EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sandström

Sandström on ruotsinkielinen sukunimi. Sandström-nimisiä henkilöitä ovat: * Allan Sandström (1895–1950), suomalainen jääkärivänrikki ja kansakoulunopettaja * Annemi Sandström (s. 1985), suomalainen kilpauimari * Beatrice Sandström (1910–1995), ruotsalainen viimeisiä Titanicilta selviytyneitä henkilöitä * Bertil Sandström (1887–1964), ruotsalainen ratsastaja ja olympiamitalisti * Christian Sandström (s. 1972), suomalainen näyttelijä ja ohjaaja * David Sandström (s. 1975), ruotsalainen rumpali * Eino Santasalo (vuoteen 1906 Sandström, 1903–1961), suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja * Emil Sandström (1886–1962), ruotsalainen lakimies * Erik Sandström (1902–1982), suomalainen everstiluutnantti * Felix Sandström (s. 1997), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti * Folke Sandström (1892–1962), ruotsalainen ratsastaja ja olympiamitalisti * Henrik Sandström (s. 1952), suomalainen kestävyysjuoksija ja kunnanjohtaja * Ingvar Sandström (s. 1942), ruotsalainen maastohiihtäjä * Ivar Sandström (1889–1917), ruotsalainen lentämisen edelläkävijä * Jaana Sandström (s. 1963), suomalainen taloustieteilijä * Jan Sandström (s. 1954), ruotsalainen säveltäjä * Jan Sandström (s. 1978), ruotsalainen jääkiekkoilija * Jannike Sandström (s. 1983), suomalainen laulaja * Johan Sandström (1874–1947), ruotsalainen meritieteilijä * Jörgen Sandström, ruotsalainen muusikko * Lucas Sandström (s. 1990), ruotsalainen jääkiekkoilija * Nils Sandström (1893–1973), ruotsalainen yleisurheilija * Oskar Sandström (s. 1998), suomalainen jalkapalloilija * Paul Sandström (1899–1982), suomalainen pituushyppääjä * Peter Sandström (s. 1963), suomenruotsalainen kirjailija ja toimittaja * Ralf Sandström (s. 1945), suomalainen yritysjohtaja, kauppaneuvos * Roley Sandström (1897–1966), suomalainen jääkärimajuri * Tomas Sandström (s. 1964), ruotsalainen jääkiekkoilija * Tuula Sandström (s. 1942), suomalainen kirjailija, runoilija ja kääntäjä * Runar Sandström (1909–1985), ruotsalainen vesipalloilija * Sven- David Sandström (1942–2019), ruotsalainen säveltäjä * Tuukka Sandström (s. 1980), suomalainen lastenkirjailija, esseisti, suomentaja ja kustantaja * Ulf Sandström (s. 1964), ruotsalainen pianisti * Ulf Sandström (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija.
Kvarteret Victoria

Kvarteret Victoria eli Victoria-kortteli on Helsingin Jätkäsaaressa ruotsinkielisen kulttuurin ympärille rakennettu asuinkortteli, jossa on myös muita palveluita, kuten päiväkoti, Teatteri Viirus, galleria ja ravintola. Korttelissa on myös jonkin verran toimistoja. Yhteensä asuntoja on korttelissa noin 300, joista suurin osa vuokra-asuntoja. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Helsingin korttelit Luokka:Helsingin asuinrakennukset Luokka:Jätkäsaari
Juan de Borbón

Juan de Borbón y Battenberg (20. kesäkuuta 1913 – 1. huhtikuuta 1993) oli espanjalainen kuninkaallinen. Hän oli Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n poika ja Francon ajan jälkeen valtaan nousseen Juan Carlosin isä. Hän oli kruununtavoittelija isänsä kuolemasta vuonna 1941 aina vuoteen 1977, jolloin hän ilmoitti luopuvansa pyyteistään poikansa hyväksi. Juan de Borbón oli Barcelonan kreivi 1941–1993. Juan syntyi San Ildefonson palatsissa. Hänen isänsä joutui maanpakoon, kun Espanjan toinen tasavalta julistettiin perustetuksi 14. huhtikuuta 1931. Don Juan oli perheen pojista vasta kolmas, mutta hänen vanhin veljensä luopui kruununtavoittelusta mennessään aatelittoman naisen kanssa naimisiin, ja keskimmäinen veli kuuroutensa takia. Juan sai Asturian prinssin arvonimen palvellessaan Britannian kuninkaallisessa laivastossa Bombayssa. == Esivanhemmat == == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjan kuninkaalliset Luokka:Kruununtavoittelijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Laine (Ranta-aalto)

Laine (Ranta-aalto) on väriekspressionistisen taiteilijan Mauno Markkulan öljyvärityö kankaalle vuodelta 1942. Kooltaan maalaus on 27×35 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin. Mauno Markkula maalasi Laine (Ranta-aalto) -maalauksen paksuilla väreillä. Tämä oli tämän mystikkona pidetyn taiteilijan tapa maalata. Hän maalasi paksusti, leiskuvin värein näynomaista taidetta.Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmateos Insinöörin rakkaus, 2003, s.73. Laine (Ranta-aalto) -maalauksen pääväri on vihreä. Valkoisen ranta-alueen takana harmaan taivaan alla olevat korkeat vihreät aallot pauhuvat tässä työssä. Markkula kuvaa lisäksi aallokon suoraan sivulta, mikä on harvinaisempaa ja alkuun katsojan on suorastaan hankalampaa hahmottaa työtä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen kansallisgalleria: Kokoelmat: Laine (Ranta-aalto). Luokka:Suomalaiset maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Maisemamaalaukset Luokka:Ekspressionistiset maalaukset
Mustasukkaisuus (maalaus)

Mustasukkaisuus on suomalaisen taiteilijan Åke Mattaksen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1946. Kooltaan maalaus on 85 cm × 66 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan. Åke Mattaksen taiteesta löytyy runsaasti omaelämäkerrallisuutta ja tunnustuksellisia omiakuvia. Mustasukkaisuus-maalauksessa Mattas istuu ja hänen puolisonsa kasvot näkyvät tuolin takana. Edellisenä vuonna hän oli mennyt naimisiin opiskelutoverinsa kanssa, vaikka Mattaksen vakaumuksen mukaan avioliitto ei hänelle ollutkaan mahdollista. Maalaukseen hän maalaakin uhmakkaan maskuliinisen miehen kahden naisen väliin.Sinisalo, Soili: ”Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelma”, Insinöörin rakkaus, s. 74. 2003. Maalauksen väriasteikkona on musta ja vihreä eri sävyissään. Mattakselle oli luonteenomaista maalata käyttäen riisuttua väriasteikkoa ja ekspressiivistä viivaa. Mustasukkaisuutta-maalauksen on nähty viittaavan James Ensorin maalaukseen Naamioiden vallan alla (1925), joka kuului vuodesta 1937 alkaen Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan. Maalauksessa on Ensorin omakuva sauva kädessään ja ilmehtivien naamioiden saartamana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mustasukkaisuus (henkilösommitelma). Suomen Kansallisgalleria / Kokoelmat. Luokka:Suomalaiset maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat Luokka:Muotokuvat
Chikuma-luokka

Chikuma-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston kolmen panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka, joka oli Japanin laivaston viimeinen panssarikansiristeilijäluokka ennen keveiden keveiden risteilijöiden valmistuksen aloittamista. Alusluokan alukset osallistuivat ensimmäiseen maailmansotaan. == Alukset == Chikuma-luokan panssarikansiristeilijätGardiner 2002, s. 237. Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Chikuma Sasebon laivastoarsenaali 1. huhtikuuta 1909 1. huhtikuuta 1911 17. toukokuuta 1912 tuhoutui maalilaivana 1935 Yahagi Mitsubishi, Nagasaki 20. kesäkuuta 1910 3. lokakuuta 1911 27. heinäkuuta 1912 poistettu 1. huhtikuuta 1940 parakkina vuoteen 1943 Hirado Kawasaki, Kōbe 10. elokuuta 1910 29. kesäkuuta 1911 17. kesäkuuta 1912 poistettu 1. huhtikuuta 1940 parakkina vuoteen 1943 == Lähteet == * === Viitteet === *
Tone (1907)

Tone () oli keisarillisen Japanin laivaston toukokuussa 1910 valmistunut panssarikansiristeilijä, joka tuhoutui maalilaivana 30. huhtikuuta 1933. == Taustaa == Tone suunniteltiin ja valmistettiin Sasebon laivastontelakalla Japanissa osana vuoden 1903 kolmatta laivastolakia, jolla korvattiin Venäjän–Japanin sodan tappioita. Rahoitusvaikeuksien vuoksi Tonelle suunniteltu sisaralus poistettiin suunnitelmasta.Gardiner 1985, s. 236. == Suunnittelu == Alus muistutti mitoiltaan Britteinsaarilla valmistettua Yoshinoa, mutta Tonella oli taivutetut savuhormit ja japanilaisaluksille tyypilliseksi muodostunut klipperikeula. Aluksen propulsiojärjestelmä koostui kahteen akseliin kytketyistä kahdesta Mitsubishin valmistamasta nelisylinterisestä höyrykoneesta ja kuudestatoista Miyabara-kattilasta. Aluksen aseistuksena oli kaksi kilvin varustettua kuuden tuuman 45 pituuskaliiperin tyypin 41 tykkiä ja apuaseina kymmenen 4,7 tuuman ja neljä 12 naulan 12 cwt -tykkiä. Aseistuksen täydensi kolme 18 tuuman torpedoputkea. Pian valmistumisen jälkeen alukselta poistettiin toinen 4,7 tuuman tykki. Myöhemmin aseistukseen lisättiin kaksi 3,1 tuuman (8 cm) ilmatorjuntatykkiä. == Valmistus == Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1907 ja valmistui 15. toukokuuta 1910. == Palvelus == Pian valmistumisensa jälkeen alus lähetettiin 1. huhtikuuta 1911 Britteinsaarille muiden Yrjö V:n kruunajaisjuhlallisuuksiin lähetettyjen alusten mukana. Alus palasi Japaniin 12. marraskuuta. Ensimmäisessä maailmansodassa Tone kuului Japanin 2. laivastoon osallistuen Qingdaon taisteluun. Myöhemmin alus siirrettiin Japanin 3. laivastoon, jolloin se oli sijoitettuna Singaporeen valvomaan Intian valtameren liikennettä. Vuosina 1924–1929 aluksen asemapaikkana oli Shanghain ympäristö Jangtsejoella, mistä se siirrettiin 30. marraskuuta 1929 Sasebon laivastoalueen reserviin. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1931, jolloin se nimettiin uudelleen Haikan No. 2:ksi. Alus tuhoutui lentokonemaalina Amami Oshiman edustalla 30. huhtikuuta 1933. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Keisarillisen Japanin laivaston risteilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan risteilijät
Mike Trout

Michael Nelson "Mike" Trout (s. 7. elokuuta 1991, Millville, New Jersey) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa tällä hetkellä MLB-liigan Los Angeles Angelsissa. Hänen pelipaikkansa ulkopelissä on koppari. Angels valitsi Troutin vuoden 2009 MLB:n varaustilaisuudessa, ensimmäisen kierroksen 25. pelaajana. Trout valittiin heti tulokaskaudellaan MLB:n tähdistöotteluun, ja kauden loputtua hänet nimettiin American Leaguen vuoden tulokkaaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edlund

Edlund on ruotsinkielinen sukunimi. Edlund-nimisiä henkilöitä: * Ben Edlund (s. 1968), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja televisiokäsikirjoittaja * Christoffer Edlund (s. 1987), ruotsalainen jääpalloilija * E. O. Edlund (1824–1871), suomalainen kirjastoamanuenssi, toimittaja ja kirjailija * Erik Edlund (1819–1888), ruotsalainen fyysikko * G. W. Edlund (1829–1907), suomalainen kirjakauppias ja kirjakustantaja * Hans Edlund, ruotsalainen jääkiekkoilija * Johan Edlund (s. 1971), ruotsalainen muusikko * Lars Edlund (1922–2013), ruotsalainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja musiikkipedagogi * Madelaine Edlund (s. 1985), ruotsalainen jalkapalloilija * Mikael Edlund (s. 1950), ruotsalainen säveltäjäɱ * Pär Edlund (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija * Richard Edlund (s. 1940), yhdysvaltalainen elokuvien erikoistehostemies.
S. E. Multamäki

Sulo Emil Multamäki (22. helmikuuta 1889 Hollola – 8. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suometsätieteen professori 1944–1957.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. 67 ==Henkilöhistoria== Multamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Fredrik Multamäki ja Amanda Kustaava Lehtonen ja puoliso vuodesta 1932 lastentarhanopettaja Helvi Saima Larja (Lönnqvist). Hän tuli ylioppilaaksi Lahden yhteiskoulusta 1911 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1914, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, filosofian kandidaatin tutkinnon 1917 ja filosofian lisensiaatin ja tohtorin tutkinnon 1919. Toimittuaan eri tehtävissä suonkuivauksen parissa Multamäki nimitettiin Helsingin yliopiston suometsätieteen professorin viran ensimmäiseksi haltijaksi 12. toukokuuta 1944. ==Julkaisuja== * Tutkimuksia metsien tilasta Savossa ja Karjalassa (väitöskirja), 1919 * Suomen soista ja niiden metsittämisestä, 1920 * Tutkimuksia ojitettujen turvemaiden metsänkasvusta, 1923 * Suometsätalous ja sen edistäminen Suomessa, 1926 * Havaintoja Baijerin soista ja niiden taloudellisesta käytöstä, 1929 * Metsäojien mittojen ja muodon muuttamisesta, 1934 * Metsäojien kivityöt ja kivennostolaite Kivikelkka M I (pat. Suomessa N:o 17706), 1937 * Kuusen kylvöstä ja istutuksesta metsitettävillä soilla, 1939 * Kuusen taimien paleltuminen ja sen vaikutus ojitettujen soiden metsittymiseen, 1942 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Merimaa

Merimaa on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Henry Merimaa (s. 1950), kuva- ja performanssitaiteilija * Juhani Merimaa (s. 1947), musiikkialan liikemies * Kaarlo Merimaa (aik. Mannström, 1902–1969), virkamies ja nuortenkirjailija * Lauri Merimaa (ent. Huisko , 1889–1936), jääkäriluutnantti * Olavi Merimaa (1908–1970), juristi, oikeusministeri
Operaatio Para Bellum

Operaatio Para Bellum on Ville Kaarnakarin kirjoittama sotatrilleri. Operaatio Finljandija perustuu kuvitelmaan, jossa suomalainen tiedustelu oli saanut käsiinsä fiktiivisen Baltic Protocol -asiakirjan, jonka osana oli yhtä lailla fiktiivinen Operaatio Finljandija. Siinä "määriteltiin" venäläisten tavoitteeksi Suomen miehittäminen joko suoraan hyökkäyksestä (kesän 1944 suurhyökkäys) tai jos se ei onnistuisi, niin miehitys rauhanteon jälkeen. Operaatio Para Bellum kuvittelee, mitä tällaisesta skenaariosta olisi seurannut syys-lokakuussa 1944. Maassa käydään sotaa, josta ei koskaan kerrota eikä siitä jää asiakirjoja määrätietoisen jälkien hävittämisen takia. Operaatio Para Bellum esittää myös fiktiivisen version siitä, miten ja miksi asekätkentä tuli venäläisten tietoisuuteen sekä samoin fiktiivisen syyn, miksi Suomea ei miehitetty syksyllä 1944. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2013 kirjat Luokka:Sotakirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
Punaniskaturako

Punaniskaturako (Tauraco erythrolophus) on turakojen heimoon kuuluva lintulaji. ==Levinneisyys== Punaniskaturakoa tavataan vain Angolassa. Lajin kokonaiskantaa ei ole arvioitu, mutta sen on raportoitu olevan paikallisesti tavallinen. Lajin kannankehitys on kuitenkin laskeva. ==Lähteet== Luokka:Turakolinnut
Olavi Munkki

Olavi Munkki (8. heinäkuuta 1909 Viipuri – 4. maaliskuuta 1978 Helsinki Olavi Munkki Kansallisbiografiassa (maksullinen) Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1979, s. 88. Helsinki: Otava, 1978.) oli suomalainen diplomaatti. Munkki kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1929 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1936. Munkki siirtyi Suomen ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1937 ja toimi avustajana Suomen Lontoon-suurlähetystössä vuosina 1937–1942, ulkoministeriön jaostosihteerinä vuosina 1942–1945, lähetystösihteerinä Suomen Washingtonin-suurlähetystössä vuosina 1945–1950, ulkoministeriön jaostopäällikkönä vuosina 1950–1952 ja konsulina Kölnissä vuosina 1952–1956. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1962, s. 66. Helsinki: Otava, 1961. Hän toimi ulkoministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä 1956–1962 ja sen jälkeen suurlähettiläänä useissa maissa,Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 6, p. , Sveitsissä 1962–1965Kahdenväliset suhteet, Sveitsi, Formin.fi , Yhdysvalloissa 1965–1972Kahdenväliset suhteet, Yhdysvallat ja Oslossa 1973–1976Kahdenväliset suhteet, Norja. Formin.fi . Hän veti neuvotteluja Suomen ulkojäsenyydestä Euroopan vapaakauppajärjestössä (EFTA) vuosina 1960–1961.Pekka J. Korvenheimon arvio Juhani Suomen teoksesta "Urho Kekkosen päiväkirjat 1958–1962", Formin Finland Hänelle myönnettiin diplomaattinen virka-arvo erikoislähettiläs ja täysivaltainen ministeri vuonna 1959. ==Lähteet== Luokka:Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Peugeot 405

Peugeot 405 on Peugeot’n vuosina 1987–1997 valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Ensimmäiset mallit olivat sedan-versioita, farmaria alettiin valmistaa kesästä 1988 eteenpäin. Peugeot 405 saapui markkinoille vuonna 1987, ja valittiin Euroopassa Vuoden autoksi 1988. Malli voitti autotoimittajien äänestyksen siihen asti suurimmalla äänimäärällä.MMM 1989: s. 239 Helsingin Sanomissa uutta 405-mallia verrattiin Mercedes-Benz 190 -malliin ja todettiin sen olevan sata kiloa kevyempi ja tilavampi. Keveys sanottiin auttavan myös polttoaineen kulutuksen vähentämisessä yhdessä aerodynaamisen muotoilun kanssa. Peugeot 405 jatkoi Peugeot-automerkin suurta suosion kasvua Euroopassa, joka oli alkanut vuonna 1983 esitellystä 205-mallista. Kolmas tuon ajan suosikkimalli myös Suomessa oli pienempi perheauto Peugeot 309. Peugeot 405:n ansiosta Peugeot nousi vuonna 1988 Euroopan eniten markkinaosuuttaan kasvattaneeksi automerkiksi. ==Moottorivaihtoehdot== Mallia valmistettiin usealla eri moottorilla, joista osa oli 16-venttilisiä ja turboahdettuja. Pienin ja hinnaltaan huokein moottorivaihtoehto oli 1,6-litrainen bensiinimoottori, jonka teho 92 hevosvoimaa. Diesel-koneita tähän automalliin oli tarjolla kahden kokoisia, sekä näistäkin turboahtimella varustetulla mallilla oleva.http://www.ajovalo.net/Historia/peugeot_405.htm 1,8 -litran moottori oli saatavilla 110 hevosvoiman tehoisena kaasutinmoottorina, sekä 125 hevosvoimaisena ruiskutusmoottorina. 16-venttiilisen saman kokoluokan koneen teho on 160 hevosvoimaa. Hieman myöhemmin keväällä 1988 markkinoille saapui 70 hevosvoimainen 1,9 litran dieselmoottori, ja 90 hevosvoimainen 1,8 litran turbodieselmoottori. vasen|pienoiskuva|Peugeot 405 Mi16 Osa 405-malleista ehdittiin tuottaa ilman katalysaattoria. Polttoaineen suoran ruiskutuksen laajempi tulo käyttöön autotuotannossa, kompensoi katalysaattorin aiheuttamaa moottoritehon putoamista. Lainsäädäntö muuttui Suomessa siten, että pakokaasujen puhdistaminen tuli pakolliseksi. Kat-mallien esilletulo alkoi 1980- ja 1990-lukujen taitteessa. ==Edeltäjät ja seuraajat== Peugeot 405:n edeltäjiä olivat sekä Peugeot 305 että 309 ja 505, joka oli kori- ja moottorikooltaan jossain määrin tilavampi. Mallin seuraaja on Peugeot 406. PSA Peugeot Citroën lopetti mallin valmistuksen vuonna 1997. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 405 Luokka:D-segmentin autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Adolf Schärf

Adolf Schärf (20. huhtikuuta 1890 – 28. helmikuuta 1965) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Lakimieheksi kouluttautunut Schärf toimi Itävallan liittopresidenttinä vuosina 1957–1965, kuolemaansa saakka. Ennen presidentiksi tuloaan Schärf oli Itävallan varaliittokansleri 1945–1957 ja puolueensa puheenjohtaja. Schärf liittyi Itävallan sosialistiseen liikkeeseen ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja toimi 1919 Itävallan parlamentin puhemiehen sihteerinä. Parlamentin ylähuoneen jäsenenä ollessaan Schärf kielsi sosiaalidemokraattisen puolueen ja joutui jättämään politiikan. Toisen maailmansodan aikana hän toimi vastarintaliikkeessä ja tuli heti rauhan tultua maan väliaikaisen hallituksen jäseneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävallan presidentit Luokka:Itävaltalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Kolvitsa

Kolvitsa () on kylä Murmanskin alueen Kantalahden piirin Kantalahden kaupunkikunnassa. Se sijaitsee Vienanmeren Kantalahden Kolvitsanlahteen laskevan Kolvitsajoen suussaGeneralnyi plan, s. 16. 30 kilometriä Kantalahden kaupungista itään. Kylässä oli 15 asukasta vuonna 2012Generalnyi plan, s. 32.. Karjalaiset uudisasukkaat perustivat Kolvitsan kylän vuonna 1894Shema, s. 198.. Vuonna 1905 siellä oli viisi taloa ja 25 asukasta. Kylä kuului Kantalahden volostiin ja ortodoksiseen seurakuntaan. Sen pääelinkeino oli kalastusShema, s. 9.. 1920-luvulla Kolvitsa liitettiin Karjalan ASNT:n Kantalahden piiriin. Vuonna 1926 siellä oli 207 asukasta, joista karjalaisia oli 183 ja loput suomalaisia ja venäläisiä. Vuoteen 1933 mennessä perustettiin Kolvitsan kyläneuvosto, johon kuului myös Luivingan (ven. Luvenga) kylä, joukko metsätyömaita ja poronhoitosovhoosi. Nykyään kylässä on lähinnä huvila- asutustaShema, s. 199.. Sen kautta kulkee Kantalahden ja Umban välinen maantie. Kolvitsasta on linja-autoyhteys KantalahteenShema, s. 102.. Huomattavin nähtävyys on lohijokena tunnetun Kolvitsajoen vesiputous. Kylästä voi tehdä retkiä sen vieressä sijaitseville Kolvitsantuntureille. Satavuotiaan kylän korkeimmalla paikalle pystytettiin vuonna 1994 muistoristi. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kantalahden piiri
Hanna Piirinen

Hanna Ottilia Piirinen (29. huhtikuuta 1881 Vehkalahti – 24. joulukuuta 1955 Harjavalta) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti myös nimimerkkejä Onni Aronaho ja Simo Saarenpää. == Suomennoksia == Nimellä Hanna Piirinen: * Emilie Flygare-Carlén : Ei koskaan liian myöhään. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916 * Emilie Flygare-Carlén : Elämän polulla. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916 * Emilie Flygare-Carlén : Estrid. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916 * Emilie Flygare-Carlén : Kreivittären mielioikku. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916 * Nikolaus zu Dohna-Schloden : Kaapparilaiva Möwen toinen matka. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1917 * Emilie Flygare-Carlén : Onnellinen pari. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1917 * Reikäompelu : ohjeita ja malleja reikäompelutöiden tekoon ; Th. Düsing'in saksalaisen alkuteoksen mukaan suomeksi toim. H. P. Kirja, Helsinki 1924 Nimimerkillä Onni Arvonaho: * Helene Lang : Naisjuoni : yksinäytöksinen pila ; suomeksi sovittanut Onni Arvonaho. Näytelmäkirjasto n:o 83. Yrjö Weilin, Helsinki 1912 * Carl Görlitz : Rikoksellinen : yksinäytöksinen huvinäytelmä ; suomeksi sovittanut Onni Arvonaho. Näytelmäkirjasto n:o 88. Yrjö Weilin, Helsinki 1912 Nimimerkillä Simo Saarenpää: * Carl Görlitz : Muistamaton : yksinäytöksinen huvinäytelmä ; mukaillen suomentanut Simo Saarenpää. Näytelmäkirjasto n:o 95. Kirja, Helsinki 1913 * G. Fischer-Ohmann : Salapoliisi : 1-näytöksinen pila ; suomeksi mukaili Simo Saarenpää. Näytelmäkirjasto n:o 99. Kirja, Helsinki 1913 * Turhaa touhua : yksinäytöksinen pila ; suomeksi mukaili Simo Saarenpää. Näytelmäkirjasto n:o 101. Kirja, Helsinki 1913 * Louis Arbertus : Huonetoverit : yksinäytöksinen pila ; suomeksi mukaili Simo Saarenpää. Näytelmäkirjasto n:o 105. Kirja, Helsinki 1913 * Hyvät todistukset : kolminäytöksinen huvinäytelmä ; Mallachow- Elsner'in mukaan suomeksi sovittanut Simo Saarenpää. Näytelmäkirjasto n:o 134. Kirja, Helsinki 1915 ==Lähteet== * Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Kurama (1907)

Kurama () oli 1911 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Ibuki-luokan taisteluristeilijä, joka romutettiin 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. == Valmistus == Alus tilattiin 1904 Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. elokuuta 1905. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1907 ja otettiin palvelukseen 28. helmikuuta 1911.Gardiner 1985, s. 233. == Palvelus == Hieman palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin amiraali Shimamura Hayaon laivasto- osastoon, joka vieraili Britteinsaarilla Yrjö V:n kruunajaissa. Matkalla osasto vieraili Singaporessa, Adenissa, Maltalla, Portsmouthissa ja Spitheadissä. Paluumatkalla osasto vieraili Ranskassa, Italiassa ja Itävallassa. Ensimmäisessä maailmansodassa alus kuului ympärysvaltojen tueksi luovutettuun osastoon suojaamaan eteläisen Tyynenmeren merenkulkua. Se osallistui myös Kongōn ja Hiein kanssa Saksan keisarikunnan Karoliineilla ja Mariaaneilla olevien siirtomaiden valtaukseen. Kurama kuului 1920-luvulla Japanin pohjoiseen laivastoon suojaten Siperian miehitykseen liittyviä Venäjälle tehtyjä maihinnousuja, joilla tuettiin Venäjän sisällissodan valkoisia joukkoja. Alus romutettiin 20. syyskuuta 1923 osana Washingtonin laivastosopimusta. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Ibuki-luokan taisteluristeilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan taisteluristeilijät
Tiit Aleksejev

Tiit Aleksejev (s. 26. heinäkuuta 1968Oittinen 2013 Kohtla-JärveTiit Aleksejev, Estonian Writers online, viitattu 28.9.2021 ) on virolainen kirjailija ja historioitsija. Aleksejev on opiskellut keskiajan historiaa ja valmistunut Tarton yliopistosta. Aleksejev on kirjailijauran lisäksi työskennellyt myös diplomaattina Pariisissa ja Brysselissä. === Pyhiinvaellus=== Aleksejevin ristiretkitrilogian avausosa Pyhiinvaellus (viroksi Palveränd) on historiallinen seikkailuromaani. Teos on kuvaus ensimmäisen ristiretken vaiheista vuodesta 1095 alkaen aina Antiokian valloittamiseen vuonna 1098 asti. Kirjan päähenkilö Dieter lähtee ristiretkeläisten mukana Etelä-Ranskasta Konstantinopoliin aikomuksenaan vapauttaa Jerusalem ja Pyhä maa pakanoiden vallasta. Teos tutkistelee ja valottaa ristiretkeläisten sisäistä maailmaa, arkea ja ajatuksia yhteydessä historiallisiin tositapahtumiin. Aleksejev matkusti alueilla, tutki aikakautta ja keräsi materiaalia teoksen kirjoittamiseen lähes kymmenen vuotta. == Teokset == * Tartu rahu (novelli, 1999) * Valge kuningriik (romaani, 2006) * Palveränd: lugu esimesest ristisõjast (romaani, 2008, suom. Pyhiinvaellus) * Leegionärid (näytelmä, 2010) * Kindel linn (romaani, 2011, suom. Väkevä kaupunki) * Müürideta aed. Tallinn: Varrak 2019. ===Suomennetut teokset=== * Pyhiinvaellus: kertomus ensimmäisestä ristiretkestä (Palveränd, trilogian 1. osa), suom. Hannu Oittinen, Sammakko 2013 ISBN 978-952-483-236-6 * Väkevä kaupunki: kertomus ensimmäisestä ristiretkestä (Kindel linn, trilogian 2. osa), suom. Hannu Oittinen, Sammakko 2015 ISBN 978-952-483-290-8 == Palkinnot ja tunnustukset== * Loomingin palkinto vuonna 1999 novellista Tartu rahu * Betti Alverin palkinto vuonna 2006 parhaasta esikoisromaanista Valge kuningriik * Euroopan unionin kirjallisuuspalkinto vuonna 2010 romaanista Pyhiinvaellus (Palveränd)EU Prize Litterature * Virumaa-kirjallisuuspalkinto vuonna 2011Virumaa Kirjandusauhind == Lähteet == * Hannu Oittinen: Tiit Aleksejev, Tuglas.fi (Elo 2/2013) * Keskisuomalainen === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tiit Aleksejev Estonian Literature Centre, ELIC Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Hainisch

Michael Hainisch (15. elokuuta 1858 – 26. helmikuuta 1940) oli itävaltalainen poliitikko. Hän toimi Itävallan toisena liittopresidenttinä vuosina 1920–1928. Hainisch oli taustaltaan taloustieteilijä. == Lähteet == Luokka:Itävallan presidentit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Elli Hällström

Elli Hällström, o. s. Åkerman (16. syyskuuta 1873 Viipuri – 23. joulukuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen hammaslääkäri ja nuortenkirjailija joka käytti nimimerkkiä Armi Vainio. Hällströmin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden presidentti Daniel Woldemar Åkerman (1843–1919) ja kirjailija Emma Henrika Perander (1851–1931). Elli Hällström pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1892 ja valmistui odontologian kandidaatiksi 1902. Elli Hällström oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1933–1938. Hän kirjoitti runoja, muun muassa sanat Karjalan jääkärien marssiin sekä julkaisi salanimellä nuortenkirjan Kaarinan kouluvuodet. Hällström oli naimisissa vuodesta 1897 lääketieteen tohtori Adolf Johannes Hällströmin (1869–1947) kanssa, joka toimi Savonlinnan yleisen sairaalan lääkärinä ja omisti Savonlinnan synnytyslaitoksen. Heidän jälkeläisensä muodostavat Helasvuo-suvun. == Teoksia == Omalla nimellä: * Tietoja Kuopion lääninsairaalan vaiheista, teoksessa Juhlajulkaisu professori Matti Äyräpään 60-v. syntymäpäivän johdosta 11.4.1912. Duodecim-Seura, Helsinki 1912 * Piirteitä suomalaisuuden nousuajalta Viipurissa, teoksessa Muistikuvia II. Otava 1946 * Naisylioppilaat De kvinnliga 1893-1895, teoksessa Muistikuvia III. 1956 Nimimerkillä Armi Vainio: * Kaarinan kouluvuodet. Kansa, Helsinki 1909 == Lähteet == * * * Ossian Mestertonin sukututkimussivut : Pietari Juusten s. 1470 ja hänen jälkeläisiään yhteensä 8587 taulua : Adolf Johannes Hällströmin tiedot, taulu 8491 * Luokka:Suomalaiset hammaslääkärit Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Ilmaton rengas

thumb|right|Ilmaton rengas Ilmaton rengas on rengas, jota ei ole täytetty paineistetulla ilmalla. Niitä käytetään esimerkiksi pienissä koneissa ja kulkuneuvoissa, kuten ruohonleikkureissa ja golfautoissa. Toisaalta niitä on käytössä myös raskaissa työkoneissa, jotka työskentelevät esimerkiksi työmailla, joissa ilmarenkaat puhkeavat helposti. Ilmattomien renkaiden tärkein etu on niiden puhkeamattomuus, mutta ne ovat selvästi ilmatäytteisiä renkaita harvinaisempia. Ilmattomia renkaita kehitetään korvaamaan ilmatäytteisiä renkaita liikenteessä.Tekniikka & talous Toistaiseksi ilmattomilla renkailla on yleensä suurempi vierintävastus ja huonompi joustavuus vastaavan kokoisiin ilmatäytteisiin renkaisiin nähden. Lisäksi niiden ongelmana on kuumentuminen ajossa. == Katso myös == * Puhkeamaton rengas == Lähteet == Luokka:Autotekniikka Luokka:Renkaat
Dyrehavsbakken

Dyrehavsbakken (lyh. Bakken) on yksi vanhimmista toiminnassa olevista huvipuistoista. Se sijaitsee lähellä Tanskan pääkaupunkia Kööpenhaminaa Dyrehavenissa. Siellä on 33 toiminnassa olevaa huvilaitetta (2011) sekä ulkoilmanäyttämö, jolla järjestetään muun muassa musiikkiesityksiä. Bakken on vuonna 1935 perustetun Cirkusrevyenin kotipaikka. [ { "type": "ExternalData", "service": "geoshape", "ids": "Q496893", "properties": {"fill": "#ff0000", "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 2} }, { "type": "ExternalData", "service": "geopoint", "ids": "Q496893", "properties": {"marker-symbol": "amusement-park", "marker-size": "medium", "marker-color": "ff0000"} } ] Alue on rauhoitettu, ja siitä vastaa Jægersborg Statsskovdistrikt. == Bakkenin avaaminen == Vuosittainen moottoripyöräkulkue Nørrebrosta Klampenborgiin on merkki Bakkenin avaamisesta ja sulkemisesta. Perinteen aloitti Bjørn Andersen vuonna 1965. Aluksi kulkue oli vain moottoripyöräkerholle, mutta myöhemmin tuli mukaan myös tavallisia moottoripyöräilijöitä. Nykyisin kulkueessa on mukana 5 000–7 000 moottoripyöräilijää. Vuonna 2013 Bakken avattiin torstaina 21. maaliskuuta, ja se sulkeutui lauantaina 31. elokuuta. == Historia == [ { "type": "ExternalData", "service": "geomask", "ids": "Q496893", "properties": {"fill":"#ffffff", "fill-opacity": 0.8, "stroke": "#ff0000", "stroke-width": 1} } ] Dyrehavsbakken perustettiin vuonna 1583 toriksi kuninkaallisen eläinpuiston viereen. Kirsten Piilin lähteen kanssa se teki alueesta suositun retkikohteen kööpenhaminalaisille vuosisatojen ajaksi. Kesäisin klovnit pystyttivät telttansa torille ja viihdyttivät ihmisiä piloillaan. Vuonna 1800 englantilainen taiteilijaperhe toi mukanaan Price Pjerrotfigurin. Hänestä on tullut paikan tavaramerkki, eikä Bakkenia voisi edes kuvitella ilman häntä. Näyttelijä Johanne Luise Pätgesin (myöhemmin rouva Heiberg) ensiesiintyminen oli Bakkenissa. Eläviä kuvauksia 1800-luvun alun Dyrehavsbakkenista on tanskalaisessa kirjallisuudessa Oehlenschlägerin teoksessa Sanct Hansaften- Spil (1802) ja Heibergin teoksessa Recensenten og Dyret (1826) . 1900-luvun alussa teltat jäivät pois kiinteiden kojujen ja suurempien järjestelmien tieltä. Dyrehavsbakkenilla toimii kuitenkin vuonna 1885 perustettu yritys, jonka nimi on edelleen ”Teltholderforeningen”. == Huvilaitteet == * 3D-elokuvateatteri * AfroKopperne * Bakkeekspressen * Børnepariserhjulet * Crazy Theatre * De Vilde Mus * Dillen * Extreme * Hestekarrusellen * HipHop * Humlumhøj * Mariehønen * Mine Train Ulven * Mini Dumbo * Jeepen * Kængeru * Polyppen * Racing * Radiobilerne * Rodeobanen * Safari * Samba Tower * Spinning Cars * Spøgelsetoget * SRV * Svanebanen * Tornado * TårnGyset * Vandkanonen * Vandrutschebanen * Vikingeskibet Dragen * Vuoristorata == Lähteet == * Bakkenin kotisivu (Arkisosivu) * Motorcykeloptog til bakken Bakken.dk == Aiheesta muualla == * Huvipuiston kotisivut Luokka:Tanskan huvipuistot Luokka:Tanskalainen kulttuuri Luokka:Lyngby-Taarbækin kunta
Kuudes tunti

Kuudes tunti oli helsinkiläinen post-punk- ja goottirock-yhtye, joka toimi vuosina 1980–1985. Vuoteen 1983 nimenä oli The Glory Boys. Yhtyeen jäseniä olivat Mika "Milli" Miettinen (laulu ja bassokitara), Jari "Kailis" Kailokari (rummut), Jukka "Tuutti" Tuutti (kitara) sekä vuosina 1984–1985 Jorma "Jore" Vastelin. Kuudes tunti sai levytyssopimuksen, kun Shadowplayn Brandi Ifgray näki yhtyeen keikan syksyllä 1983 Lepakossa. Ifgray etsi yhtyeitä Johanna Kustannukselle Ralf Örnin pyynnöstä. Tarkoituksena oli äänittää single, mutta levytyssessio laajeni ja äänitettiinkin albumillinen materiaalia. Yhtye ja Örn toimivat tuottajina. Kappaleet merkittiin koko yhtyeen nimiin. Levyn nimeksi tuli Kuinka tänään voit? Johanna Kustannus meni konkurssiin, joten lähes vuoden odotuksen jälkeen levyn julkaisikin Love Kustannus vuonna 1984 Beta- merkillä. Levy ei saanut juurikaan julkisuutta eikä myynyt paljoa. 1984 muun muassa Mustasta Paraatissa ollut Jore liittyi yhtyeeseen laulajaksi. Milli oli samana vuonna ollut Joren Silmät-bändin basistina yhtyeen levyttäessä ainoan singlensä. Joren kanssa Kuudes tunti meni 1985 studioon levyttämään singleä. Kappaleina olivat Tuutin säveltämät ja Joren sanoittamat "Aikuisten katseissa" sekä "Pää". Tuottajana toimi Jukka Orma. Kimmo Helistö soitti saksofonia. Singlen viimeistely jäi kesken, kun miksauspöytä rikkoontui kaatuneesta olutpullosta, eikä singleä julkaistu. Viimeisen keikkansa Kuudes tunti teki Helsingin laulufestivaalien klubilla Lepakossa kesällä 1985. Keikan jälkeen Milli ja Kailis riitelivät, ja Kailis erosi yhtyeestä. Kailis on soittanut myöhemmin muun muassa Sata lasta -yhtyeessä. Milli soitti 1980-luvun lopulla Raine Salon Bodyguardsissa. Joren seuraava yhtye oli Dead Society. Jore kuoli 1993 synnynnäisen sydänvian takia. Milli kuoli 9. elokuuta 1994. Kuolinsyynä oli sydänlihaksen laajentuminen ja keuhkoahtauma. Jukka Tuutti kuoli syöpään heinäkuussa 2019. 2013 Svart Records julkaisi tuplavinyylin, jossa on Kuinka tänään voit? -albumi, konserttitallenne pääosin ennenjulkaisemattomista kappaleista sekä Joren kanssa tehdyt kaksi kappaletta. ==Diskografia== * Kuinka tänään voit? (LP, 1984, Love Kustannus, BETA 4009) * Kuinka tänään voit? (tupla-LP, 2013, Svart Records) ==Lähteet== * * Kuinka tänään voit? Discogs-palvelussa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Rakkonen

Rakkonen (Brefeldia maxima) on lahopuulla ja karikkeella kasvava limasieni. Se on rakkosten suvun (Brefeldia) ainoa laji. Se muodostaa laajan, valkoisen limakon eli plasmodion, joka kypsyessään muuttuu ensin tumman purppuraiseksi ja lopulta tummanruskeaksi tai mustaksi, hieman hopeanhohtoiseksi, tyynymäiseksi itiöemäksi (eetaalioksi). ==Lähteet== Luokka:Limasienet
Björn Engström

Björn Engström (21. lokakuuta 1886 Helsinki – 9. lokakuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kamreeri ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Engströmin vanhemmat olivat kassanhoitaja Johan Edvin Julius Engström (1850–1917) ja Vendla Augusta Förbom (1848–1933). Hän oli naimisissa Saimi Eleonora Niinvaaran (1901–1963) kanssa. Engström toimi Centralskogssällskapetin palveluksessa kamreerina. == Teoksia == * Matadorens son i Finland : skämt i 3 afdelningar utan scenförändringar ; Nylands Svenska Ungdomsförbund tillägnadt. Nylands Svenska Ungdomsförbund, Helsingfors 1910 * Vis min moders död ... : 26.2.1933. Helsingfors 1933 == Lähteet == * * Geni.com : Björn Engströmin tiedot * Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A-Ö (Projekt Runeberg) Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Suomen Saksan-instituutti

Suomen Saksan-instituutti (; ) on Suomen kulttuurin, tieteen ja talouden foorumi saksankielisessä Euroopassa. Instituutti neuvoo ja verkottaa eri toimijoita sekä tarjoaa yhteistyökumppaneidensa kanssa monipuolista ohjelmaa kulttuurista kiinnostuneille. Suomen Saksan-instituutti sijaitsee osoitteessa Friedrichstraße 153 a 3. kerroksessa, Friedrichstraßen rautatieaseman lähellä. == Yleistä == Instituutin keskeinen tehtävä on luoda kohtaamisia suomen- ja saksankielisten ammattilaisten välille sekä tukea pitkäaikaista yhteistyötä ja saksalais-suomalaista dialogia. Instituutti työskentelee projektiluontoisesti taiteilijoiden ja tieteentekijöiden kanssa, joskin painopiste on uusien sisältöjen, toiminta-alueiden ja formaattien kehittelyssä yhdessä saksalaisten, itävaltalaisten, sveitsiläisten sekä suomalaisten kumppaneiden kanssa. Vuonna 1994 perustettu instituutti on Suomen ensimmäinen saksankielisessä maassa sijaitseva kulttuuri-instituutti. Se on sekä Helsingissä pääkonttoriaan pitävän Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit ry:n että EUNIC Berlinin eli Berliinin eurooppalaisten kulttuuri-instituuttien yhteisön jäsen. Instituutti toimii suomen kulttuurin, tieteen ja talouden foorumina saksankielisessä Euroopassa. == Toiminta == === Tapahtumat === Instituutti tarjoaa yhdessä kumppaneidensa kanssa kulttuuriohjelmaa, joka esittelee suomalaisten kulttuuritapahtumien laajaa kirjoa. Tapahtumia on kaikkialla saksankielisessä Euroopassa, ja instituutti haluaa mahdollistaa erityisesti nuorten suomalaisten taiteilijoiden yhteistyöhankkeita saksankielisissä maissa. Yhteistyössä suomalaisten ja saksankielisten tiedeorganisaatioiden, yliopistojen, korkeakoulujen ja tutkijaryhmien kanssa Suomen Saksan-instituutti järjestää eri tieteenalojen tapahtumia. Tapahtumissa keskustellaan suomalaisesta talouselämästä kulloistenkin partnerien kanssa. Painopiste on luovassa taloudessa, taloustutkimuksessa ja innovaatioissa. === Kirjanurkkaus === Suomen Saksan-instituutin yleisölle avoimessa kirjanurkkauksessa voi työskennellä, lueskella ja lainata kirjoja kotiin. Lainattavissa on kirjallisuutta saksaksi, suomeksi sekä ruotsiksi. Valikoimassa on kauno- ja tietokirjallisuutta, lasten- ja nuortenkirjallisuutta, sarjakuvia, runoja sekä sanoma- ja aikakauslehtiä. Lisäksi kirjanurkkauksessa on internetyhteys. === Opinto- ja harjoitteluneuvonta === Instituutin opinto- ja harjoitteluneuvoja järjestää informaatiotilaisuuksia koulutusmessuilla ja korkeakouluissa. Opiskelijat, jotka haluavat suorittaa osan opinnoistaan tai harjoittelunsa Suomessa, saavat halutessaan instituutilta ajankohtaista tiedotusmateriaalia tai voivat varata neuvonta-ajan. === Kiertonäyttelyt === Instituutin kiertonäyttelyt esittelevät suomalaista kulttuuria, yhteiskuntaa ja historiaa. Instituutti tarjoaa näyttelyitä yhteistyökumppaneidensa käyttöön. == Linkit == Luokka:Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit‎ Luokka:Berliini Luokka: Kulttuurijärjestöt * Suomen Saksan-instituuttin virallinen nettisivu == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Saksan-Instituutti *Suomen kulttuuri- ja tiedeinstituutit *EUNIC Berlin *Suomen suurlähetystö, Berliini
Tsukuba (1905)

Tsukuba () oli vuonna 1907 valmistunut keisarillisen Japanin laivaston Tsukuba-luokan taisteluristeilijä, joka tuhoutui räjähdyksessä Yokosukanlahdella 14. tammikuuta 1917. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaan. == Valmistus == Alus tilattiin 1904 Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1905. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 26. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1907.Gardiner 1985, s. 233. == Palvelus == Hieman palvelukseen oton jälkeen alus lähti amiraali Goro Ijuinin johdolla Yhdysvaltoihin osallistuakseen Jamestownin maailmannäyttelyyn, mistä se jatkoi matkaansa Britteinsaarille Portsmouthiin palaten Intian valtameren kautta Japaniin. Paluun jälkeen alus liitettiin osastoon, joka saattoi lokakuussa 1908 Yhdysvaltain laivastoa Japanin aluevesillä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä lukuisiin eteläisen Tyynenmeren ja Intian valtameren operaatioihin osana ympärysvaltojen käyttöön luovutettua Japanin laivastoa. Alus osallistui 4. joulukuuta 1915 keisari Taisōn pitämään keisarillisen Japanin laivaston katselmukseen Yokohamassa, mihin osallistui kaikkiaan 124 alusta. Laivastokatselmus uusittiin Yokohamassa 25. lokakuuta 1916. Tsukuba räjähti 14. tammikuuta 1917 Yokosukan satamassa. Upotessaan alus vei mukanaan 305 miehistönjäsentä. Turman todettiin johtuneen ammusvaraston palosta. Hylky nostettiin ja sitä käytettiin laivaston ilmavoimien maalina. Alus poistettiin virallisesti alusluettelosta 1. syyskuuta 1917 ja romutettiin vuonna 1918. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Tsukuba-luokan taisteluristeilijät Luokka:Japanilaiset ensimmäisen maailmansodan taisteluristeilijät
Rose Leslie

Rose Eleanor Arbuthnot-Leslie, lyhyemmin Rose Leslie, (s. 9. helmikuuta 1987 Aberdeen, Skotlanti) on skotlantilainen näyttelijä. Leslie näytteli Gwen Dawsonia Downton Abbey -televisiosarjan ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2010, ja vuosina 2012–2014 hän näytteli Ygritteä televisiosarjassa Game of Thrones. Leslie kasvoi Lickleyheadin linnassa sukunsa tiluksilla lähellä Aberdeenia ennen kuin lähti Millfieldin kouluun Englantiin ja sitten opiskelemaan näyttelemistä London Academy of Music and Dramatic Artiin. Vuonna 2009 hänet palkittiin BAFTA Scotlandin uuden tulokkaan palkinnolla roolistaan televisioelokuvassa New Town. Sen jälkeen seurasivat roolit Downton Abbeyssä ja Game of Thronesissa. Loppuvuodesta 2013 Leslie valittiin näyttelemään brittiläisen Utopia-televisiosarjan toiselle tuotantokaudelle. ==Yksityiselämä== Leslie ja Game of Thronesissa näytellyt Kit Harington alkoivat seurustelemaan vuonna 2012. He ilmoittivat kihlautumisestaan syyskuussa 2017 The Times -aikakauslehden kautta. Pari meni naimisiin 23. kesäkuuta 2018. Vuonna 2021 Leslie ja Harrington saivat esikoispoikansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Skotlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mosby

Mosby voi tarkoittaa: == Paikkoja == * Mosby (Missouri) * Mosby (Montana) * Mosby (Norja), Kristiansandin kylä == Ihmisiä == === Sukunimenä === * Bernice Mosby (s. 1984), yhdysvaltalainen koripalloilija * John Singleton Mosby (1833–1916), yhdysvaltalainen sotilas * Johnny and Jonie Mosby, yhdysvaltalainen kantriduo * Littleberry Mosby (1757–1821), yhdysvaltalainen vapaussodan upseeri * Ted Mosby, fiktiivinen hahmo TV-sarjassa Ensisilmäyksellä === Etunimenä === * Mosby Parsons (1822–1865), yhdysvaltalainen upseeri Luokka:Sukunimet
Petri Tapio Mattson

Petri Tapio Mattson (s. 1973 Haapajärvi) on suomalainen viulisti, yhtyeenjohtaja ja viulunrakentaja. Mattson on opiskellut Sibelius-Akatemiassa 1992–1999 opettajinaan Grazyna Gebert (moderni viulu), Kreeta-Maria Kentala ja Jaap Schröder (barokkiviulu), Timo Juntura (viola da gamba, kamarimusiikki), Rabbe Forsman ja Kati Hämäläinen (vanhan musiikin yhtyesoitto ja esittämiskäytännöt). Lisäksi hän on vuosina 1989-1996 osallistunut mestarikursseille opettajinaan mm. Gottfried Schneider, David Kim, Zoria Shikmurzajeva (moderni viulu), Sigiswald Kuijken, Charles Toet ja Konrad Hünteler (vanhan musiikin yhtyesoitto). Hänen 1999 suorittamansa diplomi (A-tutkinto) barokkiviulun soitossa oli ensimmäinen laatuaan Sibelius- Akatemiassa. Mattson on vanhan musiikin yhtye Opus X:n perustaja, ja on toiminut sen taiteellisena johtajana vuosina 1995–2006 ja uudelleen vuodesta 2009 alkaen. Vuosina 1999–2005 hän toimi Kuudennen kerroksen orkesterin (nyk. Suomalainen barokkiorkesteri) konserttimestarina. Hän on esiintynyt myös Helsingin Barokkiorkesterin, Suomalais-virolaisen barokkiorkesterin, Tallinnan barokkiorkesterin, Lappeenrannan kaupunginorkesterin ja Haapaveden kamariorkesterin konserttimestarina ja sooloviulistina. Viulun ja viola da gamban lisäksi Mattson on esiintynyt myös alttoviulun soittajana. Hän on levyttänyt Alba-, BIS-, Ondine-, Fuga-, Naxos-, Aeolus- ja La Bottega Discantica -levymerkeille. Hän on opiskellut viulunrakennusta haapavetisen viulunrakentajan Pekka Suihkosen opastuksella. == Lähteet == * http://www.opusxensemble.net * http://www.vanhamusiikki.net Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Seitz

Karl Seitz (4. syyskuuta 1869 – 3. helmikuuta 1950) oli itävaltalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Itävallan ensimmäinen liittopresidentti 1919–1920. Presidenttiyden jälkeen Seitz toimi Wienin pormestarina 1923–1934. == Lähteet == Luokka:Itävallan presidentit Luokka:Itävaltalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Pormestarit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Mustakallio

Mustakallio on suomenkielinen sukunimi: * Aarne Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1909–1970), yritysjohtaja ja vuorineuvos * Antti Mustakallio (s. 1978), yrittäjä, puhetaidon kouluttaja ja teologi * Arja Mustakallio (myöh. Virolainen, s. 1946), keihäänheittäjä * Eero Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1907–2000), lääkäri, professori, Aarne Mustakallion veli * Elina Lehtikunnas- Mustakallio (o.s. Lehtikunnas, 1927–2011), teatteriohjaaja ja -opettaja * Hannu Mustakallio (s. 1951), pappi ja kirkkohistorian professori * Heikki Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1844–1913), rovasti ja runoilija * Heikki Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1924–1998), yritysjohtaja ja vuorineuvos, Aarne Mustakallion veli * Jaakko Mustakallio (s. 1987), poliitikko (Vihreä liitto) * Jooseppi Mustakallio (vuoteen 1878 Josef Schwartzberg, 1857–1923), runoilija, sanoittaja ja pappi, Heikki Mustakallion veli * Juho Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1879–1956), sokeainkoulun johtaja ja kouluneuvos * Katariina Mustakallio (s. 1958), sosiaalihistorian tutkija ja dosentti * Kimmo Mustakallio (1931–2016), lääkäri ja professori, Martti J. Mustakallion poika, Marita Nordberg-Mustakallion puoliso * Lauri Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1883–1937), rovasti ja kansanedustaja * Marita Nordberg-Mustakallio (o.s. Nordberg, 1929-2009), näyttelijä * Martti J. Mustakallio (1891–1968), lääkäri ja anatomian apulaisprofessori, Jooseppi Mustakallion poika * Mimmi Mustakallio (1945–2002), laulaja, Arja Mustakallion sisar * Minttu Mustakallio (s. 1973), näyttelijä, Mimmi Mustakallion tytär * Riitta Tynjä (o.s. Mustakallio, s. 1952), poliitikko (SKP) * Sakari Mustakallio (ent. Schwartzberg, 1899–1989), lääkäri * Sami Mustakallio (s. 1958), pappi, Martti J. Mustakallion ja Marita Nordberg-Mustakallion poika * Timo Mustakallio (1929–1984), oopperalaulaja ==Katso myös== *Timo Mustakallio -laulukilpailu, Savonlinnan Oopperajuhlien ja Timo Mustakallion säätiön järjestämä laulukilpailu
Bebhionn

Bebhionn on yksi Saturnuksen lukuisista kuista. Se on yksi neljästä gallialaisryhmän kuusta. Sen löysivät Scott S. Sheppard, David C. Jewitt ja Jan T. Kleyna Subaru-teleskoopilla Mauna Keassa, Havaijiilla. Löydöksessä oli mukana myös Brian Marsden. Bebhionnia kutsuttiin aluksi nimellä S/2004 S11, mutta nimettiin myöhemmin kelttiläisessä mytologiassa olevan naisjättiläisen mukaan. == Lähteet == Luokka: Saturnuksen kuut