. Hän oli Ab Wärtsilä Oy:n rautatehtaan sähkölaitoksen harjoittelija ja konttorin juoksupoika vuodesta 1916, Työväen ja Pienviljelijäin Osuusliikkeen nuorempi myyjä Värtsilässä 1918–1921, Osuusliike Työkansan myyjä ja myymälänhoitaja Kuopiossa 1921–1923, Viipurin Osuusliikkeen Pölläkkälän myymälän vanhempi myyjä, Osuusliike Yhteishyvän myyjä Värtsilässä, Kymenrannan Osuusliikkeen päämyymälän hoitaja Inkeroisissa 1928–1929, Osuusliike Keskimaan pääliikkeen johtaja Jyväskylässä 1930, Saarijärven Osuusliikkeen toimitusjohtaja 1931–1933 ja kauppias Jalasjärvellä 1933–1935. Antikainen oli myös Saarijärven osuusmeijerin isännöitsijä 1932–1933. Valmisvaatekaupan uranuurtaja Antikaisesta tuli, kun hän perusti vaimonsa kanssa vaatekaupan Kemiin 1935 ja laajensi sen toimintaa myymäläketjuksi, ja oli myöhemmin vaateliikkeiden yhteisen ostoyhtymän ja Suomen vaatemessujen perustajia. Hän kuului myös Vähittäiskaupan Keskusliiton johtokuntaan. Vaatekauppiaana Kemissä Antikainen oli 1935–1941 ja Antikaisen Pukimo Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja 1941–1950 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1941. Antikainen oli myös Kuusaan Pukimo Oy:n perustaja ja johtokunnan puheenjohtaja 1950–1954, Antikainen ja Pojat avoimen yhtiön perustaja ja yhtiömies 1953–1955 ja Katinette Oy:n perustaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1955. Hän omisti Jokelan kartanon Mäntsälässä vuodesta 1954. Antikaisella oli lukuisia kaupan alan ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin ylikersantti (1943). Kauppaneuvoksen arvonimen Antikainen sai 1965. == Perhe == Akseli Antikaisen ensimmäinen puoliso oli Lahja Siviä Linqvist, jonka kanssa hän oli naimisissa 1926–1974. Lahja Lindqvistin isä oli kansanedustaja Konsta Lindqvist. Ensimmäisen puolisonsa kuoltua Antikainen avioitui vuonna 1975 Kaarina Katilan kanssa. Antikaisen serkku oli punaupseeri Toivo Antikainen. == Teokset == * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Motorola 68000

Motorola 68000 (MC68000, m68k, 68k) on Motorola 68000 -sarjan mikroprosessori, joka julkistettiin vuonna 1979. Prosessoria käytettiin muun muassa Unix- työasemissa. Ensimmäinen 68000-malli on sisäisesti 32-bittinen, jossa on 16-bittinen ulkoinen dataväylä ja 24-bittinen ulkoinen osoiteväylä. 68000:ssa rekisterit ovat 32-bittisiä. 68000:n jälkeen Motorola julkaisi Motorola 68010:n. Myöhemmät saman sarjan mallit ovat myös ulkoisesti 32-bittisiä alkaen Motorola 68020-mallista. == Ominaisuudet == 68000 sisältää supervisor-tilan järjestelmäohjelmille (käyttöjärjestelmän ytimelle) ja kaksi pino-osoitinta: käyttäjätila (USP) ja supervisor-tila (SSP), joista vain toinen voi olla aktiivisena kerralla ja saatavilla ohjelmoijalle. Osoiterekisteri A7 muuttaa tilaa USP- tai SSP-tilaan. Käyttäjätila on rajoitetumpi ja supervisor-tilassa ajettavalla käyttöjärjestelmällä on täysi hallinta järjestelmästä. Tietyt käskyt vaativat supervisor-tilan käyttöä ("MOVE to SR") koska ne voivat muuttaa tilarekisterin tilaa. == Valmistus == 68000-mallin prosessoria on valmistettu HMOS-tekniikalla sekä myöhemmin HCMOS-tekniikalla. 68000-mallin prosessorista on valmistettu klooneja japanin markkinoille Hitachin ja Toshiban valmistamina. MC68EC000-mallista on Freescalen valmistama FLX68000 versio, joka on identtinen mutta "static" suunnittelu joka sallii suorittimen pysäyttämisen.MC68SZ328 (DragonBall™ Super VZ) Integrated Portable System Processor Product Brief == Lähteet == Luokka:Motorolan suorittimet
Toivo Kerko

Toivo Stefan Jaakoppi Kerko (23. maaliskuuta 1915 Marttila – 16. heinäkuuta 1969 Mikkeli) oli suomalainen meijerialan yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Kerkon vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Kerko ja Aino Uoti ja puoliso vuodesta 1942 Meri Merimo. Kerko oli meijeriharjoittelija useissa meijereissä 1935–1937 ja valmistui meijeriteknikoksi Valtion Maitotalousopistosta 1939. Hän oli Auran Osuusmeijerin isännöitsijä ja Hämeenlinnan Osuusmeijerin vt. isännöitsijä 1939, Rymättylän–Merimaskun Osuusmeijerin isännöitsijä 1940–1941, Kruusilan Osuusmeijerin isännöitsijä 1942, Valkeakosken Osuusmeijerin isännöitsijä 1943–1948 ja Mikkelin Osuusmeijerin isännöitsijä ja toimitusjohtaja vuodesta 1948. Kerko oli myös Mikkelin Keinosiemennysyhdistyksen toiminnanjohtaja vuodesta 1949. Hän oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen 1956–1968 ja kaupunginhallituksen jäsen ja hänellä oli useita osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kerko oli reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1965. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Mikkelin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Acren tasavalta

Acren tasavalta (, ) oli separatistitasavalta mykyisessä Brasiliassa ja Perussa. Se itsenäistyi 1899, ja liitettiin lopulta Brasiliaan vuonna 1903. Nykyisin sen alue on Acren osavaltio. Vuosina 1899–1900 espanjalainen toimittaja ja entinen diplomaatti Luis Gálvez Rodríguez de Arias johti retkikuntaa, joka yritti ottaa haltuunsa nykyisen Acren Boliviassa. Tavoitteena oli liittää Acre Brasiliaan sen itsenäistyttyä Boliviasta. Gálvez julisti itsensä Acren tasavallan presidentiksi 14. heinäkuuta 1899 ja sijoitti pääkaupungin Porto Acreen. Ensimmäinen tasavalta kesti maaliskuuhun 1900, jolloin Brasilian hallitus lähetti joukkoja pidättämään Gálvezin ja antamaan Acren takaisin Bolivialle. Gálvez karkotettiin Espanjaan. Toista tasavaltaa yritettiin vuoden 1900 marraskuussa, mutta sekin epäonnistui. Kolmas tasavalta kaatui taisteluiden jälkeen vuonna 1903. Petropoliksen sopimus 17. marraskuuta 1903 asetti Acren Brasilian hallintaan. 25. helmikuuta 1904 Acresta tuli virallisesti Brasiliaa, ja siitä tehtiin osavaltio vuonna 1962. Luokka:Etelä- Amerikan entiset valtiot Luokka:Bolivian historia Luokka:Brasilian historia
Ševtšenko

Ševtšenko on ukrainalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Andri Ševtšenko (s. 1976), ukrainalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Dmitri Ševtšenko (s. 1968), venäläinen kiekonheittäjä * Margarita Ševtšenko (s. 1967), venäläinen pianisti * Mykyta Ševtšenko (s. 1993), ukrainalainen jalkapalloilija * Taras Ševtšenko (1814–1861), ukrainalainen runoilija ja taidemaalari, 1800-luvun ukrainalaisen kansallisen liikkeen vaikuttaja * Valentina Ševtšenko (s. 1988), kirgisialais-perulainen thainyrkkeilijä ja vapaaottelija * Valentyna Ševtšenko (s. 1975), ukrainalainen maastohiihtäjä * Viktor Ševtšenko (s. 1991), moldovalais- venäläinen jalkapalloilija. ==Katso myös== * Fort-Ševtšenko, kaupunki Kazakstanissa
Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija)

Vladimir Jefremovitš Aleksejev (; 1784 Venäjän keisarikunta – 1832 Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija. == Elämäkerta == Aleksejev toimi Carl Leberechtin oppilaana Pietarin rahapajassa. Vuonna 1805 hän valmistui ahkeruutensa ja lahjakkuutensa ansiosta mitalimuotoilijaksi. Hänen teoksistaan tunnetuimpia ovat Venäjän keisari Nikolai I:n muotokuva kruunaamisen muistoksi, mitali Preussin kuninkaan Fredrik III:n vierailusta Pietarissa, rauhanmitali Venäjän ja Turkin sodan loputtua vuonna 1829 ja Porvoon valtiopäivien muistomitali. Aleksejev käytti teoksissaan signeerausta ”A” tai ”B”. == Teokset == * Mitali "Kunnioitetun sotilaan kunniaksi" 1806 * Mitali "Katoavien pelastamiseksi" , noin 1830, puolalainen teksti "Jekaterinoslavin lukiosta", mottona "teidän valossasi näemme valon" * Mitali hyödyllisyydestä Aleksanteri I - kääntöpuoli * Persian prinssin Abbas-Mirzan vierailulla Pietarissa vuonna 1829 * Mitali "Uskollisuudesta" * "Ahkeruuden ja taiteen puolesta" 1831 * Mitali "Hyödyllisestä" 1831 == Katso myös == * Ivan Šilov == Lähteet == * Alekseev, Vladimir Efremovich, Brockhausin ja Efronin tietosanakirja: 86 t. (82 t. i 4 dop.). SPb, 1890–1907. * Fengler H., Girow G., Unger v. Numismaatikon sanakirja: Per. s nem. M. G. Arsen'eva, Otv. toimittaja V. M. Potin. - 2-e toim., pererab. i dop. - M.: Radio i svyaz', 1993. s. 11. ISBN 5-256-00317-8 == Aiheesta muualla== * "Alekseev, Vladimir Efremovitš." Suuri venäläinen elämäkerrallinen tietosanakirja (sähköinen painos). Versio 3.0. M.: Businesssoft, IDDK, 2007. Luokka:Venäläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1784 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet
Sylvain N’Diaye

Sylvain N’Diaye (s. 25. kesäkuuta 1976 Pariisi, Ranska) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän pelasi pääsarjatasolla Ranskassa, Belgiassa ja Espanjassa. N’Diaye pelasi Senegalin maajoukkueessa Afrikan- mestaruuskilpailuissa vuosina 2002 ja 2004. Hän kuului Senegalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 2002 mutta jäi vaihtopelaajaksi. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Smeaton

John Smeaton (8. kesäkuuta 1724 Austhorpe Lodge, Leeds, Iso-Britannia – 28. lokakuuta 1792 Austhorpe Lodge) oli englantilainen insinööri. Teoreettisen ja käytännöllisen osaamisensa ja kokeidensa ansiosta hänestä tuli yksi modernin insinööritieteen uranuurtajista. ==Elämä ja ura== Smeaton opiskeli Leedsin lukiossa. Hän osoitti jo varhain mieltymystä mekaanisten työkalujen käyttöön, ja 14- tai 15-vuotiaana hän onnistui valmistamaan sorvin. Lopetettuaan koulun 16-vuotiaana hän työskenteli isänsä asianajotoimistossa mutta pyysi lopulta lupaa harjoittaa jotain teknistä ammattia. Hänestä tuli instrumenttivalmistajan oppipoika, ja vuonna 1750 hän perusti oman yrityksensä. Navigoinnissa ja tähtitieteessä käytettävien erilaisten matemaattisten instrumenttien parantamisen lisäksi hän teki kokeita muiden mekaanisten laitteiden parissa, joihin hän perusti artikkelin "An Experimental Inquiry concerning the Native Powers of Water and Wind to turn Mills and other Machines depending on a Circular Motion". Vuonna 1754 hän teki matkan Alankomaihin tutkiakseen paikallisia kanavatöitä. Smeatonin insinööritaidot olivat tulleet tunnetuiksi hänen Royal Societylle pitämiensä esitelmien ja tiedemiesten kanssa käymiensä keskustelujen ansiosta, ja vuonna 1756 hänelle annettiin tehtäväksi rakentaa uudelleen Eddystonen majakka, joka oli palanut edellisen vuoden joulukuussa. Uuden tornin valmistuttua vuonna 1759 Smeatonin neuvoja pyydettiin usein tärkeissä insinöörityöhankkeissa, kuten kanavien, erityisesti Forthin-Clyden kanavan, rakentamisessa, soiden kuivatuksessa, satamien suunnittelussa sekä siltojen korjaamisessa ja pystyttämisessä, vaikka monet hänen laatimistaan suunnitelmista jäivätkin toteuttamatta taloussyistä. Hän suunnitteli myös lukuisia vesipyöriä, tuulimyllyjä, pumppuja ja muita mekaanisia laitteita. Huomattavan osan ajastaan hän käytti tähtitieteellisiin tutkimuksiin ja havaintoihin, joista hän piti useita esitelmiä Royal Societyn edessä. Smeaton sai Royal Societyn Copley-mitalin vuonna 1759. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Vuonna 1724 syntyneet Luokka:Vuonna 1792 kuolleet
ARA Salta (1932)

ARA Salta oli Argentiinan laivaston Santa Fe -luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Tosilta. Se laskettiin vesille 17. tammikuuta 1932 ja otettiin palvelukseen saman vuoden lopulla.Gardiner 1987 s. 421 == Palvelus == Alus teki tuhannen sukelluksensa 3. elokuuta 1960Gardiner 1995 s. 4 ja poistettiin palveluksesta 5. huhtikuuta 1961. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Santa Fe -luokan sukellusveneet (1931)
Santa Fe -luokka (1931)

Santa Fe -luokka oli Argentiinan laivaston kolmen Italiassa valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka, joka perustui Cavallini-luokan sukellusveneisiinGardiner 1995 s. 4. == Alukset == Santa Fe -luokan sukellusveneetGardiner 1987 s. 421 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo ARA Salta Tosi 17. tammikuuta 1932 1932 poistettu palveluksesta 5. huhtikuuta 1961 ARA Santa Fe Tosi 28. heinäkuuta 1931 1932 poistettu palveluksesta 23. huhtikuuta 1959 ARA Santiago del Estero Tosi 28. maaliskuuta 1932 1933 poistettu palveluksesta 23. huhtikuuta 1959 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Suna (täsmennyssivu)

Suna voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Suna, Espoon keskuksessa sijaitseva asuinalue * Suna, Suunujoen venäjänkielinen nimi * Suna, naisen etunimi * Suna, sukunimenä: ** Marja Suna (1934–2022), suomalainen vaatesuunnittelija ja muotoilija
Mari-Ann Nykänen

Mari-Ann Nykänen (s. 3. helmikuuta 1983) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija. Hän pelasi Superpesistä Rauman Ferassa ja Viinijärven Urheilijoissa. Nykänen pelasi 78 Superpesiksen runkosarjaottelua. Hän löi 2+9 juoksua, toi 55 juoksua ja keräsi 228 kärkilyöntipistettä, joista 161 ykköspesälle.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=3058&view;=pelaajakortti Nykänen toimii Joensuun Mailan junioripäällikkönä.https://juniorit.joensuunmaila.fi/fi- fi/article/ajankohtaista/mari-ann-nykanen-aloitti-joman- junioripaallikkona/613/ Lisäksi hän valmentaa junioripelaajia Joensuun Mailassa ja Viinijärven Urheilijoissa.https://www.moveboost.fi/mari-ann- nykanen/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Khalilou Fadiga

Khalilou Fadiga (s. 30. joulukuuta 1974 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä tai keskikenttäpelaaja. Hän pelasi seuraurallaan muun muassa Ranskassa, Belgiassa ja Englannissa. Hän pelasi Senegalin maajoukkueessa vuosina 1999–2008. Fadiga pelasi pääsarjatasolla Belgiassa RFC Liègen, Lommelin, Club Bruggen, Gentin ja Germinal Beerschotin joukkueissa, Ranskassa Auxerren joukkueessa sekä Englannissa Bolton Wanderersin joukkueessa. Hän pelasi Englannin mestaruussarjassa muutaman ottelun Derby Countyn ja Coventry Cityn joukkueissa. Hän siirtyi kesällä 2003 italialaisseura Interiin mutta ei päässyt pelaamaan seurassa sarjaotteluita lääkärien havaittua hänellä olevan vakavia sydänvaivoja. Kauden 2003–2004 jälkeen sopimus purettiin ja Fadiga siirtyi Englantiin. Hän voitti Belgian liigamestaruuden vuonna 1998 ja Ranskan cupin vuonna 2003. Fadiga pelasi Senegalin maajoukkueessa 41 ottelua vuosina 1999–2008 ja teki niissä neljä maalia. Hän pelasi Afrikan- mestaruuskilpailuissa vuosina 2000 ja 2002. Hän saavutti jälkimmäisellä kerralla hopeaa ja teki Kamerunia vastaan pelatun loppuottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa toisen ja samalla viimeiseksi jääneen maalin. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi täydet minuutit kolmessa alkulohko- ottelussa, joista ensimmäisessä Senegal voitti hallitsevan maailmanmestarin Ranskan, ja jatkoaikatappioon päättyneessä puolivälieräottelussa Turkkia vastaan mutta oli vaihdossa neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan. Hän teki 3–3-tasapeliin päättyneessä viimeisessä alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan joukkueensa ensimmäisen maalin. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Type 97 HMG

Type 97 heavy tank machine gun () on japanilainen raskas konekivääri, joka toimi Keisarillisen Japanin armeijan panssarivaunujen ja panssaroitujen ajoneuvojen konekiväärinä toisessa maailmansodassa. Ase perustui suurelta osin tšekkiläiseen ZB vz. 26 -konekivääriin. Ase käytti 7,7x58 mm Arisaka -kaliiperin patruunoita. Type 97 pystyttiin muuttamaan hieman kevyemmäksi versioksi jalkaväen käyttöön, mutta tämäkin versio painoi lähes 11 ja puoli kiloa, eikä se tullut jalkaväen yleiseen käyttöön. Asetta valmistettiin noin 18 000 kappaletta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Konekiväärit Luokka:Keisarillisen Japanin armeija Luokka:Japani toisessa maailmansodassa Luokka:Toisen maailmansodan sotilaskalusto
Sotilaspalvelija

Sotilaspalvelija on sotilas, joka on määrätty upseerin henkilökohtaiseen palvelukseen. Nykyaikaisessa armeijassa ei ole enää sotilaspalvelijoita, mutta ne olivat yleisiä vielä ensimmäisessä maailmansodassa. Korkea-arvoista upseeria palveleva toinen upseeri on adjutantti. Britannian armeijassa on pitkä perinne sotilaspalvelijoista, jotka ovat toimineet ylemmistä yhteiskuntaluokista tulevien upseerien henkivartijoina ja palvelijoina. Palvelijoista luovuttiin kokonaan vasta toisen maailmansodan jälkeen, mutta esimerkiksi Intian merivoimissa on yhä käytössä sotilaspalvelija eli sahayak. ==Lähteet== Luokka:Sotilastehtävät
Särkikylän työväentalo

Särkikylän Työväentalo on vuonna 1949 valmistunut työväentalo Evijärven kunnan Särkikylässä == Historiaa == Kylällä aiemmin ollut työväentalo menetettiin Lapuanliikkeen aikana, ja myöhemmin vanha talo paloi. Särkikylän Työväenyhdistys ry rakensi talon pääosiltaan talkoilla. Materiaalihankintoihin järjestettiin keräyksiä ja saatiin lahjoituksia. Nykyisin talo toimii Kylätalona. == Rakennus== Rankarakenteinen rakennus valmistui 1938. Vuonna 1960 rakennukseen tehtiin korjauksia, jolloin ulkopuolen pystylaudoitus uusittiin. Tuolloin myös alkuperäisenä katteena ollut päre korvattiin huopakatteella. Sisäkatto on paneloitu. Vuoden 1973 remontissa punainen ulkopinta maalattiin ruskeaksi ja sisäseinien pahvien tilalle vaihdettiin lastulevyt. Talossa on alun perin ollut juhlasali, näyttämö, ravintola, kerhohuone ja voimailusali. ==Toimintaa talolla== Talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja tansseja. Talo on edelleen kunnossa, ja siellä järjestetään myös monenlaisia perhejuhlia. ==Lähteet== Luokka:Evijärvi Luokka:Työväentalot
Amdy Faye

pienoiskuva|Amdy Faye Stoke Cityn peliasussa. Amdy Moustapha Faye (s. 12. maaliskuuta 1977 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pääsarjaurallaan Ranskassa, Englannissa ja yhden kauden Skotlannissa. Hän pelasi Senegalin maajoukkueessa vuosina 2001–2006. Faye voitti Auxerren joukkueessa Ranskan cupin vuonna 2003. Hän edusti Englannin Valioliigassa Portsmouthia, Newcastle Unitedia, Charlton Athleticia ja Stoke Cityä sekä Skotlannin Valioliigassa lainasopimuksella Rangersia. Hän päätti pelaajauransa kaudella 2010–2011 Englannin mestaruussarjassa Leeds Unitedin joukkueessa. Faye pelasi Senegalin maajoukkueessa 34 ottelua vuosina 2001–2006. Hän pelasi Afrikan- mestaruuskilpailuissa vuosina 2002 ja 2006. Hän saavutti vuoden 2002 turnauksessa hopeaa, ja Kamerunia vastaan pelatun loppuottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän laukoi joukkueensa kolmannen rangaistuspotkun, jonka Kamerunin maalivahti Alioum Boukar torjui. MM-kilpailuissa 2002 Faye tuli vaihdosta kentälle kolmannessa alkulohko-ottelussa Uruguayta vastaan ja pelasi täydet minuutit voitokkaassa neljännesvälieräottelussa Ruotsia vastaan. == Lähteet == Luokka:Senegalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fossora

Fossora on islantilaisen pop-laulaja Björkin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Björkin uusi Fossora on hänen äärimmäisin levynsä Viitattu 9.10.2022. * Kulttuuritoimitus: Björkin kymmenes albumi kokeilee ja lupailee, muttei yllä tähtiin – arviossa Fossora Viitattu 9.10.2022. * Soundi: Arvio: Näihin lauluihin ei ole helppoa reittiä – Björkin Fossora on mieltävavisuttava sieniretki fantasioiden maailmaan Viitattu 9.10.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Björkin albumit
Provani

Provani () on pieni kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön lounaisosassa. Provani sijaitsee Laukanlahden pohjoispuolen laajan peltoaukean reunalla. Kylän länsireunaa myötäilee Laukantie, joka yhdistää Provanin sen naapurikyliin Heikkilään, Laukkaan ja Eikkulaan. Kaikki kylän neljä taloa sijaitsevat joko tien varrella tai sen tuntumassa. Provani on varhaiskeskiaikaisen Eikkulan tytärkylä ja itsekin asiakirjojen perusteella niin vanha, että historioitsija Aulis Oja epäilee sen olevan nimestään huolimatta 1200-luvun lopun ruotsalaista uudisasutusta vanhempi. Provani oli yhden talon muodostama kylä eli yksinäistalo 1920-luvulle saakka, jolloin sen torppa Rantala itsenäistyi. Kylään on tämän lisäksi lohkottu Traanan tila vuonna 1958 ja Ponttarin talo vuonna 1991. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Safroli

Safroli (C10H10O2) on aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa hajusteiden ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Safrolia esiintyy useissa kasveissa muun muassa amerikansassafraksessa (Sassafras albidum), kamferipuussa (Cinnamomum camphora) ja viherlaakereissa (Ocotea). Huoneenlämpötilassa yhdiste on väritöntä tai vaaleankeltaista nestettä. Safroli ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Aine hapettuu helposti. Safroli saattaa olla karsinogeenistä. Safrolia valmistetaan tislaamalla sassafraksista tai kamferipuusta.Johannes Panten & Horst Surburg: Flavors and Fragrances, 4. Natural Raw Materials, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 1.2.2017 Safrolia käytetään ainesosana hajusteissa ja kosmetiikkatuotteissa kuten suihkugeeleissä. Siitä myös valmistetaan useita muita yhdisteitä kuten hajusteaineita, hyönteismyrkkyjä ja lääkkeitä. Safrolia voidaan käyttää myös huumausaineen valmistukseen.Finlex: Sosiaali- ja terveysministeriön asetus huumausaineista ja huumausaineen valmistuksessa käytettävistä aineista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Safrole *Food Component Database (FooDB): Safrole *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Safrole *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Safrole *ChemBlink: Safrole *PheroBase: Floral Compound - safrole *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Safrole Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Ali Fazal

Ali Fazal (s. 15. lokakuuta 1986 Lucknow, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa ja televisiossa. Hänen kansainvälisiin elokuviinsa kuuluvat Victoria & Abdul (2017) ja Kuolema Niilillä (2022). == Yksityiselämä == Fazal on naimisissa näyttelijä Richa Chaddan kanssa. == Filmografia == Vuosi Elokuva Rooli Muuta 2008 The Other End of the Line Vij 2009 3 Idiots Joy Lobo Ek Tho Chance Smridh 2011 Always Kabhi Kabhi Sameer ”Sam” Khanna 2013 Fukrey Zafar Baat Ban Gayi Kabir 2014 Bobby Jasoos Tasawur Sheikh Sonali Cable Raghu 2015 Khamoshiyan Kabir Walia For Here Or To Go? Vivek Pandit Intialais-yhdysvaltalainen elokuva Fast & Furious 7 Safar Yhdysvaltalainen elokuva 2016 Da Tang Xuanzang Jayaram Kiinalainen elokuva Happy Bhag Jayegi Guddu 2017 Love Affair Kawas Manekshaw Nanavati Julkaisematon elokuva Fukrey Returns Zafar Victoria & Abdul Abdul Karim Brittiläinen elokuva 2018 Happy Phirr Bhag Jayegi Guddu 2019 Milan Talkies Annu Prassthanam Ayushmann Singh House Arrest Karan 2022 Kuolema Niilillä Andrew Katchadourian Yhdysvaltalainen elokuva Tadka Siddharth 2023 Kandahar Kahil Nasir Yhdysvaltalainen elokuva Fukrey 3 Zafar Khufiya Ravi Mohan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ARA Santa Fe (1931)

ARA Santa Fe oli Argentiinan laivaston Santa Fe -luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Tosilta. Se laskettiin vesille 28. heinäkuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 1932.Gardiner 1987 s. 421 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta 1959. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Santa Fe -luokan sukellusveneet (1931)
ARA Santiago del Estero (1932)

ARA Santiago del Estero oli Argentiinan laivaston Santa Fe -luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Tosilta. Se laskettiin vesille 28. maaliskuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 1933.Gardiner 1987 s. 421 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta 1959. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Santa Fe -luokan sukellusveneet (1931)