EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pyridiini-N-oksidi

Pyridiini-N-oksidi (C5H5NO) on heterosyklisiin amiinioksideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä. ==Ominaisuudet== Pyridiini-N-oksidi on huoneenlämpötilassa väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Pyridiini-N-oksidilla on useita resonanssimuotoja ja amiinioksidiryhmällä on sekä elektroneja puoleensavetävä että elektroneja luovuttava ominaisuus. Tämän vuoksi pyridiini-N-oksidi reagoi pyridiinistä poiketen sekä elektrofiilien ja nukleofiilien kanssa elektrofiilisella tai nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla. Pyridiini-N-oksidi voidaan esimerkiksi nitrata tai halogenoida, jotka reaktiot eivät tapahdu pyridiinille. Reaktio tapahtuu joko 2-, 4- tai 6-asemaan pyridiinirenkaan typpiatomiin nähden. Pyridiini-N-oksidi on helposti pelkistettävíssä pyridiiniksi.Shinkichi Shimizu, Nanao Watanabe, Toshiaki Kataoka, Takayuki Shoji, Nobuyuki Abe, Sinji Morishita & Hisao Ichimura: Pyridine and Pyridine Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 13.8.2014 ==Valmistus ja käyttö== Pyridiini-N- oksidia valmistetaan hapettamalla pyridiiniä. Hapettimina voidaan käyttää perkarboksyylihappoja, vetyperoksidin vesiliuoksella happamissa olosuhteissa tai molybdeenitrioksidin avulla. Muodostuva tuote voidaan puhdistaa tislaamalla.Eric F. V. Scriven & Ramiah Murugan: Pyridine and Pyridine Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 13.8.2014 Pyridiini-N-oksidia voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa 2-pyridonia ja muita johdannaisia, joita käytetään muun muassa lääkeaineiden valmistuksessa. Sen käyttöä kuitenkin haittaa se, että reaktioissa muodostuu usein eri isomeerien seos. Orgaanisen kemian reagenssina sitä voidaan käyttää hapettamaan alkyylihalidit aldehydeiksi, eräiden karboksyylihappojen dekarboksyloinnissa ja karboksamidien dehydrogenoinnissa. Yhdiste toimii myös ligandina useissa kompleksiyhdisteissä. ==Lähteet== Luokka:Heterosykliset yhdisteet
1\. hokejová liga SR

TIPOS Slovenská hokejová liga on Slovakian jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Kaudella 2023/24 sarjassa pelaa 13 joukkuetta, ja sen voittaja etenee Slovakian korkeimmalle sarjatasolle Extraligaan. == Sponsori == Sarja on nimetty sen pääsponsorin, TIPOS-vedonlyöntitoimiston, mukaan. Sponsorikausi alkoi syksyllä 2021 ja sen on tarkoitus jatkua seuraavat viisi vuotta. == Joukkueet 2023/24 == Joukkue Kaupunki Jäähalli Kapasiteetti Perustettu HKM Rimavská Sobota Rimavská Sobota Zimny stadion Rimavska Sobota 1000 2004 HK STEEL TEAM Trebišov Trebišov Zimny stadion Trebisov 5000 1992 Aquacity Pikes Poprad 2023 HK MŠK Indian Žiar nad Hronom Žiar nad Hronom Slovalco Aréna 2 025 Modré krídla Slovan Bratislava Slovnaft Arena 10 055 2021 HC Prešov Prešov ICE Arena 5 500 1932 HC Topoľčany Topoľčany Topvar Aréna 3 400 1932 HK ‘95 Považská Bystrica Považská Bystrica Zimný štadión Považská Bystrica 2 400 1938 HK Gladiators Trnava Trnava Mestský zimný štadión Trnava 3 800 1957 HK Skalica Skalica MAX Arena Skalica 4 100 1936 TSS GROUP Dubnica Dubnica nad Váhom Dubnica Ice Stadium 3 500 1942 Vlci Žilina Žilina Garmin Arena 4 330 1925 JOJ ŠPORT Slovensko 18 Poprad == Voittajat == * 2022-23: HC 19 Humenné * 2021-22: Vlci Žilina * 2020-21: HK Spišská Nová Ves * 2019-20: * 2018-19: HK Dukla Michalovce * 2017-18: HK Dukla Michalovce * 2016-17: HC 07 Detva * 2015-16: HC Nové Zámky * 2014–15: HC 07 Detva * 2013–14: HC 46 Bardejov * 2012–13: HC 46 Bardejov * 2011–12: HC 46 Bardejov * 2010–11: ŠHK 37 Piešťany * 2009–10: ŠHK 37 Piešťany * 2008–09: HK Spišská Nová Ves * 2007–08: HC 05 Banská Bystrica * 2006–07: SkiPark Kežmarok * 2005–06: HC 05 Banská Bystrica * 2004–05: MHC Martin * 2003–04: HK Dubnica * 2002–03: Mestský hokejový club Nitra * 2001–02: HK VTJ Spišská Nová Ves * 2000–01: MšHK SKP Žilina * 1999–00: MHC Martin * 1998–99: HK Spartak ZTS Dubnica * 1997–98: HC 05 Banská Bystrica * 1996–97: HKm Zvolen * 1995–96: HK Spišská Nová Ves * 1994–95: HC 05 Banská Bystrica * 1993–94: HK Spartak Dubnica nad Váhom Lähde: ==Lähteet== Luokka:Slovakian jääkiekkosarjat
Stadion der Weltjugend

Stadion der Weltjugend (”Maailmannuorison stadion”) oli Itä-Berliinissä Mitten kaupunginosassa Chausseenstrassen varrella vuosina 1950–1992 käytössä ollut urheilustadion. Se sijaitsi vain muutaman sadan metrin päässä Berliinin muurista. Stadionin suunnittelivat Selman Selmanagić ja Reinhard Ligner. Se rakennettiin vain puolessa vuodessa ja avattiin 20. toukokuuta 1950 nimellä Walter-Ulbricht-Stadion silloisen Itä-Saksan johtajan Walter Ulbrichtin mukaan.Stadion der Weltjugend Berliner Bezirkslexikon Mitte. Viitattu 13.8.2014. Paikalla aiemmin sijainneet, toisessa maailmansodassa tuhoutuneet kasarmit olivat olleet kaartinfusilieerirykmentin ja sittemmin poliisin käytössä.Emily Schultheis: World’s biggest intelligence headquarters opens in Berlin The Guardian 8.2.2012. Viitattu 4.1.2023. Stadionilla järjestettiin vuosien 1951 ja 1973 kansainvälisten nuorisofestivaalien päätapahtuma, ja jälkimmäisen tapahtuman yhteydessä se sai myös nimen Stadion der Weltjugend. Laajennusten jälkeen stadionin pinta-ala oli 131 000 m² ja sinne mahtui noin 50 000 katsojaa. Se oli Itä-Berliinin suurin urheilupaikka. Siellä järjestettiin myös vuosittain FDGB-Pokal-jalkapalloturnauksen loppuottelu. Stadion der Weltjugend purettiin vuosina 1992–1994, sillä sen paikalle suunniteltiin uutta urheilustadionia siltä varalta, että Berliinille myönnettäisiin vuoden 2000 kesäolympialaiset. Hanke ei kuitenkaan toteutunut. Stadionin paikalla oli sen jälkeen väliaikaisia urheilupaikkoja. Paikalle rakennettiin vuosina 2006–2017 Saksan tiedustelupalvelu Bundesnachrichtendienstin rakennuskompleksi, joka otettiin käyttöön vuonna 2019.Ian Allen: German chancellor inaugurates world’s largest spy agency headquarters in Berlin Intelnews 13.2012. Viitattu 4.1.2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Berliinin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan jalkapallostadionit Luokka:Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallo‎ Luokka:Saksan demokraattisen tasavallan yleisurheilu Luokka:Berliinin urheilu
Etelä-Andamaanit

Etelä-Andamaanit (, ) on yksi Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se pitää sisällään Andamaanien saariston eteläisen osan. Piirikunnan pääkaupunki on Port Blair. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Etelä-Andamaaneilla oli 238 142 asukasta, mikä on noin 60 prosenttia Andamaanien ja Nikobaarien territorion kokonaisväestöstä. == Lähteet == Luokka:Andamaanien ja Nikobaarien piirikunnat
Pohjois- ja Keski-Andamaanit

Pohjois- ja Keski-Andamaanit (, ) on pohjoisin Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se sisältää Andamaanien saariston pohjoisosan. Piirikunnan pääkaupunki on Mayabunder. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Pohjois- ja Keski-Andamaaneilla oli 105 597 asukasta. == Lähteet == Luokka:Andamaanien ja Nikobaarien piirikunnat
Nikobaarien piirikunta

Nikobaarien piirikunta (, ) on eteläisin Intian Andamaanien ja Nikobaarien territorion kolmesta piirikunnasta. Se pitää sisällään Nikobaarien saariston. Piirikunnan pääkaupunki on Car Nicobar. Vuoden 2011 väestönlaskennassa Nikobaarien piirikunnassa oli 36 842 asukasta. == Lähteet == Luokka:Andamaanien ja Nikobaarien piirikunnat
Isokeijukorento

Isokeijukorento (Lestes dryas) on keijukorentojen heimoon kuuluva pienikokoinen sudenkorento, jota tavataan Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois- Amerikassa. == Ulkonäkö ja koko == Isokeijukorennon koiras on väritykseltään enimmäkseen tummanvihreä ja sinihärmäinen. Laji on hyvin samannäköinen kuin sirokeijukorento ja muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Isokeijukorennolla on kärjistä toisiaan päin taipuvat alemmat perälisäkkeet ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolella kahden kolmasosan pituudelta sinihärmäisyyttä. Sirokeijukorentokoiraalla taas on suorat perälisäkkeet ja kokonaan sinihärmäinen toisen jaokkeen selkäpuoli. Isokeijukorentonaaraan munanasetin on tukeva ja ulottuu takaruumiin kärjen yli. Naaralta myös puuttuu keskiruumiin sivulta vaalea olkasauma ja vihreä piste, jotka sirokeijukorentonaaraalla on. Isokeijukorennon takaruumiin pituus on 24–32 mm ja takasiiven 19–25 mm. == Levinneisyys ja elinympäristö == Isokeijukorentoa esiintyy laajalti holarktisella alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois- Amerikassa lähinnä 40° ja 60° leveyspiirien välillä. Suomessa laji on harvinainen, mutta sitä esiintyy paikallisesti runsaana. Yleisimmillään laji on rannikon läheisyydessä Etelä- ja Lounais-Suomessa. Länsi-Euroopassa laji on yleisimmillään vuoristoisilla alueilla ja elää hajanaisesti alangoilla. Se elää myös Pohjois-Afrikassa reliktinä jääkauden ajalta. Isokeijukorennon elinalueeseen kuuluvat saviallikot, umpeenkasvaneet lammet, sorakuoppien lampareet ja muut usein kesän aikana kuivuvat pienvedet. == Lisääntyminen == Isokeijukorennon munat talvehtivat kasvillisuuden seassa ja kuoriutuvat keväällä. Toukkavaihe on hyvin lyhyt, 6–10 viikkoa. Suomessa lajin lentoaika on kesäkuun puolivälistä elokuun lopulle. Päälentoaika on heinäkuussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Isokeijukorento Korentowikissä Luokka:Sudenkorennot
Mensa (elintarviketehdas)

Mensa oli suomalainen, Hämeenlinnassa toiminut elintarviketehdas, joka oli 1960–1984 osa Huhtamäki-yhtymää ja vuodesta 1984 Saarioisten omistuksessa. Mensa-tuotemerkillä valmistettiin makkaroita sekä muita lihajalosteita, einesruokia ja säilykkeitä. Huhtamäki-yhtymän osana Mensan nimen alla harjoitettu pelti- ja kartonkipakkaustoiminta oli alkusysäyksenä Huhtamäen pakkausbisnekselle, joka on nykyisin yrityksen ainoa toimiala. ==Historiaa== Mensan juuret juontavat 1920-luvulle, jolloin perustettiin Oy Sotilassäilyke Ab turvaamaan vasta itsenäistyneen Suomen puolustusvoimien muonitusta. Pian Mensaksi nimetyn yrityksen käynnistämiseen otettiin apuun dresdeniläisen Dr. L. Naumann Ag:n kauppaneuvos Albert Naumann, joka ryhtyi myös Mensan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi. Naumannin yritys oli huolehtinut Saksan armeijan lihasäilyketoimituksista ensimmäisessä maailmansodassa, mutta nyt Saksan talous oli sodan jäljiltä lamassa ja Naumann löysi uuden leipäpuun Suomesta.Saarto, Vesa: Huhtamäki-yhtymän historia, Helsinki 1980, s. 287–314. Saksalainen suomalaisyrityksen johdossa herätti kuitenkin suurta vastustusta, ja Naumann palasi kotimaahansa 1930. Säilykkeitä yritettiin 1930-luvun alussa tehdä tunnetuksi myös tavallisille suomalaiskuluttajille, mutta pula-aika ei suosinut näitä pyrkimyksiä. Niinpä Mensa luopui 1933 kokonaan kuluttajatuotteista ja palasi niihin vasta sotien jälkeen, jolloin se otti säilykkeiden lisäksi tuotevalikoimaansa makkarat. Mensa oli myös edelläkävijä lihaliemikuutioiden valmistajana Pohjoismaissa. Mensan tunnetuimpia tuotteita olivat puristettaviin tuubeihin eli pursoihin pakatut liha- ja kalapasteijat. Mensan omistus siirtyi 1930 Naumannilta Arno Jaatiselle ja hänen kuolemansa jälkeen 1950-luvulla kunnallisneuvos Erik Grenmanille. Huhtamäki-yhtymän omistukseen Mensa siirtyi vuonna 1960. Huhtamäki oli neuvotellut Mensan ostosta jo 1940-luvulla, mutta tuloksetta. Huhtamäen alaisuudessa Mensan ja Jalostajan keskinäistä tuotevalikoimaa järkeistettiin niin, että Mensa keskittyi makkaroihin ja eineksiin, Jalostaja säilykkeisiin ja pakasteisiin.Vesikansa, Jyrki: Leipurinpojan perintö. Huhtamäki Oy 1920–1995. Otava, 1995. ISBN 951-113996-7. S. 116–118. 1970-luvun alussa Mensaan tuli töihin tanskalainen makkaramestari Pedersen, jonka mukaan nimettiin uusi maksamakkara. Lopulta koko Mensan tehdas tunnettiin nimellä Huhtamäki Oy Mestari Pedersen, kun Huhtamäki 1982 lopetti Hämeenlinnassa einesvalmistuksen ja keskitti tehtaan tuotannon korkeatasoiseen lihajalostevalikoimaan.Kortekallio, Anneli: Jalostaja 1935-1992 , Elinkeinoelämän keskusarkisto 28.2.2012. Viitattu 13.8.2014. Saarioinen osti tehtaan vuonna 1984. 1990-luvun loppupuolella Saarioinen siirsi lihajalostetuotannon Hämeenlinnasta Valkeakoskelle.Historia: Vuodet 1968-1976: Toiminta laajenee , Saarioinen. Viitattu 13.8.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Mensan pasteijaputkiloiden mainos 1970-luvun alusta Mainosmuseo- sivustolla *Pörssitieto: Mensa Oy. Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Entiset suomalaiset elintarvikeyritykset
Palaeotherium

Palaeotherium oli kavioeläinten lahkoon kuuluva suku, joka eli eoseenikaudelta oligoseenikauden alkuun. Siihen kuuluvia lajeja olivat P. curtum, P. duvalii, P. magnum, P. medium, P. mimus, P. muehlbergi ja P. parvulum. Suvun lajit olivat vaihtelevan kokoisia, mutta yleisesti ne olivat noin 1,2 metriä pitkiä. Palaeotheriumin jäänteitä on löydetty Keski- ja Etelä-Euroopasta. Se oli sopeutunut elämään metsässä. Ne pystyivät myös ylittämään pieniä soita. Ne ovat saattaneet olla laumaeläimiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://dinosaurs.about.com/od/mesozoicmammals/p/palaeotherium.htm * http://www.theodora.com/encyclopedia/p/palaeotherium.html Luokka:Kavioeläimet Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät
Kosta Manev

Kosta Manev (s. 7. huhtikuuta 1993 Radoviš, Pohjois-Makedonia) on suomalais- pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Pohjois-Makedoniassa pelaavaa FK Vardaria. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pystyy myös pelaamaan keskuspuolustajana sekä puolustavana keskikenttäpelaajana. Manev muutti Suomeen vuonna 2009 Pohjois-Makedoniasta eli tuolloisesta Makedonian tasavallasta. Hän oli pelannut synnyinmaassaan enimmäkseen katujalkapalloa, mutta ehti edustaa vuoden verran paikallista jalkapalloseuraa FK Sertaa. Suomessa Manevin ensimmäinen seura oli FC Viikingit. Vuoden 2010 alussa hän siirtyi Viikinkien junioreista Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon. Manev nousi kauden 2011 aikana HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n riveihin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kakkosessa. Seuraavana vuonna hän nousi vakiokokoonpanoon ja oli aloituksessa jokaisessa pelaamassaan 24 ottelussa. Kaudeksi 2013 Manev siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelussa, mutta seuraavalla kaudella kilpailu pelipaikoista puolustuksessa oli kovempaa PK-35:n hankittua Veikkausliigasta Niko Kukan sekä Patrick O'Shaughnessyn ja tämän seurauksena Manev siirtyi kesken kauden putoamiskamppailussa olleeseen Viikinkeihin. Hän ehti pelata uudessa seurassaan vain kolmen ottelun verran ennen siirtymistään Veikkausliigan FC Honkaan. Pääsarjadebyyttinsä Manev teki 10. elokuuta pelatussa vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan.Ottelupöytäkirja Manev siirtyi kaudeksi 2015 Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen, jossa oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan. Hän pelasi PK-35 Vantaa Veikkausliigaseurassa kaudella 2016, mutta siirtyi syyskaudella FC Interiin, jossa hän oli pelastamasa Interin sarjapaikkaa veikkausliigaan. Inter-uraa jatkui vielä kauden 2017, jonka jälkeen Veikkausliigaseura kaudella 2018 oli PS Kemi. PS Kemistä Manev siirtyi loppukaudesta 2018 edelleen toisen kotimaansa Pohjois-Makedonian pääsarjaseuraan FK Vardar. Kauden 2018 loppuun mennessä Manev on pelannut Veikkausliigassa FC Hongan, PK-35 Vantaan, FC Interin ja PS Kemin riveissä kaikkiaan 65 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. ==Lähteet== Luokka:Pohjoismakedonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sven-Olof Walldoff

Sven-Olof Walldoff (2. toukokuuta 1929 – 7. kesäkuuta 2011) oli ruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja kapellimestari. Hän toimi vuoden 1974 Eurovision laulukilpailun voittokappaleen Waterloo kapellimestarina Napoleoniksi pukeutuneena. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Euroviisukapellimestarit
Steal the Light

Steal the Light on suomalaisen melodisen death metalin yhtye Omnium Gatherumin EP-levy. Se julkaistiin lokakuussa 2002 levymerkillä Rage of Achilles. EP sisältää uudelleen nauhoitettuja kappaleita yhtyeen vuoden 2001 demoäänitteeltä "Wastrel". Nuclear Blast julkaisi albumista uusintapainoksen vuonna 2004. == Kappaleet == # # # # # == Kokoonpano == * Markus Vanhala – kitara * Mikko Pennanen – kosketinsoitin * Antti Filppu – laulu * Janne Markkanen – bassokitara * Harri Pikka – kitara * Jarmo Pikka – rummut === Muut tekijät === * Nino Laurenne – äänittäjä, miksaaja * Göran Finnberg – masteroija * Olli Lappalainen – grafiikka, design, valokuvat * Suvi Heinonen – yhtyekuva == Arviot == * Metal.de: http://www.metal.de/death- metal/review/omnium-gatherum/2763-steal-the-light/ * Imperiumi: 7+/10 == Aiheesta muualla == * * Steal the Light discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 EP:t Luokka:Omnium Gatherumin albumit
Juan Iturbe

Juan Manuel Iturbe Arévalos (s. 4. kesäkuuta 1993 Buenos Aires, Argentiina) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:n AS Romaa.Juan Iturbe Soccerway-sivustolla Iturbe on edustanut aikuistasolla paraguaylaista Cerro Porteñoa (2008–2010), portugalilaista FC Portoa (2010–2013), argentiinalaista River Platea (lainalla 2013) ja italialaista Hellas Veronaa (2013–2014). Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Romaan viisivuotisella sopimuksella ja 22 miljoonan euron siirtosummalla, joka saattaa hänen suorituksistaan riippuen kasvaa vielä 2,5 miljoonalla eurolla.Calcio: Roma, ufficiale Iturbe. Corriere dello Sport 16.7.2014. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle AFC Bournemouthiin.AFC Bournemouth confirm signing of Juan Iturbe from AS Roma. AFC Bournemouth, 1.1.2016 Iturbe on asunut suurimman osan elämästään Paraguayssa ja aloitti maajoukkuepelit Paraguayn juniorimaajoukkueissa. Vuonna 2009 hän teki ensiesiintymisensä maan A-maajoukkueessa vain 16-vuotiaana Chileä vastaan pelatussa ystävyysottelussa. Iturbe ajautui kuitenkin riitoihin maajoukkuejohdon kanssa ja siirtyi edustamaan Argentiinaa, jonka alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta hän edusti vuosina 2010–2013. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Paraguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Filmfare Awards East 2013

Filmfare Awards East 2013 oli 29. maaliskuuta 2014 Kalkutassa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2013 parhaat itä-intialaiset elokuvat. Se oli ensimmäinen Filmfare Awards East -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen bengalin-, assamin- ja orijankielisille elokuville ja niiden tekijöille. == Voittajat == === Bengali === * Paras elokuva: Chander Pahar * Paras ohjaaja: Shiboprasad Mukhopadhyay ja Nandita Roy – Alik Sukh * Paras miesnäyttelijä: Ritwick Chakraborty – Shabdo * Paras naisnäyttelijä: Konkona Sen Sharma – Goynaar Baksho * Paras miessivuosa: Indraneil Sengupta – Mishwar Rawhoshyo * Paras naissivuosa: Moushumi Chatterjee – Goynaar Baksho * Paras tulokas: Sohini Sarkar – Rupkatha Noy ja Phoring * Paras ohjaajatulokas: Indranil Roychowdhury – Phoring * Paras musiikki: Jeet Ganguli – Boss * Paras sanoittaja: Anindya Chattopadhyay – Alik Sukh (”Raat jaaye”) * Paras mieslaulaja: Arijit Singh – Boss (”Mon maajhi re”) * Paras naislaulaja: Anwesha Dutta Gupta – Rupkatha Noy (”Sara Din Aar Sara Raat”) === Tekniset palkinnot === * Paras taustamusiikki: Neel Adhikari – Tasher Desh ja Prabuddha Banerjee – Phoring * Paras koreografia: Baba Yadav – Boss (”Jhinkunakur Nakkunakur”) * Paras kuvaus: Soumik Haldar – Meghe Daka Tara ja Indraneil Mukherjee – Phoring * Paras lavastus: Tanmoy Chakroborty – Goynaar Baksho * Paras äänisuunnittelu: Anirban Sengupta ja Dipankar Chaki – Shabdo === Kriitikkopalkinnot === * Paras elokuva: Shabdo ja Rupkatha Noy * Paras miesnäyttelijä: Soumitra Chatterjee – Rupkatha Noy * Paras naisnäyttelijä: Rituparna Sengupta – Alik Sukh === Erikoispalkinnot === * Erikoispalkinto: Prosenjit Chatterjee * Elämäntyöpalkinto: Suchitra Sen ja Madhabi Mukherjee == Assam == * Paras elokuva: Mu Eka Tumara * Paras ohjaaja: Susant Mani – Mu Eka Tumara * Paras miesnäyttelijä: Sabyasachi Mishra – Mu Eka Tumara * Paras naisnäyttelijä: Archita Sahu – Mu Eka Tumara == Orija == * Paras elokuva: Dwaar * Paras ohjaaja: Pulak Gogoi – Momtaaj * Paras miesnäyttelijä: Zerifa Wahid – Dwaar * Paras naisnäyttelijä: Kopil Bora – Dwaar == Lähteet == Luokka:2013 Luokka:Filmfare Awards East
Lääketukku

Lääketukku Oy – Medicinparti Ab oli suomalainen lääkkeiden ja muiden apteekkitavaroiden tukkukauppa, joka toimi vuosina 1949–1989 ja kuului vuoteen 1988 asti Huhtamäki-yhtymään. Nykyisin Lääketukku on Tamro Oyj:n aputoiminimi.Tamro Oyj , Yritys- ja yhteisötietojärjestelmä. Viitattu 13.8.2014. ==Historiaa== Tammikuussa 1949 Huhtamäki-yhtymän johto teki päätöksen apteekkialan tukkukaupan perustamisesta Helsinkiin. Lääketukun tarkoituksena oli yhtiöjärjestyksen mukaan valmistaa ja tuoda maahan, myydä ja välittää lääkeaineita, apteekkitavaroita, kemikalioita sekä muita näihin läheisesti liittyviä tavaroita. Sen kilpailijoita olivat tuolloin Tampereen Rohdos Oy sekä keskenään yhteistyössä toimivat Aurum Oy ja Pharmakon Oy. Eräät isot lääkevalmistajat myivät tuotteitaan myös suoraan apteekeille huomattavin määräalennuksin.Saarto, Vesa: Huhtamäki-yhtymän historia, Helsinki 1980, s. 412–423'. Huhtamäki näki tilaisuutensa ennen kaikkea siinä, että sairaalat saivat vuoden 1949 lakimuutoksessa oikeuden ostaa tarvikkeensa suoraan tukkukaupasta ohi apteekkien.Kortekallio, Anneli: Lääketukku Oy – Medicinparti Ab 1938–1990 , Elinkeinoelämän keskusarkisto 24.2.2012, viitattu 13.8.2014. Lääketukku pääsikin nopeasti tärkeään asemaan sairaalamyynnissä. Vuonna 1953 otettiin ohjelmaan myös kemikaalien myynti ja omien kosmetiikkatuotteiden valmistus nimellä Fincos, josta tuli pian itsenäinen yhtiönsä Huhtamäki- yhtymän sisällä. Helsingin ohella Lääketukku perusti sivuliikkeen Turkuun 1960 ja Tampereelle 1961. 1970-luvulle tultaessa lääketehtaat alkoivat yhä enemmän myydä tuotteitaan suoraan sairaaloille ja laitoksille, ja Lääketukun kasvu alkoi hiipua. Se perusti kuitenkin 1970-luvun alkupuolella uusia sivuliikkeitä Ouluun, Kuopioon, Vaasaan ja Jyväskylään ja oli vuoteen 1979 mennessä noussut Suomen johtavaksi lääkkeiden tukkukaupaksi. Lääkkeiden ja lääkevalmisteiden lisäksi valmikoimaan kuului röntgenfilmejä, sairaalatarvikkeita, tutkimuskemikaaleja, laboratoriotarvikkeita ja kosmetiikkaa. Kilpaillakseen tehokkaammin Lääketukkua vastaan Tampereen Rohdos Oy, Aurum Oy ja Pharmakon Oy yhdistyivät Tamroksi vuonna 1970. Vuonna 1988 Lääketukku Oy myytiin Tamrolle osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vesikansa, Jyrki: Leipurinpojan perintö. Huhtamäki Oy 1920–1995. Otava, 1995. ISBN 951-113996-7. Luokka:Entiset suomalaiset tukkukaupat Luokka:Entiset suomalaiset lääkealan yritykset
Kalle Renfors

Kaarle ”Kalle” Edvard Renfors (2. helmikuuta 1901 Tampere – 26. elokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen kansanedustaja. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli tehdastyöläinen ja puuseppä. Renfors oli huutolainen, joka myöhemmin työskenteli muun muassa Tampellan pellavatehtaalla. Kansakoulun lisäksi hän opiskeli sotavuosien jälkeen Sirola-opistossa. Renfors oli mukana maanalaisessa SKP:ssa 1920-luvulta lähtien ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan 1930-luvulla. Kansanedustajaksi hänet valittiin SKDL:n edustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1948 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 1951 vaaleissa. Vuoden 1950 presidentinvaalissa Renfors oli Mauno Pekkalan valitsijamiehenä. Kansanedustajakautensa jälkeen Renfors työskenteli Tampereella Osuusliike Voiman vahtimestarina aina kuolemaansa saakka. Renfors kuului 1920-luvulla Tampereen kaupunginvaltuustoon sekä Messukylän kunnanvaltuustoon, jonka puheenjohtajana hän toimi. Renfors tunnettiin erityisesti hyvänä puhujana, jonka vuoksi hän usein puhui koko vasemmistoryhmänsä puolesta.Peltola, Jarmo: "Työllisyys, työttömyys ja huolenpito : yhteiskunta Tampereella 1928-1938 : 1930-luvun lama teollisuuskaupungissa I", s. 198. Tampere University Press, 2008. ISBN 978-951-44-7337-1. Maaliskuussa 1930 Renfors valittiin Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liiton palkalliseksi luottamusmieheksi liiton perustavassa kokouksessa. Vuonna 1930 Renforsin toimiessa Tampereen kaupunginvaltuutettuna, äärioikeistolainen Lapuan liike yritti muiluttaa hänet, mutta yritys epäonnistui.Peltola, Jarmo: ”Oikeistolaisia tuulia ja sosiaalidemokraattista kunnallispolitiikkaa 1918–1940” Koskesta voimaa. Viitattu 13.8.2014. == Katso myös == *Luettelo poliittisista syistä Suomessa vangituista kansanedustajista == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Messukylän kunnanvaltuutetut Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Borja Vivas

Borja Vivas Jiménez (s. 26. toukokuuta 1984 Malaga) on espanjalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa seuratasolla Atlético Malagaa. Vivas voitti hopeaa Zürichin EM-kisoissa 2014 tuloksella 20,86. Hän oli EM-kilpailuissa seitsemäs Helsingissä 2012, yhdestoista Barcelonassa 2010 ja neljäs sisäratojen EM- kilpailuissa Prahassa 2015. Vuonna 2013 hän voitti kultaa Välimeren kisoissa. Vivasin ennätys on Alcobendasissa vuonna 2014 työnnetty 21,07. Vivas on 204 senttimetriä pitkä ja painaa 140 kiloa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Vivas European-Athletics.orgissa * Borja Vivasin virallinen verkkosivu Luokka:Espanjalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unbroken

Unbroken voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * HMS Unbroken, Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien U-luokan sukellusvene * Unbroken: A World War II Story of Survival, Resilience, and Redemption, Laura Hillenbrandin kirja vuodelta 2010 * Murtumaton (Unbroken), Hillenbrandin kirjaan perustuva elokuva vuodelta 2014 == Musiikissa == * Unbroken, yhdysvaltalainen hardcore punk -yhtye * Unbroken, A Perfect Murderin albumi vuodelta 2004 * Unbroken, Demi Lovaton albumi vuodelta 2011 ** ”Unbroken”, Demi Lovaton kappale * Unbroken, Katharine McPheen albumi vuodelta 2010 * Unbroken, Fionan albumi vuodelta 2011 * ”Unbroken”, Tim McGraw’n kappale * ”Unbroken”, María Ólafsdóttirin kappale, jolla hän edusti Islantia Eurovision laulukilpailussa 2015 * ”Unbroken”, Stan Walkerin kappale * ”Unbroken”, Black Veil Bridesin kappale soundtrack- albumilta The Avengers * ”Unbroken”, Killswitch Engagen kappale albumilta As Daylight Dies.
Matka Postimerkkien maahan

Matka Postimerkkien maahan on Vesa Sisätön kirjoittama postimerkkeilyaiheinen nuorten fantasiaromaani. Teos ilmestyi vuonna 2010 Tammen Musta kaista -sarjassa. == Aiheesta muualla == * Pia Ronkainen: Fiimeisellä filatelistilla on itseironiaa. Helsingin sanomat 3.12.2010. * Päivi Heikkilä-Halttunen: Omintakeinen fantasiaromaani postimerkkeilystä. Lastenkirjahylly 27.10.2010. * Iivari Koutonen: Matka Postimerkkien maahan. Risingshadow.net 14.8.2011. Luokka:Suomalaiset fantasiaromaanit Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Vuoden 2010 kirjat
Puruvesi Pop

Puruvesi Pop -festivaali on vuodesta 2007 järjestetty kevyen musiikin tapahtuma Kerimäellä. Festivaalin järjestää Kerimäen iloinen kulttuuri ry (Keiku ry). Puruvesi-Pop on musiikkipainotteinen tapahtuma, joka on suunnattu kaiken ikäisille henkilöille. Puruvesi Pop -festivaalin kävijämäärä on kasvanut vuosittain, vuonna 2013 kävijämäärä oli 3 500 ja vuonna 2014 se oli 5 000 henkeä. ==Esiintyjät== === 2016 === *Perjantai 12.8. Chisu, Elastinen, Jätkäjätkät, Raappana, Welmu, Erakossa, Backtage Pass- voittaja. *Lauantai 13.8. Kaija Koo, Kotiteollisuus, J. Karjalainen. Disco, Old Spice, Anna Puu, Backtage Pass- voittaja. === 2015 === * Perjantai 31.7. Daze (DK), Atomirotta, Sanni, New Deadline, Jouni Aslak, Gasellit, Jukka Poika * Lauantai 1.8. Eppu Normaali, Mokoma, Anssi Kela, Romuttamo, Even Steven, Routaraja, Vihreä Aurinko, Ever Circling Wolves, Poor Fellas, Lightbulb. === 2014 === * Perjantai 1.8. Haloo Helsinki!, Radio Moscow (USA), Popeda, Relentless, Nerve End, The Rhythm & Business Band, Four-Bar System. * Lauantai 2.8. Jenni Vartiainen, Karri Koira & Ruudolf, Virve Rosti & Toyboys, Solonen & Kosola, Dave Lindholm B. Inventive, Jukka Ässä, Poutatorvi, Virranjakaja, Semi Bros. ===2013=== *Perjantai 2.8. Captain Jack (GER), Paprika Korps (POL), JVG, Stepa & Are, Breathe the End, Preerian lapset, Death Generation, Kassu Koponen & Kumarrat, *Lauantai 3.8. Ismo Alanko, Disco, Lipsaset, Nevesis (EST), The Vultones, Hassu Organismi, Ihmeneloset. ===2012=== *Perjantai 3.8. Enemigo, Santa Cruz, Grandeville, Stepa & Are, 7 Stout Clan, Nimetön. *Lauantai 4.8. Plug, Rockefeller, Speedo, Routaraja, Paula Koivuniemi. ==Järjestäminen lopetetaan== Kesien 2016 ja 2018 sääriskien toteutumisen johdosta tapahtuman toteuttamisen taloudelliset edellytykset murenivat ja tapahtuman järjestäminen keskeytettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.puruvesipop.com * www.keiku.fi Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Kerimäki Luokka:Savonlinnan tapahtumat
Aleksandr Litovtšenko

Aleksandr Dmitrijevitš Litovtšenko (; 26. maaliskuuta (J: 14. maaliskuuta) 1835 Krementšuk, Pultavan kuvernementti – 28. kesäkuuta (J: 16. kesäkuuta) 1890 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen taidemaalari, joka erikoistui kuvaamaan 1500- ja 1600-luvun Moskovan ruhtinaskuntaa. Litovtšenko opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän sai pienemmän kultamitalin teoksestaan Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli, vaikka joutuikin kurssitovereidensa kritisoimaksi melko jäykistä asetelmistaan. Yhdessä monien muiden kurssitovereidensa kanssa hän haastoi Akatemiassa vallinneen akatemismin hengen. Hän keskeytti opintonsa vuonna 1863, ryhtyi riippumattomaksi taiteilijaksi ja liittyi Vaeltajiin vuonna 1876. Vuonna 1868 Litovtšenko tunnustettiin akateemikoksi kuvastaan tsaari Aleksein hovissa palvelevasta haukkametsästäjästä (yksi versio samasta aiheesta). Hänen suurimmista maalauksistaan Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle (1875) hankittiin tsaarin aloitteesta Venäläiseen museoon, ja teos Tsaari Aleksei ja patriarkka Nikon kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä (1886) hankittiin Pavel Tretjakovin aloitteesta nimeään kantavaan taidekokoelmaan Moskovaan (kuten myös useat muotokuvat). Litovtšenko muistetaan myös useiden Moskovan Kristus Vapahtajan katedraalin seinämaalausten sekä Sevastopolin Krimin sodan muistomerkin ikonien tekijänä. ==Teoskuvia== Tiedosto:Ледоход в Петербурге. (Ледоход на Неве).jpg|Nevan sulaminen Tiedosto:Lytovchenko Olexandr Calvucci.jpeg|Suurlähettiläs Horatio Calvucci luonnostelee tsaari Aleksein suosikkihaukkaa (1889) Tiedosto:PhilipandNikon.jpg|Tsaari Aleksei ja patriarkka Nikon kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä (1886) Tiedosto:Lytovchenko Olexandr Kharon.jpg|Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli (1861) Tiedosto:Alexander Litovchenko - Ivan the Terrible Showing Treasures to the English Ambassador Jerome Horsey.jpg|Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle (1875) Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Attikan prefektuuri

Attikan prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuri kattoi koko Attikan alueen. Sen pinta-ala oli 3 808 neliökilometriä ja asukasluku 3 761 810 (vuonna 2001). Prefektuuri perustettiin vuonna 1899 jakamalla aiempi Attikan ja Boiotian prefektuuri osiin. Prefektuuri koostui neljästä aliprefektuurista (νομαρχία, nomarchía), Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan ja Pireuksen prefektuureista. Prefektuuri oli ainoa Kreikan prefektuuri, joka oli jaettu kyseisellä tavalla aliprefektuureihin ja monessa yhteydessä aliprefektuureja käsiteltiin kuin ne olisivat olleet itsenäisiä prefektuureja. Aliprefektuureista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, ypernomarchía). Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin kahdeksaksi alueyksiköksi, Keski-Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan, Etelä-Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan, Pireuksen sekä Saarten alueyksiköiksi. Luokka:Attika Luokka:Kreikan prefektuurit
Ateenan prefektuuri

Ateenan prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuriin kuului koko Ateenan metropolialue. Prefektuurin pinta-ala oli 361 neliökilometriä ja asukasluku 2 664 776 (vuonna 2001). Ateenan prefektuuri oli osa laajempaa Attikan prefektuuria. Attikan prefektuurin neljästä aliprefektuurista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, ipernomarhía). Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Keski- Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan ja Etelä-Ateenan alueyksiköiksi. Luokka:Kreikan prefektuurit Luokka:Suur-Ateena
Dodekanesian prefektuuri

Dodekanesian prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Etelä-Egean saarten alueella ja sen pääkaupunki oli Ródos. Prefektuurin alue käsitti Dodekanesian saariryhmän. Sen pinta-ala oli 2 714 neliökilometriä ja asukasluku 190 071 (vuonna 2001). Prefektuuri jakautui neljään provinssiin, jotka olivat Kálymnoksen, Kárpathoksen, Kosin ja Ródoksen provinssit. Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Kálymnoksen, Kárpathoksen (nykyisin Kárpathos-Kásos), Kosin ja Ródoksen alueyksiköiksi. Luokka:Dodekanesia Luokka:Kreikan prefektuurit
Saint-Denis (täsmennyssivu)

Saint-Denis on usean ranskankielisen paikkakunnan nimi. Ne ovat saaneet nimensä Dionysiukselta, joka on ranskaksi Denis. *Saint-Denis, kunta Seine- Saint-Denis’n departementissa Pariisin pohjoispuolella *Saint-Denis, arrondissementti Ranskassa *Saint-Denis, kunta Auden departementissa Ranskassa *Saint-Denis, kunta Gardin departementissa Ranskassa *Saint-Denis-de-Gastines, kunta Mayennen departementissa Ranskassa *Saint-Denis, kunta Réunionilla *Saint-Denis, kunta Italiassa *Saint-Denis’n basilika, kuuluisa kirkko Pariisin Saint-Denis’ssä
Kykladien prefektuuri

Kykladien prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Etelä- Egean saarten alueella ja sen pääkaupunki oli Ermoúpoli. Prefektuurin alue käsitti Kykladien saariryhmän. Sen pinta-ala oli 2 571 neliökilometriä ja asukasluku 112 615 (vuonna 2001). Prefektuuri jakautui kahdeksaan provinssiin, jotka olivat Ándroksen, Kéan, Míloksen, Náxoksen, Pároksen, Sýroksen, Thíran ja Tínoksen provinssit. Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin yhdeksäksi alueyksiköksi, Ándroksen, Kéa-Kýthnoksen, Míloksen, Mýkonoksen, Náxoksen, Pároksen, Sýroksen, Thíran ja Tínoksen alueyksiköiksi. Luokka:Kreikan prefektuurit Luokka:Kykladit
Sirokeijukorento

Sirokeijukorento (Lestes sponsa) on keijukorentoihin kuuluva kirkasvärinen sudenkorento, joka on hyvin yleinen varsinkin loppukesästä. Lajin lentoaika on kesä-heinäkuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle päälentoajan ajoittuessa heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin. == Ulkonäkö ja koko == Takaruumiin yläpinta on enimmäkseen tummanvihreä. Koiraan keskiruumiin sivut ja takaruumiin kärki ovat paljolti sinihärmäiset, naaraan ruskeankeltaiset. Sirokeijukorento näyttää hyvin paljon isokeijukorennolta. Se muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Sirokeijukorentokoiras eroaa isokeijukorentokoiraasta alempien perälisäkkeiden ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolen sinihärmäisyyden perusteella. Sirokeijukorennolla on suorat alemmat perälisäkkeet, eikä toisiaan kohti kärjestä kaartuvat, kuten isokeijukorennolla. Sirokeijukorentokoiraan 2. jaokkeen selkäpuoli on kokonaan sinihärmäinen. Nuorilta yksilöiltä sininen väri tosin puuttuu, ja kehittyvillä yksilöillä sitä on vain osassa jaoketta. Naaraalla on keskiruumiin sivulla vaalea hartiasaumajuova ja yksittäinen vihreä piste. Munanasetin on lyhyempi kuin isokeijukorennolla eikä jatku takaruumiin kärjen ohi. Naaraat voivat olla satunnaisesti väritykseltään koiraan kaltaisia. Sirokeijukorennolla on muiden keijukorentojen lailla tapana pitää paikoillaan ollessaan siipiä auki levitettyinä, eikä hentosudenkorennoille tyypillisesti yhteen taitettuina. Sirokeijukorennon takaruumiin pituus on 25–32 mm ja takasiiven pituus 19–24 mm. == Levinneisyys ja elinympäristö == Lajia esiintyy enimmäkseen yleisenä Länsi-Euroopasta Japaniin ulottuvalla alueella, jolla se kuuluu monin paikoin yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Suomessa se on yleisimpiä loppukesällä tavattavia korentolajeja. Sirokeijukorento elää erittäin monenlaisten vesialueiden äärellä. Yksilömäärä on suurin pienillä lammilla ja järvenlahdilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sirokeijukorento Korentowikissä Luokka:Sudenkorennot
Englantilainen rantakatu

Englantilainen rantakatu () on katu Pietarissa. Sen varrella on keisarin ajan palatseja. Katu on Keski-Pietarissa, ja se kulkee pitkin Suuren Nevan rantaa. Se on ollut aikojen kuluessa hyvin muodikas katu. Pietarin senaatinaukiolta se jatkuu nimellä Amiraliteetin rantakatu. Katu on saanut nimensä siitä, että sen varrella on sijainnut Britannian suurlähetystö ja Englantilainen kirkko, jonka on suunnitellut Giacomo Quarenghi. Kirkon rakennuksessa on nykyisin matkailutoimisto. Luokka:Pietarin kadut
Atarin videopelihautajaiset

Atarin videopelihautajaiset oli videopeliyhtiö Atarin 26. syyskuuta 1983 toteuttama massiivinen myymättömien pelimoduulien ja -konsoleiden hautaaminen kaatopaikalle New Mexicossa. Yhtiö kuljetti kaatopaikalle 14 rekkakuormaa, yli 700 000 kappaletta Atari 2600 -konsolin pelimoduuleita ja useita konsoleita. Pelivälineet haudattiin yöllä ja niiden päälle valettiin betonia, jotta sivulliset eivät pääsisi niihin käsiksi. Tapahtuma johtui tarpeesta päästä eroon tuhansista myymättömistä peleistä ja konsoleista, jotka olivat kasaantuneet varastoihin videopelibisnekseen iskeneen laman myötä. Hautauman uskottiin sisältävän lähinnä kaupallisesti epäonnistuneen E.T. the Extra- Terrestrial -videopelin ja Pacmanin Atari 2600 -version moduuleita, mutta todellisuudessa kaatopaikalle haudattiin useita erilaisia pelejä kuten miljoonia myyneitä Yars’ Revenge ja Raiders of the Lost Ark. Fuel Industries ja Microsoft aloittivat New Mexicon hallituksen kanssa kaivaukset hautauman löytämiseksi osana aiheesta tehtävää dokumenttia ja 26. huhtikuuta 2014 hautauma löydettiin Alamogordosta. Hautaumasta paljastui tuhansia pelimoduuleita ja murskaantunutta tietokonelaitteistoa. Zak Penn ohjasi aiheesta Atari: Game Over -nimisen dokumenttielokuvan vuonna 2014 ja sen tuotti Xbox Entertainment Studios. Kaivauksen tehneiden mukaan he kiinnittivät huomion tavallisiin ja halvalla saataviin asioihin yksilöllisten tai harvinaisten asioiden sijaan. Kaivaus oli menetelmä osoittaa, että videopelit saavat erilaisia kulttuurillisia merkityksiä erilaisissa konteksteissa. ==Lähteet== Luokka:Atari Luokka:Videopelien historia Luokka:New Mexicon historia Luokka:1983
Dimitri Vegas & Like Mike

Dimitri Vegas & Like Mike on kreikkalais-belgialainen DJ-duo, jonka muodostavat veljekset Dimitri Thivaios ja Michael Thivaios. Duo oli vuonna 2017 sijalla 2 DJ Magazinen Top 100 DJ:tä listalla.Top 100 DJs | djmag.com Duo on tehnyt Tomorrowland -festivaalin tunnusbiisin vuosina 2010-2014. Vuonna 2011 he tekivät sen yhteistyössä Afrojackin ja Nervon kanssa == Diskografia == === Singlet === Single Vuosi Listasijoitukset BEL AUT FRA GER NLD SWI UK "Liquid Skies" (nimellä DMN mukana Jade) 2009 25 — — — — — — "Under the Water" 2009 19 — — — — — — "Tomorrow (Give Into The Night)" (mukana Dada Life ja Tara McDonald) 2010 16 — — — — — — "The Way We See The World" (mukana Afrojack ja NERVO) 2011 34 — — — — — — "Momentum" (mukana Regi) 2012 7 — — — — — — "Tomorrow Changed Today" (mukana The WAV.s & Kelis) 20 — — — — — — "Madness" (mukana Coone & Lil Jon) 2013 35 — — — — — — "Wakanda" 27 — — — — — — "Mammoth" (mukana Moguai) 44 — 193 90 89 — — "Chattahoochee" 2 — — — — — — "Project T" (vs. Sander van Doorn) 29 39 — 33 — 21 — "Find Tomorrow (Ocarina)" (mukana Wolfpack & Katy B) 2 — — — — — — "G.I.P.S.Y" (mukana Boostedkids) 19 — — — — — — "Stampede" (vs. DVBBS & Borgeous) 30 — 129 — — — — "Tremor" (with Martin Garrix) 2014 3 55 116 — 44 — 30 "Eparrei" (mukana Diplo ja Fatboy Slim & Bonde do Rolê ja Pin) 5 — — — — — — "Waves" (vs. W&W;) 7 — — — — — — "Body Talk (Mammoth)" (mukana Moguai & Julian Perretta) 2 — 106 — — — — "Nova" (vs. Tujamo & Felguk) 2 — — — — — — "Tales of Tomorrow" (vs. Fedde le Grand & Julian Perretta) 2015 2 64 — — — — — "Louder" (mukana VINAI) 42 — — — — — — "The Hum" (vs. Ummet Ozcan) 1 — 60 — — — — "Higher Place" (mukana Ne-Yo) 1 — 131 — — — — "Arcade" (mukana W&W;) 2016 37 — 97 — — — — "Melody" (mukana Steve Aoki vs. Ummet Ozcan) 12 — — — — — — "Stay a While" 3 — — — — — — "Hey Baby" (vs. Diplo feat. Deb's Daughter) 1 — — 65 — — — "—" ilmoittaa ettei single päässyt listalle tai sitä ei julkaistu kyseisessä maassa. == Esiintymiset Suomessa == * 16. elokuuta 2013 – Weekend Festival, Helsinki, Kyläsaari * 15. elokuuta 2014 – Weekend Festival, Helsinki * 5. elokuuta 2016 - Weekend Festival, Helsinki *6. heinäkuuta 2019 - Ruisrock Festival, Turku == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivu Luokka:Belgialaiset DJ:t Luokka:Belgialaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Belgialaiset duot
That’s That

That's That on Snoop Doggin toinen single hänen Tha Blue Carpet Treatment -albumiltaan. Britanniassa kappale oli kuitenkin vasta albumin ensimmäinen single. Kappale sai huomattavaa menestystä vain Yhdysvalloissa, jossa se saavutti Billboard Hot 100 -listan 20. sijan. Kappale sisältää samanlaisuuksia melodiasta, joka soi vuonna 1988 julkaistussa elokuvassa Coming to America kylpyhuonekohtauksessa, kun Eddie Murphy joutuu pestyksi naispalvelijoiden ansiosta. ==Listasijoitukset== Listat (2006) Paras sijoitus Australia (ARIA Charts) 64 Suomi (Suomen virallinen lista) 6 Ranska (SNEP) 30 Saksa (Media Control Charts) 39 Irlanti (Irlannin singlelista) 43 Uusi-Seelanti (RIANZ) 18 Ruotsi (Sverigetopplistan) 55 Sveitsi (Swiss Music Charts) 37 Iso-Britannia (Britannian singlelista) 38 Yhdysvallat (Billboard Hot 100) 20 Yhdysvallat (Hot R&B;/Hip-Hop Songs) 9 Yhdysvallat (Hot Rap Songs) 3 Yhdysvallat (Billboard Pop 100) 29 Yhdysvallat (Rhythmic Top 40) 7 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Snoop Doggin kappaleet Luokka:R. Kellyn kappaleet
Egean saaret, Kreeta

Egean saaret, Kreeta () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL4), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin. NUTS-alue koostuu kolmesta hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Pohjois-Egean saaret, Etelä-Egean saaret ja Kreeta. Alueen väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Egeanmeren saaret Luokka:Kreeta Luokka:Kreikan NUTS-aluejako
Pohjois-Kreikka

Pohjois-Kreikka () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL5), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin. NUTS- alue koostuu neljästä hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Epeiros, Itä-Makedonia ja Traakia, Keski-Makedonia sekä Länsi- Makedonia. Alueen väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Kreikan NUTS- aluejako
Keski-Kreikka (NUTS-alue)

Keski-Kreikka () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL6), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin. NUTS- alue koostuu viidestä hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Jooniansaaret, Keski-Kreikka, Länsi-Kreikka, Peloponnesos ja Thessalia. Alueen väkiluku on (2021). == Lähteet == Luokka:Kreikan NUTS- aluejako
Keski-Kreikka (täsmennyssivu)

Keski-Kreikka voi viitata useisiin Kreikan alueisiin, jotka kattavat maantieteellisesti eri alueen: * Keski-Kreikka, yksi Kreikan kolmestatoista alueesta. * Keski-Kreikka, yksi Kreikan perinteisistä historiallis- maantieteellisistä alueista. * Keski-Kreikka, yksi Kreikan NUTS 1 -alueista.
Meillä on aikaa

Meillä on aikaa on suomalaisartisti Juha Tapion kappale hänen yhdeksänneltä, Lapislatsulia-studioalbumilta. Sen julkaisi Kaiku Recordings albumin neljäntenä singlenä 20. kesäkuuta 2014. Sanoiltaan kappale kertoo elämään pelotta tarttumisesta ja uuden alun mahdollisuudesta. Artisti itse on pitänyt kappaletta kaikista parhaimpana Lapislatsulia-albumin kappaleista. Kappaleen toistaiseksi ainoa listasaavutus on radiolistan 4. sija. == Kappaleet == Digitaalinen lataus # == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista – Suomen virallinen latauslista - Radiolista 4 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Juha Tapion kappaleet
Martin Hairer

Martin Hairer on itävaltalainen matemaatikko. Hairer työskentelee professorina Imperial College London -yliopistossa, jota ennen hän opetti Warwickin yliopistossa Englannissa. Hän on yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.https://www.ae-info.org/ae/Member/Hairer_Martin ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset matemaatikot Luokka:Fieldsin mitalistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Academia Europæan jäsenet
Sikojuuret

Sikojuuret (Scorzonera) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 180–200 lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä. Suomessa tavataan luonnonvaraisena vain harjusikojuurta (Scorzonera humilis) Etelä-Suomessa harjukasvina sekä viljeltynä ja harvoin luonnossa satunnaiskasvina esiintyvää mustajuurta (Scorzonera hispanica). == Lajeja == * harmaasikojuuri (Scorzonera cana) * mustajuuri eli ruokamustajuuri (Scorzonera hispanica, syn. Pseudopodospermum hispanicum) * egyptinsikojuuri (Scorzonera hispida) * harjusikojuuri eli sikojuuri (Scorzonera humilis) * sulkasikojuuri (Scorzonera laciniata) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sikojuuret (Scorzonera) * Suomen Lajitietokeskus: Sikojuuret – Scorzonera * Funet: Sikojuuret (Scorzonera) * United States Department of Agriculture (USDA): Scorzonera * Flora of China: Scorzonera *
Eduardo Campos

Eduardo Campos (10. elokuuta 1965 Recife – 13. elokuuta 2014) oli Brasilian sosialistisen puolueen poliitikko ja presidenttiehdokas. Campos sai surmansa lento-onnettomuudessa 13. elokuuta 2014, kun hänen yksityiskoneensa putosi huonossa säässä asuinalueelle Santosin kaupungissa São Paulon osavaltiossa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilialaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Andrius Gudžius

Andrius Gudžius (s. 14. helmikuuta 1991 Kaunas Viitattu 13.8.2014.) on liettualainen kiekonheiton maailmanmestari. Gudžius on menestynyt hyvin eri ikäluokkien arvokisoissa. Vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa hän voitti kultaa. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti vuoden 2013 kisoissa Tampereella. Alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2007 hän oli pronssilla. Gudžius voitti maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ennätyksellään 69,21, jonka hän heitti toisella kierroksella. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai kultaa tuloksella 68,46. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Gudžius saavutti pronssia tuloksella 67,55. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa, Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui kuudenneksi, Zürichin EM-kilpailuissa 2014 kymmenenneksi sekä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 12:nneksi. Hän sai universiadipronssia Gwangjussa 2015. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: IAAF * Kiekonheitto: 69,59 (2018) == Lähteet == Luokka:Liettualaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
La première fois

La première fois on saksalaisartisti Lolita Jolien kappale. Sen julkaisi Planet Punk Music artistin uran toisena singlenä 27. tammikuuta 2012. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 9. maaliskuuta 2012. Se on kaikkien aikojen ensimmäinen saksalaisen artistin musiikkivideo, mikä on kuvattu kokonaan 3D:nä. Toisin kuin artistin ensimmäinen single, "La première fois" ei onnistunut pääsemään listoille. ==Kappalelista== Digitaalinen lataus # La première fois - 3:10 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 kappaleet Luokka:Lolita Jolien kappaleet