EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kotiviini

Kotiviini on omaan käyttöön pienimuotoisesti valmistettua viiniä. Useimmiten kyse ei ole rypäleviinistä vaan marjaviinistä, jonka raaka-aineena käytetään tuoreita, pakastettuja tai kuivattuja marjoja. Saatavana on myös viinin valmistukseen sopivaa rypälemehua. ==Suomen laki== Maaliskuussa 2018 voimaan tulleen alkoholilain (Asetus 28.12.2017/1102) mukaan yksityinen henkilö saa valmistaa mietoja alkoholijuomia (korkeintaan 22 alkoholitilavuus-%) yksityiseen käyttöön muutoin kuin tislaamalla. Vuoden 1994 asetuksessa raaka- aineet rajattiin tuoreisiin tai kuiviin hedelmiin, rypäleisiin, marjoihin, raparperiin siten, että viljaa tai viljatuotteita ei saanut käyttää valmistuksessa. Uusi laki poisti raaka-ainerajoitukset. ==Viinityypit== Kotiviininä on mahdollista valmistaa puna-, valko- ja roséviiniä sekä vahvoja viinejä. Näiden valmistus eroaa raaka-aineiden, sokerin määrän, hiivan sekä säilöntäaineiden osalta. ==Valmistus== ===Tarvittavat välineet ja raaka- aineet=== Valmistuksessa tarvitaan muun muassa seuraavia välineitä: * tiivis käymisastia * toinen samankokoinen astia * lappo * ominaispainomittari * vesilukko tiivisteineen * siiviläpussi marjoille * tavanomaisia pesuvälineitä * desinfiointiainetta * pulloja ja korkkeja Valmistusaineina tarvitaan: * marjoja, rypäleitä (viininvalmistukseen sopivia) tai rypälemehua * eräitä marjoja käytettäessä pektolaasi-entsyymiä * sokeria * viinihiivaa * hiivan ravintosuolaa * käymisen pysäytysaineita * sitruunahappoa * selkeytysaineita * säilöntäaineita (sisältyvät toisinaan pysäytysaineisiin) Välineitä ja raaka- aineita myyvät suuret tavaratalot sekä viinintekoon erikoistuneet liikkeet. ===Prosessi=== Valmistusprosessi vaihtelee riippuen käytettävistä aineksista ja samoistakin aineksista valmistus voi tapahtua eri tavoin. Esimerkiksi marjat voidaan ensin keittää mehuksi, josta valmistetaan sitten viini. Erilaisten valmispakkausten mukana on omat ohjeet, samoin käymisainepakkauksissa, jotka sisältävät hiivan, ravintosuolan, pysäyttäjän ja kirkasteet. Tavallisesti pakkaukset on mitoitettu runsaan 20 litran erää varten. Käyminen saadaan aikaan viinihiivalla, jotka eroavat mm. alkoholinkestonsa mukaan. Leivontahiivaa ei tule käyttää, koska se tuottaa liikaa sikuna-aineita (muun muassa amyylialkoholi). == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * ==Aiheesta muualla== * Jukka Korpelan kotiviinisivut https://jkorpela.fi/beerwine.html * Eräs kotiviinifoorumi http://www.jaxpe.com/viini/forum/index.php Luokka:Viinityypit
Hermann Schlegel

Hermann Schlegel (10. kesäkuuta 1804, Altenburg – 17. tammikuuta 1884, Leiden) oli saksalainen lintutieteilijä. Schlegelin isä oli keltavaluri ja keräsi perhosia, ja myös poika kiinnostui luonnonhistoriasta. Hiirihaukan pesän löytäminen ja Christian Ludwig Brehmin tapaaminen saivat hänet innostumaan linnuista. Schlegel työskenteli aluksi isänsä pajassa mutta kyllästyi siihen nopeasti. Hän matkusti Wieniin 1824, jonka yliopistossa hän kävi luonnontieteen luennoilla. Brehmin suosituskirje Joseph Nattererille avasi hänelle viran Luonnonhistoriallisessa museossa. Vuosi saapumisensa jälkeen museon johtaja esitteli hänet Coenraad Jacob Temminckille, Leidenin luonnonhistoriallisen museon johtajalle, joka etsiskeli assistenttia. Aluksi Schlegel työskenteli pääasiassa matelijakokoelman parissa, mutta sittemmin hän pääsi tutustumaan myös muihin luonnontieteen aloihin. Tarkoituksena oli lähettää Schlegel Jaavalle osalliseksi tutkimusretkikuntaa, mutta Temminckin seuraajan Heinrich Boien äkillinen kuolema kariutti tämän hankkeen. Näihin aikoihin Schlegel tutustui Philipp Franz von Sieboldiin, ja heistä tuli ystävykset. He toimittivat yhdessä Fauna Japonican (1845-1850). Temminckin kuoltua vuoden 1858 alussa Schlegel peri hänen paikkansa Leidenin museonjohtajana. Hän ehti toimia Temminckin alaisena 33 vuoden ajan. Schlegel oli erityisen kiinnostunut Kaakkois-Aasiasta ja lähetti poikansa Gustaafin Kiinaan keräämään lintuja. Gustaaf kuitenkin huomasi, että Robert Swinhoe oli jo ehtinyt ennen häntä. 1859 Schlegel lähetti Heinrich Agathon Bernsteinin Uuteen-Guineaan keräämään lintuja. Bernsteinin kuoltua 1865 häntä seurasi Hermann von Rosenberg. Schlegel palkkasi apulaisekseen nuoren Otto Finschin. Samoihin aikoihin hän alkoi julkaista tieteellistä aikakauslehteä, Notes from the Leyden Museum, samoin laajaa 14-osaista teosta Muséum d'histoire naturelle des Pays-Bas (1862-1880). Hän palkkasi 3 merkittävää taiteilijaa (John Gerrard Keulemans, Joseph Smit ja Joseph Wolf) kuvittamaan julkaisujaan. Schlegelin elämän loppuvaiheet olivat vaikeat. Hänen vaimonsa kuoli 1864, Finsch muutti Bremenin luonnonhistorialliseen museoon ja British Museumin kokoelmat saattoivat Leidenin varjoon. Schlegel nimesi, yhdessä Temminckin kanssa, amurinuunilinnun (Phylloscopus coronatus). Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Fay Bainter

Fay Okell Bainter (7. joulukuuta 1893 – 16. huhtikuuta 1968) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1938 parhaan naissivuosan Oscar-palkinto roolista elokuvassa Jezebel. Hän oli samana vuonna myös pääosan Oscarin ehdokkaana elokuvasta Valkoinen lippu. Bainter syntyi Los Angelesissa, Kaliforniassa, ja teki ensiesiintymisensä elokuvassa vuonna 1934. Taidemaalari Robert Henri maalasi hänestä muotokuvan vuonna 1918. Bainter sai uransa aikana myös muita merkittäviä palkintoehdokkuuksia. Hän menehtyi keuhkokuumeeseen 75-vuotiaana Los Angelesissa. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Aeromantia

Aeromantia on ennustusmenetelmä, jolla tarkoitetaan ennustamista ilmastossa tapahtuvien muutosten perusteella. ==Aeromantian tyypit== * Austromantia – Tuulesta ennustaminen * Brontomantia – Ukkosesta ja salamista ennustaminen * Meteormantia – Tähdenlennoista ennustaminen ==Katso myös== * Luettelo ennustusmenetelmistä Luokka:Ennustaminen
Lilli Palmer

pienoiskuva|Lilli Palmer vuonna 1957. Lilli Palmer (24. toukokuuta 1914 – 27. tammikuuta 1986) oli saksalainen näyttelijä. Palmer syntyi Posenissa (nykyinen Poznań). Hän opiskeli näyttelemistaitoja Berliinissä ennen kuin Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan ja hän joutui pakenemaan Pariisiin. Hän teki elokuvadebyyttinsä 1930-luvulla. Palmer meni vuonna 1943 naimisiin näyttelijä Rex Harrisonin kanssa. Hän seurasi miestään Hollywoodiin vuonna 1945. Merkittävimpiä elokuvia tältä ajalta ovat muun muassa Viitta ja tikari (Cloak in Dagger, 1946) sekä Verta ja kultaa (Body and Soul, 1947). Palmer ja Rex Harrison saivat yhden lapsen, Rex Carey Alfredin (s. 1944), mutta erosivat vuonna 1957. Palmer oli vuodesta 1958 naimisissa argentiinalaisen Carlos Thompsonin kanssa. Hän kuoli Los Angelesissa 71-vuotiaana. Lilli Palmerilla on tähti Hollywood Walk of Famella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Riitta Jouppila

Riitta Maire Kaarina Jouppila (o.s. Liukko, s. 30. toukokuuta 1940 Kuopio) on suomalainen professori, lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1983–1995. Jouppila valmistui ylioppilaaksi Ylivieskan yhteiskoulusta vuonna 1959 ja lääketieteen lisensiaatiksi Oulun yliopistosta vuonna 1966. Hän erikoistui anestesiologiaan vuonna 1972 ja väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1977. Jouppila on Oulun yliopiston anestesiologian dosentti vuodesta 1987. Professorin arvonimen Jouppila sai vuonna 1998. Vuosina 1966–1968 Jouppila oli apulaislääkäri Oulun yliopistollisessa keskussairaalassa ja työskenteli vuonna 1968 Kuusankosken kunnanlääkärinä. Vuodet 1968–1972 Jouppila oli apulaislääkäri OYKS:n anestesiaosastolla ja työskenteli erikoislääkärinä vuodet 1973–1986. Hän oli vuosina 1986–1999 osastonylilääkäri OYKS:ssa. Jouppilan tutkimustyö suuntautui synnytyskivun lievittämiseen erityisesti epiduraalipuudutuksen avulla. Jouppila otti myös julkisesti näkyvästi kantaa sen puolesta, että resursseja, kuten anestesialääkärin virkoja, olisi kohdennettava synnytyskipuja lievittäviin toimiin. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim myönsi Jouppilalle tämän elämäntyöstä vuonna 2009 ensimmäisen Laimi Leidenius -palkinnon. Jouppilan näkyvä esiintyminen johti hänet myös politiikkaan ja eduskuntavaaliehdokkaaksi. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa kokoomuksen ehdokkaana Oulun vaalipiiristä. Hän oli kansanedustajana kolme kautta vuoteen 1995. Jouppilan toiminta oli sikäli tuloksellista, että jo vuoden 1985 budjettiin sisältyi merkittävän anestesialääkärien virkojen lisäys. Jouppila oli eduskunnan sivistysvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1991–1994. Vuosina 1995–1996 hän oli eduskunnan valitsemana Euroopan parlamentin jäsen. Oulun kaupunginvaltuustossa Jouppila istui vuosina 1981–1995. Jouppilan puoliso on Oulun yliopiston eläkkeellä oleva synnytys- ja naistentautiopin professori Pentti Jouppila. Heillä on kolme lasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kansallisen Kokoomuksen europarlamentaarikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Redutti

Redutti () on pieni linnake, linnoitus tai varustus, joka pystyy puolustautumaan ja ampumaan kaikkiin suuntiin. Se on tavallisimmin nelikulmainen, mutta voi olla myös viisi- tai kuusikulmainen. Reduteissa oli yleensä tykistö- ja jalkaväkiaseistus sekä erilaisia miehistön suojalaitteita. Redutti muodostui usein korkean mäen huippua kiertävästä kehävallista. Se voi olla suuremman linnoituksen tukivarustus tai itsenäinen tukikohta esimerkiksi jonkin liikenneväylän varrella. Suomessa sijaitsevia redutteja ovat muun muassa Ruotsulan redutti, Jaalan redutti, Redutti Kotka sekä Keltin redutti. Myös Liikkalan linnakkeeseen ja Kärnäkosken linnoitukseen kuuluu redutti. Redytti () puolestaan on turvapaikka, joka alun perin oli varuskunnan viimeinen pakopaikka. Myöhemmin sellaisiksi ryhdyttiin kutsumaan myös joko suljetun linnoituksen sisäpuolista varustusta tai linnoitettua ydintä. == Lähteet == Luokka:Linnoitukset
Petteri Jamalainen

Petteri ”Jama” Jamalainen (s. 4. huhtikuuta 1979 Kemi) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan Hessu Pennasena draamasarjassa Kotikatu, jossa hän näytteli vuosina 1996–2009. Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Rosa Was Here ja Pikkusisar. Jamalainen esiintyi televisiossa Subilla sarjassa Paratiisi, jossa kuvattiin Thaimaassa asuvien suomalaisen arkea. Nykyään Jamalainen työskentelee myymälämyyjänä ulkoilutarvikkeita myyvässä Varuste.net -liikkeessä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anita Page

Anita Page (4. elokuuta 1910 – 6. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Page syntyi New Yorkissa ja aloitti uransa 1920-luvun jälkimmäisellä puoliskolla. Hän oli 1930-luvun alkuvuosina Hollywoodin aktiivisimpia tähtiä, mutta ilmoitti lopettavansa uransa jo vuonna 1933, 23 vuoden iässä. Hän esiintyi vielä brittiläisessä elokuvassa 1936, mutta vetäytyi sitten hiljaiseloon. Page palasi valkokankaalle vuonna 1996 kuuden vuosikymmenen tauon jälkeen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. Ennen kuolemaansa 98-vuotiaana hän oli ainoa elossa ollut vuoden 1929 Oscar- palkintojen jakotilaisuuteen osallistunut. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Hydromantia

Hydromantia on ennustusmenetelmä, jolla tarkoitetaan vedestä ennustamista. Hydromantiassa ennustetaan tutkimalla veden väriä, virtausta ja väreilyä. Jesuiitta M. A. Del Rio (1551–1608) kuvasi useita hydromantian menetelmiä. Eräässä hänen kuvaamassaan menetelmässä ennustetaan laskemalla narusta roikkuvan sormuksen kosketusten määrä vesikulhon reunoihin, kun sormuksella kosketetaan vettä. Toisessa menetelmässä heitetään sileitä kiviä seisovaan veteen ja tarkkaillaan veteen syntyviä renkaita. ==Katso myös== * Luettelo ennustusmenetelmistä ==Aiheesta muualta== *Hydromancy *Techniques and methods of Hydromancy Luokka:Ennustaminen
Karl Alexander Müller

Karl Alexander Müller (20. huhtikuuta 1927 Basel – 9. tammikuuta 2023 Zürich)Brian Murphy: K. Alexander Müller, Nobel laureate and superconductor trailblazer, dies at 95 Washington Post 19.1.2023. Viitattu 8.3.2023. oli sveitsiläinen fyysikko. Hän ja Johannes Bednorz saivat vuonna 1987 Nobelin fysiikanpalkinnon suprajohtavuuteen liittyvästä työstään. Müller syntyi Baselissa Sveitsissä vuonna 1927. Perhe muutti Itävaltaan pian hänen syntymänsä jälkeen isän musiikinopintojen vuoksi. Müllerin äiti kuoli vuonna 1938 hänen ollessaan 11-vuotias. Müller meni naimisiin Ingeborg Marie Louise Winklerin kanssa vuonna 1956. Heille syntyi yksi poika ja yksi tytär. Müller opiskeli ETH Zürich -yliopistossa opettajanaan Wolfgang Pauli. Tuolloin hän kiinnostui sähkötekniikasta. Valmistuttuaan hän työskenteli vuoden ja palasi takaisin opiskelemaan. Müller työskenteli professorina Zürichin yliopistossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Biografia Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Sveitsiläiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Sveitsiläiset professorit Luokka:Zürichin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Karl Müller

Karl Müller voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Karl Müller, itävaltalainen korpraali, joka osallistui Suomen sisällissotaan väärällä nimellä Karl von Zedtwitz * Karl Müller (1818–1899), bryologiaan erikoistunut saksalainen kasvitieteilijä * Karl Alexander Müller (1927–2023), sveitsiläinen fyysikko, Nobelin fysiikan palkinnon saaja 1987 * Karl Otfried Müller (1797–1840), saksalainen filologi ja antiikin mytologian tutkija * Karl von Müller (1873–1923), saksalainen meriupseeri * Karl Müller-Berghaus (1829–1907), Suomessa vaikuttanut saksalainen kapellimestari ja säveltäjä
Laura La Plante

Laura La Plante (1. marraskuuta 1904 – 14. lokakuuta 1996) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär. Hänet muistetaan muun muassa rooleista mykkäelokuvissa Keskiyöllä (The Cat and the Canary, 1927) ja Teatterilaiva (Show Boat, 1929). La Plante syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja debytoi 15-vuotiaana. Hänet valittiin 1923 yhdeksi vuoden WAMPAS Baby Stareista. Hän esiintyi 1920-luvun aikana kymmenissä elokuvissa. Äänielokuvien vallankumous 1930-luvulla heikensi La Planten uramenestystä. Hän kuoli Alzheimerin tautiin Kaliforniassa 91-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
DOSAAF

DOSAAF eli ДОСААФ (lyhenne sanoista Добровольное Общество Содействия Армии, Авиации и Флоту, Dobrovolnoje Obštšestvo Sodeistvija Armii, Aviatsii i Flotu) oli Neuvostoliiton harrastusilmailuliitto, nimensäkin mukaan se toimi asevoimien resurssien tukemana Vapaaehtoisena Maa-, Ilma- ja Merivoimien Tukemisen Seurana ollen vapaaehtoisen maanpuolustuksen seura. Seura on jatkanut toimintaansa Neuvostoliitosta itsenäistyneissä maissa, mutta eri maissa sen nimi on muuttunut. Joulukuussa 1991 sen nimi muuttui Venäjän federaatiossa muotoon "Venäläinen Puolustuksen ja Urheilun Tekninen Organisaatio" (Российская оборонная спортивно-техническая организация - РОСТО). == Historia == === OSOAVIAHIM === DOSAAFin edeltäjä oli OSOAVIAHIM (ОСОАВИАХИМ, Союз обществ содействия обороне и авиационно-химическому строительству СССР), joka perustettiin 27. tammikuuta 1927 yhdistämällä pienempiä seuroja (Общество Содействия Обороне eli ОСО, Общество друзей Воздушного флота eli ОДВФ ja Oбщество друзей химической обороны и химической промышленности eli Доброхим СССР). Suomeksi käännettynä järjestön virallinen nimi oli Ilma- ja Kemianpuolustuksen Tukiyhdistys. Sen perustehtävä oli edistää maanpuolustuksen lujittamista ja sotilastietoutta väestön keskuudessa ja kansalaisten kasvattamista neuvostopatriotismin hengessä. Järjestön päämaja oli Moskovassa ja sen johtajana oli vuosina 1932-37 Robert Eideman. OSOAVIAHIM jakautui hallintoalueittain alajärjestöihin. Organisaation tarkoitus oli myös kouluttaa reserviläisiä asevoimille. Pian organisaatio kasvoi ja sillä oli omia lentokenttiä, radiokerhoja, laskuvarjohypyn harjoitustorneja, ampumaratoja jne. Eteenpäin pyrkiville nuorille tuli tärkeäksi saada esimerkiksi "Vorošilovin tarkka-ampujamerkki" (Ворошиловский стрелок) tms. OSOAVIAHIMiin pystyi liittymään 14-vuotiaana. Vuonna 1941 siihen kuului 14 miljoonaa ihmistä. ===1948-1991=== Maaliskuussa 1948 OSOAVIAHIM jaettiin kolmeen osaan puolustushaarojen mukaan (Добровольное общество содействия армии eli ДОСАРМ; Добровольное общество содействия авиации eli ДОСАВ eli DOSAF ja Добровольное общество содействия флоту eli ДОСФЛОТ)). Elokuussa 1951 ne yhdistettiin, jonka nimi oli DOSAAF. Neuvostoliiton byrokratisoituessa Stalinin jälkeen DOSAAF tuli esimerkiksi asevoimiin ammattilaiseksi aikoville likimain pakolliseksi. Sen ja Komsomolin jäsenyys helpotti esimerkiksi yliopisto-opiskelupaikan saamista. Jäsenmaksu oli 1970-luvulla 10 kopeekkaa eli nykyrahassakin korkeintaan muutaman euron. == Lähteet == == Aiheesta muualla== *ROSTO, Russian Defence Sports-Technical Organization Luokka:Neuvostoliiton ilmailu Luokka:Vapaaehtoinen maanpuolustus
Marina Denikina

Marina Antonovna Denikina, tunnettu kirjailijanimellä Marina Grey (; 20. helmikuuta 1919 Jekaterinodar, Venäjä– 16. marraskuuta 2005 Versailles, Ranska) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja. Hän oli venäläisen valkoisen kenraalin Anton Denikinin tytär ja kirjoitti useita kirjoja isästään ja Venäjän sisällissodasta. Kenraali Denikin johti valkoisen armeijan joukkoja sisällissodan aikana. Denikina syntyi kesken sisällissodan 1919 Jekaterinodarissa (nyk. Krasnodar) ja asui maanpaossa vuodesta 1920, Ranskassa vuodesta 1926. Hän toimi journalistina Ranskan radiossa ja televisiossa ja kirjoitti nimellä Marina Grey. Denikina oli avioliitossa ranskalaisen historiaroitsijan Jean-François Chiappen kanssa. Denikina tapasi presidentti Putinin tämän Ranskan-vierailun aikana. Hän pyysi, että hänen isänsä kenraali Denikinin ruumis haudattaisiin uudelleen Venäjälle Donskoin luostariin Moskovaan, ja näin tapahtuikin lokakuussa 2005. Kenraali Denikin oli kuollut vuonna 1947 Yhdysvalloissa ja alkujaan haudattu New Jerseyiin, Marina Denikina kuoli itse marraskuussa 2005; hän oli saanut Venäjän kansalaisuutensa takaisin aiemmin samana vuonna. == Teoksia == * Mon père le général Dénikine (Isäni kenraali Denikin) * Le Général meurt à minuit (Kenraali kuolee keskiyöllä) * Enquête sur le massacre des Romanov (Romanovien murhan tutkinta) Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Alice in Videoland

Alice in Videoland oli ruotsalainen pop- ja electronica-yhtye. Yhtyeen nimi on lainattu Commodore 64 -pelistä Alice in Videoland (1984). Alice in Videoland on voittanut Ruotsin Scandinavian Alternativ Music Awards -gaalassa mm. vuoden tulokas -palkinnon vuonna 2005 ja vuoden artisti -palkinnon 2006. == Jäsenet == * Toril Lindqvist (laulu) * Anders Alexander (rummut) * Johan Dahlblom (basso) * Dominique (syntetisaattori) == Tuotanto == Albumit * Maiden Voyage (2003) * Outrageous! (2005) * She's A Machine (2008) * A Million Thoughts and They're All About You (2011) Singlet * Dance with Me (2003) * The Bomb (2003) * Got to Go (2003) * Going Down (2004) * Badboy (2005) * Cut the Crap (2005) * Radiosong (2005) * Spaceship (2010) * Something New (2011) * Let Go (2015) * Stant (2015) * Souls on Fire (2018) Luokka:Ruotsalaiset popyhtyeet Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Robinson R44

Robinson R44 on 4-paikkainen kevyt helikopteri, jota valmistaa yhdysvaltalainen Robinson Helicopter Company. Kone on ollut tuotannossa vuodesta 1992 alkaen. Se perustuu yhtiön Robinson R22-helikopteriin. Helikopterin moottorina on Textron-Lycomingin O-540-F1B5, joka on 6 sylinterinen bokserimoottori. == Kuvia == Kuva:robinson.r44.astro.g-pfml.arp.jpg|Robinson R44 Astro Kuva:Heli.robinsonr44.750pix.jpg|Robinson R44 Kuva:R44-N74460-070323-a radecki.jpg|R44 nousussa ==Aiheesta muualla== * Robinson Helicopter Company web site * Robinson Helicopters Owners Group Luokka: Helikopterit
PZL-104 Wilga

PZL-104 Wilga on puolalainen yksimoottorinen STOL-lentokone, jota on vuodesta 1962 alkaen valmistanut PZL "Warszawa-Okęcie".Donald 1997 s. 717 PZL-104 kehitettiin purjelentokoneiden hinauskoneeksi ja laskuvarjohyppykoneeksi. Wilga 1 -prototyyppi lensi 24. huhtikuuta 1962. Tämän kokemusten pohjalta Bronisław Żurakowski ja Andrzej Frydrychewicz suunnittelivat koneen uudelleen. == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Photo Walkaround PZL-104 Wilga-35A * AeroCraft Specifications: PZL-104 Wilga-200ma Luokka:STOL- lentokoneet Luokka:Hinauslentokoneet Luokka:PZL:n ilma-alukset
Trisha Yearwood

Patricia Lynn ”Trisha” Yearwood (s. 19. syyskuuta 1964 Monticello, Georgia) on yhdysvaltalainen country-muusikko. Hän on voittanut kolme Grammy-palkintoa. Yearwood aloitti opintonsa Georgian yliopistossa, mutta vaihtoi musiikkilinjalle Belmont Collegeen Nashvillessä. Hän oli työharjoittelussa levy-yhtiössä ja pääsi Brooks-yhtyeen varalaulajaksi. Yearwood oli mukana Brooksin kahdella ensimmäisellä levyllä. Vuonna 1991 hän sai sopimuksen MCA:n kanssa ja julkaisi levyn Trish Yearwood. Tältä albumilta irrotettu ”She's in Love with the Boy” oli hänen ensimmäinen listaykkössinglensä. Yearwoodin vuonna 2005 solmittu avioliitto Garth Brooksiin on hänen kolmantensa. == Diskografia == *1991 Trisha Yearwood MCA *1992 Hearts in Armor MCA *1993 The Song Remembers When Mca / Universal S… *1994 The Sweetest Gift Universal Special… *1995 Thinkin' About You Universal Special… *1996 Everybody Knows MCA Nashville / M… *1998 Where Your Road Leads MCA Nashville *2000 Real Live Woman MCA Nashville *2001 Inside Out MCA Nashville *2005 Jasper County MCA Nashville *2007 Heaven, Heartache and the Power of Love *2016 Christmas Together (Garth Brooksin kanssa) *2018 Let's Be Frank *2019 Every Girl == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albin Koponen

Albin Koponen (1. syyskuuta 1881 Pielisjärvi – 10. marraskuuta 1944 Lieksa) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1918 ja 1922–1944. == Elämä == Pielisjärven Viensuussa syntyneen Koposen vanhemmat olivat lampuoti Juha Pekanpoika Koponen (1832−1887) ja Helena Oinonen (1843−1928). Omassa liikkeessään levyseppänä työskennellyt Koponen oli vuonna 1901 perustamassa Pielisjärven työväenyhdistystä ja hän toimi pitkään sen puheenjohtajana. Koponen oli myös Lieksan Innon perustajajäseniä. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 1907 Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Sisällissodan aikana Koponen ei osallistunut punaisten toimintaan, vaan matkusti veljensä luokse Inkerinmaan Seppälään. Sodan päätyttyä Koponen pidätettiin Terijoella hänen palatessaan Suomeen. Lokakuussa 1918 Koponen sai kahden vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Syyksi katsottiin sotaa edeltänyt kiihotustoiminta ja syksyllä 1917 annettu Me vaadimme-julistus, jota hän kuitenkin kertoi vastustaneensa. Tammikuussa 1919 valtiorikosylioikeus korotti tuomion kahdeksaan vuoteen valtiopetokseen yllytyksestä, mutta valtionhoitaja C. G. E. Mannerheim armahti Koposen jo huhtikuussa. Koponen valittiin jälleen eduskuntaan vuoden 1922 vaaleissa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Koponen toimi myös Lieksan kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän kuoli kesken kansanedustajankautensa marraskuussa 1944. Koposen tilalle eduskuntaan nousi Juho Kosonen. == Yksityiselämä == Koposen puoliso oli Orimattilassa syntynyt Aina Grönman (1888−1943). Pariskunta oli lapseton. == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pielisjärven kunnanvaltuutetut Luokka:Lieksan kaupunginvaltuutetut Luokka:Pohjois-Karjalan vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Ruostetikkanen

Ruostetikkanen (Sasia abnormis) on tikkoihin kuuluva aasialainen lintulaji. Lajin kuvaili ja nimesi Coenraad Jacob Temminck 1825. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on vain yhdeksän senttimetriä, joten se on kääpiö tikkojen laajassa heimossa. Alapuolelta lintu on oranssinpunainen ja päältä ruskea. Naaraan otsa on punainen mutta koiraan keltainen. Sen varpaissa, joita on vain 3, on liukastumisen estämiseksi erityiset karheat nystyrät. Pyrstösulat eivät ole jäykät kuten varsinaisilla tikoilla, ja lintu liikkuukin enimmäkseen oksilla kiipeillen. Ruostetikkanen on vilkas ja levoton kiipeillen puiden ja muun kasvillisuuden seassa, tavallisesti alle viiden metrin korkeudella. == Esiintyminen == Eteläaasialainen laji, joka pesii Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Burmassa. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, Sasia a. abnormis ja S. a. magnirostris. Sitä ei ole tavattu Suomessa. == Elinympäristö == Erilaiset tiheäkasvuiset metsät, kuten bambutiheiköt, istutukset ja joenrantapöheiköt. == Lisääntyminen == Pesä koverretaan lahoon puuhun tai bambuun, ja sen pesäkäytävän halkaisija on 2½ cm. == Ravinto == Syö pääasiassa hyönteisten toukkia sekä muurahaisia ja niiden munia. == Lähteet == * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 ===Viitteet=== Luokka:Tikat
Jouko Jokinen

Jouko Tapani Jokinen (s. 18. maaliskuuta 1959 Vesilahti) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Ylen uutis- ja ajankohtaistoiminnan päätoimittajana eläkkeelle jäämiseensä asti lokakuussa 2024.https://yle.fi/a/74-20116301 == Ura == Jokinen suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 1982 ja kävi Sanoma Osakeyhtiön toimittajakoulun 1983. Hän työskenteli toimittajana, uutispäällikkönä ja toimituspäällikkönä Helsingin Sanomissa 1984–2001, Viitattu 12.6.2010. Porissa ilmestyvän Satakunnan Kansan päätoimittajana 2001–2010 ja Aamulehden päätoimittajana 2010–2017. Syyskuussa 2017 Jokinen nimitettiin Yleisradion uutis- ja ajankohtaistoimituksen päätoimittajaksi. Kun Jokinen tuli valituksi Ylen tehtävään, hän ei ollut tehnyt yhtään televisio- tai radiosisältöjä.https://demokraatti.fi/ylen-uusi-paatoimittaja-jouko- jokinen-ei-ole-tehnyt-elaessaan-yhtaan-radio-tai-tv-juttua == Muuta == Jokinen on saanut SM-pronssia 20-vuotiaiden kuulantyönnössä vuonna 1979. Hänen ennätyksensä on 15,79. Viitattu 13.2.2012. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Let L-13 Blaník

L-13 Blaník on kaksipaikkainen purjelentokone, jota on valmistettu vuodesta 1956 alkaen. Se oli aikanaan maailman myydyin ja on edelleen käytetyin purjelentokone. Konetta valmistetaan tšekkiläisessä Let-tehtaassa. Sen suunnitteli Karel Dlouhý, joka toimi VZLÚ Letňany-tehtaassa vuonna 1956. Se perustui Letov XLF-207 Laminar-purjelentokoneeseen. Se oli ensimmäisiä nk. laminaariprofiilia käyttäviä lentokoneita. Koneen eri versioita on valmistettu yli 3 000 kappaletta. ==Aiheesta muualla== *LETin verkkosivut *Blanik America *Kuva SL-2P:stä *Purjelentokoneiden tietokanta Luokka:Tšekkoslovakialaiset purjelentokoneet Luokka:1950-luvun purjelentokoneet Luokka:Let Kunovicen ilma- alukset
Pekka Mervola

Pekka Juhani Mervola (s. 23. huhtikuuta 1965 Sonkajärvi)Kuka kukin on 2007, Otava 2006 on Jyväskylässä ilmestyvän sanomalehti Keskisuomalaisen vastaava päätoimittaja. Mervola on kirjoittanut ylioppilaaksi Hankasalmen lukiosta 1984. Filosofian maisteriksi hän valmistui Jyväskylän yliopistosta vuonna 1992 pääaineenaan historia. Hän suoritti filosofian lisensiaatin tutkinnon vuonna 1993 ja väitteli tohtoriksi 1995. Jyväskylän yliopiston journalistiikan oppiaineeseen hyväksytty väitös käsitteli sanomalehtien ulkoasua. Mervola on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa tutkimusassistenttina 1993–1994, Keskisuomalaisen politiikan toimittajana 1994–1997, Väli-Suomen Media Oy:n tuottajana 1998–2000, Joensuussa ilmestyvän Karjalaisen toisena päätoimittajana 2001–2002 ja vastaavana päätoimittajana sekä Sanomalehti Karjalainen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 2002–2008. Mervola siirtyi Keskisuomalaisen päätoimittajaksi heinäkuussa 2008. Mervola on ilmoittanut uudistavansa päätoimittajan linjaa: == Tunnustukset == * Lumilapio-palkinto 2000, Väli-Suomen sanomalehtien Sunnuntaisuomalainen-liitteessä julkaistusta kirjoituksesta Hallinnonuudistus katkesi kuin kanan lento. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Innere Stadt (Wien)

Innere Stadt Wienin 1. kaupunginosa Vaakuna Sijainti Perustiedot Pinta-ala: 2,88 km² Asukasluku: 17 056 (2001) Asukastiheys: 5 922,2 as./km² Koordinaatit: 48° 12' 35″ N 16° 22' 12" E Kotisivu: www.wien.gv.at/innerestadt/ Innere Stadt on Itävallan pääkaupungin Wienin 1. kaupunginosa (Gemeindebezirk). Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustassa, ja on Wienin vanhankaupungin aluetta. Wienin kaupunki käsitti vain Innere Stadtin alueen ennen vuoden 1850 kaupunkirajojen uudistusta. Perinteisesti se jaettiin neljään osa-alueeseen: Kärntner Viertel, Stubenviertel, Widmerviertel ja Schottenviertel. Kaupunginosaan on keskittynyt suurimmaksi osaksi Wienin matkailuliiketoiminta, ja siellä sijaitsee alueellisesti eniten työpaikkoja. == Sijainti == Innere Stadtin kaupunginosa sijaitsee Wienin ydinkeskustassa. Sitä rajaa koillisessa Leopoldstadtin kaupunginosa, idässä Landstraßin, etelässä Wiedenin ja Mariahilfin, lännessä Neubaun ja Josefstadtin sekä pohjoisessa Alsergrundin kaupunginosa. Innere Stadtia ympäröi entisten kaupunginmuurien paikkeille rakennettu Ringstraße muualla paitsi koillisessa, jossa kaupunginosa rajoittuu Donaukanaliin ja sen rantaa pitkin kulkevaan Franz Joseph Kaihin. == Väestö == ===Jakauma=== Innere Stadtin asukasluku vuonna 2001 oli 17 056, josta 46,7 prosenttia oli miespuolisia ja 53,3 prosenttia naispuolisia. Asukkaista noin 79 prosenttia puhui äidinkielenään saksaa. Sen jälkeen puhutuimmat kielet olivat serbia (4,0 %), unkari (1,8 %) ja kroatia (1,4 %). Suurin osa, noin 51 prosenttia, asukkaista ilmoitti tunnustavansa katolista uskoa. Hieman vaille 23 prosenttia asukkaista ei kuulunut mihinkään uskontokuntaan. === Väkiluvun kehitys === * 1869 – 68 079 * 1880 – 72 688 * 1890 – 70 167 * 1900 – 53 736 * 1910 – 53 326 * 1923 – 43 045 * 1939 – 33 027 * 1951 – 34 654 * 1961 – 32 243 * 1971 – 25 169 * 1981 – 19 537 * 1991 – 18 002 * 2001 – 17 056 == Nähtävyyksiä == * Stephansdomin keskiaikainen katedraali * Hofburgin entinen keisarillinen palatsi * Wienin valtionooppera * Burgtheater * Wienin raatihuone * Judenplatz == Lähteet == * Statistik Austria * Volkszählung 2001 Luokka:Wienin kaupunginosat Wien
Olli-Pekka Komulainen

Olli-Pekka Komulainen (s. 24. heinäkuuta 1985 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija. Komulainen on KalPan kasvatti. Kaudella 2005–2006 hän pelasi 24 ottelua SM-liigassa KalPan joukkueessa. Kaudella 2006–2007 Komulainen pelasi Mestiksessä SaPKossa ja seitsemän SM-liigaottelua KalPassa. Komulainen on pelannut myös nuorisomaajoukkueissa. Kaudeksi 2007–2008 Komulainen siirtyi Mikkelin Jukureiden riveihin. Hän pelasi Jukureissa kolmos- tai nelospakkiparissa. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerd Binnig

Gerd Binnig (s. 20. heinäkuuta 1947 Länsi-Saksa)Gerd Binnig on saksalainen fyysikko. Hän ja Heinrich Rohrer kehittivät yhdessä tunnelointimikroskooppia, josta he saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1986. Binnig vietti nuoruutensa sodan runtelemilla alueilla. Binnigin perhe asui sekä Frankfurtissa että Offenbach am Mainissa, ja siksi hän kävi koulua molemmissa kaupungeissa. Jo 10-vuotiaana hänelle oli selvää, että hänestä tulisi fyysikko, mutta myöhemmin hän mietti, tekikö hän oikean valinnan. Hän keskittyi enemmän musiikkiin ja soitti myös yhtyeessä. Viulua hän soitti 15-vuotiaana koulun orkesterissa. Binnig meni naimisiin psykologi Lore Waglerin kanssa vuonna 1969, ja heille syntyi kaksi lasta, tytär Sveitsissä ja poika Yhdysvalloissa. Binnig aloitti työt IBM:llä vuonna 1978 Zürichin tutkimusryhmässä, jossa hän tutustui Heinrich Rohreriin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biografia Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:IBM:n henkilöstö Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nishi-Taman piirikunta

Nishi-Taman piirikunta () on piirikunta Japanissa Tokion prefektuurin länsiosassa. Piirikunnan pinta-ala on 375,96 neliökilometriä ja siellä on 59 303 asukasta (vuonna 2005). Siihen kuuluu kolme maaseutukaupunkia (machi) ja yksi kyläkunta (mura): *Hinohara () *Hinode () *Mizuho () *Okutama () Historiallisesti myös Ōmen, Fussan, Hamuran ja Akirunon kaupungit kuuluivat Nishi-Taman piirikuntaan. Ne kuitenkin irtaantuivat piirikunnasta saatuaan kaupunkioikeudet. Piirikunnan nimi merkitsee Länsi-Tamaa: Tama on Tokion prefektuurin alue, joka sijaitsi aikaisemmin Tokion kaupungin ja nykyään Tokion erillisalueiden länsipuolella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nishi-Tama Network Luokka:Tokion prefektuuri
Cessna 150

Cessna 150 on kaksipaikkainen yleisilmailukone, joka kehitettiin 1950-luvulla. Sitä valmisti Cessnan lentokonetehdas Wichitassa, Kansasissa Yhdysvalloissa. Cessna 150 on taloudellinen ja helppo lentää, ja siitä tuli siksi maailman suosituimpia kaksipaikkaisia lentokoneita. Koneita rakennettiin yhteensä yli 20 000 kappaletta vuosina 1959–1977, ja niistä suurin osa lentää yhä. Cessna 150:n seuraajaksi tuli vuonna 1978 Cessna 152. Cessna 150:n moottori on Lyckoming-mallinen nelisylinterinen, 110-hevosvoimainen mäntämoottori. Konetta rakensi Yhdysvaltojen lisäksi Reims Aviation Ranskassa. Siitä oli myös olemassa taitolentoon hyväksytty versio Cessna 150 Aerobat. Cessna 150 on näytteillä Suomen ilmailumuseossa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Cessna Aircraft Company * Aircraft Info.net – Cessna 150/152 * Cessna 150-152 Club * Cessna Pilots Association * Aircraft Info and History – Cessna 150 & 152 150 Luokka:Yhdysvaltalaiset yleisilmailukoneet Luokka:1950-luvun yleisilmailukoneet
Nova-raketti

Nova-raketti on yhteisnimitys useille kantorakettisuunnitelmille, joita NASA suunnitteli 1950-luvulta alkaen. Ensimmäisen kerran Nova-suunnitelman raketteja esiteltiin presidentti Eisenhowerille tammikuussa 1959. Rakettia harkittiin käytettäväksi Apollo-kuulennoilla, ensimmäinen malli olisi kyennyt lähettämään kuuhun menevälle 24 tonnin kuorman eli noin puolet Saturn V:n kapasiteetista, ja suunnitelmissa oli myös selvästi maailman suurinta lentänyttä rakettia Saturn V:tä järeämpiä malleja, esimerkiksi C8, joka oli noin puolitoista kertaa Saturn V:n painoinen. Lopulta kuulennoille valittiin kuitenkin Saturn V. Tämän jälkeen Novasta suunniteltiin vielä paljon järeämpiä, yli kolme kertaa Saturn V:tta painavampia malleja käytettäväksi Mars-lennoilla, mutta Nasan budjetin käytyä tiukemmaksi näistä Mars-lento- suunnitelmista ja samalla Nova-rakettihankkeesta luovuttiin kokonaan vuonna 1964. == Lähteet == * Encyclopedia Astronautica Luokka:Kantoraketit
Travis Smith (muusikko)

Travis Smith (s. 29. huhtikuuta 1982 Bainbridge, Georgia) on yhdysvaltalainen rumpali, joka on metalliyhtyeen Triviumin perustajajäsen. 4. tammikuuta 2010 hänet korvasi Nick Augusto. Parhaiten Smith tunnetaan nopeasta jalkatyöstään tuplabassorumpupedaalien parissa, jonka ansiosta Smith on saanut useita palkintoja parhaana modernina rumpalina (kuten Revolverilta). Myös Metal Hammer -lehti palkitsi Smithin vuoden 2006 parhaana rumpalina Golden God -palkinnolla. Smith jätti Triviumin voidakseen viettää enemmän aikaa perheensä ja vaimonsa kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sopwith Pup

Sopwith Pup oli brittiläinen, ensimmäisen maailmansodan aikainen kaksitasoinen, yksimoottorinen ja yksipaikkainen hävittäjälentokone. == Tekniset tiedot == * Lentoonlähtöpaino: 556 kg. * Lakikorkeus: 5 300 m. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * The Aerodrome: Sopwith Pup * British Aircraft Directory: Sopwith Pup *Australian laivaston sivusto - Sopwith Pup Luokka:Brittiläiset hävittäjälentokoneet Luokka:1910-luvun hävittäjälentokoneet Luokka:Sopwithin ilma-alukset
Nicolaas Bloembergen

Nicolaas Bloembergen (11. maaliskuuta 1920 Dordrecht – 5. syyskuuta 2017) oli alankomaalainen fyysikko. Bloembergen, Arthur Schawlow ja Kai Siegbahn saivat Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1981. Bloembergenille ja Schawlowille palkinto annettiin laserspektroskopian kehittämisestä. Käynnissä olleen toisen maailmansodan takia Bloembergen joutui muuttamaan Euroopasta Yhdysvaltoihin, jotta voisi jatkaa opiskelujaan. Opiskelupaikaksi hän valitsi Harvardin yliopiston. Vuonna 1958 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Biografia Nobel-säätiön sivuilla Luokka:Alankomaalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Heikki Hakala

Heikki Tapani Hakala (s. 21. toukokuuta 1959 Lahti) oli Etelä-Suomen Sanomien päätoimittaja vuosina 1997–2014. ==Ura== Aiemmin Hakala työskenteli Savon Sanomien (1980–1983) ja Kauppalehden toimittajana (1983–1986). Vuosina 1986–1989 hän oli Satakunnan Kirjateollisuus Oy:n julkaisupäällikkö, 1989–1992 Sanomaprintin erikoislehtien ja yritysjulkaisujen toimituspäällikkö ja 1992–1995 Lehdistön sanomapalvelun päätoimittaja. Vuosina 1995–1996 Hakala työskenteli Veronmaksajain Keskusliiton tiedotuspäällikkönä. ==Luottamustoimia== Hakala toimi Kirkon tiedotuskeskuksen neuvottelukunnan jäsenenä vuosina 1992–1996 ja kirkon tiedonjulkistamispalkintolautakunnassa vuosina 1994–1996. Vuosina 1997–2004 Hakala oli Kansan Raamattuseuran kustannusyhtiö Karas-Sana Oy:n hallituksen ja vuosina 1998–2004 Kotimaa- kustannus Oy:n neuvottelukunnan jäsen. Helsingissä asuessaan hän toimi Käpylän seurakunnan seurakuntaneuvostossa, muttei ole Lahteen muutettuaan osallistunut seurakunnalliseen toimintaan luottamushenkilönä. Vuonna 2001 Hakala sai Kirkon tiedonvälityspalkinnon. Hakala on ollut Päätoimittajien yhdistyksen johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Hän on ollut myös Diabetesliiton varapuheenjohtaja, Tekesin valtuuskunnan jäsen kaudella 2012–2015 ja Suomen suurloosin tiedotustoimikunnan puheenjohtaja vapaamuurareissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Kirkon tiedonvälityspalkinto Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset vapaamuurarit
Kassandra

Kassandra (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa traaginen hahmo. Hän oli Troijan kuninkaan Priamoksen ja Hekaben tytär, jolle Apollon oli antanut ennustamisen lahjan voittaakseen hänen rakkautensa. Kassandra kunnioitti orakkelijumalaansa Apollonia, joka halusi tehdä Kassandrasta rakastettunsa. Tämä kuitenkin hylkäsi tarjouksen. Kostoksi Apollon muutti Kassandran profetoimislahjaa lisäehdolla, että tämän ennustuksia ei kukaan uskoisi. Siksi Kassandran ennustuksia Troijan tuhosta ei uskottu. Troijan kukistuttua Kassandra joutui Aiaksen sotasaaliina Agamemnonille. Hänet vietiin Mykeneen, jossa hänet murhattiin. Myöhemmin ruvettiin nimittämään ”Kassandran huudoiksi” varoituksia, joista ihmiset eivät välitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian ennustajat
Pietari–Varsova-rata

Pietari–Varsova-rata on Pietarin ja Varsovan välinen rautatie. Se kulkee viiden maan – Venäjän, Latvian, Liettuan, Valko-Venäjän ja Puolan – alueella. == Historia == Rautatien suunnittelutyön käynnisti Venäjän keisari Nikolai I 15. helmikuuta 1859 antamallaan määräyksellä. Määräys radan rakentamisesta allekirjoitettiin 23. marraskuuta 1851, ja rakennustyöt käynnistyivät seuraavana vuonna. Työmaa jaettiin aluksi viiteen osaan, jotka olivat Pietari–Pihkova 269 km, Pihkova–Daugavpils 256 km, Daugavpils–Vilna 155 km, Vilna–Białystok 221 km ja Białystok–Varsova 173 km. Vuoteen 1854 mennessä kolme pisintä osuutta oli jaettu kahtia, joten osastojen määrä nousi kahdeksaan. Ne olivat * Pietari–Laukaa 137 km, * Laukaa–Pihkova 137 km, * Pihkova–Rēzekne 161 km, * Rēzekne–Daugavpils 88 km, * Daugavpils–Vilna 156 km, * Vilna–Hrodna 145 km, * Hrodna–Białystok 77 km ja * Białystok–Varsova 172 km. Työt edistyivät nopeasti, ja 1. marraskuuta 1853 liikenteelle avattiin ensimmäisenä Pietarin ja Hatsinan välinen 45 kilometriä pitkä rataosuus. Vuosina 1853–1857 rakennettiin Laukaanjoen yli professori Stanislav Valerianоvitš Kerbedzin suunnittelema rautatiesilta. Se oli Venäjän ensimmäinen metallista valmistettu rautatiesilta ja yksi aikakautensa taidokkaimpia rakennelmia Euroopassa. Sillassa oli kaksi jännettä, joista kumpikin oli 56,1 metriä pitkä. Krimin sodan syttyminen vuonna 1854 hankaloitti ratatöiden etenemistä niin paljon, että valtion varoin rataa saatiin valmiiksi vain Pietarista Hatsinaan.http://www.rulex.ru/01111157.htmhttps://archive.is/20120526042852/www.pskovrail.narod.ru/main11history.html Sodan jälkeen valtio alkoi jälleen panostaa rakennustöiden loppuun saattamiseen. 10. lokakuuta 1856 Venäjän ministerineuvosto teki päätöksen töiden rahoittamisesta ulkomaisella pääomalla. Pääosin Ranskan rahoittamana perustettiin 26. tammikuuta 1857 yhtiö (Главное общество российских железных дорог), jonka hallintaan siirtyivät sekä rata että sen rakennustyöt. Rata valmistui sen jälkeen nopeasti. Osuus Hatsinasta Laukaaseen avattiin liikenteelle 5. joulukuuta 1857, Laukaasta Pihkovaan 10. helmikuuta 1859, Pihkovasta Ostroviin 26. tammikuuta 1860, Ostrovista Daugavpilsiin 8. marraskuuta 1860, Daugavpilsistä Lentvarisiin 15. maaliskuuta 1862 ja viimeinen osuus Lentvarisista Varsovaan 15. joulukuuta 1862.https://archive.is/20120526042854/www.pskovrail.narod.ru/main129.html == Ratakartta == Liikennepaikka km Yhteydet Alun perin Varsovan asema, nykyään lähtö: Vitebskin asema, Pietari ● Hatsina ● Luga ● Pihkovan rautatieasema, Pihkova ● Ostrov ● Pytalovo ● Alun perin Rēzekne I, nykyään Rēzekne II asema, Rēzekne ● Daugavpilsin asema, Daugavpils ● Švenčionėliai ● Vilnan asema, Vilna ● Lentvarisin asema, Lentvaris ● Hrodnan asema, Hrodna ● Sokółka ● Białystokin asema ● Varsovan Vilnan asema ● == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän rataverkko Luokka:Latvian rautatieliikenne Luokka:Liettuan rautatieliikenne Luokka:Valko-Venäjän rautatieliikenne Luokka:Puolan rautatieliikenne Luokka:Varsovan historia
Pyjamahuulikala

Pyjamahuulikala eli kuusijuovawrassi (Pseudocheilinus hexataenia) on sini- punaraitainen riutta-akvaarioon sopiva kala. == Koko ja ulkonäkö == Pyjamahuulikala kasvaa noin 7 cm pitkäksi. Sen vartalo on pitkulainen ja pään etuosa melko terävä. Se on saanut nimensä kuudesta sinisestä ja punaisesta juovasta, jotka kulkevat vaakasuuntaan. Pyrstö on vihreän sävyinen. Poskessa on oranssin sävyä ja pään etuosassa pieniä oranssinsävyisiä täpliä. Punaisten silmien poikki kulkee kaksi valkoista ohutta juovaa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Pyjamahuulikala elää luonnossa Punaisellamerellä ja Indopasifisella alueella.Meriakvaarion perustamismanuaali Se pysyttelee koralliriuttojen läheisyydessä tyypillisesti 2–35 metrin syvyydellä. == Käyttäytyminen == Pyjamahuulikala on aktiivinen päiväsaikaan ja nukkuu öisin. Muiden huulikalojen tapaan se kehittää pinnalleen yöksi limakerroksen, joka ilmeisesti eksyttää petoeläimet. Se on melko rauhallinen ja piileskelee luonnossa mielellään koloissa. Akvaariossa se muuttuu kuitenkin kotiutuessaan rohkeammaksi, jopa aggressiivisemmaksi ja saattaa puolustaa reviiriään ja kiusata muita kaloja. Siksi sitä ei suositella pidettäväksi muiden raidallisten huulikalojen seurassa, ja muutenkin hankittavaksi akvaarion viimeisenä kalana, jotta muut ehtivät varata reviirin ensin. Pyjamahuulikala viihtyy akvaariossa, jossa on runsaasti elävää kiveä, sillä se löytää osan ruoastaan sieltä. Se nyppii korallien joukosta laakamatoja ja muita loiseläimiä, mutta ei vahingoita koralleja. Muiden huulikalojen tapaan se saattaa poimia loiseläimiä muiden kalojen iholta.Six-Line Wrasse Animal World == Ravinto == Pyjamahuulikala syö pieniä selkärangattomia, lähinnä äyriäisiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 'Aquarium Wiki Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Huulikalat
René Fasel

René Fasel (, s. 6. helmikuuta 1950Dr René Fasel Fribourg, Sveitsi) on sveitsiläis-venäläinen jääkiekkovaikuttaja, joka toimi Kansainvälisen jääkiekkoliiton puheenjohtajana yhteensä 27 vuoden ajan vuosina 1994–2021. Fasel valittiin Kansainvälisen jääkiekkoliiton (IIHF) puheenjohtajaksi vuonna 1994, jolloin äänestys ratkesi vasta neljännellä kierroksella. Tuolloin hän voitti suomalaisen Kai Hietarinnan äänin 46–32. Vuoden 1994 jälkeen puheenjohtajasta äänestettiin seuraavan kerran vasta vuonna 2021, jolloin Fasel ei asettunut enää ehdolle. IIHF:n puheenjohtajana hän oli myös Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuodesta 1995. Koulutukseltaan Fasel on hammaslääkäri.Helsingin Sanomat: René Fasel Fasel on myös pelannut jääkiekkoa alemmilla sarjatasoilla sekä toiminut jääkiekkoerotuomarinaRené Fasel. Fasel herätti tammikuussa 2021 huomiota halailullaan Valko-Venäjän presidentin Aljaksandr Lukašenkan kanssa. Samoihin aikoihin käytiin laajaa keskustelua jääkiekon maailmanmestaruuskisojen järjestämispaikasta, jonka Fasel halusi säilyttää Valko-Venäjällä laajasta kritiikistä huolimatta. Venäjän presidentti Dmitri Medvedev myönsi vuonna 2011 Faselille Ystävyyden kunniamerkin.Russian President Medvedev bestows Order of Friendship on IAAF President Diack, Worldathletics.org 2.11.2011, viitattu 21.2.2021 Fasel on tunnettu Venäjä- myönteisyydestään. Hänelle on myönnetty myös Venäjän kansalaisuus. Fasel omistaa Gennadi Timtšenkon kanssa omenatuottaja Alma Holdingin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Sveitsiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Venäläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Jääkiekkovaikuttajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Setumaa

Setumaa (; , setoksi Setomaa) on kulttuuris-historiallinen alue Peipsijärven eteläpuolella. Se on setukaisten perinteinen asuinalue, joka on nykyisin jaettu Viron ja Venäjän kesken. Alueen historiallinen ja kulttuurinen keskus on ollut Petseri. Setumaa kuului keskiajalta lähtien Venäjään, mutta liitettiin vuonna 1920 Tarton rauhansopimuksessa Viroon, jolloin siitä muodostettiin Petserinmaan maakunta. Kun Neuvostoliitto toisen maailmansodan lopussa miehitti Viron, noin kaksi kolmasosaa Setumaasta irrotettiin muun Neuvosto-Viron yhteydestä ja liitettiin hallinnollisesti Venäjän neuvostotasavaltaan. Viron itsenäistyessä uudelleen vuonna 1991 alueet jäivät osaksi Venäjää, mikä on aiheuttanut runsaasti kiistoja maiden välille. == Aluejako == Vuonna 2017 perustettu Setomaan kunta vastaa Setumaan Viron- puoleista aluetta käsittäen entiset Mikitamäen, Värskan ja Meremäen kunnat sekä Luhamaan alueen entisessä Misson kunnassa. Setumaan Venäjään kuuluva osa muodostaa Petserin piirikunnan, joka kuuluu Pihkovan alueeseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Setukaisten ystävät ry. * Setomaa.ee. , , , (setoksi) Luokka:Setumaa
Hekabe

Hekabe (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Troijan kuninkaan Priamoksen toinen puoliso ja muun muassa Hektorin, Kassandran, Polyksenen ja Pariksen äiti.Castren & Pietilä-Castren 2000, s. 202 Priamoksen ja Hekaben nuorin poika, Polydoros lähetettiin kuningas Polymestorin luokse kulta- ja jalokivilahjoin, jotta tämä suojelisi Hekaben lapsia Troijan sodan aikana. Kun Troija kukistui, Polymestor heitti Polydoroksen kuolemaan ja otti aarteet. Hekabe kosti lopulta poikansa kuoleman sokaisemalla Polymestorin. Tästä kertoo Euripideen tragedia Hekabe. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian kuningattaret