EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Piece Of Jeans

Piece Of Jeans on suomalainen tekstiilien kierrätykseen erikoistunut yritys. Se valmistaa farkkuja, farkkukasseja ja muita farkkutuotteita kierrättämällä farkkujätteitä kuten rikkinäisiä farkkuja. Yrityksen perustaja on arkkitehti Moona Kansanen. Yrityksen perustamisen aikaan ekologiset ja vastuulliset valinnat ja tilkkudesign olivat muodissa. Yrityksen perustaja voitti ideallaan yrittäjyyskilpailun syksyllä 2019. Piece Of Jeansin käyttämä tilkkudesign on mallisuojattu koko Euroopan alueella Euroopan unionin teollisuusoikeuksien virastossa. == Historia ja saavutukset == Piece Of Jeans Oy (Y:3134446-3) on perustettu kesäkuussa 2020. Toiminta sai kuitenkin alkunsa Moona Kansasen pyörittäessään yritystään toiminimellä jo tammikuusta 2019 lähtien. Moona Kansanen on koulutukseltaan arkkitehti. Kansanen opiskeli Tampereen Yliopistossa arkkitehdiksi vajaassa viidessä vuodessa, työskenteli samaan aikaan osa-aikaisesti arkkitehtitoimistossa ja pyöritti kasvavaa startup -liiketoimintaansa. Kansanen opiskelee myös liiketoiminnan erikoisammattitutkintoa ja valmistuu tutkintoon syksyllä 2021. Opiskeluaikoinaan Kansanen osallistui TEK:n ja Ekonomien järjestämään Unikorni-yrittäjyyskilpailuun Piece Of Jeans -ideallaan. Kansanen voitti kilpailun vuoden 2019 marraskuussa. == Piece Of Jeans mediassa == Kansasen yrittäjyyskilpailun voitto herätti median huomion. Yrittäjyyskilpailun järjestäjät TEK ja Ekonomit kirjoittivat Unikornikilpailusta, mutta myös monet Suomessa isosti vaikuttavat mediat kiinnostuivat kirjoittamaan Piece Of Jeansin tarinaa. Paikalliset mediat Pirkanmaalla, kuten YLE Tampere ja Aamulehti kirjoittivat verkkosivuillaan Piece Of Jeansista ja Kansasesta yrittäjänä. Pirkanmaan Yrittäjien verkkolehdessä kirjoitettiin Kansasen verkostoitumisesta. Piece Of Jeansin käsittelemät teemat kiertotalouden ympärillä nostivat Piece Of Jeansin myös laajemmin mediaan kiertotaloudesta ja uusiokäytöstä kirjoittavien lehtien joukkoon. Työelämä- ja yrittäjälähtöisiä artikkeleita Piece Of Jeansista kirjoitettiin myös Ilta Sanomiin ja Iltalehteen. Kansanen oli maaliskuussa 2021 MTV:n livelähetyksessä, ohjelmassa Viiden jälkeen puhumassa yleisesti tekstiilijätteestä ja tekstiilijätteen uusiokäytöstä. == Yhteistyö Lounais-Suomen jätehuollon kanssa == Piece Of Jeans on mukana Lounais-Suomen jätehuollon keväällä 2021 lanseeratussa KAMU- keräyskokeilussa, jossa kuluttajien poistotekstiilit on tarkoitus saada kustannustehokkaasti kiertoon. Keräystoiminta laajenee mahdollisesti myöhemmin koko Suomeen. Keräys toteutetaan sisätiloissa, etteivät tekstiilit pilaantuisi. == Lähteet == Luokka:Tekstiiliteollisuus Luokka:Kierrätys Luokka:Suomalaiset yritykset Luokka:Tamperelaiset yritykset
Aberfan

Aberfan () on kylä Etelä-Walesissä Taffjoen laaksossa kuusi kilometriä Merthyr Tydfilin kaupungin eteläpuolella. Vuonna 1966 siellä tapahtui Aberfanin onnettomuus, jossa hiilikaivoksen jätekasa vyöryi alakoulun ja noin 20 talon ylitse tappaen 144 ihmistä, joista 116 oli lapsia. Aberfaniin perustettiin hiilikaivos vuonna 1869, jolloin kylässä oli kaksi taloa ja majatalo. Vuodesta 1947 kaivos oli ollut valtio-omisteisen National Coal Boardin hallinnoima. 21. lokakuuta 1966 yksi kaivoksen jätekasoista vyöryi kylään tappaen 144 ihmistä, joista suurin osa oli paikallisen Pantglasin alakoulun oppilaita. Onnettomuuden jälkeen kuningatar Elisabet II ja prinssi Philip vierailivat Aberfanissa 29. lokakuuta 1966. Merthyrin pormestari perusti rahaston kyläläisten tukemiseksi; sen loppusummaksi kertyi noin 1 750 000 puntaa (nykyrahassa noin 37,5 miljoonaa euroa). Aberfanissa sijaitsi vuonna 1876 rakennettu ja vuonna 1885 uudelleenrakennettu Walesin itsenäisen unionin kappeli, joka toimi vuoden 1966 onnettomuuden jälkeen tilapäisenä ruumishuoneena. Kappeli purettiin vuonna 1967 ja sen tilalle rakennettiin vuonna 1970 uusi kappeli, joka kuitenkin suljettiin vuonna 2007. Aberfanin kalvinistis–metodistinen kappeli rakennettiin vuonna 1876. Se suljettiin huonokuntoisena vuonna 2012 ja tarjottiin myytäväksi 22 000 punnalla. Aberfan sijaitsee Walesin halki Cardiffista Llandudnoon kulkevan A470-valtatien varrella. Lähin rautatieasema on Merthyr Valen rautatieasema viereisessä Merthyr Valen kylässä. Kylässä sijaitsee nykyään kaksi koulua: Ynysowen Primary School sekä kymrinkielinen Ysgol Gynradd Gymraeg Rhyd y Grug. == Katso myös == * Aberfanin onnettomuus == Lähteet == Luokka:Walesin kylät
Lootustemppeli

Lootustemppeli on Delhissä, Intiassa sijaitseva bahai-uskon temppeli, joka vihittiin käyttöön joulukuussa 1986. Sen kukkamaisesta muodosta on tullut merkittävä nähtävyys kaupungissa. Kuten kaikki bahai-temppelit, myös Lootustemppeli on avoin kaikille uskonnosta tai muista ominaisuuksista riippumatta. Shoghi Effendin mukaan bahai-temppeli on bahai-uskon ”hiljainen opettaja”. Rakennus koostuu 27 vapaasti seisovasta marmoripäällysteisestä ”terälehdestä”, jotka on järjestetty kolmeen klusteriin muodostamaan yhdeksän sivua, ja yhdeksän ovea avautuu keskushalliin, jonka korkeus on hieman yli 34 metriä ja jonka tilavuus on 2 500 ihmistä. Lootustemppeli on voittanut lukuisia arkkitehtonisia palkintoja ja se on ollut esillä monissa sanoma- ja aikakauslehdissä. Vuoden 2001 CNN:n raportissa viitattiin siihen maailman eniten vierailtuna rakennuksena. == Galleria == Tiedosto:Lovely Lotus temple.jpg|Yksi Lootustemppeliä ympäröivistä yhdeksästä lammesta. Tiedosto:Lotus Temple, New Delhi.jpg|Lootustemppelin puutarhaa. Tiedosto:Lotus-Temple-Information-Centre.JPG|Lootustemppelin infopiste. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Delhin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Uskonnolliset rakennukset Intiassa Luokka:Bahai Luokka:New Delhi
Bardin kieli

Bardi on nyulnyulaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Australiassa, Länsi-Australian osavaltiossa. Se lasketaan kuolevaksi kieleksi.. Vuoden 2016 väestölaskennan mukaan kielellä oli 321 puhujaa. Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Nasaali m n ɳ ŋ Klusiili p t ʈ c k Tremulantti r ɻ Lateraali l ɭ ʎ Approksimantti w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Avoin a o Lähde: == Lähteet == Luokka:Australian kielet Luokka:Nyulnyulaiset kielet
Johannes Hjelmman

Johannes Vilhelm Hjelmman (30. syyskuuta 1861 Iisalmi – 27. heinäkuuta 1940 Pori) oli suomalainen lääkäri ja professori.Biografia-sampo: Johannes Hjelmman Viitattu 19.8.2021.Kuka kukin oli Viitattu 19.8.2021. ==Henkilöhistoria== Hjelmmanin vanhemmat olivat laamanni Fredrik Wilhelm Hjelmman ja Sophie Lovisa Grenman ja puolisot vuodesta 1895 Ella Rohde (ero 1925) ja vuodesta 1925 Gerda Edith Skogberg. Senaattori Fredrik Werner Hjelmman oli hänen veljensä. Johannes Hjelmman tuli ylioppilaaksi 1880 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1883 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1889, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1890. Hjelmman oli Helsingin yliopiston iho- ja sukupuolitautiopin dosentti 1891–1900 ja ylimääräinen professori 1900–1901 sekä Porin yleisen sairaalan lääkäri 1893–1926. Hjelmman ei käytännössä hoitanut professorin virkaansa, johon hän oli jo aiemmin pyrkinyt, mutta ei tullut valituksi, sillä hän erosi siitä lähes välittömästi nimittämisensä jälkeen. Hjelmman oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1901–1913, toimien valtuuston puheenjohtajana 1905–1907 ja 1911–1913. ==Julkaisuja== * Studier öfver amyloidnjurens etiologi och symptomatologi, 1890 (väitöskirja) * Om hjärnsyfilis, dess frekvens, kronologi, etiologi och prognos, 1892 * Tietoja ja ohjeita kuppatautia sairastaville, 1906 (myös ruotsiksi) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Porin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Riutta-ahven

Riutta-ahven (Symphysanodon typus) on riutta-ahveniin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Indopasifiselta merialueelta. ==Koko ja ulkonäkö== Riutta-ahven voi kasvaa suurimmillaan noin 17 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan hoikka ja virtaviivainen. Kalan silmät ovat suuret. Selkäevä on pitkä ja pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Pyrstöevän puoliskot ovat pidentyneet. Riutta-ahven on väriltään selästään kirkkaan ruusunpunainen tai oranssinpunainen, kyljet ovat keltaiset ja vatsa hopeinen. Selkäevän väri on keltainen ja muut evät ovat punaisia. ==Levinneisyys ja elintavat== Riutta-ahventa tavataan Intiasta Japaniin ja Havaijille asti. Se elää riutoilla lähellä pohjaa aina 440 metrin syvyyteen asti. Riutta-ahvenen ravintoa on plankton. ==Lähteet== Luokka:Percoidei
The Ladder (Yesin Albumi)

The Ladder on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen kahdeksastoista studioalbumi, joka julkaistiin 20. syyskuuta 1999. == Kappaleet == # # # # 1:31 # # # # # # # ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Yesin albumit
Heaven & Earth

Heaven & Earth on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen kahdeskymmenesensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. heinäkuuta 2014. == Kappaleet == # # # # # # # # ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Yesin albumit
José Régio

José Régio, oikea nimi José Maria dos Reis Pereira (1901 Vila do Conde, Portugali – 1969 Vila do Conde, Portugali) oli portugalilainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli Presença-kirjallisuuslehden perustajia ja kuului modernisteihin. Hänen metodinaan on introspektiivisyys, jota hän sovelsi tuotannossaan ensimmäisenä Portugalissa. Hänen monipuoliseen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, novelleja, runoja, näytelmiä ja esseitä. ==Suomennettuja runoja== ;LähdeJosé Régio, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 13.8.2021, viitattu 19.8.2021 Runo suomeksi antologiassa Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1 * Aution kahvilan laulu, suom. Rita Dahl Runoja suomeksi julkaisussa Tuli & Savu: runouslehti 2007: 2 * Musta kiitoslaulu, suom. Rita Dahl, kokoelmasta Poemas de Deus e do Diabo, 1926 * Pamfletti, suom. Rita Dahl, kokoelmasta Biografia, 1929 Runoja suomeksi antologiassa Maailman syrjällä: portugalilaista nykyrunoutta, suom. ja toim. Rita Dahl, Tampere: Palladium Kirjat 2017 ISBN 978-952-7256-00-8 * Hyvästit, kokoelmasta As Encruzilhadas de Deus, 1936 * Musta kiitoslaulu, kokoelmasta Poemas de Deus e do Diabo, 1926 * Omistaa ystäviä tai ei, kokoelmasta A Chaga do Lado, 1954 * Pamfletti, kokoelmasta Biografia, 1929 * Pieni sinfonia, kokoelmasta Mas Deus é grande, 1945 * Rakkauskirje * Sanat ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Portugalilaiset kirjailijat Luokka:Portugalilaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Ishmael Reed

Ishmael Reed (s. 22. helmikuuta 1938 Chattanooga, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen teoksensa ovat kokeellisia, surrealistisia ja parodisia. Parodia kohdistuu valkoiseen länsimaiseen kulttuuriin, varsinkin uskontoon ja luonnontieteisiin, ja afroamerikkalaiseen näennäiselämäkerralliseen romaaniin. ==Suomennettuja runoja== Reedin runojen suomennoksia on julkaistu antologiassa Lännen kieli: valikoima uudempaa amerikkalaista runoutta, toim. Markku Into, Helsinki: Tammi 1993 ISBN 951-31-0086-3 Runot on suomentanut Markku Into.Ishmael Reed, Päivittyvä luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 13.8.2021, viitattu 19.8.2021 * american airlines sutra * jumalan hiljentäminen (the piping down of god) * Ohjeita prinsessalle: timille (Instructions to a princess) * Reidessäni on valas (There's a whale in my thigh) * Synkeät pioneerit: Tanssijalle (The feral pioneers) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ishmael Reed, Poetry Foundation * Conjure; selected poems, 1963-1970. Ishmael Reed. University of Pennsylvania (luettelo teoksen runoista) Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Quest

The Quest on brittiläisen progressiivista rockia soittavan Yes-yhtyeen 22:s studioalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2021. == Kappaleet == === CD 1 === === CD 2 === == Arvostelut == * Imperiumi: 7½/10Levyarvostelu: Yes – The Quest Viitattu 2.1.2022. * Pienemmatpurot.com: Levyarvio: Yes – The Quest (2021) Viitattu 2.1.2022. * Soundi: Levyarvio: Yes ei kikkaile kikkailun ilosta – Progelegenda eksyy välillä myös tonttupolun lallattelemaan Viitattu 2.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Yesin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit
Iwaidjan kieli

Iwaidja on yiwaidjan kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Australiassa. Vuoden 2016 väestölaskennan mukaan kielellä oli 123 puhujaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Vain osia Raamatusta on käännetty iwaidjaksi. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Nasaali m n ɳ ɲ ŋ Klusiili p t ʈ c k Tremulantti r ɽ Lateraali l ɭ Lateraali tremulantti lr ɭɽ Approksimantti w ɻ j ɰ Lähde: === Vokaalit === Etinen Takainen Suppea i u Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Yiwaidjan kielet Luokka:Australian kielet
Öljyvaranto

Öljyvaranto () tarkoittaa toistaiseksi käyttämätöntä osuutta maaöljyn kokonaisvarannoista. Se käsittää sekä jo löydetyt että löytymättömät öljyesiintymät. Löytymättömät varannot jaetaan edelleen hypoteettisiin ja spekulatiivisiin.öljyvaranto. TEPA-termipankki (Energiasanasto; TSK 16, 1989 & Neste - öljystä muoveihin, sanasto-osa; Neste, 1992.) Viitattu 19.8.2021. Raakaöljyn kokonaisvarantoraakaöljyn kokonaisvaranto. TEPA-termipankki. (Energiasanasto; TSK 16, 1989.) Viitattu 19.8.2021. eli lopullinen öljyvaranto () tarkoittaa kaiken maapallon historian aikana syntyneen käyttökelpoisen raakaöljyn määrää. Siihen kuuluvat sekä käyttämättömät että jo käytetyt öljyvarannot.lopullinen öljyvaranto. TEPA-termipankki. (Neste - öljystä muoveihin, sanasto-osa; Neste, 1992.) Viitattu 19.8.2021. Suurin osa öljyvarannoista sijaitsee aavikoilla, arktisella alueella, jokisuistoissa ja mannerlaattojen raja-alueilla. Maaöljy ja -kaasu syntyvät, kun kuolleet mikro- organismit hautautuvat hapettomassa ympäristössä, mikä estää mätänemisen. Suotuisin ympäristö on syntymässä oleva merenpohjan allas, missä vesi on hapetonta ja mannerlaattojen liike hautaa kuolleet eliöt nopeasti. Joet puolestaan tuovat mukanaan sedimenttiä, jossa on paljon orgaanista ainesta; usein se hautautuu juuri merenpohjan altaisiin. Ajan oloon mannerliikunto voi siirtää esiintymät kauas syntyalueiltaan. Se, että suuri osa esiintymistä on kulkeutunut aavikoille ja napa-alueille, on sattumaa. Lähtökohtaisesti orgaanista ainesta on eniten soilla, jokisuistoissa ja muissa elämälle suotuisissa paikoissa.Anderson, Roger N.: Why is oil usually found in deserts and arctic areas? Scientific American, 16.1.2006. Viitattu 12.9.2021. == Tunnetut varannot == Öljy-yhtiö BP arvioi vuonna 2021, että maailman öljyvarannot ovat noin 1,73 biljoonaa barrelia. Lähes 80 prosenttia tunnetuista varannoista sijaitsee öljykartelli OPECin jäsenmaiden alueella. Miltei puolet OPECin varannoista sijaitsee Venezuelassa ja Saudi-Arabiassa, joiden öljyvarannot ovat maailman suurimmat. Uusia varantoja on vuoden 2006 jälkeen löytynyt paljon varsinkin Keski- ja Etelä-Amerikasta, mutta Pohjois- Amerikassa ja Lähi-idässä vanhoja varantoja kulutetaan nopeammin kuin uusia löydetään. BP:n arvion mukaan maailmanlaajuinen öljyvaranto on kuitenkin niin suuri, että 2020-luvun alun tuotantotasoa on mahdollista ylläpitää vielä vuosikymmenien ajan.Chen, James: Oil Reserves. Investopedia, 28.7.2022. Viitattu 5.12.2022. Suurimmat öljyvarannot (BP:n arvio, 2021) — Maa Varannot (miljardia barrelia) 1 303,8 2 297.5 3 168,1 4 157,8 5 145 6 107,8 7 101,5 8 97,8 9 68,8 10 48,4 == Katso myös == * Öljyhuippu == Lähteet == Luokka:Maaöljy
Lyijylasitteet

pienoiskuva|Lyijylasitettu astia riistapiiraalle 1800-luvun Englannista Lyijylasitteet ovat nimensä mukaisesti lyijyä sisältäviä lasitteita, joita käytetään keramiikkaa valmistettaessa. Ne on nykyään suuressa osin korvattu alkali- ja boorilasitteilla lyijyn myrkyllisyyden vuoksi. ==Prosessi== Lyijylasitteita on käytetty etenkin terrakottaesineiden lasittamiseen, sillä se synnyttää kovan, kiiltävän ja vettä läpäisemättömän pinnan huokoiselle saviastialle. Se on ns. matalan polton lasite, joka ei tarvitse kuin n. 800 °C polttolämpötilan. Lyijylasitteessa juoksutteena toimii lyijyoksidi tai lyijysilikaatti. Lyijy alkaa haihtua yli 1000 °C, mutta vaikuttaa edelleen sulamiseen. ==Historia== Lyijylasitteet on tunnettu antiikin ajoista lähtien. Roomalaiset käyttivät niitä öljylamppujen ja juoma-astioiden valmistuksessa. Kiinassa valmistettiin Han-dynastian aikaan vihreäksi lasitettuja hautaesineitä, joissa lyijylasitteeseen lisättiin kuparioksidia värin synnyttämiseksi. Myöhemmin Tang-dynastian aikaan lyijylasitusta käytettiin sancai-esineiden valmistuksessa; niissä oli yleensä kolmea väriä, (kellan)ruskeaa, vihreää ja kermanvalkoista.Vainker, s. 75 Keskiajan Euroopassa lyijylasitusta käytettiin hyvin yleisesti. 1400-luvulla lyijylasitteista kehitettiin Italiassa tinalasite, jota käytettiin majolika- esineiden valmistukseen. Se syrjäytti paljolti lyijylasituksen käytön hienossa keramiikassa. 1800-luvun Englannissa värikkäitä lyijylasitteita käytettiin paljon koriste-esineiden, tarjoiluastioiden ym. valmistuksessa. ==Lähteet== Luokka:Keramiikka
Štš-315

Štš-315 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista A. A. Zdanovin telakalta, missä köli laskettiin 25. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 26. syyskuuta 1936.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Alus siirrettiin touko-kesäkuussa 1937 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jolloin se nimettiin Štš-403:ksi. Se katosi lokakuussa 1943 partiomatkalla Norjan rannikolla. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Štš-316

Štš-316 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista A. A. Zdanovin telakalta, missä köli laskettiin 25. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 27. joulukuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 26. syyskuuta 1936.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Alus siirrettiin touko-kesäkuussa 1937 Neuvostoliiton pohjoiseen laivastoon, jolloin se nimettiin Štš-404:ksi. Se palasi 1948 Itämeren laivastoon. Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen S-404:ksi ja poistettiin alusluettelosta 1957. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Louise Adélaïde Desnos

Louise Adélaïde Desnos tunnettu myös nimellä Louise Desnos syntyjään Robin (25. elokuuta 1807 Pariisi - 9. syyskuuta 1878 Abbeville) oli ranskalainen taidemaalari. Desnos keskittyi tuotannossan muotokuviin ja historiamaalaukseen. https://data.bnf.fr/en/14972836/louise_adelaide_desnos/ == Teoksia == File:Portrait of Louise-Marie-Jeanne Hersent, née Mauduit, by Louise Desnos.jpg|Louise-Marie-Jeanne Hersentin muotokuva, maalattu vuonna 1835. File:Desnos (née Robin) - Pomponne de Bellièvre, Chancelier de France (1529-1607).jpg|Pomponne de Bellièvren muotokuva, maalattu vuonna 1835. File:Louis philippe 1835 par desnos.jpeg|Ludvig Filip I, ranskalaisten kuningas. Maalattu vuonna 1838. File:Louise Adélaïde Desnos, née Robin (1807-1870) - Baron Romeuf.jpg|Jean Louis Romeufin muotokuva maalattu vuonna 1843. File:Lucien Petipa portrait.jpg|Lucien Petipan muotokuva, maalattu vuonna 1849. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.artnet.com/artists/louise-adelaide-desnos/ * http://www.askart.com/artist/Louise_Adelaide_Desnos/11097253/Louise_Adelaide_Desnos.aspx Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1807 syntyneet Luokka: Vuonna 1878 kuolleet
Štš-317

Štš-317 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 29. syyskuuta 1936.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus kuului N. E. Ejhbaumin komentamassa erillisessä koulutusdivisioonassaValkonen 2020 s. 36 Tallinnassa päällikkönään komentajakapteeni A. G. Andronov. Alus lähti 3. heinäkuuta 1941 Tallinnasta Leningradiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Alus jatkoi 27. elokuuta matkaansa Kronstadtiin, mistä se lähti seuraavana päivänä ensimmäiselle sotaretkelleen Tytärsaaren ja Pien-Tytärsaaren väliselle alueelle. Aluksen tehtävänä oli vartioida, ettei Saksan laivasto pystyisi yllättämään satamassa olevaa Neuvostoliiton laivastoa. Hyökkäysuhan mentyä ohi alus palasi 16. lokakuuta Kronstadtiin.Valkonen 2020 s. 58 Alus lähti 2. marraskuuta Kronstadtista ja saapui seuraavana päivänä Suursaaren edustalle, missä se laskeutui pohjaan odottamaan saattajakseen Hankoon matkaavaa saattuetta. Saattueen saapuessa muutamaa tuntia myöhemmin sukellusvene nousi pintaan, jolloin vartiovene hyökkäsi aluksen kimppuun ampuen tykillään ja heittäen syvyyspommeja. Sukellusvene pakeni, mutta ajoi karille. Alus lähti 5. marraskuuta paluumatkalle ja saapui seuraavana päivänä Kronstadtiin, mistä se siirrettiin 7. marraskuuta Leningradiin telakalle. Alus upotettiin 14. heinäkuuta 1942. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Štš-318

Štš-318 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1934. Alus laskettiin vesille 11. elokuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 12. elokuuta 1936.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli N. E. Ejhbaumin komentamassa erillisessä koulutusdivisioonassaValkonen 2020 s. 36 Tallinnassa päällikkönään komentajakapteeni V. K. Afanasjev, mutta se oli huollettavana telakalla. Alus lähti 3. heinäkuuta 1941 Leningradiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Se siirrettiin 3.-4. elokuuta edelleen Ust-Lugaan, mistä alus palasi 18. elokuuta Kronstadtin ja Leningradin alueelle. Alus vaurioitui 26. syyskuuta Kronstadtissa tykistötulessa, jolloin aluksen päällikkö haavoittui ja kaksi miehistönjäsentä sai surmansa. Alus joutui 2. lokakuuta uudelleen tykistötuleen.Valkonen 2020 s. 58-59 Alus lähti 26. lokakuuta Kronstadtista Ahvenanmerelle, mutta se ajoi seuraavana päivänä karille Suursaaren eteläkärjessä vaurioituen pahoin. Kolme raivaajaa irrotti vielä samana päivänä aluksen karilta, minkä jälkeen sukellusvene siirrettiin Lavansaaren edustalle ja edelleen Kronstadtiin, jonne se saapui 31. lokakuuta. Alus siirrettiin 1. marraskuuta korjattavaksi telakalle Leningradiin. Alus nimettiin lokakuussa 1949 uudelleen S-318:ksi ja poistettiin alusluettelosta 1956. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Pieni Saarijärvi (Keuruu)

Pieni Saarijärvi on matala järvi Keuruun itäisimmässä kolkassa Keski-Suomen maakunnan länsiosassa. Sen pinta-ala on 1,62 hehtaaria. Etäisyys Jyväskylästä on 36 kilometriä länteen ja Keuruun keskustasta 18 kilometriä itään. == Maantiede == Pienen Saarijärven pituus kaakosta luoteeseen on 190 metriä, leveys lännestä itään on noin 100 metriä. Järveä ympäröi suo, saaria ei ole. Pienen Saarijärven laskuoja virtaa Saarijärveen, joka sijaitsee noin 300 metriä länteen. Noin 150 metriä Pienen Saarijärven pohjoispuolitse kulkee Valtatie 23, jonka pohjoispuolitse kulkee rautatie Keuruulta Jyväskylään. Pienen Saarijärven vesitilavuus on vain 22 600 kuutiometriä, eli 22 600 000 litraa. Pieni Saarijärvi (14.527.1.014) kuuluu Pirttijoen valuma-alueeseen (14.527), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä (14). Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue (14.52) ja ensimmäinen jakovaihe on Jämsän reitin valuma-alue (14.5). Pieni Saarijärvi on kolmanneksi pienin Pirttijoen alueen 17:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä pienempiä ovat Karhulammi ja Napisevanlampi. Pirttijoen alueesta valtaosa sijaitsee Petäjävedellä, luoteisosa sijaitsee Keuruulla ja lounaisosa Jämsässä.Pirttijoen valuma-alue (14.527). Järviwiki. Viitattu 12.8.2021. == Lähteet == Luokka:Keuruun järvet Luokka:Iso Rautaveden alue
Štš-319

Štš-319 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli N. E. Ejhbaumin komentamassa erillisessä koulutusdivisioonassaValkonen 2020 s. 36 Tallinnassa päällikkönään komentajakapteeni N. S. Agasin, mutta se oli huollettavana telakalla. Alus lähti 3. heinäkuuta 1941 Leningradiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Se siirrettiin 3.-4. elokuuta edelleen Ust-Lugaan, mistä alus palasi 18. elokuuta Kronstadtiin.Valkonen 2020 s. 59 Alus lähti 20. syyskuuta Kronstadtista ensimmäiselle sotaretkelleen toiminta-alueenaan Liepājan edusta. Alus kuitenkin katosi matkalla jäljettömiin. Hylky löydettiin 2012 Polangenin majakan länsipuolelta 43 metrin syvyydestä. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka-luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Pocketbook

Pocketbook on sähköisiä lukulaitteita valmistava yritys. Samalla tuotenimellä myytävät laitteet perustuvat E Ink -sähköiseen paperiin. Yritys on perustettu 2007 ja sen kotipaikka oli 2021 Luganossa Sveitsissä. Uusimpia malleja ovat Basic 4, Touch Lux 5 ja Color vuodelta 2020 sekä Inkpad Color (2021). === Basic 4:n tekniset ominaisuudet === Näyttö 6" 1024x758 px Paino 145 g Tallennustila 8+32 GB Muisti 256 MB RAM Suoritin Freescale 1GZ Laitteessa ei ole kosketusnäyttöä, eikä näyttö ole valaistu. Vuonna 2021 Basic 4 oli Suomessa myynnissä alkaen 87 euron hintaan. ==Lähteet== Luokka:Lukulaitteet Luokka:Sveitsiläiset yritykset
Limburg an der Lahn

Limburg an der Lahn on kaupunki Limburg-Weilburgin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Limburgin keskiaikainen vanhakaupunki muodostaa eheän kokonaisuuden, johon kuuluu muun muassa Limburgin tuomiokirkko. == Maantiede == Limburg an der Lahn sijaitsee Hessenin länsiosassa ja rajoittuu lännessä Rheinland-Pfalzin osavaltioon. Kaupungin halki virtaa Reinin sivujoki Lahn. Limburgin etäisyys Frankfurt am Mainista on 55 kilometriä luoteeseen, maanteitse etäisyys on 75 kilometriä. Limburgiin kuuluu eksklaavina Staffelin kaupunginosa puolisen kilometriä muusta kaupungin alueesta länteen. Staffel liitettiin Limburgiin 1974. Niin ikään 1970-luvulla Limburgiin liitettiin maalaiskunnat Ahlbach, Dietkirchen, Eschhofen, Lindenholzhausen, Linter ja Offheim. Yli puolet Limburg an der Lahnin asukkaista asuu Limburgin kantakaupungissa. Lounaassa Limburg on kasvanut yhteen Diezin kaupungin kanssa, Limburg ja Diez muodostavat kaksoiskaupungin (Doppelzentrum). == Historia == Varhaisin asiakirjamaininta Limburgista on vuodelta 910 muodossa Lintpurc. Paikalla sijainneen linnoituksen historia ulottunee merovingiaikaan. Vuoden 910 asiakirjassa keisari Arnulfin poika Ludvig Lapsi myönsi kreivi Konrad Kurzboldille alueita, joille Konrad rakennutti kirkon. Nykyisen vanhankaupungin ydin alkoi muodostua. Sen ympärille rakennettiin muuri ja 1200-luvun alussa asutuskeskus oli kehittynyt kaupungiksi. 1300-luvulla Limburg taantui ruton, tulipalon ja ennen kaikkea alueruhtinaiden nousun takia. Vuonna 1624 Limburg päätyi osaksi Trierin vaaliruhtinaskuntaa. Kaupungin uusi nousu alkoi vasta 1800-luvulla, se liitettiin rautatieverkkoon 1862 ja kohotettiin piirikaupungiksi 1886. Toisen maailmansodan jälkeen Limburg oli osa Yhdysvaltain miehitysvyöhykettä. Limburgin huomattavia rakennuksia ovat myöhäisromaaninen Limburgin tuomiokirkko Limburger Dom, joka vihittiin 1235, ja Burg Limburg, jonka historia ulottuu 800-luvulle. == Talous ja liikenne == Limburg sijaitsee Reinin–Mainin metropolialueen luoteisreunalla, ja kaupunkiin on hyvät liikenneyhteydet. Vuonna 2002 avattu rautatieasema Limburg Süd sijaitsee Köln–Frankfurt-suurnopeusradan varrella. Keskustan rautatieasema, Bahnhof Limburg, sijaitsee Main-Lahn-radan ja Lahninlaaksonradan (Lahntalbahn) risteyksessä. Limburgin halki kulkee moottoritie BAB 3. Limburgin talousmaantieteellinen sijainti on houkutellut paikkakunnalle yrityksiä. Kaupungissa on lukuisia oppilaitoksia ja korkeatasoinen sairaala. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Limburg an der Lahn, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Tarlataani

Tarlataani (, ) on harva harsomainen ja ohut palttinasidoksinen puuvillakangas. Se on kovitettu liisterillä (tärkillä), joka ei kestä pesua. Joskus sen kuteeseen lisätään metallilankoja. Tarlataania on käytetty lampunvarjostimiin, hyönteisverkoihin, karnevaaliasuihin, näyttämöasuihin ja naisten tanssiaispukuihin. ==Lähteet== Luokka:Kangaslajit
Murotaikina

Murotaikina on murea taikinatyyppi, jossa on runsaasti rasvaa. Se koostuu vehnäjauhoista, mahdollisista muista jauhoista tai leseistä, rasvasta (esimerkiksi voista tai margariinista), leivinjauheesta ja joskus sekaan laitetaan nestettä. Makeita leivonnaisia tehtäessä taikinaan lisätään sokeria ja kananmunia, suolaisiin leivonnaisiin sopii esimerkiksi juustoraaste tai perunasosejauhe. Murotaikinan maustamiseen voi käyttää muun muassa kaakaojauhetta, kuivattuja hedelmiä, pähkinöitä, sitruunamehua, suklaata, vanilliinisokeria tai yrttejä. Jauhot ja rasva nypitään sekaisin, lisätään muut ainekset ja sekoitetaan kevyesti, mutta ei vaivata liikaa jotta taikina ei menetä mureuttaan. Taikinaa pidetään jääkaapissa tunti ennen käyttöönottoa. Murotaikinaa voi käyttää kakkujen, leivosten, piiraiden, pikkuleipien, paistosten ja torttujen tekemiseen. ==Lähteet== Luokka:Leivonta
Tarteletti

pienoiskuva|Saksalaisia marjatäytteisiä tartaletteja. Tarteletti (, pieni piiras) on pieni voi- tai murotaikinaleivonnainen. Taikinapohja muotoillaan vuokaan ja täytetään esimerkiksi kypsentämättömällä riisillä tai kuivatuilla herneillä, jotta kuppimainen muoto säilyy. Paiston jälkeen täytteet poistetaan ja kuoreen lisätään lopullinen täyte, joka voi olla makea tai suolainen. Täytteeksi sopii esimerkiksi muhennos, hedelmät tai hyytelö. Tarteletti voidaan täytteestä riippuen tarjota lämpimänä alkupalana, makeana jälkiruokana tai kahvileipänä. ==Lähteet== Luokka:Leivokset
Rosmariiniöljy

Rosmariiniöljy () on eteeristä öljyä, jota erotetaan rosmariinin lehdistä ja kukkivista versoista vesihöyrytislauksen avulla. Ainetta on kasvin lehdissä ja kukissa noin yksi prosentti massasta. Se on miltei väritöntä nestettä, joka tuoksuu kamferille, ja jonka tiheys on 0,90–0,92 kg/dm3. Rosmariiniöljy sisältää borneolia, eukalyptolia, kamfeenia, kamferia, karyofylleeniä ja pineeniä. Aine on vähäisessä määrin antiseptistä ja sen pääasiallinen käyttäjä on hajuvesiteollisuus. ==Lähde== Luokka:Eteeriset öljyt
Kamlotti

Kamlotti ( < ) on kaksiniitinen, ohut ja tiivis kangas, jota alkuaan valmistettiin angoravuohen villasta. Kampalankakamlotti on sileä kangastyyppi, jossa on kaksinkertainen loimi ja yksinkertainen kude. Silkkikamlotti on kangasta, jonka loimilangat on kerrattu löyhäkierteiseksi kahdesta erivärisestä säikeestä ja kude on yksinkertainen, mutta erivärinen kuin loimi. Silkkikamlottia on aiemmin käytetty naisten päällystakkeihin. ==Lähteet== Luokka:Kangaslajit
Bad Camberg

Bad Camberg on kaupunki Limburg-Weilburgin piirikunnassa Hessenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se on Goldener Grund -laakson aluekeskus. == Maantiede == Bad Camberg sijaitsee Taunus-vuorten pohjoisrinteellä Hessenin länsiosassa 35 kilometriä Frankfurt am Mainista luoteeseen ja 25 kilometriä Wiesbadenista pohjoiseen. Nykyinen Bad Cambergin kunta syntyi 1970-luvun mittavien kuntaliitosten seurauksena. Cambergiin liitettiin 1. heinäkuuta 1974 maalaiskunnat Dombach, Erbach, Oberselters, Schwickershausen ja Würges. == Historia == Varhaisin asiakirjamaininta Bad Cambergista on vuodelta 1000 muodossa Cagenberg. Alueelta on tosin löydetty todisteita jo kivikautisesta asutuksesta. Rudolf I Habsburgilainen myönsi paikkakunnalle kaupunkioikeudet 27. elokuuta 1281. Seuraavan vuosisadan aikana Diezin kreivit rakennuttivat Cambergin ympärille muurin, johon kuului kolmetoista tornia. Camberg oli uuden ajan taitteesta aina 1800-luvulle Nassaun suvun ja Trierin vaaliruhtinaskunnan yhteishallintoaluetta. Sen jälkeen se kuului Nassaun herttuakuntaan ja vuodesta 1866 Preussiin. Camberg liitettiin uuteen Hessenin osavaltioon 1945, ja vuonna 1981 se sai oikeuden käyttää Bad-etuliitettä. Bad Cambergin kaupunginosilla on omat historiansa, esimerkiksi Erbach ja Würges mainitaan jo vuonna 768 Lorschin koodeksissa. Bad Cambergin tunnusmerkki on Kreuzkapelle (1725), joka sijaitsee keskustan itäpuolella. == Talous ja liikenne == Bad Cambergissa on tyypilliset paikalliskeskuksen palvelut yleislääkäreineen, apteekkeineen ja peruskouluineen. Bad Cambergin rautatieasema, Bahnhof Bad Camberg, avattiin 1876. Se sijaitsee Main-Lahn-radan varrella 49,3 kilometriä Frankfurt am Mainin päärautatieasemalta. Asema kuuluu luokkaan 5 (Klasse 5). Bad Cambergin länsiosan halki kulkee moottoritie BAB 3. Kaupungin keskustan kautta kulkee alemman luokan maantie Bundesstraße 8. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bad Camberg, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Hessenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Iso-Rummukka

Iso-Rummukka on järvi Heinäveden länsiosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 71 kilometriä länsilounaaseen.Iso-Rummukka. Järviwiki. Viitattu 15.8.2021. == Maantiede == Iso-Rummukka jakautuu läntiseen ja itäiseen altaaseen. Läntinen allas on kaakkois–luoteissuuntaisesti pitkä, itäinen allas puolestaan lounais–koillissuuntaisesti pitkä. Läntisestä altaasta työntyy itään Kalliolahti. Itäinen allas jakautuu koillisosastaan Valkamalahteen ja Hiisilahteen. Altaan eteläosasta kaakkoon työntyy pitkä ja kapea Saunalahti. Iso-Rummukan mutkaisen rantaviivan pituus on 20 933,2 metriä. Järven itäinen allas on läntistä allasta syvempi, syvin kohta sijaitsee itäisen altaan keskivaiheilla. Iso-Rummukassa on kahdeksan pientä saarta. Niiden yhteispinta- ala on 0,27 hehtaaria ja ne sijaitsevat pääosin järven luoteisosassa. Iso- Rummukan pohjoisrannalla sijaitsee Rummukkalan kylä peltoaukeineen, järven metsäinen itäranta kohoaa noin 160 metriä merenpinnan yläpuolelle eli 70 metriä järven pinnan yläpuolelle. Iso-Rummukan luusua sijaitsee Kalliolahden koillisrannalla, josta lähtee noin puolentoista kilometrin mittainen Myllyjoki luoteeseen Pieni-Rummukkaan (86,7 metriä mpy). Iso-Rummukan vesitilavuus on 10 846 000 kuutiometriä. Iso-Rummukka (04.278.1.007) kuuluu Vaahtovanjoen valuma- alueeseen (04.278), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden alaosan alue (04.27) ja ensimmäinen jakovaihe Haukiveden-Kallaveden alue (04.2). Vaahtovanjoen valuma-alueella on noin 50 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Iso-Rummukka, Haapanen ja Kypärä-Levänen ovat laajimmat.Vaahtovanjoen valuma-alue (04.278). Järviwiki. Viitattu 15.8.2021. == Lähteet == Luokka:Heinäveden järvet
Lennart Larsson (hiihtäjä)

Lennart Nils Olov Larsson (7. helmikuuta 1930 Granbergsträsk, Skellefteå – 26. maaliskuuta 2021 Skellefteå) oli ruotsalainen maastohiihtäjä, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Larsson voitti Ruotsin 4×10 kilometrin viestin joukkueissa olympiapronssia Neuvostoliiton ja Suomen takana Cortina d’Ampezzossa 1956 ja maailmanmestaruuden Lahdessa 1958. Cortinassa hän sijoittui lisäksi 15 ja 30 kilometrillä kahdeksanneksi, ja toisissa olympiakisoissaan, Squaw Valleyssä 1960, hän sijoittui 50 kilometrillä ja viestissä neljänneksi sekä 30 kilometrillä viidenneksi. Larsson kuoli Skellefteåssa 91-vuotiaana 26. maaliskuuta 2021.OlympediaRuotsin olympiakomiteahttps://www.aftonbladet.se/senastenytt/ttsport/sport/a/41wlVa/svenske- vm-guldmedaljoren-dod == Lähteet == * * Profiili Ruotsin olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Helge Berghell

Helge Hugo Trygve Berghell (2. joulukuuta 1906 Helsinki – 8. syyskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen juristi, vuorineuvos ja Strömberg-yhtiön toimitusjohtaja kolmella eri vuosikymmenellä.Biografia-sampo: Helge Berghell Viitattu 19.8.2021. Berghellin vanhemmat olivat valtiongeologi Hugo Berghell ja Mimmi Knaapi ja puolisot 1933–1952 Brita Sofia Thurman ja vuodesta 1953 Margaretha Österman. Berghell tuli ylioppilaaksi 1926 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1933, varatuomarin arvon hän sai 1936. Hän työskenteli ensin virkamiehenä Uudenmaan läänin lääninhallituksen palveluksessa, mutta tuli jo 1937 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton palvelukseen. Vuodesta 1940 hän oli G. A. Serlachius -yhtiön pääjuristi ja sodan jälkeen STK:n varatoimitusjohtaja, vuodesta 1946 pääjuristi Wärtsilä-yhtymässä ja yhtymän johtokunnan jäsen 1951. Hänellä oli toisaalta samaan aikaan myös työnantajajärjestöjen merkittäviä luottamustehtäviä. Strömbergin varatoimitusjohtajaksi Berghell tuli 1957 ja toimitusjohtajaksi 1958. Yhtiö kehittyi ja menestyi hänen johdollaan hyvin, eläkkeelle Berghell jäi vasta 1972. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Berghell oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Lennart Larsson

Lennart Larsson -nimisiä henkilöitä ovat: * Lennart Larsson, ruotsalainen jalkapalloilija * Lennart Larsson, ruotsalainen maastohiihtäjä ja olympiamitalisti
Štš-320

Štš-320 () oli Neuvostoliiton laivaston Štšuka-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Leningradista Martin telakalta, missä köli laskettiin 31. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 29. marraskuuta.Polmar & Noot 1991 s. 260 == Palvelus == Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli N. E. Ejhbaumin komentamassa erillisessä koulutusdivisioonassaValkonen 2020 s. 36 Tallinnassa päällikkönään komentajakapteeni I. M. Visnevskij, mutta se oli huollettavana telakalla. Alus lähti 3. heinäkuuta 1941 Leningradiin, jonne se saapui seuraavana päivänä. Se siirrettiin 3.-4. elokuuta edelleen Ust-Lugaan, mistä alus palasi 18. elokuuta Kronstadtiin.Valkonen 2020 s. 59 Alus lähti 20. syyskuuta Kronstadtista ensimmäiselle sotaretkelleen Danziginlahden pohjoisosaan, jonne se saapui 25. syyskuuta. Alus laukaisi seuraavana päivänä kaksi torpedoa maalinaan kaksi rahtilaivaa. Torpedon kuultiin räjähtävän kohteessa. Alukseen tuli sähkövika, joka lukitsi syvyysperäsimen. Alus painui pohjaan, jolloin akut alkoivat vuotaa ja hyrräkompassi sekosi. Vika saatiin kuitenkin korjattua. Alus laukaisi 1. lokakuuta tuloksetta torpedon yksin kulkeneeseen rahtialukseen. Alus lähti seuraavana päivän tarkkaa paikanmääritystä varten Hoburgin majakalle lähelle, jonne se saapui 3. lokakuuta. Paikanmäärityksen jälkeen alus palasi toiminta-alueelleen, missä tähystäjä havaitsi 5.-8. lokakuuta akselivaltojen aluksia. Alus ei kuitenkaan erinäisten syiden vuoksi hyökännyt. Alus lähti paluumatkalle 22. lokakuuta ja saapui Kronstadtiin 25. lokakuuta. Alus siirrettiin 25.-26. lokakuuta edelleen Leningradiin, missä se siirrettiin telakalle huollettavaksi. ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Štšuka- luokan sukellusveneet Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Auttijärvi

Auttijärvi on pitkänomainen, kapea ja paikoin jyrkkärantainen järvi Rovaniemen ja Posion rajalla Lapin maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 2,03 neliökilometriä ja tilavuus 27,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 72 kilometriä itäkaakkoon.Auttijärvi. Järviwiki. Viitattu 15.8.2021. == Maantiede == Auttijärven pituus kaakosta luoteeseen on noin kuusi kilometriä, leveys lounaasta koilliseen on 300–500 metriä. Saaria ei ole. Auttijärvi on kaakkoisinta ja luoteisinta osaansa lukuun ottamatta varsin syvä. Syvin kohta, 33 metriä, sijaitsee altaan kaakkoisosassa. Auttijärven pinta-ala 15 metrin syvyydessä on 103 hehtaaria. Auttijärven rannat ovat varsin jyrkät, etenkin järven eteläpuoliskolla. Palovaara kohoaa 200 metriä merenpinnan yläpuolelle ja Karjalanvaara järven länsipuolella 220 metriä mpy. Rantaviiva on metsämaata, ja järven lähistöllä on myös maatalousalueita. Auttin kylä sijaitsee kuutisen kilometriä luoteeseen. Auttijärveen laskee Korojoki kaakosta ja Palojoki koillisesta, lisäksi järveen virtaa useita vähäisiä laskuojia lounaasta ja koillisesta. Auttijärven luusua sijaitsee altaan pohjoiskolkassa, josta alkaa kohti Auttin kylää virtaava Auttijoki. Autti-pohjaista nimistöä on järven ympäristössä runsaasti: järven kaakkoispuolella sijaitsee Auttijärvenkangas, Auttijoessa on Auttiköngäs ja Auttilampi ja Auttin kylässä sijaitsee Auttijyrhämä-niminen vesialue. Auttijärven vesitilavuus on 27 586 000 kuutiometriä. Auttijärvi (65.262.1.001) kuuluu Auttijärven alueeseen (65.262), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Auttijoen valuma-alue (65.26) ja ensimmäinen jakovaihe Keski-Kemijoen alue (65.2). Auttijärvi on laajin Auttijärven alueen viidestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Neljä muuta järveä ovat vailla virallista nimeä.Auttijärven alue (65.262). Järviwiki. Viitattu 15.8.2021. == Lähteet == Luokka:Posion järvet Luokka:Rovaniemen järvet Luokka:Keski-Kemijoen alue
Ylinen (Joensuu)

Ylinen on järvi Joensuun ja Kontiolahden rajalla Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 3,7 neliökilometriä ja tilavuus 44 kuutiohehtometriä. Etäisyys Joensuun keskustasta on 22 kilometriä itään.Ylinen. Järviwiki. Viitattu 12.8.2021. == Maantiede == Ylisen pituus kaakosta luoteeseen on noin 5,5 kilometriä, leveys vaihtelee puolen kilometrin molemmin puolin. Järven keskiosasta työntyy kaakkoon noin 800 metriä pitkä Hiidenlahti. Ylisen luoteisosassa Kontiolahden alueella sijaitsee pieni Päntönsaari. Ylisen eteläosassa on noin 15 hehtaaria laaja 30–35 metriä syvä alue. Järven keskiosassa on 28-metrinen syvänne. Useissa kohdin kolmen metrin syvyyskäyrä hipoo rantaviivaa. Hiidenlahti ja järven luoteisosa ovat matalia. Ylisen vesitilavuus on 44 300 000 kuutiometriä. Ylisen rannat ovat pientalojen ja peltotilkkujen täplittämää metsämaata. Kaakkoisen rannan Hiidenvaara kohoaa noin 200 metriä merenpinnan yläpuolelle eli noin 80 metriä Ylisen pinnan yläpuolelle. Ylisen länsipuolella sijaitsee Kannellampi, järvien välissä sijaitsevan Kannelvaaran korkeustaso on noin 180 metriä mpy. Yliseen virtaa Havukanpuro luoteesta Havukkalammelta (123,5 metriä mpy) ja Lopotinpuro idästä Saarilammelta (127,6 metriä mpy). Myös muilta lähistön pieniltä järviltä virtaa laskuojia Yliseen. Järven luusua sijaitsee altaan kaakkoisosassa, josta lähtee Kissapuro Keskijärveen (117,3 metriä mpy), joka sijaitsee noin kaksi kilometriä kaakkoon. Ylinen (01.034.1.001) kuuluu Ylisen valuma-alueeseen (01.034), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Jänisjoen vesistöalueella (01). Toinen jakovaihe on Haarajoen alue (01.03). Ylinen on laajin Ylisen alueen kymmenestä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä.Ylisen valuma- alue (01.034). Järviwiki. Viitattu 12.8.2021. Ylisen ympäristössä sijaitsee lukuisia järviä, kuten Kannellampi lännessä, Löytöjärvi kaakossa ja Uramo koillisessa. == Lähteet == Luokka:Joensuun järvet Luokka:Kontiolahden järvet
Vilhelm Herold

Vilhelm Herold (19. maaliskuuta 1865 Hasle, Bornholm – 15. joulukuuta 1937 Kööpenhamina) oli tanskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.The Grove Book of Opera Singers Laura Williams Macy Herold opiskeli Tanskassa ja Pariisissa. Hän teki debyyttinsä Tanskan kuninkaallisessa teatterissa Faustin roolissa helmikuussa 1893. Myöhemmin samana vuonna hän esiintyi Chicagon maailmannäyttelyssä. Herold lauloi Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuosina 1901–1903 ja 1907–1909. Hän teki Covent Garden -debyyttinsä Lohengrinin roolissa vuonna 1904; tästä tuli hänen tunnetuin roolinsa. Hänen muihin rooleihinsa kuuluivat Canio, Walther ja Romeo. Herold palasi Covent Gardeniin vuonna 1907. Hän lauloi myös Berliinissä, Dresdenissä sekä muissa Saksan kaupungeissa ja sai Kammersängerin arvon vuonna 1901. Herold jatkoi laulu- uraansa Kööpenhaminassa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1915. Hän johti Tanskan kuninkaallista oopperaa vuosina 1922–1924. Hän myös opetti muiden muassa Lauritz Melchioria. Herold teki levytyksiä 42:ssa erillisessä sessiossa.Vilhelm Herold (1865 1937) Gramophone == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Thomas Nicholls

Thomas G. ”Tommy” Nicholls (12. lokakuuta 1931 South Elmsall – 31. heinäkuuta 2021 Telford) oli brittiläinen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Nicholls voitti 57 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Melbournessa 1956 ja Englantia edustaen Euroopan mestaruuden Länsi-Berliinissä 1955. Nicholls kilpaili myös Helsingin kesäolympialaisissa 1952 missä koki avausottelussaan tappion lopulta olympiakultaa voittaneelle Suomen Pentti Hämäläiselle. Melbournen kesäolympialaisissa Nicholls voitti Hämäläisen välieräottelussa mutta hävisi loppuottelun Neuvostoliiton Vladimir Safronoville. Myös Länsi-Berliinin EM-kilpailuissa Nicholls voitti matkallaan mestaruuteen Hämäläisen välierässähttp://amateur- boxing.strefa.pl/Championships/EuropeanChampionships1955.html. Nicholls kuoli telfordilaisessa hoitokodissa 89-vuotiaana 31. heinäkuuta 2021.https://www.shropshirestar.com/news/nostalgia/telford- nostalgia/2021/08/09/shropshire-olympic-boxing-legend-tommy-dies- at-89/Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset nyrkkeilijät Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Lauda Europe

Lauda Europe on maltalainen lentoyhtiö, joka vuokraa koneitaan wet lease -sopimuksilla ja tarjoaa tilauslentoja. Sen kotipaikka on Pietà. Lauda Europe on Ryanairin tytäryhtiö, ja sen pääasiallinen tarkoitus on lentää emoyhtiönsä lentoja wet lease -sopimuksella. Yhtiö perustettiin vuonna 2020, kun Ryanair lakkautti itävaltalaisen tytäryhtiönsä Laudan ja siirsi sen toiminnot Lauda Europelle. == Laivasto == Maaliskuussa 2023 Lauda Europen laivastoon kuului 29 Airbus A320-200 -konetta, joiden keski-ikä oli 15,9 vuotta. == Lähteet == Luokka:Ryanair Luokka:Maltalaiset lentoyhtiöt