EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Saas-Grund

Saas-Grund on kunta Etelä-Sveitsissä Valais’n kantonissa. Kunnassa on noin 1 000 vakinaista asukasta. ==Maantiede== Saas-Grund sijaitsee Saastalissa, Saaser Vispa -joen laaksossa, ja sen itärinteellä Valais’n Alppien juurella. Kunnan korkein vuori on Weissmies (4 017 m). Muita korkeita huippuja ovat Fletschhorn (3 985 m) ja Lagginhorn (4 010 m). Saas-Grundin naapurikuntia ovat Saas-Almagell etelässä, Saas-Fee lännessä, Saas-Balen pohjoisessa ja Simplon idässä. ==Talous== Saas-Grund, kuten koko Saastal, on kesä- ja talvimatkailuseutua. Alppimatkailua on ollut 1800-luvulta alkaen: paikkakunnalle rakennettiin ensimmäinen hotelli vuonna 1833, ja nykyisin yöpymispaikkoja on noin 3 500. ==Liikenneyhteydet== Saas-Grundiin rakennettiin tieyhteys pohjoisesta Vispin suunnasta vuonna 1938. Kylään on säännöllinen linja-autoyhteys: postiauto Brigistä ja Vispistä kulkee puolen tunnin välein. == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Saastalin matkailusivut Luokka:Valais’n kunnat Luokka:Sveitsin talviurheilukeskukset Luokka:Saastal
Estadio Municipal de Butarque

Estadio Municipal de Butarque on stadion Leganésissa Madridin alueella Espanjassa. Se on paikallisen jalkapalloseuran CD Leganésin kotistadion. Stadion on nimetty Leganésin suojeluspyhimyksen Nuestra Señora de Butarquen mukaan. Se avattiin 14. helmikuuta 1998 Leganésin ja Xerezin välisellä ottelulla (1–1). Stadionin alkuperäinen yleisökapasiteetti oli runsaat 8 000. Leganésin noustua maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin vuonna 2016 stadionia on laajennettu, ja elokuussa 2017 kapasiteetti oli 11 454. Viimeisimmän laajennuksen kautta stadionin katsojakapasiteetti on 12 454. Jalkapallo-otteluiden lisäksi Butarquella on järjestetty muun muassa Festimad- festivaali vuonna 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stadion CD Leganésin sivustolla * Stadion StadiumDB.com-sivustolla Butarque Luokka:Madridin itsehallintoalueen urheilu
Oiva Oksanen

Oiva Vilho Oksanen (5. heinäkuuta 1917 Helsinki – 1. marraskuuta 1977) oli suomalainen kielenkääntäjä ja suomentaja.Helsingin Norssin matrikkeli 1867-1992, numero 3233 Oksasen vanhemmat olivat kauppias Vilho Juho Oksanen ja Olga Irene Peltomäki. Hän pääsi ylioppilaaksi 1936 ja hänestä tuli englanninkielen valantehnyt kielenkääntäjä 1953. Oksanen oli kielenkääntäjänä Ilmavoimien esikunnassa 1946–1951 ja Suomen Teollisuustoimihenkilöiden Liiton lehden toimitussihteerinä 1950–1952. Hän johti omaa liikeyritystään 1951–1953. Vuodesta 1952 alkaen Oksanen toimi Yhdysvaltain tiedotustoimiston kielenkääntäjänä. == Suomennoksia == * James Hilton : Muistan sen päivän. Tammi 1947 (alkuteos So well remembered) * Cameron Hawley : Johtokunnan kerros : romaani. Otava 1954 (alkuteos Executive suite) * Karl May : Afarahin jalokivet ; suom. Aake Ranta ja Oiva Oksanen. WSOY 1957, uusi painos 1987 toim. ja suomennoksen tark. Raimo Salminen (alkuteos Von Bagdad nach Stambul) * Karl May : Balkanin rotkoissa. WSOY 1962, uusi painos 1987 toim. ja suomennoksen tark. Raimo Salminen (alkuteos In den Schluchten des Balkan) * John Updike : Juokse, jänis : romaani. Otava 1963, 2. painos 1992 (alkuteos Rabbit, run) * James Jones : Ohut punainen viiva. Tammi 1963, 4. painos 1964 (alkuteos The thin red line) * Crane Brinton : Aatteet ja ihmiset : länsimaisen ajattelun vaiheita. Otava 1964 (alkuteos Ideas and men) * John Oliver Killens : Ja ne pisarat olivat verta. Tammi 1964 (alkuteos And then he heard the thunder) * James Jones : Täältä ikuisuuteen ; suom. Oiva Oksanen ja Väinö J. Tervaskari. Tammi 1965, 5. painos 1987 (alkuteos From here to eternity) * Werner Schwoch : Autotekniikan oppikirja. 2, Alusta. WSOY 1978 (alkuteos Das Fachbuch vom Automobil) ==Lähteet== Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Ilo (Peru)

Ilo on Perussa Moqueguan alueella sijaitseva satamakaupunki. Ilo on myös Ilon maakunnan pääkaupunki. Ilo on eräs maailman pahimmin saastuneista kaupungeista. Saastuminen johtuu läheisestä kuparikaivoksesta.https://books.google.fi/books?id=rNMnSQMv870C&pg;=PA215&lpg;=PA215&dq;=ilo+city+peru+population&source;=bl&ots;=c52KmvPy2p&sig;=vojYnbRY6Hvjluw0ME7baGSfYW4&hl;=fi&sa;=X&ved;=0ahUKEwj6wun00avWAhVHQZoKHbT0CewQ6AEILjAH#v=onepage&q;=ilo%20city%20peru%20population&f;=false Kaivos on saastuttanut ilman lisäksi läheistä rannikkoa suurin piirtein 20 kilometrin matkalta. Ilossa on noin 70 000 asukasta. == Lähteet == Luokka:Perun kaupungit
Suwałkin käytävä

Suwalkin käytävä () on nimitys alueesta Liettuan ja Puolan rajalla, joka erottaa Venäjään erillisalueena kuuluvan Kaliningradin Valko-Venäjästä. Kaistale on noin 65 kilometriä leveä. Kaliningradista on 96,6 kilometriä matkaa Valko-Venäjän rajalle. Käytävä on yksi Euroopan tulenarimpia alueita, koska se on pääosin Nato-maa Puolan alueella, jota sekä Nato että Venäjä tarkkailevat tiiviisti. Baltian maiden ainoa maayhteys muihin Euroopan Nato- maihin ja muuhun Manner-Eurooppaan kulkee Suwalkin kautta. Venäjän arveltiin yrittävän tunkeutua Suwalkin alueelle Zapad 2017 -sotaharjoituksen yhteydessä, mutta se ei tehnyt sitä. Käytävä nousi uudelleen esille heinäkuussa 2023, jolloin Valko-Venäjälle sijoitettuja Wagner palkkasotilaita on väitetty siirtyneen Puolan rajalle Suwalkin edustalle. Venäjän toimintaa pidetään provosointina, jossa Wagnerille on määritelty uusia missioita Ukrainassa sotimisen sijasta, mutta Puola ja Liettua ovat varautuneet myös sotilaalliseen toimintaan. Puola on siirtänyt 1000 sotilasta Valko-venäjän rajalle hallitsemaan sotilaallista kehitystä alueella. == Lähteet == Luokka:Puolan rajat Luokka:Liettuan rajat Luokka:Turvallisuuspolitiikka
Litiumfosfaatti

Litiumfosfaatti (Li3PO4) on litium- ja fosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa erikoislasien valmistukseen ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa litiumfosfaatti on väritöntä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen semihydraatti (Li3PO4·½H2O). Litiumfosfaatti liukenee erittäin niukasti veteen ja tässä suhteessa se poikkeaa muista alkalimetallifosfaateista, jotka ovat hyvin vesiliukoisia.Conrad W. Kamienski, Daniel P. McDonald, Marshall W. Stark & John R. Papcun: Lithium and Lithium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 17.9.2017. ==Valmistus ja käyttö== Litiumfosfaattia valmistetaan neutraloimalla litiumhydroksidia fosforihapolla tai saostamalla litiumsuolojen vesiliuoksista fosforihapon tai fosfaattiliuosten avulla. :3 LiOH + H3PO4 → Li3PO4 \+ 3 H2O Litiumfosfaattia käytetään valmistettaessa ioneja johtavia erikoislaseja ja optisia lämpösuodattimia. Sitä käytetään myös katalyyttinä isomeroitaessa epoksideja: esimerkiksi propyleenioksidista muodostuu allyylialkoholia yhdisteen katalysoimana. ==Lähteet== Luokka:Fosfaatit Luokka:Litiumyhdisteet
Hägg

Hägg on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Gunder Hägg (1918–2004), ruotsalainen keskimatkojen juoksija * Gustaf Hägg (1867–1925), ruotsalainen urkuri ja säveltäjä * Göran Hägg (1947–2015), ruotsalainen kirjailija, keskustelija, kriitikko ja kirjallisuustieteen dosentti * Hilma Jahnsson, o.s. Hägg (1882–1975), suomalainen juristi ja kouluneuvos * Jacob Adolf Hägg (1850–1928), ruotsalainen säveltäjä * Karl Hägg (1888–1956), suomalainen jääkäriluutnantti * Leopold Hägg (1885–1974), suomalainen agronomi ja eläintentäyttäjä * Per-Erik Hägg (1926–1986), suomalainen jalkapalloilija * Robert Hägg (s. 1995), ruotsalainen jääkiekkoilija.
HitMix

HitMix on vuonna 2017 aloittanut Sanoma-konserniin kuuluvan Nelonen Median omistama suomalainen kaupallinen radiokanava, joka keskittyy elektronisen tanssimusiikin soittamiseen. HitMixillä on taajuudet Helsingissä, Huittisissa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa, Oulussa, Tampereella, Turussa, Porissa, Raumalla, Vaasassa ja Seinäjoella. HitMixin Heräämön juontajana klo 6–10 Jussi Ridanpää. Keskipäivälähetyksen juontajana klo 10–14 Joonas Vuorela ja iltapäivässä klo 14–18 maanantaista torstaisin Oku Luukkainen Sara Forsbergin kanssa. HitMixin musiikkipäällikkö on Jussi Mäntysaari, joka seurasi Mikko Koivusipilää. HitMixin ohjelmapäällikkö oli Petra Piipari, joka kuoli 29. huhtikuuta 2022. Joka päivä kello 9 ja 21 jälkeen kanavalla soitetaan 90 minuutin ajan pelkästään 90-luvun musiikkia. == Taajuudet == Paikkakunta Taajuus (MHz) Alajärvi, Lehtimäki 103,9 Alajärvi 103,1 Helsinki 90,3 Huittinen 93,0 Iisalmi 99,4 Joroinen 90,4 Juva 90,4 Jyväskylä 96,8 Kajaani 104,4 Kokkola 89,8 Kristiinankaupunki 105,7 Kruunupyy 94,9 Kuopio 107,6 Kurikka 105,9 Lahti 88,7 Lapua 98,2 Mikkeli 107,5 Oulu 98,1 Pori 100,4 Rauma 105,1 Savonlinna 107,1 Sonkajärvi 107,1 Sotkamo 107,0 Tampere 106,1 Turku 95,9 Vaasa 105,8 Ähtäri 89,1 == Lähteet == Luokka:Nelonen Median radiokanavat Luokka:Vuonna 2017 perustetut radioasemat
Tekstiili- ja vaatetustyöväen liitto Teva

Tekstiili- ja Vaatetustyöväen Liitto Teva ry oli vuosina 1970–2004 toiminut tekstiili- ja vaatetusteollisuuden työntekijöiden ammattijärjestö, jolla oli parhaimmillaan yli 48 000 jäsentä. Teva muodostettiin vuonna 1970 osana ammattiyhdistysliikkeen eheyttämispyrkimyksiä SAK:laisesta Tekstiilityöväen Liitosta sekä SAJ:laisista Kutoma- ja Neuletyöväen Liitosta ja Suomen Vaatetustyöläisten Liitosta.Kaarninen ym. 2005, s. 9. Ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Väinö Kujanpää 1970–1974 ja hänen seuraajanaan Seppo Niemi. Vasta 1980-luvun puolivälissä täysin naisvaltaiseen liittoon saatiin nainen myös puheenjohtajaksi: vuodesta 1986 kolmas puheenjohtaja oli Tuulikki Kannisto ja neljäs Pirkko Oksa 1991–1999.Kaarninen ym. 2005, s. 15, 50–53. Järjestön toimintavuosina suomalainen tekstiiliteollisuus väheni rajusti ulkomaisen tuotannon hintapaineissa. Kun 1970-luvun alussa suomalaisten ostamista vaatteista oli vielä 90 prosenttia kotimaisia, 1980-luvun alussa osuus oli 75 Kaarninen ym. 2005, s. 15. ja vuonna 1988 enää 65 prosenttiaKaarninen ym. 2005, s. 20.. Toisaalta Tevan toiminta-aikana suomalaisten tekstiili- ja vaatetustuotteiden vienti erityisesti Neuvostoliittoon oli suurimmillaan, kunnes se maiden välinen bilateraalikauppa loppui Neuvostoliiton romahdukseen 1990-luvun alussa. Suomen vaatetusteollisuuden tuottavuus kasvoi tasaisesti noin 10 prosenttia vuodessa vuosina 1968–1976. Tuotannon määrä notkahti 1970-luvun puolivälissä mutta kasvoi taas vuosikymmenen lopulla 13 prosentin vuosivauhtia. 1970-luvun loppuun saakka Suomen tekstiilityöväen palkkataso oli Britannian jälkeen teollistuneiden Euroopan maiden toiseksi alhaisin, minkä ansiosta tänne perustivat tehtaita monet ruotsalaisyritykset, kuten Algots, Eiser ja Mölnlycke. Kustannustason kohotessa 1980-luvulla ne poistuivat Suomesta halvemman työvoiman maihin.Kaarninen ym. 2005, s. 18–19. Perustamisvuonna 1970 Tevan jäsenmäärä oli 34 003, vuonna 1975 jo 47 512\. 1980-luvun alussa jäsenmäärä oli suurimmillaan 48 254 ja alkoi sitten laskea niin, että 1990-luvun alussa tevalaisia oli enää 31 282\. Vuoden 2003 lopussa Tevassa oli jäseniä enää 14 045.Kaarninen ym. 2005, s. 57–59. Järjestön jäsenlehtenä oli vuosina 1975–1985 Teva ja vuosina 1987–2003 Toimikas. Vuonna 2004 se yhdistyi Kemianliiton kanssa, ja vuonna 2010 Kemianliitto ja Viestintäalan ammattiliitto yhdistyivät edelleen Teollisuusalojen ammattiliitoksi. Se puolestaan yhdistyi vuonna 2017 Teollisuusliittoon. ==Lähteet== ===Viitteet=== Luokka:Lakkautetut suomalaiset ammattiliitot Luokka:Tekstiiliteollisuus
Horvat

Horvat on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bo Horvat (s. 1995), kanadalainen jääkiekkoilija * Dario Horvat (s. 1992), kroatialainen pikajuoksija * Elena Horvat (s. 1958), romanialainen soudun olympiavoittaja ja maailmanmestari * Hrvoje Horvat (s. 1946), kroatialainen käsipalloilija * Ivan ”Ivica” Horvat (1926–2012), jugoslavialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja * Milan Horvat (1919–2014), kroatialainen kapellimestari * Stevan Horvat (1932–2018), jugoslavialais- serbialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti
Aglibol

Aglibol oli muinaissyyrialainen Kuun jumala Palmyrasta. Hänen otsallaan on kuunsirppi, myöhempinä aikoina se siirtyi hänen harteilleen. Joskus nimen on oletettu tarkoittavan "Bolin härkä", mikä voisi viitata siihen, että kuunsirppi on alun perin ollut häränsarvet. Aglibolin palvonta siirtyi Kreikan kautta Roomaan.Lurker 1987, s. 5 == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Kuun jumalat Luokka:Palmyra
Solja (sukunimi)

Solja on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Antti Solja (1923–2011), yrittäjä, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos * Erkki Solja (s. 1954), Kiilto Family Oy:n toimitusjohtaja ja kunniankonsuli * Niilo Solja (1888–1967), Kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri * Petrissa Solja (s. 1994), saksalainen pöytätennispelaaja.
Erkki Solja

Erkki Solja (s. 1954) on suomalaisen liima- ja lakkatuotteiden alan osakeyhtiö Kiilto Family Oy -konsernin toimitusjohtaja. Soljan vanhemmat olivat Kiillon toimitusjohtaja Antti Solja ja Airi Karin Klockars. Ekonomiksi valmistunut Solja tuli Kiillon varatoimitusjohtajaksi 1990 ja toimitusjohtajaksi 1994 Heimo Honkasen jälkeen. Solja on mukana mm. Liikesivistysrahaston Kannatusyhdistys ry:ssä, Kemianteollisuus ry:ssä ja Keskinäinen Vakuutusyhtiö Kalevan hallintoneuvostossa. Hän on Itävallan kunniakonsuli vuodesta 1997. ==Lähteet== * http://www.almamedia.com/sijoittajat/hallinnointi/hallitus/yhteystieto/erkki- solja ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mentula

Mentula on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Jari ”Bull” Mentula (s. 1976), kehonrakentaja *Mooses Mentula (oik. Seppo Mentula, s. 1976), kirjailija, opettaja ja rehtori *Oiva Mentula (1908–1971), kiekonheittäjä ja kuulantyöntäjä *Perttu Mentula (1936–2009), sisustusarkkitehti ja muotoilija *Tuure Mentula (1915–1998), juristi, diplomaatti
Nurmesniemi

Nurmesniemi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antti Nurmesniemi (1927–2003), sisustusarkkitehti ja muotoilija *Eero Nurmesniemi (1882–1948), kansanedustaja (Maalaisliitto) *Vuokko Eskolin- Nurmesniemi (s. 1930), tekstiilitaiteilija, keraamikko ja taiteen akateemikko, Antti Nurmesniemen puoliso
Eskolin

Eskolin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Guido Eskolin (1912–1978), nuortenkirjailija *Rauli Eskolin, tuottaja ja lauluntekijä *Veikko Eskolin-Esk (1936–2001), kuvanveistäjä ja taidemaalari *Vuokko Eskolin-Nurmesniemi (o.s. Eskolin, s. 1930), tekstiilitaiteilija, keraamikko ja taiteen akateemikko.
Sarpaneva

Sarpaneva on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Marjatta Sarpaneva (s. 1944), muotoilija, malli ja Timo Sarpanevan puoliso *Pentti Sarpaneva (1925–1978), korusuunnittelija ja muotoilija, Timo Sarpanevan veli *Pi Sarpaneva (1933–2019), sisustusarkkitehti, Timo Sarpanevan puoliso 1954–1970 *Stepan Sarpaneva (s. 1970), kelloseppä, Pentti Sarpanevan poika *Timo Sarpaneva (1926–2006), muotoilija, lasitaiteilija ja professori ==Yritykset== *Sarpaneva Watches, kellovalmistaja.
Nopea radiopurske

Nopea radiopurske on avaruuden tuntemattomasta sijainnista tuleva suurienerginen radioaaltopurske. Ensimmäisen radioaaltopurskeen havaitsivat vuonna 2007 tutkija Duncan Lorimer ja opiskelija David Narkovic tutkiessaan arkistoitua dataa pulsareista. Tämän jälkeen on havaittu useita kerran tapahtuvia radioaaltopurskeita ja yksi toistuva radioaaltopurske. Niitä kutsutaan myös Lorimer Burstiksi. Radioaaltopurskeiden alkuperää ei tiedetä. FRB 121102 nimellä tunnettu radiopurske on kolmen miljardin valovuoden päässä maapallosta sijaitseva toistuva radiopurske. Nimi FRB tarkoittaa nopeaa radiopursketta () ja numerot tulevat päivämäärästä ja vuodesta jolloin radiopurske havaittiin ensimmäisen kerran. Yhdessä purskeessa vapautuu energiaa noin kvintiljoona joulea. Kansainvälinen tutkimusryhmä on saanut selville, että nopeita radiopurskeita syntyy ympäristössä, jossa on voimakkaita magneettikenttiä. Tutkimusryhmä otaksuu että purskeet syntyvät mustien aukkojen, supernovajäänteiden tai poikkeuksellisten avaruussumujen lähellä.Tähdet ja avaruus 2/2018 s. 10 Helmikuussa 2020 raportoitiin ensimmäinen säännöllisesti toistuva radiopurske FRB 180916.J0158+65, joka toistuu 16,35 vuorokauden välein. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * FRBCAT: FRB Catalogue Lista nopeista radiopurskeista. * Fast Radio Bursts (FRB) * SETI Institute: FRB 121102: Radio Calling Cards from a Distant Civilization? * Science: Mysterious radio bursts may be coming from neutron star orbiting black hole * EarthSky: Fast radio bursts: A mystery unfolds Luokka:Tähtitieteen ratkaisemattomat ongelmat Luokka:Tähtitieteelliset tapahtumat Luokka:Radiotähtitiede
Ferdinand Maria

Ferdinand Maria (31. lokakuuta 1636 München – 26. toukokuuta 1679 Schleissheim) oli Baijerin vaaliruhtinas vuosina 1651–1679. == Hallitsijakausi == Ferdinand Marian vanhemmat olivat Baijerin ensimmäinen vaaliruhtinas Maksimilian I ja Itävallan arkkiherttuatar Maria Anna, jonka isä oli keisari Ferdinand II.Herbert Scherer: Ferdinand Maria Neue Deutsche Biographie (1961), Deutsche Biographie. Viitattu 7.12.2024. Ferdinand Maria tuli valtaan alaikäisenä. Hän pyrki jälleenrakentamaan Baijeria kolmikymmenvuotisen sodan hävityksen jäljiltä muun muassa tukemalla maatalouden kehittämistä. Myös tuhoutuneita kirkkoja ja luostareita uudelleenrakennettiin. Hän kutsui vuonna 1669 uudelleen koolle valtiopäivät, jotka eivät olleet kokoontuneet sitten vuoden 1612. Ferdinand Marian puolisona oli vuodesta 1650 Savoijin prinsessa Henriette Adelaide Maria (1636–1676), joka oli Savoijin herttua Viktor Amadeus I:n ja Ranskan prinsessa Kristiinan tytär.Else Strobl: Adelheid (Henriette Maria Adelaide) Neue Deutsche Biographie (1953), Deutsche Biographie. Viitattu 7.12.2024. Ferdinand Maria kuoli 42-vuotiaana toukokuussa 1679 Schleissheimin linnassa, ja hänet on haudattu Münchenin Theatinerkircheen. Hänen seuraajakseen tuli hänen vanhin poikansa Maksimilian II Emanuel, jonka syntymää kymmenen avioliittovuoden jälkeen oli juhlittu rakennuttamalla Nymphenburgin linna vuonna 1675. == Lapset == Ferdinand Marialle syntyi kahdeksan lasta, joista neljä eli aikuisikään asti: * Maria Anna Christina (1660–1690), puoliso Ranskan kruununprinssi Ludvig * Maksimilian II Emanuel (1662–1726), Baijerin vaaliruhtinas * Luise Margarete Antonie (1663–1665) * Ludwig Amadeus Victor (k. 1665), kuoli alle kymmenkuisena * kuolleena syntynyt poika (k. 1666) * Kajetan Maria Franz (k. 1670), kuoli alle kahdeksankuisena * Joseph Clemens Kajetan (1671–1723), Kölnin vaaliruhtinas * Violante Beatrix (1673–1731), puoliso Toscanan kruununprinssi Ferdinand Espanjan kuningas Filip V ja keisari Kaarle VII olivat Ferdinand Marian lapsenlapsia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Baijerin vaaliruhtinaat Luokka:Vuonna 1636 syntyneet Luokka:Vuonna 1679 kuolleet
Alfredo Pérez Rubalcaba

Alfredo Pérez Rubalcaba (28. heinäkuuta 1951 Medio Cudeyo, Espanja – 10. toukokuuta 2019 Majadahonda, Espanja) oli espanjalainen poliitikko. Pérez Rubalcaba oli Espanjan sosialistisen työväenpuolueen pääministeriehdokas vuoden 2011 parlamenttivaaleissa ja oli puolueen pääsihteeri (puoluejohtaja) vuosina 2012–2014. Hänet valittiin Espanjan edustajainhuoneeseen vuonna 1993. Hän oli opetus- ja tiedeministeri Felipe Gonzálezin hallituksessa 1992–1993 ja sisäministeri Zapateron hallituksessa 2006–2011. Hän erosi hallituksesta vuonna 2011 voidakseen keskittyä parlamenttivaaleihin samana vuonna; vaalit voitti oikeistolainen Kansanpuolue. Pedro Sánchez valittiin hänen seuraajakseen sosialistipuolueen pääsihteeriksi vuonna 2014. Pérez Rubalcaba suoritti orgaanisen kemian tohtorin tutkinnon Madridin Complutense- yliopistossa. == Lähteet == * https://www.buscabiografias.com/biografia/verDetalle/9769/Alfredo%20Perez%20Rubalcaba === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjan sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Espanjan ministerit Luokka:Espanjan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
SMS V125

SMS V125 oli Saksan keisarikunnan laivaston G96-luokan torpedovene, joka tilattiin ensimmäisen maailmansodan aikana. Sodan loputtua alus luovutettiin sotakorvauksena Britannialle. == Valmistus == Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta ja sen köli laskettiin vesille telakkanumerolla 470. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1917 ja se valmistui kolmisen kuukautta myöhemmin 29. elokuuta.Gröner, Erich s. 181-182 == Palvelus == Sodan päätyttyä alus internoitiin 22. marraskuuta 1918 jälkeen Scapa Flow'hun. Aluksen miehistön upotus 21. kesäkuuta 1919 jäi yritykseksi. Hylky nostettiin heinäkuussa ja se luovutettiin sotakorvauksena Britannialle, joka romutti sen vuonna 1922 Newportissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:G96-luokan torpedoveneet
Acridoidea

Acridoidea on suorasiipisten (Orthoptera) lahkoon kuuluva yläheimo. == Heimot == * Heinäsirkat (Acrididae) * Dericorythidae * Lathiceridae * Lentulidae * Lithidiidae * Ommexechidae * Pamphagidae * Pamphagodidae * Pyrgacrididae * Romaleidae * Tristiridae == Lähteet == Luokka:Suorasiipiset
Barr-niminen mies (televisiosarja)

Barr-niminen mies on Reima Kekäläisen ohjaama viisiosainen television draamasarja vuodelta 1984. Paavo Haavikon käsikirjoittama vakoiluaiheinen tarina perustuu Haavikon samannimiseen jännitysromaaniin, jonka ensipainos julkaistiin salanimellä Anders Lieksman. ==Rooleissa== ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio- ohjelmat
Oiva R. Kyrö

Oiva Raitis Kyrö (8. maaliskuuta 1883 Orimattila – 5. huhtikuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.Helsingin Norssin matrikkeli 1867-1992, numero 526 Kyrön vanhemmat olivat tilallinen Karl Kyrö ja Karolina Lagervik. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 ja opiskeli Helsingin yliopistossa jonkin aikaa. Kyrö toimi lehtimiehenä vuodesta 1902 alkaen. Hän oli Nuori Suomi- ja Päivä-lehtien toimitussihteerinä, Pohjanmaa-lehden päätoimittajana 1910–1912 sekä Sanomalehtien Tietotoimiston ja Suomen Tietotoimiston toimitussihteerinä 1912–1918. Kyrö oli Helsingin Sanomien vakinaisena toimittajana ja toimitussihteerinä vuodesta 1918 alkaen aina kuolemaansa saakka. Kyrö oli Tuulispää-pilalehden päätoimittajana 1920–1928 ja Dagens Nyheter-lehden kirjeenvaihtajana 1919–1928. Hän toimi myös Onni V. Tuiskun säätiön hallituksen puheenjohtajana. Kyrö oli naimisissa vuodesta 1921 Toini Maria Oksalan kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Luettelo Vesilahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vesilahden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vesilahden kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki Vesilahden kirkon hautausmaa, Rautialantie 208 Vesilahden kirkonkylä 1955 100px Muualle haudattujen muistomerkki Vesilahden kirkon hautausmaa, Rautialantie 208 Vesilahden kirkonkylä 100px Niemisen veljesten muistokivi Ypeen tila, Littuskiventie 175 Onkemäki (tarkkuus 100 m) 1961 Punaisten muistomerkkiPunaisten muistomerkki, Maarianmäki; Punaisten muistomerkit; Työväenmuseo Werstas Maarianmäki, Vesilahdentie 1185 Kostiala 1943 100px Vapauden kivi Kirkon lounaispuolella, Rautialantie 208 Vesilahden kirkonkylä 1992 Vesilahden hautausmaan sankaripatsasVesilahden sankarimuistomerkki; Pirkanmaanpatsaat.fi; Tampereen taidemuseo Vesilahden kirkon sankarihautausmaa, Rautialantie 208 Vesilahden kirkonkylä 1946 100px Vesilahden taistelujen muistomerkki Suomelanmäki, Vesilahdentie 896 Suomela , pronssilevyt Evert Porila 1938 100px ==Lähteet== Luokka:Vesilahti Vesilahti
Fujitsu FR-V

Fujitsu FR-V (FR-V on lyhenne Fujitsu RISC-VLIW) on Fujitsun valmistama 32-bittinen mikroprosessori. Suoritin tukee sekä VLIW- että vektorikomentojen suorittamista samaan aikaan. Suoritin on julkaistu vuonna 2005 käyttöön kuluttajalaitteissa esimerkiksi videokuvan käsittelyyn. == Käyttöjärjestelmätuki == Linux tukee suoritinta. VxWorks tukee suoritinta. == Lähteet == Luokka:Suorittimet
Dovžanskin piiri

Dovžanskin piiri (); 12.5.2016 saakka Sverdlovskin piiri (; ) on hallinnollinen piiri Ukrainan Luhanskin alueen kaakkoisosassa. Piirin hallinnollinen keskus on Dovžanskin kaupunki (; aiempi Sverdlovsk; 62 993 as., 2021). Itä-Ukrainan sodan seurauksena piiri on kuulunut vuodesta 2014 Ukrainan hallituksen kontrollin ulkopuolelle jääneisiin kapinallisalueisiin. Piiri rajoittuu sekä idässä että etelässä Venäjän Rostovin alueeseen. Heinäkuuhun 2020 asti Dovžansk oli erillisen kaupunkipiirinsä keskus eikä ollut osa Dovžanskin piiriä. Sekä piiri että sen hallintokeskuksen nimi muutettiin Ukrainan parlamentin päätöksellä 12.5.2016 osana maan pyrkimystä luopua kommunistisen ja fasistisen perinteen mukaisista paikkakuntanimistä. Ukrainan vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa alueiden alaisten paikallispiirien lukumäärää vähennettiin huomattavasti. Tällöin Dovžanskin piiri muutti muotoaan, laajeni huomattavasti (de jure) ja seudun kaupunkialueet liitettiin piiriin. Uudeksi pinta-alaksi tuli 2 150 neliökilometriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 206 360 (2021; 12 039 as./2017). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin 88,5 prosenttia (182 610 as.), mikä sisälsi neljän kaupungin (Voznesenivka, Dovžansk, Sorokyne, Suh’odilsk) ja 17 kaupunkityyppisen taajaman asukaat. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Piirin sosiaalis-taloudellinen peruskuvaus ("Sotsialno- ekonomitšnyi pasport, 2012"; doc (oblrada.lg.ua) *Sverdlovskin piirivaltuuston ja piirin kyläneuvostojen yhteystietoja (1.4.2013) (oblrada.lg.ua) Luokka:Luhanskin alueen piirit Luokka:Venäläistäminen
Woldemar Westzynthius

Herman Woldemar Westzynthius (8. kesäkuuta 1858 Kokemäki – 30. maaliskuuta 1905 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, lennätinvirkailija ja liikemies, joka perusti vuonna 1887 Suomen ensimmäisen uutistoimiston Suomen Sähkösanomatoimiston, nykyisen Suomen Tietotoimiston edeltäjän.Anneli Kotisaari : Knut Henrikinpoika Westzynthius s. 1555 Pietarsaari ja hänen jälkeläisiään yhteensä 4295 taulua, taulu 697 Westzynthiuksen vanhemmat olivat Venäjän armeijan everstiluutnantti Herman Brynolf Westzynthius (1822–1870) ja porilaisen kauppiaan Johan Fredrik Bäckmanin tytär Maria Emilie Bäckman (1830–1915). Hänen sisarensa Augusta Emilia Westzynthius (s. 1862) oli naimisissa taidehistorian professori Johan Jakob Tikkasen kanssa. Westzynthius kävi Haminan kadettikoulua, mutta keskeytti sen siirtyessään lennätinlaitoksen palvelukseen lennätinvirkailijaksi. Hän toimi sivutoimisesti myös Helsingfors Dagbladin ja sen lyhytaikaisen seuraajan Dagbladetin toimittajana.Kuolleita Helsingin Sanomat 31.3.1905, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 22.7.2021. Westzynthius perusti syksyllä 1887 Suomen ensimmäinen uutistoimiston Suomen Sähkösanomatoimiston, joka aloitti toimintansa 1. marraskuuta 1887. Hän myi toimiston vuonna 1894 Uno Alfons Wasastjernalle.Erkki Tuomiojan kirjavinkit 21.2.2008 : Risto Jussila, Puolivirallisia uutisia. Suomen Tietotoimisto ja valtiovalta 1917-1960, Otava, 232 s., Keuruu 2007STT täyttää 120 vuotta, Turun Sanomat 1.11.2007 Tämä on STT Westzynthius toimi myös Helsingin Sentraalikirjapainon, Hangon sanomalehtiosakeyhtiön ja viimeksi Borgströmin tupakkatehtaan toimitusjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1896 Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hänellä oli hovineuvoksen arvonimi.Dödsfall Hufvudstadsbladet 31.3.1905, s. 4. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 22.7.2021. Westzynthius oli yksi vuoden 1899 suuren adressin puuhamiehistä. Hän kuului hanketta valmistelleeseen adressikomiteaan, ja adressilistat sidottiin kansiin hänen omistamassaan kirjapaino Phoenixissa. Hän kuului myös Pietariin matkustaneeseen suureen lähetystöön edustaen valtakirjalla Hiittisten kuntaa.Päiviö Tommila: Suuri adressi, s. 121, 153, 303. WSOY, 1999. Woldemar Westzynthius on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle. Suomen Sukututkimusseura : Hautakirjoituksia ja hautakuvia ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjanpainajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Syö juo mies nainen

Syö juo mies nainen () on Ang Leen ohjaama taiwanilais-yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 1994. Elokuva kuvattiin ohjaajan synnyinmaassa Taiwanilla, ja sitä pidetään Leen läpimurtona Aasian ulkopuolisille markkinoille. Tämän jälkeen Lee pääsi ohjaamaan kansainvälisiä suurtuotantoja muun muassa Hollywoodiin. Elokuva päättää Ang Leen trilogian, jonka aiemmat osat olivat Pushing Hands (1992) ja Hääjuhla (1993). == Juoni == Makuaistinsa menettänyt vanha mestarikokki Zhu elää Taipeissa isossa talossaan yhdessä kolmen naimattoman tyttärensä kanssa. Yksi heistä on kristityksi kääntynyt kemian opettaja, toinen lentoyhtiön päällikkö, ja kolmas vasta opiskelija. Heidän yhteinen elämänsä keskittyy sunnuntaisiin illallisrituaaleihin. Elokuvan teemoja ovat perheen sisäiset suhteet ja pyrkimykset ylittää sukupolvien kuilu ruoanlaiton ja ruokapöytäkeskustelujen avulla. == Rooleissa == ==Vastaanotto ja myöhempi arvostus== Suopeat arvostelut ympäri maailmaa saanut elokuva tuotti muun muassa kuusi ehdokkuutta Film Independent Spirit Awards -gaalassa 1995 sekä parhaan vieraskielisen elokuvan ehdokkuuden sekä Oscareissa, Golden Globessa että brittiläisessä Baftassa. Asia-Pacific- filmijuhlilla se palkittiin parhaana elokuvana ja leikkauksestaan. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei- englanninkielisen elokuvan joukkoon. == Lähteet == Luokka:Ang Leen ohjaamat elokuvat Luokka:Taiwanilaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat
Ilkka A. Jokinen

Ilkka A. Jokinen (s. 27. joulukuuta 1957 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Tampereen Ylioppilasteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Kemin kaupunginteatterissa, Eurooppa Nelosen Sappeen kesäteatterissa, Hämeenlinnan Kesäteatterissa ja KOM-teatterissa. Vuonna 1995 alkaneessa Radio 957:n Tampereenkielisissä uutisissa Jokinen esittää Hönttä-nimistä uutistenlukijaa. Hän on näytellyt myös muutamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten Kotikatu, Young Love, Taivaan tulet ja Korpelan kujanjuoksu. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva Rooli 2001 Young Love poliisi 2010 Memory of Tomorrow lääkäri ===Televisiosarjat=== Vuosi Sarja Rooli 1995 Metsolat Jokinen 1997 Elämän suola toimittaja Ota ja omista taksikuski 1997–2002 Kotikatu Kalevi Karppinen 1998 Nahkiaiset 1999 Vintti pimeenä Hovimäki Välskäri 2002 Juu ei asiakas 2003 Palvelijat taksikuski 2003–2004 Hiljaista on poliisi 2005 Tie Eedeniin Nuottari 2008 Sitoutumisen alkeet Seppo 2010–2014 Taivaan tulet Auer 2013 Sata lasissa Arska Tonttu Toljanteri tonttujen tonttuna Joulupukki 2015 Pintaa syvemmältä Salakoski 2016 Kynsin hampain juontaja 2016–2018 Korpelan kujanjuoksu Bruuno 2021 Herra Heinämäen Lato-orkesteri Seppä Mylläri 2022 Hymyä! Jaska ==Lähteet== ==Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Villikaislat

Villikaislat (Les Roseaux sauvages) on André Téchinén ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1994. Téchiné on myös käsikirjoittanut omaelämäkerrallisen elokuvansa yhdessä Olivier Massartin ja Gilles Taurandin kanssa. ==Juoni== Lounais-Ranskassa Algerian sodan aikana vuonna 1962 ujo, työväenluokkainen teinipoika François (Gaël Morel) käy lukiota ja intoilee elokuvista ja kirjallisuudesta parhaan kaverinsa, kommunistiperheen tytön Maïtén (Élodie Bouchez) kanssa. Maïtén äiti, rouva Alvarez (Michèle Moretti), on François’n äidinkielen opettaja. Sisäoppilaitoksensa asuntolassa François tutustuu rohkean aistilliseen Sergeen, maahanmuuttajaviljelijöiden poikaan (Stéphane Rideau), ja ystävyys johtaa homoseksuaalisiin kokeiluihin. Pian Serge ihastuukin Maïtéen, joka kuitenkin rakastaa François’ta. Sergen veli Pierre kaatuu Algerian sodassa, ja Maïtén äiti ottaa tämän raskaasti koska kieltäytyi auttamasta Pierreä välttämään joutumista rintamalle. ==Vastaanotto ja jälkimaine== Villikaislat sai Louis Delluc -palkinnon ja Parhaan elokuvan César-palkinnon. César-gaalassa palkittiin myös Téchiné parhaasta ohjauksesta, Élodie Bouchez vuoden tulokkaana sekä työryhmä elokuvan käsikirjoituksesta. The New York Timesin kriitikot valitsivat Villikaislat vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made, The New York Times. Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 31.7.2017 (Internet Archive). ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1994 ranskalaiset elokuvat Luokka:Nuortenelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Tähkäkimikki

Tähkäkimikki (Actaea racemosa) on monivuotinen konnanmarjoihin kuuluva leinikkikasvi. Se kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikan itäosassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Tähkäkimikkiä käytetään monivuotisena koristekasvina, puutarhaperennana ja lääkekasvina. Sitä on käytetty lääkekasvina monin tavoin Pohjois-Amerikan intiaaniheimoista alkaen. Nykyajan lääkinnässä sen kuivatusta juuresta tehdyt valmisteet ovat käytössä varsinkin naisten kuukautisvaivojen ja vaihdevuosioireiden hoidossa. Tähkäkimikki kasvaa 1–2,6 metriä korkeaksi. Sillä on vahva juurakko, joka on musta ja nystermäinen. Lehdet ovat parilehdykkäiset, muita konnanmarjoja muistuttavat. Pienet valkoiset kukat muodostavat pitkän tähkämäisen terttukukinnon. Hedelmätyyppi on tuppilo. Ravistettaessa tyhjänä niiden ääni muistuttaa kalkkarokäärmeen varoitusääntä, mistä juontuu joitain englanninkielisiä kansanomaisia nimiä kasville. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tähkäkimikki (Actaea racemosa) * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Tähkäkimikki (Actaea racemosa) *Puutarha.net: Tähkäkimikki (Cimicifuga racemosa) *ITIS: Actaea racemosa *United States Department of Agriculture (USDA): Actaea racemosa *Pherobase: Floral volatiles of Cimicifuga racemosa Luokka:Konnanmarjat
Aleksandriansenna

Aleksandriansenna (Senna alexandrina) on hernekasvilaji, jota käytetään lääkekasvina ulostuslääkkeen valmistukseen. Se sisältää glykosideihin kuuluvia sennosideja useaa eri tyyppiä, joita on varsinkin lehdissä ja paloissa. Aleksandriansenna on matala pensas, joka kasvaa metrin korkuiseksi. Parilehdykkäisissä lehdissä on 3–7 lehdykkäparia. Kukat ovat kirkkaankeltaiset. Palot ovat vihertävänruskeat, ohuet ja käyrät. Palossa on 6 tai 7 siementä. Laji esiintyy alkuperäisesti Pohjois-Afrikassa, Sudanissa, Mauritaniassa, Malissa ja Egyptin Siinaissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Aleksandriansenna (Senna alexandrina) *ITIS: Senna alexandrina *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Senna alexandrina *European Medicines Agency, Committee on Herbal Medicinal Products: Assessment report on Senna alexandrina Mill. (Cassia senna L.; Cassia angustifolia Vahl), folium and fructus, 2017 (pdf) Luokka:Hernekasvit
Sotiemme sankaritarinat

Sotiemme sankaritarinat on toimittaja Marko Mannilan kirjoittama kirja, joka kertoo 20 suomalaisille sotilaille voitokasta tositarinaa talvi-, jatko- ja Lapin sodasta. Tarinat eivät ole sidoksissa keskenään, ja mukana on tunnettuja sotaretkiä kuten Suursaaren valtaus, ja vastaavasti pieniä yksittäisiä sankaruuden osoituksia kuten Ojasen bunkkerin tuhoaminen Ohtassa 1942. Muiden tarinoiden tapahtumapaikat ovat talvisodassa Russarö, Kuivaniemi, Tolvajärvi, Pelkosenniemi, Lemetti sekä Kitilä. Jatkosota: Bengtskär, Säiniö, Krivi, Petrovski Jam, Suursaari, Someri, Ahvenanmeri, Lavansaari, Helsinki, Kotka ja Sammatus. Lapin sodan sotaretken paikkana on Tornio. Teoksen kirjoittaja Mannila (s. 1962) on helsinkiläinen toimittaja ja viestintäasiantuntija, joka harrastaa sotahistoriaa. Teoksen tarinat perustuvat tositapahtumiin. Teos perustuu haastatteluihin ja historialliseen tutkimustyöhön. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vuoden 2017 kirjat Luokka:Suomalaiset sotahistorian tietokirjat
Joon

Joon on ranskalainen lentoyhtiö. Se on Air Francen tytäryhtiö, joka on suunnattu erityisesti Y-sukupolven edustajille. Yhtiön on suunniteltu aloittavan keskipitkän matkan lennot syksyllä 2017. Ensimmäisiä kohteita ovat todennäköisesti Berliini, Lissabon, Porto ja Barcelona. Joon vuokraa aluksi emoyhtiö Air Francelta kuusi Airbus A321 -konetta. Se aloittaa kaukolennot kesäkaudella 2018 käyttäen kolmea tai neljää Airbus A340 -konetta. Lisäksi yhtiöllä on suunnitelmissa hankkia Airbus A350 -koneita. Tarkempia tietoja Joonista on julkistettu niukasti. Air Francen mukaan yhtiö on ”suunnattu nuorelle, työssäkäyvälle asiakaskunnalle, millenniaaleille, joilla digitaalinen teknologia on elämäntyylin keskiössä”. Se ei ole perinteinen halpalentoyhtiö, vaan lippujen hintoja pyritään alentamaan muun muassa matkustamohenkilökunnan työsopimusten uudelleenjärjestelyllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Joon Air Francen sivuilla Luokka:Air France-KLM Luokka:Ranskalaiset lentoyhtiöt
Karvaskaunokki

Karvaskaunokki eli karvasohdake (Centaurea benedicta, syn. Cnicus benedictus) on yksivuotinen kaunokkilaji, joka on tunnettu vuosisatoja lääkekasvina Euroopassa. Karvaskaunokki on piikkinen, ohdakkeita hieman muistuttava ruohokasvi. Varsi on runsashaarainen ja karvainen. Lehdet ovat pitkulaiset, parihalkoiset ja piikkilaitaiset. Mykeröt kasvavat yksittäin, ne ovat keltakukkaiset ja niiden kehto-osa on haarautuvien piikkien ympäröimä. Karvaskaunokki kasvaa alun perin Välimeren alueen maissa sekä Länsi- ja Keski- Aasiassa. Monissa Keski-Euroopan maissa ja Pohjois-Amerikassa sitä esiintyy levinneenä.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Centaurea benedicta (L.) L. Viitattu 18.9.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Karvaskaunokki – Centaurea benedicta Luokka:Kaunokit
Novopskovin piiri

Novopskovin piiri (, ) on yksi Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosan hallinnollisista piireistä. Piirin hallinnollinen keskus on Novopskovin kaupunkityyppinen taajama. Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 34 233 ihmistä (1.1.2017). Kaupunkilaisiksi tilastoitiin kahden kaupunkityyppisen taajaman väestö: Novopskov (Новопсков, 9 777 as.) ja Bilolutsk (Білолуцьк, 3 859 as.). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Novopskovin piirivaltuuston ja piirin kyläneuvostojen yhteystietoja (1.4.2013) (oblrada.lg.ua) Luokka:Luhanskin alueen entiset piirit
Fidžin siirtomaa

Fidžin siirtomaa () oli brittiläiseen imperiumiin kuulunut kruununsiirtomaa, joka oli olemassa vuosien 1874 ja 1970 välillä nykyisen Fidžin alueella. Oltuaan siirtomaana miltei 100 vuotta Fidžin siirtomaa itsenäistyi Fidžin dominiona vuonna 1970, Elisabet II:n pysyessä maan valtionpäämiehenä. ==Lähteet== Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Oseaniassa Luokka:Fidžin historia Luokka:Oseanian entiset valtiot
Marjinkan piiri

Marjinkan piiri (; ) oli hallinnollinen piiri Ukrainan Donetskin alueella. Piirin hallinnollinen keskus oli Marjinkan kaupunki (; 9 672 as., 2017). Heinäkuussa 2020 Ukrainan piirijakoa muutettiin, ja Marjankan piiri liitettiin pohjoisosiltaan laajentuneeseen Pokrovskin piiriin ja eteläosiltaan Volnovah’an piiriin. Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 81 890 ihmistä (1.1.2017). Kaupunkilaisiksi heistä tilastoitiin Marjinkan, Krasnohorivkan (Красногорівка, 15 643 as.) ja Kurah’oven (Курахове, 19 511 as.) kaupunkien sekä piirin kolmen kaupunkityyppisen taajaman asukaat Illinka (Іллінка, 438 as.), Oleksandivka (Олександрівка, 3 973 as.) ja Staromyh’ailivka (Старомихайлівка, 5 192 as.). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen entiset piirit
Gambian presidentti

Gambian tasavallan presidentti () on sekä Gambian valtionpäämies että hallituksen päämies. Presidentti on myös maan asevoimien ylipäällikkö. Gambian tämänhetkinen presidentti on Adama Barrow. ==Gambian valtionpäämiehet== ===Monarkki=== Gambian ollessa Commonwealth realmina Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, joka oli tuolloin kuningatar Elisabet II, toimi maan valtionpäämiehenä. Gambian kuningatar Gambian kuningatar Gambian kuningatar Gambian kuningatar Gambian kuningatar Järjestys Kuva Nimi Virkakausi Kuningassuku 1\. Elisabet II 18. helmikuuta 1965 – 24. huhtikuuta 1970 Windsor ===Presidentit ja valtionpäämiehet=== Gambian valtionpäämies Gambian valtionpäämies Gambian valtionpäämies Gambian valtionpäämies Gambian valtionpäämies Järjestys Kuva Nimi Virkakausi Puolue 1\. Dawda Jawara 24\. huhtikuuta 1970 – 22. heinäkuuta 1994 (suistettiin vallasta) People’s Progressive Party 2\. Yahya Jammeh 22\. heinäkuuta 1994 – 18. lokakuuta 1996 Armed Forces Provisional Ruling Council (sotilasjuntta) (2.) Yahya Jammeh 18\. lokakuuta 1996 – 21. tammikuuta 2017 Alliance for Patriotic Reorientation and Construction 3\. Adama Barrow 19\. tammikuuta 2017 – United Democratic Party ==Lähteet== Luokka:Gambian hallinto * Luokka:Luettelot presidenteistä
Norjan kuningaskunta (872–1397)

Norjan valtakunta tai Norjan kuningaskunta (, , ) viittaavat Norjan kuningaskuntaan suurimmillaan 1200-luvulla pitkän sisällissodan jälkeen. Kuningaskuntaan kuului nykyisen Norjan alue, nykyisen Ruotsin Jämtlandin, Härjedalenin, Bohuslänin sekä Idren ja Särnan alueet sekä Norjan merentakaiset alueet, joita norjalaiset merimiehet olivat asuttaneet vuosisatoja ennen alueiden liittämistä kuningaskuntaan. Norja, jonka laajentuminen alkoi kuningaskunnan perustamisesta vuonna 872, oli suurimmillaan vuosien 1240 ja 1319 välillä. ==Katso myös== *Norjan historia *Viikingit Luokka:Euroopan entiset monarkiat Kuningaskunta (872–1397)
Jens Bjørneboe

Jens Bjørneboe (9. lokakuuta 1920 Kristiansand, Vest-Agder, Norja – 9. toukokuuta 1976 Veierland, Vestfold, Norja) oli norjalainen kirjailija. Bjørneboen esikoisteos vuodelta 1951 on sarja Dikt. Sitä seurasivat runokokoelmat Ariadne (1953) ja Aske, vind og jord (1968). TeoksessaI Før hanen galer (1952) Bjørneboe käsittelee ihmisille tehtyjä lääketieteellisiä kokeita. Romaanissa Jonas (1955) hän vastustaa autoritaarista koulujärjestelmää, teoksessa Den onde hyrde (1960) hän käsittelee kriminaalihuoltoa. Teos Uten en tråd, vuodelta 1966 herätti kohua, ja se kiellettiin pian sen vapaan sukupuolimoraalin vuoksi. Hänen merkittävimpinä teoksinaan pidetään trilogiaa "Bestialitetens historie". Siihen sisältyvät teokset: Vapauden hetki, Kruttårnet ja Stillheten. Trilogia on mainuttu Karl Ove Knausgårdin romaanisarjassa "Min Kamp" hänen suosikkinaan. Trilogiasta on suomennettu vain ensimmäinen osa. Teoksesta Paha paimen on tehty vuonna 1962 elokuva Tonny jonka on ohjannut Nils R. Müller. == Suomennetut teokset == * Ankaran taivaan alla (Under en hårdere himmel). Suomentanut Laila Järvinen. Karisto, 1957. * Hait: kertomus eräästä miehistöstä ja haaksirikosta (Haiene). Suomentanut A.-M. Helminen]. Karisto, 1977. ISBN 951-23-1114-3. * Jonas (Jonas). Suomentanut Laila Järvinen. Karisto, 1956. * Paha paimen (Den onde hyrde). Suomentanut Laila Järvinen. Karisto, 1963. * Talvi Bellapalmassa: kirjailija Hans Berlowin jälkeenjääneistä papereista (Vinter i Bellapalma). Suomentanut Laila Järvinen. Karisto, 1959 * Vapauden hetki: Heiligenberg- käsikirjoitus (Frihetens øyeblikk). Suomentanut Elvi Nieminen. Karisto, 1968 ;Näytelmät * Amputointi (Amputation), suom. Kyllikki Heikkinen. Helsinki: Työväen näyttämöiden liitto r.y 1973 (näytelmämoniste) * Karhunkoppi (Til lykke med dagen], säveltänyt Finn Ludt, suomentanut Aira Sinervo. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto [i.a.] (näytelmämoniste) * Tohtori Semmelweis (Semmelweis), suom. Tuovi Laukkanen. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1969 (näytelmämoniste) * Lintujen ystävät (Fugleelskerne), suom. Elvi Sinervo. Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.] (näytelmämoniste) == Palkinnot ja tunnustukset == * Gyldendals legat 1972 * Kriitikkopalkinto 1973 teoksesta Stillheten * Dobloug-palkinto 1974 * Riksmålsförbundets litteraturpris 1974 ==Kirjallisuutta== * Nygren, Lars: "Nattsvart optimism", Sommarhusets figur: En essäbok, s. 103–116. Bonniers 1992. * Rem, Tore: Sin egen herre: En biografi om Jens Bjørneboe. Cappelen Damm, 2009. ISBN 978-82-02-25655-5 * Rem, Tore: Født til frihet: En biografi om Jens Bjørneboe. Cappelen Damm, 2010. ISBN 978-82-02-31005-9 * Wandrup, Fredrik: Jens Bjørneboe: Mannen, myten og kunsten. Gyldendal, 1984. ==Aiheesta muualla== * Jens Bjørneboe. Norsk biografisk leksikon. * Næss, Henning: Jens Bjørneboe og det politiske: En kommentar. Retrogarde.org. Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Saint Christopher-Nevis-Anguilla

Saint Christopher-Nevis-Anguilla oli Britannian siirtomaa Länsi-Intiassa vuodesta 1882 vuoteen 1983, käsittäen Anguillan saaren (vuoteen 1980), Nevisin sekä Saint Christopherin. Vuodesta 1882 vuoteen 1951 ja uudelleen vuodesta 1980 siirtomaa tunnettiin englannin kielellä yksinkertaisesti nimellä Saint Christopher and Nevis. Siirtomaa itsenäistyi 19. syyskuuta 1983 nimellä Saint Kitts ja Nevis. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Amerikassa Luokka:Brittiläinen Länsi-Intia Luokka:Karibian historia Luokka:Saint Kitts ja Nevisin historia Luokka:Entiset siirtomaat Pohjois-Amerikassa
Presley

Presley on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Elvis Presley (1935–1977), yhdysvaltalainen laulaja, muusikko ja elokuvanäyttelijä, "rock and rollin kuningas" *Jenna Presley (s. 1987), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä *Lisa Marie Presley (1968–2023), yhdysvaltalainen laulaja, Elvis Presleyn tytär *Margaret Presley, o.s. Woodbridge (1902–1995), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja *Priscilla Presley (s. 1945), yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä, Elvis Presleyn leski *Vernon Presley (1916–1979), Elvis Presleyn isä. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Halford

Halford voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ==Henkilöt== *Halford Mackinder, brittiläinen akateemikko *Bruce Halford, brittiläinen F1-kuljettaja *Charles Halford, yhdysvaltalainen näyttelijä *Frank Halford, brittiläinen lentokonemoottorien suunnittelija *Rob Halford, brittiläinen muusikko == Muut == * Halford, yhdysvaltalainen metalliyhtye
Suomen Geopoliittinen Seura

Suomen Geopoliittinen Seura on tieteellinen seura, joka ilmoituksensa mukaan pyrkii edistämään Suomea koskevaa geopoliittista tutkimusta, keskustelua ja tietämystä. Se on perustettu 2016. Seuran puheenjohtaja on Pekka Visuri ja varapuheenjohtaja Heikki Talvitie. Muut hallituksen jäsenet ovat Anders Blom, Jaakko Blomberg, Timo Hellenberg, Ilkka Herlin, Jaakko Kalela, Maria Lähteenmäki, Henrik Meinander ja Risto Volanen. Yhdistyksen sihteeri on Alex Kransman. Yhdistyksen kotisivujen etusivulla oleva kartta on peräisin Halford Mackinderin teoksesta The Geographical Pivot of History. ==Kritiikkiä== Toimittaja Laura Halminen kirjoittaa Helsingin Sanomissa: "Matti Vanhasen (kesk.) taustatiimissä vaikuttaa taantumukselliseksi väitetyn Suomen geopoliittisen seuran perustajajäseniä." Sitä on epäilty jopa Vladimir Putinin vaikutuskanavaksi. Seuran puheenjohtaja Pekka Viusuri on kiistänyt, että Suomen geopoliittisella seuralla olisi mitään tekemistä Venäjän intressien edistämiseen eikä seuralla ole yhteyksiä vuonna 2012 perustettuun Suomen Arktiseen Seuraan, jota on myös pidetty Venäjän intressien edistäjänä. Helsingin yliopiston historian professori Henrik Meinander ei ole taas vakuuttunut Geopoliittisen seuran toiminnasta ja katsoo, ettei seura täytä tieteellisen seuran kriteerejä, koska seuran hallituksessa ei ole geopolitiikkaan perehtyneitä tutkijoita, vaan Meinanderin näkökulmasta innokkaita harrastajia, joista pääosa on YYA-Suomen virkakoneiston tuotteita. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset järjestöt Luokka:Kansainvälinen politiikka