EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pamilon vesivoimalaitos

Pamilon vesivoimalaitos on Joensuussa Palovaarassa entisen Enon kunnan alueella Pohjois-Karjalassa sijaitseva vesivoimalaitos, joka toimintansa luonteen mukaisesti on säännöstely­voima­laitos ja rakenteensa puolesta tunneli­voima­laitos. Voimalaitoksen omistaa ruotsalainen Vattenfall Oy. == Vesistöjärjestelyt == Pamilon voimala ei ole siinä mielessä perinteinen jokeen sijoitettu vesivoimalaitos, vaan varastoaltaan vettä hyödynnetään Palojärvestä johdetulla tunnelilla Jäsykseen laskevaan Luhtaanpohjanjokeen. Järjestelyllä on tavoiteltu 49 metrin putouskorkeutta. Voimala hyödyntää Koitajoen vesistössä olevia järviä niin, että niistä purkautuvaa vettä johdetaan Koitajoen sijasta Palojärveen, jonka kautta tapahtuu vesistön suurin virtaus. Koitajoen alaosan eli Ala-Koitajoen virtaama oli ennen voimalaa keskimäärin 70 m³/s, mutta vuodesta 2013 alkaen on sen virtaama oltava kesäisin 6 m³/s ja muulloin 4 m³/s. Koitajoen valuma-alueen keskusjärvi Koitere sekä sen alapuoliset Tekojärvi (Heinäselkä) ja Palojärvi ovat säännösteltyjä. Koitereen, jonka pinta-ala on 164 neliökilometriä (km²), Tekojärven (5,7 km²) ja Palojärven (8,2 km²) vedenpintaa nostetaan, kun halutaan varastoida vettä tulevaa tuotantoa varten. Säännöstely hoidetaan Hiiskosken säännöstelypadolla, joka ohjataan Pamilosta käsin. Vedenpinnan korkeus on vaihdellut vuodesta 1980 keskimäärin 1,85 metriä, mikä tekee järvien tilavuusvaihteluna noin 0,33 kuutiokilometriä (km³) . == Voimalaitos == Vesi otetaan Palojärven rannassa olevasta vedenottoaukosta ja vesi laskeutuu 50 metriä alemmaksi tuotantohalliin, joka sijaitsee kallioon louhitussa onkalossa. Vesi putoaa aluksi pystytunnelia alas, ja jatkaa sitten vaakatunnelissa Luhtaanpohjanjokeen. Voimalaitoksessa on kolme vesiturbiinia. Kun ne käyvät yhtä aikaa, tuottaa voimala sähköä 84 megawatin teholla (MW). Silloin voimala ottaa vettä lähes 190 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), joka on sen rakennevirtaama. Vuosittainen keskivirtaama on vain 73 m³/s, joten parhaan tuloksen aikaan saamiseksi voimalaa käytetään ajoittain suurella virtaamalla ja kun vesi loppuu, se seisautetaan joksikin aikaa. Voimalan vuosituotanto on 256–274 gigawattituntia (GWh). == Historiaa == Voimayhtiö Pamilo Oy perustettiin vuonna 1943 ja sen pääomistajat olivat Enso-Gutzeit ja Outokumpu. Voimalaitosta alettiin rakentamaan vuonna 1952 ja se valmistui vuonna 1955. Voimalan tehokkuutta kasvatettiin vuonna 1980, kun Koitereen säännöstely alkoi . Voimala käynnistyi kahdella vesiturbiinilla, mutta voimalaan asennettiin vuonna 1997 kolmas vesiturbiini. Kaksi ensimmäistä turbiinia ja generaattoria on korjattu vuosina 2006 ja 2013 . Voimalaitosrakennukset ovat Alvar Aallon suunnittelemia. == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pamilo Vattenfall's power plants. Voimalayhtiön sivut * https://www.karjalainen.fi/uutiset/uutis-alueet/maakunta/item/181656 Luokka:Eno Luokka:Joensuun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot Luokka:Koitajoen valuma-alue Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset
Stephen Carriere

Stephen Carriere (s. 15. kesäkuuta 1989) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän syntyi Melrosessa, Massachusettsissa, ja valmistui Wakefield High Schoolista vuonna 2007. Carriere on vuoden 2007 poikien yksinluistelun juniorimaailmanmestari ja vuoden 2008 taitoluistelun Yhdysvaltain- mestaruuskilpailujen pronssimitalisti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Icenetwork.com: Stephen Carriere Luokka:Yhdysvaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caroline Zhang

Caroline Zhang (s. 20. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän syntyi Bostonissa amerikankiinalaiseen perheeseen ja muutti varhain Kaliforniaan. Luistelun viisivuotiaana aloittanut Zhang on vuoden 2007 juniorimaailmanmestaruuskilpailujen tyttöjen yksinluistelun kultamitalisti, vuoden 2008 ja 2009 hopeamitalisti. Hän on myös vuoden 2010 ja 2012 neljän maanosan pronssimitalisti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Icenetwork.com: Caroline Zhang Luokka:Yhdysvaltalaiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristina Oblasova

Kristina Aleksandrovna Oblasova (; s. 11. syyskuuta 1984) on venäläinen taitoluistelija. Hän syntyi Moskovassa, aloitti lajinsa kolmivuotiaana ja voitti vuonna 2001 tyttöjen yksinluistelun juniorimaailmanmestaruuden Sofiassa, Bulgariassa.http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9E04E0DA123BF937A35750C0A9679C8B63 Vuonna 2004 Oblasova ylsi Venäjän-mestaruuskilpailuissa aikuiskilpailijana pronssisijalle. Samana vuonna hän osallistui ensimmäistä kertaa uransa aikana taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mutta jäi 16. sijalle. Oblasovalla on veli Stanislav. Hänen harrastuksiaan ovat laulaminen, musiikki, rullalautailu, tanssi, disko ja internet.http://www.kataniye.com/oblasova/kristina/ == Lähteet == Luokka:Venäläiset taitoluistelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jesper Kruus

Jesper Kruus af Edeby () (1577 – syksy 1622) oli suomalais-ruotsalainen Ruotsin sotamarsalkka ja hallintomies. Vuonna 1605 Kruus nimitettiin Pärnun käskynhaltijaksi. Hän osallistui Puolan sotaan ja nimitettiin vuonna 1608 Suomen ja Liivinmaan joukkojen ylipäälliköksi. Kalmarin sodan sytyttyä vuonna 1611 hänestä tehtiin Länsi-Götanmaan joukkojen komentaja ja helmikuussa 1612 hän löi tanskalaiset Köllerydin taistelussa. Samana vuonna hänestä tuli valtaneuvos. Vuonna 1615 Kruus sai sotamarsalkan arvon ja hänet nimitettiin valtiovarainhoitajaksi, tehtävänään toisten Älvsborgin lunnaiden kerääminen. 1618 hän järjesti Suomen aatelin tilojen ja läänitysten tarkastamisen. Kruus oli Riian ensimmäinen ruotsalainen kuvernööri 1621–1622. Kruus oli vuodesta 1614 naimisissa Pontus De la Gardien tyttären Brita De la Gardien kanssa. Hän kuoli Lempisaaren kartanossaOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 4, p. 1531. Hänen isänsä oli Matts Larsson Kruus. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Ruotsin sotamarsalkat Luokka:Vuonna 1577 syntyneet Luokka:Vuonna 1622 kuolleet
Piece of Me

"Piece Of Me" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin toinen single hänen albumiltaan Blackout, ja se julkaistiin 12. tammikuuta 2008. Kappaleen musiikkivideo voitti vuoden 2008 MTV Video Music Awards -palkintogaalassa parhaan musiikkivideon (”Video of the Year”) ja kaksi muuta palkintoa. ==Listasijoitukset== Lista (2007) Sijoitus Australia ARIA Top 40 Digital Track Chart 4 Brazilian Hot 100 33 Bulgarian Top 40 Chart 10 Canadian Hot 100 5 Danish Top 40 Singles Chartshttp://danishcharts.com/weekchart.asp?cat=s 8 European Billboard Hot 100 Singles 6 Finnish Singles Chart 10 Italian Singles ChartItalian Charts 6 Irish Singles Chart 1 Japanese Oricon Weekly Singles Chart 54 New Zealand Singles Charthttp://charts.org.nz/showitem.asp?interpret=Britney+Spears&titel;=Piece+Of+Me&cat;=s 5 Swedish Singles Top 60 Charthttp://swedishcharts.com/showitem.asp?interpret=Britney+Spears&titel;=Piece+Of+Me&cat;=s 9 Swiss Singles Chart 21 UK Singles Chart 2 U.S. Billboard Hot 100 18 U.S. Billboard Pop 100 18 U.S. Billboard Hot Dance Club Play 16 United World Chart 6 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Break the Ice

"Break the Ice" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin kolmas single hänen albumiltaan Blackout. Single julkaistiin maaliskuussa 2008. == Musiikkivideo == Singlen musiikkivideo on animoitu, ja sen ohjasi Robert Hales. Videossa esiintyy supersankari, joka taistelee vihollisia vastaan. Video julkaistiin 13. maaliskuuta 2008 BlackoutBall.com-sivustolla. ==Listasijoitukset== Lista (2008) Listasijoitus Australian latauslista 31 Bulgaria TOP-40 9 Kanada TOP-100 9 Kroatian radioiden soitetuimmat 20 Euro 200 55 Eurochart Hot 100 http://www.billboard.com/bbcom/esearch/chart_display.jsp?cfi=349&cfgn;=Singles&cfn;=European+Hot+100+Singles&ci;=3093467&cdi;=9729787&cid;=04%2F12%2F2008 59 Suomen latauslista 8 Irlannin singlelista 7 Israelin singlelista http://www.charts.co.il/charts.asp?id=14 10 Maltan singlelista http://euro200.eu.mialias.net/EU-nation.htm 5 Uuden-Seelannin singlelista 37 Filippiinit TOP-100 https://web.archive.org/web/20080326204403/http://www.freewebs.com/billboardphilippines/hot100.htm 44 Puola TOP-50 http://euro200.eu.mialias.net/Polish-Top50.htm 30 Romania TOP-100 http://www.rt100.ro/top-100-edition.html 74 Ruotsin singlelista 11 Turkin TOP-20 Turkish Airplay Chart 11 Ison-Britannian singlelista 23 Billboard - TOP-100 46 Billboard - latauslista 35 Billboard - Pop TOP-100 24 Yhdysvallat - Dance-lista 50 Maailmanlaajuinen 29 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 kappaleet Luokka:Britney Spearsin kappaleet
Jokapaikan Viljo

Jokapaikan Viljo on vuonna 1985 julkaistu albumi, jossa esiintyivät Heikki Kinnunen, Leo Lastumäki ja muut Älywapaat palokuntalaiset, kuten muun muassa Titta Jokinen. Albumi julkaistiin C-kasettina. Levyn kappaleet "Jokapaikan Viljo" ja "Ahaa-Tango" julkaistiin erikseen vinyylisinglenä. Albumilla olevat kappaleet ovat lauluja, jotka on esitetty viihdesarjassa ÄWPK – Älywapaa palokunta. Kappaleiden välissä on Heikki Kinnusen ja Leo Lastumäen esittämiä speakeja, jotka liittyvät sarjan Viljo-hahmoon. Kappaleet on säveltänyt Aarno Raninen ja sanoittanut Pertti Reponen. ==Kappaleet== # Jokapaikan Viljo # Onks Viljoo näkynyt # Vanhanpa kansanpa konstejapa muistelen # Pieni tulitikkutyttö # Tulennielijä # Lycka Till # Ahaa-Tango # Tulivuori-calypso # Kamina-Kaisa # Ei savua ilman tulta # Tuhkavalssi # Älywapaa palokuntalaulu ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Heikki Kinnusen albumit
Nerkoon kanava

Nerkoon kanava sijaitsee Pohjois-Savossa Lapinlahdella Onkiveden ja Nerkoonjärven välillä Kuopio–Iisalmi-laivaväylän varrella. Kanava rakennettiin alun perin hätäaputöinä suurten nälkävuosien aikana vuosina 1866–1869. Kanavan rakennustyöt jouduttiin keskeyttämään keväällä 1867 määrärahojen loputtua. Myöhemmin töiden jatkuttua syksyllä 1867 suunnitelmia jouduttiin karsimaan niin, että kanavan sulku rakennettiin kiven sijaan puusta. Rakennustöitä haittaisi se, että kanavatyöläiset olivat nälänhädän jäljiltä heikossa kunnossa. Myös sairaudet levisivät kanavatyömaalla niin, että vuonna 1868 niihin menehtyi yli sata kanavatyöläistä. Lapinlahden vanhalla hautausmaalla on Nälkään kuolleiden muistomerkki (1986) Nerkoon kanavan rakennustöissä menehtyneiden muistoksi. Keväällä 1869 valmistui kanavan ylittävä rullasilta sekä kanavan sulku mutta kanavan lopullinen käyttöönotto siirtyi saman vuoden syksyyn, koska ensin kanavan rakenteita vahingoitti kovien sateiden aiheuttama tulva ja myöhemmin kesällä kuivuuden takia laskenut vedenpinta pakotti syventämään kanavaa. 1 350 metriä pitkä kanava avattiin lopulta liikenteelle syyskuussa 1869. Nerkoon kanava uusittiin kokonaan vuosina 1981–1983 puutavaran uittoa varten. Uusi leveämpi kanava rakennettiin vanhan kanavan paikalle. Nykyisen kanavan pituus on 1 770 metriä, siinä on yksi sulku ja kanavan ylittää avattava maantiesilta jonka alikulkukorkeus suljettuna on 2,3 metriä. Kanavaa voivat käyttää alukset joiden maksimipituus on 160 metriä, maksimileveys 11,8 metriä, maston korkeus enintään 12 metriä ja maksimisyväys 2,4 metriä. Kanava toimii itsepalvelulla, jossa veneilijällä on mahdollisuus valita sulutus joko maantiesillan avauksen kanssa tai ilman. Nerkoon ja Ahkiolahden kanavien käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana NRC Group Finland Oy. == Lähteet == * Suomen kanavat: Nerkoon kanava == Viitteet == Luokka:Suomen kanavat Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue Luokka:Lapinlahden liikenne Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat
Ykspihlajan rata

Ykspihlajan rata on Suomen rataverkkoon kuuluva sivurataosuus Kokkolan kaupungin alueella. Noin viiden kilometrin mittainen rataosa yhdistää Ykspihlajan ratapihat Kokkolan rautatieasemaan ja edelleen muuhun rataverkkoon. Rataosalla on ainoastaan tavaraliikennettä, ja suurin sallittu nopeus on 35 km/h. Liikenne tapahtuu Kokkolasta käsin vaihtotyönä. Rata palvelee pääasiassa Kokkolan sataman kuljetustarpeita. Kokkolan kaupungin omistamaa satamaraiteistoa lukuun ottamatta radan omistaja on Suomen valtio. Valtion omistaman osuuden kunnossapitäjä on Väylävirasto. Radan sähköistys valmistui vuonna 2010. ==Liikenne== Sataman junaliikenne on lähinnä Siilinjärven Yaran sekä Terrafamen kuljetuksia. Vuoteen 2022 saakka satamaan kuljetettiin myös rautapellettiä Venäjältä Kostamuksesta, mutta liikenne loppui Venäjän aloitettua hyökkäyssodan Ukrainaan. Ykspihlajassa on myös lastausraide raakapuujunille, mutta niitä harvemmin kulkee. ==Historiaa== Kokkolan vanha satama oli mataloitunut maankohoamisen vuoksi, ja Ykspihlajaan rakennettu uusi satama sijaitsi niin kaukana kaupungin keskustasta, että tehokas kulkuyhteys katsottiin tarpeelliseksi. Vuonna 1877 anottiin rakennuslupaa hevosvetoiselle raitiotielle, jolla olisi kuljetettu matkustajia ja tavarakuormia sataman ja kaupungin välillä. Muutamaa vuotta myöhemmin Oulun radan rakennussuunnitelmat ratkesivat Kokkolan hyväksi, ja hevosraitiotien sijasta alettiin suunnitella haararataa Kokkolan asemalta Ykspihlajaan. Ykspihlajan ensimmäinen rautatieasema toimi satamakonttorissa vuodesta 1886, ja vuonna 1903 valmistui Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus, jota laajennettiin viisi vuotta myöhemmin. Ykspihlajaan ajettiin toisinaan myös henkilöjunaliikennettä, jota tiedetään olleen vuosina 1909, 1921, 1928–1930 ja 1945–1948. Ykspihlaja muutettiin miehittämättömäksi liikennepaikaksi vuonna 1973 ja asemarakennus purettiin vuonna 1984.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 149. Helsinki: Karttakeskus, 2010. == Lähteet == Luokka:Suomen rataverkko Luokka:Kokkolan liikenne
Hot Press

Hot Press on musiikkiin ja politiikkaan erikoistunut lehti, joka aloitti vuonna 1977. Lehti ilmestyy joka toisena viikkona, ja se tehdään Dublinissa, Irlannissa. Sitä on tehnyt alusta saakka Niall Stokes. Hot Pressillä on nykyään 51 000 lukijaa jokaisella numerolla, ja yksin Irlannissa yli 90 000 lukijaa kuukausittain.Joint National Readership Survey 2006-2007 Lehden nimi viittaa termiin "hot press", tavalliseen irlantilaiseen termiin joka viittaa kuivauskaappiin. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset aikakauslehdet
Imaginaalilevy

Imaginaalilevyt ovat täydellisen muodonvaihdoksen läpikäyvän hyönteisen toukan rakenteita. Ne muodostavat kehittyessään suurimman osan aikuisen hyönteisen rakenteista, kuten pään, jalat, siivet ja sukupuolielimet. Niiden solut erkanevat muista solulinjoista jo alkionkehityksen aikana ja niiden jakautuminen jatkuu myös toukkavaiheiden aikana, toisin kuin useimpien muiden toukan solukkojen. Kotelovaiheen aikana imaginaalilevyjen kudokset läpikäyvät monia voimakkaita muutoksia, jotta ne voivat muodostaa aikuisen kärpäsen rakenteita. Imaginaalilevyjen sisäpuoli kääntyy ulospäin ja niiden muoto pitenee. Levyn keskiosasta muodostuvat kääntymisen myötä syntyvän ruumiinosan distaaliset, kauimpana keskiosasta sijaitsevat rakenteet. Koska imaginaalilevyjen kehityksen suunta on tässä vaiheessa yksilönkehitystä jo määräytynyt, muodostuu esimerkiksi jalan imaginaalilevystä jalka, vaikka se siirrettäisiin minne tahansa muuhun kudokseen. Banaanikärpäsen imaginaalilevyillä tehdyillä tutkimuksilla onkin pystytty selvittämään yksilönkehitykseen voimakkaasti vaikuttavien homeoottisten geenien toimintaa monisoluisissa organismeissa. ==Lähteet== * * Luokka:Kehitysbiologia Luokka:Hyönteiset
Aleksanteri Aava

Aleksanteri (Santeri) Kuparinen, kirjailijanimeltä Aleksanteri Aava (19. huhtikuuta 1883 Riiska, Sakkola – 11. maaliskuuta 1956 Saari) oli Karjalan kannaksella elänyt suomalainen pienviljelijä ja runoilija. Aavan vanhemmat olivat talollinen, nahkuri ja lautamies Matti Juhonpoika Kuparinen ja Emilia Martintytär Karvanen (Karvonen). Hän kävi kansakoulun ja suoritti 1901 Uudenkirkon kansanopiston. Aava toimi sen jälkeen pienviljelijänä Sakkolassa aina vuoteen 1939 saakka ja hän oli myös Sakkolan kunnanvaltuuston jäsen. Talvisodan jälkeen Aavan perhe muutti evakkoon Saaren kuntaan Mikkolanniemen kylään jossa Aava sitten vietti viimeiset elinvuotensa. Aava sai valtionpalkinnon vuonna 1917 ilmestyneestä runokokoelmastaan Musta lintu. Unto Kupiainen lausui Aavan runoudesta seuraavaa: Aava oli naimisissa vuodesta 1911 Helena Riikosen kanssa, ja heillä oli seitsemän lasta. Onni Pursiaisen veistämä Aleksanteri Aavan rintakuva pystytettiin 1961 Lempäälään. == Teokset == thumb|upright|left|Onni Pursiainen: Aleksanteri Aavan rintakuva Lempäälän vanhan pääkirjaston edustalla (1961). * Vanha maininki, runokokoelma. WSOY 1916 * Musta lintu, runokokoelma. WSOY 1917 * Huuhkan poika, kertoelma lahjoitusmaa-ajalta. WSOY 1924 * Vuoksen varsilta, runokokoelma, koonnut Esteri Pitkänen. Suvanto Säätiö 1967 * Kootut teokset. Toivo Kuparinen, Imatra 2004 * Laulu Vuokselle, Kuparisten suvun tunnuslaulu, säveltänyt Toivo Tenkanen, sovittanut Uuno Kuparinen == Lähteet == * Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica-kirjailijat sivulla * Sakkolan kotisivut: Aleksanteri Aava * Aleksanteri Aava "Missä runous loppuu - siinä elämä autioituu" ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Sakkolan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Riku Kiri

Riku Kiri (s. 5. huhtikuuta 1963 Kotka) on suomalainen voimamies. Kiri sijoittui toiseksi Maailman vahvin mies -kilpailussa 1996, lisäksi hän sijoittui samaisessa kilpailussa kolmanneksi vuosina 1993 ja 1994. Hän voitti Euroopan vahvin mies -kilpailun kolme kertaa peräkkäin vuosina 1995, 1996 ja 1997. Suomen vahvin mies -kilpailun Kiri voitti vuosina 1988, 1993 ja 1994. Kiri saavutti yli 125 kg:n sarjassa voimanoston EM-pronssia vuonna 1986. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset voimamiehet Luokka:Suomalaiset voimanostajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milo O’Shea

Milo O’Shea (2. kesäkuuta 1926 Dublin – 2. huhtikuuta 2013 New York) oli irlantilainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teatterissa, mutta siirtyi sittemmin elokuviin ja tuli tunnetuksi varsinkin televisiosarjasta Me Mammy (1968–1971). O’Shealla oli lukuisia huomattavia elokuvarooleja, joiden joukossa päärooli Joseph Strickin James Joycen romaaniin pohjautuvassa Odysseuksessa (1967). Vuonna 1968 hän esiintyi Oscar-palkitussa Romeossa ja Juliassa. O’Shea oli vuonna 1968 ehdolla Bafta-palkinnon sekä vuosina 1968 ja 1982 Tony-palkinnon saajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Abu Dis

Abu Dis on pikkukaupunki Jerusalemin itäpuolella Palestiinan Länsirannalla. Sen asukasluku oli vuonna 2018 arviolta 12 415\. ==Maantiede== Abu Dis sijaitsee Jerusalemin kuvernoraatissa noin 3,8 kilometriä Jerusalemin kaupungista kaakkoon. Sen naapuripaikkakuntia ovat As Sawahira ash Sharqiya idässä ja etelässä, Al-Eizariya pohjoisessa ja Jabal al Mukabbir lännessä. Kaupungin korkeus merenpinnasta on 628 metriä. Abu Disin itäpuolella sijaitsevat Israelin siirtokunnat Ma’ale Adumim ja Kedar. Lähellä sijaitsevat myös Jerusalemin puolella olevat Öljymäki ja Kalliomoskeija. Israelin rakennuttama Länsirannan turva-aita erottaa kuitenkin nykyisin Abu Disin Jerusalemin kaupungista. Keskimääräinen vuotuinen sadanta Abu Disin seudulla on noin 306,1 mm ja vuoden keskimääräinen lämpötila 18°C. ==Historia== Rooman valtakunnan kaudella nykyisen Abu Disin paikalla sijaitsi Beta Budison-niminen kylä. Kylän nykyisen nimen alkuperästä on useampia eri teorioita. Yhden version mukaan nimi on johdettu kreikan kymmentä tarkoittavasta sanasta deka. Toisen mukaan se on käännös tiheää metsää tarkoittavasta ilmauksesta ad dissa tai latinan ujoa tai säädyllistä tarkoittavasta sanasta boddens. Nykyinen Abu Dis on perustettu vähintään ennen vuotta 1187. Israel miehitti Palestiinan Länsirannan ja Abu Disin kuuden päivän sodan aikana vuonna 1967. PLO ja Israel solmivat Oslon sopimuksen vuonna 1993, jonka jälkeen perustettu Palestiinalaishallinto harkitsi Abu Disin kehittämistä hallinnolliseksi keskuksekseen. Paikalla aloitettiin suuren parlamenttitalon rakennustyöt, jotka jätettiin kuitenkinlopulta kesken. Abu Disin sijaan Palestiinalaishallinnon keskukseksi tuli lopulta Ramallah. Israel alkoi rakentaa Länsirannan turva-aitaa vuoden 2000 toisen intifadan seurauksena. Abu Disin asema nousi jälleen esiin Donald Trumpin Lähi-idän rauhansuunnitelman myötä vuonna 2020. Suunnitelman mukaan Palestiina saisi pääkaupungin Itä- Jerusalemiin, mutta suunnitelmassa Abu Dis on määritelty osaksi Itä- Jerusalemia, jonne pääkaupunki asetettaisiin. Suunnitelma ei käsittänyt yleisemmin Itä-Jerusalemiksi miellettyä aluetta. Suunnitelma hylättiin laajalti palestiinalaisten keskuudessa. ==Talous== Vuonna 2011 Abu Disin työssäkäyvistä 80 % oli työllistynyt hallinnossa ja yksityisillä aloilla. 19 % työllistyi palvelualalla ja 1 % Israelin työmarkkinoilla. Kylässä on muun muassa tupakka-, sementti- ja tiilitehtaat. Työttömyysaste oli vuonna 2011 60 % ==Väestö== Abu Disin asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen arvion mukaan vuonna 2018 12 415. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Palestiinan kaupungit
Jussi Olkinuora

Johannes (Jussi) Olkinuora (27. joulukuuta 1894 Antrea – 18. syyskuuta 1983 Mikkelin maalaiskunta) oli antrealainen maanviljelijä, pakinoitsija ja kirjailija. Olkinuora kirjoitti pakinoita pääasiassa Karjala-lehteen ja niitä julkaistiin myös kirjoina. Olkinuora oli myös hevoskasvattaja ja raviurheilun harrastaja. == Teokset == *Jussi Olkinuoran tarinoita. Karjalan kirja, Jyväskylä 1950 *Naura vähä, pakinoita. Karisto 1962 *Vellokset, pakinoita. Karisto 1963 *Lunkkupöksyt, pakinoita. Karisto 1964 *Aikamiespoika, pakinoita. Karisto 1965 *Raudusta Valamoon 1918, elämäkerta. Karisto 1966 *Manta ja häne Kustaase, näytelmä. 1969 *Lepää rauhassa, näytelmä. 1970 *Resu-Santeri, romaani. Tekijä, Lappeenranta 1971 *Santeri Mäenpään isännäksi. Tekijä, Lappeenranta 1973 *Santeri jatkosodan kaukopartiossa, romaani. Karjala, Lappeenranta 1975 *Olkinuoran Jussi karjalaisten kohtalontiellä, toimittanut Antti Henttonen. Vuoksen säätiö, Hämeenlinna 1983 == Lähteet == * Eteläkarjalaisia kirjailijoita: Jussi Olkinuora Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Ravihevosten kasvattajat ja omistajat
Esko Ylinen

Esko Ilmari Ylinen (s. 3. joulukuuta 1947 Alahärmä) on HalpaHalli- myymäläketjun perustaja ja pääomistaja. Viitattu 11.5.2013 Esko Yliselle myönnettiin 2001 kauppaneuvoksen arvonimi ja 4. joulukuuta 2008 Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki. == Yksityiselämä == Esko Ylinen syntyi Alahärmän Björkholman kylässä.Taatila 2019, s. 10 Ylinen on Arvi Ylisen ja Emilia Ylisen kahdeksasta lapsesta viides. 11-vuotiaana Esko aloitti työskentelyn minkkitarhalla Jepualla.Taatila 2019, s. 14 17-vuotiaana hän ilmoittautui vapaaehtoisena varusmiespalvelukseen.Taatila 2019, s. 15 Vuonna 1966 Esko lähti veljensä Pentin apupoikana oppimaan kulkukaupan niksejä.Taatila 2019, s. 18 Viikkoa myöhemmin Esko aloitti itsenäisen kulkukauppiaan työn.Taatila 2019, s. 19 Vuonna 1967 Ylinen perusti Ylihärmään Halpamyynti-nimisen liikkeen. Vuonna 1969 Ylinen perusti HalpaHallin Kokkolaan.Taatila 2019, s. 26 Ylinen meni naimisiin 1960-luvun lopulla. Avioliitto päätyi eroon keväällä 1974. Avioliitosta syntyi tytär, Minna.Taatila 2019, s. 58 Elokuussa 1974 Ylinen meni naimisiin Anna-Liisa- nimisen naisen kanssa.Taatila 2019, s. 61 Yksi heidän lapsenlapsistaan on videobloggaaja Sara Maria Forsberg. Ylinen tuli uskoon vuonna 1977 helluntaisaarnaaja Niilo Yli-Vainion pitämien laajojen herätyskokousten myötä. Hän kävi kasteella ja liittyi Kokkolan baptistiseurakuntaan, jonka toimintaan hän on osallistunut siitä lähtien. Taatila 2019, s. 67 Ylinen on ollut sittemmin aktiivisesti kehittämässä Kaustisen ja Pietarsaaren baptistiseurakuntien toimintaa. == Lähteet == * Hippo Taatila: Talo, jonka Esko rakensi. Otava 2019. === Viitteet === Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Georges Marie Martin Cottier

Georges Marie Martin Cottier (25. huhtikuuta 1922 Carouge – 31. maaliskuuta 2016) oli sveitsiläinen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 21. lokakuuta 2003. Hän ei kuitenkaan voinut äänestää vuoden 2005 konklaavissa, koska oli menettänyt äänioikeutensa vietettyään 80-vuotispäiväänsä kolme vuotta aiemmin. Dominikaaneihin kuulunut Cottier sai pappisvihkimyksensä 2. heinäkuuta 1951. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Guildford

Guildford on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan kaupunkipiiri (borough) Surreyn kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa, 50 kilometriä Lontoosta lounaaseen. Se luetaan osaksi Lontoon metropolialuetta. Hallinnollisesti Guildfordin kaupunki toimii kaupunkipiirin keskuspaikkana eikä sillä ole kunnallista itsehallintoa (unparished area). Kaupunkipiiriin kuuluu lisäksi 24 kuntaa (civil parish). Kaupungin perustivat 400-luvulla saksit roomalaisten poistuttua Englannista. Guildfordin nykyisen linnan rakensivat 1000-luvun loppupuolella normannit. Kaupungin keskustan halki virtaa Thamesin sivujoki Wey.Wey Navigation Guildford to Stoke Mill Guildfordissa sijaitsevat Surreyn yliopisto ja Guildfordin tuomiokirkko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
LightScribe

LightScribe on Hewlett-Packardin (HP) kehittämä tekniikka, joka mahdollistaa tekstin ja grafiikan kirjoittamisen CD- ja DVD-levyjen päälle samalla laserilla, jolla data poltetaan levyn pintaan. Tämän vuoksi levy laitetaan asemaan ylösalaisin, kun levypintaa kuvitetaan LightScribe-tekniikalla. Tekniikka vaatii toimiakseen LightScribea tukevia aihioita ja DVD-polttimen. Tekniikalla ei toistaiseksi voi kirjoittaa kuin mustavalko- ja harmaasävygrafiikkaa.http://fin.afterdawn.com/sanasto/termit/lightscribe.cfm Afterdawn - Sanasto Alun perin LightScribe-levyjä oli vain seepian värisenä, mutta nykyään niitä saa myös viidellä muulla värillä. Lisäksi LightScribe- tekniikka on tarkentunut huomattavasti. == Historiaa == LightScriben kehitti Hewlett-Packardille työskentelevä Daryl Anderson vuonna 2004. Se oli ensimmäinen grafiikan suoraan levylle laserilla kirjoittava tekniikka, jolla saa poltettua kuvia levyn etikettipuolelle. DiscT@2 oli samankaltainen vuonna 2002 markkinoille tullut tekniikka. Toisin kun LightScribe, DiscT@2 polttaa kuvat levyn datapuolelle sen käyttämättömälle alueelle.http://en.wikipedia.org/wiki/LightScribe LightScribe.com-verkkosivut, joilla HP aiemmin mainosti LightScribe-tekniikaa ja jakeli tekniikkaan liittyviä ohjelmia, on suljettu 2014.Lightscribe.com Viitattu 19.3.2014 ==Lähteet== Luokka:Tallennusvälineet Luokka:DVD-tallennusvälineet
Roger Etchegaray

Roger Marie Élie Etchegaray (25. syyskuuta 1922 – 4. syyskuuta 2019) oli ranskalainen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 30. kesäkuuta 1979. Hän ei ikänsä puolesta voinut osallistua vuonna 2005 uuden paavin valinneeseen konklaaviin. Etchegaray sai pappisvihkimyksensä 13. heinäkuuta 1947. Hän toimi Marseillen arkkipiispana vuosina 1970–1985, Paavillisen oikeudenmukaisuuden ja rauhan neuvoston puheenjohtajana 1984–1998 sekä Cor Unum -neuvoston puheenjohtajana 1984–1995. Etchegaray nimitettiin vuonna 2005 kardinaalikollegion subdekaaniksi. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Parikka

Parikka voi tarkoittaa seuraavia: == Paikkoja == * Parikka, kylä Kotkan Kolkansaarella, nykyisen Koivulan kaupunginosan alueella == Henkilöitä == * Eino Parikka (1904–1973), suomalainen opettaja, toimittaja ja suomentaja * Eveliina Parikka (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija * Heikki Parikka (1897–1924), suomalainen kuvataiteilija * Henri Parikka (s. 1992), suomalainen pikajuoksija * Jalmari Parikka (1891–1959), suomalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja punakaartilainen * Jari Parikka (s. 1961), suomalainen jalkapalloilija * Jarkko Parikka (s. 1997), suomalainen jääkiekkoilija * Jarno Parikka (s. 1986), suomalainen jalkapalloilija * Johanna Parikka Altenstedt (s. 1963), suomalainen toimittaja ja kirjailija * Jussi Parikka (s. 1976), suomalainen professori * Lauri Parikka (1895–1965), suomalainen kuvataiteilija * Mika Parikka (s. 1988), suomalainen radiotoimittaja * Mikko Parikka (s. 1988), suomalainen näyttelijä * Minna Parikka (s. 1980), suomalainen kenkäsuunnittelija * Pekka Parikka (1939–1997), suomalainen elokuvaohjaaja * Pirjo Ilanne-Parikka (s. 1959), suomalainen sisätautilääkäri ja diabetologi * Ruut Parikka, suomalainen toimittaja * Risto Parikka (s. 1981), suomalais- kanadalainen salibandypelaaja * Salli Parikka Wahlberg (s. 1952), suomalainen kuvittaja ja kuvataiteilija * Seppo Parikka (s. 1945), suomalainen jääkiekkoilija * Valtteri Parikka (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
Matkijat

Matkijat (Mimidae) on pienikokoisten varpuslintujen heimo. Niitä löytyy luonnonvaraisina Keski-, Pohjois- ja Etelä-Amerikasta. Matkijat ovat taitavia ääntelemään ja matkimaan muita ääniä. Matkijoiden höyhenpeite on arkinen, usein harmaa tai ruskea ja joskus musta. Monilla matkijoilla on kuitenkin punainen, keltainen tai valkoinen iiris. Matkijoiden ulkomuoto muistuttaa rastaita, värityksen ja rakenteen vuoksi. Matkijoilla on yleensä kuitenkin pitempi pyrstö ja nokka, joka useilla lajeilla kaartuu alaspäin. Matkijoilla on varpuslinnuiksi pitkät jalat, joka on sopeutuma hyppimisestä maalla niveljalkaisia ja hedelmiä etsiessä. Elinympäristö vaihtelee eri matkijoiden välillä suuresti. Kaikki matkijat rakentavat suuren sekavanoloisen risupesän maan läheisyyteen tai maahan. Munia on 2–5, jotka kuoriutuvat alle kahden viikon päästä munimisesta. Monilla on monta parittelukautta vuodessa, ja sama pari pysyy usein kauemminkin yhdessä kuin yhden parittelukauden. Matkijoihin kuuluu 12 sukua ja 34 lajia. Suurin suku on matkijoiden suku, johon kuuluu 14 lajia. ==Suvut ja lajit== ===Kveekarimatkijat Cinclocerthia=== * Harmaakveekarimatkija Cinclocerthia gutturalis * Kveekarimatkija Cinclocerthia ruficauda ===Matkijat Mimus=== * Chilenmatkija Mimus thenca * Darwininmatkija Mimus trifasciatus * Galapagosinmatkija Mimus parvulus * Isomatkija Mimus gundlachii * Kaktusmatkija Mimus longicaudatus * Kylämatkija Mimus saturninus * Patagonianmatkija Mimus patagonicus * Sancristóbalinmatkija Mimus melanotis * Socorronmatkija Mimus graysoni * Taiturimatkija Mimus polyglottos * Tropiikkimatkija Mimus gilvus * Valkosiipimatkija Mimus triurus * Vampyyrimatkija Mimus macdonaldi * Vuorimatkija Mimus dorsalis ===Sinimatkijat Melanotis=== * Naamiomatkija Melanotis hypoleucus * Sinimatkija Melanotis caerulescens ===Sirppimatkijat Toxostoma=== * Aavikkosirppimatkija Toxostoma lecontei * Arosirppimatkija Toxostoma bendirei * Cozumelinsirppimatkija Toxostoma guttatum * Kaktussirppimatkija Toxostoma cinereum * Kaliforniansirppimatkija Toxostoma redivivum * Lavertajasirppimatkija Toxostoma curvirostre * Meksikonsirppimatkija Toxostoma longirostre * Pajusirppimatkija Toxostoma crissale * Ruostesirppimatkija Toxostoma rufum * Täpläsirppimatkija Toxostoma ocellatum ===Lajeja, joilla on omat sukunsa=== * Keltanokkamatkija Margarops fuscatus * Marunamatkija Oreoscoptes montanus * Naukumatkija Dumetella carolinensis * Silkkimatkija Melanoptila glabrirostris * Suomurintamatkija Allenia fusca * Valkorintamatkija Ramphocinclus brachyurus == Lähteet == Luokka:Matkijat
Kim Carnes

Kim Carnes (oik. Kim Carnes Ellingson, s. 20. heinäkuuta 1945 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hänen yksi tunnetuimmista kappaleistaan on ”Bette Davis Eyes” vuodelta 1981. Kappale nousi muun muassa Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -musiikkilistalle ja pysyi siellä yhdeksän viikkoa. Carnes voitti vuonna 1982 parhaan naispuolisen poplaulajan Grammy-palkinnon. == Albumit == * Rest on Me (1971) * Kim Carnes (1975) * Sailin' (1976) * St. Vincent's Court (1979) * Romance Dance (1980) * Mistaken Identity (1981) * Voyeur (1982) * Café Racers (1983 * Barking at Airplanes (1985) * Light House (1986) * View from the House (1988) * Checkin' Out the Ghosts (1991) * Chasin' Wild Trains (2004) Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
GAM (yhtye)

(Great Aya & Miki), on Aya Matsuuran ja Miki Fujimoton muodostama Hello! Project -duo. Se on julkaissut yhden albumin, kolme singleä ja yhden erikoissinglen ja muutaman DVD:n. ==Levyt== ===Albumit=== * 1st GAM～甘い誘惑～ (1st GAM ~Amai Yuuwaku~), 2007 ===Singlet=== * Thanks!, 2006 * メロディーズ (Melodies), 2006 * LU LU LU, 2007 Luokka:Hello! Project Luokka:Japanilaiset tyttöbändit Luokka:Japanilaiset idoliryhmät
Megaminx

Megaminx on Rubikin kuution tapainen pulmapeli, jossa ratkaistavia tahkoja on 12, eli se on dodekaedri. Pulmapelin tarkoituksena on ensiksi saada tahkoja kääntämällä sen 50 (20 kulma- ja 30 särmäpalaa) liikkuvaa palaa sattumanvaraisiin asentoihin (sekoittaa) ja sitten yrittää palauttaa se samanlaiseen asentoon kuin ennen sekoittamista (selvittää). Keskuspalat ovat yksivärisiä ja samalla määräävät kyseisen sivun värin. Kulmapaloissa värejä on kolme ja särmäpaloissa kaksi. Megaminxiä myydään sekä 12- että kuusivärisenä, jossa vastakkaiset sivut ovat samanväriset. Jokaisella sivulla on siis keskuspala, 5 kulmapalaa ja 5 särmäpalaa. Keskuspalat eivät vaihda paikkaa toistensa suhteen, mutta kiertyvät keskipisteensä ympäri. Megaminxin ratkaisun virallinen maailmanennätys on 27.81 s. Megaminxin virallinen suomenennätys on Amos Nordmanin nimissä ajalla 30.81 s.worldcubeassociation.org , viitattu 18.09.2018 Useat ihmiset keksivät dodekaedrisen pulmapelin samoihin aikoihin ja siitä tuotettiin useita erilaisia versioita, kunnes Uwe Mèffert osti oikeudet ja alkoi myydä tuotetta nimellä Megaminx. Unkarilainen Dr. Cristoph Bandelow toi markkinoilleen oman versionsa hieman ennen Meffertiä. Malleissa on hieman eroja. == Ratkaiseminen == Megaminxin ratkaiseminen ei eroa suuresti Rubikin kuution ratkaisusta; osaa algoritmin osista voi soveltaa siihen suoraan. Sen sijaan siirtosarjat, jotka vaativat kuution keskitason liikuttamista, eivät suoraan sovellu. Jossakin määrin ratkaiseminen on jopa helpompaa, sillä ainoa mahdollinen siirtotapa on tahkonpyörittäminen, mikä ei vaikuta läpi kappaleen. Matemaattisesti ratkaiseminen perustuu permutaatioryhmiin. Megaminxin siirroista voidaan nimittäin tehdä algebrallinen ryhmä, johon pätevät kaikki ryhmiä koskevat lauseet. Jokainen siirto on parillinen permutaatio, sillä paloja tarkastellessa saadaan kahden erillisen 5-syklin tulo ja ruutuja tarkastellessa viiden erillisen 5-syklin tulo. Kaikki siirrot ovat siis parillisia permutaatioita. Ratkaiseminen voidaan suorittaa ratkaisemalla kappale ikään kuin etenemällä alhaalta ylös. Algoritmilla sama voidaan suorittaa siirtämällä ensin kaikki särmäpalat paikoilleen ja kääntää sitten ne oikein päin. Tämän jälkeen voidaan tehdä sama kulmapaloille. Megaminx voidaan sekoittaa 100 669 616 553 523 347 122 516 032 313 645 505 168 688 116 411 019 768 627 200 000 000 000, eli undekiljoonaan erilaiseen asentoon. Mitä tahansa muutoksia monitahokkaassa ei silti voi tehdä, sillä seuraavat säännöt pätevät aina: * Särmäpalojen ja kulmien permutaatio on aina parillinen. * Särmäpaloilla kierto on aina parillinen (jos yksi on väärinpäin, on toinenkin). * Kulmapalojen kokonaiskierto on aina sama. Tästä seuraa, että kuusiväristä Megaminxiä tehdessä saatetaan päätyä tilanteeseen, jossa ei näennäisesti ole ratkaisua. Siellä jokaista särmäpalaa on kaksi kappaletta ja tässä ongelmatilanteessa täytyy vaihtaa kahden samanlaisen palan paikkaa. ==Katso myös== *Rubikin kuutio *Pyraminx == Lähteet == Luokka:Rubikin pulmapelit
Joseph De Combe

Joseph De Combe (19. kesäkuuta 1901 - 1965) oli belgialainen uimari ja vesipalloilija. Hän edusti Belgiaa kolmissa kesäolympialaisissa, vuosina 1924, 1928 ja 1936. Vuoden 1924 kesäolympialaisissa hän voitti hopeaa 200 metrin rintauinnissa.Prov-Liége s. 58-59 Se jäi De Comben ainoaksi uinnin olympiamitaliksi. Samoissa olympialaisissa hän voitti hopeaa miesten vesipallosta. Hän pelasi yhdessä seitsemästä ottelusta.Sport Quick Neljä vuotta myöhemmin hän osallistui 200 metrin selkäuintiin, mutta karsiutui siitä alkuerissä. Vuoden 1936 kesäolympialaisissa hän oli jälleen Belgian miesten vesipallojoukkueen jäsen. Tällä kertaa hän pelasi turnauksen kaikki seitsemän ottelua, tuloksena olympiapronssia. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset uimarit Luokka:Belgialaiset vesipalloilijat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Josef Polig

Josef Polig (s. 9. marraskuuta 1968 Sterzing, Italia) on italialainen entinen alppihiihtäjä. Polig voitti alppiyhdistetyn olympiakultaa Albertvillessä 1992. Samoissa kilpailuissa hän sijoittui supersuurpujottelussa viidenneksi ja suurpujottelussa yhdeksänneksi. Urallaan hän osallistui vain kerran maailmanmestaruuskilpailuihin, vuonna 1989 Yhdysvalloissa, jolloin hän sijoittui alppiyhdistetyssä yhdeksänneksi. Alppihiihdon maailmancupin loppupisteissä Polig sijoittui parhaimmillaan 22:nneksi kaudella 1991–1992. Hän ei yltänyt kertaakaan urallaan osakilpailussa palkintokorokkeelle, vaan hänen paras sijoituksensa oli viides sija. Yhteensä Polig sijoittui kymmenen parhaan joukkoon 14 kertaa. Polig lopetti uransa vuonna 1996. ==Lähteet== * *Polig Ski-databasen sivuilla Luokka:Italialaiset alppihiihtäjät Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Etelätirolilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aulus Hirtius

Aulus Hirtius (noin 90 eaa. – 43 eaa.) oli roomalainen poliitikko. Hän oli vuoden 43 eaa. konsuli joka menehtyi Mutinan taistelussa Marcus Antoniusta vastaan. Hirtius oli myös Caesarin Commentarii de bello Gallicon kahdeksannen kirjan ja De bello Alexandrinon kirjoittaja. Muut Hirtiuksen kirjoittamat teokset eivät ole säilyneet. Hirtius oli Julius Caesarin legaatti noin vuodesta 54 eaa. ja hän toimi lähettiläänä Pompeiuksen luona vuonna 50 eaa. Sisällissotien aikana hän palveli Espanjassa. Hän oli luultavasti tribuunina vuonna 48 eaa. ja vuonna 47 eaa. hän oli Antiokiassa. Hän oli vuoden 46 eaa. preetori ja tämän jälkeen Gallia Transalpinan maaherra. Caesar nimitti Hirtiuksen ja Gaius Vibius Pansa Caetronianuksen vuoden 43 eaa. konsuleiksi. Caesarin murhan jälkeen Hirtius kannatti aluksi Antoniusta, mutta siirtyi myöhemmin senaatin puolelle ystävänsä Ciceron ansiosta. Hirtius marssi Pansan ja Octavianuksen kanssa Antoniusta vastaan. Octavianuksen kanssa he piirittivät Antoniuksen joukkoja. Pansa menehtyi Forum Gallorumin taistelussa saamiinsa haavoihin. Hirtius puolestaan kaatui Mutinan taistelussa. Taistelu päättyi kuitenkin senaatin joukkojen voittoon. Hirtius ja Pansa saivat valtiolliset hautajaiset.Oxford Classical Dictionary, hakusana "Hirtius (RE 2), Aulus" ==Lähteet== * Luokka:Roomalaiset poliitikot
Jeanette Campbell

Jeanette Morven Campbell (8. maaliskuuta 1916 Saint-Jean-de-Luz, Ranska – 15. tammikuuta 2003 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen uimari. Hän osallistui Argentiinan ensimmäisenä naisurheilijana Berliinin olympialaisiin 1936, joissa hän osallistui 100 metrin ja 400 metrin vapaauintiin. Hän voitti 100 metrin vapaauinnista hopeaa. Campbell toimi Argentiinan lipunkantajana Tokion olympialaisissa 1964. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Argentiinalaiset uimarit Luokka:Argentiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Isomyyri

Isomyyri on kauppakeskus Vantaan Myyrmäessä. Kauppakeskus sijaitsee Myyrmäen keskustassa, rautatieaseman tuntumassa. Isomyyrin pääomistaja on kiinteistösijoitusyhtiö Citycon Oyj. ==Historia== Isomyyri on rakennettu vuonna 1987. Aluksi kauppakeskuksen kolmannessa kerroksessa toimi myös kirjasto, kunnes se muutti uuteen Myyrmäkitaloon vuonna 1993. Isomyyrin kirjaston tilalle avattiin tuolloin suuri nuorisotila. Vuonna 1994 Isomyyrin läheisyyteen avattiin suurempi kauppakeskus Myyrmanni, jolloin Isomyyri jäi jalkoihin. Esimerkiksi Anttila muutti Myyrmanniin vuonna 1994. Citycon osti Isomyyrin vuonna 1999. Kauppakeskuksen alakerrassa on aiemmin toiminut K-Supermarket Ykköshalli ja S-market, joista ensimmäinen lopetti vuonna 2009 ja jälkimmäinen vuonna 2017. Vuosina 2011–2020 kauppakeskuksessa toimi myös Tokmanni-tavaratalo, aluksi Tarjoustalo-nimisenä. Syksyllä 2017 kauppakeskukseen avattiin Lidl, joka muutti Myyrmanniin syksyllä 2023. ==Liikkeet ja palvelut== Kauppakeskuksessa on kaksi kerrosta ja parisenkymmentä yritystä, muun muassa kirpputoreja, etnisiä kauppoja, ravintoloita, parturi-kampaamoita ja järjestötoimijoiden tiloja. Rakennuksen kolmannessa kerroksessa toimii Myyrmäen nuorisotila, joka tarjoaa 10-17-vuotiaille nuorille maksutonta avointa nuorisotilatoimintaa sekä harrastustoimintaa. == Tulevaisuus == Isomyyri on purku-uhan alla. Myyr York Downtown -nimisen suunnittelukilpailun voittajaehdotuksen mukaan Isomyyrin ja Myyrinpuhoksen paikalle rakennetaan korkeita tornitaloja ja alueelle kokonaisuudessaan paljon uusia asuntoja. == Kuvagalleria == Kuva:Myyrmäki- Isomyyri1.jpg|Isomyyri, näkymä Vaskivuorentien suunnalta Kuva:Myyrmäki- Isomyyri3.jpg|Kauppakeskus Isomyyrin pääsisäänkäynti Liesikujan puolelta. Kuva:Kierrätyskeskus Myyrmäki Vantaa.jpg|Kierrätyskeskuksen Myyrmäen myymälä. Kuva:Fida Secondhand Myyrmäki Vantaa.jpg|Fida Secondhandin Myyrmäen myymälä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Isomyyrin kotisivut * Myyrmäen nuorisotila * Kauppakeskus Isomyyristä muutama kuva, osa isompaa kokonaisuutta (Myyrmäki kuvin : Myyrinraitti) Luokka:Vantaan kauppa- ja ostoskeskukset Luokka:Myyrmäki Luokka:Citycon
Jekaterina Rozenberg

Jekaterina Rozenberg (, o.s. Noskova, s. 23. tammikuuta 1980) on venäläinen entinen keskimatkojen juoksija, jonka päämatka oli 1 500 metrin juoksu. Rozenberg voitti Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 MM-pronssia 1 500 metrillä ajalla 4.02,80. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa matkan neljänneksi ajalla 4.00,59 ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksanneksi. ==Ennätykset== * 800 metrin juoksu: 1.59,98 (2003) * 1 500 metrin juoksu: 4.00,07 (2003) ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
A Farewell to Kings

A Farewell to Kings on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin viides studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1977. Albumi nauhoitettiin Rockfield-studioilla Walesissa ja miksattiin Advision-studioilla Lontoossa. A Farewell to Kings oli Rushin ensimmäinen Yhdysvalloissa kahdessa kuukaudessa kultaa ja lopulta platinaa myynyt albumi. Lintujen äänet, joita kuullaan kappaleissa "A Farewell to Kings" ja "Xanadu", äänitettiin Rockfield-studioiden ulkopuolella. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet kirjoittaneet Alex Lifeson & Geddy Lee, ja sanoitukset Neil Peart, ellei toisin mainittu. # # # # # # ==Singlet== Kansi Tiedot "Closer to the Heart" *Julkaistu: *Kirjoittajat: Geddy Lee, Alex Lifeson, Neil Peart & Peter Talbot *Tuottajat: Rush ja Terry Brown *Listasijoitukset: #76 US Hot 100 "Cinderella Man" *Julkaistu: *Kirjoittajat: Geddy Lee & Alex Lifeson *Tuottajat: Rush ja Terry Brown *Listasijoitukset: ==Tekijät== ===Yhtyeen kokoonpano=== *Geddy Lee - basso, 12-kielinen kitara, Mini-Moog ja laulu *Alex Lifeson - kitarat *Neil Peart - rummut, lehmänkellot ja muut lyömäsoittimet ===Muut=== *Terry Brown - tekniikka *Pat Moran - tekniikka *Hugh Syme - piirrokset ja taide *Yosh Inouye - kansitaide *Roger Stowell - kannen valokuvat *Fin Costello - valokuvaus *George Graves - masterointi alkuperäisellä albumilla *Bob Ludwig - uudelleenmasterointi ==Listasijoitukset== Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Lista Sijoitus 1977 Billboardin pop-albumit 33 Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:Rushin albumit
Bernhard Zondek

Bernhard Zondek (29. heinäkuuta 1891 – 8. marraskuuta 1966) oli saksalaissyntyinen gynekologi ja endokrinologi, joka kehitti Selmar Aschheimin kanssa ensimmäisen luotettavan raskaustestin vuonna 1928. Zondek ja Aschheim havaitsivat, että raskaana olevan naisen virtsaan erittyy istukkagonadotropiinia (hCG). Raskaustestin toiminta perustuu tämän hormonin pitoisuuteen virtsassa. == Elämäkerta == Zondek syntyi Wronkessa, Saksan keisarikunnassa vuonna 1891. Hän opiskeli Berliinin yliopistossa lääketiedettä ja valmistui vuonna 1919. Tohtoriksi väittelemisen jälkeen hän sai pääsi Karl Franzin assistentiksi Berliinin yliopiston Charité-sairaalassa. Hänen vuonna 1923 valmistunut habilitaatiotyö käsitteli synnytysoppia ja gynekologiaa. Vuonna 1926 hänestä tuli ylimääräinen professori sekä vuonna 1929 synnytysopin ja gynekologian laitosten johtaja Spandaun sairaalassa. Hänet erotettiin natsien saatua vallan Saksassa. Hän muutti vuonna 1933 Tukholmaan, mutta häntä oli myös pyydetty muuttamaan Leideniin. Vuonna 1940 hän muutti Jerusalemiin, jossa hän sai synnytysopin ja gynekologian professuurin Jerusalemin heprealaisesta yliopistosta ja saman alan johtavan lääkärin viran Hadassahin yliopistollisesta sairaalasta. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Endokrinologit Luokka:Gynekologit Luokka:Jerusalemin heprealaisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Lörppöluri

Lörppöluri (Lorius garrulus) on lurien sukuun kuuluva kaija. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 30 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään punainen, hartioilta tummemman punainen. Reidet ja siivet ovat vihreät, siiventaive ja siiven alapeitinhöyhenet keltaiset, käsisulkien alapinnalla on ruusunpunainen vyö, pyrstö punainen ja tummanvihreä kärkinen. Nokka oranssi, iiris kellanruskea-oranssinpunainen ja koivet tummanharmaat. Nuori lintu on puvultaan aikuisen kaltainen, sen nokka on ruskehtava ja iiris tummanruskea. Lentoääni on voimakasta kirkunaa, ruokaillessa jokeltelua.Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 == Esiintyminen == Lörppöluri esiintyy Pohjois-Molukkien saaristossa Indonesiassa Morotai, Rau, Halmahera, Widi, Ternate, Bacan ja Obi nimisillä saarilla. Se on paikallisesti tavallinen. Lörppölurin kanta on uhanalainen. Esiintymisalueen kanta oli 1991–1992 haarukassa 31 220 – 220 009 yksilöä. 1994 laskettiin 1 060 nelikökilometrin metsäalueella Halmaherassa noin 52 500 yksilöä, joten kanta saatta olla paikoin elinvoimaisempi. Lemmikkieläinten pyydystäjät vangitsevat vuosittain noin 10 % lajin kannasta. == Elinympäristö == Lörppölurit elävät metsissä, sekä vuoristossa että alavalla maalla. Niitä elää myös puutarhoissa ja kookospalmumetsiköissä. == Lisääntyminen == Ilmeisesti yksiavioinen. Luonnossa pesä on puun kolossa. Pesintä tunnetaan vankeudessa tapahtuneesta pesinnästä. Naaras muni 2 munaa ja hautoi niitä yksin. Molemmat emot ruokkivat poikasia, jotka lähtivät pesästä 76 päivää kuoriutumisesta. == Ravinto == Lörppölurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne ruokailevat enimmäkseen kookospalmujen latvuksissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. == Lähteet == Luokka:Lurit Luokka:Uhanalaiset linnut