EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katherine Ryan

Katherine Ryan (s. 30. kesäkuuta 1983) on kanadalais-irlantilainen koomikko, kirjoittaja ja näyttelijä. Hän on syntynyt Kanadan Ontariossa, mutta asuu ja työskentelee tällä hetkellä Lontoossa. Katherine on tuottanut ja käsikirjoittanut kuusiosaisen Netflix-sarjan The Duchess, jossa hän myös näyttelee pääosaa. Hän on tehnyt Netflixille kaksi stand up -spesiaalia: Katherine Ryan: In Trouble ja Katherine Ryan: Glitter Room. Koomikkona Ryan on vieraillut säännöllisesti useissa paneeliohjelmissa, kuten QI, Have I Got News for You, Mock the Week ja 8 Out of 10 Cats. Hän on joukkueenjohtaja komediaohjelmassa Safeword. Ryan on näytellyt muun muassa sarjoissa Campus, Amerikan frendi ja Badults. Hän emännöi tositelevisiosarjaa Hair, jossa amatöörikampaajat kilpailevat toisiaan vastaan erilaisissa tehtävissä. Ryanin äiti on kanadalainen ja isä irlantilainen. Ryanilla on molempien maiden kansalaisuudet. Hänellä on kaksi siskoa ja tytär nimeltä Violet entisen puolisonsa kanssa. Hänen nykyinen puolisonsa on Bobby Kootstra. Ryan on opiskellut kaupunkisuunnittelua Toronton yliopistossa. Vuonna 2013 Ryan suututti filippiiniläisen yleisönsä vitsaillessaan Mock the Week -ohjelman improvisaatio-osuudessa. Panelisteja pyydettiin keksimään lauseita, joita epätodennäköisesti kuulisi kosmetiikkamainoksessa. "Emme testaa tuotteitamme eläimillä. Käytämme filipinolapsia", Ryan veisteli. Vaikka vitsi oli kohdistettu kosmetiikkayritysten epäeettiseen toimintaan, Ryan sai useita vihaisia viestejä ja jopa tappouhkauksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Kanadalaiset koomikot Luokka:Kanadalaiset näyttelijät Luokka:Irlantilaiset näyttelijät
Mäiskälän seisake

Mäiskälän seisake oli rautatieliikennepaikka, jossa on ollut kivilouhimo ja puunlastausraide. Mäiskälän kivilouhimosta louhittiin kivet ensin Vaasan radan ja myöhemmin Tampereen rakennusten perustuksiin, siltoihin ja laitureille. Seisake käytössä se on ollut vuosina 1936-1948. Kivilouhimon ja puunlastauksen pistoraiteet ovat olleet käytössä eri aikoina ja eri puolilla rataa. == Lähteet == Luokka:Ähtärin rautatieliikennepaikat
Hannah Reid

Hannah Reid (s. 30. joulukuuta 1989, Lontoo) on englantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan London Grammarin laulajana. Hänen äänialansa on kontra-altto. Ennen uraansa musiikin parissa hän haaveili näyttelemisestä, mutta hän kärsi pahasta lavakammosta. Reid tapasi London Grammarin kitaristin Dan Rothmanin Nottinghamin yliopistossa vuonna 2009 ja Rothman auttoi Reidia voittamaan esiintymispelon. London Grammar on indie pop -bändi, joka perustettiin vuonna 2012 Nottinghamissa ja nousi nopeasti suureen suosioon. Reidin ja Rothmanin lisäksi yhtyeeseen kuuluu Dominic Major. Reid on nostanut esiin musiikkialan seksismiä ja naisvihaa. Hän sairastaa fibromyalgiaa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Lauluntekijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet
Namysłów

Namysłów () on kaupunki Namysłówin kunnassa, Namysłówin piirikunnassa, Opolen voivodikunnassa Puolassa. Namysłówin väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 16 596\. Se on sekä kuntansa että piirikuntansa hallintokeskus. == Maantiede == Namysłówin pinta-ala on noin 23 neliökilometriä. Kaupunki rajoittuu Namysłówin kunnassa Smarchowice Małen, Ziemiełowicen, Smarchowice Wielkien, Kamiennan, Łączanyn ja Ligotkan kyliin. Sen alue sijaitsee fyysis-maantieteellisesti Oleśnican tasangolla. Kaupungin pinta-alasta noin 46 prosenttia on maataloskäytössä ja noin 29 prosenttia metsää. Widawa-joki virtaa Namysłówin halki. == Historia == Namysłówin alueella on ollut asutusta 1200-luvulta lähtien. Se sai kaupunkioikeudet vuoden 1249 tienoilla. Vuosina 1313–1323 Namysłówista hallittiin herttuakuntaa. Vuonna 1348 kaupungista tuli Namysłówin sopimuksen mukaisesti osa Böömin kuningaskuntaa. Tuhoisat palot koettelivat Namysłówia vuosina 1377, 1466 ja 1483. Kaupungista tuli 1400-luvulla tärkeä keskus Wrocławin ja Krakovan välisellä kauppareitillä ja se tuli myöhemmin kuuluisaksi tekstiiliteollisuudestaan. Vuodesta 1526 se oli Habsburgien hallinnossa. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin joukot piirittivät ja valloittivat kaupungin. Vuonna 1633 kulkutauti surmasi 1 300 namysłówilaista. Vuonna 1742 kaupunki siirtyi Preussin hallintoon. Seitsenvuotisen sodan aikana Itävallan ja Venäjän joukot miehittivät Namysłówin. Vuonna 1787 kaupungin väkiluku oli 2 521\. Neljännen liittokunnan sodassa Namysłów joutui ranskalaisten miehittämäksi. Vuonna 1868 rautatieyhteydet Namysłówista Wrocławiin ja Kluczborkiin valmistuivat. Toisessa maailmansodassa, tammikuussa 1946 Neuvostoliitto miehitti kaupungin. Sodan taisteluissa tuhoutui noin 40 prosenttia kaupungin rakennuksista. == Talous == Namysłówin työttömyysaste oli vuonna 2019 noin 7,8 prosenttia. Työssäkäyvistä asukkaista 34,7 prosenttia työskenteli teollisuus- tai rakennusalalla, 25,8 prosenttia maatalousalalla, 10,5 prosenttia palvelualalla ja 2,2 prosenttia rahoitusalalla. == Väestö == Vuoden 2019 joulukuussa Namysłówissa asui 16 596 asukasta, joista 52,6 prosenttia oli naisia ja 47,4 prosenttia miehiä. Vuonna 2000 kaupungin väkiluku oli 16 956. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 joulukuussa 17,3 prosenttia, työikäisten 58,4 prosenttia ja eläkeikäisten 24,4 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,4 vuotta. == Liikenneyhteydet == Namysłówin alueen läpi kulkevat valtatie 39, voivodikunnan tiet 451 ja 454 sekä rautatielinjat 143, 301 ja 307. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Opolen voivodikunnan kaupungit
Selles-sur-Cher

