EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suuri valamiehistö

__NOTOC__ Yhdysvalloissa suuri valamiehistö (Grand jury) on toimielin, joka suorittaa syyteharkintaa eli päättää virallisen syytteen nostamisesta. Se siis tutkii epäiltyjä rikoksia, arvioi todisteita, kuulee todistajia ja viime kädessä päättää, onko riittävästi näyttöä syytteen nostamiseen. == Yhdysvallat == Yhdysvalloissa suureen valamiehistöön kuuluu yleensä 16–23 henkilöä, mutta esimerkiksi Texasissa heitä on vain kaksitoista. Menettelyä käytetään liittovaltion tuomioistuimissa sekä joissakin osavaltioissa. Syyttäjän todisteiden kuulemisen lisäksi suuri valamiehistö voi haastaa todistajia kuultavaksi, ja se voi haastaa kuultavaksi myös itse syytetyn, mutta tällä on perustuslaillinen oikeus olla todistamatta itseään vastaan. Syyttäjä voi myöntää suuren valamiehistön edessä todistaneelle henkilölle immuniteetin rikossyytteistä. Syytetyn puolustusasianajajat eivät osallistu suuren valamiehistön käsittelyyn.Hudson, s. 162–163. Toisin kuin varsinainen oikeudenkäynti, suuren valamiehistön käsittely ei ole julkinen. Jos suuri valamiehistö ei anna lupaa nostaa syytettä, syyttäjä voi yrittää uudelleen toisen valamiehistön kanssa. Joissakin tapauksissa syyttäjän täytyy tätä varten esittää uusia todisteita.Hudson, s. 163. == Lähteet == * === Viitteet === == Katso myös == * Yhdysvaltain perustuslain viides lisäys * Syyteharkinta * Valamiehistö Luokka:Prosessioikeus
Tuovi Paju-Laukkanen

Tuovi Sylvi Paju-Laukkanen (s. 8. lokakuuta 1937 Uusikirkko) on suomalainen kääntäjä. == Suomennoksia == Nimellä Tuovi Paju: * Christina Andersson : Kuka seinään koputtaa : lastennäytelmä. 1979 * Walt Disney : Kymmenen tähden kenraalit ja muita Aku Ankan parhaita ; suom. Sirkka Ruotsalainen, Marja Kelo, Tuovi Paju. Aku Ankan parhaat 13. Sanoma, Helsinki 1981, 2. painos Sanomaprint, Helsinki 1989 * Tiikerin, jäniksen ja lohikäärmeen hetket : kuunnelma ; kirj. Finn Methling ; dramaturgi Ari Koskinen ; Yleisradiolle tanskankielestä suom. Tuovi Paju. Yleisradio, Helsinki 1981 * Walt Disney : Alppien sankarit ja muita Aku Ankan parhaita ; piirt. Carl Barks ; suom. Markku Saarinen, Sirkka Ruotsalainen, Tuovi Paju. Aku Ankan parhaat 30. Sanomaprint, Helsinki 1987 * Walt Disney : Onnellinen laakso ja muita Aku Ankan parhaita ; suom. Markku Saarinen, Markku Kivekäs, Tuovi Paju. Aku Ankan parhaat 32. Sanomaprint, Helsinki 1988 * Walt Disney : Mikki Hiiri : lakeja ja laittomuutta. Walt Disneyn klassikot. Sanomaprint, Helsinki 1989 * Kaikenkarvaisia pentuja : Frida-koiran näkemyksiä ; muistiin merkinnyt Oscar Hedlund ; suomentaneet Tuovi Paju ja Ritva Lassila ; valokuvat Oscar Hedlund ja Ann-Christin Hedström. Kirjayhtymä, Helsinki 1990 * Pia Barbara Pirilä : Hospodi, sanoi Terijoen täti. Terijoki-seura, Helsinki 2004 Nimellä Tuovi Paju-Laukkanen: * Walt Disney : Aku Ankan lukupaketti 1 ; sarjakuva- asiantuntija Markku Kivekäs ; suom. Sirkka Ruotsalainen, Tuovi Paju-Laukkanen. Sanoma, Helsinki 1981, 2. painos Helsinki Media, Helsinki 1995 * Walt Disney : Pistämätön muuttomies ja muita Aku Ankan parhaita ; piirtänyt Carl Barks ; suom. Sirkka Ruotsalainen, Markku Kivekäs, Tuovi Paju-Laukkanen. Aku Ankan parhaat 37. Sanomaprint, Helsinki 1990 * Walt Disney : Vahva-Jussi ja muita Aku Ankan parhaita ; piirtänyt Carl Barks ; suom. Sirkka Ruotsalainen, Markku Kivekäs, Tuovi Paju-Laukkanen. Aku Ankan parhaat 46. Sanomaprint, Helsinki 1993 == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SuicideGirls

SuicideGirls on verkkosivusto ja -yhteisö, jonka aiheena ovat pin-up- valokuvaus ja alternative-henkiset mallit, joita kutsutaan nimellä Suicide Girls. Sivusto perustettiin vuonna 2001 Portlandissa, josta sen taustayhtiö muutti Los Angelesiin vuonna 2003. SuicideGirlsin valokuvaajina ovat toimineet muun muassa näyttelijä Paget Brewster, kitaristi Dave Navarro ja laulaja Mike Doughty. Mallit esiintyvät useimmiten jonkin alakulttuurin mukaisessa tyylissä: heillä on rastoja, värjättyjä hiuksia, tatuointeja, lävistyksiä ja vartalonmuokkauksia. SuicideGirlsiä käsitteleviä lehtiartikkeleita on julkaistu Yhdysvaltain suurimmissa sanomalehdissä, ja heidän mallejaan on esiintynyt muun muassa Californication- ja C.S.I.-televisiosarjoissa. SuicideGirls julkaisee haastatteluja, kolumneja ja reportaaseja, ja heillä on oma radio-ohjelma, jota voi kuunnella podcastina. Vuonna 2004 Probot julkaisi musiikkivideon Shake Your Blood, jolla esiintyy 66 Suicide Girliä. ==Aiheesta muualla== *Shake Your Blood – The Making of the Video Vimeo.com Luokka:Erotiikka- ja pornografiasivustot Luokka:Yhteisöpalvelut
Oskar Hertwig

Oskar Wilhelm August Hertwig (myös Oscar, 21. huhtikuuta 1849 Friedberg, Hessenin suurherttuakunta — 25. lokakuuta 1922 Berliini, Saksa) oli saksalainen eläintieteilijä, embryologi ja solubiologi. Hän havaitsi ensimmäisenä siittiösolun ja munasolun tumien yhdistymisen olennaisen roolin hedelmöittymisessä tutkittuaan merisiilien munasolujen hedelmöittymistä vuonna 1875. Hän kehitti myös niin sanotun alkiolehtiteorian yhdessä veljensä Richard von Hertwigin kanssa. Hertwig opiskeli lääketiedettä ja eläintiedettä Jenassa, Zürichissä ja Bonnissa. Hänet nimitettiin anatomian lehtoriksi Jenan yliopistossa vuonna 1875 ja professoriksi 1881. Vuodet 1888 - 1921 Hertwig toimi anatomian ja kehityshistorian professorina Berliinin yliopistossa ja oli myös yliopiston Anatomisch-Biologische Institutin johtaja. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset biologit Luokka:Saksalaiset eläintieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Nordic Futsal Cup 2014

Vuoden 2014 Nordic Futsal Cup oli järjestyksessään toinen futsalin Pohjoismaiden-mestaruuskilpailu. Turnaus pelattiin Tampereen Pirkkahallissa ja Hyvinkään Martinhallissa 4.–7. joulukuuta 2014. Mukana olivat isäntämaa Suomen lisäksi Norja, Tanska ja hallitseva mestari Ruotsi. Joukkueet pelasivat turnauksessa yksinkertaisen sarjan. == Sarjataulukko == Joukkue Ott. V T H M P Suomi 3 2 1 0 8–3 7 Norja 3 1 1 1 8–5 4 Ruotsi 3 0 2 1 6–10 2 Tanska 3 0 2 1 3–7 2 == Ottelut == \---- \---- == Maalintekijät == ;3 maalia: * Panu Autio * Stian Sortevik ;2 maalia: * Jukka Kytölä * Morten Ravlo ;1 maali: * Jim Bothmann Jensen * Patrik Burda * Admir Ćatović * Mounir El-Masrouri * Mathias Etèus * Miika Hosio * Juhana Jyrkiäinen * Kevin Jørgensen * Nikola Ladan * Cristopher Moen * Magnar Nordtun * Johan Roxström * Antti Teittinen ; Oma maali: * Tomi Lahtinen * Abdurahim Lajaab == Lähteet == *Nordic Futsal Cup Suomen Palloliitto 2014 Luokka:Vuoden 2014 urheilu Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Hyvinkään urheilutapahtumat
Keihäspuukasvit

Keihäspuukasvit (Curtisiaceae) on koppisiemenisten Cornales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi laji: keihäspuu (Curtisia dentata).Stevens 2001–, viitattu 6.12.2014 == Ulkonäkö ja koko == Keihäspuu on ainavihanta puu, jossa on eräitä iridoidiyhdisteitä. Lehdet ovat sahalaitaiset. Kukinto sijaitsee varsipäätteisesti. Kukissa on pieni verhiö, jossa on yhtä monta lehteä kuin on heteitä; ne sijaitsevat kohdakkain. Kehänalainen ja yhdislehtinen sikiäin on kahdesta neljään emilehdestä koostunut. Hedelmä on neljäsiemeninen marja. Siemenessä on vähäpätöinen alkio. Kromosomiluku n = 13. == Levinneisyys == Keihäspuu kasvaa Afrikan eteläosassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Curtisiaceae.gif, sinisellä fossiililöytö Englannissa == Luokittelu == Keihäspuu on läheistä sukua Kapmaassa kasvavalle sälepensaiden (Grubbia) suvulle. Molemmat ovat jäänne vanhasta kehityslinjasta, joka oli aikoinaan laajemmalle levinnyt. Etelä-Englannista on löytynyt keihäspuiden sukuun luokiteltavia hedelmäfossiileja, jotka ovat peräisin eoseenikaudelta. == Käyttö == Keihäspuun puuaines on kovaa ja soveltuu mm. huonekalujen, maataloustarvikkeiden ja keihäänvarsien valmistukseen.Kasvien maailma, osa 1, s.130; osa 2, s.657 == Lähteet == * Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 1. – Otava, Helsinki. 1979. ISBN 951-1-05098-2 * Kasvien maailma. Otavan iso kasvitietosanakirja. Osa 2. – Otava, Helsinki. 1980. ISBN 951-1-05492-9 * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tuntomerkit ja viljelyohjeita englanniksi, kuvia: http://www.plantzafrica.com/plantcd/curtisdent.htm Luokka:Cornales Luokka:Kasviheimot
Richard von Hertwig

Richard Carl Wilhelm Theodor Ritter von Hertwig (23. syyskuuta 1850 Friedberg, Hessenin suurherttuakunta — 3. lokakuuta 1937 Schlederloh, Saksa) oli saksalainen biologi ja eläintieteilijä. Hänet tunnetaan erityisesti alkiolehtiteorian kehittäjänä, jonka mukaan kaikki elimet ja kudokset perustuvat kolmeen eri tyyppiseen kudoskerrokseen. Hänet tunnetaan myös merkittävistä alkueläimiä koskevista tutkimuksistaan. Richard Hertwig opiskeli Zürichin, Jenan ja Bonnin yliopistoissa ja hänet nimitettiin eläintieteen lehtoriksi Jenan yliopistossa 1875. Hänet nimitettiin professoriksi Königsbergin yliopistoon 1881, minkä jälkeen hän toimi professorina myös Bonnin yliopistossa (1883) sekä Ludwig-Maximilians-Universität Münchenissa (1885-1925). ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset biologit Luokka:Saksalaiset eläintieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Leena Noponen

Leena Sisko Maria Noponen (30. joulukuuta 1937 Äyräpää - 3. elokuuta 2006 Lieksa) oli suomalainen kielten opettaja ja runoilija. Noponen pääsi ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1957. Hän opiskeli kieliä ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa ja toimi sitten lähes 30 vuoden ajan kielten opettajana Lieksassa.Leena Noposen muistokirjoitus, Helsingin Sanomat Muistot == Teoksia == Nimellä Leena Mäkelä: * Eilisen rumpu : runoja. WSOY 1959 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Alfred Hettner

Alfred Hettner (6. elokuuta 1859 Dresden, Saksin kuningaskunta — 31. elokuuta 1941 Heidelberg, Saksa) oli saksalainen maantieteilijä. Hän vakiinnutti yleismaantieteen ja aluemaantieteen käsitteet. Hettner pyrki perustamaan maantieteen tieteenalana vankalle filosofiselle ja tieteelliselle perustalle. Hänellä oli merkittävä vaikutus saksalaisen maantieteen moderniin kehittymiseen. Hettner suoritti tohtoritutkinnon Strasbourgin yliopistossa ja perehtyi opiskelujensa aikana syvällisesti filosofiaan saaden vaikutteita Immanuel Kantilta. Hänet nimitettiin titularprofessoriksi Leipzigin yliopistoon, ylimääräiseksi professoriksi Tübingenin yliopistoon 1897 ja lopulta professoriksi Heidelbergin yliopistoon vuonna 1899, missä hän toimi vuoteen 1928 saakka. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maantieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Novorossija

Novorossija (, , ”Uusi Venäjä”) voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Novorossija, historiallinen nimitys alueelle, jonka Venäjän keisarikunta valloitti 1700-luvun lopulla Osmanien valtakunnalta * Uuden Venäjän kuvernementti, alueelle perustettu kuvernementti * Kansantasavaltojen liitto, Ukrainan kapinallisten hallussaanpitämille alueille annettu nimi
Johann Wilhelm Hittorf

Johann Wilhelm Hittorf (27. maaliskuuta 1824 Bonn, Preussi — 28. marraskuuta 1914 Münster, Preussi) oli saksalainen fyysikko ja kemisti. Hittorf tutki kaasujen sähköpurkauksia sekä elektrolyysiä. Hän selvitti ionien roolin sähkövarauksen kuljettajina ja keksi katodisäteet. Hittorf toimi Münsterin yliopiston fysiikan ja kemian professorina ja laboratorioiden johtajana 1879 - 1899. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset kemistit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Otto Hjelt

Otto Hjelt voi tarkoittaa jotain seuraavista suomalaisista henkilöistä: *Otto E. A. Hjelt (1823–1912), patologisen anatomian professori ja arkkiatri 1885–1913 *Otto Hjelt (1853–1918), Kansallis-Osake-Pankin ensimmäinen pääjohtaja *Otto Lauri Hjelt (1900–1972), diplomaatti, Suomen suurlähettiläs Brysselissä ja Madridissa
Timo Kukkola

Timo Kukkola (14. huhtikuuta 1938 Helsinki – 29. kesäkuuta 2003 Kemi) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjäKirjasampo.fi : Timo Kukkola ja Kemin kaupunginkirjaston kirjastonjohtaja.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Kukkola, Timo, sivu 304, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Kukkola tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta vuonna 1956. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1963 ja kirjastonhoitajaksi Tampereen yliopistosta 1969. Kukkola toimi kustannustoimittajana Uusi Tietosanakirja Oy julkaisijalla vuosina 1962–1966, kirjallisuustoimittajana Ilta-Sanomissa 1965–1967, apulaiskirjastonjohtajana Kemin kaupunginkirjastossa 1969–1971 ja kirjastonjohtajana 1971–1998. Kukkola kirjoitti kirjallisuusarvosteluja vuodesta 1962. Eräs hänen erikoisaloistaan oli rikoskirjallisuus. Kukkolan vanhemmat olivat lehtori Kari Kukkola ja kanslisti Irja Mankki. Puoliso oli Lea Orvokki (o.s. Kora) (1940–2015) vuodesta 1960. == Teoksia == * Kissajahti. WSOY 1965 * Pohjoisten kirjoittajien työskentelyolosuhteet. 1972 * Hornanlinnan perilliset : 70 vuotta suomalaista salapoliisikirjallisuutta. WSOY 1980 * Sherlock Holmes & Co. Suomen dekkariseuran julkaisuja 1. Helsinki 1985 * Dekkaristin käsikirja. Suomen dekkariseuran julkaisuja 2. Helsinki 1986, 2. uud. laitos The Crime Corporation, Kemi 1997 * Suomalaisia rikoskirjailijoita. Suomen dekkariseuran julkaisuja 9. The Crime Corporation, Kemi 1991, 2. uud. ja laaj. laitos 1998 == Toimitustöitä == * Pohjoista puhetta : Pohjoiset kirjailijat ry:n julkaisu ; toim. Timo Kukkola, Alli Liste ja Anneli Pukema. Oulu 1970 == Suomennoksia == * G. K. Chesterton : Sininen risti ja muita kertomuksia isä Brownista ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Suomen dekkariseuran julkaisuja 3. The Crime Corporation, Kemi 1987 * G. K. Chesterton : Jumalan vasara ja muita kertomuksia isä Brownista ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Suomen dekkariseuran julkaisuja 4. The Crime Corporation, Kemi 1988 * Arthur Conan Doyle : Viimeinen tervehdys ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Suomen dekkariseuran julkaisuja 5. The Crime Corporation, Kemi 1988 * Arthur Conan Doyle : Sherlock Holmesin muistikirja ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Suomen dekkariseuran julkaisuja 8. The Crime Corporation, Kemi 1990 * G. K. Chesterton : Lentävä tikari ja muita kertomuksia isä Brownista ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Suomen dekkariseuran julkaisuja 10. The Crime Corporation, Kemi 1994 * Arthur Conan Doyle : Neljän merkki ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Crime Corporationin julkaisuja 13. Kemi 1999 * G. K. Chesterton : Isä Brownin vähäuskoisuus ; suomentaneet Lea ja Timo Kukkola. Crime Corporationin julkaisuja 14. Kemi 2000 == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Markku Lappalainen (kunnanjohtaja)

Markku Tapio Lappalainen (s. 1954) on entinen Ilomantsin kunnanjohtaja (2007–2018). Aikaisemmin hän oli Rääkkylän kunnanjohtaja (2004–2007). Hän on koulutukseltaan kasvatustieteen maisteri. Ennen kunnanjohtajauraansa hän toimi paikallislehti Koti-Karjalan päätoimittajana Kiteellä. == Lähde == * http://www.kaleva.fi/uutiset/kotimaa/uudet-johtajat-ilomantsiin-ja- maaningalle/109061/ Luokka:Rääkkylän kunnanjohtajat Luokka:Ilomantsin kunnanjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Horna (kirja)

Horna on Ilkka Remeksen kirjoittama jännitysromaani vuodelta 2014. Sen on julkaissut WSOY. Teos oli vuoden 2014 toiseksi myydyin kotimainen kaunokirja (58 700 kpl). Kirjan juonta jatkaa Remeksen vuonna 2015 ilmestynyt teos Jäätyvä helvetti. == Juoni == Remes yhdistää kirjassaan faktaa ja fiktiota. Teoksessa esiintyvät presidentit Sauli Niinistö, Vladimir Putin sekä Barack Obama. Päähenkilöinä Remeksen kirjassa kuitenkin ovat Tim Vaisanen, Lari Vuori, Marko Raevaara, Arkadi Gramov, Anna Helander, Sara Falck, Oleg ja Kevin Devers. (Vain tilaajille) Venäjän miehitettyä Krimin, Ruotsi hakee Naton jäsenyyttä. Venäjän hävittäjäkoneet Tupolev-214 ja Suhoi PAK FAHorna, s. 19 lentävät Suomen ilmatilaan ja tutkakuvissa Itämerelle, Ahvenanmaan eteläpuolelle palaa yllättäen sukellusvene Sankt Peterburg.Horna, s. 25, sukellusveneen tiedot Venäjän ja EU:n välit kiristyvät. Venäjä ilmoittaa siirtävänsä sotakalustoaan Kaliningradiin vastalauseena Naton harjoituksille Liettuassa, samassa mittakaavassa kuin Natolla oli harjoituksessaan joukkoja ja kalustoa.Horna, s.24 Samaan aikaan paljastuu Yhdysvaltain ja Suomen sotilastiedusteluiden salainen operaatio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Horna. Kirjasampo Luokka:Ilkka Remeksen teokset Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Vuoden 2014 kirjat
Jari Tolonen

Jari Antero Tolonen (s. 8. toukokuuta 1964 Ristijärvi) on ollut Kajaanin kaupunginjohtaja kesästä 2009. Hän siirtyi Kajaanin kaupunginjohtajan paikalle Siilinjärven kunnanjohtajan paikalta, jolle hän oli siirtynyt Sotkamon kunnanjohtajan paikalta. Kajaanin valtuuston valitessa kaupunginjohtajaa vuonna 2009 Tolonen voitti Kuusamon kaupunginjohtajan Timo Halosen äänin 28–23. Tolonen on toiminut myös Suomussalmen elinkeinojohtajana. Hän on maatalous- ja metsätieteiden sekä kauppatieteiden maisteri. Tolonen on ollut naimisissa vuodesta 2008 lähtien. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kajaanin johtaja haluaa kasvua ja aktiivisuutta Kainuun Sanomat. 6.5.2014. * Jari Tolonen Sii­lin­jär­vel­tä Kajaanin kau­pun­gin­joh­ta­ja­ki­saan Kaleva.fi. 20.1.2009. * Siilinjärven kunnanjohtaja siirtyy Kajaaniin Yle Uutiset. 31.3.2009. Luokka:Kajaanin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Sotkamon kunnanjohtajat Luokka:Siilinjärven kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Uutiset (sanomalehti)

Suomen Uutiset (vuoteen 1961 Pientalonpoika) oli Helsingissä vuosina 1959–1995 ilmestynyt sanomalehti, joka oli Suomen Maaseudun Puolueen (SMP) pää- äänenkannattaja. Pientalonpojan ensimmäinen näytenumero ilmestyi 24. maaliskuuta 1959 pian Suomen Pientalonpoikien Puolueen perustamisen jälkeen, ja säännöllinen ilmestyminen alkoi syyskuun 1959 alussa. Nimeksi vaihtui 2. marraskuuta 1961 alkaen Suomen Uutiset.Suomen lehdistön historia 7: Hakuteos Savonlinna–Övermarks tidning, s. 67–68. Kustannuskiila, Kuopio 1988.Pientalonpoika : Suomen pientalonpoikien pää-äänenkannattaja Kansalliskirjasto.finna.fi. Viitattu 21.4.2023.Suomen uutiset Kansalliskirjasto.finna.fi. Viitattu 21.4.2023. Ilmestymistiheys oli pääosan lehden historiasta kerran tai kahdesti viikossa, suurimmillaan vuosina 1971–1975 kolmesti viikossa. Lehti ilmestyi välillä tabloidi- ja välillä broadsheet-koossa, vuodesta 1976 kuitenkin ainoastaan tabloidikoossa. Levikki oli alkuaikona noin 22 000. Lehteä julkaisi aivan aluksi puolue itse, mutta jo vuonna 1959 perustettiin lehtiyhtiö Oy Pientalonpoika (myöhemmin Pientalonpoika Oy). Puolueen perustaja Veikko Vennamo oli sen johtokunnan puheenjohtajana vuosina 1959–1982 ja toimitusjohtajana vuosina 1963–1976. Häntä seurasi kummassakin tehtävässä hänen poikansa Pekka Vennamo. SMP omisti vuonna 1979 yhtiöstä 67 %. Pientalonpoika Oy oli myöhemmin myös helsinkiläisen paikallisradioasema Radio Ykkösen osakas.Oy Pientalonpoika Porssitieto.fi. Viitattu 22.4.2023. SMP:n vaalimenestys ja sen kulloinkin nauttiman puoluetuen suuruus vaikutti suuresti Suomen Uutisten talouteen. Lehti lopetti ilmestymisensä, kun maaliskuun 1995 eduskuntavaaleissa tappion kärsinyt SMP ei pystynyt enää tukemaan sitä taloudellisesti. Viimeinen numero ilmestyi 23. maaliskuuta 1995. Pientalonpoika Oy jätti 12. huhtikuuta 1995 konkurssianomuksen, mikä ajoi myös SMP:n vararikkoon. Pientalonpoika Oy lakkautettiin lopullisesti vuonna 2002. Perussuomalaiset alkoi vuonna 2014 julkaista Perussuomalainen-lehden rinnalla Suomen Uutiset -nimistä verkkolehteä, joka on nimetty SMP:n lehden mukaan ja katsoo olevansa sen seuraaja. ==Päätoimittajat== *Kimmo Lempinen (toimittaja) 1959 *Köpi Luoma vt. 1959 *Veli Mustonen 1959–1960 *Martti Pänkälä (toimittaja) 1960 *Esko Autti 1960–1961 *Eino Poutiainen 1961 *Kauko Pesonen 1961–1964 *Eino Poutiainen 1964–1968 *Raimo Matveinen 1968 *Reijo Enävaara 1969–1984 (myös vastaava toimittaja 1968–1972) *Karri Varmo 1984–1989 *Pekka Rissanen 1989–1993 *Kari Räisänen 1993–1995 Lähteet:Jyrki Nuotio: Karri Varmo (tilaajille) HS Muistot 20.4.2004, Helsingin Sanomat. Viitattu 18.1.2025.Lehdistö (tilaajille) Helsingin Sanomat 28.1.1990, s. 4, HS Aikakone. Viitattu 18.1.2025.Suomen Uutisille uusi päätoimittaja (tilaajille) Helsingin Sanomat 19.11.1993. Viitattu 18.1.2025. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset puoluelehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Suomen Maaseudun Puolue
Jussi Hyyppä

Jussi Matti Ilmari Hyyppä (9. syyskuuta 1930 Ylistaro – 9. heinäkuuta 2018 EspooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 5.8.2018, s. C 15.) oli suomalainen tietekniikan professori, joka toimi Teknillisen korkeakoulun rehtorina 1985–1994. Jussi Hyyppä suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1955, tekniikan lisensiaatin tutkinnon vuonna 1963 ja tekniikan tohtorin tutkinnon vuonna 1966. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun maa- ja tierakennuksen professoriksi vuonna 1968. Professuurin nimi muutettiin tietekniikaksi vuonna 1972 ja se on Suomessa ainoa laatuaan. Ennen akateemista uraansa Hyyppä toimi Tie- ja vesirakennushallituksen maarakennusinsinöörinä 1957–1963 ja Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkimusinsinöörinä 1963–1967. Hyyppä nimitettiin Teknillisen korkeakoulun rehtoriksi vuonna 1985, ja hän toimi virassa kesään 1994 saakka, jolloin hän siirtyi eläkkeelle. Jussi Hyypän pojista nuorempi Juha Hyyppä on kaukokartoituksen ja fotogrammetrian professori. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jussi Hyypän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Väinö Vartiainen

Väinö Emil Vartiainen (28. marraskuuta 1898 Jääski – 20. heinäkuuta 1973 Helsinki) oli sotilas, yritysjohtaja, kauppaneuvottelija ja Teollisuudenharjoittajien Liiton puheenjohtaja. Sivu 349. Vartiaisen vanhemmat olivat ratavartija Paavo Eemil Vartiainen ja Anna Liimatainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja kävi Kadettikoulun kurssin 1922. Puolustusvoimien palveluksessa Vartiainen oli vuoteen 1927 asti, jolloin hän siirtyi Korpivaara & Halla Oy:n apulaisjohtajaksi. Firestone rengastukku Oy:n toimitusjohtaja hän oli 1932-1957 ja johtokunnan puheenjohtaja 1938-1964. Lisäksi hän toimi Eri Oy:n toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1940, samoin kuin monien muiden yhtiöiden hallintoelimissä. Sotien aikana Vartiainen johti päämajan poltto- ja voiteluaineista vastaavaa huoltoyksikköä. Sodan jälkeen hän oli puolustusvoimien Naantalin keskusvaraston rakennuskomitean puheenjohtaja, kunnes varasto siirrettiin 1948 Neste Oy:lle. Vartiaisesta tuli yhtiön johtokunnan ensimmäinen varapuheenjohtaja, vuonna 1949 puheenjohtaja kymmeneksi vuodeksi ja 1959-1963 yhtiön hallintoneuvoston puheenjohtaja. 1945-1948 Vartiainen toimi Yhdysvaltojen kanssa käytyjen kauppaneuvottelujen asiantuntijana. 1959 hänet nimitettiin Teollisuudenharjoittajien liiton puheenjohtajaksi, missä tehtävässä hän toimi 1970-luvulle saakka. Sotilasarvoltaan Vartiainen oli eversti, vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1968. Vartiaisen puoliso vuodesta 1922 oli Maiju Annikki Tompuri. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka: Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Kachinit

Kachinit ovat etninen ryhmä Burman, Kiinan Yunnanin ja Intian Assamin alueilla. Heitä on yhteensä eri arvioiden mukaan 700 000:ta yli miljoonaan ja suurin osa heistä asuu Burmassa. Kiinassa heitä oli vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan 119 209 ja Intian Assamissa muutama tuhat. Kachinit jakautuvat useisiin eri alaryhmiin, joita ovat esimerkiksi jingpot Kiinassa ja singhpot Intiassa. ==Historia== Kiinalaisissa lähteissä kachinit mainitaan Yunnanissa asuvana kansana 1300- tai 1400-luvuilta lähtien. Assamissa sijainneessa Ahomin kuningaskunnassa kirjoitetuissa kronikoissa heidät mainitaan jo 1200-luvun alkupuolella. Kachinit elivät läheisissä yhteyksissä shaneihin, joilta he omaksuivat esimerkiksi useita lainasanoja. Kachinipäälliköt hallitsivat omaa kansaansa usein shanhallitsijoiden alamaisina. Kiinassa paikalliset dynastiat puolestaan hallitsivat samanlaisen niin sanotun tusi-järjestelmän kautta, jossa keskusvalta käytti paikallisia päälliköitä paikallisten hallitsemisen välikäsinä. 1700-luvun lopulla kachinit levittäytyivät itään ja länteen, mikä johti välikohtauksiin shanien kanssa. Kachinit ottivatkin haltuunsa sittemmin useita shanien hallitsemia ruhtinaskuntia. Brittien valloitettua Burman heidän hallintonsa kachinien alueella oli löyhähkö. Toisen maailmansodan jälkeen Burma itsenäistyi vuonna 1948 ja sen osana oli Kachinin osavaltio, joka kattaa suuren osan kachinien asuinalueista Burmassa. Ne Winin johtaman Burman sotilasvallankaappauksen jälkeen vuonna 1962 kachinit ovat tehneet aseellista vastarintaa Myanmarin eli uudelleen nimetyn Burman hallintoa vastaan monien muiden vähemmistöjen tavoin. Näitä yhteenottoja pakoon lähteneiden pakolaisten myötä kachiniyhteisöjä muodostui myös Pohjois-Thaimaahan. Pakolaisia muutti myös Kiinan puolelle, jonne oltiin perustettu jingpojen autonominen alue vuonna 1953. ==Kulttuuri== Kachinien perinteinen elinkeino on ollut lähes yksinomaan maanviljely, jota on harjoitettu lähinnä kaskiviljelyksen kautta. Yleisin viljelty kasvi on riisi. Kalastusta harjoitetaan suhteellisen paljon, mutta sillä ei ole juurikaan taloudellista merkitystä. Metsästystä harjoitetaan etenkin kylmempinä kuukausina joulukuusta huhtikuuhun, jolloin maanviljely ei vie paljoa aikaa. Lähetyssaarnaajien myötä suuri valtaosa kachineista on nykyisin kristittyjä. He kuuluvat protestanttisiin ja katolilaisiin kirkkoihin, joiden välit keskenään ovat usein varsin huonot. Etenkin Burman puolella valtio on pyrkinyt myös käännyttämään heitä buddhalaisuuteen. Kiinan puolella jingpot harjoittavat edelleen pääasiassa perinteistä animismista uskoaan. ==Lähteet== Luokka:Myanmarin etniset ryhmät Luokka:Kiinan etniset ryhmät Luokka:Intian etniset ryhmät Luokka:Thaimaan etniset ryhmät
Eero Hietakari

Eero Olavi Hietakari (5. toukokuuta 1907 Vihti – 6. heinäkuuta 1975) oli suomalainen lehtori ja toimittaja.Billion Graves : Eero Olavi Hietakari Hietakarin vanhemmat olivat sahanhoitaja Hugo Hietakari ja Aino Lundgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1928, valmistui filosofian kandidaatiksi 1933 ja suoritti kansakoulunopettajan tutkinnon 1945. Hietakari toimi Ylioppilaslehden päätoimittajana 1935–1936, Werner Söderström oy:n virkailijana 1937–1943 ja siirtoväen seminaarikurssin johtajana 1943–1945. Hän oli Leppävirran yhteiskoulun rehtorina 1945–1946, Savon Sanomain toimittajana 1946–1947, Pohjois-Savon maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1948–1951 sekä vuodesta 1951 Kuopion tyttölyseon vanhempana lehtorina. Kuopiossa asuessaan hän toimi Kuopion kaupunginvaltuustossa ja kaupunginhallituksessa.Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg)Ylioppilaslehden henkilökunta 1913 - 2013 == Teoksia == * Jokamiehen maailmanhistoria ; kirj. Bernhard Estlander, Eero Hietakari. WSOY 1944, 6. painos 1966 * Ruotsinkielistemme vaatimukset. Suomalaisuuden liitto, Helsinki 1945 * Kuopion kirjapainotoiminnan ensiaskeleet. Kuopio 1948 * Kuopion maaseurakunnan hyväntekijä (Mattias Ingman). Kuopion maaseurakunta, Kuopio 1949 * Vuosisata säästöpankkitoimintaa Kuopiossa : Kuopion säästökassa 1849-1868 : Kuopion säästöpankki 1876-1950. Kuopion säästöpankki, Kuopio 1951 * Osakeyhtiö Gust. Ranin : Savon vanhin kauppahuone 1852-1952. Osakeyhtiö Gust. Ranin, Kuopio 1952, näköispainos 1997 * Kuopion puhelinlaitos 1889-1953 : Kuopion telefoniosakeyhtiö 1883-1909, Kuopion telefoniyhdistys 1909-1934 ja 1909, Kuopion telefoniyhdistys 1909-1934 ja Kuopion puhelinyhdistys 1934-1953. Kuopion puhelinyhdistys, Kuopio 1953 * Pohjois- ja Keski-Savon sähköistämisen vaiheita. Savon voima, Kuopio 1957 * Juantehtaan rautakauppa. - Tmi John Carlsonin rautakauppa : Rautakauppa osakeyhtiö John Carlson - Osakeyhtiö Carlson 1859-1959. Carlson, Kuopio 1959 * Manner-suvun vaiheita Kuopiossa. Tekijä, Kuopio 1959 * Yhteenvetoja yleisestä historiasta (lähinnä Sarva-Niemi: Historian oppikirjan pohjalta) ; koonnut Eero Hietakari. Kuopion kansallinen kirjapaino,Kuopio 1959 * Kuopion rouvasväenyhdistys. Kuopio 1961 * Herman Saastamoinen, savolainen yrittäjä murroskaudelta. H. Saastamoinen oy, Kuopio 1968 * Oulun kaupungin sähkölaitos vv. 1889-1964. Oulun kaupunki, Oulu 1968 * Kansalliskaupan vuosisata 1890-1990 ; kirj. Eero Hietakari (alkuosan muodostava Kansalliskauppa Oy:n 70-vuotishistoriikki), Aarne Väinämö. Kansalliskauppa, Kuopio 1990 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Tupelokasvit

Tupelokasvit (Nyssaceae) on koppisiemenisten Cornales-lahkoon kuuluva puuvartisheimo, jossa on viisi sukua ja 20 lajia pääasiassa Itä- Aasiassa.Stevens 2001–. Viitattu 6.12.2014 == Tuntomerkit == Tupelokasvit ovat puita tai pensaita, joiden toissijainen aineenvaihdunta tuottaa eräitä iridoideja, saponiineja, pihkaa, tanniineja, limaa ja maitiaisnestettä. Solukarvat ovat T:n muotoisia. Lehdet sijaitsevat tavallisesti kierteisesti, harvoin vastakkaisesti ja ovat saha- tai ehytlaitaisia. Kasvit ovat kaksikotisia tai sekasopuisia tai kukat ovat kaksineuvoisia. Kukintotyyppi vaihtelee, tavallisesti se on terttumainen. Kukat ovat neli- tai viisilukuisia ja pieniä. Verhiö on huomattavan pieni. Terälehtien kärjet sisäänpäin taittuneet tai teriö puuttuu. Heteitä on 4–26. Yhdislehtisen ja kehänalaisen sikiäimen muodostaa viidestä kymmeneen emilehteä, ja vartalo on lyhyt. Hedelmä on 1–5-siemeninen luumarja. Alkio on pitkä tai lyhyt. Kromosomiluku n = 11, 13, 21, 22. == Levinneisyys == Tupelokasveilla on erillisiä levinneisyysalueita: Pohjois- ja Keski-Amerikan itäosat, Etelä-Kiinasta Uuteen-Guineaan ulottuva alue sekä Intian niemimaan eteläkärki ja Sri Lanka.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/nyssaceae.gif == Evoluutio ja luokittelu == Tupelokasveihin luokiteltavissa olevia fossiileja on löydetty laajalti pohjoisen pallonpuoliskon myöhäisliitukaudelta ja varhaiselta tertiäärikaudelta. Heimon sukuja ovat: * Davidia – kyyhkyspuut * Diplopanax * Mastixia * Nyssa – tupelot == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * kuvia: http://dept.ca.uky.edu/PLS320/Lecture5nyssaceae.pdf * Luokka:Kasviheimot
Asta Tolonen

Asta Tolonen (s. 1960) on Suomussalmen kunnanjohtaja. Suomussalmen valtuusto valitsi hänet yksimielisesti kunnanjohtajaksi helmikuussa 2012. Ennen kuin hänestä tuli kunnanjohtaja, hän työskenteli Kainuun maakuntayhtymän talousjohtajana. Hän on kauppatieteiden maisteri. == Lähteet == *http://yle.fi/uutiset/asta_tolonen_suomussalmen_kunnanjohtajaksi/5066545 *http://yle.fi/uutiset/asta_tolosta_esitetaan_suomussalmen_kunnanjohtajaksi/5064803 === Viitteet === Luokka:Suomussalmen kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ari Lahti (pituushyppääjä)

Ari Juha Tapani Lahti (s. 27. marraskuuta 1961 Mäntyharju) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pituushyppääjä. Hänen seuranaan oli koko hänen uransa ajan Heinolan Isku ja hänen valmentajanaan toimi Erkki Paakkinen. Kalevan kisoista Lahti saavutti pituushypyn hopeaa vuonna 1983 sekä pronssia vuonna 1986. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista pituushypystä hopeaa vuonna 1986 sekä kaksi pronssia vuosina 1982 sekä 1984. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1988 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan-Erik Romar

Jan-Erik Romar (s. 1. toukokuuta 1957 Jepua) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kymmenottelija. Hän edusti koko uransa ajan IF Nykarlebynejdeniä ja hänen valmentajinaan toimivat Bengt Hellstén sekä Risto Koskinen. SM- kilpailuista Romar saavutti kymmenottelussa kultaa vuonna 1979, kaksi hopeaa vuosina 1985 ja 1986 sekä kolme pronssia vuosina 1981, 1982 ja 1984. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti pronssia 60 metrin aitajuoksusta vuonna 1985 sekä seitsenottelusta kaksi kultaa vuosina 1980 ja 1981 ja hopeaa vuonna 1979. Virallisissa kilpailuissa Romar ei ole esiintynyt vuoden 1991 jälkeen. Romar on alppihiihtäjien Andreas Romarin ja Tii-Maria Romarin isä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Wegelius

Carl Otto Wegelius (21. lokakuuta 1920 Rauma – 4. huhtikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen vakuutuslääkäri ja Helsingin yliopiston sisätautiopin professori. Otto Wegeliuksen vanhemmat olivat Alfred Emil Wegelius ja vapaaherratar Saga Maria Stackelberg. Ylioppilaaksi 1938 tultuaan Wegelius aloitti lääketieteen opinnot, mutta sota-aika keskeytti ne aluksi. Talvisodassa Wegelius taisteli muun muassa Summassa, jatkosodassa Sallan rintamalla ja Rukajärven suunnalla. Lääketieteen kandidaatiksi Wegelius valmistui asemasodan aikana 1943 ja sotien jälkeen hän työskenteli Ruotsissa. Helsingin yliopistoon Wegelius tuli apulaislääkäriksi 1949 ja väitteli ihon kimmokudoksen kehittymisestä 1952. Marian sairaalan apulaislääkärin työnsä ohella hän jatkoi sidekudostutkimuksiaan Kööpenhaminassa 1955 ja 1957, minkä jälkeen hän oli 1958–1959 Rockefeller-stipendiaattina Columbian yliopistossa New Yorkissa. Vuonna 1960 Wegelius nimitettiin Helsingin yliopiston sisätautiopin apulaisopettajaksi, 1964 hänestä tuli apulaisprofessori, ja 1971–1983 hän toimi professorina sekä ruotsinkielistä opetusta antavan IV sisätautien klinikan ylilääkärinä. Tutkijana ja opettajana Wegelius paneutui reuman hoitoon. Yliopiston työnsä ohella hän toimi Eläke-Varman vakuutuslääkärinä 1961 ja ylilääkärinä 1962–1985. Hänellä oli myös useita järjestö- ja luottamustehtäviä. Wegelius julkaisi omaelämäkerralliset kirjat Slumpens vägar (1998) ja Slumpens skördar (2008) sekä runokokoelman Vemod (2008). Wegeliuksen puoliso vuodesta 1948 oli Maria Christina Elisabeth Lundqvist (s. 1927). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset vakuutuslääkärit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Riitta Jallinoja

Riitta Jallinoja (o.s. Haantie, s. 1943) on suomalainen sosiologi, joka nimitettiin Suomen ensimmäiseksi perhesosiologian professoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2002. Hänet tunnetaan muun muassa naisen asemaa, perhettä ja modernia elämää koskevista tutkimuksistaan. Jallinoja suoritti sosiologian tohtoritutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1983. Hänen väitöskirjansa oli nimeltään Suomalaisen naisasialiikkeen taistelukaudet (1983) ja se oli Aura Korppi-Tommolan mukaan eräs ensimmäisiä suomalaisia nykyaikaisen naisnäkökulman omaksuneita väitöskirjoja. Jallinoja on julkaissut alallaan useita teoksia ja johtanut muun muassa Suomen Akatemian rahoittamaa perheen murros -tutkimushanketta, osallistunut lukuisiin alan kansainvälisiin tutkimushankkeisiin ja tieteellisiin neuvottelukuntiin sekä ohjannut useita perhesosiologian alaan kuuluvia väitöskirjoja. Jallinojalle on myönnetty Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, sekä muun muassa Helsingin yliopiston J. V. Snellman- ja Väestöliiton Elsa Enäjärvi-Haavio -palkinnot. Hän toimi myös valtiotieteellisen tiedekunnan varadekaanina. Hänen puolisonsa on arkkitehti Reijo Jallinoja. Jallinoja valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001. ==Teokset== *Changes in the Life Patterns of Families in Finland: National Report Based on Statistics and Earlier Studies, 1980 (Elina Haavio- Mannilan kanssa) *Suomalaisen naisasialiikkeen taistelukaudet, 1983, (diss.) *Moderni elämä, 1991. *Perheen aika, 2000. *Perheen vastaisku: familistista käännettä jäljittämässä, 2006. *Families, Status and Dynasties: 1600-2000, 2017. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Juhani Misikangas

Juhani Misikangas (s. 15. elokuuta 1959) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen keskimatkan juoksija. Hänen seuranaan oli vuodesta 1989 lähtien Lapin Lukko ja hänen valmentajanaan toimi Tapio Leppäkoski. Kalevan kisoista Misikangas saavutti pronssia 800 metrin juoksusta vuonna 1986. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa hopeaa 4 x 800 metrin viestijuoksusta vuonna 1990. Sisäratojen SM-kilpailuista Misikangas voitti pronssia 1 500 metrin juoksusta vuonna 1989. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1990 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hydrostachyaceae

Hydrostachyaceae on koppisiemenisten Cornales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain yksi afrikkalainen vesikasvisuku Hydrostachys ja 20 lajia.Stevens 2001–, Viittaus 6.12.2014. == Tuntomerkit == Kasvit ovat upoksissa kasvavia yksivuotisia tai monivuotisia ruohoja, joiden juuret ovat jälkijuuria. Lehdet ovat järjestyneet kierteisesti ruusukkeiksi ja ovat monimutkaisesti liuskoittuneet ja korvakkeelliset. Kukinto on tähkämäinen, ja siinä on yksineuvoisia kukkia; kasvit ovat kaksi- tai harvemmin yksikotisia. Kukat ovat kehättömiä. Hedekukissa on kaksi hedettä. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa on vähäpätöisen pieniä ja limapintaisia siemeniä. Siemenet ovat kokonaan tai lähes ravintovarastottomia. Kromosomiluku n = 10–12. == Levinneisyys == Lajit kasvavat Keski- ja Etelä-Afrikassa sekä Madagaskarillahttp://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/hydrostachydaceae.gif. == Luokittelu == Hydrostachys on tuottanut kasvisystemaatikoille päänvaivaa. Cronquist (1981) ja Takhtajan (1997) pitivät sitä Lamiidae-ryhmään kuuluvana, ja se on yhdistetty myös Hydrangeales-, Saxifragales- tai Malpighiales- lahkoon. Heimon on ehdotettu kuuluvan myös Lamiales-lahkoon. === Lajeja === Lajeja:http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=hydrostachys *Hydrostachys angustisecta Engl. *Hydrostachys decaryi H.Perrier *Hydrostachys distichophylla A.Juss. *Hydrostachys fimbriata C.Cusset *Hydrostachys imbricata A.Juss. *Hydrostachys insignis Mildbr. & Reimers *Hydrostachys laciniata Warm. *Hydrostachys longifida H.Perrier *Hydrostachys madagascariensis Steud. *Hydrostachys maxima H.Perrier *Hydrostachys monoica H.Perrier *Hydrostachys multifida A.Juss. *Hydrostachys perrieri C.Cusset *Hydrostachys plumosa A.Juss. ex Tul. *Hydrostachys polymorpha Klotzsch *Hydrostachys stolonifera Baker *Hydrostachys triaxialis Engl. & Gilg *Hydrostachys trifaria H.Perrier *Hydrostachys verruculosa A.Juss. == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Hydrostachys polymorpha, tuntomerkkejä, kuvia: http://www.plantzafrica.com/planthij/hydropoly.htm Luokka:Cornales Luokka:Kasviheimot
Matti Pietikäinen (professori)

Matti Kalevi Pietikäinen (s. 20. maaliskuuta 1949 Kiuruvesi) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hän on eräs tärkeimpiä suomalaisia hahmontunnistuksen, digitaalisen kuvankäsittelyn ja konenäön tutkimuksen uranuurtajia. Pietikäisen tutkimusryhmän kehittämä Local Binary Pattern (LBP) -tekstuurioperaattori on eräs hahmontunnistuksen kansainvälisen tiedeyhteisön eniten viitatuista menetelmistä. Menetelmään perustuva 2000-luvulla kehitetty kasvojentunnistusmenetelmä on myös eräs alueen tärkeimpiä. LBP:n erilaisia muunnelmia kehitetään jatkuvasti ja sitä käytetään myös muilla sovellusalueilla. Pietikäinen suoritti diplomi-insinöörin tutkinnon vuonna 1973, tekniikan lisensiaattitutkinnon vuonna 1977 ja tekniikan tohtoritutkinnon vuonna 1982 Oulun yliopistossa. Hän on vieraillut tutkijatohtorina Marylandin yliopistossa 1984-1985 ja hänet nimitettiin tietotekniikan professoriksi Oulun yliopistossa vuonna 1991. Hän on toiminut useissa kansallisten ja kansainvälisten tiedeseurojen luottamus- ja johtotehtävissä ja saanut alansa tiedepalkintoja. Vapaa-ajallaan Pietikäinen harrastaa golfia. Pietikäinen on saanut IEEE:n fellow-arvonimen vuonna 2011. ==Lähteet== Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:IEEE:n ansioituneet jäsenet Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Kari-Jouko Räihä

Kari-Jouko Räihä (s. 15. tammikuuta 1951 Helsinki, Suomi) on suomalainen tietojenkäsittelytieteilijä. Hänet tunnetaan erityisesti vuorovaikutteisen teknologian tutkijana. Räihä tutkii ihmisen ja tietokoneen välistä vuorovaikutusta ja hän on eräs Suomen merkittävimmistä katseenseurantaan perustuvien käyttöliittymien tutkijoista. Räihä suoritti filosofian kandidaatin (1974), filosofian lisensiaatin (1977) ja filosofian tohtorin (1982) tutkinnot Helsingin yliopistossa. Toimittuaan Helsingin yliopistossa tutkimusassistenttina, yliassistenttina ja apulaisprofessorina hän sai nimityksen Tampereen yliopiston tietojenkäsittelyopin professoriksi vuonna 1985. Hän on toiminut vierailevana tutkijana ja professorina useissa kansainvälisissä yliopistoissa sekä kansallisten ja kansainvälisten tiedeseurojen johtotehtävissä. Räihä on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2003 lähtien. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vuoden liikemies

Vuoden liikemies on Suomen Liikemies-Yhdistyksen vuosittain jakama palkinto. Sitä on jaettu vuodesta 1980 asti.Vuoden liikemiehet aiemmin, Suomen Liikemies-Yhdistys, viitattu 21.9.2016. ==Palkinnon saajat== * 1980: Jorma Nokkala, Tmi Nokka-Koneet * 1981: Veijo Sydänmetsä, Pyhännän Rakennustuote Oy * 1982: Gustav von Hertzen, Suomen Sokeri Oy * 1983: Gary Sundberg, Teknolon Group * 1984: Heikki O. Salonen, Amer-yhtymä Oy * 1985: Seppo Halttunen, Halton Oy * 1986: Arvo Suutari, Arvo Suutari Oy * 1987: Hannu Seppälä, Seppälä Oy * 1988: Pekka Paasikivi, Oras Oy * 1989: Reijo Vauhkonen, Suomen Vuolukivi Oy * 1990: Matti T. Martela, Martela Oy * 1991: Yrjö Toivola, Vaisala Oy * 1992: Jorma Nieminen, Benefon Oy * 1993: Heikki Kyöstilä, Planmeca Oy * 1994: Stig Lindström, Lival Oy * 1995: Erkki J. Toivanen, Onninen Oy * 1996: George Berner, Berner Oy * 1997: Einari Vidgrén, Ponsse Oy * 1998: Kirsti Paakkanen, Marimekko Oy * 1999: Pentti Rotola-Pukkila, P. Rotola-Pukkila Oy * 2001: Stig Gustavson, KCI Konecranes * 2002: Ilkka Brotherus, Sinituote Oy * 2003: Mika Anttonen, Greeni Oy * 2004: Rabbe Grönblom, Kotipizza Oyj * 2005: Jouko Kemppi, Kemppi Oy * 2006: Mauri Ikola, Vepsäläinen-konserni * 2007: Jussi Nurmio, Taivas Oy * 2008: Jari Sarasvuo, Trainers’ House Oy * 2009: Anne Berner, Oy Vallila Interior Ab * 2010: Juha Nurminen, John Nurminen Oy:n ja John Nurmisen säätiön hallituksen puheenjohtaja * 2011: Jukka Roiha, Lindström Oy * 2012: Johanna Ikäheimo, Lappset Group * 2013: Fred Larsen, Lamor Group * 2014: Aaro Cantell, Normet Oy * 2015: Mikko Wirén, Pihlajalinna Oyj * 2016: Paula Salastie, Teknos Oy * 2017: Mika Sutinen, Musti ja Mirri ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset palkinnot
Vladislav Bojarintsev

Vladislav Andrejevitš Bojarintsev (; s. 31. lokakuuta 1994) on venäläinen mäkihyppääjä, joka edustaa seuratasolla CSKA:a. Bojarintsev debytoi mäkihypyn maailmancupissa marraskuussa 2014 Klingenthalissa ollen suurmäen kilpailun 41. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Bojarintsev saavutti vajaata viikkoa myöhemmin Rukalla ollen suurmäen kilpailun 27. Bojarintsevin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 14. tila Nižni Tagilista suurmäen kilpailusta joulukuulta 2014. Hän on osallistunut myös kaksiin nuorten MM-kilpailuihin sekä Continental Cupiin. == Lähteet == * http://data.fis- ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=JP&competitorid;=174079&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Venäläiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wilhelm Johannsen

Wilhelm Ludvig Johannsen (3. helmikuuta 1857 Kööpenhamina, Tanska – 11. marraskuuta 1927 Kööpenhamina) oli tanskalainen kasvi- ja perinnöllisyystieteilijä. Johannsen tunnetaan käsitteiden geeni, genotyyppi ja fenotyyppi luojana. Hän on ollut merkittävä varhainen genetiikan tieteenalan uranuurtaja, joka loi menetelmiä ja käsitteitä 1900-luvun vaihteen perinnöllisyyttä tutkineeseen tiedeyhteisöön. Johannsenin esittelemä organismin genotyypin (perinnölliset ominaisuudet) ja fenotyypin (havaittavat ominaisuudet) ero on edelleen merkittävä biologian tutkimuksen perusta. Johannsen kritisoi vitalismiin ja teleologiaan perustuvia biologisia selityksiä ja korosti realistista ja materialistista lähestymistapaa, joka ei kuitenkaan pyrkinyt ymmärtämään biologisia ilmiöitä pelkästään fysiikan ja kemian lakien kautta. Johannsen toimi Kööpenhaminan yliopiston kasvifysiologian professorina 1905–1926. Hän vieraili merkittävillä luentokiertueilla Yhdysvalloissa ja hänet nimitettiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi 1909. Hän oli myös Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Hän oli myös Kööpenhaminan yliopiston rehtori 1917–1918. Hän tutki ja julkaisi aktiivisesti aina kuolemaansa saakka vuonna 1927. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Geneetikot Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Rehtorit Luokka:Kööpenhaminan yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Anton Gafarov

Anton Ildusovitš Gafarov (; s. 4. helmikuuta 1987 Hanty-Mansijsk) on venäläinen maastohiihtäjä, joka edustaa Jugra Svsm 2 -seuraa. Gafarov on erikoistunut sprintteihin. == Maailmancup == Hän debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2007 Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä ottaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä sijalla 23. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa Gafarov saavutti samassa paikassa niin ikään vapaan sprintissä ollen kolmas vuonna 2009. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on toinen Rukan perinteisen hiihtotavan sprintistä marraskuulta 2013. Kaudella 2013-14 Gafarov sijoittui sprintticupin kokonaiskilpailussa sijalle 12. == Arvokilpailut == Gafarov osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisten sprinttiin Sotšissa. Sprintissä, joka hiihdettiin perinteisellä hiihtotavalla, hän oli 12. kaaduttuaan semifinaaleissa ja jäätyään niiden viimeiseksi. Gafarov osallistui myös vuoden 2009 MM-kisojen sprinttiin Liberecissä ja jäi sijalle 42. Hän saavutti kultaa sekajoukkuesprintistä ja hopeaa sprintistä vuoden 2015 talviuniversiadeista. == Lähteet == * http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete- biography.html?sector=CC&competitorid;=119789&type;=result&category;=ALL&season;=ALL&sort;=&discipline;=ALL&position;=&place;=&Submit;=Search&limit;=50 Luokka:Venäläiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ensikierron metabolia

Ensikierron metabolia eli alkureitin metabolia (engl. first-pass metabolism) tarkoittaa lääkeaineen tai päihteen hyötyosuuden alenemaa ennen aineen pääsyä verenkiertoon. Runsas ensikierron metabolia vaikeuttaa sopivan annoksen löytämistä, koska hyötyosuuksissa on henkilökohtaisia eroja. Ensikierron metabolia liittyy erityisesti oraalisesti eli suun kautta nauttimiseen. Ensikierron metabolian vuoksi useita lääkeaineita ja päihteitä käytetään muilla tavoin kuin oraalisesti. Esimerkiksi oraalisesti nautitun buprenorfiinin hyötyosuus on pieni runsaan ensikierron metabolian vuoksihttp://www.kaypahoito.fi/web/kh/suositukset/suositus?id=nak07774. Hengitettynä tupakkatuotteiden sisältämä nikotiini välttää maksan ensikierron metabolian ja pääsee keuhkoihin, joista se imeytyy verenkiertoonhttp://www.medscape.com/viewarticle/746239_2http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2953858/. ==Lähteet== Luokka:Lääkeaineoppi