EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sotareportteri

Sotareportteri () on vuonna 1942 ensi-iltansa saanut Wesley Rugglesin ohjaama yhdysvaltalainen toiseen maailmansotaan sijoittuva romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Clark Gable ja Lana Turner. Elokuva perustuu Charles Hoffmanin vuonna 1940 Cosmopolitan-aikakauslehdessä julkaistuun novelliin Somewhere I’ll Find You, jonka pohjalta Walter Reisch laati sovituksen ja Marguerite Roberts käsikirjoituksen. == Juoni == Sotakirjeenvaihtajaveljekset Jonny (Clark Gable) ja Kirk Davis (Robert Sterling) palaavat Saksasta New Yorkiin lokakuussa 1941, jolloin Yhdysvallat on vielä puolueeton valtio toisessa maailmansodassa. Sittemmin heidän päätoimittajansa George L. Stafford (Charles Dingle) antaa heille molemmille potkut skandaalinhakuisuudesta. Jonny saa selville, että hänen vanhaa huonettaan asuttaa uusi vuokralainen, kaunis reportteri Paula Lane (Lana Turner), joka lähtee New Yorkista sotakirjeenvaihtajaksi Aasiaan välittämään uutisia Tyynenmeren sodasta. Kun Paula katoaa Indokiinassa, veljekset lähtevät etsimään häntä ja taistelemaan hänen rakkaudestaan. == Näyttelijät == == Tuotanto == === Esituotanto === Marraskuussa 1940 Pandro S. Bermanin kerrottiin tuottavan Somewhere I’ll Find You -nimisen elokuvan Dalton Trumbon käsikirjoituksen pohjalta. Tällöin elokuvan näyttelijäkokoonpanoon kiinnitettiin Clark Gable, Spencer Tracy, Claudette Colbert ja Hedy Lamarr, jotka olivat juuri näytelleet menestyselokuvassa Humukaupunki (1940). Joulukuussa 1941 Gene Fowler Jr. palkattiin elokuvan käsikirjoittajaksi. Lopulta sovituksesta vastasi Walter Reisch ja käsikirjoituksesta Marguerite Roberts. On epätodennäköistä, että Trumbo tai Fowler olivat osallisina laatimassa julkaistun elokuvan käsikirjoitusta. Sotareportteri oli pieneen sivuosaan kiinnitetyn Keenan Wynnin ensimmäinen elokuva. === Kuvaukset === Sotareportterin tuotanto alkoi 15. tammikuuta 1942, mutta se keskeytettiin 19. tammikuuta Clark Gablen vaimon Carole Lombardin, joka menehtyi lento-onnettomuudessa 16. tammikuuta, kuoleman johdosta. Tuotantoa jatkettiin yli kuukautta myöhemmin 23. helmikuuta lähtien, ja se saatiin päätökseen 6. toukokuuta. Elokuvan työnimenä oli Red Light. Pian elokuvan valmistuttua Gable värväytyi Yhdysvaltain armeijan ilmavoimiin ja piti taukoa elokuvaurastaan. Sotareportterin jälkeen hänen seuraava elokuvansa oli Seikkailu vuodelta 1945. == Ensi-ilta ja vastaanotto == Sotareportteri sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 27. elokuuta 1942 ja Suomessa 16. huhtikuuta 1944. Ilmestyttyään elokuva oli menestys ja yksi Metro-Goldwyn-Mayerin vuoden 1942 tuottoisimmista elokuvista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuoden 1942 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotadraamat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
H’adžybein piiri

H’adžybein piiri () on yksi Ukrainan suurkaupunki Odessan neljästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Odessan länsiosaan sijoittuvan kaupunkipiirin pinta-ala on 89,7 neliökilometriä. Piirin väkiluku oli noin 246 650 (2014). H’adžybein piiri on perustettu vuonna 1977, alkujaan nimellä Malynovskyin piiri (), odessalaissyntyisen marsalkka Rodion Malinovskin () mukaan. Nykyinen Odessan kaupungin jako neljään piiriin ja näiden piirien rajat ovat olleet voimassa vuoden 2003 alusta. Tuolloin rajaukseltaan uudistunut Malynovskyin piiri muodostettiin aiemmasta Malynovskyin piiristä sekä osista entisiä Illitšivskyin (Іллічівський), Kiovan ja Keskustan (Центральний) piirejä. Toukokuussa 2023 piirin nimeksi vaihdettiin H’adžybein piiri. H’adžybei () tai Katšybei () on historiallisen, nykyisen Odessan keskustan paikalla 1300-luvulta lähtien sijainneen asutuksen, sataman ja näiden suojaksi rakennetun rannikkolinnoituksen nimi. Odessan länsiosat kattavassa H’adžybein piirissä sijaitsevat muun muassa: * Odessan kansainvälinen lentoasema * Ukrainan rautateiden seisakkeet: Odesa-Mala (kesken) ЗПС в Одесі.jpg|Odessan kansainvälinen lentoasema (kuva 1/2022). Odessa-Mala.jpg|Odessa-Mala, rautatien seisake. ==Huomautukset == * Odessan kaupunkipiirien lukumäärä on ollut neljä tammikuun 2003 alusta lähtien. Tuolloin uuteen 1) Kiovan piiriin tuli osa entisten Kiovan (Київський) ja Prymorskyin (Приморський) piirien alueista; 2) Malynovskyin piiriin (Малиновський) eli nykynimeltään H’adžybein piiriin tuli entisen Malynovskyin piirin alue ja osa entisen Illitšivskyin (Іллічівський), Kiovan ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 3) Prymorskyin piiriin tuli entisen Žovtnevyin (Жовтневий) piirin alue ja osa entisten Illitšivskyin, Leninin, Prymorskyin ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 4) Suvorovskin piiriin eli nykynimeltään Peresypin piiriin tuli osa entisen Leninin piiristä ja entisten Suvorovskin piirien aluetta. * Koska piirien lukumäärää ja rajoja on muutettu 2003 alussa, vuoden 2001 väestönlaskennan väkiluvuista on vaikea päätellä nykyisten piirien alueella asuneen väestön määrää. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * H’adžybein piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) * H’adžybein piirin hallinto (Хаджибейская районная администрация) (omr.gov.ua) Luokka:Odessan piirit
Blast Premier

Blast Premier (tyyliteltynä BLAST Premier) on Counter-Strike 2:ssa (aiemmin Counter-Strike: Global Offensive) järjestettävä elektronisen urheilun turnaus, jota järjestää Blast. Blast Premier on Blast Pro Leaguen jatkaja. Blast Premieriin kuului vuonna 2024 seitsemän turnausta: keväällä järjestettävät Spring Groups, Spring Showdown ja Spring Final, syksyllä järjestettävät Fall Groups, Fall Showdown ja Fall Final, sekä vuoden lopuksi järjestettävä World Final. == Katso myös == * Counter-Striken major-turnaukset == Lähteet == Luokka:Elektronisen urheilun kilpailut
Sanaan yliopisto

thumb|Sanaan yliopiston pääportti. Sanaan yliopisto () on Sanaassa Jemenissä toimiva yliopisto. Se perustettiin vuonna 1970 maan ensimmäisenä yliopistona.Sana'a University Home Page Sana'a University, viitattu 27.1.2024 Vuonna 2024 Sanaan yliopisto koostui 21:sta tiedekunnasta sekä 23:sta hallinnollisesta, tieteellisestä ja tutkimuksellisesta keskuksesta. Sen rehtorina toimi tuolloin Al-Qassem Mohammed Abass. EduRankin vuoden 2023 maailmanlaajuisessa korkeakoulujen vertailussa Sanaan yliopisto ylsi 5 272\. sijalle 14 131:sta vertaillusta korkeakoulusta. Jemenissä se sijoittui samassa vertailussa ensimmäiseksi 43:sta vertaillusta korkeakoulusta.Sana'a University Rankings EduRank 18.7.2023, viitattu 27.1.2024 == Lähteet == Luokka:Sanaa Luokka:Korkeakoulut
Igor Vostrjakov

Igor Dmitrijevitš Vostrjakov (; 1. joulukuuta 1938 Petroskoi – 1. heinäkuuta 2018) oli venäläinen lastenkirjailija.Востряков Игорь Дмитриевич Электронная библиотека авторов Карелии, viitattu 27.1.2024 Vostrjakov kävi kouluja Petroskoissa ja palveli armeijassa Itä-Saksassa. Hän opiskeli Leningradin yliopiston journalismin tiedekunnassa. Hän aloitti työskentelyn kustannusyhtiössä ja Karjalan tasavallan radiossa. Vostrjakovin runoja ja satuja alettiin julkaista Neuvostoliiton keskeisten kustantamojen kokoelmissa. Tarinoita julkaistiin usein myös lapsille suunnatuissa lehdissä ja esitettiin radiossa sekä televisiossa. Vuonna 1991 Vostrjakov hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi, ja vuonna 1992 hänestä tuli Karjalan kirjailijaliiton pääsihteeri. Vostrjakov piti oppi-isinään lastenkirjallisuuden alalla Boris Zahoderia ja Eduard Uspenskia. Hän toimi Karjalan opetusministeriön alaisuudessa lasten kirjallisuusseuran johtajana. Vuonna 1997 hän osallistui kansainväliseen lastenkirjallisuusfestivaalin, joka kokosi yhteen Venäjän, Suomen, Ruotsin ja Norjan lastenkirjailijoita. Vostrjakov matkusteli vuonna 2001 Ruotsin kirjailijaliiton kutsumana Pohjois- Ruotsissa tehden esiintymisiä koululaisille. Vuonna 2002 hän työskenteli Ylikainuun kirjallisuuskeskuksessa ruotsalaisten lastenrunojen venäjännösten parissa. 2010-luvulla Vostrjakov myös käsikirjoitti piirrettyjä. Vuodelta 2015 on hänen ensimmäinen näytelmänsä nukketeatterille. Vostrjakov oli 2010-luvulla lisäksi Naš Filippok -lastenlehden pääkirjoittaja. Vostrjakov sai Karjalan tasavallan vuoden kirja -palkinnot lastenkirjallisuuden kategoriassa vuosina 2001 (teoksesta Utšebnik po vranju, ili kak trenivorat voobraženie) ja 2016 (teoksesta Ta tšast retši, kotoraja upala s petši). Hänelle myönnettiin Karjalan tasavallan Sampo-palkinto vuonna 2009. Vostrjakov sai Karjalan tasavallan kunniakulttuurityöläisen arvonimen sekä vuonna 2018 Karjalan tasavallan palkinnon kulttuurin, taiteen ja kirjallisuuden alalla. == Lähteet == Luokka:Venäläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Gennadi Zalogin

Gennadi Borisovitš Zalogin (; 2. huhtikuuta 1953 – 26. elokuuta 2009 Moskova) oli venäläinen näyttelijä.Геннадий Залогин Kino-teatr.ru 24.12.2015, viitattu 27.1.2024 Zalogin valmistui vuonna 1978 Venäjän teatteritaiteen akatemiasta, jossa häntä oli opettanut Vsevolod Ostalski. Tämän jälkeen hän aloitti uransa näyttelijänä Karjalan tasavallan draamateatterissa. Vuonna 1999 Zaloginista tuli Petroskoin Tvortšeskaja masterskaja -teatterin johtaja. Hän johti myös Petroskoin näyttelijän taloa. Tammikuussa 2006 Zalogin muutti Moskovaan, jossa hän toimi Et cetera -teatterin varajohtajana Aleksandr Kaljaginin alaisuudessa. Hän kuoli sairaalassa Moskovassa 26. elokuuta 2009 ja tuli haudatuksi oskovan Vostrakovskoje-hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Yksityiskohtaisuustaso

Yksityiskohtaisuustaso () tarkoittaa tietokonegrafiikassa kappaleen geometriasta vaihtuvia yksityiskohtaisuuksia, joista valitaan sopiva näyttövaatimuksien mukaisesti. Geometriasta on erillisiä polygonimalleja (matalan ja korkean yksityiskohtaisuuden mallit), joiden välillä siirtymiset pyritään piilottamaan. Parametreilla voidaan tehdä jatkuvasti muuttuvia siirtymiä. Koetun yksityiskohtien vähenemisen vaikutusta voidaan vähentää teksturointimenetelmillä. Etäältä katsotun kappaleen tekstuuri on myös sovitettava kappaleeseen, jolloin voidaan käyttää esisuodatettuja tekstuureja eri tarkkuuksilla. Näistä käytetään nimitystä mipmap. Mallien yksityiskohtia voidaan vähentää eri tavoilla, joita ovat reunojen yhdistäminen, verteksien poistaminen, lähekkäisten polygonien yhdistäminen ja niin edelleen. Virheiden ilmeneminen on ongelmakohta, jota pyritään vähentämään eri menetelmillä. Grafiikkaprosessorien ohjelmoitavan tesselaation avulla dynaamiset yksityiskohtaisuustasot ovat tulleet suositummaksi, mutta ongelma ei ole täysin ratkennut vaan esimerkiksi kaukaiset kappaleet voivat tuottaa tarpeettoman paljon geometriatietoa. Geometrian sijaan videopelit käyttävät esimerkiksi ruoholle toisinaan billboarding-tekniikkaa ("näyttötaulu"), jossa yksinkertaisen kappaleen etupuoli on aina kohti kameraa, jolloin taustapuolta ei tarvitse renderöidä, ja yksityiskohtien sijaan käytetään tekstuureita. Tiedosto:WireSphereMaxTass.MaxDZ8.jpg|Noin 5500 verteksiä, lähietäisyydelle. Tiedosto:WireSphereHiTass.MaxDZ8.jpg|Noin 2880 verteksiä. Tiedosto:WireSphereStdTass.MaxDZ8.jpg|Noin 1580 verteksiä. Tiedosto:WireSphereLowTass.MaxDZ8.jpg|Noin 670 verteksiä. Tiedosto:WireSphereMinTass.MaxDZ8.jpg|Noin 140 verteksiä, etäiset kappaleet. == Lähteet == Luokka:Tietokonegrafiikka
Peresypin piiri

Peresypin piiri () on yksi Ukrainan suurkaupunki Odessan neljästä hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Odessan pohjoisosaan sijoittuvan kaupunkipiirin pinta-ala on 25,3 neliökilometriä. Piirin väkiluku oli noin 242 900\. Enemmistö piirin asukkaista asuu Kotovskohon () lähiössä. Se on Odessan suurin kaupunginosa, jonka väkiluku on ollut 180 000 asukkaan luokkaa. ==Huomautukset == * Odessan kaupunkipiirien lukumäärä on ollut neljä tammikuun 2003 alusta lähtien. Tuolloin uuteen 1) Kiovan piiriin tuli osa aiempien Kiovan (Київський) ja Prymorskyin (Приморський) piirien alueista; 2) Malynovskyin piiriin (Малиновський) eli nykynimeltään H’adžybein piiriin tuli aiempi Malynovskyin piiri ja osa aiempien Illitšivskyin (Іллічівський), Kiovan ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 3) Prymorskyin piiriin tuli aiemman Žovtnevyin (Жовтневий) piirin alue ja osa aiempien Illitšivskyin, Leninin, Prymorskyin ja Keskustan (Центральний) piirien alueista; 4) Suvorovskyin piiriin (Суворовський) eli nykynimeltään Peresypin piiriin tuli osa aiempien Leninin ja Suvorovskyin piirien alueesta. * Koska piirien lukumäärää ja rajoja on muutettu 2003 alussa, vuoden 2001 väestönlaskennan väkiluvuista on vaikea päätellä nykyisten piirien alueella asuneen väestön määrää. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Peresypin piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (openstreetmap.org) * Peresypin piirin hallinto (Пересипська районна адміністрація) (omr.gov.ua) Luokka:Odessan piirit
Johannes Honter

thumb|Harro Magnussenin tekemä Honteruksen patsas Mustan kirkon edessä Kronstadtissa, nykyisessä Brașovissa Romaniassa Johannes Honter (1498-1549) oli transilvanialainen luterilainen reformaattori. Honter juurrutti Kronstadtiin ja Hermannstadtiin luterilaisen opin, yhdisti Transilvanian saksit yhdeksi kirkkokunnaksi ja antoi tälle 1547 kirkkojärjestyksen, jonka maasynodi 1550 hyväksyi. Honter toi ensimäisen kirjapainon Transilvaniaan.Tietosanakirja / 3. Haggard-Kaiverrus ==Katso myös== * Romanian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko ==Lähteet== Luokka:Transilvanian historia Luokka:Saksalaiset luterilaiset teologit Luokka:Kartantekijät Luokka:Uskonpuhdistus Luokka:Vuonna 1498 syntyneet Luokka:Vuonna 1549 kuolleet
Løtenin kirkko

Løtenin kirkko () on Løtenin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivinen pitkäkirkko, jonka vanhin osa on peräisin 1200-luvulta. Myöhemmin kirkkoa on laajennettu, erityisesti 1800-luvulla, jolloin sen koko lähes kaksinkertaistui ja siihen rakennettiin kellotorni. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Rørosin rata

Rørosin rata () on Norjan rataverkkoon kuuluva rautatie, joka kulkee Hamarista Elverumin, Tynsetin ja Rørosin kautta Støreniin, jossa se yhdistyy siellä Dovren rataan. Rataosan pituus on 382 kilometriä ja se avattiin kokonaisuudessaan vuonna 1877, osia siitä oli otettu käyttöön jo aiemmin. Southbound class 92 DMU just before Atna v2 (3210297539).jpg|Matkustajajuna lähellä Atnaa vuonna 2009. ==Katso myös== * Åstan junaturma ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jernbanedirektoratet Luokka:Norjan rautatiet Luokka:Etelä-Trøndelagin läänin liikenne
Løiten Brænderi (taajama)

Løiten Brænderi tai Brenneriroa on taajama Løtenin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 901 vuonna 2023. Taajama on saanut nimensä siellä sijainneen viinatehtaan mukaan. Løiten Brenneri II.jpg|Entinen viinanpolttimo ==Lähteet== Luokka:Løten Luokka:Norjan taajamat
Pertti Lahervuori

Pertti Ilmari Lahervuori (s. 29. syyskuuta 1948 Helsinki) on suomalainen eläköitynyt tekstiili- ja vaatetusteollisuuden yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 27.1.2024. Lahervuori valmistui merkantiksi Helsingin kauppakoulusta 1966 ja merkonomiksi Riihimäen kauppaoppilaitoksesta 1995. Hän oli SOK:n palveluksessa jalkine- ja tekstiilimyyjä 1968–1972, jaostopäällikkö 1972–1976 ja ostaja 1976–1979, Talous-Osakekaupan ostopäällikkö 1979–1981 ja johtaja 1981–1984, Ville Mattinen Markkinointi Oy:n toimitusjohtaja 1984 ja Black Horsen markkinointijohtaja 1984–1989 ja toimitusjohtaja 1989–1997. Lahervuori oli Askon tekstiiliryhmän-trikoovaatetuksen toimitusjohtaja 1996–1997, Finnwearin hallituksen jäsen 1997–2001 ja toimitusjohtaja 1998–2001 sekä Nanson toimitusjohtaja Hannu Jaakkolan jälkeen 2001–2006, samoin kuin Venäjän vientipäällikkö ja Nanso-yhtymän toimitusjohtaja 2007–2009. Tekstiili- ja vaatetusteollisuudessa pitkän uran luonut Lahervuori oli myös Hyvonin toimitusjohtaja 1992–1995, Finnwearin värjäämön toimitusjohtaja 1993–1998, Pohjoismaiden Sukkatehdas -yhtiön toimitusjohtaja 1997–1998 ja Vogue Group -yhtiön toimitusjohtaja 2005–2006. Hänellä on ollut myös useita oman alansa ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Lahervuori sai 2007. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ådalsbruk

Ådalsbruk on taajama Løtenin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 822 vuonna 2023. Ådalsbrukissa toimi aikoinaan rautaruukki ja paperitehdas, ja se oli lääninsä suurimpia asutuskeskuksia 1900-luvun alussa. Paperitehtaan tiloissa toimii nykyisin Klevfosin teollisuusmuseo. Postkort Aadalsbrug.jpg|Aadalsin rautaruukki vuonna 1910. 1455 Klevfoss - no-nb digifoto 20150803 00189 bldsa PK28660.jpg|Klevfossin paperitehdas vuonna 1922. ==Lähteet== Luokka:Løten Luokka:Norjan taajamat
Klevfosin teollisuusmuseo

Klevfosin teollisuusmuseo () on Ådalsbrukissa Løtenin kunnassa Norjassa sijaitseva teollisuusmuseo. Se perustettiin vuonna 1980 entisen Klevfosin paperitehtaan tiloihin. Klevfoss cellulose.jpg|Museorakennus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Museon verkkosivut Luokka:Norjan museot Luokka:Tekniikan museot Luokka:Løten
Daniel Krman

Daniel Krman (1663–1740) oli Unkarin slovakkien luterilaisen kirkon superintendentti. Krman kävi 1708 Ruotsin kuninkaan Kaarle XII:n puheilla Mahiljouissa anomassa apua Unkarin sorretuille protestanteille ja seurasi Kaarlea Benderiin asti. Hän laati näkemistään Ukrainan sotaretkellä latinankielisen kirjoituksen: Historia ablegationis Dni superintendentis Danielis Krmann et Dni Samuelis Pohorszky ad regem Sueciae Carolum XII (painettu 1904 Unkarin tiedeakatemian julkaisussa Monumenta Hungariæ historica, 23 nid).Krmann, Daniel, Tietosanakirja. Osa 4. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Krman, Daniel Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas * Krman, Daniel Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich * Krman, Daniel Nordisk familjebok. Uggleupplagan. 14 Luokka:Slovakialaiset papit Luokka:Slovakialaiset kirjailijat Luokka:Suuren Pohjan sodan henkilöt Luokka:Vuonna 1663 syntyneet Luokka:Vuonna 1740 kuolleet
Petr Chelčický

Petr Chelčický ([heltši’tski]; noin 1390–1460) oli uskonnollinen uudistaja, syntyisin Etelä-Böömistä. Kiinnostuksesta hussilaiseen liikkeeseen hän lähti Prahaan, mutta kauhistuneena siitä verisestä voitosta, jonka hussilaiset Vyšehradissa 1420 olivat saaneet vihollisistaan, hän vetäytyi maatilalleen. Hän kirjoitti siellä muun muassa 'Postillan' ja 'Uskon verkon' (”Sieť viery”). Uskonnollisissa mielipiteissään Chelčický sai vaikutteita John Wycliffeltä ja Jan Husilta, mutta ajattelijana hän on merkittävä moraalin ja yhteiskuntakysymysten alalla. Hän hylkää kaiken, mikä on ihmisten keksimää eli kirkolliset ja valtiolliset laitokset. Luopumiseen ensimmäisten kristittyjen ihanteista on syynä kirkon ja valtion liitto. Valtio on todelliselle kristitylle vain välttämätön paha. Hänen ei sovi käyttää hyväkseen maallista valtaa vaan nöyränä sietää vääryyttä, ei voimakeinoilla vastustaa pahaa eikä kostaa. Kirjoituksissaan Chelčický saarnaa varsinkin sotaa ja sotalaitosta vastaan. Kristittyjen joukossa ei saa olla eri säätyjä, vaan vallalla on oltava vapaus, tasa-arvoisuus ja rakkaus. Chelčickýn opilla oli suuri vaikutus Böömin ja Määrin veljeskuntiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Herrnhutilaisuus Luokka:Vuonna 1390 syntyneet Luokka:Vuonna 1460 kuolleet
Type 15

Type 15 tai ZTQ-15 () on kiinalaisen Norincon valmistama kevytpanssarivaunu. Se on Type 62 -kevytpanssarivaunun seuraaja. Type 15:n massatuotanto alkoi vuonna 2016 ja vuonna 2018 vaunu oli virallisesti aktiivipalveluksessa. Vientimarkkinoille suunnatun version nimi on VT-5. == Suunnittelu == Type 15 on suunniteltu kevyeksi panssarivaunuksi, joka liikkuu Type 96 ja Type 99 -taistelupanssarivaunuja paremmin esimerkiksi kosteassa maastossa. Se on myös raskaita vaunuja huomattavasti ketterämpi ja helpommin kuljetettavissa pitkillä matkoilla. Xian Y-20 -kuljetuslentokone voi kuljettaa kaksi Type 15 -vaunua yhden raskaamman sijaan. Niitä voi pudottaa laskuvarjoilla taistelukentälle. Type 15 ei ole uinti- eli amfibiokykyinen, mutta se on maihinnousussa kuitenkin helpompi siirtää maalle keveytensä ansiosta. Type 15 on aseistettu 105 mm:n rihlatulla panssarivaunukanuunalla, jossa on automaattilataaja. Panssarivaunu voi kuljettaa tiettävästi 38 105 mm ammusta. Kanuunalla voi ampua myös panssarintorjuntaohjuksia. Muuna aseistuksena on kauko-ohjattava aselavetti, jossa on konekivääri ja pieni kranaatinheitin. Type 15 on panssaroitu teräs- ja komposiittipanssaripaneeleilla ja se on mahdollista varustaa paikoin myös räjähtävillä reaktiivipanssaripalikoilla. Vaunu voi suojautua kemiallisilta, biologisilta ja säteileviltä aseilta. Vaunussa on myös lisähappigeneraattorit, jotta sillä voi toimia vähempihappisessa ympäristössä korkealla merenpinnasta. == Käyttäjät == * * ** Kansan vapautusarmeijan maavoimat ** Kansan vapautusarmeijan laivaston merijalkaväki ** Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien maahanlaskujoukot == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset panssarivaunut Luokka:Norinco
Usil

Usil oli etruskien auringon jumala. Kuvataiteessa hän oli suosittu hahmo, ja hänen kuvansa koristi muun muassa peilejä. Usil esitetään usein nousemassa merestä päänsä ympärillä auringon liekehtivä sädekehä ja tulipallo kummassakin kädessään.Lurker 1987, s. 40 Hänet tunnettiin myös nimillä Cath tai Catha. == Kuvagalleria == Tiedosto:Usil from ocean.tif|Piirros Orvieton läheltä löydetystä pronssipeilistä, johon on kuvattu merestä nouseva Usil. Noin 500 eaa. Minneapolis Institute of Arts. Tiedosto:Chariot fitting Usil Hermitage GR-4876.jpg|Vaunujen koriste noin vuodelta 500 eaa., joka esittää Usilia. Eremitaasi. == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === Luokka:Etruskien jumalat Luokka:Auringon jumalat
Linjaliikenne Mauno Rindell

Linjaliikenne Mauno Rindell on Paraisilla toimiva linja-autoyhtiö. Rindellin Liikenteen (Rindellbus) historia linja-autoliikenteen harjoittajana ulottuu ainakin vuoteen 1931, jolloin Eino Rindell sai liikenneluvan kauppatori – Ruohonpää linjalle. Eino Rindellin lapsista kaksi poikaa Mauno (synt.1942) ja Mikko (1930-2002) jatkoivat perintöammattia. Mauno jatkoi Einon aloittamaa toimintaa ostamalla Einolta liiketoiminnan kalustoineen vuonna 1971. Mikko aloitti omalla nimellään linja-autoliikenteen Turussa vuonna 1969. Mauno Rindellin (nyk. Rindellin Liikenne / Rindellbus) toimintaa on vuodesta 2018 jatkanut Antti Rindell yhdessä Petri Saarelan kanssa. == Aiheesta muualla == * Meistä Rindellbus Luokka:Paraisten liikenne
National Industrial Recovery Act

National Industrial Recovery Act, lyhennettynä NIRA, oli Yhdysvalloissa vuonna 1933 säädetty laki teollisuuden jälleenrakentamisesta. Se oli tärkein presidentti Franklin D. Rooseveltin ensimmäisellä presidenttikaudella säädetyistä taloudelliseen toimintaan sääntelevästi puuttuneista laeista, ja sillä perustettiin uusi virasto, National Recovery Administration (NRA). Korkein oikeus tuomitsi NIRA:n perustuslainvastaiseksi vuonna 1935, mutta monet lain työvoimaa koskevista säännöksistä otettiin myöhemmin osaksi lainsäädäntöä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain taloushistoria
Alex (kirja)

Alex on Alexander Stubbin sekä Karo Hämäläisen kirjoittama ja Otavan kustantama muistelmateos, joka käsittelee Stubbin elämää vuoteen 2017 saakka. Se julkaistiin elokuussa 2017. == Taustaa == Hämäläinen ja Stubb tekivät teoksen yhteistyössä. Hämäläinen haastatteli Stubbia 50 tunnin verran. Näiden keskusteluiden pohjalta Hämäläinen luonnosteli kirjan rakenteen ja pääteemat, jonka jälkeen Stubb puolestaan muokkasi tekstiä eteenpäin. == Vastaanotto == Kirjaa myytiin julkaisuvuotenaan 2017 14 300 kappaletta. Kirja oli ehdolla Tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajaksi. Helsingin Sanomien politiikan toimittaja Marko Junkkari kirjoitti kirja-arvostelussaan, että teoksessa "kuulee Stubbin äänen ja kieli on rentoa, sujuvaa ja eläväistä". Junkkarin mukaan teos noudattaa "klassista Antiikin Kreikan tragedian kaavaa", jossa "päähenkilöllä on poikkeuksellisia kykyjä, mutta siitä huolimatta hän joutuu toivottomaan tilanteeseen". Ulkoministeri Timo Soini kirjoitti Alexin olleen "kelpo teos". Hän kuvaili teosta ”helppolukuiseksi”, ”hyväntuuliseksi” ja ”itseironiseksi”. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Vuoden 2017 kirjat
Pensaikko

Pensaikko on elinympäristö eli biotooppi, joka koostuu enimmäkseen pensaista tai pienistä puista. Pensaikot ovat esimerkiksi avoimia maastoja ja matalaa puustoa suosivien sirkkijen tyypillisiä esiintymisympäristöjä. Pensaikko on Välimeren kasvillisuuden vyöhykkeellä monin paikoin yleinen biotooppi, missä pensaikko on usein tiheää. Pensaikko on myös sukkessiossa vaihe, jolloin uudistuva metsä on vielä matalaa. == Lähteet == Luokka:Biotoopit
Africa Corps

Africa Corps on Venäjän sotilaallisten ja puolisotilaallisten joukkojen nimi. Joukkoja on alettu sijoittaa Länsi-Afrikan Sahelin maihin loppuvuodesta 2023 alkaen. Africa Corps korvaa Wagner-konsernin joukot. Nimi Africa Corps muistuttaa natsi-Saksan Afrikan armeijasta käytettyä nimitystä Africa Korps. Africa Corpsin avulla Venäjä pyrkii vahvistamaan vaikutusvaltaansa Afrikassa kilpailemalla Yhdysvaltojen ja sen länsimaisten liittolaisten kanssa. == Synty == Nimeä Africa Corps käytti ensimmäisen kerran pikaviestipalvelu Telegramissa 20 marraskuuta. 2023 sotilasasioista bloggaava Venäjän puolustusministeriötä lähellä oleva henkilö. Uusi organisaatio luotiin Venäjän apulaispuolustusministeri Yunus-bek Jevkurovin vierailtua Bengasissa, Libyassa. Toisin kuin Wagner, Africa Corps toimii suoraan Venäjän puolustusministeriön alaisena. Telegram-kanava Two Majorin ilmoituksessa kerrottiin, että Africa Corpsiin liittyvän sotilaan vähimmäispalkka on 280 000 ruplaa eli yli 3 100 US dollaria kuukaudessa, mikä ISW:n mukaan on merkittävästi korkeampi kuin Venäjän puolustusministeriön entisille Wagner- taistelijoille tai Wagnerin omille rekrytoilleen tarjoama palkka. Kanavan mukaan Kremlin tärkeimmät vastustajat Afrikassa ovat Yhdysvallat ja sen Nato- liittolaiset, kuten Ranska. "Venäjän sotilasosastot vastustavat lännen vaikutusvaltaa ja vahvistavat Moskovan asemaa Afrikassa." == Tavoitteet == Telegram-kanavan julkaisun mukaan: "Venäjän Afrikan joukkojen on suoritettava täysimittaisia sotilaallisia operaatioita mantereella tukeakseen maita, jotka haluavat vihdoin päästä eroon uuskolonialistisesta riippuvuudesta, puhdistaa lännen läsnäolo ja saada täysi itsemääräämisoikeus." Venäläisen sanomalehti Vedemostin artikkelissa African Corpsin yksiköitä suunnitellaan otettavan käyttöön Libyassa, Burkina Fasossa, Malissa, Keski-Afrikan tasavallassa ja Nigerissa. Africa Corpsin joukot korvaavat Wagnerin kesään 2024 mennessä. Venäjä neuvotteli Nigerin kanssa saadakseen sen tärkeäksi sotilaalliseksi liittolaiseksi. Loppuvuodesta 2023 Malin sotilaiden ohella noin 600 venäläistä palkkasoturia osallistui voitokkaaseen Kidalin valtaukseen separatisteilta. Africa Corpsin joukkoja nähtiin Burkina Fason Ouagadougoun lentokentällä 25. tammikuuta 2024. == Katso myös == * Sahelin kriisi * Venäjän Afrikan suhteet == Lähteet == Luokka:Politiikka Afrikassa
Nezavisimaja Moldova

Nezavisimaja Moldova (Независимая Молдова, ”Itsenäinen Moldova”) oli Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Lehti perustettiin vuonna 1925 Ukrainan kommunistipuolueen Moldavian aluekomitean ja Moldavian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan toimeenpanevan keskuskomitean ukrainankieliseksi äänenkannattajaksi. Baltassa ja myöhemmin Tiraspolissa ilmestyneen lehden nimenä oli aluksi Tšervonyi oratš (”Punainen kyntäjä”) ja vuodesta 1930 lähtien Sotsialistytšna Moldavija (”Sosialistinen Moldavia”). Moldavian SNT:n perustamisen yhteydessä vuonna 1940 lehti siirtyi Chișinăuhun, muuttui venäjänkieliseksi ja sai nimen Sovetskaja Moldavija (”Neuvosto-Moldavia”). Sen ilmestyminen keskeytyi toisen maailmansodan takia vuosiksi 1941–1944. Sovetskaja Moldavija oli Moldavian kommunistisen puolueen, korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 165 000 kappaletta vuonna 1973. Sen rinnalla ilmestyi moldaviankielinen Moldova Socialistă. Moldovan itsenäistyessä vuonna 1991 lehdestä tuli maan hallituksen äänenkannattaja ja se sai nimen Nezavisimaja Moldova. Lehti yksityistettiin vuonna 2005, mutta hallitus jatkoi sen tukemista. Vuonna 2010 uusi hallitus perui yksityistämisen ja päätti aloittaa prosessin uudestaan. Neljästi viikossa lähes 19 000 kappaleen painoksena ilmestynyt Nezavisimaja Moldova muuttui vuonna 2013 taloussyistä viikkolehdeksi, ja Moldovan hallitus lakkautti sen vuonna 2015. ==Lähteet== Luokka:Moldovalaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Paluu kotiin (vuoden 1948 elokuva)

Paluu kotiin () on vuonna 1948 ensi-iltansa saanut Mervyn LeRoyn ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Clark Gable, Lana Turner, Anne Baxter ja John Hodiak. Sidney Kingsleyn tarinaan pohjautuvan elokuvan sovituksesta vastasi Jan Lustig ja käsikirjoituksesta Paul Osborn. Paluu kotiin oli Gablen ja Turnerin kolmas neljästä yhteisestä elokuvasta. == Juoni == Toisen maailmansodan päätyttyä eversti Ulysses Delby ”Lee” Johnsonilta (Clark Gable) kysytään hänen kokemuksistaan sodassa. Johnson alkaa kertoa tarinaa, joka alkaa vuodesta 1941. Vuonna 1941 tohtori Robert Sunday (John Hodiak) kritisoi lääkäriystäväänsä, menestyvää kirurgia Johnsonia, tekopyhästä asenteesta sodan uhreja kohtaan samalla kun laiminlyö hoitoa tarvitsevia köyhiä potilaita. Kun Johnson värväytyy armeijaan, hänen vaimonsa Penny (Anne Baxter) on huolissaan sodan vaikutuksista häneen ja heidän avioliittoonsa. Sittemmin Johnson tapaa kovaksikeitetyn sairaanhoitajan ja lesken, luutnantti Jane ”Snapshot” McCallin (Lana Turner), jonka idealismi, sisu ja taito saavat hänet arvioimaan periaatteensa uudelleen. == Näyttelijät == == Tuotanto == Työnimellä The Homecoming of Ulysses kulkeneen Paluu kotiin -elokuvan tuotanto alkoi elokuun lopulla 1947. Elokuvaa varten Hollywoodista lähes viidenkymmenen kilometrin päähän sijaitsevalle Lasky Mesan tilalle rakennettiin lavasteet, jossa kuvattiin Anzion maihinnousu. Lavasteet käsittivät viisi noin kymmenen metrin korkuista tornia, evakuointisairaalan ja yli sata armeijan kenttätelttaa. Maihinnousukohtauksen valmistelemiseen kului kolme viikkoa, ja sitä varten kuvauksiin osallistuivat sadat avustajat, viisi kameramiestä ja kuusi apulaisohjaajaa. Elokuvan tuotanto saatiin päätökseen marraskuun alussa 1947. == Ensi-ilta ja vastaanotto == Paluu kotiin sai ensi- iltansa New Yorkissa 29. huhtikuuta 1948, ja se julkaistiin Yhdysvalloissa maanlaajuisesti elokuvateattereissa toukokuussa 1948. Elokuvan Suomen teatteriensi-ilta oli 19. elokuuta 1949. Suomessa se sai uusintaesityksen 25. marraskuuta 1960. Ilmestyttyään Paluu kotiin oli katsotuin elokuva neljän peräkkäisen viikon ajan Yhdysvalloissa ja lopulta yksi vuoden 1948 tuottoisimmista elokuvista Pohjois-Amerikassa. Vaikka elokuva oli lipputulomenestys, newyorkilaiset elokuvakriitikot valitsivat sen vuoden 1948 kymmenen huonoimman elokuvan joukkoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1948 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset sotadraamat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Mervyn LeRoyn ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Madlib

Otis Jackson Jr. (s. 24. lokakuuta 1973 Oxnard, Kalifornia), taiteilijanimeltään Madlib (Mind Altering Demented Lessons In Beats), on yhdysvaltalainen DJ, musiikkituottaja, multi-instrumentalisti ja hip hop -artisti. Hän on tehnyt yhteistyötö MF Doomin (nimellä Madvillain), J Dillan (nimellä Jaylibs) ja Freddie Gibbsin (nimellä MadGibbs) kanssa. Madlib on tuottanut kappaleita myös muun muassa De La Soulille, Ghostface Killahille (”Block Rock”), Mos Defille (mm. ”Auditorium”), Talib Kwelille, Vinnie Pazille (”Aristotle’s Dilemma”), Kanye Westille (”No More Parties in LA”) ja Anderson .Paakille (”The Waters”). == Osittainen diskografia == === Sooloalbumit === * The Unseen (2000, nimellä Quasimoto) * Shades of Blue (2003) * Theme for a Broken Soul (2004, nimellä DJ Rels) * The Further Adventures of Lord Quas (2005, nimellä Quasimoto) * WLIB AM: King of the Wigflip (2008) * Yessir Whatever (2013, nimellä Quasimoto) * Piñata Beats (2014) * Rock Konducta Part 1 & Part 2 (2014) * The Beats (Our Vinyl Weighs a Ton Soundtrack) (2014) * Bandana Beats (2020) * Sound Ancestors (2021) === Yhteisalbumit === * Champion Sound (2003, yhdessä J Dillan kanssa nimellä Jaylib) * Madvillainy (2004, yhdessä MF Doomin kanssa nimellä Madvillain) * Liberation (2007, yhdessä Talib Kwelin kanssa nimellä Liberation) * Madvillainy 2: The Madlib Remix (2008, nimellä Madvillain) * Piñata (2014, yhdessä Freddie Gibbsin kanssa nimellä MadGibbs) * Bandana (2019, yhdessä Freddie Gibbsin kanssa nimellä MadGibbs) * Liberation 2 (2023, yhdessä Talib Kwelin kanssa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset DJ:t Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trollope

Trollope on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anthony Trollope (1815–1882), englantilainen kirjailija * Frances Trollope (1780–1863), englantilainen kirjailija * Joanna Trollope (s. 1943), englantilainen kirjailija * Thomas Adolphus Trollope (1810–1892), englantilainen kirjailija
RAF Lakenheath

RAF Lakenheath on Britanniassa, Etelä-Englannin Suffolkissa sijaitseva vuonna 1940 perustettuhttps://www.lakenheath.af.mil/Home/Welcome/ Viitattu 27.1.2024. Yhdysvaltain ilmavoimien lentotukikohta,https://militarybases.com/overseas/united-kingdom/lakenheath/ Viitattu 27.1.2024. jossa on Boeing F-15E Strike Eagle sekä Lockheed Martin F-35 hävittäjiä.https://www.key.aero/topic/raf-Lakenheath Viitattu 27.1.2024. == Lähteet == Lakenheath
Unkarin kansalaisuus

Unkаrіn kаnѕаlаіѕuuѕ on lаіllіnеn ѕuhdе Unkаrіn jа ykѕіttäіѕеn hеnkіlön välіllä. Maassa noudatetaan yleensä ius sanguinis -periaatetta, eli unkarilaisten vanhempien lapsista tulee Unkarin kansalaisia. Unkari hyväksyy kaksoiskansalaisuuden. Unkarin kansalaiset ovat myös Euroopan unionin kansalaisia. Unkari menetti isoja osia alueistaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Siksi monia etnisiä unkarilaisia asuu naapurimaissa. Vuonna 2010 hyväksytyn lain mukaan heidän on helppo hakea Unkarin kansalaisuutta. == Lähteet == Luokka:Kansalaisuus Luokka:Unkari
Ahti Virkkala

Ahti Virkkala, sukunimi aik. Manner (23. marraskuuta 1888 Säräisniemi – 15. toukokuuta 1946) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja Vammalan kauppalanjohtaja.BillionGraves : Ahti Virkkalan hauta Tyrvään kirkkohautausmaalla50 vuotta, Satakunnan Kansa, 24.11.1938, nro 272, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPäivästä päivään. 50 v. täyttää..., Helsingin Sanomat, 23.11.1938, nro 317, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAhti Virkkala 50-vuotias, Tyrvään Sanomat, 23.11.1938, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotO. W. Kankaanranta : Keskipohjalaisia talonpoikaissukuja. II Torpan suku, T. 171, Kokkola, 09.10.1928, nro 117, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Ahti Virkkala vietti lapsuutensa ja nuoruusvuotensa Mouhijärvellä, jossa hänen isänsä Matti Manner (s. 1862) toimi Häijään kansakoululla opettajana vuodesta 1898 alkaen. Ahti Virkkala sai päästötodistuksen Jyväskylän seminaarista vuonna 1911. Hän oli johtajaopettajana Tyrvään kirkonkylän koululla 1911–1913, opettajana Sammaljoen koululla 1913–1924 ja johtajaopettajana Vammalan kauppalan kansakoululla vuodesta 1924. Virkkala oli Vammalan kauppalan sihteerinä ja rahastonhoitajana vuoteen 1929 saakka ja sen jälkeen hän toimi Vammalan kauppalanjohtajana. Virkkala hoiti myös Tyrvään Sammaljoen Osuuskassan kirjanpitäjän ja rahastonhoitajan tehtäviä ja oli Tyrvään Sanomat-lehden toisena toimittajana vuodesta 1926. Virkkala oli Tyrvään kunnanvaltuuston jäsenenä 1921–1924, Tyrvään seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä vuodesta 1923 ja Tyrvään kotiteollisuuskoulun johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1931. Hän oli lisäksi Satakunnan Nuorisoseurain Liiton johtokunnan jäsenenä vuodesta 1926 lähtien. Virkkala harrasti musiikkia ja hän oli jo Jyväskylän seminaarissa luokkakuoron ja torvisoittokunnan johtajana. Myöhemmin hän toimi muun muassa Tyrvään suojeluskunnan torvisoittokunnan johtajana 1924–1933 ja hoiti ajoittain Tyrvään seurakunnan kanttorin tehtäviä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vammalan kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Tyrvään kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Piikkipyrstötanssija

Piikkipyrstötanssija (Ilicura militaris) on tanssijoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Brasiliassa. == Koko ja ulkonäkö == Piikkipyrstötanssija kasvaa 11–13 cm pitkäksi, ja koiras on naarasta kookkaampi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Piikkipyrstötanssijakoiraan päälaki, yläselkä, siipen olat ja pyrstö ovat mustat. Pyrstön keskimmäiset sulat ovat muita pidemmät. Koiraslinnun otsa ja alaselkä ovat punaiset ja siipien lenninsulat vihreät. Rinta ja vatsa ovat valkoiset. Naaraspiikkipyrstötanssija on päälaeltaan, selästään ja siivistään vihreä. Naama on harmaa ja rinta ja vatsa ovat harmahtavan valkoiset. == Levinneisyys ja elintavat == Piikkipyrstötanssija elää Kaakkois-Brasiliassa. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja niiden reunamaat. Lintu liikkuu usein yksin tai liittyneenä sekaparviin ja sen ravinto ovat hedelmät. Soidinaikaan koiraat perustavat lähelle toisiaan reviirinsä, joissa ne esiintyvät naaraille. == Lähteet == Luokka:Tanssijat (linnut)
Shu Qi

Lin Li-hui (, s. 16. huhtikuuta 1974 Xindian Uusi-Taipei, Taiwan), taiteilijanimeltään Shu Qi (), on honkongilais–taiwanilainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvasta The Transporter. == Ura == Köyhissä olosuhteissa kasvanut Li-hui aloitti uransa esiintymällä aikuisviihdenäyttelijänä ja mallina nimellä Shu Qi. Hänen alkuaikojen maanista esiintymistään kritisoitiin, mutta siitä huolimatta hän nousi muutaman merkittävän elokuvaroolin ja palkinnon jälkeen isompiin hongkongilaisiin elokuvaprojekteihin kuten Jackie Chanin tuottamaan Gorgeous -elokuvaan. 2000-luvun alussa Qi oli alun perin ehdolla sivurooliin elokuvassa Hiipivä tiikeri, piilotettu lohikäärme, mutta hän joutui luopumaan roolistaan managerinsa päätöksellä ja hänet korvattiin Zhang Ziyilla. Merkittävien taide- ja pan-aasialaisten elokuvien projektit kuitenkin jatkuivat, kun Qi työskenteli ohjaaja Hou Hsiao-Hsienin elokuvissa kuten Millenium Mambo ja The Assassin. Qi esiintyi länsimaisissa elokuvissa vain kerran, kun hän näytteli Jason Stathamin kanssa elokuvassa The Transporter. Esiintyminen kyseisessä elokuvassa ei tuonut uusia rooleja Hollywoodin elokuvaprojekteissa, mutta hänen arvostuksensa kasvoi kotimaassaan, Hongkongissa ja Manner-Kiinassa. Vuoden 2013 elokuva Journey to the West: Conquering the Demons oli taloudellinen menestys ja hänet palkittiin suorituksestaan Fantastic Fest -elokuvapalkinnolla. Näyttelijän työnsä ohella Qi on tehnyt hyväntekeväisyyttä ja toiminut mainosmallina. Vuonna 2009 hän osallistui kellovalmistaja Frédérique Constantin lähettiläänä hyväntekeväisyyskampanjaan, jonka tarkoituksena oli kunnostaa Pekingin lastensairaalan sydänosaston seiniä taidemaalauksilla. Syksy-talvikaudella 2010 hän toimi Emporio Armanin Aasian hyvän tahdon lähettiläänä. Qi on työskennellyt myös Kenzolle, Bulgarille, Tom Ford Beautylle ja Michael Korsille. == Yksityiselämä == Qi on ollut naimisissa hongkongilaisen näyttelijä-ohjaajan Stephen Fungin kanssa vuodesta 2016 lähtien, mitä ennen he olivat pitkäaikaisia ystäviä ja seurustelivat muutaman vuoden ennen avioliittoa. == Palkinnot == * 16. Hongkong Film Award (1997): palkinnot luokissa Paras uusi näyttelijä ja Paras naissivuhenkilö (elokuva Viva Erotica). * 35. Golden Horse Award (1998): palkinto luokassa Paras naissivuhenkilö (elokuva Portland Street Blues). * 18. Hongkong Film Award (1999): palkinto luokassa Paras naissivuhenkilö (elokuva Portland Street Blues. * 42. Golden Horse Award (2005): palkinto luokassa Paras naispäähenkilö (elokuva Three Times). * 13. Huabiao Awards (2009): palkinto luokassa Paras naisnäyttelijä Hongkong / Taiwan (elokuva If You Are the One). * Fantastic Fest (2013): palkinto luokassa Paras naisnäyttelijä komediaosioissa (elokuva Journey to the West: Conquering the Demons). * 10. Asian Film Awards (2016): palkinto luokassa Paras naisnäyttelijä (elokuva The Assassin). == Lähteet == Luokka: Hongkongilaiset näyttelijät Luokka: Taiwanilaiset näyttelijät Luokka: Elävät henkilöt Luokka: Vuonna 1974 syntyneet
Moldova Suverană

Moldova Suverană (”Suvereeni Moldova”) on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa ilmestyvä romaniankielinen sanomalehti. Lehti perustettiin Odessassa vuonna 1924 nimellä Plugarul Roșu (”Punainen kyntäjä”). Se siirtyi seuraavana vuonna Baltaan, jossa siitä tuli Ukrainan kommunistipuolueen Moldavian aluekomitean ja Moldavian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan toimeenpanevan keskuskomitean äänenkannattaja. Vuonna 1929 lehti muutti Tiraspoliin, ja vuonna 1930 se sai nimen Moldova Socialistă (”Sosialistinen Moldavia”). Moldavian SNT:n perustamisen yhteydessä vuonna 1940 lehti siirtyi Chișinăuhun. Saksalaisten hyökättyä Neuvostoliittoon se ilmestyi aluksi etelän rintamalla ja vuodesta 1942 lähtien Moskovassa. Lehteä levitettiin lentokoneista miehitetyn alueen asukkaille ja partisaaneille. Se palasi Chișinăuhun vuonna 1944. Moldova Socialistă oli Moldavian kommunistisen puolueen, korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 265 000 kappaletta vuonna 1973. Sen rinnalla julkaistiin venäjänkielistä Sovetskaja Moldavijaa. Moldovan itsenäistyessä vuonna 1991 lehdestä tuli maan hallituksen äänenkannattaja ja se sai nimen Moldova Suverană. Se ilmestyi aluksi viidesti ja vuodesta 1994 lähtien neljä kertaa viikossa. Lehti yksityistettiin vuonna 2005, jolloin se sai nimen Moldova Suverană – Serie Nouă (”Suvereeni Moldova – Uusi Jakso”). Vuodesta 2012 lehden on omistanut päätoimittaja Ion Berlinski. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Moldovalaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Keski-Intia

Keski-Intia eli Keskiprovinssit () oli Brittiläisen imperiumin hallintoalue Etu-Intian keskellä. Se sijaitsi Narmada-joen pohjoispuolella ja sen alue vuonna 1931 oli 133 460 neliökilometriä ja asukasluku 6 615 120. Hallinnollisesti alue oli jaettu 90 pikkuvaltioon (agency). Suoraan kenraalikuvernöörin alainen asiamies Indoressa ja hänen alaiseneen toimineet poliittiset asiamiehet eri paikkakunnilla edustivat Intian hallitusta. Pikkuvaltioiden alueet olivat hyvin rikkonaisia ja niiden suhtautuminen Intian hallitukseen ja toisiinsa vaihtelevaa. Alue kuuluu nykyisin Intian liittovaltioon. ==Lähteet== Luokka:Brittiläinen Intia
Wilhelm Trübner

Wilhelm Trübner (1851–1917Trübner, Wilhelm, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 1353. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922) oli saksalainen taidemaalari.Trübner Trübner, Wilhelm, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1842. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 Trübner opiskeli ensin Karlsruhessa, sittemmin Stuttgartissa ja Münchenissä. Hän kertoi saaneensa vaikutteita varsinkin "vuosisadan neljältä suurimmalta taitajalta": Anselm Feuerbachilta, Hans Canonilta, Wilhelm Leibliltä ja Hans Thomalta. Myöhemmin ovat hänen oppi-isiään olleet myös ranskalaiset impressionistit ja pleinairistit. Hän kehittyi teknisesti hyvin taitavaksi ja sen varassa hän saattoi liikkua taiteen eri aloilla ja maalata maisemia, muotokuvia, alastonta ihmisruumista ja kuollutta luontoa. Tärkeintä hänelle oli värien käsittely. Varsinkin hänen ratsastajamuotokuvansa ovat tunnettuja, ja erikoisesti hevosen kuvaajana häntä arvostettiin aikanaan. Hän arvioi maalaustaidetta ainoastaan tekotavan ansioiden perusteella, eikä hänen maalauksissaan siten ole erityistä sisältöä. Trübner toimi vuodesta 1903 Karlsruhen taideakatemian professorina. Omia taidekäsityksiään Trübner on esittänyt kirjasissa: Das Kunstverständnis von Heute (1892), Die Verivirrung der Kunstbegriffe (1900) ja PersonaIien und Prinzipien (1908). Heinrich Wilhelm Trübner 001.jpg|Laituri Herreninselillä Chiemseellä, noin 1894. Heinrich Wilhelm Trübner 002.jpg|Harmaa-asuinen nainen, 1876. Staedel- Frankfurt-Ansicht-von-Kronberg-im-Taunus-von-Wilhelm-Trübner- Ffm-068.jpg|Näkymä Kronbergiin, 1896. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Slim

Slim on japanilainen kuuluotain. Se laskeutui Kuuhun Mare Nectarisin tasangolle, Shiolin kraatterin laidalle 19. tammikuuta 2024. Virallinen nimi Slim on lyhenne sanoista Smart Lander for Investigating Moon eli ”älykäs laskeutuja Kuun tutkimiseksi”, mutta lempinimi, ”Kuun tarkka-ampuja”, kuvaa sen tehtävää. Slimiä kuljettava raketti laukaistiin kohti Kuuta syyskuussa 2023. Se kiersi ensin Maan kiertorataa ja pääsi joulupäivänä Kuun kiertoradalle. Se laskeutui hyvin lähelle suunniteltua paikkaa, mutta toinen moottori oli vikaantunut. Luotain asettui väärin päin, jolloin sen aurinkopaneelit eivät onnistuneet lataamaan akkuja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kuuluotaimet Luokka:Japanin avaruustoiminta
Majesteettikirja

Majesteettikirja () oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin antama asiakirja, jonka nojalla alamainen sai etuja tai oikeuksia. Historiallisesti merkittävä oli keisari Rudolf II:n Böömin protestanteille 1609 antama majesteettikirja, joka lupasi heille uskonnonvapauden sekä oikeuden rakentaa kouluja ja kirkkoja. Kirkkoihin liittyvän kohdan tulkitseminen aiheutti erimielisyyksiä. Kun myöhempi keisari Matias tulkitsi majesteettikirjaa katolilaisten eduksi, johti se tapahtumasarjaan, joka sytytti kolmikymmenvuotisen sodan. ==Lähteet== Luokka:Pyhä saksalais- roomalainen keisarikunta Luokka:Oikeudelliset asiakirjat
Elina Räsänen

Elina Räsänen (s. 1966) on esinetutkimukseen erikoistunut taidehistorioitsija, Helsingin yliopiston taidehistorian yliopistolehtori ja Helsingin yliopiston sekä Åbo Akademin dosentti. Räsäsen vuonna 2009 valmistunut väitöskirja Ruumiillinen esine, materiaalinen suku käsittelee Pyhä Anna itse kolmantena -aiheisia puuveistoksia ja niiden merkityksiä keskittyen Suomessa säilyneisiin teoksiin. Räsänen on toiminut Suomen muinaismuistoyhdistyksen puheenjohtaja vuodesta 2019 alkaen. ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Helsingin yliopiston lehtorit ja opettajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
Dong Biwu

Dong Biwu (; 5. maaliskuuta 1886–2. huhtikuuta 1975) oli Kiinan kansantasavallan virkaatekevä puhemies 31. lokakuuta 1968 – 17. tammikuuta 1975. Hän osallistui vuonna 1911 Wuchangin kansannousuun, joka aloitti Kiinan Qing-dynastian kaataneen Xinhai-vallankumouksen ja johti Kiinan tasavallan perustamiseen. Hän opiskeli lakia Japanissa ja liittyi siellä vallankumouspuolueeseen. Palattuaan Kiinaan hän joutui vankilaan, vapautui 1916 ja palasi Japaniin viimeistelemään opintonsa. Hän opiskeli myös Venäjällä 1928–1932. Hän osallistui Pitkään marssiin 1934. Dong Biwu oli politbyron jäsen 1945–1975, ja toimi korkeimman oikeuden presidenttinä, varapresidenttinä ja vt. puhemiehenä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinan kansantasavallan johtajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Jeanneke Pis

Jeanneke Pis on pronssinen alle metrin korkuinen patsas ja suihkulähde, joka sijaitsee Brysselissä. Denis-Adrien Debouvrien suunnitteli suihkulähteen vuonna 1985, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1987. Jeanneke Pis on naispuolinen vastine Manneken-Pisille. Jeanneke Pis esittää tyttöä, joka kyykistelee iloisesti virtsatessa. == Lähteet == Luokka:Veistokset Luokka:Suihkulähteet Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat