EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kiyonami

Kiyonami (, kiyonami, ’puhdas aalto’) oli Keisarillisen Japanin laivaston Yūgumo-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Palvelus == Kiyonami otettiin palvelukseen 25. tammikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Arima Tokiyoshi. Alus liitettiin 25. helmikuuta 2. laivaston 2. hävittäjälaivueen 31. hävittäjäviirikköön. Se suojasi kolme päivää myöhemmin joukkojenkuljetussaattuetta Jokosukasta Trukille, jonne alus saapui 8. maaliskuuta. Alus suojasi 12.–17. maaliskuuta joukkojenkuljetussaattueen Trukilta Tarawalle, josta se purjehti 20.–25. maaliskuuta Kwajaleinin kautta takaisin Trukille. Alus suojasi 14.–20. huhtikuuta saattueen Trukilta Kaviengiin ja takaisin. Se suojasi 3.–13. toukokuuta saattueen Trukilta Rabauliin ja Kaviengiin sekä takaisin. Alus saattoi 4.–21. kesäkuuta Unyōa ja Chūyōa Trukilta Yokosukaan. Alus kuljetti 12. heinäkuuta joukkoja Kolombangaraan. Kolombangaran taistelussa Kiyonami laukaisi useita torpedoja yhdessä muiden laivojen kanssa, jotka upottivat Yhdysvaltain laivaston hävittäjä USS Gwinin sekä vahingoittivat risteilijöitä USS Honolulu ja USS St. Louis. Kiyonami kuljetti 19. heinäkuuta joukkoja Kolombangaraan, kun se 20. heinäkuuta uudella kuljetusmatkalla Kolombangaraan pysähtyi pelastamaan hävittäjä Yūguren miehistöä. Tällöin Yhdysvaltain ilmavoimien B-25-pommittaja hyökkäsi ja upotti Kiyonamin. Alus upposi 78 kilometriä Kolombangarasta luoteeseen, vieden mukanaan sekä Kiyonamin että Yūguren miehistöt, yhteensä 468 miestä. == Lähteet == * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * CombinedFleet.com: Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Tyynenmeren hylyt Luokka:Yūgumo-luokan hävittäjät Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Uraga Dock Company
Perunasalaatti

Perunasalaatti on kylmä lisäke, jota voi nauttia alkuruokana tai lisukkeena. Yleisesti perunasalaattia nautitaan uudenvuodenjuhlissa ja vappuna keitettyjen nakkien kera. Perunasalaattia voi valmistaa itse, mutta sitä löytyy ympärivuotisesti myös kauppojen eineshyllyiltä. Perunasalaattiin kannattaa valita kiinteämaltoinen, ei-jauhoinen perunalajike, joka merkitään suomalaisissa perunapusseissa vihreällä merkinnällä. Perunasalaatti valmistetaan keitetyistä ja kuutioiduista kylmistä perunoista, hakatusta kelta- tai punasipulista, kuutioidusta suolakurkusta, purjosipulista, omenasta, kapriksesta tai näiden yhdistelmistä. Perusainesten sekaan lisätään kastike. Kastike on yleensä kermaviili- tai majoneesipohjainen, johon voi lisätä mausteeksi silputtua persiljaa, mustapippuria, yrttisuolaa tai sinappia mieltymysten mukaan. Sekoittamisen jälkeen perunasalaatin annetaan maustua kylmässä vähintään tunnin, mielellään yön yli. Tarjoilua varten salaatin voi koristella ruohosipulin varsilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Salaattiruoat
Dryadit

Dryadit (Δρυάδες) olivat kreikkalaisessa mytologiassa nymfejä tai luonnonhenkiä, jotka olivat omistautuneet puiden suojelemiseen. Dryadit elivät joko itse puussa tai sen lähettyvillä. Uskomusten mukaan dryadi eli niin kauan kuin puu oli elossa. Jos puu kaadettiin, sen dryadi kuoli. Alun perin dryadit olivat nimenomaan tammen nymfejä, sillä kreikan kielen sana drys tarkoittaa tammea. Sittemmin sana "dryadi" on yleistynyt tarkoittamaan kaikkia puiden hengettäriä. == Ulkonäkö == Dryadit ottivat nuoren naisen hahmon. Niillä on yleensä kihara ja ruskea tukka ja siniset silmät, mutta joillakin dryadeilla voi myös olla keltaiset hiukset ja vihreät silmät. == Katso myös == * Hamadryadit * Meliadit == Lähteet == * Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot
Public Image Ltd

Public Image Ltd eli PiL on brittiläinen rockyhtye, joka toimi vuosina 1978–1993 ja jatkaa vuodesta 2009 alkaen. PiL:in perusti aiemmin Sex Pistols yhtyeestä tunnettu laulaja John Lydon alias Johnny Rotten, joka lauloi ja sanoitti myös PiL:in kappaleet. Lydonin oli tarkoitus ottaa Sex Pistolsissa bassoa soittanut kaverinsa Sid Vicious mukaan suunnitellessaan yhtyeen perustamista, mutta aikomus kaatui Sex Pistolsin Amerikan kiertueen jälkeen Sidin saadessa jälleen lisää heroiinia ja tämän bändärityttökaverin Nancy Spungenin palatessa kuvioihin. PiL:iä ei voi tarkemmin määritellä mihinkään genreen, koska yhtye on tehnyt monenlaista musiikkia. Yleensä sitä kuitenkin nimitetään post punkiksi. Nimen Public Image Lydon sai skotlantilaisen Muriel Sparkin kirjoittaman kirjan Public Image mukaan, joka kertoi äärimmäisen itsekeskeisestä näyttelijättärestä. Limited tuli siitä, että Lydon halusi rajoittaa olemistaan esillä yhtyeessä. Monet, erityisesti levy-yhtiö Virgin Records, olisivat halunneet PiL:istä Sex Pistolsille jatkon. He halusivat Lydonin työskentelevän Sex Pistolsin rumpalin Paul Cookin ja kitaristi Steve Jonesin kanssa, mutta hän kieltäytyi. Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Vuonna 2023 yhtye pyrkii Irlannin euroviisuedustajaksi kappaleella ”Hawaii”. ==Jäsenet== ;Nykyiset * John Lydon - laulu (1978-1992, 2009-) * Bruce Smith - rummut, taustalaulu (1986-1990, 2009-) * Lu Edmonds - kitarat, saz, banjo, koskettimet, taustalaulu (1986-1988, 2009-) * Scott Firth - basso, kosketinsoittimet, taustalaulu (2009-) ;Entiset * Keith Levene - kitara, koskettimet (1978-1983) * Jah Wobble - basso (1978-1980) * Jim Walker - rumpu (1978) * Vivian Jackson - rummut (varhainen 1979) * David Humphrey - rummut (helmikuu 1979) * Richard Dudanski - rummut (huhti-syyskuu 1979) * Karl Burns - rummut (syyskuu 1979) * Martin Atkins - rummut (1979-1980, 1982-1985) * Steve New - kitara (1980 lyhyesti) * Ken Lockie - koskettimet (1982) * Pete Jones - basso (1982-1983) * John McGeoch - kitara (1986-1992) * Allan Dias - basso (1986-1992) == Studioalbumit == *Public Image: First Issue, 1978 *Metal Box, 1979 *The Flowers of Romance, 1981 *This Is What You Want...This Is What You Get', 1984 *Album, 1986 *Happy?, 1987 *9, 1989 *That What Is Not, 1992 *This is PiL, 2012 * What the World Needs Now..., 2015 * End of World, 2023 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:Brittiläiset punkyhtyeet
Bill Joy

William Nelson Joy (s. 8. marraskuuta 1954 Farmington Hills), yleisemmin Bill Joy, on yhdysvaltalainen ohjelmistokehittäjä, yrittäjä ja yksi Sun Microsystemsin perustajista. Joy johti yhtiön tutkimusosastoa sen perustamisesta vuodesta 1982 vuoteen 2003. ==Elämä== Bill Joy opiskeli sähkötekniikkaa Michiganin yliopistossa ja tietojenkäsittelytiedettä Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Joy oli yksi Berkeley Software Distributionin (BSD) pääasiallisista kehittäjistä. Joy sai tehtäväkseen integroida ARPANETiin kehitetty TCP/IP-protokolla BSD-käyttöjärjestelmään mutta päätyi kirjoittamaan toteutuksen uusiksi. Hän sai 1986 Association for Computing Machineryn (ACM) Grace Murray Hopper -palkinnon. Joy on myös kirjoittanut muun muassa robotiikan ja nanoteknologian kehitystä kritisoivan artikkelin ”Why the Future Doesn’t Need Us” (”Miksi tulevaisuus ei tarvitse meitä”), joka julkaistiin Wired-lehdessä vuonna 2000. == Sun Microsystems == Sun Microsystems oli alun perin laitteistoyritys, Bill Joy pyydettiin mukaan yritykseen, kuuden kuukauden työskentelyn jälkeen Joy ansaitsi täyden perustajastatuksen. Bill Joyn liittymisen jälkeen yritys alkoi myös kehittämään tietokoneohjelmistoja. Joy tuotiin yritykseen rakentamaan ohjelmistoa halvalle, mutta tehokkaalle järjestelmälle nimeltään SUN-työasema. Bill joy oli yksi aikansa johtavista Unix-kehittäjistä, jonka ansiosta hän on osallistunut C-shell, vi-editorin ja TCP/IP: ja BSD (Berkeley Software Distribution) Unix-käyttöjärjestelmän kehittämiseen. Joy oli myös inspiraationa NFS:n, SPARC mikroprosessorien, Java ohjelmointikielen, Jini- teknologian ja JXTA:n kehittämiselle. Työskenneltyään neljä vuotta Joy ansaitsi Grace Murray Hopper palkinnon, hänen työstään Berkeley Unix käyttöjärjestelmän parissa. Joy lähti Sun Microsystemsin palveluksesta vuonna 2003. Myöhemmin samana vuonna hän perusti pääomasijoitusyhtiön HighBar Venturesin kahden entisen Sunin kollegan kanssa. == Sun Microsystemsin jälkeistä toimintaa == Kaksi vuotta lähtönsä jälkeen vuonna 2005 Joy liittyi riskipääomayhtiöön Kleiner Perkins. Kyseisessä yrityksessä hän auttoi tekemään päätöksiä vihreästä teknologiasta. Joy kuitenkin lähti yrityksestä vuonna 2014. Nykyään Joy on Water Street Capitalin johtava tutkija ja tiedemies. Vuosien aikana Joy on ansainnut monia kunnianosoituksia. Vuonna 2011 Joy nimitettiin Computer History Museumin jäseneksi hänen työstään Sun Microsystemsissä ja Berkeley Software Distribution Unix-järjestelmän parissa. Joy on myös National Academy of Engineeringin ja American Academy of Arts and Sciencesin jäsen sekä Aspen Instituten elinikäinen toimitsija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Unix Reviewin Haastattelu vuodelta 1984 * CNET News: Talking tech with Bill Joy - haastattelu vuodelta 2005 * Wired: Why the future doesn't need us Luokka:BSD Luokka:Sun Microsystemsin henkilöstö Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Grace Murray Hopper -palkinnon saajat
Phil Katz

Phillip W. Katz (3. marraskuuta 1962 – 14. huhtikuuta 2000), tunnetaan yleensä nimellä Phil Katz, oli ohjelmoija, joka kehitti alkuperäisen PKZIP- tiedostopakkausohjelman. Katz opiskeli tietojenkäsittelytiedettä Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Hän kehitti 1980-luvun puolivälissä PKARC- tiedostonpakkausohjelman, joka oli yhteensopiva tuolloin suosituimman ARC- ohjelman kanssa. PKARC oli kuitenkin esikuvaansa huomattavasti nopeampi, joten se muodostui nopeasti suositummaksi. ARCin kehittäjä System Enhancement Associates (SEA) huomasi kuitenkin Katzin kopioineen suoraan ARCin lähdekoodia ja haastoi hänet oikeuteen tavaramerkki- ja tekijänoikeusrikkomuksesta. Katz julkaisi pian PKPAK-ohjelman, joka oli nimeä lukuun ottamatta samanlainen, ja sen jälkeen sharewarena täysin uudelleenkirjoitetun PKZIPin, joka pakkasi paremmin ja oli nopeampi kuin ARC. ZIP-tiedostomuoto oli kuitenkin avoin, joten siitä tuli myöhemmin standardi. Katzista tuli yksi menestyneimmistä varhaisista sharewarejulkaisijoista, ja PKWAREsta tuli miljoonayritys. Katz kamppaili kuitenkin alkoholismin kanssa, ja hänet pidätettiin useita kertoja rattijuopumuksesta. Hänet löydettiin lopulta kuolleena hotellihuoneesta seuranaan tyhjä minttuviinapullo. == Aiheesta muualla == *Oikeuskäsittely ja Katzin kuolema Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjelmoijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Brian Kernighan

Brian Wilson Kernighan (s. 1942, Toronto) on tietojenkäsittelytieteilijä, joka työskentelee Bell Labsilla ja vuodesta 2000 Princetonin yliopiston tietojenkäsittelytieteen professorina. Kernighan opiskeli teknistä fysiikkaa Toronton yliopistossa ja sähkötekniikkaa Princetonin yliopistossa. Kernighan työskenteli Fernando J. Corbatólle Project MAC:ssa MIT:ssä. Kernighan ohjelmoi Compatible Time-Sharing Systemillä ja keräsi tietoa Multics-projektia varten. Bell Labsilla hän on kehittänyt matemaattista AMPL-ohjelmointikieltä. Kernighan ehdotti Unix-käyttöjärjestelmälle sen nimeä (muodossa UNICS, vastineeksi Multicsille), mutta ei muista mistä "X"-kirjain nimeen on peräisin. Kernighan myös popularisoi käyttöjärjestelmän työkaluohjelmien filosofian, kehitti erikoistuneita kieliä kuten ratfor, eqn, AWK ja pic. Kernighan kehitti troff:ia Joe Ossannan jälkeen. Kernighan tunnetaan Dennis Ritchien kanssa kirjan The C Programming Language (1978, ) kirjoittajana. Kirjan ensimmäisen laitoksen mukaan C-ohjelmointikielen ANSI C -standardia edeltänyt versio tunnetaan nimellä K&R; C. Kernighanin mukaan hänellä ei kuitenkaan ollut osaa C:n suunnittelussa, vaan se on täysin Ritchien käsialaa. Kernighan on tehnyt myös kirjoja Rob Piken kanssa: The Practice of Programming () ja The Unix Programming Environment (). == Julkaisuja == * * * Millions, Billions, Zillions: Defending Yourself in a World of Too Many Numbers (2018). Princeton University Press. * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kotisivu Princetonissa Luokka:Kanadalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Kanadalaiset professorit Luokka:Princetonin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:C Luokka:Bell Labs
The Legend of Kyrandia

The Legend of Kyrandia on Westwood Studiosin kehittämä kolmiosainen seikkailupelisarja. Sarjan pelien tapahtumat keskittyvät Kyrandian maahan, jonka ongelmia peleissä ratkotaan. Sarjan jokainen osa keskittyy eri hahmon ympärille. Ensimmäisessä osassa (The Legend of Kyrandia: Fables & Fiends) pelaaja ohjaa nuorta sankaria Brandonia. Toisessa pelissä (The Legend of Kyrandia, Book Two: The Hand of Fate) päähenkilö on naispuolinen kuninkaallinen mystikko nimeltä Zanthia ja viimeisessä osassa (The Legend of Kyrandia, Book 3: Malcolm's Revenge) ohjattavana on aikaisempien osien pääpahis Malcolm. == Pelit == * Legend of Kyrandia (1992) * Legend of Kyrandia, Book 2: The Hand of Fate (1993) * Legend of Kyrandia, Book 3: Malcolm's Revenge (1994) == Vastaanotto == Mikrobitin Petri Teittinen antoi sarjan ensimmäisen osan DOS-versiolle 91 pistettä sadastaMikrobitti 10/1992, sivu 65 ja Pelit-lehden Niko Nirvi 90 pistettäPelit 5/1992, sivut 20–21. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Seikkailupelit Luokka:Videopelisarjat Luokka:Westwood Studiosin videopelit
Paul Vixie

Paul Vixie on Internet-protokollien ja Unix-järjestelmien suunnittelija ja ohjelmistoarkkitehti, joka aloitti uransa 1980-luvulla. Hän on laatinut yli tusinan RFC:ita ja useita Unix-ohjelmia, joista merkittävämmät ovat SENDS, proxynet, rtty ja Vixie cron. Hän on useiden ICANN:n työryhmien jäsen. Työskennellessään DECillä 1998 hän oli BIND-ohjelmiston pääasiallinen ylläpitäjä ja kehittäjä sen versiosta 4.9 lähtien. Hän oli ohjelman pääasiallinen kehittäjä versioon 8 asti. Vixie perusti 1994 lähdettyään DECiltä UUNETin rahoituksella Internet Software Consortiumin Rick Adamsin ja Carl Malamudin kanssa tukemaan BINDiä ja kehittämään Internetin ohjelmistoa. Sen ohjelmistoihin kuuluvat BIND, DHCP ja INN. Internet Software Consortiumin toiminnot siirtyivät tammikuussa 2004 Internet Systems Consortiumille. ISC pitää yllä Internetin F-juurinimipalvelinta. Vuonna 1995 Vixie oli perustamassa Internetin liikenteenvälityspiste PAIXia (Palo Alto Internet Exchange), joka myytiin 1999 AboveNetille, joka nimesi Vixien teknologiajohtajakseen. Vixie oli 1998 mukana perustamassa MAPSia (Mail Abuse Prevention System). Vixie kirjoitti Frederick Avolion kanssa kirjan "Sendmail: Theory and Practice" (Digital Press, 1995). Humoristisesti Vixie on nimetty suurimmasta määrästä CERT-hälytyksiä vastuussa olevaksi henkilöksi. ("most CERT advisories due to a single author"). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Paul Vixie President, Internet Systems Consortium, Inc. * Haastattelu -- O'Reilly Network ==Lainaus== * The Internet is sort of the cockroach of the modern age. It survives. Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Digital Equipment Corporationin henkilöstö Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Takao Aoki

Takao Aoki (, s. 20. joulukuuta 1961 Tochigi) on japanilainen mangaka, jonka tunnetuin manga-teos on Beyblade, jota hän alkoi tehdä syyskuussa vuonna 1999. Sen suosion myötä Aoki kertoi Beybladen olevan hänen ikimuistoisin teoksensa, jonka päähahmon (Takao Kinomiya) Aoki nimesi oman etunimensä mukaan. ==Ura== Suurin osa hänen tekemistään mangoista on perustunut leluihin ja videopeleihin. Aoki työskentelee Shogakukan-yhtiön kustantamassa Coro Coro -mangalehdessä, joka on myös julkaissut muun muassa Pokémon- ja Duel Masters -mangoja. Hänen ensimmäinen manga-teos oli Tokkō! Zoid Shōnen Tai, joka julkaistiin tammikuussa 1989. Useat Aokin mangat ovat kestoltaan hyvin lyhyitä, joista poikkeuksellisesti Miniyon Fighter V ja Beyblade ovat kestäneet yli viiden numeron verran. Lisäksi Aoki on tehnyt Coro Coro -lehteen muutamia lyhytsarjoja, kuten Fantasy Grand Prix (1989), Star Fox (1993) ja X-Zone (2006). Hänen viimeisin teoksensa oli vuosina 2007–2008 ilmestynyt Mr. Maric Super Magic Boy Group, jonka päähahmo perustuu japanilaiseen taikuriin Mr. Mariciin. Coro Coro aloitti mangan julkaisemisen 28. maaliskuuta 2008. Samalla lehti julkaisee Aokin tekemää X-Zone tarinaa, jonka ensimmäinen osa julkaistiin Japanissa 22. elokuuta 2007. Toinen osa ilmestyi 28. elokuuta 2008. Vuoden 2008 keväällä Takara ilmoitti tuovansa Beybladen takaisin markkinoille, mutta sarjan luonut Aoki ei ollut uuden sarjan kanssa tekemisissä. Tilalle oli palkattu mangan piirtäjä Takafumi Adachi, joka loi uuden Metal Fight Beyblade mangan syyskuussa 2008. Lisäksi sarjaa esitetään animena Japanissa huhtikuusta 2009 lähtien. == Teoksia == Ilmestymisvuodet Manga Mangojen lukumäärä 2016–2017 Bakuten Shoot Beyblade: Rising 4 2007–2008 Mr. Maric Super Magic Boy Group 6 2007–2010 The Mysterious Story X-Zone 4 2005 Bakufuu Slash! Kizna 2 2000 Bakuhashi senki Metal Walker 1 2000–2004 Bakuten Shoot Beyblade 14 1995–1999 Miniyon Fighter V 8 1993 Star Fox 1 1992–1993 Reikai Kyōshitsu 2 1990–1991 Majin Eiyuu den Wataru II 2 1990 Majin Eiyuu den Wataru 1 1989 Fantasy Grand Prix 1 1989 Tokkō! Zoid Shōnen Tai 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * さくら第２製作所 * Bey Damashii-OFFICIAL Aoki Takao Fanlisting * Anime News Network * Lambiek.net * Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Beyblade Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loki

Loki tarkoittaa seuraavia asioita: * Loki, germaaninen tai skandinaavinen jumala * Loki, Marvel-kustantamon luoma superrikollinen * Loki, edelliseen perustuva Michael Waldronin luoma televisiosarja * Loki-Kirjat, kustantamo * loki, laivan nopeuden ja sen kulkeman matkan mittauslaite * loki, rekisterin kaltainen dokumentti, varsinkin tietokoneohjelman ylläpitämä käyttötapahtumien luettelo * lokikirja, laivoilla pidettävä tapahtumarekisteri
Loki (rekisteri)

Loki tarkoittaa jostain toiminnasta pidettävää tapahtumarekisteriä, eräänlaista päiväkirjaa. Erityisesti laivoilla puhutaan lokikirjasta, johon kirjataan matkantekoon liittyvät tapahtumat. Tietotekniikassa taas lokiin kirjataan, mitä palvelimella, laitteessa tai sovelluksessa tapahtuu. Usein näillä loeilla jäljitetään virheitä tai parannetaan suorituskykyä. ==Loki tietotekniikassa== Erilaiset tietokoneohjelmistot keräävät tapahtumahistoriansa normaalien tallennustiedostojen rinnalla erityiseen lokitiedostoon. Lokeja käytetään erityisesti usean käyttäjän tietojärjestelmissä. Tyypillinen lokitiedosto sisältää tietoja kuten: * Aikaleima (tapahtuman ajankohta) * Tapahtuma ja toimija (mitä tehtiin tai yritettiin tehdä ja tekijä) * Käyttöoikeus (millä valtuuksilla tai oikeuksilla tapahtuma tehtiin) * Tapahtuman lähde (mistä tapahtuma tehtiin ja mistä muutostieto on peräisin) * Tapahtuman tila (onnistuiko tekijä aikeissaan; jos ei, epäonnistumisen syy) === Käyttötarkoitukset === ==== Virheenjäljitys ==== Loista löytyvin tiedoin voidaan löytää ongelmakohta, mikä auttaa ohjelmiston korjaamisessa. Tämä on yksi lokien pääkäyttötarkoituksista tietotekniikassa. ==== Verkkosivujen optimoiminen ==== Verkkosivuja voidaan optimoida lokiin kirjatuin tiedoin esimerkiksi verkkosivun käytön ajankohdasta ja käyttäjän sijainnista. ==== Talousrikosten jäljittäminen ==== Loit ovat tärkeitä rahaliikenteeseen liittyvillä sektoreilla, eli esimerkiksi verkkokaupoissa ja pankeissa. Näillä sektoreilla lokia käytetään usein varkauksien tai varkauden yritysten lähteiden löytämiseen. Loilla on siis suuri merkitys talousrikoksiin valmistautumisessa. == Lähteet == Luokka:Merenkulku Luokka:Tietotekniikka
Frej

Frej voi tarkoittaa seuraavia: * Frej, Freyr (myös Fröj), skandinaavisessa mytologiassa hedelmällisyyden, auringon ja sateen jumala * Frej, pohjoismainen miehen etunimi * Miinalaiva Frej, talvisodan aikainen Suomen merivoimien miinalaiva * IK Frej, ruotsalainen urheiluseura Täbystä * Frej, sukunimenä: ** Saber Ben Frej (s. 1979), tunisialainen jalkapalloilija
Beda

Beda on etunimi, jota Suomessa ja Skandinaviassa käytetään naisennimenä. Nimen merkityksestä ei ole varmaa tietoa, mutta alun perin kyseessä on ollut miehen etunimi. Kuuluisiin nimen haltijoihin lukeutuu varhaiskeskiajalla elänyt ”kunnianarvoisa Beda” eli pappi Beda Venerabilis. Ruotsissa Bedan nimipäivää vietetään 27. toukokuuta. Se on myös Bedan vanha suomalainen nimipäivä. Mikael Agricola teki jo vuoden 1544 rukouskirjassaan toukokuun 26. päivän kohdalle merkinnän ”Beda papi”. Kun Beda-nimi vuonna 1710 tuli mukaan Suomen almanakkaan, nimipäivä oli siirtynyt päivää myöhemmäksi. Viimeisen kerran Beda esiintyi suomalaisessa almanakassa vuonna 1907. Välillä kalenterissa oli käytetty Bedan sijaan muotoa Beeda. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu noin 690 Beda-nimistä ja noin 250 Beeda-nimistä naista. Beda-nimeä suomalaiset ovat antaneet myös lemmikkieläimille. Helsingin yliopiston almanakkatoimiston julkaisemassa koirien nimipäiväkalenterissa Bedan nimipäivä on 24. elokuuta. ==Tunnettuja Bedoja== *Beda Venerabilis (k. 735), englantilainen pappi ja kirjailija *Beda Stjernschantz (1867–1910), suomalainen taidemaalari *Beda Närhi (1896–1971), suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Beda (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Tölkinavaaja

thumb|Tölkinavaaja Tölkinavaaja on työkalu, jolla avataan metallisia tölkkejä tai säilyketölkkejä. == Historia == Vahvasta metallista tehdyt säilyketölkit patentoitiin vuonna 1810, ja 1860-luvulla tölkkejä alettiin valmistaa ohuemmasta metallista. Ensimmäinen tölkinavaaja patentoitiin Yhdysvalloissa vuonna 1858. Sen oli keksinyt yhdysvaltalainen Ezra J. Warner. Ensimmäinen sähkökäyttöinen tölkinavaaja esiteltiin vuonna 1931. == Lähteet == Luokka:Työkalut Luokka:1800-luvun keksinnöt
Vaateripustin

thumb|Yllä rautalangasta tehty ja alla puinen vaateripustin. Vaateripustin eli vaatepuu (arkikielessä henkari, vrt. ruotsin (kläd)hängare) on ihmisen hartioiden mallinen väline, jolla ripustetaan vaatteita tangolle tai naulaan.Vaateripustin, Kielitoimistonsanakirja.fi, viitattu 11.7.2019 Siinä vaatteita säilytetään että ne säilyttävät muotonsa. Ripustimeen voidaan asettaa esimerkiksi takki, paita tai mekko. Ripustimissa voi olla poikkipuu, johon voidaan ripustaa housut. Ripustin puolestaan ripustetaan yläosan koukusta tankoon. Tilan säästämisen vuoksi ripustimia voidaan kiinnittää myös erityisen koukun avulla useita allekkain. Vaateripustimia valmistetaan muun muassa muovista ja puusta. Ripustimen ripustuskoukku on yleensä tehty paksusta rautalangasta. Kokonaan paksusta rautalangasta valmistetaan kaupasta ostettavien ja pesulassa pestyjen vaatteiden mukana annettavia vaateripustimia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hanger History Luokka:Vaatteet
Pyhä Sebastianus

Pyhä Sebastianus tai Pyhä Sebastian (k. noin 288 jaa.) eli legendan mukaan 200-luvulla Roomassa. Hän oli kristitty keisarillisen henkivartioston upseeri, jonka kerrotaan salassa käännyttäneen monia ihmisiä kristityiksi. Sebastianus jäi kiinni uskostaan, jolloin keisari Diocletianus määräsi hänet surmattavaksi nuolin. Hän selvisi teloituksesta hengissä ja leski Irene hoiti hänet terveeksi, mutta myöhemmin Sebastianus tuomittiin uudelleen ja nuijittiin hengiltä. Hänet haudattiin Rooman katakombeihin ja haudan päälle rakennettiin kirkko nimeltä San Sebastiano fuori le mura (tai San Sebastiano ad catacumbas). Keskiajalle asti Sebastianusta pidettiin ruttotautisten parantajana ja jousiampujien suojelijana, mutta renessanssiaikana häntä alettiin pitää mieluummin marttyyrina. Sebastianusta pidetään myös äkäisten lasten pyhimyksenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pyhimykset Luokka:Kristityt marttyyrit
Tirlittan-palkinto

Tirlittan-palkinto on Suomen Kirjailijaliiton vuodesta 1993 alkaen myöntämä tunnustus suomenkieliselle lasten- ja nuortenkirjallisuudelle. Palkinto on saanut nimensä Oiva Paloheimon lastenkirjasta Tirlittan. Palkinnon suuruus on 10 000 euroa. == Palkitut == * 1993: Kirsi Kunnas (koko tuotanto) * 1994: Sinikka Nopola ja Tiina Nopola (Heinähattu ja Vilttitossu -kirjat) * 1995: Uolevi Nojonen (koko tuotanto) * 1996: Kaarina Helakisa (koko tuotanto) * 1999: Marjatta Kurenniemi (koko tuotanto) * 2001: Elina Karjalainen (koko tuotanto) * 2003: Rauha S. Virtanen (koko tuotanto) * 2005: Leena Laulajainen (koko tuotanto) * 2007: Jukka Itkonen (koko tuotanto) * 2008: Jukka Parkkinen * 2009: Lea Pennanen * 2011: Maikki Harjanne * 2012: Hannele Huovi * 2013: Tuula Kallioniemi * 2014: Jorma Ranivaara * 2015: Ritva Toivola * 2016: Tuija Lehtinen * 2017: Esko-Pekka Tiitinen * 2018: Tuula Korolainen * 2019: Raili Mikkanen * 2020: Tuulia Aho * 2021: Sari Peltoniemi * 2022: Harri István Mäki * 2023: Katri Tapola * 2024: Kirsti Kuronen Lähde ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkinnot
Kullervo (Sibelius)

Kullervo op. 7 on Jean Sibeliuksen viisiosainen Kalevala-aiheinen suurimuotoinen sävelruno, jota kutsutaan myös Kullervo-sinfoniaksi. Teos on sävelletty orkesterille, mieskuorolle, sopraanolle ja baritonille, ja se kantaesitettiin vuonna 1892. Sinfonian aiheena on Kalevalan traagisen hahmon Kullervon elämä ja kuolema. __NOTOC__ ==Historia== Sibelius alkoi säveltää Kullervoa Wienissä vuonna 1891, ja teos valmistui hänen palattuaan Helsinkiin vuonna 1892. Teoksen ensiesitys oli 28. huhtikuuta 1892; Helsingin orkesteriyhdistyksen orkesteria johti säveltäjä ja solisteina olivat Emmy Achté sekä Abraham Ojanperä. Kullervo kohotti Sibeliuksen kansan tietoisuuteen lupaavana säveltäjänä, vaikka teosta onkin arvosteltu soitinnuksen ja muodon puutteista. Sibelius vetikin sävellyksen pois julkisuudesta pian ensiesitysten jälkeen, ja teos esitettiin uudelleen vasta vuonna 1958, vuosi säveltäjän kuoleman jälkeen. Sibelius ei koskaan luovuttanut teosta painettavaksi, vaan teoksesta on säilynyt ainoastaan säveltäjän käsikirjoitus. 1930-luvulla Helsingin kaupunginorkesterin viulistin Viktor Halosen laatima partituurikopio sekä orkesterimateriaali sisältävät runsaasti puutteita ja virheitä, mikä on rajoittanut teoksen esittämistä ja vaatinut teosta johtaneilta kapellimestareilta runsaasti omaa tutkimustyötä ja tulkintaa. Vuonna 2006 teoksesta julkaistiin professori Glenda Dawn Gossin toimittama kriittinen laitos sekä säveltäjän sovitus kolmannesta ja viidennestä osasta pianolle ja lauluäänille. ==Osat== Teoksen kesto on noin 70 minuuttia, ja se koostuu viidestä osasta, jotka kertovat Kullervon elämänvaiheista: # Johdanto (Allegro moderato). Vain orkesterille. # Kullervon nuoruus (Grave). Vain orkesterille. # Kullervo ja hänen sisarensa (Allegro vivace). Mieskuorolle, baritonille ja sopraanolle sävelletty kolmas osa kertoo Kalevalan 35. runon sanoin Kullervon matkasta ja hänen kohtaamisesta sisarensa kanssa. Mieskuoro toimii alkuosan kertojana ja solistit laulavat Kullervon ja tämän sisaren dialogia. Osa päättyy Kullervon sisaren hukuttautumiseen ja Kullervon valitukseen. # Kullervon sotaanlähtö (Alla marcia). Vain orkesterille. # Kullervon kuolema (Andante). Viimeisessä osassa mieskuoro kertoo Kalevalan 36. runon sanoin Kullervon dialogin miekkansa kanssa ja tämän kuoleman. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Heikkinen, Olli: Jean Sibeliuksen Kullervo ja Larin Paraske: Tarina suomalaisen sävelkielen synnystä osana kansalliskertomusta. – Musiikki 1/2012 (42 vsk.), s. 6–26. Luokka:Jean Sibeliuksen teokset Luokka:1890-luvun musiikkiteokset Luokka:Kalevala musiikissa
Paulo da Silva

Paulo César da Silva Barrios (s. 1. helmikuuta 1980 Asunción) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskuspuolustajana pelaava da Silva on vuodesta 2017 edustanut kotimaansa Club Libertadia. Da Silva on ammattilaisurallaan edustanut yli kymmentä seuraa kuudessa eri maassa. Vuonna 1998 da Silva lähti kotimaansa Cerro Porteñosta Italian Perugiaan, jossa hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa. Sen jälkeen hän vietti kauden Argentiinassa Club Atlético Lanúsissa, josta palasi Italiaan. Siellä da Silva pelasi joitakin otteluita Veneziassa ja Cosenzassa. Tämän jälkeen hän palasi kotimaahansa Club Libertadiin, josta siirtyi meksikolaiseen Club Tolucaan. Vuodet 2009–2011 hän pelasi englantilaisessa Sunderlandissa, josta siirtyi vuonna 2011 espanjalaiseen Real Zaragozaan. Da Silva on Paraguayn (2002 ja 2003) ja Meksikon (2005) mestari. Da Silva oli mukana nuorten MM-kisoissa vuosina 1997 ja 1999. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän pelasi yhdessä ottelussa kaksi minuuttia. Da Silvan ensimmäinen maaottelu oli 27. heinäkuuta 2000 Boliviaa vastaan. Hän on pelannut 148 maaottelua eli paraguaylaispelaajista eniten. http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/178278_DA_SILVA_Paulo.html == Seurat == * 1998–1998 Cerro Porteño * 1998–1999 Perugia * 1999–2000 Lanús * 2000–2001 Venezia * 2001–2001 Cosenza * 2002–2003 Libertad * 2003–2009 Toluca * 2009–2011 Sunderland * 2011– Real Zaragoza == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heini Wathén

Heini Jasmine Wathén-Fayed (o.s. Wathén, myös Heini Al-Fayed; s. 24. helmikuuta 1955) on suomalainen seurapiirihenkilö, entinen malli ja egyptiläissyntyisen liikemiehen Mohamed Al-Fayedin leski. Heini Wathénin vanhemmat pitivät hotellia Hangossa. Wathén voitti Hangon Miss Kesä -tittelin, Apu-lehden Viikinkityttökilpailut ja Itämeren tyttö -kilpailun vuonna 1972. Tämän jälkeen hän pääsi Sanelma Vuorteen mallitoimiston listoille. Vuonna 1975 Wathén pääsi ylioppilaaksi ja lähti sisarensa tavoin malliksi Pariisiin. Kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Suomeen ja osallistui Miss Suomi -kilpailuun. Wathén ei menestynyt finaalissa. Hän kuitenkin sattui tapaamaan Dodi Al- Fayedin, joka etsi Suomesta uusia mallikasvoja. Al-Fayed järjesti Wathénille mallin töitä Pierre Balmainin muotitalosta Pariisissa. Dodi myös esitteli uuden ystävänsä 48-vuotiaalle isälleen Mohamed Al-Fayedille. Al-Fayed vanhempi aloitti suhteen Wathénin kanssa ja kutsui tämän pian asumaan kanssaan Lontoon Park Lanelle. Pari avioitui vuonna 1985, jolloin Wathén odotti heidän kolmatta yhteistä lastaan Camillaa. Wathénille ja Al-Fayedile syntyi neljä lasta. He ovat muotisuunnittelijana toiminut Jasmine (s. 1980), lapsena kuuroutunut valokuvaaja Karim (s. 1983), hyväntekijä Camilla (s. 1985) ja ympäristöaktivisti Omar (s. 1987). Heini Wathén esiintyy harvoin julkisuudessa. Al-Fayedin perheellä on meren rannalle Espoon Westendiin 1990-luvun taitteessa rakennettu talo, ja lisäksi sen vieressä 1997 hankittu noin 400 neliömetrin pienempi talo. Heini Wathén otti 2010-luvulla muun muassa mielipidekirjoituksilla kantaa kiinteistöjen lähelle suunniteltuun tornihotelliin, myöhemmän suunnitelman mukaan matalampaan mutta laajaan terassitaloon, joka hänen mielestään tuhoaisi Espoon merenrantamaiseman. Wathén myös kanteli kaavasta Euroopan komissiolle ja vetosi kantelussa alueen lepakoiden suojeluun. Kiinteistöjen omistajiksi on merkitty Wathénin lapset. He olivat mukana westendiläisten asiaa koskevassa valituksessa, joka kuitenkin jätettiin käsittelemättä korkeimmassa hallinto-oikeudessa ja rakennuslupa sai näin lainvoiman. Al-Fayedin perheellä on tai on ollut asuntoja ja kiinteistöjä myös ainakin Helsingissä, New Yorkissa, Lontoossa ja Pariisissa, kartano Lontoon eteläpuolella Surreyssä, huvila Ranskan Saint-Tropez’ssa ja linna Skotlannissa. Vuonna 2008 Wathén esitteli maalaamansa posliiniastiaston, joka tuli myyntiin Al-Fayedien omistaman Balnagown Castlen matkailijakeskuksessa Skotlannissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Kuuluisien henkilöiden puolisot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kankirauta

Kankirauta on historiallinen nimitys varhaiselle raudan (teräksen) kankimaiselle kauppamuodolle ennen terästen valmistusmenetelmien kehittymistä 1800-luvulla. Kankirautaa valmistetaan mellottamalla eli vuoron perään kuumentamalla ahjossa ja takomalla masuunista saatua kovaa ja haurasta takkirautaa. Saatu lopputulos on sitkeämpää ja soveltuu esineiden valmistamiseen. Takomisen raskauden vuoksi keskiajan lopulla kehitettiin vesivoimalla toimiva kankivasara. Masuunissa tapahtuvassa raudan pelkistyksessä siihen liukenee hiiltä. Tätä poistetaan mellotuksessa, jossa hapen tai ilman avulla hiili palaa pois. Lopputuloksen hiilipitoisuus riippuu mellotustavasta. Hiilipitoisuuden pitää olla alle 0,5 %, jotta saatu rauta ei olisi haurasta. Historiallinen kankirauta ei ollut kovin tasalaatuista. Nykyaikaisissa teräksissä seosaineiden määrää pystytään kontrolloimaan. Kankirautaa valmistettaessa tätä ei osattu, joten kankiraudan lujuus ei ollut verrattavissa teräkseen. Vanhempi menetelmä raudan tuottamiseen on harkkohytti. Siinä pelkistyvä rautamalmi ei sula eikä liuota itseensä hiiltä, jolloin siitä syntyvä rauta on pehmeää ja taottavaa. Tämä menetelmä ei ollut kovin tehokas raudan pelkistystapa masuunisulatukseen verrattuna, mutta taonta ja kuumennus mellotuksen vuoksi terästä ei pystytty tuottamaan suuria määriä ennen kuin putlaus, Siemens-Martin-prosessi, bessemer-prosessi ja LD-prosessi otettiin käyttöön. Niukkahiilistä terästä syntyy silloin, kun mellotusprosessi viedään loppuun saakka. Niukkahiilistä terästä on helppoa takoa ja hitsata, mutta sitä ei voi karkaista, sillä sen hiilipitoisuus on liian alhainen martensiittisen kiderakenteen muodostumiseksi. Kankirautaa voidaan kuitenkin kovettaa kylmätaonnalla muokkaamalla raudan kidemuotoja; tästä nimi takorauta. Ahjokarkaisussa raudan hiilipitoisuutta pinnassa nostetaan pitämällä rautakappaletta hehkuvissa hiilissä, jolloin saadaan aikaan esimerkiksi miekkojen kovia teriä. Meltoraudaksi sanotaan lähes puhdasta rautaa, jonka hiilipitoisuus on alle 0,05 %Miekk-oja, s. 301. Teräskaupassa teräksen yhtenä yleisenä toimitusmuotona on nykyäänkin kanki (pyörötanko, putket, profiilit), jolloin sanat "kankirauta" tai "kankiteräs"-nimitykset voivat viitata vain toimitusmuotoon eivätkä kerro mitään teräksen seostuksesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rauta Luokka:Metallurgia Luokka:Metalliteollisuus
Gianluca Curci

Gianluca Curci (s. 12. heinäkuuta 1985 Rooma, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti.Gianluca Curci, goal.com Curci on AS Roman juniorikoulun helmiä, ja hän toimi joukkueen ykkösvahtina kauden 2004–2005 lopussa, sekä kauden 2005–2006 alussa. Syksystä 2006 alkaen hän kuitenkin joutui tyytymään penkkivahdin rooliin brasilialaisen Donin ohitettua hänet. Kesäkuussa 2008 Curci siirtyi AC Sienaan ja heinäkuussa 2010 hän siirtyi UC Sampdoriaan. Hän on sittemmin pelannut myös Saksassa ja Ruotsissa. Curci on pelannut Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gösta Brännäs

Gösta Brännäs (6. heinäkuuta 1904 – 28. heinäkuuta 1928) oli keskisarjan nyrkkeilijä. Hän voitti hopeaa työläisolympialaisissa Frankfurt am Mainissa vuonna 1925.Urheilutieto Hän edusti Helsingin Työväen Nyrkkeilijöitä. Brännäsilla arveltiin olevan mahdollisuuksia ammattilaiseksi, mutta hän alkoi kärsiä pahasta päänsärystä nyrkkeilyssä saamiensa kolhujen vuoksi, minkä takia hän piti kokonaisen vuoden tauon nyrkkeilyssä. Kivut kävivät ajan mittaan sietämättömiksi, ja lopulta hän ampui itsensä.Elina Järvinen, Kulkurin valssin tähti Brännäsin veli oli näyttelijä Tauno Palo. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Julio Manzur

Julio César Manzur (s. 22. kesäkuuta 1981) on paraguaylainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Manzur on vuodesta 2015 edustanut kotimaansa Rubio Ñu -seuraa. Manzur aloitti uransa Cerro Corassahttp://www.ofutebol.com/santos_players.shtml, josta siirtyi Club Guaraníin vuonna 2002. Hän on pelannut muun muassa brasilialaisseura Santosissa, meksikolaisessa Pachucassa, argentiinalaisessa Tigressä ja meksikolaisessa Leónissa. Vuonna 2004 Manzur oli Paraguayn joukkueessa Copa Américan neljännesvälierissä. Turnauksen ottelu Brasiliaa vastaan 14. heinäkuuta oli hänen ensimmäinen maaottelunsa. Samana kesänä Ateenassa olympiajoukkueessa Manzur voitti hopeaa. Vuoden 2006 MM-kisoissa Manzur oli mukana yhdessä ottelussa 14 minuuttia. Hän pelasi yhteensä 32 maaottelua, viimeisen vuonna 2012, ja teki niissä yhden maalin.http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/209503_MANZUR_Julio.html == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Paraguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Panucci

Christian Panucci (s. 12. huhtikuuta 1973 Savona) on entinen italialainen jalkapalloilija. Panucci pelasi useimmiten oikean laitapuolustajan paikalla. == Ura == Genoassa uransa aloittanut Panucci pelasi useassa suurseurassa Italian rajojenkin ulkopuolella, muun muassa Real Madridissa ja Chelseassa. Viimeisen kautensa hän pelasi Parman riveissä. === Maajoukkueessa === Italian maajoukkueessa Panucci pelasi vuodesta 1994 vuoteen 2008. Tuona aikana hän pelasi 57 maaottelua, joissa hän viimeisteli neljä maalia. Hän oli mukana Italian joukkueessa MM-kilpailuissa 2002 sekä EM-kilpailuissa 2004 ja 2008. Vuoden 2004 jälkeen Italian päävalmentaja Marcello Lippi ei ottanut Panuccia maajoukkueeseen, mutta Roberto Donadonin tullessa valmentajaksi Panucci pääsi jälleen pelaamaan vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Florent Malouda

Florent Malouda (s. 13. kesäkuuta 1980 Cayenne, Ranskan Guayana) on ranskalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana. Hän on edustanut muun muassa Englannin valioliigan Chelseaa kuuden vuoden ajan. Malouda on naimisissa brasilialaisen naisen kanssa ja heillä on yksi lapsi. == Maajoukkueura == Malouda on pelannut Ranskan jalkapallomaajoukkueessa 80 A-maaottelua ja on tehnyt niissä yhdeksän maalia. Hänet valittiin myös Saksan maailmanmestaruuskisoihin vuonna 2006 == Saavutukset == *Ranskan pääsarjan Ligue 1:n mestaruus kausilla 2004, 2005 ja 2006 Olympique Lyonnais'ssa. *Ranskan supercupin voitto vuosina 2003, 2004 ja 2005 Olympique Lyonnais'ssa. *Englannin valioliigan mestaruus: 2009-2010 *FA Community Shield: 2009-2010 *Football League Cup: 2007-2008 *FA Cup: 2007-2008, 2008-2009 ja 2009-2010 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pelaajaprofiili Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hunter (videopeli)

Hunter on Activisionin julkaisema toimintaseikkailupeli, joka julkaistiin vuonna Amigalle ja Atari ST:lle. Pelin on ohjelmoinut Paul Holmes, joka teki myös pelin grafiikan. Peli käyttää vektorigrafiikkaa. Alkumusiikin on tehnyt Martin Walker. == Pelaaminen == Pelissä pelaaja kontrolloi laajassa, kolmiulotteisessa maailmassa taivaltavaa yksinäistä sotilasta. Pelin kenties eniten ihastusta herättänyt piirre oli vapaus kulkea suurella pelialueella ja käyttää erilaisia alueelta löytyviä kulkuneuvoja, joita on valtava määrä. Mukana on tavallisimpien ajoneuvojen lisäksi esimerkiksi soutuvene, polkupyörä, taistelu- ja kuljetushelikopteri, laiva sekä ilmatyynyalus. Pelissä on avoimen pelimaailman tapaan ja käyttää eri ajoneuvoja. Erilaisia aseita on saatavilla tavallisimmista käsiaseista SAM-ohjuksiin. Pelialueella vastaantulevat objektit ovat rakennusten ja vihollisen sotilaiden lisäksi esimerkiksi erilaisia eläimiä. Lokit silpoutuvat helikopterin roottoreihin ja lehmät voi räjäyttää vaikkapa miinoilla. Myös erilaisia rakennuksia on paljon pienistä majoista suuriin voimalaitoksiin. Useimpiin rakennuksiin pääsee sisälle. 2000-luvun peleissä laajat kolmiulotteiset ympäristöt ovat tavanomaisia, mutta vuonna 1991 Hunterin ympäristö oli kolmiulotteisten pelien joukossa erittäin rikas vaihtelevuudessaan. === Kolme pelimaailmaa === Pelissä on eri pelimoodeja omine karttoineen, joissa pelin luonne vaihtelee: * ”action”-moodi, jossa pelaajan on tuhottava suurelta pelialueelta laaja joukko osoitettuja kohteita * ”missions”-moodi, joka koostuu pienistä tehtävistä, joissa pelaaja lähtee aina päämajastaan ja on palattava sinne tehtävän suorittamisen jälkeen. * ”adventure”-moodi == Vastaanotto == Peli on saanut CU Amiga -lehden arvostelussa arvosanaksi 89%. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Kolme tietokonelehdistä skannattua arvostelua Luokka:Vuoden 1991 videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Atari ST -pelit
Alexei Sayle

Alexei Sayle (s. 7. elokuuta 1952 Anfieldissä, Liverpoolissa, Englannissa) on brittiläinen näyttelijä ja kirjailija. Hän on kirjoittanut lukuisia romaaneita ja käsikirjoituksia ja esiintynyt useissa televisio-ohjelmissa ja elokuvissa. == Elämäkerta == Saylen molemmat vanhemmat olivat työväenluokkaisia juutalaisia jotka kuuluivat Britannian kommunistipuolueeseen. Myös Sayle itse liittyi kommunistipuolueeseen Ranskan vuoden 1968 toukokuun tapahtumien jälkimainingeissa. Päästyään koulusta hän kävi taiteen peruskurssin ennen pääsyä Lontoon Chelsea College of Art and Designiin. Saylen koomikonura sai alkunsa vuonna 1979 kun Lontooseen avattiin Comedy Store -klubi. Seuraavana vuonna Edinburghin komediafestivaaleilla tuottaja Martin Lewis huomasi hänen kykynsä ja ryhtyi hänen managerikseen. Saylesta tuli uuden The Comic Strip -ryhmän, jonka pohjalta kehittyi myös televisiosarja Pilakuvat esittää, pääesiintyjä. Vuonna 1981 hän sai oman radio-ohjelmansa Alexei Sayle And The Fish People Lontoon Capital Radio -kanavalle. Ohjelma voitti Sony Radio Award -palkinnon. Hän myös julkaisi radio-ohjelman pohjalta albumin ja esiintyi myös levyllä The Comic Strip Album (1981) ja äänitti oman albuminsa Cak! vuonna 1982. Hän esiintyi myös The Secret Policeman's Other Ball -sarjan lava- ja televisioesityksissä, joissa esiintyi myös brittiläisen komedian suurnimiä. Kaiken tämän seurauksena hän alkoi saavuttaa yhä enemmän tunnettuutta. Varhaisajan suosion huippuhetki oli The Fish People Tapes -albumilta julkaistu single "Ullo John! Gotta New Motor?", jonka tuottivat Clive Langer ja Alan Winstanley. Single saavutti suosiota suuren kirosanamääränsä vuoksi. Aikaisemmin Sayle oli saavuttanut lähinnä kulttisuosiota underground- piireissä, mutta hänest alkoi tulla myös valtavirran suosikki, mistä jotkut hänen pitkäaikaisemmista faneistaan eivät pitäneet. Hänestä tuli eräs Britannian parhaiten palkatuista radio- ja televisiomainosten äänistä. Toinen hänen menestyneistä musiikkikappaleistaan oli "Didn't You Kill My Brother?", johon tehtiin myös suosiota saavuttanut musiikkivideo. 1980-luvun mittaan Sayle esiintyi monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Pilakuvat esittää ja Älypäät, kuten myös monissa stand-up-komediaohjelmissa. Hän myös käsikirjoitti monia ohjelmia, joukossa hänen omat sketsiohjelmansa Alexei Sayle's Stuff (1988–91), josta hänet palkittiin Emmyllä, The All New Alexei Sayle Show (1994–95) ja vain yhden jakson mittainen Alexei Sayle's Merry-Go- Round (1998). ==Aiheesta muualla== * * http://news.bbc.co.uk/1/hi/programmes/this_week/4880008.stm * http://www.msdivine.net/alexeisayle/ Luokka:Brittiläiset koomikot Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eines

Eines on teollisesti tehty valmisruoka tai puolivalmiste. Einekset sisältävät ainesosia, jotka vaativat jääkaappisäilytystä. Jotkin einekset, kuten salaatit ja kolmioleivät, ovat valmiita syötäviksi sellaisinaan. Toiset taas ovat lämmitystä vaille valmiita ruokia kuten eineslihapullat ja kananugetit. Einekset säilytetään 2–4 asteen lämpötilassa. Pakkauksessa tulee olla myös viimeinen käyttöpäivä. Maksalaatikko, lihaperunasose- ja liha­makaronilaatikko ovat olleet jo pitkään Suomen suosituimmat einekset. Suomalaiset ostavat vuosittain keskimäärin 1,5 rasiaa einesmaksalaatikkoa. == Nimen historiaa == Entisaikaan sanaa ”eines” käytettiin kuvaamaan maaseudulla pellolla työskentelevien välipalaa, pientä purtavaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle.fi – ”Maittava ateria kolmessa minuutissa” – 1950-luvun emännät saivat huokaista helpotuksesta, kun paheksutut einekset tulivat markkinoille Luokka:Elintarviketeknologia Luokka:Ruoka-ainekset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Fertiggericht
Narupatsaat

Narupatsaat on metalliyhtye Saran esikoisalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. Levyllä on vielä kuultavissa yhtyeen esikuvien, kuten Kornin ja Deftonesin, vahva vaikutus ja levyn musiikki ei ole yhtä koneistettua kuin myöhemmillä äänitteillä. Levyltä on julkaistu singleinä kappaleet ”Silmiin & sydämiin” ja ”Seuraa”, joista jälkimmäisestä tehtiin myös musiikkivideo. ==Kappaletiedot== Kaikki sovitukset Sara. # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Jorma Korhonen – laulu, kitara, koneet, kansikuva * Antti Tuomivirta – kitara, koneet, kansikuva * Kristian Udd – basso, koneet * Tommi Koivikko – kitara, koneet * Eetu Uusitalo – rummut, koneet === Vierailevat muusikot === * Antti Pitkäjärvi ja Masa Maunula – taustalaulut * Toni Kurkimäki, Ari Laurila, Sami Pöntinen – koneet * Janne Joutsenniemi – editointi === Muut tekijät === * Ari Laurila – äänitys ja miksaus (Oldbang Studio, Lapua) * Michael Sjöblom – valokuvat * Mika Jussila – masterointi (Finnvox) == Lähteet == * Saran Narupatsaat -albumi meteli.netissä == Aiheesta muualla == * Narupatsaat Discogsissa Luokka:Vuoden 2000 esikoisalbumit Luokka:Saran albumit
Cristian Riveros

Cristian Miguel Riveros (s. 16. lokakuuta 1982 J.A. Saldivar) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Riveros on vuodesta 2018 edustanut Club Libertadia, jonne hän palasi yli kymmenen vuoden tauon jälkeen. Hän aloitti uransa kotikaupunkinsa Colón de J.A. Saldivarissa, jonka jälkeen pelasi San Lorenzossa ja Tacuaryssa. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Meksikossa, Englannissa, Turkissa ja Brasiliassa. Riveroksen ensimmäinen maaottelu oli 4. toukokuuta 2005 Ecuadoria vastaan. Vuoden 2006 MM-kisoissa hän oli mukana kahdessa ottelussa ja vuoden 2010 MM-kisoissa viidessä ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 99 maaottelua, joissa hän on tehnyt 16 maalia.http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/253460_RIVEROS_Cristian.html == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gm

Gm tarkoittaa seuraavia: * * Game Maker, GM, pelinteko-ohjelma * geeniteknisesti muokattu, GM, muuntogeeninen * General Motors, GM, yhdysvaltalainen autonvalmistaja * suurmestari (), shakin toiseksi korkein arvonimi * * .
José Montiel

José Montiel (s. 19. maaliskuuta 1988 Itaguá) on paraguaylainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Montiel on solminut kaudelle 2006/2007 sopimuksen Serie A:n Udinesen kanssa http://worldcup.itv.com/Teams/Story_Page/0,15843,6983_1008753,00.html . Montiel on eräs Paraguayn lahjakkaimmista nuorista jalkapallolupauksista. Hän aloitti pelaamisen kotikaupunkinsa joukkueessa Olimpia de Itássa, kunnes Olimpia Asunciónissa huomattiin hänen pelitaitonsa. Montiel pelasi ensimmäisen pelinsä Olimpia Asunciónin ykkösjoukkueessa vain 16-vuotiaana vuoden 2004 loppupuolella. Hän oli myös mukana voittamassa alle 15-vuotiaiden (U-15) Etelä-Amerikan mestaruutta 2004. José Montielin ensimmäinen peli maajoukkueessa oli 17-vuotiaana 8. lokakuuta 2005 Venezuelaa vastaan. Montiel oli vuoden 2006 MM-kisajoukkueessa, mutta ei saanut peliaikaa. Hän on pelannut kuusi maaottelua (tilanne 20. kesäkuuta 2006).http://fifaworldcup.yahoo.com/06/en/w/player/228519_MONTIEL_Jose.html == Lähteet == Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt