EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Villa Billnäs

Villa Billnäs eli Billnäsin ruukinkartano on Pinjaisten kylässä Pohjassa Raaseporissa sijaitseva kivirakenteinen kartanon päärakennus. Sen on suunnitellut suomalainen arkkitehti Lars Sonck, ja se rakennettiin vuosina 1916–1917 ja on aikansa hienoimpia kartanoarkkitehtuurin edustajia. Rakennuttaja oli Fridolf Leopold Hisinger. Siihen liittyy työväen asuinrakennus ja puutarhaan liittyviä pieniä talousrakennuksia.Billnäsin ruukin ympäristön rakennusinventointi 2011, viitattu 23.6.2014.Villa Billnäs on Hisinger-Jegerskiöldin suvun yksityisessä omistuksessaBillnäsin ruukin ydinosan kulttuuriympäristöohjelma 2001 s. 4. Rakennus sijaitsee Mustionjoen ja Billnäsin puistotien välissä. Tyylillisesti rakennuksen alakerta ja yläkerran pyörökaari-ikkunat viittaavat italialaiseen renessanssipalatsiin. Samaa tyyliä edustivat monet aikakauden pankkien ja vakuutuslaitosten rakennukset. Sonckin tuotannossa se edustaa siirtymistä pois jugendkaudesta. 2000-luvulla on päärakennuksen sivuille rakennettu Bernhard Wernerin suunnittelemat samantyyliset lisärakennukset. Rakennuksen valmistuessa ruukki oli muodostettu 1898 osakeyhtiöksi, ja kartano muodosti erillisen maatilan. Aiemmin paikalla ollut Sebastian Gripenbergin suunnittelema puinen ruukinkartanon päärakennus Villa Billnäs tuhoutui tulipalossa vuonna 1915. Kaksikerroksinen, ajan uusrenessanssista huvilatyyliä edustava rakennus valmistui 1884, jolloin aiemmin muualla asunut ruukin omistaja Fridolf Leopold Hisinger muutti paikkakunnalle.. ==Lähteet== Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Pohja Luokka:Raaseporin kartanot
Stansvikin kartano

Stansvikin kartano on kartano Laajasalon kaupunginosassa Helsingissä. Kartano oli Helsingin kaupungin omistuksessa vuosina 1938–2024. Kartano sijaitsee Kruunuvuorenrannan osa-alueella, jonka nimi oli vuoteen 2013 asti Tahvonlahti (). Kartanon alueen rakennukset on suojeltu. Sittemmin museokäytössä ollut päärakennus on rakennettu vuosina 1803–1804, jolloin se oli kapteeni Fabian Casimir Roswallin omistuksessa. Roswall todennäköisesti myös suunnitteli rakennuksen itse. Kartanoon vievää tietä koristavat 1860-luvulta peräisin olevat tammipuut. ==Historia== Stansvik alkoi toimia itsenäisenä tilana vuonna 1798, mitä ennen se oli Degerön kartanoon kuulunut torppa. Roswallin jälkeen kartanon omisti vuosina 1805–1817 taidemaalari Emanuel Thelning. Sen jälkeen se oli ensin Edelheimin ja vuodesta 1856 Willebrandin suvun omistuksessa. Knut Felix von Willebrand toteutti 1800-luvun puolivälin jälkeen muutoksia päärakennukseen. Helsingin kaupunki osti tuolloin 100 hehtaaria käsittäneen kartanon Willebrandin suvulta vuonna 1938. Kartanon vuokralaisena on ollut vuodesta 1945 kaupungin virkamiesyhdistys (nykyisin Jyty Metropoli ry). Kartanon entisille maille rakennettiin 1950-luvulla kesäasuntoja. Maaliskuussa 2024 Helsingin kaupunki ilmoitti myyneensä kartanon 70 000:lla eurolla Stansvikin kartano Oy:lle, jonka toimitusjohtajana toimii Tommi Korkala. Kauppaan kuuluivat myös muun muassa kaksi tenniskenttää ja venelaitureita. Kartanon ostanut yritys lupasi kaupan yhteydessä remontoida kartanorakennuksen. Kartanolla tuotetaan esimerkiksi ravintola-, majoitus- ja vierasvenesatamapalveluita. Toiminta on tarkoitus käynnistää vappuna 2024. == Lähteet == *Kartanopuistot, rakennusvirasto *Stansvikin kartanon päärakennus Laajasalon rakennusinventointi === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kartanot Luokka:Kruunuvuorenranta Luokka:Helsingin suojellut rakennukset Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Jääleinikki

Jääleinikki (Ranunculus glacialis, syn. Beckwithia glacialis) on pohjoisten arktisten alueiden ja vuoristojen isokukkainen leinikkikasvi. Suomessa se on harvinainen ja rauhoitettu laji. Viitattu 12.12.2017. == Ulkonäkö ja koko == thumb|vasen|150px|Jääleinikin kukkia. Monivuotinen jääleinikki on matala, noin 10–15 senttimetriä korkea kasvi. Sen varsi on tavallisesti pysty, tanakka ja kalju. Kasvin aluslehdet ovat pitkäruotisia ja möyheitä. Aluslehtien lehtilapa on kolmisorminen ja tavallisesti ruodilliset lehdykät ovat syvään moniliuskaisia. Varsilehtien lapa on runsasliuskainen. Jääleinikin kukka on iso ja valkoinen, ja sen väri punertuu kukinnan edistyessä. Pitkään säilyviä kukkia on tavallisesti yksi tai kaksi ja ne ovat leveydeltään yleensä 2–2,5 cm. Kukissa on kaksi kehäkiehkuraa sekä viisi verho- ja terälehteä. Verholehdet ovat alapinnaltaan ruskeakarvaisia. Terälehdet ovat mesikuopallisia. Suomessa jääleinikki kukkii tavallisesti heinä-elokuussa, joskus myös kesäkuun puolella. Hedelmä koostuu 2,5 mm pitkistä kaljuista pähkylöistä, joissa noin 2 mm pitkä, käyrä ota. Pitkään kukkiva jääleinikki tuottaa runsaasti siemeniä. Jääleinikistä tunnetaan kaksi alalajia, subsp. glacialis ja subsp. chamissonis. == Levinneisyys == Jääleinikki on arktis- alpiininen laji, jota tavataan toisaalta Euroopassa ja Grönlannissa (subsp. glacialis) ja toisaalta Aasiassa Koillis-Venäjällä ja Pohjois-Amerikassa Alaskassa (subsp. chamissonis). Euroopassa lajin levinneisyysalue on varsin hajanainen. Sitä tavataan Skandinaviassa Kölivuoristossa, Alpeilla, Pyreneillä, Karpaateilla, Espanjan Sierra Nevadassa, Islannissa, Färsaarilla, Jan Mayenilla sekä Huippuvuorilla. Grönlannissa lajia esiintyy saaren itärannikolla. Suomessa jääleinikki on harvinainen laji, jota tavataan ainoastaan Enontekiöllä Kilpisjärven alueen suurtuntureilla.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 12.12.2017. == Elinympäristö == Jääleinikki on tunturikasvi, joka vaatii kasvupaikaltaan runsasvetisyyttä. Tällaisia paikkoja tuntureilla ovat lumenviipymäpaikat ja tunturipurojen varret. Jääleinikki selviää lumisista kesistäkin hengissä sillä, että 70 prosenttia sen biomassasta on juurissa. Avoimen maan kasvina se ei kuitenkaan siedä kilpailua. Suomessa on enimmillään havaittu kasvavan 10 jääleinikkiä neliömetrillä. Hidaskasvuinen laji elää jopa 27-vuotiaaksi. Jääleinikki on Euroopan korkeimmalla kasvava putkilokasvi, Alpeilla laji kasvaa jopa 4 350 metrin korkeudessa ja Skandeilla 700–2 370 metrissä. Ruijassa jääleinikki kasvaa vielä 1 630 m korkeudessa. Suomessa jääleinikkiä kasvaa eniten 850 m korkeudessa, usein yhdessä hapron (Oxyria digyna) kanssa. Poroille jääleinikki on mieluisaa ravintoa. == Lähteet == * * * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luontoportti: Jääleinikki (Ranunculus glacialis) * Suomen Lajitietokeskus: Jääleinikki (Ranunculus glacialis) Luokka:Leinikit Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Gumbölen kartano

Gumbölen kartano () on Espoon kaupungin omistama kartano Espoossa, Gumbölen kaupunginosassa. Sen yläkerta on nykyisin Espoon kaupunginjohtajan virka- asuntona ja alakerta edustustiloina. Kartanon nykyinen päärakennus on peräisin 1840-luvulta, mutta itse kartanoalueen historia ulottuu 1500-luvulle. Kartano käsittää myös muotopuutarhan, jonka nykyinen ulkoasu on J. W. Skogströmin käsialaa, ja peräisin vuodelta 1914. Gumbölen kartano syntyi siten, että Storgårdin ratsutilaan yhdistettiin kaksi muuta tilaa 1600-luvulla. Kartanon 26 nimeä käsittävä omistajien luettelo juontaa sekin alkunsa 1540-luvulta. Pitkäaikaisin omistajasuku oli Brennerit, joiden hallinnassa kartano kasvoi ja kehittyi lähes vuosisadan, vuosina 1625–1713. Espoon kaupungin omistukseen Gumbölen kartano siirtyi vuonna 1969. Kartanon yläkerrassa on virka-asunto, jossa ovat asuneet Espoon kaupunginjohtajat Teppo Tiihonen, Pekka Löyttyniemi, Marketta Kokkonen ja helmikuusta 2012 lähtien Jukka Mäkelä. == Gumbölen tilan omistajat vuodesta 1540 lähtien == * Jakob Jönsson 1540–54 * Lars Hindersson (Jakobsson) 1556–67 * Jakob Larsson 1569–89 * Sigfrid Jänsson 1604–1614 * (autiona 1614–24) * Petrus Martini Brenner, kappalainen 1625–47 * Anna Bentsdotter Brenner (Hammarstierna) –1662 * Henrik Brenner, kruununvouti 1663–94 * Nils Brenner 1695–97 * Henrik Gabrielsson Pernovius, kirjanpitäjä (Henrik Brennerin sisarenpoika) 1698–1713 * Henrik Pernstedt, kruununvouti 1724–46 * Elias Cajander, rovasti 1747–73 * Karl Ullner, laamanni 1771–91 * Peter Kristian Silfversköld, sotaneuvos 1792–1811 * Johan Helenius, sotilaskirjuri 1812–40 ja tämän perilliset –1841 * Karl Alexander Napoleon Adlercreutz, hovioikeuden auskultantti 1842–50 ja tämän perilliset –1863 * Elis Henrik Adlercreutz, majuri 1869–69 * Victor Vilhelm Öhman 1869–89 * Gustav Leonard Kräki 1889–95 * Osvald Wasastjerna, kihlakunnan tuomari 1895–1916 * Bror Gunnar Ehrnrooth, agronomi ja Margareta (o.s. Brusiin) 1916–1962 ja perikunta 1952–54 * Johan Hugo Ehrnrooth, agrologi ja Birgitta (o.s. Ramstén) 1954–62 * Asunto Oy Gumböle 1962–69 * Espoon kauppala/kaupunki 1969– Luokka:Espoon asuinrakennukset Luokka:Espoon kartanot Luokka:Suomen virka-asunnot Luokka:Gumböle Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Teyla Emmagan

Teyla Emmagan on fiktiivinen hahmo scifi-sarjassa Stargate Atlantis. Häntä näyttelee Rachel Luttrell. John Sheppard joukkueineen tutustui Teylaan ensimmäisen kerran tämän kotiplaneetalla Athosilla. Teyla oli athoslaisten johtaja ja hänen kauttaan tau'rit kuulivat myös ensi kerran wraitheista. Wraithit hyökkäsivät Athos-planeetalle, jolloin niin athoslaisia kuin tau'rejakin jäi näiden vangeiksi, näiden joukossa Teyla. Sheppard lähti pelastamaan vankeja uuden joukkueen kanssa, ja he onnistuivatkin palauttamaan lähes kaikki vangit wraithien emoaluksesta Teyla mukaan lukien. Samalla he kuitenkin herättivät aluksessa asuneet wraithit, mistä aiheutuneen ketjureaktion vuoksi wraithit koko Pegasus-galaksissa aktivoituivat. Athoslaiset siirrettiin omalta planeetaltaan Lantia-planeetalle, koska wraithien heräämisen jälkeen Athosissa oli liian vaarallista asua. Samalla Teyla liittyi Sheppardin joukkueeseen. Teyla on lempeä, oikeudenmukainen ja diplomaattinen nainen, joka toimii joukkueessa usein omanatuntona ja järjen äänenä. Toisaalta hän on vahva persoona ja toisinaan itsepäinenkin. Hän on myös erinomainen taistelulajien osaaja. Teylalla on sukuperintönä kulkenut kyky aistia lähellä olevien wraithien läsnäolo. Tohtori Beckett vahvisti tämän johtuvan siitä, että Teylan esi-isä oli joidenkin muiden athoslaisten tavoin otettu muinoin wraithien vangiksi. Wraith oli tehnyt näillä tieteellisiä kokeita korvaten näiden DNA:n osittain wraithien DNA:lla. Tämä aiheutti aluksi kokeiden uhreissa aggressiivista ja skitsofreenista käyttäytymistä, mutta vaikutukset laimenivat sukupolvien myötä, ja Teyla pystyykin elämään ominaisuuden kanssa hyvin. ==Aiheesta muualla== *Hahmokuvaus GateWorld- sivustolla *Teyla Emmagan StargateWikissa Luokka:Tähtiportin hahmot
Simon Furman

Simon Furman (syntynyt 22. maaliskuuta 1961, Carshalton, Surrey, Yhdistynyt kuningaskuntaSimon Furmanin haastattelu sivulla www.bwtf.com. Viitattu 22. toukokuuta 2020.) on brittiläinen sarjakuvien käsikirjoittaja. Furmania pidetään yleisesti Transformers-universumin tärkeimpänä ja siihen eniten vaikuttaneena käsikirjoittaja. Hän aloitti Transformersien käsikirjoittamisen sarjan brittiversiossa, ja siirtyi tämän jälkeen yhdysvaltalaisen Marvelin käsikirjoittajaksi. Furman tunnetaan synkistä maailmankuvistaan, epätoivoisista hahmoista, uskonnollisista teemoista ja hahmojen tapattamisesta. Hän myös kirjoitti alkuperäisen Transformers-sarjakuvan loppuun ja on konsultoinut vuonna 2007 julkaistun Transformers-elokuvan käsikirjoittamisessa. Hän myös kirjoitti elokuvan tarinaa ennakoivan esitarinan, joka julkaistiin sarjakuvana. ==Töitä== ===Generation 1=== Alkuperäisen sarjakuvan kohdalla Furmania pidetään ehdottomasti kaikista tärkeimpänä henkilönä. Hän loi Transformerien historian, näiden jumalan, Primuksen, sekä mm. Autobot-johtaja Emirate Xaaronin. ===Transformers: Armada=== Tämän sarjakuvan kohdalla Furman tuli mukaan vasta sarjakuvan ollessa hyvin pitkällä. Dreamwaven julkaisema sarjakuva kärsi umpisurkeasta, lapsellisesta käsikirjoituksesta. Furman palkattiin sarjakuvan uudeksi käsikirjoittajaksi ja hän myös onnistui pelastamaan sarjakuvan, tuomalla mukaan synkkiä sävyjä, vanhoja faneja kiinnostavia teemoja, poisti keskeiset lapsellisuudet ja siirsi lapsipäähenkilöt sivuhahmoiksi. ===The War Within=== War Within -sarjakuvaa pidetään yleisesti Furmanin korkeimpana saavutuksena Transformerien osalta. Kyseessä on uusi "alkukertomus" Optimus Primen synnystä ja Autobottien ja Decepticonien väkivaltaisen sodan synkistä hetkistä. Sarjakuva loppui kolmanteen jatkotarinaansa kustannusyhtiö Dreamwaven mentyä konkurssiin. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset sarjakuvantekijät Luokka:Transformers Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Östersundomin kartano

Östersundomin kartano on kartano Helsingin Östersundomissa, aikaisemmin Sipooseen kuuluneella alueella. Se on yksityisessä omistuksessa, ja kartano se on ollut 1600-luvun alusta. Se on historiansa aikana muun muassa joutunut venäläisten tuhoamaksi. Kartanon nykyinen, englantilaissävytteinen päärakennus on peräisin vuodelta 1878. Sitä edeltänyt päärakennus oli peräisin vuodelta 1792. Koivuniemi, joka oli Zacharias Topeliuksen koti, oli ennen osa Östersundomin kartanoa. Östersundomin kartano on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. Kauppaneuvos Henrik Borgströmin poika Georg Borgström osti kartanon vuonna 1870. Kartano on edelleen Borgström-suvun yksityisessä omistuksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Itäsalmen kartano ja kulttuurimaisema Luokka:Helsingin kartanot Luokka:Östersundom Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Claribel Alegría

Claribel Alegría (12. toukokuuta 1924 – 25. tammikuuta 2018 Managua) oli nicaragualainen kirjailija, jonka tuotantoon kuuluu muun muassa runoja, romaaneja ja lastenkirjallisuutta. Alegría muutti vuonna 1943 Yhdysvaltoihin. Hän tuki Nicaraguan sandinistihallitusta ja palasi kotimaahansa 1985. Hänelle myönnettiin vuonna 2006 Neustadtin kansainvälinen kirjallisuuspalkinto. Alegrían runotuotantoon kuuluu muun muassa kokoelma Sobrevivo, jolla hän voitti vuonna 1978 Kuuban hallituksen sponsoroiman Casa de las Américas -palkinnon. == Lähteet == Luokka:Nicaragualaiset runoilijat Luokka:Nicaragualaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Valeriaanahappo

Valeriaanahappo on orgaaninen yhdiste (karboksyylihappo), joka on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C5H10O2 ja rakennekaava CH3(CH2)3COOH. Valeriaanahaposta käytetään myös nimityksiä pentaanihappo, n-pentaanihappo, propyylietikkahappo ja 1-butaanikarboksyylihappo. Luonnossa valeriaanahappoa löytyy muun muassa rohtovirmajuuresta (Valeriana officinalis), jolta aine on saanut nimensä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Hapon anioneja, suoloja ja esterejä kutsutaan valeraateiksi. == Valmistus ja käyttö == Valeriaanahappoa valmistetaan hapettamalla hapen avulla pentanolia tai pentanaalia. Yhdistettä käytetään lääkeaineiden ja erityisesti sen estereiden valmistukseen, joita käytetään liuottimina, hajusteina ja muovien pehmentiminä. Valeriaanahapon suoloja voidaan käyttää rikkaruohomyrkkyinä.Wilhelm Riemenschneider:Carboxylic Acids, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 07.05.2013 == Ympäristö- ja terveysvaikutukset == Ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. ==Katso myös== *Isovaleriaanahappo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *PubChem: n-pentanoic acid *DrugBank: N-Valeric Acid *KEGG: Valeric acid *ChemBlink: Valeric acid *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Valeric acid *Pherobase: Floral Compound – valeric acid *Pherobase: Semiochemical – valeric acid Luokka:Karboksyylihapot
Ronon Dex

Ronon Dex on kuvitteellinen hahmo scifi-sarjassa Stargate Atlantis. Häntä esittää Jason Momoa. John Sheppardin joukkue törmäsi Rononiin planeetalla, jonne he olivat saapuneet etsimään entsyymiriippuvaista luutnantti Aiden Fordia. Ronon vangitsi Sheppardin ja Teylan, ja hän kertoi näille olevansa ”juoksija”: wraithit eivät olleet pystyneet syömään häntä, ja häntä oli tämän takia käytetty vapaana harjoitteluriistana seitsemän vuoden ajan. Hän oli joutunut olemaan jatkuvasti liikkeessä ja wraithit ajoivat häntä takaa apunaan paikannuslaite, joka oli asennettu Rononin selkään. Tohtori Beckett saapui planeetalle ja leikkasi paikannuslaitteen pois, jolloin Ronon päästi vankinsa vapaaksi. Hän myös lupasi auttaa joukkuetta löytämään Fordin. Fordin kiinniottaminen epäonnistui, mutta Ronon saapui muiden mukana Atlantikseen ja liittyi myöhemmin osaksi joukkuetta. Ronon luuli koko kotiplaneettansa väestön kuolleen wraithien hyökkäyksessä, mutta myöhemmin paljastui, että 300 satedanilaista oli onnistunut pakenemaan harvennuksia eikä Ronon näin ollen ollutkaan heimonsa viimeinen. Ennen juoksijaksi joutumistaan hän oli ollut omalla planeetallaan sotilas, ja hän onkin taitava niin aseiden kuin muidenkin taistelutekniikoiden suhteen. Hän on myös hyvin vahva ja nopea, minkä takia Sheppard puolusti voimakkaasti Rononin liittymistä joukkueeseen Elizabeth Weirin ollessa vielä epävarma asiasta. Koska Ronon vietti seitsemän vuotta elämästään erakoitunutta, väkivaltaista ja epävarmaa elämää, hänen on toisinaan vaikea hallita hermonsa ja toimia väkivallattomasti. Toisaalta hän onkin usein loppujen lopuksi oikeassa vaistotessaan ympärillään vaaran. Yksi hänen vahvuuksistaan on hänen laajat tietonsa wraitheista ja muista galaksin ilmiöistä, ja koska hän oppii luottamaan muihin ihmisiin hyvin hitaasti ja suhtautuu ympäristöönsä skeptisesti, hänelle on vaikea valehdella. Jason Momoa on muiden Stargate Atlantiksen näyttelijöiden ohella kutsunut Rononia sarjan omaksi versioksi Chewbaccasta. ==Aiheesta muualla== *Hahmokuvaus GateWorld- sivustolla *Ronon Dex StargateWikissa Luokka:Tähtiportin hahmot sv:Lista över rollfigurer i Stargate#Ronon Dex
Mercedes-Benz W125

Mercedes-Benz W125 oli vuodelle 1937 valmistettu saksalainen Grand Prix -auto. Autoa käytettiin voitokkaasti vuonna 1937, jolloin se voitti neljä Euroopan mestaruuden Grand Prix -kilpailua viidestä. Saksalainen Rudolf Caracciola voitti tällä autolla kilpailuista neljä, joista yksi oli epävirallinen Grand Prix. Täten hän otti Euroopan mestaruuden jo toista kertaa urallaan. W125-malli oli kehitetty versio vuosien 1934-1936 Mercedes-Benz W25 -mallista. Autossa oli mekaanisesti ahdettu 5,7-litrainen rivi-8 -moottori joka tuotti jopa 646 hevosvoimaa. Auton huippunopeus oli yli 300 kilometriä tunnissa. W125 vanhentui vuoteen 1938, jolloin moottoritilavuus vähennettiin kolmeen litraan. W125 oli sen ajan tehokkain auto. Se ylitti tuolloisen Auto Union Type C:n jopa 545 hevosvoiman tehot. Mercedeksen teho ylitettiin vasta 80-luvun turboahdetuilla formula 1 -autoilla. ==Katso myös== *Grand Prix *Mercedes-Benz W125 Luokka:1930-luvun autot
A Flock of Seagulls

A Flock of Seagulls on brittiläinen synthpop-yhtye, joka perustettiin Liverpoolissa, Englannissa 1970-luvun lopulla. Yhtye nousi listoille jo esikoisalbumillaan A Flock of Seagulls vuonna 1982. Seuraavat studiojulkaisut olivat Listen (1983, #16 US) ja The Story of a Young Heart (1984, #66 US). Yhtyeen suosio alkoi huveta, eikä Dream Come True (1986) enää saanut listasijoituksia. A Flock of Seagulls on vielä myöhemmin tehnyt esiintymisiä ja julkaissut muun muassa albumin The Light at the End of the World (1995). ==Diskografia== *A Flock of Seagulls (1982) *Listen (1983) *The Story of a Young Heart (1984) *Dream Come True (1986) *The Light at the End of the World (1995) *Ascension (2018) *String Theory (2021) ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset uuden aallon yhtyeet Luokka:Brittiläiset synthpop-yhtyeet Luokka:Grammy- palkinnon saajat
Suomen Esperantoliitto

Suomen Esperantoliitto ry () on 28. huhtikuuta 1907 perustettu suomalaisten esperanton harrastajien keskusjärjestö. Liiton ruotsinkielisenä nimenä käytetään Esperantoförbundet i Finland, joka oli vielä 1960-luvulla merkitty myös liiton sääntöihin. Suomen Esperantoliiton tarkoituksena on levittää kansainvälistä kieltä esperantoa ja edistää sen käyttöä, toimia kielellisen tasa-arvon puolesta, kansainvälisen viestinnän kieliongelmien ratkaisemiseksi ja edistää kanssakäymistä kansojen välillä sekä lisätä ymmärtämystä ja kunnioitusta muita kulttuureja ja kansoja kohtaan. Esperantoliitolla on 5 paikallista jäsenjärjestöä. Lisäksi siihen kuuluvat Suomen nuorten esperantoliitto, Suomen opettajien esperantoyhdistys ELFI ja näkövammaisten esperanto-yhdistys Steleto. Liiton toimistoa Helsingin Hakaniemessä ylläpidetään vapaaehtoisvoimin. Jäsenmäärä on noin 400. Esperanto-Asocio de Finnlandon ensimmäinen puheenjohtaja oli Hjalmar Johannes Runeberg eli Nino Runeberg. Suomen Esperantoliitto järjesti vuonna 2007 monia 100-vuotisjuhlatapahtumia, kuten juhlapäivän Helsingissä, kansainvälisen Festivalo Arta Lumo -tapahtuman Kuopion musiikkikeskuksessa sekä juhlasymposiumin Suomi, esperanto ja käytännön monikielisyys Vaasassa. Juhlavuoden suojelijana toimi tasavallan presidentti Tarja Halonen. UEA:n (Universala Esperanto-Asocio) 104. esperanton maailmankongressi järjestettiin Lahdessa 20.–27.7.2019. Osanottajia oli 917. Kongressi oli Suomessa järjestyksessä jo neljäs. Suojelijana toimi tasavallan presidentti Sauli Niinistö. ==Jäsenyhdistykset== * Helsingin esperantoseura (Esperanto-klubo de Helsinki) * Iisalmen Esperantoklubi (Esperantoklubo de Iisalmi) * Oulun esperantoseura (Esperanto-societo de Oulu ry) * Esperantoseura Antaŭen r.y. (Esperanto-societo Antaŭen) (Tampere) * Turun Esperanto-yhdistys ry. (Esperanto-societo en Turku) * Finnlanda Esperantista Junulara Organizo – Suomen Nuorten Esperantoliitto ry (FEJO) * Steleto r.y. (näkövammaisten esperantoyhdistys) * Esperanto-Ligo de Finnlandaj Instruistoj, Suomen opettajien esperantoyhdistys ry ==Entiset jäsenyhdistykset== * Jyväskylän Esperantokerho (Esperantoklubo de Jyväskylä) on Jyväskylässä toimiva esperanton harrastajien yhdistys. Jyväskylään perustettiin Suomen ensimmäinen esperantoyhdistys vuonna 1904, mutta nykyinen Jyväskylän esperantokerho on perustettu 1963.http://www.esperanto.fi/jyvaskyla/Historiaa.html Yhdistys järjestää esperantokursseja, muuta esperanto-opintotoimintaa, yhteisiä tilaisuuksia ja keväisin luontoretkiä. Yhdistyksen jäsenyys sisältää Suomen Esperantoliiton jäsenyyden.http://www.esperanto.fi/jyvaskyla/Etusivu.html * Salon Esperantoseura (Esperantoklubo de Salo) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Esperantoliiton kotisivu * Helsingin esperantoseuran kotisivu * Suomen opettajien esperantoyhdistys ry (ELFI) * Steleto ry:n kotisivu * Universala Esperanto-Asocio (UEA) – kotisivu * La 104-a UK en Lahtio (Lahti) Luokka:Esperanto Luokka:Suomalaiset järjestöt
Lapinalppiruusu

thumb|240px|Lapinalppiruusun varpu. Lapinalppiruusu (Rhododendron lapponicum) on matala varpumainen alppiruusulaji. Se on ainoa Suomessa luontainen kasvi, jota on perinteisesti pidetty alppiruusuna. Tosin uuden luokittelun mukaan aiemmin eri sukuun kuulunut suopursukin on alppiruusu. Lapinalppiruusu on rauhoitettu Suomessa. == Ulkonäkö ja koko == Lapinalppiruusu on matala, varpumainen kasvi. Se on jäykkä- ja sirottavahaarainen ja kasvaa vain 5–15 cm korkeaksi. Talvehtivat lehdet ovat vastapuikeita ja alta ruskeasuomuisia. Sinipunaisia, suppilomaisia kukkia on haarojen kärjissä korkeitaan kolme yhdessä haarassa. Kukinta kestää vain lyhyen aikaa kesä- heinäkuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 209. == Levinneisyys == Lapinalppiruusun levinneisyysalue on arktis-alpiininen ja katkonaisesti sirkumpolaarinen. Lajin levinneisyysalue on Skandinavian Kölivuoristo, Grönlanti, Koillis-Siperia ja Venäjän Kaukoitä sekä Pohjois-Amerikan pohjoisosat. Suomessa lapinalppiruusua on tavattu vain Käsivarren Lapista Enontekiön luoteisosasta noin kymmenestä paikasta sekä muutamasta paikasta Utsjoelta. Utsjoen esiintymä löydettiin vasta 1948, eikä sen nykytilasta ole tietoa.Väre 1997, s. 226–227. == Elinympäristö == Lapinalppiruusu kasvaa Suomessa vain tunturiseuduilla ala- ja keskipaljakalla korkeimmillaan 950 metrissä. Kasvupaikat ovat useimmiten valoisia lapinvuokkokankaita tai kalliohyllyjä. Lapinalppiruusu on kalkinvaatija. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Väre, Henry: Lapinalppiruusu. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 226–227. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Lapinalppiruusun (Rhododendron lapponicum) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Lapinalppiruusu – Rhododendron lapponicum * Pohjolan kasvien pauloissa: Rhododendron lapponicum - lapinalppiruusu * Bilder ur Nordens Flora Luokka:Alppiruusut
Virgin Media Two

3e on irlantilainen kaapeli- ja satelliittitelevisioyhtiö. Kanavan lähetykset on aloitettu 30. maaliskuuta 2006, jolloin irlantilainen Michael Murphy perusti sen alkuperäisellä nimellä Channel 6, ja se esittää pääasiassa englanninkielisiä ohjelmia. Kanava ajautui taloudellisiin tappioihin ja vuonna 2008 kilpailevan TV3-kanavan johtaja David McRedmond ilmoitti ostavansa Channel 6:n 10 miljoonalla eurolla sekä lisäävänsä kanavan aikaisempaan amerikkalaispainotteiseen ohjelmavalikoimaan myös irlantilaisia uutissähkeitä ja urheilua. Tammikuussa 2009 kanavan nimi muuttui Channel 6:sta 3e:ksi. Vuosina 2016–17 kanava ylläpiti lapsille tarkoitettua 3Kids-osiota, joka lähetti muun muassa Barney ja ystäviä sekä teletappeja ja joka myöhemmin siirrettiin be3-kanavalle. Kesäkuussa 2018 Virgin Media Ireland ilmoitti uudelleen nimeävänsä hankkimansa TV3:n ja sen sisarkanavat 3e sekä be3 muotoon Virgin Media One, Virgin Media Two ja Virgin Media Three. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Channel 6:n nettisivut Luokka:Irlantilaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2006 perustetut televisiokanavat
Repo Man

Repo Man on käsikirjoittaja-ohjaaja Alex Coxin esikoiselokuva vuodelta 1984. Teosta on luonnehdittu sekoitukseksi punkia, scifiä ja turhautuneen sukupolven kuvausta, ja se edustaa indie-kerrontaa. Repo man (reposession man) tarkoittaa takavarikoijaa, joka käy noutamassa tavaraa. Elokuvan päähenkilöt käyvät hakemassa pois autoja, joiden osamaksuja ei ole hoidettu. Emilio Estevezin esittämän päähenkilön työkaveri toteaa, ettei takavarikointi milloinkaan ole tylsää. Punkhenkisenä pidetyn Coxin seikkailuelokuvakokeilu sisältää tieteistarinaa ja yhteiskunnallista tarinaa. Viittauksia Latinalaiseen Amerikkaan on paljon, mutta elokuvassa mennään vielä kauemmaksi eli ajan tuolle puolen. The New York Timesin kriitikot valitsivat Repo Manin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Näyttelijöitä == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Linna, Esa: Repo Man. Elitisti 5.7.2005. Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Roberto Durán

Roberto Durán Samaniego (s. 16. kesäkuuta 1951) on panamalainen nyrkkeilijä, joka saavutti maailmanmestaruuden neljässä eri painoluokassa. Hän saavutti kevyen sarjan, välisarjan, ylemmän välisarjan ja keskisarjan maailmanmestaruudet, joista kevyen sarjan mestaruutta hän piti hallussaan kahdesti, ensimmäisellä kerralla lähes seitsemän vuotta. Vuonna 2002 Ring Magazine nimesi Duránin viidenneksi parhaaksi nyrkkeilijäksi kuluneen 80 vuoden ajalta. Durán muistetaan erityisesti vuonna 1980 käymästään uusintaottelusta Sugar Ray Leonardia vastaan, jolta hän oli voittanut välisarjan maailmanmestaruuden aiemmin 20. kesäkuuta samana vuonna. 25. marraskuuta käydyssä kamppailussa hän kesken ottelun kahdeksannen erän yllättäen käänsi selkänsä Leonardille ja luovutti ottelun sanomalla espanjaksi "No más" (suom. "Ei enää"). Ottelu oli luovutushetkeen asti ollut tasainen, eikä hänen perustelujaan vatsakrampista otettu vakavasti.Lounasheimo, s. 426. Durán lopetti ammattilaisuransa tammikuussa 2002, nyrkkeiltyään ammattilaisotteluita viitenä eri vuosikymmenenä. ==Mestaruudet== * 26. kesäkuuta 1972 – tammikuu 1979: WBA:n kevytsarjan maailmanmestari * 21. tammikuuta 1978 – tammikuu 1979: WBC:n kevytsarjan maailmanmestari * 20. kesäkuuta 1980 – 25. marraskuuta 1980: WBC:n välisarjan maailmanmestari * 16. kesäkuuta 1983 – 1984: WBA:n ylemmän välisarjan maailmanmestari * 24. helmikuuta 1989 – 1990: WBC:n keskisarjan maailmanmestari == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Roberto Duránin kotisivut * Roberto Duránin ottelutilastot * Ring Magazinen 80 parasta nyrkkeilijää 80 vuoteen Luokka:Panamalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lykaon

Lykaon (, ) viittaa kreikkalaisessa mytologiassa kahteen eri henkilöön. == Lykaon, Arkadian kuningas == Lykaon oli Pelasgoksen ja Meliboian poika ja myyttinen Arkadian ensimmäinen kuningas. Hän oli Kalliston isä, ja joidenkin myyttien mukaan kasvatti tämän pojan Arkaan. Lykaonin ja Zeuksen kohtaamisesta on kirjoittajasta riippuen olemassa hieman erilaisia versioita. Yhden version mukaan Zeus tarkkaili ihmisten oikeamielisyyttä, ja saapui kuolevaiseksi naamioituneena Lykaonin vieraaksi tarkkailemaan oikea- ja väärämielisiä. Lykaon valmistautuneena viihdyttämään jumalaa valmisti tälle uhrin. Läsnäolijat halusivat tietää oliko henkilö heidän keskuudessaan todellakin jumala, minkä selvittääkseen he uhrasivat yhden Lykaonin viidestäkymmenestä pojasta ja sekoittivat tämän lihan uhrilahjan sekaan. Zeus nosti kuitenkin myrskyn ja salamoinnin niin, että kaikki lapsen murhaajat kuolivat. Suda: Lykaon (engl. käännös).. Toisessa versiossa Zeus saatuaan lihan eteensä raivostui niin, että kaatoi pöydän, tappoi Lykaonin pojat ja muutti Lykaonin itsensä sudeksi.Hyginus: Fabulae clxxvi(engl. käännös).Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.8.1 (engl. käännös). Tässä versiossa Lykaon on kuitenkin oikeamielinen ja onnettomuus on lähinnä hänen jumalattomien poikiensa aiheuttamaa, kun taas toiset versiot vierittävät onnettomuuden kuninkaan omaksi syyksi tämän uhratessa poikansa Nyktimoksen.Klemens Aleksandrialainen: Protreptikos ('Kehotus') ii:36 (engl. käännös). Pausanias esittää kuitenkin vielä yhden erilaisen version. Lykaon uhraa vuorella lapsen alttarilla Zeukselle, ja muuttuu välittömästi sudeksi.Pausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 8.2.1–6 (engl. käännös). Zeus saapui jumalattomien Lykaonin ja hänen poikiensa luo naamioituneena, ja Lykaon kyllä otti tämän vieraanvaraisesti vastaan, mutta tarjosi syötäväksi ihmislihaa todistaakseen tämän tavalliseksi kuolevaiseksi. Tästä raivostuneena Zeus joko tappoi heidät kaikki salamoillaan Nyktimosta lukuun ottamatta tai muutti Lykaonin sudeksi. Ovidius: Muodonmuutoksia I:199–243 (engl. käännös). Lykantropia juontaa nimensä Lykaonista. == Lykaon Troijan sodassa == Lykaon on Priamoksen ja Laothoen poika. Troijan sodan aikana Akhilleus sieppasi tämän ollessa katkomassa oksia puutarhassa, ja myi hänet orjaksi. Hänet kuitenkin ostettiin vapaaksi ja hän pääsi takaisin Troijaan. Kaksitoista päivää myöhemmin hän kohtasi Akhilleuksen taistelussa tämän kostaessa raivoisasti Patrokloksen kuolemaa. Lykaon tarttui Akhilleuksen polviin ja rukoili armoa, joko lunnasvaatimuksen varjolla tai Patrokloksen jalomielisyyteen vedoten, mutta Akhilleus surmasi tämän säälittä. <ref name="HomIl21>Homeros: Ilias xxi (engl. käännös). Lykaonilla oli kaksi poikaa, Pandaros ja Iapyks. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Kreikkalaisen mytologian muodonmuutokset
FMS

FMS (Flexible Manufacturing System) tarkoittaa joustavaa valmistusjärjestelmää, joka rakentuu automaattisen varaston ympärille sijoitetuista työstökeskuksista tai muista työlaitteista. Erotukseksi yksittäisestä työstökoneesta, esimerkiksi levytyökeskuksesta, johon on liitetty automaattinen kappaleenkäsittelyjärjestelmä (FMU - Flexible Manufacturing Unit), FMS-järjestelmässä tulisi olla kaksi tai useampia CNC- ohjattuja työstökoneita, joita palvelee sama varastoautomaatio. FMS- järjestelmiä käytetään metalliteollisuudessa useimmiten sorvattavien ja jyrsittävien kappaleiden valmistuksessa, joiden valmistussarjat ovat pienehköjä, mutta toistuvuus suuri. Tällä tavalla FMS tukee JOT-tuotantoa. FMS-järjestelmää pystytään ajamaan miehittämättömänä. Tämä on tärkeää metallikappaleiden työstössä, jossa lastuamisajat ovat pitkiä. FMS:n avulla saadaan tuotantoaikaan mukaan yöt ja viikonloput. FMS-järjestelmiä on rakennettu Suomessa 1980-luvulta alkaen. FMS on usein rakennettu korkeavaraston ympärille. Automaattinen hyllystö siirtää lavoja, joita tässä kutsutaan palleteiksi, varastoon odottamaan työstöä, työsoluun ja työstön jälkeen takaisin varastoon (tai ulos järjestelmästä). Palletti saattaa kiertää useammalla työstökoneella. Valmiit osat menevät varastosta kokoonpanoon tai joihinkin viimeistelytyövaiheisiin, kuten pintakäsittelyyn. Koko varastoa ohjaa oma tietokone. Valmistusjärjestys perustuu tuotanto-ohjelmaan, joka tehdään tuotannonohjausjärjestelmässä. Automaattivarasto tuo palletin työstökeskukselle. Palletti saattaa mennä sellaisenaan työstökeskukseen, jolloin osat ovat palletilla valmiiksi kiinnitetty (kiinnikettä kutsutaan usein jigiksi). Toinen mahdollisuus on, että teollisuusrobotti ottaa kappaleen palletilta ja panostaa sen työstökeskukseen. Työstökeskuksissa on automaattiset työkalujen (terien) vaihtamiseen tarkoitetut järjestelmät ja erillinen työkaluvarasto. Työstökeskuksilla on oma ohjauksensa. Palleteissa on usein yksilötunnisteet, esimerkiksi RFID, jota FMS järjestelmissä voidaan kutsua myös saattomuistiksi. Työstökeskus valitsee ajo-ohjelmansa FMS- ohjaukselta saamansa tiedon perusteella. FMS-ohjaus voi tarvittaessa ladata työstökoneeseen myös uusia ajo-ohjelmia, jotka on etukäteen tehty CAM- ohjelmilla kappaleiden CAD-kuvien mukaan. FMS-järjestelmä viritetään yleensä jollekin tunnetulle tuoteperheelle ja siinä on joustavuudelle rajoitteita kappaleiden koon, painon ja muodon suhteen. ==Katso myös== * Valmistustekniikka Luokka:Valmistustekniikka
Moldova Eurovision laulukilpailussa

Moldova osallistui ensimmäisen kerran Eurovision laulukilpailuun vuonna 2005, ja sai 148 pistettä laulullaan Boonika Bate Doba, jonka esitti Zdob și Zdub. Vuoden 2010 Eurovision laulukilpailu esiintyjäryhmän saksofonistista, Sergey Stepanovista, on tullut internet-ilmiö hänen 30 sekunnin saksofonisoolollaan. Saksofonistista käytetään kutsumanimeä "The Epic Sax Guy". Moldova on käyttänyt kappaleissaan omaa kieltään romaniaa vuosina , , ja 2022. Lisäksi vuoden kappaleen nimi oli romaniaa, mutta se oli laulettu englanniksi. ==Sijoitukset== Vuosi Artisti Kappale Finaali Pisteet Semifinaali Pisteet Zdob și Zdub Boonika Bate Doba 6 / 24 148 2 / 25 207 Arsenie Todiraș & Natalia Gordienko Loca 20 / 24 22 Suoraan finaalissa Natalia Barbu Fight 10 / 24 109 10 / 28 91 Geta Burlacu A Century of Love – – 12 / 19 36 Nelly Ciobanu Hora din Moldova 14 / 25 69 5 / 19 106 SunStroke Project & Olia Tira Run Away 22 / 25 27 10 / 17 52 Zdob și Zdub So Lucky 12 / 25 97 10 / 19 54 Pasha Parfeny Lǎutar 11 / 26 81 5 / 18 100 Aliona Moon O mie 11 / 26 71 4 / 16 95 Cristina Scarlat Wild Soul – – 16 / 16 13 Eduard Romanjuta I Want Your Love – – 11 / 16 41 Lidia Isac Falling Stars – – 17 / 18 33 SunStroke Project Hey, Mamma! 3 / 26 374 2 / 18 291 DoReDos My Lucky Day 10 / 26 209 3 / 18 235 Anna Odobescu Stay – – 12 / 18 85 Natalia Gordienko Prison colspan="4" Natalia Gordienko Sugar 13 / 26 115 7 / 17 179 Zdob și Zdub & Frații Advahov Trenulețul 7 / 25 253 8 / 17 154 2023 Pasha Parfeny Soarele și luna 18 / 26 96 5 / 15 109 2024 Natalia Barbu In the Middle – – 13 / 15 20 == Lähteet == Luokka:Eurovision laulukilpailut maittain Luokka:Moldovan musiikki
Kronovallin linna

Kronovallin linna () on linna Tomelillan kunnassa, Skånessa, Ruotsissa. Linnan päärakennus on kaksikerroksinen, ja se rakennettiin alun perin vuonna 1760. Nykyisen ranskalaistyylisen barokki-ulkonäkönsä linna sai kuitenkin 1890-luvulla arkkitehti Isak Gustaf Clasonin johdolla. Linna oli 1800-luvun lopusta vuoden 1991 alkuun saakka Sparre-suvun omistuksessa. == Aiheesta muualla == * Tietoa linnasta * Slottsguiden Luokka:Tomelillan kunta Luokka:Skånen läänin linnat
Leea Virtanen

Lea (Leea) Marketta Virtanen (o.s. Tarvainen; 10. huhtikuuta 1935 Lappee – 18. heinäkuuta 2002 Joensuu) oli suomalainen folkloristiikan tutkija. Virtanen toimi suomalaisen ja vertailevan kansanrunoudentutkimuksen professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1979–1994 eläkkeelle siirtymiseensä saakka. Leea Virtaselle myönnettiin Kalevala-seuran tunnustuspalkinto vuonna 1994. Virtanen suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1959 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1962 Helsingin yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1967 väitöskirjalla Suomalais-virolainen arvoitussarja. Virtasen tärkeimpiin tutkimusalueisiin kuuluivat esimerkiksi suomalais-virolainen kansanperinne, lastenperinne, paranormaalit ilmiöt ja nykytarinat. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa Antti pantti pakana, joka kertoo koululaisten nykyperinteestä ja Varastettu isoäiti, joka esittelee aikansa tunnetuimpia suomalaisia ja kansainvälisiä kaupunkitarinoita. == Yksityiselämä == Virtanen syntyi Lappeessa Edit Hilma Charlotta Eklundin ja teologian tohtori Olavi Kaarlo Tarvaisen tyttäreksi. Lapsuutensa ja nuoruutensa hän vietti Lappeen lisäksi Karunassa ja Iisalmessa. Hän meni naimisiin vuonna 1960 ja sai kolme lasta: Merja (s. 1963), Terhi (s. 1968) ja Martti (s. 1970). Leea Virtanen erosi aviopuolisostaan Mauri Ensio Virtasesta 1985. == Teoksia == * * * * * * * * Children’s Lore (1978). * * * * * Selevä pyy – Savon kansan sananparsia. Kustannuskiila, 1990. * * * * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset folkloristit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Roberto Vásquez

Roberto Vásquez (s. 26. toukokuuta 1983, Panama City, Panama) on kärpässarjan nyrkkeilijä, joka saavutti WBA-liiton maailmanmestaruuden 29. huhtikuuta 2005. Vásquez puolusti titteliä 25. toukokuuta 2006 saakka. ==Ura== Vásquez hävisi ensimmäisen ammattilaisottelunsa 17. maaliskuuta 2001 Angelo Dottinia vastaan. Seuraavat 22 ottelua Vásquez voitti, saavuttaen WBO:n Latino lightweight -mestaruustittelin 31. lokakuuta 2002, WBC:n vastaavan sijoituksen 15. helmikuuta 2003 ja WBA:n Fedelatin-mestaruuden 26. marraskuuta 2003, ollen ensimmäinen latinalaisen amerikan nyrkkeilijä, joka piti hallussaan näiden kolmen nyrkkeilyliittojen mestaruuksia samanaikaisesti. 29\. huhtikuuta 2005 Vásquez voitti WBA:n kärpässarjan maailmanmestaruuden Beibis Mendozalta. Vásquez puolusti mestaruuttaan neljästi voittaen Noel Arambuletin tuomariäänin täysien erien jälkeen, voittamalla Horlan Hamiltonin tuomariäänin, ja voittamalla Takefumi Sakatan tuomariäänin. Vasquez menetti tittelinsä uusintaottelussa Sakataa vastaan, eikä toistaiseksi ole päässyt uudelleen titteliotteluun. Vuoden 2009 maaliskuussa Vásquez hävisi Mexicolaiselle Hugo Fidel Cazaresille kaikin tuomariäänin 11 eräisen kamppailun päätteeksi. Kamppailussa oli panoksena väliaikainen WBA Fedelatin Super mestaruusvyö.http://www.boxrec.com/media/index.php?title=Fight:1379872 3.10.2009 Vásquez otteli Drian Franciscoa vastaan häviten teknisellä tyrmäyksellä 10 erässä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Roberto Vásquez - Boxrec Boxing Encyclopedia Luokka:Panamalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joonas Ikäläinen

Joonas Tapani Ikäläinen (s. 5. tammikuuta 1982 Kemi) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edusti viimeksi Kakkosessa pelannutta PS Kemi Kingsiä, jossa oli pelannut vuodesta 2010 asti. Ikäläinen on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Veikkausliigaa Tornion Pallo-47:ssä, Vaasan Palloseurassa ja Rovaniemen Palloseurassa yhteensä kuusi kautta. Pääsarjaotteluita Ikäläinen on pelannut 112 ja tehnyt kahdeksan maalia. Joonas Ikäläisen setä on Suomen maajoukkueen entinen päävalmentaja Jukka Ikäläinen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ritari Ardent

Ritari Ardent () on ranskalainen keskiaikaan sijoittuva sarjakuva, jonka päähenkilönä seikkailee nuori Ardent. Sarjakuvaa alkoi piirtää vuonna 1966 François Craenhals. Sitä on tehty parikymmentä albumia, jotka on julkaissut Casterman. Otava on julkaissut näistä neljä suomeksi 1970-luvulla. Suomentajana oli Timo Reenpää Suomen kansallisbibliografia Fennica - kotisivut, viitattu 29.4.2011 == Suomennetut albumit == * Musta prinssi, (1976) (Le prince noir, 1970) * Susiveljekset, (1976) (Les loups de Rougecogne, 1970) * Arojen laki, (1977) (La loi de la Steppe, 1971) * Noiduttu viikinki, (1978) (Le corne de brume, 1972) ==Lähteet== * Suomen kansallisbibliografia Fennica - kotisivut, viitattu 29.4.2011 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Casterman: Chevalier Ardent * Sarjakuvat: Ritari Ardent Luokka:Ranskalainen sarjakuva Luokka:Sarjakuvahahmot
Balance (Van Halenin albumi)

Balance on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Van Halenin kymmenes studioalbumi. Albumin luultavasti tunnetuin ja menestynein kappale on Can't Stop Lovin' You. Toinen tunnettu kappale on "Not Enough". Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Seventh Seal", "Not Enough", "Don't Tell Me (What Love Can Do)", "Can't Stop Lovin' You" ja "Amsterdam". Balance oli viikon ajan Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla. Albumi on myynyt kolminkertaista platinaa eli yli kolme miljoonaa kappaletta Yhdysvalloissa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # ==Listasijoitukset== * Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Lista Sijoitus 1995 The Billboard 200 1 ==Singlet== Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Single Lista Sijoitus 1995 "Amsterdam" Mainstream Rock Tracks 9 1995 "Can't Stop Lovin' You" Mainstream Rock Tracks 2 1995 "Can't Stop Lovin' You" The Billboard Hot 100 30 1995 "Can't Stop Lovin' You" Top 40 Mainstream 11 1995 "Don't Tell Me (What Love Can Do)" Mainstream Rock Tracks 1 1995 "Don't Tell Me (What Love Can Do)" UK singles 27 1995 "Not Enough" Mainstream Rock Tracks 27 1995 "Not Enough" The Billboard Hot 100 97 1995 "Not Enough" Top 40 Mainstream 39 1995 "The Seventh Seal" Mainstream Rock Tracks 36 == Kokoonpano == * Sammy Hagar ‎– laulu * Eddie Van Halen ‎– kitara * Michael Anthony ‎– bassokitara * Alex Van Halen ‎– rummut == Aiheesta muualla == * Balance discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Van Halenin albumit
Till Death Unites Us

Till Death Unites Us on Norther -yhtyeen neljäs täyspitkä studioalbumi. Levy ilmestyi tammikuussa 2006 ja se nousi parhaimmillaan Suomen albumilistan sijalle 6. == Kappaleet == # (Koskinen) # (Ranta/Lindroos) # (Lindroos) # (Lindroos) # (Ranta) # (Ranta/Koskinen) # (Ranta) # (Lindroos) # (Ranta) # (Ranta/Planman) # (Ranta) # (Ranta/Koskinen) == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * The Metal Forge: The Metal Forge: Album review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Northerin albumit
Antti Pekkarinen

Antti ”Pizza” Pekkarinen (s. noin 1966) on suomalainen juontaja ja toimittaja. Hän toimi juontajana, toimituspäällikkönä ja myöhemmin vastaavana tuottajana Jyrki-ohjelmassa ja oli mukana myös Julkvisti-ohjelmassa. Hän myös perusti Illusioni-tuotantoyhtiön yhdessä Joonas Hytösen kanssa. Illusioni tuotti ohjelmia kuten Joonas Hytönen Show ja Pelastakaa sotamies Hytönen. Nykyään Pekkarinen on Espanjassa julkaistavan Fuengirola.fi-lehden päätoimittaja. 1990-luvulla Pekkarinen toimi myös laulajana tamperelaisessa yhtyeessä nimeltä Kissojen Taivas. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Var (departementti)

Var on Ranskan departementti numero 83, joka on saanut nimensä Var-joesta. Var sijaitsee Välimeren rannikolla, Provence-Alpit-Rivieran alueella Kaakkois- Ranskassa. Departementissa on 1 012 735 asukasta (2011), ja sen väestötiheys on 169,6 asukasta neliökilometrillä. Pinta-ala on 5 973 neliökilometriä. Departementti on jaettu 153 kuntaan, ja sen pääkaupunki (préfecture) on Toulon. Var oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostui osasta aiempaa Provencen provinssia. Vuonna 1860 Varin itäisin osa yhdistettiin Ranskaan tuolloin liitetyn Nizzan kreivikunnan kanssa uudeksi Alpes-Maritimesin departementiksi , minkä vuoksi Varjoki ei enää virtaa Varin departementin alueella. Departementista on neljä kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Bargème, Gassin, Seillans ja Tourtour.List of The Most Beautiful Villages of France , The Most Beautiful Villages of France. Viitattu 6.7.2017. == Katso myös == * Luettelo Varin kunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Kaksipuolinen iskentä

Kaksipuolinen iskentä oli kivikaudella työtapa, jolla kivityökalu tehtiin käsittelemällä sitä kaksipuolisesti. Tämä työkalujen valmistustapa liittyi Acheulin kulttuuriin ja sen seuraajiin. == Kivikauden kulttuureja joiden työkaluissa oli kaksipuolinne iskentä == *Abbevillen kulttuuri *Acheulin kulttuuri *Moustierin kulttuuri == Katso myös == *Nyrkki-iskuri *Yksipuolinen iskentä Luokka: Kivikausi Luokka:Esihistoriallinen tekniikka
Nyrkki-iskuri

Nyrkki-iskuri on vain hieman työstetty kivi, joka oli kehittyneemmän varsinaisen käsikirveen edeltäjä. Nyrkki-iskurit olivat yleensä yksipuolisesti iskettyjä. == Katso myös == * Vierinkivikulttuuri * Homo habilis * Homo erectus * Käsikirves Luokka: Kivikausi Luokka: Esihistoriallinen tekniikka de:Chopper (Archäologie) en:Chopper (archaeology)
Käsikirves

Käsikirves oli kivikautinen alkeellinen työkalu, jota pidettiin kädessä ja jota voitiin käyttää työkaluna tai aseena. Ensimmäiset käsikirveet teki varhainen pystyihminen Homo erectus noin 1,5 miljoonaa vuotta sitten liittyen Abbevillen kulttuuriin. Käsikirveitä on löytynyt kaikilta mantereilta ja eniten Afrikasta. Materiaalina on käytetty useimmiten kvartsiittimineraaleja. Käsikirvestä käytettiin niin metsästämiseen kuin taisteluihin muita vastaan. Käsikirves oli tuntematon Balkanilta mustanmeren pohjoisrannikolta Kiinaan ja Indonesiaan ulottuvalta vyöhykkeeltä. Rajan toisella puolella ihmiset käyttivät erilaisia käsi-iskureita ja -talttoja. Käsikirveskulttuurin ja iskurikulttuurin raja on selvä, ja sitä kutsutaan Moviuksen rajaksi löytäjänsä Hallam Moviuksen mukaan. Hän ehdotti rajaa vuonna 1948. == Katso myös == *Kaksipuolinen iskentä *Acheulin kulttuuri == Lähteet == == Aiheesta muualla == *STONE AGE HAND-AXES by W.J. Kowalski], kopio Internet Archiven palvelimella Luokka:Kivikausi Luokka:Muinaiset keksinnöt Luokka:Esihistoriallinen tekniikka Luokka:Kirveet eo:Pugnokojno fy:Fûstbile
Bouches-du-Rhône

Bouches-du-Rhône on Ranskan departementti numero 13, joka sijaitsee Kaakkois- Ranskassa, Provence-Alpit-Rivieran alueella, Välimeren rannikolla, nimensä mukaisesti Rhônejoen suussa. Vuonna 2005 departementissa oli 1 906 000 asukasta, ja sen väestötiheys oli 372 as/km². Pinta-ala on 5 087 km². Departementti on jaettu 119 kuntaan, ja sen pääkaupunki (préfecture) on Marseille. Bouches-du-Rhône oli yksi 83 departementista, jotka syntyivät Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Se muodostettiin osasta aiempaa Provencen provinssia sekä Orangen, Martigues’n ja Lambescin pikkuruhtinaskunnista. Departementissa sijaitsee Calanquesin kansallispuisto. == Katso myös == * Luettelo Bouches-du-Rhônen kunnista * Camargue, Rhônejoen suistoalue == Lähteet == *
Alpes-de-Haute-Provence

Alpes-de-Haute-Provence (entinen Basses-Alpes) on Ranskan departementti numero 4, joka sijaitsee Provence-Alpit-Rivieran alueella Kaakkois-Ranskassa. Vuonna 2005 departementissa eli 153 000 asukasta ja sen väestötiheys on 20 as/km². Pinta-ala on 6925 km². Departementti on jaettu 200 kuntaan, ja sen pääkaupunki (préfecture) on Digne-les-Bains. == Katso myös == * Luettelo Alpes-de-Haute- Provencen kunnista == Lähteet == *
Vaucluse

Vaucluse on Ranskan departementti numero 84, joka sijaitsee Provence-Alpit- Rivieran alueella Kaakkois-Ranskassa. Departementissa on 534 291 asukasta (2006), ja sen väestötiheys on 149,8 asukasta neliökilometrillä. Pinta-ala on 3 567 neliökilometriä. Departementti on jaettu 151 kuntaan, ja sen pääkaupunki (préfecture) on Avignon. Departementista on seitsemän kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Ansouis, Gordes, Lourmarin, Ménerbes, Roussillon, Séguret ja Venasque.List of The Most Beautiful Villages of France , The Most Beautiful Villages of France. Viitattu 6.7.2017. Departementin nimi johtuu siellä sijaitsevasta suuresta Fontaine de Vaucluse -nimisestä karstilähteestä. == Katso myös == * Luettelo Vauclusen kunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *