EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ales Adamovitš

Ales Adamovitš (, viralliselta nimeltään Aljaksandr Mihailavitš Adamovitš, Аляксандр Міхайлавіч Адамовіч; ; 3. syyskuuta 1927 Minskin alueen Kapylin piirin Kanjuhin kylä – 26. tammikuuta 1994 Moskova) oli valkovenäläinen kirjallisuudentutkija, kirjailija ja yhteiskuntavaikuttaja. Hän kirjoitti valkovenäjäksi ja venäjäksi. Adamovitš syntyi lääkäriperheeseen. Hän osallistui partisaanina toiseen maailmansotaan ja opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopiston filologisessa tiedekunnassa. Jatko-opintojen jälkeen Adamovitš työskenteli tutkijana ja Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjallisuuden instituutin osastonjohtajana. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1962. Adamovitš opiskeli käsikirjoittajien korkeakoulukursseilla ja opetti valkovenäläistä kirjallisuutta Moskovan yliopistossa vuosina 1962–1966. Vuodesta 1987 lähtien hän johti elokuvataiteen tutkimuslaitosta Moskovassa. Adamovitš on julkaissut useita kirjallisuustieteellisiä tutkimuksia. 1950-luvun lopulla hän alkoi kirjoittaa myös sota-aiheista proosaa. Hatynin joukkomurhasta kertova Hatynskaja povest (1972) sai Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon ja Elem Klimovin ohjasi sen pohjalta elokuvan Tule ja katso (1985). Sodan kauhuista kertovat myös Janka Brylin ja Uladzimir Kalesnikin kanssa kirjoitettu dokumenttikirja Ja z vognennai vjoski (”Olen poltetusta kylästä”, 1975) ja Daniil Graninin kanssa laadittu Leningradin piiritys (Blokadnaja kniga, 1979). Pienoisromaanin Karateli (1980) aiheena on saksalainen ja neuvostoliittolainen totalitarismi. Sen Stalinia koskeva luku saattoi ilmestyä vasta vuonna 1988. Tšernobylin onnettomuus vuonna 1986 teki Adamovitšista kansalaisaktivistin. Maailmanlopun tunnelmia kuvaa pienoisromaani Poslednjaja pastoral (”Viimeinen pastoraali”, 1987). Adamovitš valittiin Neuvostoliiton korkeimman neuvoston kansanedustajaksi vuonna 1989. Adamovitš kuului Neuvostoliiton kirjailijaliittoon vuodesta 1957 ja Valko-Venäjän Pen-keskukseen vuodesta 1989. Hän oli Valko-Venäjän tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäsen vuodesta 1980. ==Suomennettu teos== * Ales Adamovitš ja Daniil Granin. Leningradin piiritys: kohtaloita saarretussa kaupungissa. Englannin kielestä suom. Päivi Paju. Helsinki–Jyväskylä: Minerva, 2008. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Valkovenäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Caro Dawes

Caro Dana Dawes (o.s. Blymyer; 6. tammikuuta 1866 – 3. lokakuuta 1957) oli vuosina 1925–1929 Yhdysvaltain varapresidenttinä toimineen Charles G. Dawesin vaimo. Caro Blymyer meni naimisiin Charles Dawesin kanssa 24. tammikuuta 1889. He saivat yhdessä kaksi lasta ja myöhemmin adoptoivat kaksi lisää. Dawes kuoli 3. lokakuuta 1957. Hänet on haudattu miehensä viereen Rosehillin hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1957 kuolleet Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltain varapresidenttien puolisot
Sanni Vanhanen

Sanni Vanhanen (s. 1. heinäkuuta 2005 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä, joka edustaa Ruotsin SDHL-liigassa pelaavaa Brynäs IF:ää. Vanhanen pelasi ensimmäistä kertaa Naisten liigassa kaudella 2020–2021. Hän pelasi Ilveksessä kaksi runkosarjaottelua, joissa hän sekä teki että syötti kaksi maalia. Pelaamissaan seitsemässä pudotuspeliottelussa hän viimeisteli ja alusti yhden maalin. Aiemmin hän on pelannut Tapparan poikajoukkueessa. Seuraavalla kaudella hän pelasi pääasiassa Tapparan alle 16-vuotiaiden poikien SM-sarjajoukkueessa sekä neljä ottelua Ilveksen naisten liigajoukkueessa. Kaudella 2022–2023 hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa. Pelaamissaan 22 runkosarjaottelussa hän teki 18 ja syötti 22 maalia. Hän voitti pudotuspelien maalipörssin tehtyään 12 maalia, ja hänet valittiin myös pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa myös kaudella 2023–2024, jolloin hän pelasi 32 runkosarjaottelua, joissa hän teki 27 ja syötti 39 maalia. Yhdessätoista pudotuspeliottelussa hän teki kuusi maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä. Vanhanen saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa 2019. Hän kuului Suomen joukkueeseen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2020 ja 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän saavutti pronssia ja teki pronssiottelussa kolme maalia Suomen voittaessa Ruotsin 3–0. Vanhanen valittiin vuoden 2022 turnauksessa tähdistökentälliseen. Vanhanen valittiin naisten maajoukkueeseen ensimmäisen kerran vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa pronssia. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua myös Suomen pronssijoukkueessa Pekingin olympialaisissa vuonna 2022. Hän teki yhden maalin pelaamissaan seitsemässä ottelussa Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut 101 naisten maaottelua tehopistein 8+24=32. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucky Hell

Lucky Hell (s. 3. tammikuuta 1985) on australialainen miekannielijä ja sirkusartisti. Lucky Hell aloitti esiintymisen vuonna 2011. Hän on esiintynyt muun muassa Pariisin Le Lidossa, Australian Fringe World Festivalilla ja Sirkus Finlandiassa. Vuonna 2020 Hell nähtiin MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa väliaikashowna. Hän on esiintynyt Aku Louhimiehen ohjaamassa Vuosaari-elokuvassa. Lisäksi hän avusti Louhimiestä tämän elokuvassa 8-pallo. Hell avioitui suomalaisen sideshow-esiintyjä ja lävistäjä Jussi Paradisen kanssa vuonna 2010, mutta pari on sittemmin eronnut. Suomessa Hell on ollut otsikoissa muun muassa roikuttuaan nosturista lihakoukkujen varassa Helsingin Kaivopuistossa herättääkseen keskustelua turkiseläinten kohtelusta sekä esiinnyttyään vuoden 2017 Tubeconissa korsetissa ja alushousuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Sirkustaiteilijat Luokka:Australialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
2 Cool 4 Skool

2 Cool 4 Skool on eteläkorealaisen BTS-yhtyeen esikoissinglealbumi. Albumin julkaisi Big Hit Entertainment 12. kesäkuuta 2013, ja se sisältää singlet ”No More Dream” ja ”We Are Bulletproof Pt.2”. Singlealbumi sijoittui Gaonin albumilistan viidenneksi. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:BTS:n albumit
Ida Pimenoff

Ida Pimenoff (s. 1977 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija ja kirjailija. Pimenoff valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvauksen maisteriohjelmasta vuonna 2004. Hän on julkaissut kolme valokuvakirjaa ja yhden romaanin. Pimenoff tutkii taiteessaan ihmisen sisäistä maailmaa ja sen suhdetta ulkoiseen maailmaan. Keskeisiä teemoja Pimenoffin töissä on yksinäisyys, perhesuhteet, muistot ja rakkaus. Pimenoffin valokuvataidetta on ollut esillä useissa taidenäyttelyissä ympäri maailmaa vuodesta 2000, ja hänelle on myönnetty useita taiteilija-apurahoja. Pimenoff toimi Valokuvataiteilijoiden liiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 2014–2016. == Teokset == * A Shadow at The Edge of Every Moment of The Day. Kehrer Verlag, 2011. ISBN 978-3-86828-235-1 * Perhaps Loneliness Does Not Exist After All. Kehrer Verlag, 2013. ISBN 978-3-86828-450-8 * Book of Hours. Kehrer Verlag, 2015. ISBN 978-3-86828-627-4 * Kutsu minut. WSOY, 2021. ISBN 978-951-045-4848 * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pimenoffin verkkosivut * Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sofianna Sundelin

Sofianna Sundelin (s. 13. tammikuuta 2003 Ulvila) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168 cm. Sundelin pelasi Naisten liigassa Team Kuortaneessa kausilla 2018–2023 kaikkiaan 100 runkosarjaottelua, joissa hän teki 51 ja syötti niin ikään 51 maalia. Pelaamissaan 20 pudotuspeliottelussa hän viimeisteli kuusi ja alusti viisi maalia. Kaudesta 2023–2024 lähtien hän edustaa St. Cloud State Universityn joukkuetta. Tulokaskaudellaan hän teki 36 ottelussa yhden maalin ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Sundelin kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2021. Kisojen seitsemässä ottelussa hän antoi yhden maalisyötön. Pekingin olympialaisissa 2022 hän pelasi pronssia saavuttaneessa Suomen joukkueessa seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi seitsemän ottelua MM-kilpailuissa myös 2022 (tehopisteet 1+1) ja 2023 (0+5). Hän pelasi seitsemän ottelua ja teki yhden maalin Suomen saavuttaessa MM-pronssia 2024. Hän on pelannut maajoukkueessa 26.4.2024 mennessä kaikkiaan 89 ottelua tehopistein 6+15. Sundelin saavutti alle 16-vuotiaiden EM-hopeaa ja alle 18-vuotiaiden MM-pronssia kaudella 2018–2019. Hän pelasi alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa 36 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti seitsemän maalia. Ikäluokan MM-kilpailujen 12 ottelussa hän antoi kolme maalisyöttöä. Nuorempana hän on pelannut myös salibandya Karhuissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirpa Korte

Sirpa Korte (s. 1970) on suomalainen diplomi-insinööri ja Fölin joukkoliikennepalvelujohtaja. Korte aloitti Turun paikallisliikenteen joukkoliikennejohtajana vuonna 2005. Paikallisliikenne laajeni kuuden kunnan Föli-liikenteeksi vuonna 2014. Korte joutui hakemaan omaa paikkaansa uudelleen toimialauudistuksen vuoksi vuonna 2017, jolloin nimikkeeksi vaihtui joukkoliikennepalvelujohtaja. Korte on myös Paikallisliikenneliiton hallituksen jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Tympeät tytöt

Tympeät tytöt on kuvataiteilija Riina Tanskasen taidesarja. Tanskanen perusti huhtikuussa 2020 Instagramiin Tympeät tytöt -taidetilin, joka nousi nopeasti suosituksi. Syksyllä 2021 tilillä oli yli 43 000 seuraajaa. Instagramissa Tanskanen julkaisee kuvia taideteoksistaan, jotka on pääosin toteutettu tusseilla ja vesiväreillä. Niiden yhteyteen hän kirjoittaa yhteiskunnallisesti kantaaottavia tekstejä ja käsittelee muun muassa naiseutta ja tyttöyttä, epätasa-arvoa, kehonkuvaa, ulkonäköpaineita, seksuaalisuutta, rasismia ja seksismiä. Taidesarjan tarkoituksena on purkaa tyttöyteen liittyviä ennakkoluuloja ja kertoa kokemuksia ja ajatuksia, johon moni voi samaistua. Tympeät tytöt -taideteoksia oli näytteillä Porissa Kulttuuritalo Anniksen Avoin seinä -galleriassa 18.7.–11.8.2020. Syksyllä 2021 julkaistiin Into Kustannuksen kustantama sarjakuvakirja Tympeät tytöt – Aikuistumisriittejä. Vuonna 2023 Hämeenlinnan Miniteatteri teki sarjakuvasta teatteriversion. ==Lähteet== Luokka:Verkkosarjakuvat Luokka:Aktivismi Luokka:Suomalaiset sarjakuvat
Ciechanów

Ciechanów on Puolan kaupunki Masovian voivodikunnassa Ciechanówin piirikunnassa. Se sijaitsee noin 100 kilometriä Varsovasta pohjoiseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 44 138, ja sen pinta-ala on noin 32 neliökilometriä. Ciechanów oli vuosina 1975–1998 Ciechanówin voivodikunnan hallinnollinen keskus. == Valokuvia == Tiedosto:Ciechanów,_zamek_książąt_mazowieckich.jpg| Linna Tiedosto:Kościół_Narodzenia_NMP_w_Ciechanowie_3.jpg| Pyhän marian kirkko Tiedosto:Kamienica_Brudnickich_Ciechanow.jpg | Brudnickin vuokratalo Tiedosto:Ciechanów,_wieżowy_zbiornik_wyrównawczy.jpg| Vesitorni == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Masovian voivodikunnan kaupungit
Tiina Tiainen

Tiina Tiainen (s. 16. lokakuuta 1995) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Jyväskylän Pallokerhoa Ykkösessä kausina 2012–2016 ja Liigassa kaudesta 2017 alkaen. Hän on ennen kauden 2021 alkua pelannut Liigassa 80 ottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. Maaleistaan kaksi hän teki elokuussa 2019 vierasottelussa Tikkurilan Palloseuraa vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Missuna

Anna Boleslavovna Missuna (12. marraskuuta 1868 – 2. toukokuuta 1922) oli venäläissyntyinen puolalainen geologi, mineralogi ja paleontologi. == Varhainen elämä == Missuna syntyi Vitsebskin alueella (tuolloin osa Venäjän keisarikuntaa, nykyään osa Valko-Venäjää). Hänen vanhempansa olivat syntyjään puolalaisia. Hän opiskeli Riiassa, jossa hän opiskeli saksaa, ja myöhemmin Moskovassa vuosina 1893–1896. Hän jatkoi mineralogian opintojaan Vladimir VernadskinBoris Ye. Borudsky, "Geochemical Mineralogy by Vladimir Ivanovitc Vernadsky and the Present Times" New Data on Minerals 48(2013): 102. ja kristallografi Jevgraf Fjodorovin kanssa. == Ura == Missunan ensimmäinen geologinen artikkeli julkaistiin vuonna 1898. Se oli tutkimus ammoniumsulfaatin kiteisistä muodoista, jonka hän kirjoitti yhdessä L. V. Yakovlevan kanssa. Tutkimus julkaistiin Moskovan luonnontieteellisen seuran lehdessä. Hän julkaisi artikkeleita sekä venäjäksi että saksaksi. Vuosina 1907–1922 Missuna toimi kemian professorina Moskovassa. Hän opetti myös petrografiaa, paleontologiaa, geologiaa ja maantietoa. Missuna kuoli 2. toukokuuta vuonna 1922 vain 53-vuotiaana. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset geologit Luokka:Mineralogit Luokka:Paleontologit Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Puolalaiset professorit Luokka:Puolalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1922 kuolleet Luokka:Vuonna 1868 syntyneet
Tytti Jaakkola

Tytti Jaakkola (s. 11. maaliskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Liigassa Jyväskylän Pallokerhoa kausina 2017–2019. Hän pelasi JyPK:ssa jo kaudella 2016, kun joukkue oli Ykkösessä. Aiemmin Jaakkola on edustanut kouvolalaisseura Susia. Hän on ennen kauden 2021 alkua pelannut Liigassa 43 ottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adikia (artisti)

Adikia (s. 1990), oikealta nimeltään Kirsikka Ruohonen, on suomalainen rap- artisti. Hänet tunnetaan feministisistä sanoituksista ja aktiivisesta työstä rapin sukupuoliroolien purkamisessa. Siviiliammatiltaan Ruohonen on kuvataiteilija. Adikian tuotannossa merkittävässä osassa ovat sukupuolirooleja, seksismiä ja patriarkaattia kommentoivat tekstit. Artistin esikoissingle Paha narttu julkaistiin vuonna 2017. Tyylillisiä vaikutteita Adikian musiikki on saanut korostuneen maskuliinisesta ja misogyynisesta etelävaltioiden rapista, mutta Adikian kappaleissa äärimmilleen viety seksuaalisuus on käännetty feministiseksi ja nainen objektista toimijaksi. Limbo-EP:llä kappaleet ovat puolestaan vähemmän kantaaottavia. Vuonna 2018 Adikia oli mukana dj-duo Taika Mannilan ja Lina Schifferin kuratoimassa D.R.E.A.M.G.I.R.L.S-rap-kollektiivissa, johon kuuluivat myös F, SOFA, Yeboyah, Mon-Sala, B.W.A ja Nisa. Adikia järjestää yhdessä Mon-Salan eli Nora Hornin kanssa sukupuolten moninaisuuteen rap-kentällä panostavaa Matriarkaatti- klubia. He ovat myös tuottaneet samannimistä podcastia,. Ruohonen oli ehdolla Helsingissä vuoden 2021 kuntavaaleissa vihreiden listalta. == Diskografia == === Albumit === * Äiti (2021) === EP:t === * Limbo (2018) * Kävi täällä (2017) === Singlet === * Seinät feat. Gansta Boo (2021) * Lentokone (2021) * Niket feat. Särre (2021) * Pilluu/Pimppii (tuplasingle, 2019) * Koskematon RMX feat. Mon-Sala, Yas Lo, SOFA, Yeboyah, Nisa, Donatella & F (2018) * Koskematon feat. Mon-Sala & Yas Lo (2018) * Kopperfield (2018) * Wuornos/Babyshower (tuplasingle, 2018) * Turvasana (2017) * Paha narttu (2017) Adikia julkaisee Rutilus Records -levymerkille. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit
Sara Taavitsainen

Sara Taavitsainen (s. 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Liigaa Jyväskylän Pallokerhossa yhden ottelun kaudella 2019 ja seitsemän ottelua kaudella 2020. Hän voitti B-juniorien Suomen-mestaruuden vuonna 2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zareh Penyamian

Zareh Penyamian (Zareh Penyamin, 1890–1949) oli armenialainen matonkutoja. Hänen vuoteen 1938 asti toiminut mattokutomonsa Istanbulissa oli yksi aikansa merkittävimmistä: kutomossa valmistetut silkkinukkaiset, metallilangalla kirjaillut kumkapı-matot perustuvat kultakauden osmanihovimattoihin ja Safavid-dynastian persialaismattoihin ja ovat haluttuja keräilykohteita.George F. Farrow: "Zareh's Legacy". Hali: the International Magazine of Fine Carpets and Textiles, Issue 58 (August 1991), sivut 112–114 ja 128 ==Lähteet== Luokka:Kudonta Luokka:Armenialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Käsityöläiset
Agnes Börjesson

Agnes Börjesson (1. toukokuuta 1827 Uppsala, Ruotsi – 26. tammikuuta 1900 Alassio, Italia) tunnettu myös etunimellä Agneta oli ruotsalainen taidemaalari. Hän maalasi kuvia arkielämästä, historiasta sekä interiöörejä. Häneltä tilattiin myös joitain muotokuvia. Böjessonin isä oli pappi ja kirjailija Johan Börjesson ja äiti vapaaherratar Fredika Gustafva Fock. Vuodet 1852–1853 Börjesson opiskeli Kööpenhaminassa Constatin Hansenin oppilaana ja vuodet 1858–1862 Tukholman käsityökoulussa. Hän opiskeli taidetta hyvänä opettajana pidetyn Johan Christoffer Bocklundin yksityisoppilaana, sillä taideakatemia ei vielä hyväksynyt naisoppilaita. Hänelle myönnettiin matkastipendi ja hän matkusti Düsseldorfiin opiskellakseen sikäläisessä taideakatemiassa. Hän matkusti myös Pariisiin, mutta opiskeli Düsseldorfissa vuodet 1868–1871 ja 1873–1874. Osa hänen matkoistaan suuntautui Marokkoon ja Italiaan. http://www.skbl.se/sv/artikel/AgnesBorjesson Näyttelyitä Börjesson piti Göteborgissa ja Tukholmassa. Göteborgin taideyhdistys osti hänen töitään. Häneltä tilattiin Kvillen kirkon altaaritaulu ja hän sai töitään näytteille taideakatemiaan. Suuri kunnia oli saada töitä esille vuoden 1897 yleiseen taide- ja teollisuusnäyttelyyn joka pidettiin Tukholmassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Libertas Schulze-Boysen

Libertas Schulze-Boysen (20. marraskuuta 1913 Pariisi – 22. joulukuuta 1942 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen vastarintataistelija. == Toiminta vastarintaliikkeessä == Libertas Schulze- Boysen työskenteli toisen maailmansodan aikaan natsi-Saksassa kansanvalistus- ja propagandaministeriössä. Työnsä puolesta hänellä oli pääsy ministeriön salaisiin asiakirjoihin, joita hän vuosi vastarintaliikkeelle tarkoituksenaan saada totuus natsien julmuuksista Saksan eliitin tietoon. Hän toimi tässä yhdessä miehensä Harro Schulze-Boysenin kanssa ja he olivat molemmat myöhemmin Punaisena orkesterina tunnetun vastarintaverkoston keskeisiä jäseniä. Libertas Schulze-Boysen ja hänen miehensä jäivät kiinni vuonna 1942 ja heidät teloitettiin Plötzenseen vankilassa. Libertas oli kuollessaan 29-vuotias. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Natsivaltaa vastustaneet saksalaiset Luokka:Saksalaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Kia Voutilainen

Kia Voutilainen (s. 2000) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Liigaa Jyväskylän Pallokerhossa 18 ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2019 sekä pelasi 15 ottelua ja teki kolme maalia kaudella 2020 . Hän siirtyi Jyväskylään joensuulaisesta FC Hertasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riikka Lilja

Riikka Lilja (s. 5. helmikuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Liigaa Jyväskylän Pallokerhossa seitsemän ottelua kaudella 2019, 18 ottelua kaudella 2020 ja 14 ottelua kaudella 2021. Hän teki kolme maalia sekä kaudella 2020 että kaudella 2021. Kaudella 2022 hän pelasi Åland Unitedissa 22 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja saavutti SM-pronssia. Lilja voitti B-juniorien Suomen- mestaruuden vuonna 2019. Lilja on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tour-en-Sologne

Tour-en-Sologne on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Bloisin kaupungista itään. Kunnan alueella oleva linna Château de Villesavin sijaitsee vain kymmenen kilometrin päässä naapurikunnan suuresta renessanssilinna Château de Chambordista, jonka rakennutti Ranskan kuningas Frans I. Château de Villesavin rakennutti Frans I:n taloussihteeri Jean Le Breton 1500-luvulla. Hän oli samalla myös valvojana Chambordin linnan rakentamisessa. Linnassa on nykyään useita museoita, kuten muun muassa häämuseo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loir-et-Cherin kunnat
Niia Salminen

Niia Salminen (s. 12. marraskuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Liigaa Jyväskylän Pallokerhossa yhden ottelun kaudella 2019 ja 12 ottelua kaudella 2020. Jälkimmäisellä kaudella hän teki Liigassa kaksi maalia ja liigakarsinnassa Vasa IFK:ta vastaan yhden. Kaudella 2021 hän edustaa FC Honkaa. Salminen voitti B-juniorien Suomen-mestaruuden Jyväskylän Pallokerhon joukkueessa vuonna 2019. Salminen on pelannut Suomen nuorisomaajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sofie Ribbing

Sofie Amalia Ribbing (6. maaliskuuta 1835 Adelöv – 7. joulukuuta 1894 Kristiania, Norja) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän maalasi muotokuvia ja arkielämää. Ribbing opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa. http://skbl.se/en/article/SophieRibbing Ribbingin suku kuului vanhaan aateliin. Tytär pääsi opiskelemaan ensiksi Tukholmaan, mutta siirtyi pian opiskelemaan tuolloin erittäin vetovoimaiseen Düsseldorfin taideakatemiaan. Hänen opiskelutovereihinsa kuuluivat Agnes Börjesson ja Wilhelmina Lagerholm. Düsseldorfista hän jatkoi matkaan Brysseliin, missä sai oppia historiamaalari Louis Gallaitilta. Gallaitin opit näkyvät erityisen hyvin hänen työssään Pojat piirtävät. Hän opiskeli myös Pariisissa ja jatkoi matkaansa Roomaan, missä vietti aikaansa Agnes Börjessonin kanssa. Ribbing piti näyttelyt Lontoossa, Tukholmassa ja Kööpenhaminassa. Göteborgin taideseura maksoi hänen töistään suuria summia ja hänen omakuvansa päätyi Firenzen Uffizi-galleriaan. Nykyään hänet muistetaan parhaiten muotokuvamaalauksistaan. Vuonna 2016 hänen maalauksensa Pojat piirtämässä nimettiin Ruotsin edustajaksi Europeana 2016 -projektiin, jossa etsittiin merkittäviä eurooppalaisia taideteoksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.europeana.eu/en/item/2063602/SWE_280_008 Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1894 kuolleet
Cheverny

Cheverny on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 16 kilometriä Bloisin kaupungista kaakkoon. Kunnan alueella oleva linna Château de Cheverny on rakennettu vuosina 1624–1630. Linna on rakennettu klassiseen tyyliin, edustaen tuolloin tyypillistä Ludvig XIV:n aikakauden ranskalaista tyyliä. Linna toimi mallina kuuluisan belgialaisen sarjakuvataiteilijan Hergén keksimälle Moulinsartin linnalle Tintin seikkailuissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loir- et-Cherin kunnat
Pjatrus Brouka

Pjatrus Brouka (, viralliselta nimeltään Pjotr Ustsinavitš Brouka, Пётр Усцінавіч Броўка, ; 25. kesäkuuta 1905 nykyisen Vitsebskin alueen Ušatšyn piirin Putsilkavitšyn kylä – 24. maaliskuuta 1980 Minsk) oli valkovenäläinen neuvostokirjailija. Brouka syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli koulun jälkeen virkailijana ja vuodesta 1922 lähtien toimittajana. Vuosina 1928–1931 Brouka opiskeli Valko-Venäjän valtionyliopistossa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli rintama- ja partisaanilehdissä. Broukan ensimmäinen runokirja ilmestyi vuonna 1930. Ajankohtaisen kansalaislyriikan lisäksi hän kirjoitti oopperalibrettoja, kertomuksia ja kuvauksia sekä tuotantoromaanin Kali zlivajutstsa reki (”Kun joet yhtyvät”, 1957). Brouka sai runoistaan Stalin-palkinnon vuosina 1947 ja 1951, Lenin-palkinnon vuonna 1962 ja Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1970. Hänet nimitettiin Valko- Venäjän kansanrunoilijaksi vuonna 1962 ja Valko-Venäjän tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1966. Brouka hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1934. Hän toimi kirjallisuuslehti Polymjan päätoimittajana sekä Valko-Venäjän kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1948–1967. Vuosina 1967–1980 Brouka työskenteli Valko-Venäjän neuvostotietosanakirjan päätoimittajana. Hänen johtamansa työyhteisö sai tietosanakirjasta Valko-Venäjän SNT:n valtionpalkinnon vuonna 1976. Brouka toimi Valko-Venäjän korkeimman neuvoston kansanedustajana vuosina 1947–1955 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana vuosina 1956–1980. Hänelle myönnettiin sosialistisen työn sankarin arvonimi vuonna 1972. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Valkovenäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Emma Kantanen

Emma Kantanen (s. 28. elokuuta 1989) on suomalainen graafikko ja kirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta pääaineenaan graafinen suunnittelu ja sivuaineena pelisuunnittelu. Kantanen on työskennellyt peligraafikkona muun muassa Roviolla ja PlayRavenilla sekä Kiinassa. Hän tekee myös kuvittajan ja sarjakuvapiirtäjän töitä. Kantasen vuonna 2019 julkaistu esikoisromaani Nimi jolla kutsutaan öisin pohjautuu hänen omiin kokemuksiinsa Pekingin lesboyhteisössä. Hänen toinen, Australiaan sijoittuva romaaninsa Jos sataa, älä tule ilmestyi elokuussa 2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivi Murphy

Päivi Murphy on suomalainen entinen maajoukkuekoripalloilija. Suomessa hänen joukkueitaan olivat Turun Riento ja Namika. Ruotsissa hän pelasi lyhyen aikaa ammattilaisena ykkösdivisioonassa Solnassa. Päivi Murphy on Suomen koripallomaajoukkueessa pelaavien Erik Murphyn ja Alex Murphyn äiti. Perheessä on myös kolmas poika Tomas. Poikien isä Jay Murphy on entinen NBA-pelaaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Saaristoratikka

Saaristoratikka oli suunniteltu Helsingin seudun joukkoliikenteeseen kuulunut pikaraitiotie, joka olisi johtanut Vuosaaren metroasemalta Meri-Rastilan ja Vartiosaaren halki Yliskylään. Yliskylästä reitti olisi jatkunut Helsingin keskustaan Kruunusillat-raitiotietä pitkin. Linjaus merkittiin Helsingin vuoden 2016 yleiskaavaan ja hanketta kutsuttiin toteutettavaksi Raide-Jokeri 2:n tavoin ”keskipitkällä aikavälillä”. Saaristokaupunginosaan Vartiosaareen uuden raitiovaunulinjan ja pyöräilybaanan yhteyteen kaavoitettiin rakennettavaksi asuntoja 5 000–7 000 asukkaalle. Vuonna 2018 hallinto-oikeus kuitenkin kumosi Vartiosaaren kaavamerkinnät lainvastaisina, sillä alue on luokiteltu arvokkaaksi kulttuuriympäristöksi. Kaupungille ei myönnetty asiassa valituslupaa. Yleiskaavassa kaikki Vartiosaaren ja Ramsinniemen rakentamismerkinnät muutettiin kumotuiksi kaavamerkinnöiksi. Raitiotien reitille suunniteltiin kolmea uutta siltaa: Reposalmen siltaa Yliskylästä Vartiosaareen, Ramsinsalmen siltaa Meri-Rastilaan sekä Ramsinkannaksen siltaa korkeuseroiltaan haastavalle Ramsinkannaksen tulva-alueelle. Ramsinsalmen silta kaavoitettiin pyöräily- ja kävelysillaksi ilman autoliikennettä. Yliskylä–Meri-Rastila-osuuden alustaviksi rakentamiskustannuksiksi laskettiin 37 miljoonaa euroa sekä Meri-Rastila–Vuosaari-osuuden hinnaksi 16 miljoonaa. Vuosaaresta pohjoiseen reitti olisi jatkunut Raide-Jokeri 2:na Mellunmäkeen ja edelleen kohti Malmia ja Myyrmäkeä, mahdollisesti yhtenä linjana. == Katso myös == * Helsingin raitioliikenne * Vihdintien pikaraitiotie * Viikin–Malmin pikaraitiotie == Lähteet == Luokka:Helsingin liikenne Luokka:Helsingin seudun pikaraitiotiet Luokka:Ratasuunnitelmat Suomessa Luokka:Helsingin toteutumattomat kaupunkisuunnitelmat
Laura Lehtola

Laura Lehtola (s. 1978) on suomalainen kirjailija. Koulutukseltaan Lehtola on tekniikan tohtori ja hän on tehnyt ohjelmistoinsinöörin töitä. Hän ryhtyi kirjoittamaan vaimonsa kuoleman jälkeen. == Teokset == * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katriina Rosavaara

Katriina Rosavaara (ent. Koskinen, s. 1975) on suomalainen kuvataiteilija ja kuvakirjailija. Hän on valmistunut taiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta ja kuvataiteen maisteriksi Kuvataideakatemiasta. Rosavaara on toiminut myös Setan varapuheenjohtajana ja Feministisen puolueen puheenjohtajana. Rosavaaran perheeseen kuuluu vaimo ja kaksi lasta. ==Teokset== * * * * * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomen puolueiden puheenjohtajat Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kuvittajat
Tiina-Liisa Kaalamo

Tiina-Liisa Kaalamo (s. 1988 Lahti) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Lahden taideinstituutissa vuosina 2008–2012 kuvataidelinjalla ja sitä aikaisemmin Lahden kansanopistossa kuvataidelinjalla vuosina 2007–2008. Kaalamo on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen. Vuonna 2016 Kaalamo ja Ville Laurinkoski voittivat kumpikin töillään nuorten kuvataiteilijoiden 17. The Art of Basware -taidekilpailun. Kaalamon teos Terrarotta-armeija koostuu 99 ”jälleenrakennetusta” rotasta, joiden materiaaleina on käytetty muun muassa rottien pääkalloja, kuivattuja häntiä ja ylijäämäturkispaloja. Laurinkosken työ oli maalaus Hermeneutiikkaa: Europa. Kilpailun järjestäjä, ohjelmistoyhtiö Basware, sijoitti molemmat voittaneet teokset kokoelmaansa. Tiina-Liisa Kaalamo käyttää teostensa materiaaleina kierrätettyjä osia, joihin kuuluu muun muassa roskalavoille päätyneitä metalli- ja muoviosia, mutta myös esimerkiksi eläinten pääkalloja. Hän on myös kasvattanut teoksiaan varten raatokärpäsiä. Hän kerää teiden varsilta autojen alle jääneiden eläinten ruhoja. Kaalamo on tehnyt Hartolaan torpparien muistomerkin Ristin Sielut. Sen materiaaleina ovat vanhat hirret ja heinäseipäät. Teos on paljastettu vuonna 2019- == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steppasin Partyy

Steppasin Partyy on suomalaisen rap-artistin YB026 single vuodelta 2021. Kappaleesta tuli nopeasti suosittu videopalvelu Tiktokissa, ja myöhemmin nousi Suomen Spotifyn Top 50 -listalle. == Lähteet == Luokka:Internet-ilmiöt Luokka:Suomalaiset hip hop -kappaleet Luokka:Vuoden 2021 kappaleet
Anni Saukkola

Anni Saukkola (s. 1993) on suomalainen lääkäri ja sosiaalisen median vaikuttaja. Saukkola on yksi Tiedenaiset-yhteisön perustajista ja hänet tunnetaan ”somelääkärinä” Instagramissa. Ensimmäisen päivityksen ”laakari.anni”-Instagram-tilillä Saukkola teki huhtikuussa 2019 ja vuotta myöhemmin seuraajia oli yli 25 000. Saukkola on omalla Instagram-tilillään kumonnut virheellistä terveystietoa, joita muut hyvinvointivaikuttajat ovat jakaneet. Saukkola on muun muassa kumonnut väitteet sitruunaveden terveydestä ja positiivisten ajatusten parantavasta voimasta. Yhdessä Jenni Puolivälin kanssa Saukkola on tehnyt Lääkäripodi-podcastia tammikuusta 2020 lähtien. Saukkola lopetti somelääkärinä toimimisen kesällä 2022 toistaiseksi. Syynä Instagram-tilinsä tauolle Saukkola kuvaili väsymyksen ja tyytymättömyyden sosiaalisiin medioihin yleisesti. == Teokset == * To do: terveys. Tuuma- kustannus, 2021. ISBN 978-952-370-106-9 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anni Saukkolan tili Instagramissa * Tiedenaisten verkkosivut Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Internet- persoonat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Tiina Tuppurainen

Tiina Tuppurainen (s. 1982) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2009 pääaineenaan estetiikka. Tuppurainen on työskennellyt toimittajana, toimitussihteerinä ja toimituspäällikkönä muun muassa Voi hyvin-, Trendi-, City-, Nyt-liite-, Avotakka- ja Kauneus ja terveys -lehdissä. Hän on tehnyt töitä myös kaupallisen sisällöntuotannon parissa. Tuppuraisen autofiktiivinen esikoisromaani Kuvittelen sinut vierelleni (2020) kertoo elämästä 2000-luvun alun Helsingin lesboyhteisössä ja toinen romaani Hänen valtansa alla (2021) työpaikkakiusaamisesta. Hän käsittelee tuotannossaan erityisesti hlbtiq- teemoja. Vuonna 2022 Tuppuraiselta ilmestyi kolmas romaani ja tietokirja urheilevista sateenkaarinuorista. Tuppurainen kirjoittaa myös yhteiskunnallista Tiina The Feminist -blogia. ==Teokset== * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tiina The Feminist -blogi Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jess Wade

Jessica Alice Feinmann Wade on brittiläinen fyysikko Imperial Collegen Lontoon Raman-spektroskopiaan erikoistuneessa Blackett-laboratoriossa. Hän tutkii polymeeripohjaisia orgaanisia valodiodeja (OLED). Hän on osallistunut teknistieteellistä aloista (STEM) käytyyn keskusteluun ja kannustanut naisia tieteissä sekä taistelee ennakkoluuloja vastaan, kuten sukupuoliin kohdistuvia ennakkoluuloja Wikipediassa ja rodullisia ennakkoluuloja Wikipediassa. == Koulutus == Wade opiskeli South Hampsteadin lukiossa ja valmistui sieltä vuonna 2007. Hän ilmoittautui myöhemmin taiteen ja muotoilun peruskurssille Chelsean taidekorkeakoulussa ja suoritti vuonna 2012 fysiikan maisterin tutkinnon Imperial College Londonissa. Hän jatkoi Imperialissa ja suoritti fysiikan tohtorin tutkinnon vuonna 2016, jossa Ji-Seon Kim ohjasi hänen työskentelyään orgaanisten puolijohteiden nanometrologiassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:1980-luvulla syntyneet Luokka:Brittiläiset fyysikot
Hermione Corfield

Hermione Isla Conyngham Corfield (s. 19. joulukuuta 1993) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt elokuvissa, kuten Mission: Impossible - Rogue Nation (2015), Mr.Holmes (2015), Pride and Prejudice and Zombies (2016), XXX: Xander Cagen paluu (2017), Star Wars: Viimeiset jedit ( 2017) ja Rust Creek (2018). == Lapsuus ja nuoruus == Corfield syntyi Lontoossa, Richard Conyngham Corfieldin, (Chatwall Hallin, Shropshiren) Burke's Landed Gentry 1952, ed. L. G. Pine, 'Corfield of Chatwall Hall' pedigree ja Jermyn Street -paitojen suunnittelijan Emma Willisin, tyttäreksi. Hänellä on kaksi sisarusta. Corfield kävi koulua Downe House Schoolissa Cold Ashin kylässä lähellä Newburya Berkshiressä. Corfield opiskeli englanninkielistä kirjallisuutta University College Londonissa ennen kuin hän opiskeli metodinäyttelemistä näyttelijäkurssilla New Yorkin Lee Strasberg Theatre and Film Institute -opistossa. == Ura == Corfield teki debyyttinsä vuonna 2014 Coltonin Big Night -elokuvassa, joka on Sebastian Solbergin ohjaaman elokuvan 50 suudelmaa jatko- osa, jossa hän esittää Anna-hahmoa. Vuonna 2015 hän näytteli Ian McKellenin ja Laura Linneyn rinnalla herra Holmesissa ja esiintyi elokuvassa Mission: Impossible - Rogue Nation Tom Cruisen vastanäyttelijänä. Hän työskenteli myös Penélope Cruzin kanssa Schweppesin mainoskampanjassa. Vuonna 2014 hänet palkattiin Falleniin Gabrielle Givensiksi. Vuonna 2016 hän esiintyi Pride and Prejudice and Zombies -elokuvissa Cassandrana. Vuonna 2017 hän esiintyi elokuvassa XXX: Xander Cagen paluu Vin Dieselin rinnalla, Guy Ritchien ohjaamassa King Arthur: Legend of the Swordinssa ja Star Wars: The Last Jedi -elokuvassa Tallie Lintrana, Resistance A-Wing -pilottina ja majurina. Hän esiintyi myös ITV- draamassa Halcyon Emma Garlandina. Hän esiintyy vuonna 2018 brittiläisessä komediaelokuvassa Slaughterhouse Rulez, jossa pääosissa olivat Asa Butterfield, Finn Cole, Michael Sheen, Nick Frost ja Simon Pegg, sekä elokuvassa Bees Make Honey . Corfield sai kriitikoilta kiitosta esityksestään Rust Creekissä, joka julkaistiin teattereissa 4. tammikuuta 2019. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Otsikko Rooli Merkintä 2014 50 suudelmaa Anna Segmentti: "Coltonin iso yö" 2015 Herra Holmes Matinee 'Ann Kelmot' 2015 Tehtävä: mahdoton - Konnalaa Levykauppahoitaja / IMF-agentti 2016 Ylpeys ja ennakkoluulo ja zombeja Cassandra Featherstone 2016 Kaatunut Gabrielle "Gabbe" Givens 2017 XXX: Xander Cagen paluu Ainsley 2017 Kuningas Arthur: Legenda miekasta Syren 3 2017 Tähtien sota: Viimeiset jedit Tallissan "Tallie" Lintra 2018 Mehiläiset tekevät hunajaa Tatiana 2018 Teurastamo Rulez Clemsie Lawrence 2019 Rust Creek Sawyer Scott 2019 Syntynyt kuningas Prinsessa Mary 2019 Merikuume Siobhán TBA Sopeutumattomat Toivoa Jälkituotanto TBA Tie tanssi Kirsty Macleod Kuvaaminen === Televisio === Vuosi Otsikko Rooli Huomautuksia 2016 Ponnista Cassie Watkins Jakso: "Prey" 2017 Halcyon Emma Garland 8 jaksoa 2020 Metsästämme yhdessä Freddy Lane Päärooli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Hermione Corfield at Rotten Tomatoes * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Englantilaiset näyttelijät
Mona Bling

Mona Bling (ent. Mona Kuoppamaa, ent. Teemu Kuoppamaa, s. 1992 Vihti) on suomalainen toimittaja, sisällöntuottaja ja HLBT-vaikuttaja. Bling on ollut julkisuudessa kertoessaan kokemuksistaan transnaisena ja hän on toiminut transaktivistina. Bling aloitti muotibloggaamisen vuonna 2010 ja tuli tunnetuksi blogistaan Thing for the Bling. Hän myös piti Iltalehden sivuilla muotiblogia ja oli yksi Avan Muotitietoinen-ohjelman muotibloggaajista. Vuonna 2016 hän siirtyi bloggaamaan Trendi-lehden Lily Edit -muotiblogiin nimimerkillä Mona Bling. Nykyään Bling toimii sosiaalisen median vaikuttajana ja juontaa yhdessä Irene Naakan kanssa Kroonisesti ärhäkkä -podcastia. Hänellä on Instagramissa yli 20 000 seuraajaa. Vuonna 2022 Bling julkaisi transsukupuolisista kertovan 23 transmyyttiä -tietokirjan. == Teokset == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Instagram: Mona Bling * Kroonisesti ärhäkkä -podcast * Kaikki Uusiksi, 23.9.2022, Mona Bling purkaa myyttejä transihmisistä (podcast-haastattelu) Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Liljeström

Anne Liljeström on suomalainen tähtitieteilijä ja Ursan toiminta- ja tiedotussuunnittelija ja toimii myös yhdistyksen tiedottajana. Liljeström on valmistunut Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi pääaineenaan tähtitiede. Hänet tunnetaan tähtitieteen kansantajuistajana muun muassa useista Ylen ohjelmista, kuten Prisma ja Jälkikaronkka. Tiedetoimittajana Liljeström on työskennellyt muun muassa Tähdet ja avaruus -lehdessä, Tiede- lehdessä, Helsingin Sanomissa ja Ylellä. Vuonna 2020 Liljeström palkittiin Suomen tiedetoimittajain liiton tiedeviestintäpalkinnolla. == Muuta == Liljeström on puhunut avoimesti burnoutista sekä muunsukupuolisuudestaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tähtitieteilijät Luokka:Suomalaiset tiedetoimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Trans (yhdistys)

Trans ry on 27. kesäkuuta 2020 perustettu suomalainen sukupuolivähemmistöjen perus- ja ihmisoikeuksia ajava yhdistys. Yhdistyksen tarkoitus on tuoda sukupuolivähemmistöön kuuluvien yhteisön ääni yhteiskunnan jokaiselle tasolle, arkielämän tilanteista aina poliittisiin päätöksentekoprosesseihin asti. Yhdistyksen tavoitteena on toimia sukupuolivähemmistöjen ja päättäjien vuorovaikutuksen mahdollistajana. Trans ry:n puheenjohtajana toimi sen perustamisesta alkaen Nemo Eriksson, joka on aiemmin toiminut Trasek ry:n puheenjohtajana. Syyskuusta 2021 lähtien yhdistystä on puheenjohtanut Valo Vesikauris. Yhdistyksellä on käytössään kaksi jäsenmuotoa: varsinainen jäsenyys ja kannatusjäsenyys. Kannatusjäsenyys on avoin kaikille, kun taas varsinainen jäsenyys on varattu vain sukupuolivähemmistöön kuuluville. Vain varsinaiset jäsenet ovat äänivaltaisia yhdistyksen kokouksissa. Sukupuolivähemmistöön kuuluvalla tarkoitetaan yhdistyksen toiminnassa ihmistä, joka ei ole cissukupuolinen, eli ei siis identifioidu syntymässä määritellyn sukupuolen mukaan. ==Kampanjat ja aloitteet== Vuonna 2021 yhdistyksen käynnistämä kansalaisaloite Oikeus olla translain uudistamiseksi keräsi tarvittavat 50 000 allekirjoitusta kahdessa vuorokaudessa. "Meidän ääni" -mesenaattikampanjassa Trans ry keräsi varoja sukupuolivähemmistöihin kuuluvien nuorten oman aktivismin tukemiseksi. Mesenaattikampanja keräsi 4900 euroa. Mesenaattikampanjassa kerätyillä varoilla Trans ry rahoittaa hakemuksen perusteella sukupuolivähemmistöihin kuuluvien nuorten ensiapu- ja järjestyksenvalvojakursseja. Trans ry julkaisi vuoden 2023 eduskuntavaalien ja vuoden 2021 kuntavaalien yhteydessä seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia tukevat vaalitavoitteet. Vuoden 2023 eduskuntavaalien vaalitavoitteet allekirjoitti yhteensä 116 ehdokasta, 2021 kuntavaalien ehdokkaista vaalitavoitteet allekirjoitti yhteensä 962 ehdokasta. ==Tunnustuspalkinnot== Vuonna 2021 Qaareva ry palkitsi Trans ry:n "Vuoden Queer Järjestö" -tunnustuksella The Queer Gala -tapahtuman yhteydessä. Vuonna 2023 Helsinki Pride palkitsi Trans ry:n "Ylpeys Muuttaa Maailmaa" -tunnustuksella Helsinki Pride -tapahtuman yhteydessä. == Puheenjohtajistot == Vuosi Puheenjohtaja Varapuheenjohtaja Hallituksen jäsenet 2020 Nemo Eriksson Julia Peltonen Eeli Kytömäki, Sofia Talarmo, Tinksu Haapalainen, Utu Förbom, Anna Harjuvaara, Mikael Heikkanen, Sofia Siikanen, Valo Vesikauris 2021 Valo Vesikauris ? ? 2022 Valo Vesikauris ? ? 2023 Valo Vesikauris Viivi Rantajääskö ? 2024 Valo Vesikauris Sebastian Sotavalta Vilja Heikkilä, Venja Huovinen, Kide Kallinen, Kaito Kolunkulma, Jonna Kuisma, Ruska Miettunen, Tintti Rahikainen, Eva Snäkin 2025 Valo Vesikauris Sebastian Sotavalta Ella, Eva, Kaito, Tintti, Rae, Vilja == Lähteet == Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen järjestöt Luokka:Suomalaiset ihmisoikeusjärjestöt
Marjo Renko

Marjo Helena Renko (ent. Niemelä, s. 23. lokakuuta 1962 Lapua) on suomalainen lastentautien erikoislääkäri, joka on toiminut Itä-Suomen yliopiston lastentautien professorina lokakuusta 2018 lähtien. Hän on tutkinut etenkin lasten infektiotauteja ja yliopisto-opettajana toiminut lääkärikouluttajana Oulussa, Tampereella ja Kuopiossa. Renko kirjoitti ylioppilaaksi Lapualta (1981). Hän opiskeli Oulun yliopistossa, josta valmistui lääkäriksi (LL 1986) ja edelleen lääketieteen tohtoriksi (LT 1995). Hänen englanninkielinen artikkeliväitöskirjansa (1994) oli otsikoitu Risk factors and symptoms of acute otitis media in children. Lastentautien erikoislääkäriksi hän pätevöityi 1996 (OY), lasteninfektioiden pätevyys 2000, lääkärikouluttajan erikoispätevyys 2010. Lastentautiopin dosentti (2000). ==Teoksia== * Ville Peltola, Marjo Renko & Harri Saxén: Lasten infektiosairaudet. Rokotetutkimuskeskus 2019. 2. painos (e-kirja). ISBN . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Marjo Renko. University of Eastern Finland, Institute of Clinical Medicine. Professor (researchgate.net) *Marjo Renko & Terho Heikkinen (19.1.2018) Näyttö lasten korvatulehduksen hoidosta on edelleen ohutta (Tiede­pääkirjoitus / Lääkärilehti, 3/2018 vsk 73 s. 105) (laakarilehti.fi) *Marja Kivilompolo (18.5.2009) Ihminen kuuluu loisten ruokalistalle (Yle Akuutti) (yle.fi) Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Itä-Suomen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Helaste

Hanna Helaste (s. 1979) on Jämsän entinen kaupunginjohtaja. Helaste toimi virassa vuodesta 2020 irtisanoutuneen Ilkka Salmisen seuraajana. Helaste irtisanoutui virastaan vuonna 2024. Lisäksi hän on toiminut Keiteleen kunnanjohtajana vuosina 2014−2020 ja Vaalan kunnan hallinto- ja elinkeinojohtajana. Helaste oli ensimmäinen nainen Jämsän kaupunginjohtajana. Vuoden 2025 alussa hän aloitti Kainuun Liiton hallintojohtajan viransijaisena.https://kainuunliitto.fi/kainuun-liiton-hallintojohtajan- viransijaiseksi-hanna-helaste/ == Lähteet == Luokka:Jämsän kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Keiteleen kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Once Upon a Time in Sad Hill

Once Upon a Time in Sad Hill on Rax Rinnekankaan ohjaama suomalais- espanjalainen draamaelokuva vuodelta 2019. Elokuvassa kaksi naista ja kaksi miestä ovat naisten asemaa käsittelevässä työpajassa. He päätyvät muistelemaan kahta pariskuntaa, jotka eksyivät vuoristossa ja päätyivät Sergio Leonen Hyvät, pahat ja rumat -elokuvan loppukohtauksessa esiintyvälle Sad Hillin hautausmaalle. Hautausmaalla miehet joutuvat kohtaamaan totuuksia avioliitoistaan. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Rax Rinnekankaan ohjaamat elokuvat
José María Gironella

José María Gironella (1917 Darníus, Gerona, Espanja – 2003Gironella, José María, Bibliothèque nationale de France, päivitetty 12.2.2003, viitattu 10.4.2021) oli espanjalainen kirjailija. Gironella keskeytti katolisen seminaarin ja toimi ennen sisällissotaa useissa ammateissa. Sisällissodassa hän liittyi kansallismielisiin. Sodan päätyttyä hän työskenteli toimittajana. Gironella julkaisi 1945 esikoisrunokokoelmansa ja 1946 esikoisromaaninsa Un hombre. Hänen pääteoksensa on historiallinen romaanitrilogia Sypressit uskovat Jumalaan (Los cipreses creen en Dios, 1953), Un millón de muertos (1961) ja Ha estallado la paz (1966). Hän käsittelee siinä sisällissodan syitä ensimmäisenä Espanjassa. Teos sai erinomaisen vastaanoton. Hän kirjoitti myös novelleja, matkakirjoja ja esseekokoelman. ==Suomennetut teokset== * Sypressit uskovat Jumalaan: romaani espanjalaisesta perheestä sisällissodan aattovuosilta 1–2 (Los cipreses creen en Dios), suom. Maija Westerlund, Otava 1958 ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Jean Giono

Jean Giono (30. maaliskuuta 1895 Manosque, Ranska – 8. lokakuuta 1970 Manosque, Ranska) oli ranskalainen kirjailija, taustaltaan italialainen. Giono toimi eri ammateissa, muun muassa pankkivirkailijana. Toisen maailmansodan saksalaismiehityksen aikana hän joutui lyhyeksi aikaa vankilaan, ja pasifististen mielipiteiden vuoksi myös vastarintaliike karsasti häntä. Giono julkaisi esikoisrunokokoelmansa 1921 ja kymmenen vuoden kuluttua ensimmäisen monista menestysromaaneistaan, joista useiden pohjalta on tehty elokuvia. Hän kirjoitti myös historiallisia romaaneja ja näytelmiä. ==Suomennetut teokset== * Maailman laulu (Le chant du monde), suom. Eino Palola, Helsinki: Suomen kirja 1938 – 2. p. WSOY 1983 ISBN 951-0-11124-4 * Husaari katolla (Le hussard sur le toit), suom. Reino Hakamies, WSOY 1955. Sarja: Eurooppa-sarja, kolmas kymmenvalikoima 6 * Mies, joka istutti puita (L'homme qui plantait des arbres), suom. ja jälkisanan kirjoittanut Tuukka Kangasluoma, Basam Books 1994 ISBN 952-9842-02-3 – 3. uud. p. Basam Books 2014 ISBN 978-952-260-213-8 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Claes Gill

Claes Daniel Gill (13. lokakuuta 1910 Odda, Norja – 11. kesäkuuta 1973 Oslo, Norja) oli norjalainen runoilija ja näyttelijä. Hän oli vuosina 1945–1946 Oslon studioteatterin johtaja ja vuosina 1952–1956 Rogalandin teatterin johtaja. Pessimistinäkin hän näkee runoissaan valoa. Hän runoilee suurista näyistä, rakkaudesta ja kuolemasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet