EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Suomen amerikkalaisen jalkapallon maajoukkue

Suomen amerikkalaisen jalkapallon miesten maajoukkue edustaa Suomea amerikkalaisen jalkapallon kansainvälisissä arvoturnauksissa. Suomi on osallistunut lajin kansainvälisiin arvokilpailuihin jo 1980-luvun alusta saakka. EM-kisoissa Suomi on maanosan menestynein maa viidellä kultamitalilla, viidellä hopealla ja neljällä pronssilla. MM-kisoihin Suomi on selviytynyt kerran, vuonna 1999, jolloin joukkue sijoittui kuudenneksi. ==Sijoitukset arvokisoissa== ===Euroopanmestaruuskilpailut=== * 1983: Hopeaa * 1985: Kultaa * 1987: Pronssia * 1989: Hopeaa * 1991: Hopeaa * 1993: Kultaa * 1995: Kultaa * 1997: Kultaa * 2000: Kultaa * 2001: Hopeaa * 2005: Pronssia * 2010: Viides * 2014: Neljäs * 2018: Pronssia * 2021: Pronssia * 2023: Hopeaa ===Maailmanmestaruuskilpailut=== * 1999: Kuudes * 2003: Karsiutui * 2007: Karsiutui * 2011: Karsiutui * 2015: Karsiutui == Päävalmentajat == Kaudet Päävalmentaja(/t) 1983 Don Jones 1984 John Kenney 1985 Al Tambarelli 1986 1987 Clarence Thomas Hugh Mendez 1988 1989–1991 Pete McCulley 1992 Eino Leisimo 1993–1997 Juha Liedes 1998 Jorma Hytönen 1999–2000 Tomas Hagman 2001–2002 Kim Wickström 2003–2020 Tuomas Heikkinen 2021 Mele Mosqueda 2022– Mikko Koikkalainen == Ruotsi-maaottelut == Suomen miesten maajoukkue on pelannut Ruotsin kanssa vuosittaisen maaottelun muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta vuodesta 1992. Kausi Pelipaikka Koti Tulos Vieras Voittaja 1992 Helsingin olympiastadion Suomi 37–7 Ruotsi Suomi 1993 Tukholman olympiastadion Ruotsi 29–27 Suomi Ruotsi 1994 Helsingin olympiastadion Suomi 14–0 Ruotsi Suomi 1995 Studenternas IP, Uppsala Ruotsi 7–41 Suomi Suomi 1996 Töölön pallokenttä, Helsinki Suomi 17–16 Ruotsi Suomi 1997 Arosvallen, Västerås Ruotsi 6–7 Suomi Suomi 1998 Töölön pallokenttä, Helsinki Suomi 23–3 Ruotsi Suomi 2003 Helsingin velodromi Suomi 20–7 Ruotsi Suomi 2004 Helsingin velodromi Suomi 7–13 Ruotsi Ruotsi 2005 Helsingin velodromi Suomi 24–28 Ruotsi Ruotsi 2006 Finnair Stadium, Helsinki Suomi 14–24 Ruotsi Ruotsi 2007 Zinkensdamm IP, Tukholma Ruotsi 7–0 Suomi Ruotsi 2008 Finnair Stadium, Helsinki Suomi 3–17 Ruotsi Ruotsi 2009 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 14–0 Suomi Ruotsi 2010 ISS Stadion, Vantaa Suomi 17–19 Ruotsi Ruotsi 2011 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 34–35 Suomi Suomi 2012 Sonera Stadium, Helsinki Suomi 3–20 Ruotsi Ruotsi 2013 Östermalms idrottsplats, Tukholma Ruotsi 23–33 Suomi Suomi 2014 Sonera Stadium, Helsinki Suomi 10–15 Ruotsi Ruotsi 2015 Tukholman olympiastadion Ruotsi 10–14 Suomi Suomi 2016 Myyrmäen jalkapallostadion, Vantaa Suomi 31–17 Ruotsi Suomi 2017 Grimsta Arena, Tukholma Ruotsi 0–37 Suomi Suomi 2021 Zinkensdamm IP, Tukholma Ruotsi 35–7 Suomi Ruotsi Voitot: Suomi 12 – Ruotsi 11 == Lähteet == * SAJL – Maajoukkueet * EFAF * IFAF === Viitteet === Luokka:Suomen amerikkalainen jalkapallo Amerikkalainen jalkapallo
Kaguaani

Kaguaani (Cynocephalus volans) on Kaakkois-Aasiassa elävä kaguaanien heimoon kuuluva nisäkäslaji. Kaguaani pystyy liitämään jopa yli 100 metriä. Kaguaani levittää liitoon lähtiessään raajansa, joiden välille on kehittynyt ihopoimu. Oksalle pysähtynyt kaguaani näyttää siltä kuin sen ruumista peitäisi täplikäs viitta. Tämä ”viitta” on kaguaanin liitopoimu. Kaguaanin ruumiinpituus on 33–38 cm, minkä lisäksi häntä on 22–27 cm:n mittainen. Kaguaani syö lehtiä, kukkia ja mahdollisesti hedelmiä. Laji elää vain Filippiineillä, jossa se on elinvoimainen. == Lähteet == Luokka:Kaguaanit su:Tando
Juntunen

Juntunen voi tarkoittaa seuraavia: ;paikannimenä: * Juntunen, järvi Heinolassa * Juntunen, lampi Laukaassa ;sukunimenä: * Alpo Juntunen (s. 1944), filosofian tohtori, Maanpuolustuskorkeakoulun professori * Ani Juntunen (s. 1996), keilaaja * Antti Juntunen eli Parta-Antti (1884–1956), Kainuussa vaikuttanut saarnaaja * Antti-Jussi Juntunen (s. 1999), maantiepyöräilijä * Eeli Juntunen (1829–1904), maanviljelijä, lukkari ja valtiopäivämies * Eero Juntunen (1944–1986), jääkiekkoilija * Eero Juntunen (1921–1966), Maalaisliiton kansanedustaja * Elli Juntunen (1901–1990), SKDL:n kansanedustaja * Helena Juntunen (s. 1976), oopperalaulaja * Henrik Juntunen (s. 1983), jääkiekkoilija * Jani Juntunen, radiojuontaja * Jasmiina Juntunen (s. 2000), pesäpalloilija * Johan Arvid Juntunen (1888–1965), jääkärivääpeli * Jooseppi Juntunen (1917–1975), virkamies ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Juho Juntunen (s. 1953), sarjakuvapiirtäjä ja rocktoimittaja * Kari Juntunen (s. 1956), toimittaja * Kerttu Juntunen (1924–1994), neuvostoliittolainen kirjallisuuden suomentaja * Kristina Juntunen (s. 1976), näyttelijä ja jazzlaulaja * Laura Juntunen (s. 1991), tietokirjailija ja vapaa toimittaja * Lauri Juntunen (1950–2019), ekonomi, Motonetin perustaja * Lempi Juntunen (1888–1947), luontaishoitoloiden omistaja ja hierojien kouluttaja * Liisa Karpo, o.s. Juntunen (s. 1980), elokuvatuottaja * Marko Juntunen (s. 1966), tutkija, antropologi, tulkki ja kääntäjä * Miika Juntunen (s. 1964), jalkapalloilija * Niko Juntunen (s. 1972), koripallovalmentaja * Paavo Juntunen (1896–1973), yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, kauppaneuvos * Pauli Kullervo Juntunen (1919–2005), rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Raimo Juntunen (s. 1936), hammaslääkäri ja kirjailija * Reetta Juntunen (s. 2001), pesäpalloilija * Riitta Juntunen, viestintäpäällikkö, tutkimusjohtaja ja entinen Stasin vakooja * Sari Juntunen (s. 1964), kestävyysjuoksija * Seppo Juntunen (s. 1949), pastori * Simo Juntunen (1920–2009), toimittaja ja pakinoitsija * Sulo Juntunen (1915–1980), suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen taidemaalari * Tauno Juntunen (1912–1998), kaupunginjohtaja * Teemu Juntunen (s. 1995), pesäpalloilija * Terttu Huttu-Juntunen (s. 1951), poliitikko ja ministeri * Veikko Juntunen (s. 1946), sanoittaja ja säveltäjä * Viljami Juntunen (s. 1990), pesäpalloilija * Viljo Juntunen (s. 1944), teologian tohtori, rovasti ja Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen johtokunnan ent. puheenjohtaja.
Jelle Vanendert

Jelle Vanendert (s. 19. helmikuuta 1985 Neerpolt) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Chocolade Jacques - Topsport Vlaanderen -joukkueessa 2007, edusti seuraavalla kaudella Française des Jeuxia, vuosina 2009–2011 belgialaistalli Omega Pharma-Lottoa, kausilla 2012–2019 niin ikään belgialaista Lotto-Belisol / Lotto Soudalia, ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2020–2021 belgialaista Bingoalia. Ranskan ympäriajossa 2011 Vanendert voitti Plateau-de-Beillen huipulle päättyneen 14. etapin. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase ;2006 :GP Waregem (alle 23-v.), voitto :Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v.), 2. etapin voitto :MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa viides ;2007 :Vlaamse Pijl, voitto ;2011 :La Flèche Wallonne, kuudes :Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s, 14. etapin voitto, 12. etapilla toinen ;2012 :Amstel Gold Race, toinen :La Flèche Wallonne, neljäs ;2014 :Amstel Gold Race, toinen :La Flèche Wallonne, kuudes :Clásica de San Sebastián, kuudes ;2018 :La Flèche Wallonne, kolmas :Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Belgialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfréd Haar

Alfréd Haar (1885–1933) oli unkarilainen matemaatikko. Hänen työnsä painottui suureksi osaksi differentiaaliyhtälöihin, Tšebyšovin lauseeseen ja erityisesti topologisiin ryhmiin. Hänen mukaansa on nimetty Haarin mitta. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet zh:离散小波变换
George Lewis

thumb|George Lewis Stanley Kubrickin ottamassa lehtikuvassa George Lewis (13. heinäkuuta 1900 – 31. joulukuuta 1968) oli yhdysvaltalainen jazzklarinetisti ja orkesterinjohtaja. Hän oli New Orleansin merkittävimpiä muusikoita toisen maailmansodan jälkeen. == Orkesterit == Lewis perusti oman orkesterin vuonna 1923. 1930-luvun alussa hän soitti Bunk Johnsonin orkesterissa ja uudestaan vielä 1940-luvulla vuoteen 1946. Tämän jälkeen hän johti omia yhtyeitä New Orleansissa 1960-luvun puoleen väliin saakka. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset orkesterinjohtajat Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Les Mills

Leslie Roy ”Les” Mills (s. 1. marraskuuta 1934 Auckland) on uusiseelantilainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä.Les Mills Sports Reference LLC Hän toimi vuosina 1990–1998 Aucklandin pormestarina. Mills osallistui kesäolympialaisiin neljästi, Roomassa 1960, Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Kuulantyönnössä hän sijoittui Roomassa yhdenneksitoista, Tokiossa seitsemänneksi, Méxicossa yhdenneksitoista ja Münchenissä hän karsiutui loppukilpailusta. Kiekonheitossa hän sijoittui Münchenissä neljänneksitoista ja Roomassa ja Tokiossa hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Kansainyhteisön kisoihin hän osallistui vuosina 1958–1970. Kiekonheitossa hän voitti kultaa vuonna 1966, sijoittui toiseksi vuosina 1958 ja 1970 ja viidenneksi 1962. Kuulantyönnössä hän sijoittui toiseksi vuonna 1966, kolmanneksi 1970, kuudenneksi 1962 ja seitsemänneksi 1958. Mills on valmentanut muun muassa kiekonheiton maailmanmestaria Beatrice Faumuinaa. Mills työnsi kuulantyöntöennätyksensä 19,80 m vuonna 1967 ja se säilyi Uuden-Seelannin ennätyksenä vuoteen 2011 saakka, jolloin 16-vuotias Jacko Gill ylitti sen. ==Lähteet== Luokka:Pormestarit Luokka:Uusiseelantilaiset poliitikot Luokka:Uusiseelantilaiset kuulantyöntäjät Luokka:Uusiseelantilaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arnold Jeannesson

Arnold Jeannesson (s. 15. tammikuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Auber 93 -joukkueessa 2008, kilpaili Caisse d'Epargne -tallissa 2009–2010, FDJ-joukkueessa 2011–2015, Cofidis-tallissa 2016 ja Fortuneo-Oscarossa viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2017. Hän on kilpaillut myös maastopyöräilyssä ja cyclocrossissa. Jeannesson voitti vuonna 2008 Tour de l'Avenir -kilpailun kahdeksannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Ensimmäisessä suuressa ympäriajossaan, Italian ympäriajossa 2009, hän oli 57:s. Ranskan ympäriajossa 2011 hän sai nuorten kilpailun johtajan paidan, Maillot blancin, haltuunsa Luz-Ardidenille päättyneen 12. etapin jälkeen Hän menetti paidan kaksi päivää myöhemmin. Kokonaiskilpailussa hän oli lopulta neljästoista. Pariisi–Nizza- ajossa 2012 hän sijoittui kuudenneksi. Ranskan ympäriajossa 2013 hän oli 16. etapilla kolmas. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskalaiset cyclocross-pyöräilijät Luokka: Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alexandre Coste

Alexandre Grimaldi-Coste (s. 24. elokuuta 2003 Pariisi) on Monacon ruhtinas Albert II:n ja entisen lentoemännän, nykyisen muotisuunnittelija Nicole Costen avioton poika. Albert tunnusti isyytensä vasta DNA-testien jälkeen. Hän on luvannut tukea pojan elatusta rahallisesti, mutta pojasta ei tule kruununperijää. Alexandre asuu Englannissa äitinsä kanssa. == Lähteet == Luokka:Monacon kuninkaalliset luokka: Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
World Rally Championship-3

World Rally Championship-3 tai WRC-3 on Rallin MM-sarjan ohella ajettava sarja, jossa ajetaan samat pikataipaleet kuin muissakin MM-sarjan osakilpailuissa. == Historia == Vuodesta 2002 alkaen Production World Rally Championship (PWRC) korvasi N-ryhmän maailmanmestaruussarjan. Vuoteen 2012 saakka PWRC-sarjassa ajettiin 8 osakilpailua, joista kaksi oli Euroopan ulkopuolella. Vuonna 2013 WRC-3-luokka korvasi PWRC:n. WRC-3:ssa autoina käytettiin R-ryhmän (R3, R2 ja R1) autoja. Vuonna 2013 sarjan muuttuttua WRC-3-sarjaksi, myös kilpailukalenteria muutettiin, jolloin valmistajat ja kuljettajat saavat vapaasti valita MM-sarjan 13 osakilpailuista seitsemän osakilpailua ja näistä kuuden parhaan osakilpailun pisteet lasketaan sarjaan mukaan. Vanhan PWRC-sarjan autoilla ajetaan nykyään WRC-2-luokassa, S2000-, R4- ja R5-ryhmän autojen kanssa. Vuosina 2020–2021 WRC3-luokassa kilpailtiin R5-ryhmän yksityistallien autoilla. Vuodesta 2022 eteenpäin WRC3-sarjaa on ajettu Rally3-luokan autoilla ja sarjan rakennetta on muutettu (rallipyramidi). == Voittajat == Sarjan voittajat: Kausi Voittaja Auto N-ryhmän maailmanmestaruus N-ryhmän maailmanmestaruus N-ryhmän maailmanmestaruus 1987 Alex Fiorio Lancia Delta HF Integrale 1988 Pascal Gaban Mazda 323 4WD 1989 Alain Oreille Renault 5 GT Turbo 1990 Alain Oreille Renault 5 GT Turbo 1991 Grégoire De Mévius Mazda 323 GTX 1992 Grégoire De Mévius Nissan Sunny GTI-R 1993 Alex Fassina Mazda 323 GTR 1994 Jesús Puras Ford Escort RS Cosworth 1995 Rui Madeira Mitsubishi Lancer Evo 2 1996 Gustavo Trelles Mitsubishi Lancer Evo 3 1997 Gustavo Trelles Mitsubishi Lancer Evo 3 1998 Gustavo Trelles Mitsubishi Lancer Evo 4 / Mitsubishi Lancer Evo 5 1999 Gustavo Trelles Mitsubishi Lancer Evo 6 / Mitsubishi Lancer Evo 5 2000 Manfred Stohl Mitsubishi Lancer Evolution 6 2001 Gabriel Pozzo Mitsubishi Lancer Evolution 6 Production World Rally Championship Production World Rally Championship Production World Rally Championship 2002 Karamjit Singh Proton Pert 2003 Martin Rowe Subaru Impreza WRX STI 2004 Niall McShea Subaru Impreza WRX STI 2005 Toshi Arai Subaru Impreza WRX STI 2006 Nasser Al-Attiyah Subaru Impreza WRX STI 2007 Toshi Arai Subaru Impreza WRX STI 2008 Andreas Aigner Mitsubishi Lancer Evolution IX 2009 Armindo Araújo Mitsubishi Lancer Evolution IX 2010 Armindo Araújo Mitsubishi Lancer Evolution X 2011 Hayden Paddon Subaru Impreza WRX STI 2012 Benito Guerra Mitsubishi Lancer Evolution X World Rally Championship-3 World Rally Championship-3 World Rally Championship-3 2013 Sébastien Chardonnet Citroën DS3 R3T 2014 Stéphane Lefebvre Citroën DS3 R3T 2015 Quentin Gilbert Citroën DS3 R3T 2016 Simone Tempestini Citroën DS3 R3T 2017 Nil Solans Ford Fiesta R2T 2018 Enrico Brazzoli Peugeot 208 R2 2020 Jari Huttunen Hyundai i20 R5 2021 Yohan Rossel Citroën C3 Rally2 2022 Lauri Joona Ford Fiesta Rally3 2023 Roope Korhonen Ford Fiesta Rally3 2024 Diego Domínguez == Katso myös == * Rallin maailmanmestaruussarja * World Rally Championship-2 * Junior World Rally Championship == Lähteet == Luokka:Rallin MM-sarja
Leo Kirch

Leo Kirch (21. lokakuuta 1926 Fahr, kuuluu nyk. Volkachiin, Saksa – 14. heinäkuuta 2011 München, SaksaFAZ: Medienunternehmer Kirch ist tot) oli saksalainen media-alan suuromistaja, jonka omistuksiin kuului parhaimmillaan muun muassa Axel Springer Verlag. Hän omisti nimeään kantavan Kirch-yhtymän ja Saksan ensimmäisen yksityisen satelliittikanavan Sat. 1 -televisiokanavan.Mediamoguli Leo Kirch on kuollutYle.fi/Uutiset viitattu 14.7.2011 ==Lähteet== Luokka:Kustantajat Luokka:Saksalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Bo Ljungberg

Bo Alexander Ljungberg (21. marraskuuta 1911 Stoby, Skåne – 19. maaliskuuta 1984 Jönköping) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja kolmiloikkaaja. Ljungberg saavutti Torinon EM-kilpailuissa 1934 hopeaa seiväshypyssä. Hän hyppäsi saman tuloksen, 400 cm, kuin kilpailun voittanut saksalainen Gustav Wegner. Ljungberg oli lisäksi kahdeksas kolmiloikassa tuloksella 14,01. Berliinin olympialaisissa 1936 hän sijoittui seiväshypyssä jaetulle kuudennelle sijalle tuloksella 400 ja kolmiloikassa 18:nneksi. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sai hopeaa seiväshypyssä hypättyään jälleen tasan neljä metriä. Ljungberg teki seiväshypyn Ruotsin ennätyksen 415 cm Lundissa 5. lokakuuta 1935. Se kesti maan ennätyksenä vuoteen 1946 saakka. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset seiväshyppääjät Luokka:Ruotsalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
14 Blades

14 Blades () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut hongkongilais-kiinalainen wuxiaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Daniel Lee yhdessä Abe Kwongin, Tin Shu Makin ja Ho Leung Laun kanssa. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen, Zhao Wei ja Sammo Hung. ==Juoni== Ming-dynastian loppupuolella kiinalaisimperiumin oikeutta on vaivannut korruptio, kun eunukki anastaa valtion valtaa ja hallitsevan keisarin katsotaan olevan epäpätevä. Jinyi Wei on hallituksen salainen poliisimainen ryhmä, jolle on opetettu lapsesta lähtien salaisia kamppailutaitoja. He ovat vastuussa rauhan ja tasapainon turvaamisesta valtakunnassa. Heillä on myös valta syyttää niitä, joiden he katsovat olevan valtion vihollisia. Kun organisaatio perustettiin, se sai käskynsä suoraan keisarilta. Nyt se on eunukin ryhmän hallinnassa. Heidän johtajansa Jia Jingzhong suunnittelee prinssi Qingin kanssa kapinoivansa keisaria vastaan ja kaappaavansa hänen valtansa. Jia käskee Qinglongia tappamaan keisarillisen neuvosmiehen Zhao Shenyan ja viemään hänen tallelipastonsa, joka huhun mukaan sisältää listan pettureiden nimistä. Qinglong saa kuitenkin selville tulleensa hyväksikäytetyksi, ja että lipas sisältää keisarillisen sinetin, keisarin arvovallan symbolin. Qinglongista tulee karkuri, kun Jia tuomitsee hänet petturiksi ja asettaa käskyn pidättää hänet. Qinglong pakenee ja liittyy Justice Escort -ryhmään, jossa hän tapaa ryhmän johtajan tyttären, Qiao Huanin. Qinglong päättää täyttää lupaamansa uskollisuuden keisaria kohtaan ja jatkaa todisteiden etsimistä prinssi Qingin kapinallisen juonen paljastamiseksi. Matkan aikana Qinglong saa apuunsa Heaven Eagles -roistojengin, jotka Judgen johdolla auttavat Qinglongia saamaan lippaan haltuunsa. He joutuvat samalla ottelemaan Tou Touta vastaan. == Rooleissa == ==Lähteet== Luokka:Hongkongilaiset elokuvat Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2010 elokuvat Luokka:Toimintaelokuvat Luokka:Draamaelokuvat Luokka:Wuxiaelokuvat
Luis Delís

Luis Mariano Delís Fournier (s. 6. joulukuuta 1957 Guantánamo) on entinen kuubalainen yleisurheilija, jonka lajeja olivat kiekonheitto ja kuulantyöntö. Delísin parhaat saavutukset kiekonheitossa ovat olympiapronssi Moskovassa 1980 sekä hopea 1983 MM-kisoissa ja pronssi 1987 MM-kisoissa. Pan-Amerikan kisoista hän on voittanut kolme kultaa, joista kaksi kiekonheitossa ja yhden kuulantyönnössä. Lisäksi Delísillä on kaksi kiekkokultaa kesäuniversiadeista vuosilta 1983 ja 1985. Delísin urheilu-ura päättyi vuonna 1990 hänen jäätyään kiinni dopingin käytöstä. Delísin ennätys kiekonheitossa on 71,06 metriä vuodelta 1983. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kuubalaiset kiekonheittäjät Luokka:Kuubalaiset olympiamitalistit Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut kuubalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenneth S. Deffeyes

Kenneth S. Deffeyes (26. joulukuuta 1931 Oklahoma – 29. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen geologi, joka työskenteli yhdessä Hubbertin teorian kehittäjän M. King Hubbertin kanssa Shell Oil Companyn tutkimuslaboratoriossa Houstonissa, Teksasissa. Hänellä oli öljygeologian alempi luonnontieteellinen tutkinto Colorado School of Mines -yliopistosta sekä geologian tohtorintutkinto Princetonin yliopistosta. Hän aloitti opettamisen Princetonin yliopistossa vuonna 1967 ja jatkoi siellä professoriksi. Oman kertomansa mukaan hän polveutui chickasawi-intiaaneista. Hän julkaisi vuonna 2001 teoksen Hubbert's Peak, joka käsittelee öljyhuippua. Vuonna 2005 hän puolestaan julkaisi teoksen Beyond Oil: The view from Hubbert's peak, jossa hän arvioi erilaisia korvaavia energianlähteitä öljylle. Helmikuussa 2006 Deffeyes väitti, että maailman öljyntuotanto oli ohittanut tuotantohuipun joulukuun 16. päivänä 2005.Deffeyesin artikkeli Princetonin sivustolla, viitattu 14.7.2011. ==Sitaatit== * "Raakaöljy on liian arvokasta, jotta sitä kannattaisi tuhlata polttoaineena." * "Taloustieteilijät kaikki olettavat, että jos laitat tarpeeksi rahaa peliin, Jumala taikoo lisää öljyä maahan." == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Deffeyesin öljyhuippusivu Princetonin sivustolla *Deffeyesin biografia Princetonin sivustolla *American Journal of Physics, arvostelu teoksesta Hubbert's Peak: The Impending World Oil Shortage *GRIST, arvostelu teoksesta Beyond Oil - The view from Hubbert's peak Luokka:Yhdysvaltalaiset geologit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Öljyhuippu Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Viimeinen sirkus

Viimeinen sirkus on Álex de la Iglesian ohjaama mustalla huumorilla sävytetty romanttinen toimintatragedia. 2010 valmistunut elokuva sijoittuu sisällissodan aikaiseen Espanjaan ja sirkuksen värikkääseen maailmaan. Tarina saa alkunsa, kun sirkusklovni pakotetaan osallistumaan sotaan. Vaihtoehtoja ei ole, vaan viidakkoveitsi kädessään mies joutuu käymään taisteluihin edelleen pellen asuunsa pukeutuneena. Quentin Tarantinon johtama jury palkitsi elokuvan Venetsian elokuvajuhlilla 2010 parhaasta ohjauksesta ja käsikirjoituksesta. == Arvioita == Helsingin Sanomien Pertti Avola luonnehti elokuvaa "poskettomaksi möhellykseksi", jonka tyylilajia on mahdoton luokitella, ja joka ei pysy kasassa lukuisten ainestensa ristitulessa. Juuri siksi Viimeinen sirkus onkin hänestä paljon kiinnostavampi kuin moni vakavissaan puserrettu elokuva. "Täysin mauton koheltava veriooppera" Viimeinen sirkus ei taatusti ole kaikkien makuun, mutta virkistävän räävitön ja ennalta-arvaamaton sisällissotakuvaus se Avolasta kyllä on. Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti Viimeistä sirkusta kehnosti kirjoitettuna, tökerösti ohjattuna ja vaatimattomasti näyteltynä elokuvana, jossa "yletön väkivaltaisuus törmää karkeaan huumoriin ja vellovaan sentimentaalisuuteen." === Arvostelut === * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2010 espanjalaiset elokuvat Luokka:Espanjalaiset draamaelokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat
Ti-Ti Nallen talossa tapahtuu

__NOTOC__ Ti-Ti Nallen talossa tapahtuu on toinen Ti-Ti Nalle-lauluista koostettu studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1991. Albumi on julkaistu LP:nä, CD:nä ja C-kasettina. Albumin sisältämiä kappaleita on julkaistu myös vuonna 1994 ilmestyneellä VHS-kasetilla Ti-Ti Nallen taikarumpu. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut ja sovittanut Riitta Korpela, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # == Kokoonpano == * Riitta Korpela – laulu ;Lauluyhtye Nalleperhe * Annika Laiho * Laura Lydecken * Laura Manelius * Lumi Ollila * Taija Äikiä * Marko Holstein * Santtu Korpela * Vili-Petteri Korpela ;Nalleorkesteri * Raimo Hastt – johtaja, kitara * Jarmo Poutiainen – kontrabasso, huuliharppu * Heikki Sihvonen – lyömäsoittimet * Kimmo Parviainen – piano, harmoni * Martti Peippo – bassoklarinetti, puupuhaltimet * Juha Saarinen – harmonikka == Lähteet == * Ti-Ti Nallen talossa tapahtuu CD - Ti-Ti Kauppa Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Ti-Ti Nallen albumit
Nobuharu Asahara

Nobuharu Asahara (, s. 21. kesäkuuta 1972 Kōbe) on japanilainen pikajuoksija, pituushyppääjä ja olympiamitalisti. Pitkän urheilu-uran tehnyt Asahara osallistui urallaan yhteensä neljiin kesäolympialaisiin. Hän kilpaili Atlantassa 1996 100 metrillä, pikaviestissä ja pituushypyssä, Sydneyssä 2000 4 × 100 metrin pikaviestissä ja Ateenassa 2004 100 metrillä ja pikaviestissä. Japanin viestijoukkue ylsi Sydneyssä kuudenneksi ja Ateenassa neljänneksi. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Asahara karsiutui 100 metrillä puolivälierissä. Pikaviestissä hän juoksi Japanin joukkueessa, joka sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi jälkikäteen hopealle kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. Vuoden 2002 Aasian kisoista Asahara saavutti 100 metrillä ja pikaviestissä hopeaa. Vuonna 1993 hän voitti Aasian-mestaruuskilpailujen kultamitalin pituushypyssä. Asaharan henkilökohtainen ennätys 100 metrin juoksussa on Oslossa 13. heinäkuuta 2001 juostu 10,02 sekuntia ja 200 metrin juoksussa Stuttgartissa 13. heinäkuuta 1997 juostu 20,39 sekuntia. Asahara kilpaili 1990-luvulla huipputasolla myös pituushypyssä, jossa hänen ennätyksensä on 813 cm vuodelta 1993. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset pikajuoksijat Luokka:Japanilaiset pituushyppääjät Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sorakuoppa

thumb|Pieni yksityinen hiekkakuoppa maastossa. Sorakuoppa on alue, josta kaivetaan soraa tai hiekkaa ja johon kaivausten edetessä syntyy suuri kuoppa, joka jää pysyvästi maastoon. Sorakuoppa toimii kaivetun maa-aineksen välivarastona ja siellä voidaan suorittaa soran seulontaa, lajittelua tai kiviaineksen murskausta. Siellä voi toimia myös betoniasema. Kaivettu ja käsitelty maa-aines siirretään sora-autoilla käyttökohteeseen esimerkiksi rakennustyömaalle. Sorakuopan perustamiseen tarvitaan kunnan- ja ympäristöviranomaisen lupa. Lupahakemuksessa tulee esittää maa-aineksen ottamissuunnitelma, josta selviää ottamisalueen laajuus, soran ottamismäärä ja kuinka syvältä soraa tai hiekkaa kaivetaan, joka riippuu pohjaveden syvyydestä ja maisemaseikoista. Soranottolupa on määräaikainen, jonka voi saada enintään kymmeneksi vuodeksi kerrallaan. Hakijan on asetettava vakuus luvan päättymisen jälkeisiin maisemointitöihin. == Lähteet == Luokka:Maa- ja vesirakennus Luokka:Kaivosteollisuus
Beyond Oil

Beyond Oil: The View from Hubbert's Peak (New York: Hill and Wang, 2005; ISBN 978-0-8090-2957-0) on suomentamaton Kenneth S. Deffeyesin vuonna 2005 julkaisema teos, joka käsittelee vaihtoehtoisia energianlähteitä öljylle. Deffeyes on yhdysvaltalainen geologi, joka varoitti tulevasta 2000-luvun öljykriisistä aikaisemmassa teoksessaan Hubbert's Peak vuodelta 2001. Teoksessaan Beyond Oil Deffeyes olettaa öljyhuipun ajoittuvan vuoden 2005 paikkeille. Hän esittelee kirjassa öljyntuotannon menetelmiä, öljyesiintymiä, öljyhuippua sekä fossiilisten polttoaineiden tulevaisuutta. Lisäksi hän käy läpi erilaisia vaihtoehtoisia energianlähteitä, kuten vetyä, ja erittelee niiden etuja sekä haittoja.Beyond Oil: The View from Hubbert's Peak, viitattu 15.7.2011. ==Katso myös== * Richard Heinberg: The Party's Over: Oil, War, and the Fate of Industrial Societies == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Beyond Oil Princetonin yliopiston sivuilla Luokka:Vuoden 2005 kirjat Luokka:Öljyhuippu
Videopelivuosi 1976

Tämä artikkeli käsittelee vuoden 1976 merkittäviä videopelijulkaisuja ja videopelimaailman tapahtumia. ==Tapahtumat== * Lokakuussa Nolan Bushnell myy Atarin Warner Communicationsille 28 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla. ==Huomattavat julkaisut== *Atari julkaisee pelihalleissa Breakoutin lisäksi muun muassa Fly Ballin ja Sprint 2:n. * Fairchild Semiconductor julkaisee Fairchild Channel F -konsolin (alun perin Video Entertainment System), joka on ensimmäinen ROM-moduuleja käyttävä videopelikonsoli. *Exidy julkaisee Death Race 2000 -elokuvaan perustavan ajopelin Death Race pelihalleissa. Pelin väkivalta herättää julkista paheksuntaa ja se kielletään monilla alueilla Yhdysvalloissa. *Coleco julkaisee Telstarin, joka on klooni Pongista. Telstar perustuu General Instrumentsin AY-3-8500-mikropiiriin. *Gremlin Industries julkaisee Blockade kolikkopelin. * KIM-1:lle julkaistu Microchess oli ensimmäinen kaupallisesti menestyksekäs mikrotietokoneille myyty peliohjelmahttps://www.computerhistory.org/chess/orl-4334404555680/ ==Lähteet== Luokka:Videopelivuodet *
Emmanuel Moire

Emmanuel Moire (s. 16. kesäkuuta 1979 Le Mans, Ranska) on ranskalainen laulaja ja muusikko, joka on esittänyt nimiroolia suositussa komediallisessa musikaalissa Le roi soleil eli Aurinkokuningas. Tämä oli hänen läpimurtonsa musiikkimaailmaan. Têtu-lehden haastattelussa marraskuussa 2009 Moire tuli kaapista ja totesi olevansa homoseksuaali.Moire fait son coming out. ==Albumit== *2006 : Là Où Je Pars *2009 : L'Équilibre ==Singlet== * marraskuussa 2006: Le Sourire * maaliskuussa 2007: Ça me fait du bien * heinäkuussa 2007: Là où je pars * tammikuussa 2008: Si c'était ça la vie * tammikuussa 2009: Adulte & sexy * kesäkuussa 2009: Sans dire un mot * marraskuussa 2009: Promis ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Worth

David Worth on yhdysvaltalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat Kickboxer, Lady Tiger ja American Tigers. Worth aloitteli elokuva-alalla 1960-luvulla tehtyään pienen roolin elokuvassa The Skydivers. Sittemmin hän on työskennellyt elokuvaajana ja elokuvaohjaajana 1970-luvulta lähtien. Elokuvaajana Worth on työskennellyt muun muassa elokuvissa Takaa- ajettu, Death Game, Joulupukki pulassa, Ei liian nuori kuolemaan, Bloodsport – viimeiseen asti ja True Vengeance. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Björn-Olof Alholm

Björn-Olof Alholm (25. huhtikuuta 1925 Mikkeli – 17. kesäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs, joka teki 40-vuotisen uran ulkoasiainhallinnossa ja kuului Kekkosen kauden toisinajattelijoihin.Jarmo Viljakainen, Suurlähettiläs oli toisinajattelija Kekkosen kaudella. Helsingin Sanomat 15.7.2011 sivu B 6 Artikkelin verkkoversio Alholm lähti 14-vuotiaana talvisotaan lähetiksi isänsä jääkärieverstiluutnantti Georg Alholmin komentamaan divisioonaan. Hän haavoittui 1941 mutta osallistui vielä Kannaksen suurtaisteluihin 1944. Syksyllä 1944 Alholm kävi Reserviupseerikoulun. Alholm valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 1948 ja siirtyi samana vuonna ulkoministeriön palvelukseen. Suurlähettiläänä hän aloitti 1966 Bukarestissa ja toimi sen jälkeen tehtävässä ensin 1970 alkaen Moskovassa ja sitten vuodesta 1973 Bonnissa. Bonnin aika oli myrskyisää, ja muun muassa näitä aikoja ja yleisemmin Kekkosen kautta hän on käsitellyt kirjassaan Toisinajattelija suurlähettiläänä (2001). Bonnin jälkeen Alholm toimi Kairossa, Wienissä ja viimeksi vuodesta 1983 Tukholmassa, josta hän jäi eläkkeelle 1991. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Suomen Neuvostoliiton suurlähettiläät
Sabine John

Sabine John (ent. Paetz, o.s. Möbius; s. 16. lokakuuta 1957) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seitsenottelu. Sabine John saavutti seitsenottelussa hopeaa sekä 1988 olympialaisissa että 1983 MM- kisoissa. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 1984 oteltu 6946 pistettä (nykytaulukoiden mukaisesti), joka oli myös maailmanennätys kunnes Jackie Joyner paransi tulosta heinäkuussa 1986. Saksalaisista vain Sabine Braun on myöhemmin pystynyt parempaan tulokseen. Seitsenottelun lisäksi John kilpaili myös pituushypyssä, jossa hän sijoittui 1988 olympialaisissa kahdeksanneksi, ja 110 metrin aitajuoksussa. Parhaimmillaan hän hyppäsi pituutta 7,12 metriä ja juoksi aidat aikaan 12,54. Molemmissa lajeissa hän on tuloksillaan edelleen kaikkien aikojen kymmenen parhaan saksalaisen joukossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Itäsaksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punatukka

Punatukka on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1969. Elokuva kertoo nuoresta tehtaantytöstä Tutusta, joka menee mökkireissulle juhlimaan ja tutustuu veneillessä Jarkkoon. Veneily ja meri ovat Kurkvaaran tunnusmerkkejä, samoin itsemurha. Yhtä naissivuosaa näyttelee Kurkvaaran elokuvien vakiokasvo Sinikka Hannula.JK: Punatukka. Viikon tv-elokuvia, Tv-maailma 29/2014, s. 10. ==Näyttelijät== ==Arviot== Aikalaisarviossaan Markku Tuuli (Katso) vertasi elokuvaa Miljoonaliigaan mutta totesi samalla, että se on kunnianhimoisempi elokuva ja edustaa kurkvaaralaista rehellisyyttä ja pelkistyneisyyttä parhaimmillaan. Yleensäkin ensi-ilta-arvioissa elokuva sai arvostusta. Sen sijaan 1980-luvun arviossaan Mikael Fränti (Helsingin Sanomat) katsoi, että aika on kuluttanut elokuvaa, ja hän lyttäsi sen kaikilta osin. Kun aiemmin oli juuri näyttelijätyötä kiitetty, piti Antti Lindqvist (Kansan Uutiset) replikointia puisevana. Lehdistöarvio. Viitattu 19.7.2014. Helsingin Sanomissa vuonna 2011 Arto Pajukallio piti elokuvaa mukaansatempaavana aikalaiskuvauksena, jonka kerronta on kuvallisesti eloisaa. Henkilöhahmot ovat luontevia, joskin eräät kohtaukset tyhjinä ja kankeina heikentävät kokonaisuutta.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 15.7.2011, s. B 13. Eräässä toisessa ajan kritiikissä todetaan, että elokuva on onnistunut työ. ==Palkinnot== Elokuva sai valtionpalkinnon ja Tarja Markus henkilökohtaisen valtion elokuvataiteilijapalkinnon, jonka perustelussa oli myös näyttelijäsuoritus elokuvassa Kesyttömät veljekset. Taustaa. Viitattu 19.7.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1969 suomalaiset elokuvat Luokka:Maunu Kurkvaaran ohjaamat elokuvat
True Crime (pelisarja)

True Crime on poliisin näkökulmasta kuvattu toimintapelisarja. Luxoflux kehitti sarjan kaksi ensimmäistä peliä, jotka tunnetaan etenkin niiden tarkasti mallinetuista avoimista Los Angelesista ja New Yorkista. Sarjan ensimmäinen osa sai kohtuullisen vastaanoton kriitikoilta ja se menestyi kaupallisesti, mutta toinen osa oli pettymys sekä arvosteluiltaan että myynneiltään. Pelisarjan kolmannen osan, True Crime: Hong Kongin piti sijoittua tyyliteltyyn avoimeen Hongkongiin ja päähahmona piti olla peitepoliisi. Julkaisija Activision kuitenkin peruutti pelin julkaisun, koska se ei odottanut sen olevan tarpeeksi hyvä kilpailemaan muiden avoimen pelimaailman videopelien kanssa ja tuottamaan tarpeeksi voittoa. Kehitystä päätettiin kuitenkin jatkaa; kolmas osa julkaistiin elokuussa 2012. Pelin kehittäjänä toimi United Front Gamesin lisäksi Square Enix ja pelin julkaisi Square Enix Europe. ==Julkaisut== * True Crime: Streets of LA (2003) * True Crime: New York City (2005) ==Lähteet== Luokka:Videopelisarjat
Shane Robinson

Shane Robinson (s. 17. joulukuuta 1980 Waterford, Irlanti) on entinen irlantilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Behrang Safari

Behrang Safari (, s. 9. helmikuuta 1985 Teheran, Iran) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän pelaa sveitsiläisessä FC Baselissa ja Ruotsin maajoukkueessa. Safari voi pelata sekä puolustuksessa että keskikentällä. Hän pelaa yleensä kentän vasemmalla laidalla. ==Saavutukset== *Ruotsin-mestaruus 2004 *Sveitsin-mestaruus 2010, 2011 *Sveitsin cup 2010 == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Anderson

Andrea Arlene Anderson (s. 17. syyskuuta 1977 Harbor City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1996 Anderson sijoittui 100 metrillä hopealle, ja voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Anderson voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän ei juossut kuitenkaan finaalissa, vaan ainoastaan alkuerissä. Hän menetti väliaikaisesti mitalinsa Marion Jonesin jäätyä kiinni dopingista, mutta vuonna 2010 hänelle ja muulle viestijoukkueelle palautettiin mitalit takaisin, lukuun ottamatta Marion Jonesia. 100 metrillä Andersonin ennätys oli 11,43 sekuntia, 200 metrillä 23,44 ja 400 metrillä 51,18. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maija Rajantie

Maija Ilta Mielikki Rajantie (9. heinäkuuta 1926 Anttola – 29. huhtikuuta 2017 SavonlinnaKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 21.5.2017 s. C 15) oli suomalainen SDP:n poliitikko, joka oli vuosina 1975–1987 kansanedustaja Mikkelin läänin vaalipiiristä. Rajantie valmistui ylioppilaaksi vuonna 1947 ja suoritti sen jälkeen opintoja Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis- kielitieteellisellä osastolla. Hän toimi oppi- ja kansakoulun opettajana Pohjois-Karjalassa ja Mikkelin läänissä vuosina 1950–1975 ja oli Savonlinnan taideasiamies vuosina 1975–1976. Rajantie valittiin eduskuntaan vuoden 1975 vaaleissa, ja hän oli sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän kansanedustaja yhtäjaksoisesti vuoteen 1987. Rajantie oli talousvaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1983–1986 ja jäsen muun muassa pankkivaliokunnassa (1983–1986), eduskunnan kirjaston hallituksessa (1979–1986) ja eduskunnan palkkavaltuustossa (1983–1986). Savonlinnan kaupunginvaltuustossa hän istui vuodet 1972–1984 ja 1988–1992. Rajantie oli presidentin valitsijamies vuosien 1978 ja 1982 vaaleissa. Rajantie oli naimisissa varatuomari ja oikeusneuvosmies Lauri Rajantien kanssa vuodet 1949–1983. He saivat kuusi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kansanedustajat Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Heaven’s on Fire

”Heaven’s on Fire” on Kiss-yhtyeen kappale albumilta Animalize. Kappaleen laulaa laulaja-kitaristi Paul Stanley, ja sen sävelsivät ja sanoittivat Stanley ja Desmond Child. Kappale oli ensimmäinen Animalize-albumilta singlenä julkaistu kappale. Singlen b-puolella on kappale ”Lonely Is the Hunter”. ”Heaven's on Firestä” tehtiin myös musiikkivideo. Kappale ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 49. == Lähteet == Luokka:Kissin kappaleet Luokka:Vuoden 1984 kappaleet Luokka:Desmond Childin säveltämät kappaleet
Joni Huntley

Johanna Luann "Joni" Huntley (s. 4. elokuuta 1956 McMinnville, Oregon) on entinen yhdysvaltalainen korkeushyppääjä. Hän osallistui kaksiin olympialaisiin. Montréalin olympialaisissa 1976 hän sijoittui viidenneksi. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän voitti pronssia hypäten samalla oman ennätyksensä 197 senttimetriä. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa Méxicossa 1975 ja pronssia Caracasissa 1983. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marcel Schmelzer

Marcel Schmelzer (s. 22. tammikuuta 1988 Magdeburg, Saksi-Anhaltin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti koko bundesliigauransa ajan kausina 2008–2022 Borussia Dortmundia. Hän pelasi Saksan miesten maajoukkueessa 16 ottelua. Schmelzer oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa yleensä vasempana laitapuolustajana. == Ura == Schmelzerin junioriseuroja olivat Fortuna Magdeburg, Magdeburg ja Borussia Dortmund. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Borussia Dortmundin kakkosjoukkueessa. Borussia Dortmundin edustusjoukkueessa Schmelzer pelasi vuodesta 2008 lähtien. Hän voitti seuran riveissä Saksan-mestaruuden vuosina 2011 ja 2012. Kaikkiaan hän pelasi 258 bundesliigaottelua, joissa hän teki kolme ja syötti 23 maalia. Hän lopetti uransa kauden 2021–2022 jälkeen mutta viimeisen ottelunsa hän pelasi jo kesäkuussa 2020, minkä jälkeen hän meni polvileikkaukseen. Saksan Cupin hän voitti 2012 ja 2017 sekä DFL-Supercupin 2013 ja 2014. Schmelzer pelasi kaikki 13 ottelua kokonaisuudessaan Borussian sijoittuessa toiseksi Mestarien liigassa kaudella 2012–2013. Kaikkiaan hän pelasi Mestarien liigassa 44 ottelua, joissa hän teki yhden maalin lokakuussa 2012 Real Madridia vastaan ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki yhden maalin helmikuussa 2018 Atalantaa vastaan ja antoi kaksi maalisyöttöä. Schmelzer voitti alle 21-vuotiaiden riveissä Euroopan- mestaruuden vuonna 2009. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsia vastaan marraskuussa 2010. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Itävaltaa vastaan kesäkuussa 2011. Hän kuului Saksan joukkueeseen EM- kilpailuissa 2012 muttei päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi 16 maaottelua, joista kuusi kuului MM- ja yksi EM-karsintaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Schmelzerin sivusto *Schmelzer Borussia Dortmundin sivustolla Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mihaela Loghin

Mihaela Loghin (s. 1. kesäkuuta 1952 Roman) on entinen romanialainen kuulantyöntäjä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi. Oman ennätyksensä tasan 21 metriä hän työnsi Formiassa kesäkuussa 1984. Samana vuonna hän voitti hopeaa Los Angelesin olympialaisissa. Sisäratojen EM- kilpailuissa 1986 hän voitti pronssia. ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset kuulantyöntäjät Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kunnallisvaalit 1947

Kunnallisvaalit 1947 pidettiin joulukuun alussa 1947. Eduskuntavaaleissa 1945 SKDL oli menestynyt hyvin, nyt oli mielenkiintoista jatkuisiko SKDL:n menestys myös kunnallisvaaleissa. SDP aloitti kampanjan kommunisteja ja SKDL:ää vastaan kunnallisvaalien alla.http://www.tyark.fi/julisteet.htm Oikeistopuolueiden Yhteishyvän vaaliliitto Tampereella varoitti kommunismin mustasta kourasta. Tampereella äänestysprosentti nousi 77,6%:iin.Tampereella kommunistit menettivät yhden paikan sosiaalidemokraateille, oikeisto sai 17 paikkaa, sosiaalidemokraatit 16 edustajaa ja SKDL ja kommunistit 14 paikkaa.http://www.uta.fi/laitokset/historia/koskivoimaa/vuodet/1947/1947.html Seuraavan vuoden alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Hämeenlinnan maalaiskunta liitettiin Hämeenlinnaan, Renkoon ja Vanajaan. Lisäksi perustettiin kaksi uutta kauppalaa: Imatra ja Parainen. == Tulokset == äänestysaktiivisuus 66,3 %Kunnallisvaalit 1918–2004 (Oikeusministeriö) äänestäneet 1 551 053 hylätyt äänet 4 533Hyväksytyt ja hylätyt äänestysliput kunnallisvaaleissa 1921-2008 (Tilastokeskus) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1947 vaalit Luokka:Suomen kuntavaalit
Paul Hanley

Paul Jason Hanley (s. 12. marraskuuta 1977 Melbourne) on australialainen tennispelaaja, joka pelaa nykyisin vain nelinpeliä. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 395 helmikuussa 2000 ja nelinpelissä viidentenä marraskuussa 2006. Hän on voittanut urallaan 26 ATP-turnausta nelinpelissä. Hanley on selviytynyt jokaisessa Grand Slam -turnauksessa parhaimmillaan välieriin. Sekanelinpelissä Hanley pelasi loppuottelussa Tetjana Perebyinisin kanssa Wimbledonissa 2005, jolloin he hävisivät Mahesh Bhupathille ja Mary Piercelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paul Hanley profiili ATP:n kotisivuilla Luokka:Australialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfred E. Goodey

Alfred E. Goodey (1878–1945) oli englantilainen taiteenkerääjä ja hyväntekijä. Hän lahjoitti Derbyn kaupunginmuseolle yli kuudensadan taulun kokoelman. Goodey aloitti kokoelmansa keräämisen vuonna 1886, ja etsi Amerikkaa myöten kaikkea Derbyyn liittyvää taidetta: öljyväri- ja vesivärimaalauksia, taidegrafiikkaa ja valokuvia.Goodey's Derby Amazon Hän keräsi kokoelmaansa sekä ostamalla teoksia että tilaamalla oman aikansa taiteilijoilta, kuten Ernest Townsendilta maalauksia, joihin tallentui Derbyn silloista kaupunkikuvaa.Derbyshire Artists Derbyshire UK Kokoelmassa on maalauksia kahden vuosisadan ajalta, ja ne tarjoavat ainutlaatuisen näköalan Derbyn kehitykseen, teollistumiseen, sotaan, tulipaloihin ja tulviin.Museum Talk Derby Museum Hän lahjoitti pääosan kokoelmasta museolle vuonna 1936, mutta jatkoi taiteenkräämistä. Goodeyn kuoltua vuonna 1945 museo sai toisen erän kokoelmasta. Sata teosta kokoelmasta on koottu kirjaksi, joka esittelee Derbyn historiaa kuvataiteen keinoin. Kirjassa esiteltyihin taiteilijoihin kuuluvat Ernest Townsend, Alfred Keene, Frank Gresley, William Austin, Walter Talent ja Claude T. Stanfield Moore. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Lahjoittajat Luokka:Derbyn historia Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Karate Kid III

Karate Kid III () on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen karateaiheinen perhe-elokuva. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen ja käsikirjoittanut Robert Mark Kamen. Pääosissa näyttelivät Ralph Macchio ja Pat Morita. ==Juoni== Karateopettaja John Kreese on menettänyt kaikki oppilaansa Cobra Kai -dojostaan ja on vararikon partaalla. Hän kääntyy vanhan sotakaverinsa Terry Silverin puoleen, joka lupaa kostaa Daniel LaRussolle ja Miyagille nöyryyttävän tappion All Valley -karateturnauksessa. Silverin sponsoroiman turnauksen myötä hän päättää lähettää LaRussolle turnauskutsun puolustaakseen mestaruuttaan. Samalla Silver juonittelee LaRusson pään menoksi erinäisiä ongelmia, jotta hän häviäisi loppuottelun nousevalle karatetähdelle Mike Barnesille. == Rooleissa == ==Palkinnot== ===Ehdokkuudet=== *Razzie- palkinto **1990 Huonoin näyttelijä: Ralph Macchio **1990 Huonoin ohjaaja: John G. Avildsen **1990 Huonoin elokuva: Jerry Weintraub **1990 Huonoin käsikirjoitus: Robert Mark Kamen **1990 Huonoin sivuosa: Pat Morita ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat Luokka:Vuoden 1989 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Karate-elokuvat Luokka:John G. Avildsenin ohjaamat elokuvat
Ensimmäinen puutarhasilta

Ensimmäinen puutarha­silta () on Moikajoen ylittävä silta silta Pietarin kaupungissa Venäjällä.. Alkuperäinen puinen silta rakennettiin vuonna 1716. Vuosina 1798–1801 silta rakennettiin kokonaan uudestaan kivestä. Kun silta ei enää kestänyt kasvavaa liikennettä, se rakennettiin uudelleen raudasta 1906–1907.First Garden Bridge structurae.de, viitattu 16.7.2011 Vuonna 1967 siltaa korjattiin ja siihen lisättiin kultauksia. Vuonna 2003 siltaa korjattiin perusteellisesti, sillan valaisimet uusittiin ja kullatut yksityiskohdat korjattiin. Silta on 27,9 metriä pitkä ja 20,4 metriä leveä. Tiedosto:First Garden bridge St Petersburg lantern.jpg|Sillan valaisinpylväs. Tiedosto:First Garden bridge St Petersburg fence.jpg|Yksityiskohta sillasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *1-й Садовый мост Мосты Санкт-Петербурга. Luokka:Pietarin sillat Luokka:Venäjän tieliikennesillat
Asipovitšyn rautatieasema

Asipovitšyn rautatieasema () eli Osipovitšin rautatieasema () on tärkeä rautateiden väliasema ja solmukohta Asipovitšyn (Osipovitšin) kaupungissa Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan länsiosissa. Asipovitšyn asema sijaitsee pääkaupunki Minskin ja maan toiseksi suurimman kaupungin Homelin (Gomel) välisellä radalla. Asemarakennus rakennettiin jo tsaari-Venäjän aikana vuonna 1872 ja sijaitsee noin kilometri Asipovitšyn nykykeskustan kaakkoispuolella. Minskistä Gomeliin johtavan pääradan ohella kaupunkiin saapuvat kiskot maan itäosista Mahiljousta (Mogilev). Lännessä raiteet vievät Slutskiin ja Baranavitšyyn. Minskin lähiliikenteen junien liikenne ulottuu kaakossa Asipovitšyyn. == Liityntäliikenne == Aseman edustalla on paikallinen linja- autoasema (seisakkeet). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Osipovitšin rautatieasemasta * Пригородные поезда Осиповичи - Osipovitšin ja Minskin välisten matkustajajunien aikataulut * Valko-Venäjän rataverkon kartta *Valko- Venäjän juna-aikatauluja (karttavalikon kautta) Luokka:Valko-Venäjän rautatieliikennepaikat Luokka:Mahiljoun alue
Permiläiset

Permiläiset ovat komeista ja udmurteista koostuva Pohjois-Venäjällä asuva suomalais-ugrilaisten kansojen ryhmä. Otaksutaan, että komin ja udmurtin kielet olisivat eronneet 800–900-luvulla. Permiläiset on joskus kansallisromantiikan aikaan yhdistetty islantilaisissa saagoissa esiintyneisiin bjarmeihin. == Katso myös == *Itämerensuomalaiset kansat *Volgansuomalaiset kansat == Lähteet == * Luokka:Arktisen alueen alkuperäiskansat
Jean-Marie Cuoq

thumb|Jean-Marie Cuoq vuonna 2013. Jean-Marie Cuoq (s. 21. syyskuuta 1967) on ranskalainen ralliautoilija. Hän on voittanut Ranskan sorarallisarjan mestaruuden vuosina 2005–2007 ja 2010. Cuoq on urallaan osallistunut kolmeen rallin MM-sarjan kilpailuun, joista hän saavutti kaksi pistettä ajamalla seitsemänneksi Monte Carlon rallissa vuonna 2008. Vuonna 2010 Cuoq ilmoitti lopettavansa ralliuransa. == Rallin MM-sarjan tulokset == (Tulosselitteet) Kausi Auto 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2007 Peugeot 307 WRC MON 9 SWE NOR MEX POR ARG ITA GRE FIN GER NZL ESP FRA JPN IRE GBR 0 NC 2008 Peugeot 307 WRC MON 7 SWE MEX ARG JOR ITA GRE TUR FIN GER NZL ESP FRA JPN GBR 2 18. 2010 Peugeot 307 WRC SWE MEX JOR TUR NZL POR Kesk. BUL FIN GER JPN FRA ESP GBR 0 NC == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt