Koraani

Koraani () on islaminuskon pyhin teksti. Muslimit uskovat, että se sisältää profeetta Muhammedin Jumalalta saamat ilmestykset, jotka alkoivat Arabian niemimaalla sijaitsevassa Mekassa vuonna 610 ja jatkuivat profeetan kuolemaan Medinassa vuonna 632. Islamilainen perimätieto sisältää yksityiskohtaista tietoa siitä, missä tilanteessa Koraanin kukin suura laskeutui alas, ja mikä merkitys niillä on. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan länsimainen tutkimus ei anna suurtakaan arvoa näille perimätiedon yksityiskohtaisille kertomuksille.Hämeen- Anttila 2008, s. 184 Islamin kaikki suuntaukset hyväksyvät Koraanin arvovallan, ja kirjan sisällöstä vallitsee laaja yksimielisyys. Koraani on islamilaisen käsityksen mukaan luomaton ja ollut aina olemassa. Se on Jumalan omaa puhetta.Hämeen-Anttila 2001, s. 19. Muslimit kohtelevat Koraania äärimmäisen kunnioittavasti. Koraania luetaan rituaalisesti arabian kielellä ääneen. Muslimeista vain viidesosa puhuu arabiaa,Ernst, 2001, s. 3; Hämeen- Anttila 2004, s. 89. ja heistäkin harva osaa Koraanin klassista kieltä.Hämeen- Anttila, 2004, s. 89. Muslimit uskovat, että Koraani koottiin kirjaksi kalifi Abu Bakrin määräyksestä heti Muhammedin kuoltua, mutta teksteistä syntyneen erimielisyyden johdosta se koottiin uudelleen vuosikymmentä myöhemmin kalifi Uthmanin johdolla.Hämeen-Anttila 2006, s. 83–84. Osa länsimaisista tutkijoista on kuitenkin kyseenalaistanyt joko kirjoitusajankohdan, kirjan tekijän, kirjoituspaikan tai nämä kaikki.Reynolds 2008, s. 10 Jotkut ovat sitä mieltä, että Koraanin tekstit ovat peräisin Arabian niemimaan ulkopuolelta, mahdollisesti Syyriasta tai Persiasta. John Wansbrough piti 800-luvun vaihdetta oikeampana Koraanin kokoamisaikana, koska teokseen ei ole viitattu sitä ennen.Wansbrough 1977, s. 44 Joitakin Koraanin osia sisältäviä käsikirjoituksia on kuitenkin radiohiiliajoitettu 500–600-luvuille, mikä todistaa, että vähintään osa sen teksteistä on hyvin vanhoja. Koraanin tekstit oli aluksi kirjoitettu puutteellisena konsonanttikirjoituksena, jossa eri konsonantteja ei aina erottanut toisistaan. Tämän takia varhaisin teksti ennen diakriittisten pisteiden lisäämistä on ollut osittain lukukelvotonta, ja keskustelua on herättänyt se, onko pisteet lisätty oikein. Koraani ei ole ainoa islamin pyhä teksti. Islamin arvovaltaisiin lähteisiin kuuluvat hadith- kokoelmat ja niiden joukosta etenkin Kutub al-Sittah (), jotka kertovat Muhammedin esikuvallisesta elämäntavasta.Goldziher 1971, s. 240–241. Vaikka Koraani nauttii islamissa ylimmän auktoriteetin asemaa, paikka on oikeastaan rituaalinen. Koraania luetaan hadith-perinteen lävitse, joka siten on käytännössä Koraania tärkeämpi uskon lähde.Hämeen-Anttila, 2004, s. 96. == Koraanin asema islamissa == Kaikki islamin suuntaukset pitävät Koraania islamin tärkeimpänä pyhänä tekstinä. Suhtautuminen Koraaniin jo esineenä on islamissa äärimmäisen kunnioittavaa. Koraanin lukeminen on rituaali, joka tapahtuu puhtaussääntöjä noudattaen ja tekstiä resitoiden. Vain harvat muslimit kuitenkin ymmärtävät arabiaa, jolla Koraani on kirjoitettu. Lukemisen tai kuuntelemisen pääajatus onkin sen tuottamassa hartaassa tunnelmassa eikä sisällön ymmärtämisessä. Koraanin ulkoa opettelua arvostetaan islamissa. Sitä harjoitellaan etenkin koraanikouluissa.Ibn Khaldun 2015, s. 421–424Huff, 2017, s. 140–142 Koraani on islaminuskon mukaan Jumalan suoraa puhetta. Kirja sisältää runsaasti etenkin Mooseksen kirjoihin eli juutalaiseen Tooraan viittaavia kertomuksia, jotka ovat yleensä lyhyitä ja katkelmallisia. Koraanin puhe on yleensä aiempien pyhien kirjoitusten kommentaaria ja osoitettu yleisölle, joka tunsi Tooran, juutalaisen Talmudin ja kristillisen evankeliumiharmonian. Toistuvia teemoja ovat varoittaminen synnistä sekä uhkaaminen rangaistuksesta Helvetin tulessa. Suurat eli luvut muistuttavat saarnoja, joissa kuulijoille annetaan syytä katua ja uskoa Jumalaan. Kolme tärkeintä syytä uskoon ovat rangaistus epäuskosta jo tässä ajassa, rangaistus tai palkinto tulevassa sekä kiitollisuudenvelka maailman ihanuudesta.Reynolds 2012, s. 102 Kun muslimit perustelevat väitettä sanomalla "sen olevan Koraanissa”, kyse on yleensä kielikuvasta, jolla tarkoitetaan, että asia kuuluu islamiin.Onniselkä ym. 2020, s. 119. Koraani on islamin arvovaltaisin teksti, mutta ei sisällä läheskään kaikkia islamin tärkeimpiä asioita. Lakimääräyksiä on vain vähän, eikä Muhammedista kerrota oikeastaan mitään. Sana Muhammed esiintyy vain neljä kertaa.Ohlig 2013, s. 273 Uskontunnustus, paasto, rukous, almuvero ja pyhiinvaellus eli islamin viisi pilaria jäävät vaille tarkempaa kuvausta, ja uskontunnustus puuttuu kokonaan.Koraani, 1995; Koraani 1942 Islamissa hadith-perinne täydentää Koraania ja antaa tietoa uskonnon sisällöistä. Hadith-kirjallisuus myös ohjaa Koraanin lukemista. Kun Koraani puhuu ”profeetasta” tai ”Jumalan lähettiläästä”, hadith-kirjallisuus kertoo, että tällöin tarkoitetaan Muhammedia. Asia ei käy ilmi itse Koraanista, jossa esiintyy useita profeettoja ja lähettiläitä. Koraania tulkitaan hadith-kirjallisuuden avulla ja toisinaan tavalla, jota Jaakko Hämeen-Anttila on luonnehtinut kehämäiseksi: ”Koraani kertoo Muhammedin elämästä, mutta elämäkerta on ensin kirjoitettu näiden samojen jakeiden antamien vihjeiden avulla”.Hämeen-Anttila 2006, s. 41. == Koraanin kieli ja tyyli == Muslimit pitävät Koraanin tyyliä ylittämättömän kauniina.Hämeen- Anttila, 2004, s. 91. Koraanin kieli on silti useimmille muslimeille vierasta, sillä vain joka viidennen muslimin äidinkieli on arabia.Hämeen-Anttila 2004, s. 89. Koraani on lisäksi kirjoitettu vanhalla arabialla, jota nykyihmiset eivät ymmärrä. Koraanin lukeminen onkin islamissa seremoniallista, ja varsinaiset tiedot islamista saadaan moskeijan hengelliseltä johtajalta eli imaamilta. Osa muslimeista on myös sitä mieltä, että Koraania ei voi kääntää muille kielille, sillä teksti on pyhää vain arabiankielisenä ja käännökset ovat ainoastaan tulkintoja. Länsimaisen tutkimuksen mukaan käännösvaikeudet johtuvat siitä, että Koraanin sanojen oikea ymmärtäminen on usein vaikeaa tai mahdotonta. Koraani kirjoitettiin aluksi vain konsonanttitekstinä. Arabian vokaalimerkit ja muut tarkkeet puuttuivat, ja jopa viittä eri kirjainta merkittiin samalla merkillä.Ibn Warraq 1998, s. 15 Koraani oli scripta defectaa, mistä seurasi, että kirjoitus voitiin lukea jopa 14 eri tavalla, jotka kaikki olivat aluksi yhtä hyväksyttäviä.Hämeen-Anttila, 2004, s. 94. Koraanin lukemista on nykyisin kuitenkin vakioitu niin sanotun Kairon laitoksen (1923) pohjalta. Koraani on osittain proosaa ja osittain runomuotoista. Teksti on enimmäkseen hajanaista ja usein epäselvää, minkä takia Koraanin tutkija Theodor Nöldeke (1836–1930) luonnehti sen herättämää vaikutelmaa kaoottiseksi sekasotkuksi.Nöldeke 1998 (1891), s. 36 Koraania on kuvattu hajanaiseksi, käsittämättömäksi, mielettömäksi, Voltairen mukaan ristiriitaiseksi, karkeaksi ajatuskaaokseksi ja Thomas Carlylen mukaan sietämättömän typeräksi.Brown 2014, s. 8; Said 2011, s. 149. Islamin tutkimuksen professorin Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan Koraanin tyylin arvostelu on useimmiten yksinomaan hyökkäämistä islamia vastaan.Hämeen-Anttila 2008, 215 Voltaire kuitenkin kirjoitti myös myönteisesti islamista ja asetti sen arvostelussa kristinuskoa ylemmäs.Ibn Warraq 2005, 493 Muslimit pitävät Koraania Jumalan puheena. Suurat 1 (Al-Fatiha), 113 (Al-Falaq) ja 114 (Al-Nas) ovat kuitenkin muodoltaan rukouksia, ja ovatkin puuttuneet eräästä Koraanin varhaisesta versiosta eli Ibn Mas’udin Koraanista.Ernst 2011, s. 28; Hämeen- Anttila 1997, s. 13 Puheen vaikutelmaa korostaa yli kolme sataa kertaa esiintyvä kehotus ”Sano!”, mitä seuraa sanottavaksi tarkoitettu teksti.Ernst 2011, s. 34. == Koraani islamilaisen käsityksen mukaisesti == Koraanin synnystä kertoo islamilainen perimätieto, josta varhaisin on Ibn Hishamin 800-luvun alussa kirjoittama Muhammedin elämäkerta Sirat rasul Allah. Teos pohjautuu Ibn Ishaqin 700-luvulla tekemään kadonneeseen teokseen. Kirja sisältää varhaisimmat tiedot profeetta Muhammedin elämästä, ja kaikki myöhemmät elämäkerrat perustuvat siihen. Vaikka elämäkerta ei kuulukaan islamin pyhiin teksteihin, siinä kuvattu islamin syntyhistoria on myös osa uskontoa. Toistaiseksi ei ole löydetty keinoa erotella siinä olevaa mahdollisesti keksittyä materiaalia siitä, mikä on aitoa. === Muhammedin ilmestykset === Ibn Ishaq/Ibn Hisham kertoo, että profeetta syntyi Arabian niemimaalla sijainneessa Mekan kaupungissa sitä hallitsevaan quraiš-heimoon. Kaupungissa sijaitsi Kaaban temppeli. Vartuttuaan Muhammed toimi kauppiaana tulevan vaimonsa Khadijan palveluksessa.Ibn Hisham, 1999, s. 35–53. Muhammedin syntymävuodeksi vakiintui myöhemmin vuosi 570.Jqnsen 2008, s. 28 Vuonna 610 Muhammad näki Hiran vuorella unessa enkelin ja sai ensimmäisen jumalallisen ilmestyksensä.Ibn Hisham, 1999, s. 70–71. Tavallisesti Muhammedin kerrotaan saaneen ensimmäisen ilmestyksensä Hira-vuoren luolassa, mutta luola lisättiin kertomukseen vasta myöhemmin. Enkelin kohtaaminen tuntui täyttävän Muhammedin jo lapsuudesta saakka kuulemat ennustukset. Oltuaan pari vuotta hiljaa ilmestyksistä, Muhammed alkoi julistaa niiden sanomaa yhdestä Jumalasta myös perheensä ulkopuolella.Hämeen-Anttila 2006, s. 51–53. Ibn Hishamin mukaan Muhammed sai sanomalleen heti kannattajia. Kun hän kuitenkin alkoi moittia Mekassa palvottuja jumalia, välit kaupunkilaisiin kiristyivät.Ibn Hisham, 1999, s. 81. Vuonna 622 hän joutui yöllä hengenhädässä pakenemaan noin 300 kilometrin päässä sijaitsevaan Medinaan, joka antoi hänelle ja hänen kannattajilleen turvapaikan. Islamilaisen ajanlaskun katsotaan alkavan tästä tapahtumasta, joka tunnetaan nimellä hidžra. Muhammed otti Medinassa vallan ja perusti islamilaisen umman, uskovien yhteisön, josta islaminuskon mukaan pian kasvoi Lähi-idän suurvalta. Profeetta aloitti voitokkaat sota- ja ryöstöretket aluksi Mekkaan suuntautuvia kauppakaravaaneja vastaan. Sota päättyi Mekan valtaamiseen vuonna 630.Ibn Hisham, 1999, s. 388–394. Kaksi vuotta myöhemmin profeetta kuoli nimitettyään työlleen kaksitoista jatkajaa. Hadith-perinne kertoo, että Muhammedin kuoleman jälkeen hänen seuraajaansa, ”neljä oikeaanjohdettua kalifia” valloittivat koko Lähi-idän Libyasta Afganistanin rajoille. Muhammedin julistama usko levisi uuden suurvallan myötä koko tälle valtavalle alueelle.Haeri 1995, s. 93–99 === Koraanin kokoaminen === Ibn Hisham ei kerro mitään Koraanin muistiin kirjoittamisesta ja mainitsee sanan ”Koraani” vain kymmenkunta kertaa, vaikka esittääkin siitä lainauksia. Muhammedin lukutaidottomuus vakiintui myöhemmin opinkappaleeksi. Ibn Hisham ei siitä puhu, vaan kertoo, että Muhammed ”luki” Koraania ääneen.Ibn Hisham, 1999, s. 99. 800-luvun islamilaisen käsityksen mukaan ainakin jotain kirjoitettiin heti muistiin.Sookhdeo, 2013, s. 165–166. Väitteen perusteluina käytetään Koraanin sanoja (80: 13-16) sekä al-Tirmidhin (nro 1531) ja eräiden muiden haditheja. Islamin mukaan Koraania välitettiin ensimmäisten vuosikymmenien aikana pääasiassa suullisena muistitietona. Jaakko Hämeen- Anttilan mukaan Muhammedin ilmestyksien muistiin kirjoittaminen nousi esille vasta hänen kuolemansa jälkeen. Aikaisemmin asialla ei ollut merkitystä, koska muslimit saattoivat aina kysyä Muhammedilta. Vasta hänen kuolemansa jälkeen alettiin tarvita kirjoitettua Jumalan sanaa.Hämeen-Anttila, 2006, 81; Caetani 1915, 71 Hadith-kirjallisuuden mukaan Koraani kirjoitettiin muistiin Yamaman taistelun jälkeen vuonna 633. Perimätieto kertoo, että taistelussa kuoli monia Koraanin taitajia (qurra), minkä takia hanke nähtiin tarpeelliseksi. Umar ehdotti ensimmäiselle kalifille, Abu Bakrille Koraanin kokoamista. Tämä epäröi, mutta antoi tehtävän Muhammadin entiselle kirjurille Zaid ibn Thabitille, jonka myös kerrottiin epäröineen tehtävään ryhtymistä. Zaid kokosi ympäri Arabian niemimaata ilmestykset lehdiksi (suhuf) ja antoi ne Abu Bakrille.Hämeen-Anttila 2006, s. 82. Lehdet annettiin Abu Bakrin kuoltua hänen seuraajalleen kalifi Umarille. Hänen kuoltuaan lehdet päätyivät Umarin tyttärelle ja Muhammadin leskelle Hafsalle.Hämeen-Anttila 2006, 82 Al-Bukharin mukaan Hudhaifa ibn al-Yamanin muslimisotilaiden välillä syntyi vuonna 651 kiistaa Koraanin oikeasta sanamuodosta, sillä liikkeellä oli erilaisia versioita. Hudhaifa kertoi asiasta kalifi Uthmanille, joka asetti komitean kokoamaan Koraanin uudelleen. Näin aikaan saatua, quraišlaisten murteella kirjoitettua Koraania lähetettiin jokaiseen provinssiin yksi kappale ja kehotettiin polttamaan entiset.Hämeen-Anttila, 2006, 84. Zaid ibn Thabitin johtama komitea vaati kullekin säkeelle kaksi takaajaa, ennen kuin se hyväksyttiin aidoksi. Kuuluisin hylätty jae oli vain Umarin muistama kivitysjae.Hämeen-Anttila 2006, s. 78–85. Uthmanin toimeenpaneman ja Zaid ibn Thabitin johtaman komitean kokoama Koraani oli kirjoitettu konsonanttitekstillä. Koraanin kirjoitusjärjestelmä ei tuntenut ensin vokaaleja eikä käyttänyt diakriittisiä pisteitä, jotka olisivat erottaneet konsonantit toisistaan. Tämä aiheutti sen, että ajoittain Koraanin kohdista tuli kiistaa, kun sama teksti luettiin eri tavoin.Hämeen-Anttila 2006, s. 86–88. Vokaalien ja diakriittisten merkkien käyttö Koraanin käsikirjoituksissa alkoi vasta 700-luvulla.Ohlig 2014, s. 429. Kiistanalaisissa kohdissa käytettiin lisätarkenteita, joilla osoitettiin eri koulukuntien painotukset.Hämeen-Anttila 2006, s. 86–88. Uudistuksesta vastasivat lähteistä riippuen Abu al-Aswad al-Du’ali (k. 688) tai Irakin käskynhaltija Al-Hajjaj ibn Yusuf (k. 714). Lopullisesti tilanne vakiintui ibn Mujahidin vaikutuksesta vuonna 934. Tällöin virallistettiin seitsemän lukutapaa, joista kustakin oli kaksi muunnelmaa.Reynolds, 2008, s. 2. === Koraanin luomattomuus ja pyhyys === Oppi Koraanin luomattomuudesta ja ikuisesta muuttumattomuudesta syntyi 800-luvulla.Hämeen-Anttila 2006, s. 86–88. Sen taustalla oli islamilaisen papiston eli ulaman taistelu tulkintavallasta kalifeita vastaan. Ulama voitti kiistan, ja sen myötä islamiin vakiintui käsitys, että Jumala ei ole kirjoittanut Koraania, vaan se on yhtä alkuperäinen kuin Jumala itse. Ajatusta taivaallisella pöydällä lepäävästä Alkukirjasta (ummu l-kitab)Hämeen-Anttila, 2008, 89 esiintyy Koraanissa eri kohdissa: ”Hänen luonaan on alkuperäinen Kirja” (13: 39), ”Sen sanat ovat luonamme olevassa Alkukirjassa ylhäisiä ja viisaita” (43:4) tai "Totisesti tämä on ylevä Koraani, joka tauluille kirjoitettuna on hyvin säilynyt" (85: 21-22).Hämeen-Anttila 2006, s. 21; Sookhdeo 2013, s. 146 Koraanin luomattomuuden ja muuttumattomuuden mukaisen opin mukaan Koraania ei voi rinnastaa kristittyjen Raamattuun, vaan oikea vertailukohta on Kristus. Johanneksen evankeliumi lausuu (Joh. 1:1): ”Alussa oli Sana, ja Sana oli Jumalan tykönä, ja Sana oli Jumala”. Siinä, missä kristinuskossa Sana tuli Kristuksessa lihaksi, se tuli islamissa pyhäksi kirjaksi. Muslimit pitävät Koraania sen teologisen asemansa takia pyhänä, mikä näkyy muun muassa Koraanin kohtelussa. Suhtautuminen on äärimmäisen kunnioittavaa rituaalisista puhtausvaatimuksista alkaen. Esimerkiksi muslimi voi pestä kätensä ennen Koraaniin tarttumista ja suudella sen kantta seitsemän kertaa ennen kuin avaa kirjan. Koraania luetaan ääneen resitoiden ja kasvot kohti Mekkaa. Muslimit pitävät Koraania on täydellisenä kirjana vailla yhtään kirjoitusvirhettä tai lainausta muista kirjoista. Sen vuoksi Koraanin häpäisy voi johtaa väkivallan purkauksiin. === Koraani ja tiede === Islamissa yleistyi jo keskiajalla käsitys, että kaikki tarpeellinen tieteellinen tieto sisältyy jo Koraaniin. 1970-luvulla syntyi niin sanottu ijaz (ihme) -kirjallisuus, jossa korostetaan, että Koraani on täynnä tieteellistä tietoa, jonka moderni tiede on löytänyt vasta myöhemmin. Islamopas-sivusto kertoo, että ”Tiede tuo esille runsaasti uusia tosiasioita, jotka kuitenkin ovat jo olleet Koraanissa. Jokainen voi hakea Koraanista todisteita sille, että tiede on oikeassa. Tiede, joka ei sovi yhteen Koraanin kanssa, on vailla perusteita”. Koraanista on tässä kirjallisuudessa laskettu 114 tieteellistä totuutta. == Historiakriittinen tutkimus == Islamilainen kertomus Koraanin historiasta perustuu skeptikkojen mielestä myöhäisiin ja siksi epäluotettaviin lähteisiin. Koraanin teksti on katkonaisuutensa takia hyvin poikkeuksellista eikä herätä mielikuvaa kokonaisuudesta, jonka yksi kirjoittaja olisi tehnyt. Tekstin lukemisvaikeudet islaminusko selittää sillä, että kirja oli vuosikymmenien ajan vain suullisessa muodossa ja ulkoa opittuna, jolloin lukemista koskevia epäselvyyksiä ei ollut. Koraani sisältää myös keskenään ristiriitaisia ohjeita. Ristiriidat islam selittää siten, että myöhemmin annetut ilmoitukset kumoavat vanhemmat.Hämeen-Anttila, 2006, s. 193. Länsimaiset tutkijat ovat ongelmista huolimatta pitäneet islamilaista kertomusta aitona ja uskottavana. Länsimaissa on yleisesti katsottu, että profeetta Muhammed kirjoitti tai ainakin saneli Koraanin.Hämeen-Anttila, 2004, s. 96. Koraanin suomalainen kääntäjä Jaakko Hämeen-Anttila kuitenkin muistuttaa islamilaisen lähdeaineiston yleisestä ongelmallisuudesta.Jaakko Hämeen-Anttila, 2006, 192. Islamilainen historiankirjoitus alkaa vasta 800-luvulla, joten ”tiedämme siis yllättävän vähän islamin kaikkein varhaisimmasta historiasta ja profeetta Muhammedin elämästä”.Hämeen-Anttila, 2004, 13. Tutkijat joutuvat pohjimmiltaan tekemään hyvin subjektiivisen valinnan siitä, mihin uskovat.Hämeen-Anttila 2006, s. 40. Länsimaissa alkoi 1800-luvulla Koraanin historiakriittinen tutkimus, joka on kokonaan tai osittain hylännyt niin sanotun islamilaisen perimätiedon tietolähteenä 600-luvusta. Muutamat tutkijat ovat hylänneet käsityksen, että Koraanin luoja olisi Muhammed. Koraanin kirjoittajaa on etsitty historiantutkimuksen ja kielitieteen menetelmin. Esimerkki saaduista tuloksista on Niiniköyden suuran 111 analyysi. Islamilainen perimätieto kertoo tarkasti, kuka oli suurassa mainittu Abu-Lahab, mitä hän teki, ja miksi hänet Koraanissa kirotaan. Muhammed olisi saanut ilmestyksen, jossa tuomitaan hänen setänsä Abu-Lahab, joka markkinoilla oli hyökännyt Muhammedia vastaan. Kriittinen tutkimus on todennut että Abu-Lahabin tarina sopisi hyvin ensimmäisessä kuninkaiden kirjassa esiintyvään juutalaisten kuninkaaseen Ahabiin. Niiniköyden suura olisi siten kristillinen mieteruno, joka kertoo juutalaisten kuninkaasta. ==== Vanhimmat tekstit ja viittaukset Koraaniin ==== Koraanin vanhin tunnettu käsikirjoitus on kaksi pergamenttisivua käsittävä niin sanottu Birminghamin käsikirjoitus, jonka pergamenttipohja on radiohiilitutkimuksen nojalla peräisin ajalta 569–645. Käsikirjoitus kuitenkin sisältää katkelmia vain Koraanin kolmesta suurasta (18:17–31, 19:91–98 ja 20: 1–40), joissa ei ole erityisesti islamilaista sisältöä, vaan varhaiskristillisiä tarinoita, kuten kertomus Marian ilmestyksestä tai luolaan nukkuneista unikeoista. Muitakin Koraanin osia sisältäviä 600–700-luvuille ajoitettuja pergamentteja on löydetty, mutta ei täydellistä Koraania ennen vuotta 870.Ohlig 2010, 394; Ohlig 2008, 30. Toinen tapa tutkia Koraanin ikää on etsiä sitä koskevia mainintoja varhaisesta kirjallisuudesta. Koraania ei mainita missään kirjallisessa lähteessä ennen 800-lukua. Esimerkiksi Fiqh Akbar I -käsikirjoitus 700-luvulta on varhaisin islamilaista lakia koskeva teksti, mutta se ei mainitse Koraania. Vuonna 750 kuolleen Johannes Damaskolaisen tekemäksi oletettu De Haeresibus puhuu Koraanin irrallisista osista, mutta ei kirjasta kokonaisuutena. Kuvausta on myös epäilty sen tyylin perusteella myöhemmäksi lisäykseksi käsikirjoitukseen. Kun tekstejä kopioitiin, oli tavallista, että niihin lisättiin uusia tietoja. Teksti kuuluu: > Kuten on kerrottu, tämä Muhammed kirjoitti monia naurettavia teoksia, jotka > hän jokaisen nimesi. On esimerkiksi Naisen kirja [= Naisten suura], sitten > on kirja Jumalan kameli [= ?] – – edelleen Pöydän kirja [= Pöydän suura] ja > edelleen Hiehon kirja [= Lehmän suura]. Koraanin syntyvaiheista löytyy merkintöjä Bysantin keisarin Leo III:n (717–741) ja kalifi Umar II:n (717–720) kirjeenvaihdosta. Sen alkuperäinen kreikkalainen versio on kateissa. Vanhimmat säilyneet käännökset, armenian ja latinankieliset, poikkeavat toisistaan ja ovat aikaisintaan 700-luvun lopulta. Säilynyt teksti ei mainitse Koraania oikealla nimellä eikä siteeraa sitä. Siinä kuitenkin esitetään väitteitä Koraanin kokoamisesta: > “Umar [= toinen kalifi], Abu Turab [= Ali] ja Salman Persialainen kokosivat > sen [= sinun Pourkanisi] vaikka keskuudessanne onkin levitetty tietoa, että > Jumala olisi lähettänyt sen taivaasta – – Mitä kirjaanne tulee, olette jo > antaneet näytteitä sellaisista väärennöksistä, ja muiden ohella tunnetaan > muuan Hajjaj, nimittämänne Persian kuvernööri, joka lähetti miehiä kokoamaan > muinaisen kirjanne, jonka hän korvasi toisilla, itse kirjoittamillaan ja > mieleisillään, jotka hän levitti kaikkialle valtakunnassanne – – Tästä > hävityksestä kuitenkin pelastui osa Abu Turabin teoksista, koska Hajjaj ei > kyennyt hävittämään kaikkea". Kirjeenvaihdon sana ”Pourkan” viittaa arabian sanaan al-furqan (arabiassa ei ole äännettä p), joka tarkoittaa ”Ratkaisua”. Paitsi että se on suuran 25 nimi, ”Ratkaisulla” tarkoitetaan usein myös Koraania kokonaisuudessaan. Sana esiintyy myös Koraanissa.Hämeen-Anttila, 2008, s. 20. Kirjeenvaihdossa väitetään että kuvernööri al-Hajjaj ibn Yusuf olisi kirjoittanut suuren osan ”Pourkanista” ja hävittänyt osia alkuperäisistä kirjoituksista. Tekstissä kirjan kirjoittajaksi annetaan ”Abu Turab”, joka oli Muhammedin ottopojan Alin lempinimi. Eräiden muiden tällaisten lähteiden perusteella on esitetty teoria, että alkuperäisen arabiprofeetan nimi olisi ollut Ali siinä vaiheessa, kun sana muhammad (= ylistetty) oli vielä varattu tarkoittamaan vain Jeesusta. Ali olisi tällöin arabisoinut uskontoa ja ollut läheisemmäksi koettu palvonnan kohde kuin etäinen muhammad eli Jeesus. Myöhemmin Aliin kohdistuva kultti olisi jäänyt sivuun, kun päähenkilöksi nousi profeetta Muhammed. Alin kultista olisi kuitenkin jäänyt muistoja šiialaisuuteen.Ohlig 2010, s. 10. Lähi-idästä löydetyissä piirtokirjoituksissa sana ”Koraani” esiintyy ensimmäisen kerran Mosulissa noin vuonna 810. Kokonaisen Koraanin olemassaoloa on pidetty täysin varmana vasta 800-luvulta alkaen, sillä vuonna 834 kuollut Ibn Hisham laati vanhimman säilyneen Muhammedin elämäkerran (Sirat Rasul Allah), joka viittaa Koraanin eri jakeisiin aivan oikein. Orientalisti John Wansbrough arvelee, että Koraani olisi koottu ja kanonisoitu juuri tätä ennen 700- ja 800-lukujen vaihteessa. Hän perustelee väitettä myös tekstin lingvistisellä analyysilla. Wansbroughin teoria ei kuitenkaan ole saanut arabistien keskuudessa laajaa kannatusta. Raymond Dequin väittää, että Zaydista kertova osuus Koraanissa (33:37) olisi peräisin vasta 800-luvun alusta, koska Ibn Ishaq ei kerro siitä ja Ibn Hisham viittaa siihen vain lyhyesti. Kohta on Koraanissa ainoa, joka varmasti puhuu profeetasta nimeltä Muhammed. ==== Teoria syyrialais- kristillisestä taustasta ==== Jotkut tutkijat ovat kehitelleet teoriaa Koraanin syyrialais-kristillisestä taustasta. Vuonna 1970 Günter Lüling julkaisi väitöskirjan, jossa perusteli näkemystä, että jopa kolmasosa Koraanin suurista olisi alun perin ollut kristillisiä hymnejä. Saksalainen orientalisti Karl-Heinz Ohlig on arvellut, että pääosa Koraanista olisi jonkin Lähi-idässä vaikuttaneen esi-nikealaisen kristillisen liikkeen liturgisia tekstejä, jotka ovat peräisin eri vuosisadoilta. Kirjoitustavan lukukelvottomuutta Ohlig perustelee sillä, että kyse oli uskonmiesten itselleen tekemistä muistilapuista saarnoja varten. Kirjoittaja itse olisi siten osannut lukea tekstin, koska tiesi, mitä oli tarkoittanut, mutta ei kukaan muu. Koraanin matemaattisen tyylianalyysin perusteella ranskalainen tutkija J-J. Walter on arvioinut, että kirjoittajia olisi saattanut olla 30–100. Ohligin mukaan islamin varsinainen lähtökohta saattoi olla arabikristillisessä, arameankielisessä lahkossa, joka ensimmäisillä sataluvuilla vaikutti Syyriassa ja Mesopotamiassa ja sai vaikutteita etenkin samarialaisuudesta. Osa tästä väestöstä pakkosiirrettiin 200-luvulla Khorasaniin ja sen pääkaupunkiin Merviin Iranin koillisosassa. Sieltä koraaniliike olisi poliittisten kumousten myötä (al-Malik, al-Mansur, al-Mamun) palannut valtakunnan ydinalueille ja noussut kalifien suojeluksessa valtionuskonnon asemaan. Profeetta Muhammedin hahmo olisi yhdistetty koraaniliikkeeseen ja sen teksteihin vasta 700-luvun jälkipuoliskolla, jolloin kirja olisi saanut hänestä siihen asti puuttuneen profeetallisen tekijän. Monet seikat tukevat teoriaa, muun muassa Koraanin kieli,Kerr, Robert M.: Von der aramäischen Lesekultur zu arabischen Schreibkultur. Kann die semitische Epigraphik etwas übeer die Entstehung des Korans erzählen? Teoksessa: M. Gross & K.-H. Ohlig (toim.) Die Entstehung einer Weltreligion I. Von der koranischen Bewegung zum Frühislam, Hans Schiler, 2010., s. 370–371. kirjaimistoPopp 2013, 16–17. ja sisältöTownsen 2018, s. 107-108 sekä islamiin sisältyvät zarathustralaiset, parsilaiset ja buddhalaiset vaikutteet, jotka viittaavat Keski-Aasiaan eivätkä Arabian niemimaalle islamin alkuperäisenä kehtona. ==== Koraanin alkuperäinen kieli ==== Alphonse Mingana (k. 1937) ja Christoph Luxenberg ovat esittäneet, että Koraani on ainakin osittain kirjoitettu syyrianarameaksi (Jeesuksen äidinkielellä) eikä arabiaksi. Mingana on laskenut, että Koraanin ei- arabialaisista sanoista 70 prosenttia on syyrianarameaa. Kieli näkyy Koraanin tärkeimmissä sanoissa, kuten erisnimissä ja uskonnollisissa käsitteissä ja myös lauserakenteissa. Myös sana Koraani on arameaa ja merkitsee syyrialais- kristillisessä kirkossa käytettyä ”lukemistoa”. Uusi lukutapa muuttaa tekstien sisältöä monissa avainkohdissa. Siitä esimerkkinä on Voiman suura (96), joka Hämeen-Anttilan suomentamana kuuluu seuraavasti: > ”Olemme lähettäneet tämän Voiman yönä. Mistäpä tietäisit, mikä Voiman yö on! > Voiman yö on parempi kuin tuhat kuukautta. Silloin enkelit ja Henki > laskeutuvat taivaasta kaikissa asioissa Herran luvalla. Silloin vallitsee > rauha aina aamunkoihin asti.” Islamilaisen Koraanin selityksen (tafsir) mukaan suura kertoo, että juuri tuona yönä Koraani laskeutui profeetta Muhammedille. Muslimit viettävät Voiman yötä vuosittain |paastokuukauden eli ramadanin aikana. Tuolloin suoritetut rukoukset ovat islamin mukaan tehokkaampia kuin vastaavat teot ”tuhantena kuukautena”, joihin ei sisälly Voiman yötä. Muslimit eivät ole varmoja siitä, mikä Ramadan-kuukauden öistä on varsinainen Voiman yö, joten tämän takia rukoillaan kaikkina viimeisinä öinä. Brittiläinen orientalisti Richard Bell (1876–1952) näki kuitenkin Voiman suurassa kuvauksen jouluyöstä. Myös Günter Lüling katsoi vuonna 1970, että Voiman suura on kristillinen hymni, jossa saarnaaja puhuu seurakunnalle.Reynolds, 2008, s. 10. Luxenbergin tekstianalyysi tukee näitä väitteitä. Luxenbergin mukaan arabian sana al-qadr tarkoittaa myös ”kohtaloa” ja sanan sisältyvä konsonanttiyhdistelmä q-d-r tarkoittaa syyro-arameassa syntymää tai ”onnentähteä”, jonka merkeissä ihminen on syntynyt sekä myös joulua. Myöhäisantiikissa astrologia oli suosittua. Se näkyy Jeesuksen syntymää koskevissa kertomuksissa, joissa joulutähti johdatti itämaan tietäjiä. Koska islamissa ei tunneta yöjumalanpalvelusta, Luxenberg näkee aamunkoittoon ulottuvassa valvomisessa viittauksen Syyrian kirkon joulunviettoon. Analyysin lopputuloksena Luxenberg kääntää suuran seuraavasti: > ”Olemme antaneet hänen (=Jeesuksen) laskeutua alas jouluyönä. Mistäpä > tietäisit, mikä on jouluyö? Jouluyö on rikkaampi armosta kuin tuhat > yöjumalanpalvelusta. Enkelit, henkien seuraamina, tuovat silloin Herransa > luvalla alas kaikenlaisia hymnejä. Silloin vallitsee rauha aamunkoittoon > asti.” Koraanin scripta defectaa luetaan Luxenbergin menetelmällä siten, että myöhemmin lisätyt diakriittiset merkit poistetaan ja tulkinnassa otetaan huomioon myös mahdolliset arameankieliset vaihtoehdot. Voiman suura muuttuu tällöin jouluyötä ja Jeesuksen syntymää ylistäväksi hymniksi. Vastaavalla tavalla monista Koraanin kohdista löytyy uusia tulkintoja. Luxenbergin tunnetuin esimerkki koskee huureja eli Paratiisin neitsyitä, joita hän pitää käännösvirheenä; kyse olisi todellisuudessa viinirypäleistä.Luxenberg, 2007, 260 Muita esimerkkejä taustaltaan kristillisistä Koraanin suurista ovat al-Fil eli Norsun suura (105)Lamsiah, 2017 s. 817–849 ja al-Masad eli Niiniköyden suura (111). Ohligin mukaan olettamus siitä, että Koraanin alkuperäinen kieli on arabia, oli luonteeltaan poliittinen päätös siinä vaiheessa kun Koraani kanonisoitiin. Scripta defectaa ei tuossa vaiheessa enää osattu lukea. Myös itse Koraanin teksti toistaa, että kyseessä on nimenomaan arabiankielinen teos (12:2, 13:37, 16:103, 26:193–194, 39:28, 41:2, 42:7, 43:2, 46:12). . == Koraanin eheys == === Suullinen perinne === Islamissa korostetaan, että Koraani levisi aluksi pääosin vain suullisena perinteenä. On ehdotettu, että tämä oppi olisi syntynyt siitä, että Koraanin tekstien lukutapa oli pitkään epäselvä ennen kuin diakriittiset merkit ja muut tarkenteet lisättiin siihen. Islaminuskon mukaan Koraani on täydellinen kirja, joka välittää muuttumattomana ja sellaisenaan Muhammedin saamat ilmestykset. Markus Gross on verrannut Koraanin rinnakkaistekstien kielivirheitä sekä sen tyyliä ja kieltä muihin eepoksiin, joiden on katsottu välittyneen suullisesti. Tämän perusteella hän katsoo, että Koraani on alun pitäen ollut kirjoitettua tekstiä. Siitä esimerkiksi pääosin puuttuvat ulkoa oppimiseen tarpeellinen rytminen rakenne ja muut muistin apuneuvot. === Koraanin kirjalliset versiot === Koraanin historialliset käsikirjoitukset osoittavat erilaisia poikkeamia Koraanin versioiden välillä. Islamilaisen kertomuksen mukaan kalifi Uthman antoi polttaa kaikki virheelliset versiot. Historian lähteet kertovat, että kuvernööri Al-Hajjaj ibn Yusuf olisi tehnyt samanlaisen puhdistuksen 700-luvun alussa. Nykyajan tärkein yritys yhdenmukaistaa Koraanin teksti sai alkunsa Egyptistä, kun hallituksen nimittämä komitea sai tehtäväksi luoda yhtenäisen Koraanin tekstin kouluja varten. Ongelmana oli, että 900-luvulla oli vahvistettu seitsemän erilaista hyväksyttävää lukutapaa, joista jokaisella oli kaksi hyväksyttyä versiota. Vuonna 1924 Egyptissä vahvistettiin käyttöön Hafsin (k. 796) esittämä versio. Virheellisiksi katsotut Koraanin versiot tuhottiin. Tämä niin sanottu Kairon kuninkaallinen laitos levisi yleiseen käyttöön myös Egyptin ulkopuolelle sekä sunnien että šiiojen keskuuteen. Se ei jäänyt lopulliseksi, sillä vuonna 1936 ilmestyi kuningas Farukin laitos. Lopullista yksimielisyyttä ei ole vieläkään saavutettu, sillä vaihtelua esiintyy edelleen. Ortografisesti Kairon editiosta poikkeavia tekstejä on julkaistu muun muassa Saudi-Arabiassa.Hämeen-Anttila 2006, s. 86–88. Koraanista ei ole toistaiseksi tehty kriittistä laitosta, johon kaikki poikkeamat ja versiot olisi koottu yhteen.Reynolds, 2008, s. 7. === Jakeiden kumoaminen === Abrogaation periaate eli oppi Koraanin jakeiden kumoamisesta (naskh) syntyi siitä havainnosta, että eräät Koraanin kohdat olivat keskenään ristiriidassa.Hämeen-Anttila, 2004, s. 68. Tunnetuin esimerkki on Koraanin suhtautuminen viiniin. Sekä kristinuskossa että juutalaisuudessa viinillä on tärkeä uskonnollinen merkitys. Näin oli aluksi myös islamissa, kuten käy ilmi useista Koraanin kohdista (16:67, 47:15, 83:25). Lehmän suurassa (2:219) viini lopulta kielletään. Abrogaation periaate nojautuu Koraanin sanoihin: ”Jos me pyyhimme pois jonkin jakeen tai annamme sen unohtua, annamme tilalle samanlaisen tai paremman” (Koraani 2:106). Abrogaatiossa sääntönä on, että myöhemmät ilmoitukset kumoavat aikaisemmat, jos niiden välillä on ristiriitaa. Koska suura 2 on myöhäinen, viinikielto on Koraanin viimeinen sana. Väkivaltaisia kehotuksia sisältävä suura 9 on viimeinen tai toiseksi viimeinen, joten se kumoaa Koraanin rauhallisemmat säkeet. Islamilaisen käsityksen mukaan Koraanin ristiriidat johtuvat siitä, että jotkut sen opit oli tarkoitettu ohjenuoriksi vain islamin syntyvaiheessa, mutta ei myöhemmin. Historiakriittisen selityksen mukaan ristiriidat osoittavat uskonnon luonnollista kehitystä ajan myötä ja johtuvat siitä, että tekstit ovat eri ajalta.Gross 2018, 317–318. === Puuttuvat osat === Haditheissa on mainintoja siitä, että Koraaniin kuuluvia tekstejä olisi jäänyt pois. Tunnettu tapaus on kivitysjae, jonka muisti ainoastaan kalifi Umar, mutta Koraanin kokoamiskomitean edellyttämiä muita todistajia ei löytynyt. Jakeen mukaan täysi-ikäinen aviorikoksen tekijä voitiin kivittää. Erään teorian mukaan kivittämisjakeen katoamista koskeva hadith olisi syntynyt siitä, että kuoliaaksi kivittäminen oli arabien harjoittama rangaistus, mutta määräystä ei löydetty Koraanista. Ibn Hishamin mukaan myös Muhammed määräsi huorintekijät kivitettäviksi moskeijan portilla.Ibn Hisham, 1999, s. 187. Kivittäminen kuului samoin juutalaiseen perinteeseen, mutta ei kristilliseen. Raamatussa Jeesus esiintyy huorintekijöiden kivittämistä vastaan (). Koraanista kivitystuomion on ehdotettu puuttuvan siksi, että Koraanin useimmat suurat edustivat todellisuudessa syyrialaista kristillistä perinnettä. Koraanista jäi pois muitakin vain yhden muslimin muistamia yksittäisiä jakeita.Hämeen-Anttila 2006, s. 93–97. Sunan ibn Majah -hadith kertoo eräästä toisesta puutteesta: > ”Aishan kerrotaan sanoneen: kivittämistä ja aikuisen rintaruokintaa > koskevista jakeista tuli kymmenen kertaa ilmoitus, ja niitä koskeva paperi > oli tyynyni alla. Kun Jumalan lähettiläs kuoli, olimme kaikki mietteissämme > hänen kuolemastaan, ja kesy lammas söi paperin.” Aikuisten rintaruokinnassa kyse oli siitä, että nainen voi toimia miehen työtoverina ainoastaan, jos he ovat sukulaisia. Sukulaisuussuhde voidaan kuitenkin luoda siten, että nainen imettää miestä. Tämä ”aikuisten rintaruokinta” on vahvistettu keinoksi ei-sukulaisten työtoveruuteen useissa luotettavissa haditheissa ja etenkin kokoelmassa Sunan an-Nasa’i. Siitä tuli näin osa islamia, vaikka tieto puuttuukin Koraanista. Šiialaisten suhtautuminen Koraaniin on ollut kaksijakoista. Yhtäältä ulospäin on puolustettu Koraanin yhtenäisyyttä ja aitoutta. Toisaalta taas Koraanin teksti ei anna tukea šiialaisten imaamiopille eikä profeetan vävyn, Ali ibn Abi Talibin asemalle Muhammadin seuraajana. Tästä syystä kalifi Uthmanin kokoamaa Koraania on epäilty ja syytetty tahallisesta vilpistä. Syytökset eivät silti ole johtaneet toimiin Koraanin suhteen. Sitä vastoin islamilaisessa laissa šiioilla on oma koulukuntansa, joka poikkeaa sunnalaisuudesta.Hämeen-Anttila 2006, s. 93–97. === Vieraat osat === Islamilaisessa perimätiedossa on myös kertomuksia ihmisten vaikuttamisesta Koraanin tekstiin. Erään kertomuksen mukaan Muhammad saneli kirjurilleen suuraa kirjoitettavaksi ja piti tauon sanelussa. Kirjuri Abdullah kiirehti ehdottamaan jakeen 23:14 loppuosaksi: ”Siunattu olkoon Jumala, paras Luoja”. Muhammad hyväksyi sanat todeten ilmestyksen kuuluneen juuri niin. Tarina jatkaa myös, että kirjuri kääntyi pois islaminuskosta.Hämeen-Anttila 2006, s. 97–99. Kuuluisin hämmennyksen aihe on suuran Tähden suuran (53) ”Saatanalliset jakeet”. Suuran jakeiden 19–20 jälkeen Saatana houkutteli Muhammedin vahingossa sanomaan: ”Ne ovat ylhäisiä numidialaisia kurkia, joiden esirukoukset kuullaan.” Muhammed olisi siis hyväksynyt Mekassa palvotut kolme jumalatarta (Allat, al-Uzza, Manat). Ibn Hisham kertoo, että asia sai suurta huomiota, Muhammed sai moitteet Gabrielilta, ja tilanne korjaantui nopeasti. Koraanista löytyy myös tilanteeseen sopiva ajatelma: == Koraanin suurat == === Rakenne ja muodot === pienois|pysty|Koraanin käsikirjoitus Andalusiasta, 1100-luku. Tärkein Koraanin rakennetta määrittävä tekijä on sen jakautuminen 114 suuraan eli lukuun. Suurat on edelleen jaettu eripituisiin jakeisiin (aya). Koraanin suurat ovat summittaisessa pituusjärjestyksessä. Vaikka ratkaisu voi tuntua oudolta, samanlainen periaate löytyy Paavalin kirjeiden järjestyksestä Uudessa testamentissa ja juutalaisen Mišnan kappaleitten järjestyksestä.Ernst 2011, s. 38. Lyhyttä ensimmäistä suuraa, Avauksen suura, seuraa Koraanin pisin suura, Lehmän suura, jossa on kaikkiaan 286 jaetta. Viimeinen, Ihmisten suura käsittää vain kuusi jaetta. Aikaisemmin lännessä yleinen Koraanin jakeiden numerointi pohjautui saksalaisen Gustav Flügelin vuonna 1834 Leipzigissa toimittamaan laitokseen. Nykyisin käytössä on egyptiläinen, Kairon 1924 laitokseen perustuva jaejako.Ernst 2011, s. 240. Koraani ei juuri sisällä pitkiä kertomuksia. Teksti koostuu lyhyistä katkelmista, jotka antavat jonkin opetuksen ja päättyvät Jumalan suuruuden kuvaukseen.Jaakko Hämeen-Anttila, 2006, 193–194 . Usein aiheena on viimeinen tuomio ja siitä varoittaminen. Esimerkki tällaisesta katkelmasta on seuraava (31:34): Ikäjärjestys kulkee pääosin taaksepäin siten, että Koraanin lopussa olevat lyhyemmät suurat ovat vanhimpia ja alussa olevat pidemmät suurat nuorimpia. Koraanissa on yleensä jossain merkintä siitä, onko suura islamilaisen luokituksen mukaan Mekan (610–622) vai Medinan (622–632) kaudelta. Vielä tarkempi suurien ajallinen jako perustuu Theodor Nöldeken tekemään sisällön ja tyylin analyysiin, jota on myöhemmin tarkennettu.Ernst 2011, s. 37–51. Suurat on kirjoitettu riimiproosalla, joka ei ole runoutta. Sitä rytmittävät jakeen loppuun osuvat riimit eli loppusoinnut. Suurat ovat saarnaavia ja mahtipontisia, joten ne sopivat niin itsekseen luettaviksi kuin julkisissa rukouksissa ääneen kuulutettaviksi.Hämeen-Anttila 2004, s. 88–96. Koraanin suurille on annettu nimet myöhään, ja niissä esiintyy vaihtelua. Nimet tulevat joko suuran tärkeimmän sisällön tai (useammin) tekstissä olevan sanan perusteella.Hämeen- Anttila 2004, s. 66–67. === Sisältö === Koraanin toistuvana aiheena ovat profeetat, jotka historian kuluessa ovat ilmestyneet varoittamaan ihmisiä Helvetistä (Jahannam), johon he päätyvät, elleivät noudata Jumalan tahtoa. Uskovat sen sijaan pääsevät Paratiisiin (Janna). Koraani myös kuvailee Helvetin kärsimyksiä ja toisaalta Paratiisin riemuja. Profeetoista 25 mainitaan Koraanissa nimeltä. Yleisimmin mainittuja ovat Mooses (136 kertaa), Abraham (79), Nooa (33), Aadam (25) ja Jeesus (23). Muhammed mainitaan neljä kertaa, mutta niistä vain yksi kiistattomasti tarkoittaa profeetta Muhammedia.Ohlig 2013, s. 273, 277 Ilmaisu ”Jumalan lähettiläs” esiintyy eri muunnelmina yli 300 kertaa. Islamissa katsotaan, että tällöin aina tarkoitetaan Muhammedia, vaikka myös monet muut, kuten Mooses, Abraham ja Jeesus ovat islamilaisen käsityksen mukaan ”Jumalan lähettiläitä”.Ohlig 2013, s. 272–273. Koraani sisältää Mooseksen kirjoista ja varhaiskristillisistä lähteistä peräisin olevia kertomuksia, jotka kuitenkin ovat typistetyssä ja muuttuneessa muodossa. Koraanin maailmankuvassa maailma luotiin kuudessa päivässä. Jumala loi Aadamin ja hänen vaimonsa Eevan savesta ja yhdestä sielusta. Olevaiset voidaan jakaa viiteen ryhmään: Jumala, enkelit, jinnit (pahat henget, joihin myös Iblis eli Paholainen kuuluu), ihmiset sekä muu luomakunta. On vain yksi Jumala, ja enkelit ovat hänen sanansaattajiaan. Paholainen viettelee ihmisiä pahaan.Hämeen-Anttila 2004, s. 130–137. Arabisti Günter Lülingin mukaan noin kolmasosa Koraanista on liturgisia hymnejä, joiden alkuperä on kristillinen. Koraani sisältää myös lakimääräyksiä etenkin perheoikeuden alalta, mutta lakikirjana se ei ole kattava. Suura 33 poikkeaa muista siinä, että suurassa varmuudella esiintyy islamin profeetta Muhammed nimeltä mainiten. Hänestä kerrotaan tarina, jossa Muhammed nai ottopoikansa vaimon sen jälkeen, kun parille oli myönnetty avioero. Muhammedille määrätään erikseen joitakin seksuaalisia erioikeuksia ja annetaan käyttäytymisohjeita hänen vierailleen (jakeet 50–53). == Koraanin suhde muihin uskontoihin == Koraanin tekstien syntyaikoina Lähi-idässä sekä juutalaisuuden että kristinuskon eri lahkot olivat levinneet laajalle. Molempia ryhmiä oli Egyptissä, Palestiinassa, Syyriassa, Arabian niemimaalla Jemeniä myöten, Irakissa ja Iranissa Afganistanin rajoille asti. Erään historiakriittisen teorian mukaan islam aloitti kehityksensä itäisenä kristillisenä lahkona. Silloin olisi luonnollista, että se sisältää paljon aineksia kristinuskosta ja juutalaisuudesta. Monissa kohdissa Koraani ilmoittaa vain vahvistavansa sen, mitä on aikaisemmin Toorassa ja evankeliumissa on ilmoitettu (esimerkiksi Koraani 5:62; 10:37; 42:13). Toisaalta Koraanissa on kohtia, joissa erkaannutaan muista uskonnoista ja rakennetaan omaa identiteettiä palaamalla niiden ohi Abrahamiin; keino, jota myös apostoli Paavali käytti puolustaessaan kristinuskoa.Reynolds 2010, s. 81 ”By claiming Abraham, Christian authorities are thereby asserting that Christianity, far from being a perverse innovation of Judaism, is an ancient and primary religion.””Choosing Abraham as a reference point allowed young Christianity to fall back on an authority which is older than Judaism – – The use of this fallback by the new movement is not only obvious from the parallels to Paul, but also from the perspective of Arabic tradition”. Ohlig 2013, s. 276. Jaakko Hämeen-Anttilan esittämän teorian mukaan Koraanin vaihteleva suhtautuminen muihin uskontoihin johtui Muhammedin henkilöhistoriasta. Aluksi Muhammed luotti juutalaisten ja kristittyjen kääntymiseen, jolloin tuon ajan ilmestykset olivat myönteisiä näille uskonnoille. Muhammedin pettymykseksi juutalaiset eivät hyväksyneet uutta uskontoa, jolloin tuloksena oli välirikko ja ilmestysten sävyn muuttuminen.Hämeen-Anttila 2004, s. 123–126. Muslimit selittävät Koraanin yhtäläisyydet juutalaisuuteen ja kristinuskoon sillä, että nämä ovat islamin rappeutumismuotoja. Ne olisivat alun perin edustaneet puhdasta islamia, mutta vääristyneet historian saatossa.Hämeen-Antila 2004, s. 140; Reynolds 2012, s. 122 Kristinuskon ja juutalaisuuden ohella Koraanista on löydetty viitteitä Persiassa vallinneeseen manikealaisuuteen (Pöydän suura 5). Uskottomien suuraa 109 on pidetty buddhalaisen runon suorana käännöksenä. == Koraanin laki == Koraanin myöhäiset suurat sisältävät myös lainsäädännöllisiä ohjeita. Ne muodostavat kuitenkin vain pienen osan islamilaisesta laista eli šariasta. Varsinaiset islamilaiset lakikokoelmat koottiin vasta 800-luvulla.Hämeen- Anttila 2006, s. 119. Koraanissa mainitaan islaminuskon viidestä pilarista neljä, eli rukous, paasto, almuvero ja pyhiinvaellus. Ne jäävät kuitenkin vain mainintojen tasolle, ja esimerkiksi pyhiinvaelluksen kohdetta ei kerrota. Koraanissa annetaan muun muassa perinnönjakoa, avioliittoa, avioeroa ja saaliinjakoa koskevia määräyksiä. Kaupankäynnistä on vain yleisiä ohjeita ja hallinnollisia asioita ei käsitellä. Koraanin rikoslaki on niukka, vaikka esimerkiksi varkaudesta ja haureudesta määrätään rangaistukset.Allahwerdi & Hallenberg, s. 96–98. Islamin laki šaria ja sen tulkinta fiqh perustuvat Koraaniin, perimätietoon eli haditheihin ja näistä johdettuihin yleisiin periaatteisiin.Esposito 1998, 31 == Koraanin tutkimus == Tieteellinen Koraanin tutkimus alkoi länsimaissa 1800-luvun alkupuolella. Islamin piirissä Koraania tutkitaan pyhänä kirjana. Islamilainen tutkimusperinne jakautuu opillisiin alueisiin, joita ovat tafsir (Koraanin tulkinta), kalam (teologia) ja fiqh (lain tulkinta).Siddiqui 2007, s. 142–150. === Suurien ajoitus === Tunnetuin Koraanin suurien keskinäinen järjestäminen perustuu Gustav Weilin 1840-luvulla aloittamaan kielitieteelliseen vertailuun. Sitä täydensi Theodor Nöldeke vuonna 1860 julkaistussa kirjassa Geschichte des Qorans. Weilin ja Nöldeken mukaan suurat jakautuvat väljästi viiteen ajallisesti peräkkäiseen ryhmään. Kolme varhaisinta ovat ”Mekan kaudelta” ja neljäs ”Medinan kaudelta”. Karl- Heinz Ohlig on ehdottanut suurien jakamista kolmeen, osittain päällekkäiseen ryhmään. Vanhin ryhmä edustaisi syyrialais-arabialaista kristillisyyttä. Siinä tärkeimpänä hahmona on nimetön profeetta, joka on Mooses tai Jeesus. Seuraavassa ryhmässä tekstit ovat edelleen kristillisiä, mutta keskushahmona on nimetön arabiprofeetta. Viimeisessä vaiheessa tämä profeetta välittää jo aivan uusia, Raamatun sanasta poikkeavia ilmestyksiä. Samalla Koraani nähdään lopullisena totuutena eikä enää ”vahvistuksena” aikaisemmille kirjoituksille. Vasta tässä vaiheessa kyse olisi uudesta uskonnosta, islamista. === Revisionistinen koulukunta === Koraanin alkuperä muodostaa ongelma historiallis-kriittiselle suuntaukselle, joka usein on torjunut Muhammedin osuuden kirjoittajana. Nykyajan historiallis-kriittinen eli revisionistinen tutkimussuuntaus on käyttänyt aineistonaan historiallisia ja arkeologisia lähteitä pyrkiessään selvittämään kirjan alkuperää. Erään teorian mukaan Koraania ei laadittu vielä 600-luvun alkupuolella, vaan se koottiin yhtenäiseksi teokseksi vasta aikaisintaan 700-luvun puolivälissä vanhoista arabisoiduista juutalais-kristillisistä tekstikatkelmista, ja siinä käytetyn kielen perusteella mahdollisesti Syyriassa. Teos olisi koottu, koska kristinuskosta erkaantuneelle ja nopeasti laajoilla alueilla valta-asemaan nousseelle uudelle uskonnolle tarvittiin arabialainen perustaja sekä oma pyhä kirjansa kristinuskon ja juutalaisuuden tapaan.Kemper, 2009; Nevo & Koren 2003 , 344. Jotkut historiallis-kriittiset tutkijat ovat katsoneet, että huomattava osa Koraanista on alun perin syyrialaisen kirkon liturgisia hymnejä (muun muassa Günter Lüling ja Christoph Luxenberg). Esimerkki tällaisesta sisällöstä on Voiman suura (97). Muita esimerkkejä tarjoavat Norsun suura (105), Niiniköyden suura (111) ja Alkion suura (96). Niiden tutkiminen on antanut vaihtoehtoisia selityksiä tekstien syntymiselle. Historiallis-kriittistä tutkimussuuntaa edustavat, islamilaisen perimätiedon kyseenalaistavat tutkijat ja tietokirjailijat päätyvät usein kirjoittamaan salanimillä (esimerkiksi Christoph Luxenberg, Ibn Warraq, Peter Townsend, Norbert G. Pressburg). Saksalainen orientalisti Sven Kalisch kirjoittaa salaisessa osoitteessa poliisivartiossa. Saksalainen orientalisti Günter Lüling menetti työnsä arabian kielen laitoksilla. Palestiinassa opiskelijat heittivät professori Suliman Bashearin ulos oman luentosalinsa ikkunasta. Perinteinen orientalisti Michael Marx kuvasi arabistien liikkumatilaa seuraavasti: ”Tiedot ja huhut leviävät hyvin nopeasti internetin aikakaudella – – meillä on hyvin luottamukselliset suhteet islamilaiseen maailmaan”.'' == Koraanin islamilainen tulkinta == [[Tiedosto:Alexander-Coin.jpg|pienois|vasen|pysty|Kolikko, joka kuvaa Aleksanteri Suuri Egyptin valloittajana, Amon sarvilla. Aleksanteria pidettiin muinais-Egyptissä Amon-jumalan pojana. Koraanin kommentaattoreiden enemmistön mukaan Dhu al-Qarnayn tarkoittaa Aleksanteria.. (PDF) (arkisto).]] Eksegetiikka on tiede, joka selittää ja tutkii pyhiä kirjoituksia. Koraanin osalta käytetään myös arabialaista sanaa tafsir. Sen tehtäviin kuului kertoa, mitä Koraanin tekstit tarkoittivat. 800-luvulla syntyi tarve yhdistää selkeästi pyhän kirjan sisältö Muhammedin elämäkertaan. Tällöin alettiin julkaista hadith-kertomuksia, joissa selitettiin, mitä kukin kohta Koraanissa merkitsi ja mihin vaiheeseen Muhammedin elämässä se liittyi. Vaikka Koraania pidetäänkin arvovaltaisempana tekstinä kuin haditheja, tilanne oikeastaan kääntyi ympäri sen takia, että vasta hadithit kertoivat, mitä Koraanin kukin jae tarkoitti.Schacht 1982, 45–48. Islam kieltää tavallista muslimia itse tulkitsemasta Koraania, vaikka uskovia kehotetaankin mietiskelemään sen sanoja. Saadakseen tietää, mitä Koraani jostain asiasta sanoo, muslimin on kysyttävä sitä islamilaiselta uskonoppineelta, kuten imaamilta, joka osaa tulkita pyhää kirjaa islamilaisen perinteen mukaisesti. Al-Tirmidhi esittää hadithin, jonka mukaan ibn Abbas oli kuullut Jumalan lähettilään sanovan: ”Se, joka selittää Koraania omin päin, on ansainnut tulisen istuimen.” Tafsir- kirjallisuuden merkkipylväs on Muhammad ibn Jarir al-Tabarin 800-luvun lopulla ja 900-luvun alussa kirjoitettu Tafsir al-Tabari, joka sisälsi hadithia.Berg, 2000, s. 66. Se käy tarkasti läpi koko Koraanin ja antaa kielitieteelliset ja Muhammedin elämään liittyvät selitykset jokaiselle suuralle. Esimerkiksi lyhyestä Avauksen suurasta, jonka muslimit lukevat aina rukoillessaan, al- Tabari tarjoaa satasivuisen selityksen. Al-Tabarin suosikkilähde tafsir- selityksissä on Muhammedin serkku Ibn Abbas. Orientalisti Herbert Berg on al- Tabarin todistajaketjuja (isnad) analysoimalla kuitenkin osoittanut, että ketjut eivät voi olla aitoja. 800-luvun loppu ja 900-luvun alku olivat vilkasta tafsir-kirjallisuuden aikaa. Se päättyi, kun siirryttiin ”järjen porttien sulkemiseen”. Hämeen-Anttilan mukaan Koraanin tulkitseminen saavutti aallonpohjan 1600–1800-luvuilla, jolloin oppineet keskittyivät selittämään selitysteoksia. Uusi nousu alkoi, kun Koraania ruvettiin kääntämään ja selittämään myös tavallisille muslimeille.Hämeen-Anttila 2006, s. 176–182. Koraanin islamilainen tulkinta edustaa esoteerista perinnettä, jossa Koraania tulkitaan uskonnollisten oppien pohjalta ja mahdollisesti myös mystiikan lävitse.Hämeen-Anttila 2006, s. 173–175. Koraanista voidaan etsiä myös käytännöllisiä ohjeita yhteiskunnallisiin ongelmiin.Hämeen-Anttila 2006, s. 176–182. Islamilaisissa maissa suosiota on saavuttanut ajatus Koraanista teoksena, josta löytyvät jo etukäteen monet myöhemmät luonnontieteelliset keksinnöt.Hämeen-Anttila 2006, s. 182–185. == Koraanin kääntäminen eri kielille == Islamilaisen selityksen mukaan Koraania ei voi kääntää muille kielille. Asiaa on selitetty monin tavoin. On väitetty, että Koraanin kaltaista täydellistä tekstiä on mahdoton kääntää millekään muulle kielelle. Syytä on haettu arabian kielen poikkeuksellisesta rikkaudesta. Hämeen-Anttilan mukaan ”Koraanin tyyli on niin hienoa, että sen tekstin iskevyyttä on vaikea pitää yllä käännöksessä”. Muuan selitys on, että, toisin kuin muissa kielissä, ”arabian sanoilla on useampi kuin yksi merkitys, ja ne voidaan tulkita eri tavoin asiayhteytensä mukaan, mikä tekee tiiviistä ja usein mystisestä tekstistä lähes mahdotonta toistaa toisella kielellä”. Tärkein syy käännösvaikeuksille on luultavasti se, että Koraanin scripta defecta on usein mahdotonta lukea, koska teksti on alun perin kirjoitettu puutteellisella kirjaimistolla ja mahdollisesti sen jälkeen tulkittu väärällä kielellä eli pelkästään arabiaksi. Haastattelussa orientalisti ja Sanaan käsikirjoituksen tutkija Gerd-R. Puin on arvioinut, että viidesosa Koraanista on käsittämätöntä tekstiä millä kielellä tahansa. Juuri tämän takia Koraanille myös kehittyi useita hyväksyttyjä lukutapoja, joissa tekstin merkitys vaihteli. Esimerkin Koraanin käännösvaikeuksista tarjoaa suura Al-Dukhan, josta Luxenberg on esittänyt perinteisestä poikkeavan lukutavan.Luxenberg, 2007, s. 250–264 Ensimmäisen käännöksen eurooppalaiselle kielelle teki munkki Robert Kettonilainen latinaksi nimellä Lex Mahumet pseudoprophete (). Käännös valmistui vuonna 1143. Kuningas Kaarle I:n pappi Alexander Ross julkaisi ensimmäisen käännöksen englanniksi vuonna 1649.Zwemer 1915, s. 250 Ensimmäinen suomenkielinen käännös ilmestyi vuonna 1942. Sen kustansi suomalainen tataari Zinnetullah Ahsen Böre ja käännöksen teki anonyymina Georg Pimenoff englannin kielestä.Suikkanen, Mikko: Yksityinen Susi - Zinetullah Ahsen Bören (1886–1945) eletty ja koettu elämä, s. 108–109, 149. Pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, 2012. Teoksen verkkoversio Tämän jälkeen käännökset on tehty suoraan arabian kielestä. Vuonna 1957 suomennoksen tekivät Jussi Aro, Armas Salonen ja Knut Tallqvist. Seuraava käännös on vuodelta 1995, jonka teki Jaakko Hämeen-Anttila.Hämeen-Anttila 2006, s. 211–212. Vuonna 2015 ilmestyi suomeksi Muhammad Tahir-ul-Qadrin versio Koraanista. Teos on käännetty urdun kielestä. == Koranismi == Koranismi tarkoittaa islamin suuntausta, joka hyväksyy uskonnon auktoriteetiksi ainoastaan Koraanin ja hylkää islamilaisen hadith-perinteen antamat tiedot. Suuntaus syntyi 1800- ja 1900-lukujen välissä Intiassa ja Egyptissä uudistamaan islamia. Näkemys sai alkunsa ainakin osittain länsimaissa, kun historiallis-kriittiset tutkimukset asettivat kyseenalaiseksi hadith-perimätietokokoelmien aitouden. Nykyään koranismi on käytännössä kuollut. Sillä on yksittäisiä kannattajia lähinnä länsimaissa.Hämeen-Anttila 1999, s. 242–245. == Koraanin arvostelua == Le Parisien julkaisi huhtikuussa 2018 yli 250 ranskalaisen vaikuttajan allekirjoittaman manifestin nimeltä Manifeste contre le nouvel antisémitisme, jossa Koraanista vaadittiin poistettavaksi juutalaisten, kristittyjen ja islamista luopuneiden rankaisuun ja tappamiseen kehottavat kohdat. Manifestin oli laatinut Charlie Hebdo -lehden perustaja ja entinen johtaja Philippe Val. Allekirjoittajien joukossa oli muun muassa entinen presidentti Nicolas Sarkozy.Manifest contre le nouvel antisemitisme. Le Parisien. Turkey Slams Proposed French Changes to Quran. Gatestone Institute. Ruotsissa asunut Salwan Momika poltti julkisesti Koraanin useita kertoja. Tapaukset herättivät protesteja sekä Ruotsissa että muslimimaissa. Momika perusteli tekojaan tavoitteella saada Koraani kielletyksi Ruotsissa. Momika murhattiin tammikuussa 2025. == Katso myös == * Luettelo Koraanin suurista * Muhammed Koraanissa * Muhammedin historiallisuus * Raamattu ja Koraani * Väkivalta Koraanissa == Lähteet == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * === Islamilaiset lähteet === * * * * * * * * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * * * * == Aiheesta muualla == * Koraani. Islamopas.com. * Al-Quran (Koraani) Yli 145 Koraanin käännöstä 35 kielellä (myös suomeksi: Z. I. Ahsen Böre). * Koraani eri kielillä . * Koraanista Ylen Elävässä arkistossa. * Yle Areena: Koraani. Luenta- ja keskustelusarja. Luokka:28 Islam * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit