EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Isoftaalihappo

Isoftaalihappo on aromaattinen dikarboksyylihappo, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä kiteistä jauhetta. Sen kemiallinen kaava on C8H6O4 ja rakennekaava C6H4(COOH)2. Isoftaalihaposta käytetään myös nimityksiä meta- ftaalihappo, m-ftaalihappo ja 1,3-bentseenidikarboksyylihappo. Isoftaalihapon moolimassa on 166,1 g/mol, sulamispiste 345–348 °C, tiheys 1,54 g/cm3, itsesyttymislämpötila > 650 °C ja CAS-numero 121-91-5. Isoftaalihappo ei liukene kylmään veteen, mutta huonosti kiehuvaan veteen. == Valmistus ja käyttö == Isoftaalihappoa valmistetaan hapettamalla m-ksyleeniä hapen avulla ja toisinaan kohapettimena käytetään asetaldehydiä ja liuottimena etikkahappoa. Katalyytteinä m-ksyleenin hapetukselle käytetään tyypillisesti koboltti-mangaani-bromi-katalyyttiä. Yhdiste puhdistetaan kiteyttämällä. Isoftaalihappoa käytetään korkeita lämpötiloja kestävien polyestereiden, hartsien ja muiden tyydyttymättömien polymeerien valmistamiseen. Siitä valmistetaan myös muovien pehmentimiä, mutta ne ovat kalliimpia kuin ftaali- tai tereftaalihaposta valmistetut.Chang-Man Park & Richard J. Sheehan:Phthalic Acids and Other Benzenepolycarboxylic Acids, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 07.05.2013 Richard J. Sheehan:Terephthalic Acid, Dimethyl Terephthalate, and Isophthalic Acid, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 07.05.2013 == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistuminen isoftaalihapolle ärsyttää lievästi ihoa. == Katso myös == Isoftaalihapon (meta-ftaalihappo, 1,3-bentseenidikarboksyylihappo) isomeerisia muotoja ovat: * ftaalihappo eli orto-ftaalihappo eli 1,2-bentseenidikarboksyylihappo * tereftaalihappo eli para-ftaalihappo eli 1,4-bentseenidikarboksyylihappo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Inchem: Isophthalic acid CAS N°: 121-91-5 (pdf) *PubChem: Isophthalate *ChemBlink: Isophthalic acid Luokka:Dikarboksyylihapot
Kristus-monogrammi

Kristuksen monogrammi, Kristus-monogrammi tai kristogrammi on nimen "Jeesus Kristus" kirjaimista laadittu lyhennetty muoto, jota käytetään kristillisenä symbolina. == Kristogrammeja == === IKTYS === Iktys on jo alkukristillinen symboli. archive.org Sen juuret ovat kreikankielisessä sanassa ἰχθύς (ikhthýs), joka tarkoittaa kalaa. Sana on akronyymi uskontunnustuksesta, joka kuuluu: ”Jeesus Kristus Jumalan Poika Pelastaja”. Kirjaimet voivat muodostaa kuvion kalasta tai olla kalasymbolin sisällä. === Khi Rho === Vanhimpiin monogrammeihin kuuluu Kristuksen nimen kreikkalaisista kirjaimien k ja r eli khi (χ) ja rho (ρ) yhdistelmä ☧. Keskiajalla siitä tuli ylösnousseen Kristuksen symboli. Kristus-monogrammi XP liitetään kristillisessä taiteessa usein aiheeseen Jeesuksesta Jumalan karitsana. Kristus kuvataan kantamassa monogrammia eräänlaisena roomalaisena sotalippuna (labarum). Keisari Konstantinus Suuren on kerrottu ottaneen symbolin ☧ käyttöön Mulviuksen sillan taistelussa vuonna 312. Kristitty historioitsija Lactantius (noin 250–320) kertoo tarinan, jonka mukaan ennen taistelua Konstantinus sai Jumalalta unessa kehotuksen maalata Jumalan merkki eli Kristus-monogrammi XP jokaisen sotilaan kilpeen. Lactantiuksen teksti on säilynyt vain yhtenä 1000-luvun alkuun sijoittuvana käsikirjoituskopina, jossa kohta kuuluu: > Unessa häntä kehotettiin ottamaan huomioon Jumalan taivaallinen tunnus ja > ryhtymään sitten taisteluun. Hän teki työtä käskettyä, ja käännetyllä > x-kirjaimella, jonka ylin huippu oli varustettu kaarella, merkitsi kilpiin > Kristuksen.Litzen 2009, s. 331 === INRI === I.N.R.I. on muodostettu sanojen Iesus Nazarenus, Rex Iudaeorum alkukirjaimista. Teksti on Jeesuksen ristissä oleva kirjoitus (titulus crucis) latinankielisessä muodossa. Suomeksi käännettynä se kuuluu: ”Jeesus Nasaretilainen, juutalaisten kuningas”. === IHS === Keskiajan läntisen Euroopan latinankielisessä maailmassa yleisimmäksi kristogrammiksi kehittyi "IHS" tai "IHC". Se sisältää Jeesuksen kreikkalaisen nimen kolme alkukirjainta ΙΗΣ (iota-eta-sigma). Latinaksi IHS merkitsee Iesus Hominum Salvator eli 'Jeesus, ihmisten pelastaja'. https://www.kirkkonummenseurakunnat.fi/kirkkonetti.fi/symbolit-eli- vertauskuvat/jeesukseen-liittyvat-symbolit Viitattu 5.3.2022 == Katso myös == * In hoc signo vinces * Jeesuksen pyhä nimi == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Kristilliset symbolit
Parsi

thumb|Nauta parressa parsinavetassa|alt= Parsi on naudan makuupaikka. Kussakin parressa on vain yksi nauta ja parsi voi olla rajattu viereisestä parresta puu- tai putkiesteellä. Parsinavetassa parret ovat yleensä rivissä ja eläinten syöttöpöytä on parsirivin edessä. Hevosten parsista käytetään nimeä pilttuu, ja ne ovat käytävän puolelta avonaisia. Nykyään pilttuuksi usein kutsutaan myös karsinamallista ns. "boksia". Varsinaisessa pilttuussa hevonen kytketään joko riimulla tai kaulapannalla. Suomessa eläinsuojelusäädösten mukaan hevosten pitämistä pilttuussa tulisi välttää. Vanhanaikaisia pilttuita onkin käytössä yhä harvemmissa talleissa, ja suurin osa hevosista asuu yksittäiskarsinoissa. == Katso myös == * Parsinavetta * Pihattonavetta * Navetta Luokka:Nautakarjatalous
Anabarin kansallinen ulus

Anabarin kansallinen (dolgaanien ja evenkien) ulus, tai Anabarin kansallinen piiri (, ), on kunnallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan luoteisimmassa osassa Laptevinmeren rannikolla Venäjällä. Anabarin piiri sijaitsee Anabar- joen alajuoksun ympärillä, ja sen aleeseen kuuluu myös muutama saari Laptevinmerestä. Anabarin kansallinen piiri rajoittuu lännessä Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piiriin, etelässä Olenjokin kansalliseen piiriin, idässä Bulunin ulusiin ja pohjoisessa Laptevinmereen. Piirin pinta-ala on 55 600 km² ja vuonna 1995 sen asukasluku oli 4 000.Yakutiatravel.com – Anabar uluss == Kunnat ja asutuskeskukset == Anabarin kansallisen piirin hallinnollinen keskus on Saskylahin kylä. Piirissä on kaksi maalaiskuntaa (naslegia). Saskylahin naslegiin kuuluvat Saskylahin ja Ebeljahin kylät. Jurjung-Hajan naslegiin kuuluu vain keskuskylä Jurjung-Haja. == Väestö == Vuonna 1989 ulusin (piirin) asukasluku oli noin 4 000 ja väestöstä oli jakuutteja 37 prosenttia, venäläisiä 27,8 prosenttia, evenkejä 9,4 prosenttia, evenejä 2,4 prosenttia, jukagiirejä 0,2 prosenttia, tšuktšeja 0,1 prosenttia ja muita 23,1 prosenttia.Tietoa Anabarski ulus www.sitc.ru - Jakutskin valtionyliopisto Noin tuhannen asukkaan Jurjung-Haja onkin ainoa dolgaanien asutuskeskittymä Sahassa.Анабарский национальный (Долгано-эвенкийский) улус (район): Визитная карточка Vuonna 2010 piirissä oli 3523 asukasta. Näistä vähemmistökansallisuuksiin kuuluvia dolgaaneita oli 1186, evenkejä 548, evenejä 332, jukagiirejä 6 ja tofalareja 2 henkeä. Alueella harjoitetaan perinteisesti poronhoitoa, kalastusta ja turkiseläinten metsästystä. Nykytaloudessa timantinlouhinnalla on merkittävä osuus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Анабарский национальный (Долгано-эвенкийский) улус (район) Piiri Sahan tasavallan portaalissa *Anabarin ulusin kartta *
Billy Liddell

Billy Liddell (10. tammikuuta 1922 Skotlanti – 3. heinäkuuta 2001) oli skotlantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli vasen hyökkääjä ja hän teki Liverpoolille 537:ssä ottelussa 229 maalia. Liverpoolissa hän pelasi kausina 1946-1960. Sinä aikana hän voitti 8 maalikuninkuutta ja yhden liigamestaruuden. Liverpool sai lempinimekseen "Liddelpool", koska hän oli sinä aikana Liverpoolin sielu. Hänen oma lempinimensä on "Mr Liverpool". Liddell on pelannut myös Lochgelly Violetseissa. == Lähteet == Luokka:Skotlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Juditin kirja

Juditin kirja () on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin. Kirjassa kerrotaan, kuinka juutalainen leski Judit pelastaa kansansa, jonka vihollisarmeija yritti tuhota päällikkönsä Holoferneen johdolla. Rukoiltuaan Judit lähti neuvottelemaan Holoferneen kanssa, mutta samalla hän houkutteli tämän juomaan niin paljon viiniä, että tämä menetti tajuntansa, jolloin Judit onnistui katkaisemaan tämän kaulan. == Tausta == Kirja on todennäköisesti kirjoitettu 100-luvulla eaa. Se kehottaa juutalaisia pitäytymään Mooseksen lain noudattamisessa. Kirjan alkuperäinen kieli on joko heprea tai muinaiskreikka. Monet tutkijat pitävät kirjaa nykyään epäluotettavana historiankuvauksena, koska sen katsotaan sisältävän useita anakronismeja. Nebukadnessar mainitaan Assyrian kuninkaana, joka olisi hallinnut sen jälkeen, kun juutalaiset olivat palanneet Babylonin vankeudesta, vaikka todellisuudessa Nebukadnessar oli juuri se Babylonian kuningas, joka pakotti juutalaiset muuttamaan. Todennäköisesti sen kirjoittamiseen on osaltaan antanut aiheen seleukidien hallinto ja sen lopettanut makkabilaiskapina vähän ennen kirjan kirjoittamista. == Merkitys ja vaikutus == Vaikka Juditin kirja on epähistoriallinen, sitä voidaan pitää historiallisena romaanina. Martti Luther ei pitänyt sitä Raamatun kaanoniin kuuluvana, mutta kylläkin ”hengellisenä, pyhänä satuna”, ja arveli, että sen kirjoittaja oli tarkoituksella sijoittanut tarinaan aika- ja nimivirheitä, jotta lukija ymmärtäisi sen sellaiseksi. Hänen mukaansa Judit, jonka nimikin tarkoittaa juutalaista naista, merkitsee vertaus­kuvallisesti koko juutalais­kansaa. Lisäksi hän piti sitä Viisauden kirjan ajatuksia havainnollistavana näytelmäsovelluksena. Judit ja Holofernes ovat olleet suosittu aihe kuvataiteissa ja myös kirjallisuudessa. Tarinaan viittaa myös isä Hieronymus Zachris Topeliuksen romaanissa Välskärin kertomuksia yrittäessään saada Regina von Emmeritziä murhaamaan Kustaa II Aadolfin. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Juditin kirja - apokryfikirjojen käännöskomitean käännösehdotus 2003 * Finbible Apokryfikirjat 1642, 1776 ja 1938 erikseen ja rinnakkain sekä suomalaiset Raamatunkäännökset 1933/38, 1776, 1642 ja Se Wsi Testamentti 1548 ja Vanha Testamentti 1552, niiltä osin kuin se on käännetty. * Catholic Encyclopedia: Book of Judith Luokka:Deuterokanoniset kirjat
Matkapassi

Matkapassi oli brittiläinen matkailuun keskittyvä televisiosarja. Sen inspiraation lähteenä olivat Lonely Planet -matkaoppaat. Sitä tehtiin vuosina 1994–2016 tunnin mittaisina jaksoina. Joka jaksossa on oma matkailija, joista tunnetuimpia ovat Ian Wright, Justine Shapiro, Holly Morris ja Megan McCormick. Sen lisäksi välillä on erikoisjaksoja, jotka keskittyvät muun muassa maailman parhaisiin ruokiin, festivaaleihin, rantoihin ym. Suomessa sarjaa on esittänyt Yleisradio eli Yle TV2. ==Aiheesta muualla== *Matkapassin viralliset sivut * Luokka:1990-luvun brittiläiset televisiosarjat Luokka:Matkailuohjelmat Luokka:Channel 4:n televisio-ohjelmat
Edu Kettunen (albumi)

__NOTOC__ Edu Kettunen on Edu Kettusen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984 levymerkillä Finnlevy. Kettunen on säveltänyt ja sanoittanut albumin kappaleet, ja hänet on mainittu tekijätiedoissa nimellä Erkka Kettunen. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Lähteet == * C-kasetti DIGMC 28 == Aiheesta muualla == * Edu Kettunen discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit Luokka:Edu Kettusen albumit
Ugolino della Gherardesca

Ugolino della Gherardesca, (noin 1220 – 1289) oli italialainen aatelismies ja laivaston komentaja. Hän oli mahtavan Gherardescan suvun päämies ja Pisan ghibelliinien johtohahmoja. Parhaiten Kreivi Ugolino tunnetaan Danten kuvitteellisesta kuvauksesta Jumalaisessa näytelmässä. Tarinan mukaan hänet vangittiin poikiensa ja pojanpoikiensa kanssa syytettynä maanpetoksesta, kanssarikollisensa kavaltamana. Heitä pidettiin vangittuina yhdeksän kuukautta, ja he nääntyivät nälkään vankeudessa. Danten kirjaaman tarinan mukaan Ugolino söi poikiensa lihaa. Tutkijat ovat kyseenalaistaneet kertomuksen muun muassa sillä perusteella, että vankilaan joutuessaan kreivi oli yli 70-vuotias ja huonohampainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian historia Luokka:Italialaiset aateliset Luokka:Vuonna 1220 syntyneet Luokka:Vuonna 1289 kuolleet
Guido Cavalcanti

Guido Cavalcanti (noin 1255 Firenze – 1300 Firenze) oli italialainen runoilija, joka oli Danten ystävä ja esikuva. Hän syntyi Firenzessä ja oli guelfi Cavalcante de Cavalcantin poika. Toisin kuin Dante, Guido Cavalcante oli ateisti. Hänen runoutensa tutkii rakkauden filosofiaa. Cavaldanti oli yksi Toscanassa alkaneen dolce stil novo ('ihana uusi tyyli') -suuntauksen johtohahmoista. Suuntaus oli tärkeä sekä maailmankirjallisuuden että italian kirjakielen kehittymiselle. Cavalcanti oli Danten läheinen ystävä, jolle Dante omisti teoksensa Vita nuova. Hän oli myös Danten ohella uuden firenzeläisen koulun etevin runoilija. Cavalcanti otti niin innokkaasti osaa erääseen sisäiseen sotaan, että hänet ajettiin joksikin aikaa maanpakoon epäterveelliseen Sarzanaan, missä hän sai sen vaarallisen kuumetaudin, joka sittemmin koitui hänen kuolemakseen. Hänen sonettinsa, balladinsa ja canzonensa ovat parhaasta päästä syväaatteisia ja tuntehikkaan hienoja. Cavalcanti on kirjoittanut rakkauden luonteesta filosofisen ja perin kaavamaisesti järkeilevän canzonen nimeltä Donna mi priega. Se on kovin himmeä ja on antanut aihetta monenlaisiin tulkintoihin. Aikalaistensa keskuudessa Cavalcanti kävi epikurolaisesta, mikä tiesi ateistia.Cavalcanti Guido, Tietosanakirja osa 1, palsta 1538, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 ==Lähteet== * Classical Medieval Criticism. Guido Cavalcanti, Enotes.com ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset runoilijat Luokka:Keskiajan kirjailijat Luokka:1200-luku
Ciudad Lineal

Ciudad Lineal on yksi Espanjan pääkaupungin Madridin hallinnollisista alueista. Se sijaitsee kaupungin keskiosassa ja on jaettu Ventasin, Pueblo Nuevon, Quintanan, Concepciónin, San Pascualin, San Juan Bautistan, Colinan, Atalayan ja Costillaresin kaupunginosiin. Ciudad Linealin pinta-ala on 11,4 neliökilometriä ja asukasluku 231 029 (2005). Ciudad Lineal on tunnettu latinosiirtolaisten alueena. Nimi Ciudad Lineal () viittaa alueen muotoon ja arkkitehti Arturo Sorian kehittämään kaupunkisuunnittelumalliin. == Aiheesta muualla == * Ciudad Linealin alueen esittely Madridin kaupungin sivustolla Luokka:Madridin alueet
Tobitin kirja

Tobitin kirja (aiemmin Tobiaan kirja tai Tobian kirja; ) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin. Tobitin kirja on kirjoitettu Syyriassa tai Palestiinassa noin vuonna 200 eaa., joko arameaksi tai hepreaksi. Näillä kielillä siitä on kuitenkin säilynyt vain katkelmia, jotka löydettiin Qumranin luolasta IV vuonna 1955. Kirjan koko teksti on säilynyt vain kreikankielisenä käännöksenä, josta on olemassa kaksi versiota. == Merkitys ja vaikutus == Katolisessa kirkossa kirja julistettiin kanoniseksi Karthagon kirkolliskokouksessa vuonna 397. Trenton kirkolliskokous vahvisti sen osaksi kaanonia vuonna 1546. Protestanttiset kirkot eivät pidä Tobitin kirjaa kanonisena, varsinaiseen Raamattuun kuuluvana, mutta varsinkin aikaisemmin se usein Suomessakin julkaistiin muiden apokryfikirjojen tavoin Raamattu- painoksissa erillisenä liitteenä. Martti Luther vertasi Juditin kirjaa kreikkalaiseen tragediaan, Tobitin kirjaa komediaan. Hänen mukaansa Tobit "opettaa, miten hurskaan talonpojan tai porvarin saattaa myös käydä huonosti ja avioliitossa voi olla paljon kärsittävää, mutta Jumala aina armollisesti auttaa ja saattaa lopulta asiat iloiseen päätökseen." Suomessakin Tobitin kirja oli aikoinaan hyvin tunnettu, ja sen lukemista suositeltiin varsinkin avioliittoon aikoville nuorille. On myös arveltu, että Aleksis Kivi kirjoitti näytelmänsä Nummisuutarit osittain Tobitin kirjan pohjalta. == Sisältö == Kirja on matkakertomus, joka kertoo hurskaan Ninivessä asuvan Naftalin heimoon kuuluvan juutalaisen Tobitin tarinan. Se pyrkii vastaamaan siihen kysymykseen, kuinka on mahdollista elää hurskaana juutalaisena vieraan kansan keskellä. Kirjan kaksi ensimmäistä lukua on kirjoitettu ensimmäisessä persoonassa. Siinä kerrotaan Ninivessä asuvasta hurskaasta juutalaisesta Tobitista, joka tulee sokeaksi, kun hänen nukkuessaan ulkona hänen silmiinsä putoaa linnun ulostetta. Tarina siirtyy nyt kertomaan Tobitin pojasta Tobiasta, jonka hän lähettää perimään erästä velkaa. Matkalla Tobias kohtaa ihmiseksi naamioituneen enkeli Rafaelin, jonka ohjauksessa hän hankkii kalan sydämen, maksan ja sappirakon. Sitten hän tapaa lesken, joka on kyllä ollut naimisissa seitsemän kertaa, mutta on pysynyt neitsyenä, koska demoni Asmodeus on surmannut hänen jokaisen aviomiehensä hääyönä. Enkelin kehotuksesta Tobias menee lesken kanssa naimisiin ja ajaa demonin pois polttamalla kalan sydämen ja maksan. Kalan sapella Tobias palauttaa myöhemmin isänsä Tobitin näön. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Tobitin kirja Apokryfikirjojen käännöskomitean käännösehdotus 2003. * Finbible Apokryfikirjat 1642, 1776 ja 1938 erikseen ja rinnakkain sekä suomalaiset Raamatunkäännökset 1933/38, 1776, 1642 ja Se Wsi Testamentti 1548 ja Vanha Testamentti 1552, niiltä osin kuin se on käännetty. * Luokka:Deuterokanoniset kirjat
Trevor Sinclair

Trevor Lloyd Sinclair (s. 2. maaliskuuta 1973 Lontoo, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Sinclair edusti vuonna 1989 alkaneella ja vuonna 2008 päättyneellä ammattilaisurallaan viittä seuraa, Blackpoolia, Queens Park Rangersia, West Hamia, Manchester Citya ja Cardiffia, kolmea keskimmäistä myös pääsarjatasolla, Englannin Valioliigassa. Englannin maajoukkueessa hän pelasi 12 ottelua, joista 4 tuli vuoden 2002 MM-kisoista. Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bytantain evenien kansallinen ulus

Bytantain evenien kansallinen ulus tai kansallinen piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Sahan tasavallan keskiosassa Venäjällä. Se rajoittuu pohjoisessa Bulunin ulusiin, idässä Verhojanskin piiriin ja Kobjain ulusiin ja lännessä Žiganskin kansalliseen piiriin. Piirissä oli vuonna 2002 vain noin 2 761 asukasta, joista 44 % kuului vähemmistökansallisuuksiin, lähinnä eveneihin.Эвено-Бытантайский национальный улус (район) Piirin sivut Sahan tasavallan portaalissa Väestö saa elantonsa poronhoidosta, kalastuksesta ja turkiskaupasta.Yakutiatravel.com - Eveno-Bytantaisky uluss Piirin (ulusin) hallinnollinen keskus on Batagai-Alyta. Ulusissa on kolme kuntaa eli naslegia ja näissä neljä kylää (suluissa): *Ala-Bytantai (Kustur, Aly) *Tjusegir (Batagai-Alyta) *Ylä-Bytantai (Džargalah) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Piirin kartta Luokka:Sahan tasavallan piirit
Gaius Maecenas

thumb|upright|Maecenaan muotokuva on Irlannissa Galwayssa. Gaius Cilnius Maecenas (n. 70 eaa. – 8 jaa.) oli keisari Augustuksen uskottu ja poliittinen neuvonantaja. Hän oli aikansa runoilijoiden merkittävä tukija, ja taiteensuosijaa tarkoittava sana mesenaatti on johdettu hänen nimestään. Maecenas omisti vaikuttavan huvilan Tivolissa Rooman lähellä. Siitä on jäljellä auditorio. Osa Maecenaan omaisuudesta oli perintöä vanhalta suvulta, jonka hän väitti johtavan juurensa aina etruskeihin asti. Maecenaan valta tuli kuitenkin lähinnä läheisestä ystävyydestä keisarin kanssa. Maecenaan tukemia kirjailijoita olivat muun muassa Vergilius ja Horatius. == Lähteet == Luokka:Antiikin roomalaiset Luokka:Taide-elämän vaikuttajat Luokka:70-luvulla eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 8 kuolleet
Erkki Arni

Erkki Arni (5. maaliskuuta 1924 Wien, Itävalta – 27. joulukuuta 2002 Lontoo, Iso-Britannia) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja. Hän työskenteli Lontoossa Yleisradion ja Helsingin Sanomien kirjeenvaihtajana. Hän toimi aktiivisesti suomalaisen oopperan ja nykymusiikin lähettiläänä, kirjoitti esittelyjä konserttilehtisiin ja levynkansiin, muun muassa Joonas Kokkosesta, ja käänsi Aulis Sallisen Ratsumies-oopperan libreton englanniksi. == Teokset == * * * Tervetuloa oopperaan. WSOY 1996 == Toimitustöitä == * Ilmameren valtiaat : kirja lentokoneista ; toim. E. Arni ja L. Louhija. Otava 1949 * 100 vuotta - 100 years of the Finnish seamen's mission in London ; toimitus Erkki Arni ym., julkaisija The Finnish Seamen's Mission in London. Finnish Church Guild and Trust - Enso Marketing, Lontoo 1982 * Viitteitä viejille Isossa- Britanniassa : julkaisutoimikunta Aarne T. Hildén, Kauno Viinikka, Erkki Arni. Lontoon suomalainen kauppakilta, Lontoo 1985 == Suomennoksia == * Torsten Scheutz : Lennä etelään Kid!. Lehtiyhtymä, Helsinki 1946 (alkuteos Flyg söderut Kid) * Frances Hodgson Burnett : Pikku lordi. Nide, Hämeenlinna 1947 (alkuteos Little lord Fauntleroy) * C. S. Forester : Saarronmurtaja : romaani. Otava 1950 (alkuteos The Captain from Conneticut) * C. S. Forester : Upseerikokelas Hornblower : romaani. Otava 1952 (alkuteos Mr. Midshipman Hornblower) * Winston Churchill : Nuoruuteni ; englanninkielisestä alkuteoksesta My early life suom. Erkki Arni. Otava 1954 * C. S. Forester : Kultaa Kreetalta : Kertomuksia sodasta merellä. Sanoma, Helsinki 1971 (alkuteos Gold from Crete) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Britanniansuomalaiset
Sandra Glover

Sandra Glover (o.s. Cummings, s. 30. joulukuuta 1968, Palestine, Teksas) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääasiassa 400 metrin aitajuoksussa. Glover on valmistunut Houstonin yliopistosta. Hän voitti maansa mestaruuden 400 metrin aidoissa 1999. Samana vuonna hän sijoittui Sevillan MM- kisoissa viidenneksi ajalla 53,65 ja GP-finaalissa kolmanneksi. Hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 välierissä. Seuraavana vuonna hän oli Edmontonin MM-kisoissa kahdeksas ja GP-finaalissa kolmas. 2002 hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa toiseksi ja voitti maansa mestaruuden. Glover voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Pariisin MM-kisoissa 2003, joissa hän juoksi toiseksi ajalla 53,65. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin samalla ajalla. Hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin myös seuraavana vuonna. Helsingin MM-kisoissa 2005 Glover juoksi oman ennätyksensä 53,32 ja voitti MM-pronssia. Kauden lopussa IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kolmas. Hän sijoittui seuraavana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi. Gloveria valmentaa hänen miehensä Don Glover. ==Ennätykset== * 200 metrin juoksu: 23,73 (2000) * 400 metrin juoksu: 55,82 (1998) * 100 metrin aitajuoksu: 13,79 (1991) * 400 metrin aitajuoksu: 53,32 (2005) ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mecano

Mecano oli madridilainen popyhtye, joka oli aktiivinen vuosina 1981–1993 ja 1998. Ryhmän jäseniä olivat Ana Torroja, Nacho Cano, ja José Maria Cano. Ryhmä hajosi 1998 jäsenien ryhtyessä soolourille. Yhtye on tunnettu muun muassa hitistä ”Hijo de la Luna”. == Aiheesta muualla == * Ana Torroja Virallinen sivu - Ana torroja * Mecano Virallinen sivu - Mecano Luokka:Espanjalaiset yhtyeet
Barukin kirja

Barukin kirja (aiemmin Baarukin kirja; ) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin. Kirja on saanut nimensä profeetta Jeremian kirjurin ja ystävän Baruk ben Neriahin mukaan. Varmaa tietoa kirjoittajista ei kuitenkaan ole. Kirja lienee ollut olemassa yhtenäisenä kokonaisuutena 100-luvulla eaa. Se on luultavasti kirjoitettu alun perin arameaksi tai hepreaksi. Muun muassa katolinen Barukin kirja sisältää kuudennen luvun, Jeremian kirjeen, joka on itäisen ortodoksisuuden Raamatussa omana kirjana. Kummatkin lukevat Barukin kirjan profeetallisiin kirjoihin Jesajan, Jeremian, Valitusvirsien, Hesekielin, Danielin ja kahdentoista pienen profeetan joukkoon. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Barukin kirja – apokryfikirjojen käännöskomitean käännösehdotus 2003 * Barukin kirja. Finbible. *Catholic Encyclopedia: Book of Baruch Luokka:Deuterokanoniset kirjat
Suleiman pašša (ranskalais-egyptiläinen upseeri)

Suleiman pašša (oikealta nimeltään Joseph Anthelme Sève, tunnettu myös nimillä Süleyman Paşa, Soliman Al Fransawi Pašša ja Eversti Sève; s. toukokuu tai heinäkuu 1788 – 12. maaliskuuta 1860 Kairo) oli ranskalaissyntyinen egyptiläinen sotilas. Eversti Séve syntyi Lyonissa ja hänestä tuli upseeri Napoleon Bonaparten armeijassa. Hän kääntyi islamiin ja meni Egyptin armeijaan ja auttoi maata kehittämään armeijaansa eurooppalaiseen malliin. Hänellä on vielä jälkeläisia Egyptissä. Luokka:Ranskalaiset sotilaat Luokka:Egyptiläiset henkilöt Luokka:Paššat Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1860 kuolleet
Seimi

Seimi on hevosen ruokinnassa tallissa käytettävä astia, joka yleensä sijaitsee hevosen pilttuun etuosassa. Menneinä aikoina se saattoi olla yhdestä puusta koverrettu. Seimi voi olla tehty myös esimerkiksi laudasta tai lankusta laatikon tai ruuhen muotoiseksi. Seimeen asetetaan hevoselle heiniä, viljaa ynnä muuta syötäväksi. Nykyisin useimmissa talleissa hevoset syövät väkirehunsa seimen sijaan muovisesta ruokinta-astiasta. Korsirehut asetetaan lattialle, mikä mahdollistaa hevoselle luonnollisen syömisasennon, tai heinäverkkoon tai seinälle kiinnitettyyn metalliseen heinähäkkiin. ==Seimi kulttuurissa== Raamatun jouluevankeliumissa vastasyntynyt Jeesus asetettiin seimeen makaamaan, kun hänen vanhemmillaan ei ollut sijaa majatalossa. Muistona tästä jouluun liittyviin joulukoristeisiin kuuluu monissa kristinuskoa tunnustavissa maissa erilaisia jouluseimiasetelmia. ==Katso myös== * Kaukalo Luokka:Hevostalous Luokka:Astiat
Kultamaan tarinoita

Kultamaan tarinoita on Edu Kettusen vuonna 1992 julkaistu albumi. Kettunen on myös säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kaikki kappaleet. Albumin tunnetuin kappale lienee ”69-Scania”. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Edu Kettunen – laulut, kitarat, lyömäsoittimet * Jarmo Nikku – kitarat, mandoliini * Muta Manninen – kitarat * Matti Maijanen – basso, kitara * Anssi Nykänen – rummut, lyömäsoittimet, tablat * Timo Bratskin – koskettimet * Harri Rantanen – basso, huuliharppu * Markku Johansson – trumpetti * Mongo Aaltonen – congat * Kim Lönnholm – stemmat * Dan Tigerstedt – hyvin matalat äänet === Tuotanto === * Edu Kettunen – tuottaja * Dan Tigerstedt – äänittäjä * Lissu Kettunen – kansikuva == Lähteet == * CD-levy Sonet 517.466-2 == Aiheesta muualla == * Kultamaan tarinoita discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:Edu Kettusen albumit Luokka:Edu Kettusen tuottamat albumit
Makkabilaiskirjat

Makkabilaiskirjoihin (aiemmin Makkabealaiskirjoihin) kuuluu joukko deuterokanonisia eli Vanhan testamentin apokryfikirjoja, jotka on nimetty seleukideja vastaan kapinoideiden makkabealaisten mukaan: * Ensimmäinen makkabilaiskirja, katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa * Toinen makkabilaiskirja, katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa * Kolmas makkabilaiskirja, ortodoksisessa Raamatussa * Neljäs makkabilaiskirja, ortodoksisessa Raamatussa Luokka:Deuterokanoniset kirjat
Hämeen Yhteistyö

Hämeen Yhteistyö (HY) oli Suomen kansan demokraattisen liiton (SKDL) Pohjois- Hämeen piirin Tampereella ilmestynyt äänenkannattaja. Vuosina 1946–1947 lehti ilmestyi nimellä Hämeen-Satakunnan Yhteistyö. 1990-luvun alussa Hämeen Yhteistyö ajautui konkurssiin ja sen viimeinen numero ilmestyi 22. lokakuuta 1992.Hämeen Yhteistyö Kansan Arkisto Lehteä julkaisi aluksi 14. huhtikuuta 1945 perustettu Hämeen ja Satakunnan Kustannus Oy Yhteistyö, mutta jo vuoden päästä yhtiö vaihtui Kustannusosakeyhtiö Sanan Tieksi. HY:tä painettiin 1940- ja 1950-luvuilla mm. Helsingissä ja Porissa, kunnes Sanan Tien uusi kirjapaino valmistui Tampereelle 1956. HY ilmestyi kolmesti viikossa (1946-1956), neljästi viikossa (1956-?) ja lähes koko 1960-luvun kuudesti viikossa. Lehden levikki oli 1960-luvulle siirryttäessä noin 10 000.Tiina Aisla: Hämeen Yhteistyö Koskesta voimaa -sivusto Vuonna 1971 Hämeen Yhteistyö nousi valtakunnallisiin otsikoihin, kun lehden toimittajat ryhtyivät työtaisteluun päätoimittaja Väinö Hakalan erottamisen estämiseksi. Lehteä julkaissut Pohjois-Hämeen piiri oli SKDL:n ainoa, jossa Suomen kommunistisen puolueen oppositiolla (ks. taistolaisuus) oli enemmistö ja vuonna 1971 piirin johto päätti korvata Hakalan Rauno Setälällä, joka oli SKDL:n kulttuurisihteeri. Setälä oli myös kohutun kirjan Uusstalinistin uskontunnustus kirjoittaja ja oppositiokommunistien luottomies, joten pääosin SKP:n enemmistöläisistä koostunut toimituskunta meni lakkoon, jolloin HY:n ilmestyminen lakkasi. Pitkähkön selkkauksen jälkeen piirijärjestö jatkoi lehden julkaisemista Setälän alaisuudessa, jolloin siitä tuli SKP:n opposition näkökantoja heijastellut sanomalehti. 1970-luvun loppupuolella SKP:n osapuolet pääsivät sopimukseen yhteistyöstä HY:n julkaisemisessa ja sen uutisointi tasapuolistui. 1990-luvun alussa HY ajautui vakaviin taloudellisiin vaikeuksiin, kun ilmoitustulot vähenivät kolmanneksella, lehtitukia supistettiin ja postin jakelumaksuja korotettiin. Lehti haettiin konkurssiin lokakuussa 1992. Hämeen Yhteistyö ilmestyi lakkautettaessa kolmesti viikossa. Sillä oli noin 10 000 lukijaa ja 4 700 tilaajaa. Lehtiyhtiön suurin omistaja oli Pirkanmaan Vasemmistoliitto. Suurimpia velkojia olivat Kansa ja STS.Hämeen Yhteistyö nostaa osakepääomaa tappion verran Helsingin Sanomat 12.5.1992Hämeen Yhteistyö -lehti haki itsensä konkurssiin Helsingin Sanomat 27.10.1992 HY:n seuraajaksi perustettiin loppuvuonna 1992 Pirkanmaan Yhteistyö.Pirkanmaalle uusi vasemmistolehti Helsingin Sanomat 17.12.1992 Uusi lehti ilmestyi noin kerran viikossa vuoteen 1995 asti. ==Päätoimittajat== Arvi Laakso 1946-1963 Keijo Savolainen 1963-1968 Väinö Hakala 1968-1971 (vt.) Rauno Setälä 1971-1975 Taisto Harra 1975-1981 Ilkka Lappalainen 1981-1985 Riitta Lavikka 1985 Pekka Lehtonen 1986-1988 Pekka Puttonen 1988-1992 Reijo Kahelin 1992 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kustannusosakeyhtiö Sanan Tie (Pörssitiedon yhtiöesitys) Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kansandemokraattiset lehdet Luokka:Taistolaisuus Luokka:Tampereen media
Jouluevankeliumi

thumb|250px|Mikael Toppeliuksen maalaus Kempeleen vanhassa kirkossa. Jouluevankeliumiksi sanotaan Raamatun Luukkaan evankeliumin toisen luvun alku­osaa (jakeet 1–20). Siinä kerrotaan Jeesuksen syntymästä, enkelien ilmoituksesta paimenille Kristuksen syntymästä, paimenten vierailusta Jeesuksen seimen äärellä sekä paimenten levittämästä ilosanomasta, mitä enkelit olivat heille kertoneet tästä lapsesta. Kyseinen evankeliumiteksti luetaan Suomen ev. lut. kirkon evankeliumikirjan mukaan jouluna, jouluyön jumalanpalveluksessa (jakeet 1–14) sekä jouluaamun jumalanpalveluksessa (jakeet 1–20). Sen pohjalta tehdään jouluseimiasetelma. Jouluseimi-perinne elää voimakkaana Italiassa ja on levinnyt sieltä esimerkiksi Espanjaan ja muihin Etelä-Euroopan maihin ja viimeisten vuosien aikana myös Pohjois- Eurooppaan. Seimiasetelmien tekemisestä syntyi jo 1700-luvulla taidemuoto. == Katso myös == * Jeesuksen syntymäkertomukset == Aiheesta muualla == * Jouluevankeliumi nykysuomeksi ja eri murteilla * Jouluevankeliumi Mikael Agricolan kääntämänä vuodelta 1548 * Jouluevankeliumi vuodelta 1642 * Raamattu.uskonkirjat.net: Luuk. 2 – Jouluevankeliumi kolmena eri raamatunkäännöksenä Luokka:Jumalanpalvelustekstit Luokka:Uskonnollinen joulu Luokka:Uuden testamentin sisältö
Ftaalianhydridi

Ftaalianhydridi on orgaaninen yhdiste (ftaalihapon anhydridi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan valkoista, kiiltävää kiteistä ainetta, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C8H4O3 ja rakennekaava C6H4(CO)2O. Ftaalianhydridistä käytetään myös nimityksiä ftaalihappoanhydridi, 1,2-bentseenidikarboksyylihappoanhydridi ja 1,3-isobentsofuraanidioni. Ftaalianhydridin moolimassa on 148,1 g/mol, sulamispiste 131 °C, kiehumispiste 284 °C (sublimoituu), suhteellinen tiheys 1,53 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 152 °C c.c., itsesyttymislämpötila 570 °C ja CAS-numero 85-44-9. Ftaalianhydridi liukenee hitaasti veteen. Ftaalianhydridi hajoaa joutuessaan kosketuksiin kuuman veden (H2O) kanssa, jolloin muodostuu ftaalihappoa (C8H6O4). Ftaalianhydridi voi räjähtää kuumennettaessa sitä kupari(II)oksidin (CuO) ja natriumnitriitin (NaNO2) kanssa. Ftaalianhydridia valmistetaan hapettamalla o-ksyleeniä tai naftaleenia hapen avulla divanadiinipentoksidikatalyytin läsnä ollessa 340-390°C:n lämpötilassa. Ftaalianhydridiä käytetään muovinpehmentimien, polyesterihartsien, väriaineiden ja maatalouskemikaalien valmistamiseen.Chang-Man Park & Richard J. Sheehan: "Phthalic Acids and Other Benzenepolycarboxylic Acids", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000.Peter M. Lorz, Friedrich K. Towae, Walter Enke, Rudolf Jäckh, Naresh Bhargava & Wolfgang Hillesheim: "Phthalic Acid and Derivatives", teoksessa Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. : == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Lyhytaikainen altistuminen ftaalianhydridille ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja hengitysteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *OVA-ohje: Ftaalihappoanhydridi *Inchem: Phthalic anhydride CAS N°: 85-44-9 (pdf) *ChemSpider: Phthalic anhydride Luokka:Anhydridit
Leikkiauto

Leikkiauto on oikeaa autoa eriasteisella tarkkuudella jäljittelevä leikkikalu. Leikkiautoissa voi olla sitä liikuttava mekanismi, esimerkiksi vieteri, vauhtipyörä tai sähkömoottori. On myös olemassa sähkö- tai polttomoottorilla liikkuvia radio-ohjattavia autoja. Pienoismalliautot muistuttavat esikuvaansa mahdollisimman tarkasti, eikä niitä yleensä ole tarkoitettu varsinaisiksi leikkikaluiksi. Ensimmäiset leikkiautot ilmestyivät pikkupoikien leikkeihin melkein heti oikeiden autojen jälkeen. Nämä olivat yleensä puusta itse valmistettuja. Myös sen ajan käsityöläiset valmistivat hienoja leikkiautoja käyttäen metallia materiaalina. Leikkiautoja alettiin valmistaa myös teollisesti sarjatyönä muun muassa pellistä ja niitä myös varustettiin vieterimoottoreilla. Nykyisin leikkiautoharrastus on suuressa suosiossa autoharrastajien ja -rakentajien keskuudessa. Niitä tuunataan ja maalataan ja niille järjestetään omia näyttelyitä. Lapsille valmistetaan nykyisin myös istuttavia sähkömoottorilla toimivia pienoisautoja. Aikaisempina vuosikymmeninä suuressa suosiossa olivat myös polku- ja mäkiautot. Vanhat pikkuautot ovat myös keräilytavaraa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Leikkikalut
Joulupukin Kuuma linja

Joulupukin kuuma linja on suomalainen Ylen jouluaattoisin esittämä televisio- ohjelma. Ensimmäinen ohjelma esitettiin jouluaattona 1991. Vuosina 1991–1994 ohjelma lähetettiin osana Joulupaketti-nimistä ohjelmakokonaisuutta. Ohjelmaa lähetettiin Yle TV1-kanavalla vuosina 1991–2000. Vuodesta 2001 lähtien ohjelmaa on esitetty Yle TV2-kanavalla. Lapset voivat soittaa ohjelmaan puhelimitse Joulupukille ja keskustella hänen kanssaan. Ohjelmaan voi myös lähettää sähköpostitse tai Internetin kautta jouluterveisiä, joita luetaan ohjelman aikana. Alkuaikoina ohjelmassa luettiin myös katsojien lähettämiä fakseja. Yle TV1 aikoina ohjelma kesti 6 tuntia, mutta siirtyessään TV2:lle sen kesto on ollut 4 tuntia. Puheluiden välissä esitetään jouluaiheisia lastenohjelmia. Nykyvuosina perinteisesti ohjelman lopuksi on esitetty Lumiukko -piirroselokuva. Ohjelmaan soittavien lasten lauluesityksiä säestää flyygelillä Vilkku-tonttu (Vilhelmiina Luokkanen o.s. Heikkonen). Ohjelma kuvataan suorana Ylen studioilla Tampereella. TV1:n lähettäessä ohjelmaa se kuvattiin Helsingin Pasilassa. ==Joulupukkien esittäjät== * Kosti Kotiranta: 1991–2005, 2007–2011 * Jukka Nurminen: 2006Sanomalehti Kalevan PeTo -liitteessä oleva artikkeli 21.12.2006 * Auvo Vihro: 2012– Joulupukkia esitti vuosina 1991–2005 ja 2007–2011 Kosti Kotiranta. Vuonna 2006 joulupukkia esitti Jukka Nurminen, koska Kotiranta oli estynyt esittämään joulupukkia saamansa aivoinfarktin ja epilepsiakohtauksen vuoksi. Vuodesta 2012 lähtien joulupukkia on esittänyt Auvo Vihro. Kosti Kotirannan esittämä joulupukki esiintyi myös vuonna 2004 televisiosarjassa Kotikatu ja Arto Nybergin keskusteluohjelmassa. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset lastenohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset televisiosarjat Luokka:2010-luvun suomalaiset lastenohjelmat Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Suomalaiset jouluohjelmat Luokka:Joulupukki Suomessa Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Ust-Janskin ulus

Ust-Janskin ulus tai Ust-Janskin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Janan alajuoksun ympärillä Laptevinmeren rannikolla Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Se rajoittuu idässä Allaihan ja Abyin uluseihin sekä etelässä Moman, lounaassa Verhojanskin ja lännessä Bulunin uluseihin (piireihin). Ust-Janskin piirin pinta-ala on 120 300 km². == Väestö == Vuonna 2002 piirissä oli 10 009 asukasta. Tuolloin väestöstä asui kaupunkikunnissa (taajamissa) 5 948 ja maalaiskunnissa 4 061\. Naisia oli 48,1 prosenttia väestöstä. Väestö saa elantonsa kullanlouhinnasta, poronhoidosta, kalastuksesta ja turkiskaupasta. Asukasluvun kehitys: * 31 100 (1995) * 10 009 (2002) * 8 262 (2010) == Kuntajako == Ust-Janskin ulusin hallinnollinen keskus on Deputatskin taajama. Piiriin kuuluu lisäksi kaksi muuta taajamaa (kaupunkikuntaa) sekä seitsemän maalaiskuntaa, kansallista naslegia.Перечень населенных пунктов, входящих в состав сельских и и городских поселений Республики Саха (Якутия) (sivun lopussa) *Deputatski (taajama) *Nižnejansk (taajama) *Ust-Kuiga (taajama) *Jukagirin kansallinen nasleg () - keskuskylä Jukagir *Kazatšjen kansallinen nasleg (Xahaatšyja) - Kazatšje *Omoloin kansallinen nasleg (Omoloj) - Haiyr *Siljannjahin kansallinen nasleg (Sileenneex) -Saiylyk *Tumatin kansallinen nasleg (Tumat) - Tumat *Ujandin kansallinen nasleg (Ujaandjy) - Ujandi *Ust-Janskin kansallinen nasleg (Usujaana) - Ust-Jansk Piirin alueella sijaitsi aiemmin myös Vlasovon taajama. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Piirin kartta *Piirin sivut Sahan tasavallan portaalissa *
Mirfak

Mirfak (Alfa Persei, Algenib, α Persei, α Per) on Perseuksen tähtikuvion päätähti ja sijaitsee Melotte 20 -tähtijoukossa. Mirfak on keltainen jättiläinen. Luokka:F-spektriluokan tähdet Luokka:Ylijättiläistähdet
Työhevonen

thumb|250px|Parivaljakko metsätöissä Työhevonen on hevostyyppi, joka soveltuu erilaisiin työtehtäviin, kuten kuormien vetämiseen ja peltotöihin. Työhevosella on oltava voimaa, ja sen täytyy kestää fyysistä rasitusta myös vaihtelevissa sääoloissa. Lisäksi sillä on oltava rauhallinen ja oppivainen luonne. Tyypillinen työhevonen on raskasrakenteinen kylmäverinen. Tällaisia rotuja ovat esimerkiksi perchenhevonen ja maailman suurin hevosrotu shirehevonen. Useiden työhevosrotujen kohdalla on jalostuksessa painotettu juuri hevosen kokoa, eikä näiden hevosten juoksukestävyys ole kovinkaan hyvä. Nykyisin, kun työhevosten tarve on vähentynyt, monia rotuja on ryhdytty jalostamaan kevyemmiksi. Suomenhevosen jalostuksessa on kuitenkin huomioitu hevosen kävelynopeus jo silloin, kun kaikki maatilojen työt tehtiin vielä hevosvoimin. Välimatkat olivat pitkiä, minkä vuoksi oli tärkeää, että hevonen veti tyhjän reen ripeästi tukkimetsään sen lisäksi, että jaksoi vetää raskaan kuorman sieltä pois. Kantakirjauskokeessa työhevossuunnalle tarjottavan suomenhevosen on vedettävä kärryillä 500 kg:n kuormaa kilometrin matka alle 10 minuutissa. ==Hevosen työt== Hevonen oli ennen koneellistumista useimpien maatalojen ainoa voimanlähde. Sen avulla muokattiin maa, niitettiin, haravoitiin, ajettiin heiniä, kuljetettiin tavaroita, vedettiin metsästä puut ja käytiin kirkossa. Hevosella saatettiin kulkea pitkiäkin, jopa 10–20 kilometrin matkoja. Jotta hevosta voidaan käyttää erilaisiin töihin, täytyy sitä kouluttaa. Vähitellen hevonen oppii tietyt tehtävät niin hyvin, ettei "hevosmiehen" tarvitse kuin vähän vihjata hevoselle, niin se tietää mennä oikeaan paikkaan oikealla tavalla. Esimerkkinä voidaan ottaa maan kääntäminen auralla, jolloin hevonen oppii menemään lähes itsestään oikeaa uraa pellolla. Hevonen oppii myös kulkemaan hitaasti tai nopeasti tarpeen mukaan. ==Kirjallisuutta== *Laitamäki, Johanna: Työhevosen merkityksen muutos Suomessa, teoksessa Laari 2009, Suomen maatalousmuseon vuosikirja, s. 33–53. Jyväskylä 2011. ISSN 1796-3990. Luokka:Hevostyypit
Microsoft TechNet

Microsoft TechNet on Microsoft Oy:n kehittäjä- ja alustayksikkö. Se tarjoaa uutisia, koulutusta, tuotetietoutta sekä hyötyohjelmia. Palvelu on suunnattu ohjelmistokehittäjille ja järjestelmäasiantuntijoille. TechNet -kirjastosta löytyy huomattava määrä yksityiskohtaista tietoa Microsoftin tuotteista kuten käyttöjärjestelmistä, tietokannoista, sovelluksista ja infrastruktuureista. TechNet sisältää myös ongelmanratkaisuosion, josta voi löytää ratkaisuja useisiin Windows -käyttöjärjestelmien ja tuotteiden ongelmatilanteisiin. Sysinternals on yritys, joka yhdistettiin TechNettiin jokin aika sitten, jotta pienien hyötyohjelmien tarjontaa voitiin laajentaa. == Aiheesta muualla == * Microsoft TechNet:n kotisivu * Microsoft TechNet kirjasto Luokka:Microsoft
Gene Sharp

Gene Sharp (21. tammikuuta 1928 North Baltimore, Ohio, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2018 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja kirjailija, joka tutki väkivallatonta vastarintaa ja edisti sen käyttöä. Hän perusti vuonna 1983 Albert Einstein -instituutin. Hänelle myönnettiin Right Livelihood -palkinto väkivallattomuuden edistämisestä vuonna 2012. Sharpista tuli 1990-luvulla väkivallattoman vallankumouksen tiennäyttäjä. Hänen teesinsä on, että diktatuurit pysyvät pystyssä vain siksi, että diktatuurissa elävät ihmiset ovat apaattisia ja pelkäävät. Hän vastusti väkivallan käyttöä diktatuurista vapautumiseksi paitsi moraalisista syistä, etenkin siksi, että väkivalta on tehotonta, sillä sortajalla on yleensä aina ylivoima. Sharpin pamfletissa From Dictatorship to Democracy on paljon kopioitu liite, jossa luetellaan 198 autoritaarisen hallinnon vastustamisessa käyttökelpoista väkivallatonta taktiikkaa, kuten puheet, mielenosoitukset, julkilausumat, adressit. Teos ilmestyi alun perin 1994 oppaaksi Burman demokratia-aktivisteille. Listaa on sittemmin levitetty eri maissa ja sovellettu tietoisesti ja tietämättä esimerkiksi arabikevään aikana 2011. Sen jälkeen The New York Timesissa oli hänestä kaksi juttua, joissa hänen sanottiin vaikuttaneen useisiin tapahtumiin eri puolilla maailmaa, mutta myös syytettiin – aiheettomasti – yhteyksistä CIA:han. == Suomennetut teokset == * == Lähteet == == Dokumenttielokuva == * Ruaridh Arrow: How to Start a Revolution. Skotlanti, 2011. 85 min. ==Aiheesta muualla== * Albert Einstein -instituutin kotisivut * Gene Sharp: A Biographical Profile * Interview with New Internationalist * Interview with Peace Magazine Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Right Livelihood -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Isak Saba

Isak Mikal (Mikkel) Saba (15. marraskuuta 1875 Uuniemi – 1. kesäkuuta 1921) oli norjalainen saamelainen opettaja ja poliitikko. Saba keräsi saamelaisten kansanperinnettä ja kertomuksia. Hän oli Ruijan työväenpuolueen edustaja Norjan suurkäräjillä vuosina 1906-1912\. Vuodesta 1916 hän toimi opettajana Vuoreijassa. Saba on ehkä kuuluisin siitä, että hän on sanoittanut saamelaisten kansallislaulun, Sámi soga lávlla eli Saamen suvun laulu. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet Luokka:Norjalaiset saamelaispoliitikot Luokka:Saamelaiset opettajat
Microsoft Developer Network

Microsoft Developer Network (lyh. MSDN) on osasto Microsoftilla ohjelmiston kehittäjille, tuottajille, tutkijoille sekä testaajille. Osaston tehtävänä on myös ylläpitää suhteita muiden yritysten ohjelmistokehitysosastoihin. == Aiheesta muualla == *MSDN Home page *MSDN Official Forums *MSDN Events *MSDN Beta search *MSDN Blogs *MSDN Magazine *MSDN Wiki beta Luokka:Microsoft
Suomen Varjoliitokerho

Suomen Varjoliitokerho ry on Suomen ensimmäinen pelkästään varjoliitoon keskittyvistä kerhoista. Se on perustettu vuonna 1991 ja aktiivisia lentäjiä kerhossa on noin 15. Kerho harjoittaa toimintaa kesäisin pääasiassa Joensuun ja Kiteen lentokentillä sekä talvella Pyhäselän jäällä. Rinnelentoa harrastetaan länsituulella Mustavaaralla sekä talvisin itätuulella Kolilla. == Aiheesta muualla == * Suomen varjoliitokerho Luokka:Suomalaiset ilmailukerhot
Beta Ursae Minoris

Beta Ursae Minoris (β UMi / β Ursae Minoris) eli Kochab on Pienen karhun () tähdistön toiseksi kirkkain tähti. Sen näennäinen magnitudi on 2,1 ja se sijaitsee 16 asteen päässä Pohjantähdestä. Kochab on oranssi jättiläinen ja on 110 valovuoden etäisyydellä Maasta. Se on 130 kertaa Aurinkoa kirkkaampi ja sen pintalämpötila on noin neljätuhatta kelviniä. Sekä Kochab että sen naapuri Pherkad näkyvät paljain silmin. Aikavälillä 1500 eaa. – 500 jaa. nämä olivat Maan pohjoinen kaksoisnapatähti. Kumpikaan niistä ei kuitenkaan ollut yhtä tarkasti pohjoisessa kuin Pohjantähti nykyisin. Kochabia ja Pherkadia edeltävä napatähti on Thuban ja seuraava Pohjantähti. Napatähtien vaihtuminen johtuu Maan prekessio­liikkeestä. Kochab-nimen alkuperää ei tunneta. Se on joskus liitetty heprean kielen tähteä tarkoittavaan sanaan. Nimi Kochab voi olla peräisin myös arabian kielen sanasta كب (al-kawkab), joka tarkoittaa tähteä. Luokka:K-spektriluokan jättiläiset
Viron filharmoninen kamarikuoro

Viron filharmoninen kamarikuoro eli Eesti Filharmoonia Kammerkoor (EFK) (engl. Estonian Philharmonic Chamber Choir) perustettiin vuonna 1981. Se on yksi maailman arvostetuimmista ja tunnetuimmista kuoroista. Kuoron perustaja Tõnu Kaljuste toimi sen taiteellisena johtajana ja ykkösjohtajana 20 vuotta. Vuosina 2001–2007 kuoron taiteellisena johtajana toimi brittiläinen Paul Hillier, vuosina 2008–2013 Daniel Reuss (s. 1961) ja vuodesta 2014 Kaspars Putniņš. Elokuussa 2021 johtajaksi palaa Tõnu Kaljaste. Kuoron ohjelmistoon kuuluu musiikkia gregoriaanisesta kirkkolaulusta nykypäivään ja orkesterisäestyksellisistä teoksista a cappella -sävellyksiin. Viron filharmoninen kamarikuoro on levyttänyt muun muassa virolaisten säveltäjien Arvo Pärtin ja Veljo Tormiksen kuoromusiikkia. Kuoro tekee säännöllisiä konserttimatkoja ulkomaille ja on esiintynyt toistamiseen arvostetuissa musiikkitapahtumissa kuten BBC Proms -festivaalilla Lontoossa kesällä 2005 ja syksyllä 2007, Salzburg Festspiele- ja Edinburghin festivaaleilla (2008). Vuosittain esiintymisiä kertyy 60–70. Kuoro on voittanut arvostetun Grammy- palkinnon v. 2006 sarjassa Paras kuorolevy (”Da Pacem”, Harmonia Mundi USA). Suomessa kuoro on vieraillut toistamiseen Siuntiossa Lux Musicae -festivaalilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuoron kotisivut * Daniel Reuss * Tõnu Kaljuste Luokka:Kuorot Luokka:Virolaiset yhtyeet