EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
F9 Säve

F 9 Säve eli F 9 eli Kungliga Göta Flygflottilj oli 1940–1969 Ruotsin ilmavoimien hävittäjätukikohta Göteborgin läheisyydessä. Vuonna 1976 lentokenttä muuttui siviililentokentäksi, Göteborg City Airport. F 9 tukikohdan ja laivueen perustamispäätös tehtiin vuonna 1936, jolloin se tuli suojaksi Ruotsin tärkeimmälle satamakaupungille. Laivue F9 perustettiin 1. heinäkuuta 1940 ja se sai operatiivisen valmiuden vuonna 1941. Magnus Bång toimi ensimmäisenä komentajana 1941–1948. Toisen maailmansodan jälkeen laivueen kalustoa olivat J 28 Vampire, J 29 Tunnan ja J 34 Hawker Hunter, jota käytettiin laivueen lakkauttamiseen kesäkuun loppuun 1969 asti. Laivueen ensimmäiset kaksi kalliobunkkeria tehtiin 1941–1943. 1950-luvulla maan alla tehtiin 22 000 m² hallit. Hallin leveys on noin 30 metriä ja korkeus 10 metriä. Aeroseum-ilmailumuseo on perustettu tällaiseen bunkkeriin. Luokka: Ruotsin ilmavoimien joukko-osastot ja yksiköt Luokka:Göteborgin kunta
Raippaluodon vaakuna

Raippaluodon vaakuna on saanut aiheensa saaristokunnan alueella pesineestä merikotkasta. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen kotkanpää.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 26. marraskuuta 1957. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1973 Raippaluodon liityttyä Mustasaareen yhdessä Koivulahden, Björköbyn ja Sulvan kanssa. Punainen ja kulta ovat myös parin muun entisen Pohjanmaan saaristokunnan, Bergön ja Björköbyn vaakunoiden värit. == Lähteet == * Luokka:Suomen entisten kuntien vaakunat Luokka:Gustaf von Numersin suunnittelemat kunnanvaakunat Vaakuna
Toivo (Jarkko Martikaisen albumi)

__NOTOC__ Toivo on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jarkko Martikaisen neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin sekä CD:nä että LP:nä 14. lokakuuta 2009.http://www.levykauppax.fi/artist/martikainen_jarkko/toivo/ Albumista julkaistiin myös 1000 kpl:n rajoitettu painos, jossa on mukana 32-sivuinen kirja. Kirja sisältää paitsi albumin, myös kappaleiden sanat sekä Martikaisen kuvitusta.http://www.levykauppax.fi/artist/martikainen_jarkko/toivo_special_version/ Levyltä irrotettu promo-single ”Polte päästä Paratiisiin” nousi 6.10.2009 Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.http://r10productions.com/martikainen/node Itse albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12. Albumin äänityssessioista jäi myös yli kaksi kappaletta, joita Martikainen ei katsonut aiheelliseksi lisätä kokonaisuuteen. Kappaleet ovat Balladi huvijahdista ja Niin yksin?. Ne olivat mukana seuraavalla albumilla Usko. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arviot == * Desibeli.net: Desibeli.net * Rumba: positiivinenRumba * Soundi: http://www.soundi.fi/levyarviot/jarkko-martikainen-toivo * V2.fi: V2.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Martikaisen muistiinpanoja Toivon kappaleista Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Jarkko Martikaisen albumit
Chrzanów

Chrzanów on kaupunki Etelä-Puolassa, Vähä-Puolan voivodikunnassa, 36 kilometriä Krakovasta länteen. Vuonna 2021 kaupungissa oli noin 35 000, koko Chrzanówin kunnassa noin 45 000 asukasta. Chrzanów on alkujaan keskiaikainen kaupunki. Historiallisia 1800-luvun ja 1900-luvun alun kaupunkitaloja näkee Kauppatorilla, jossa on hyvin säilynyt keskiaikainen pohjaratkaisu. Chrzanówin kaupunginmuseo on entinen kartano 1500-luvun lopulta, jossa on kaunis puutarha. Muita nähtävyyksiä ovat Pyhän Nikolauksen kirkko ja barokkityylinen Pyhän Stanislausin kappeli. Chrzanówissa toimi aikoinaan Puolan ensimmäisen veturitehdas FABLOK. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Vähä-Puolan voivodikunnan kaupungit‎
Chrzanówin piirikunta

Chrzanów on yksi Vähä-Puolan voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 124 536\. Kunnat Chrzanówin piirikunnassa ovat Alwernia, Babice, Chrzanów, Libiąż ja Trzebinia. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,6 prosenttia oli naispuolisia ja 48,4 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 59,9 prosenttia ja eläkeläiset 23,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa tasan 43,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 006 lasta. Chrzanówin piirikunnan väkiluvun ennustetaan pienenevän 103 985 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Vähä-Puolan piirikunnat
The Bells Go Down

The Bells Go Down on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1943. Se on kunnianosoitus sodanajan vapaaehtoisille palokunnille. Juoni seuraa nuoren miehen värväytymistä, koulutusta ja sammutustöitä palokunnassa. Fiktiivisen tarinan keskellä on dokumentaarista kuva-aineistoa Lontoon pommitusten aiheuttamista tulipaloista. == Pääosissa == Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1943 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset mustavalkoelokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Basil Deardenin ohjaamat elokuvat
Como (täsmennyssivu)

Como voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: ==Maantieteessä== Italiassa: *Como, Comon maakunnan pääkaupunki *Comon maakunta, maakunta Lombardiassa *Comojärvi, järvi Comon maakunnassa Australiassa: *Como, Perthin esikaupunki *Como, Sydneyn esikaupunki Yhdysvalloissa: *Como, kylä Coloradossa *Como, kylä Indianassa *Como, kaupunginosa Minneapolisissa *Como, kylä Mississippin osavaltiossa *Como, kylä Pohjois-Carolinan osavaltiossa *Como, taajama Wisconsinin osavaltiossa *"CoMO", Columbian kaupungin (Missouri) lempinimi ==Muita merkityksiä== *Como, suomalainen viihdealan aikakauslehti *Perry Como, amerikkalainen laulaja *Isuzu Como, japanilainen konseptiauto *Calcio Como, italialainen jalkapalloseura
Seututie 607

Seututie 607 on Korpilahden keskustasta valtatien 9 risteyksestä Petäjäveden keskustan eteläpuolelle seututien 604 risteykseen kulkeva seututie. Tie on noin 37 kilometriä pitkä, ja se kulkee Jyväskylän, Muuramen ja Petäjäveden kuntien alueella. Tien alku- ja loppuosa on päällystetty. Seututie 607 alkaa Korpilahden keskustasta valtatien 9 risteyksestä. Tie kulkee pohjoiseen ja alittaa Orivesi–Jyväskylä-radan. Vihtalahdessa tiestä erkanee yhdystie 6071 itään Muuramen suuntaan. Vihtalahden jälkeen tie kulkee Tikkalan, Metsäkylän ja Piesankylän kylien kautta. Tie päättyy Petäjäveden keskustan eteläpuolella seututien 604 risteykseen. Tie on vähäliikenteinen. Vuonna 2020 sen keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 170–410 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vähäliikenteisin osa oli Tikkalan ja Metsäkylän välinen osuus. == Lähteet == 607 Luokka:Korpilahti Luokka:Jyväskylän liikenne Luokka:Petäjäveden liikenne Luokka:Muuramen liikenne
Sheltonin järjestelmä

Sheltonin järjestelmä on englantilaisen Thomas Sheltonin 1600-luvulla julkaisema pikakirjoitusjärjestelmä. Järjestelmä on tullut tunnetuksi siitä, että Samuel Pepys kirjoitti sillä kuuluisat päiväkirjansa.Butler, s. 26 Shelton julkaisi kehittämänsä pikakirjoitusjärjestelmän vuoden 1626 paikkeilla teoksessa Shortwriting, the most exact method.Tarkka julkaisuajankohta ei ole tiedossa. Butler, s. 26 Uusia painoksia julkaistiin vuosina 1630 ja 1636, ja vuonna 1638 Shelton julkaisi järjestelmästään parannetun version nimellä Tachygraphy.Melin, s. 87–88 Järjestelmä levisi myös muihin maihin: siitä tehtiin muunnoksia muun muassa ruotsille (Swan 1662 ja Rålamb 1690), hollannille (Reyner 1673), saksalle (Ramsay 1678) ja ranskalle (Ramsay 1681).Melin, s. 94 ja 343Johnen s. 70 == Järjestelmän rakenne == Sheltonin järjestelmä pohjautuu Edmond Willisin vuonna 1618 julkaisemaan järjestelmään: 13 kirjaimella (b, d, g, k, l, m, n, p, q, r, v, y, z) on sama merkki kuin Willisillä ja yksittäisten vokaalien kuvaustapa on samoin lainattu suoraan Willisiltä.Melin, s. 87–89 Sanan alussa oleva vokaali merkitään sen omalla merkillä, sanan keskellä olevat vokaalit ilmaistaan seuraavan konsonantin sijainnilla, ja sanan lopussa oleva vokaali merkitään lisäämällä piste tiettyyn suuntaan edeltävästä konsonantista.Melin, s. 89 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Pikakirjoitus
Myrskyvaroitus

Myrskyvaroitus (Key Largo) on John Hustonin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1948. Pääosia esittävät Humphrey Bogart, Edward G. Robinson ja Lauren Bacall. Claire Trevor sai tästä elokuvasta naissivuosan Oscar-palkinnon. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Key Largon saarelle Floridan edustalla. Ulkona riehuu trooppinen hirmumyrsky. Hotellissa roisto ottaa panttivankeja, mutta väsynyt sotaveteraani voisi pelastaa tilanteen. == Pääosissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1948 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:John Hustonin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Parhaan naissivuosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat
Mahé Drysdale

Alexander Mahé Owens Drysdale (s. 19. marraskuuta 1978 Melbourne, Australia) on uusiseelantilainen soutaja. Hän on yksikkösoudun kaksinkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Drysdale kuului Uuden- Seelannin perämiehettömään neloseen, joka sijoittui 11:nneksi Milanon MM- kilpailuissa 2003 ja viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004. Hän loukkaantui pahasti alkuvuodesta 2005 vesihiihtäjän törmättyä harjoituksissa päin hänen selkäänsä, eikä kyennyt tuon jälkeen liikkumaan kolmeen päivään. Viisi kuukautta myöhemmin hän voitti yksikön maailmanmestaruuden Gifussa. Hän voitti yksikön maailmanmestaruuden myös Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007. Drysdale toimi Uuden-Seelannin lipunkantajana Pekingin olympialaisissa 2008. Hän sairasti ennen kilpailua vatsataudin, minkä johdosta hänen painonsa putosi viisi kiloa. Drysdale johti olympiafinaalia vielä 500 metriä ennen maalia, mutta jäi lopulta Olaf Tuften ja Ondřej Synekin jälkeen kolmanneksi. Poznańin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti jälleen yksikkösoudun maailmanmestaruuden. Karapiron MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa. Drysdale voitti yksikkösoudun maailmanmestaruuden jälleen Bledissä 2011. Hän voitti yksiköiden olympiakultaa Lontoossa 2012 runsaan puolentoista sekunnin erolla Ondřej Synekiin. Hän sai Synekin jälkeen MM-hopeaa Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015. Drysdale voitti yksikkösoudun olympiakultaa toistamiseen Rio de Janeirossa 2016. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen kroatialaisen Damir Martinin maalikamerakuvan perusteella molempien saatua sadasosalleen saman ajan. Drysdale on voittanut yksikön maailmancupin kilpailun Poznańissa 2006, 2008 ja 2016, Luzernissa 2007, 2009, 2014, 2015 ja 2016, Münchenissä 2009, Hampurissa 2011, Aiguebelettessa 2014 ja Varesessa 2015. Hän on pituudeltaan 201 cm. Drysdale avioitui vuonna 2013 soudun maailmanmestarin ja olympiamitalistin Juliette Haighin kanssa. Heillä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset soutajat Luokka:Uusiseelantilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åke Rålamb

Åke Rålamb (1. huhtikuuta 1651 – 25. syyskuuta 1718) oli ruotsalainen tietokirjailija. Hänen pääteoksensa oli vuosina 1690–1694 julkaistu tietosanakirja Adelig öfning, joka sisälsi tietoa muun muassa aritmetiikasta, maanmittauksesta, linnoitustaidosta, laivanrakennuksesta, maataloudesta ja puutarhanviljelystä.Svenskt biografiskt handlexikon Tietosanakirjan osana oli myös pikakirjoitusopas, joka oli samalla ensimmäinen ruotsalainen pikakirjoituksen oppikirja. Siinä esitetty pikakirjoitusjärjestelmä perustui englantilaisen Sheltonin järjestelmään.Melin, s. 306–307 Rålamb kuului ruotsalaiseen aatelissukuun. Hänen isänsä oli valtaneuvos Claes Rålamb.Melin, s. 305 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset tietokirjailijat Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Vuonna 1651 syntyneet Luokka:Vuonna 1718 kuolleet
Jesajan taivaaseenastuminen

Jesajan taivaaseenastuminen on pseudepigrafinen apokryfikirja. Se koostuu kolmesta osasta: Jesajan marttyyriudesta (1:1–3:12, 5:1–16), Jesajan näystä (6–11) ja Hiskian testamentista (3:13–4:22).Early Christian Writings Jesajan marttyyrius on juutalainen teos noin 100-luvulta eaa. Kaksi muuta osaa ovat myöhempiä kristillisiä kirjoituksia. Joidenkin tutkijoiden mukaan kaikki kolme osaa olivat jo olemassa ajanlaskun ensimmäisellä vuosisadalla. Jesajan marttyyriuden todennäköinen alkukieli on seemiläinen, ehkä heprea; muut osat kirjoitettiin kreikaksi.Early Jewish Writings == Suomennos == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jesajan taivaaseenastuminen Luokka:Vanhan testamentin apokryfit
Minna Joenniemi

Minna Joenniemi (s. 24. kesäkuuta 1971 Tampere) on suomalainen kulttuuritoimittaja. Hän on toimittanut, ohjannut ja juontanut Yleisradiolle ohjelmia vuodesta 2001. Joenniemi aloitti Ylessä Valopilkku-ohjelmassa vuonna 2001. Hän ideoi muun muassa Runoraati-ohjelman ja Suojele minua! -rakennussuojelusarjan. Myös Taideraati, Taloraati ja Designraati ovat Joenniemen ideoimia ohjelmia. Vuonna 2002 ensimmäisen kerran esitetty Runoraati on Levyraadin sovellus, jossa raatilaiset arvioivat tuoreita suomalaisia runoja. Raadissa oli vakituisena jäsenenä alusta asti Jukka Virtanen. Taideraati arvioi julkisia veistoksia, prosenttitaidetta ja työpaikoile sijoitettuja teoksia. Taloraati vieraili muun muassa Shanghain Expossa ja Virossa. Joenniemi kehitti Kulttuurikuntokortin ja kampanjoi vuonna 2008 kampanjoi Yleisradion, Suomen Kulttuurirahaston ja Svenska kulturfondenin kulttuurikuntohankkeessa. Myös jalkapallon vuoden 2006 MM-kisojen vaihtoehtoinen selostus Jalkataidepallo Yle Teemalla syntyi Joenniemen alkuperäiseideasta. Suomen Kirjasäätiö valitsi Joenniemen päättämään kirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajan vuonna 2010. Hän valitsi voittajaksi Mikko Rimmisen romaanin Nenäpäivä. Joenniemi oli Mäntän kuvataideviikkojen kuraattori kesällä 2014. Vuosina 1994–2000 Joenniemi oli Super-yhtyeen laulaja. == Ohjelmia == * Runoraati (2002–2012) * Taideraati * Taloraati * Designraati * Suojele minua! (2011) * Oi maamme (2017) * Salatut museot (2017) * Kohti tulevaisuuden museota (2017) * Kohti tulevaisuuden kirjastoa (2018) Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
R. L. Bhatia

Raghunandan Lal Bhatia (3. heinäkuuta 1921 Amritsar, Punjab – 15. toukokuuta 2021 Amritsar) oli Intian kongressipuolueen poliitikko. Hän toimi Keralan kuvernöörinä vuosina 2004–2008 ja siirtyi sitten kuvernööriksi loppukaudekseen Bihariin. Vuonna 2009 Bhatian seuraajana Biharin kuvernööriksi nousi Devanand Kunwar. Hän istui myös maansa parlamentin jäsenenä ja toimi ulkoasiain valtioministerinä (1992–1993). == Lähteet == * R. L. Bhatia the new Governor of Kerala * R L Bhatia new Governor of Bihar * Devanand Kunwar New Governor of Bihar === Viitteet === Luokka:Keralan kuvernöörit Luokka:Biharin kuvernöörit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intian kongressipuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Kansankomissaari

Kansankomissaari (, käytössä oli lyhenne Narkom) oli vuosina 1917–1946 Neuvosto-Venäjällä ja Neuvostoliitossa ja muissa alueen kommunistisissa valtioissa käytetty nimitys hallituksen jäsenestä. Hallituksen nimitys oli kansankomissaarien neuvosto (lyh. SovNarKom) ja ministeriöitä kutsuttiin kansankomissariaateiksi. Vuonna 1946 Stalinin päätöksellä Neuvostoliitto alkoi käyttää kansainvälisen käytännön mukaista termiä ministeri. ==Lähteet== Luokka:Valtionhallinto Luokka:Neuvostoliiton historia de:Volkskommissar eo:Popolkomisaro es:Comisario del pueblo nl:Volkscommissaris ro:Comisar al poporului
Valkoinen nauha

Valkoinen nauha (Das weiße Band) on itävaltalaisen Michael Haneken ohjaama historiallinen draamaelokuva vuodelta 2009. Elokuva on itävaltalais- saksalainen tuotanto, ja sen tapahtumat sijoittuvat ensimmäisen maailmansodan syttymistä edeltävälle ajalle pohjoissaksalaisen kylän lastenkuoron ympärille. Haneken mukaan elokuva kertoo ”kaikenlaisen terrorismin alkuperästä, olipa se luonteeltaan poliittista tai uskonnollista.” Elokuvan ensiesitys oli 62. Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2009 ja elokuva voitti Kultaisen palmun. Suomessa elokuva on esitetty ensi kertaa Espoon Ciné -festivaaleilla elokuussa 2009; teatterijakeluun se pääsi keväällä 2010. == Arviot ja vastaanotto == Nyt-liitteen kriitikot valitsivat elokuvan vuoden 2009 kymmenen parhaan joukkoon. Vuonna 2016 Valkoinen nauha äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 18. parhaaksi elokuvaksi. Äänestäjinä oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 saksalaiset elokuvat Luokka:Itävaltalaiset elokuvat Luokka:Kultainen palmu -palkitut elokuvat Luokka:Michael Haneken ohjaamat elokuvat Luokka:Historialliset elokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat Luokka:Saksalaiset mustavalkoelokuvat
Lino Ventura

Angiolino Giuseppe Pasquale ”Lino” Ventura (14. heinäkuuta 1919 Parma, Italia – 22. lokakuuta 1987 Saint-Cloud, Ranska) oli italialaissyntyinen näyttelijä, joka loi uransa pääasiassa ranskalaisissa elokuvissa. Useissa elokuvissaan joko rikollista tai poliisia esittäneenhttp://www.allmovie.com/artist/lino- ventura-73283 Venturan ensirooli oli Angelo-niminen gangsteri elokuvassa Älkää koskeko (1954)Lino Ventura, Variety. == Lähteet == Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Ronnie Barker

Ronald William George ”Ronnie” Barker (25. syyskuuta 1929 Bedford, Bedfordshire – 3. lokakuuta 2005 Adderbury, Oxfordshire) oli brittiläinen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Teatterissa ja radiossa aikaisemmin esiintynyt Barker teki televisiodebyyttinsä 1950-luvun puolessavälissä ITV:n sarjassa Sailor of Fortune. Ensimmäistä kertaa Ronnie Corbettin kanssa hän esiintyi The Frost Reportissa 1966–1967. Yhdessä Corbettin kanssa Barker näytteli sketsikomediasarjassa The Two Ronnies, jota BBC esitti vuosina 1971–1987 kaikkiaan 98 jaksoa. Hän myös käsikirjoitti sarjaa salanimellä Gerald Wiley, joka paljastui muille sarjan tekijöille vasta vuosia myöhemmin. Barker oli halunnut pitää henkilöllisyytensä salassa, jottei hänen kirjoittamiaan käsikirjoituksia olisi käytetty pelkästään hänen maineensa takia. Barkerin tilannekomediasarjoja olivat muun muassa Hilut kintuissa (1974–1977) ja Aina auki (1976, 1981–1982, 1985). Hilut kintuissa -sarjassa, sen pohjalta tehdyssä elokuvassa sekä Going Straight -spin-offissa hän esitti Stanley Fletcheriä, mistä roolista hänet palkittiin Baftalla vuosina 1975, 1977 ja 1979. OBE- arvonimen Barker sai 1978. Barker jäi 1980-luvun lopussa eläkkeelle terveyssyistä, mutta hän esiintyi vielä muutamassa yksittäisessä televisio- ohjelmassa, joista viimeiseksi jäi The Two Ronnies Sketchbook vuonna 2005. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ronnie Barkerin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Zehlendorf

Zehlendorf on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz- Zehlendorfin hallintoalueella (Bezirk) lounaisessa Berliinissä. Se on pinta- alaltaan 18,8 neliökilometrin suuruinen ja sen asukasluku oli vuoden 2011 lopussa 58 469. Väestötiheys on siten 3105 asukasta/km². Zehlendorfin vanha keskusta sijaitsee etelään Dahlemin kaupunginosasta. Idässä Zehlendorf rajoittuu Lichterfelden ja lännessä Nikolasseen kaupunginosiin. Varhaisin tunnettu kirjallinen mainita Zehlendorfista on vuodelta 1242, jolloin se tunnettiin muodossa Cedelendorp. Vuonna 1872 perustettiin itsenäinen Zehlendorfin maalaiskunta (). Maalaiskunta liitettiin vuonna 1920 Berliiniin, jolloin syntyivät Zehlendorfin kaupunginosa sekä samanniminen hallintoalue, johon kuuluivat lisäksi Dahlemin, Nikolasseen ja Wannseen kaupunginosat. Vuoden 2001 alussa Zehlendorfin hallintoalue yhdistettiin Steglitzin hallintoalueen kanssa Steglitz-Zehlendorfin hallintoalueeksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heimatmuseum Zehlendorf Luokka:Berliinin kaupunginosat
Nur das Beste

Nur das Beste on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009. == Kappaleet == # Alte Kameraden # Auf in den Kampf Torero # Triumphmarsch # Teure Heimat # Wie ein Vogel im Wind # Danke ist mehr als ein Wort # Das Leben hat's im Leben gut mit mir gemeint # Eine Träne von ihr # Wie ein Felsen im Ozean # Freunde für's Leben # Wir blasen zur Jagd # Wir wandern zum Tor hinaus # Sierra Madre del sur Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Heinon albumit
Pehmopaperi

Pehmopaperi on ohutta, usein kaksi- tai useampikerroksista paperia, jota käytetään pyyhkimiseen. Käyttötarkoituksen mukaan erilaisia pehmopapereita ovat talouspaperi, WC-paperi ja paperinenäliinat, terveyssiteet jne. Suomessa pehmopaperia valmistavat Nokian paperi (Oy Essity Finland Ab) ja Mäntän paperitehdas (Metsä Tissue Oyj). Näissä tehtaissa on yhteensä kuusi pehmopaperin valmistukseen tarkoitettua paperikonetta, joista yksi kone on tällä hetkellä poistettu käytöstä. *
Lieder der Berge

Lieder der Berge on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009. == Kappaleet == === CD 1 === # La Montanara (Das Lied der Berge) # Von den Bergen rauscht ein Wasser # Blume der Berge (Das schönste Blümlein auf der ..) # Treue Bergvagabunden # Zillertal, Du bist mei Freud' # Das schönste auf der Welt (Und wenn wir schaun...) # Schneewalzer # La Pastorella (Die Schäferin von Val Gardena) # Bozener Bergsteigerlied (Wohl ist die Welt so...) # Erz- Herzog-Johann-Jodler # Blau blüht der Enzian # Auf der Alm, da gibt's koa Sünd # Ich bin der Bub vom Zillertal # Edelweiß (Soll ich denn mein junges Leben) # Du bist die Rose vom Wörthersee # Von Luzern uff Wäggis zue === CD 2 === # Wenn früh blutrot die Sonn' aufgeht # Steig' ich den Berg hinauf... # Die lustigen Holzhackerbub'n # Der Königsjodler # Böhmerwald # Und in dem Schneegebirge # Riesengebirglers Heimatlied # Kufsteinlied # Das Alpenrosenlied # I bin a Steirabua # Mein Berchtesgadener Land # Das Rennsteiglied # Auf den Bergen ist's lustig (G'stanzln) # Andachtsjodler # Ein Tiroler wollte jagen # Romantische Strasse # Holdrioh, liebes Echo Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Heinon albumit
Move

Move voi tarkoittaa *The Move, brittiläinen yhtye *Daniil Move (s. 1985), venäläinen autourheilija * Move, The Moven albumi * Move, Mobyn albumi * Move, Freak Kitchenin albumi * Move, Little Mixin kappale * Move, The Mamasin kappale, Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailussa 2020 *Valmetin valmistamia vetureita (lyhennetty moottoriveturista) **Move1 **Move2 **Move3 **Move4 **Move5 **Move21 **Move51 **Move66 ja Move67 **Move90
Nallipyssy

Nallipyssy on leikkiase, jossa käytetään nalliksi kutsuttuja, salamavalojauhetta sisältäviä räjähdepanoksia tuliaseen laukeamisesta syntyvän ääneen ja savun jäljittelemiseksi. Tavallisimmissa nallipyssyissä käytetään paperinauhassa tai pyöreässä muoviaihiossa olevia nalleja. Nallipyssyjen nallit kuuluvat Suomessa räjähdeasetuksen sijaan lelujen turvallisuudesta annetun lain soveltamisalaan, jolloin muihin kuin leluiksi luettaviin pyroteknisiin tuotteisiin, kuten paukkuserpentiiniin sovellettava 18 vuoden luovutusikäraja ei koske niitä.Laki lelujen turvallisuudesta 1 luku 3 § ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * NicholsCapGuns.com Internet-sivusto Luokka:Leikkikalut
Diamanten der Volksmusik

Diamanten der Volksmusik on saksalaisen laulajan Heinon kokoelma-albumi vuodelta 2009. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Heinon albumit
Merialumiini

Merialumiiniksi kutsutaan alumiinilaatuja, joita on seostettu magnesiumilla korroosionkestävyyden parantamiseksi. Esimerkiksi Fiskarsin Inhan tehtailla rakennattavat Buster-veneet on valmistettu merialumiinista. Magnesiumilla seostettuja alumiineja käytetään mm. laivanrakennus- ja säiliöteollisuudessa sekä muovi- ja huonekaluteollisuuden muotteihin. == Katso myös == * Luettelo metalliseoksista * Alumiiniseokset Luokka:Alumiini Luokka:Metalliseokset
Axel Engelbrekt Norrman

Axel Engelbrekt Norrman (23. kesäkuuta 1885 – 12. huhtikuuta 1970) oli 1900-luvun alussa vaikuttanut loimaalainen tekstiili-insinööri ja keksijä. Useiden Euroopan maiden lisäksi insinööri Norrman työskenteli Yhdysvalloissa ja Japanissa, jossa hän teki Suomea tunnetuksi jo ennen kuin ensimmäinen virallinen suurlähettiläskään oli nimitetty. Suomen itsenäistyessä Axel Norrman oli Japanissa. Sodan aikana hän ei päässyt palaamaan Suomeen, vaan joutui jäämään Japaniin odottamaan rauhaa. Norrman ei kuitenkaan jäänyt lepäämään laakereillaan, vaan käytti aikansa Japanissa erittäin tehokkaasti työskennellen Tokiossa Horne Co Ltd:n pääkonttorissa, vieraillen teknillisissä kouluissa sekä kutomoissa ja kirjoittaen artikkeleita mm. Japan Advertiseriin. Vuonna 1919 hän pääsi vihdoin matkustamaan Lontoon kautta Suomeen. Lapsena Norrman seurasi isänsä, Gottfrid Norrmanin, työtä Loimaan apteekissa ja tuli siihen lopputulokseen, että lääkkeet eivät ole oikea tie terveeseen elämään. Hän uskoi urheilun voimaan, opiskeli innokkaasti Tahko Pihkalan, tanskalaisen J. P. Müllerin sekä yhdysvaltalaisen Bernarr MacFaddenin oppeja ja kehitti oman ”kotivoimistelujärjestelmänsä”, joka terveellisen ruoan ohella oli hänen nuorekkuutensa ja terveytensä salaisuus. Axel Norrman suunnitteli elämäntyönään kangaspuita sekä kudontavälineitä käsinkudontaan. Hän kehitteli vuosikaudet automaattista sukkulanheittäjää kutomakoneelle mm. Helsingin Teknillisen korkeakoulun tekstiililaboratoriossa toimiessaan tekstiiliaineiden professorin viransijaisena. Sittemmin Axel Norrman päätyi kuitenkin luomaan uransa käsinkudonnan markkinoilla ja perusti Loimaalle yrityksensä Normalon, joka myi ja markkinoi hänen kehittämiään tuotteita, joista merkittävimpiä oli kangaspuiden säästönyöritys. Normalo toimii Loimaalla saman suvun omistuksessa yhä tänäkin päivänä. Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Vastamiina

Vastamiina on varsinkin ensimmäisen maailmansodan asemasodassa käytetty räjähdyspanoksen sisältävä taisteluväline. Se oli vasta-ase silloisille maamiinoiksi kutsutuille taisteluvälineille. Silloin maamiinoiksi nimitettiin omista asemista vihollisen varustuksen alle kaivettuihin maanalaisiin käytäviin sijoitettuja räjähdyspanoksia. Maamiinojen sijoittamista pyrittiin havaitsemaan kuuntelulaitteilla. Niiden havaintojen perusteella kaivettiin käytävän lähelle vastamiina, jolla miinakäytävä pyrittiin tuhoamaan ennen vihollisen suorittamaa räjäytystä. Maamiinoihin perustuvaa miinasotaa kehitti 1700-luvulla erityisesti Sébastien Le Prestre de Vauban.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusanat vastamiina ja miina-aseet. ==Lähteet== Luokka:Miinat
Alioikeus

Alioikeus on oikeuslaitoksen alin oikeusaste. Suomessa yleisinä alioikeuksina ovat vuodesta 1993 lähtien toimineet käräjäoikeudet, joissa riita- ja rikosasiat yleensä pannaan vireille.Factum, Weilin+Göös 2003–2005. Yleisten alioikeuksien lisäksi alimpana oikeusasteena toimivat hallinto-oikeudet ja erityistuomioistuimet, joita ovat markkinaoikeus, työtuomioistuin, vakuutusoikeus ja valtakunnanoikeus. Aiemmin alimpana oikeusasteena toimivat maaseudulla kihlakunnanoikeudet ja vanhoissa kaupungeissa raastuvanoikeudet. Suomen alioikeuksien kokonaisuudistusta alettiin valmistella 1960-luvun loppupuolella. Uudistuksen ensimmäinen vaihe oli laki hakemusasioiden käsittelystä yleisessä alioikeudessa (307/1986), joka tuli voimaan toukokuun alussa 1987. Lailla hakemusasiat siirrettiin käsiteltäviksi kansliassa tai oikeuden istunnossa yhden tuomarin kokoonpanossa aiemman täysilukuisen kokoonpanon sijasta. Varsinainen uudistus säädettiin lailla oikeudenkäymiskaaren muuttamisesta (354/1987), jolla yleiset alioikeudet yhtenäistettiin. Uudistus tuli voimaan joulukuun alussa 1993.Encyclopædia iuridica fennica, Suomalainen lakimiesyhdistys 1994–1999, ISBN 951-855-135-9, osa IV palsta 12. ==Lähteet== Luokka:Prosessioikeus
Andreas Bergmann

Andreas Bergmann (s. 18. kesäkuuta 1959) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2020 lähtien hän on toiminut Altona 93:n päävalmentajana. ==Ura== Bergmannin oma pelaajaura jäi varsin vaatimattomaksi, ja hän edusti 1980-luvulla saksalaisia amatööriseuroja. Hän kouluttautui liikunta- ja jalkapallo-opettajaksi ja aloitti 1989 SV Falke Steinfeldin palveluksessa liikunnanopettajana. 1994 hän siirtyi Niedersachsenin jalkapalloliiton palvelukseen opettajaksi ja 1997 Karlsruher SC:n nuorisovalmennuksen koordinaattoriksi. Valmentajana Bergmann debytoi 2001 hampurilaisessa FC St. Paulin amatöörijoukkueen päävalmentajana. Hän luotsasi seuran II-joukkuetta kolmisen vuotta, kunnes nousi maaliskuussa 2004 seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuraa Regionalliga Nordissa ja parhaaksi saavutukseksi jäi Saksan cupin välieräpaikka 2006. Hän sai potkut tehtävistään marraskuussa 2006. Heinäkuussa 2007 Bergmann siirtyi Hannover 96:n organisaatioon seuran U23-joukkueen valmentajaksi. Päävalmentaja Dieter Heckingin saatua potkut elokuun puolivälissä 2009 Bergmann nousi Hannoverin edustusjoukkueen väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Hänen johdollaan seura sai aikaan positiivisia tuloksia, ja kuun lopulla seura teki hänen kanssaan kauden loppuun ulottuvan sopimuksen. Bergmann steigt auf Pian tulokset lähtivät kuitenkin laskuun, ja tammikuuhun mennessä Hannover oli vajonnut putoamistaisteluun. Lopulta Bergmannin tappioksi koitui 0–3 tappio Hertha BSC Berlinille tammikuussa 2010. 96 beurlaubt Bergmann Kaudeksi 2010/11 Bergmann palasi jälleen Hannoverin U23-joukkueen päävalmentajaksi. Bergmann wieder U23-Trainer 15\. syyskuuta 2011 Bergmann jätti Hannoverin ja siirtyi 2. Bundesliigan jumbosijalle juuttuneen VfL Bochumin päävalmentajaksi. Bergmann neuer Cheftrainer des VfL Bergmann ei onnistunut nostamaan Bochumia pois putoamiskurimuksesta, ja lopulta sarjataso vaihtui 2. Bundesliigaan kauden jälkeen. Putoamisesta huolimatta Bergmann sai jatkaa päävalmentajana. Kausi 2012/13 alkoi joukkueen osalta kehnosti ja jumittui putoamisviivan alapuolelle. Lopulta Bergmann sai potkut lokakuun lopussa 2012 Bochumin kärsittyä 6–1 rökäletappion Erzgebirge Auelle. Luthe verletzt - Bergmann entlassen Kesäkuussa 2013 Bergmann aloitti 3. Ligassa pelaavan FC Hansa Rostockin päävalmentajana. Hansa stellt Andreas Bergmann als neuen Trainer vor Bergmann sai potkut huhtikuussa 2014 seuran pudottua Mecklenburg-Vorpommernin aluecupista.F.C. Hansa Rostock beurlaubt Trainerteam (mit Video) Kesäkuussa 2020 Bergmann palasi valmennustehtäviin Regionalligassa pelaavan Altona 93:n päävalmentajana.Nach sechs Jahren Pause: Ex-96-Trainer Andreas Bergmann übernimmt Regionalliga-Klub == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Polymede

Polymede oli kreikkalaisessa mytologiassa Autolykoksen tytär, joka isänsä lailla oli taitava varas. Hänellä oli kaksi poikaa ja yksi tytär. Luokka:Kreikkalainen mytologia
Leninin patsas (Kotka)

Kotkassa sijaitseva Leninin patsas on Vladimir Leninin muistomerkki, jonka on veistänyt virolainen kuvanveistäjä Matti Varik. Patsas paljastettiin 26. elokuuta 1979 ja se oli lahja Tallinnan ystävyyskaupungilta. Patsas on rintakuva ja korkeudeltaan yli kaksi metriä. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Patsas sijaitsi Kotkan keskustassa Kotkansaarella sen länsiosassa pienessä Pohjoispuistokadun puistikossa. Leninin uskotaan yöpyneen puiston varrella olleessa puutalossa 1900-luvun alussa. Kotkan kaupunki päätti siirtää patsaan maakuntamuseoon vuonna 2022. Kunnalle tehdyissä aloitteissa esitettiin, että patsas tulisi siirtää, koska se loukkaa Neuvostoliiton sotarikoksien uhreina menehtyneiden ihmisten muistoa. ==Historia== Patsashanke sai alkunsa Neuvostoliiton poliittisen johdon luvattua patsaan Kotkaan, tämän jälkeen Kotkan ystävyyskaupunki Tallinna määrättiin lahjoittamaan se. Patsaan paljastajana toimi Neuvostoliiton suurlähettiläs Vladimir Sobolev, joka piti myös puheen, jossa kehuttiin Suomen ja Neuvostoliiton hyviä suhteita. Kotkan kaupungin puolelta patsaan vastaanotti kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Arvi Forss. Luovutuspuheen piti Neuvosto-Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri Karl Vaino. Tilaisuuteen oli kutsuttu vieraiksi muun muassa Puolan, Itä-Saksan ja Tšekkoslovakian suurlähettiläät sekä Kymen läänin maaherra Erkki Huurtamo. Patsas on joutunut 1980-luvulla vandalismin kohteeksi, jolloin sitä on värjätty punaisella maalilla. Suomessa oli Leninin patsaita julkisissa ulkotiloissa Kotkan lisäksi Turussa. Näiden lisäksi Tampereella patsaita on kaksi sisätiloissa Lenin-museossa. ==Leninin puuttuva käsivarsi== Vuonna 1995 osana Port of Kotka -taidenäyttelyä patsaan lähelle paljastettiin puolalaisen kuvanveistäjä Krzysztof Bednarskin veistos Leninin puuttuva käsivarsi. Veistoksen käsivarsi näytti tietystä kulmasta katsoen yhdistyvän Leninin patsaaseen. Materiaaleina on käytetty pronssia ja graniittia. Myös tämä teos poistettiin paikalta lokakuussa 2022. == Katso myös == * V. I. Leninin patsaat ja muistomerkit Suomessa * Leninin patsas (Turku) ==Lähteet== Luokka:Muotokuvaveistokset Luokka:Suomen patsaat ja veistokset Luokka:Kotkan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kotkan kulttuuri Luokka:Kotkan nähtävyydet patsas
Helmi Pekkola

Helmi Dagmar Pekkola (13. joulukuuta 1886 Pornainen – 8. lokakuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 10.10.1934, nro 273, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 12.10.2024Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29585 Helmi Pekkolan vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Henrik Johan Pekkola ja Anna Maria Sparvin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Porvoon yhteiskoulusta ja valmistui 1907 kansakoulunopettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista. Hän oli pari vuotta sijaisopettajana Pornaisissa ja Tampereella ja tuli Porvoon kaupungin suomalaiseen kansakouluun opettajaksi 1909. Porvoossa hän toimi opettajana vuoeen 1922, jolloin hän erosi toimestaan aikoen siirtyä lähetystyön pariin. Hän joutui luopumaan lähetystyöstä heikentyneen terveyden vuoksi ja keskittyi sitten kirjallisiin töihin. Pekkola suomensi myös uskonnollista kirjallisuutta. Hän kuoli 47-vuotiaana lokakuussa 1934. Hänen veljiään olivat jääkäri Sulo-Weikko Pekkola, kalterijääkäri, opettaja Jalmari Pekkola sekä tutkija Väinö Pekkola. == Teoksia == * Nyplättyjä pitsejä, koonnut ja selityksillä varustanut Helmi Pekkola. WSOY 1925 * Aino Kotilan tarina. Gummerus 1929 * Hauska kesä. Gummerus 1929 * Kolmanteen ja neljänteen polveen. Gummerus 1930 * Kiva kouluvuosi. Gummeruksen nuorten kirjasto n:o 43. Gummerus 1931 * Voittojen tiellä : romaani lähetystyöstä. Gummerus 1932 * Kilvoittelija ja todistaja : rouva de la Mothe Guyon, Thomas C. Upham'in kirjoittaman elämäkerran mukaan kertonut Helmi Pekkola. Suomen lähetysseura, Helsinki 1933 * Satuja. WSOY 1933 * Jumalan poluilla Islamin erämaassa, toimittanut Helmi Pekkola. WSOY 1934 == Lähteet == * == Viitteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Malagassit

Malagassit ovat malaijilais-polynesialaista malagassin kieltä puhuva kansa, joka muodostaa valtaosan Madagaskarin väestöstä. Heitä arvioidaan olevan noin 20 miljoonaa henkeä. Malagassit ovat alkuperältään aasialais-afrikkalaista sekakansaa. Maan keskiosassa yleisimpiä ovat etelämongolidiset rotupiirteet, lännessä negridiset, paikoittain tavataan myös oseaanisia piirteitä. Kansa jakautuu lukuisiin etnisiin ryhmiin, jotka poikkeavat toisistaan alkuperänsä, elinkeinojensa ja kulttuurinsa perusteella. Suurimman ja historiallisesti vaikutusvaltaisimman ryhmän muodostavat merinat, joiden perinteisiä elinkeinoja ovat keinokasteluun perustuva maanviljely sekä karjanhoito. Betsimisarakat harjoittavat trooppista maanviljelyä, saaren eteläosan antanosyt ja antadroyt karjanhoitoa. Muita perinteisiä elinkeinoja ovat kalastus ja käsityöammatit. Suurin osa kansasta harjoittaa perinteisiä uskontoja. Osa merinoista, betsileioista, bezanozanoista, betsimisarakoista ja antadroyeista on protestantteja tai katolisia. Islam on levinnyt sakalavojen, antankaranojen ja tsimihetyjen keskuuteen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Japanin parlamenttivaalit 2009

Japanin parlamenttivaalit 2009 pidettiin 30. elokuuta 2009. Niissä valittiin 480 edustajaa alahuoneeseen, joka nimittää myös pääministerin. Vaalit olivat historialliset, sillä oppositiossa ollut demokraattinen puolue sai enemmistön alahuoneeseen. Liberaalidemokraattinen puolue oli ollut lähes katkeamatta Japanin valtapuolueena yli 50 vuotta. Edellisen kerran Japanin liberaalidemokraattinen puolue oli oppositiossa 9.8.1993–28.4.1994 Morihiro Hosokawan, 28.4.1994–30.6.1994 Tsutomu Hatan ja 30.6.1994–11.1.1996 Tomiichi Murayaman hallitusten aikana. Hallituksesta muodostui silloin kahdeksan puolueen koalitio. Murayaman hallituksen jälkeen Japanissa on ollut yksitoista liberaalidemokraattisen puolueen pohjalle muodostuvaa hallitusta. Demokraattinen puolue sai alahuoneen 480 paikasta 308, kun taas liberaalidemokraattinen puolue jäi 119 paikkaan. Ennen vaaleja liberaalidemokraateilla oli 303 paikkaa alahuoneessa. Liberaalidemokraattien johtaja ja Japanin edellinen pääministeri Tarō Asō ilmoitti eroavansa puoluejohtajan paikalta vaalitappion takia. Demokraattisen puolueen johtaja Yukio Hatoyamasta aloitti vaalien jälkeen tunnustelun uuden hallituksen rakentamiseksi. Hatoyamasta tuli Japanin uusi pääministeri, ja hallituksen nousivat Demokraattisen puolueen lisäksi Sosiaalidemokraattinen puolue ja Uusi kansanpuolue. == Tulokset == Puolue Paikat Paikat Demokraattinen puolue 308 +196 Liberaalidemokraattinen puolue 119 -184 Kōmeitō 21 -10 Japanin kommunistinen puolue 9 ±0 Sosiaalidemokraattinen puolue 7 ±0 Minna no tō 5 +5 Kokumin shintō 3 -2 Shintō Nippon 1 +1 Muut ja itsenäiset 7 -3 Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == Parlamenttivaalit 2012 Luokka:Vuoden 2009 vaalit
Matti Sanaksenaho

Matti Sanaksenaho (s. 24. helmikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Hän on ollut Oulun yliopiston arkkitehtuurin tiedekunnan nykyaikaisen arkkitehtuurin professori tammikuusta 2011 alkaen. Sanaksenahon suunnittelutöistä tunnetuimpia ovat Pyhän Henrikin ekumeeninen taidekappeli Turussa (2005) sekä Suomen maailmannäyttelypaviljonki ”Helvetinkolu” Sevillassa (1992) yhdessä Juha Jääskeläisen, Juha Kaakon, Petri Rouhiaisen ja Jari Tirkkosen kanssa. Muita suunnittelutöitä ovat muun muassa yhdessä arkkitehti Pirjo Sanaksenahon kanssa suunnitellut Vaasan opiskelija-asuntola (1997) ja Talo Tammimäki (2001). Vuonna 2010 valmistui Helsingin Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön laajennus ja vuonna 2013 huvila Kiinan Nanjingiin. Sanaksenahon töitä on julkaistu laajasti kansainvälisissä arkkitehtuurilehdissä ja hän on osallistunut useisiin arkkitehtuurinäyttelyihin, muun muassa Venetsian arkkitehtuuribiennaleen vuonna 2004. Vuonna 1992 hän sai rakennustaiteen valtionpalkinnon Monark- ryhmässä, vuonna 2000 nuoren arkkitehdin Reima Pietilä -palkinnon ja vuonna 2007 italialaisen Barabara Cappochin International Grand Prix -palkinnon. ==Lähteet== Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Ryōei Saitō

Ryōei Saitō (; 17. huhtikuuta 1916 – 30. maaliskuuta 1996) oli japanilainen liikemies ja taiteen keräilijä. Saitō osti Vincent van Goghin vuonna 1890 maalaaman Tohtori Gachet’n muotokuvan vuonna 1990 newyorkilaisessa huutokaupassa 82,5 miljoonalla dollarilla. Se oli siihen asti maailman korkein maalauksesta maksettu hinta. Vain pari päivää myöhemmin hän osti yhden Auguste Renoirin kolmesta muunnelmasta aiheesta Tanssiaiset Moulin de la Galettessa 78,1 miljoonalla dollarilla.Raichel Le Goff: Missing masterpieces, The greatest art show you'll never see, curated by Jonathan Jones . The Guardian, ei päiväystä. Viitattu 27.8.2014. Ryoei Saitō opiskeli liiketalous- ja oikeustieteitä yliopistossa ja palveli toisessa maailmansodassa Japanin armeijassa Kiinassa. Sodan jälkeen hän meni isänsä vuonna 1938 perustaman Daishowan paperitehtaan palvelukseen ja nousi sen pääjohtajaksi 1961.The last of the big spender: Ryoei Saito last week: under arrest and in deep trouble, a far cry from his coup at Christie's, The Independent 16.11.1992. Viitattu 26.8.2014. 1960-luvulla paperibisnes nousi Japanin muun talouselämän mukana, ja Saitō laajensi Daishowa-yhtiötä Kanadaan, Yhdysvaltoihin ja Australiaan. Perhe kasvatti valtaansa myös politiikassa: Saitōn veljestä tuli Shizuokan prefektuurin kuvernööri ja pojasta parlamenttiedustaja. Saitōa itseään pidettiin diktaattorimaisena johtajana mutta raha-asioissa leväperäisenä. Hän alkoi kasvattaa taidekokoelmaansa 1960-luvulla. Vuonna 1982 Sumitomo-keiretsun pankki vaati häntä myymään kokoelmansa paperiyhtiön velkojen hoitamiseksi ja asetti Saitōn veljen yhtiön johtoon. Saitō sai päätösvallan takaisin itselleen vuonna 1986, mutta yritys alkoi taas velkaantua nopeasti ylimitoitettujen investointien vuoksi. Samoihin aikoihin Saitō teki ennätyskalliita taidehankintojaan ja herätti kohua sanomalla, että hänen omistamansa van Gogh ja Renoir pitää polttaa hänen ruumiinsa mukana hänen kuoltuaan. Saitō kuoli 1996, minkä jälkeen Tohtori Gachet’n muotokuvan sijainnista ei ole ollut varmuutta."Christie's International PLC." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2014. Vuonna 2001 Daishowa fuusioitui Nippon Paper Industries -yhtiön kanssa noin 13 000 työntekijän suuryhtiöksi.The establishment of Nippon Unipac Holdings, Nippon Paper Group 30.3.2001. Viitattu 26.8.2014. Suomessa Nippon Paper omistaa Kauttualla toimivan Jujo Thermal -paperitehtaan. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * The Wall Street Journal: Shogun of Shizuoka: Japanese Tycoon Who Dazzled Art World Hits a Rough Patch (maksullinen) Luokka:Japanilaiset liikemiehet Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Roope Sirén

Roope Sirén (s. 30. huhtikuuta 1970) on suomalainen kitaristi. Hän oli rock- yhtye Suburban Triben soolokitaristi ja yksi kolmesta alkuperäisjäsenestä. Sirén aloitti soittouransa helsinkiläisen Airdashin rytmikitaristina vuonna 1986. Yhtye hajosi hän perusti Sub-Urban Triben Janne Joutsenniemen ja Alec Hirst-Geen kanssa. Sirén on soittanut paljon ESP:n kitaroilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suburban Triben jäsenet Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yukio Hatoyama

Yukio Hatoyama (, s. 11. helmikuuta 1947) oli Japanin pääministeri syyskuusta 2009 kesäkuuhun 2010. Hänen johtamansa Demokraattinen puolue voitti Japanin parlamenttivaalit elokuussa 2009. Hatoyama kuuluu tunnettuun vaikuttajasukuun. Hänen isänsä Iichirō Hatoyama toimi aikanaan Japanin ulkoministerinä ja hänen veljensä Kunio Hatoyama oli Tarō Asōn hallituksen ministeri. Hänen isänisänsä oli pääministerinä vuosina 1954–1956 toiminut Ichirō Hatoyama ja äidinisä Bridgestone-rengasvalmistajayhtiön perustaja Ishibashi Shōjirō.Hatoyama Yukio Encyclopædia Britannica. Viitattu 22.3.2020. Hatoyaman isoisoisä Kazuo Hatoyama oli merkittävä poliitikko 1800-luvun lopussa. Japanin parlamentti vahvisti Hatoyaman valinnan maan pääministeriksi 16. syyskuuta 2009. Hatoyaman johtama hallitus halusi uudistaa välejä Yhdysvaltoihin, ja se vaati tasa- arvoisempaa suhdetta maiden välillä, sekä uudistaa sopimuksen Yhdysvaltain joukkojen sijoituksesta Japaniin.Barack Obama à Tokyo pour « renouveler » l’alliance nippo-américaine, RFI, 2009-11-13 Toukokuussa 2010 Hatoyama joutui perumaan lupauksensa Okinawan saarella sijaitsevan yhdysvaltalaisen tukikohdan sulkemista, minkä takia hänen jo ennestään talousvaikeuksien takia alhaalla ollut suosio laski edelleen. Päätöksen jälkeen Hatoyama erotti hallituksesta tukikohtaa vastustaneen sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan Mizuho Fukushiman, jolloin puolue jätti hallituksen. Tekijäksi päätöksessä hän ilmoitti korvetti Cheonanin uppoamisesta Korean niemimaalla kasvaneet jännitteet. Hatoyama ilmoitti 2. kesäkuuta 2010 omasta ja puoluesihteeri Ichirō Ozawan erosta.Japanin pääministeri eroaa Yle.fi Uutiset 2.6.2010. Näin hänestä tuli neljäs eronnut Japanin pääministeri neljän vuoden sisään.http://www.msnbc.msn.com/id/37458490/ns/world_news-asiapacific/ == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Viralliset kotisivut Luokka:Japanin pääministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Leinonen

Seppo Leinonen (s. 1957 Kajaani) on suomalainen luonto- ja ympäristöaiheisiin erikoistunut kuvittaja ja pilapiirtäjä. Leinosen piirroksia on julkaistu muun muassa Suomen luonnonsuojeluliiton ja Luonto-Liiton julkaisuissa kuten Suomen Luonto, Luonnonsuojelija, Nuorten Luonto ja Sieppo. Hän on tehnyt kuvituksia myös muun muassa kirjoihin, oppaisiin ja esitteisiin. ==Julkaisuja== * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Havock (H43)

ç HMS Havock (viirinumero H43) oli Britannian kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Dumbartonista William Denny, Brothers and Companyltä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 18. tammikuuta. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin H-luokasta muodostettuun Välimeren laivaston 2. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli edelleen toisen maailmansodan alkaessa.Whitley, M. J. s. 110 Sodan alussa laivue määrättiin Etelä- Atlantille, mistä ne palasivat vuoden 1940 alussa takaisin Norjan operaatioihin. Kesällä 1940 alus palasi laivueen mukana Välimeren laivastoon, jonka mukana se osallistui Spadan taisteluun 19. heinäkuuta ja operaatio MB6:n saattueiden suojaamiseen 8. lokakuuta.Uboat.net - HMS Havock Alus liitettiin osaksi Force K:ta, jonka mukana se lähti 19. joulukuuta 1941 tuhoamaan Italian laivaston saattuetta Pohjois-Afrikkaan. Osasto joutui miinakenttään, jossa risteilijät vaurioituivat osuttuaan miinoihin. Havock ajoi karille 6. huhtikuuta 1942 Kelibian edustalla Tunisiassa matkalla Maltalta Gibraltarille. Miehistö upotti tuhoutuneen aluksen. Myöhemmin alukseen osui vielä Italian laivaston sukellusveneen R. Smg. Aradamin laukaisema torpedo. == Päälliköt == Aluksen päälliköinä olivat: *Rafe Edward Courage DSO, DSC 15. kesäkuuta 1937 – helmikuu 1941 *Geoffrey Robert Gordon Watkins DSC helmikuu 1941 – 6. huhtikuuta 1942 ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== Luokka: Kuninkaallisen laivaston H-luokan hävittäjät Luokka:Dennyn valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät
Kivikkotapakulo

Kivikkotapakulo (Scytalopus zimmeri) on Bolivian kotoperäinen varpuslintu, joka luokiteltiin vuonna 2005, jolloin andientapakulo splitattiin yhdeksitoista lajiksi. Laji on nimetty John Todd Zimmerin mukaan. == Esiintyminen == Kivikkotapakulot elävät Bolivian Andien rinteillä Chuquisacassa ja Tarijassa noin 50 000 neliökilometrin laajuisella alueella. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Valkokulmatapakulo

Valkokulmatapakulo (Scytalopus superciliaris) on eteläamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu. == Esiintyminen == Valkokulmatapakulot elävät Luoteis-Argentiinassa Andien rinteilläIBC noin 53 000 neliökilometrin laajuisella alueella. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, superciliaris ja santabarbarae. == Elinympäristö == Laji elää vuoristometsien ja -rotkojen alikasvoksessa. == Lähteet == Luokka:Tapakulot
Gatšiani

Gatšiani () oli historiallinen kaupunki ja alue Ala-Iberiassa eli Kvemo Kartlissa nykyisen Georgian kaakkoisosassa. Sen tarkkaa sijaintia ja rajoja ei edelleenkään tunneta. Leonti Mrovelin ylöskirjaaman keskiaikaisen perinteen mukaan Gatšianin perusti myyttinen hallitsija Gatšios, Kartlosin poika. 900-luvun armenialainen historioitsija Ukhtanes Sebastialainen sijoittaa Gatšianin (Gadženaget) Georgialaisten tasangoksi kutsumalleen alueelle (Vrats dašt) ja pitää sitä entisen Tsurtavin kaupungin myöhempänä nimenä. 1700-luvun georgialainen oppinut prinssi Vakhušti sijoittaa Gatšianin vuorostaan Ktsia- joen oikealle rannalle. Gatšiani oli yksi muinaisen Iberian (Georgian) ja Armenian välisistä suomaista ja vaihtoi isäntää useita kertoja historiansa aikana. Se kuului iberialaiseen Samšvilden herttuakuntaan 300–200-luvuilla eaa., mutta sen lounaisosa liitettiin armenialais-georgialaiseen Gogarenen ruhtinaskuntaan 300-luvulla. Myöhemmin se siirtyi lyhyeksi aikaa armenialaisen bagratididynastian haltuun vuosina 888 ja 914/918. Alueen myöhempi historia on käytännössä sama kuin Samšvilden ja Tbilisin lounaispuolisen alueen yleensä. Nykyisin Gatšiani on pääosin azerien asuttaman kylänä nimi Gardabanin piirikunnassa. == Lähteet == Luokka:Georgian historialliset maakunnat