EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Datumi

Datumi on parametri tai parametrijoukko, joka määrittelee koordinaatiston origon, mittakaavan ja orientaation. == Paikallinen datumi == Datumi voi olla paikallinen, jolloin sitä käytetään esimerkiksi suhteelliseen paikantamiseen muutaman kilometrin säteellä kohteesta. Erillisdatumi on paikallisen datumin erikoistapaus, jossa datumi määritellään suppealle alueelle tai tiettyyn tilaan usein tietyksi ajaksi tiettyä tarkoitusta varten. == Geodeettinen datumi == Geodeettinen datumi kuvaa kaksi- tai kolmiulotteisen koordinaatiston suhdetta Maahan. Suhde voidaan luoda määrittelemällä joukolle pisteitä konventionaaliset koordinaattiarvot. Esimerkkejä geodeettisesta datumista ovat mm. EUREF-FIN ja kartastokoordinaattijärjestelmä. == Korkeusdatumi == Korkeusdatumi määrittelee painovoimaan liittyvien korkeuksien tai syvyyksien suhteen Maahan. Suppeassa mielessä korkeusdatumilla tarkoitetaan vain korkeuksien nollatasoa. Laajemman määritelmän mukaan korkeusdatumiin sisältyy myös se, mihin epookkiin korkeudet viittaavat, käytetäänkö ortometrisiä korkeuksia vai normaalikorkeuksia ja mikä on maankuoren pysyvän vuoksen järjestelmä. Tavallisesti nollataso liittyy keskimääräiseen merenpintaan. Myös hydrografiassa käytetyt luotausdatumit ovat korkeusdatumeita. Niiden tapauksessa korkeudet ovat joko negatiivisia korkeuksia tai syvyyksiä. Esimerkki paikkatiedon alan korkeusdatumista on Euroopan korkeusvertausjärjestelmä (lyh. EVRS). == Katso myös == *Koordinaattijärjestelmä *Korkeusjärjestelmä *GPS *Vaaitus == Aiheesta muualla == Luokka:Geodesia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Baffininsaari

Baffininsaari (, , ) on saari Nunavutin territoriossa, pohjoisessa Kanadassa. Pinta-alaltaan (507 451 km²)Sea Islands Natural Resources Canada , se on maailman viidenneksi suurin saari ja Kanadan suurin saari. Baffininsaaren asukasluku on noin 11 000 (2007). Saari on nimetty brittiläisen tutkimusmatkailijan William Baffinin mukaan. Nunavutin pääkaupunki Iqaluit sijaitsee Baffininsaaren etelärannikolla. == Maantiede ja geologia == Baffininsaari kuuluu Kanadan arktisiin saariin. Sen pinta-ala on 507 451 neliökilometriä, ja se on Kanadan suurin ja koko maailman viidenneksi suurin saari. Grönlannista sen erottavat pohjoisessa ja idässä Baffininlahti ja Davisinsalmi. Labradorin niemimaasta sen erottaa etelässä Hudsoninsalmi. Baffininsaaren ja Melvillen niemimaan välissä ovat puolestaan Foxen allas ja kapea Fury and Hecla Strait -niminen salmi. Baffininsaaren rantaviiva on rikkonainen lukuisten vuonojen takia. Saaren itäosassa ovat isot Cumberland Sound- ja Frobisher Bay -lahdet. Pohjoisessa puolestaan Brodeurin ja Bordenin niemimaat erottaa toisistaan maailman suurimpiin vuonoihin kuuluva Admiralty Inlet. Arktiset Kordillieerit kulkevat Baffininsaaren itärannikolla. Siellä on monia jyrkkärinteisiä huippuja ja selänteitä, mutta vuoristoon kuuluu myös joitakin tasalakisia huippuja. Saaren korkein kohta on 2 147 metrin korkuinen Mount Odin. Saaren länsiosa pohjoisen niemimaista Foxen niemimaahan on huomattavasti matalampaa tasankoa, joka kohoaa hiljalleen kohti itäisiä vuoristoja. Hantzschjoen eteläpuolella levittäytyy laaja Koukdjuakin tasanko. Saaren vesistöihin kuuluu muun muassa useita suuria järviä, kuten Nettilling- ja Amadjuakjärvet. == Historia == Baffininsaarelle alkoi levittäytyä noin vuonna 2000 eaa. niin sanottuun Pre-Dorsetin kulttuuriin kuuluneita ihmisiä. Sen syrjäytti myöhemmin Dorsetin kulttuuri, joka on saanut nimensä Baffininsaaren lounaisosassa olevasta Cape Dorsetin niemestä, josta löydettiin ensimmäiset todisteet kyseisestä kulttuurista. Thulen kulttuuri puolestaan syrjäytti Dorsetin 1000- ja 1200-lukujen välisenä aikana. Norjalaiset merenkulkijat vierailivat todennäköisesti Baffininsaarella noin vuonna 1000. Saagoissa mainittu Helluland viittasi todennäköisesti Baffininsaareen. Englantilainen Martin Frobisher tapasi vuonna 1576 saarella inuitteja. Frobisher palasi saarelta vuosina 1577 ja 1578 ja toi sieltä Englantiin malmia, jota luuli kullaksi. John Davis vieraili alueella 1585, 1586 ja 1587, William Baffin kartoitti vuonna 1616 itärannikkoa ja Luke Fox kulki vuonna 1631 Foxen kanaalin halki. Saari sai myöhemmin nimensä William Baffinin mukaan. Eurooppalaisilla tutkimusmatkailijoilla kesti kauan kartoittaa monimutkainen lahtien ja vuorojen verkosto, ja esimerkiksi Baffininlahti löydettiin vasta 1818. Cumberland Soundin rannalle perustettiin 1850-luvun lopulla valaanpyyntiasemia. Hudson’s Bay Companyn ensimmäinen tukikohta oli vuonna 1911 perustettu Lake Harbour, nykyinen Kimmirut. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jacopo Peri

Jacopo Peri (20. elokuuta 1561 – 12. elokuuta 1633) oli italialainen laulaja ja säveltäjä. Peri syntyi todennäköisesti Roomassa. Hän opiskeli musiikkia Firenzessä Cristofano Malvezzin johdolla. Aluksi Peri toimi ainoastaan kosketinsoittajana ja laulajana. Hieman myöhemmin hän alkoi myös säveltää. Hänen varhaisimmat teoksensa olivat madrigaaleja sekä musiikkia näytelmiin. Vuonna 1597 Peri sävelsi ensimmäisenä oopperana nykyään pidetyn Dafnen. Siitä ei ole kuitenkaan säilynyt kuin murto-osa. Hänen seuraava työnsä oli Euridice, joka kantaesitettiin vuonna 1600. Se on vanhin kokonaisena säilynyt ooppera. Perin musiikkia ei juurikaan esitetä nykyaikana. ==Oopperat== * Dafne (1597) * Euridice (1600) * Le nozze di Peleo e di Tetide (1608) * Adone (1611) * Lo sposalizio di Medoro e Angelica (1619) * Ercole et Iole (1628) * La Flora, o vero Il Natal de’ Fiori (1628) ==Lähteet== * * Operone: Jacopo Peri Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset oopperasäveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Vuonna 1561 syntyneet Luokka:Vuonna 1633 kuolleet
Tšiang Kai-šek

Generalissimus Tšiang Kai-šek (; 31. lokakuuta 1887 – 5. huhtikuuta 1975) oli kiinalainen poliitikko ja sotilasjohtaja, yksi maansa 1900-luvun merkittävimmistä johtajista. Hän johti Kiinan tasavaltaa vuosina 1928–1975. Tšiang Kai-šek syntyi Xikoun kaupungissa. Hän aloitti sotilaskoulutuksensa 1906, mutta liittyi Japanin asevoimiin 1907 ja palveli sen armeijassa vuosina 1909–1911. Hän oli mukana kaatamassa Kiinan keisarisukua. ==Kiinan keisarikunnan hajoaminen== Vuonna 1912 Tšiang Kai-šekistä tuli nationalistipuolue Kuomintangin perustajajäsen. Hän otti Kuomintangin johdon Sun Yat-senin kuoleman jälkeen 1925 ja johti pohjoista sotaretkeä. Tammikuussa 1927 hän liittoutui kiinalaisten kommunistien ja neuvostoliittolaisen vakoojan Mihail Borodinin kanssa ja valtasi Shanghain ja Nanjingin. 1. joulukuuta 1927 Tšiang Kai-šek meni naimisiin Song Meilingin kanssa ja kääntyi buddhalaisuudesta kristityksi. Tšiang Kai-šekin joukot valloittivat pääkaupunki Pekingin vuonna 1928. Tšiang Kai-šekistä tuli voittoisana Kiinan tasavallan johtaja. ==Kiinan–Japanin sota== Japani hyökkäsi Mantšuriaan vuonna 1931. Joulukuussa 1936 Tšiang Kai-šekin omat kenraalit vangitsivat hänet kahdeksi viikoksi ja pakottivat hänet lopettamaan sisällissodan kommunistien kanssa sekä muodostamaan yhteisrintaman Japania vastaan. Kiina taisteli ensin neljä vuotta yksin Japania vastaan ja liittoutui sitten toisen maailmansodan puhjettua liittoutuneiden kanssa. Hänen asemansa Kiinassa heikkeni, mutta kansainvälinen maineensa kasvoi, jolloin häntä alettiin pitää yhtenä neljästä suuresta liittoutuneiden johtajasta. Time-lehti valitsi Tšiang Kai-šekin vuoden mieheksi 1937. ==Kiinan sisällissodan ja toisen maailmansodan jälkeen== Kiinan sisällissodan (1926–1949) aikana hän yritti tuhota kommunistit, mutta epäonnistui lopulta ja joutui luovuttamaan vallan kommunisteille ja Mao Zedongille. Hän pakeni joukkojensa kanssa Taiwanin saarelle. Tšiang Kai- šekistä tuli Kiinan tasavallan presidentti 1. maaliskuuta 1950. Hän hallitsi Taiwania loppuikänsä Kiinan tasavallan presidenttinä, ja hänet uudelleenvalittiin presidentiksi myös vuosina 1954, 1960, 1966 ja 1972. Tšiang Kai-šekin vanhetessa hänen terveytensä huonontui ja hän alkoi kärsiä keuhkokuumeesta ja sydänkohtauksista. Tšiang Kai-šek kuoli 87-vuotiaana vuonna 1975. Häntä ei haudattu kiinalaiseen tapaan, vaan hänen ruumiinsa on siitä asti ollut väliaikaisesti sijoitettuna Cihun mausoleumiin, koska hän ilmaisi toiveekseen tulla haudatuksi kotipaikkaansa Fenghuaan Manner-Kiinaan. Mausoleumilla pidetään edelleen kunniavartiota. == Kunnianosoituksia == * Filippiinien kunnialegioona (Filippiinit, 1949) * Sikatunan ritarikunta (Filippiinit, 1960) * Legion of Merit (USA) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Toisen maailmansodan henkilöt Luokka:Kiinan tasavallan presidentit Luokka:Taiwanin presidentit Luokka:Kiinan tasavallan pääministerit Luokka:Kiinan marsalkat Luokka:Diktaattorit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Allergeeni

Allergeeni eli herkiste on allergisen reaktion aiheuttaja. Se on antigeeni ja saa aikaan immuunivasteen elimistössä.Allergia- ja astmaliitto Terveyskirjasto Allergeeneja voivat olla useat vieraat proteiinit, kuten siitepöly, homeitiöt, lääkeaineet (mm. penisilliini), ruoka-aineet (esimerkiksi pähkinät, kala, munanvalkuainen, maito), hyönteisten myrkyt ja jätökset (mehiläisen pisto, pölypunkit) sekä eläinten karva ja hilse. Lähes mikä tahansa ruoka-aine voi aiheuttaa allergiaa.Allergeenit ja yliherkkyys Arla Ingman Lisäaineista yliherkkyyttä voivat aiheuttaa atsovärit, bentsoehappo ja sulfiitit. Kosketusihottumaa synnyttävät esimerkiksi nikkeli ja kromi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Allergia.fi: 14 allergeenia (pdf) * Allergia.fi: Siitepölyallergia (pdf) Luokka:Immunologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jiri Jalkanen

Jiri Jalkanen (s. 14. elokuuta 1970 Kuopio) on suomalainen kitaristi. Hän on Stone-yhtyeen perustajajäseniä ja soitti yhtyeessä vuoteen 1990. Suunnitelmissa oli myös kansainvälinen ura. Jäätyään pois Stone-yhtyeestä Jalkanen muutti New Yorkiin tarkoituksena perustaa uusi orkesteri ja jatkaa kansainvälistä muusikon uraa. Viisumin umpeuduttua hän ei hakenut uutta, vaan muutti takaisin Suomeen ja liittyi isänsä, laulaja Kari Tapion taustayhtyeeseen. Hänellä on myös pienimuotoisia kellariprojekteja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Stone Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Caudron C.714