Selles-sur-Cher on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 40 kilometriä Bloisin kaupungista etelään. Joen lisäksi kaupunkia halkoo myös kanava Canal de Berry. == Nähtävyyksiä == Kaupunki on kehittynyt 500-luvulla perustetun luostarin ympärille. Luostari on tuhoutunut useita kertoja niin normannien hyökkäyksissä 800-luvulla, satavuotisen sodassa 1300- ja 1400-luvuilla ja uskonsodissa 1500- ja 1600-luvuilla. Lopulta Ranskan suuri vallankumous karkotti munkit luostarista vuonna 1790. Sen jälkeen luostari on toiminut kaupungintalona, postina ja museona. Luostarikirkko Notre Dame-la-Blanche rakennettiin 1100-luvun alussa, ja se on yksi huomattavimmista kirkoista Cherin laaksossa. Kaupunkia suojaamaan rakennettiin linnoitus Château of Selles-sur-Cher noin tuhat vuotta sitten. Vuosisatojen kuluessa se on tuhoutunut useasti. 1600-luvulla linna sai nykyisen kaltaisen ulkomuotonsa, kun arkkitehti Jacques II Androuet du Cerceau piirsi linnaan kaksi paviljonkia ja 30 metriä pitkän siiven. Vuonna 2012 joukko vapaaehtoisia osti linnan kunnostaakseen ja avatakseen sen yleisölle. == Gastronomia == Paikallinen Selles-sur-Cher -vuohenjuusto on saanut vuonna 1975 suojatun alkuperänimityksen. Tiedosto:Selles01.jpg|Château of Selles-sur-Cher Tiedosto:Selles-sur- cher_1.jpg|Selles-sur-Cher -vuohenjuusto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loir-et-Cherin kunnat
Vian Dakhil

Vian Dakhil (s. 1971 Mosul, Irak) on irakilainen poliitikko, joka kuuluu Irakin jesidivähemmistöön. Hän on valmistunut biologiasta, mutta hän ajautui vuonna 2007 politiikkaan yliopiston vähemmistöjen sorron kautta. Hänet valittiin vuonna 2010 ensimmäisen kerran Irakin parlamenttiin, ja vuonna 2014 hän sai kansainvälisä huomiota tunteikkaalla puheella, jolla hän vaati parlamenttia auttamaan jesideitä Isisin hyökkäyksen alla. == Elämäkerta == Vian Dakhil syntyi vuonna 1971 Mosulissa. Hän oli yläluokkaisen yhdeksänlapsisen perheen vanhin lapsi. Dakhil opiskeli Arbilin Salahaddin- yliopistossa, missä hän suoritti mikrobiologiasta alemman korkeakoulututkinnon ja maisterin tutkinnon biologiasta. Hän työskenteli sen jälkeen yliopistossa tutkimusavustajana ja apulaisluonneoitsijana. Dakhilista tuli myöhemmin Hawlerin lääketieteellisen yliopiston luennoitsija. Dakhil astui mukaan politiikkaan, kun Mosulin yliopistossa hyökättiin vuonna 2007 uskonnollisia vähemmistöjä kohtaan. Hänestä tuli Irakin Kurdistanin parlamentin jesidiasioiden neuvonantaja. Kurdistanin demokraattisen puolueen listoilta Dakhil valittiin vuonna 2010 Irakin parlamenttiin. Dakhilista tuli kansainvälisesti tunnettu, kun hän elokuussa 2014 vaati Irakin parlamenttia pelastamaan jesidit. Kaksi päivää aiemmin hän oli saanut viestin Isisin jesideihin kohdistamasta kansanmurhasta. Tuhannet kurdit joutuivat pakenemaan Sindžarin vuoristoon, missä he jäivät ilman kunnollisia vesi- ja ruokavaroja. Dakhilin harjoittelematon ja tunteellinen puhe katsottiin YouTubessa satojatuhansia kertoja, ja se herätti myös monien ulkomaiden huomion. Yhdysvaltain presidentti Barack Obama määräsi kaksi päivää puheen jälkeen ilmaiskun, jolla pyrittiin rikkomaan Sindžarin saarron. Dakhili itse oli itse muutamia päiviä puheensa jälkeen kuljettamassa erilaisia tarvikkeita Sindžarin vuoristoon. Dakhilin helikopteri joutui matkalla onnettomuuteen. Helikopterin kuljettaja kuoli onnettomuudessa, mutta Dakhili selvisi murtuneella jalalla. == Tunnustukset == Dakhili on palkittu sekä Irakissa että maailmalla monilla ihmisoikeuspalkinnolla työstä jesidien hyväksi. Vuonna 2014 hän sai Anna Politkovskaja -palkinnon ja hänet valittiin CNN:n vuoden naiseksi. Bruno Kreisky -palkinto hänelle puolestaan myönnettiin vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Irakilaiset poliitikot Luokka:Kurdit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karri Kapanen

Karri Vesa Valtteri Kapanen (s. 8. marraskuuta 2000 Savonlinna) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Kapanen osasi pelata myös laidassa. Hän pelasi uransa ainoan pääsarjaottelun SM- liigajoukkue KooKoossa huhtikuussa 2021 tehden siinä myös maalin. Kapanen pelasi kasvattajaseuransa Savonlinnan Pallokerhon Mestis-joukkueessa kauden 2021–2022, jonka jälkeen hän lopetti uransa vain 21-vuotiaana keskittyäkseen jatkossa opintoihinsa. == Ura == === Seuraura === Kapanen on Savonlinnan Pallokerhon kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli C-nuorten Suomi-sarjassa joukkueensa paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. Kesken kauden 2015–2016 Kapanen siirtyi Kalevan Pallon C-nuoriin. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Kapanen voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden. Huhtikuussa 2018 Kapanen teki KalPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2018–2019 kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa. Toukokuussa 2019 Kapanen teki sopimuksen KooKoon kanssa. Hän pelasi kauden 2019–2020 kokonaan seuran A-nuorissa, joiden kapteeniksi Kapanen nousi. Hän oli tehoilla 11+26=37 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Olli Korhosen jälkeen. Myös kauden 2020–2021 Kapanen pelasi lähes kokonaan KooKoon U20-junioreissa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan päätöskierroksella 13. huhtikuuta 2021 vieraissa JYPiä vastaan. Kapanen merkittiin KooKoon nelosketjun vasempaan laitaan Kasperi Ojantakasen ja Joonas Odenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.06 minuuttia. Kapanen teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin heti ensimmäisessä vaihdossaan ajassa 1.33. Hänen 0–2-johtomaalinsa jäi lopulta KooKoon 1–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Jamie Mattie valitsi Kapasen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi. Kapanen palasi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella Mestis- sopimuksella kasvattajaseuraansa Savonlinnan Pallokerhoon. Hänen tulokaskautensa toi siellä 46 runkosarjaottelussa tehot 8+9=17 ja kymmenessä karsintasarjan ottelussa tehot 6+2=8. SaPKon edustusjoukkue ajautui kauden jälkeen konkurssiin, jonka myötä Kapasen ajatukset pelaajauransa lopettamisesta kirkaustuivat ja hän päätti keskittyä jatkossa rakennusinsinöörin opintoihin Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa. === Maajoukkueura === Kapanen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä Kapanen on pelannut 18 poikien maaottelua. == Muuta == Kapanen valmistui ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lukiosta syksyllä 2019. == Tilastot == 2018–2019 KalPa A-SM 44 8 9 17 46 4 0 0 0 4 2019–2020 KooKoo A-SM 51 11 26 37 53 – – – – – 2020–2021 KooKoo U20-SM 32 4 9 13 20 – – – – – KooKoo SM-liiga 1 1 0 1 0 – – – – – 2021–2022 SaPKo Mestis 46 8 9 17 8 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 1 0 1 0 – – – – – 1 kausi yhteensä Mestis 46 8 9 17 8 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miila Westin

Miila Westin (s. 1987 Oulu) on suomalainen kuvittaja ja sarjakuvantekijä. Hän voitti vuonna 2020 lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon kirjailija Anja Portinin kanssa teoksella Radio Popov. Hän asuu Helsingissä. Westin valmistui Aalto-yliopiston visuaalisen muotoilun laitoksesta taiteen maisteriksi vuonna 2020, painottaen opinnoissaan visuaalista tarinankerrontaa. Maisteriopintojen opinnäytetyössä hän käsitteli visuaalisesti suomalaisen muinaisuskon myyttisiä olentoja. Hänen muraalejaan löytyy muun muassa Vantaan Havukoskelta (2018), Louhelasta (2018), Vantaan varapormestarin työhuoneen seinästä (2018), Konepajan Brunolta (2017), Jyväskylän Green Star Hotellista (2018), vuoden 2017 Flow Festivaaleilta sekä Triplan kauppakeskuksesta. Vuonna 2023 Westin debytoi myös sarjakuvantekijänä, kun S&S; julkaisi häneltä Myyttiset-lastensarjakuvan ensimmäisen osan. Itämerensuomalaisesta tarustosta ammentava seikkailusarja käsittelee muun muassa ilmastonmuutosta ja kuolemaa lapsen näkökulmasta. Sarjan ykkösalbumi on myös vuoden 2023 Sarjakuva- Finlandia-palkinnon finalistiehdokkaana. Westin on Kuvittajat ry:n hallituksessa vuosina 2021–2023, ja hän kuuluu Grafia ry:hyn, Sarjakuvaseuraan sekä G-Rex katutaidekollektiiviin. == Julkaisut == * * * Ilona Ahti: Stop Secret: Hikisukka Hirmunen. Tammi, 2023. ISBN 978-952-04-5420-3. * Myyttiset 1: Loputon talvi. S&S;, 2023. ISBN 978-951-52-5843-4. * Myyttiset 2: Vaarallinen uni. S&S;, 2024. ISBN 978-951-52-6080-2. Ilmestyy huhtikuussa 2024. * Ilona Ahti: Stop Secret: Kuralätäkön kummitus. Tammi, 2024. ISBN 978-952-04-6496-7. Ilmestyy syyskuussa 2024. == Näyttelyt == * Myyttiset (14.8.2020 – 19.9.2020), Galleria Kuvitus, Helsinki * Mythical (22.4.2021 – 9.5.2021), Tokyo Metropolitan Central Library, Japani == Palkinnot ja ehdokkuudet == * 2020 Lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia teoksesta Radio Popov * 2024 Runeberg Junior -kunniamaininta teoksesta Stop Secret: Hikisukka Hirmunen * 2024 Punni-kunniamaininta teoksesta Myyttiset 1: Loputon talvi * 2024 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokkuus teoksesta Stop Secret: Hikisukka Hirmunen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Miila Westinin kotisivut * Lindström, Titta: Miila Westin ja myyttien maailma Kirjavinkit.fi. 9.6.2023. Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset graffititaiteilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät
Mahapajapati Gotami

Mahapajapati Gotami oli buddhalaisuuden perustajan Siddhartha Gautaman täti ja kasvatusäiti. Perimätiedon mukaan hän oli myös ensimmäinen nainen, jonka Siddhartha vihki buddhalaiseksi nunnaksi (bhikkhuni). == Elämäkerta == Mahapajapatin kerrotaan olleen Siddharthan äidin, Mayan, sisko. Mayan kuoltua melko pian poikansa kuoleman jälkeen Mahapajapati adoptoi Siddharthan. Mahapajapati oli myös naimisissa kuningas Śuddhodanan kanssa. Mahapajapatin syntyessä ennustajan kerrotaan sanoneen, että Mahapajapatista tulee suuren joukon johtaja (mihin hänen nimensäkin viittaa). Lisäksi hänestä tulisi vanhemman siskonsa Mayan tavoin joko suuren uskonnollisen tai maallisen johtajan äiti.. Ottopoikansa Siddharthan lisäksi Mahapajapatilla oli kaksi omaa lasta: poika Nanda ja tytär Nanda. Miehensä kuoleman jälkeen Mahapajapati päätti omistaa loppuelämänsä henkisille asioille, ja hänen poikansa Nanda oli jo antanut munkinlupauksensa. Mahapajapati lähestyi Buddhaa ja pyysi tätä sallimaan myös nunnien viettää luostarielämää. Kun Buddha kieltäytyi tästä kolme kertaa ja lähti paikkaan nimeltä Vesali, Mahapajapati leikkasi hiuksensa, pukeutui kaapuun ja taittoi jalan yli 240 km matkan pyytääkseen Buddhaa harkitsemaan uudelleen. Buddhan oppilaan Anandan suosituksen jälkeen Buddha suostui vihkimään Mahapajapatin nunnaksi.. Mahapajapatin, ja sen jälkeen myös kaikkien muidenkin naisten, tuli seurata kahdeksaa muuta luostarisääntöä, joita noudattavat vain naiset. Mahapajapati ja hänen kanssaan sanghaan liittyyneet naiset hyväksyivät loppujen lopuksi nämä ja perustivat sen jälkeen ensimmäisen naisille tarkoitetun buddhalaisen yhteisön. Mahapajapatin kerrotaan eläneen 120-vuotiaaksi. == Merkitys == Jo buddhalaisuuden varhaisessa historiassa oltiin yksimielisiä siitä, että naiset voivat saavuttaa valaistumisen siinä missä miehetkin. Mahapajapatin hyväksymät kahdeksan lisäsääntöä, joita nunnien tulee noudattaa ovat: # Nunnan, vaikka tämä olisi ollut luostarissa 100 vuotta, tulee kunnioittaa munkkia jo tämän ensimmäisenä päivänä luostarissa. # Nunnat eivät saa viettää sadekautta paikassa, jossa ei ole ollenkaan munkkeja. # Nunnien tulee vahvistaa vihkimyksensä viimeistään kahden vuoden päästä. # Nunna ei voi torua munkkia. # Nunna ei voi opettaa munkkia, vaan asian pitäisi olla päinvastoin. # Nunnan on kahdesti kuukaudessa kysyttävä munkilta, missä luostarisääntö luetaan ääneen ja pyydettävä pääsemään neuvomaan sellaisia nunnia, jotka ovat suistuneet polulta. # Sadekauden lopussa pidettävään retriittiin tulee osallistua nunnien lisäksi myös munkkeja. # Joitain luostarisääntöjä rikkoneen nunnan tapaus pitää ratkaista sekä nunnien että munkkien läsnäollessa. Lievemmät rikkomukset voidaan ratkaista nunnien kesken. Mahapajapati oli ensimmäinen buddhalainen nunna ja toimi sitä kautta esimerkkinä koko nunnalaitokselle. Hän kuuluu myös niihin buddhalaisiin, joiden luostarivihkimys tuli suoraan Buddhalta. == Katso myös == * Bhikkhuni == Lähteet == Luokka:Buddhalaiset nunnat Luokka:Buddhalainen filosofia
Baskien alkuperä

Baskien alkuperä on kiistanalainen aihe, joka on herättänyt lukuisia hypoteeseja. Baskin kieli on Euroopan ainut isolaattikieli ja sitä on puhuttu Euroopassa kauemmin kuin mitään maanosan nykyisistä indoeurooppalaisista kielistä.YLE: Viikon kieli: Baski Baskien on sen vuoksi pitkään arveltu olevan jäännös väestöstä joka asui Iberian niemimaalla ennen indoeurooppalaisen väestön saapumista. Tärkeimmät hypoteesit baskien ja heidän kielensä alkuperästä ovat: * Alkuperäiskansan hypoteesi on suosituin teoria, jonka mukaan baski olisi kehittynyt yli vuosituhannen ajan kokonaan Iberian niemimaan pohjoisosan ja nykyisen Etelä-Ranskan välillä ennen muiden nykyisten alueella puhuttujen kielten saapumista. * Baskin ja ibeerin kielisukulaisuus tarkoittaa teoriaa kielisukulaisuudesta baskin ja ibeerin kielen välillä. Ibeeriä ei ole kuitenkaan pystytty luokittelemaan, sillä vaikka sen tekstejä pystytään lukemaan, itse kieli on suurelta osin tuntematon. Vaikka baski muistuttaa ibeeriä fonologisesti paljon, baskista ei ole tähän mennessä ollut juurikaan hyötyä ibeerin tekstien ymmärtämisessä.Britannica: Basque language * Kaukasialaisen alkuperän teoria esittää, että baskin kielellä ja kaukasialaisilla kielillä on yhteisiä kieliopillisia piirteitä, joita ei esiinny indoeurooppalaisissa kielissä, joten ne saattaisivat olla sukulaisia.Basque and Georgian – are they related? Vuonna 2015 tehdyn geneettisen analyysin mukaan baskit ovat peräisin Iberiaan muuttaneista varhaisista maanviljelijöistä, jotka sekoittuivat paikallisiin metsästäjä- keräilijöihin.BBC: Ancient DNA cracks puzzle of Basque originsGenetics Cracks Origins of Two Mysterious People: Scythians and Basques ==Lähteet== Luokka:Baskit
Janet Anand

Janet Anand (Janet Carter-Anand, 25. helmikuuta 1959 Launceston, Tasmania, Australia) on australialainen filosofian tohtori, joka on työskennellyt Itä- Suomen yliopiston kansainvälisen sosiaalityön professorina. Anand opiskeli alemman ja maisteritason perustutkintonsa Tasmanian yliopistossa Tasmaniassa, Australiassa (B.A. 1980, M.A. 1992). Tohtoriopinnot hän suoritti La Troben yliopistossa Australian Viktorian osavaltion Melbournessa (Ph.D. 2005). Tämän jälkeen hän sai korkeakouluopettajan lisäpätevyyden pohjoisirlantilaisesta Belfastin yliopistoista (2012). ==Teoksia== * Janet Carter Anand & Chaitali Das: Global mindedness in international social work practice. Red Globe Press 2019. ISBN 978-1-137-36208-7 (Print), ISBN 978-1-137-36209-4 (e-book). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Janet Carter Anand. University of Eastern Finland (UEF), Department of Social Sciences. Doctor of Philosophy (Social Work) * J. Anand (semanticscholar.org) * Janet Carter-Anand: Older people’s perceptions of elder abuse: Implications for policy and professional practice (NI Assembly and Queens University Knowledge Exchange Seminar) (vimeo.com) Luokka:Australialaiset tieteilijät Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bhikkhuni

Bhikkhuni (paaliksi भिक्खुनी; sanskritiksi भिक्षुणी, bhikṣuṇī) on nimitys, jota käytetään täyden vihkimyksen saaneesta buddhalaisesta nunnasta. Täydellä vihkimyksellä tarkoitetaan sitä, että nunna noudattaa kokonaisuudessaan buddhalaista vinayaa eli luostarisääntöjä. Täydellisen vihkimyksen saaminen on nelivaiheinen prosessi, joka alkaa viittä hyvettä seuraamalla. Tämän jälkeen alkaa luostarielämään tutustuminen, mitä seuraa aika noviisina. Vasta tämän jälkeen nunna voi saada täyden vihkimyksen. Ensimmäisenä bhikkhuna pidetään perimätiedon mukaan Mahapajapati Gotamia. Buddhalaisen ohjenuoran mukaan naiset ovat yhtä kykeneviä saavuttamaan valaistumisen kuin miehetkin. == Katso myös == * Chi Lin (nunnaluostari) == Lähteet == Luokka:Buddhalaiset nunnat Luokka:Buddhalainen filosofia
Lin Yu-ting

Lin Yu-ting (, s. 13. joulukuuta 1995) on taiwanilainen amatöörinyrkkeilijä, maailmanmestari ja olympiavoittaja. ==Ura== Lin on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Hän osallistui vuoden 2014 MM-kilpailujen 51 kg sarjaan. Hän voitti ensimmäisessä ottelussa meksikolaisen Araceli Navan, mutta hävisi toisella kierroksella kanadalaiselle Mandy Bujoldille. Vuonna 2016 Lin kilpaili vuoden 2016 MM-kilpailujen 51 kg sarjassa. Hän voitti karsintakierroksella venezuelalaisen Kartha Maglioccon 3–0. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti bulgarialaisen Stanimira Petrovan ja toisella kierroksella kreikkalaisen Antonia Papoutsakin 3–0. Puolivälierissä Lin hävisi brittiläiselle Nicola Adamsille. Lin kilpaili Hồ Chí Minhinin kaupungin Aasian-mestaruuskilpailujen 54 kg sarjassa vuonna 2017. Hän voitti karsintakierroksella Nao Srey Povin ja puolivälierissä Nwe Ni Oon. Välieräottelussa Lin voitti intialaisen Shikshan 5–0 ja loppuottelussa samoin lukuin vietnamilaisen Le Thi Bangin. New Delhin MM-kilpailuissa 2018 Lin kilpaili 54 kg sarjassa. Hän aloitti suoraan toiselta kierrokselta, jolla voitti ukrainalaisen Ivanna Krupenian. Puolivälierissä hän voitti thaimaalaisen Peamwilai Laopeamin ja välierissä australialaisen Kristy Harrisin menettämättä erääkään. Loppuottelussa Lin voitti bulgarialaisen Stoyka Petrovan 4–1 saavuttaen ensimmäisen maailmanmestaruutensa. Bangkokin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Lin kilpaili 57 kg sarjassa. Hän voitti karsintakierroksella mongolialaisen Bolortuul Tumurkhuyagin. Puolivälierissä hän voitti kiinalaisen Yin Junhuan ja välierissä uzbekistanilaisen Yodgoroy Mirzaevan. Loppuottelussa Lin voitti 5–0 thaimaalaisen Nilawan Techasuepin. Ulan-Uden MM-kilpailuissa 2019 Lin otteli 57 kg sarjassa. Hän voitti kaikki kolme ensimmäistä otteluaan 5–0 voittaen järjestyksessä australialaisen Skye Nicolsonin, puolalaisen Kinga Szlachcic ja Techasuepin. Välierissä hän hävisi venäläiselle Liudmila Vorontsovalle. Vuonna 2020 Lin varmisti paikan Tokion olympialaisten 57 kg sarjaan Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Lin on kilpaillut amatööriurallaan 24 ottelua, josta on voittanut 19. ==Kiista sukupuolesta ja Pariisin olympialaiset== Lin hylättiin naisten maailmanmestaruuskilpailuissa maaliskuussa 2023, koska hän ei läpäissyt kansainvälisen nyrkkeilyliitto IBA:n sukupuolitestiä ja menetti siten pronssimitalinsa.https://www.iltalehti.fi/pariisin- olympialaiset-2024/a/7980ce72-4437-4418-894d-fb3b5e86fc94?_gl=1*1gf1r6v*_ga*MjExNDE4NjE0MS4xNjk2MzQ0MTMy*_ga_3L539PMN3X*MTcyMjkyODY4Ny4zMjguMS4xNzIyOTI4NzAwLjAuMC4w Hän sai kuitenkin osallistua Pariisin olympiakisojen 2024 naisten nyrkkeilyn 57-kiloisten sarjaan. Pariisissa Lin voitti olympiakultaa. Linin osallistuminen naisten nyrkkeilyyn on herättänyt samanlaista keskustelua kuin samasta syystä MM-kisoissa hylätyn Imane Khelifinkin osallistuminen ja molempia vaadittiin kilpailemaan miesten sarjassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Taiwanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan Giha

Juan Giha (s. 23. huhtikuuta 1955 Santiago, Chile) on perulainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän osallistui olympialaisiin kuusi kertaa. Hän osallistui olympialaisiin enimmäisen kerran Moskovassa 1980 ja viimeisen kerran Sydneyssä 2000. Giha saavutti hopeaa Barcelonassa 1992 yhteisessä skeetissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Perulaiset ampujat Luokka:Perulaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guido Gozzano

Guido Gozzano (1883 Torino, Italia – 1916 Torino, Italia) oli italialainen kirjailija. Gozzano on yhdistetty krepuskolaarisiin runoilijoihin, jopa keskeisenä hahmona,Danila CannamelaWhat is a Little Thing? Project Muse, viitattu 14.4.2021 (abstrakti) mutta toisin kuin muut, hän käyttää perinteistä runomittaa, ja hänen lyriikkansa on realistista. Ensimmäiset runot hän julkaisi 1904, esikoiskokoelma La via del rifugio ilmestyi 1907. Kokoelmassa I colloqui (1911) ilmestyi esikoiskokoelman merkittävimpiä runoja uudelleen muokattuina. Hän kirjoitti viimeisinä elinvuosinaan myös novelleja, esseitä ja matkakuvauksia, jotka on julkaistu postuumisti kokoelmassa Verso la cula del mondo (1917). Hän kuoli tuberkuloosiin.Guido Gozzano, Encyclopedia Britannica, viitattu 14.4.2021 Gozzanon tuotannosta on Elina Vaaran suomentamana Speranza-mummon ystävästä (L'amica di Nonna Speranza) osat II–IV antologiassa Italian kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1945).Guido Gozzano, Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 14.4.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Krepuskolaarit

Krepuskolaarit () oli 1900-luvun alussa vaikuttanut italialainen runoilijaryhmä. Se syntyi reaktiona vallalla olleeseen suuntaukseen, tyylin täydellisyyttä ja ihmisen suuruutta korostavaan runouteen. Sitä seurasi futurismi.The Quiet Avant‐Garde, University of Toronto Press (kirjaesittely) viitattu 13.4.2021 Suuntauksen keskeisiä hahmoja olivat Sergio Corazzini ja Guido Gozzano. Suuntauksen nimi crepuscolare tarkoittaa hämärää. Termin loi kirjallisuuskriitikko Giuseppe Antonio Borgese vuonna 1910 artikkelissaan "Poesia crepuscolare". Hän analysoi ja kritisoi suuntausta pohtiessaan Italian kirjallisuuden yleisempää kehitystä.Danila Cannamela, What is a Little Thing? Project Muse, viitattu 13.4.2021 (tiivistelmä) Suuntaukselle ominaista on, että runot levisivät vain pienen piirin sisällä.Crepuscolarismo, Encyclopedia of Italian literary studies, viitattu 13.4.2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Danila Cannamela, Knowledge Through Things: A New Perspective On Crepuscular And Futurist Avant-Garde (väitöskirja) University of North Carolina 2014 pdf Luokka:Kirjalliset suuntaukset Luokka:Italian kirjallisuus
Khouloud Hlimi

Khouloud Hlimi Ep Moulahi (s. 5. helmikuuta 1990) on tunisialainen amatöörinyrkkeilijä. Hlimi on kilpaillut vuodesta 2012 lähtien. Hlimi on osallistunut kertaalleen MM-kilpailuihin Astanassa 2016. Hän hävisi karsintaottelun marokkolaiselle Hasnaa Lachgarille tyrmäyksellä. Vuonna 2020 Hlimi varmisti paikan Tokion olympialaisten 57 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Hlimi on kilpaillut amatööriurallaan 12 ottelua, josta on voittanut seitsemän. ==Lähteet== Luokka:Tunisialaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keamogetse Kenosi

Keamogetse Sadie Kenosi (s. 17. tammikuuta 1997) on botswanalainen amatöörinyrkkeilijä. Kenosi on kilpaillut vuodesta 2016 lähtien. Hän osallistui MM-kilpailuihin 2019 60 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisen ottelunsa brasilialaiselle Beatriz Ferreiralle, kun tuomari keskeytti ottelun toisessa erässä. Vuonna 2020 Kenosi varmisti paikan Tokion olympialaisten 57 kg sarjaan Afrikan olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Kenosi on kilpaillut amatööriurallaan 8 ottelua, josta on voittanut kolme. ==Lähteet== Luokka:Botswanalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sena Irie

Sena Irie (, s. 9. tammikuuta 2000 Yonago) on japanilainen nyrkkeilijä. Irie on kilpaillut vuodesta 2019 lähtien. Irie osallistui vuoden 2019 MM- kilpailujen 57 kg sarjaan. Irie voitti kahdessa ensimmäisessä ottelussa turkkilaisen Satı Burcun ja argentiinalaisen Leonela Sánchezin. Hän hävisi kuitenkin puolivälierissä Nesthy Peteciolle. Vuonna 2020 Irie varmisti paikan Tokion olympialaisten 57 kg sarjaan Aasian ja Oseanian olympiakarsintaturnauksesta. Huhtikuuhun 2021 mennessä Irie on kilpaillut amatööriurallaan kahdeksan ottelua, josta on voittanut kuusi. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophia Wekesa

Sophia Wekesa (s. Helsinki) on suomalainen tanssija, dj sekä kulttuurisensitiivisen ja antirasistisen nuorisotyön asiantuntija. Hän on koulutukseltaan sosionomi. Wekesa on nostanut esiin esimerkiksi mustasta kulttuurista tulevan musiikin ja tanssin juurien arvostamista ja niihin perehtymisen tärkeyttä. Wekesa on luotsannut Radio Helsingissä Tyttöjen talossa -nimistä ohjelmaa sekä dancehall-musiikkiohjelmaa. Hän pitää YleX:llä yhdessä Renaz Ebrahimin ja Rebekka Yeboahin kanssa musiikin erikoisohjelmaa nimeltä Yeboyah, Renaz ja Wekesa, jonka perusarvoihin kuuluu intersektionaalinen feminismi. Wekesa kuuluu myös Mellow Yellow -kollektiiviin. Kollektiivi järjestää klubi-iltoja, joissa on nollatoleranssi syrjinnälle ja häirinnälle. Wekesa on jäsen Tanssin talon Advisory Boardissa. Wekesa on esiintynyt Unelmaduuni-lyhytelokuvassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset DJ:t Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Beatriz Ferreira

Beatriz Iasmin Soares Ferreira (s. 9. joulukuuta 1992) on brasilialainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari. == Urheilu-ura == Ferreira on kilpaillut vuodesta 2017 lähtien. Hän osallistui New Delhin MM-kilpailujen 2018 60 kg sarjaan jossa voitti karsintakierroksella romanialaisen Cristina Cosman mutta hävisi ensimmäisen virallisen ottelun Oh Yeon-jille 3–2. Vuotta myöhemmin Ulan-Uden MM-kilpailuissa samassa sarjassa Ferreira voitti ensimmäisellä kierroksella tuomarin keskeytettyä ottelun botswanalaisen Keamogetse Kenosin. Toisella kierroksella hän voitti venezuelalaisen Omailyn Alcalan 5–0 ja puolivälierissä venäläisen Natalia Shadrinan 3–2. Välierissä hän voitti yhdysvaltalaisen Rashida Ellisin 4–1 ja loppuottelussa Wang Congin 5–0. Tokion kesäolympialaisissa 2020 Ferreira voitti yksimielisin tuomariäänin vastustajansa Kiinan Taipeista ja Uzbekistanista, ja välierissä hän voitti yksimielisin tuomariäänin Suomen Mira Potkosen. Loppuottelussa hän hävisi yksimielisin tuomariäänin Irlannin Kellie Harringtonille. Elokuuhun 2021 mennessä Ferreira oli otellut urallaan 81 ottelua joista oli voittanut 73. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brasilialaiset nyrkkeilijät Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark (Kemiö)

Mark on neljästä kylästä muodostuva alue Kemiön etelälaidalla nykyisessä Kemiönsaaren kunnassa. Östermark, Västermark, Kastkärr ja Labböle muodostavat Markin. Alueella asuu 57 ihmistä (vuonna 2017). Aluetta rajaavat etelässä Vestlax, idässä Pederså, pohjoisessa Bjensböle ja lännessä Västanfjärd. Markin läpi virtaa Taponjoen latvahaara, jonka varrella alueen pellot ovat. Muutoin Mark on mäkistä ja kosteikkoista metsämaata. Alueen eteläreunalla on useita soita. Markin asutus sijaitsee alueen tiestön varrella ja vanhat kyläkeskukset ovat jokseenkin yhtenäisiä. Mark on varhaiskeskiaikainen kylä, joka 1600-luvulla jaettiin kahtia. Labböle ja Kastkärr ovat peräisin 1500-luvulta. Vuoden 1566 veroluettelon perusteella Mark oli kylistä suurin 13 talolla, kun Kastkärrissä oli neljä taloa ja Labbölessa kaksi. Markin jaon jälkeen Västermark oli aluksi yksinäistalo ja Östermarkin taloluku putosi neljään. Suuria muutoksia alueen kylien rakenteeseen ei tullut ennen isojakoa. Isojaossa Labbölen talot jaettiin kahtia, kuin myös Västermarkin talo. Östermarkiin halottiin kaksi uutta taloa, mutta Labbölessä taloja ei jaettu. Taloja on vähitellen siirretty yhteisiltä kylätonteilta omille mailleen, osa vasta 1900-luvun alussa. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Markiin syntyi paljon uusia pientiloja torppien itsenäistyessä ja jonkinlainen alueellinen keskus on syntynyt Östermarkiin, jossa toimi kauppa ja kansakoulu. ==Lähteet== Luokka:Kemiönsaari
Nea Lehtola

Nea Lehtola (s. 24. lokakuuta 1998) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2016–2018 ja Helsingin Jalkapalloklubia kausina 2019–2022. Hän voitti Suomen- mestaruuden ja Suomen Cupin kaudella 2019. Hän on kauden 2022 loppuun mennessä pelannut Liigassa 126 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia, joista neljä kaudella 2020. Heinäkuussa 2022 Lehtola siirtyi tanskalaisseura Brøndby IF:ään. Lehtola on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Suomen naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020 Kypros Cupin ottelussa Kroatiaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miracast

Miracast kuvan ja äänen langattoman siirron standardi, jonka Wi-Fi Alliance julkaisi 2012. Standardia on kuvattu "langattomaksi HDMI:ksi". Miracast käyttää Wi-Fi Direct -stardardia (aiemmin nimellä Wi-Fi Peer-to-Peer), jonka avulla kaksi Wi-Fi-laitetta voivat muodostaa langattoman yhteyden ilman tukiasemaa. Standardi tukee korkeintaan 1080p HD -videota (H.264 koodekilla) ja 5.1 surround -ääntä (AAC ja AC3 ovat valinnaiset koodekit) tai vähimmillään 16-bitin 48 kHz kahden kanava PCM-ääntä. Miracast tuki lisättiin Android 4.2 versioon. Tuki kuitenkin poistui Android 6.0:sta. (Settings > Display > Cast (Android 5,6,7), Settings > Connected Devices > Cast (Android 8) Miracast-tuki lisättiin Windows 10:een "Anniversary Update" -päivityksessä.https://www.howtogeek.com/269093/how-to-cast-your-windows-or- android-display-to-a-windows-10-pc/ Toukokuun 2020 päivityksen jälkeen ominaisuutta ei ole enää asennettu oletuksena, vaan sen on lisättävä Asetuksista kohdasta Apps & features -> Optional features -> Wireless Display.https://www.howtogeek.com/707342/how-to-install-the-connect-app-on- windows-10-for-wireless-projection/ Vastaanotto tapahtuu "Connect"-sovelluksen avulla. Windows 10 puhelimissa toiminto on Continuum- ohjelmassa.https://support.microsoft.com/fi- fi/windows/langattomien-n%C3%A4ytt%C3%B6jen-tai-telakoiden-yhteyksien- korjaaminen-f6a7cd01-fdec-560c-4593-698a1b3098c4 Computerworld-lehden mukaan Miracast ei suuresta innostuksesta huolimatta ikinä oikein lyönyt läpi standardina.https://www.computerworld.com/article/3239864/android-features- faded.html Google kehitti vastaavan oman Google Cast -protokollan, jonka toteuttavat Chromecast-laitteet. Applen vastaava protokolla on AirPlay. ==Viitteet== Luokka:Etäkäyttöohjelmistot Luokka:Tietoliikenneprotokollat
Ella Pesonen

Ella Pesonen (s. 22. heinäkuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän aloitti liigauransa Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa kaudella 2020. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän pelasi yhdeksän ottelua, joista avauskokoonpanossa kolme. Kaudella 2021 hän pelasi HJK:ssa neljä liigaottelua mutta siirtyi heinäkuussa samassa sarjassa pelaavaan Helsingin Palloseuraan, jossa hän pelasi loppukauden aikana 12 liigaottelua ja niistä 11 ottelua avauskokoonpanossa. Hänen kasvattajaseuransa on Keravan Pallo -75. Pesonen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi vuonna 2018 alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa, joissa Suomi sijoittui kolmanneksi, ja kuului Suomen joukkueeseen myöhemmin samana vuonna alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juan Carlos Revilla

Juan Carlos Revilla on anglikaaninen piispa.[v World Anglican] Revilla vihittiin apupiispan virkaan Perussa vuonna 2015.Anglican News == Lähteet == Luokka:Perulaiset papit Luokka:Anglikaaniset piispat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Annika Laihanen

Annika Laihanen (s. 23. lokakuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2017–2020. Hän pelasi Ilveksessä 54 liigaottelua. Kaudeksi 2021 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin, jossa hän pelasi 16 liigaottelua ensimmäisellä kaudellaan ja 22 liigaottelua kaudella 2022. Talvella 2019–2020 hän pelasi Yhdysvalloissa Illinois’n yliopiston joukkueessa. Laihanen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mateo Vidal

Mateo Lucas Vidal Medina (17. lokakuuta 1780, Montevideo - 8. tammikuuta 1855, Buenos Aires) oli uruguayilainen pappi ja poliitikko. Hänet valittiin edustajaksi Río de la Platan yhdistyneiden provinssien 13. vuosikokoukseen. Myöhemmin hän osallistui perustuslakikokoukseen, jossa laadittiin Argentiinan vuoden 1826 perustuslaki. Hänet on haudattu La Recoletan hautausmaalle, Argentiinaan.Grave of Mateo Vidal == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset poliitikot Luokka:Uruguaylaiset papit Luokka:Vuonna 1855 kuolleet Luokka:Vuonna 1780 syntyneet
Roosa Tuominen

Roosa Tuominen (s. 30. joulukuuta 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Liigassa Tampereen Ilvestä kausina 2017–2020 ja Helsingin Jalkapalloklubia kaudella 2021. Hän pelasi Ilveksessä 70 liigaottelua ja teki niissä 32 maalia, joista viisitoista kaudella 2019. HJK:ssa hän pelasi 11 liigaottelua ja teki kaksi liigamaalia. Suomen Palloliitto palkitsi Tuomisen kaudella 2019 lupaavana nuorena naispelaajana, ja hän sai myös Naisten Liigan vuoden tulokkaan palkinnon. Tuominen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lantaanifluoridi

Lantaanifluoridi (LaF3) on lantaani- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen lantaanin, loisteaineiden ja erikoislasien valmistukseen sekä ioniselektiivisissä elektrodeissa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa lantaanifluoridi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on trigonaalinen. Yhdiste on veteen liukenematonta. Lantaanifluoridi on Lewis- happo ja reagoi fluoridi-ionien kanssa muodostaen kompleksisen tetrafluorolantanaatti-ionin ([LaF4]-). Yleensä lantaanifluoridia valmistetaan saostamalla vesiliukoisen lantaanisuolan kuten lantaanikloridin tai lantaaninitraatin vesiliuoksesta fluorideilla. Toinen vaihtoehto on lantaanioksidin reaktio vetyfluoridin tai ammoniumfluoridin kanssa. :LaCl3(aq) + 3 F-(aq) → LaF3(s) + 3 Cl-(aq) :La2O3 \+ 6 HF → 2 LaF3 \+ 3 H2O Lantaanifluoridia käytetään metallisen lantaanin ja loisteaineiden valmistukseen. Se on myös yksi infrapunasäteilyä läpäisevien ZBLAN-lasien valmistusaineista. Europium(II)fluoridilla doupattua lantaanifluoridia käytetään fluoridiselektiivisissä elektrodeissa. ==Lähteet== Luokka:Fluoridit Luokka:Lantaaniyhdisteet
Joy (laulaja)

Park Soo-young (; s. 3. syyskuuta 1996 Jeju), taiteilijanimeltään Joy, on eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä. Hän on laulanut tyttöryhmässä Red Velvet ja näytellyt päärooleja elokuvissa The Liar and His Lover (2017) ja Tempted (2018). == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kastkärr

Kastkärr on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön etelälaidalla Markissa. Kastkärr sijaitsee kapealla kallioharjanteella Östermarkin itäpuolella. Harjanne toimii paikallisena vedenjakajana, sillä kyläkeskuksen pohjoispuolella virtaa Bjensböleträsketin laskuoja Träskbäcken itään ja eteläpuolella Östanåbäckenin latvahaara lounaaseen. Ojien varsilla on peltoa, mutta Kastkärrin kyläalue on pääasiassa mäkistä metsämaata, joka ulottuu kyläkeskuksesta kaakkoon Kyrkbergetille. Kylän asutus sijaitsee kyläkeskukseen vievän Kastkärrintien varrella, minkä lisäksi kylän etelälaidalla on kaksi taloa. Kastkärr mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1540 nimellä Kasker. Kylässä on ollut vuoden 1566 maakirjan mukaan neljä taloa. Isojako toteutettiin kylässä vuonna 1783, jolloin kylässä oli kolme kantatilaa: Norrgård, Södergård ja Västergård. Södergårdista jaettiin isojaon yhteydessä kylään uusi neljäs kantatila Byggas. 1900-luvun alussa kylässä oli kantatilojen lisäksi viisi torppaa ja yksi palstatila. Nämä itsenäistyivät 1920-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Kemiön kylät
Oh Yeon-ji

Oh Yeon-ji (, s. 4. elokuuta 1990) on eteläkorealainen nyrkkeilijä. == Urheilu-ura == Oh on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien. Oh osallistui vuonna 2014 Jejun MM-kilpailuissa 54 kg:n sarjaan. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella kazakstanilaisen Oxana Korolevan ja toisella kierroksella meksikolaisen Melissa Esquivelin erin 3–0. Puolivälierissä hän hävisi venäläiselle Zinaida Dobryninalle 2–1. Vuoden 2015 Aasian- mestaruuskilpailuissa Oh kilpaili 60 kg:n sarjassa. Karsintakierroksella Oh voitti intialaisen Priyanka Chaudharyn, puolivälierissä mongolialaisen Oyungerel Suvd Erdenen, välierissä kiinalaisen Yin Junhuan ja loppuottelussa pohjoiskorealaisen Ri Tong-Sunin. Hän voitti kaikki neljä ottelua pistein 3–0. Vuoden 2016 MM-kilpailuissa Astanassa Oh hävisi 60 kg turnauksen ensimmäisen ottelunsa thaimaalaiselle Tassamalee Thongjanille 3–1. Aasian- mestaruuskilpailujen 2017 60 kg sarjan karsintaottelussa Oh voitti kazakstanilaisen Rimma Volosenkon 3–2. Puolivälierissä hän voitti kiinalaisen Yang Wenlun ja välierissä intialaisen Chaudharyn. Hän voitti puolivälierä- ja välieräottelunsa pistein 5–0. Loppuottelussa Oh voitti vietnamilaisen Lừu Thị Duyênin 3–2. New Delhin MM-kilpailuissa 2018 Oh otteli 60 kg:n sarjassa. Hän voitti ensimmäisessä ottelussaan brasilialaisen Beatriz Ferreiran 3–2 ja toisessa ottelussa englantilaisen Paige Murneyn 5–0. Voitettuaan puolivälierissä ruotsalaisen Agnes Alexiussonin 5–0 hän eteni välieriin mutta hävisi sen thaimaalaiselle Sudaporn Seesondeelle 4–1. Saavutettu kolmas sija oli kuitenkin hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa maailmantasolta. Vuonna 2020 Oh varmisti paikan Tokion kesäolympialaisten 60 kg:n sarjaan voitettuaan Aasian-karsintaturnauksen. Hän hävisi Tokiossa ensimmäisen ottelunsa lopulta pronssille yltäneelle Suomen Mira Potkoselle hajaäänituomiolla. Elokuuhun 2021 mennessä Oh oli otellut amatööriurallaan 25 ottelua, joista oli voittanut 15. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Västankärrin kartano

Västankärrin kartano on kartano Kemiönsaaren kunnassa. Kartanon puinen päärakennus on osin 1700-luvulta, mutta sen empiretyylinen ulkoasu on peräisin 1800-luvulta. Kartanon pihapiirissä on 1800-luvulla tehdyt tiiliset viljamakasiini ja tallit. Kartano on perustettu yhdistämällä Västankärrin ja Österkärrin kylien maat 1620-luvulla. Kartano nautti säterivapautta vuoteen 1681 asti, jolloin se peruutettiin kruunulle. Kartanosta tehtiin kaksikertainen ratsutila, joka on ostettu perinnöksi vuonna 1757. Kartanon alueella käytiin Suomen sodan aikana Västankärrin taistelu, mistä muistona on peltoaukean reunassa neljä suurta tammea, jotka perimätiedon mukaan istutettiin taistelussa kuolleiden haudalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Westankärrin kartano Luokka:Suomen kartanot Luokka:Kemiönsaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Nörttitytöt

Nörttitytöt ry on vuonna 2013 perustettu yhdistys, joka pyrkii toiminnallaan edistämään sukupuolten välistä tasa-arvoa nörttipiireissä ja maailmassa yleisesti. Sen toiminta on nimestään huolimatta avointa kaikille sukupuolesta riippumatta. Nörttitytöt ry ylläpitää Nörttitytöt-blogia, ja järjestää nörttielämäntapaan ja -harrasteisiin liittyviä tapahtumia sekä yhdistyksen jäsenille että sen sidosryhmille. Yhdistyksen kotipaikkana toimii Helsinki, mutta sillä on aktiivisesti toimivia paikallisryhmiä eri paikkakunnilla ympäri Suomea. Nörttitytöt ry on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton yhdistys. Vuonna 2024 hallituksen puheenjohtajana toimii Jani Kujala, sihteerinä Joni Heinonen ja taloudenhoitajana Hanna Metenčuka. == Toiminta == Nörttityttöjen paikallisryhmiin kuuluvat ainakin Pääkaupunkiseudun Nörttitytöt, Tampereen seudun naisnörtit, Porin Nörttitytöt, Turun seudun naisnörtit, Oulun seudun Nörttitytöt sekä Lahden seudun Nörttitytöt. Sen lisäksi yhdistyksellä on säännöllistä yhteistä toimintaa, kuten: * Nörttitytöt-blogi, jota päätoimittavat Tanja Koivula, Ella Luoma, Ella Lopperi, Jenni Ahlapuro, Jenni Virkamäki ja Liisa Korhonen. Blogi päivittyy säännöllisesti viikoittain, ja sen aihealueita ovat TV & elokuvat, tiede & teknologia, kirjat & sarjakuvat, larp & rpg, nörttityttöys & tyttöys sekä pelit. Nörttitytöt-blogissa on julkaistu vuodesta 2011 lähtien yli tuhat bloggausta. * Nörttitytöt vierailevat säännöllisesti erilaisissa coneissa, ja ovat järjestäneet niihin monipuolista ohjelmaa. Esimerkiksi Ropecon- tapahtumassa Nörttitytöt ry on järjestänyt useina vuosina sekä monipuolisesti puheohjelmaa, Flash market -käsityö- ja tavarakirpputorin sekä Nörttityttöjen Turvasataman. Turvasatama toimii conien ja tapahtumien ajan paikkana, jossa nörtit voivat tavata toisiaan, tehdä käsitöitä ja pysähtyä keskustelemaan päivystävien nörttityttöjen kanssa. * Nörttitytöt ry on osallistunut vuosittain Pride-kulkueeseen yhdessä Ropeconin kanssa. *Nörttitytöt ovat järjestäneet kaksi kirjoituskilpailua vuosina 2021 sekä 2018. Vuoden 2018 kilpailun voittajiksi valittiin Soile Kontio, kirjailija Taru Luojola sekä Ella Lopperi. Vuoden 2021 kilpailun voitti Elli Hellsten. * Pääkaupunkiseudun Nörttityttöjen kirjakerho on toiminut aktiivisesti vuodesta 2014 alkaen Lisäksi Nörttitytöt ry ovat myöntäneet useana vuonna Vuoden Nörttityttö- palkinnon henkilölle tai taholle, joka on toiminnallaan jollain tavalla edistänyt nörttikulttuuria ja hyvää henkeä, tasa-arvoa ja inklusiivisuutta nörttien keskuudessa. Palkinnonsaajiin kuuluvat muun muassa Pelit-lehden päätoimittaja Tuija Lindén (2014), YLEn apulaistuottaja Jenni Laine (2015) sekä Niina Niskanen ja Huomioi helposti -työryhmä (2018). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nörttityttöjen kotisivut * Puheen Aamu: "Nörttiys ei ole kiinni sukupuolesta" (Yle Areena, 2015) * Eleanoora Riihinen: Nörttitytöt suuntaavat Kummaconiin (12.06.2015, Kaleva) * Nörttitytöt ry -yhdistyksen videomateriaalia (Youtube) * Maria Rautio: Nörttitytöt-blogin Aino ja Niina: Nörttinaisten ääni ei kuulu tarpeeksi (15.12.2013, YleX) Luokka:Nuorisokulttuuri Luokka:Suomalaiset järjestöt
Marc-Antoine Mathieu

Marc-Antoine Mathieu (s. 3. kesäkuuta 1959) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten Julius Corentin Aqfaq -sarjastaan, jonka osia Like suomensi 1990-luvulla. Sarja sisältää kafkamaisia, surrealistisia, ergodisia, metafiktiivisiä tai neljättä seinää rikkovia elementtejä ja sen toteutuksessa on käytetty poikkeuksellisia kirjapainotekniikoita. Esimerkiksi Lopun alku voidaan lukea joko alusta loppuun tai lopusta alkuun, jolloin teoksen nimi on Alun loppu. Erään Prosessin sivuista voi lukija purkaa kolmiulotteiseksi spiraaliksi, joka tuottaa haasteita sarjakuvan päähenkilölle. == Teokset == ===Julius Corentin Aqfaq, unien vanki=== ;Suomennetut * L'Origine (1990) * La Qu... (1991) * Le Processus (1993) * Le Début de la fin (1995) ;Suomentamattomat * La 2,333e Dimension (2004) * Le Décalage (2013) * L'Hyperrêve (2020) ===Muut teokset=== * Dieu en personne (2009) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt