EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jânio Quadros

Jânio da Silva Quadros (25. tammikuuta 1917 Campo Grande – 16. helmikuuta 1992 Mato Grosso do Sul, São Paulo) oli brasilialainen poliitikko joka oli viisi kuukautta Brasilian presidenttinä 1961. Quadrosin meteorimaista uraa sävytti laaja populistisen retoriikan käyttö. Quadros valmistui synnyinkaupungissaan lakimieheksi 1940 ja alkoi asianajajan työn ohella osallistua yhä enemmän politiikkaan. Hänet valittiin São Paulon kaupungin pormestariksi 1953 ja osavaltion kuvernööriksi 1955. Presidentiksi hänet valittiin 1960 ja hän aloitti virkakautensa 31. tammikuuta 1961. Quadros syytti korkeasta inflaatiosta edeltäjäänsä, Juscelino Kubitschekiä. Presidenttinä hän kielsi uhkapelaamisen ja bikinien käyttämisen rannalla ja solmi diplomaattisuhteet Neuvostoliiton ja Kuuban kanssa. Hänen erostaan on useita teorioita. Yleisesti oletetaan hänen että yrittäessään laajentaa valtaansa, hän erosi 25. elokuuta 1961 olettaen pysyvänsä vallassa laajan kannatuksen turvin. Brasilian lainsäädäntö ei kuitenkaan mahdollistanut tätä, joten parlamentille ei jäänyt muuta vaihtoehtoa kuin hyväksyä hänen eronpyyntönsä ja nostaa vasemmistolainen João Goulart presidentiksi. Quadrosin eron seurauksena syntyi vakava poliittinen kriisi, joka johti lopulta vuoden 1964 sotilasvallankaappaukseen. Quadros pyrki São Paulon osavaltion kuvernööriksi 1962 ja 1982. Vuosina 1986—89 hän toimi jälleen São Paulon kaupungin pormestarina. ==Lähteet== Luokka:Brasilian presidentit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
João Goulart

João Belchior Marques Goulart (1. maaliskuuta 1918 – 6. joulukuuta 1976) oli vasemmistolainen presidentti Brasiliassa (1961–31.3.1964). Vanhana estancieirona (suurtilallinen) Goulart, lempinimeltään "Jango", opiskeli lakia Porto Alegressa. Hänet valittiin Rio Grande do Sulin osavaltion lainsäädäntöelimeen Brasilian työväenpuolueen (Partido Trabalhista Brasileiro, PTB) edustajana. Hän toimi myöhemmin oikeus- ja sisäministereinä. Getúlio Vargas nimitti hänet 1953 työ-, teollisuus- ja kauppaministeriksi. Varallisuudestaan huolimatta Goulart nautti suurta alaluokkien kannatusta ja solmi yhteyksiä ammattiliittoihin. Jango valittiin 1956 Juscelino Kubitschekin varapresidentiksi, ja uudestaan hänet valittiin 1960. Tällä kertaa presidenttinä kuitenkin oli Jânio Quadros, toisen puolueen jäsen. (Tuolloin oli mahdollista äänestää sekä presidentistä että varapresidentistä erikseen.) Quadros erosi 1961. Joidenkin lähteiden mukaan kyseessä oli vallankaappausyritys. Vallankaappausyrityksen epäonnistuttua Goulart nousi presidentiksi kymmenpäiväisen kriisin jälkeen. Sotilasvallankaappaus kaatoi hänen hallintonsa 1964. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Archontology: João Belchior Marques Goulart * National Security Archive. Article about the declassification of secret documents. * Third World Traveler. Luokka:Brasilian presidentit Luokka:Brasilian varapresidentit‎ Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Valkokurkkusirkku

Valkokurkkusirkku (Zonotrichia albicollis) on pohjoisamerikkalainen amerikansirkkujen sukuun kuuluva lintulaji. == Ulkonäkö == Valkokurkkusirkku on keltasirkun kokoinen lintu, mutta sen nokka on selvästi tukevampi. Sen kurkku on valkea ja päälaella on leveät mustat ja valkeat juovat. Linnun kutsuääni on todella kuuluva ”tsink” ja joskus päinvastainen hiljainen ja heleä ”tsiihp”. == Esiintymisalue == Lintu elää Kanadan keskiosissa ja Uudessa-Englannissa. Talveksi se muuttaa Yhdysvaltojen eteläosiin. Laji on havaittu Suomessa kolmesti. == Ravinto == Valkokurkkusirkku syö marjoja, siemeniä ja hyönteisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kerkola, Yrjö, Kotiranta, Heikki, Lokki, Heikki & Saksela, Olli 1974: Valkokurkkusirkku Zonotrichia albicollis Inkoon Sommarössä 1972. - Lintumies 1.1974 s. 32. SLY. Luokka:Sirkkulit
Albert Charles Saunders

Albert Charles Saunders (12. lokakuuta 1874 – 18. lokakuuta 1943) oli Prinssi Edwardin saarelta kotoisin oleva kanadalainen poliitikko ja juristi. Saunders toimi Summersiden pormestarina neljänä kautena. Hänet äänestettiin ensimmäistä kertaa provinssin lainsäätöelimeen vuonna 1919 ja hänestä tuli PEI Liberal Partyn puheenjohtaja 1923. Hän johti liberaalit voittoon vuoden 1927 vaaleissa. Saunderin hallitus uudisti julkisten koulujen opetussuunnitelman, nosti opettajien palkkoja sekä paransi saaren tiestöä. Saunders toimi saaren pääministerinä vuoteen 1930, jolloin hän hyväksyi paikan provinssin korkeimmassa oikeudessa. Luokka:Kanadan pormestarit Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Juscelino Kubitschek

Juscelino Kubitschek de Oliveira (JK) (12. syyskuuta 1902 – 22. elokuuta 1976) oli Brasilian presidentti 1956–1961. Hän syntyi Diamantinassa, Minas Geraisin osavaltiossa. Tšekkiläistaustainen Kubitschek oli koulutukseltaan lääkäri. Kubitschek valittiin Minas Geraisin osavaltion parlamenttiin 1934 ja samana vuonna Belo Horizonten pormestariksi. Hän toteutti kaupungissa monia uudistuksia, sai mainetta ja valittiin 1946 Brasilian liittovaltion parlamenttiin. Minas Geraisin kuvernöörinä hän toimi 1950–1954 ja Brasilian presidenttinä 1956–1961. Kubitschek valittiin presidentiksi Partido da Social Democracia Brasileiran (PSD) edustajana ja hänen kampanjansa tunnetaan iskulauseesta ”50 vuoden kehitys viidessä vuodessa”. Kautensa aikana valtio kuitenkin velkaantui investointien lisääntymisen seurauksena ja inflaatio kohosi. Yksi hänen tunnetuimmista hankkeistaan on uuden pääkaupungin, Brasílian, rakentamisen alullepano. Kubitschekia presidenttinä seurasi Jânio Quadros 1961. Vuonna 1964 sotilasvallankaappauksen seurauksena Kubitschek menetti poliittiset oikeutensa 10 vuodeksi ja lähti maanpakoon. Vuonna 1967 hän palasi Brasiliaan ja kuoli 1976 auto-onnettomuudessa. Hänen tyttärensa Márcia Kubitschek (1942–2000) valittiin kongressiin 1987. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilian presidentit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
James Waddell Alexander

James Waddell Alexander II (19. syyskuuta 1888 – 23. syyskuuta 1971) oli merkittävä yhdysvaltalainen matemaatikko. Hän kuului topologian tieteenalan perustajiin ja oli osa vaikutusvaltaista Princetonin topologieliittiä, johon kuuluivat Oswald Veblen, Solomon Lefschetz ja muita. Hän oli yksi Princetonilaisen-tutkimuskeskuksen (1933–1951) ensimmäisistä jäsenistä. Hän toimi myös Princetonin yliopiston professorina (1920–1951). Vasemmistolaisena hän joutui senaattori Joseph McCarthyn puhdistusten aikana pimentoon ja esiintyi julkisuudessa viimeisen kerran vuonna 1954 puolustaessaan Robert Oppenheimeria. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Princetonin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Luutsa

Luutsa (, ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Laukaansuun kunnassa. Se sijaitsee Laukaanlahden pohjukassa muutaman kilometrin päässä Laukaanjoen suusta itään. Luutsa on Liivakylän ja Joenperän ohella yksi kolmesta kylästä, jossa vielä puhutaan vatjaa. Kylässä toimi vatjalaisten kansanmuseo, jonka johtajana on Tatjana Jefimova. Kylässä pidetään myös vatjalaisten perinteisiä kesäjuhlia heinäkuussa. Museo kuitenkin poltettiin, ja uusittukin museo poltettiin parin vuoden sisällä. Sen jälkeen Jefimova ei fyysistä museota enää Luutsaan suunnitellut. Sen sijaan perustettiin Inkerin kulttuuriseuran tuella Internetiin vatjan virtuaalimuseo. Jefimova oli tapahtuneesta niin stressaantunut, että hän muutti pois paikkakunnalta. Vuonna 2010 alkoi Luutsan kylään kohota iso pyöröhirsitalo. Venäjällä hallinnolla ei ole tapana kertoa paikkakuntien asukkaille, mitä heidän asuinalueillaan tapahtuu. Niinpä kukaan ei oikein tiennyt, mitä rakennettiin. Rakennustyömaan viereen ilmestyi taulu, joka kertoi paikalle nousevan uuden vatjalaismuseon, jonka rahoittaa aluehallinto ja satamalaitos. Museo rakennettiin parissa vuodessa. Se on perinteistä vatjalaistaloa mukaileva pyöröhirsitalo kivimuureineen, siinä on näyttely- ja kokoustilat, jopa uunit, mutta vain lavasteet: tulta niihin ei voi laittaa. Lavasteita ovat myös pihalle pystytetty kaivo ja liekku, eli keinu. Paikalliset ihmiset ovat alkaneet tuoda museoon säilyneitä vanhoja esineitään, joten sillä on jo jonkinlainen pesämuna. Museolla on myös järjestetty vatjalaisten kesäjuhlia. Ongelmana on ollut, että vaikka museorakennus saatiin julkisilla ja liike-elämän lahjoitusrahoilla pystytetyksi, katsovat rahoittajat osuutensa loppuneeksi. Kylä oli todennäköisesti olemassa jo 1500-luvulla. Kylä yhdistettiin 1800-luvulla Saviojan kylän kanssa. Molemmat kylät kuuluivat Saviojan kartanoon. Kylän lähellä sijaitsee Luizinan kartano. ==Lähteet== Luokka:Kattilan kylät Luokka:Jaaman piiri Luokka:Vatjalaiset
Pisco (juoma)

Pisco (ketšuan sanasta "pisqu", pieni lintu) on Perun ja Chilen viinialueilla rypäleistä tislattu alkoholijuoma (brandy). Se on Chilen, Bolivian ja Perun suosituin alkoholijuoma. Piscon alkuperästä käydään kiistaa Chilen ja Perun välillä. Solmiessaan kauppasopimukset 1999–2005 Euroopan unionin, USA:n ja Meksikon kanssa Chile on käyttänyt nimitystä "chileläinen pisco", mikä ei kiellä mahdollisen perulaisen piscon olemassaoloa. Chilessä pisco jaetaan eri luokkiin alkoholipitoisuuden mukaan: Pisco Especial 35 tilavuus-%, Pisco Reservado 38–40 tilavuus-% ja Gran Pisco 43 tilavuus-% tai enemmän. Eri merkeillä on myös laatueroja sen mukaan, kauanko niiden on annettu kypsyä varastoissa amerikkalaisesta tammesta valmistetuissa tynnyreissä. Perussa ei ole laatujen luokittelua alkoholipitoisuuden mukaan, koska se on vakio 42–43 tilavuus-%. thumb|200px|Perulaista piscoa Tunnetuin piscosta tehtävä cocktail on pisco sour. Luokka:Brandy Luokka:Alkoholijuomamerkit Luokka:Eteläamerikkalaiset juomat
Antiketju

Matematiikassa, erityisesti järjestysteoriassa, antiketju on kahden osittain järjestetyn joukon välinen relaatio. Olkoon S osittain järjestetty joukko S:n kaksi alkiota a ja b ovat vertailullisia jo a ≤ b tai b ≤ a. S:n ketju C on pareittain vertailullinen S:n osajoukko, eli kaikki C:n alkioit x ja y ovat vertailullisia. Toisaalta S:n antiketju on pareittain vertailemattoimien alkioiden muodostama S:n osajoukko. Siten A on S:n antiketju jos A on S:n osajoukko jolle jokainen kahden A:n alkion muodostama pari on vertailematon, eli kaikilla A:n alkioilla x ja y A ei ole voimassa x ≤ y eikä y ≤ x. Dilworthin lauseen mukaan kokoa n+1 olevaa antiketjua A S:ssä ei ole jos ja vain jos S on yhdiste n täysin järjestetystä joukosta. Lauseen perusteella voidaan arvioida maksimaalisen antiketjun kokoa. Spernerin lauseen mukaan äärellisen n-alkioisen joukon X, joka on järjestetty osajoukkorelaation suhteen, on maksimaalisen antiketjun koko enintään {n \choose \lfloor{n/2}\rfloor}.Konhauser, Velleman, Wagon: Which Way did the Bicycle GoE. S. Sperner, Ein Satz über Untermengen einer endlichen Menge, Mathematische Bulletin 16 (1973) 343–345D. Lubell, A short proof of Sperner's lemma, Journal of Combinatorial Theory 1 (1966) 299. == Lähteet == Luokka:Järjestysteoria Luokka:Kombinatoriikka
Punakoiso

Punakoiso (Solanum dulcamara) on koisokasveihin kuuluva köynnös. Sitä tavataan luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Suomessa ja siitä etelään koko Euroopassa, sekä Venäjällä ja Siperiassa. Pohjois-Amerikkaan se on levinnyt ihmisen mukana. == Ulkonäkö ja koko == Punakoiso kukkii heinä-elokuussa. Kukat ovat vaaleanvioletit ja muistuttavat perunan kukkia. Lehdet ovat puikeita ja joskus niiden tyvi on keihäsmäinen. Ne ovat 5–10 cm pitkiä ja niissä yksi tai kaksi parillista liuskaa. Kukinnot ovat aluksi viuhkoja, jotka muuttuvat myöhemmin harsuiksi ja niiden perät ovat pitkiä. Kukan verhiö on syväliuskainen ja sen teriö on tähtimäinen ja 1–1,5 cm leveä. Teriön liuskat kääntyvät taaksepäin. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Syksymmällä kehittyvät soikean tomaatin näköiset, noin sentin kokoiset punaiset marjat. == Myrkyllisyys == Koko kasvi sisältää keskushermostoon vaikuttavia myrkkyjä. Punakoiso sisältää lukuisia glykoalkaloideja (mm. solaniinia, solamargiinia ja lukoksantiinia), steroidialkaloideja (mm. solanidiinia, tomatidiinia, soladulsidiinia ja solasodiinia) ja lisäksi solanokapsiinia. Jo neljästä viiteen marjaa riittää aiheuttamaan myrkytyksen lapselleEliaksen yrttitarha: Punakoiso (Solanum dulcamara) (Internet Archive), kymmenen marjaa on hengenvaarallinen määrä ja voi tappaa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Jouni Paarlahti, Myrkkykasvit, WSOY, 2005, ISBN 951-0-30079-9 == Aiheesta muualla == * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Punakoiso (Solanum dulcamara) * LuontoPortti: Punakoiso (Solanum dulcamara) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Solanum dulcamara * United States Department of Agriculture (USDA): Solanum dulcamara * Flora of China: Solanum dulcamara * Liber Herbarum II: Punakoison (Solanum dulcamara) sisältämiä kemikaaleja Luokka:Koisot Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Köynnökset
Funny How Sweet Co-Co Can Be

Funny How Sweet Co-Co Can Be (Manner-Euroopassa Funny Funny How Sweet Co-Co Can Be) on brittiläisen Sweet-yhtyeen ensimmäinen varsinainen albumi, joka julkaistiin loppuvuodesta 1971.Väistö & Perttunen: s. 24. Albumi sisältää lähinnä Chinn/Chapman-lauluntekijäkaksikon sävellyksiä, kuten singlehitit ”Funny Funny” ja ”Co-Co”. Mukana on myös kaksi cover-kappaletta: ”Reflections” (The Supremes) ja ”Daydream” (The Lovin’ Spoonful). Yhtye sai mukaan kaksi omaa sävellystä. Albumin materiaali nojautuu tyylillisesti pääasiassa purukumipoppiin. Albumi ei menestynyt Britanniassa, mutta Suomessa se nousi listaykköseksi kolmen viikon ajaksi. ==Äänitykset== Basisti Steve Priestin mukaan Sweet ei soita läheskään kaikilla kappaleilla, vaan monessa laulussa soittajina toimivat studiomuusikot. Yhtyeen jäsenet eivät myöskään saaneet valita albumin kappaleita. Lisäksi laulusolisti Brian Connollya painostettiin laulamaan kappaleet yhtyeen tuottajien haluamalla tyylillä. Tässä Connollylla oli ongelmia, mikä vaikutti hänen itseluottamukseensa negatiivisesti.Väistö & Perttunen: s. 25. Steve Priest on kertonut, ettei omista albumia siihen liittyvien huonojen muistojen vuoksi.Väistö & Perttunen: s. 25–26. ==Julkaisu ja vastaanotto== Levy ilmestyi loppuvuodesta 1971. Britanniassa albumi julkaistiin nimellä Funny How Sweet Co-Co Can Be. Sen kansikuvassa on ruskea karamelli, jonka keskellä Sweetin jäsenet. Manner-Euroopassa albumi julkaistiin hieman erilaisella nimellä Funny Funny How Sweet Co-Co Can Be. Albumin kansi eroaa Britannian-versiosta, sillä siinä on mustavalkoinen kuva yhtyeestä lavalla sekä piirretty tölkki, josta valuu hunajaa. Etukannen taustaväri on musta ja takakannen valkoinen. Lisäksi levylle sisältyy ”Co- Co”-singlen b-puolella ilmestynyt ”Done Me Wrong Alright”. Albumi ei ollut Britanniassa suuri menestys, eikä se saavuttanut siellä listasijoitusta.Väistö & Perttunen: s. 26. Manner-Euroopassa menestys oli parempaa: Suomessa levy nousi listaykköseksi kolmen viikon ajaksi ja pysyi listalla yhteensä 39 viikkoa. Tanskassa levy ylsi sijalle 15 vuonna 1974. Kitaristi Andy Scottin mukaan Funny How Sweet Co-Co Can Be -albumilla on 1970-luvun kitchissään oma paikkansa Sweetin diskografiassa. Hän on kehunut solisti Brian Connollyn tulkintaa The Supremes -coverissa ”Reflections”.The Sweet: Funny How Sweet Co- Co Can Be -CD-levyn kansilehti (SonyBMG 82876 670662). === Listasijoitukset === Valtio Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 1\. 39 helmikuu 1972 15\. 4 viikko 42/1974 == Kappaleet == *Kappaleet 5, 6, 7, 8 sovittanut Fiachra Trench *Kappaleen 3 sovittanut Pip Williams A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # ===Vuoden 2005 remasteroidun CD-version bonuskappaleet=== # * # # # # # # # # # == Kokoonpano == ===The Sweet=== *Brian Connolly - laulu *Andy Scott - kitara, laulu *Steve Priest - bassokitara, laulu *Mick Tucker - rummut ===Vierailijat=== *Mike Chapman - kitara *Pip Williams - kitara *Phil Wainman - rummut ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1971 esikoisalbumit Luokka:Sweetin albumit
Merivoimien tutkimuslaitos

Merivoimien Tutkimuslaitos (MerivTL) oli Suomen merivoimien komentajan alainen sotilaslaitos, joka vastasi merivoimien teknisestä ja luonnontieteellisestä tutkimus- ja kehittämistoiminnasta. Tehtäviin kuuluivat toiminnan suunnittelun ja koordinoinnin, teoreettisen tutkimuksen sekä käytännön mittaus- ja koetoiminnan. Tutkimuslaitos oli perustettu, tosin eri nimellä vuonna 1918. Merivoimien tutkimuslaitos lakkautettiin 31.12.2013. Merivoimien tutkimuslaitoksen ohjus- ja häivetutkimus siirtyi Puolustusvoimien tutkimuslaitokseen, mutta mm. vedenalaista sodankäyntiä ja laivatekniikkaa koskevat osuudet siirtyivät Merisotakouluun. ==Organisaatio== Laitoksen organisaatioon kuului johtaja, jota avusti hallintotoimisto ja kaksi osastoa: Mittaus- ja koetoimintaosasto sekä Tutkimus- ja kehittämisosasto. Nämä jakautuivat puolestaan sektoreihin. Laitoksen johtajana on vuodesta 2006 lukien toiminut insinöörikommodori Pekka Kannari. Hänen edeltäjiään olivat insinöörikommodorit Pekka Lopmeri vuosina 2000-06 ja Alpo Tuurnala 1994-2000. ==Historia== Laitoksen nimi 1970-luvulla oli Merivoimien Koeosasto. Se on toiminut Turussa myös ns. Kallapään alueella. Nykyinen nimi tuli käyttöön 1994. ==Perinteet== Laitos jatkoi Helsingin Sotasataman laboratorion, Laivastoaseman koelaitoksen, Miinakoeaseman ja Rannikkotykistökoulun tutkimusosaston perinteitä. Vuosipäivänään se vietti Sotasataman laboratorion perustamispäivää 11.9.1918. Perinteiden vaalimiseen osallistui Merivoimien tutkimuslaitoksen perinneyhdistys ry. ==Nykyhetket== Laitoksen hallinto ja osa tutkimuksesta toimi Espoon Kilossa Puolustusvoimien Tiedustelukeskuksen kanssa samoissa tiloissa. Mittaus- ja koetoiminta sijaitsi Pansion laivastoasemalla. Laitos on yhdistetty vuonna 2014 perustettuun Puolustusvoimien tutkimuslaitokseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Merivoimien tutkimuslaitoksen perinneyhdistys Tutkimuslaitos
Olavi Rissanen

Olavi ”Olli” Rissanen (s. 26. maaliskuuta 1947 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija ja myöhemmin jalkapallovalmentaja. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä. Rissanen pelasi SM-sarjassa yhteensä 403 ottelua, joissa hän teki yhteensä 185 maalia. Vielä 40-vuotiaana viimeisenä SM-sarjakautenaan hän teki viisi maalia. Maajoukkueessa Rissasen tilille kertyi yhteensä 40 A-maaottelua ja hän teki niissä 7 maalia. Hän toimi Kuopion Palloseuran toisena valmentajana loppukauden 1989 ja sen jälkeen kaksi kokonaista kautta 1990–1991. Ensimmäisen kauden saavutuksena oli Suomen Cupin voitto. == Seurat == 1964–1969 Kuopion Elo 1970–1981 Kuopion Palloseura 1982–1987 Kuopion Pallotoverit == Saavutukset pelaajana == * Suomen mestaruus 1974 ja 1976 * Suomen mestaruushopeaa 1975, 1977 ja 1979 * Vuoden avainpelaaja 1975 == Saavutukset valmentajana == * Suomen Cupin voittaja 1989 == Lähteet == * Jalkapallon pikkujättiläinen WSOY 2003 * ss.fi 11.4.2012, Olli Rissanen palaa kentälle Elon paidassa Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haing S. Ngor

Haing S. Ngor (22. maaliskuuta 1940 – 25. helmikuuta 1996) oli amerikankambodžalainen lääkäri ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Oscar- palkitusta roolityöstään elokuvassa Kuoleman kentät. Hän esittää elokuvassa kambodžalaista toimittajaa Dith Prania 1970-luvun Kambodžassa punaisten khmerien vallan alla. ==Ura== Ngor eli itsekin Kambodžassa punaisten khmerien hallitessa maata kovaotteisesti ja selviytyi piilottelemalla faktaa, että hän on synnytyslääkäri ja gynekologi. Koulutettuna ihmisenä hänet olisi tapettu Pol Potin ankaran hallituksen aikana. Punaisten khmerien kaaduttua vuonna 1979 Ngor työskenteli lääkärinä pakolaisleirillä Thaimaassa ja muutti Yhdysvaltoihin 30. elokuuta 1980. Ngor teki ensimmäisen näyttelijänsuorituksensa Kuoleman kentissä, josta hän voitti parhaan miessivuosan Oscarin lisäksi kaksi BAFTAa (paras miespääosa ja paras uusi tulokas) sekä parhaan sivuosan Golden Globen. Tämän jälkeen Ngor näytteli muutamissa elokuvissa, joista merkittävimmät olivat Oliver Stonen Taivas ja maa ja Elämäni. ==Kuolema== Ngor ammuttiin 25. helmikuuta 1996 asuntonsa ulkopuolella Los Angelesissa. Hänet ampuivat katujengin jäsenet, jotka vaativat Ngorilta tämän kaulassa ollutta medaljonkia. Medaljonki sisälsi hänen kuolleen vaimonsa kuvan. Ngorilta ei varastettu yhtään rahaa, vaikka lompakko sisälsi muutama sata dollaria käteistä. Tuolloin liikkui myös jonkin verran spekulaatioita siitä, että jengi oli toiminut punaisten khmerien sympatisoijien puolesta, mutta tätä ei ole koskaan todistettu. Kolme 19-vuotiasta Oriental Lazy Boyz -jengin jäsentä pidätettiin ja asetettiin syytteeseen Ngorin murhasta. Jokaisen oikeudenkäynti käytiin Los Angelesin ylioikeudessa yksittäisissä istunnoissa. Tak Sun Tan tuomittiin 56, Indra Lim 26 vuodeksi ja Jason Chan elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaisuuteen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:BAFTA-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Rivimoottori

thumb|Rivimoottorin lohko. Rivimoottori on mäntämoottori, jossa sylinterit ovat vierekkäin rivissä. Rivimoottorista käytetään myös nimitystä suora moottori, koska sylinterit ovat suorassa rivissä vierekkäin. Muita polttomoottoreita erilaisilla sylinterien asetteluilla ovat esimerkiksi V-moottori, tähtimoottori ja bokserimoottori. Autokäytössä rivimoottorissa on yleisimmin neljä sylinteriä, mutta kolme-, viisi- ja kuusisylinterisiä moottoreita käytetään pyrittäessä hyödyntämään niiden tuomia etuja joissain tapauksissa. Kolmesylinterisen moottorin etuja muihin verrattuna ovat luonnollisesti pienempi koko ja paino. Viisisylinterinen moottori on saatettu kehittää kuusisylinterisestä sitä lyhentämällä, esimerkiksi etuvetoon siirryttäessä, jolloin kuusisylinterinen olisi liian suuri asennettavaksi poikittain auton keulalle. Kuusisylinterisen käynti on rakenteesta johtuen hyvin tasaista sekä värinätöntä ilman erillisiä tasapainotusakseleita. == Rivimoottori autoissa == ===2-sylinterisiä=== Fiat 500 on saatavissa 0,9 litran kaksisylinterisellä ahdetulla bensiinimoottorilla. Samaa TwinAir- moottoria on käytetty myös Alfa Romeo MiTossa. ===3-sylinterisiä=== ===4-sylinterisiä=== *Valtaosa autonvalmistajista tekee nelisylinterisiä moottoreita. ===5-sylinterisiä=== Viisisylinterisiä moottoreita käyttävät monet valmistajat, kuten Volvo, Audi, Mercedes-Benz ja Volkswagen eräissä malleissaan (dieselmoottorit ja VR5-moottori). ===6-sylinterisiä=== Kuusisylinterisiä rivimoottoreita on perinteisesti käytetty suuremmissa ja ylellisemmissä automalleissa niiden tasaisen ja värinättömän käynnin vuoksi. Moottorityyppi on yleinen myös urheiluautoissa. *BMW:n useat mallit *Nissan Cedric *Datsun Laurel *Volvo S80 *Volvo V70 *Volvo XC90 *Toyota Supra *Mercedes-Benz W124 300CE ===7-sylinterisiä=== SisuDiesel aloitti keväällä 2009 seitsemänsylinterisen dieselin valmistamisen. Uuden 9,8-litraisen moottorin tehoalueeksi on määritelty 250–350 kW (335–470 hv). Ensimmäiseksi sen saivat käyttöönsä Agcon valmistamat leikkuupuimurit. Sitä tarjotaan myös traktoreihin, konttilukkeihin ja maarakennuskoneisiin. ===8-sylinterisiä=== Buick käytti hyvin pitkään kahdeksansylinterisiä rivimoottoreita automalleissaan. Suoran kahdeksansylinterisen hyviä puolia olivat värinättömyys ja hiljaisuus, jotka tietenkin sopivat arvokkaaseen autoon. Suora kahdeksansylinterinen poistui Buickin valikoimasta 1950-luvun alussa, jolloin sen korvasi uusi V8-moottori. Myös muut autonvalmistajat ovat käyttäneet suoraa kahdeksikkoa loistoautoissaan. Chrysler teki 1990-luvun loppupuolella konseptiauton, jossa oli kaksi Neonin nelisylinteristä moottoria yhdistettynä yhdeksi suoraksi kahdeksikoksi. Tämä on tunnetusti viimeinen valmistettu suora kahdeksansylinterinen moottori. ==Rivimoottori muissa käyttökohteissa== Yksi maailman suurimpia rivimoottoreita on Wärtsilän suunnittelema 14-sylinterinen Wärtsilä-Sulzer RTA96-C -moottori, jollainen on käytössä valtavassa M/S Emma Mærsk -konttialuksessa. ==Katso myös== * Kaksitahtimoottori * Nelitahtimoottori * Bokserimoottori * Tähtimoottori * V-moottori * Wankelmoottori == Lähteet == Luokka:Polttomoottorit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Itä-Savo (sanomalehti)

Itä-Savo on Savonlinnassa ilmestyvä sanomalehti. Levikkialuetta ovat Savonlinnan seutu ja Itä-Savon alue eli Enonkosken, Rantasalmen, Savonlinnan ja Sulkavan kunnat. Lehden levikkialueeseen kuuluvat myös Pohjois-Karjalasta Kitee sekä Etelä-Karjalan Parikkala. Lehden levikki on noin 9 933 kpl, ja kokonaislevikki 11 465 kpl. Painetun lehden lukijamäärä on laskussa. Vuonna 2010 lukijamäärä oli 43 000 ja vuonna 2017 määrä oli laskenut 32 000:een. Vuoden 2020 painetun lehden lukijamäärä oli 24 000. Itä-Savo muuttui kuusipäiväiseksi kesäkuun alusta 2018. Ilmestymispäivien vähentäminen vaikuttaa muuhunkin alueelliseen tiedonvälitykseen, sillä Itä-Savon jakelumuutosten johdosta Helsingin Sanomat luopui paperilehden sunnuntaijakelusta. Helsingin Sanomat on ollut yhteisjakelussa Itä-Savon kanssa. Lehden levikki on niin ikään laskenut jyrkästi, ja samaan aikaan toimittajia on vähennetty. Kokonaislevikin kehitys: *2010: 16 674 kpl, *2011: 16 278 kpl, *2012: 15 630 kpl, *2013: 14 981 kpl, *2014: 14 180 kpl, *2015: 13 835 kpl, *2016: 13 311 kpl, *2017: 12 165 kpl *2018: 11 465 kpl *2019: Ei tarkastettu *2020: Ei tarkastettu Lehden päätoimittaja on Keskustapuolueen entinen paikallispoliitikko Jaana Rautio-Teijonmaa. Vuoden 2012 lopusta päätoimittajana toiminut Tiina Ojutkangas siirtyi Keskipohjanmaa-lehden määräaikaiseen kehityshankkeeseen tammikuun alussa 2018. Yli-Huttula toimi lehden päätoimittajana vuoden 2008 alusta, kun edellinen päätoimittaja Kyösti Pienimäki siirtyi lehden pääkirjoitustoimittajaksi. Lehteä julkaisee Kaakon Viestintä Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin. ==Historia== Lehden edeltäjä oli 1907 perustettu Savolainen.Lukijalla, Savolainen s. 1. 16.10.1917 Lehti oli vanhasuomalaisen puolueen äänenkannattaja. Itä-Savo alkoi ilmestyä 1917, jolloin se siirtyi kansanpuolueen kautta nuorsuomalaisen puolueen työn jatkajaksi perustetun edistyspuolueen lehdeksi. Vuonna 1927 lehti julistautui maalaisliiton äänenkannattajaksi. Linjavalinnan syynä oli se, että maalaisliitto oli sivuuttanut Itä-Savon alueella edistyspuolueen maaseutuväestön tärkeimpänä edustajana. Itä-Savo julistautui puolueettomaksi tammikuussa 2002, viimeisenä suomalaisena seitsenpäiväisenä sanomalehtenä. ==Lehtiyhteistyö== Itä-Savo julkaisee pääasiallisesti paikallista materiaalia ja uutisia sekä osittain saman konsernin muiden lehtien tekemiä lukemistojuttuja. Kesäkuun alussa 2018 lehden muuttuessa kuusipäiväiseksi Itä- Savo alkoi julkaista launtaisin Sunnuntai-lukemistoliitettä. Lehden toimitus sijaitsee Savonlinnan linja-autoaseman kiinteistössä. Aiemmin lehdellä on toimitus myös Parikkalassa, mutta nykyisin siellä ei ole yhtään vakituista toimittajaa. Lehti painetaan Kaakon Viestinnän painossa Kouvolassa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sanomalehdet Luokka:Savonlinnan kulttuuri Luokka:Suomen Keskustan lehdet
Suomen Kanoottiliitto

Suomen Kanoottiliitto ry oli vuoden 2012 alkuun saakka Suomen melontaseurojen muodostama keskusjärjestö, joka edisti lajia Suomessa ja vastasi sen kansainvälisiä yhteyksiä. Liitto julkaisi Meloja-lehteä. Vuoden 2012 alusta Suomen Kanoottiliiton aiempi toiminta siirtyi osaksi Suomen melonta- ja soutuliiton toimintaa. Tämän uuden melonnan ja soudun yhteisen lajiliiton perustamisesta tehtiin päätös sekä Suomen kanoottiliiton että Suomen soutuliiton vuosikokouksissa 16.4.2011. Uusi kahden vesiliikuntalajin yhteinen lajiliitto perustettiin alkusyksyllä 2011. ==Jaostot== Suomen Kanoottiliiton toiminta jakautui eri jaostoihin, joiden puheenjohtaja ja hallitus koostui osa-alueen asiantuntijoista tai pitkälle edenneistä harrastajista. Jaostot ovat: * Freestylejaosto * Kanoottipurjehdusjaosto * Kanoottipujottelu- ja koskisyöksyjaosto * Maratonjaosto * Nuorisojaosto * Poolojaosto * Ratajaosto * Turvajaosto * Virkistys- ja retkijaosto ==Katso myös== * Kansainvälinen Kanoottiliitto == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Suomen melonta- ja soutuliiton kotisivut Luokka:Suomen melonta Kanoottiliitto
Jamora

Jamora on fuchs-turkkinen, japanilaiskuvioinen pienehkö kani, jonka ihannepaino on 1,91–2,40 kiloa. Alkujaan jamora on risteytys hermeliiniä, angoraa sekä japanilaisrotuista kania. Se on jalostettu Saksassa. Pohjoismaiseen standardiin jamora hyväksyttiin lokakuussa 2002. Perusluonteeltaan jamorat ovat ehdottoman kilttejä, uteliaita ja miellyttämisenhaluisia. Jamora onkin luonteensa puolesta verrattavissa paremmin tunnettuun kääpiöluppaan. Kiltin luonteensa ansiosta jamorat ovat koulutettavissa estekaneiksi. Jamoran turkkia ei tule leikata. Se pysyy kunnossa viikoittaisella harjaamisella, mutta nuoria kaneja, joilla on poikaskarva, tulee harjata useammin. Jamora vaihtaa karvansa toisin kuin angora. Pitkästä karvastaan huolimatta jamora ei sovi ulkokaniksi, sillä se kestää huonosti vetoa. Kuten kanit yleensä, jamora ei sovi lemmikiksi pienelle lapselle, sillä ne ovat hoidostaan ja ruokinnastaan todella tarkkoja ja sairastuvat melko helposti. Myös turkin oikeanlainen hoito vaatii tottuneita otteita. Jalostuksen ja poikastuotannon kannalta jamora on melko hankala, sillä hyviä jalostysyksilöitä on vaikea löytää; eri linjaisia kaneja ei ole paljon. Sisäsiitos on siis todellinen ongelma. Jamora saa usein vain 2–3 poikasta, ja poikasia kuolee paljon. Ainoa värimuoto Suomessa tällä hetkellä on keltamusta japanilainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Kaniyhdistys ry: Poikkeavaturkkiset rodut Luokka:Kanirodut
Petri Tiainen (jalkapalloilija)

Petri Juha Tiainen (26. syyskuuta 1966 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Tiainen aloitti uransa kasvattajaseurassaan Kuusysissä ja solmi ammattilaissopimuksen jo 19-vuotiaana alankomaalaisen Ajaxin kanssa. Hänen pärjäämisensä siellä loi pohjaa Jari Litmasen, Sami Hyypiän, Joonas Kolkan ja monien muiden myöhemmin Alankomaiden kautta Euroopan kentille matkanneiden suomalaisten uralle. Hänen pelatessaan Ajaxissa joukkue voitti cup-voittajien cupin vuonna 1987. Tiainen palasi takaisin Suomeen keväällä 1989 loukkaantumisten vuoksi. Loukkaantumiset lähes lopettivat hänen uransa vuonna 1992. MyPan valmentaja Harri Kampman onnistui kuitenkin houkuttelemaan hänet uudelleen jalkapallokentille kaudeksi 1994, jonka jälkeen Tiainen pelasi vielä neljä kautta Veikkausliigaa. Viimeisimpänä hän oli nostamassa FC Lahtea liigaan vuonna 1998. Maajoukkueessa Tiainen esiintyi 15 ottelussa. Peliuransa jälkeen Tiainen on työskennellyt mainosalalla sekä FC Lahden ja MYPAn toiminnanjohtajana. == Saavutukset == * Suomen mestaruus 1984, 1986, 1990, 1992 * Suomen Cup 1983, 1995 * Alankomaiden cup 1987 * Cup-voittajien cup 1987 * Vuoden jalkapalloilija (Suomen Palloliiton valinta) 1986 == Lähteet == * Jalkapallon pikkujättiläinen WSOY 2003 * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skorpionikorennot

Skorpionikorennot (Panorpidae) ovat hyönteisheimo, joka kuuluu jo mesotsooisella maailmankaudella esiintyneeseen kärsäkorentojen lahkoon. Alkukantaisuudestaan huolimatta skorpionikorennoilla on täydellinen muodonvaihdos. Skorpionikorentoja on maailmassa yhä ainakin 350 lajia, Suomessa niistä on tavattu ainakin viisi. Skorpionikorentojen parittelu on varsin erikoinen koiraan erittämine sylkipalloineen ja tarttumapihteineen, mistä hyönteisten nimi juontuu. Naaras munii heti parittelun jälkeen. Toukat syövät eläinperäistä ravintoa, tavallisesti kuitenkin kuollutta materiaalia. == Lähteet == Luokka:Kärsäkorennot
Montrealin metro

Montrealin metro () on metrojärjestelmä Montrealin kaupungissa Kanadassa. Järjestelmään kuuluu neljä linjaa ja sen linjojen yhteispituus oli 71 kilometriä vuonna 2016. Metrolla tehdään noin 400 miljoonaa matkaa vuosittain. Sitä ylläpitää Société de transport de Montréal (STM). Montrealin metroon liittyy myös maanalaisten jalankulkuteiden ja kauppakeskusten verkosto, Montreal Underground City (RÉSO). ==Metron historia== Metro avattiin pormestari Jean Drapeaun hallinnon aikana 14. lokakuuta 1966 ja se oli Pohjois-Amerikan ensimmäinen kumipyörillä kulkeva maanalainen. Alun perin metrolla oli 26 asemaa kolmella eri linjalla, nykyään asemia on 68 neljällä linjalla. Linjat palvelevat Montrealin pohjois-, itä-, ja keskiosia. Neloslinjalla on yhteys Longueuiliin ja kakkoslinjalla Lavaliin Quebeciin. ==Linjat== Linja Väri Kulkuväli Avajaispäivämäärä Pituus Asemia 1 Vihreä Angrignon ↔ Honoré-Beaugrand 1966 22,1 km 27 2 Oranssi Côte-Vertu ↔ Montmorency (Laval) 1966 30,0 km 31 4 Keltainen Berri-UQAM ↔ Longueuil–Université-de-Sherbrooke 1967 4,25 km 3 5 Sininen Snowdon ↔ Saint- Michel 1986 9,7 km 12 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Société de transport de Montréal (STM) * Montreal by Metro Metro Luokka:Kanadan metroliikenne
Jota Quest

Jota Quest on brasilialainen pop-yhtye Belo Horizontesta (Minas Gerais). Yhtyeen alkuperäinen nimi on Johnny Quest mutta Hanna Barbaran kanssa syntyneistä lainsäädännöllisistä ongelmista johtuen he ottivat käyttöön lempinimensä J. Quest ja muuttivat nimensä Jota Quest. Yhtyeen jäseniä ovat Rogério Flausino (laulu), Marco Túlio Lara (kitara), Márcio Buzelin (koskettimet), PJ (basso) sekä Paulinho Fonseca (rummut). ==Diskografia== === Studio albumit === *(1996) Jota Quest *(1998) De Volta ao Planeta *(2000) Oxigênio *(2002) Discotecagem Pop Variada *(2005) Até Onde Vai *(2008) La Plata *(2013) Funky Funky Boom Boom *(2015) Pancadélico === Live albumit === *(2003) MTV ao Vivo: Jota Quest *(2012) Multishow ao Vivo: Jota Quest - Folia & Caos *(2012) Rock in Rio 2011 - Jota Quest *(2017) Acústico Jota Quest *(2023) Jota25 - De Volta ao Novo (tulla vapautetuksi) === Kokoelma albumit === * (2011) Quinze === Video albumit === * (2003) MTV ao Vivo: Jota Quest * (2004) DVD Clipes (musiikkivideon kokoelma) * (2006) Até Onde Vai (Ao Vivo em Porto Alegre) * (2012) Multishow ao Vivo: Jota Quest - Folia & Caos * (2012) Rock in Rio 2011 - Jota Quest * (2017) Acústico Jota Quest * (2023) Jota25 - De Volta ao Novo (tulla vapautetuksi) ==Aiheesta muualla == *Jota Questin virallinen fanisivu. Luokka:Brasilialaiset pop rock -yhtyeet
Daniela Mercury

Daniela Mercuri de Almeida Póvoas (s. 28. heinäkuuta 1965, Salvador da Bahia) on brasilialainen laulaja. Hän aloitti laulajanuransa 16-vuotiaana esiintyen baareissa Salvador da Bahiassa. 1989 hän muodosti pop-yhtye Companhia Clicin ja äänitti kaksi ensimmäistä levyään. Hänen ensimmäinen soololevynsä ilmestyi 1991, ja nykyään "Swing da Cor" -kappale tunnetaan samba-reggaen synonyyminä. Hänen ensimmäinen live-konserttinsa MASP:issa (Museu de Arte de São Paulo) keräsi yli 20 000 katsojaa. 1992 ilmestynyt axéa edustavalla Canto da Cidade -levy osoitti uuden tähden syntyneen Brasiliassa Danielan saavuttaessa ensimmäisenä muusikkona platinalevyn. Hänen seuraava albuminsa Musica de rua vuonna 1994 osoitti, ettei kyseessä ole tähdenlento. Vuonna 1996 ilmestyneellä albumillaan Feijão com arroz hän sai vakuutetuksi kriitikot, ja samalla hänen suosionsa nousi myös ulkomaisilla levymarkkinoilla. Viimein 1998 hän julkaisi ensimmäisen live-albuminsa Electrican, joka sisälsi useita aiemmin ilmestyneitä kappaleita sekä hänen aiemmin esittämiään mutta levyttämättömiä kappaleita. Vuonna 2000 ilmestynyt levy Sol da Libertade yllätti sekä ihailijat että kriitikot hänen yhdistäessään samba-reggaen elektroniseen musiikkiin. Carnaval Eletrônico -levylle (2004) hän kutsui Brasilian tunnetuimmat dj:t ja elektonisen musiikin tuottajat. ==Diskografia== ===Levyt Companhia Clicin kanssa=== * 1989 Companhia Clic/Vida ligeira * 1990 Companhia Clic/Vou de vez ===Soololevyt=== *Daniela Mercury (1991) *O canto da cidade (1992) *Música de rua (1994) *Feijão com arroz (1996) *Elétrica - Ao vivo (1999) *Swing tropical (1999) *Sol da liberdade (2000) *Sou de qualquer lugar (2001) *Eletrodoméstico (2003) *Carnaval eletrônico (2004) *Clássica (2005) *Balé mulato (2005) ===DVD:t=== * 2003 Eletrodoméstico - MTV Live * 2005 Clássica * 2006 Baile Barroco ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu (portugaliksi) *Portal Daniela Mercury (portugaliksi) *Dicionário MPB *Sanoituksia *Central Daniela Mercury (portugaliksi) Luokka:Brasilialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charlie Brown Jr.

Charlie Brown Jr. on brasilialainen rockyhtye Santosista, São Paulosta. Tärkeimmät vaikutteet he ovat saaneet Red Hot Chili Peppersiltä, Suicidal Tendenciesiltä sekä Rage Against the Machineltä. ==Jäsenet== *Chorão: laulu (1992-2013, k.2013) *Champignon: bassokitara, beatboxaus, lisälaulu (1992-2005, 2011-2013, k.2013) *Heitor Gomes: bassokitara ( 2005-2011, 2019, 2021) *Marcão: kitara, lisälaulu (1992-2005, 2011-2013, 2019, 2021) *Thiago Castanho: kitara, lisälaulu (1992-2001, 2005-2013, 2021) *Renato Pelado: rummut (1992-2005) *André Pinguim Ruas: rummut, beatboksaus (2005-2008, 2019, 2021) *Bruno Graveto: rummut (2008-2013, 2021) Kaikki jäsenet ovat Santosista, lukuun ottamatta São Paulosta olevaa Chorãota. ==Diskografia== * (1997) Transpiração Contínua Prolongada * (1999) Preço Curto... Prazo Longo * (2000) Nadando com os Tubarões * (2001) Abalando a Sua Fábrica * (2002) Bocas Ordinárias * (2003) Acústico MTV: Charlie Brown Jr. * (2004) Tamo Aí na Atividade * (2005) Imunidade Musical * (2007) Ritmo, Ritual e Responsa *(2009) Camisa 10 Joga Bola Até na Chuva *(2012) Música Popular Caiçara *(2013) La Familia 013 *(2021) Chegou Quem Faltava ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu . *Letras Musicas Sanoituksia yms. Luokka:Brasilialaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Skate punk -yhtyeet
HTP-arvo

Haitalliseksi tunnettu pitoisuus eli HTP-arvo on pienin ilman kemikaalipitoisuus, jonka sosiaali- ja terveysministeriö arvioi voivan aiheuttavan haittaa tai vaaraa työntekijän terveydelle. HTP-arvot on vahvistettu työturvallisuuslain (738/2002) 38 § 4 momentin nojalla annetulla sosiaali- ja terveysministeriön asetuksella (557/2009).HTP-arvot vuonna 2009 Sosiaali- ja terveysministeriön julkaisuja 2009:11 HTP-arvo ilmoitetaan yleensä haitallisten molekyylien suhteena ilmapartikkeleiden määrään miljoonasosina (ppm, ) tai milligrammoina ilmakuutiometriä kohti (mg/m3). Haitalliseksi tunnettu pitoisuus ilmoitetaan 8 tunnin (HTP8h), 15 minuutin (HTP15min) tai hetkelliselle ilman epäpuhtauden pitoisuudelle altistumiselle. ==Lähteet== Luokka:Työturvallisuus Luokka:Työtoksikologia Luokka:Kemikaaliturvallisuus
Carlinhos Brown

thumb|Carlinhos Brown Carlinhos Brown (s. 23. marraskuuta 1962, Salvador da Bahia) on brasilialainen muusikko Salvador da Bahiasta. Hänen musiikkinsa on sekoitus brasilialaista-, rock- ja soul musiikkia. Musiikille on tyypillistä rytmikkyys sekä karibialaiset ja afro-brasilialaiset musiikkityylit. ==Diskografia== *1996 Alfagamabetizado (Blue Note Records) *1998 Omelete Man (Blue Note Records) *2001 Bahia do Mundo, Mito e Verdade (Blue Note Records) *2003 Carlinhos Brown é Carlito Marrón (Blue Note Records) *2004 Candyall Beat (Vale) Luokka:Brasilialaiset muusikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilhéus

Ilhéus on Etelä-Bahiassa 430 kilometriä Salvador da Bahiasta etelään sijaitseva kaupunki Brasiliassa. Kaupunki on yksi tärkeimmistä Koillis- Brasilian turismikeskuksista. Kaupungin talous perustuu erityisesti turismiin kauniiden rantojen ja kulttuuriperinnön ansiosta. Kaupungissa asuu noin 180 000 henkilöä 1 841 km² alueella ja sen keskusta sijaitsee kilometrin päässä Atlantin valtamerestä. Aikaisemmin kaakaotuotannosta riippuneen kaupungin talous elää nykyään turismista. Ilhéus tunnetaan myös kirjailija Jorge Amadon kotikaupunkina. Portuhalilaiset perustivat siirtokunnan nmeltä São Jorge dos Ilhéos vuonna 1532, joka sai kaupunkioikeudet vuonna 1881. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ilhéus Virtual *Brasilheus Luokka:Bahian kunnat
Väliviljely

VäliviljelyEurlexLuomi.fi eli lomittaisviljelywwf.fi on viljelyä, jossa viljelyskasveja kasvatetaan lomittain. Se liittyy usein luomuviljelyyn ja kestävään kehityksen, muun muassa permakulttuurin periaatteisiin. Kasvattamalla eri kasveja lähellä toisiaan voidaan hyödyntää viljelymaa tehokkaammin, vähentää tuhoeläinten haittoja ja toisinaan luoda toiselle kasvilajille suotuisa ilmasto, kun toinen tarjoa sille varjoa ja tuulensuojaa. Haittana on sadonkorjuun hankaloituminen, koska yleensä tässä viljelytavassa ei voida käyttää koneita sadonkorjuuseen. Esimerkki viljelytavasta on palsta, jossa korkeiden kookospalmujen välissä kasvaa keskikorkea banaani ja maanpinnalla ananas, inkivääri tai varjossa viihtyviä yrttejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Viljelytavat
Skorpionilukki

Skorpionilukki (Damon variegatus) kuuluu hämähäkkieläimiin. Skorpionilukkia tavataan tropiikissa, esimerkiksi Kaakkois-Aasiassa. Nimi skorpionilukki tulee siitä, että laji muistuttaa ulkoisesti jonkin verran skorpionia ja lukkia. Skorpionilukilla on kahdeksan pitkää, ohutta raajaa. Etummainen raajapari on kehittynyt 15 senttimetriä pitkiksi saalistusrihmoiksi, joissa on herkät tuntokarvat. Skorpionilukki ei ole myrkyllinen, vaan sillä on voimakkaat pyyntileuat (pedipalpit), joilla se saalistaa ravinnokseen sirkkoja ja muita hyönteisiä. Luokka:Hämähäkkieläimet
Hubertus

Hubertus (656?/658? Toulouse? – 30. toukokuuta 727?/728?) oli kristillinen pyhimys, jota kutsuttiin Ardennien apostoliksi. Hänestä tuli Liègen piispa ja häntä pidetään metsästäjien, matemaatikkojen, optikkojen ja metallityöntekijöiden suojelupyhimyksenä, joka voi parantaa vesikauhun. Legendan mukaan Hubertus yhdellä harvoista metsästyskerroistaan kohtasi hirven, jolla oli kaulan ympärillä sädekehä ja sarvien välissä risti, mikä sai hänet kääntymään heti kristityksi. thumb|250px|Yksityiskohta Pyhän Hubertuksen kappelista, Château d'Amboise, Ranska Tästä legendasta on saksalainen Jägermeister-yrttilikööri saanut etikettinsä aiheen samoin kuin Hollolan vaakuna aiheensa Hollolan kirkon asehuoneen ja kirkkosalin välisessä puisessa ovessa olevan pellistä tehdyn kuvakertomuksen mukaan. ==Lähteet== ==Katso myös== *Pyhä Eustachius luokka:Pyhimykset Luokka:Piispat
Porto Seguro

Porto Seguro on kaupunki Brasilian Bahian osavaltiossa. Kaupungissa on arviolta 147 444 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 2 408,492 neliökilometriä. Portugalilainen tutkimusmatkailija Pedro Álvares Cabral astui ensimmäisenä Brasilian maaperälle Porto Segurossa 22. huhtikuuta 1500. Kaupunki toimi vilkkaimpana satamana Portugalin siirtokunnissa vuodesta 1500 1800-luvun alkuun saakka ja on nykyään tärkeä matkailukohde. Kaupungin nimi tarkoittaa suomeksi "suojaisaa satamaa". Tiedosto:Porto_Seguro_Oberstadt.JPG|Historiallinen yläkaupunki, näkymä Etelä- Atlantille Tiedosto:Porto_Seguro_Strand.JPG|Rantanäkymä Tiedosto:Trancoso_House.jpeg|Rantatalo Trancosossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bahian kunnat
Barista

Barista on italian kieltä ja tarkoittaa espresso- ja baarimestaria joka valmistaa kuumia ja kylmiä juomia. Termi barista on lähtöisin italialaisesta perinteestä, joka on laajentunut muualle Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin italialaisten siirtolaisten mukana. Italian ulkopuolella termi on vakiintunut tarkoittamaan espressopohjaisia juomia valmistavaa tarjoilijaa. == Katso myös == * Luettelo kahvijuomista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Juomakulttuuri Luokka:Kahvi Luokka:Majoitus- ja ravitsemisalan ammatit
Tribute

Tribute voi tarkoittaa ainakin * Tribute, Ozzy Osbournen albumi. * Tribute, Tenacious D:n kappale * Tribute, Mr. Crowleyn albumi. * Tribute, vuoden 1980 elokuva. * Mazda Tribute, automalli.
Miyazakin prefektuuri

Miyazakin prefektuuri () sijaitsee Japanissa Kyūshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki on Miyazaki. Siellä on 1 126 000 asukasta (vuonna 2012) ja sen pinta-ala on 7 735,09 neliökilometriä. Ennen Meiji-restauraatiota Miyazakin prefektuurin alueen käsitti Hyūgan provinssi. == Maantiede == Prefektuuri sijaitsee Kyūshūn itärannikolla. Se rajautuu Tyyneen valtamereen etelässä ja idässä, Ōitan prefektuuriin pohjoisessa ja Kumamoton sekä Kagoshiman prefektuureihin lännessä. == Aluejako == Miyazakin prefektuuri jakautuu yhdeksään kaupunkiin ja 17 muuhun kuntaan, joista 14 on maaseutukaupunkeja ja kolme kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kuuteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. ;Kaupungit * Ebino * Hyūga * Kobayashi * Kushima * Miyakonojō * Miyazaki (pääkaupunki) * Nichinan * Nobeoka * Saito ;Kunnat piirikunnittain Piirikunta Kunta Higashi-Morokata Aya · Kunitomi Higashi-Usuki Kadogawa · Misato · Morotsuka · Shiiba Kita-Morokata Mimata Koyu Kawaminami · Kijō · Nishi-Mera · Shintomi · Takanabe · Tsuno Nishi-Morokata Takaharu Nishi- Usuki Gokase · Hinokage · Takachiho == Kulttuuri ja nähtävyydet == Prefektuurin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Obin linnakaupunki Edo- kaudelta, rantakallion luolassa sijaitseva Udon pyhäkkö sekä Japanin suurin, yhteensä 311 hautakumpua käsittävä hautausmaa, Saitobaru. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Tottorin prefektuuri

Tottorin prefektuuri () sijaitsee Japanissa Chūgokun alueella Honshūn saarella. Prefektuurin pääkaupunki on Tottori. Siellä on 582 000 asukasta (vuonna 2012) ja sen pinta-ala on 3 507,14 neliökilometriä. == Maantiede == Tottorin pohjoispuolella on Japaninmeri, idässä Hyōgon prefektuuri, lännessä Shimanen prefektuuri ja etelässä Hiroshiman ja Okayaman prefektuurit. Prefektuuri on pitkänomainen, ulottuen idästä länteen noin 120 kilometrin matkan ja pohjoisesta etelään noin 60 kilometriä. Tottorissa sijaitsee tottori-sakyū (), Japanin ainoa aavikko. == Aluejako == Tottorin prefektuuri jakautuu neljään kaupunkiin ja 15 muuhun kuntaan, joista 14 on maaseutukaupunkeja ja yksi on kyläkunta. Kunnat kuuluvat viiteen piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. ;Kaupungit *Kurayoshi *Sakaiminato *Tottori (pääkaupunki) *Yonago ;Kunnat piirikunnittain Piirikunta Kunta Hino Hino · Kōfu · Nichinan Iwami Iwami Saihaku Daisen · Hiezu · Hōki · Nanbu Tōhaku Hokuei · Kotoura · Misasa · Yurihama Yazu Chizu · Wakasa · Yazu == Historia == Ennen Meiji-restauraatiota prefektuurin alue koostui Inaban, Hokin ja Okin provinsseista. == Talous == Tottori on maatalousvaltainen prefektuuri. Alueen tunnettuja tuotteita ovat omenapäärynä, nagaimo, sipulit ja vesimeloni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tottorin prefektuurin internetsivut *