Caudron-Renault C.R. 714 oli ranskalainen yksipaikkainen ja -moottorinen hävittäjälentokone. Ranska päätti talvisodan aikana lahjoittaa niitä Suomelle 80 kappaletta, joista vain kuusi toimitettiin.Heinonen 1992 s. 160 ==Tausta== Kone on insinööri M. Riffardin suunnitteleman urheilukoneen Caudron C. 710-01 sotilasversio. C 710 lensi ensi kertaa 18. heinäkuuta 1936. Hävittäjä puolestaan heinäkuussa 1939 ja oli auttamattomasti vanhentunut. Konetta kuitenkin rakennettiin 83 kappaletta. ==Käyttö Suomessa== Ranska lupasi lähettää laivueen C.R. 714-koneita puolalaisine ohjaajineen ja kenttähenkilökuntineen taistelemaan Suomen puolella talvisodassa, josta ensin tingittiin ja lupailtiin lahjoittaa 80 konetta. Talvisodan päättyessä maaliskuun puolivälissä 1940 vain kuusi konetta oli Ruotsin kautta matkalla Suomeen. Muita ei enää Ranskasta toimitettu. Valtion lentokonetehdas vastaanotti koneet 24.–28. toukokuuta 1940. Ne saivat tunnukset CA-551 – CA-556. Koelennoilla tehtaalla koneet havaittiin heikoiksi hävittäjälentokoneiksi. Koneen vaatiman pitkän kiitotien vuoksi lentoonlähtö ja lasku suomalaisille kentille oli vaikeaa. Heikkotehoisen moottorin vuoksi kone menetti kaarroissa nopeuttaan niin, että aloitteen pitäminen taistelutilanteissa olisi ollut mahdotonta. Myös koneen nousunopeus oli taistelukoneelle riittämätön ja sen käyttö pommituskoneiden torjuntaan olisi ollut mahdotonta. sivut 104-105 Vertailuna Caudronin nousunopeus 4000 metriin oli tehtaan ilmoittamana 7 minuuttia 2 sekuntia kun Fokker D.XXI kykeni nousemaan tuhat metriä korkeammalle 51 sekuntia lyhyemmässä ajassa. Urheilukoneeseen perustuvassa koneessa oli paljon rakenteellisia heikkouksia ja koneiden aseistus oli heikko. Kaksi konetta vaurioitui ensimmäisillä lennoilla Porissa. Osaa koneista ei lainkaan lennetty Suomessa. Koneet laitettiin lentokieltoon 10. syyskuuta 1940 ja poistettiin käytöstä 1941. Koneiden myyntiä Ruotsiin tai Romaniaan haaveiltiin, Ruotsi ilmaisi haluttomuutensa ostaa koneita, Romaniaan ei ilmeisesti saatu yhteyttä. Yksi kone palveli mekaanikkokoulussa Utissa - tähän se sopi, koska koneessa oli laipat ja jarrut ym. tuolloin modernia tekniikkaa.Jukka Raunio, "Ranskalainen visiitti", Suomen ilmailuhistoriallinen lehti, 4/2010 ==Museokoneet== Yksi kone, CA-556 joka oli vuosia entisöimättömänä Vesivehmaalla varastoituna lähetettiin Puolaan Krakovan ilmailumuseoon lainaksi keväällä 2015. Krakovassa kone konservoidaan Keski-Suomen ilmailumuseon ohjeistuksen mukaan. Yksi on jo 1980-luvulla myyty Ranskaan Musée de l'Air et de l'Espace-ilmailumuseoon. == Rakenne == Caudronissa oli puurakenteinen vapaastikantava alataso. Runko oli vanerisaloista ja kaarista rakennettu, etuosastaan alumiinilevyillä, takaosastaan vanerilla verhottu. Puurakenteisessa siivessä oli kaksi vanerista salkoa vaneriverhous. Vakaimet ja siivekkeet olivat alumiiniputkirunkoiset ja kangasverhoillut, laskusiivekkeet hydrauliset. Laskutelineet olivat sisäänvedettävät. == Tekniset tiedot == == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Suomi Caudron C.714 CA-556 Luokka:Ranskalaiset hävittäjälentokoneet Luokka:1930-luvun hävittäjälentokoneet C.714
Fibera KK-1e Utu

Suomalainen KK-1e Utu on yksi maailman ensimmäisistä lujitemuovista valmistetuista purjelentokoneista. Diplomi-insinööri Ahto Anttila johti sen suunnittelua 1960-luvun alussa. Tällöin oli käytössä lujitteista vain lasikuitu. Rakenne oli sandwich-rakenne, jossa lasikuitukuorien välissä on polyuretaanivaahtoa. Koneen prototyyppi, KK-1a, lensi 14. elokuuta 1964.Hardy 1982, s. 38–39 Lyhenne KK tulee koneen valmistuksessa mukana olleen henkilön mukaan sanoista "Kalja & Kuitu". Konetta valmisti Fibera Oy. Koneita tehtiin 22 kappaletta. ==Teknisiä tietoja== * kärkiväli: 15,0 m * pituus: 6,50 m * tyhjäpaino: 200 kg * liitoluku: 35 nopeudella 80 km/h * suurin nopeus: 250 km/h tyynessä säässä ==Museokoneita Suomessa== Suomen ilmailumuseossa on yksi Utu, OH-368. Kone osallistui Tiedekeskus Heurekan Lentoon!-näyttelyyn vuosina 2003–2004. Malmin lentokentän alueella Suomen ilmailuliiton tilojen edessä oli OH-364X pylvään nokassa, kunnes lumikuorma romahdutti useiden vuosien aikana väsyneet siivet. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset purjelentokoneet Luokka:1960-luvun purjelentokoneet
Eufrat

Eufrat (arabiaksi: الفرات‎: al-Furāt , turkiksi: Fırat, akkadiksi : Purātu, sumeriksi: BU-RA-NU-NU) on noin 2 780 kilometriä pitkä joki, joka virtaa Turkin alueelta Syyrian ja Irakin läpi Persianlahteen. Sen itäpuolella virtaa runsasvetisempi Tigris, jonka kanssa Eufratilla on yhteinen loppujuoksu Shatt al-Arab. Näiden kahden joen mukaan Mesopotamia eli Kaksoisvirtainmaa on saanut nimensä. Turkissa Eufratiin on tehty viisi patoa, Karakayan, Kebanin, Atatürkin, Karkamisin ja Birecikin padot. Patojen tarkoitus on sekä vesivoiman tuotanto että kasteluveden säännöstely. Suurin padoista on Atatürkin pato, aiemmalta nimeltään Karababan pato. Syyria ja Irak ovat vastustaneet Turkin patosuunnitelmia, sillä padot pienentävät joen virtaamaa niiden alueella. Vuodesta 2009 alkaen maat ovat kuitenkin sopineet patoasioista yhteisessä jokineuvostossa. Joki on padottu useasta kohdasta myös Syyriassa ja Irakissa. == Lähteet == Luokka:Irakin joet Luokka:Turkin joet Luokka:Syyrian joet Luokka:Šatt al-Arabin vesistö Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Florianus

Marcus Annius Florianus (k. 276) oli Rooman keisari lyhyen aikaa vuonna 276. Hän nousi valtaan keisari Tacituksen kuoleman jälkeen kesällä 276. Samaan aikaan valtakunnan itäisessä osassa keisariksi julistautui Probus, jota vastaan Florianus vei armeijansa. Probuksen joukot kuitenkin välttivät taistelua ja lopulta Florianuksen sotilaat murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan. Hän ehti hallita noin 88 päivää, jona aikana hän ehti lyötättää runsaasti erilaisia kolikoita. == Elämä == Florianuksen elämästä ja hallituskaudesta ei tiedetä juuri mitään. Florianus oli keisari Tacituksen pretoriaaniprefekti, ja luultavasti tämän velipuoli. Tacituksen aikana Florianus taisteli gootteja vastaan Vähässä-Aasiassa ja kun Tacitus kuoli kesäkuussa 276, armeija julisti Florianuksen keisariksi. Hän sai Rooman senaatin ja valtakunnan läntisten joukkojen tuen, mutta samaan aikaan valtakunnan itäisissä osissa Syyrian, Palestiinan ja Egyptin legioonat nostivat komentajansa Marcus Aurelius Probuksen keisariksi. Florianus vei armeijansa Kilikiaan Probuksen joukkoja vastaan. Florianuksella näyttää olleen ylivoima, joten kokenut sotapäällikkö Probus päätti välttää suoraa yhteenottoa. Florianus ei ollut saavuttanut joukkojensa täyttä luottamusta. He eivät myöskään olleet tottuneet Vähän-Aasian kuumaan ilmastoon, ja alkoivat kärsiä pian kuumuudesta. Viikot kuluivat satunnaisten taistelujen merkeissä, kunnes lopulta syyskuussa 276 turhautuneet Florianuksen joukot murhasivat komentajansa tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan.Watson, s. 108Southern, s. 127–128Scarre, s. 190 == Lähteet == * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Rooman keisarit Luokka:Pretoriaaniprefektit Luokka:200-luvun kriisi Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 276 kuolleet
Kallisthenes

Kallisthenes Olynthoslainen (; n. 360-328 eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli Aristoteleen veljenpoika. Tämän suosituksesta Kallisthenes osallistui Aleksanteri Suuren Aasian sotaretkelle historioitsijana. Kallisthenes arvosteli sitä, että Aleksanteri omaksui itämaiset tavat, herjaten tätä erityisesti orjamaisista palvontamenoista. Koska hän näin loukkasi kuningasta, häntä alettiin syyttää salaliitosta ja hänet heitettiin vankilaan, jossa hän kuoli joko kidutukseen tai tautiin. Diogenes Laertios kertoo, että häntä pidettiin rautaisessa häkissä, jossa häntä kuljeteltiin paikasta toiseen. Lopulta hänet syötettiin leijonille.Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit V.4-5. Välikohtaus kiristi myös Aleksanterin ja Aristoteleen välejä. Hänen ystävänsä Theofrastos omisti hänen onnettomalle lopulleen erityisen tutkielman nimeltä Kallisthenes eli Melankoliasta. He olivat ystävystyneet Kallistheneen vieraillessa Ateenassa. Kallisthenes kirjoitti selonteon Aleksanterin retkistä, Kreikan historian Antalkidaan rauhasta (387 eaa.) Fokian sotaan (357 eaa.), Fokian sodan historian, sekä muutamia muita teoksia, jotka ovat kaikki hävinneet. Yhdessä Aristoteleen kanssa hän kokosi Python kisojen voittajien luettelon Python kisojen voitot (Pythionikai). Aleksanterin romanttisesta elämästä kirjoitettu romaanintapainen elämäkerta, Aleksanterista keskiajalla liikkeellä olleiden legendojen päälähde, sai alkunsa Ptolemaiosten vallan aikana, mutta nykyisessä muodossaan se kuuluu 200-luvulla eläneelle pseudo- Kallistheneelle. Julius Valerius Alexander Polemiuksen (300-luvun alku) latinankielisissä käännöksissä sen kirjoittajaksi mainitaan henkilö nimeltä Aisopos (tunnetuin Aisopos tosin eli yli 200 vuotta ennen Aleksanteri Suurta); kirjoittajaksi on mainittu myös Aristoteles, kyynikot Antisthenes ja Onesikritos, sekä Arrianos. Tästä elämäkerrasta tunnetaan myös syyrian-, armenian- ja slaavinkieliset versiot, neljän kreikankielisen (kaksi proosamuotoista ja kaksi runomuotoista) lisäksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lendering, Jona: Callisthenes of Olynthus Livius.org * Lendering, Jona: Alexander the Great: the 'good' sources - Official propaganda: Callisthenes Livius.org Luokka:Antiikin kreikkalaiset historioitsijat
Napster

Napster oli alun perin amerikkalaisen yliopisto-opiskelija Shawn Fanningin kehittämä tiedostonjakopalvelu. Napster oli ensimmäinen laajasti käytetty vertaisverkko-ohjelma ja tasoitti tietä uusille, keskuspalvelimesta riippumattomille vertaisverkoille, jotka ovat osoittautuneet paljon vaikeammiksi kontrolloida. == Palvelun alku == Shawn ja palvelun toinen perustaja Sean Parker julkaisivat Napsterin syksyllä 1999. Ohjelman helppokäyttöisyys johti räjähtävään suosion kasvuun vuonna 2000. Järjestelmässä oli yksi keskuspalvelin, joka sisälsi tiedostoindeksin, mutta ei oikeita tiedostoja. Tiedot haettiin palvelimelta eikä käyttäjiltä itseltään, tiedostonsiirto tapahtui kuitenkin suoraan käyttäjien välillä. Napster saavutti comScore Media Metrixin mukaan 13,6 miljoonaa käyttäjää helmikuussa 2001. == Palvelun loppu == Metallica-yhtyeen Lars Ulrich haastoi Napsterin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksien vuoksi, koska huomasi yhtyeensä I Disappear -kappaleen löytyvän Napsterista jo ennen sen julkaisua. Samalla selvisi että enemmänkin julkaisematonta studiomateriaalia oli päässyt levitykseen Napsterin kautta. Osaa näistä julkaisemattomista kappaleista oli jo soitettu eri radiokanavilla ilman lupaa. Myös Dr. Dre ja Madonna haastoivat Napsterin oikeuteen samoista syistä. Nämä sovittiin jälkikäteen, koska palvelu oli suljettu oikeuden päätöksellä Napsterin hävittyä RIAA:lle, joka haastoi sen vedoten Digital Millennium Copyright Act (DMCA) lakiin. Napster suljettiin heinäkuussa 2001. == Myöhempi Napster == Napsterin tavaramerkin ja logot hankki omistukseensa konkurssioikeudenkäynnistä lähinnä CD-poltto-ohjelmastaan tunnettu Roxio, joka avasi kaupallisen musiikkipalvelunsa Napster 2.0 -nimellä lokakuun lopussa 2003. Roxio myytiin elokuussa 2004 Sonic Solutionsille. Vuonna 2008 yhdysvaltalainen Best Buy osti tavaramerkin 121 miljoonalla dollarilla. Vuonna 2011 Napsterin osti toinen verkkomusiikkipalvelu, Rhapsody. == Napster medioissa == Eri mediat ovat huomioineet Napsterin parodioiden valossa. Futurama, South Park ja The Proud Family animaatiosarjat ja musiikin puolelta esimerkiksi Tom Smith ja Johnny Crass ovat ottaneet osaa Napsterin lyhyeen elämään. Pelimaailmasta viimeisimpänä ainakin Grand Theft Auto IV on ottanut osaa menneiden muisteluun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Napsterin nykyiset sivut * Napsterin vanhat sivut @archive.org Luokka:Vertaisverkko-ohjelmistot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kazaa

Kazaa Media Desktop (tyyliteltynä KaZaA) on vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää FastTrack-protokollaa. Kazaa oli yksi suosituimpia p2p-ohjelmia 2000-luvun alussa. Ohjelman kehitys on sittemmin lopetettu. Virallinen asiakasohjelma oli maksuton, ja se rahoitettiin mukaan liitetyillä käyttäjän toimia seuraavilla mainos- ja vakoiluohjelmilla. Kazaan kehittivät Niklas Zennström ja Janus Friis, jotka esittelivät ohjelman maaliskuussa 2001. Zennström ja Friis ovat sittemmin kehittäneet Skypen. Tekijät vietiin oikeuteen, ja ohjelman ja protokollan oikeudet siirtyivät Sharman Networksille, joka on rekisteröity Vanuatulla ja pitää päämajaansa Australiassa. Mediateollisuus on nostanut yhtiötä vastaan lukuisia oikeusjuttuja. == Versiot == Kazaa Lite oli epävirallinen versio Kazaa Media Desktopista. Siitä oli poistettu mainosohjelmat sekä vakoiluohjelmat ja se oli hieman monipuolisempi. Se julkaistiin huhtikuussa 2002, tämä versio oli maksuton ja 2005 vuoden puolivälissä se oli jo melkein yhtä laajasti käytetty kuin virallinen Kazaa itse. ==Lähteet== Luokka:Vertaisverkko-ohjelmistot
Lucius Verus

Lucius Ceionius Commodus Verus (15. joulukuuta 130 – 169) oli Rooman keisari vuosina 161–169. Hän oli kanssahallitsija adoptioveljensä Marcus Aureliuksen kanssa kuolemaansa asti. Antoninus Pius oli adoptoinut sekä Marcus Aureliuksen että Lucius Veruksen. Marcus Aurelius oli käytännössä keisareista vaikutusvaltaisempi. Kaudellaan Verus soti Parthiaa vastaan ja vietti aikaa huvitellen Roomassa. Verus kuoli mahdollisesti ruokamyrkytykseen. == Kirjallisuutta == * * Luokka:Vuonna 130 syntyneet Luokka:Vuonna 169 kuolleet Luokka:Rooman keisarit
Piitimensaame

Piitimensaame eli arjeploginsaame on uralilaiseen kielikuntaan kuuluva saamelaiskieli, jota puhuvat piitimensaamelaiset. Sitä puhutaan enää Ruotsissa Arvidsjaurissa ja Arjeplogissa Piitimenjoen varrella.Ethnologue: Saami, Pite Viitattu 14.11.2013. Aikaisemmin puhuma-alue on ulottunut Arjeplogin tunturialueiden kautta aina Norjan puolelle, mutta nykyisin kielellä on enää noin 20 puhujaa ja se on sammumaisillaan. Piitimensaame kuuluu myös Unescon listalle sammumisen vaarassa olevista kielistä. Piitimensaamelainen kulttuurikeskus Duoddara Ráffe Norjan Beiarnissa pyrkii kuitenkin elvyttämään kielen. Israel Ruong, saamen kielen ja kulttuurin professori ja piitimensaamen äidinkielinen puhuja väitti 1940-luvulla, että piitimensaamen aidointa muotoa puhuttiin Luokta-Mávasin saamelaiskylässä. Myös Arjeplogin saamelaisyhdistys tekee töitä kielen elvyttämisen puolesta. Se esimerkiksi keräsi vuosien 2008–2012 välillä piitimensaamelaisia sanoja, sanontoja ja kieliopillisia muotoja vanhemmilta piitimensaamen äidinkielisiltä puhujilta, mikä oli perustana Duoddara Ráffen piitimensaamen sanakirjahankkeelle. Tromssan yliopiston projektin Från kust till kust (suom. "rannikolta rannikolle") aikana lukuisat tutkijat ovat dokumentoineet saamelaiskulttuuria ja kieltä piitimensaamelaisessa ympäristössä. Freiburgin yliopiston kielentutkija Joshua Wilbur pyrkii hankkeensa Syntatic patterns in Pite Saami: A corpus-based exploration of 130 years of variation and change avulla luomaan kokoelmapohjaisen kuvauksen piitimensaamen lauseopillisista piirteistä. Hanke tähtää kolmeen asiaan: # Kuvaukseen puhekielisen piitimensaamen lauseopillisista piirteistä monografian muodossa. # Selityksillä varustettuun, digitaaliseen ja puhuttuun kokoelmaan, joka sisältää tekstejä 130 vuoden ajalta ja josta on hyötyä jatkotutkimuksia varten. # Malliin kokoelman selityksillä varustavien kieliteknisten työkalujen käytölle. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Labiodentaali Alveolaari Postalveolaari Palataali Velaari Glottaali Klusiili Norm. p t k Asp. pʰ tʰ kʰ Preasp. ʰp ʰt ʰk Affrikaatta Norm. ts ʧ Asp. tsʰ ʧʰ Preasp. ʰts ʰʧ Frikatiivi v s ʃ h Nasaali m n ɲ ŋ Tremulantti r Approksimantti l j Lähde: === Vokaalit === Etinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Puoliavoin ɛ ɔ Avoin a Lähde: ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Lagercrantz, Eliel: Sprachlehre des Westlappischen nach der Mundart von Arjeplog. Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1926, . * Lehtiranta, Juhani: Arjeploginsaamen äänne- ja taivutusopin pääpiirteet. Helsinki: Suomalais-ugrilainen seura, 1992, ISBN 951-9403-55-8. Luokka:Ruotsin kielet Luokka:Norjan kielet Luokka:Saamelaiskielet Luokka:Uhanalaiset kielet
RTP

RTP () on tietoliikenneprotokolla tosiaikaisen datan kuten äänen ja kuvan siirtoon pakettiverkoissa. RTP:tä käytetään yhdessä RTCP:n (RTP control protocol) kanssa. RTP-protokollaa käytetään kolmannen sukupolven matkapuhelinverkkojen IP-pohjaisissa palveluissa, mm. puheluissa ja multimedian suoratoistossa. GPRS-verkkojen tärkein RTP-sovellus on pikapuhelu. RTP on erittäin yksinkertainen protokolla. Se tarjoaa sovellukselle tiedon kehysten sisältämästä tietotyypistä, kehysten ajastuksesta, niiden häviämisestä ja kehysten sisältämän datan lähteistä. RTCP välittää tietoa istunnon osallistujista, yhteyksien suorituskyvystä ja verkon palvelutasosta. RTP:n suunnitteluperiaatteina on ollut sovellustason kehystys (application layer framing, ALF), jossa sovellus jakaa itse datan verkon kannalta sopivanmittaisiin kehyksiin ja huolehtii uudelleenlähetyksistä tai toipuu kehysten häviämisestä muilla tavoin. RTP on ajateltu toteutettavaksi niin, että eri protokollakerroksiin kuuluva paketin käsittely yhdistetään yhdessä tai kahteen silmukkaan eli käytetään yhdistettyä protokollakerrosten käsittelyä (integrated layer processing, ILP). RTP ei muodosta omaa protokollakerrostaan, vaan se tarjoaa sovellukselle puitteet reaaliaikaisen tiedon siirtoon. == Standardointi == RTP määritellään RFC-dokumenteissa: * , RTP: A Transport Protocol for Real-Time Applications, korvaaja: * , Standard 64, RTP: A Transport Protocol for Real-Time Applications * , Standard 65, RTP Profile for Audio and Video Conferences with Minimal Control * , RTP Payload Format for 12-bit DAT Audio and 20- and 24-bit Linear Sampled Audio * , RTP Payload Format for H.264 Video * , RTP Payload Format for Text Conversation * , RTP Payload Format for Transport of MPEG-4 Elementary Streams * , RTP Payload Format for MPEG-4 Audio/Visual Streams * , RTP Payload Format for MPEG1/MPEG2 Video * , RTP Payload Format for Uncompressed Video * , RTP Payload Format for MIDI * , An Implementation Guide for RTP MIDI * , RTP Payload Format for the Opus Speech and Audio Codec * , A Taxonomy of Semantics and Mechanisms for Real-Time Transport Protocol (RTP) Sources * , RTP Payload Format for High Efficiency Video Coding (HEVC) == Katso myös == * SIP, RTSP, H.323 * IMS == Aiheesta muualla == *Henning Schulzrinnen RTP-sivut. luokka:TCP/IP
RTSP

RTSP () on tiedonsiirtoprotokolla multimedian suoratoistoa varten TCP/IP- verkoissa. Protokollaa voidaan käyttää sekä TCP:n että UDP:n päällä. RTSP:llä ohjataan multimediaesitysten suoratoistoa mediapalvelimilta asiakasohjelmalle samaan tapaan kuin videonauhuria käytetään. Asiakasohjelma voi valita toistosuunnan ja -nopeuden pikakelausta tai hidastusta varten. RTSP on tekstipohjainen protokolla HTTP ja SIP-protokollien tapaan. Esityksen eri mediat, niiden ohjaus ja käytettävät koodekit kuvataan käyttäen SDP:tä. Itse media siirretään RTP:tä käyttäen. Jos esitykseen kuuluvat mediat (ääni, kuva tai tekstitys) lähetetään eri yhteyksiä käyttäen, RTSP:n ja RTCP:n avulla ne saadaan tahdistettua käyttäjälle esittämistä varten. == Standardointi == RTSP määritellään RFC-dokumenteissa: * Real Time Streaming Protocol (RTSP) * SDP: Session Description Protocol * Real-Time Streaming Protocol Version 2.0 == Aiheesta muualla == *Henning Schulzrinnen RTSP-sivut. luokka:TCP/IP Luokka:Verkkoprotokollat
Sovellustason kehystys

Sovellustason kehystys (, ALF) on tiedonsiirtoprotokollan suunnitteluperiaate pakettiverkkoja varten. Periaatteen mukaan sovellus jakaa itse datan sopivanmittaisiin kehyksiin (ADU, Application Data Unit), joiden uudelleenlähetyksestä se pystyy huolehtimaan optimaalisella tavalla. Sovellus voi myös toipua kehysten häviämisestä muilla tavoin (esimerkiksi puheensiirrossa käytettävät koodekit voivat täydentää puuttuvan kehyksen). Periaatteen esittivät David Clark ja David Tennenhouse konferenssiartikkelissa "Architectural Considerations for a New Generation of Protocols" vuonna 1990. == Katso myös == * RTP * Yhdistetty protokollakerrosten käsittely == Lähteet == * "Architectural Considerations for a New Generation of Protocols", Clark, D. and D. Tennenhouse, SIGCOMM Symposium on Communications Architectures and Protocols, (Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), s. 200–208, IEEE Computer Communications Review, Vol. 20(4), syyskuu 1990. Luokka:Dataliikenne Luokka:Tietoliikenneprotokollat
Yhdistetty protokollakerrosten käsittely

Yhdistetty protokollakerrosten käsittely (, ILP) on tiedonsiirtoprotokollien toteutusmenetelmä. Menetelmässä paketin eri kerroksille kuuluva prosessointi kootaan yhteen tai kahteen silmukkaan. Periaatteen esittivät David Clark ja David Tennenhouse konferenssiartikkelissa "Architectural Considerations for a New Generation of Protocols" vuonna 1990. == Katso myös == * RTP * Sovellustason kehystys == Lähteet == * "Architectural Considerations for a New Generation of Protocols", Clark, D. and D. Tennenhouse, , SIGCOMM Symposium on Communications Architectures and Protocols, (Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat), s. 200–208, IEEE Computer Communications Review, Vol. 20(4), syyskuu 1990. Luokka:Dataliikenne Luokka:Tietoliikenneprotokollat
AMD Am286

AMD Am286 oli AMD:n valmistama mikroprosessori. Tuohon aikaan AMD oli Intelin sopimusvalmistaja, joten Am286 oli täsmälleen samanlainen kuin Intel 80286 mutta toimi korkeammalla kellotaajuudella. Myöhemmin AMD alkoi myydä sitä sulautettuihin järjestelmiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Am286 Luokka:Vuoden 1982 tekniikka
Päätelaite

Päätelaite (lyh: DTE, Data Terminal Equipment, usein myös terminaali) on tietoliikenneyhteyden päässä oleva laite, jonka avulla varsinainen kommunikointi tietoliikenneyhteyden yli tapahtuu. Päätelaitteilla on kaksi tehtävää: muuntaa käyttäjän tieto tietoliikenneyhteyden läpi välitettäviksi signaaleiksi ja toimia verkkoon dataa lähettävänä asemana, joka välittää signaalia linkkiprotokollan mukaan. Päätelaitteita ovat esimerkiksi puhelimet (puhelinverkon päätelaite), matkapuhelimet (GSM-verkon päätelaite) tai tietokoneet (esimerkiksi Ethernet-verkon päätelaite). Sanaa käytetään esimerkiksi koulutustoiminnassa: lyhenteellä BYOD (Bring Your Own Device) tarkoitetaan, että työskentely tapahtuu opiskelijan omalla päätelaitteella, olipa se mikä hyvänsä.Bring Your Own Device - opiskelijan oma päätelaite opetuksessa. ITK-konferenssi 2015. Viitattu 5.7.2016. == Katso myös == * Verkkopääte ==Lähteet== Luokka:Tietoliikenne
Verkkopääte

Verkkopääte (DCE, ) tai piiripäätin on datasiirtoverkossa oleva laite joka nimensä mukaisesti päättää siirtotien tai kanavan. Se toimii sovittimena siirtotien ja päätelaitteen välissä ja hoitaa datasiirrossa siirtopiirin kytkemisen ja purkamisen sekä hoitaa päätelaitteen ja siirtopiirin väliset signaali- ja koodimuunnokset. Tyypillisiä verkkopäätteitä ovat erilaiset modeemit, kuten kaapeli-, ADSL- ja analogiseen puhelinverkkoon tarkoitetut modeemit. Luokka:Tietoliikenne
Rinnakkaismuotoinen tiedonsiirto

Rinnakkaismuotoinen tiedonsiirto on kahden tai useamman bitin siirtämistä rinnakkain ja samanaikaisesti. Rinnakkaismuotoista tiedonsiirtoa käytetään pääasiassa lyhyillä matkoilla, kuten esimerkiksi tietokoneen sisäisillä väylillä muistista prosessoriin, tietokoneen kirjoitinportissa ja joissakin lähiverkkosovelluksissa. Rinnakkaismuotoisen tiedonsiirron kyky välittää useampi signaali samaan aikaa moninkertaistaa tiedonsiirtonopeuden väylän leveyden mukaan. Käytännössä signalointi ja signaalien tahdistus on osoittautunut ongelmaksi kellotaajuuksien kasvaessa, kuten myös monien signaalien toisiinsa aihettamat häiriöt. Uudemmissa väylissä on näiden ongelmien vuoksi siirrytty sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon. Samalla on moninkertaistettu yhden johtimen kaistanleveys. Luokka:Elektroniikka
Kamarikuoro

Kamarikuoro on pienehkö kuoro, jossa on tyypillisesti 20–30 laulajaa. 12 henkeä pienemmät kokoonpanot ovat lauluyhtyeitä ja yli 45 hengen kuorot puolestaan suurkuoroja. Kamarikuoro esittää useimmiten a cappella -musiikkia. Kamarikuoroa luonnehtii suurkuoroa yhtenäisempi sointi ja suurempi tarkkuus, jotka johtuvat pienemmästä laulajamäärästä. Kamarikuoron dynaaminen alue eli hiljaisimman ja voimakkaimman äänen ero on lauluyhtyettä laajempi suuremman koon vuoksi. Luokka:Kuorot
AMD Am386

AMD Am386 on AMD:n valmistama mikroprosessori, joka käyttää x86-käskykantaa. Se esiteltiin vuonna 1991. Am386 oli klooni Intel 80386 -suorittimesta. Sitä myytiin miljoonia kappaleita, mikä nosti AMD:n Intelin alihankkijasta sen kilpailijaksi. Suoritin oli valmiina julkaistavaksi jo ennen vuotta 1991, mutta Inteliä vastaan käyty oikeustaistelu viivytti julkaisua. AMD lopulta voitti jutun ja sai oikeuden myydä Am386-suoritinta. Siitä muodostui hyvin suosittu, sillä se skaalautui 40 megahertsiin asti, jolloin se oli nopeampi kuin ensimmäiset i486:t, vaikka se maksoi vähemmän. Suorituskykyä pystyi parantamaan lisäämällä suorittimen rinnalle 80387-matematiikkasuorittimen. == Aiheesta muualla == *Suorittimen esittely AMD:n sivulla Am386
AMD Am486

AMD Am486 on AMD:n valmistama mikroprosessori. Se julkaistiin huhtikuussa 1993. Se on klooni Intel i486 -suorittimesta pienillä muutoksilla. Myöhäisemmät mallit AMD:n 486-piiristä sisälsivät kehittyneemmän takaisinkirjoittavan välimuistin kuin Intelin piirit, joissa oli läpikirjoittava välimuisti. Am486-piiriä oli saatavilla 120 MHz kellotaajuuteen saakka. AMD julkaisi myöhemmin suorittimesta parannellun version nimellä AMD Am5x86. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suorittimen esittely AMD:n sivulla Am486
Ruuhkautuminen

Ruuhkautuminen tarkoittaa liikenteen määrän kasvamista yli väylän välityskyvyn. Tietoliikenneprotokollien yksi tehtävä on ruuhkautumisen välttäminen ja hallinta. Puhelinverkossa ruuhkautuminen näkyy estona, puheluita ei voi muodostaa. Pakettiverkossa ruuhkautuminen aiheuttaa yksittäisten pakettien häviämisen. Ruuhkautumisen välttäminen (congestion avoidance) tarkoittaa liikenteen määrän rajoittamista väylän välityskyvyn mukaan. Käytettäviä tekniikoita on RED (random early drop) ja TCP:n slow start. Ruuhkautumisen hallinta (congestion control) pyrkii minimoimaan ruuhkautumisesta aiheutuvan haitan ja estämään ruuhkautumisen pahenemista. == Lähteet == * Van Jacobson: "Congestion avoidance and control", Proceedings of SIGCOMM 1988 (Stanford, CA), ACM, elokuu 1988. Luokka:Tietoliikenne en:Congestion nl:Congestie
Tahvo Putkonen

Tahvo Tahvonpoika Putkonen (30. lokakuuta 1795, Suonenjoki - 8\. heinäkuuta 1825) oli pieksämäkeläinen renki sekä viimeinen Suomessa rauhan aikana kuolemantuomion saanut ja mestattu rikollinen. Putkonen surmasi torppari Lasse Hirvosen lyömällä tätä koivunhalolla otsaan 26. joulukuuta 1822. Putkonen tuomittiin taposta kuolemaan katkaisemalla kaula kirveellä, haudattavaksi kirkkomaan ulkopuolelle sekä maksamaan 24 hopeataalarin sakot oikeuden halventamisesta, juopottelusta ja pyhärauhan rikkomisesta. Tämän jälkeen langetetut kuolemanrangaistukset muunnettiin karkotukseksi Siperiaan. == Tapahtumien kulku == Kansallisarkistossa säilytettyjen oikeudellisten ja kirkollisten dokumenttien mukaan tapaus sattui tapaninpäivänä 1822 kun Putkonen oli viettämässä nimipäiväänsä isäntänsä talossa Pieksämäen Jauhomäellä. Hän oli kutsunut naapureitaan kylään ja tarjoili heille ruokaa ja viinaa. Putkonen oli humalassa, ja oli ilmeisesti ollut humalassa myös joulupyhien aikaan. === Murha === Lasse Hirvonen, viiden lapsen isä, oli liittynyt Putkosen seurueeseen. Jossain vaiheessa Putkonen hyökkäsi yllättäen Hirvosen kimppuun, nähtävästi suuttuneena tämän pöytätavoista, ja paiskasi tämän lattialle. Muut vieraat irrottivat Putkosen Hirvosen kimpusta ja saattoivat hänet talon ulkopuolelle. Siellä Putkonen yritti tarttua kirveeseen mutta Hirvosen lanko sai hänet taltutettua. Putkonen pääsi pian takaisin taloon. Hän oli yhä vihainen, ja nähtyään Hirvosen hän haki metrin mittaisen koivuhalon ulkoa. Hirvonen oli sytyttämässä piippuaan eikä siten nähnyt Putkosen lyövän häntä halolla otsaan. Hirvonen kaatui lattialle tajuttomana ja hänen korvistaan ja nenästään valui verta. Hän ei enää tullut tajuihinsa vaan kuoli kahden päivän kuluttua. == Oikeudenkäynti == Putkonen myönsi ensin syyllisyytensä, yrittäen jopa tarjota rahaa korvaukseksi teostaan. Kaksi todistajaa kertoi etteivät he nähneet itse tapahtumaa mutta kuulivat melua ja näkivät kun Hirvonen kaatui, Putkosen pidellessä halkoa kädessään. Putkonen yritti väittää yrittäneensä puolustaa itseään ja että muutkin vieraat olivat hyökänneet Hirvosen kimppuun. == Tuomio ja teloitus == Tahvo Putkonen sai kuolemantuomion. Hän sai myös 24 hopeataalerin sakon oikeuden halventamisesta, julkisesta juopumuksesta ja joulurauhan häiritsemisestä. Putkonen yritti valittaa tuomiostaan ja väittää todistajille vastaan, mutta hänet kuitenkin mestattiin 8. heinäkuuta 1825, yli kaksi ja puoli vuotta tekonsa jälkeen. Vaikka Putkonen oli viimeinen Suomessa rauhan aikaan teloitettu henkilö, teon ja tuomion täyteenpanon välillä oli niin pitkä aika että hän ei ollut viimeinen rauhan aikaan kuolemaan tuomittu henkilö, eikä viimeinen rauhan aikaan kuolemalla rangaistavaan rikokseen syyllistynyt henkilö. Abraham Kaipainen oli viimeinen henkilö joka rauhan aikaan syyllistyi kuolemalla rangaistavaan rikokseen (veljensä murhaan 31. heinäkuuta 1823 Pieksämäellä) ja samalla viimeinen muun kuin sotatuomioistuimen kuolemaan tuomitsema henkilö (27. marraskuuta 1823). Kaipainen teloitettiin 30. lokakuuta 1824. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1795 syntyneet Luokka:Vuonna 1825 kuolleet Luokka:Suomalaiset tappajat Luokka:Suomalaiset teloitetut
Jukagiirit

Jukagiirit (pohjoisjukagiiriksi odul, eteläjukagiiriksi detkil, ) ovat Venäjällä Koillis-Siperiassa Kolyma- ja Indigirkajokien varsilla pääasiassa Sahan tasavallassa asuva kansa. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan jukagiireja oli 1 509 (1989 1 112), mutta pienempiäkin lukuja on esitettyEthnologue.com. Jukagiirien asuinalueella elää runsaasti erilaisia etnisiä ryhmiä ja joskus ihmiset eivät ole varmoja mihin ryhmään kuuluvat. Yleinen tilanne voi olla esimerkiksi venäläisen tai ukrainalaisen tilapäistyöntekijäisän ja puoli- tai neljännesjukagiiriäidin lapsi, joka rekisteröidään jukagiiriksi. http://ling.uni- konstanz.de/pages/home/nikolaeva/documentation/intro/yukaghirs.html Monet tutkijat pitävät jukagiireja Arktiksen vanhimpana kansana. Heitä on joskus kutsuttu myös jääihmisiksi.Tshuner Taksami: Venäjän pohjoiset kansat (Arktiset sivilisaatiot, Tampereen museoiden julkaisuja 62) Jukagiirit jaetaan kahteen ryhmään: tundrajukagiirit ja taigajukagiirit. Tundrajukagiirit asuvat Ala- Kolyman alueella Sahan tasavallassa ja taigajukagiirit puolestaan Ylä-Kolyman alueella Sahan tasavallassa sekä Srednekanskyn piirissä Magadanin alueella. Jukagiirien pääelinkeinot ovat poronhoito, metsästys ja kalastus. Jukagiirit puhuvat kahta jukagiirisiin kieliin kuuluvaa kieltä. Usein näitä pidetään saman kielen murteina, jolloin kyseessä olisi isolaattikieli.Jaakko Anhava: Maailman kielet ja kielikunnat == Historia == Venäjä valloitti jukagiirien asuinalueet 1600-luvulla. Tuolloin jukagiirien asuinalue oli nykyistä laajempi. Se ulottui Lenajoelta Anadyrjoelle. Venäjän vallan alle joutumisen jälkeen jukagiirien määrä on pienentynyt. Syinä mainitaan heille aiemmin tuntemattomat taudit, sodat ja venäläistämispolitiikka. Jukagiirit ovat myös sulautuneet naapurikansoihin jakuutteihin, eveneihin ja venäläisiin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Sahan tasavalta Luokka:Venäjän kaukoidän etniset ryhmät Luokka:Siperian etniset ryhmät Luokka:Arktisen alueen alkuperäiskansat Luokka:Venäjän alkuperäiskansat
Itelmeenit

Itelmeenit (; aikaisemmin myös kamtšadaalit eli ”kamtšatkalaiset”) ovat Koillis-Siperiassa Kamtšatkan niemimaalla Venäjään kuuluvassa Kamtšatkan aluepiirissä elävä alkuperäiskansa. Itelmeenit olivat ennen metsästäjiä ja kalastajia, mutta Neuvostoliitossa heidät yhdistettiin kalastuskolhooseihin. Itelmeenit ovat yksi Kamtšatkan vanhimmista alkuperäiskansoista. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä oli 3 193 itelmeeniä. ==Historia== Itelmeenien alkuperä ei ole täysin selvä. Heidän esi-isänsä tulivat Kamtšatkaan luultavasti 7 000–6 000 vuotta sitten Aasian mannermaalta. Heidän esi-isänsä olivat todennäköisesti sukua Amerikkaan siirtyneille intiaanien esi-isille. Itelmeenien oletetaan tulleen alueilleen ennen tšuktšien ja korjakkien esi-isiäFitzhugh ja Crowell 1988, s. 35. Venäläiset tulivat itelmeenien alueelle 1600-luvulla. Vuosina 1697–1698 Vladimir Atlasov johti kasakoiden ja jukagiirien avulla retkeä Kamtšatkaan, jolloin itelmeeneiltä kerättiin veroa. Itelmeenejä alettiin käännyttää 1700-luvulla ortodoksiseen uskoon ja 1740-luvulta lähtien alueelle tuli venäläisiä uudisasukkaita. Itelmeenit kapinoivat vuosina 1706, 1711, 1731 ja 1740, joista viimeisessä kapinassa oli osallisena lähes kaikki itelmeenit. Kapinat kukistettiin ja itelmeenejä siirrettiin pois asuinalueiltaan. Itelmeenit alkoivat sulautua venäläisiin, jolloin syntyi kamtšadaalien sekakansa. Monet itelmeenit velkaantuivat alkoholismin seurauksena. Neuvostoliiton aikana perinteiset elinkeinot kärsivät kollektivisoinnin seurauksena ja 1930-luvun loppuun mennessä kaikki koulut olivat siirtyneet käyttämään venäjän kieltä. 1950-luvulta eteenpäin itelmeenejä on voitu pitää käytännössä kokonaan venäläisiin sulautuneena kansana. Yksi nykyajan tunnetuimmista itelmeeneistä polveutuva henkilö lienee hiihtäjä ja olympiavoittaja Veronika Stepanova, joka identifioituu kamtšadaaliksi. ==Kulttuuri== Itelmeenit elättivät itsensä perinteisesti kalastuksella. Kutuaikana saalistettiin suuret määrät lohia, jotka säilöttiin käyttämällä. Käyneitä kalanpäitä pidettiin herkkuna. Maa- ja merinisäkkäiden metsästyksellä oli vain vähän merkitystä itelmeeneille, vaikkakin niitä pyydettiin satunnaisesti. Kamtšatkan eteläosan ainuihin sekoittuneet itelmeenit metsästivät valaita käyttäen myrkytettyjä keihäitä. Itelmeenit harjoittivat keräilyä paljon suuremmassa mittakaavassa kuin muut Siperian kansat. He söivät muun muassa erilaisia juuria, pähkinöitä ja ruohoja. Nykyisin itelmeenit harjoittavat muun muassa kalastusta, maitokarjan pitoa ja puutarhanhoitoa. Heidän elinkeinonsa eivät juuri poikkea alueen venäläisten vastaavista. Aikoinaan itelmeenit olivat jakaantuneet kylittäin eri klaaneihin, jotka saattoivat sotia keskenään. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän kaukoidän etniset ryhmät Luokka:Venäjän alkuperäiskansat Luokka:Arktisen alueen alkuperäiskansat
Nivhit

Nivhit (myös giljakit) ovat paleosiperialaiseen kieliryhmään kuuluva kansa Venäjän Kaukoidässä Habarovskin aluepiirissä Amurjoen suun ympärillä ja Sahalinin pohjoisosassa. Nivhejä oli Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan yhteensä 5 162. ==Historia== Nivhien arvellaan polveutuvan Amurjoen ja Sahalinia jo neoliittiselta kivikaudelta asuttaneitsa ihmisistä. Nivhit olivat näennäisesti mantšujen ja Kiinan vallan alla, kunnes Venäjän keisarikunta liitti Amurin ja Ussurin alueet itseensä Aigunin- ja Pekingin sopimuksilla vuosina 1858 ja 1860. Kiinalaisvallan aikana nivhit omaksuivat monia kulttuurillisia piirteitä heiltä ja sittemmin myös venäläisiltä. Neuvostovalta toi mukanaan useita muutoksia nivhien elämään. Kollektivismin myötä esimerkiksi erilliset talvi- ja kesäasutukset jäivät historiaan. Saman kehityksen kautta suurin osa nivheistä siirtyi metsänhoitoon perinteisen kalastuksen sijaan. Nykyisin nivhit elävät paljolti samaan tapaan paikallisten venäläisten kanssa. ==Kulttuuri== Nivhien perinteiset elinkeinot olivat metsästys ja kalastus. Nivhejä kutsuttiinkin aikanaan kalansyöjiksi. Rannikolla tärkeän osan elinkeinoista muodosti myös merinisäkkäiden kuten hylkeiden metsästys. Koiria kasvatettiin paitsi vetoeläimiksi, mutta myös ruuaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän kaukoidän etniset ryhmät
Harry Langdon

thumb|Harry Langdon (keskellä) Harry L. Langdon (15. kesäkuuta 1884 Council Bluffs, Iowa -- 22\. joulukuuta 1944 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen elokuvantekijä ja näyttelijä. Hänen vanhempansa olivat taidemaalarit William Worley Langdon ja Lavinia Langdon Iowasta, Keskilännestä. Hän varttui Omahassa ja jakoi lehtiä hankkiakseen taskurahaa. Myöhemmin hän osallistui näytelmäkiertueille ja osoitti monipuolisuutensa harrastamalla myös klovni- ja akrobatia- temppuja ynnä muita sirkustaitoja. Vuonna 1924 hän alkoi tehdä mykkiä humoristisia lyhytelokuvia, siirtyi Hollywoodiin ja solmi merkittäviä yhteistyösuhteita muiden muassa Charles Chaplinin ja Buster Keatonin kanssa. Langdonin hahmo oli surullinen klovni, ja katsotaan hänen vaikuttaneen Ohukaisen rooliin, jonka kehitti Stan Laurel yhdessä Paksukaisen, Oliver Hardyn kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == ==Kirjallisuutta== * Oldham, Gabriella & Langdon, Mabel: Harry Langdon : King of Silent Comedy. The University Press of Kentucky, 2017. ISBN 978-0-8131-6965-1. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet