EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lukeva munkki

Lukeva munkki on Rembrandtin vuonna 1661 valmistama öljymaalaus. Teos on Suomen Kansallisgallerian kokoelmassa Sinebrychoffin taidemuseossa. Maalauksessa valkopartainen kapusiinimunkki lukee lehtistä, jota hän pitelee kädessään lähellä silmiään. Munkin oikea kyynärpää nojaa tuolin käsinojaan. Maalauksessa korostuu vaikutelma, että munkki on keskittynyt lukemiseen. Henkilön tausta, hänen pukunsa ja kasvot on maalattu tummin sävyin. Maalauksen ainoa valonsäde lankeaa ylhäältä ja osuu lehden sivulle valaisten samalla munkin kasvoja. Maalaus ei ole muotokuva, vaan kasvotutkielma, tronie. Se on tutkielma hartauden harjoituksesta tai valosta. Teoksen on tulkittu esittävän Pyhää Franciscusta. Lukevan munkin vaiheet tunnetaan 1700-luvulta alkaen. Silloin ranskalaisen kreivin kokoelmiin kuulunut teos myytiin huutokaupassa, ja teos siirtyi Skotlantiin. Suomalainen taiteenkeräilijä, kosmopoliitti ja kamariherra Hjalmar Linder osti maalauksen Lontoosta 14 000 punnalla, eli 1 200 000 silloisella Suomen markalla. Suomen Taideyhdistykselle Linder lahjoitti teoksen vuonna 1920. Maalaus kuuluu Rembrandtin myöhäistuotantoon. Vaikka hänen elämänsä loppuvaiheita leimasivat suuret menetykset, hän oli taiteilijana kypsimmillään. Lukeva munkki kuuluu noin 16 teoksen sarjaan, jossa Rembrandt maalasi uskonnollisia hahmoja puolivartalokuvina. Siihen kuuluu myös kaksi muuta puolivartalokuvaa miehistä munkin asussa. Niistä toinen, Fransiskaanimunkki on Lontoon National Galleryssa. Toinen nimeltä Titus munkkina on Amsterdamin Rijksmuseumissa. Siinä fransiskaanimunkin asuun on puettu Rembrandtin poika. Tutkijat ovat kyseenalaistaneet monia Rembrandtin lopputuotannon teoksiksi esitettyjen maalausten attribuutioita. Myös Alankomaiden rahoittama RRP-projektin (Rembrandt Research Project) kanta on vaihdellut Lukevan munkin suhteen. Lukeva munkki on osallistunut viime vuosikymmeninä useisiin näyttelyihin muun muassa Australiassa, Kiotossa, Washingtonissa ja Los Angelesissa. == Samasta aiheesta == Tiedosto:Rembrandt, A Franciscan Friar, 1659, National Gallery, London.jpg|Rembrandt, Fransiskaanimunkki, 1659. Tiedosto:Rembrandt van Rijn - Rembrandts zoon Titus in monniksdracht (Rijksmuseum Amsterdam).jpg|Rembrandt, Titus munkkina, 1660. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virolainen, Antti: Suomen ainoa Rembrandt on mittaamattoman arvokas. Ilta-Sanomat 2.3.2020. Luokka:Rembrandtin maalaukset
Youth and Young Manhood

Youth and Young Manhood on yhdysvaltalaisen rockyhtye Kings of Leonin debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Nimi albumiin on otettu Moosesksen sukupuusta. Albumi sai hyvän vastaanoton kriitikoilta ja kaikki albumin neljä singleä sijoittuivat Britannian singlelistalle. Albumi myi moninkertaista platinaa AustraliassaARIA Charts - Accreditations - 2009 Albums ja Britanniassa.BPI - Certified Awards == Kappaleet == == Kokoonpano == * Caleb Followill – laulu, kitara * Matthew Followill – soolokitara, piano kappaleessa "Talihina Sky" * Jared Followill – basso, piano kappaleessa "Trani" * Nathan Followill – rummut, lyömäsoittimet, laulu == Arvostelut == * Metacritic: 79/100Metacritic aggregate * Allmusic: Allmusic review * Desibeli.net: Desibeli.net * Entertainment Weekly: B+Entertainment Weekly * Pitchfork Media: 4.2/10Pitchfork Media * Rolling Stone: Rolling Stone * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 esikoisalbumit Luokka:Kings of Leonin albumit
Tervasuo

Tervasuo on Nokian 21. kaupunginosa. Tervasuolla on koulu, päiväkoti, kaksi leikkikenttää, urheilukenttä ja lenkkipolku. Tervasuolla asuu noin 700 ihmistä. Tervasuon pinta-ala on 0,86 km².Nokian kaupungin nettisivut == Tervasuon koulu == Tervasuon koulu on osa kaksiosaista Koskenmäki-Tervasuon alakoulua, jossa Tervasuon käyntiosoitteessa on 1. ja 2. luokat. Tervasuolta mennään kolmannelle vuosiluokalle Koskenmäen kouluun.Nokian kaupungin perusopetus-sivu Tervasuon koulu aloitti toimintansa vuonna 2006.Tervasuon koulun nettisivut Tervasuon koulun rakennuksessa toimii myös päiväkoti.Tervasuon päiväkodin nettisivut . == Etymologia == Tervasuo sai nimensä alueella olevasta soisesta maastosta. == Lähteet == Luokka:Nokian kaupunginosat
Jäämeri (täsmennyssivu)

Jäämeri voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Pohjoinen jäämeri, merialue pohjoisilla napaseuduilla *Eteläinen jäämeri, merialue Etelämantereen ympärillä *Jäämeri, Caspar David Friedrichin maalaus *Jäämeri, Radiopuhelimet- yhtyeen albumi * M/S Jäämeri, Petsamon yhteysliikenteessä 1930-luvulla käytetty rahti- ja matkustajalaiva Sukunimenä: *Kim Jäämeri (s. 1964), suomalainen kenraali ==Katso myös== *Merijää
Soundmix Studio

Soundmix Studio on Oulussa sijaitseva musiikkistudio, joka perustettiin vuonna 1980. Se on Pohjois-Suomen suurin ammattimaiseen äänittämiseen erikoistunut studio. Sen äänitystilojen, jotka käsittävät suuren soittotilan ja tarkkaamon, koko on noin 120 neliömetriä. Studiopäällikkönä toimii Mika Pohjola. Soundmix keskittää toimintansa pääasiassa rockmusiikin tuottamiseen. Studiolla ovat äänittäneet muun muassa Aknestik, Terveet Kädet, Kauko Röyhkä, Zero Nine, Radiopuhelimet ja Catamenia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset musiikkistudiot
Flash Gordon (animaatio)

Flash Gordon () on yhdysvaltalainen animaatiosarja vuodelta 1979, joka perustuu Alex Raymondin piirtämiin Flash Gordon -sarjakuviin. Suomessa sarja on julkaistu VHS-kaseteille. Animaatiosarjasta on tehty myös animaatioelokuva. == Sarjan hahmoja == * Flash Gordon: Sarjan päähenkilö, avaruussankari ja sarjakuvatähti. Flashin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Pertti Nieminen * Ming: Flashin päävastustaja ja Mongon hallitsija. Mingin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Erkki Murto * Prinsessa Aura. Auran äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ulla Ollikainen * Mingin robottisotilaat * Tohtori Hans Zarkov: Flashin apuri. Zarkovin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ilkka Moisio * Dale Arden: Flashin toinen apuri ja Flashin rakastettu. Dalen äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Ulla Ollikainen * Thun: Leijonamies, hänellä on leijonan pää ja ihmisen vartalo. * Kuningas Vultan. Vultanin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Pertti Nieminen * Prinssi Barin: jousiampuja. Barinin äänenä on Golden Voice Oy:n ryhmän Erkki Murto == Suomessa julkaistut videot == * Tropica - Paratiisi *Jäätynyt maailma *Maapallon pelastus * Vaaran planeetta * Mingin viimeinen taistelu == Lähteet == Luokka:Animesarjat
Petri Jokiranta

Petri Jokiranta (s. 1965 Hämeenlinna) on suomalainen elokuvatuottaja. Jokiranta on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta Taiteen maisteriksi 1996. Jokiranta on opiskellut teatteritiedettä Helsingin yliopistossa ja suorittanut av-tuottajan PD-diplomin Ad Astra -koulutusohjelmassa. Jokiranta aloitti elokuvaopinnot äänipuolella, mutta työn painopiste siirtyi tuotantotehtäviin. Jokiranta toimi Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojana 1996–2000, jossa tehtävässä hän tuki yli sataa elokuvatuotantoa. Jokiranta kuuluu niihin harvoihin suomalaisiin elokuvatuottajiin, jotka tuottavat elokuvia ensi sijassa ulkomaiden markkinoille. Parhaiten ulkomailla ja Suomessa ovat menestyneet Jokirannan yhteistyössä ohjaaja Jalmari Helanderin kanssa tekemät elokuvat Rare Exports (2010), Big Game (2015) ja Sisu (2023). == Palkinnot == * Suomen elokuvatuottajien keskusliiton Vuoden elokuvatuottaja -palkinto yhdessä tuottaja Tero Kaukomaan kanssa elokuvista Jadesoturi ja Miehen työ (2007). * Suomen elokuvatuottajien keskusliiton Vuoden elokuvatuottaja -palkinto elokuvasta Rare Exports (2011). * Elokuvataiteen valtionpalkinto 2011 yhdessä ohjaaja Jalmari Helanderin kanssa (2011). * Elokuva- ja tv-alan vientipalkinto Hulda (2015). * Elokuva- ja tv-alan vientipalkinto Hulda (2023). * Vuoden elokuvatuottaja 2023 elokuvasta Sisu. == Valikoitu filmografia == * Bonk Business, ohjaus, käsikirjoitus, äänitys, leikkaus (1989) * Raba Hiff, tuottaja, ohjaus, käsikirjoitus, äänitys (1991) * Anjovisprinsen, tuottaja, äänitys (1993) * Onnen pyörät, musiikki (1993) * Pitkä iltapäivä, tuottaja (1994) * Tissit ja tango, musiikki (1994) * Olika Tåg, käsikirjoitus, leikkaus (1994) * Cyclomania, dramaturginen konsultti (2001) * Hengittämättä & nauramatta, tuottaja (2002) * Eila, tuottaja (2003) * Lapsia ja aikuisia, tuottaja (2004) * Caasha, tuottaja (2004) * Jadesoturi, tuottaja, käsikirjoittaja (2006) * Miehen työ, tuottaja (2007) * Putoavia enkeleitä, tuottaja (2008) * Rare Exports, tuottaja, dramaturgi (2010) * Big Game, tuottaja, alkuperäistarina (2015) * Sisu, tuottaja (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Kalle Kinnunen: Big Game – kuinka Hollywood tuotiin Suomeen. Johnny Kniga, 2015. Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarlo Frisk

Kaarlo Edvard Frisk (29. huhtikuuta 1860 Kuopio – 18. kesäkuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja toimittaja. Friskin vanhemmat olivat faktori Edvard Frisk ja Maria Sofia Hämäläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1880 ja opiskeli sitten teologiaa Helsingin yliopistossa. Frisk oli näyttelijänä Suomalaisen teatterin palveluksessa 1883–1887 nimellä Kaarlo Kilpi. Sen jälkeen hän siirtyi lehtialalle ja oli Päivälehdessä ja Helsingin Sanomissa ulkomaanosaston hoitajana ja toimitussihteerinä. Friskin on arveltu olleen kirjailija Minna Canthin salaperäinen kirjaanvaihtokumppani joka käytti nimimerkkiä Mystico. Toisena vaihtoehtona on esitetty kirjapainotyöntekijä Aleksanteri Järvenpäätä.Kirjaston nielemät-blogi 15.8.2011 : Minna ja miehet nuoret. Osa 3: Minnan mystinen kirjeenvaihtotoveriMinnan salonki : Kaarlo Frisk == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Borophaginae

Borophaginae (Borophaginae) on sukupuuttoon kuollut ”luunmurskaajakoiriksi” kutsuttu koiraeläinten alaheimo. Ne olivat endeemisiä Pohjois-Amerikassa oligoseenilta plioseenille noin 36–2,5 miljoonaa vuotta sitten. == Luokittelu == === Lajit === Heimo jaetaan yhteensä 66 lajiin 23 suvussa.X. Wang, B. C. Wideman, R. Nichols and D. L. Hanneman. 2004. A new species of Aelurodon (Carnivora, Canidae) from the Barstovian of Montana. Journal of Vertebrate Paleontology 24(2):445-452. * Alaheimo †Borophaginae ** †Archaeocyon 33—26 Ma ** †Oxetocyon 33—28 Ma ** †Otarocyon 34—30 Ma ** †Rhizocyon 33—26 Ma ** Tribus †Phlaocyonini 33—13 Ma *** †Cynarctoides 30—18 Ma *** †Phlaocyon 30—19 Ma ** Tribus †Borophagini 30—3 Ma *** †Cormocyon 30—20 Ma *** †Desmocyon 25—16 Ma *** †Metatomarctus 19—16 Ma *** †Euoplocyon 18—16 Ma *** †Psalidocyon 16—13 Ma *** †Microtomarctus 21—13 Ma *** †Protomarctus 20—16 Ma *** †Tephrocyon 16—14 Ma *** Alatribus †Cynarctina 20—10 Ma **** †Paracynarctus 19—16 Ma **** †Cynarctus 16—12 Ma *** Alatribus †Aelurodontina 20—5 Ma **** †Tomarctus 23—16 Ma **** †Aelurodon 16—12 Ma *** Alatribus †Borophagina **** †Paratomarctus 16—5 Ma **** †Carpocyon 16—5 Ma **** †Protepicyon 16—12 Ma **** †Epicyon 12—10 Ma **** †Borophagus (=Osteoborus) 12—5 Ma === Fylogenia === Wang et al. (1999): == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kummat koiraeläimet Erään planeetan ihmeitä *Koiraeläinten evoluutio: Borophaginae Tunturisusi Luokka:Koiraeläimet Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Riccardo De Luca

Riccardo De Luca (s. 22. maaliskuuta 1986 Rooma) on italialainen nykyaikainen viisiottelija. De Luca on voittanut maailmanmestaruuden Rooman MM–kilpailuissa 2012 joukkuekilpailussa. Vuotta aikaisemmin Moskovan MM–kilpailuissa hän voitti pronssia joukkuekilpailuissa. De Luca oli mukana myös Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän sijoittui yksilökilpailussa yhdeksänneksi pistein 5 720. Voittamalla vuoden 2015 UIPM World Cup -finaalin kesäkuussa 2015 De Luca varmisti myös paikan Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iso Tervajärvi (Ylöjärvi)

Iso Tervajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Iso Tervajärvi on osa Iso-Tervajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 1,4 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta- ala on 18 hehtaaria. Se sijaitsee yli 35 metriä järven ylitse kohoavien Tervavuorten länsipuolella ja etelässä sijaitsevan Kettukankaan pohjoispuolella. Järven länsipuolisella metsäalueella on paljon metsäojia, jotka on johdettu järveen. Todellisuudessa Iso Tervajärvi on Ruuppalammen kautta virtaavan Tervajoen läpivirtausjärvi, jonka oma laskuoja laskee kilometrin jälkeen Aurejärveen. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 28 vuorokautta. Rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä ja on pääasiassa kangasmetsää. Länsirannan ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja järven etelärannalla ja laskuojan rannalla sijaitsee toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Muualla järvellä vapaa-ajan asuntoja on vain kaksi. Tiet näille asunnoille tulevat yhdystieltä 3350, joka kulkee Lassilan kylän läpi. == Vedenlaatu == Järven valuma-alueella on metsää, suota ja pienempiä järviä. Alueella järven länsipuolella sijaitsee myös pieniä peltoja ja pohjoispuolella Talasnevan 60 hehtaarin turvetuotantoalue. Turvetuotannosta huolimatta Iso Tervajärven vedenlaatua ei tarkkailla säännöllisesti. Järvestä on tutkimuksia vuosilta 1989, 1994 ja 2011. Talvella 1994 järven happitilanne oli enää tyydyttävällä tasolla, koska pohjan lähellä esiintyi happikatoa. Tilanne oli vuosikohtainen, koska talvella 1989 happitilanne oli hyvä. Kuitenkin talvella 2011 happivajetta esiintyi myös pintavedessä. Alusvedestä on tutkimustuloksia käytettävissä vain vuodelta 1994 eikä kesätutkimuksia ei ole tehty. Siksi happipitoisuuksista on vaikeaa tehdä varmoja päätelmiä. Veden erittäin tumma väri ja korkeat humuspitoisuudet luokittelevat Ison Tervajärven suojärviin, joilla on yleensä veden happamuus alhainen. Isosta Tervajärven happamat vedet laskevat Aurejärveen, jonka selkävesillä veden happamuustaso on pysynyt vielä kuitenkin esimerkiksi muikulle riittävän korkealla. Iso Tervajärven päällysvedestä mitatut fosforipitoisuudet ovat korkeita ja niiden perusteella järvi on rehevöitynyt. Myös typpipitoisuudet ovat luonnontasoa korkeampia, sillä vedessä on paljon humusta. Vuonna 2011 talvella järven fosforipitoisuudet olivat vähäsateisista sääoloista johtuen aiempaa matalammat. Ison Tervajärvi soveltuu virkistyskäyttöön vain välttävästi ja rehevyysongelmia voi esiintyä myös kesäaikana. == Lähteet == Luokka:Iso- Tervajärven valuma-alue Luokka:Kurun järvet
Luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimaloista

Tämä on luettelo Suomen suurimmista aurinkovoimalaitoksista. Oheiseen taulukkoon on listattu valmistuneita, teholtaan vähintään 0,5 MWp:n (MW = megawattia, p = peak eli huippuarvo) suuruisia suomalaisia aurinkoenergiaa Suomessa kerääviä voimalaitoksia. Suomen suurimmatkin aurinkovoimalat ovat kansainväliseen mittakaavaan verrattuna pienehköjä, lähinnä kiinteistö- tai yrityskohtaisiin tarpeisiin rakennettuja, usein alle 5 MWp:n hankkeita. == Luettelo == Kohde Paikkakunta Vuosi Teho (MWp) Paneelimäärä (noin) Lähde Lakari Rauma 2024 58 000 Juurakko Kalajoki 2023 24 000 Atrian aurinkosähköpuisto (Atrian Aurinko) Seinäjoki 2018–2023 31 000 Vihreäsaaren aurinkopuisto Oulu 2022–2023 17 100 Lohjan aurinkopuisto Lohja 2024 12 400 Vehmaa Juva 2024 9 216 Sunsulkava Sulkava 2023 9 200 Pöyrynwattila Hirvensalmi 2024 9 000 Joroisten lentokenttä Joroinen 2023 8 000 Lemene – Lempäälän energiayhteisö Lempäälä 2019 13 280 Bolidenin aurinkovoimala Harjavalta 2023 6 900 Seepsula Tuusula 2021–2023 6 800 Iskun aurinkovoimapuisto Lahti 2022 6 000 Koskisen Oyj Järvelä 2023 3 670 Lindö gård Raasepori 2023 3 600 Ruda Solpark Kemiönsaari 2023 3 600 Helen Oy, Nurmijärven aurinkopuisto Nurmijärvi 2023 2 800 Helsingin yliopisto, Viikin kampus Helsinki 2018 3 500 Nokian Renkaiden logistiikkakeskus Nokia 2021 3 100 Kauppakeskus Elo Ylöjärvi 2019 3 200 Prisma Laune Lahti 2019 3 500 Tuurin kyläkauppa Alavus 2019 3 500 Raaseporin Energia, Tammisaaren aurinkovoimala Raasepori 2021 2 700 Elosen leipomo Jämsä 2021 2 300 Salo Energia Salo 2017–2018 3 000 Kiilto Oy Lempäälä 2020 3 060 Logitri Oy, logistiikkakeskus Tuusula 2022 3 066 Kauppakeskus Seppä ja Prisma Seppälä Jyväskylä 2018–2019 3 500 VR FleetCare, junavarikko Helsinki 2020 2 264 Kauppakeskus Veturi Kouvola 2018 3 339 K-citymarket Kupittaa Turku 2017 2 600 K-citymarket Länsikeskus Turku 2017 2 600 Keskon keskusvarasto Vantaa KWH Logistics, pakastevarastokeskus Vantaa 2020 Helen Oy, Kivikon aurinkovoimala Helsinki 2016 3 000 Tokmanni, hallinto- ja logistiikkakeskus Mäntsälä 2018 3 000 Sallila Energia Oy, Sallilan aurinkopuisto Loimaa 2016 2 400 Suomen Voima Oy Hamina 2016 2 772 Porin Puuvilla Pori 2017 2 223 K-Citymarket Linnainmaa Tampere 2017 2 115 Kauppakeskus Goodman Hämeenlinna 2018 2 000 Meyer Turku, telakka Turku 2019 1 584 K-Citymarket Sastamala Sastamala 2019 1 968 K-Citymarket Kokkola Kokkola 2017 Kauppakeskus Iso Omena Espoo 2017 2 000 LUT-yliopisto, Green Campus Lappeenranta Lappeenranta 2012–2018 K-Citymarket Tammisto Vantaa 2016 1 600 Postin rahtiterminaali Vantaa 2016 Kauppakeskus Sello Espoo 2018 Lidl, Järvenpää Jakelukeskus aurinkovoimala Järvenpää 2018 1 600 Seaside Industry Park Rauma 2018 1 800 === Huomautukset === ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Aurinkosähkövoimalat kartalla (Motiva) * Suomen suurimman aurinkovoimalan titteli vaihtui jälleen (4/2016) (rakennuslehti.fi) Luokka:Aurinkoenergia Suomessa aurinkovoimaloista Suomen aurinkovoimaloista
Jan Kuf

Jan Kuf (s. 11. toukokuuta 1991) on tšekkiläinen nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti Berliinin MM–kilpailuissa 2015 sekaviestissä kultaa yhdessä Natalie Dianovan kanssa. Varsovan MM–kilpailuissa 2014 Kuf sijoittui yksilökilpailussa pronssille. Sijoittuessaan yhdeksänneksi vuoden 2015 Euroopan–mestaruuskilpailuissa Kuf varmisti paikan Rio de Janeiron olympialaisiin. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut 2016

Nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut 2016 olivat järjestyksessään 60. nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 22.–29. toukokuuta 2016 Moskovassa. ==Mitalistit== ===Miehet=== Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Yksilö Valentin Belaud Aleksander Lesun Jung Jin- hwa Joukkue Amro El Geziry Yasser Hefny Omar El Geziry Egor Puchkarevskiy Aleksander Lesun Maksim Kutsov Valentin Prades Valentin Belaud Christopher Patte Viesti Hwang Woo-jin Jun Woongtae Ilia Frolov Oleg Naumov Alexandre Henrard Pierre Dejardin ===Naiset=== Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Yksilö Sarolta Kovács Élodie Clouvel Lena Schöneborn Joukkue Tamara Alekszejev Zsófia Földházi Sarolta Kovács Zhang Xiaonan Liang Wanxia Chen Qian Janine Kohlmann Annika Schleu Lena Schöneborn Viesti Annika Schleu Lena Schöneborn Joanna Muir Samantha Murray Katsiaryna Arol Iryna Prasiantsova ===Seka=== Laji Kultaa Hopeaa Pronssia Viesti Aleksander Lesun Donata Rimšaitė Han Jiahao Zhang Xiaonan Ilya Palazkov Anastasiya Prokopenko ==Lähteet== Luokka:Nykyaikaisen viisiottelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Moskovan urheilu
Liège–Bastogne–Liège 2016

Liège–Bastogne–Liège 2016 oli järjestyksessään 102. maantiepyöräilyn Liège–Bastogne–Liège -kilpailu. Se käytiin 248 kilometrin reitillä Liègestä Ans'iin 24. huhtikuuta 2016. Kilpailu kuului UCI World Touriin. Wout Poels voitti kilpailun kukistettuaan neljän ajajan loppukirissä Michael Albasinin, Rui Costan ja Samuel Sánchezin. Kvartetti oli karannut pääjoukolta kilpailun viimeisessä kategoroidussa nousussa, Côte de la Rue Naniot'ssa, noin kolme kilometriä ennen maalia. Tämä oli Team Skyn ensimmäinen voitto pyöräilyn monumentissa. Kylmissä oloissa käydyn kilpailun reittiä muutettiin 45 ja 75 kilometrin välisellä osuudella lumisten teiden vuoksi. == Tulokset == Lähteet: Pro Cycling Stats, Velonews Ajaja Maa Joukkue Aika 1 Wout Poels Team Sky 6.24.29 2 Michael Albasini Orica-GreenEDGE sama aika 3 Rui Costa Lampre-Merida sama aika 4 Samuel Sánchez BMC Racing Team + 0.04 5 Ilnur Zakarin Katjuša + 0.09 6 Warren Barguil Team Giant-Alpecin + 0.11 7 Roman Kreuziger Tinkoff + 0.12 8 Joaquim Rodríguez Katjuša + 0.12 9 Bauke Mollema Trek-Segafredo + 0.12 10 Diego Rosa Astana Team + 0.12 == Osallistuneet joukkueet == Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet: *UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo *UCI Professional Continental -tason tallit: Bora - Argon 18, Cofidis, Direct Énergie, Fortuneo - Vital Concept, Roompot - Oranje Peloton, Topsport Vlaanderen – Baloise, Wanty - Groupe Gobert == Lähteet == Luokka:Pyöräilykausi 2016 Luokka:Liège–Bastogne–Liège
Hämeenkylän koulu

Hämeenkylän koulu on Länsi-Vantaalla Variston kaupunginosassa sijaitseva noin 770 oppilaan suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Kouluun kuului keväällä 2016 kaksi rakennuskokonaisuutta, joista suurempi purettiin syksyllä 2016. Uusi valmistui vuonna 2020. Opetusalan ammattijärjestö (OAJ) valitsi Hämeenkylän koulun Vuoden kouluksi vuonna 2014. == Sisäilmaongelmat ja väliaikaistilat == Maaliskuussa 2016 uutisoitiin sisäilman laatuselvityksen tuloksista; Hämeenkylän suuremman koulurakennuksen sisäilma oli vaivannut pitkään opettajia ja oppilaita. Koulun rakenteista löydettiin kosteus- ja mikrobivaurioita sekä myrkyllisiä kemiallisia päästöjä sisäilmaan. Huhtikuussa 2016 Vantaan kaupunki päätti purkaa suuremman koulurakennuksen epäterveellisen sisäilman johdosta. Kaupunki varautui rakentamaan uuden koulurakennuksen purettavan tilalle. Aiemmin jo lakkautettu Hämeenkylässä sijaitseva Tuomelan koulu suunniteltiin otettavan käyttöön koulun yhtenä väistötilana ainakin lukuvuodeksi 2016–2017. Pikaisesti hahmotellun uudisrakennuksen eräs kustannusarvio oli runsas 21 miljoonaa euroa. Joulukuussa 2016 Vantaan Sanomat uutisoi Hämeenkylän koulun luokkien 7.–9. luokkien siirtymisestä Vantaan kaupungin vuokraamaan kuusikerroksiseen toimistorakennukseen Sanomalaan lukukaudesta 2017–2018 eteenpäin. Hämeenkylän koulu toimii lukuvuosina 2017–2019 kolmessa eri toimipisteessä: 1.–3. luokat Variston opetuspisteessä (Varistontie 1), 4.–6. luokat Tuomelan opetuspisteessä (Ainontie 44) ja 7.–9. luokat Sanomalan opetuspisteessä. Kuva:Hämeenkylän koulu - Varisto - Vantaa - m.jpg|Syksyllä 2016 purettu Hämeenkylän koulun suurempi rakennus. Kuva:Variston opetuspiste - Hämeenkylän koulu - Varisto - Vantaa - m.jpg|Variston opetuspiste (Varistontie 1). Kuva:Vantaa Tuomelan koulu 4m.jpg|Tuomelan koulu (Ainontie 44). === Uusi koulurakennus === Uuden koulurakennuksen rakennustyöt aloitettiin alkuvuodesta 2019 ja ne saatiin päätökseen elokuussa 2020. Uusi rakennus ja siihen liitetty liikuntahalli rakennettiin allianssimallilla, jossa pääurakoitsijana toimi NCC Suomi Oy. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ulla Ojala: Jämpti mutta rento (Opettaja 22-23/2014) (opettaja.fi) Luokka:Vantaan peruskoulut Luokka:Varisto (Vantaa)
Nocart

Nocart oli lahtelainen, vuonna 2010 perustettu uusiutuvaan energiaan ja paikallisiin energialähteisiin pohjaustuvia energiaratkaisuja ja voimaloita suunnitteleva ja toteuttava suomalainen teollisuusyritys. Keväällä 2016 uutisoitiin yhtiön solmineen toimitussopimukset kahden aurinkoenergiavoimalan toimittamisesta Malawiin ja yhden Nigeriaan. Tammikuussa 2017 yhtiö kertoi hybridivoimalan toimittamisesta Sambian Läntisen maakunnan Shangombon piirikuntaan. Yrityksellä on ollut energiahankkeita myös Nepaliin ja Keniaan. Vuonna 2018 yritys ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, kun paljastui että merkittävä osa sen liikevaihdosta perustui myyntisaamisiin todellisen kassavirran ollessa vähäistä. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma jätti Nocartista konkurssihakemuksen 3. elokuuta, mutta hakemus peruttiin 13. elokuuta yhtiön maksettua velkansa. Nocart hakeutui konkurssiin 31.10.2018.Suomen Asiakastieto Oy ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aurinkoenergiayhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset energiayhtiöt Luokka:Lahtelaiset yritykset
Wout Poels

Wouter "Woet" Poels (s. 1. lokakuuta 1987 Venray, Limburg) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, Liège–Bastogne–Liège-klassikon voittaja. Poels aloitti ammattilaisuransa Vacansoleil-tallissa 2009–2013. Hän edusti Omega Pharma- Quick Stepiä kaudella 2014,Team Sky -joukkuetta 2015−2019 sekä Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta vuosina 2020–2024. Kaudesta 2025 alkaen hän on edustanut XDS Astana Teamia. Poels voitti Liège–Bastogne–Liège-klassikon 2016 kukistettuaan neljän ajajan loppukirissä Michael Albasinin, Rui Costan ja Samuel Sánchezin. Hän voitti 15. etapin Ranskan ympäriajossa 2023. Saman vuoden Espanjan ympäriajossa hän voitti 20. etapin. == Saavutuksia == Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives, Pro Cycling Stats ;2008 :Vuelta Ciclista a León, kokonaiskilpailun voitto ;2010 :Tour De L'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto :Britannian ympäriajo, 4. etapin voitto ;2011 :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs :Tour De L'Ain, kokonaiskilpailussa toinen, 3. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s, 5. ja 15. etapilla toinen ;2012 :Tirreno–Adriatico, nuorten kilpailun voitto :Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto ;2013 :Tour De L'Ain, 4. etapin voitto ;2014 :Baskimaan ympäriajo, 4. etapin voitto ;2015 :Tirreno–Adriatico, 4. etapin voitto :Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto ;2016 :Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailun, 1. etapin (aika-ajo) ja 4. etapin voitto :Katalonian ympäriajo, 5. etapin voitto :La Flèche Wallonne, neljäs :Liège–Bastogne–Liège, voitto :Britannian ympäriajo, 6. etapin voitto ;2017 :Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 7. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 20. etapilla toinen ;2018 :Vuelta a Andalucía, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 2. etapin voitto :Pariisi–Nizza-ajo, 4. etapin (aika-ajo) voitto :Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s :Britannian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 6. etapin voitto ;2019 :Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas :Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas :Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs, 7. etapin voitto ;2020 :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes ;2021 :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s, mäkikirikilpailussa toinen, 15. etapilla kolmas ;2022 :Vuelta a Andalucia, kokonaiskilpailun ja 4. etapin voitto ;2023 :UAE Tour, kokonaiskilpailussa kuudes :Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 15:s, 20.etapin voitto, 16. etapilla kolmas ;2024 :Tour de Hongrie, kokonaiskilpailussa kolmas, 5. etapin voitto == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sadiq Khan

Sadiq Aman Khan (, s. 8. lokakuuta 1970 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen työväenpuolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttiin ensimmäisen kerran vuoden 2005 vaaleissa Tootingin vaalipiiristä, joka kuuluu Wandsworthin kaupunkipiiriin. Ideologisesti Khan kuuluu työväenpuolueen sosiaalidemokraattiseen siipeen. == Elämä == Perhetaustaltaan Khan on Lontooseen 1960-luvun lopulla muuttaneen pakistanilaisen linja-autonkuljettajan ja ompelijan poika. Ennen poliitikon uralle ryhtymistään hän opiskeli juristiksi Pohjois-Lontoon yliopistossa ja työskenteli asianajotoimistossa muun muassa ihmisoikeuskysymysten parissa.Hs.fi Vuonna 2009 Gordon Brown nimitti Khanin apulaisliikenneministeriksi. Hänestä tuli näin Britannian ensimmäinen kabinetin istuntoihin osallistunut muslimitaustainen ministeri. Khan valittiin työväenpuolueen ehdokkaana 5. toukokuuta järjestetyissä vaaleissa Lontoon pormestariksi. Hän sai 57 prosenttia toisen kierroksen äänistä ja voitti vastaehdokkaansa.Sadiq Khan wins Labour London mayoral selection BBC News. 11.9.2015. UK elections: Sadiq Khan confirmed as London mayor The Guardian. 7.5.2016. Pormestarin virkakausi alkoi 9. toukokuuta 2016. ==Ilmansuojelu== Lontoossa keskustassa autoilijat ovat maksaneet vuodesta 2007 päivittäisen 12,5 punnan sakon, jos he tulevat keskustaan eikä auto täytä asetettua puhtausstandardia. Khan pyrkii laajentamaan puhtaan ilman aluetta sakkoalueen laajentamisella. Sadiq Khan to more than double size of London's clean air zone The Guardian 13.5.2016 ==Radikalismi== Kevään 2016 vaalikampanjoinnin aikana Khania vastaan esitettiin erinäisiä syytöksiä yhteyksistä äärijärjestöihin. Esimerkiksi Khanin siskon entisen miehen väitettiin puhuneen epäilyttävissä tilaisuuksissa 1990-luvulla. The Times -lehti oli käsitellyt asiaa jo vuonna 1998 ja todennut syytökset aiheettomiksi. Monet konservatiivien edustajat pitivät oman ehdokkaansa valitsemaa kampanjointityyliä epäonnistuneena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Lontoon pormestarit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TUL Cup 1979

TUL Cup 1979 oli 41. kerran järjestetty Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Cup-muotoisena pelatun turnauksen loppuottelussa kohtasivat Turun Pyrkivä ja Jyväskylän Pallokerho. Pyrkivä pelasi tuolloin Mestaruussarjassa ja JyPK kolme sarjatasoa alempana III divisioonassa, mutta ottelu päättyi yllättäen jyväskyläläisjoukkueen voittoon maalein 2–1. Pyrkivän kokoonpanossa oli muun muassa maajoukkuemaalivahti Seppo Sairanen. Viitattu 28.4.2016. Muista SM-sarjajoukkueista MiPK ei osallistunut turnaukseen ja KTP luopui. == Ottelut == == Loppuottelu == Jyväkylän Pallokerhon pelaajat: Markku Raitanen (mv), Jorma Gauriloff, Juho Hjelt, Risto Hämäläinen, Matti Ilmavirta, Jari Jokinen, Keijo Kolmonen, Ossi Kolmonen, Turo Nikkilä, Hannu Puttonen, Martti Pynnönen, Jari Siljoranta, Timo Taipale, Tuomo Taskinen, Erkki Vänttinen, Jouko Väyrynen. == Lähteet == Luokka:TUL Cup Luokka:Vuoden 1979 jalkapallo
Jukka Mäkihannu

Jukka Mäkihannu (s. 24. joulukuuta 1983) on torniolaislähtöinen suomalainen entinen lentopalloilija ja nykyinen lentopallovalmentaja. Mäkihannu valmensi kaudella 2016-17 silloista hallitsevaa lentopallon hallitsevaa Suomen mestaria, Kokkolan Tiikereitä. Aikaisemmin valmentajaurallaan Mäkihannu on toiminut Napapiirin Pallokettujen 1-sarjajoukkueen apu- ja päävalmentajana. == Pelaaja- ja valmennusura == Mäkihannu pelasi pelaajaurallaan 123 liigaottelua. Hän edusti urallaan NaPaa lentopalloliigassa kaudet 2002-2006. Sen jälkeen Mäkihannu pelasi lentopallon 1-sarjassa kolme kautta edustaen ensiksi Tornion Lentistä (2006-2007) ja sitten Oulun Ettaa (2007-2009). Hänen pelaajauransa suurin saavutus oli Suomen cupin voitto NaPan riveissä vuonna 2005. Torniolaislähtöinen Mäkihannu on viettänyt suurimman osan lentopallon pelaaja- ja valmentajaurastaan Rovaniemellä, jossa hän ensiksi pelasi 2000-luvun alkuvuosina NaPan riveissä ja myöhemmin paluun Rovaniemelle tehtyään valmensi rovaniemeläisseuran A- ja B-poikien ikäluokkia apu- ja päävalmentajana sekä Lapin urheiluakatemiassa. Ennen Tiikeri-pestiä Mäkihannu toimi miesten lentopallon 1-sarjassa rovaniemeläistä NaPaa kaudet 2013-2016. Kokkolan Tiikerit pestasi Mäkihannun seuran kolmeen Suomen mestaruuteen valmentaneen kausien 2013-2016 aikana valmentaneen Tommi Tiilikaisen suosituksen avustuksella. Tiilikainen otti Mäkihannuun yhteyttä ennen kuin oli edes kertonut kokkolalaisseuralle jättävänsä valmentajapestin ja siirtyvänsä ulkomaille. Mäkihannun alaisuudessa hallitseva Suomen mestari ylsi Mestaruusliigan runkosarjan neljänneksi mutta putosi puolivälierissä PerPolle. Suomen Cupissa Tiikerit ylsi lopputurnaukseen mutta hävisi välieräottelun Pielaveden Sammolle. Euroopan kentillä Tiikerit ei yltänyt Mestareiden liigan karsinnoista lohkovaiheeseen. Kokkolalaisseura ei jatkanut Mäkihannun valmentajasopimusta kauden päätteeksi olemassa olleesta optiosta huolimatta. == Muuta == Mäkihannu on toiminut myös NaPan puheenjohtajana sekä junioripäällikkönä. Hänen lempinimensä on "Muumi". Siviiliammatiltaan Mäkihannu on ohjelmistosuunnittelija. Mäkihannu on suorittanut lentopallovalmentajan ammattitutkinnon Lapin urheiluopistossa. == Joukkueet == * 2002-06 NaPa * 2006-07 Tornion Lentis * 2008-09 Etta, Oulu * 2009-2016 NaPa, valmentaja * 2016-2017 Kokkolan Tiikerit, päävalmentaja ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lentopallovalmentajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet
Intel GMA

Intel GMA on Intelin vuonna 2004 julkaisema integroitujen grafiikkasuorittimien mallisto. Osassa mallistoa oli DirectX 10.0 ja Unified Shader mallirakenne sekä OpenGL 2.1 tuki. Mallistoa myydään vain emolevylle integroituna versiona. Mallistoa on edeltänyt Intel Extreme Graphics sarja. Malliston seuraaja on Intel HD ja Iris Graphics. == Mallit == Seuraavissa malleissa oli käytössä PowerVR grafiikkasuoritin: * GMA 500 * GMA 600 * GMA (2012) * GMA 3600 * GMA 3650 ==Lähteet== Luokka:Intelin suorittimet Luokka:Grafiikkasuorittimet
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1977

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1977 pelattiin 12 joukkueen voimin kahdessa lohkossa. Lohkojen kaksi parasta jatkoi mitalisarjaan ja lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Mestaruuden vei Seinäjoen Maila-Jussit. == Naisten Mestaruussarja == === Runkosarja === ==== Pohjoislohko ==== Joukkue O V T H Juoksut Pts Lapuan Virkiä 10 10 0 0 179-36 20 Seinäjoen Maila-Jussit 10 7 1 2 169-72 15 Oulun Lippo 10 5 1 4 101-96 11 Vetelin Urheilijat 10 5 0 5 154-135 10 Toholammin Urheilijat 10 1 0 9 58-164 2 Kauhajoen Karhu 10 1 0 9 33-191 2 ==== Etelälohko ==== Joukkue O V T H Juoksut Pts Puna-Mustat 10 7 0 3 110-68 14 Hyvinkään Tahko 10 7 0 3 113-74 14 Jyväskylän Kiri 10 6 0 4 145-107 12 Ulvilan Pesä-Veikot 10 5 0 5 138-115 10 Lännen Pallo 10 4 0 6 81-78 8 Riihimäen Pallonlyöjät 10 1 0 9 49-194 2 === Mitalisarja === Joukkue O V T H Juoksut Pts Seinäjoen Maila-Jussit 6 5 0 1 80-30 10 Lapuan Virkiä 6 4 0 2 43-31 8 Puna-Mustat 6 2 0 4 50-46 4 Hyvinkään Tahko 6 1 0 5 33-99 2 Seinäjoen Maila-Jussit: Marja Ala-Marttila, Sinikka Ala-Marttila, Kirsti Hannuksela, Pirjo Hiipakka, Anna Jalonen, Aulikki Junna, Paula Kallionpää, Hilkka Kuoppala, Marja-Leena Liljamo, Riitta Mikkola, Kaija Ojaniemi, Kaisu Ristilä. ==Palkinnot== Palkinto Pelaaja Joukkue Vuoden naispesäpalloilija Riitta Mikkola Seinäjoen Maila-Jussit Vuoden naislukkari Riitta Mikkola Seinäjoen Maila-Jussit Lyöjäkuningatar Inka-Leena Lylymäki Jyväskylän Kiri Etenijäkuningatar Maija Palosaari Vetelin Urheilijat ==Lähteet== * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/ Naisten 1977 Luokka:Vuoden 1977 pesäpallo
Kansainvälinen nykyaikaisen viisiottelun liitto

Kansainvälinen nykyaikaisen viisiottelun liitto (lyh. UIPM, ) on nykyaikaisen viisiottelun kansainvälinen kattojärjestö. UIPM on perustettu Lontoossa 1948, jota ennen nykyaikainen viisiottelu oli suoraan kansainvälisen olympiakomitean alaisena. Huhtikuussa 2016 UIPM:llä oli 110 kansallista jäsenjärjestöä. UIPM on jäsenenä Kansainvälisessä paralympiakomiteassa. ==Puheenjohtajat== * Tor Wibom, ruotsalainen (1948-1949) * Gustaf Dyrssen, ruotsalainen (1949-1960) * Sven Thofelt, ruotsalainen (1960-1988) * Igor Novikov, venäläinen (1988-1992) * Klaus Schormann, saksalainen (1992–) ==Lähteet== Luokka:Nykyaikainen viisiottelu Nykyiaikainen viisiottelu Luokka:Monacon urheilu
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1976

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1976 pelattiin 12 joukkueen voimin kahdessa lohkossa. Lohkojen kaksi parasta jatkoi mitalisarjaan ja lohkojen viimeiset putosivat sarjasta. Mestaruuden vei Puna-Mustat. == Naisten Mestaruussarja == === Runkosarja === ==== Pohjoislohko ==== Joukkue O V T H Juoksut Pts Seinäjoen Maila-Jussit 10 9 0 1 141-51 18 Vetelin Urheilijat 10 6 2 2 158-70 14 Lapuan Virkiä 10 5 2 3 110-72 12 Kauhajoen Karhu 10 3 2 5 110-85 8 Oulun Lippo 10 4 0 6 77-80 8 Kannuksen Ura 10 0 0 10 32-270 0 ==== Etelälohko ==== Joukkue O V T H Juoksut Pts Puna-Mustat 10 9 0 1 129-43 18 Hyvinkään Tahko 10 6 2 2 140-67 14 Ulvilan Pesä-Veikot 10 4 2 4 94-116 10 Jyväskylän Kiri 10 4 0 6 69-81 8 Lännen Pallo 10 2 1 7 52-98 5 Roihuvuoren Roihu 10 2 1 7 62-141 5 === Mitalisarja === Joukkue O V T H Juoksut Pts Puna- Mustat 6 5 0 1 63-43 10 Seinäjoen Maila-Jussit 6 4 1 1 58-35 9 Vetelin Urheilijat 6 1 1 4 45-46 3 Hyvinkään Tahko 6 0 2 4 22-64 2 Puna-Mustat: Marja Solakivi, Tuula Uuttu, Marja Kanerva, Tuula Rantanen, Anja Rummukainen, Soili Alava, Virve Moisio, Kirsi Vähämäki, Pirjo Wallenius, Ritva Kivimäki, Eva Salimäki, Olavi Nurmi pj. ==Palkinnot== Palkinto Pelaaja Joukkue Vuoden naispesäpalloilija Marja Solakivi Puna-Mustat Vuoden naislukkari Helena Iivanainen Jyväskylän Kiri Lyöjäkuningatar Helena Puusaari Vetelin Urheilijat Etenijäkuningatar Pirjo Hiipakka Seinäjoen Maila-Jussit ==Lähteet== * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/ Naisten 1976 Luokka:Vuoden 1976 pesäpallo
Simeoni (Seitsemän veljestä)

Simeoni on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi päähenkilöistä Kiven 1870 julkaistussa romaanissa Seitsemän veljestä. Iältään Simeoni sijoittuu veljessarjan keskimmäiseksi, häntä vanhempia ovat Juhani sekä kaksoset Tuomas ja Aapo; nuorempia puolestaan kaksoset Timo ja Lauri sekä veljeskatraan kuopus Eero. Veljesten ikäerot ovat vähäisiä, sillä esikoinen Juhani on romaanin alussa 25-vuotias ja Eero noin 18-vuotias. ==Henkilökuva== Simeoni on melko vankkarakenteinen, keskimittainen, ruskeaihoinen ja hänen hiuksensa ovat hampunkarvaiset. Vastaavat ominaisuudet ovat tyypillisiä myös hänen veljilleen. Erottavana tekijänä on Simeonin liuhuparta; muilla veljeksillä Kivi ei mainitse olevan partaa. Simeoni vastaa veljesten ruoanlaitosta ja karjanhoidosta, hänellä ei kuitenkaan ole samanlaista vahvaa tunnesidettä eläimiin kuin Juhanilla.Seitsemän miestä, s. 156 ja 163 Luonteeltaan Simeoni on hurskas: hän on kokenut hengellisen herätyksen. Hän on myös verrattain saita ja hänellä ilmenee taipumusta itsetuhoisuuteen. Simeoni on veljeksistä heikkohermoisin ja viinaanmenevin. Alkoholin vaikutuksen alaisena hän näkee muun muassa itsensä Lusifeeruksen. Simeonin mielenterveys ailahtelee ja hän yrittää itsemurhaa. Ainoana seitsemästä veljeksestä Simeoni päättää olla naimatta. Hän jää asumaan vanhimman veljensä Juhanin talouteen. ==Tulkitsijoita== ===Teatteri=== Simeonin roolin ovat tulkinneet lukemattomat näyttelijät vuodesta 1898 alkaen, jolloin Seitsemästä veljeksestä tehtiin ensimmäinen näyttämöversio. Tuolloin Simeonina oli Iisakki Lattu. Hengellisesti orientoitunut Simeoni on useissa tulkinnoissa esitetty veljiään heiveröisempänä vaikka Kiven alkuperäistekstissä hänet kuvataan veljiensä tavoin vantteraksi mieheksi.Seitsemän miestä, s. 158 Simeonia näyttelivät 1900-luvun näyttämötuotannoissa muun muassa Olavi AhonenSuomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 190, Hemmo AiramoKotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 14, Eino JurkkaKotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 109, Aku KorhonenTeatterin maailma 1950, s. 180 ja Aapo PihlajamäkiTeatterin maailma 1950, s. 213 sekä oopperalaulaja Wäinö SolaKotimaisia näyttämötaiteilijoita sanoin ja kuvin 1930, s. 296. Ritva Holmbergin dramatisoimassa ja Kalle Holmbergin ohjaamassa Turun kaupunginteatterin kuuluisassa Seitsemässä veljeksessä 1970-luvulla Simeonin roolissa oli Heikki Alho. 2000-luvulla Simeonia ovat näytelleet muun muassa Mikko Jurkka Lahden kaupunginteatterissa ja Jyrki Mänttäri Tampereen Työväen Teatterissa. Turun kaupunginteatterissa veljekset nähtiin jälleen vuonna 2017 Lauri Maijalan dramatisoimina ja ohjaamina. Simeonin roolissa oli Markus Järvenpää. Myös Ryhmäteatteri näytteli Seitsemän veljestä vuonna 2017. Simeonin osassa oli Eero Ojala. ===Elokuva ja televisio=== Wilho Ilmarin elokuvassa Seitsemän veljestä (1939) Simeonia tulkitsee Kaarlo Kartio. Jouko Turkan samannimisessä televisiosarjassa (1989) Simeonin roolin näyttelee Jari Pehkonen. ==Kirjallisuutta== * ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Seitsemanveljesta.net *Seittemän veljestä Luokka:Seitsemän veljestä -romaanin henkilöt
Jeļena Rubļevska

Jeļena Rubļevska (s. 23. maaliskuuta 1976, Riika) on latvialainen nykyaikainen viisiottelija. Rubļevska on osallistunut urallaan neljiin olympialaisiin. Sydneyn olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Neljä vuotta myöhemmin Ateenassa Rubļevska voitti olympiahopeaa. Pekingissä hän sijoittui 23. Lontoossa Rubļevska oli kahdeksas. Hänellä on myös yksi MM–hopea, jonka hän saavutti sekaviestissä Kaoshiungissa 2013. ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset olympiamitalistit Luokka:Latvialaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Georgina Harland

Georgina Harland (s. 14. huhtikuuta 1978 Canterbury) on brittiläinen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 sijoittuen yksilökilpailuissa kolmanneksi. Hänellä on myös kaksi MM–pronssia joukkuekilpailuista vuosilta 2001 ja 2002. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henry and Leigh Bienen School of Music

Henry and Leigh Bienen School of Music (ennen vuotta 2008 Northwestern University School of Music) on yhdysvaltalainen musiikkialan oppilaitos, hallinnollisesti yksi Northwestern-yliopiston tiedekunnista. Se on yksi Yhdysvaltojen vanhimmista tutkintoon tähtäävistä musiikkialan oppilaitoksista. Koulun juuret ovat vuonna 1873 perustetussa konservatoriossa, joka perustettiin kahden naisten collegen yhdistyessä. Nykyisin sillä on 135 henkeä henkilökuntaa ja noin 600 opiskelijaa. Koulu on tarjonnut vuosikymmenien ajan mahdollisuuksia suorittaa kaksoistutkinto, jossa musiikin lisäksi valmistutaan maisteriksi luonnontieteiden, tekniikan, kulttuurin tai markkinoinnin alalta. Vuodesta 2004 alkaen koulu on myöntänyt joka toinen vuosi Nemmers-palkinnon (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) ansioituneelle säveltäjälle. Sen ovat voittaneet muun muassa Kaija Saariaho (2008) ja Esa- Pekka Salonen (2014). == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Peterson's: Henry and Leigh Bienen School of Music (petersons.com) * Henry and Leigh Bienen School of Music (pdf) (music.northwestern.edu) Luokka:Illinois’n yliopistot ja korkeakoulut
Rein Aun

Rein Aun (5. lokakuuta 1940 Tallinna – 11. maaliskuuta 1995 Tallinna) oli virolainen kymmenottelija ja olympiahopeamitalisti Tokion olympialaisista 1964. Aun edusti uransa aikana Neuvostoliittoa.http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/au/rein-aun-1.html Viitattu 28.4.2016. Aunin ennätys ottelussa oli 7 898 pistettä vuodelta 1968. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Virolaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Nemmers-palkinto

Nemmers-palkinto (Michael Ludwig Nemmers Prize in Music Composition) on palkinto, jonka Northwestern University School of Music myöntää joka toinen vuosi. Palkintoon kuuluu sadantuhannen Yhdysvaltain dollarin summa, ja 3-4 viikon vierailu palkinnon myöntäneessä korkeakoulussa. Lisäksi Chicagon sinfoniaorkesteri soittaa yhden palkitun säveltäjän teoksen. == Palkitut == *2023 Tania León *2021 William Bolcom *2018 Jennifer Higdon *2016 Steve Reich *2014 Esa-Pekka Salonen *2012 Aaron Jay Kernis *2010 John Luther Adams *2008 Kaija Saariaho *2006 Oliver Knussen *2004 John Adams == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkipalkinnot
Erin Densham

Erin Densham (s. 3. toukokuuta 1985, Camden) on australialainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Densham aloitti urheilu-uransa vuonna 2003. Vuonna 2006 hän voitti alle 23–vuotiaiden maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2008 Densham sijoittui sijalle 22. Densham selviytyi Lontoon olympialaisiin 2012 sijoittuen kolmanneksi häviten voittajalle kahdella sekunnilla. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset triathlonistit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eija Isojärvi

Eija Maarit Isojärvi (s. 1957 Salla) on suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän tuli tunnetuksi paperitaiteen uranuurtajana Suomessa. Isojärven taide sisältää paperitaiteen ohella grafiikkaa, maalauksia ja tilallisia teoksia. Hänen taiteensa lähtökohdat ovat luonnon tarkkailussa ja läsnäolon havainnoinnissa. == Koulutus == Isojärvi aloitti kuvataiteen opinnot Peräpohjolan Opiston kuvataidelinjalla Torniossa 1976 ja jatkoi Limingan Taidekoulussa 1977.Isojärvi, s. 55. Isojärvi opiskeli Taideteollisen korkeakoulun iltakoulussa yleisellä linjalla 1977–1978 opettajinaan muun muassa Lauri Anttila, Markku Keränen, Olavi Pajulahti, Pirkko Nukari ja Tapio Junno. Hän opiskeli maalausta Suomen Taideakatemian koulussa Helsingissä 1979–1983 opettajinaan Jaakko Sievänen, Paul Osipow, Timo Aalto, Matti Kujasalo, Rafael Wardi ja Stig Fredriksson. Vuosina 1983–1984 hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa taidegrafiikkaa opettajinaan Juho Karjalainen ja Antti Salokannel.Isojärvi, s. 56. Vuosina 1985–1986 Isojärvi opiskeli taidegrafiikkaa ja maalausta Kungliga Konsthogskolanin (nyk. Konstakademien) grafiikan osastolla Tukholmassa opettajanaan professori K. G. Nilsson. Opiskellessaan Tukholmassa Isojärvi kävi käsintehdyn paperin valmistuskurssin, jolloin kiinnostus paperin tekemiseen syttyi. Opiskeli 1986 paperin tekemistä Barcelonassa kuvataiteilija Thomas Pupkiewizin ja J. Tegsellin ohjauksessa.Isojärvi, s. 57. Isojärvelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2020 alusta. == Lähteet == * Eija Isojärvi, Alun alku. 2016. Toim. Tuija Hautala-Hirvioja, Jonna Katajamäki ja Maija Mäkikalli. ISBN 978-952-484-907-4 ===Viitteet=== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Milo Yiannopoulos

Milo Yiannopoulos (s. 18. lokakuuta 1984 Kent, Englanti) on brittiläinen toimittaja, joka on työskennellyt oikeistokonservatiiviselle Breitbart- sivustolle. Hän on tullut tunnetuksi konservatiivisista mielipiteistään ja kritisoinut poliittista korrektiutta. Vuonna 2015 hän oli yksi ensimmäisistä, jotka käsittelivät julkisuudessa Gamergate-kohua. ==Tausta== Yiannopoulosin isä on kreikkalainen ja äiti britti, ja hänen isoäitinsä on juutalainen. == Kohuja == Heinäkuussa 2016 Yiannopoulos poistettiin pysyvästi Twitteristä, kun hän oli lähettänyt alatyylisiä viestejä Ghostbusters-elokuvan mustaihoisesta naisnäyttelijästä Leslie Jonesista ja Twitterin mukaan yllyttänyt seuraajiaan Jonesin kimppuun. Helmikuussa 2017 Yiannopoulos joutui eroamaan Breitbart- uutissivuston palveluksesta, kun julkisuuteen tuli hänen vuoden takaisia kommenttejaan, joissa hänen katsottiin puhuvan hyväksyvästi seksistä aikuisten miesten ja poikien välillä. 2\. toukokuuta 2019 Facebook poisti Yiannopouloksen palvelusta.https://www.latimes.com/business/technology/la-fi- tn-facebook-ban-alex-jones-milo-yiannopoulos-20190502-story.html ==Yksityiselämä== Yiannopoulos on avoimesti homoseksuaali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Breitbart.com Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Feminismin kritiikki Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stephan Vuckovic

Stephan Vuckovic (s. 22. kesäkuuta 1972, Reutlingen) on saksalainen triathlonisti ja olympiamitalisti. Vuckovic osallistui Sydneyn olympialaisiin sijoittuen toiseksi. Hän hävisi voittajalle noin 13 sekunnilla. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset triathlonistit Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Řehula

Jan Řehula (s. 15. marraskuuta 1973, Cheb) on tšekkiläinen triathlonisti ja olympiamitalisti. Řehula sijoittui kolmanneksi Sydneyn olympialaisissa häviten voittajalle noin 22 sekuntia. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset triathlonistit Luokka:Tšekkiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt