EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nalle Lehtonen

Jarmo Uolevi ”Nalle” Lehtonen (19. maaliskuuta 1951 Nokia – 28. joulukuuta 2013) oli suomalainen trumpetisti. Hän esiintyi pitkään oman Tulinen Trumpetti -yhtyeensä sekä muun muassa laulaja Rainer Frimanin kanssa. Lehtonen oli suosittu artisti tanssilavoilla ja -ravintoloissa. Nalle Lehtonen esiintyi ensimmäisen kerran julkisesti 12-vuotiaana vuonna 1963 Matti Heinivahon juontamassa Tamvision tv-ohjelmassa. Ammatikseen hän soitti vuodesta 1968 lähtien. Tampereella asunut Lehtonen oli opiskellut musiikkia Tampereen konservatoriossa sekä Sibelius-Akatemiassa. Suomen lisäksi hän esiintyi konserttilavoilla myös Ruotsissa. Nalle Lehtonen julkaisi kolme omaa albumia, joista viimeisin oli vuonna 2000 Tulinen Trumpetti -yhteen kanssa tehty Java. Yhtyeen laulajana toimi viimeisinä vuosina Kaija Pohjola. Lehtonen oli myös aikoinaan vakituisesti mukana Tulipunaruusut-yhtyeen kokoonpanossa.All music.com Viitattu 12.10.2012. Hän soitti lisäksi sessiomuusikkona yli 400:lla eri artistien levytyksellä. 1980-luvulla Lehtonen soitti säännöllisesti muun muassa Popedan ja Juice Leskisen albumeilla. Nalle Lehtonen kuoli lyhyen sairauden jälkeen joulukuussa 2013. Hänet on haudattu Nokian uudelle hautausmaalle 04. == Albumit == *Nalle Lehtonen (1995) *Matkan varrelta (1998) *Java (2000) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Nalle Lehtosen ja Tulisen Trumpetin kotisivut Luokka:Suomalaiset trumpetistit Luokka:Suomalaiset sessiomuusikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Jarmo Lehtonen

Jarmo Lehtonen -nimisiä henkilöitä ovat: * Jarmo Lehtonen, Nalle Lehtonen (1951–2013), suomalainen trumpetisti * Jarmo Lehtonen (1961–2017), suomalainen koripalloilija ja koripallovaikuttaja
Hiatellidae

Hiatellidae on vähähampaisten lahkoon kuuluva simpukkaheimo. Kaikki heimon jäsenet elävät suolaisissa vesissä. == Suvut == Heimoon kuuluu neljä sukua: * Cyrtodaria * Hiatella * Panomya * Panopea == Lähteet == Luokka:Simpukat
Hr. Ms. Friesland (D812)

Hr. Ms. Friesland (runkonumero D812) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Amsterdamin telakalta ja sen köli laskettiin 17. joulukuuta 1951. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1953 ja se otettiin palvelukseen 22. maaliskuuta 1956.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi 1979. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Groningen (D813)

Hr. Ms. Groningen (runkonumero D813) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1952. Se laskettiin vesille 9. tammikuuta 1954 ja valmistui 12. syyskuuta 1956.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Galvez. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Panopea

Panopea on Hiatellidae-heimoon kuuluva simpukkasuku. Sukuun kuuluu useita lajeja, joista tunnetuin on suurikokoinen, syötävä geoduck (Panopea generosa). == Lajit == * Panopea abbreviata * †Panopea abrupta * Panopea australis * Panopea bitruncata * †Panopea faujasi * Geoduck (Panopea generosa) * Panopea globosa * Panopea glycimeris * Panopea japonica * †Panopea ralphi * Panopea smithae * †Panopea worthingtoni * Panopea zelandica == Lähteet == * Luokka:Simpukat
Hr. Ms. Limburg (D814)

Hr. Ms. Limburg (runkonumero D814) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 28. marraskuuta 1953. Se laskettiin vesille 5. syyskuuta 1955 ja valmistui 31. lokakuuta 1956.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Quiñones. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Overijssel (D815)

Hr. Ms. Overijssel (runkonumero D815) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Wilton Fijenoordilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 15. lokakuuta 1953. Se laskettiin vesille 8. elokuuta 1955 ja valmistui 4. lokakuuta 1957.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1982 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Bolognesi. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Drenthe (D816)

Hr. Ms. Drenthe (runkonumero D816) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 9. tammikuuta 1954. Se laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1955 ja valmistui 1. elokuuta 1957.Gardiner 1995, s. 274. == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1981 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Guise. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Utrecht (D817)

Hr. Ms. Utrecht (runkonumero D817) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1954. Se laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1956 ja valmistui 1. lokakuuta 1957.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Castilla. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Igor Vahros

Igor Vahros (vuoteen 1942 Vahromejev; 7. tammikuuta 1917 Pietari – 23. kesäkuuta 1996 Helsinki) oli kieli- ja kirjallisuustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopistossa venäjän kielen ja kirjallisuuden professori 1967–1980. Hän oli tuolloin Suomen ainoa venäjän kielen ja kirjallisuuden professori ja toimi Urho Kekkosen epävirallisena tulkkina. Venäjällä syntynyt Vahros muutti lapsena isänsä kanssa Suomeen. Hän suomensi talvisodan aikana sotasaalisasiakirjoja ja kuulusteli sotavankeja. Jatkosodan alettua Vahros sijoitettiin Päämajan liikkuvaan tiedustelukeskukseen Osasto Raskiin, jonka tehtävänä oli agenttitiedustelun järjestäminen. Vahros toimi kouluttajana Äänislinnan Tiedustelijainkoulussa. Hän opetti koulussa psykologiaa, piti maailmanpolitiikkaan liittyviä tilannekatsauksia, kirjoitti vakoojien käyttämät peitetarinat ja johti myös koulun orkesteria ja kuoroa. Kirjailija Mikko Porvali käytti teoksensa Salainen tiedustelija lähdemateriaalina Vahroksen sotavuosien päiväkirjoja ja rintamalta kotiin kirjoittamia kirjeitä.Yle uutiset Keski-Suomi 12.10.2012 : Salainen tiedustelija avaa oven säälimättömään tiedustelusotaan Rauhan tultua Vahros oli YYA-valtuuskunnan sihteeri ja tulkki vuonna 1948.Jarmo Huhtanen, Sodan ajan vakoojista selviytyi luultua useampi. Helsingin Sanomat 12.10.2012 sivu A 8 Vahros oli yksi kansainvälisen Dostojevski-seuran perustajista ja seuran johtokunnan pitkäaikainen jäsen. Hän suomensi Aleksei Tolstoin romaanitrilogian Kärsimysten tie. Vahros palkittiin Puškin-mitalilla neuvostoliittolaisen kulttuurityön edistämisestä. Vahrosin tytär Muusa Savijärvi (s. 1936) on Joensuun yliopiston venäjän kielen emeritaprofessori. ==Teokset== * Zur Geschichte und Folklore der grossrussischen Sauna. Suomalainen tiedeakatemia: Akateeminen kirjakauppa, 1966 * Suomalais-venäläinen sanakirja, A. Scherbakoffin kanssa, Russki jazyk, 1975 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Docendo discimus, University of Helsinki. Department of Slavonic Languages, Yliopistopaino 1986. Sarja: Slavica Helsingiensia, 0780-3281; suppl. 1 Slavica Helsingiensia, 0780-3281; suppl. 1 (Juhlakirja professori Igor Vahroksen 70-vuotispäiväksi 7.1.1987.) ISBN 951-45-4127-8 * } * * Igor Vahros. Kuka kukin on 1978. Runeberg.org. * Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset vakoojat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Hr. Ms. Rotterdam (D818)

Hr. Ms. Rotterdam (runkonumero D818) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Rotterdamsche Droogdok Maatschappijlta Rotterdamista ja sen köli laskettiin 7. tammikuuta 1954. Alus laskettiin vesille 26. tammikuuta 1956 ja se valmistui 28. helmikuuta 1957.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1981 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Diez Canzeco. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Amsterdam (D819)

Hr. Ms. Amsterdam (runkonumero D819) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Friesland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1955. Se laskettiin vesille 25. elokuuta 1956 ja valmistui 10. huhtikuuta 1958.Gardiner, Robert s. 274 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1980 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP Villar. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Friesland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Holland (D808)

Hr. Ms. Holland (runkonumero D808) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Rotterdamsche Droogdok Maatschappijlta Rotterdamista, missä köli laskettiin 21. huhtikuuta 1950 telakkanumerolla 266. Se laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 31. joulukuuta 1954.Gardiner, Robert s. 274Visser 2016 s.184 == Palvelus == Palvelukseen oton jälkeen alus teki neitsytmatkansa Afrikan ympäri läpäisten Suezin kanavan ja vieraillen Kapkaupungissa. Kotimaahan palattuaan alus poistettiin 1955 palveluksesta ja sijoitettiin reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen 1962. Alus kolaroi Danish-French Linen MV Mayumban kanssa kolme merimailia Texelin majakkalaivasta itäkoilliseen. Alus liitettiin ensimmäiseen STANAVFORLANT laivueeseen, joka perustettiin 13. tammikuuta 1968 Portlandissa komentajanaan G. C. Mitchell. Laivueen muuta alukset olivat HMS Brighton, KNM Narvik ja USS Holder. Seuraavana vuonna alus oli sisaralustensa kanssa Spitheadissä Naton laivastokatselmuksessa. Se osallistui myös lukuisiin Naton harjoituksiin kuten Razor Sharpiin 1969, Northern Mergeriin ja Safe Passiin 1974. Alus poistettiin 9. marraskuuta 1977 palveluksesta ja myytiin 1978 Perulle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAP García y García. Peru poisti 1986 aluksen alusluettelostaan. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Holland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Zeeland (D809)

Hr. Ms. Zeeland (runkonumero D809) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1951 telakkanumerolla 269. Se laskettiin vesille 27. kesäkuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1955.Gardiner, Robert s. 274Visser 2016 s. 184-185 == Palvelus == Koeajojen ja miehistön koulutuksen jälkeen alus teki neitsytmatkan Pohjanmerellä ja Kanaalissa, jolloin se teki laivastovierailun HMNB Portlandiin. Aluksella havaitut viat korjattiin Vlissingenissä. Heinäkuussa 1956 alus vieraili Leningradissa Hr. Ms. De Zeven Provinciënin ja Hr. Ms. Frieslandin kanssa. Kotimaahan palattuaan se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Marraskuussa 1956 alus palautettiin palvelukseen ja liitettiin seuraavana vuonna Alankomaiden laivasto-osastoon. Se osallistui 1956 osaston mukana Naton harjoituksiin Grande Change ja Cut Loose. Elokuussa 1968 alus korvasi Hr. Ms. Hollandin Naton pysyvässä Atlantin laivastossa (STANAVFORLANT), jonka muut alukset olivat HMS Argonaut, Bayern ja USS Glennon. Seuraavana vuonna se oli osaston mukana Spitheadissä Naton laivastokatselmuksessa. Palveluksensa aikana se osallistui Naton harjoituksiin kuten Silent Rain 1966, Perfect Play 1967, Silver Town 1968 sekä Razor Sharp ja Peace Keeper 1969. Oltuaan kaksi vuotta reservissä alus palautettiin palvelukseen 1976. Se lähti New Yorkiin Hr. Ms. Trompin kanssa joka toisena vuotena Hudson-joella järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 29. syyskuuta 1978 palveluksesta ja alusluettelosta. Se myytiin romutettavaksi ja hinattiin joulukuussa 1979 Bilbaoon Espanjaan romuttamolle. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Holland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Noord Brabant (D810)

Hr. Ms. Noord Brabant (runkonumero D810) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1951 telakkanumerolla 270. Se laskettiin vesille 28. marraskuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1955.Gardiner, Robert s. 274Visser 2016 s. 185 == Palvelus == Vuonna 1955 osallistuttuaan Amsterdamissa laivastopäivään alus jatkoi koeajoja ennen palveluksesta poistoaan ja siirtoaan reserviin. Alus palautettiin 1957 palvelukseen amiraali de Ryuterin 350-vuotis syntymäpäivä juhlallisuuksien vuoksi, minkä jälkeen se palautettiin reserviin. Alus palautettiin 1965 palvelukseen ja osallistui 1965 Spitheadissä järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus osallistui lukuisiin Naton harjoituksiin kuten Sailors Pride ja Silent Rain 1966, Wicked Lady ja Perfect Play 1967, Silver Tower 1968, Razor Sharp 1969, Strong Express 1972 sekä Sunny Seas, Quick Save ja Swift Move 1973. Alus kolaroi 9. tammikuuta 1974 Britannian lipun alla purjehtivan Reardon-Smith Linen MV Tacoma Cityn (16 700 grt) kanssa Flushingin edustalla. Hävittäjä vaurioitui pahoin ja sen taaemmat kattila- ja konehuoneet täyttyivät vedellä. Yksi merisotilas sai surmansa ja toinen kuoli myöhemmin saamiinsa vammoihin. Tarkastuksessa aluksen vaurioiden todettiin olevan liian suuria korjattavaksi, joten alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa. Vuotta myöhemmin alus hinattiin Ghentiin Belgiaan romutettavaksi. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Holland-luokan hävittäjät
Hr. Ms. Gelderland (D811)

Hr. Ms. Gelderland (runkonumero D811) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin Wilton- Fijenoordilta Rotterdamista, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1951 telakkanumerolla 725. Se laskettiin vesille 19. syyskuuta 1953 ja otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1955.Gardiner, Robert s. 274Visser 2016 s. 185 == Palvelus == Alus teki 1955 neitsytmatkan Lissaboniin, mistä palattuaan se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle havaittujen vikojen korjaamiseksi. Alus osallistui 1956 erilaisiin harjoituksiin ja 1958 se osallistui Amsterdamin laivastoviikkoon. Alus vieraili 1959 New Yorkissa Henry Hudsonin tutkimusmatkan 350-vuotis juhlallisuuksissa. Seuraavana vuonna se avusti Agadirin maanjäristyksen uhreja muiden laivaston alusten mukana. Alus sijoitettiin 1964 reserviin, kunnes se 1969 palautettiin palvelukseen. Alus poistettiin palveluksesta 29. maaliskuuta 1973, jolloin se sijoitettiin Amsterdamiin paikallaan pysyväksi koululaivaksi. Alus ankkuroitiin laivaston teknisen koulun edustalle. Kaksi aluksen kaksiputkista Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa kunnostettiin ja siirrettiin uusille ohjusfregateille Hr. Ms. Trompille ja Hr. Ms. De Ruyterille. Alus poistettiin alusluettelosta ja myytiin 1993. Se romutettiin seuraavana vuonna entisellä Amsterdamin telakalla. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Holland-luokan hävittäjät
Oinas

Oinas voi tarkoittaa seuraavia: * oinas, kuohittu pässi * oinas, vesioinas, vedennostolaite * Oinas (Aries), tähdistö * Oinas, Eläinradan merkki * Oinas, astrologiassa, edelliseen liittyen: henkilö, joka on syntynyt Auringon ollessa Oinaan merkissä (noin 21.3.–19.4.) * Oinaspiste, kevättasauspiste * Ryhmä Oinas, talvisodan aikainen suomalainen jalkaväkirykmentti ==Sukunimi== * Asko Oinas (1929–2020), diplomi-insinööri, virkamies ja Lapin läänin maaherra 1974–1994 * Elina Oinas (s. 1968), sosiologian professori * Felix Oinas (1911–2004), virolaissyntyinen folkloristi ja kielitieteilijä * Henry Oinas- Kukkonen, Oulun yliopiston historian lehtori ja dosentti * Jani-Petteri Oinas, Caleb Daniel Lit, grungerocklaulaja ja lauluntekijä * Janne Oinas (s. 1973), suomalainen jalkapalloilija * Janne Oinas (s. 1985), musiikkituottaja, äänittäjä ja muusikko * Nuppu Oinas (s. 1996), laulaja, muusikko ja sosiaalisen median vaikuttaja * Teuvo Oinas (s. 1954), suomalainen laulaja, vuoden 1986 tangokuningas ==Aiheesta muualla== * Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hugo Lignell

August Hugo Lignell (5. huhtikuuta 1841 Saltvik, Ahvenanmaa – 3. toukokuuta 1890 Kuopio) oli suomalainen kauppias, proviisori ja alkoholijuomia valmistavan kuopiolaisen Lignell & Piispanen -yrityksen perustaja. Lignellin vanhemmat olivat Saltvikin kruununnimismies Pehr August Lignell ja Fredrika Bomansson. Hän oli harjoittelijana apteekeissa Turussa, Salossa, Helsingissä ja Sortavalassa sekä suoritti farmaseutin tutkinnon 1861 ja proviisorin tutkinnon 1865. Vuonna 1872 Lignell osti yhdessä August Piispasen kanssa Kuopion kanta-apteekin oikeudet, ja vuonna 1875 he perustivat toiminimen Lignell & Piispanen, joka keskittyi alkuvaiheissa sekatavarakaupan harjoittamiseen. Vuonna 1882 toiminimi aloitti alkoholijuomien valmistuksen ja tuonnin, ja siitä kehittyikin pian sen päätoimiala. Lignell alkoi 1880-luvulla kehitellä uusia alkoholijuomia, ja hän sai 1888 kehittämästään mesimarjalikööristä palkinnon Kööpenhaminassa järjestetyssä näyttelyssä. Toiminimi Lignell & Piispanen aloitti näihin aikoihin myös mesimarjaliköörin valmistuksen ja viennin. Lignell keskittyi tähän puoleen, ja vuonna 1886 hän jätti apteekkipuolen Piispasen hoitoon. Lignelillä oli Kuopiossa myös Lahdentaan oluttehdas, ja vuonna 1884 hän perusti lyhytikäiseksi jääneen voinvientiyhtiön yhdessä muiden kuopiolaisten kauppiaiden kanssa. Lignell sai kauppaneuvoksen arvon 1890. Lignell toimi Kuopion kaupunginvaltuusmiehenä 1875–1890. Hänen aloitteestaan kaupunkiin rakennettiin katuvalaistus 1876. Lignell oli mukana perustamassa Kuopion Wapaaehtoista Pelastus- ja Sammutuskuntaa (vapaapalokunta) 1877 ja Kuopion kauppakoulua 1887. Lignell oli myös Kuopion kauppaseuran puheenjohtajana. Lignell oli naimisissa vuodesta 1871 Johanna (Hanna) Gustava von Pfalerin kanssa. == Lähteet == * * Juhan Suku-uutiset blogi 1.6.2008 : Lignell-suvusta Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Hr. Ms. Zuiderkruis (A832)

Hr. Ms. Zuiderkruis (runkonumero A832) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva, joka otettiin palvelukseen 1975 ja poistettiin palveluksesta 15. joulukuuta 2011.Alankomaiden puolustusministeriö - tukilaivat == Valmistus == Alus tilattiin Verolme Shipyardsin Alblasserdamin telakalta, missä köli laskettiin 16. heinäkuuta 1973. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1974 ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1975. Aluksen suunnittelu perustui Hr. Ms. Poolsterista saatuihin kokemuksiin. == Palvelus == Alus lähti 8. helmikuuta 1982 Den Helderistä Hr. Ms. Trompin, Hr. Ms. Callenburghin, Hr. Ms. Van Speijkin, Hr. Ms. Piet Heinin ja Hr. Ms. Overijsselin kanssa Yhdysvaltoihin osallistuakseen maiden välisen 200-vuotisen historian juhlistamiseen. Alus palasi osaston mukana Den Helderiin 19. toukokuuta 1982. Vuonna 1988 alus teki Hr. Ms. Jan van Brakelin, 'Hr. Ms. Kortenaerin ja Hr. Ms. Witte de Within kanssa koulutuspurjehduksen Kaukoitään ja Australiaan. Alus lähti 19. marraskuuta 1991 Hr. Ms. Jacob van Heemskerckin ja Hr. Ms. Philips van Almonden kanssa Persianlahdelle vapauttamaan alueella partioivat Alankomaiden laivaston alukset; jotka oli lähetetty alueelle Irakin hyökättyä Kuwaitiin. Alukselle asennettiin HVO telakalla Vlaardingenissa Goalkeeper CIWS.Gilchrist, Peter s. 23 Alus lähti Itämerelle koulutuspurjehdukselle aikana alus Kortenaerin ja Hr. Ms. Abraham Crijnssenin kanssa. Osasto vieraili Karlskronassa, josta ne jatkoivat Helsinkiin. Helsingissä osasto oli 19.-20. kesäkuuta 1994 avoinna yleisölle ennen matkan jatkamista Riikaan 21. kesäkuuta.HS.fi 1994HS.fi (II) Alus pelasti 25. huhtikuuta 1996 neljätoista srilankalaista pakolaista Adrianmerellä. Pelastetut laskettiin maihin Barissa Italiassa. Itämerellä tehdyn koulutuspurjehduksen aikana alus kiinnittyi 26. kesäkuuta 1998 Trompin kanssa Helsingin Munkkisaaren laituriin. Alukset olivat viikonlopun avoinna yleisölle ja lähtivät paluumatkalle 29. kesäkuuta.HS.fi 26.6.1998 Belgialais- Alankomaalainen laivue lähti 17. helmikuuta 2003 koulutuspurjehdukselle Atlantille. Laivueeseen kuuluivat Zuiderkruisin lisäksi fregatit Jacob van Heemskerck, Van Speijk, Hr. Ms. Van Galen ja Belgian laivaston Wandelaar. Osasto vieraili satamissa Britteinsaarilla, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se palasi kotisatamaansa huhtikuussa. Alus osallistui 28. kesäkuuta 2005 Trafalgarin taistelun 200-vuotisjuhlallisuuksiissa järjestettyun laivastokatselmukseen Spitheadissä Hr. Ms. Rotterdamin ja Hr. Ms. Uranian kanssa. Huhtikuussa 2011 ilmoitettiin laivasto leikkauksista, minkä seurauksena alus poistettiin palveluksesta 10. helmikuuta 2012.Naval Review 2013 s. 62 Aluksen varastot tyhjennettiin ja käyttökelpoiset järjestelmät poistettiin, minkä jälkeen se lähti 21. helmikuuta 2014 Den Helderistä romutettavaksi Turkkiin. == Lähteet == Luokka:Alankomaiden laivaston apualukset
Hr. Ms. Amsterdam (A836)

Hr. Ms. Amsterdam (runkonumero A836) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva. == Valmistus == Alus tilattiin Koninklijke Schelde Groepilta Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. toukokuuta 1992 telakkanumerolla 374. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1993 ja se valmistui 2. syyskuuta 1995.Damen Schelde - Hr. Ms. Amsterdam == Palvelus == Alus oli Lähi-idässä operaatio Enduring Freedomissa vuosina 2005-2006, jolloin se avusti kahta merirosvojen 18. maaliskuuta 2006 hyökkäyksen kohteeksi joutunutta Yhdysvaltain laivaston alusta. Alus oli joulukuussa 2010 Norsunluurannikolla presidentin vaalien aiheuttaman rauhattomuuden vuoksi ja seuranneen mahdollisen eurooppalaisten alueelta evakuoinnin vuoksi. Alus poistettiin palveluksesta 2014. Perun hallitus lunasti aluksen heinäkuussa ja se liitettiin Perun laivastoon 4. joulukuuta 2014 nimellä BAP Tacna runkonumerolla ARL-158. == Lähteet == Luokka:Alankomaiden laivaston apualukset
Rotterdam-luokka

Rotterdam-luokka on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kahden maihinnousualuksen () muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Luokan alukset suunniteltiin yhteistyössä Espanjan kanssa. Aluksilla on suuri helikopterikansi sekä telakka maihinnousukaluston veteen saamiseksi. Alukset on varustettu sairaalalla, johon kuuluu leikkausosasto sekä tehohoitoyksikkö. Sen varustukseen kuuluu myös vedenpuhdistamo, joka kykenee tuottamaan merivedestä juomavettä. Alus kykenee kuljettamaan kuusi LCU:ta tai neljä LCVP- maihinnousuvenettä. Hr. Ms. Johan de Witt kykenee kuljettamaan kaksi ilmatyynyalusta (LCAC). Aluksilla voidaan kuljettaa myös 170 panssaroitua miehistönkuljetusajoneuvoa tai 33 panssarivaunua. Niillä on majoitustilat 611 merijalkaväen sotilaalle.Gardiner, Robert s. 281 Alusten hangaareihin sopii kuusi Agusta Westland Lynx tai NH90-helikopteria. == Alukset == Rotterdam- luokan maihinnousualukset Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Hr. Ms. Rotterdam Schelde Group, Vlissingen 25. tammikuuta 1996 helmikuu 1997 18. huhtikuuta 1998 Hr. Ms. Johan de Witt Schelde Group 18. kesäkuuta 2003 13. toukokuuta 2006 30. marraskuuta 2007 == Lähteet == * === Viitteet === *
Viola Kuoksa

Lempi Maria Viola Kuoksa-Wave (1. kesäkuuta 1904 Calumet – 31. lokakuuta 1995 Rovaniemi) oli suomalainen opettaja, hammaslääkäri ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Hannu Taro. Kuoksan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Vilho Kuoksa ja Briita Kustaava Leiviskä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1923 Lahden yhteiskoulusta ja valmistui kansakoulun opettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1925. Kuoksa opiskeli sitten hammaslääkäriksi Helsingin yliopistossa ja suoritti odontologian lisensiaatin tutkinnon 1933. Kuoksa toimi kansakoulun opettajana Rovaniemellä, Karungissa ja Alatorniossa 1923–1927 sekä opettajana Lahden ylemmässä kansanopistossa 1927–1928 ja suomen kielen opettajana Tallinnassa 1931. Hän toimi viimeksi hammaslääkärinä Rovaniemellä vuodesta 1933 lähtien. Viola Kuoksa oli naimisissa 1934–1959 metsänhoitaja Arvo Gunnar Waven (ent. Wavén; 1903–1959) kanssa. == Teoksia == ===Nimellä Viola Kuoksa=== * Kotipirtti: Peräpohjalainen kertomus. Pellervo- seura, Helsinki 1945 ===Nimellä Viola Kuoksa-Wave=== * Totto 1. Toimittaneet Viola Kuoksa-Wave, Seija Suoja ja Antti Ruokanen. Kotiseutuyhdistys Rovaniemen Totto r.y:n julkaisu. Rovaniemi 1952, näköispainos 1981 * Levoton virta: Romaani. Pellervo-seura, Helsinki 1956 * Juhannushäät 1810-luvun tapaan Rovaniemellä: Näytelmä. 1970 * Häät Kapernaumissa: Näytelmä. Rovaniemen teatteri 1974 * Kettuturkki: Komedia taiteen tukemisesta ja arvostuksesta. 1979 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi: Viola Kuoksa-Wave. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Oja (sukunimi)

Oja on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi. Henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita. * Aulis Oja (1910–1976), historiantutkija * Eduard Oja (1905–1950), virolainen säveltäjä, kuoronjohtaja, musiikkikriitikko ja musiikkipedagogi * Erkki Oja (s. 1948), tietojenkäsittelytekniikan professori * Hannu Oja (s. 1950), biometrian professori * Heikki Oja (s. 1945), tähtitieteilijä ja Helsingin yliopiston Almanakkatoimiston johtaja * Iris Oja (s. 1977), virolainen laulaja, * Marja Oja (1918–2015), pianisti * Marjatta Oja (s. 1962), kuva- ja uusmediataiteilija * Matti Oja (1865–1934), poliitikko (ml.) * Niilo Oja (1904–1990), australiansuomalainen kirjailija * Onni Oja (1909–2004), taiteilija, kirjagraafikko ja professori * Peeter Oja (s. 1960), virolainen näyttelijä * Pääru Oja (s. 1989), virolainen näyttelijä * Ronja Oja (s. 1992), yleisurheilija ja vammaisurheilija * Simo Oja (s. 1939), lääkäri ja professori. == Katso myös == * Bruno O'Ya (syntyjään Bruno Oja, 1933–2002), virolais-puolalainen elokuvanäyttelijä * Öja, entinen Suomen kunta
Håkan Tollet

Håkan Conrad Constantin Tollet [to'let] (20. lokakuuta 1904 Viipuri – 24. marraskuuta 1980 Nacka) oli suomalainen toimittaja, kääntäjä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Tolletin vanhemmat olivat toimittaja Jussi Tollet ja Ella Leeping. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1925–1928. Tollet oli Hufvudstadsbladetin toimittajana vuodesta 1928 alkaen. Håkan Tollet käänsi myös ruotsin kielelle englanninkielistä kaunokirjallisuutta yhdessä Elsie Tolletin kanssa. == Teoksia == Omalla nimellä: * Resa i Balkanluft. Bonnier, Stockholm 1933 * Peter Surfinger, adress: Hjältegraven, Blåstad. Söderström, Helsingfors 1934 * Desertör. Söderström, Helsingfors 1935 * Motsols med Vespan : ett slags reseskildring med gubbar av förf.. Söderström, Helsingfors 1953 * Med Hannibal mot gröna hav : en rapport med gubbar av författaren om en motorcykelfärd till Jugoslavien. Söderström, Helsingfors 1955 Nimimerkillä Ivar Bleke: * Vackra Marianne bjuder på vin ; ill. av Signe Hammarsten-Jansson. Söderström, Helsingfors 1938 == Lähteet == * * Projekt Runeberg : Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A-Ö === Viitteet === Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Ojanen

Ojanen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Aki Ojanen (s. 1961), yritysjohtaja * Eero Ojanen (s. 1954), filosofi ja tietokirjailija * Eero Ojanen (s. 1943), säveltäjä, kapellimestari ja jazzpianisti * Eino Ojanen (1924–2010), koripallovalmentaja * Feliks Ojanen (1898–1970), taidemaalari * Heikki Ojanen (s. 1952), kirjailija * Ilmari Ojanen (s. 1940), juristi, KHO:n jäsen * Janne Ojanen (s. 1968), jääkiekkoilija * Jarmo Ojanen (s. 1961), kirjailija * Kaarle Ojanen (1851–1927), valtiopäivämies, talonpoikaissäädyn puhemies ja kansanedustaja * Kaarle Ojanen (1918–2009), shakinpelaaja * Kusto Ojanen (1862–1951), tukkukauppias ja kauppaneuvos * Markku Ojanen (s. 1944), psykologian professori * Marko Ojanen (s. 1973), jääkiekkoilija * Mikko Ojanen, tietokirjailija ja yritysvalmentaja * Mirja Ojanen (s. 1967), hiihtosuunnistaja, viestisuunnistuksen maailmanmestari * Muusa Ojanen, o.s. Vahros (s. 1936), kielentutkija, professori * Rauli "Pole" Ojanen (1947–1986), rockmuusikko, laulaja ja säveltäjä * Rauno Ojanen (s. 1965), jalkapallovalmentaja * Reijo Ojanen (s. 1939), jääkiekkoilija * Reijo Ojanen (1931–2019), sisustusarkkitehti * Risto Ojanen (s. 1927), Finnairin toimitusjohtaja * Risto Ojanen (s. 1949), toimittaja * Risto Ojanen (s. 1983), jalkapalloilija * Sanna Ojanen (s. 1969), golfaaja * Sanni Ojanen (s. 2000), jalkapalloilija * Simo Ojanen (1940–2021), kirjailija ja käsikirjoittaja * Sinikka Ojanen (1933–2024), kasvatustieteilijä, professori * Tuomas Ojanen (s. 1966), valtiosääntöoikeuden professori * Ville Ojanen (1893–1938), toimittaja ja kommunistipoliitikko.
Pola (Parfinon piiri)

Pola () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Parfinon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Polajoen varrella 12 kilometriä Parfinosta itään. Taajamassa on 2 300 ja kunnassa 3 500 asukasta (vuonna 2009). Polan kunnan pinta-ala on 762,32 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Parfinon piirin Fedorkovon kuntaan, idässä ja kaakossa Demjanskin piiriin sekä lounaassa Staraja Russan piiriin. Pinta-alasta 71,2 % on metsää ja 23,3 % maatalousmaata. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 46 kylää: Baryšovo, Beglovo, Berezka, Bolšaja Obša, Bolšije Lovasitsy, Bolšije Rogi, Bolšoi Zahod, Bolšoje Jablonovo, Bolšoje Ladyškino, Bolšoje Stepanovo, Borki, Bytškovo, Dubki, Dvorets, Gorodok, Jartsevo, Kljutši, Košeljovo, Kozino, Kuzminskoje, Lebedskoje, Lorinka, Malaja Obša, Maloje Jablonovo, Maloje Ladyškino, Maloje Stepanovo, Malyi Zahod, Malyje Lovasitsy, Naljutši, Novaja Derevnja, Požalejevo, Presljanka, Rjabtšikovo, Rosino, Seltso, Srednjaja Obša, Stantsija Beglovo, Štšetškovo, Toloknjanets, Topoljovo, Tšapovo, Turno, Vasiljevštšina, Vasilkovo, Vypolzovo ja Zamoška. Kylistä suurin on reilun 400 asukkaan Novaja Derevnja. Kymmenessä kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1896 perustetusta rautatieasemasta. Vuosina 1927–1932 ja 1939–1963 se oli Polan piirin keskus. Kunnan läpi kulkee Bologojen ja Dnon välinen rautatie (Polan ja Beglovon asemat). Polasta on maantieyhteys Parfinoon ja Staraja Russaan. Puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (18,6 %), julkiset palvelut (17,7 %) ja rakentaminen (14,8 %). Keskustaajaman palveluihin kuuluu keskikoulu, lasten taidekoulu, kulttuuritalo, kirjasto, käsityö- ja kansanperinnekeskus, piirisairaala, yleinen sauna, posti ja pankki. Seudulla on lukuisia muinaisia hautakumpuja sekä kaksi muinaislinnaa. Muita nähtävyyksiä ovat toisen maailmansodan muistomerkit. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Polan kunnan sivusto Luokka:Parfinon piirin kunnat
Tampereen konservatorio

Tampereen konservatorio on toisen asteen ammatillista koulutusta sekä musiikin ja tanssin perusopetusta antava yksityinen oppilaitos Tampereen Pyynikinrinteellä. Konservatoriossa voi suorittaa ammatillisen perustutkinnon muusikon tai tanssijan koulutusohjelmassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Tampereen konservatorion verkkosivusto Konservatorio Konservatorio Luokka:Pyynikinrinne
Oksala

Oksala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Ali Oksala (s. 1980), painonnostaja. * Arvi Oksala (1891–1949), diplomi- insinööri, kansanedustaja ja puolustusministeri * Arvo Oksala (1920–1993), silmätautien professori, Arvi Oksalan poika * Erkki Oksala (1930–2016), hammaskirurgian professori Turun yliopistossa * Ilkka Oksala (s. 1965), järjestöjohtaja, kokoomuslainen poliitikko ja valtiosihteeri * Kaarle Oksala (1873–1949), kasvatusopin professori, Kasvatusopillisen korkeakoulun rehtori * Ohto Oksala (1905–1984), työpsykologian ja työnjohto-opin professori * Pekka Oksala (1942–2016), televisiotoimittaja * Päivö Oksala (1907–1974), professori, antiikin tutkija ja kirjallisuuden kääntäjä * Tarvo Oksala (1915–1982), sytologi, perinnöllisyystieteen professori Turun yliopistossa * T. T. Oksala (1958–2010), musiikkituottaja ja kitaristi * Teivas Oksala (1936–2018), filologian professori, antiikin tutkija ja kirjallisuustieteilijä * Unto Oksala (1915–1995), Mannerheim-ristin ritari.
Riku Lehtopolku

Riku Lehtopolku (s. 1985 Ulvila) on suomalainen tanssija ja Kuopio tanssii ja soi -festivaalin taiteellinen johtaja. Lehtopolku valittiin tehtävään kesäkuussa 2019 Jorma Uotisen päätettyä 18-vuotisen kautensa saman vuoden festivaalien yhteydessä. Lehtopolku aloitti tanssiopinnot Liisa Nojosen tanssikoulussa 4-vuotiaana ja suoritti myöhemmin tanssialan perustutkinnon Tampereen konservatoriossa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut kiinnitettynä Pori Dance Companyyn. Vierailevana tanssijana hän on toiminut muun muassa Suomen Kansallisbaletin, Kansallisoopperan, Skånes Dansteaterin sekä Oulun ja Lahden kaupunginteattereiden tuotannoissa. Ulkomailla Lehtopolku on esiintynyt Ruotsin lisäksi Etelä-Koreassa, Venäjällä, Skotlannissa, Tanskassa sekä Vietnamissa ja Keski-Euroopan maissa. Hän on myös ollut Jorma Uotisen assistenttina Kansallisbaletissa ja Tanskan kuninkaallisessa baletissa. Lisäksi Lehtopolku tekee opetustöitä Kansallisbaletissa sekä Kansallisteatterin balettikoulussa. ==Lähteet== *Tanssi.fi, Kuukauden tanssitaiteilija – toukokuu 2010 *Kansallisooppera === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Margit Niininen

Helene Margaretha (Margit) Törnudd (o.s. Niininen; 18. tammikuuta 1905 Turku – 14. tammikuuta 1993 Helsinki) oli Helsingin lastenhuoltotoimiston toimistopäällikkö, filosofian tohtori ja ruotsinkielinen kirjailija. ==Elämänvaiheet== Törnuddin kasvattivanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Robert Niininen ja Alexandra Grönmark. Hän valmistui ylioppilaaksi 1923 ja filosofian kandidaatiksi 1930. Törnudd oli Helsingin kaupungin palveluksessa lastensuojelutyössä vuodesta 1939 alkaen. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1956. Väitöskirja käsitteli Helsingin lastensuojelulautakunnan huostaanottamien lasten huostaanottojen syitä, hoitomuotoja ja sekä lasten tulevaa sosiaalista selviytymistä.Lapsen maailma-lehti 70 vuotta sitten heinä- elokuu 1939. Törnudd jäi eläkkeelle lastenhuoltotoimiston toimistopäällikön tehtävästä vuonna 1968. Hän käytti lastensuojelutyössä saamiaan kokemuksia pohjana novellikokoelmissa Ensamma ansikten (1942) ja Sin egen verklighet (1949). Niininen avioitui vuonna 1930 filosofian maisteri Allan Törnuddin (1889–1961) kanssa. Politiikan tutkija ja diplomaatti Klaus Törnudd (s. 1931) ja valtiotieteilijä Patrik Törnudd (1935–2015) ovat heidän lapsiaan. Niininen istui yli kaksi vuotta vankilassa 1920-luvun lopussa.Rimpiläinen, Tuomas: Lapsia roskiksissa ja tappoja lähes joka päivä. Aamulehti 22.10.2016 Hän ampui miehen Turun Vartiovuorenmäellä vuonna 1927, ja hänet tuomittiin syylliseksi alentuneesti syyntakeisena tehtyyn tahalliseen tappoon. == Teokset == ===Nimellä Margit Niininen=== * Bakom gallret: Skisser. Bonnier, Stockholm 1930, 3. uppl. 1931. * Sökare och syndare. Schildt, Helsingfors 1931. * Tora Markman och hennes syster: Roman. Bonnier, Stockholm 1936, 2. uppl. 1937. * Ensamma ansikten: Noveller. Schildt, Helsingfors 1942. * Huset med den gröna gardinen. Schildt, Helsingfors 1944. * Laitakaupungin talo. Smia, Helsinki 1945. * Sin egen verklighet: Noveller. Schildt, Helsingfors 1949. ===Nimellä Margit Törnudd=== * Värnlösa barn i samhällets vård: En undersökning rörande värnlösa barn som omhändertagits för varaktig samhällsvård av Helsingfors stads barnskyddsnämd. Diss. Helsingfors universitet, Helsingfors 1956. == Palkinnot == * Granbergin palkinto 1937 == Lähteet == Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset tappajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Hietasimpukat

Hietasimpukat (Myidae) on Myida-lahkoon kuuluva, merissä elävien erilaishampaisten simpukoiden heimo. Hietasimpukoiden heimoon luetaan kuusi sukua ja noin 40 lajia. Suomen rannikoillakin Itämeressä esiintyy näistä hietasimpukka Mya arenaria. Etelä-Itämeressä elää myös toinen laji, Mya truncata. == Lähteet == Luokka:Simpukat
Helvi Aunio

Helvi Raakel Aunio, o. s. Heikkilä (21. syyskuuta 1909 Elimäki – 22. tammikuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija.Suomen kirjailijat -tietokannassa syntymävuosi on 1906 Aunio opiskeli keskikoulun jälkeen laulua Sibelius-Akatemiassa ja näyttelijäntyötä Bertha Lindbergin Opistolassa. Hän näytteli Lohjan työväennäyttämöllä 1937–38, sitten Helsingin Työväenteatterissa vuoteen 1942 saakka. Aunio lauloi Suomalaisen Oopperan kuorossa 1942–1947 ja toimi useiden harrastajateatteriryhmien ohjaajana 1950–1960-luvuilla. Hän ohjasi kuunnelmia Yleisradioon ja lauloi operettituotannoissa. Aunio esiintyi sivuosissa 30 suomalaisessa elokuvassa, ensimmäinen niistä oli Herrat ovat herkkäuskoisia 1939 ja viimeinen Runoilija ja muusa 1978. == Näytelmiä == * Pikku Tipsun seikkailu : yksinäytöksinen satunäytelmä. Seuranäytelmiä 591. Karisto 1960 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Edit Vallinharju

Edit Vilhelmina Vallinharju (o.s. Ikäheimonen; 28. syyskuuta 1906 Viitasaari – 1. syyskuuta 1998) oli suomalainen näytelmäkirjailija.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Vallinharju, Edit Vilhelmiina, sivu 488, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981Edit Vallinharju – nuori perheenäiti ja näytelmäkirjailija, Toveritar: Suomen Sos.–Dem. Työläisnaisliiton äänenkannattaja, 1939, No 7, sivu 115, julkaistu 1.4.1939 Vallinharju kävi kansakoulun ja muutettuaan 18-vuotiaana Helsinkiin toimi ompelijana muutamissa liikkeissä. Tavattuaan tulevan puolisonsa (vuodesta 1930) Vallilan Työväenteatterin amatöörinäyttelijän ja myöhemmän näytelmäkirjailijan ja teatteriohjaajan Karl Viljam Wallinin (vuodesta 1935 VallinharjuSuomen Sosialidemokraatti, 1935, No 303, sivu 8, julkaistu 6.11.1935) joutui Edit Vallinharju teatteriharrastusten piiriin, ensin näyttämölle näyttelijänä, sittemmin näytelmien kirjoittamisen alalle. Vallinharju toimi sihteerinä Kulttuurityö ry yhdistyksessä 1946–1952 ja siivousemäntänä osuusliike Elannossa 1953–1969. Vallinharjun vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Ville Ikäheimonen ja Ida Sohvia (o.s. Jantunen). Vallinharju asui Vantaalla. == Teoksia == * Leikkivaimo : näytelmä. Helsingin Kansanteatteri 1938 * Perjantaiheila : näytelmä. Uusi teatteri, Helsinki 1940 * Uusi kevät : näytelmä. Helsingin Kansanteatteri 1942 * Tuli, joka ei koskaan sammu : kaksinäytöksinen näytelmä. Tammen näytelmiä 26. Tammi 1945 * Elämän valhe. Valistuskeskus, Helsinki 1946 * Valinta : 2-osainen huvinäytelmä ; kirj. Vaaka. Valistuskeskus, Lahti 1948 * Onko joulupukki olemassa? : lastennäytelmä. 1973 * Mille karhun pelastus : lastennäytelmä. 1974 == Lähteet == * * Kopioston tekijähakemisto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Antti Tuomento

Antti Valtteri Tuomento (s. 1968 Renko) on suomalainen sirkus- ja kuvataiteilija. Hän on Suomen tunnetuin nuorallakävelijä. Taiteessaan Tuomento on keskittynyt ympäristötaiteeseen. ==Nuorallakävely== Köyliöstä kotoisin oleva Tuomento aloitti nuorallakävelyn 13-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän oli mukana ensimmäisellä kiertueellaan sirkuksen kanssa. Tuomento on esiintynyt muun muassa Sirkus Finlandiassa. Hän oli pitkään Suomen ainoa nuorallakävelijä. Tuomento on toiminut myös taikurina. Hän on ylittänyt muun muassa kahdesti Imatrankosken, Kokemäenjoen Porin keskustan kohdalla sekä Lahden mäkimontun Salpausselän kisojen yhteydessä. Lisäksi Tuomento on ajanut Vilppulankosken ylitse moottoripyörällä nuoraa pitkin. Kalmarin Unionin 600-vuotisjuhlissa vuonna 1997 hän ylitti kaupungin keskustassa olevan kanaalin. ==Ympäristötaide== Antti Tuomennolla on kotipaikassaan Köyliön Tuiskulassa Pelimanninmäki-niminen taidematkailukohde. Se muodostuu erilaisista kierrätysmateriaaleista tehdyistä teoksista. Tuomennon öljyvärimaalauksia on ollut esillä muun muassa Keravan taidemuseossa. Hän on esiintynyt myös pienessä roolissa Pirjo Honkasalon elokuvassa Tulennielijä vuonna 1998. ==Lähteet== *Antti Tuomennon kotisivut *Suomen taiteilijaseuran kuvataiteilijamatrikkeli Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Suomalaiset ympäristötaiteilijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Nunn (soutaja)

John Hamann Nunn (s. 12. lokakuuta 1942 Terre Haute) on yhdysvaltalainen entinen soutaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Detroit Boat Clubia. Nunn opiskeli Cornellin yliopistossa ja sousi jo ollessaan siellä, mutta hänen uransa puhkesi kukkaan vasta yliopistoaikojen jälkeen. Hän voitti vuonna 1967 maansa mestaruuden yksiköissä ja sai samassa lajissa hopeaa Pan- Amerikan kisoissa kyseisenä vuonna. Nunn kilpaili Bill Maherin kanssa Méxicon olympialaisissa 1968 pariairokaksikoissa, joissa he voittivat pronssia, ja Nunn sai myöhemmin lajista pronssia Thomas McKibbonin kanssa Pan-Amerikan kisoissa. Nunn perusti soutu-uransa jälkeen yrityksen, joka myi avaruusteollisuudelle työstettyjä metalleja. == Lähteet == * Nunnin profiili sports-reference.com -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset soutajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piikkikrotti

Piikkikrotti (Centrophryne spinulosa) on krottikaloihin kuuluva laji, jota tavataan lämpimien valtamerien syvistä vesistä. Se on ainoa laji piikkikrottien heimossa (Centrophrynidae). ==Koko ja ulkonäkö== Piikkikrotin sukupuolet eroavat kooltaan toisistaan huomattavasti. Naaras voi saavuttaa 23 cm:n pituuden koiraan jäädessä tyypillisesti korkeintaan 1,3-1,6 cm pitkäksi. Koiras elää aikuisena kiinnittyneenä naaraaseen, mutta ei kuitenkaan naaraan loisena. Naaras on ruumiinrakenteeltaan pitkulainen ja pää on kookas. Etumaisen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen päässä on valoa tuottava elin, jolla kala huokuttelee saaliinsa. Lajin selkä- ja peräevät ovat lyhyehköt ja pehmeät. Piikkikrottikoiraan ja poikasten tyypillinen piirre on kurkun säie. Toisin kuin monilla muilla kaloilla, piikkikrottinaaraalla on vain yksi munasarja. Piikkirkottien ihossa on pieniä piikkejä ja kala on väriltään punainen tai musta. ==Levinneisyys== Piikkikrottia tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät meso- ja bathypelagisessa kerroksessa yleensä yksittäin. ==Lähteet== Luokka:Krottikalat
Sorja (rakennus)

thumb|Sorja kesäsiirtolana 2014 Sorja on Tampereen kaupungin omistama ja Tampereen Kesäsiirtolayhdistys ry:n hallinnoma Rautaveden rannalla Sastamalan kaupungissa Karkun kylässä sijaitseva rakennus. Se on alun perin valmistunut piirilääkärin asunnoksi ja on sittemmin toiminut lottaopistona ja nykyisin kesäsiirtolana. Sorjan rakennutti piirilääkäri Otto Meurman vuonna 1907. Otto Meurman oli Agathon Meurmanin poika. Alkuaikoina Meurmanit pitivät kesäisin Sorjalla lepokotia, ilmeisesti kattaakseen rakennuksesta aiheutuneita kuluja. Sinne tuli enimmäkseen vanhempia säätyläisrouvia. Otto Meurmanin 1929 tapahtuneen kuoleman jälkeen Aina-vaimo ja Heikki-poika muuttivat Helsinkiin. Tällöin Sorja jäi Yrjö-pojan kesänviettopaikaksi. Kesämajaa vuokrattiin edelleen vieraille. Talvisodan aikana Sorjalla oli lyhyen aikaa evakkoja. Sotien aikaan Sorja vuokrattiin Lotta Svärd -järjestön käyttöön ja tunnettiin nimellä Karkun siirtolottakoti. Syksyllä 1940 Otto Meurmanin perikunnan kannalta ei tuntunut mahdolliselta toteuttaa lottien vaatimia kunnostuksia, mm. keskuslämmityksen asentamista. Tällöin Lotta Svärdin keskusjohtokunta, Porin piirijohtokunta ja Satakunnan paikallisosastot ostivat Sorjan kurssitarkoitukseen. Vuosina 1941-44 Sorja toimi järjestön toisena lottaopistona Syvärannan ohella. Pääasiassa Sorjalla järjestettiin viestialan koulutusta. Vuonna 1944 Sorja päätyi lottien perilliselle, Suomen Naisten Huoltosäätiölle ja toimi toipilaskotina vähävaraisille ja varattomille lotille. Sen johtajana toimi Lotta Svärdin toiminnassa näkyvänä hahmona ollut Saima Laurila. Vuonna 1952 Sorja myytiin Tampereen kaupungille kesäsiirtolatoimintaa varten. Kaupunki kunnosti tilan ja vuokrasi sen Tampereen Kansakoululasten Kesäsiirtolayhdistykselle. Vuonna 1959 Sorja siirtyi takaisin kaupungin hallintaan, koska uusi kansakoululaki teki kesäsiirtolatoiminnasta kuntien velvollisuuden. 1990-luvun alussa ympyrä sulkeutui, kun Tampereen Kesäsiirtolayhdistys alkoi järjestää toimintaa. Ensimmäinen leiri 1992 mahdollistui keräyksen avulla. 1993 kaupunki lopetti oman kesäsiirtolatoiminnan ja vuokrasi Sorjan järjestölle. Kesäsiirtolatoiminta Sorjalla jatkuu edelleen. == Lähteet == *Rakennuksen pihassa oleva opastetaulu Sorjan historiasta. Osoite Mörrintie 4, 38100 Sastamala. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Tampereen Kesäsiirtolayhdistys ry Luokka:Sastamalan rakennukset ja rakennelmat
Klovaharun

Klovaharun (myös Klovharu tai Haru) on saari ulkosaaristossa Pellingin edustalla Porvoossa. Pieni, kallioinen luoto oli kolmekymmentä vuotta kirjailija Tove Janssonin ja hänen kumppaninsa graafikko Tuulikki Pietilän kesäpaikkana. Aiemmin Jansson ja hänen perheensä olivat viettäneet kesiään läheisellä Bredskärillä, mutta kesäasutuksen lisääntyessä ympärillä syntyi tarve löytää rauhallisempi paikka. Saareen rakennettiin vuonna 1964 mökki, jossa Jansson ja Pietilä viettivät kesiään aina vuoteen 1992. Mökin suunnittelivat Tuulikki Pietilän veli Reima Pietilä ja tämän puoliso Raili Pietilä, jotka olivat kuuluisa arkkitehtipariskunta. Mökin alla sijaitsee pieni sauna.Stugor, osa 4 Kasper Strömman 24.4.2016. Viitattu 10.7.2016. Tove Jansson lahjoitti mökin vuonna 1995 Pellingin kotiseutuyhdistykselle, joka vuokraa sitä kesäisin ylläpitokustannusten kattamiseksi. Itse Klovaharunin saari ei ollut Janssonin omistuksessa, vaan se kuuluu Österbyn ja Söderbyn kylien yhteismaihin. Saaresta kerrotaan Janssonin ja Pietilän vuonna 1996 ilmestyneessä kirjassa Haru, eräs saari. Pellingin kotiseutuyhdistys jäjrestää joka vuosi Klovharunilla avoimien ovien viikon, jolloin yksityishenkilöillä on mahdollisuus vieralla saarella omilla venelillään. Saarella he voivat osallistua päivittäin järjestettäviin opastettuihin retkiin. Saarella on koko viikon ajan yhdistyksen edustaja, joka voi kertoa vierailijoille pyydettäessä Pellingistä, Tove Janssonista ja Klovharusta suomeksi, ruotsiksi tai englanniksi. == Lähteet == Luokka:Porvoon saaret Luokka:Tove Jansson
Bufo (yritys)

Oy Bufo Ab on vuonna 2007 perustettu elokuvatuotantoyhtiö. Yhtiön perustivat tuottajat Misha Jaari ja Mark Lwoff sekä käsikirjoittaja Vesa Virtanen. Yhtiön ensimmäinen pitkä elokuva oli Jörn Donnerin draama Kuulustelu. Yhtiö on tuottanut ja osatuottanut toistakymmentä pitkää elokuvaa sekä useita lyhytelokuvia. Bufon ohjaajin ovat kuuluneet Jörn Donner (Kuulustelu, Armi elää), Pirjo Honkasalo (Betoniyö), Zaida Bergroth (Hyvä poika), Aki Kaurismäki (Toivon tuolla puolen), Veiko Õunpuu (Viimeiset) ja Ilja Rautsi (lyhytelokuvat Helsinki Mansplaining Massacre ja Night of the Living Dicks). Bufon elokuvista Betoniyö sekä Tyhjiö ovat voittaneen parhaan elokuvan Jussi-palkinnon. Bufo- konserniin kuuluu myös elokuvien levitysyhtiö B-Plan Distribution Oy, joka on levittänyt elokuvateattereihin valtaosin kotimaisia elokuvia. == Valikoitu filmografia == * Kuulustelu (2009) * Hyvä poika (2011) * Betoniyö (2013) * Korso (2014) * Ruotsalainen hetki (2014) * Armi elää! (2015) * Perkele 2! - Kuvia Suomesta vuonna 2016 (2017) * Toivon tuolla puolen (2017) * Tyhjiö (2018) * Ihmisen osa (2018) * Viimeiset (2020) * Dinosaurus (2020) * Näkemiin Neuvostoliitto (Hüvasti, NSVL, 2020) * Donner - Privat (2021) * Guled & Nasra (2021) * Veden vartija (2022) * Kuolleet lehdet (2023) * Shadowland (2024) * Orenda, 2025 ==Viitteet== == Aiheesta muualla == * * * Bufon kotisivut Luokka:Suomalaiset elokuvayhtiöt
The Last One for Life

The Last One for Life on suomalaisen sinfonisen death metalin yhtyeen Eternal Tears of Sorrowin single. Se on julkaistu vuonna 2001. == Kappaleet == # # == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Eternal Tears of Sorrowin kappaleet