EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Adolf Theodor Rosenbröijer

Adolf Theodor Rosenbröijer (2. kesäkuuta 1837 Helsingin pitäjä – 30. marraskuuta 1894 Helsinki) oli suomalainen virka- ja moninkertainen valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Rosenbröijer Adolf Theodor Viitattu 23.7.2021. Rosenbröijerin vanhemmat olivat postimestari Nils Adolf Rosenbröijer ja Sofia Wilhelmina Leopold. Arkkitehti Alfred Rosenbröijer oli hänen veljensä. Rosenbröijer tuli ylioppilaaksi Porvoossa 1857 ja harjoitti oikeustieteen opintoja Suomessa ja kieliopintoja Moskovassa. Hän oli postijohtokunnan kielenkääntäjä 1871–1893. Rosenbröijer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885 ja 1888.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1877. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1877. Sjette häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1879, s. 1903-1907.Förteckning öfver Ridderskapet och Adelnsmedlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1882. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1882. Tredje häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1885, s. 1489-1493.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Johan Henrik von Schrowe

Johan Henrik von Schrowe (15. tammikuuta 1825 Hartola – 27. lokakuuta 1904 Hartola) oli suomalainen virka- ja moninkertainen valtiopäivämies. Von Schrowen vanhemmat olivat Carl Magnus von Schrowe ja Helena Aatamintytär Tillala ja puoliso vuodesta 1848 Charlotta Sjöholm (k. 1914). Lääkäri Johan Gerhard von Schrowe ja runoilija Uno von Schrowe olivat heidän lapsiaan. Von Schrowe oli Mikkelin läänin palveluksessa kanslistina 1843–1844, toimi sitten maanviljelijänä ja oli kruununnimismies Hartolan pitäjässä vuodesta 1868. Hän sai kuvernementinsihteerin arvon 1895.Geni: Johan Henrik von Schrowe Viitattu 23.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten von Schrove nr 495, Tab 7 Viitattu 23.7.2021. 1860-luvulla von Schrowe asui Joutsassa ja vaikutti merkittävästi pitäjän kehitykseen. Hän oli paikkakunnan ensimmäisiä kauppiaita ja toimi kunnallispolitiikassa mm. kunnallislautakunnan esimiehenä vuoden 1865 kunnallisasetuksen jälkeen. Jousan kylän vaiheita. Sivut 245, 252, 393. Joutsan kotiseutuyhdistys ry. Hanskin painopalvelu. 2020. ISBN 978-952-94-2971-4. Von Schrowe oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1867, 1872, 1882, 1885 ja 1888.Ridderskapets och Adelns medlemmar vid Landtagen in Helsingfors 1867. Protokoll förda hos Högl. Ridderskapet och adeln å Landtdagen i Helsingfors År 1867. Första häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1871, s. 1-4.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, s. 431-433.Förteckning öfver Ridderskapet och Adelnsmedlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1882. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1882. Tredje häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1885, s. 1489-1493.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
Parittomat

Parittomat on Jarmo Lampelan ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2018. Elokuvassa leskeksi jäänyt Tapsa menee dreijauskurssille ystävänsä houkuttelemana. Kurssilla Tapsa tutustuu muihin ihmisiin, jotka ovat yksinäisiä ja etsivät parisuhdetta ja rakkautta elämäänsä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat
Fredrik Magnus Stackelberg

Fredrik Magnus Stackelberg (22. heinäkuuta 1857 Taivassalo – 24. marraskuuta 1929 Tallinna) oli suomalainen vapaaherra ja virka- ja valtiopäivämies.Geni: Friherre Friedrich Magnus von Stackelberg Viitattu 23.7.2021. ==Henkilöhistoria== Stackelbergin vanhemmat olivat Bernt Fredrik Carl Emil Stackelberg ja Christina Eufrosyne Rosell ja puolisot vuodesta 1884 Natalie Stjernschantz (k. 1886) ja vuodesta 1889 Carolina Elisabet Ernestine Amalia Lida von Wetterstrand. Stackelberg oli valtiorautateiden palveluksessa vuodesta 1875, toimien useissa eri tehtävissä ja paikkakunnilla, aina vuoteen 1889 asti. Hän oli myös tilanomistaja ja toimi 1900-luvun alussa muun muassa viinatehtaan valvojana Viipurissa, samoin kuin myöhemmin poliisitoimen, sotaministeriön ja Helsingin yleisen sairaalan palveluksessa. Stackelberg oli tunnettu sukutukija, sukutietojen kerääjä ja heraldiikan harrastaja.Vapaaherra, valtiopäivämies Fredrik Hjalmar Stackelberg oli Fredrik Magnus Stackelbergin veli.Adelsvapen-wiki: Friherrliga ätten Stackelberg nr 192, Tab 60 Viitattu 23.7.2021. Stackelberg oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. ==Julkaisuja== * Kalender öfver adeliga, friherrliga och grefliga ätten Stackelberg, 1889 * Storfurstendömet Finlands ridderskaps och adels kalender för år 1890, 1890 * Storfurstendömet Finlands ridderskaps och adels kalender 1897, 1897 ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset sukututkijat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Henna Viitanen

Henna Viitanen on Virtain kaupunginjohtaja vuodesta 2021. Ennen valintaansa kaupunginjohtajaksi hän oli toiminut vuodesta 2011 Virtain hallintojohtajana. Koulutukseltaan hän on hallintotieteiden maisteri. == Lähteet == Luokka:Virtain kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ramsösundin maaduntalahtikorpi

Ramsösundin maaduntalahtikorpi on luonnonsuojelualue (Ramsösundin vanhempi luonnonsuojelualue) Espoossa Suvisaariston kaupunginosassa. Alue perustettiin 12. maaliskuuta 1982 ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Ramsösundin maaduntalahtikorpi on osa Bergön-Ramsön luonnonsuojelualuetta, joka perustettiin 2009. Bergön-Ramsön suojelualue on kaksiosainen, sen eteläinen osa sijaitsee Bergön saarella välittömästi maaduntalahtikorven kaakkoispuolella, pohjoinen osa sijaitsee Ramsön saaren pohjoisosassa. Bergön ja Ramsön saarten välissä sijaitsi aikoinaan salmi, joka on maankohoamisen seurauksena muuttunut maaduntalahtikorveksi. Sitä reunustavat murtumalaakson kalliot. Kivennäismaahan on kerrostunut eritoten sinisimpukan kuoria, minkä johdosta maa on saanut violetin, vaalean värisävyn. Kuorisoran eli simpukkamaan paksuus on 1–55 senttimetriä. Kuorten kalkkipitoisuus on korkea, joten alueen maaperä on ravinteikas ja kasvillisuudeltaan rehevä. Maaduntalahtikorven monimuotoinen luonto käsittää muun muassa ruovikkoisia soita, kangasmetsiä ja tervalepikoita. Ramsösundin vesialueesta on jäljellä Byviken lounaassa ja Ramsösund koillisessa, molemmat ovat merenlahtia. Luonnonsuojelualueen lounaisosassa sijaitsee noin 15 aarin laajuinen lampi, Ögat. == Lähteet == Luokka:Pääkaupunkiseudun luonnonsuojelualueet Luokka:Espoon luonto Luokka:Suvisaaristo
Jelena Leppänen

Jelena Leppänen on suomalainen urheilutoimittaja, joka työskentelee Yle Urheilussa. Hän aloitti toimittajanuransa Karjalaisen kesätoimittajana kesinä 2008–2011. Leppänen oli vuonna 2013 Ilta-Sanomien ja vuosina 2013–2015 MTV Uutisten vakituinen toimittaja. Vuosina 2016–2019 hän työskenteli urheilutoimittajana Ilta-Sanomissa ja Urheilulehdessä . Marraskuusta 2020 lähtien Leppänen on ollut Yle Urheilun urheilutoimittaja. Urheilun lisäksi Leppänen on raportoinut muun muassa Sauli Niinistön ja Vladimir Putinin vuoden 2013 tapaamisesta sekä Yhdysvaltain presidentinvaaleista 2016. Leppänen valmistui ylioppilaaksi Joensuun lyseon lukiosta vuonna 2006. Hän opiskeli ruotsin kieltä ja ruotsalaista kulttuuria Itä-Suomen yliopistossa vuosina 2006–2007, minkä jälkeen Leppänen aloitti journalismin opinnot Jyväskylän yliopistossa vuonna 2007. Hän valmistui maisteriksi vuonna 2017 pääaineenaan journalismi ja sivuaineinaan ruotsin ja espanjan kielet. Leppänen osaa kuutta eri kieltä: suomea, ruotsia, venäjää, englantia, espanjaa ja portugalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gloet (Saltvik)

Gloet on järvi Saltvikissä Ahvenanmaan pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 24,9 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 29 kilometriä pohjoiskoilliseen.Gloet. Järviwiki. Viitattu 5.7.2021.Gloet, vakavesi, Saltvik == Maantiede == Gloetin pituus lounaasta koilliseen on noin kilometrin. Altaan koillisosassa on kaksi luotoa. Gloet on pohjoisosastaan läheisessä yhteydessä Silverskärsfjärdenin merialueeseen. Järveä ympäröi metsämaa, itärannalla on jonkin verran pientaloja. Luoteispuolella sijaitsee Mellanöarna. Gloet (95.510.1.021) kuuluu Ahvenanmaan pohjoiseen saaristoalueeseen (95.51), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Saaristomeren päävesistössä (95). Ahvenanmaan pohjoiseen saaristoalueeseen kuuluu 26 järveksi luokiteltua vakavettä, joista Inre Verkviken, Gröndals träsk ja Gloet ovat laajimmat.Ahvenanmaan pohjoinen saaristoalue (95.51). Järviwiki. Viitattu 5.7.2021. Suomessa on viisi vähintään hehtaarin laajuista Gloetia. Saltvikin Gloet on niistä suurin. Myös Brändössä (Brändön Gloet), Vårdössä, Paraisilla ja Raaseporissa on Gloet- niminen vakavesi.Gloet. Järviwiki. Viitattu 23.7.2021. == Lähteet == Luokka:Saltvikin järvet
Pupo

Pupo (oik. Enzo Ghinazzi, s. 11. syyskuuta 1955 Ponticino, Toscana, Italia) on italialainen kevyen musiikin laulaja ja lauluntekijä. Hänen uransa alkoi 1975, ja hänen levyjään on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta. Pupon menestyskappaleita ovat muun muassa "Su di noi", "Firenze Santa Maria Novella" ja "Un amore grande", jotka julkaistiin 1980-luvulla. Saman vuosikymmenen loppua kohden Pupon suosio alkoi hiipua, mutta hän löysi uuden uran televisio- ohjelmien juontajana. 1990-luvulla musiikkiuralle löytyi nostetta ulkomailta. == Ura == Enzo Ghinazzi syntyi Ponticinossa nykyisen Laterina Pergine Valdarnon kunnan alueella. Hän teki levytyssopimuksen Baby Recordsin perustajan Freddy Naggiarin kanssa 1975, jolloin ilmestyi hänen esikoissinglensä "Ti scriverò"/"La compagnia". Naggiar keksi taiteilijanimen Pupo, ja esikoisalbumi Come sei bella ilmestyi 1976. Pupon taiteilijan uran kaupallinen huippu ajoittuu 1980-luvun alkuun, jolloin oli julkaistu albumit Gelato al cioccolato (1979) ja Più di prima (1980). Jälkimmäinen sisältää menestyskappaleet "Su di noi" ja "Firenze Santa Maria Novella". Pupo osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin 1980 kappaleenaan "Su di noi". Menestystä jatkoivat kappaleet "Cieli azzurri" (San Remo 1983) ja "Un amore grande" (San Remo 1984). 1980-luvun puolessa välissä Pupo teki yhteistyötä Fiordalison kanssa, syntyi muun muassa duetto "La vita è molto di più". 1980-luvun jälkeen Pupon levytystahti hiljeni huomattavasti: 1990–2010-luvuilla ilmestyi neljä studioalbumia, joista viimeisenä Porno contro amore (2016). Pupon ensimmäiset kokoelma-albumit julkaistiin kymmenen vuotta aktiiviuran alkamisen jälkeen vuonna 1985. 2000-luvulla Pupo on toiminut lukuisten televisio-ohjelmien juontajana (Affari tuoi, I raccomandati, Mettiamoci all'opera ja monet muut). Pupo on säveltänyt musiikkia myös muille artisteille. Hänen kynästään on lähtöisin milanolaisen pop-trion Ricchi e Poverin suurmenestys "Sarà perché ti amo" (1981). Pupon tuotanto on suosittua myös Italian ulkopuolella, sitä on versioitu saksaksi, ranskaksi, englanniksi ja espanjaksi. == Diskografia == === Studioalbumit === *Come sei bella (1977) *Gelato al cioccolato (1979) *Più di prima (1980) *Lo devo solo a te (1981) *Cieli azzurri (1983) *Malattia d'amore (1984) *Change generation (1985) *Quanta gente (La vita è molto di più) (1986) *Quello che sono (1989) *Pupo 1996 (1996) *In eternità (1997) *Sei caduto anche tu (2000) *Porno contro amore (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hard Rock Casino Vancouver: Pupo & Ricchi E Poveri Luokka:Italialaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Italialaiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fiordaliso

Fiordaliso (oik. Marina Fiordaliso, s. 19. helmikuuta 1956 Piacenza, Italia) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Hänen suurimpia menestyksiään on pop- musiikkia edustava kappale "Non voglio mica la luna". Musiikkiuransa ohella Fiordaliso on esiintynyt lukuisissa televisio- ja teatterituotannoissa. == Ura == Marina Fiordaliso on vanhin Auro Fiordalison ja Carla Pozzin kuudesta lapsesta. Hän aloitti säveltaiteiden opiskelun jo nuorena. Kansalliseen suosioon Fiordaliso nousi San Remon musiikkifestivaalien myötä 1980-luvun alussa. Tuolloin hän otti taiteilijanimekseen sukunimensä Fiordalison. Vuonna 1984 hän lauloi San Remossa kappaleen "Non voglio mica la luna", joka nousi suosioon paitsi Italiassa, myös ulkomailla. Seuraavana vuonna Fiordaliso lauloi San Remossa kappaleen "Il mio angelo", joka on omistettu hänen pojalleen, jonka hän synnytti vain viidentoista vuoden ikäisenä. Vuonna 1991 julkaistiin Fiordalison albumi Il portico di Dio, joka oli suurmenestys paitsi Italiassa, myös useassa espanjankielisessä maassa. Albumi sisältää muun muassa hitin "Il mare più grande che c'è (I love you man)". 2000-luvun taitteen jälkeen Fiordalison levytystahti hiljeni. Fiordaliso on ollut mukana useissa televisio-ohjelmissa, kuten L'isola dei famosi (2016). Lisäksi hän on näytellyt teatterituotannoissa, kuten musikaalissa Menopause The Musical (2006). == Lähteet == Luokka:Italialaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nordic Rescue Group

Nordic Rescue Group on suomalainen palo- ja pelastusajoneuvojen valmistaja, johon kuuluvat Saurus Oy ja Kaarinassa toimiva Vema Lift Oy sekä kesällä 2021 yritysostolla konserniin hankittu ruotsalainen Sala Brand AB. NRG:n omistavat yhdessä pääomasijoittaja Sievi Capital ja valtion sijoitusyhtiö Tesi eli Suomen Teollisuussijoitus. == Lähteet == Luokka:Suomen autoteollisuus Luokka:Hälytysajoneuvot
IRIS Makran

IRIS Makran (runkonumero 441) on Iranin laivaston tammikuussa 2021 käyttöön ottama kelluva tukikohta, joka on rakennettu öljytankkerista. ==Suunnittelu== Mahdollisesti alus oli aiemmin öljytankkeri Persian Gulf. Se laskettiin vesille tiettävästi loppuvuodesta 2020 ja koeajot alkoivat luultavasti joulukuussa. Se otettiin palvelukseen 13. tammikuuta 2021. Alus on Iranin laivaston suurin. Iranin median mukaan sen uppouma on 121 000 tonnia ja pituus on 228 metriä. Kannella on suuri konttien päälle rakennettu laskeutumisalusta. Tiettävästi sille mahtuu kerrallaan seitsemän kevyttä ja raskasta helikopteria. Aluksella on myös nosturi, jolla alukselta voidaan nostaa vesille pieniä hyökkäysveneitä. Satelliittikuvissa veneitä on nähty aluksella ainakin seitsemän. Aluksen omasuojana on kuusi 20 mm ja 23 mm ilmatorjuntatykkiä, sekä 12,7 mm raskaat konekiväärit sen molemmin puolin. Aluksella saattaa olla myös meritorjuntaohjuksia. Aluksen ominaisuuksia on verrattu Yhdysvaltain laivaston Expeditionary Sea Base -aluksiin (ESB) ja käyttötarkoitus on mahdollisesti saman kaltainen. Se saattaa toimia esimerkiksi sukellusveneiden torjunnassa tai miinojen raivauksessa, mutta tarkkaa käyttötarkoitusta ei tunneta. ==Palvelus== Makran lähti 28. huhtikuuta merelle. Yhdysvaltojen mukaan sen mahdollinen kohde oli Venezuela Etelä- Amerikassa. Alusta saattoi fregatti IRINS Sahand. Ne kiersivät Afrikan itärannikkoa pitkin Atlantille, josta ne eivät lopulta kääntynetkään kohti Etelä-Amerikkaa, vaan pohjoiseen kohti Eurooppaa. Yhdysvaltojen mukaan Venezuela oli lopulta luopunut ajatuksesta alusten vastaanottamisesta Yhdysvaltojen painostuksen takia. Heinäkuun jälkipuoliskolla 2021 alukset saapuivat Itämerelle ja osallistuivat 25. heinäkuuta Venäjän laivaston 325-vuotisjuhlien laivastoparaatiin Pietarissa. ==Lähteet== Luokka:Iranin asevoimat Luokka:Sotalaivat
Flubendiamidi

Flubendiamidi (C23H22SN2IO4F7) on aromaattisiin amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hyönteismyrkkynä maataloudessa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa flubendiamidi on kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen. Flubendiamidi on myrkyllistä perhosten toukille, koska se sitoutuu niiden ryanodiinireseptoreihin. Tämän seurauksena kalsiumionien virtaus soluihin kasvaa aiheuttaen lihasten halvautumista. Nisäkkäille yhdiste ei ole myrkyllistä ja myrkyllisyys esimerkiksi mehiläisille tai kovakuoriaisille on vähäistä. Flubendiamidia valmistetaan seitsenvaiheisella reaktiosarjalla lähtien 3-nitroftaalihaposta. Flubendiamidia käytetään useiden tuholaisperhosten toukkia vastaan.Se hyväksyttiin markkinoille Euroopan unionin alueella vuonna 2016. ==Lähteet== Luokka:Hyönteistorjunta-aineet
Sosialismi (elokuva)

Sosialismi on Peter von Baghin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014. Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee sosialismia. Siinä kuvataan sosialimin tarina sen synnystä reaalisosialismin tuhoon saakka. Sosialismin tarina esitetään erilaisten elokuvakatkelmien kautta, joiden päällä kulkevat elokuvan kertojanääni sekä musiikkiraita. Elokuvassa nähtäviä elokuvakatkelmia ovat esimerkiksi katkelmat Lumièren veljesten Työläiset lähtevät Lumièren tehtaasta (1895), Sergei Eisensteinin Panssarilaiva Potemkin (1925), Fritz Langin Metropolis (1927), Oleksandr Dovženkon Maa (1930), Jean Renoirin Marseljeesi (1938) sekä John Fordin Vihan hedelmät -elokuvista. Elokuvan musiikkiraita koostuu monista tunnetuista 1900-luvulla sävelletyistä kappaleista, joita esittävät muun muassa Louis Armstrong sekä Mario Lanza. Sosialismi sai ensi- iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 2014. Ensi-illan jälkeen sen esittämistä ovat rajoittaneet siinä oleviin elokuva- ja musiikkiotteisiin liittyvät ratkaisemattomat tekijänoikeuskysymykset. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Möller, Olaf: ”Olin, olen, aion olla”, essee elokuvasta. Filmihullu 4/2014. Luokka:Vuoden 2014 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Dvaravati

Dvaravati oli 500-luvulta 1000-luvulle nykyisen Thaimaan alueella sijainnut mon-kansan kuningaskunta. Monit omaksuivat esimerkiksi buddhalaisuuden ja monia piirteitä intialaisesta kulttuurista. Thaimaassa on heidän jäljiltään esimerkiksi edelleen sanskritinkielisiä paikannimiä. Kuningaskunta perustettiin heikkenevän Funanin kuningaskunnan alueelle ja lopulta se liitettiin laajenevaan Khmer-valtakuntaan. ==Historia== Monit alkoivat perustaa omia kuningaskuntiaan Kaakkois-Aasiaan aikaisemman Funanin kuningaskunnan alkaessa heiketä. Dvaravatiin kuningaskunta sai alkunsa suurin piirtein 500-luvulla. Nimi Dvaravati viittaa Mahabharatassa esiintyvään Krishna-jumalan pääkaupunkiin. Samaa nimeä käytettiin eri yhteyksissä myös alueen myöhempien kuningaskuntien kausilla. Esimerkiksi Ayutthayan kuningaskunta oli viralliselta nimeltään Dvarati Sri Ayutthaya. Budhalaisuus levisi alueelle buddhalaisten lähetyssaarnaajien mukana 700-luvulla ja buddhalaisuudesta kuningaskunnan valtionuskonto. 800-luvulle tultaessa kuningaskunnan valtakeskus oli nykyisen Lopburin kaupungin alueella Thaimaan keskiosassa Chao Phraya-joen laakson alueella. Muita Dvaravatin tärkeitä kaupunkikeskuksia olivat Nakhon Pathom, Suphan Buri ja U Thong. Niiden ohella valtakunta vaikutti myös niistä kaukana pohjoisessa, koillisessa ja idässä ilmeisesti kauppareittien varrella. Valtakunnan kautta kesti suurin piirtein 1000-luvulle saakka, jolloin se liitettiin laajenevaan Khmer-valtakuntaan. Khmer-valtakunnan jälkeen alueelle nousi mon-kansojen kuningaskuntien sijaan tai-kansojen kuningaskuntia. ==Kulttuuri== Dvaravatin kuningaskunnan kautista mon-kansan taidetta kutsutaan thaimaalaisessa taidehistoriassa Dvarati-kauden teoksiksi. Kuningaskunta jätti jälkeensä esimerkiksi uskonnollisia rakennuksia, Buddhaa esittäviä patsaita, muita veistoksia, sekä votiivilaattoja. Monit itsessään olivat saaneet vaikutteita intialaisesta kulttuurista. Sen vaikutuksesta Thaimaassa on esimerkiksi edelleen sanskritin kielisistä nimistä johdettuja paikannimiä. Kuningaskunnan asukkaat harjoittivat buddhalaisuutta ja viljelivät maata kasvattaen riisiä. ==Lähteet== Luokka:Aasian entiset valtiot Luokka:Thaimaan historia
Jan Otčenášek

Jan Otčenášek (1924 Praha, Tšekkoslovakia – 1979 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkiläinen kirjailija. Hän oli saanut kaupallisen koulutuksen. Hän osallistui toisen maailmansodan aikana vastarintaliikkeeseen. Sodan jälkeisissä teoksissaan hän kuvaa maassa tapahtunutta kehitystä. Hänen merkittävin teoksensa on ainakin 20 kielelle käännetty Romeo, Julia ja pimeys, joka perustuu vanhaan aiheeseen mutta tapahtuma-aika on toinen maailmansota. Se kertoo nuorukaisesta, joka yrittää pelastaa juutalaisen tyttöystävänsä joutumasta keskitysleirille. ==Suomennetut teokset== * Romeo, Julia ja pimeys (Romeo, Julie a tma, 1959), englanninkielisestä käännöksestä suom. Kyllikki Clément, Helsinki: Otava 1963 Sarja: Moderneja kirjailijoita ==Lähteet== Luokka:Tšekkoslovakialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Karukin kieli

Karukin kieli (Araráhih tai Ararahih'uripih) on hokan-kieliin kuuluva uhanalainen kieli ja Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa asuvan karuk- kansan perinteinen kieli. UNESCO on luokitellut karukin vakavasti uhanalaiseksi kieleksi, ja vuonna 2011 vain noin 12 ihmistä puhui sitä sujuvasti äidinkielenään. Lisäksi tuntematon määrä heimolaisia ymmärsi tai puhui kieltä epätäydellisesti. Samana vuonna noin kolmekymmentä ihmistä oli opiskellut kieltä toisena kielenään.Golla, California. lk 86. == Kielen nimi == Karukin kielellä ei ole omakielistä nimeä. Sitä kutsutaan yleensä nimellä araráhih tai ararachúupha, jotka molemmat tarkoittavat yleisesti "ihmisen kieltä". Kontekstista riippuen samoja termejä voidaan käyttää myös muista intiaanikielistä.Karuki sõnaraamatu võrguversioon. Paikallisten valkoisten keskuudessa yleiset nimitykset karokit ja karokin kieli, jotka ovat peräisin karukinkielisestä sanasta káruk ("ylävirta"), otti ensimmäisenä tieteelliseen käyttöön Stephen Powers.Powers, Stephen. 1877. Tribes of California. Contributions to North American Ethnology 3. Department of the Interior, U.S. Geographical and Geological Survey of the Rocky Mountain Region, J. W. Powell in Charge. Washington, DC: Government Printing Office. lk 19. Alfred Kroeber jatkoi Powersin oikeinkirjoituksen käyttöä, ja 1900-luvulla kansan ja kielen nimet kirjoitettiin pääasiassa o:lla. Vain John Peabody Harrington käytti foneettisesti oikeaa kirjainta u. Karukit itse suosivat nimessään u-kirjainta, ja sen käyttö on yleistynyt 2000-luvulla.Golla, California. lk 87. == Lähteet == Luokka:Isolaattikielet Luokka:Yhdysvaltain kielet Luokka:Amerikan alkuperäisasukkaiden kielet Luokka:Uhanalaiset kielet
Hokan-kielet

Hokan-kielet on hypoteettinen Amerikan alkuperäiskielten kielikunta, johon kuuluu noin kymmenen pääosin Yhdysvaltain Kalifornian ja Arizonan osavaltioiden sekä Meksikon Baja Californian pienempää kieliryhmää. Koska toistaiseksi ei kuitenkaan ole esitetty vakuuttavaa näyttöä näiden kielten välisestä suhteesta, kielikunnan olemassaolo on epätodennäköistä. Jotkut kielitieteilijät ovat lisäksi ehdottaneet kaukaista sukulaisuutta muskogee- ja siouxkieliin. Hokan-kielten nimitys on keinotekoinen ja pohjautuu löyhästi "kahta" merkitseviin sanoihin eri hokan-kielissä: *xwak kantajumassa, c-oocj [koːkx] serissä, ha'k achumawissa jne. == Luokittelu == Hokan-kieliin luokitellaan yleensä seuraavat kieliryhmät: * Juma-kielet ** Delta- Californian-kielet *** Cocopa *** Kumiai ** River Yuman -kielet *** Maricopa *** Mohave *** Quechan (Yuma) ** Upland Yuman -kielet *** Havasupai-Walapai- Yavapai *** Paipai (Akwa'ala) *** Cochimi *** Kiliwa * Esselen * Kahikielet ** Karuk ** Palaihnihan-kielet *** Achumawi *** Atsugewi ** Shasta * Chimariko * Yana * Pomokielet ** Läntiset pomokielet *** Keskipomo *** Kashaya *** Pohjoispomo *** Eteläpomo ** Itäpomo ** Kaakkoispomo ** Koillispomo * Salinan- seri-kielet ** Chumash ** Salinan ** Seri * Tekistlateekkikielet ** Lowland Chontal of Oaxaca ** Sierra Chontal of Oaxaca * Washo == Lähteet == Luokka:Hypoteettiset kielikunnat Luokka:Amerikan alkuperäisasukkaiden kielet
John Peabody Harrington

John Peabody Harrington (29. huhtikuuta 1884 Waltham, Massachusetts – 21. lokakuuta 1961 San Diego, Kalifornia) oli amerikkalainen kielitieteilijä ja etnologi, joka 40-vuotisen uransa aikana dokumentoi ja kuvasi noin sata eri intiaanikieltä pääasiassa Yhdysvalloista. Ainoa kuvaus monista nykyään kuolleista kielistä on peräisin Harringtonilta. Suurin osa Harringtonin tutkimuksista on julkaisemattomia; niiden koko Yhdysvaltain antropologisessa arkistossa kattaa noin 200 hyllymetriä. Luokka:Yhdysvaltalaiset kielitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset etnologit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Narvan rautatieasema

Narvan rautatieasema () on Viron itäisin rautatieasema Narvassa. Rautatieasema avattiin vuonna 1870, mutta se tuhoutui vuonna 1919 Viron vapaussodan takia. Se rakennettiin uudelleen, jonka jälkeen se tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Tämän jälkeen nykyinen uusklassistinen rakennus rakennettiin. Vuoden 2018 aikataulun mukaan päivässä on neljä matkustajajunaa Tallinnaan ja yksi päivässä Moskovaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Rautatieasema Luokka:Viron rautatieliikennepaikat Luokka:1870-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Chimichurri

Chimichurri on argentiinalainen kastike. Sitä tarjoillaan etenkin pihvien, mutta myös muun liharuuan lisukkeena. ==Piirteet ja käyttö== Chimichurrin perusraaka-aineita ovat persilja, oregano, chilijauhe, valkosipuli ja kasvisöljy. Tarkempia reseptejä ja valmistusmenetelmiä on kuitenkin useampia. Tavallisin tapa käyttää chimichurria on tarjoilla sitä pihvin kanssa. Perinteisesti sitä käytettiin etenkin peittämään voimakasmakuista tuoreeltaan leikatun lihan makua. Pihvien lisäksi sitä voidaan käyttää myös miltei minkä vain muun liharuuan lisukkeena. Chimichurri on erityisen suosittua Argentiinassa. Se on kuitenkin levinnyt myös eri puolille maailmaa etenkin argentiinalaisten ravintoloiden mukana. ==Historia== Chimichurrin alkuperästä on useampia eri suosittuja tarinoita. Yksi tunnetuimmista liittyy irlannista Argentiinaan 1800-luvulla saapuneeseen siirtolaiseen James McCurryyn. Hänen sanotaan yrittäneen luoda worcesterkastikeen tapaisen kastikkeen paikallisia raaka-aineita käyttäen. Nimi chimichurri on johdettu tämän tarinan mukaan argentiinalaisesta tavasta lausua hänen nimensä. Muissa tarinoissa kastike ja nimi on johdettu baskien mukanaan tuomasta yrttikastikkeesta tximitxurri, tai vangiksi jääneen brittisotilaan pyynnöstä "give me the curry". Tarinoissa kastike liitetään usein 1800-luvun tapahtumiin, mutta sillä saattaa olla todellisuudessa paljon pidempi historia. Joidenkin historioitsijoiden mukaan kastike on peräisin alueen alkuperäiskansoilta ja sitä on valmistettu jo ennen Kristoffer Kolumbuksen saapumista Amerikkaan vuonna 1492. Nimi on saatettu johtaa ketšuan kielestä ja se on ollut yleisnimitys lihan säilömisen yhteydessä käytetyille voimakkaille kastikkeille. ==Lähteet== Luokka:Kastikkeet Luokka:Argentiinalainen keittiö
Waltraud Meier

Waltraud Meier (s. 9. tammikuuta 1956 Würzburg) on saksalainen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.Waltraud Meier AllMusic Ennen päätoimista laulu-uraansa Meier opiskeli englantia ja romaanisia kieliä. Hän lauloi lukuisissa kuoroissa lapsuudesta teini-ikäänsä ja sai yksityistä lauluopetusta Dietger Jacobilta Kölnissä. Meier teki debyyttinsä vuonna 1976 Würzburgin oopperassa Lolan roolissa oopperassa Cavalleria rusticana. Vuosina 1976–1978 hän oli Mannheimin oopperan esiintyjistössä, ja vuonna 1980 hän teki kansainvälisen debyyttinsä Frickan roolissa (Valkyyria) Buenos Airesin Teatro Colónissa. Tämän jälkeen hän oli Dortmundin oopperan jäsenenä vuoteen 1983. Meier saavutti kansainvälistä menestystään ensimmäisellä esiintymisellään Bayreuthin juhlilla vuonna 1983, jolloin hän tulkitsi Kundryn roolin Parsifalissa. Meier teki ensimmäiset esiintymisensä Covent Gardenissa vuonna 1984, Metropolitan-oopperassa vuonna 1987 ja Wienin valtionoopperassa vuonna 1988. Hän oli samalla jäsenenä Hannoverin oopperassa yhden (1983–1984) ja Stuttgartin oopperassa kolmen kauden (1985–1988) ajan. Merkittävän esiintymisen Bayreuthin juhlilla hän teki myös vuonna 1993 Isolden roolissa Tristanissa ja Isoldessa. Meier tunnetaan aikansa eturivin Wagner-laulajana, ja hän on lisäksi tulkinnut rooleja muiden muassa Richard Straussin ja Alban Bergin oopperoissa.Waltraud Meier The Mirja Helin Competition Hänen ohjelmistoonsa on kuulunut myös italian-, ranskan- ja venäjänkielisen oopperakirjallisuuden rooleja. Meierin konserttiohjelmistoon on kuulunut eri säveltäjien yksinlauluja, Mozartin Requiem, Verdin Requiem, Beethovenin Missa Solemnis ja Mahlerin sinfoniat nro 2 sekä nro 8 ja Das Lied von der Erde. Oopperaohjaajia, joiden kanssa Meier on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet muiden muassa Jean-Pierre Ponnelle, Luc Bondy, Harry Kupfer, Götz Friedrich, Klaus- Michael Grüber, Heiner Müller, Jürgen Flimm ja Patrice Chéreau. Meier on laulanut muiden muassa sellaisten kapellimestarien kuin Daniel Barenboimin, Riccardo Mutin, Claudio Abbadon, James Levinen, Zubin Mehtan, Christian Thielemannin, Valeri Gergijevin, Simon Rattlen, Riccardo Chaillyn ja Antonio Pappanon johdolla. Hän on saanut Kammersängerin-arvonimet Saksasta ja Itävallasta. Kesäkuussa 2017 hänestä tehtiin Wienin valtionoopperan kunniajäsen. Vuonna 2019 Meier kuului kansainvälisen Mirjam Helin -laulukilpailun tuomaristoon.Tuomaristo The Mirjam Helin Competition Meier on mukana vuonna 2002 parhaan oopperalevytyksen Grammy-palkinnon saaneella Tannhäuser-levytyksellä.Waltraud Meier Grammy Awards == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Child

William Child (1606 – 23. maaliskuuta 1697) oli englantilainen säveltäjä ja urkuri.William Child AllMusic Child sai opetusta Bristolin tuomiokirkon urkurilta Elway Beviniltä. Hän sai Oxfordin yliopistosta musiikin kandidaatin (1631) ja musiikin tohtorin (1663) arvot.Composers & Collections University of York Hän työskenteli Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelin urkurina vuodesta 1632.William Child (Chyld) HOASM Vuoden 1643 jälkeen Pyhän Yrjön kappeli ei ollut toiminnassa, ja Child vetäytyi pienelle maatilalle, jossa teki myös sävellystyötä. Englannin restauraation aikaan hän palasi asemaansa kappelin urkurina, jona pysyi kuolemaansa saakka. Hänestä myös tuli yksi Chapel Royalin kolmesta urkurista. Hänen kuoltuaan häntä seurasi Chapel Royalin urkurina Francis Piggott. Child julkaisi teoksen A First set of Psalmes vuonna 1639. Se on yksi varhaisimmista esimerkeistä englantilaisen säveltäjän laatimasta italialaisen concertato-tyylin hengellisen musiikin julkaisusta. Child sävelsi myös soitinmusiikkia. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1606 syntyneet Luokka:Vuonna 1697 kuolleet
Valtakunnansyyttäjä (Yhdysvallat)

Valtakunnansyyttäjä () on asianajaja, jonka Yhdysvaltain presidentti nimittää senaatin hyväksynnällä jokaiseen tuomiopiiriin edustamaan liittovaltion hallintoa oikeusjutuissa. Valtakunnansyyttäjät syyttävät ja puolustavat juttuja liittovaltion puolesta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Office of the United States Attorneys Luokka:Yhdysvaltain laki Luokka:Yhdysvaltain liittovaltion hallinto
Arvi Arvekari

Arvi Bruno Arvekari (22. elokuuta 1921 Helsinki – 1. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Myös tennis ja pöytätennis olivat hänen lajejaan. Jalkapallossa Arvekari pelasi HIFK:n ykkösjoukkueessa vuosina 1939–1954 puolustajana ja tukimiehenä. Hän voitti seuran riveissä Suomen mestaruuden vuonna 1947 sekä hopeaa Suomen Palloliiton mestaruussarjassa vuosina 1947 ja 1948. Lisäksi hänellä oli neljä piirimestaruutta sekä yksi piirimestaruus jääpallossa ja neljä jääkiekossa. Arvekari oli vuonna 1945 perustamassa HIFK:n jääkiekkojaostoa, jonka joukkueen kapteenina hän toimi vuosina 1950–1951 seuran noustua mestaruussarjaan vuonna 1950. Kaikkiaan Arvekari pelasi seuran puolustajana viisi kautta vuosina 1949–1953 ja hänelle myönnettiin seuran hopeinen ansiomerkki. Arvekarin muihin seuroihin lukeutuivat muun muassa Helsingin Verkkopalloseura, Arsenal ja Helsingfors Skridskoklubb. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Nicolò Melli

Nicolò Melli (s. 26. tammikuuta 1991 Reggio nell’Emilia) on italialainen koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Melli on voittanut urallaan muun muassa Italian, Turkin ja Saksan mestaruudet sekä Turkin ja Saksan cup-mestaruudet. Hän on pelannut urallaan myös NBA:ssa. Melli on edustanut Italian miesten maajoukkuetta muun muassa yksissä kesäolympialaisissa ja kolmissa EM-kilpailuissa. == Pelaajaura == Melli aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan ja on pelannut lisäksi Saksassa, Turkissa ja NBA:ssa. Vuonna 2014 hän voitti Olimpia Milanossa Italian mestaruuden. Brose Bambergissa Melli voitti Saksan mestaruuden vuosina 2016 ja 2017 sekä Saksan cup-mestaruuden vuonna 2017. Fenerbahçessa hänen palkintokaappiinsa lisättiin Turkin mestaruus vuonna 2018 ja Turkin cup- mestaruus vuonna 2019. Vuosina 2019–2021 Melli pelasi NBA:ssa New Orleans Pelicansissa ja Dallas MavericksissaBasketball-Reference.com.Italian koripalloliittoEuroliiga Italian miesten maajoukkueessa Melli debytoi vuonna 2011. Hän on kuulunut Italian kokoonpanoon muun muassa Tokion kesäolympialaisissa 2020 ja vuosien 2013, 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2011 hän saavutti alle 20-vuotiaiden EM-hopeaa. == Yksityiselämä == Mellin äiti, yhdysvaltalainen Julie Vollertsen, saavutti lentopallossa olympiahopeaa Los Angelesissa 1984.Olympedia == Lähteet == * Profiili Italian koripalloliitto * * Nicolò Melli Stats Basketball-Reference.com * Profiili Euroliiga === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Nicolo Melli Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Syysvehnä

Syysvehnä käsittää Suomessa ne vehnälajikkeet, jotka kylvetään maahan ennen talven tuloa syyskuussa ja II-vyöhykkeellä syyskuun alkupuolella niin, että ne talvehtivat oraina. Kun kaikkea vehnää ei kylvetä Suomessa kevätvehnänä, ja syysvehnät valmistuvat seuraavana kesää puitaviksi ennen seuraavana keväänä kylvettävää kevätvehnää, sen aikaisempi valmistuminen tasaa kuivureiden ja ennen kaikkea myllyjen ruuhkahuippuja. == Lähteet == Luokka:Vehnät Luokka:Viljat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Blönduós

Blönduós (ääntämys islanniksi ) on kaupunki ja entinen kunta Pohjois- Islannissa. Vuonna 2018 sen asukasluku oli 895 henkeä.Iceland Kuten monet Islannin kaupungit ja kylät, Blönduósin asutus muodostui vasta 1800-luvun lopulla. Kaupunki sijaitsee Hringvegurin varrella Blanda-jäätikköjoen suulla. Hrúteylle, pienelle saarelle ja joen ympäröimälle luonnonsuojelualueelle pääsee kävelytieltä suoraan Hringvegurin tuntumasta. == Maantiede == Blanda- jäätikkövirta jakaa Blönduósin kahtia ja kaupunki on myös nimetty sen mukaan (Blöndu on sanan Blanda obliikvisija). Vanha kaupunki, islanniksi Gamli bærinn, johon kuuluu monia alkuperäisiä taloja 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alkupuolelta, sijaitsee joen eteläpuolella. Monet paikallisista yrityksistä, peruskoulu, supermarketti, monitoimitalo ja urheilutilat lämmitettyine ulkouima-altaineen puolestaan sijaitsevat joen pohjoispuolella. Kukkulalla kaupungin yläpuolella on omalaatuinen ulkoasultaan tulivuoren kraatteria muistuttava kirkko. == Talous == Suurin osa Blönduósin teollisuudesta ja elinkeinoista liittyy joko maatalouteen tai matkailuun."Hit Iceland information page about Iceland" Viime vuosina kaupunki on tullut tunnetuksi tekstiileistään. Blönduósissa sijaitsee villapesula, Islannin ainoa tekstiilimuseo Heimilisiðnaðarsafnið sekä residenssiohjelman kansainvälisille tekstiilitaiteilijoille ja tutkijoille tarjoava Islannin tekstiilikeskus. == Tunnettuja blönduósilaisia == * María Ólafsdóttir, laulaja == Ystävyyskaupungit == Blönduósin ystävyyskaupunkeja ovat: * Horsens, Tanska * Karlstad, Ruotsi * Moss, Norja * Nokia, Suomi == Ilmasto == Blönduósissa vallitsee tundrailmasto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan sivut Luokka:Islannin kunnat
Owen Power

Owen Power (s. 22. marraskuuta 2002 Mississauga, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresin organisaatiossa. Hän on voittanut urallaan MM-kultaa. Buffalo Sabres varasi hänet ensimmäisenä vuoden 2021 NHL:n varaustilaisuudessa. Power on pelipaikaltaan puolustaja ja häntä pidetään yhtenä ikäluokkansa lupaavimmista pelaajista == Ura == === NHL-ura === Huhtikuussa 2022 Power teki kolmevuotisen NHL-tulokassopimuksen hänet varanneen Buffalo Sabresin kanssa. https://www.tsn.ca/owen-power-buffalo-sabres-contract-1.1782775 Lokakuussa 2023 Power teki Sabresin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 58,45 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/nhl/buffalo- sabres-sign-d-owen-power-to-seven-year-58-45m-extension-1.2019679 === Maajoukkueessa === Power edusti 18-vuotiaana Kanadan miesten maajoukkuetta MM- kilpailuissa 2021. Kanada voitti turnauksessa kultaa. Jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuodenvaihteessa 2021–2022 Powerista tuli ensimmäinen kanadalainen puolustaja, joka on tehnyt kolme maalia yhdessä ottelussa nuorten maailmanmestaruuskisoissa, kun Kanada voitti Tšekin maalein 6–3 alkusarjan ottelussa. Turnaus kuitenkin keskeytettiin, kun useampi ottelu oli peruttu koronatartuntojen takia. Power on edustanut Kanadaa myös olympialaisissa 2022 ja MM-kilpailuissa 2024. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Buffalo Sabresin pelaajat Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matthew Beniers

Matthew Beniers (s. 5. marraskuuta 2002 Hingham, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka kuuluu NHL-joukkue Seattle Krakenin organisaatioon. Kraken valitsi hänet toisena vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Huhtikuussa 2022 hän teki kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Krakenin kanssa. https://www.tsn.ca/seattle-kraken-matty-beniers-three-year-entry- level-contract-1.1783669 Elokuussa 2024 Beniers solmi seitsemänvuotisen ja yhteensä 50 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Seattle Krakenin pelaajat Luokka:Seattle Krakenin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blas de Otero

Blas de Otero (1916 Bilbao, Espanja – 1979 Madrid, Espanja) oli espanjalainen runoilija. Hän opiskeli juristiksi, mutta hän ei harjoittanut lakimiehen ammattia vaan ryhtyi kirjailijaksi. Hänen runonsa ovat usein yhteiskunnallisia, ja niitä sensuroitiin. Hän asui siksi ajoittain ulkomailla. Tuotantonsa alkupuolella Otero sai vaikutteita Miguel de Unamunolta. Runot olivat perinteisiä, teemoiltaan uskonnollisia, rakkauden ja kuoleman sävyttämiä. 1950-luvulla tapahtui käänne, ja aiheet muuttuivat ajankohtaisiksi. ==Suomennetut runot== * Maailma, suom. Matti Rossi, antologiassa Toistasataa runoilijaa: runosuomennoksia 1960-luvun kulttuurilehdistä, toim. Kalevi Seilonen, Helsinki: Tammi 1989 ISBN 951-30-6787-4Blas de Otero, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.7.2021, viitattu 24.7.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Yang Qian

Yang Qian (; 10. heinäkuuta 2000 Ningbo, Kiina) on kiinalainen ampuja ja olympiavoittaja. Yang aloitti kilpa-ammunnan 10-vuotiaana, ja 18-vuotiaana hän aloitti taloustieteen opinnot Tsinghua-yliopistossa. Yang osallistui ensimmäisen kerran ammunnan maailmancupiin vuonna 2019. Hänen paras sijoituksensa 10 metrin ilmakiväärissä 23:s. Joukkuekilpailussa Kiina sijoittui kerran toiseksi. Ammunnan Aasian-mestaruuskilpailuissa hän voitti 10 metrin ilmakiväärissä kultaa. Yang voitti olympiakultaa 10 metrin ilmakiväärissä Tokiossa 2021. Hän voitti kisojen ensimmäisen lajin viimeisen laukausparin ansiosta. Venäjän olympiakomiteaa edustava Anastasija Galašina ampui viimeisellä laukauksella vain 8,9, kun Yangin tulos oli 9,8. Yangin lopputulos 251,8 oli uusi olympiaennätys. Hän voitti olympiakultaa myös sekajoukkueen ilmakiväärissä yhdessä Yang Haoranin kanssa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset ampujat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ōtomo no Yakamochi

Ōtomo no Yakamochi (718 – 785) oli japanilainen tankarunoilija ja hoviylimys. Hän toimitti Manyōshū-antologiaa, jossa oli hänen omia runojaankin. Ōtomo no Yakamochi eli hovin valtataistelujen keskellä, mikä näkyi hänen runoissaan. Hänen tyylinsä ennakoi Nara-kauden yksinkertaisuutta. Hänen isänsä oli runoilija Ōtomo no Tabito. ==Suomennetut runot== LähdeŌtomo no Yakamochi, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.7.2021, viitattu ;Antologioissa * Ogura Hyakunin Isshu: sata runoilijaa, sata runoa, suom. Wili Leikola; Jari Sutinen; Juhani Tikkanen, Turku: Kolmen mutkan maja 2005 ISBN 952-91-9230-4 * Kuuntelen, vieras: valikoima klassillisia japanilaisia tanka-runoja, suom. Tuomas Anhava, Helsinki: Otava 1976 (6. p. ISBN 951-1-02431-0) Suomennettu engl., ransk. ja saks. käännöksistä * Sateen ääni sillalla: japanilaista runoutta, suomentanut Tuomas Anhava englannin-, saksan- ja ranskankielisistä käännöksistä; toimittanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava. Helsinki: Otava 2007 ISBN 978-951-1-21576-9 * Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1 * Runo kukkii: sanoja luonnosta ja rakkaudesta, murheesta ja riemusta, toim.Anna-Leena Härkönen; Jarkko Laine, Helsinki: Tammi 1985 ISBN 951-30-6227-9 * Kevätsateiden aika: japanilaista tankarunoutta, suom. ja toim. Arto Lappi, Turku: Sammakko 2005 ISBN 952-5194-95-7 ;Runot * Harakkaparvi käy sillaksi taivaalle (Kasasagi no watase), suom. Wili Leikola; Jari Sutinen; Juhani Tikkanen, teoksessa Ogura Hyakunin Isshu: sata runoilijaa, sata runoa * Illalla jätän oven valmiiksi auki, suom. Tuomas Anhava, teoksessa Kuuntelen, vieras * Ilta hämärtää, tuuli kuuluu liukuvan, suom. Tuomas Anhava, teoksessa Sateen ääni sillalla * Kiuru kohoaa kevään hohtavaan ilmaan, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa Parnasso 1966; nro 8 * Merellä, kevään utuisessa illassa, suom. Tuomas Anhava, teoksessa Maailman runosydän ja julkaisussa Parnasso 1966; nro 8 * Miten katkeraa kohtaaminen unessa, suom. Tuomas Anhava, teoksissa Kuuntelen, vieras ja Sateen ääni sillalla * Pilvessä taivas. Sataa harvakseen lunta., suom. Tuomas Anhava, teoksessa Sateen ääni sillalla * Sinä hymyilit kun kylvimme neilikat, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa Parnasso 1966; nro 8 * Sumu väikehtii keväisillä niityillä, suom. Tuomas Anhava, teoksessa Kuuntelen, vieras ja julkaisussa Taite: runouslehti 2005; nro 2 * Taloni luona vaimeasti kahisten, suom. Arto Lappi, teoksessa Kevätsateiden aika: japanilaista tankarunoutta * Tuokion verran me olimme yhdessä, suom. Tuomas Anhava, julkaisussa Parnasso 1959; nro 4 sekä teoksissa Kuuntelen, vieras ja Runo kukkii ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Japanilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 718 syntyneet Luokka:Vuonna 785 kuolleet
Hou Zhihui

Hou Zhihui (; 18. maaliskuuta 1997 Guiyang, Kiina) on kiinalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hou aloitti painonnoston vuonna 2009. Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2015 hän sijoittui toiseksi alle 48-kiloisten sarjassa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui ensimmäisen kerran Ašgabatissa 2018. Hän voitti maailmanmestaruuden alle 49-kiloisten sarjassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Hou voitti myös kultaa samassa sarjassa. Hou sijoittui MM-kilpailuissa 2019 alle 49-kiloisten sarjassa hopealle. Vuonna 2021 järjestyissä vuoden 2020 Aasian-mestaruuskilpailuissa Hou otti kultaa. Siellä hän teki tempauksessa ja yhteistuloksessa maailmanennätyksen. Tempauksessa hänen tuloksensa oli 96 kilogrammaa, ja yhteistulos oli 213 kilogrammaa. Tokion olympialaisissa 2021 Hou voitti olympiakultaa alle 49-kiloisten sarjassa. Hän teki olympiaennätyksen tempauksessa, työnnössä ja yhteistuloksessa. Tempauksessa hän nosti 94 kilogrammaa ja työnnössä 116 kilogrammaa. Yhteistulos oli 210 kilogrammaa. Hou sijoittui pronssille Bogotá MM-kilpailuissa 2022. Seuraavana vuonna hän oli hopealla sekä Aasian- että maailmanmestaruuskilpailuissa. Hou osallistui Aasian kisoissa alle 55 kg:n sarjaan, sillä painoi kisoissa 50,7 kilogrammaa. Hän sijoittui pronssille. Hou onnistui Pariisissa 2024 puolustamaan olympiakultaansa. Hän oli tempauksen jälkeen 4 kilogrammaa jäljessä johtanutta Mihaela Cambeita, mutta hän nosti työnnössä olympiaennätyksen 117 kilogrammaa. Hou voitti kultaa kilogramman erolla Cambeihin. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset painonnostajat Luokka:Kiinalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarton rautatieasema

Tarton rautatieasema () on rautatieasema Tartossa, Virossa. Rautatieasema perustettiin vuonna 1876, ja rakennus avattiin vuonna 1877. Elron toimii rautatieasemalla ja suuri osa junista menee Tallinnaa kohti. Junia menee kuitenkin myös Valgaan, Jõgevaan, Oravaan, Koidulaan ja Piusaan. Luokka:Tartto Luokka:Viron rautatieliikennepaikat
Windy Aisah

Windy Cantika Aisah (s. 11. kesäkuuta 2002) on indonesialainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Aisah voitti kultaa vuoden 2019 Kaakkois-Aasian kisoissa Filippiineillä 49 kilogramman painoisten luokassa. Hän nosti yhteensä 190 kiloa rikkoen omissa nimissään olleen nuorten maailmanennätyksen sekä tempauksessa että työnnössä. Vuoden 2021 painonnoston nuorten MM-kilpailuissa Aisah voitti kultaa sekä nostossa, työnnössä että yhteistuloksissa. Tokion olympialaisissa 2021 Aisah saavutti pronssia alle 49-kiloisissa. == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset painonnostajat Luokka:Indonesialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt