EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sérgio de Vasconcellos-Corrêa

Sérgio Oliveira de Vasconcellos-Corrêa (s. 16. heinäkuuta 1934 São Paulo) on brasilialainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.Sérgio de Vasconcellos-Corrêa Academia brasileira de música Vasconcellos-Corrêa aloitti musiikin opiskelun vuonna 1946 pianisti Ilíria Seraton johdolla. Vuodesta 1951 hän opiskeli Ubelina Reggiani de Aguiarin johdolla Conservatório Dramático e Musical de São Paulossa. Lisäksi hän sai siellä harmonian, sävellyksen ja kuoronjohdon opetusta Martin Braunwieseriltä. Vuosina 1956–1968 Vasconcellos-Corrêan opettajana oli Camargo Guarnieri. Hänen muita opettajiaan olivat Hans Swarowsky, Simón Blech ja Eleazar de Carvalho.Sérgio Oliveira de Vasconcellos Corrêa Escavador Vasconcellos-Corrêa osallistui Rio de Janeiron Conservatório Nacional de Canto Orfeônicossa musiikin didaktiikan erikoistumiskurssille. Vasconcellos-Corrêa nimitettiin professoriksi Conservatório Paulista de Canto Orfeônicoon. Hän oli yksi Sociedade Pró-Música Brasileiran perustajista ja toimi sen johdossa vuosina 1985–1995. Lisäksi Vasconcellos-Corrêa oli professorina Universidade Estadual Paulistassa (UNESP) ja Universidade Estadual de Campinasissa (UNICAMP). Hän kirjoitti José Guilherme -pseudonyymillä musiikkikritiikkiä lehtiin Folha da Tarde ja O Estado de São Paulo. Vuonna 1994 Vasconcellos-Corrêa perusti Academia Paulista de Músican, jonka ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi. Vasconcellos-Corrêa on saanut teoksillaan useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Prêmio Governador do Estadon. Vuonna 1988 hänet valittiin Brasilian musiikkiakatemian jäseneksi. Hänen teostensa joukossa ovat muun muassa oopperat Retábulo de Santa Joana Carolina ja Tibicuera sekä useat konsertot ja "konsertinot" (pienet konsertot). Tuotantoon kuuluu myös pianotrio, pianokappaleita ja lauluja. Vasconcellos-Corrêa sävelsi musiikin Hino dos Bandeirantesiin. Vasconcellos- Corrêa on julkaissut kirjat Planejamento em Educação Musical (1971), Introdução à Harmonia (1975) ja O Estudo do piano, um início sem fim. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juanmi Latasa

Juan Miguel "Juanmi" Latasa Fernández Layos (s. 23. maaliskuuta 2001 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Valladolidia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Seurajoukkueura == Latasa teki ensiesiintymisensä Real Madridin edustusjoukkueessa 15. toukokuuta 2022 vierasottelussa Cádizia vastaan.Cádiz 1-1 Real Madrid Soccerway. Viitattu 3.9.2022. 26\. elokuuta 2022 Latasa siirtyi Getafeen kauden 2022–2023 kestävällä lainasopimuksella.El delantero del Real Madrid llega al Getafe en calidad de cedido Getafe CF. Viitattu 3.9.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juanmi Latasan tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leo Suominen

Leo Eero Johannes Suominen (18. syyskuuta 1904 Nakkila – 23. joulukuuta 1970) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Suomisen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Juho Wiktor Suominen ja Emma Koskinen ja puoliso vuodesta 1928 Anna Irene Mattsson. Kokoomuspoliitikko, ministeri Ilkka Suominen oli heidän poikansa. Leo Suominen kävi viisi luokkaa Porin lyseota 1914–1920. Hän oli harjoittelija vuota-alalla Hampurissa 1924 ja kävi Deutsche Gerberschulen Freibergissa 1924–1925 ja ilmavoimien ohjaajakoulun kurssin Utissa 1928. Kansainvälisen ohjaajatutkinnon Suominen suoritti Utissa 1933. Hän oli J. W. Suomisen Nahkatehtaan, vuodesta 1928 J. W. Suomisen Nahkatehdas Oy ja vuodesta 1968 J. W. Suominen Oy, palveluksessa vuodesta 1920. Yrityksen teknillinen johtaja hän oli 1925–1935, toimitusjohtaja 1935–1951, hallituksen jäsen vuodesta 1928 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1942. Suominen oli Nakkilan kunnanvaltuuston jäsen 1931–1936, ja hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Suominen oli reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1949.Kuka kukin on 1954, s. 850. Viitattu 3.9.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Nakkilan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Aarne Salomaa

Aarne Antreas Salomaa (6. toukokuuta 1904 Helsinki – 14. heinäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen mainosalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Salomaan vanhemmat olivat tullivirkailija Augustinus Salomaa ja Milda Alice Rantanen ja puolisot 1927–1928 Sylvia Tengström ja vuodesta 1937 Vera Violet Lange. Salomaa tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta lyseosta 1925 ja suoritti finanssiopin ja kansantaloustieteen opintoja Helsingin yliopistossa 1925–1930. Hän oli Auto- Vulcanon osastonhoitaja 1928–1929, Lämmityslaite Oy:n apulaisjohtaja 1930–1931, Suomen Ilmoituskeskuksen stilisti vuodesta 1931 ja mainospäällikkö 1933–1939, Mainostoimisto Oy SEK Ab:n toimitusjohtaja 1939–1954, omistaja vuodesta 1941 ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1954, Aarne Salomaa Oy:n hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1978 ja Suomen Lääketehdas Oy Salcon perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1960. Salomaalla oli myös useita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1969. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Ravil Maganov

Ravil Maganov (25. syyskuuta 1954 Almetjevsk, Tatarstan, Neuvostoliitto – 1. syyskuuta 2022 Moskova, Venäjä) oli venäläisen öljy-yhtiön Lukoilin hallituksen puheenjohtaja. Maganov kuoli epäselvissä oloissa Moskovassa. Hän putosi tai hänet pudotettiin Moskovan TsKB-sairaalan ikkunasta. Lukoilin ilmoituksen mukaan hän kuoli sairauteen. Venäjän tutkintakomitean mukaan kuolema oli itsemurha, mutta yleisesti ihmetellään, että tämä oli seitsemäs Venäjän energia-alan johtajan hämärä kuolema vuoden 2022 aikana. Lukoil oli vastustanut Venäjän Ukrainaan 24. helmikuuta tekemää hyökkäystä.Lukoilin pääjohtaja erosi Demokraatti.fi. 21.4.2022.Viitattu 3.9.2022 == Lähteet == Luokka:Venäläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
San Germano dei Berici

San Germano dei Berici on kaupunki Vicenzan maakunnassa Veneton alueella koillisessa Italiassa. == Aiheesta muualla == Luokka:Vicenzan maakunta
Eemeli Nikkinen

Eemeli Nikkinen (15. lokakuuta 1883 Mäntyharju – 24. kesäkuuta 1952 Hamina) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Nikkisen vanhemmat olivat maanviljelijä Akseli Nikkinen ja Amalia Piiraa ja puoliso vuodesta 1907 Elsa Johanna Kuusinen. Nikkinen kävi kansakoulun ja suoritti Mikkelissä kauppa-apulaisyhdistyksen iltakoulun 1904. Hän oli juoksupoika Axel Kyanderin liikkeessä 1897–1898, kauppias Edv. Parkkisen sivuliikkeen kauppa-apulainen 1898–1899 ja pääliikkeen kauppa- apulainen Mikkelissä 1899–1900, kauppias David Pulkkisen liikeapulainen, varastonhoitaja ja kaupanhoitaja 1900–1907, toiminimen William Sipari ja Kumpp. kauppamatkustaja Haminassa 1907–1916, toiminimen Seitola & Nikkinen perustajaosakas 1916–1924, toiminimen Nikkinen & Ström perustajaosakas ja johtaja 1924–1930, toiminimen E. Nikkinen omistaja 1931–1938 ja E. Nikkinen Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1938. Hän oli myös muun muassa Haminan Kalayhtiön perustajia ja johtaja 1917–1920, Haminan Kauppa Oy:n perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja 1922–1924 ja Neno Oy:n perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1941. Haminan kaupunginvaltuuston jäsen Nikkinen oli Kansallisen Kokoomuksen edustajana 1917–1945 ja kaupunginhallituksen jäsen 1930–1933. Hänellä oli useita muitakin luottamustehtäviä ja hänet tunnettiin myös aktiivisena herännäisenä henkilönä ja vaikuttajana. Nikkinen oli suojeluskunnan vääpeli 1919. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1949. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Haminan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Herännäiset henkilöt Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
San Germano Vercellese

San Germano Vercellese on kunta Pohjois-Italiassa Vercellin maakunnassa Piemonten alueella. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 1 474 asukasta. San Germano Vercellesen naapurikunnat ovat Casanova Elvo, Crova, Olcenengo, Salasco, Santhià, Tronzano Vercellese, Vercelli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vercellin maakunnan kunnat
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2022

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2022 pelattiin 29. elokuuta – 11. syyskuuta 2022 Queensissä New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 142. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs eli viimeinen grand slam -turnaus. Daniil Medvedev ja Emma Raducanu olivat kaksinpelin puolustavat mestarit. Turnauksen kaksinpelin voitti miehissä Carlos Alcaraz, jolle grand slam -mestaruus oli ensimmäinen urallaan. Hän nousi turnausvoiton myötä maailmanlistan ykköseksi kaikkien aikojen nuorimpana miespelaajana. Naisten kaksinpelin voitti Iga Świątek. Ensimmäistä kertaa grand slam -turnausten historiassa Yhdysvaltain avoimissa sallittiin valmentaminen katsomosta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain avoimet tennisturnaukset vuosittain Luokka:Vuoden 2022 tennis
Joki virtaa läpi kaupungin

Joki virtaa läpi kaupungin on Antti Tuurin kirjoittama romaani. Sen on julkaissut Otava vuonna 1977. Teos on käännetty ruotsiksi, venäjäksi ja viroksi. == Juoni == Romaani kertoo kolmesta oululaisesta miehestä, jotka kohtaavat ja tutustuvat toisiinsa. Kirjassa on neljä osiota, joista ensimmäinen ja viimeinen ovat Ilmari Autio -nimisen nuoren miehen näkökulmasta kerrottuja. Kaksi muuta päähenkilöä ovat taidemaalari Seppo Pihlaja ja hänen isänsä professori Ilmari Pihlaja. Ilmari Autio työskentelee kirjapainossa työnjohtajana. Kirjapainossa lakkoillaan, ja se on ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin. Työntekijöitä on pakko sanoa irti. Ilmari seurustelee Annikin kanssa, ja Annikki tulee raskaaksi. Ilmarin tarinaan liittyvät myös pikkuveli Kalervo, kiertävä kirjakauppias Seppälä ja Annikin veli Matti. Seppo Pihlaja on asunut kahdestaan professori-isänsä kanssa sen jälkeen, kun vanhemmat ovat eronneet. Sepolla on tilaustyönä tekeillä muotokuva, jonka tilaajaa edustaa uskovainen nainen, maisteri. Isä sairastuu vakavasti, mikä aiheuttaa kriisin Sepon elämässä. Seppo matkustaa Pariisiin tapaamaan rakastamaansa Mirjaa, mutta palaa takaisin huolehtimaan isästään. Kemian professorina työskentelevän Ilmari Pihlajan viimeisiä kuukausia kuvaava osio on kertausta hänen elämänvaiheistaan, parantumattoman sairauden aiheuttamien oireiden kuvausta ja kuolemaan valmistautumista. == Lähteet == * Tuuri, Antti: Joki virtaa läpi kaupungin. Toinen painos. Otava, 1987. ISBN 951-1-09510-2 === Viitteet === Luokka:Antti Tuurin teokset Luokka:Vuoden 1977 kirjat
Agnes Lindh

Agnes Lindh, o.s. Gerasimowitsch (18. tammikuuta 1872 Helsinki – 25. heinäkuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä.Agnes Lindh (f. Gerasimowitsch) (1872-1952), skådespelare, i rollen som Ophelia i pjäsen "Hamlet" av William Shakespeare, Svenska Teaterns arkivUppslagsverket Finland : Agnes LindhAgnes Lindh 75 år, Hufvudstadsbladet, 18.01.1947, nro 16, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lindh aloitti uransa 14-vuotiaana toimien tanssijana Helsingin Ruotsalaisen teatterin baletissa. Hän oli näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa 1893–1920 ja 1923–1948. Hänen ensimmäinen teatteriroolinsa oli Ofelia William Shakespearen Hamlet- näytelmässä vuonna 1893, ja hän esiintyi sekä tragedia- että komediarooleissa. Vielä vuonna 1948 Lindh esiintyi isoäidin roolissa Hjalmar Bergmanin näytelmässä Farmor och vår herre. Muihin Lindhin merkittäviin rooleihin kuuluivat muun muassa Henrik Ibsenin Hedda Gabler, Daniel Hjortin Katri ja Peer Gyntin Åse. Hän oli mukana Ruotsalaisen teatterin Skandinavian maihin talvisodan aikana tekemällä kiertueella ja esiintyi Katrin roolissa Daniel Hjort-näytelmässä Tukholmassa, Göteborgissa ja Oslossa. Lindh esiintyi myös elokuvarooleissa- Näihin kuuluivat Loviisa-muori, luotsivanhin Yrjö Bomanin vaimo, elokuvassa Myrskyluodon kalastaja (1924), Ukonniemen Miina elokuvassa Murtovarkaus (1926), rättärin äiti elokuvassa Tukkijoella (1928), matkustajakodin omistaja elokuvassa Kajastus (1930), rouva Sanni Heinonen elokuvassa Olenko minä tullut haaremiin! (1932) ja Lalla Grönroos, saippuatehtailijan vaimo suomalais-ruotsalaisessa yhteistyöelokuvassa Vale- Greta (1934).EloNet : Agnes Lindh Agnes Lindh oli naimisissa vuodesta 1898 näyttelijä Emil Lindhin (1867–1937) kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arna Högdahl ja Agnes Lindh Ruotsalaisen teatterin esityksessä 1920-luvun alussa, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Olenivkan vankilaisku

Olenivkan vankilaiskussa 29. heinäkuuta 2022 eli Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan aikana Venäjän hallitsemassa vankilassa Donetskin alueella tapahtui räjähdys, jossa kuoli 53 ukrainalaista sotavankia. Venäjä ja Ukraina syyttävät räjähdyksestä toisiaan. Venäjän Lontoon-suurlähetystö julkaisi kyseisenä päivän twiitin, jonka mukaan ”Azov-taistelijat ovat ansainneet teloituksen ei ampumalla, vaan hirttämällä, koska he eivät ole oikeita sotilaita. He ansaitsevat nöyryyttävän kuoleman.” == Räjähdys == Olenivkassa oli vankeja pääasiassa Mariupolista. Päivää ennen räjähdystä venäläisvartijat tekivät epätavallisia muutoksia leiriin. Azov-rykmentin vangit siirrettiin uusiin tiloihin ja vartijat alkoivat käyttää luotiliivejä. == Reaktiot == Ukrainan puolustusministeriön tiedusteluosaston mukaan iskun määräsi Wagner-ryhmän omistaja Jevgeni Prigožin. Ukrainan pääesikunta oli aiemmin arvioinut iskun motiivin olleen ukrainalaisten sotavankien kiduttamista ja surmaamista koskevien todisteiden hävittäminen. Venäjän puolustusministeriön mukaan ukrainalaiset olisivat suorittaneet iskun länsimaiden toimittamilla M142 HIMARS -raketinheittimillä. Luhanskin kapinallisjoukkojen Venäjän suurlähettiläs Leonid Miroshnik epäili Ukrainan surmanneen sotavangit estääkseen heitä arvostelemasta hallintoaan. Institute for the Study of War -ajatushautomon mukaan ei ole todisteita, että vankilan palovahinko olisi HIMARSin aiheuttamaa tai, että venäläismediassa esitetyt raketin jäänteet olisi kerätty Olenivkasta. Euroopan unionin korkea edustaja Josep Borrell tuomitsi verilöylyn ja Ukrainan ulkoministeri Dmytro Kuleba vaati Venäjän julistamista terroristivaltioksi. YK:n pääsihteeri Antonio Guterres nimitti tutkimusryhmän selvittämään tapausta Venäjän ja Ukrainan pyynnöstä. Hän lopetti tutkinnan, koska ryhmän ei pystynyt saapumaan tapahtumapaikalle suunnitellusti. YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimiston mukaan vankilaan iskenyt ammus lensi idästä länteen eli Venäjältä Ukrainaan. Raportin mukaan Venäjä esti sotarikostutkijoiden pääsyn paikalle ja kuolleitten määrä olisi jäänyt pienemmäksi jos haavoittuneita olisi hoidettu asianmukaisesti. == Seuraukset == Ukrainan turvallisuuspalvelu ilmoitti syytteiden nostamisesta vankilan johtajaa Sergei Jevšukovia ja hänen avustajaansa vastaan ukrainalaisia sotavankeja vastaan tehdyistä rikoksista. Venäläiset Telegram-kanavat ovat vahvistaneet Jevšukovin kuolleen saamiinsa vammoihin häneen autoonsa asennetun pommin räjähdettyä 9. joulukuuta 2024 Donetskissa. == Lähteet == Luokka:Donetskin alue Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan Luokka:Sotarikokset Venäjän 2022 hyökkäyksen Ukrainaan aikana Luokka:Lavastetut hyökkäykset
Peitsimerisiilit

Peitsimerisiilit (Cidaridae) on merisiileihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan enimmäkseen syvistä merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Peitsimerisiileihin luetaan kuuluvaksi neljä alaheimoa ja yhteensä 25 sukua. Heimon lajien tukiranka koostuu jäykistä levyistä. Peitsimerisiilien primääripiikit ovat usein hyvin pitkiä, tukevia ja sylinterimäisiä. Osalla lajeista piikkien kärjet ovat litistyneet levymäisiksi tai viuhkamaisiksi. Peitsimerisiileillä on myös lyhyempiä sekundääripiikkejä. ==Levinneisyys ja elintavat== Peitsimerisiilejä tavataan kaikista valtameristä, ja suurin osa niistä elää syvissä vesissä, mutta myös matalien vesien lajeja tunnetaan. Piikkien lomassa saattaa elää symbiontteina esimerkiksi simpukoita, sienieläimiä tai polyyppieläimiä. == Lähteet == Luokka:Merisiilit
Bydgoszczin voivodikunta

Bydgoszczin voivodikunta () oli vuosina 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Bydgoszcz. Vuonna 1998 alueen väkiluku oli 1 136 900\. Siihen kuului 59 kuntaa ja sen alueella oli 28 kaupunkia. Vuoden 1999 hallintouudistuksessa Bydgoszczin voivodikunnan alue jaettiin nykyisille Kujavia-Pommerin, Pommerin ja Ison-Puolan voivodikunnille. Sen alue kuului vuosina 1950–1975 yhdessä Toruńin ja Włocławekin voivodikuntien alueiden kanssa vanhaan Bydgoszczin voivodikuntaan. == Lähteet == Luokka:Puolan voivodikunnat 1975–1998
Daisy Edgar-Jones

Daisy Edgar-Jones (s. 24. toukokuuta 1998 Islington, Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt tv-sarjassa Normaaleja ihmisiä, jonka ansiosta hänestä tuli tähti. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli Suon villi laulu (2022). Edgar-Jones vietti lapsuutensa Pohjois-Lontoossa Muswell Hillsissä. Vanhemmat ovat tv-alalla, äiti leikkaajana ja isä Skyn kanavajohtajana. Hän sai ensimmäisen roolinsa 15-vuotiaana mutta elokuvaa ei kuitenkaan tehty. Hän oli näyttelijänä National Youth Theatressa ja teki pieniä rooleja erilaisissa tuotannoissa sekä ennen koronaviruspandemiaa lontoolaisen Almeida-teatterin näytelmässä Albion, jossa The Guardianin kriitikko piti häntä hurmaavana. Edgar-Jones on saanut Critics’ Choice Movie Awards-, Bafta- ja Golden Globe -palkintojen ehdokkuudet. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Gomis

Gomis on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alain Gomis (s. 1972), senegalilais-ranskalainen elokuvaohjaaja * Alfred Gomis (s. 1993), senegalilainen jalkapalloilija * Anna Gomis (s. 1973), ranskalainen naispainija ja olympiamitalisti * Bafétimbi Gomis (s. 1985), ranskalainen jalkapalloilija * Joaquim Gomis (1902–1991), espanjalainen liikemies, valokuvaaja ja taiteen tukija * Kafétien Gomis (s. 1980), ranskalainen pituushyppääjä * Oswald Thomas Colman Gomis (1932–2023), srilankalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa
Antonio Maria Claret

Pyhä Antonio Maria Claret (23. joulukuuta 1807 Sallent, Katalonia, Espanja – 24. lokakuuta 1870 Fontfroide, Narbonne, Ranska) oli espanjalainen pyhimys, arkkipiispa ja yhteisön Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis perustaja. Hän oli kutojan poika ja toimi itse kutojana, kunnes meni seminaariin Vichissä ja vihittiin papiksi. Hän teki lähetystyötä Kataloniassa ja Kanariansaarilla ja ohjasi retrettejä. Antonio nimitettiin Santiago de Cuban arkkipiispaksi 1851 ja kutsuttiin myöhemmin takaisin Espanjaan, jossa hän teki lähetystyötä ja levitti hyvää kirjallisuutta. Hän kuoli sisterssiläisluostarissa Ranskassa 24. lokakuuta 1870. Hän piti yli 25 000 saarnaa ja kirjoitti noin 144 kirjaa ja pamflettia. Paavi Pius XI julisti hänet kunnianarvoisaksi 6. tammikuuta 1926 ja autuaaksi 25. helmikuuta 1934 ja paavi Pius XII julisti hänet pyhimykseksi 7. toukokuuta 1950. Hän eli seuraavien 5 paavien hallintokausien aikana: Pius VII (1800–1823), Leo XII (1823–1829), Pius VIII (1829–1830), Gregorius XVI (1831–1846) ja Pius IX (1846–1878). Hän on katolisen lehdistön, kutojien, säästöpankkien, järjestöjen ja yhteisön Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis Beatae Mariae Virginis suojeluspyhimys. Antonion muistopäivää on vietetty 24. lokakuuta ja aikaisemmin 23. lokakuuta. == Lähteet == Luokka: Espanjalaiset pyhimykset Luokka: Vuonna 1807 syntyneet Luokka: Vuonna 1870 kuolleet
Waldemar Raunio

Julius Valdemar Raunio, sukunimi aik. Nyman (26. marraskuuta 1886 Nurmijärvi – 16. toukokuuta 1947 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.Tampereen Teatterimuseon henkilöesittelyt 9.6.2022 : Näyttelijät Waldemar ja Riikku Raunio Waldemar Raunio toimi vuonna 1906 perustetun Vaasan Työväen Teatterin ensimmäinä johtajana. Hän siirtyi jo samana vuonna Tampereelle ja oli Tampereen Teatterissa näyttelijänä 1906–1916. Tämän jälkeen Raunio palasi Vaasan Työväen Teatteriin ja tuli takaisin Tampereelle 1926. Raunio oli vielä jonkin aikaa 1920-luvulla Vaasassa teatterinjohtajana ja näyttelijänä. Waldemar Raunio esiintyi vuonna 1908 valmistuneessa lyhyessä mykkäelokuvassa Vasikan häntä yhdessä vaimonsa Riikku Raunio-Pakarisen kanssa. Hänellä oli vielä pieni sivuosa huutokaupassa lehmää huutavana isäntänä elokuvassa Suomisen taiteilijat vuonna 1943. Waldemar Raunio oli naimisissa näyttelijä Frederika Lovisa (Riikku) Pakarisen kanssa. == Julkaisuja == Nimellä Wald. Raunio: * Naamioimisen opas: näyttämöllä esiintyjille. Seuranäytelmiä 319. Karisto 1930 * Yllätyksien päivä: 1-näytöksinen pilailu. Seuranäytelmiä 455. Karisto 1945 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Coptodon flava

Coptodon flava on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva äärimmäisen uhanalainen kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Coptodon flava on tavallisesti väritykseltään keltainen. Se voi kasvaa enintään noin kahdeksan senttimetrin mittaiseksi. Lajilla on selkäevässään 15 piikkiruotoa ja 11 pehmeää ruotoa. Peräevässään sillä on kolme piikkiruotoa ja 7–8 pehmeää ruotoa. == Levinneisyys ja elinympäristö == Coptodon flavaa tavataan kotoperäisenä Kamerunin Bermin-järvessä. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa kasviplanktonia. Laji kutee mieluiten 1–2 metrin syvyydessä. Mätimunat lasketaan tavallisesti uponneisiin puunkappaleisiin ja sekä koiras että naaras vartioivat niistä kuoriutuvia poikasia. == Uhanalaisuus == Coptodon flava on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) mukaan äärimmäisen uhanalainen laji. Vielä vuonna 2009 IUCN luokitteli sen vaarantuneeksi lajiksi. Lajin suuria uhkia ovat öljyplantaaseista ja kaskiviljelystä johtuva järvien saastuminen ja sedimentaatio. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Uhanalaiset kalat
Sinfonia nro 2

Sinfonia nro 2 voi tarkoittaa: * Sinfonia nro 2, Kalevi Ahon sinfonia * Sinfonia nro 2, Ludwig van Beethovenin sinfonia * Sinfonia nro 2, Johannes Brahmsin sinfonia * Sinfonia nro 2, John Coriglianon sinfonia * Sinfonia nro 2, Leevi Madetojan sinfonia * Sinfonia nro 2, Gustav Mahlerin sinfonia * Sinfonia nro 2, Felix Mendelssohn Bartholdyn sinfonia * Sinfonia nro 2, Wolfgang Amadeus Mozartin sinfonia * Sinfonia nro 2, Sergei Prokofjevin sinfonia * Sinfonia nro 2, Sergei Rahmaninovin sinfonia * Sinfonia nro 2, Robert Schumannin sinfonia * Sinfonia nro 2, Jean Sibeliuksen sinfonia * Sinfonia nro 2, Dmitri Šostakovitšin sinfonia * Sinfonia nro 2, Pjotr Tšaikovskin sinfonia
Hiljaisuus (romaani)

Hiljaisuus () on Don DeLillon vuonna 2020 julkaistu romaani. Teos ilmestyi suomeksi 2022. Tarinassa Yhdysvaltoihin vuonna 2022 palaavien Jimin ja Tessan lentokone tekee hätälaskun. New Yorkissa sähköt katkeavat ja ihmiset joutuvat pimeyden keskelle. == Vastaanotto == Suomen Kuvalehden Herman Raivion mukaan teos ei ole tyypillinen teknodystopia. Sen hiljaisuus on tyhjyyttä. Teos sisältää DeLillon lempiaiheita, kuten ihmisen teknologiasuhteen, katastrofin, ihmisten välisen etäisyyden ja melankolian. Lauseista on karsittu kaikki turha. Raivio kiitti suomentaja Helene Bützowia, joka ymmärtää kirjailijan omintakeista kieltä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2020 kirjat
Semaglutidi

Semaglutidi on tyypin 2 diabeteksen hoidossa käytettävä biologinen lääke. Semaglutidi on tutkimuksissa havaittu myös liraglutidia tehokkaammaksi lihavuuden hoidossa. Suomessa myytäviä semaglutidia sisältäviä valmisteita ovat Ozempic, Rybelsus ja Wegovy. Ozempic ja Wegovy ovat ihon alle pistettäviä injektionesteitä, kun taas Rybelsus on tablettimuotoinen valmiste. Ozempicin ja Rybelsuksen ainoa virallinen käyttöaihe on tyypin 2 diabeteksen hoito. Wegovy on tarkoitettu painonpudotukseen ja painon ylläpitoon aikuisilla, joiden painoindeksi on hoitoa aloitettaessa vähintään 30 kg/m² tai vähintään 27 kg/m², jos potilaalla on lisäksi vähintään yksi painoon liittyvä sairaus. Koska Suomessa lääkkeitä on mahdollista määrätä myös muuhun kuin valmisteyhteenvedossa mainitun sairauden tai oireen hoitoon (ns. off label -käyttö), lääkäri voi määrätä myös kahta muuta valmistetta potilaille, joilla ei ole tyypin 2 diabetesta. Ozempic-valmisteen saatavuudessa on maailmanlaajuisia häiriöitä suuren kysynnän takia. Tyypin 2 diabeteksessa semaglutidia käytetään ruokavalioon ja liikuntaan perustuvan hoidon lisänä aikuisilla potilailla, joiden hoitotasapaino on riittämätön. Semaglutidia voidaan käyttää muiden diabeteslääkkeiden ohella tai yksin, mikäli metformiini on intoleranssin tai vasta-aiheiden johdosta sopimaton. Yleisimmin tutkimuksissa raportoituja semaglutidin haittavaikutuksia ovat olleet ruoansulatuskanavaan liittyneet oireet, kuten hyvin yleisinä pahoinvointi ja ripuli sekä yleisenä oksentelu. Useimmiten näiden haittavaikutusten kesto on ollut lyhyt ja vaikeusaste lievä tai keskivaikea. Semaglutidin voi nostaa myös akuutin haimatulehduksen riskiä. Vuonna 2018 julkaistussa lähes tuhannen koehenkilön interventiotutkimuksessa havaittiin kuitenkin, ettei vuoden pituinen semaglutiinin käyttö lisännyt haimatulehduksia. Tutkittavat olivat ylipainoisia potilaita, jotka eivät sairastaneet diabetesta. == Vaikutusmekanismi == Semaglutidi on GLP-1-reseptorin agonisti. Se laskee verensokeria stimuloimalla insuliinin eritystä ja vähentämällä glukagonin eritystä verensokerin ollessa korkea. Se myös hidastaa vatsan tyhjenemistä ruokailun jälkeen. Painoa alentava vaikutus perustuu siihen, että lääke heikentää yleisesti ruokahalua ja vähentää mieltymystä erityisesti runsasrasvaisia ruokia kohtaan. == Tutkimuksia == Vuonna 2021 julkaistussa 1 961 osallistujan kaksoissokkokoetutkimuksessa semaglutidia 2,4 milligrammaa viikossa saaneet koehenkilöt pudottivat keskimäärin 14,9 prosenttia painostaan 68 viikon aikana, kun lumelääkettä saaneiden keskuudessa tulos oli 2,4 prosenttia. Semaglutidia saaneista 50,5 prosenttia pudotti painoaan vähintään 15 prosenttia, lumelääkettä saaneista 4,9 prosenttia. Keskimääräiset pudotukset olivat semaglutidia saaneiden keskuudessa 15,3 kilogrammaa ja lumelääkettä saaneiden keskuudessa 2,6 kilogrammaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Semaglutide Luokka:Diabeteslääkkeet Luokka:Laihdutuslääkkeet
Vjatšeslav Semenov

Vjatšeslav Myh’ailovytš Semenov (, 18. elokuuta 1947 Kiova, Ukrainan SNT – 12. elokuuta 2022) oli ukrainalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Semenov pelasi Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa 11 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän kuului Neuvostoliiton kokoonpanoon Münchenin kesäolympialaisissa 1972, missä maa voitti pronssia. Seuratasolla Semenov edusti muun muassa FK Zorja Luhanskia, jossa hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1972, ja Kiovan Dynamoa jossa hän myös voitti Neuvostoliiton mestaruuksia. Semenov kuoli 74-vuotiaana 12. elokuuta 2022.Olympediahttp://footclub.com.ua/news/Ukraina/Inshi/768024495/Pomer- dinamovec-Vyacheslav-Semenov-Vid-imeni-klubu-spivchuttya-ridnim-ta-blizkim- visloviv-Igor-Surkis == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Finlaysonin portti

Finlaysonin portti eli TR 49 (”tehdasrakennus 49”) on Finlaysonin tehdasalueeseen kuuluva porttirakennus, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Satakunnankadun varrella. Se tunnetaan myös nimellä Satakunnankadun portti. Punatiilestä ja takoraudasta tehty kaariportti on Finlaysonin insinöörikonttorin suunnittelema, ja se on valmistunut vuonna 1922. Kyseessä on tehdasalueen vanhin skandinaavista klassismia edustava rakennus.Lähteenmäki, Marja: Finlaysonin tehdasalueen rakennukset. Sähköinen aineisto, esillä Tampereella Museokeskus Vapriikin näyttelyssä Finlayson 200 – tehtaasta brändiksi (2020–). Luettu 31.8.2022. Finlaysonin portin pohjoispuolella kulkee Itäinenkatu, joka on alun perin ollut samaa katua kuin nykyinen Aleksis Kiven katu. Vuonna 1913 Finlayson sai Tampereen kaupungilta luvan sulkea tehdasalueen sisällä kulkevat julkiset katuosuudet. Satakunnankadulle ja Puuvillatehtaankadulle tehtiin puiset portit, jotka myöhemmin vaihdettiin rautaporteiksi. Tavaraliikenteen käyttämä tehtaan pääportti sijaitsi Puuvillatehtaankadulla.Finlaysonin alue, s. 188, 212. Satakunnankadun puoleista porttia vartioitiin 1990-luvulle saakka. Portin yhteydessä on edelleen kaksi portinvartijan koppia, joita on tehdastoiminnan päätyttyä hyödynnetty mainos- ja näyttelytarkoituksiin. Portti ja sen valaisimet on peruskorjattu vuonna 2001.Finlaysonin alue, s. 188.Niemelä 2006, s. 25. Finlaysonin portti on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Rakennus on suojeltu asemakaavalla historiallisin ja kaupunkikuvallisin perustein. == Lähteet == Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Portit Portti Luokka:Finlayson (kaupunginosa)
Iurie Bașcatov

Iurie Bașcatov (, 20. kesäkuuta 1968 Chișinău, Moldavian SNT – 3. syyskuuta 2022) oli moldovalainen, kilpaurallaan Neuvostoliittoa ja sen hajottua Yhdistynyttä joukkuetta edustanut uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Bașcatov saavutti 4×100 m vapaauintiviestissä olympiahopeaa Soulissa 1988, MM-pronssia Perthissä 1991 ja Neuvostoliiton hajottua Yhdistyneen joukkueen edustajana olympiahopeaa Barcelonassa 1992. Soulin kesäolympialaisissa hän sijoittui lisäksi 100 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja 200 metrin vapaauinnissa 22:nneksi. EM-kilpailuista Bașcatov voitti Bonnissa 1989 kultaa 4×100 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 100 metrin vapaauinnissa. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti 200 metrin vapaauinnissa vuonna 1988. Başcatov muutti sittemmin Chileen ja asui Etelä-Amerikassa 28 vuotta. Hän kuoli 54-vuotiaana 3. syyskuuta 2022.https://replicamedia.md/ro/article/ojwm1VVXp/doliu-in-natatia- moldoveneasca-s-a-stins-subit-din-viata-iuri-bascatov-unul-dintre-cei-mai- titrati-inotatori-moldoveni.htmlOlympedia == Lähteet == * * Profiili Kansainvälinen uimaliitto === Viitteet === Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Manzoor Hussain

Manzoor Hussain (28. lokakuuta 1958 Sialkot – 29. elokuuta 2022 Lahore) oli pakistanilainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen kultamitalisti. Hussain voitti Pakistanin miesten maajoukkueessa olympiakultaa Los Angelesissa 1984, olympiapronssia Montréalissa 1976 ja maailmanmestaruuden Argentiinassa 1978 sekä Intiassa 1982. Los Angelesin olympiakisoissa hän toimi avajaisissa Pakistanin lipunkantajana. Aasian kisoissa Hussain voitti Pakistanin joukkueessa kultaa vuosina 1978 ja 1982. Hussain kuoli sairaalahoidossa ollessaan sydäninfarktiin Lahoressa 63-vuotiaana 29. elokuuta 2022.https://www.dawn.com/news/1707386/world-cup- winner-and-olympic-champion-manzoor-hussain-passes-away-in-lahoreOlympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pakistanilaiset maahockeypelaajat Luokka:Pakistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Motiullah Khan

Motiullah Khan (31. tammikuuta 1938 Bahawalpur, Brittiläinen Intia – 12. elokuuta 2022 Bahawalpur) oli pakistanilainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Khan voitti Pakistanin miesten maajoukkueessa olympiakultaa Roomassa 1960 ja olympiahopeaa Melbournessa 1956 sekä Tokiossa 1964. Aasian kisoista hän voitti kultaa vuosina 1958 ja 1962. Khan oli hockeyn olympiamitalisti Samiullah Khanin ja hockeyn olympiavoittaja Kalimullah Khanin setä/eno. Khan kuoli Bahawalpurissa 84-vuotiaana 12. elokuuta 2022.https://www.dawn.com/news/1704726/motiullah-a-gem-of-bahalwalpur- sportsOlympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Pakistanilaiset maahockeypelaajat Luokka:Pakistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Trastutsumabi

Trastutsumabi on monoklonaalinen vasta-aine, jolla hoidetaan HER2-positiivisiaTrastuzumab Cancer Research UK eli runsaasti HER2-proteiinia tuottavia maha- ja rintasyöpiä.HERCEPTIN kuiva-aine välikonsentraatiksi infuusionestettä varten, liuos 150 mg Lääkeinfo.fi Sen alkuperäinen kauppanimi on Herceptin. Sittemmin on otettu käyttöön myös biosimilaareja, kuten Herzuma ja Ontruzant. Trastutsumabin CAS-numero on 180288-69-1 Trastutsumabi otettiin Maailman terveysjärjestön tärkeimpien lääkkeiden listalle vuonna 2015 rintasyöpätapauksista noin viidenneksen hoidossa. Teho oli osoittautunut korkeaksi varhaisvaiheen rintasyövän ja joidenkin pidemmälle edenneiden rintasyöpien kohdalla.WHO prequalifies first biosimilar medicine to increase worldwide access to life-saving breast cancer treatment World Health Organization == Lähteet == == Aiheesta muualla == *DrugBank: Trastuzumab *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Trastuzumab Luokka:Lääkkeet Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Else Winther Andersen

Else Winther Andersen (s. 5. huhtikuuta 1941 Støvring) on tanskalainen Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1990–2005 ja toiminut Tanskan sosiaaliministerinä vuosina 1990–1993. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Else Winther Andersen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diabetes South Africa

Diabetes South Africa on vuonna 1969 Etelä-Afrikan diabeetikoiden tukemista ja näiden etujen ajamista varten perustettu yleishyödyllinen yhteisö. Sillä on kansallinen toimisto Johannesburgissa sekä useita ensisijaisesti vapaaehtoisten vetämiä haaratoimistoja ja pienempiä paikallisosastoja.Diabetes South Africa International Diabetes FederationAbout Us Diabetes South Africa Diabetes South Africa on Kansainvälisen diabetesliiton jäsen. == Lähteet == Luokka:Diabetes Luokka:Eteläafrikkalaiset järjestöt
Transfektio

Transfektio on geenitekniikan menetelmä, jossa eläinsoluun viedään nukleiinihappoja eli DNA:ta tai RNA:ta keinotekoisesti muuten kuin virusinfektiolla. Transfektion voi tehdä joko fyysisillä tai kemiallisilla keinoilla: fyysisiin keinoihin kuuluvat ainakin elektroporaatio ja mikroinjektiot pienellä neulalla, ja kemiallisiin keinoihin nukleiinihappojen kuljetus soluun lipidirakkuloiden sisällä tai transfektioreagenssien avulla. Transfektio saattaa johtaa solun ominaisuuksien muuttumiseen, mikä mahdollistaa geenien toiminnan ja proteiinien ilmentymisen tutkimisen kyseisen solun yhteydessä. == Lähteet == Luokka:Biotekniikka
Shavez Hart

Shavez Hart (6. syyskuuta 1992 Coopers Town – 3. syyskuuta 2022 Mount Hope) oli bahamalainen pikajuoksija. Hart kuului Bahaman 4×400 metrin viestijoukkueeseen Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016, missä maa saavutti Yhdysvaltain takana hopeaa. Hart kilpaili myös Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Pekingin MM- kilpailuissa 2015. Bahman mestaruuden hän voitti sekä 100 metrillä että 200 metrillä neljästi. Hartin ennätykset olivat 100 metrillä vuonna 2015 juostu 10,10 sekuntia ja 200 metrillä vuonna 2015 juostu 20,23 sekuntia.OlympediaKansainvälinen yleisurheiluliitto Hart kuoli vain päiviä ennen 30-vuotissyntymäpäiväänsä jouduttuaan ammutuksi bahamalaisen yökerhon parkkipaikalla.https://ewnews.com/bahamian-track-athlete-shot-and-killed-in- club-parking-lot-brawl == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Bahamalaiset pikajuoksijat Luokka:Bahamalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Kansainvälinen diabetesliitto

Kansainvälinen diabetesliitto (, IDF) on sateenvarjojärjestö, joka koostuu yli 240:sta kansallisesta diabetesjärjestöstä 160:n maan ja territorion alueella. Sen tarkoitus on edistää diabeetikoiden ja korostuneessa sairastumisriskissä olevien etuja. Kansainvälinen diabetesliitto on johtanut kansainvälistä diabetesyhteisöä vuodesta 1950.Who we are International Diabetes Federation Kansainvälinen diabetesliitto on jaettu hallinnollisesti seitsemään alueeseen. Sillä on virallinen sidos Maailman terveysjärjestöön ja se on yhteydessä Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeristön tiedotusosastoon. == Lähteet == Luokka:Diabetes Luokka:Kansainväliset järjestöt
Eunoe

Eunoe on Danten Jumalaisessa näytelmässä maanpäällisessä paratiisissa virtaava joki, joka juoksee samasta lähteestä Lethen kanssa. Eunoe vahvistaa hyvien tekojen muistoa ja toimii siten vastapainona synnin muistot pyyhkivälle Lethelle. Juotuaan Purgatorion XXXIII laulussa ensin Lethen ja sitten Eunoen vettä Dante kertoo olleensa "puhdas, altis nousemaan nyt tähtiin". Kreikkalaiseen mytologiaan pohjautuvasta Lethestä poiketen Eunoe on kokonaan Danten omaa keksintöä. Sen nimi tarkoittaa "hyvää muistoa" ja on johdettu kreikan sanoista eu, hyvä, ja nous, mieli. == Lähteet == Luokka:Jumalainen näytelmä
Jonas Gwangwa

Jonas Mosa Gwangwa (19. lokakuuta 1937 Soweto, JohannesburgJonas Gwangwa: The South African jazz icon who stood up to apartheid BBC – 23. tammikuuta 2021) oli eteläafrikkalainen jazzpasunisti, elokuvamusiikin säveltäjä ja sovittaja.Jonas Gwangwa AllMusic Gwangwan mentori oli 1950-luvun alkupuolella alttosaksofonisti Kippie Moeketsi. Gwangwa toimi pianisti Abdullah Ibrahimin kanssa vuonna 1959 hajonneen The Jazz Epistlesin jäsenenä. Se oli ensimmäinen albumin julkaissut mustaihoisten muodostama eteläafrikkalaisyhtye. Vuonna 1965 Gwangwa osallistui Miriam Makeban, Hugh Masekelan ja Letta Mbulun kanssa Sound of Africa -konserttiin Carnegie Hallissa Yhdysvalloissa. Kaksi vuotta myöhemmin hän palasi Yhdysvaltoihin The Main Event -kiertueen osallistujana. Mukana olivat myös Masekela ja Herb Alpert. 1970-luvun alkupuolella Gwangwa poistui Etelä-Afrikasta apartheidia ylläpitäneen hallinnon kiellettyä mustien väliset kokoontumiset. Gwangwa kiersi Euroopassa King Kong -musikaalituotannon yhteydessä mutta siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli Manhattan School of Musicissa. Harry Belafonten tuella hän saavutti läpimurron yhdysvaltalaisyleisön keskuudessa. Gwangwa toimi kymmenen vuoden ajan 1980 apartheidvastaisen kamppailun pehmeämmän puolen näyttämiseen perustetun Amandla Cultural Ensemblen johtajana. Vuonna 1985 Etelä-Afrikan valkoista vähemmistöä edustaneen hallituksen turvallisuusjoukot pommittivat hänen taloaan Botswanassa hänen ja muiden asukkaiden poissa ollessa. Vuonna 1991 hän palasi Etelä-Afrikkaan. Ensimmäisen esiintymisensä Etelä-Afrikkaan paluun jälkeen Gwangwa teki Johannesburgissa Kippies-jazzklubilla 1991. Hän julkaisi albumit A Temporary Inconvenience (2000) ja Flowers of the Nation (2006). Gwangwa sävelsi Huuto vapaudelle -elokuvan (1987) musiikin yhdessä englantilaisen George Fentonin kanssa, ja tästä tuli kaksi Oscar-ehdokkuutta parhaasta musiikista ja parhaasta laulusta. Gwangwa sai Etelä-Afrikassa useita palkintoja, muun muassa South African Music Awardsissa. Vuonna 2010 hän sai Ikhamangan kultaisen kunniamerkin. Gwangwa kuoli 83-vuotiaana sydänongelmista kärsittyään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläafrikkalaiset jazzmuusikot Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Radomyšl

Radomyšl () on kaupunki Ukrainan Žytomyrin alueen Žytomyrin piirissä. Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 13 973. Radomyšliä edelsi Kiovan Rusin aikainen Mytšeskin paikkakunta (), joka mainitaan ensimmäisen kerran kirjallisissa kronikoissa vuoden 1151 tapahtumista kerrottaessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Радомишльської громади * Radomyshl community Luokka:Žytomyrin piiri Luokka:Žytomyrin alueen kaupungit
T. V. Sankaranarayanan

T. V. Sankaranarayanan (; 1945 Mayiladuthurai – 2. syyskuuta 2022 Chennai) oli intialainen karnaattisen musiikin laulaja. Hän oli johtava Madurai Mani Iyerin edustaman tyylin ja tekniikan jatkaja.Carnatic vocalist T.V. Sankaranarayanan passes away The Hindu Sankaranarayanan oli Madurai Mani Iyerin sisaruksenpoika ja tätä säestäneen T. S. Vembu Iyerin poika. Perhe oli evakuoitu toisen maailmansodan aikana Chennaista, johon perhe kuitenkin palasi 1950-luvulla. Sankaranarayanan opiskeli oikeustiedettä, mutta päätti valita päätoimisen muusikon uran. Hän teki konserttidebyyttinsä helmikuussa 1968.T.V. Sankaranarayanan AllMusic Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Sangeetha Kalanidhi ja Padma Bhushan. Sankaranarayanan oli naimisissa ja sai pojan sekä tyttären. Hän kuoli 77-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Amelija Anisovytš

Amelija Anisovytš (); s. 2014/5) on ukrainalainen laulaja.Ukrainalainen Amelia Anisovych, 7, sykähdytti laulullaan rauhantapahtumassa Senaatintorilla MTV Uutiset Anisovytš on kotoisin Kiovasta. Hän tuli tunnetuksi maaliskuussa 2022, kun sosiaalisessa mediassa suosiota saavutti häntä pommisuojassa Frozen – huurteinen seikkailu -elokuvan Let It Go -hittiä laulamassa kuvannut video.Ukrainalainen Amelia lauloi Helsingissä – katso koskettava video Ilta- Sanomat Hän vietti kahdeksan päivää pommisuojassa suurhyökkäyksen Ukrainaan alettua 2022.Kiovalaisesta pommisuojasta maailmalle ponnahtanut Amelia, 7, esiintyy Helsingissä – kertoo nyt, mistä hän pitää Suomessa Ilta-Sanomat Tämän jälkeen Anisovytš kiersi sotaan joutuneen Ukrainan tueksi järjestetyissä tapahtumissa muun muassa Puolassa.Laulullaan maailmaa koskettanut 7-vuotias ukrainalainen Amelia esiintyy Suomessa – "Täällä on todella kaunista" MTV Uutiset Hän jäi asumaan lähelle Varsovaa äitinsä Lilijan ja 15-vuotiaan isoveljensä kanssa. Isä Roman jäi asevelvollisikäisenä miehenä Ukrainaan. 3\. syyskuuta 2022 Anisovytš esiintyi Senaatintorilla Helsingissä Mothersforpeace ry:n Ukrainan tueksi järjestämässä WemustNOTforget-tapahtumassa. Hän lauloi Let It Gon puolaksi, ukrainaksi ja englanniksi sekä Ukrainan kansallislaulun. Muita tapahtuman esiintyjiä olivat Apulanta, Waltteri Torikka ja Cantores Minores. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset laulajat Luokka:2010-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mongezi Feza

Mongezi Feza (1945 Queenstown, Etelä-Afrikka – 1975 Lontoo, Englanti) oli eteläafrikkalainen jazztrumpetisti ja -huilisti.Mongezi Feza AllMusicEastern Cape Jazz Legends: Mongezi Feza Cultural Heritage of South Africa Hän yhdisti improvisaatioissaan jazziin kwelarytmejä ja afrikkalaisia melodioita. Feza aloitti hyvin varhain trumpetinsoiton ja soitti jo teininä ammattimaisesti yhtyeissä. Hän muutti muusikkokollegansa Tete Mbambisan kanssa Kapkaupunkiin esiintymään paikallisten jazzmuusikoiden kanssa. Siellä Fezasta kiinnostui jazzpianisti Chris McGregor, joka kutsui hänet The Blue Notes -yhtyeeseen. Vuonna 1964 hän lähti yhtyeen kanssa maanpakoon. Feza soitti maanpaossa ollessaan muun muassa Antibesissa, Zürichissä, Lontoossa ja Kööpenhaminassa. Hän työskenteli 1970-luvun alkupuolella Dudu Pukwanan kanssa myös yhtyeissä Assagai ja Spear. Albumilla Flute Music (Caroline Records, 1975) Feza soittaa neljässä alkuperäisessä sävellyksessä (ml. "Sondela") huilua ja lyömäsoittimia. Häntä kuullaan myös Keith Tippettin, Robert Wyattin ja Henry Cowin levyillä. Vuonna 1972 Johnny Dyani kutsui Fezan liittymään turkkilaisen lyömäsoittaja Okay Temizin kanssa Xaba-trioon. Yhden viimeisistä sessioistaan hän levytti Dudu Pukwanan kanssa. Feza kuoli vuonna 1975 kärsittyään hermoston häiriöstä ja hoitamattomasta keuhkokuumeesta. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazztrumpetistit Luokka:Huilistit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Hunter Carson

Hunter Carson (s. 26. joulukuuta 1975 Los Angeles, California) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä muun muassa Wim Wendersin elokuvasta Paris, Texas vuodelta 1984 ja Tobe Hooperin ohjaamasta tieteiselokuvasta Vaara vieraalta planeetalta (Invaders from Mars) vuodelta 1985. Hän on avioliitossa Elyse Tylerin kanssa ja hänellä on kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
São Joaquimin kansallispuisto

São Joaquimin kansallispuisto () on kansallispuisto Santa Catarinan osavaltiossa Brasiliassa. Kansallispuisto perustettiin 6. heinäkuuta 1961, ja sitä hallinnoi Instituto Chico Mendes de Conservação da Biodiversidade. São Joaquimin kansallispuiston tarkoitus oli alkujaan viimeisten parananaraukariametsien suojeleminen, mutta nykyisin se on myös suosittu vuorikiipeilykohde. == Sijainti == São Joaquimin kansallispuisto kuuluu Mata Atlântican biomiin, ja sen pinta-ala on 49 300 hehtaaria. Se kattaa osia Santa Catarinan Urubicin, Orleansin, Grão Parán ja Bom Jardim da Serran kunnista. Kansallispuisto sijaitsee vuonna 1980 perustetun, 1 330 hehtaarin laajuisen Serra Furadan valtionpuiston vieressä. == Ilmasto == Lämpötilat vaihtelevat 0–28 °C:n välillä, ja keskimääräinen lämpötila on 12 °C. Maasto on erittäin karua ja pinnanmuotoihin kuuluvat kanjonit, suuret luolat ja metsien peittämät rinteet. Korkeudet vaihtelevat 300:sta 1826:teen metriin. Puisto sijaitsee Santa Catarinan osavaltion kolmen tärkeimmän joen, Canoasin, Tubarãon ja Pelotasin, valuma-alueilla. Kylmän ilmaston vuoksi eläimistön biodiversiteetti on suhteellisen vähäinen, mutta puistossa ja sen ympäristössä elää useita uhanalaisia lajeja. == Suojelu == Puisto on luokiteltu IUCN:n suojelualuekategoriaan II (kansallispuisto). Sen tavoitteena on säilyttää luonnon ekosysteemejä, joilla on suuri ekologinen merkitys ja luonnonkaunis maisema, mahdollistaen tieteellisen tutkimuksen, ympäristökasvatuksen, ulkoilun ja ekomatkailun. Puiston suojeltuihin lajeihin kuuluvat harjasusi, puuma, araukaria-amatsoni ja kruunuerakkohaukka. == Kuvia == Tiedosto:Cascade Bridal Veil (Cascata Véu de Noiva).jpg|Vesiputous São Joaquimin kansallispuistossa. Tiedosto:Alvorecer de Prata.JPG|Huurteisia kasveja vuoristoniityllä. Tiedosto:Parque Nacional de São Joaquim - Grão Pará 06.jpg|Tie vuorenrinteellä. == Lähteet == Luokka:Brasilian kansallispuistot Luokka:Santa Catarina
Johan Alfred Tenhunen

Johan Alfred (Jussi) Tenhunen (13. marraskuuta 1881 Astoria, Oregon, Yhdysvallat – 12. joulukuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Tenhusen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Tenhunen ja Johanna Pöksyläinen ja puoliso vuodesta 1922 Helmi Maria (Maija) Pehkonen. Tenhunen kävi kansanopiston 1901 ja Kuopiossa kauppakoulun 1902–1904 ja teki useita opintomatkoja Keski-Euooppaan ja Skandinaviaan. Hän oli liikeapulainen Joh. Puustisen tukku- ja vähittäisliikkeissä Kiuruvedellä ja Iisalmessa 1895–1902, konttoriapulainen Ville Wessmanin liikkeessä Jyväskylässä 1904–1905, Joh. Parviainen Oy:n ja Tourulan nahkatehtaan konttoristi ja kauppaedustaja 1906–1909, koti- ja ulkomaisten nahka- ja kenkätehtaiden matkaedustaja Jyväskylässä 1910–1914, Lahden Kenkä- ja Nahkakaupan omistaja vuodesta 1914 ja sittemmin Lahden Kenkäkauppa Oy:n toimitusjohtaja 1929–1940, Toiminimi J. A. Tenhusen omistaja Helsingissä vuodesta 1919 ja J. A. Tenhunen Ky:n pääosakas ja toimitusjohtaja 1945–1966. Tenhunen oli myös Suomen Harjatehdas Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja 1916–1923 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Suomen Kulttuurirahasto perusti lahjoittajana laajasti tunnetun Tenhusen mukaan nimetyn rahaston 1942 hänen tekemänsä lahjoituksen turvin. Kauppaneuvoksen arvon Tenhunen sai 1949. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet