EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Padang

Padang on kaupunki Sumatran saarella Indonesiassa. Se on Länsi-Sumatran provinssin pääkaupunki ja samalla suurin kaupunki. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 901 305\. Samana vuonna 0–14-vuotiaiden osuus oli 27,6 prosenttia. Suurin osa asukkaista puhuu minangkabaun kieltä. Padangissa sijaitseva Teluk Bayur on Sumatran länsirannikon suurin satama. Kaupungin lähellä sijaitsee Minangkabaun kansainvälinen lentoasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Indonesian kaupungit
Padang (täsmennyssivu)

Padang on: *Kaupunki Indonesiassa, katso Padang. *Saari Indonesiassa, katso Padang (saari). *Kaupunki Malesiassa, katso Padang (Malesia). *Alue Singaporessa, katso Padang (Singapore).
Esa Pakarinen Junior

Esa Pakarinen junior (s. 12. joulukuuta 1947 Varkaus) on suomalainen näyttelijä. Hän on Pekka Puupää -rooleistaan tunnetun näyttelijä Esa Pakarisen poika. Isänsä tavoin Esa Pakarinen junior on näytellyt kotimaisissa elokuvissa. Pakarinen on vaikuttanut erityisesti suomalaisen nukketeatterin kehitykseen sekä näyttelijänä että ohjaajana.Riku Laakkonen: Kohtaaminen Esa Pakarinen Jr:n kanssa Valmistuttuaan Teatterikoulusta Pakarinen työskenteli ensin Joensuun kaupunginteatterissa, jonka johtajana oli tuolloin Jouko Turkka. Sen jälkeen hän siirtyi KOM-teatteriin ja myöhemmin Kotkan ja Helsingin kaupunginteattereihin. Draamateatterikauden jälkeen Pakarinen suuntautui nukketeatteriin. Hän oli vakituinen vierailija nukketeatteri Vihreässä Omenassa, jonka mukana hän kierteli myös ulkomailla. Vuonna 1989 Pakarinen muutti takaisin Varkauteen, jossa hän esitti itse soolonukketeatteria mutta teki nukketeatteria myös vierailuohjauksina muun muassa Jyväskylän Huoneteatterille. Sittemmin hän kuitenkin palasi Helsinkiin, jossa on vieraillut muun muassa Unga Teaternissa. Pakarinen on myös opiskellut vyöhyketerapeutiksi. Pakarinen on ollut myös tekemässä useita lastenohjelmia kuten Hapsiaista. Hän on ollut Ristijärven Nuori Teatteri -teatterikoulutustapahtuman ohjaajana lähes joka vuosi. Pakariselle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014. ==Filmografia== * Niilon oppivuodet (1971) * Kukkaisvalta (1972) * Villahousupakko (1977) * Ottakaa varas kiinni! (1977) * Jäniksen vuosi (1977) * Runoilija ja muusa (1978) * Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit (1979) * Miesten koulu (1980) * Pedon merkki (1981) * Kiljusen herrasväki (1981) * Jon (1983) * Hapsiainen (1987–1992) * Petos (1988) * Histamiini ja merenneidon aarre (1989) * Pieni pala Jumalaa (1999) * Kotikatu (2000) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset nukkenäyttelijät
El Corte Inglés

El Corte Inglés (suom. englantilainen leikkaus) on espanjalainen vähittäiskauppaketju. Yhtiön liikevaihto vuonna 2016 oli 15,5 miljardia euroa, josta tavarataloketjun osuus oli 9,7 miljardia euroa. Tavarataloja on yhteensä yli 90 eri puolilla maata (2017). El Corte Inglésin tytäryhtiöitä ovat muun muassa Viajes El Corte Inglés (matkatoimisto), Hipercor (hypermarketketju), Supercor (supermarketketju), Informática el Corte Inglés (IT-palvelut), Sfera (muotivaate- ja kosmetiikkaketju), BriCor (kodintavara- ja puutarhaketju) sekä Óptica 2000 (optikkoketju). Financiera El Corte Inglés on rahoitusyhtiö, joka toimii yhteistyössä Santander-pankin kanssa. Tytäryhtiöistä Viajes El Corte Inglés, Informática el Corte Inglés ja Sfera toimivat myös Espanjan ulkopuolella. Yhtiön perusti vuonna 1934 Ramón Areces, joka omisti räätälinliikkeen Madridin Calle Preciadosilla. Arecesin kuoltua vuonna 1989 hänen seuraajakseen nimettiin Isidoro Álvarez, josta tuli pian yksi Espanjan vaikutusvaltaisimmista henkilöistä. Vuonna 1995 El Corte Inglés osti ainoan merkittävän kilpailijansa, Galerias Preciadosin. Vuonna 2001 avattiin ensimmäinen Espanjan ulkopuolinen liike Lissabonissa, Portugalissa. Toinen Portugalin tavarataloista sijaitsee Vila Nova de Gaiassa, Porton metropolialueella (2014).El Corte Inglés. Informe Anual 2013 El Corte Inglés Goya (Madrid) 01.jpg|El Corte Inglés, Calle de Goya, Madrid El corte Ingles Avenida de Francia.jpg|El Corte Inglés, Avenida de Francia, Valencia El Corte Inglés Alicante.JPG|El Corte Inglés Alicante El Corte Inglés Barcelona Plaça de Catalunya 2013.jpg|El Corte Inglés, Plaça de Catalunya, Barcelona ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *El Corte Inglés Corte Ingles, El Corte Ingles, El Luokka:Vähittäiskaupat
Mikseri.net

Mikseri.net on suomalainen musiikkiportaali, joka sisältää ilmaista suomalaista mp3-muodossa olevaa musiikkia. Se on Suomen suurin ilmaisen musiikin Internet-jakelija ja yhteisö. Vuonna 2005 sivuston taustalle perustettiin osakeyhtiö Mikseri Finland Oy. Mikseri.net siirtyi Rohea Oy:n omistukseen vuonna 2009. Mikseri Finland Oy:n omistivat vuosina 2012-2022 PopMedia Oy enemmistöosuudella ja Rohea Oy vähemmistöosakkaana, jonka jälkeen Mikseri.net myytiin uudelle omistajalle. Mikseri.net perustuu siihen, että artistit voivat lähettää sinne kappaleitaan MP3-muodossa ilmaiseksi kaikkien kuunneltavaksi. Rekisteröityneet käyttäjät voivat luoda omia projektejaan, arvostella ja kommentoida kappaleita, sekä kirjoittaa forumille tai pikaviestinä suoraan toisille käyttäjille. Mikseri.net on myös järjestänyt yhdessä Universal Musicin kanssa kaksi kilpailua, joissa parhaiksi valitut osallistujat ovat päässeet Greatest Bits -levylle. Mikseri.net:in sivuilla toimi koekäytössä MikseriWiki joka oli GFDL-lisensoitu käyttäjien muokattavissa oleva avoin musiikkitietopankki. Ominaisuus kuitenkin lakkautettiin. Mikseri.netiin rekisteröityminen on ilmaista. Sivustolla on myös maksullinen Goldmember-jäsenyys, joka on tarkoitettu käyttäjille, jotka haluavat tukea Mikseri.netiä. Goldmemberin etuihin kuuluu esimerkiksi, ettei lähetettävien MP3-tiedostojen bittivirtaa rajoiteta. Entisistä Mikseri.netin artisteista levytyssopimuksen ovat saaneet muun muassa Uniklubi , Happoradio,@junkmail , Chorale , Steen1 , Pyhimys , Stella , Kivimetsän Druidi , Piru Kange ja Dirty Licks. == Historia == Idean Mikseri.netistä sai joulukuussa 2000 Arto Aaltonen. Mukana ideoinnissa oli myös Miikka Koivuniemi. Ensimmäinen versio julkaistiin puolivuotisen kehitystyön jälkeen 27. toukokuuta 2001. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikseri.net. Luokka:Suomalaiset musiikkisivustot Luokka:Musiikin suoratoistopalvelut
Hurme

Hurme voi tarkoittaa seuraavia asioita: *hurme, suomen kielen veri-sanan synonyymi == Sukunimi == * Annikka Hurme (s. 1964), Valion toimitusjohtaja * Harri Hurme (1945–2019), shakkimestari ja diplomi-insinööri * Heikki Hurme (s. 1948), jääkiekkoilija * Jani Hurme (s. 1975), jääkiekkomaalivahti, Jorma Hurmeen poika * Janne Hurme (s. 1973), laulaja * Jarkko Hurme (s. 1986), jalkapalloilija * Jorma Hurme (s. 1946), soutaja * Juha Hurme (s. 1959), ohjaaja ja kirjailija * Juhani Hurme, elokuvaohjaaja Peter Lindholmin (s. 1960) salanimi * Kaarlo Hurme (1883–1950), kansanedustaja (Maalaisliitto) * Kati Hurme (s. 1968), esteratsastaja, valmentaja ja urheilutoimittaja * Kirsti Hurme (vuodesta 1951 Martin, 1916–1988), näyttelijä * Liisa Hurme (s. 1967), biokemisti, lääkeyhtiö Orionin toimitusjohtaja * Maija Hurme (s. 1976), kuvittaja ja graafikko * Markku Hurme (s. 1972), jääkiekkoilija * Markus Hurme (s. 1978), lumilautailija * Matti Hurme (1865–1947), kruununvouti * Mauno Hurme (1912–1990), seiväshyppääjä * Niko Hurme (s. 1974), muusikko * Oiva Hurme (1912–1974), taiteilija, graafikko ja mainospiirtäjä * Pertti Hurme (s. 1945), viestinnän tutkija ja opettaja * Risto Hurme (s. 1950), nykyaikainen viisiottelija * Suvi Hurme (s. 1991), näyttelijä * Tarja Hurme (s. 1956), päätoimittaja * Vilho Hurme (1890–1919), jääkärivänrikki * Viljo Hurme (1893–1987), taidemaalari * Vuokko Hurme (s. 1979), lastenkirjailija. == Kuvitteellisia henkilöitä== * Virpi Hurme, tv-sarjassa Salatut elämät
Pekko Aikamiespoika

Pekko Aikamiespoika on Timo Koivusalon luoma ja esittämä komediahahmo 1990-luvulta. Pekko esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa kertomassa vitsejä Yle TV2-kanavan viihdeohjelmassa Kansanhuvit. Pekko on myös tehnyt cameoroolin elokuvassa Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies (1998), joka jäi hahmon viimeiseksi esiintymiseksi valkokankaalla. ==Televisiosarja== Pekko sai oman kahdeksanosaisen televisiosarjan Pekko Aikamiespoika alkuvuodesta 1993. Sarjan ohjasi Visa Mäkinen. Kaikki viisi Pekko-elokuvaa on nähty myös televisiosarjaversioina Yle TV2-kanavalla. ==Elokuvat== Visa Mäkinen olisi halunnut tehdä hahmosta elokuvan, mutta ei päässyt Koivusalon kanssa yhteisymmärrykseen hahmon oikeuksista, jotka koskivat aiemmin tehtyä Pekko- televisiosarjaa. Koivusalo teki elokuvan lopulta ilman Mäkistä. Ensimmäinen elokuva Pekko Aikamiespojan poikamiesaika valmistui vuonna 1993. Viimeisin Pekko-elokuva Pekko ja unissakävelijä on vuodelta 1997. Ensimmäisen Pekko- elokuvan, Pekko Aikamiespojan poikamiesaika, ohjasi Sina Kujansuu. Elokuva esitettiin seuraavana vuonna kahdeksanosaisena, laajennettuna televisiosarjana, jossa itse elokuvaan kuulumattomat kohtaukset oli kuvattu jälkikäteen. Seuraavan neljän vuoden aikana Timo Koivusalo ohjasi ja käsikirjoitti neljä muuta Pekko-elokuvaa: Pekko ja poika (1994), Pekko ja massahurmaaja (1995), Pekko ja muukalainen (1996) sekä Pekko ja unissakävelijä (1997). Nämä neljä elokuvaa on esitetty neliosaisina televisiosarjoina ensi- iltaa seuraavana vuonna Yle TV2 -kanavalla. Elokuvien keskeinen tapahtumapaikka on Keski-Suomessa sijaitseva kuvitteellinen Tyräahon kylä. ==Oheistuotteet== Koivusalo on myös tehnyt aiheeseen liittyviä oheistuotteita, kuten "Pekko"- ja "Pekko 2" -nimiset vitsikasetit, musiikkialbumin "Pekko Aikamiespoika" (1992) sekä romaanin "Pekko ja Outolintu" (1997). ==Lähteet== *
Janne Hurme

Janne Petteri Hurme (s. 27. marraskuuta 1973) on suomalainen laulaja–muusikko. Hurmeen ura alkoi rock-muusikkona 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. Läpimurtonsa hän teki iskelmälaulajana vuonna 1995 kappaleella "Kirje" joka oli käännösiskelmä sarajevolaisyhtye Hari Mata Harin vuoden 1990 hitistä "Strah me da te volim".Yle Elävä arkisto, Janne Hurme: KirjeViitattu 17.12.2023 Muita Hurmeen esittämiä tunnettuja kappaleita ovat muun muassa "Tinasormus", "Postikortti" ja "Elämän malja". Hurme toimii hard rock -musiikkia esittävän Human Temple -yhtyeen laulajana.http://www.finrila.fi/janne-hurme/ Hänen vakituinen taustayhtyeensä on Power of Cover. Hurme on laulanut myös Dream Asylum -yhtyeessä, joka ei ole enää toiminnassa. Vuonna 2014 Hurme oli mukana Hausmyllyn uusintaversiossa "Aurinko"-biisistä, josta tehtiin myös musiikkivideo. Hurme oli yksi Vapauspuolueen ehdokkaista vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Varsinais-Suomen vaalipiirissä ja hän sai 43 ääntä. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Hurme oli ehdokkaana Perussuomalaisten listalta Turun kaupunginvaltuustoon ja sai 62 ääntä. Kuntavaalikampanjan aikana Hurme ylitti uutiskynnyksen kutsuttuaan Facebookissa maahanmuuttajamiestä "idiootti geelitukaksi" ja "apinaksi". Perussuomalaisten kansanedustaja Kike Elomaa järkyttyi Hurmeen sanoista ja tuomitsi Hurmeen käytöksen julkisesti, mutta Turun Perussuomalaiset ry:n puheenjohtaja Tuomas Tähti puolusti Hurmeen kuntavaaliehdokkuutta. == Yksityiselämä == Hurme avioitui ruotsalaisen Annica-etunimisen naisen kanssa heinäkuussa 2017. Hän oli aiemmin naimisissa Sari Hurmeen kanssa, josta erosi vuonna 2012. Heillä on yhteinen poika. == Diskografia == === Sooloura === * Kirje (1995) * Toinen kevät (1996) * Ajan valtias (1998) * Kulkija (1999) * Unelmien valtatie (2003) * Matka jatkuu (2008) * Kokoelma: Parhaat (2002) === Human Temple === * Insomnia (2004) * Murder of Crows (2010) * Halfway to Heartache (2012) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Festivaali

Festivaali on yleensä säännöllisesti pidettävä juhla, kuten elokuva- tai musiikkifestivaali.Suomen kielen perussanakirja 1990, s. 140. Sana on peräisin latinan sanasta festīvus, joka tarkoittaa ”juhlallinen”. ==Tunnettuja festivaaleja== Tunnettuja festivaaleja Suomessa ovat esimerkiksi Ankkarock, Down By The Laituri, Flow Festival, Helsingin juhlaviikot, Ilosaarirock, Imatra Big Band Festival, Kotkan meripäivät, Maata näkyvissä -festarit, Nummirock, Pori Jazz, Provinssirock, Qstock, Raumanmeren juhannus, Ruisrock, Sauna Open Air, Savonlinnan oopperajuhlat, Simerock, Tuska Open Air Metal Festival, Weekend Festival ja Blockfest. == Katso myös == * Karnevaali == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == Luokka:Tapahtumat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Katsastus (elokuva)

Katsastus on Matti Ijäksen ohjaama, vuonna 1988 valmistunut tv-elokuva, joka perustuu Joni Skiftesvikin novelleihin Vanha mies, Näprääjä ja Katsastus. Kaksi ensiksi mainittua novellia on julkaistu kokoelmassa Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja (1983) ja viimeinen kokoelmassa Tuulen poika (1985). Kaikki novellit on julkaistu yhteiskokoelmissa Viltteri ja Mallu (2003) ja Katsastus (2010). Katsastus ensiesitettiin Ylen Televisioteatterin 1990-luvun vaihteessa tuottamassa Kunnon kino -sarjassa. Elokuvan päähenkilöitä ovat pohjoissuomalaiset kaverukset, kolmekymppinen Viltteri (Vesa Vierikko) ja nelikymppinen Öövini (Sulevi Peltola), sekä Viltterin vaimo Mallu (Kaija Pakarinen) ja Mallun veli Junnu (Markku Maalismaa). Elokuvan alussa Viltteri ja Mallu menevät naimisiin ja saavat lapsen, ja Öövinikin joutuu kohtaamaan keski-ikäistymisensä. Viltterin auton katsastusreissusta kehittyy pienimuotoinen road movie Ruotsiin ja takaisin. Elokuva on kuvattu Torniojokilaaksossa ja Helsingin seudulla. Katsastus on noussut harvojen suomalaisten kulttielokuvien joukkoon. Elokuvan varsinainen teema on vanheneminen, mutta sen käsitteleminen poikamaisen uhon kautta on tuonut elokuvalle ystäviä erityisesti nuorten miesten joukosta. Teema-kanavan yleisöäänestyksessä marraskuussa 2008 Katsastus valittiin 1980-luvun suosituimmaksi tv-ohjelmaksi. Elokuvan kaupallinen DVD-tallenne tuli myyntiin helmikuussa 2010. Skiftesvik on kirjoittanut Katsastuksen myös näytelmäksi. Sen kantaesitys oli Oulun kaupunginteatterissa syksyllä 2010 Tuomo Aitan ohjaamana. Näytelmä on sisällöltään laajempi kuin tv-elokuva. Oulun jälkeen näytelmää on esitetty mm. Lahden kaupunginteatterissa, Haminan teatterissa, Kuusankosken teatterissa ja Ykspihlajan Työväen Näyttämöllä Kokkolassa. Kesäteatterit mukaan lukien näytelmää on esitetty yli kymmenessä teatterissa. == Lähteet == * * Joni Skiftesvik: Valkoinen Toyota vei vaimoni (WSOY 2014) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Katsastus Ylen Elävässä arkistossa * Katsastus Yle Areenassa * Luokka:Vuoden 1988 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat
Kjell Hallbing

Kjell Hallbing (5. marraskuuta 1934 Bærum, Norja – 6. toukokuuta 2004 Tønsberg, Norja) oli norjalainen kirjailija. == Ura == Hallbing kirjoitti elämänsä aikana yhteensä 160 kirjaa, joista suosituimmiksi nousivat salanimellä Louis Masterson kirjoitetut, Texas Rangerista ja myöhemmin liittovaltion šeriffistä Morgan Kanesta kertovat lännenkirjat. Kaiken kaikkiaan Morgan Kane -kirjoja ilmestyi 83 (joista suomennettu 80). Hän on käyttänyt myös salanimiä Ward Cameron, Leo Manning, Lee Morgan ja Colin Hawkins sekä omaa nimeään. Hallbing aloitti kirjoittamisen harrastuksena pankkityönsä ohessa, mutta myöhemmin siitä tuli hänelle täysipäiväinen ammatti. Hänen ensimmäinen kirjansa oli vuonna 1961 omalla nimellä julkaistu teos Ubåt-kontakt, ja samana vuonna hän kirjoitti myös ensimmäisen Villiin länteen sijoittuvan teoksen Portrett av en revolvermann. Hallbing on Norjan kaikkien aikojen suosituin kirjailija. Hänen teoksiaan on myyty kaikkiaan yli 22 miljoonaa kappaletta, joista Morgan Kane -kirjoja jo yksistään Norjassa yli 11 miljoonaa. Teoksia on julkaistu muun muassa Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa, Islannissa, Puolassa, Saksassa, Espanjassa, Ranskassa, Alankomaissa ja Isossa- Britanniassa sekä myöhemmin sähköisinä E-kirjoina Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Lännenkirjailijat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Terri Schiavo

Terri Schiavo (3. joulukuuta 1963 – 31. maaliskuuta 2005) oli floridalainen nainen, joka muodostui Yhdysvalloissa passiivisen eutanasian ennakkotapaukseksi. Schiavo sai sydänkohtauksen kotonaan 26. helmikuuta 1990. Hänet saatiin elvytettyä, mutta hapenpuutteen vuoksi sai massiivisen aivovaurion ja joutui koomaan. Kaksi ja puoli kuukautta koomaan vajoamisen jälkeen hänen todettiin olevan vegetatiivisessa tilassa ilman mahdollisuutta tulla koskaan tajuihinsa. Schiavon huoltajaksi oli nimetty hänen aviomiehensä, Michael Schiavo. Terri kärsi ennen sydänkohtaustaan syömishäiriöstä, jota hänen lääkärinsä eivät huomioineet. 1992 lopussa Michael haastoi sairaalan hoitovirheestä ja voitti 700 000 dollaria vaimonsa hoitoon ja 300 000 dollaria sen lisäksi. Muutamaa kuukautta tämän jälkeen Terrin vanhemmat, Robertin ja Mary yrittävät tuloksetta saada Michaelin huoltajuuden kumottua. 1998 Michael anoo vaimonsa ruokintakoneen irrottamista. Anomus hyväksytään vasta 11. helmikuuta 2000. 24. huhtikuuta 2001 Terri viimein irrotetaan koneista. Vain kaksi päivää myöhemmin tuomari määrää, että Schiavo on palautettava kiinni koneeseen. Michael kävi 1990-luvun lopulta alkaen Terrin vanhempien kanssa oikeustaistelua irrottaa Schiavo häntä pitäneestä ruokintakoneesta. Oikeustaistelu rikkoi osallistujien välit ja sai lopulta poliittisia piirteitä ja maailmanlaajuista huomiota. Huolimatta liittovaltion korkeimman oikeuden pyynnöistä paikallinen oikeus päätyi ratkaisuun, jonka mukaan ruokintaletku voitiin irrottaa. Letku irrotettiin 18. maaliskuuta 2005, Schiavo kuoli lopulta 31. maaliskuuta 2005. == Katso myös == *Sun Hudson == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Terri Schiavo Case Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet Luokka:Eutanasia Luokka:2000-vuosikymmenen oikeustapaukset
Gregoriaaninen

Gregoriaaninen täsmentää seuraavia käsitteitä: * gregoriaaninen kalenteri, paavi Gregorius XIII:n luoma kalenteri * gregoriaaninen kirkkomusiikki, moniääninen, säestyksetön kuorolaulu. == Katso myös == * Gregoriaanit, katolinen maallikkosääntökunta
Enrico Caruso

Enrico Caruso (25. helmikuuta 1873 Napoli – 2. elokuuta 1921 Napoli) oli yksi kaikkien aikojen kuuluisimmista tenoreista oopperan historiassa. Caruso oli myös suosituin laulaja kaksikymmentä vuotta 1900-luvun alussa ja yksi äänitetyn musiikin pioneereista. Hän oli myös hyvä näyttelijä. Uransa aikana hänen äänensä tallennettiin noin 230 äänilevyyn. Laulajana hän ansaitsi yli miljoona Yhdysvaltain dollaria. Samaan aikaan kun Caruso lauloi maailman arvostetuimmissa oopperataloissa mukaan lukien La Scala Milanossa ja Covent Garden Lontoossa, hän on parhaiten tunnettu New Yorkin Metropolitan-oopperan johtavana mieslaulajana 16 vuoden ajalta. == Elämäntyö == Italialainen Caruso syntyi Napolissa ja hän aloitti uransa samaisessa kaupungissa vuonna 1894. Sen jälkeen hän konsertoi muun muassa Pietarissa, Buenos Airesissa ja Lontoossa. Hän kohtasi suuren menestyksen seuraavana vuonna Milanossa. Siellä hän teki ensimmäisen levytyksensä vuonna 1902. Vuonna 1903 hän meni New Yorkiin laulamaan Metropolitan-oopperaan, minne hän teki myös elinikäisen kiinnityksen. Näytäntökausien välillä hän teki vierailuja Etelä- ja Pohjois- Amerikkaan sekä Eurooppaan. Caruson ohjelmistoon kuului noin 60 oopperaa, pääasiassa italiankielisiä, joskin hän lauloi myös ranskaksi ja englanniksi vahvalla italialaisella korostuksella. Hänen valikoimiinsa kuului 500 laulua aina klassista italialaisista lauluista tuon ajan suosittuihin lauluihin. Hän oli yksi ensimmäisistä laulajatähdistä, joka teki lukuisia levytyksiä, ja hän myös ylitti miljoonan myydyn levyn rajan levyllä Canion aaria Vesti La Giubba oopperasta Pajatso. Hänen tähtiroolejaan oopperoissa olivat Pajatso Canio, Lemmenjuoman Nemorino, Carmenin Don Josè sekä Toscan Cavaradossi. Caruso nautti elämästä, ruoasta, viinistä ja sikareista. Hän oli avulias ja ystävällinen. Maailmansodan aikana hän esiintyi lukuisissa hyväntekeväisyyskonserteissa. Caruso kuoli vuonna 1921 ja hänet haudattiin Napoliin. Vuonna 1986 italialainen muusikko Lucio Dalla sävelsi laulun ”Caruso” kunnianosoitukseksi oopperalaulajaa kohtaan. Laulusta tuli suosittu ympäri maailmaa. == Ääninäytteet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Enrico Caruso page . * Grandi-Tenori: Caruso. * * Enrico Caruso kotioloissaan. Lesken muistelmia suuresta laulajasta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 30.09.1928, nro 40, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Italialaiset tenorit Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
ITA Tuuli

ITA Tuuli oli Suomen merivoimien ilmatyynyaluksen prototyyppi. Se kuului alun perin Laivue 2000:een, johon suunniteltiin kuuluvaksi kaksi Hamina-luokan ohjusvenettä ja neljä Tuuli-luokan ilmatyynyalusta. Aluksen hankintahinta ilman aseistusta oli noin 13,5 miljoonaa euroa. Vuonna 2003 puolustusministeriö valtuutti merivoimat myymään ilmatyynyaluksen varusteineen. Syksyllä 2005 alus oli ostajaehdokkaiden koeajossa Suomenlahdella, mutta kauppoja ei syntynyt. == Valmistus == Tuuli valmistui vuonna 2002 Aker Finnyardsin Rauman telakalla. Ilmatyynyaluksia oli tarkoitus käyttää nopeasti liikkuvina, kaikkina vuodenaikoina toimimaan kykenevinä ohjuslavetteina. Merivoimien mukaan alus täytti ja jopa ylitti kaikki sille asetetut vaatimukset, mutta suunnitelmasta luovuttiin merivoimien tehtävien painopisteen muuttuessa suorasta iskukyvystä meriliikenteen suojaamiseen. Meriliikenteen suojaamiseen pitkän toiminta-ajan omaavat kiinteärunkoiset ohjusveneet sopivat paremmin, joten toukokuussa 2003 uudeksi kokoonpanoksi päätettiin neljä Hamina-luokan ohjusvenettä. Tuulta yritettiin myydä usean vuoden ajan, kunnes se päätettiin 2013 romuttaa. Tuuli romutettiin vuonna 2014. Alusta säilytettiin Kirkkonummella Upinniemen laivastotukikohdassa. Toinen aluksen moottoreista on esillä Turussa Aurajoen rannalla Forum Marinumin läheisyydessä. ==Lähteet== Luokka:Suomen merivoimien alukset
Brandon Routh

Brandon James Routh (s. 9. lokakuuta 1979 Des Moines, Iowa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Teräsmiehenä elokuvassa Superman Returns. == Lapsuus ja nuoruus == Routh syntyi Des Moinessa, Iowassa. Nuoruutensa hän varttui lähellä Norwalkia. Hänen vanhempansa ovat nimeltään Katie ja Ron ja hänellä on kolme sisarusta. Hänen vanhempi sisarensa Sara on laulaja ja säveltäjä. Routh oli nuorena kiinnostunut näyttelemisestä ja esiintyi useissa Norwalkin teatterin näytelmissä. High schoolin jälkeen hän opiskeli vähän aikaa kirjallisuutta Iowan yliopistossa, mutta uusia näyttelijöitä etsivän Patrick Pacan (kykytoimisto Nassif & Pacas) vaatimuksesta hän keskeytti opintonsa ja liittyi vuonna 1999 IMTA:han (International Model and Talent Association). == Ura == Routh esiintyi ensimmäisen kerran televisiossa ABC:n sarjassa Odd Man Out (1999), jota seurasi vierailuroolit sarjoissa Gilmoren tytöt ja Undressed. Vuosina 2001–2002 Brandon näytteli Seth Andersonia sarjassa One Life to Live, minkä jälkeen vuorossa olivat esiintymiset vierailevana näyttelijänä sarjoissa Todistettavasti syyllinen (2003) ja Will & Grace. Ensimmäisessä elokuvassaan Karla (2005) Brandon näyttelee Tim Petersiä. Pitkän hakuprosessin jälkeen tuotantoyhtiö Warner Brothers ilmoitti virallisesti 22. lokakuuta 2004 valinneensa 190-senttisen Routhin näyttelemään pääroolia Bryan Singerin ohjaamassa elokuvassa Superman Returns. Routh oli ensimmäinen valkokankaan Teräsmies sitten vuoden 1987, jolloin Christopher Reeve näytteli hahmoa elokuvassa Teräsmies ja uhka auringosta. Vuodesta 2014 lähtien Routh on näytellyt Ray Palmeria eli Atomia The CW -verkon televisiosarjoissa, alkuun Arrow’ssa ja myöhemmin Legends of Tomorrow’ssa. Hän on vieraillut myös The Flashissa. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zenit

Zenit tarkoittaa seuraavia: * Zeniitti, taivaanpallon korkein piste * FK Zenit Pietari, jalkapalloseura * BK Zenit Pietari, koripalloseura * Zenit, Neuvostoliitossa kehitetty kantoraketti * Zenit, neuvostoliittolainen järjestelmäkamera * Zenit, Sveitsissä kehitetty luotainraketti * Zenit, neuvostoliittolainen tiedustelusatelliittisarja.
Karla (elokuva)

Karla on yhdysvaltalainen tositapahtumiin perustuva elokuva kahdesta kanadalaisesta sarjamurhaajasta Paul Bernardosta ja Karla Homolkasta. Elokuvan on ohjannut Joel Bender. Bernardoa näyttelee Misha Collins ja Karlaa Laura Prepon. Elokuva sai ensi-iltansa 2006. ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * IMDb Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat
Teatro alla Scala

Il Teatro alla Scala (usein La Scala) on kuuluisa oopperatalo Milanossa, Italiassa. Nykyisellä paikallaan La Scala on järjestyksessä toinen teatteri. Ensimmäinen muinainen Teatteri Ducale tuhoutui tulipalossa karnevaaligaalan jälkeen 1776. Uusi teatteri rakennettiin Santa Maria alla Scalan kirkon paikalle, josta myös nykyinen teatteri sai nimensä. Teatteri valmistui 3. elokuuta 1778 nimellä Nuovo Regio Ducal Teatro alla Scala. Avajaisia juhlisti Salierin L’Europa riconosciuta. La Scalan näyttämöä valaisivat alun perin 84 öljylamppua, minkä lisäksi teatterin muissa tiloissa oli tuhat lamppua. Tulipalon vaaran vähentämiseksi joihinkin huoneisiin oli varastoitu satoja vesisankoja. Aikanaan öljylamput korvattiin kaasulampuilla, jotka vaihtuivat sähkövaloihin vuonna 1883. Nykyinen julkisivu on peräisin vuoden 1907 korjauksesta. Toisen maailmansodan aikana La Scala kärsi vaurioita lentopommeista. Sodan jälkeen La Scala korjattiin ja avattiin uudelleen 11. toukokuuta 1946 kapellimestari Arturo Toscaninin johdolla. La Scalassa on pidetty monen oopperan ensiesitys. Oopperalla oli erikoinen suhde Giuseppe Verdiin. Usean vuoden ajan Verdi ei sallinut töidensä esitystä teatterissa, koska orkesteri oli muuttanut joltakin osin hänen musiikkiaan. La Scalassa on myös museo, Museo teatrale alla Scala, jonne on pääsy teatterin aulasta. Museossa on nähtävillä kokoelma maalauksia, piirroksia, patsaita, pukuja ja muuta materiaalia oopperaan liittyen. La Scalan esityskausi alkaa perinteisesti 7. joulukuuta pyhän Ambrosiuksen päivänä. Ambrosius on Milanon suojeluspyhimys. Jokainen esitys päättyy ennen keskiyötä, minkä vuoksi pitkät oopperaesitykset alkavat tavanomaista aikaisemmin. Pääsylipun haltijaa ei päästetä sisälle esityksen aloittamisen jälkeen. La Scalan perinteisiin kuuluu esittää Beethovenin hautajaismarssi tyhjälle salille oopperan johtajan kuoleman jälkeen. Perinne alkoi 1957.Sullström, Heidi: La Scalassa esitetään Beethovenia tyhjälle salille Abbadon muistoksi Yle Uutiset. 22.1.2014. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * La Scalan verkkosivut Luokka:Ooppera Luokka:Italian oopperatalot Luokka:Italialainen ooppera Luokka:Milanon rakennukset ja rakennelmat
Hyperion

Hyperion tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Hyperion, kreikkalaisen mytologian titaani * Hyperion, Saturnuksen kuu * "Hyperion", John Keatsin kesken jäänyt runo * Hyperion, Dan Simmonsin scifi-fantasia-kirjasarja ** Hyperion, Simmonsin kirjasarjan ensimmäinen romaani * Hyperion, japanilainen RC-laitevalmistaja * Hyperion, maailman korkein elossa oleva puu * Hyperion, tornitalo Helsingissä * Hyperion Records, brittiläinen klassisen musiikin levy-yhtiö ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Hyperion (1807), 32-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Hyperion (H97), H-luokan hävittäjä
Maailmancup

Maailmancup eli maailman cup (lyhenne MC) on eri urheilulajeissa järjestettävä maailmanlaajuinen cup- tai sarjamuotoinen kilpailu. *Alppihiihdon maailmancup *Ammunnan maailmancup *Ampumahiihdon maailmancup *Esteratsastuksen maailmancup *Freestylehiihdon maailmancup *Judon maailmancup *Jääkiekon maailmancup *Jääpallon maailmancup *Lumilautailun maailmancup *Maastohiihdon maailmancup *Mäkihypyn maailmancup *Pesäpallon maailmancup *Pujottelun maailmancup *Supersuurpujottelun maailmancup *Suurpujottelun maailmancup *Syöksylaskun maailmancup *Yhdistetyn maailmancup *Yleisurheilun maailmancup == Lähteet ==
Komi

Komi tarkoittaa seuraavia: *Komin tasavalta *komin kieli *komien kansaan kuuluva ihminen * Permin Komi, autonominen piirikunta Venäjällä *Komi, kylä Hämeenkyrössä *Komi, järvi Vihdissä *komi, go-lautapelissä valkealle pelaajalle annettava alkupistemäärä ==Sukunimi== * Armas Komi (s. 1940), poliitikko (Keskusta), maanviljelijä * Jussi Komi (1894–1965), teatterinjohtaja ja näyttelijä * Katri Komi (s. 1968), kansanedustaja (Keskusta), Armas Komin tytär * Paavo Komi (1939–2018), fysiologi, professori * Pauli Komi (s. 1936), varatuomari, pankinjohtaja * Soila Komi (1943–2022), näyttelijä, Jussi Komin tytär Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kamtšatkan aluepiiri

Kamtšatkan aluepiiri () on Venäjän federaation osa Kamtšatkan niemimaalla Venäjän kaukoidässä. Kamtšatkan aluepiiri muodostettiin 1. heinäkuuta 2007 yhdistämällä entinen Kamtšatkan alue ja Korjakian autonominen piirikunta. Aluepiirin muodostaminen hyväksyttiin 23. lokakuuta 2005 pidetyssä kansanäänestyksessä. Aluepiirin lakiasäätävä kokous aloitti toimintansa 31. joulukuuta 2008. == Maantiede == Alueella on useita kansallisia luonnonsuojelualueita. ==Talous== Kamtšatkan aluepiirin osuus Venäjän bruttokansantuotteesta oli tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 101,7 miljardia Venäjän ruplaa, joka oli vain 0,27 prosentista maan bruttokansantuotteesta. Aluepiirin laskennallinen BKT henkeä kohti ylitti kuitenkin Venäjän keskitason. Vuonna 2010 se oli jokaista aluepiirin asukasta kohti noin 7 734 EUR/vuosi (eli oli 121 % maan keskiarvotasosta 6 413 EUR). == Väestö == Kamtšatkan aluepiirissä oli 322 079 asukasta vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan. Aluepiirin pääkaupunki on Petropavlovsk-Kamtšatski (179 780 as.), jossa asui yli puolet aluepiirin väestöstä. Muita kaupunkeja ovat Jelizovo (39 569 as.) Viljutšinsk (22 905 as.). Kaupunkilaisten osuus väestöstä on 77,4 prosenttia. Väestön enemmistön muodostavat venäläiset (290 000), suurin vähemmistö ovat ukrainalaiset (20 870). Muita merkittäviä ryhmiä ovat alueen alkuperäiskansat korjakit (7 328) ja eveenit (noin 1 500). Korjakeista noin 6 700 asuu Kamtšatkan pohjoisosissa sijaitsevassa Korjakian autonomisessa piirikunnassa. == Hallinnollinen jako== Paikallishallinnossa aluepiiriin jaetaan ylemmällä tasolla kolmeen kaupunkipiirikuntaan (gorodskoi okrug) ja 11 kunnallispiiriin. Näissä on paikallishallinnon alemmalla tasolla yhteensä 6 kaupunkikuntaa ja 50 maalaiskuntaa. Numero kartalla Piiri Asukasluku 2010 Pinta-ala x 1000 km² Hallintokeskus Kaupunkipiirikunnat Petropavlovsk- Kamtšatski 179 780 Viljutšinsk 22 905 0,4 Palana 3 155 Kunnallispiirit 1 Aleuttien piiri 676 1,6 Nikolskoje (kyläkunta 676 as.) 2 Bystrajan piiri 2 560 23,4 Esso (kyläkunta 2012 as.) 3 Jelizovon piiri 64 135 41,0 Jelizovo (39 569 as.) 4 Karagan piiri 4 076 40,6 Ossora (kaupunkityyp. taajama, 2 133 as.) 5 Milkovon piiri 10 585 22,6 Milkovo (kylä, 8 251 as.) 6 Oljutorin piiri 5 036 Tilitšiki (kylä, 1744 as.) 7 Penžinan piiri 2 340 116,1 Kamenskoje (kylä, 655 as.) 8 Sobolevon piiri 2 604 21,1 Sobolevo (kyläkunta 1 773 as.) 9 Tigilin piiri 4 152 63,5 Tigil (kylä, 1691 as.) 10 Ust-Bolšeretskin piiri 8 331 Ust-Bolšeretsk (kyläkunta 2116 as.) 11 Ust-Kamtšatskin piiri 11 744 Ust-Kamtšatsk Entiseen Korjakian autonomiseen aluepiiriin sisältyneet piirit varjostettu punertavalla värillä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Beringin saaresta ja muista saarista Aleuttien piirissä (beringisland.ru) *
Oletusyhdyskäytävä

Oletusyhdyskäytävä () on reitti aliverkosta ulkoiseen verkkoon. Oletusyhdyskäytävän tehtävä on tarjota seuraavan tason IP-osoite ja rajapinta sijainteihin, jotka eivät sijaitse aliverkossa. Ilman oletusyhdyskäytävää ei kommunikointi aliverkon ulkopuolelle onnistu. Default gateway on esimerkiksi LANin (Local Area Network) ja WANin (Wide Area Network) yhdistävä yhteysosoite. Luokka:TCP/IP
Rawson Marshall Thurber

Rawson Marshall Thurber (s. 9. tammikuuta 1975 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Ohjaamisen lisäksi Thurber on ollut käsikirjoittajana elokuvassa Dodgeball – boltsit pelissä (2004) sekä käsikirjoittajana ja tuottajana elokuvassa The Mysteries of Pittsburgh (2008). ==Filmografia== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi 1999 The Band The Band 2004 Dodgeball – boltsit pelissä Dodgeball: A True Underdog Story 2008 The Mysteries of Pittsburgh The Mysteries of Pittsburgh 2013 Millerit We’re the Millers 2016 Central Intelligence Central Intelligence 2018 Skyscraper Skyscraper 2021 Red Notice Red Notice Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Jaksot 2006 The Loop ”Trouble in the Saddle” ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mureiini

Peptidoglykaani eli mureiini (PGN) on bakteerien soluseinän rakennusaine. Se antaa bakteereille muodon ja vaikuttaa soluliman osmoottiseen paineeseen. Peptidoglykaanikerroksen paksuus vaihtelee eri bakteerilajeilla.Grampositiivisilla bakteereilla peptidoklygaania on useita kerroksia, ja sen kokonaispaksuus on 30-100 nanometriä. Sen sijaan gramnegatiivisilla bakteereilla on vain yksi, tai korkeintaan muutama kerros peptidoglykaania muodostaen 2-3 nm paksun peptidoglykaanikerroksen. == Koostumus == Peptidoglykaani muodostaa suuren, verkkomaisen, aminosokereista muodostuvan makromolekyylin bakteerisolun pinnalle. Lineaariset glykaanit, jotka muodostuvat N-asetyyliglukosamiinista (GlcNAc) ja N-asetyylimuramiinihaposta (MurNAc), ovat kiinnittyneet toisiinsa lyhyiden peptidien avulla β-1,4- glykosidisidoksilla. Kun bakteerisolut kasvavat ja jakautuvat, peptidoglykaani purkautuu aiheuttaen PGN-polymeerin hydrolysoitumisen entsyymien vaikutuksesta. Hydrolysointi voi vapauttaa ympäristöön liukoisia PGN-alayksiköitä, jotka voivat toimia signalointitekijöinä muille mikrobeille. == Peptidoglykaani ja antibiootit == Antibiooteista laajakirjoiset beetalaktaamiantibiootit vaikuttavat bakteerin soluseinän rakentamisessa tärkeässä roolissa oleviin entsyymeihin, penislliiniä sitoviin proteiineihin (PBP). Penisilliinin sitoutuminen bakteerin soluseinään häiritsee soluseinän peptidoglykaanien tuottoa ja estää näin bakteerien lisääntymisen. === Peptidoglykaanin vapautumisen vaikutus suoliston mikrobiomiin === Beetalaktaamiantibioottihoito johtaa sekä suoliston kommensaalien että mahdollisten patogeenien PNG-synteesin häiriöön, jolloin bakteerisoluista vapautuu suuria määriä anhMurNAc-pep-molekyylejä. Nämä molekyylit ovat rakenteeltaan hyvin samanlaisia kuin PGN-alayksiköt, joiden on todettu indusoivan Candida albicans -hiivasienen hyyfakasvua. C. albicans on opportunisti patogeeni, jonka hyyfamuodon on todettu olevaen erityisen invasiivinen sen tunkeutuessa isännän kudoksiin ja sisäelimiin. Antibioottihoidon seurauksena syntynyt suoliston peptidoglykaanimyrsky siis altistaa C. albicans -hiivan aiheuttamalle kandidiaasi-taudille. == Lähteet == Luokka:Solubiologia
Soluseinä

Soluseinä on kasvisolujen ja lähes kaikkien bakteerien solukalvon ulkopuolinen rakenne. Soluseinä tukee solun rakennetta, suojaa sitä ja antaa solulle muodon. Eläinsolussa ei ole soluseinää ja myös mykoplasmoilta se puuttuu. ==Kasvien soluseinä== Kasvien soluseinä on muodostunut selluloosasta, hemiselluloosasta, ligniinistä ja pektiinistä. ==Sienten soluseinä== Sienisoluissa soluseinä on muodostunut glukosamiinista kitiinistä. Kaikilla sienillä ei ole soluseinää ==Bakteerien soluseinä== Bakteerien soluseinä (soluketto) koostuu peptidoglykaanista, joka koostuu polysakkaridipolymeereista (oligosakkarideista) ja niitä toisiinsa liittävistä aminohapoista (N-asetyyliglukosamiinista ja N-asetyyli-muraminaatista). Bakteerien soluseinään kuuluu uloimpana limakapseli, joka suojaa ympäristön haittavaikutuksilta. Bakteereiden soluseinä on verkkomainen ja harvasilmäinen. Bakteerit voidaan jakaa gramnegatiivisiin ja grampositiivisiin soluseinän rakenteen perusteella. Grampositiivisten bakteerien soluseinässä useita päällekkäisiä peptidoglykaanikerroksia ja teikkohappoja, polysakkarideja ja proteiineja. Gramnegatiivisten bakteerien seinässä vain yksi peptidoglykaanikerros, ja sen ulkopuolella ylimääräinen ulkokalvo lipopolysakkarideista ja proteiineista. Soluseinän värjäytymisreaktioita (gramvärjäys) käytetään bakteerien tunnistukseen. Luokka:Kasvianatomia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Soluelimet
Lakisto

Lakisto on Espoon kaupunginosa, jossa toimii myös pääkaupunkiseudun kehitysvammalaitos Rinnekoti. Rinnekotia ryhdyttiin rakentamaan 1930-luvulla ja se vihittiin käyttöön vuonna 1952. Laitoksella on oma lämpökeskus. Lakistossa on mahdollisuus virkistäytyä esimerkiksi ratsastamalla ja pelaamalla golfia Suur-Helsingin Golfin kentällä. Alueella oli myös pieni ostoskeskus, jossa oli muun muassa lähikauppa. Alueella oli myös kahvila ja baari, mutta ne muutettiin Rinnekodin omaan käyttöön. Lisäksi alueella oli pieni kirkko, joka myös purettiin. Kaupunginosassa oli 160 asukasta (poislukien laitoksissa asuvat) vuodenvaihteessa 2019–2020. Lakiston rakennuskanta koostuu pääosin 1960- ja 1970-luvuilla valmistuneista kerrostaloista. Rinnekodin asukkaat saavat veden Vihdin rajan tuntumassa olevasta Majalammesta, jonka yhteyteen on rakennettu pieni vedenottolaitos. Puhdistettu vesi johdetaan Rinnekodin omaan vesitorniin, jonka korkeus on noin 20 metriä. Kolmen Majalammen lisäksi Lakistossa on useita pienehköjä järviä, kuten Tuhkuri. Lampia on lukuisia, kuten Kalatoin ja Lullampi. Lakiston eteläosassa kulkee Vihdintie (seututie 120, alkujaan valtatie 2). Siitä erkanevat seututiet etelän suuntaan Kunnarlaan ja pohjoisen suuntaan Nurmijärven Lepsämään. Lakistosta on Vihdintietä pitkin vajaa kymmenen kilometriä Kehä III:n risteykseen ja noin 25 kilometriä Helsingin keskustaan. Lakistoon pääsee HSL-linjoilla 345 / 345N Helsingin Elielinaukiolta ja 348 Kalajärveltä. == Nimi == Lakiston nimi on alun perin niityn nimi, joka sijaitsi jokilaaksossa. Lakisto oli niityn nimenä käytössä jo 1700-luvulla. Myöhemmin nimestä tuli asumuksen nimi, kun niityn laitaan perustettiin torppa. 1900-luvulla niittyaluetta kutsuttiin Lakistonniituksi. Niityn kautta virtaava joki on saanut nimen niityn tai asumuksen mukaan. Alueen nimeksi Lakisto tuli vuonna 1972. Nimen tausta on tuntematon. == Historia == Lakisto oli pitkään niittyaluetta Espoon pohjoiskolkassa. 1700-luvulla niityn laitaan perustettiin torppa, joka itsenäistyi 1920-luvulla. Tilan nimeksi tuli tällöin Åvalla. Tienoon asutus lisääntyi hiljalleen 1900-luvun mittaan. == Väestö == === Väkiluvun kehitys === ==Lähteet== *
Ananda Mahidol

Ananda Mahidol (, kuninkaallinen nimi Phrabat Somdej Phra Paramenthara Maha Ananda Mahidol Phra Athama Ramathibodinthra; 20. syyskuuta 1925 Heidelberg, Saksa – 9. kesäkuuta 1946 Bangkok) oli Thaimaan kahdeksas kuningas, joka valittiin kuninkaaksi alaikäisenä vuonna 1935 ja hallitsi varsinaisesti maata vuosina 1945–1946. Kuninkaan virallinen järjestysnimi oli Rama VIII, mutta hän käytti nimeä Ananda Mahidol. Kuningas Ananda Mahidol oli Thaimaan Chakri- dynastian kahdeksas hallitsija. Ananda Mahidol syntyi Heidelbergissa Saksassa. Hän asui vanhempiensa kanssa muun muassa Pariisissa, Sveitsin Lausannessa ja Yhdysvaltain Massachusettsissa. Thaimaan veretön palatsivallankumous vuonna 1932 pakotti Thaimaan silloisen kuninkaan Prajadhipokin luopumaan kruunusta. Mahidol asui koko tämän ajan Lausannessa. Mahidol oli 13-vuotias käydessään ensimmäistä kertaa Thaimaassa vuonna 1938 tietämättään, että hänet oli valittu maan kahdeksanneksi kuninkaaksi vuonna 1935. Tuleva kuningas opiskeli vielä Sveitsissä saadessaan tietää, että hänen setänsä Prajadhipok oli pakotettu luopumaan kruunusta ja että hänestä tulisi Thaimaan seuraava kuningas. Ananda Mahidol löydettiin murhattuna makuuhuoneensa sängystä kuninkaallisesta palatsista 9. kesäkuuta 1946. Hänen nuoremmasta veljestään Bhumibol Adulyadejista tuli hänen jälkeensä seuraava hallitsija. Virallisesti tapaus selitetään edelleen vahingonlaukaukseksi, eikä asiasta ole vieläkään sallittua julkaista uutta tietoa Thaimaan sisällä. Luokka:Thaimaalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet Luokka:Thaimaan kuninkaat
Ejektiivi

Ejektiivi on konsonantti, jossa kurkunpää suljetaan ja sitä nostetaan, jolloin konsonantti voimistuu napsahtavaksi, kun sen sulkeuma avataan. Ejektiivejä voidaan sanoa "sylkäistyiksi" konsonanteiksi. Ejektiivejä voivat olla klusiilit, affrikaatat tai jopa pelkät hankausäänteet. Ejektiivejä esiintyy Kaukasian, Amerikan ja Afrikan kielissä, esimerkiksi tšetšeenissä, abhaasissa ja ketšuassa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Konsonantit
Jerry Siegel

Jerome Siegel (17. lokakuuta 1914 – 28. tammikuuta 1996 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja. Siegel työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (nyk. DC Comics). Hän kehitti mm. Aaveen, Doctor Occultin ja Sam Bradleyn. Siegel muistetaan kuitenkin parhaiten supersankari Teräsmiehen toisena keksijänä. Siegel haastoi ystävänsä Joe Shusterin kanssa DC Comicsin useasti oikeuteen koskien Teräsmiehen omistajaoikeuksia. Vasta Siegelin kuoleman jälkeen vuonna 1999, yhdysvaltalainen oikeuslaitos määräsi 50 % omistajaoikeudet hahmosta Siegelin ja Shusterin perikunnille. Siegel ja Shuster ovat luoneet myös mm. seuraavat Teräsmies-sarjakuvien hahmot: Lois Lane, Lex Luthor ja vuonna 1945 luotu Teräspoika (Teräsmiehen seikkailut, kun hän oli nuori). Vuonna 2018 ilmestyi sarjakuvaromaani ”The Joe Shuster Story: The Artist Behind Superman”, joka käsittelee Siegelin ja Shusterin elämänvaiheita 1900-luvun alun Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.superman- through-the-ages.com/portal/creators.php Luokka:Teräsmies Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Eisner-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Joe Shuster

Joseph Shuster (10. heinäkuuta 1914 Toronto, Ontario – 30. heinäkuuta 1992 Los Angeles) oli kanadalais-yhdysvaltalainen sarjakuva-artisti, joka työskenteli sarjakuvakustantamo National Comicsissa (DC Comics) ja oli vastuussa muun muassa sarjakuvahahmoista Dr. Occult, Sam Bradley ja Radio Squad. Shuster oli itseoppinut piirtäjä, joka ei huonontuneen näkönsä vuoksi pystynyt enää ammatikseen piirtämään 1950-luvun jälkeen. Hän keksi yhdessä ystävänsä Jerry Siegelin kanssa sarjakuvahahmo Teräsmiehen (Superman). Shuster myi ystävänsä Jerry Siegelin kanssa Teräsmiehen oikeudet National Comicsille 40-luvun loppupuolella vain runsaan sadan Yhdysvaltain dollarin korvausta vastaan mutta tunsi tulleensa petetyksi; kävi vuosikymmeniä oikeustaistelua Nationalia vastaan saadakseen tekijäoikeudet takaisin. 1970-luvulla DC Comics suostui lopulta maksamaan Shusterille ja Siegelille pienimuotoista taiteilijaeläkettä; DC myös palautti Siegelin ja Shusterin nimet takaisin Teräsmies-sarjakuviin merkitsemällä nämä hahmon luojiksi (Superman created by Jerry Siegel & Joe Shuster). Shuster kuoli vuonna 1992 lähes sokeana ja vieläkin katkerana saamastaan kohtelusta. Vuonna 2018 ilmestyi sarjakuvaromaani ”The Joe Shuster Story: The Artist Behind Superman”, joka käsittelee Shusterin ja Siegelin elämänvaiheita 1900-luvun alun Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Teräsmies Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Eisner-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Iapetos

Iapetos () oli kreikkalaisessa mytologiassa titaani, Uranoksen ja Gaian poikaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.1.3 (engl. käännös). ja Atlaan, Prometheuksen, Epimetheuksen ja Menoitioksen isä. Hänen vaimonsa oli Okeanoksen tytär – Apollodoroksen mukaan AsiaApollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 1.2.3 (engl. käännös). ja Hesiodoksen mukaan Klymene.Hesiodos: Jumalten synty 507–544 (engl. käännös) Zeus löi Iapetoksen Titanomakhiassa muiden titaanien tavoin, ja heitti hänet Tartarokseen. Hyginus sekoittikin titaanit gigantteihin, ja nimeää Iapetoksen Tartaroksen pojaksi.Hyginus: Fabulae esipuhe (engl. käännös). Kreikkalaiset pitivät Iapetosta ihmiskunnan esi-isänä, koska hän oli Prometheuksen isä. == Lähteet == Luokka:Titaanit
Elektrodi

Elektrodi eli kohtio on sähköisen virtapiirin osa, jossa sähkö siirtyy väliaineeseen tai väliaineesta virtapiiriin. Sähkökemiassa anodi on elektrodi, jolla tapahtuu hapettuminen ja katodi elektrodi, jolla tapahtuu pelkistyminen. Sähkövirta kulkee kennon sisällä katodista anodiin ja kennon ulkopuolella anodista katodiin. Puhekielessä anodilla usein tarkoitetaan sähköisesti positiivista elektrodia ja katodilla negatiivista elektrodia. Elektroniputken positiivinen elektrodi on anodi ja negatiivinen elektrodi on katodi; ohjauselektrodi on nimeltään hila. Lääketieteessä elektrodeja käytetään kehon virtojen välittämisessä mittalaitteelle, esimerkiksi EEG- ja EKG- tutkimuksissa. Yleisin elektrodityyppi on hopea-hopeakloridielektrodi, joka muuttaa kehon ionivälitteisen virran mittalaitteelle luettavaan elektronivälitteiseen muotoon. ==Aiheesta muualla== Luokka:Elektroniikka Luokka:Sähkökemia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Šaahi

Šaahi () on entisen Persian hallitsijoiden arvonimi. 1900-luvun hallitsijasuku Pahlavit otti sen käyttöön muodossa šahanšah, kuninkaiden kuningas. Viimeinen šaahi oli Mohammad Reza Pahlavi, joka oli vallassa vuoteen 1979. Sana šaahi tulee muinaisen persian kielen sanasta khšathra-pava ’kuningas’. Arvonimeä šaahi käytettiin myös Afganistanissa monarkian kaatumiseen vuonna 1973 asti. Muutamat Suurmogulien valtakunnan hallitsijoista käyttivät šaahin arvonimeä. == Lähteet == Luokka:Iranin historia
The Massacre

__NOTOC__ The Massacre on rap-artisti 50 Centin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2005. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 1,14 miljoonaa kappaletta. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa 5 miljoonaa kappaletta ja maailmanlaajuisesti 10 miljoonaa kappaletta. Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan seitsemännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa. == Kappaleet == == Listasijoitukset == Vuosi Lista Sijoitus 2005 Billboard 200 1 Ruotsi 10 == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Entertainment Weekly: B–Entertainment Weekly: Album review == Lähteet == Luokka:50 Centin albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit