EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mukō

Mukō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa aivan Kioton kaupungin lounaispuolella. Kaupungin itäosa on alavaa Katsurajoen tulvatasankoa, itäosissa on kukkulaista bambumetsää. Mukōssa on 56 294 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 7,72 neliökilometriä. Keisari Kanmun vuonna 784 perustama pääkaupunki Nagaoka-kyō sijaitsi osittain nykyisen Mukōn kaupungin alueella. Se jäi kuitenkin lyhytikäiseksi ja siirrettiin toiseen paikkaan jo kymmenen vuoden kuluttua. Kaupungin jäänteitä on löydetty arkeologisissa kaivauksissa. Myöhemmin Mukō kehittyi Saigoku-kaidō-tiereitin varrella. Kaupungin läpi kulkevan rautatieyhteyden valmistuttua vuonna 1928 se on kasvanut Kioton ja Osakan esikaupunkina, erityisesti toisen maailmansodan jälkeen. Kaupunkioikeudet Mukō sai vuonna 1972. Eräs perinteinen elinkeino on bambunversojen viljely. Kaupunkiin on sijoittunut myös esimerkiksi kone-, elektroniikka- ja muoviteollisuutta. Mukōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Mukō-jinjan šintolainen pyhäkkö, jonka päähalli on yksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Mukōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Tōkaidō- päälinja ja Hankyū-rautateiden Kioto-linja. Suurnopeusjunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee Mukōn läpi, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa. == Kuvia == Tiedosto:五辻の常夜灯 2013.12.23 - panoramio.jpg|Tienristeys Mukōssa Tiedosto:Kyoto Mukomachi Velodrome Track.jpg|Mukōmachin velodromi Tiedosto:Muko city center area Aerial photograph.1987.jpg|Mukō vuoden 1987 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kioton prefektuurin kaupungit
Kaija Parve

Kaija Parve (myöh. Helinurm, s. 14. kesäkuuta 1964 Tallinna) on virolainen uransa lopettanut Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä. Hän saavutti urallaan seitsemän ampumahiihdon maailmanmestaruutta vuosina 1984–1988 eli aikana, jolloin naisten ampumahiihdon kansainvälinen toiminta käynnistyi.. Kaija Parve aloitti urheilu-uransa maastohiihtäjänä. Vuonna 1981 hän oli 4. Neuvostoliiton nuorten maastohiihdon mestaruuskisoissa. Seuraavana vuonna hän oli mukana Neuvosto-Viron joukkueessa Neuvostoliiton maastohiihdon mestaruuskisoissa. Joukkue sijoittui neljänneksi. Neuvosto-Viron urheilussa hän saavutti vuosina 1983–85 3 kultaa ampumahiihdossa ja vuosina 1982–85 2 kultaa, 2 hopeaa ja 2 pronssia maastohiihdossa. Parve siirtyi ampumahiihtoon vuonna 1983 ja saavutti 18-vuotiaana nuorten MM-kisoissa pronssia. Neuvostoliittoa hän edusti lajin ensimmäisissä ampumahiihdon MM-kisoissa 1984 Ranskan Chamonixissa, joissa hän saavutti kultaa yhdessä Ljudmila Zaplotnajan ja Venera Tšernyšovan kanssa. Henkilökohtaisilla matkoilla Parve oli pikakilpailussa (5 km) 7. ja normaalimatkalla (10 km) 4. Kauden 1984 maailmancupissa kokonaiskilailussa kärkeä pitivät norjalaiset ja Ruotsin Eva Korpela. Parve oli paras Neuvostoliiton edustaja. Parve oli mukana viisi kertaa peräkkäin vuosina 1984–1988 maailmanmestaruuden voittaneessa Neuvostoliiton viestijoukkueessa. Uran paras kausi Parvella oli vuosi 1985, jolloin hän viestikullan lisäksi voitti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden normaalimatkalla ja hopeaa pikakilpailussa. Kauden 1985 jälkeen hän saavutti henkilökohtaisen maailmanmestaruuden vuoden 1986 kisoissa Falunissa pikamatkalla ja hopeaa vuoden 1987 kisoissa Lahdessa normaalimatkalla. Paras menestys maailmancupissa Parvella oli kaudella 1985 Norjan Sanna Grønlidin voittaessa ja Ruotsin Eva Korpelan sijoittuessa toiseksi. Hän kuului Neuvostoliiton naisten ampumahiihtomaajoukkueeseen viiden vuoden ajan vuosina 1984–1988. Samana aikana hän saavutti 3 mestaruutta, 3 hopeaa ja 1 pronssia Neuvostoliiton mestaruuskisoissa vuosina 1983–88. Hän edusti urheilussa Tallinnan Dynamoa ja oli urheilu-uransa neuvostoarmeijan palveluksessa. Uransa hän lopetti 24-vuotiaana. Kaija Parve valittiin kaksi kertaa eli vuosina 1985 ja 1986 Viron vuoden naisurheilijaksi. Hän saavutti neuvostoliittolaisurheilijalle annettavan korkeimman tunnustuksen "Neuvostoliiton kunnioitettu urheilumestari" -arvon vuonna 1985. Ottaen huomion kaikki talvilajit Kaija Parvea voidaan pitää Viron 1900-luvun menestyksellisimpänä talviurheilijana. ==Urheilu-uran jälkeinen aika== Kaija Parve suoritti urheiluopettajakoulutuksen tutkinnon Tallinnan pedagogisessa yliopistossa 1980-luvulla. Ensimmäinen hänen kahdesta tyttärestään syntyi vuonna 1989. Vuonna 1990 hän meni naimisiin virolaisen yleisurheilija Marek Helinurmen kanssa. Urheilu-uransa päätyttyä hän on työskennellyt Viron työttömyysvakuutusyhtiössä. Hänen tyttärensä Ulla-Maarit Helinurm on myös kansainvälisesti menestynyt ampuja. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset ampumahiihtäjät Luokka:Virolaiset ampumahiihtäjät Luokka:Virolaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nagaokakyō

Nagaokakyō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Kioton prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Kioton altaan länsireunalla. Suurin osa kaupungista on alavaa Katsurajoen tulvatasankoa, länsiosissa on vuoristoa. Lännessä kaupunki rajautuu Osakan prefektuuriin. Nagaokakyōssa on 81 050 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 19,17 neliökilometriä. Keisari Kanmu perusti vuonna 784 alueelle maan uuden pääkaupungin, Nagaoka-kyōn, jolta nykyinen kaupunki on myöhemmin saanut nimensä. Keisarillinen palatsi sijaitsi kuitenkin nykyisen Mukōn kaupungin puolella. Pääkaupunki jäi lyhytikäiseksi ja siirrettiin uudelleen jo kymmenen vuoden kuluttua. Nagaokakyōn maaseutukaupunki perustettiin liittämällä yhteen kolme Otokunin piirikunnan kyläkuntaa vuonna 1949. Kaupunkioikeudet Nagaokakyō sai vuonna 1972. 1960-luvulta lähtien kaupunki on kasvanut nopeasti Kioton ja Osakan lähiönä. Sinne on sijoittunut myös esimerikiksi kone-, elektroniikka- ja paperiteollisuutta. Perinteinen elinkeino on bambunversojen kasvatus. Nagaokakyōn nähtävyyksiä ovat muun muassa atsaleoistaan tunnettu Nagaoka Tenman-gūn šintolainen pyhäkkö ja ruskastaan kuuluisa Kōmyō-jin temppeli. Muita tärkeitä uskonnollisia rakennuksia ovat vuoristossa sijaitseva Yōkoku- jin temppeli ja Otokuni-dera‚ jonka nähtävyys ovat pionit. Nagaokakyōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Tōkaidō-päälinja ja Hankyū-rautateiden Kioto- linja. Suurnopeusjunayhteys Tōkaidō Shinkansen kulkee Nagaokakyōn läpi, mutta sillä ei ole kaupungissa asemaa. == Kuvia == Tiedosto:131130 Komyoji Nagaokakyo Kyoto pref Japan02s3.jpg|Ruska Kōmyō-jin temppelillä Tiedosto:Yokokuji01n3200.jpg|Yōkoku-jin temppeli Tiedosto:ShoryujiCastle.jpg|Shōryūjin linna Tiedosto:Nagaokakyo city center area Aerial photograph.1987.jpg|Nagaokakyō vuoden 1987 ilmakuvassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kioton prefektuurin kaupungit
Sekasin-chat

Sekasin-chat on valtakunnallinen, laajasti avoinna oleva (ma–pe 9–24, la–su 15–24) 12–29-vuotiaille tarkoitettu keskustelupalvelu, joka tukee mielenhyvinvointia ja mielenterveyden ongelmista selviämistä. Palvelu on ilmainen, anonyymi ja luottamuksellinen. Diagnooseja tai lähetteitä ei tarvita – nuoren oma arvio avun tarpeesta riittää. Vastaajina toimii sosiaali- ja terveydenhuollon ammattilaisia sekä koulutettuja vapaaehtoisia lukuisista eri järjestöistä ja seurakunnista. Chatin perusideana on tarjota nuorille keskusteluapua heitä vaivaavista asioista sekä auttaa nuoria löytämään omia voimavarojaan. Sekasin-chatia ylläpitää Sekasin Kollektiivi. Sekasin Kollektiivi on lukuisten toimijoiden yhteenliittymä, jota koordinoi MIELI Suomen Mielenterveys ry, Suomen Punainen Risti, Setlementtiliitto sekä SOS- lapsikylä. Suosionsa seurauksena Sekasin-chat on usein ruuhkautunut ja odotusajat voivat olla pitkiä. Palvelun kävijämäärät kasvavat varsinkin iltaisin ja kesällä. Vuonna 2020 yhteydenottoja Sekasin-chatiin oli yli 170 000. ==Historia== Sekasin-chat avattiin viikoksi toukokuussa 2016 osana Ylen ja mielenterveysjärjestöjen yhteistä mielenterveyskampanjaa. Osana Sekasin- kampanjaa Yle tuotti samannimisen draamasarjan ja houkutteli somepersoonia kertomaan mielenterveysongelmistansa tarkoituksena rohkaista nuoria käsittelemään asiaa avoimemmin. MIELI Suomen Mielenterveys ry haki loppuvuodesta 2016 rahoitusta toiminnan jatkamiseksi. Rahoitus saatiin Me- säätiöltä Suomen Mielenterveysseuralle vuosille 2017 ja 2018. Mielenterveysseura lähti tällöin koordinoimaan Sekasin-chatia, jonka toimintaa jatkettiin. Aukioloaikoja supistettiin tällöin alkuperäisestä 24/7:stä. Sekasin Kollektiivi perustettiin koordinoimaan Sekasin-chatia alkuvuodesta 2021. Yhteinen visio on, ettei kukaan nuori jää pahan olonsa kanssa yksin. Kollektiivin alle kuuluu myös Sekasin Gaming. ==Tunnustus== Terveyden ja hyvinvoinnin laitos myönsi vuonna 2021 Sekasin-chatille Kansanterveyspalkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sekasin-chat Luokka:Henkinen tuki Luokka:Suomen Punainen Risti
Varmantalo

Varmantalo on vuonna 1937 valmistunut kerrostalo, joka sijaitsee Tampereen ydinkeskustassa Hämeenkadun ja Aleksanterinkadun kulmassa. Professori J. S. Sirén suunnitteli sen Vakuutusyhtiö Varman toimitaloksi. Varma oli vuonna 1920 perustettu pieni tamperelainen vakuutusyhtiö, joka 1990-luvun talousahdingossa fuusioitui Pohjolaan. Rakennus on liike-, toimisto- ja asuinkäytössä. Sisätiloista on hissiyhteys pysäköintiluola P-Hämppiin. Talossa oli Linkosuon Cafe Siilinkari vuosina 1960–2024. Sisäpihalla toimi pitkään elokuvateatteri. == Arkkitehtuuri ja status == Varmantalo on selkeäpiirteinen, rappauksella päällystetty kivitalo, jossa on seitsemän maanpäällistä kerrosta. Ylin kerros on vedetty sisään katulinjasta, mikä on tyypillistä funkistaloille. Funktionalismin ohella Varmantalossa näkyy myös klassismin tyylipiirteitä. Tampereen kaupungin kaavoitusyksikön mukaan Varmantalo on rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta erittäin merkittävä kohde.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 13, 168. Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 2002.Wacklin & Hirvikallio 2010, s. 192. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Uutta Tamperetta : Vakuutusyhtiö Varman liike- ja asuintalo, Aamulehti, 01.08.1937, nro 203, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen liikerakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:J. S. Sirénin suunnittelemat rakennukset Luokka:Kyttälä
Naamiolaiskuri

Naamiolaiskuri (Bucco macrodactylus) on laiskureihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Naamiolaiskuri voi kasvaa 14-17 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on punaruskea ja niskassa on kellertävänruskea laikku. Silmien ympäristö ja rinnan juova ovat mustat ja silmäkulmajuova ja kurkku ovat valkoiset. Linnun selkä, siivet ja pyrstö ovat väriltään ruskeat. Naamiolaiskurin vatsa on valkoinen ja siinä on tiheästi mustia juovia. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Naamiolaiskurin levinneisyysalue ulottuu Venezuelan eteläosasta Bolivian pohjoisosaan. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät, metsien reuna-alueet ja pensaikot. Laji syö hyönteisiä. Naamiolaiskuri pesii termiittipesiin kaivamissaan koloissa. ==Lähteet== Luokka:Laiskurit
Haahtela

Haahtela on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Ilkka Haahtela, yhteiskuntatieteilijä, Maahanmuuttoviraston ylijohtaja vuodesta 2022 * Joel Haahtela (s. 1972), kirjailija ja lääketieteen lisensiaatti * Kauko Haahtela (vuoteen 1926 Hansson, 1906–1969), opettaja ja opetushallinnon virkamies * Sampo Haahtela vuoteen 1926 Hansson, 1908–1993), kirjailija ja opettaja, Kauko Haahtelan veli * Tari Haahtela (s. 1946), professori, allergiatutkija ja tietokirjailija, Kauko Haahtelan poika. ==Katso myös== * Hansson
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1987

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1987 järjestettiin miesten osalta Yhdysvalloissa Lake Placidissa ja naisten osalta Suomessa Lahdessa. == Naiset == === 5 kilometriä === Sija Maa Kilpailija Aika 1 Jelena Golovina 21.14,7 (0) 2 Venera Tšernyšova 21.51,9 (1) 3 Anne Elvebakk 22.12,1 (2) 4 Kaija Parve 22.14,4 (3) 5 Siv Bråten Lunde 22.16,1 (2) 6 Maria Manolova 22.34,8 (3) ... ... 11 Tuija Vuoksiala 23.09,6 (4) 13 Pirjo Mattila 23.18,8 (2) 17 Aino Kallunki 23.26,4 (4) 29 Katri Tuomaala 24.53,2 (3) === 10 kilometriä === Sija Maa Kilpailija Aika 1 Sanna Grønlid 42.42,8 (2) 2 Kaija Parve 43.31,1 (2) 3 Tuija Vuoksiala 44.56,8 (2) 4 Pirjo Mattila 46.01,4 (2) 5 Venera Tšernyšova 46.06,9 (3) 6 Siv Bråten Lunde 46.07,9 (4) ... ... 10 Aino Kallunki 47.28,5 (3) 19 Sari Kokko 50.02,4 (5) === 3 × 5 kilometrin viesti === Sija Maa Joukkue Aika 1 Jelena Golovina, Venera Tšernyšova, Kaija Parve 1.02.54 (1) 2 Inger Björkbom, Mia Stadig, Eva Korpela 1.03.39 (1) 3 Anne Elvebakk, Sanna Grønlid, Siv Bråten Lunde 1.04.02 (1) 4 Zvetana Karsteva, Maria Manolova, Daniela Minkova 1.06,59 (1) 5 Pirjo Mattila, Aino Kallunki, Tuija Vuoksiala 1.07.10 (1) 6 Petra Schaaf, Inga Kesper, Dorina Piper 1.13.07 (7) == Mitalitaulukko == Sija Maa 1\. 2 2 0 2\. 1 0 2 3\. 0 1 0 4\. 0 0 1 == Lähteet == 1987 Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Yhdysvaltain hiihto Luokka:New Yorkin osavaltion urheilu Luokka:Suomen ampumahiihto Luokka:Lahden urheilutapahtumat
Toiminnallinen lähi-infrapunakuvaus

Toiminnallinen lähi-infrapunakuvaus () on lähi-infrapunaspektroskopiaa hyödyntävä keskushermoston toiminnallinen kuvantamismenetelmä. Menetelmällä voidaan kalloa poraamatta havaita aivojen pintaa lähellä kiertävän veren hemoglobiini, josta lähi-infrapunavalo heijastuu toisin kuin ihosta ja luusta. == Lähteet == Luokka:Radiologia Luokka:Sairaalatekniikka Luokka:Neurologia
Pettilä (Salo)

Pettilä on kylä Salossa. Kylä muodostuu lähinnä Pettilän kartanoon kuuluvista maista ja muutamasta muusta talosta. Pettilä sijaitsee Vähäjoen latvahaaran Myllyojan laaksossa. Kylän keskus on Pettilän kartano, joka on suuri maanviljelystila. Pettilän kyläalue ulottuu Katinkalliolta Rankosinmäen yli aina Rauramäelle. Iso osa kylän alueesta on mäkistä metsämaata, mutta Myllyojan laakso on viljelty. Kylän läpi kulkee Pettiläntie. Pettilän kartano on entinen Karlbergin ratsutila. Kartanon nykyinen kustavilainen päärakennus on 1830-luvulta. Kylässä on ollut mylly, jonka torppa ja patorakennemat ovat edelleen olemassa. Pettilässä sijaitsi ennen myös kiertokoulun kiinteä rakennus, joka on purettu. ==Lähteet== Luokka:Uskelan kylät
Musta joulu (vuoden 1974 elokuva)

Musta joulu () on ohjaaja Bob Clarkin vuonna 1974 Kanadassa ohjaama kauhuelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa Kanadassa 11. lokakuuta 1974. Nykyisin elokuva mielletään ns. slasher-elokuvan alalajityyppiin, vaikka usein ko. lajityypin katsotaan varsinaisesti käynnistyneen vasta myöhemmin. Elokuva ei ole saanut Suomessa teatteriensi-iltaa. == Juoni == Jouluaattona opiskelija- asuntolassa jouluksi sinne jääneet muutamat nuoret naiset valmistautuvat viettämään pitkää, kylmää joulukautta asuntolan johtajattaren kanssa. Heidän munatotin kyllästämät juhlallisuudet ja rento vapaa-ajan vietto pysähtyvät kuin seinään, kun asuntolan puhelimeen soittaa pelottavalla, muunnellulla äänellä puhuva mies ja saa naiset pelkäämään. Myöhemmin samana iltana eräs opiskelijoista, Clare (Lynne Griffin) joutuu murhan uhriksi murhaajan piilottaessa ruumiin asuntolan ullakolle. Asuntolan muut asukkaat havaitsevat vain seuralaisensa kadonneeksi. Claren isä yrittää seuraavana päivänä saada apua kadonneen tyttäreensä tilanteen selvittämiseen ja kutsuvat apuun tapausta selvittämään poliisin (John Saxon), sillä isä, naiset ja näiden poikaystävät pelkäävät katoamisen ja pelottavien puheluiden liittyvän aluetta aiemmin piinanneeseen naisiin kohdistuvaan häirintään ja toiseen nuoren naisen katoamiseen juuri samana päivänä. Poliisit laittavat puhelimen kuunteluun. Kuorolasten saapuessa laulamaan joululauluja asuntolan edustalle, murhaaja käyttää tilannetta hyväkseen ja murhaa Barbin (Margot Kidder) lasten lauluäänien peittäessä avunhuudot. Samassa yhteydessä murhaaja murhaa myös Phylin. Soitot jatkuvat ja poliisi saa kuin saakin selville, mistä puhelut tulevat ... ne tulevat talon sisältä! Asuntolan naisia kehotetaan pakenemaan talosta, mutta Jess (Olivia Hussey) haluaa saada selville ystäviensä Barbin ja Phylin kohtalosta enemmän, löytää näiden ruumiit ja joutuu kohtaamaan murhaajan. Murhaaja ajaa Jessin rakennuksen kellariin, jonne hän linnoittautuu murhaajalta suojaan. Jessin poikaystävä Peter (Keir Dullea) murtautuu kellariin ja Jess, vakuuttuneena siitä, että Peter on murhaaja, tappaa Peterin. Poliisin myöhemmin saapuessa paikalle myös näiden käsitykseksi muodostuu sama: Peter oli murhaaja. ... Kunnes puhelin soi uudelleen... == Näyttelijöitä == == Lähteet == Luokka:Vuoden 1974 kanadalaiset elokuvat Luokka:Kanadalaiset kauhuelokuvat Luokka:Slasher-elokuvat
Joonas Nordman Show

Joonas Nordman Show on MTV3-kanavalla maaliskuussa 2020 alkanut suomalainen talk show, jota juontaa koomikko Joonas Nordman. Ohjelman esikuvana on yhdysvaltalainen late night show -formaatti, jossa keskustellaan vieraiden kanssa viihteellisesti sekä käsitellään ajankohtaisia puheenaiheita huumorin keinoin. Ohjelman kukin jakso nauhoitetaan sen lähetysviikolla. JNS:n ensimmäinen lähetys oli MTV3-kanavan vuoden 2020 8. katsotuin ohjelma (814 000 katsojaa). Ohjelman toinen kausi alkoi 27. maaliskuuta 2021. Ensimmäinen ja toinen kausi tehtiin kokonaan ilman studioyleisöä koronaviruspandemian vuoksi. Kolmas kausi alkoi 17. syyskuuta 2022. JNS:n sisarohjelma on keväällä 2022 alkanut Joonas Nordman Show: Grillikausi, joka perustuu roast-tyylilajiin. ==Jaksot== ===Ensimmäinen tuotantokausi=== Jakso Esityspäivä Vieraat 1 28. maaliskuuta 2020 Mikko Töyssy Hjallis Harkimo Erika Vikman 2 4. huhtikuuta 2020 Ville Myllyrinne Jenni Poikelus Timo Soini 3 11. huhtikuuta 2020 Roope Salminen Pippa Laukka Dome Karukoski 4 18. huhtikuuta 2020 Kari Hietalahti Pilvi Hämäläinen Pete Parkkonen 5 25. huhtikuuta 2020 Kari Ketonen Ina Mikkola Arttu Wiskari 6 2. toukokuuta 2020 Paula Noronen Riku Rantala Pyhimys 7 9. toukokuuta 2020 André Wickström Veronica Verho Li Andersson 8 16. toukokuuta 2020 Niina Lahtinen Henkka Hyppönen Nelli Matula 9 23. toukokuuta 2020 Christoffer Strandberg Sara Sieppi Maria Ohisalo 10 30. toukokuuta 2020 Pirjo Heikkilä Tuure Boelius Susanna Laine ===Toinen tuotantokausi=== Jakso Esityspäivä Vieraat 1 27. maaliskuuta 2021 Jukka Lindström Marja Hintikka Dennis Nylund 2 3. huhtikuuta 2021 Ismo Leikola Kuura Rossi Mervi Kallio 3 10. huhtikuuta 2021 Ernest Lawson Petteri Orpo Noora Karma 4 17. huhtikuuta 2021 Janne Kataja Annika Saarikko Pia Penttala 5 24. huhtikuuta 2021 Krista Kosonen Juuso Kallio Samu Haber 6 1. toukokuuta 2021 Jaakko Saariluoma Kirsi Alm-Siira Joalin Loukamaa 7 8. toukokuuta 2021 Miitta Sorvali Jani Toivola Juha Perälä 8 15. toukokuuta 2021 Krisse Salminen Eero Ritala Ressu Redford 9 22. toukokuuta 2021 Tuomas Kyrö Sanna Marin Sanni 10 5. kesäkuuta 2021 Konsta Hietanen Blind Channel Lotta Kaihua ===Kolmas tuotantokausi=== Jakso Esityspäivä Vieraat 1 17. syyskuuta 2022 Kiti Kokkonen Jukka Jalonen 2 24. syyskuuta 2022 Kari Ketonen Bess 3 1. lokakuuta 2022 Niina Lahtinen Jukka Lindström Ville Eerikkilä Köpi Kallio 4 8. lokakuuta 2022 Cristal Snow Linnea Leino Shirly Karvinen 5 15. lokakuuta 2022 Ali Jahangiri Pilvi Hämäläinen 6 22. lokakuuta 2022 Antti Tuomas Heikkinen Anniina Valtonen 7 29. lokakuuta 2022 Roope Salminen Anna Airola Elias Salonen 8 5. marraskuuta 2022 Erin Riku Nieminen 9 12. marraskuuta 2022 Ernest Lawson Paula Noronen 10 5. marraskuuta 2022 Sanna Marin Ismo Leikola == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Kuningas Herodes ja perunapula

Kuningas Herodes ja perunapula on suomalainen television musikaalinen viihdeohjelma. Se kertoo kuvitteellisen tarinan neljästä veljeksestä. Veljekset asuivat kaukana pohjoisessa hallaisella tilallaan ja yrittivät saada elantonsa karusta maaperästä. Joulu oli tulossa, mutta perunat olivat jo lopussa. Oli lähdettävä kaupunkiin katsomaan, löytyisikö sieltä apua. Kaupungissa veljekset yrittävät tienata esittämällä Tiernapoikia erilaisille piireille, mutta epäonnistuvat surkeasti. Ohjelman käsikirjoitus on Jouni Lompolon ja musiikki Jaakko Salon. Laulujen tekstit ovat Saukin. Tanssit oli suunnitellut Hannele Keinänen. https://www.imdb.com/title/tt1479267/fullcredits/?ref_=tt_ov_st_sm . Viitattu 12.10.2020. TV1:n Viihdetoimituksen tuottaman ohjelman ohjasi Erkki Pohjanheimo.Helsingin Sanomat 21.12.1967, tv-palsta Kuningas Herodes ja perunapula esitettiin ensi kerran Yle TV1:ssä 21.12.1967 ==Esiintyjät== * Jarkko Rantanen * Erkki Liikanen (muusikko) * Fredi * Kai Lind * Viktor Klimenko * Kalle Juurela * Maija Vikman * Pirjo Latvala * Irma Tapio * Pirkko Liisa Lampela * Pirkan Neidot * Ann-Christine * Helsingin poliisisoittokunta ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio- ohjelmat
Kota (täsmennyssivu)

Kota voi viitata johonkin seuraavista: * kota, pieni asumus * kota, hedelmätyyppi * Kota, kylä Särkisalossa * kotat, afrikkalainen kansa * kota, Intiassa puhuttu kieli * Kota, kaupunki Intiassa * Joonas Kota (s. 1976), suomalainen taiteilija * Matti Kota (s. 1939), suomalainen taiteilija * Kōta Yamada (s. 1999), japanilainen jalkapalloilija * KOTA-tietokanta, opetusministeriön tilastotietokanta. Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Pappinen (Salo)

Pappinen () on kylä Salossa. Kylä sijaitsee Helisnummen ja Kaukvuoren asuinalueiden välissä kaupungin keskustaajaman kaakkoislaidalla. Pappisten pohjois- ja länsilaidat ovat tiivisti rakennettua omakotialuetta. Kylän keskus on Pappisten tila, joka on muodostettu yhdistämällä kylän kantatilat Suvi, Kreivi ja Liipola. Tilaa ympäröivät peltoalueet, jotka ulottuvat Vähäjoelle saakka. Kylää reunustavat idästä ja etälästä metsäiset kalliot. Rantarata rakennettiin 1800-luvulla Pappisten läpi. Rataa on sittemmin oikaistu, eikä nykyinen ratalinjaus kulje Pappisten kautta. Pappisten tilan päärakennus vaurioitui tulipalossa vuonna 2019. ==Lähteet== Luokka:Uskelan kylät
Sensitisaatio

Sensitisaatio eli herkistyminen on eläimillä päinvastainen ilmiö tottumiselle. Se voi tapahtua eläimelle, mikäli se äkkinäisesti altistetaan stressaavalle tai muutoin epämukavalle asialle. Sensitisoituneen eläimen reaktio pelottavaa asiaa kohtaan voimistuu entisestään, mikäli se uudestaan altistetaan sille. Tutkijat ovat osoittaneet, että herkistyminen johtuu hermosolujen ja -ratojen muutoksista, joita tapahtuu kun hermot ovat toistuvasti kohdanneet ärsykkeen. == Lähteet == Luokka:Oppiminen Luokka:Käyttäytyminen
Alfred Fouillée

Alfred Jules Émile Fouillée (1838–1912) oli ranskalainen filosofi. Hän oli filosofian opettaja useissa kouluissa, 1872–1879 opettajana Pariisin École normalessa. Terveydellisistä syistä hän vetäytyi asumaan Mentoniin, jossa hän toimi tuotteliaana kirjailijana.Fouillée, Alfred, Tietosanakirja osa 2, palsta 1176, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909Fouillée, Alfred Jules Émile, Comité des travaux historiques et scientifiques, viitattu 28.3.2020 Fouillée pyrkii kirjoituksissaan yhdistämään kehitysaatteen ja idealistisen maailmankatsannon sen perusaatteen pohjalta, että kaikkialla, missä on tajuntaa, aatteet aivan luonnollisesti muodostuvat vaikuttaviksi voimiksi (idées-forces), jotka ohjaavat kehitystä. Fouillée julkaisi muun muassa filosofian historian alalta teoksia Platonista (1888–1889), Sokrateesta (1874), René Descartesista (1893) ja lyhyen yleisen filosofian historian (1894). Muita hänen teoksiaan ovat La liberté et le déterminisme (1895), L’idée moderne du droit en Allemagne, en Angleterre et en France (1883), La science sociale contemporaine (1885), Critique des systèmes de morale contemporains (1899), L’avenir de la métaphysique (1889), L’évolutionnisme des idées-forces (1890), La psychologie des idées-forces (1893), Psychologie du peuple français (1898), La France au point de vue moral (1900), Esquisse psychologique des peuples européens (1903). Les éléments sociologiques de la morale (1905), La morale des idées- forces (1908), Le socialisme et la sociologie réformiste (1909), La démocratie politique et sociale en France (1910), La pensée et les nouvelles écoles anti- intellectualistes (1911).Fouillée, Alfred, Tietosanakirja osa 11, Täydennysosa, palsta 295, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1922 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Olle Holmquist

Bert Olav Holmquist (15. marraskuuta 1936 Skellefteå, Ruotsi – 26. maaliskuuta 2020) oli ruotsalainen pasunisti. Holmquist soitti Frank Sinatran, Quincy Jonesin ja ABBA:n taustalla. Holmquist kuoli 26. maaliskuuta 2020 kärsiessään covid-19:stä ja Alzheimerin taudista. Musikern Olle Holmquist död av coronaviruset Expressen 26.3.2020. Viitattu 12.8.2020 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pasunistit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet. Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Konan (Shiga)

Konan () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yasujoen varrella. Pohjoisessa sen alue nousee Iwanevuorille, etelässä Aboshivuorille. Konanissa on 55 229 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 70,40 neliökilometriä. Konan on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2004 liittämällä yhteen Kōkan piirikunnan Ishiben ja Kōsein maaseutukaupungit. Asutus alueella on vanhaa, ja siellä on säilynyt lukuisia kofun-hautakumpuja. Keskiajalla se sijaitsi Iseen johtaneen tien varrella. Myöhemmin Edo-kaudella Ishibeen perustettiin yksi Tōkaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Tärkeä elinkeino kaupungin pohjoisosan vuoristoalueilla oli pitkään kalkkikiven tuotanto. Kaupunkiin on sijoittunut sittemmin paljon teollisuutta, kuten kemian- ja terästeollisuutta, ja sen väkiluku onkin ollut kasvussa. Maatalous tuottaa riisiä ja vihanneksia. Konanin kulttuuriperintöön kuuluvat useat vanhat buddhalaiset temppelit. Jōraku-jin, Chōju-jin ja Zensui-jin päähallit sekä Jōraku-jin pagodi on valittu Japanin kansallisaarteiksi. Ishibeen on rakennettu postiaseman historiaa esittelevä museo ja Ishibe-shukuba no sato, kopio Edo-kauden postiasemasta. Konania palvelee JR Nishi-Nihonin Kusatsu- linja. == Kuvia == Tiedosto:Chojuji01s3200.jpg|Chōju-jin temppelin päähalli Tiedosto:Konan city Shiga Prefecture center area Aerial photograph.1982.jpg|Konanin aluetta vuoden 1982 ilmakuvassa Tiedosto:Dengaku- tyaya01s3200.jpg|Ishiben postiaseman Dengaku-chaya Tiedosto:Print, Ishibe (Megawa Sato), in The Fifty-Three Stations of the Tokaido Road (Tokaido Gojusan Tsugi-no Uchi), ca. 1834 (CH 18608913).jpg|Ishibe-juku Hiroshigen puupiirroksessa, n. 1834 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shigan prefektuurin kaupungit
Friedrich de la Motte Fouqué

Friedrich Heinrich Karl de la Motte Fouqué (1777–1843) oli saksalainen vapaaherra ja runoilija.Fouqué, Friedrich Heinrich Karl, Tietosanakirja osa 2, palsta 1177, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Fouqué osallistui Reinin sotaretkeen 1794 ja eli sen jälkeen yksityishenkilönä ja kirjoitti runoja. Esikoisteos Romanzen vom Tal Ronzeval ilmestyi 1805. Romaanit Historie vom edlen Ritter Galmy und einer schönen Herzogin von Bretagne (1806) ja Alwin (1808) viittaavat jo selvästi hänen romanttisen tuotantonsa kukoistusaikaan, jota kesti 1808–1820. Fouqué osallistui 1813 vapaussotaan, mutta sai jo 1815 heikon terveyden vuoksi eron ja vetäytyi yksityiselämään ja oli siitä lähin vilkkaissa kosketuksissa kaikkiin aikansa romantikkoihin. Hänen parhaana teoksenaan pidetään syystä romanttisen haaveellista Undine-tarinaa (1811), jonka pohjalta Vladimir Sollogub on kirjoittanut libreton UndinaRichard Taruskin, Undina, Oxford Music Online, viitattu 7.10.2020 . Muista mainittavia ovat ritariromaanit Der Zauberring (1813) ja Die Fahrten Thiodulfs des Isländers (1815), näytelmät Alf und Yngwi, Die Irmensäule, Runenschrift, ritari-murhenäytelmät Die Pilgerfahrt, Der Jarl der Orkneyinseln, eepokset Corona (1814) ja Bertrand du Guesclin (1821). Loppuiällä Fouquén maailmankatsomus muuttuu uskonnolliseksi ja yksipuoliseksi modernin maailman tuomitsemiseksi. Hän julkaisi omaelämäkerran Lebensgeschichte (1840) ja valitut teoksensa Ausgewählte Werke (1841). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet
Kay Hartwall

Kay-Erik Hartwall (22. tammikuuta 1906 Helsinki – 11. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos. Kay Hartwall oli Victor Hartwallin pojanpojanpoika. Hän opiskeli agrologiksi, tuli Oy Hartwall Ab:n palvelukseen vuonna 1936 ja eteni toimitusjohtajaksi vuonna 1946. Hänen kaudellaan yhtiön liiketoiminta kasvoi, ja tunnettuihin tuotteisiin kuuluivat Hartwallin Jaffa sekä Coca-Cola, jonka valmistusoikeudet yritys sai vuonna 1957. Seuraavalla vuosikymmenellä yritys alkoi valmistaa virvoitusjuomien lisäksi myös olutta. Hartwall jätti toimitusjohtajan tehtävät vuonna 1976 ja luopui hallituksen puheenjohtajuudesta vuonna 1982. Hartwall oli perustanut vuonna 1932 isänsä kanssa pienimuotoisen metalliteollisuusyrityksen K. Hartwall Oy:n, joka aloitti patenttikorkkien valmistajana ja ryhtyi sittemmin tekemään myös kauppakärryjä ja rullakoita, asiakkainaan muun muassa Ikea. Kay Hartwall hoiti toimitusjohtajan tehtävää 1940–1964, ja 2000-luvulla yrityksen omistivat hänen poikansa Erik ja John Hartwall. Kay Hartwall hoiti useita luottamustehtäviä muun muassa Fazer Musiikki Oy:n johtokunnassa vuodesta 1940 lähtien sekä Yrittäjäin Vakuutuksen hallintoneuvostossa. Hänelle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi vuonna 1968. Sipoossa on hänen mukaansa nimetty Kay Hartwallin tie. ==Lähteet== * * Kay Hartwallin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat
Matvei Šiškin

Matvei Dmitrijevitš Šiškin (, huhtikuu 1886 Moskovan kuvernementin Zvenigorodin kihlakunnan Vjazemyn kylä – 12. tammikuuta 1962 Vallentuna tai Tukholma) oli venäläinen poliitikko. Matvei Šiškin syntyi talonpoikaisperheeseen. Asiakirjatietojen mukaan hän oli kansallisuudeltaan karjalainen. Šiškin opiskeli pappisseminaarissa ja valmistui Moskovan yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta. Šiškin liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1907. Hän kuului menševikkien internationalistiryhmään. Hän osallistui osuustoimintaliikkeeseen, työskenteli Moskovan taiteellisessa teatterissa ja ohjasi harrastajateattereita Moskovassa ja Tulassa. Ensimmäisen maailmansodan alettua Šiškin pidätettiin, ja hänet karkotettiin Aunuksen kuvernementtiin Repolaan ja Porajärvelle. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hänet valittiin Venäjän talonpoikaisedustajien neuvostoon, Venäjän työläisosuuskuntien neuvostoon, valtion kansanvalistuskomiteaan ja Aunuksen kuvernementin talonpoikaisedustajien neuvostoon. Joulukuussa 1917 Šiškin valittiin Aunuksen kuvernementin edustajaksi Venäjän perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Sen hajottamisen jälkeen hän työskenteli Tverin kuvernementissä ja edusti tverinkarjalaisia ensimmäisessä yleiskarjalaisessa neuvostojen edustajainkokouksessa helmikuussa 1921. Bolševikkeja arvostellut Šiškin pidätettiin vuonna 1921, ja hänet karkotettiin Vologdaan. Syksyllä 1922 hänet karkotettiin Saksaan. Vuodesta 1924 lähtien hän asui Tukholmassa. Hän osallistui kansainväliseen osuustoimintaliikkeeseen ja oli Ruotsin sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen. ==Lähteet== Luokka:Karjalaiset henkilöt Luokka:Menševikit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Mika Yrjölä

Mika Yrjölä (1. lokakuuta 1971 Singapore) on suomalainen helluntailainen pastori, puhuja, evankelista, kirjailija ja seurakuntavaikuttaja. Yrjölä toimii tällä hetkellä Yhdysvalloissa Washington DC:n alueella olevan Living Word International Christian Church -seurakunnan johtajana. Mika Yrjölä toimi vuosina 2012–2022 Helsingin Saalem-seurakunnan johtajana. Yrjölä toimi vuodet 2017–2020 myös Suomen Helluntaikirkon kirkkokunnanjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana. Yrjölän isoisä on Toimi Yrjölä, joka toimi Helsingin Saalem- seurakunnan ensimmäisenä lähetystyöntekijänä. == Toiminta == Asepalveluksen jälkeen Mika Yrjölä lähti raamattukouluun, New Yorkin osavaltioon Yhdysvaltoihin, tavaten matkalla myös tulevan vaimonsa. Raamattukoulun jälkeen Yrjölä muutti vaimonsa kanssa Suomeen ja toimi viiden vuoden ajan Helsingin Saalem-seurakunnan nuorisopastorina. Tämän jälkeen Yrjölä on toiminut pastorina Lappeenrannan helluntaiseurakunnassa, Kanadan Torontossa sekä seurakunnan johtajana Australian Canberrassa. Vuonna 2004 tapahtuneen tsunamin jälkeen Yrjölä toimi lähetystyössä Indonesiassa, jossa hän auttoi sikäläisissä raamattukouluissa ja seurakunnissa. Tästä ajasta Yrjölä on kirjoittanut vuonna 2011 ilmestyneen Tsunamia päin -kirjan. Yrjölä on toiminut vuodesta 2017 myös Suomen Helluntaikirkon puheenjohtajana. == Teoksia == * Tsunamia päin. Helsinki 2011. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Suomalaiset evankelistat Luokka:Suomalaiset helluntailaiset pastorit Luokka:Suomen helluntaiherätyksen lähetystyöntekijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen Helluntaikirkko
Toivo Haimi

Toivo Haimi (, 26. tammikuuta 1931 Rosmittala – 2. helmikuuta 1984 Petroskoi) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Haimi valmistui vuonna 1949 Leningradin finanssi- ja luotto-opistosta ja muutti Petroskoihin, jossa hän alkoi harjoitella Valtion suomalaisen draamateatterin studiossa. Hän valmistui Leningradin teatteri-instituutista vuonna 1957 ja Moskovan ohjaajakursseilta vuonna 1965. Haimi työskenteli Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijänä, teatterin johtajana vuosina 1964–1982 ja sen pääohjaajana vuosina 1964–1974. Hän sai Venäjän SFNT:n valtionpalkinnon Antti Timosen ja Pekka Mikšijevin kanssa näytelmästä Otatko miut, Karjalan mua vuonna 1969. Haimi toimi Karjalan ASNT:n varakulttuuriministerinä vuosina 1981–1984. Hän oli Neuvostoliitto–Suomi- seuran ja Venäjän teatteriseuran hallitusten jäsen. Haimi sai Karjalan ASNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimen vuonna 1972. Haimi on suomalaisen toimittaja Toivo Haimin isoisä. ==Lähteet== Luokka:Inkeriläiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset näyttelijät Luokka:Neuvostoliittolaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Cameron Mitchell

Cameron Mitchell on seuraavien henkilöiden nimi: * Cameron Mitchell, vuosina 1918–1994 elänyt yhdysvaltalainen näyttelijä * Cameron Mitchell, vuonna 1989 syntynyt yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä * Cameron Mitchell, tv-sarjan Tähtiportti roolihahmo.
María Teresa de Borbón Parma

Marie-Thérèse de Bourbon, espanjaksi María Teresa de Borbón Parma (28. heinäkuuta 1933 Pariisi, Ranska – 26. maaliskuuta 2020Pariisi, Ranska) oli ranskalainen sosiologi, professori, tietokirjailija ja poliittinen aktivisti, joka kuului Bourbon-dynastian Bourbon-Parma () -sivuhaaraan. == Sukutausta == Marie-Thérèse de Bourbonin isänisä oli Parman herttua Robert, joka hallitsi monarkkina vuoteen 1859 asti itsenäistä Parman herttuakuntaa Pohjois- Italiassa. Marie-Thérèsen isä oli sukuhaaran päämies Xavier, Parman ja Piacenzan nimellinen herttua ja Espanjan karlistiliikkeen johtaja. Hänen äitinsä oli Madeleine Yvonne de Bourbon Busset, Lignieresin linnan perijätär Keski-Ranskassa. Perhe on ajanut suvun oikeutta Espanjan kruunuun. Xavier karkotettiin tiettävästi yhteensä viisi eri kertaa Espanjasta Francisco Francon valtakauden aikana. Marie-Théresen kummitäti oli hänen isänsä sisar, Hänen Apostolinen Majesteettinsa Itävallan leskikeisarinna Zita. == Elämä == Marie-Thérèse de Bourbon syntyi 28. heinäkuuta 1933 Pariisissa. Hän kasvoi Bessonissa Allier’n departementissa Ranskassa. Ranskan kansalaisuuden lisäksi hän sai vuonna 1981 myös Espanjan kansalaisuuden. Ranskan tasavallan oikeusjärjestys tunnustaa hänen oikeutensa puhuttelunimitykseen (predikaattiin) "hänen kuninkaallinen korkeutensa", jota hän ei kuitenkaan juuri käyttänyt. Espanjan valtio ei tunnusta hänelle oikeutta Espanjan infantan arvoon. Marie-Thérèsen de Bourbon veli Carlos Hugo de Borbón Parma oli heidän isänsä kuoleman jälkeen Parman nimellinen herttua. Marie-Thérèse tuki veljensä ajamia liberaaleja ajatuksia Partido Carlista -karlistipuolueessa. Marie-Thérèse de Bourbon Parma opiskeli Pariisin yliopistossa politiikan tutkimusta. Tohtoriksi hän väitteli Pariisissa Sorbonnessa Iberian-tutkimuksesta ja Universidad Complutense de Madridissa poliittisesta sosiologiasta. Hänellä oli myös maisterin tutkinto Euroopan ja Arabian välisistä suhteista. Hän toimi Universidad Complutense de Madridin sosiologian professorina. Hän on kirjoittanut useita tietokirjoja, ja vuonna 2014 ilmestyi Michel de Maulen julkaisema sukuhistoria Les Bourbons Parme, une famille engagée dans l’histoire. Marie-Thérèse de Bourbon ei ollut naimisissa eikä hänellä ollut lapsia. Hän kuoli COVID-19-tautiin koronaviruspandemian aikana 86-vuotiaana 26. maaliskuuta 2020 kotikaupungissaan Pariisissa Hôpital Cochin -sairaalassa. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset sosiologit Luokka:Ranskalaiset tietokirjailijat Luokka:Ranskalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Luettelo Suomen julkisen terveydenhoidon tehohoitopaikoista

Luettelo Suomen julkisen terveydenhoidon tehohoitopaikoista antaa yleiskuvan Suomen julkisen terveydenhoidon sairaaloissa olevien tehohoitopaikkojen sijainnista ja määrästä. Suomessa tehohoitoa annetaan yliopistosairaaloissa ja keskussairaaloissa. Hyvinvointialueet vastaavat sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palveluista alueillaan. Hyvinvointialueiden välistä yhteistyöä varten on perustettu viisi sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöaluetta, joissa jokaisessa on yksi hyvinvointialue, jolla on oma yliopistollinen sairaala.Tästä poikkeuksena on Helsingin kaupunki ja Uudenmaan hyvinvointialueet. Kesäkuussa 2022 Sosiaali- ja terveysministeriö asetti valmistelevan työryhmän, joka valmisteli strategian tehohoidon ja tehovalvontahoidon riittävyyden varmistamiseksi. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2023. Työryhmä selvitti aikuisten ja lasten teho- ja tehovalvontapaikat Suomessa. Listauksessa ei käsitellä vastasyntyneiden tehohoitoa. Raportissa selvisi, että eri puolilla Suomea on tehopaikkoja suljettu hoitohenkilökuntapulasta johtuen. Aikuisten ja lasten teho- ja tehovalvontapaikat Suomessa (ei vastasyntyneiden teho- ja valvontapaikkoja) Sairaala Tehohoitopaikat (fyysiset paikat, joissa teho- tai tehovalvonta- hoitovalmius) Käytössä, jos hoitajavakanssit täynnä Käytössä (8/2022) Meilahti 26+21+6=53 53 20+19+6=45 Teho+sydänkir.teho (M2A)+M2B Töölö 25 25 19 Traumateho+ neurokir. tehovalvonta Jorvi 12 8 8 Peijas 8 8 6 Hyvinkää 12 9 9 Uusi lastensairaala 18 14 13 Kotka 8 6 6 Lahti 8 8 8 Lappeenranta 8 8 6 HUS- alue yht. 152 139 111 TYKS 30 24 20 TYKS lasten teho-osasto 8 6 4 Pori 12 10 10 Vaasa 16 7 7 TYKS-alue yht. 66 47 41 TAYS 21 20 18 TAYS sydänteho 13 12 12 TAYS lasten tehovalvonta 6 6 4 Hämeenlinna 5 5 5 Seinäjoki 6 6 6 TAYS-alue yht. 51 49 45 KYS 35 24 20 Joensuu 10 8 6 Jyväskylä 12 7 7 Mikkeli 6 5 5 Savonlinna 0 0 0 KYS-alue yht. 63 44 38 OYS 26 24 18 OYS lasten teho-osasto 10 9 8 Kajaani 5 5 4 Kemi 5 5 4 Kokkola 5 4 4 Rovaniemi 9 8 8 OYS-alue yht. 60 55 46 Ahvenanmaa 0 0 0 Koko maa 392 334 290 Alkuvuodesta 2020 alkaneen koronaviruspandemian aiheuttamien, sairaalahoitoa vaativien COVID-19 -tautiin sairastuneiden potilaiden nopean määrällisen kasvun vuoksi huoli hengityskoneella varustettujen sairaanhoitopaikkojen samoin kuin tehohoitoa tuntevan henkilökunnan riittävyydestä on Suomessakin nostettu esille. Alkuvuodesta 2020 Suomen julkisen terveydenhoidon sairaaloissa oli runsas 400 tehohoito- ja tehovalvontapaikkaa. Tehohoitopaikat ovat maaliskuussa 2020 loppuneet useassa koronakriisin koettelemassa maassa kesken ainakin alueittain. Siksi tehohoitopaikkojen ja hengityskoneiden määrää Suomessa pyritään lisäämään huomattavasti pikaisella aikataululla. Hyvin harkittu tehohoitoympäristö lisää toiminnan tehokkuutta, vähentää virheitä ja pienentää infektioriskiä sekä parantaa potilaiden toipumisennustetta. ==Lähteet== *
Mark Slade (näyttelijä)

Mark Slade (s. 1. toukokuuta 1939 Salem, Massachusetts) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten TV-sarjasta Karjatila High Chaparral, jossa hän näytteli tilan poikaa Billy Blue Cannonia. Sitä ennen hän ehti näyttelemään muutamissa muissakin TV-sarjoissa kuten Voyage to the Bottom of the Sea (1964) ja The Wackiest Ship in the Army (1965–1966). Slade lopetti aktiivisen näyttelijän uransa vuoteen 1985. Hänen toistaiseksi viimeinen roolinsa oli vierailevana tähtenä TV-sarjassa Cagney & Lacey Slade on ollut avioliitossa Melinda Marie Riccillin kanssa vuodesta 1968. Heillä on kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Junius-kirjeet

Junius-kirjeet () tarkoittaa poliittisia kirjeitä, jotka nimimerkillä Junius ilmestyivät H. S. Woodfallin julkaisemassa lontoolaisessa Public Advertiser -lehdessä 21. tammikuuta 1769 ja 21. tammikuuta 1772 välisenä aikana. Ensimmäinen on päivätty 21. tammikuuta 1768. Junius-kirjeet sisältävät kiivaita hyökkäyksiä silloisia ministereitä ja valtion virkamiehiä, tuomioistuimia, parlamenttia, vieläpä itse kuningastakin, Yrjö III:ta, vastaan.Juniuskirjeet, Tietosanakirja osa 2, palsta 1497, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1909 Kirjeet on kirjoitettu asiantuntevasti ja tyylillisesti taidokkaasti, niin että niiden kirjoittajan katsotaan kuuluvan Englannin suurimpien proosakirjailijain joukkoon. Junius-kirjeet herättivät heti ilmestyttyään suunnatonta huomiota, mutta niiden kirjoittajan jäljille koetettiin turhaan päästä. Vaikka kysymyksen selvittämiseksi on sittemmin julkaistu useita tutkimuksia, ei sitä ole edelleenkään ole ratkaistu lopullisesti. Alkujaan Juniukseksi epäiltiin Edmund Burkea, sittemmin useita muita. Todennäköisimmän arvelun mukaan on Juniuksena on pidetty Philip Francista. Juniuskirjeet julkaistiin kirjan muodossa ensi kerran 1772. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan poliittinen historia
15 (mixtape)

15 on Danielle Bregolin mixtape vuodelta 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit Luokka:Mixtapet
Kaarina (täsmennyssivu)

Kaarina tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Kaarina, Suomen kaupunki Varsinais-Suomessa * Kaarina, naisen nimi * Kaarina, sotilasmarssi * 2257 Kaarina, asteroidi
Cameron Mitchell (näyttelijä)

Cameron Mitchell (syntyjään Cameron McDowell Mitzell) (4. marraskuuta 1918 Dallastown, Philadelphia – 6. heinäkuuta 1994 Pacific Palisades, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan muiden muassa Buck Cannonin roolista TV-sarjassa Karjatila High Chaparral, Marilyn Monroen tähdittämästä komediasta Kuinka miljonääri naidaan sekä pääosasta ammattinyrkkeilijä Barney Rossista kertovassa elokuvassa Morfiinin orjat vuodelta 1957. Cameron Mitchell syntyi pastorin poikana Philadelphian Dallastownissa vuonna 1918, mutta valitsi toisenlaisen uran kuin isänsä. Toisessa maailmansodassa Mitchell palveli ilmavoimissa pommittajana ja ehti jo ennen sitä esiintyä Broadwaylla sekä kokeellisessa TV-ohjelmassa The Passing of the Third Floor Back. Sodan jälkeen vuonna 1945 hän teki debyyttinsä valkokankaalla elokuvassa What Next, Corporal Hargrove? mutta jatkoi sen ohella myös teatterilavoilla. Hän sai varhaista tunnustusta roolistaan näytelmässä Kauppamatkustajan kuolema vuonna 1949. Huolimatta yli kolmestasadasta TV- ja elokuvaroolista, hänet muistetaan parhaiten Buck Cannonin roolistaan TV-sarjasta Karjatila High Chaparral. == Yksityiselämä == Mitchell oli kolmasti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa, itävaltalaissyntyisen näyttelijän Camille Janclairen (1917–1999) kanssa Michell avioitui elokuussa 1940. Liitto päättyi eroon toukokuussa 1960. Tästä liitosta syntyi neljä lasta. Toisen kerran Mitchell avioitui kesällä 1957 Lissa Jacobs Gertzin kanssa, josta erosi helmikuussa 1974. Heille syntyi kolme lasta. Kolmannen ja viimeisen kerran Mitchell avioitui kesällä 1973 Margaret Brock Johnson Mozingon kanssa, mutta avioliitto mitätöitiin marraskuussa 1976, koska sen solmimisen hetkellä Mitchell oli vielä virallisesti naimisissa toisen vaimonsa kanssa. Mitchell kuoli keuhkosyöpään 6. heinäkuuta 1994 Kalifornian Pacific Palisadesissa. Hänet on haudattu Desert Memorial Park hautausmaalle Riverside Countyn Cathedral Cityyn Kaliforniassa.https://www.findagrave.com/memorial/6480279/cameron-mitchell == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri

Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri (lyh. PSSHP) oli 18 pohjoissavolaisen kunnan yhdessä omistama kuntayhtymä, joka koordinoi Kuopion yliopistollisen sairaalan (KYS) toimintaa. Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri vastasi 247 000 pohjoissavolaisen julkisesta erikoissairaanhoidosta sekä erityistason erikoissairaanhoidosta liki miljoonalle itä- ja keskisuomalaiselle. Erityissairaanhoidon järjestämisvastuu KYSillä oli Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin ohella Itä-Savon ja Keski-Suomen sairaanhoitopiirien sekä Etelä-Savon sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Essote) ja Pohjois- Karjalan sosiaali- ja terveyspalvelujen kuntayhtymän (Siun sote) asukkaille. Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote- uudistusta.Jatkossa Pohjois-Savon hyvinvointialue vastaa alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen tehtävistä. ==Sairaanhoitopiirin jäsenkunnat== Sairaanhoitopiirin muodostivat seuraavat 18 kuntaa: *Iisalmi *Kaavi *Keitele *Kiuruvesi *Kuopio *Lapinlahti *Leppävirta *Pielavesi *Rautalampi *Rautavaara *Siilinjärvi *Sonkajärvi *Suonenjoki *Tervo *Tuusniemi *Varkaus *Vesanto *Vieremä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Pohjois-Savon sairaanhoitopiiri (psshp.fi) *
Hosoyan kolmio

Hosoyan kolmio on Fibonaccin lukujonoon perustuvien numeroiden asettelemin kolmion muotoon. Samalla sarakkeella olevat luvut ovat kahden ylemmällä rivillä olevien summa. Jokaisen rivin ensimmäinen ja viimeinen luku on Fibonaccin lukujonosta. Lisäksi kahden edellisen luvun summa voidaan laskea vinottain. Yhteys fibonaccin lukujonoon voidaan laskea H(n,i) = F(i+1) * F(n-1+1). Ensimmäiset rivit 1 1 1 2 1 2 3 2 2 3 5 3 4 3 5 8 5 6 6 5 8 == Lähteet == *https://www.geeksforgeeks.org/hosoyas-triangle/ Luokka:Lukuteoria
Kerstin Behrendtz

Clary Kerstin Margareta Behrendtz (18. elokuuta 1950 – 28. maaliskuuta 2020) oli ruotsalainen radiojuontaja. Hän työskenteli Sveriges Radiossa. Hän jäi eläkkeelle 31. elokuuta 2017. Hän oli osa valintalautakuntaa, joka päätti, mitkä kappaleet osallistuvat Melodifestivalen 2014 -tapahtumaan. Hän oli myös osa Ruotsin musiikkitalon valintalautakuntaa vuodesta 2014 kuolemaansa asti. Behrendtz oli vuosina 1972–1977 naimisissa elokuvaohjaaja Thomas Samuelssonin kanssa, ja heillä oli kaksi lasta. Behrendtz kuoli covid-19-tautiin 28. maaliskuuta 2020. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Ruotsalaiset musiikkituottajat Luokka:Radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Martinniemen työväentalo

Martinniemen työväentalo oli vuonna 1984 rakennettu Martinniemen Sos.dem. Työväenyhdistys ry:n omistama työväentalo Oulun Martinniemessä. Talo valmistui talkoovoimin, kun aiempi työväentalo oli tuhoutunut palossa. 700 neliömetrin kokoisen liikuntasalin lisäksi rakennuksessa oli kuntosali ja aputiloja. Rakennus tuhoutui täysin 28. maaliskuuta 2020 syttyneessä tulipalossa. Tätä tulipaloa ennen paikalla ollut työväentalo oli palanut jo aiemmin kahdesti, vuosina 1980 ja 1922. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Tuomo Jämsä ja Mauri Haarala, Martinniemen sos.dem työväenyhdistys ry. 100-vuotta, Martinniemen sosialidemokraattinen työväenyhdistys, 2005 == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Työväentalot Luokka:Haukiputaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oulun entiset rakennukset ja rakennelmat
Paulus Potter

Paulus Potter (1625–1654) oli alankomaalainen eläinmaalari. Mieliaiheena oli nautakarja laitumella. Hän työskenteli Delftissä, Haagissa ja Amsterdamissa.. Hän alkoi uransa varrella liittää kotieläimiä maisemaan ja hänestä tuli taidokas päivänvalovaikutelmien ilmituoja. Vaikka hänen teoksensa ovat enimmäkseen pienikokoisia, on tunnetuin luonnolliseen kokoon maalattu Nuori härkä (1647, Haagin museossa)Tietosanakirja (1909), osa 7 vuodelta 1915, palsta 941. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1625 syntyneet Luokka:Vuonna 1654 kuolleet