EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kulunvalvonta (rautatietekniikka)

Kulunvalvonnalla (, lyh. ATP) tarkoitetaan rautatieliikenteessä vetureihin sekä rataan asennettua laitteistokokonaisuutta, jonka tarkoituksena on varmistaa nopeusrajoitusten sekä opasteiden ja merkkien noudattaminen. Järjestelmä valvoo junan nopeutta ja varoittaa mikäli veturinkuljettaja ei reagoi nopeusrajoituksiin tai opastimiin. Mikäli kuljettaja ei reagoi varoitukseen, kulunvalvonta jarruttaa automaattisesti, ainakin Suomessa.Automaattinen kulunvalvontajärjestelmä. Kokonaisuutena kulunvalvontajärjestelmä muodostuu kahdesta osasta: vetureihin asennettavista veturilaitteista, sekä rataan asennettavista ratalaitteista. Ratalaitteet on kytketty asetinlaitteisiin sekä opastimiin, ja ne välittävät veturilaitteille vetureiden rakenteissa olevien antenneiden välityksellä junaturvallisuuteen liittyvät tiedot, kuten tiedon suurimmasta sallitusta nopeudesta sekä opastimista. Kulunvalvonta voidaan rakentaa joko jatkuvana tai pistemäisenä. Jatkuvassa kulunvalvonnassa veturilaitteet saavat yhtäjaksoisesti tietoa edessä olevasta tilanteesta, kun pistemäisessä tieto välitetään veturiin vain ennalta määrätyissä pisteissä baliisien avulla. == Suomessa == Suomessa rautateiden kulunvalvonnasta käytetään nimitystä junien kulunvalvonta, lyh. JKV. Suomessa käytetyn järjestelmän kansainvälinen nimitys on ATP- VR/RHK.Ratatekniset ohjeet 10, s. 5–15 == Katso myös == * ERTMS: ETCS ja GSM-R ==Lähteet== * * (vaatii sisäänkirjautumisen) ===Viitteet=== Luokka:Rautatietekniikka
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2006

Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2006 järjestettiin 7. marraskuuta 2006. Ne olivat presidentti George W. Bushin toisen virkakauden puolivälin vaalit. Niissä valittiin edustajat Yhdysvaltain 110. kongressiin. Republikaaninen puolue menetti enemmistöasemansa, jonka se oli saanut vuoden 1994 vaaleissa. Oppositiossa 12 vuotta ollut demokraattinen puolue sai 31 lisäpaikkaa. Vaalien jälkeen demokraateilla oli edustajainhuoneessa 233 edustajaa, kun republikaaneilla oli 202 edustajaa. Kahden valtapuolueen ulkopuolelta ei päässyt ehdokkaita edustajainhuoneeseen. Ensimmäistä kertaa republikaanisen puolueen historiassa se ei pystynyt missään vaalipiirissä viemään demokraateilta paikkaa edustajainhuoneeseen. Nancy Pelosista tuli ensimmäinen naispuolinen puhemies. Edustajainhuoneeseen valittiin myös sen ensimmäinen muslimijäsen (Keith Ellison) ja ensimmäiset buddhalaisjäsenet (Mazie Hirono ja Hank Johnson). == Tulokset == Puolue Paikat Paikat Paikat Paikat Ääniosuus Ääniosuus Ääniosuus Puolue 2004 2006 +/- Paikkaosuus Äänet % Muutos Demokraattinen puolue 202 233 +31 53,6% 42 082 311 52,0% +5,4% Republikaaninen puolue 232 202 −30 46,4% 35 674 808 44,1% −5,1% Sitoutumaton 1 0 −1 0,0% 436 279 0,5% −0,1% Libertaaripuolue − − − − 650 614 0,8% −0,1% Vihreä puolue − − − − 293 606 0,4% +0,1% Working Families Party − − − − 164 638 0,2% +0,1% Itsenäisyyspuolue − − − − 135 027 0,2% 0,0% Perustuslain puolue − − − − 128 655 0,2% +0,1% Reformipuolue − − − − 53 862 0.0% −0.1% Muut puolueet − − − − 210 884 0,3% −1,5% Yhteensä 435 434 0 100,0% 80 975 537 100,0% - Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News Lähde: Ballot Access News 2006 Luokka:Vuoden 2006 vaalit
Laurentius Canterburylainen

Laurentius Canterburylainen (, kuoli 619) oli toinen Canterburyn arkkipiispa. Hän oli yksi munkeista, jotka Gregorius I lähetti lähetystyöhön Englantiin käännyttämään anglosakseja kristinuskoon. Heidän Englantiin saapumisen ajankohdastaan ei ole varmaa tietoa. Hänet julistettiin pyhimykseksi kuoltuaan. Laurentius oli ollut munkkina Roomassa ennen Englantiin lähtöään. Beda Venerabilis väittää Pyhän Augustinuksen lähettäneen hänet takaisin Roomaan raportoimaan Ethelbertin kääntymisestä kristityksi ja välittämään kirjeen, jossa oli kysymyksiä paaville. Hän lähti matkaan heinäkuussa 598 ja palasi takaisin kesäkuussa 601, ja toi mukanaan vastauksia Augustinuksen kysymyksiin. Luokka:Brittiläiset pyhimykset Luokka:Canterburyn arkkipiispat Luokka:Vuonna 619 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon
Stagnaatio

Taloudellinen stagnaatio tai taloudellinen pysähtyneisyys (usein kutsutaan yksinkertaisesti stagnaatioksi tai pysähtyneisyydeksi, myös sekulaarinen stagnaatioBaldwin&Teulings; 2014, Taimio 2015, Kilponen 2015) on pitkä- aikainen jakso jolloin taloudellinen kasvu on hidasta. Talouskasvu mitataan tavallisesti bruttokansantuotteen (BKT) kasvun perusteella. Joidenkin määritelmien mukaan hitaalla kasvulla tarkoitetaan kasvua joka on hitaampaa kuin potentiaalinen kasvu jonka makrotaloustieteen asiantuntijat ovat ennustaneet. Toisten määritelmien mukaan kasvu, joka on vähemmän kuin 2-3% vuodessa on merkki stagnaatiosta. Termillä on negatiivinen sävy, mutta hidas taloudellinen kasvu ei aina ole epäonnistuneen talouspolitiikan syytä. Potentiaalinen kasvu voi hidastua esimerkiksi jonkin katastrofin, tai maantieteellisen syyn takia. Taloudellista stagnaatiota käsittelevät teoriat juontavat juurensa 1930-luvun lamasta ja se yhdistettiin varhaiseen keynesiläiseen taloustieteeseen ja Harvardin yliopiston taloustieteen professoriin Alvin HanseniinKilponen 2015, Hansen 1938. Larry Summers popularisoi sekulaarinen stagnaatio -käsitteen uudelleen vuonna 2013 IMF:n konferenssissa pitämässään puheessa. ==Katso myös== *Stagflaatio ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * * Luokka:Makrotaloustiede Luokka:Taloustieteen käsitteet
Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2008

Yhdysvaltain edustajainhuoneen vaalit 2008 järjestettiin 4. marraskuuta 2008. Niissä valittiin jäsenet Yhdysvaltain 111. kongressiin. Samana päivänä pidettiin myös presidentinvaalit, joissa Barack Obama valittiin Yhdysvaltain presidentiksi, sekä senaatinvaalit ja kuvernöörinvaalit. Demokraattinen puolue vankensi vaaleissa valta-asemaansa, sillä se sai 21 lisäpaikkaa. Demokraateilla oli vaalien jälkeen hallussaan 257 edustajainhuoneen 435 paikasta. Republikaaninen puolue sai yhteensä 178 paikkaa. Edellisten vaalien jälkeen demokraatit olivat jo vieneet kolme paikkaa republikaaneilta, kun kesken istuntokauden oli jouduttu järjestämään erikoisvaaleja kuolemantapausten ja eroamisien johdosta. Kahden pääpuolueen ulkopuolelta edustajainhuoneeseen ei noussut yhtäkään ehdokasta. 2008 Luokka:Vuoden 2008 vaalit
Fremontin piirikunta (Wyoming)

Fremontin piirikunta on vuonna 1884 perustettu piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Fremontin asukasluku oli vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan 35 804, ja piirikunnan pinta-ala on 23 999 neliökilometriä. Fremontin hallintokeskus on Riverton. ==Väestö== Vuoden 2000 väestönlaskennassa Fremontin piirikunnassa asui 35 804 ihmistä. Heistä 76,94% luokiteltiin valkoihoisiksi, 19,68% alkuperäisasukastaustaisiksi ja loput muunrotuisiksi tai sekoittuneiksi. Populaatiosta 4,37 prosentilla oli hispaano- tai latinotausta. Sukujuuriltaan Fremontin väestö oli suurimmalta osin saksalaista- (22,1%), englantilaista- (9,9%), irlantilaista- (8,2%) tai alkuperäiskansojen (6,3%) syntyperää. Piirikunnan väestöstä 17,60 prosenttia eli köyhyysrajan alapuolella. ==Aiheesta muualla== *Fremontin piirikunnan viralliset kotisivut Luokka:Wyomingin piirikunnat
Pielaveden vaakuna

Pielaveden vaakuna on Pielaveden kunnan tunnus. Vaakunan tuohitorvet muistuttavat ajoista, jolloin niitä käytettiin merkinantoon laajoille metsäalueille levinneessä asutuskeskuksessa. Niitä käytettiin myös pelottamaan metsän petoeläimet karkuun karjan kimpusta sen ollessa metsälaitumilla. Apilaristit viittaavat kolmen vanhan kirkkopitäjän osiin, joista Pielaveden pitäjä on aikanaan muodostettu. Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kaksi paaluittaista hopeista tuohitorvea selätysten, saatteena niiden yläkulmassa ja kummallakin sivulla kultainen, naulakantainen apilaristi.” Vaakunan ovat suunnitelleet Ahti Hammar ja Niilo Toikkanen, ja Pielaveden kunnanvaltuusto hyväksyi sen 26. heinäkuuta ja 15. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 23. tammikuuta 1954. == Lähteet == * * Pielavesi Vaakuna
Suojastus

Seis Aja, odota seis Aja Suomessa käytettävä suojastusopastin. Suojastus on rautatieliikenteessä toimintojen ja turvalaitteiden kokonaisuus, jolla varmistetaan asetinlaitteen kulkutie-ehtoja vastaavat suojastusehdot liikennepaikkojen välisellä rataosuudella. Suojastetulla radalla tarkoitetaan rataa, jolla raiteiden vapaana oloa valvotaan teknisesti ja junien kulkua ohjataan näkyvillä opastimilla. Suojastus on joko rakennettu liikennepaikkojen asetinlaitteisiin tai se on toteutettu asetinlaitteista erillään olevalla suojastusjärjestelmällä. Suojastusjärjestelmä ohjaa suojavälien opastimia, suojastusopastimia, itsetoimisesti raiteiden vapaana olon mukaan, ja ohjaa opastimien avulla junien peräkkäin kulkua liikennepaikkaväleillä. Suojastettu rata on jaettu liikennepaikkojen väleillä sijaitsevien opastinten avulla suojaväleihin. Yhdellä suojavälillä saa olla kerrallaan vain yksi juna. Mitä tiheämpi suojastus on, sitä lähempänä toisiaan peräkkäin kulkevat junat voivat liikkua. Suojavälien pituus riippuu junien jarrutuskyvystä, sillä turvallisuus vaarantuu mikäli junat kulkevat lähempänä toisiaan kuin mitä jarrutusmatka on. Suomessa lyhin suojavälin pituus on 1 200 metriä, joka on junan pysähdysmatka. Suojaväleihin jaetun radan lisäksi suojastetulla radalla voidaan tarkoittaa nk. asemavälisuojastusta, jossa koko liikennepaikkaväli toimii suojavälinä. Tällöin liikennepaikkojen välillä voi olla kerrallaan vain yksi juna. Asemanvälisuojastuksessa ei liikennepaikkojen välillä ole suojastusopastimia tai muita turvalaitteita raiteiden vapaana olon valvontaa lukuun ottamatta. ==Lähteet== Luokka:Rautatietekniikka
Ettore Bugatti

Ettore Arco Isidoro Bugatti (15. syyskuuta 1881 Milano – 21. elokuuta 1947) oli italialainen autosuunnittelija ja -valmistaja. Bugatti meni 17-vuotiaana harjoittelijaksi autotehdas Prinetti & Stucchille. Vuonna 1900 hän rakensi ensimmäisen autonsa, ja se sai paljon huomiota Milanon messuilla 1901, jossa se palkittiin. Vuodet 1902–1904 hän työskenteli Niederbronnissa Elsassissa De Dietrichin tehtaan teknisenä johtajana. Tärkeä vuosi Bugattin elämässä oli 1907. Hän avioitui silloin.Ettore Bugatti -sivusto ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset autonsuunnittelijat Luokka:Autonvalmistajat Luokka:Bugatti Luokka:Italialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Sigismund II

Sigismund II (Sigismund II August); (1. elokuuta 1520 – 7. heinäkuuta 1572) oli Puolan kuningas ja Liettuan suuriruhtinas vuosina 1548–1572. Hän oli Jagellon dynastian viimeinen hallitsija ja kuoli lapsettomana. Sigismundin sisar oli Katariina Jagellonica, josta tuli Ruotsin kuningatar. Sigismund jatkoi isänsä politiikkaa ja tukeutui voimakkaaseen ylimystöön. Sota Venäjää vastaan kävi kalliiksi, joten Sigismund tarvitsi verotuloja. Hänen valtakaudellaan perustettiin vakinainen armeija, uusittiin verotusjärjestelmä ja määriteltiin valtakunnallinen mittajärjestelmä. Hän muutti Puolan ja Liettuan valtioliiton personaaliunionista todelliseksi liittovaltioksi. Molemmilla osilla oli oma hallinto, lait, armeija ja valtionkassa, mutta yhteiset hallitus, parlamentti eli sejm ja ulkopolitiikka.Poland's Golden Age Polonia Today Sigismundin romanttinen, mutta traaginen rakkaustarina Barbara Radziwiłłin (Barbora Radvilaitė) kanssa on kiehtonut taiteilijoita, kirjailijoita ja elokuvantekijöitä sekä Puolassa että Liettuassa. Tarina sijoittuu aikaan, jolloin Sigismund oli Liettuan ruhtinas ja Puolan kruununprinssi, ja vietti loistokasta elämää Vilnassa. Hän oli naimisissa keisari Ferdinand I:n ja Böömin ja Unkarin prinsessa Anna Jagellon (1503–1547) vanhimman tyttären, Itävallan prinsessa Elisabetin (1526–1545) kanssa, joka kuoli jo kolmantena avioliittovuonna. Sigismund rakastui kauniiseen Barbara Radziwilłłiin, jota hänen äitinsä tai puolalaiset eivät hyväksyneet. Sigismund ja Barbara menivät naimisiin. Sigismundista tuli isänsä kuoltua kuningas ja hän vaati Barbaran kruunattavaksi kuningattareksi. Barbara kuitenkin kuoli pian kruunajaisten jälkeen.Barbara Radziwill Vilnius Life Kolmas puoliso oli ensimmäisen puolison nuorempi sisar, Mantovan herttua Francesco III:n leski, Itävallan prinsessa Katariina (1533–1572), joka oli keisari Ferdinand I:n ja Böömin ja Unkarin prinsessa Anna Jagellon (1503–1547) viides tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolan kuninkaat Luokka:Vuonna 1520 syntyneet Luokka:Vuonna 1572 kuolleet
Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2

Neljä tyttöä ja maagiset farkut 2 (The Sisterhood of the Traveling Pants 2) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Yhdysvalloissa tehty elokuva, joka perustuu Ann Brasharesin kirjoittamaan kirjasarjaan Neljä tyttöä ja maagiset farkut. Elokuva on jatko-osa vuoden 2005 elokuvalle Neljä tyttöä ja maagiset farkut. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat
Luboš Rob

Luboš Rob (s. 5. elokuuta 1970 České Budějovice, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin jääkiekkosarjoissa vuosina 1988–2008. Kaudella 1998–1999 hän pelasi Kuopion Kalpassa 19 ottelua. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Safe Trip Home

Safe Trip Home on Didon kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 17. marraskuuta 2008. Albumilla kuullaan Didon yhteistyötä veljensä Rollo Armstrongin, Jon Brionin, Brian Enon, Mick Fleetwoodin, Citizen Copen sekä Questloven kanssa. Albumi oli IFPI:n mukaan maailman 44:nneksi myydyin vuonna 2008.Ifpi Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 24. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # === iTunes & Deluxe Edition === # * # # # == Arviot == * Allmusic: Allmusic review * Entertainment Weekly: BEntertainment Weekly * Rolling Stone: Rolling Stone == Lähteet == Luokka:Didon albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Cummins-Wärtsilä

Cummins-Wärtsilä Engine Co. oli yhdysvaltalaisen Cumminsin ja suomalaisen Wärtsilä Dieselin vuosina 1995 - 2000 toiminut dieselmoottoreita valmistanut yhteisyritys.Wärtsilä - The History of Metra 1990-luvulla Cummins oli johtava valmistaja yli 150 kW tehoisten nopeakäyntisten dieselmoottorien valmistuksessa. Wärtsilä Dieselin moottorien tehoalue taas ulottui 300:sta 18 000 kW tehoon asti; yritys valmisti yhtä nopeakäyntisten dieselien tuoteperhettä johon kuului myös kaasumoottorimuunnelma, mutta sen vahvuuksiin kuuluivat selkeästi keskinopeat dieselmoottorit. Yhdistämällä Cumminsin suurimpien moottorien ja Wärtsilä Dieselin pienimpien moottorien osaaminen saman yhtiön alle yritykset hakivat synergiaetuja tuotekehityksessä ja markkinoinnissa. Yritysten omistussuhde Cummins-Wärtsilästä oli 50 % / 50 %. Moottorien pääasialliset sovellukset olivat laivojen voimanlähteinä sekä voimalaitosmoottoreina. Yhteistyösopimus allekirjoitettiin 16. maaliskuuta 1995. Yrityksen johtoon asetettiin Iain M. Barrowman, joka oli aiemmin toiminut Cumminsin Ison-Britannian tehtaiden johtajana. Yritykseen yhdistettiin Cumminsin Daventryn tehdas Isossa-Britanniassa ja Wärtsilä SACM Dieselin Mulhousen tehdas Ranskassa. Cummins-Wärtsilä valmisti kahta tuoteperhettä. == Tuotteet == Daventryssa alettiin vuonna 1997 valmistaa moottoriperhettä jota Cummins markkinoi nimellä QSW ja Wärtsilä Diesel nimellä Wärtsilä 170. Moottorin tehoalue oli 550 - 2 700 kW ja iskutilavuus 4,5 litraa sylinteriä kohden. Mulhousessa valmistettiin Wärtsilä 200 -moottoria, jonka mallinimi Cumminsilla oli QSZ. Sen tehoalue oli 2 200 - 4 500 kW.Free Online Library - Cummins Engine and Wartsila Diesel finalize joint venture to produce high-speed diesel and natural gas engines up to 6,000 horsepower (4.5 megawatts). Moottorien tuotekehitys-, markkinointi ja huoltotoiminnat yhdistettiin vuonna 1997. == Yhteistyön loppu == Yhteisyrityksen purkamisesta sovittiin vuoden 1999 lopussa ja yhteistyön alasajamisesta vuoden 2000 loppuun mennessä. Cummins jatkoi CW170/180 -moottorien valmistusta Daventryssä sekä vastasi niiden huollosta; Wärtsilä NSD:lle jäi CW200/220 -moottorien tuotanto ja muut toiminnot.DieselNet - Cummins and Wartsila to split their European joint venture Wärtsilä NSD:n toimitusjohtaja Ole Johansson ilmoitti yhteisyrityksen purkamisen syyksi tarpeen parantaa tehokkuutta ja tuottavuutta.AllBusiness.com - Cummins, Wartsila Divvy Up Joint Company. ==Lähteet== Luokka:Wärtsilä Luokka:Laivamoottorivalmistajat
Fritz Dietrich

Fritz Dietrich (6. elokuuta 1898 – 22. lokakuuta 1948) oli saksalainen SS- upseeri Kolmannen valtakunnan aikana, arvoltaan Obersturmbannführer. Hän palveli 1941–1943 Liepājassa poliisipäällikkönä. Dietrichin johdolla kaupungissa suoritettiin järjestelmällisiä joukkomurhia, joista suurimpana joulukuussa 1941 toimeenpantu 2749 juutalaisen siviilin teloitus Šķēden dyyneillä. Sodan jälkeen Dietrich asetettiin syytteeseen sotarikoksista, mutta ei Liepājan surmista, vaan seitsemän yhdysvaltalaisen sotavangin ampumisestaTrials by U.S. Army Courts in Europe 1945 - 1948: 'Dachau Trials' (Case No.12-1545 & 12-2272: US vs Fritz Dietrich et al) Viitattu 8.1.2010. Oikeusprosessi, jossa Dietrich tuomittiin, oli osa Dachaun oikeudenkäyntejä. Hänet hirtettiin Landsbergin vankilassa 1948Liepaja Jews.org: To be published in “Encyclopedia of Camps and Ghettos”, Vol. 2, US Holocaust Memorial Museum (about 2010) Viitattu 8.1.2010. == Lähteet == Luokka:SS-sotilaat Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Sotarikoksista teloitetut Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Armas Alhava

Armas Aleksander Alhava (vuoteen 1935 Byckling, 25. tammikuuta 1905 Nastola − 10. joulukuuta 1981 Helsinki) toimi suojelupoliisin ensimmäisenä päällikkönä vuosina 1949–1972. Alhava kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1925, suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1933 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1937. Sen jälkeen Alhava toimi nimismiehenä Uukuniemellä vuosina 1933−1934 ja Hiitolassa vuosina 1934−1940 sekä Lapin läänin poliisitarkastajana vuosina 1941−1949. Suojelupoliisi perustettiin kommunistien käsiin ajautuneen Valpon seuraajaksi, sillä sitä oli syytetty ylilyönneistä ja väärinkäytöksistä. Alhavan toiminnassa oli keskeistä torjua KGB:n vakoilijoiden yritykset soluttautua Supoon, missä onnistuttiinkin suojelupoliisin historian kirjoittaneen Kimmo Rentolan mukaan täysin. Alhava oli jäsenenä X-komiteassa, joka tutki Neuvostoliitossa vakoilusta 1950-luvulla kiinni jääneiden suomalaisten toiminnan taustatekijöitä. Alhava toimi Suomen Poliisiupseeriyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1950−1955 ja poliisikunnan keskusliiton varapuheenjohtajana vuosina 1950−1960. Lisäksi hän toimi aktiivisesti entisen Hiitolan kunnan perinteitä vaalineessa Hiisi-säätiössä. == Lähteet == Luokka:Suomen turvallisuuspoliisin päälliköt Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Giovanni Torchio

Giovanni Torchio (s. 25. marraskuuta 1967)Giovanni Torchio, volleytonnocallipo.com, viitattu 22.2.2011 on italialainen lentopallovalmentaja. Vuosina 2009–2011 hän valmensi SM-liigajoukkue Saimaa Volleyta. Lisäksi hän on toiminut Etelä-Savon Urheiluakatemian miesten ja poikien akatemiavalmentajana Savonlinnassa. Aiemmin hän on toiminut valmentajana kotimaassaan Italiassa.Yle Etelä-Savo: Giovanni Torchio jatkaa Saimaa Volleyn valmentajana 18.12.2009 ==Seurat== *1997–1998 B1 Cosenza (2. valmentaja) *1998–2000 B1 Cosenza *2000–2001 B1 Arborea *2001–2002 B2 Volley Corigliano (2. valmentaja) *2002–2003 A2 Eurosport Cosenza (2. valmentaja) *2003–2004 A2 Eurosport Cosenza (2. valmentaja) *2003–2004 A2 Eurosport Cosenza (päävalmentaja) *2004–2005 B1 Formetal Cosenza *2005–2006 A2 Sira Ancona (2. valmentaja) *2006–2007 B1 Sira Ancona *2007–2008 A2 Tonno Callipo Vibo Valentia (2. valmentaja) *2008–2009 A1 Tonno Callipo Vibo Valentia (2. valmentaja 7.2.2009 saakka sekä 13.2.2009 lähtien, päävalmentaja 8.2.2009–2/2/2009 *2009–2011 Saimaa-Volley ==Lähteet== * http://www.legavolley.it/DettaglioAllenatore.asp?IdAllenatore=TOR-GIO ===Viitteet=== Luokka:Italialaiset lentopallovalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ensemble, c’est tout – kimpassa

Ensemble, c’est tout – kimpassa on ranskalainen Anna Gavaldan romaanin elokuvasovitus, jonka on ohjannut Claude Berri. Vuonna 2007 ensi-iltansa saanut elokuva jäi tammikuussa 2009 kuolleen Berrin viimeiseksi ohjaustyöksi. ==Juoni== Maalta Pariisiin tullut Camille (Audrey Tautou) elättää itsensä siivoojana ja on sattunut saamaan asunnon nuoren aatelismiehen Philobertin (Laurent Stocker) valtavasta lukaalista. Siellä majailee myös kokki Franck (Guillaume Canet) ja pian myös tämän isoäiti Paulette (Françoise Bertin). Aluksi kitkainen kimppa-asuminen muuttuu vähitellen romanssiksi. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Pertti Avola kirjoitti, ettei ”Kimpassa” ole mikään taivaita tavoitteleva taideteos, vaan viihdyttävä ja herttainen vanhan koulukunnan ohjaajan tuotos. Hänestä sujuva ja helposti seurattava elokuva voisi melkein olla tehty 1950- tai 1960-luvulla: ”Ehkä Berri kuvaa asioita hieman liiankin pehmeästi, mutta ainahan sellainen elokuva on kannatettava, joka korostaa ystävyyttä, yhteisöllisyyttä ja inhimillisyyttä urbaanin koleuden keskellä.” ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * IMDB Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset komediat Luokka:Vuoden 2007 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Claude Berrin ohjaamat elokuvat
40 urhoa

40 urhoa () on Samuel Fullerin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama lännenelokuva vuodelta 1957. Sen julkaisi 20th Century Fox. Esiintyjien joukossa ovat Barbara Stanwyck, Barry Sullivan ja Gene Barry. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1957 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lännenelokuvat
Sandra Wirth

Sandra Sue Wirth (21. elokuuta 1936 – 26. elokuuta 2007) oli Floridassa syntynyt yhdysvaltalainen näyttelijä, joka myös osallistui vuonna 1956 Miss America -kilpailuun.Sandra Wirth on TV.com Hänellä oli rooleja muiden muassa elokuvissa Kasvot väkijoukossa (1957) ja 40 urhoa (1957). Hän teki myös televisioesiintymisiä.IMDb.com == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset missit Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
James Bulwer

James Bulwer (21. maaliskuuta 1794 Aylsham, Norfolk – 11. kesäkuuta 1879) oli englantilainen luonnontutkija ja keräilijä. Bulwer opiskeli Cambridgen Jesus Collegessa. Siellä hän sai opetusta piirtämisessä kuuluisalta maisemamaalarilta John Sell Cotmanilta. Hänet valittiin Linnean Societyn jäseneksi nilviäistutkimustensa ansiosta, ja yhtenä kolmesta suosittelijasta oli William Elford Leach. 1818 Bulwer valmistui diakoniksi ja 1822 papiksi. Vuonna 1823 hänet valittiin Dublinin Booterstownin kappalaiseksi, 1831 Bristolin ja 1833 Lontoon St James's Chapelin kappalaiseksi. Hän vietti useita talvikausia matkustellen Espanjassa, Portugalissa ja Madeiralla, toisinaan filosofi Alfred Lyallin seurassa. Keväällä 1825 Bulwer sai Madeiralta kokoelmiinsa tuntemattoman liitäjän, jonka William Jardine ja Prideaux John Selby nimesivät tyrskyliitäjäksi (Bulweria bulwerii) vuonna 1828. Myös tyrskyliitäjien heimo sai nimensä Bulweria hänen kunniakseen, samoin kuin tummaviistäjien suku Pseudobulweria ja borneonfasaani Lophura bulweri. Bulwer muutti takaisin Norfolkiin vuonna 1839 Blicklingin ja myöhemmin Hunworthin kappalaiseksi. Hän uudisti tuttavuutensa Cotmaniin, kun hänen poikansa menivät opiskelemaan King's College Schooliin, ja Cotman viehättyi hänen Espanjassa ja Madeiralla tekemistään piirroksista niin, että maalasi vesiväreillä tauluja niiden maisemista. == Lähteet == *Alumin Cantabrigienses *The Founders' Fund Collection *Cybermuse Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1794 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Marjukka Tepponen

Rea Marjukka Tepponen (s. 16. heinäkuuta 1984) on laulukilpailuissa menestynyt suomalainen sopraano. Hän voitti Timo Mustakallio -laulukilpailun vuonna 2008 ja Lappeenrannan valtakunnallisten laulukilpailujen naisten sarjan 2010. Siilinjärven musiikkiopistossa 5-vuotiaana pianonsoitolla, 1999 laulun yksityisopinnoilla ja 2000–2003 Kuopion konservatoriossa musiikin opintonsa alkuun saattanut Tepponen valmistui 2007 Jyväskylän ammattikorkeakoulun muusikkolinjalta pääaineena laulu. Hän opiskeli laulua sittemmin Sibelius- Akatemiassa vuodesta 2008, suorittaen lauludiplomin 2011. Vuonna 2010 Tepponen esiintyi Kansallisoopperassa Don Giovanni -oopperan Zerlinan roolissa ja Savonlinnan oopperajuhlilla Carmenissa mustalaistyttö Frasquitan roolissa ja on sittemminkin laulanut samoilla areenoilla. Tepponen on laulanut myös muun muassa Kuopion kaupunginorkesterin ja Keski-Suomen alueoopperan solistina. Ulkomaan debyyttinsä hän teki Itävallassa syyskuussa 2010 Grazin oopperassa laulamalla Mimín roolin Puccinin oopperassa La bohème. ==Perhe== Tepponen on kotoisin Siilinjärveltä, josta perhe muutti Kuopioon 2001. Hänen isänsä on ammattimuusikko Kuopion kaupunginorkesterissa. Tepponen kertoo oopperakärpäsen iskeneen hänen käytyään katsomassa Kuopiossa La bohème -oopperan ainakin kuusi kertaa. Tepponen kertoo tärkeimmän palautteensa olevan hänen huonokuuloisen, jo edesmenneen mummonsa mietteet, että Marjukan ääni kuulostaa siltä ”kuin se tulisi taivaasta”. Hän kertoo eläneensä toisen puolen elämästään kasvaen maalla hevosia hoidellen ja ihan tavallisia töitä tehden. Tepposen puoliso on yhdysvaltalainen baritoni Kevin Greenlaw. Vuonna 2015 pariskunta asui Lontoossa. He avioituivat kesäkuussa 2016,, ja heillä on vuonna 2017 syntynyt lapsi. Tepponen ja Greenlaw esiintyivät nimirooleissa Tampere Filharmonian Kullervo-sinfoniassa 2015 ja yhdessä myös Turun ruotsalaisen teatterin Figaron häissä 2014. ==Diskografia== * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marjukka Tepponen teki soivan käyntikortin, haastattelu (SoundCloud) Radio Classic, 2014 *Oopperalaulaja Marjukka Tepposen ja Laura Pyrrön videohaastattelu Radio Classic, 2014 * Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Damallsvenskan

Damallsvenskan on Ruotsin naisten jalkapallon korkein sarjataso. Naisten mestaruudesta on pelattu Ruotsissa vuodesta 1973 lähtien, mutta Damallsvenskan perustettiin 1988. == Ruotsin mestarit == === Aiemmat voittajat === *1973 - Öxabäcks IF *1974 - Jitex BK *1975 - Öxabäcks IF *1976 - Jitex BK *1977 - Jakobsbergs GoIF *1978 - Öxabäcks IF *1979 - Jitex BK *1980 - Sunnanå SK *1981 - Jitex BK *1982 - Sunnanå SK *1983 - Öxabäcks IF *1984 - Jitex BK *1985 - Hammarby IF *1986 - Malmö FF Dam *1987 - Öxabäcks IF === Damallsvenskan === *1988 - Öxabäcks IF *1989 - Jitex BK *1990 - Malmö FF Dam *1991 - Malmö FF Dam *1992 - Gideonsbergs IF *1993 - Malmö FF Dam *1994 - Malmö FF Dam *1995 - Älvsjö AIK *1996 - Älvsjö AIK *1997 - Älvsjö AIK *1998 - Älvsjö AIK *1999 - Älvsjö AIK *2000 - Umeå IK *2001 - Umeå IK *2002 - Umeå IK *2003 - Djurgården/Älvsjö *2004 - Djurgården/Älvsjö *2005 - Umeå IK *2006 - Umeå IK *2007 - Umeå IK *2008 - Umeå IK *2009 - Linköpings FC *2010 - LdB FC Malmö *2011 - LdB FC Malmö *2012 - Tyresö FF *2013 - LdB FC Malmö *2014 - FC Rosengård *2015 - FC Rosengård *2016 - Linköpings FC *2017 - Linköpings FC *2018 - Piteå IF *2019 - FC Rosengård *2020 - Kopparbergs/Göteborg FC *2021 – FC Rosengård *2022 – FC Rosengård Lähde ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Damallsvenskan svenskfotboll.se-sivustolla *Damfotboll.com Luokka:Ruotsin jalkapallosarjat
Viistäjät

Viistäjät (Pterodroma) on ulappalintujen lahkoon kuuluva suku. Viistäjät ovat keskikokoisia avomerilintuja, joiden määrittäminen luonnossa on usein vaikeaa tai mahdotonta, sillä useiden lajien väliset erot höyhenpuvussa ovat vähäisiä. Selkeimmät eroavaisuudet löytyvät tavallisesti siipien tai naaman värityksestä. Viistäjät pesivät yhdyskunnittain pääasiassa eteläisen pallonpuoliskon valtamerien vaikeapääsyisillä saarilla, jonne ne laativat pesänsä maahan, joko itse kaivamiinsa pesäonkaloihin, kallionhalkeamiin tai luoliin. Naaras munii vain yhden munan, jota haudotaan useita viikkoja. Poikaset oppivat lentämään parin-kolmen kuukauden ikäisinä. Emot käyvät ruokkimassa niitä vain öisin välttääkseen rosvoilevia fregattilintuja, kihuja ja lokkeja. Viistäjät syövät merenpinnasta kaloja, äyriäisiä ja kalmareita. Viistäjien sukuun kuuluu BirdLife Suomen mukaan 30 lajia: * Pitkäsiipiviistäjä, Pterodroma macroptera * Valkopääviistäjä, Pterodroma lessonii * Valkovatsaviistäjä, Pterodroma incerta * Kihuviistäjä, Pterodroma solandri * Tyrskyviistäjä, Pterodroma magentae * Laineviistäjä, Pterodroma ultima * Vyöviistäjä, Pterodroma mollis * Madeiranviistäjä, Pterodroma madeira * Kapverdenviistäjä, Pterodroma feae * Bermudanviistäjä, Pterodroma cahow * Karibianviistäjä, Pterodroma hasitata * Chilenviistäjä, Pterodroma externa * Maininkiviistäjä, Pterodroma neglecta * Mauritiuksenviistäjä, Pterodroma arminjoniana * Hendersoninviistäjä, Pterodroma atrata * Sirppiviistäjä, Pterodroma alba * Réunioninviistäjä, Pterodroma baraui * Galápagosinviistäjä, Pterodroma phaeopygia * Kiertoviistäjä, Pterodroma inexpectata * Kermadecinviistäjä, Pterodroma cervicalis * Samoanviistäjä, Pterodroma nigripennis * Mustakainaloviistäjä, Pterodroma axillaris * Kurosivonviistäjä, Pterodroma hypoleuca * Uudenkaledonianviistäjä, Pterodroma leucoptera * Pikkuviistäjä, Pterodroma cookii * Juanfernándezinviistäjä, Pterodroma defilippiana * Kääpiöviistäjä, Pterodroma longirostris * Uudenseelanninviistäjä, Pterodroma pycrofti * Melanesianviistäjä, Pterodroma brevipes * Havaijinviistäjä, Pterodroma sandwichensis == Lähteet == Luokka:Ulappalinnut
Hadižat Gatajeva ja Malik Gatajev

Hadižat Gatajeva ja Malik Gatajev eli ”Groznyin enkelit” ovat tšetšeenipariskunta, joka Tšetšenian sodan aikana perusti tšetšeenilapsille orpokoteja, ensin vuodesta 1995 Tšetšenian Groznyissa, myöhemmin vuodesta 2000 Liettuan Kaunasissa. Pariskunta tuomittiin Liettuassa puoleksitoista vuodeksi vankeuteen sen perusteella, että he olisivat kiristäneet adoptiolapsiaan. He kärsivät jo aiemmin 10 kuukauden vankeusrangaistuksen. Sitä jatkettiin kolmella kuukaudella, mikä kuitenkin vetoomustuomioistuimessa todettiin laittomaksi. Uudessa oikeudenkäynnissä heille langetettiin puolitoista vuotta vankeutta. He siirtyivät Suomeen, josta he olivat hakeneet turvapaikkaa. Suomessa tukiryhmä järjestänyt heille asunnon. Liettuan viranomaiset tekivät heistä Eurooppalaisen pidätysmääräyksen, minkä jälkeen Suomen poliisi otti heidät kiinni. Luovutusasia käsiteltiin Helsingin käräjäoikeudessa. Turvapaikkahakemuksen vuoksi pariskunta saa jäädä Suomeen siksi aikaa kunnes hakemusta käsitellään eikä heitä luovuteta Liettuaan. Aiemmin Gatajevia vastaan todistanut kasvattitytär puhuu nyt heidän puolestaan. Helsingin käräjäoikeudessa hän kertoi todistaneensa Liettuassa painostuksen alaisena. Luovuttamista vaatinut syyttäjä valitti käräjäoikeuden päätöksestä korkeimpaan oikeuteen, joka toimii ainoana muutoksenhakuasteena eurooppalaisissa luovutustapauksissa. Korkein oikeus päätti 25. helmikuuta 2010 pyytää asiassa ennakkoratkaisua EU:n tuomioistuimelta . 23\. maaliskuuta 2010 Liettuan korkein oikeus kumosi Gatajeveja koskevan valitusasteen tuomion ja palautti asian uudelleen käsiteltäväksi. Korkein oikeus totesi menettelyssä tapahtuneen lukuisia virheitä ja oikeudenkäynnin olleen epäoikeudenmukainen . Tämän johdosta Liettuan oikeusministeriö peruutti pidätysmääräyksen ja sen myötä suomalainen syyttäjä peruutti valituksensa Suomen korkeimmassa oikeudessa. Korkein oikeus puolestaan peruutti EU-tuomioistuimelle tehdyn ennakkoratkaisupyynnön. Gatajevit määrättiin vapautettavaksi heti. Elokuvaohjaaja Pirjo Honkasalo on tehnyt Gatajevin pariskunnasta ja heidän työstään dokumenttielokuvan Melancholian 3 huonetta (2004) ja norjalainen Åsne Seierstad on kirjoittanut kirjan Groznyin enkelit (2008), joissa kerrotaan lasten pelastamisesta ja viemisestä turvaan Ingušiaan. Pariskunta sai turvapaikan Suomesta toukokuussa 2012.Yle viitattu 3.5.2012 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Groznyin enkeli hakee turvapaikkaa Suomesta Voima.fi. *Hadizhat Gatajevan piina Voima.fi. Luokka:Tšetšenialaiset henkilöt Luokka:1990-luvun oikeustapaukset Luokka:Groznyin historia Luokka:Artikkelit useasta henkilöstä
Hilppa

Hilppa on suomalainen naisen etunimi. Nimi on alkujaan karjalainen muunnelma Filippos-nimen naispuolisesta vastineesta Filippa ja siten Filippos-nimen suomalaisen vastineen Vilpun sisarnimi, mutta se voi olla myös savolais- karjaisen -ppA- ja -ppO-johdoksen avulla muodostettu versio Hilja-nimestä. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 538 naista ja alle 10 miestä saanut nimekseen Hilppa. == Tunnettuja Hilppoja == * Hilppa Kimpanpää, toimittaja ja poliitikko * Hilppa Kinos (1916–1994), filosofi ja kirjailija * Hilppa Krannila, kirjailijanimi Eeva Ollinaho (s. 1909), kirjailija == Nimen muita merkityksiä == * Hilppa-patsas, Jorma Heiskasen tekemä hevosta esittävä pronssipatsas Nivalan Jaakolanrannassa ==Katso myös== * Hilippa ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Vaaleatyrskynpolkija

Vaaleatyrskynpolkija (Fregetta grallaria) on pienikokoinen valtamerilintu. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 20 cm, siipien kärkiväli 40–48 cm ja paino 45–65 g. Lajista tunnetaan useita värimuotja, joista tavallisin on vaalea muoto, joka on pääosin tummamruskea, hartioilla, selässä ja yläperässä on valkoisia höyhenten kärkiä, pyrstön yläpeitinhöyhenissä on valkoinen laikku, siivellä on harmaanruskea laikku, vatsa ja rinta ovat valkoiset, siipien alapinnat ovat laajalti valkoiset ja myös alaperä on osittain valkoinen. Sukupuolet ovat samanvärisiä, nuoren linnun puku on kuin aikuisen. Lajista tunnetaan neljä alalajia.IBC == Esiintyminen == Vaaleatyrskynpolkijat pesivät Oseanian eristyneillä saarilla Lord Howen saariryhmässä Australiassa ja Macauley Islandilla, Curtis Islandilla Kermadecsaarilla Uudessa- Seelannissa, sekä Chilen merialueella muun muassa Juan Fernándezin saarilla. Lajin populaation koko on noin 300 000 yksilöä.BirdLife Pesimäajan ulkopuolella laji kiertelee valtamerillä, ja se on tavattu Kap Verden vesillä 17.8.1986.Clarke, Tony 2008: Birds of the Atlantic Islands. Christopher Helm, Lontoo. ISBN 978-0-7136-6023-4 Lajin ainoana uhkana ovat saarille villiintyneet rotat ja kissat. Lord Howelta on nyttemmin poistettu kissat ja rottien poistaminen on suunnitteilla. == Elinympäristö == Linnut pesivät vaikeapääsyisillä saarilla ja kalliokareilla. == Lisääntyminen == Vaaleatyrskynpolkijat kaivavat pesäonkalonsa pehmeään maahan tai laativat pesänsä vulkaanisten kivenlohkareiden suojaan. Pesäkuoppa on vuorattu kuivilla heinillä. Ne pesivät yhdyskunnittain, usein rantavalleilla. Naaras munii yhden valkoisen munan tammi-maaliskuussa ja molemmat emot hautovat vuorotellen yhteensä 37 päivää. Poikaset lähtevät pesästä tavallisesti toukokuussa noin 80 päivän ikäisinä. Emot ruokkivat niitä äyriäisillä ja kalmareilla. == Ravinto == Ruokavalio koostuu pääjalkaisista, lähinnä kalmareista, ja äyriäisistä. Linnut saalistavat lentää lepattamalla lähellä merenpintaa, ja polkevat välillä vettä räpylöillään. Ne ruokailevat kaukana avomerellä sekä päivällä että yöllä, usein muiden ulappalintujen seurassa. == Lähteet == *Australian ympäristöhallinto === Viitteet === == Aiheesta muualla == *EOL (kuva) Luokka:Ulappalinnut
Anna Edelheim

Anna Christina Charlotta Edelheim (3. tammikuuta 1845 Helsinki – 25. toukokuuta 1904 Helsinki) oli suomalainen ruotsiksi kirjoittanut toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä ei-, -im ja x?. Edelheim oli Suomen ensimmäinen vakinaisesti palkattu naistoimittaja, aikaisemmin naiset olivat toimineet vain lehtien avustajina. Suomen ensimmäinen sanomalehtinainen. Toimittaja Anna Edelheimin syntymästä 100 vuotta. Laatokka 5.1.1945, nro 4, s. 3. (Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.) __NOTOC__ ==Henkilöhistoria== Anna Edelheim sai aluksi kotiopetusta ja hän kävi sitten Helsingin ruotsalaista tyttökoulua sekä opiskeli vielä Tukholmassa. Hän oleskeli pitkään Pietarissa ja Italiassa. Edelheim kirjoitti 1870-luvulla kaksi romaania Två bröders historia (1877) ja Fremlingens dotter (1878) jotka ilmestyivät alakertaromaaneina Helsingfors Dagblad- ja Hufvudstadsbladet-lehdissä. Edelheim oli Finland- ja Finska Veckobladet -lehden toimittajana 1886–1888. Hän käsitteli lehtikirjoituksissaan erityisesti naisasiaa ja uskonnonvapautta. Finland-lehti, jonka päätoimittaja oli Agathon Meurman oli Edelheimin mielestä liian vanhoillinen, ja niipä hän erosi sen palveluksesta jo 1887 ja perusti oman Finska Veckobladet -lehtensä, jonka näytenumero ilmestyi joulun edellä 1887. Lehti ilmestyi sitten viikoittain vuoden 1888 aikana. Lehdessään Edelheim puolusti sitten muun muassa uskonnonvapautta, ehtoollispakon poistamista ja siviiliavioliiton sallimista. Edelheim on kirjoittanut sanat ja Richard Faltin säveltänyt laulun "Bön för Finland" ("Suomen rukous"). Edelheimin isä oli senaattori Paul Henrik Edelheim ja äiti Emilia Christina af Brunér. Hänen veljiään olivat insinööri Frans Edvard Edelheim ja varatuomari, valtiopäivämies Paul Wilhelm Jonas Edelheim.Kuka kukin oliYlioppilasmatrikkeli 1853–1899: Edelheim Paul Wilhelm Jonas Viitattu 9.8.2021. == Teokset == * Tomten i brasan: Skymningsprat för barn, 1877. (Verkossa.) * Två bröders historia 1877. (Julkaistu Helsingfors Dagbladissa.) * Fremlingens dotter: En sommarsaga från en finsk insjö. Af -ei-. Helsingfors 1878. (Julkaistu Hufvudstadsbladetissa.) * I brytningstid: Samtal i språkfrågan af x.? Söderström, Helsingfors 1897. * Hemkomsten. Af -im. Fosterländsk läsning. Serie 2 N:o 2. Stockholm 1903. == Lähteet == * * Zilliacus-Tikkanen, Henrika: Kvinnor i den finländska pressen före 1950 – med särskild tonvikt på den finskspråkiga pressen. Paper presenterat vid den 15:de Nordiska konferensen för medie- och kommunikationsforskning i Reykjavik 11–13 augusti 2001. ===Viitteet=== Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Ruotsinkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Luettelo suomalaisten sotilastukikohdista ulkomailla

==Bosnia-Hertsegovina== *Camp Lauri *Camp Aaro *Camp Ilmari ==Kosovo== *Camp Ville *Camp Ruoska *Camp Ahma *Camp Kollaa *Camp Summa *Camp Karhu *Camp Jamjevo *Camp Kaivohuone *Camp Vembley *Camp Annika *Camp Christina Lähde:http://www.holkkari.fi/index.php?option=com_content&task;=view&id;=68&Itemid;=95 == Lähteet == Luokka:Suomen puolustusvoimat Luokka:Luettelot Suomesta Luokka:Luettelot maantieteestä
Olga Lönnbohm

Olga Margareta Lönnbohm, o.s. Molander, (1871 Ruskeala – 28. lokakuuta 1904 Kuopio) oli suomalainen runoilija. Olga Lönnbohm oli naimisissa 1895–1904 runoilija Eino Leinon vanhemman veljen, kansakoulujen tarkastaja Oskar Andreas Ferdinand (Antti) Lönnbohmin (kirjailijanimi O. A. F. Mustonen) kanssa.Mustonen, O. A. F., viitattu 17.5.2019 == Teoksia == * Laululeikkejä. U. W. Telén ja K., Kuopio 1903, 2. painos WSOY 1908, 3. painos WSOY 1934 (3. painokseen laulut on tarkastanut Aune Krohn, selitykset Anni Collan) == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Høje-Taastrupin kunta

Høje-Taastrup on Pääkaupunkialueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 50 829 asukasta, ja sen pinta-ala oli 78,2 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on myös nimeltään Taastrup. Høje- Taastrup ei liittynyt muiden kuntien kanssa Tanskan kuntauudistuksessa 1. tammikuuta 2007. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Høje-Taastrupin kunnan kotisivut *
V. Makkonen

Valtteri Johannes Makkonen (19. tammikuuta 1902 Suonenjoki – 17. kesäkuuta 1981 Suonenjoki) oli suomalainen matematiikan opettaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Robinpoika. Makkosen vanhemmat olivat rovasti Robert Makkonen ja Aino Lovisa Österbladh. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1921, kävi kadettikoulun 1929–1931 ja suoritti loppututkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1946. == Teoksia == * Viestimiehen käsikirja, tekijät Reino Arimo ja V. Makkonen. Otava 1934, 2. painos 1936, 3. painos 1940, 4. painos 1941 * Savon kupias Pietari Kylliäinen : historiallinen romaani. WSOY 1935. Lauri Pohjanpään aikalaisarvion mukaan "Romaani kuvailee Suomen historian melskeisiä ja rauhattomia vaiheita vuosien 1468 ja 1510 välillä, kuvaus keskittyy erikoisesti Olavinlinnaan, sen perustamiseen ja sen ympärillä käytyihin taisteluihin. Keskushenkilönä on Pietari Kylliäinen, talonpojanpoika ja kansanjohtaja, josta tulee Olavinlinnan vouti. Kirja tekee lukijalle eläviksi nuo kaukaiset ajat; se on sujuvasti kirjoitettu, suositeltava." == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : V. Makkonen * Lauri Pohjanpään aikalaisarvio V. Makkosen teoksesta Savon kupias Pietari Kylliäinen, Kirjasampo == Aiheesta muualla == * Luutnantti V. Makkonen : Kuukausi paita housun päällä. Suomalainen upseeri venäjänkieltä oppimassa Eestin Petserissä, jonka veljesmaamme vapaussotansa aikana otti Venäjältä, Hakkapeliitta, 05.10.1937, nro 40, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Kannaksen varavankila

Kannaksen varavankila perustettiin keväällä 1942. Tarkoitus oli siirtää kanta- Suomen vankiloista erilaisista palvelusrikoksiin syyllistyneitä sotilasvankeja erityisiin työleireihin, joissa nämä tekivät muun muassa linnoitustöitä. Kannaksen varavankila koostui useista alueellisista vankileireistä, niitä oli muun muassa Taipaleella ja Siirasmäellä.Kopsa, Pentti: peiteluvut 6341 ja 6346 Siirasmäessä palveli talousaliupseerin vakanssilla kirjailija Kalle Päätalo. Päätalon kirje palvelustoverilleen, sivut 128-129, jossa on peitelukuna 6346 Kesällä 1944 Kannaksen varavankila evakuoitiin puna-armeijan suurhyökkäyksen tieltä ensin Miehikkälään ja sitten Ylämaan Ihakselaan. Vankila lakkautettiin syksyllä 1944. == Varavankilan leirit == * Ahijärven vankileiri * Kauksaman vankileiri * Kotselän vankileiri * Kuuterselän vankileiri * Liipuan vankileiri * Onkamojärven vankileiri * Raajun vankileiri * Riikolan vankileiri * Sahakylän vankileiri * Siiramäen vankileiri * Tahoslammen vankileiri * Taipaleen vankileiri * Vammelsuun vankileiri ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Jatkosodan erikoisyksiköt Luokka:Vankileirit Suomessa 1939–1945
Martti H. Haavio

Martti Henrik Haavio (14. maaliskuuta 1897 Akaa – 12. tammikuuta 1966 Jyväskylä t. MuurameOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1967, osa 10 (ei sivunumeroa)) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja teologi. Martti H. Haavion vanhemmat olivat rautatieläinen Oskari Haavio ja Matilda Sukki. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1916, valmistui teologian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1920 ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1921. Hän toimi ylimääräisenä pappina Vesilahdessa vuosina 1921–1922, Pornaisissa vuosina 1922–1923 ja Askolassa vuosina 1923–1924 sekä uskonnon opettajana Lapuan yhteiskoulussa vuosina 1924–1927. Haavio valmistui teologian lisensiaatiksi vuonna 1940 ja väitteli teologian tohtoriksi vuonna 1941. Suomen kirkon matrikkeli 1963, s. 112. Helsinki: Suomen Kirkon Pappisliitto, 1963. Haavio toimi Jyväskylän seminaarissa uskonnon lehtorina vuosina 1928–1937 ja vastaavassa virassa Jyväskylän kasvatusopillisessa korkeakoulussa vuosina 1937–1949. Tuolloin hänet valittiin kasvatusopillisen korkeakoulun kasvatus- ja opetusopin professoriksi, mitä virkaa hän hoiti vuoteen 1965. Jyväskylän yliopisto promotoi Haavion kasvatustieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1964https://www.jyu.fi/akateemiset- tapahtumat/promootio/kunniat . Haavio kirjoitti useita kristilliseen koulukasvatukseen liittyviä kirjoja, muun muassa Koulun uskonnonopetus (1936), Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä (1941), Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki (1941), Opettajapersoonallisuus (1948) ja Opettaja kertoo -sarja (1949–1966). Hän laati yhdessä Lempi Vermasvuoren kanssa Meidän lasten uskontokirjan (1952), jonka kuvittajana oli Martta Wendelin. Meidän lasten uskontokirja oli käytössä kansakoulun alaluokkien uskontokirjana 1970-luvulle asti. Martti H. Haavio ei ollut naimisissa. Jyväskylän yliopisto hallinnoi hänen nimeään kantavaa rahastoa, josta myönnetään apurahoja kristilliseen kasvatustyöhön ja uskonnonopetukseen kohdistuvaan tutkimukseen ja julkaisutoimintaan. Martti H. Haavio sekoitetaan usein kaimaansa, professori Martti Haavioon, joka tunnetaan myös runoilijanimellä P. Mustapää. Martti H. Haavio ja Martti Haavio eivät olleet keskenään sukua. ==Julkaisut== *Koulun uskonnonopetus. Helsinki: Otava. 1936 *Kansakoulun uskonnonopetuksen siveellinen kasvatustehtävä. Helsinki: Otava. 1941 *Opettaja kertoo Vanhasta testamentista. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1945 *Kansankirkkomme ja kansansivistystyö. Helsinki: Pellervo-seura. 1948 *Opettajapersoonallisuus. Jyväskylä: Gummerus. 1948 *Koulun uskonnonopetuksen rakenne ja henki. Jyväskylä: Gummerus. 1950 *Meidän lasten uskontokirja. Martti Haavio - Lempi Vermasvuori, kuvitus Martta Wendelin. Helsinki: Otava. 1952 *Opettaja kertoo Vapahtajasta. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1959 *Opettaja kertoo apostoleista. Kuvitus Maija Karma. Porvoo: WSOY. 1962 *Opettaja kertoo kirkollisesta elämästä ja toisista uskonnoista. Porvoo: WSOY. 1966 ==Lähteet== * *Haavio evl.fi-sivustolla (Arkistolinkki) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
H. Hariola

Harald Hjalmar Wilhelm Hariola (sukunimi vuoteen 1935 Högström; 12. maaliskuuta 1902 Vihti – 3. marraskuuta 1963 Forssa) oli suomalainen rehtori ja kirjailija. Hariola valmistui ylioppilaaksi Helsingin uudesta yhteiskoulusta vuonna 1919, filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1925 ja maisteriksi vuonna 1926. Hariola työskenteli opettajana ja rehtorina Lauttakylän yhteiskoulussa (1928–1930), Naantalin yhteiskoulussa (1930–1931 ja 1933–1937, josta rehtorina 1935–1937), yksityisluokilla Helsingissä 1931–1933 ja Tyrvään yhteiskoulussa Vammalassa (1936–1956, josta rehtorina vuodet 1938–1955) sekä Tyrvään yhteislyseon rehtorina vuosina 1955−1957. Rehtorin toimensa ohella Hariola toimi suomen kielen ja historian lehtorina. Vuodesta 1957 Hariola työskenteli vanhempana lehtorina Forssan yhteislyseossa. Hariola kirjoitti kaksi nuortenromaania ja oli Suomen Kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1948. Vuodesta 1929 Hariola oli naimisissa Eeva Joachimssonin kanssa. Avioliitosta syntyi viisi lasta. == Teoksia == * * Naantalin luostarin aarre: seikkailuromaani, kuvittanut Risto Mäkinen. Otava 1947 * Koulun perustaminen, teoksessa Tyrvään yhteiskoulu 1904–1954, historiikki, muistelmia, matrikkeli. Vammala 1954 == Lähteet == * Tyrvään yhteiskoulu − Vammalan lukio 1904−1979, s. 117. Vammala 1979. ISBN 951-95031-7-X. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Lazare Lévy

pienoiskuva|Lazare Lévy vuonna 1950. Lazare Lévy (18. tammikuuta 1882 Bryssel, Belgia – 20. syyskuuta 1964 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen pianisti, pianopedagogi ja säveltäjä. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa Lazare-Lévy. Brysselissä hänelle opetti pianonsoittoa englantilainen neiti Ellis. Pariisin konservatoriossa hän opiskeli Louis Diémerin johdolla pianonsoittoa ja André Gédalgen johdolla sävellystä. Harmoniaoppia hänelle opetti Albert Lavignac. Konservatoriossa hän voitti 1898 pianonsoitossa ensimmäisen palkinnon. Lévy konsertoi Euroopassa ja Aasiassa ja hän sai tunnustusta merkittävänä klassisen ja modernin ohjelmiston tulkitsijana. Varsinkin hänen Mozart ja Schumann esityksiään kiiteltiin ja heidän teoksiaan hän myös levytti. Lévy oli myös Albénizin sävellysten esitaistelija, joka soitti 1905–1908 sävellettyä Iberia- soolopianoteosta vuodesta 1911 lähtien. Lévy saavutti kuuluisuutta myös opettajana toimiessaan Pariisin konservatorion tilapäisenä opettajana 1914–1916 ja 1920–1923 sekä pianonsoiton professorina 1923–1940 ja 1944–1953.The New Grove dictionary of music and musicians, Grove 2001, ISBN 0-333-60800-3 ja ISBN 1-56159-239-0. Lévy sävelsi kaksi jousikvartettoa, teoksia sellolle, huilulle ja uruille sekä pianokappaleita. Pianolle hän sävelsi muun muassa écossaiseja, etydejä, sonatiineja ja valsseja.Otavan iso musiikkitietosanakirja, Otava 1976–1979, ISBN 951-1-02380-2. ==Oppilaita== * Antti Aarnela * Lukas Foss * Monique Haas * Clara Haskil * Sergei Kulanko * Yvonne Loriod * Kurt Walldén ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet