EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Comedy Central Roast

Comedy Central Roast on yhdysvaltalainen Comedy Central -kaapelikanavalla esitettävä televisio-ohjelma, jossa julkisuuden henkilöt ja stand up -koomikot roastaavat eli irvailevat sekä muille roastaajille että vierailevalle tähdelle. Vuosina 1998–2002 tapahtuma järjestettiin New York Frias Clubilla ja nykymuotoisena sitä on tehty vuodesta 2003 Los Angelesissa. Jokaisessa jaksossa vieraaksi saapuu yksi julkisuuden henkilö, joka on illan pääaihe. Roastaajat irvailevat hänelle, mutta heittävät herjoja myös muille roastaajille. Jotkut vieraaksi saapuneet tähdet ovat kieltäneet käsittelemästä tiettyjä aiheita, kuten Pamela Anderson hepatiitti C:tä, Joan Rivers Melissa- tytärtään, Donald Trump varallisuuttaan, Charlie Sheen äitiään ja Mike Tyson raiskaustuomiotaan. == Jaksot == * 2003 – Denis Leary (Illan isäntä: Jeff Garlin) * 2005 – Jeff Foxworthy (Isäntä: Bill Engvall, Ron White, Larry the Cable Guy) * 2005 – Pamela Anderson (Isäntä: Jimmy Kimmel) * 2006 – William Shatner (Isäntä: Jason Alexander) * 2007 – Flavor Flav (Isäntä: Katt Williams) * 2008 – Bob Saget (Isäntä: John Stamos) * 2009 – Larry the Cable Guy (Emäntä: Lisa Lampanelli) * 2009 – Joan Rivers (Emäntä: Kathy Griffin) * 2010 – David Hasselhoff (Isäntä: Seth MacFarlane) * 2011 – Donald Trump (Isäntä: Seth MacFarlane) * 2011 – Charlie Sheen (Isäntä: Seth MacFarlane) * 2012 – Roseanne Barr (Emäntä: Jane Lynch) * 2013 – James Franco (Isäntä: Seth Rogen) * 2015 – Justin Bieber (Isäntä: Kevin Hart) * 2016 – Rob Lowe (Isäntä: David Spade) * 2018 – Bruce Willis (Isäntä: Joseph Gordon-Levitt) * 2019 – Alec Baldwin (Isäntä: Sean Hayes) == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset komediasarjat Luokka:Comedy Centralin televisio-ohjelmat
Kissat (elokuva)

Kissat (Kattorna) on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Se perustuu suomenruotsalaisen Walentin Chorellin samannimiseen näytelmään, ja sen on ohjannut tanskalainen Henning Carlsen. Chorell ja Carlsen tekivät yhdessä elokuvan käsikirjoituksen. == Juoni == Marta on pesulan työnjohtaja, joka on epäsuosittu vaativuutenssa ja väitettyjen lesbotaipumustensa vuoksi. Nuori Rike alkaa väittää muille naistyöntekijöille Martan lähennelleen häntä, ja että muuan toinen tyttö olisi joutunut samasta syystä mielisairaalaan.Kattorna DVD CDon.com. Viitattu 24.1.2016. == Tuotanto == Elokuvan musiikin sävelsi Roman Polanskin vakiosäveltäjänä tunnetuksi tullut Krzysztof Komeda. == Vastaanotto == Eva Dahlbeck sai Guldbagge-palkinnon Martan roolistaan. Iltalehden Jyrki Laelma pitää Kissoja onnistuneimpana Walentin Chorell -filmatisointina.Laelma, Jyrki: Miriam, Iltalehti, päiväyksetön. Viitattu 24.1.2016. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1964 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Kaarila

Kaarila (aiemmin Kaarela) on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka sijaitsee 6,3 kilometrin päässä Tampereen keskustasta. Kaarila rajoittuu pohjoisessa Epilään, idässä Hyhkyyn, etelässä Pyhäjärveen ja lännessä Raholaan. Kaupunginosaa palvelee Tampereen Kaupunkiliikenteen bussilinja 26. Kaarilan ja Epilän välimaastossa sijaitsee Vaakkolammi-niminen järvi. Järven ympäristö on suojeltu. Kaarilan asutus on omakotivaltaista. Pirkkalan pitäjän vuoden 1510 kevätkäräjillä mainittiin Kankaantaan ja Viikin kylien kalavesiriidan todistajana Hinzze Karletainen, joka oli todennäköisesti Kaarilan kylästä. Kaarila-nimen vanhempi muoto on Kaarlela, ja myöhemmästä Kaarilan rusthollista käytettiin asiakirjoissa nimeä Karlberg. Henkilö, jonka mukaan tila nimettiin, on siten todennäköisesti kuulunut Suomen ruotsalaisväestöön. Vuosina 1728–1800 Kaarilan tila kuului Gaddin suvulle, jonka tunnetuin jäsen oli taloustieteilijä, Turun akatemian kemian professori Pehr Adrian Gadd. Gadd- suvun hautakappeli Raholan kaupunginosassa Nokiantien varrella on Tampereen vanhimpia rakennuksia. Kaarilan tila mainitaan vuoden 1540 maakirjassa.Louhivaara 1999, s. 229–230. Vuonna 1838 Kaarilan tila siirtyi Thunebergin (myöh. Tuurna) suvulle, jolta sen maa- ja metsäalueet osti vuonna 1963 Tampereen kaupunki. Kartanon pihapiiri ja siinä olevat rakennukset eivät kuuluneet kauppaan. Thuneberg–Tuurna-suvun jäseniin kuuluu muun muassa Viipurin viimeinen kaupunginjohtaja Arno Tuurna. Kaarilan alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Kaarilan, Hyhkyn ja Epilän kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953 ja Kaarilaan rakennettiin 1960-luvulla puistomainen pientaloalue. Kaarilan kadunnimistöön kuuluu ryhmänimiä, joiden aihepiiri liittyy Kaarilan kartanon puutarhaan (mm. Hedelmäkatu, Köynnöskatu, Pensaskatu); muilta osin katuja on pyritty nimeämään historiallisten nimiaiheiden pohjalta (mm. Simolankatu). Vaakkolammin nimen taustalla on järven rannalla aikanaan sijainnut Vaakkola-niminen talo, joka yhdistettiin Kaarilan kartanoon. Vaakkolammi mainitaan isonjaon pöytäkirjoissa vuonna 1767 nimellä Waackojerwi.Louhivaara 1999, s. 234. Vaakkolammin länsipuolella sijaitsee Liittokallio, joka on tunnettu myös nimillä Sopimusvuori ja Likomäki. Nimet Liittokallio ja Sopimusvuori viittaavat kalliolla aikoinaan käytyihin käräjiin, Likomäki puolestaan pellavien liottamiseen Vaakkolammissa.Louhivaara 1999, s. 232. == Kaarilan rakennuksia == *Simolan talo *Kaarilan kartano == Lähteet == * Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. === Viitteet === *
Paavo Seppänen (toimittaja)

Paavo Johannes Seppänen (1. huhtikuuta 1949 Virtasalmi – 4. tammikuuta 2016 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 24.1.2016 s. C 34 oli suomalainen toimittaja ja pitkäaikainen Metsälehden päätoimittaja. Seppänen opiskeli journalismia Tampereen yliopistossa, mutta jätti opinnot kesken siirryttyään työelämään. Uransa aikana hän työskenteli Savon Sanomissa, Uudenkaupungin Sanomissa ja Länsi-Uusimaassa. Välillä hän teki myös töitä freelancerina muun muassa Uusi Maailma -lehdessä. Hän oli myös perustamassa Lohjalle Länsi- Uudenmaan Sanomia. Metsälehden toimittaja hänestä tuli 1979, päätoimittaja 1983 ja Kustannusosakeyhtiö Metsälehden toimitusjohtaja 1995. Hän jäi eläkkeelle 2010. Kun hän tuli Metsälehteen, se oli lakkautusuhan alla, ja hän sai levikin nousuun. Yhtiön toiminta laajeni samalla kirjoihin ja verkkopalveluihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paavo Seppäsen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Tapio Kyöstilä

Tapio Urho Juhani Kyöstilä (1. kesäkuuta 1939 Helsinki – 19. joulukuuta 2015 HelsinkiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 24.1.2016 s. C 35) oli suomalainen muusikko. Hän oli Finntrion jäsen ja Yleisradiossa TV1:n äänisuunnittelija.Vesa Nuotio, Soittaja luotsasi Finntrioa. Helsingin Sanomat 25.1.2016 s. B13 Artikkelin verkkoversio Kyöstilä oli Finntrion perustajajäsen ja ainoa joka oli mukana koko sen olemassaolon ajan. Hän lauloi tenoria ja soitti ja laulamisen lisäksi ideoi esiintymisasuja ja järjesteli keikkoja ja sponsoreita. Kun Vesa Nuotio ja Hannu Karlsson lähtivät yhtyeestä vuonna 1979, Finntrion luultiin olevan päätöksessä, mutta Kyöstilä kokosi sen uudelleen uusin jäsenin ja yhtye teki neljä albumia ja esiintyikin. Kyöstilä on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Pyy (sukunimi)

Pyy on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten sukunimi: * Armas Pyy (1913–1996), jalkapalloilija * Juha Pyy (s. 1963), pikajuoksija * Juho Pyy (1884–1978), kansanedustaja (SDP) * Outi Pyy, Outi Les Pyy (s. 1977), vaatesuunnittelija * Sini Pyy (s. 1992), kelkkahiihtäjä
Vallelaghi

Vallelaghi on kunta Pohjois-Italiassa Trentino-Etelä-Tirolin alueella olevassa Trenton maakunnassa. Kunta perustettiin vuonna 2016, kun kolme kuntaa, Padergnone (801 asukasta), Terlago (2 032 asukasta) ja Vezzano (2 203 asukasta), yhdistyivät.Kuntaliitokset 2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Trenton maakunnan kunnat
Kirvesniemi

Kirvesniemi saattaa tarkoittaa seuraavia: * Kirvesniemen kylä Taipalsaarella ==Henkilöitä== Kirvesniemi on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Anita Kirvesniemi (s. 1990), hiihtäjä, Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemen tytär * Elisa Kirvesniemi (s. 1985), yleisurheilija, Harri ja Marja-Liisa Kirvesniemen tytär * Harri Kirvesniemi (s. 1958), hiihtäjä, yritysjohtaja * Marja-Liisa Kirvesniemi (o.s. Hämäläinen, s. 1955), hiihtäjä, yrittäjä, Harri Kirvesniemen puoliso 1984–2011 Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Fogelholm

Fogelholm on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi: * Axel Fogelholm (1859–1894), suomenruotsalainen kirjailija * Gunnar Fogelholm (1894–1974), suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja * Gustaf Fogelholm (1864–1940), Nokian toimitusjohtaja * Kaj Fogelholm (1936–1997), muusikko ja rocklaulaja * Mikael Fogelholm (s. 1959), ravitsemustieteen professori
Astoria-sali

Astoria-sali on juhlahuoneisto Helsingin Punavuoressa Ison Roobertinkadun varrella. Astoria-juhlasali valmistui aikoinaan elokuvateatteriksi. Nykyisin tila toimii Astoria-nimisenä juhlatilana, jossa voi järjestää jopa 500 henkilön cocktailtilaisuuksia tai 50–250 henkilön istuvia illallisia. Tilat soveltuvat myös messujen, konserttien sekä näytelmien järjestämiseen. == Historia == Helsingin Iso Roobertinkatu 14:ssä sijainnut elokuvateatteri avattiin 1920 Astoria-nimisenä. Ensimmäiset 15 vuotta teatteri oli Astoria, kunnes nimi vaihdettiin vuoden ajaksi Empireksi. Vuonna 1936 teatterista tuli Astor. Teatterissa alettiin näyttää 1970-luvun lopulla päivisin ”uskallettuja elokuvia”, ja näihin näytöksiin käynti järjestettiin sisäpihan kautta. Tätä puolta Astorin toiminnasta kutsuttiin nimellä Takaportti. 1980-luvun keskivaiheilla Astorissa esitettiin Wim Wendersin elokuvaa Paris, Texas (1984) ja Peter Weirin Todistajaa (1985) kumpaakin yli 70 viikkoa. Elokuvateatterin toiminnan loputtua 1987 tilat remontoitiin juhlahuoneistoksi. Astoria on rakennettu vuonna 1919, ja tila edustaa uusklassista tyylisuuntaa. Historiallinen Astoria-sali on yli kahdeksan metriä korkea juhlatila, jossa on näyttävä kattosyvennys sekä koristeelliset seinä- ja katto-ornamentit. Tilassa on myös esiintymislava sekä iso parvi ja aulatilat kolmessa kerroksessa. == Lähteet == * Astor-elokuvateatteri * Astoria-sali ===Viitteet=== Luokka:Punavuori
Tassullo

Tassullo on kylä ja entinen kunta Pohjois-Italiassa Trenton maakunnassa Ville d’Anauniassa. Ennen kuntaliitosta Tassullon asukasluku oli 1 868 (31.12.2015) ja pinta-ala 13,5 neliökilometriä. Asukastiheys oli 147 as./km². Tassulloon kuului myös pienkylät Rallo, Sanzenone, Pavillo ja Campo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italian entiset kunnat Luokka:Trenton maakunta
Ruotsalainen orjakauppa

Ruotsalainen orjakauppa oli Ruotsin kuningaskunnan käymää kauppaa orjilla lähinnä kolmessa historiallisessa vaiheessa: viikinkiaikana ja myöhäiskeskiajalla, suurvaltakaudella sekä kustavilaisena aikana ja hieman sen jälkeen. Orjuus kiellettiin Ruotsissa, johon silloin kuului myös Suomi Österland-nimisenä alueena, Maunu Eerikinpojan aikana vuonna 1335.Medeltiden – Samhället Kalmar läns museum. Ruotsalaiset laivat osallistuivat transatlanttiseen orjakauppaan 1600-luvulla. Käytännössä orjakauppa laillistettiin Ruotsin alueen ulkopuolella vuonna 1650, kun Ruotsin afrikkalainen kauppakomppania Guineakompaniet hankki tukikohdakseen Cabo Corson siirtokunnan nykyisen Ghanan alueelta. Vuonna 1784 Ruotsi osti Saint- Barthélemyn saaren osallistuakseen muun muassa kolmiokauppaan Atlantin valtamerellä. 1800-luvulla Ruotsi vähitellen luopui orjakaupasta merentakaisilla alueilla, ja viimeiset orjat ostettiin vapaiksi 9. lokakuuta 1847.Därför får vi inte glömma slaveriets offer Dagens Nyheter. Kaiken kaikkiaan Ruotsin osuus transatlanttisessa orjakaupassa oli pieni verrattuna päätoimijoihin kuten Portugaliin ja Isoon-Britanniaan. Muutama kymmenen orjakuljetusta on pystytty todentamaan tapahtuneiksi Ruotsiin rekisteröidyillä aluksilla. Orjien tarkkaa lukumäärää ei tunneta, mutta yhteen laivaan mahtui kymmeniä, jopa satoja orjia, joten kyseessä on kuitenkin melko suuri joukko ihmisiä. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin taloushistoria Luokka:Orjuus
Ullan unelmakakku

Ullan unelmakakku on ruokaohjelma, jossa Ulla Svensk valmistaa jokaisessa jaksossa kakkuja eri juhlateemojen mukaisesti.http://www.nelonenmedia.fi/pressi/ajankohtaista/ullan-unelmakkakku- alkaa-livilla-5-lokakuuta-supersuosittu-leivontabloggari-saa-oman-ohjelman/ == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Läskikerho 5. lokakuuta 2012 2\. Salakapakka 12. lokakuuta 2012 3\. Dinoja! 19. lokakuuta 2012 4\. Unohdetut kakut 26. lokakuuta 2012 5\. Verta 2. marraskuuta 2012 6\. Roomalaiset pylväät 9. marraskuuta 2012 7\. Kyläjuhlat 16. marraskuuta 2012 8\. Ylioppilas 23. marraskuuta 2012 9\. Talo 30. marraskuuta 2012 10\. Sählyä 7. joulukuuta 2012 11\. Vaaleanpunainen unelma 14. joulukuuta 2012 12\. Joulu 21. joulukuuta 2012 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Ruokaohjelmat
Ajo

Ajo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aimo Ajo (1932–2005), pappi, SDP:n kansanedustaja * Aki Ajo (s. 1968), ratamoottoripyöräilijä * Benjamin Ajo (1868–1941), asemapäällikkö ja suomentaja * Niklas Ajo (s. 1994), ratamoottoripyöräilijä * Pentti Ajo (s. 1937), juristi, Lakimiesuutisten päätoimittaja
Raine Siltala

Raine Aarre Siltala (s. 26. syyskuuta 1984 Valtimo) on suomalainen urheilujournalisti, komediakäsikirjoittaja ja mainostoimistoyrittäjä vuoteen 2017 asti, kunnes palasi pitkäaikaisten markkinointipäällikköpestiensä jälkeen yrittäjäksi vuonna 2023. Siltala on luonut oman tv-formaatin Wannabe Superstar, jota on esitetty Ylen kanavilla. Tennispelaaja Jarkko Niemisen salibandyliigakaudesta kertova draamarealitykomediasarja on yksi katsotuimpia suomalaisia netissä esitettyjä urheiluaiheisia sarjoja. Hän soitti rumpuja Niila-nimisen artistin bändissä vuosina 2003–2011. Siltala on pelannut pääsarjatasoilla salibandyä (liiga & 1.div) ja voitti Tapanilan Erän joukkueessa salibandyn Suomen cupin vuonna 2012. Siltala aloitti joulukuussa 2017 markkinointipäällikkönä Savo Volleyssa, uudessa lentopallon mestaruusliigajoukkueessa. Savo Volleyn markkinointi voitti heti ensimmäisenä toimintavuotenaan vuoden lentopalloilmiön palkinnon ja sijoittui neljänneksi mestaruusliigassa. Vuonna 2020 Siltala jatkoi Savo Volleyn markkinoinnin johdossa, mutta siirtyi päätyökseen asiakkuuspäälliköksi Tampereelle mainostoimisto Ahooy Creativeen. Elokuussa 2021 Siltala aloitti päätoimensa ohella lentopallon Mestaruusliigajoukkueen LP Kangasalan markkinoinnissa. Tammikuussa 2023 Siltala palasi takaisin mainostoimistoalalle omalla raineaarre -brändillään. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Suomalaiset rumpalit
Lauri Aaltonen

Lauri Antti Aaltonen (s. 3. joulukuuta 1963) on kasvaingenomiikan professori (8/2007–) Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnan kliinisteoreettisella laitoksella. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuuhun 2007, vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän on maailman tunnetuimpia syöpägenetiikan tutkijoita, joka selvittelee työryhmineen syövän syntyyn ja etenemiseen liittyviä iturata- ja somaattisia mutaatioita, tekee data-analyysia ja mallinnuksia aihepiiristä. Aaltosen kasvaingenomiikan tutkimusryhmä tutkii erityisesti periytyvää kasvainalttiutta. Tutkimustuloksia pyritään hyödyntämään lääketieteen sovelluksissa.https://researchportal.helsinki.fi/en/persons/lauri-aaltonen ==Ura== Aaltonen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta Espoosta 1982. Hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa 1989. Ansiokas lääketieteen väitöskirja hyväksyttiin vuonna 1994. Lääketieteellisen molekyyligenetiikan dosentin oppiarvon hän sai 1996. Hän oli Suomen syöpäinstituutin tutkimusprofessori helmikuusta 2001 heinäkuulle 2002 ja kasvaingenomiikan professori elokuusta 2007. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuulle 2007 sekä vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän johtaa Suomen Akatemian Syöpägenetiikan tutkimuksen huippuyksikköä. Aaltonen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2002).Suomalainen tiedeakatemia ==Oppilaat== Vuoteen 2022 mennessä professori Aaltonen on toiminut 37 väitelleen tutkijan väitöskirjatyön ohjaajana. Heistä kuudentoista väitöskirja oli arvioitu erinomaiseksi ja viisi on saanut mainiosta työstään väitöskirjapalkinnon. ==Palkinnot== *Pharmacia Biotech & Science Prize for Young Scientists, European Winner (1995) *European Association for Cancer Research, Young Cancer Researcher Award (1998) *Sigrid Juseliuksen säätiön nuoren tutkijan palkinto (1999) *Institut des Sciences de la Sante’ Europe & Me’decine Junior Prize (1999) *Anders Jahren palkinto (2000, nuoremman tutkijan palkinto) *Medix -palkinto (2003) *Matti Äyräpään palkinto (2006) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Research at the Tumor Genomics lab (Research group led by prof. Aaltonen), Helsinki.fi *Google Scholar: Aaltonen LA (koko uran h-indeksi jo >100 !) (google.com) Luokka:Akatemiaprofessorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roscoe Conkling

Roscoe Conkling (30. lokakuuta 1829 Albany, New York – 18. huhtikuuta 1888 New York, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi vuodesta 1858 eteenpäin kuuden vuoden ajan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja 14 vuotta senaatissa. Sisällissodan jälkeen Conkling kuului niin kutsuttuihin radikaaleihin republikaaneihin, joiden mielestä vanhat etelävaltiot piti tarvittaessa laittaa takaisin ruotuun sotilaallisella voimalla. Conkling tunnettiin myös yksilönvapauksien ja mustien oikeuksien kannattajana. Lisäksi hänet muistetaan Rutherford B. Hayesin virkamiesuudistuksen, jolla Hayes halusi kieltää poliittisin perustein tehdyt virkanimitykset, voimakkaana vastustajana."Conkling, Roscoe." Encyclopædia Britannica. Encyclopædia Britannica Ultimate Reference Suite. Chicago: Encyclopædia Britannica, 2015. Conklingille tarjottiin vuonna 1882 virkaa Yhdysvaltain korkeimmasta oikeudesta, mutta hän kieltäytyi nimityksestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Manu Paajanen

Manu Paajanen (12. toukokuuta 1941 Hämeenlinna – 27. tammikuuta 2018) oli suomalainen Espoon Tapiolassa ja viimeksi Forssassa asunut toimittaja ja kirjailija.Iltalehden entinen toimittaja Manu Paajanen on kuollut, Iltalehti 27.1.2018 Paajasen vanhemmat olivat kotoisin Antreasta ja Paajasen syntymän aikana he olivat evakossa Hämeenlinnassa. Jatkosodan jälkeen Paajasen perhe asettui Parikkalaan ja Paajanen pääsi ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseosta. Hän opiskeli matematiikkaa ja luonnontieteitä. Paajanen työskenteli Suomi- Neuvostoliitto -seuran Oulun paikallisosaston toiminnanjohtajana ja toimittajana maalaisliittolaisessa sanomalehti Liitossa Oulussa. Muutettuaan Helsinkiin hän kirjoitti juttuja muun muassa Viikkosanomiin, Uuteen Maailmaan, Iltaset-lehteen ja Hymy-lehteen. Hän oli toimittajana Iltaset-lehdessä ja vuodesta 1980 lähtien Uudessa Suomessa ja Iltalehdessä. Paajanen kirjoitti kirjoja ja käsikirjoituksia mm. 7-osaiseen televisiosarjaan Scandinavian Miracles - Finland Towards the 2lst Century, jonka tuotti ja ohjasi Juhan af Grann 1990-luvun alussa.Espoon kirjailijat : Manu Paajanen == Teoksia == * Varokaa vakauttajia; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Suunta 6. Otava 1970 * Isänmaan pakolaiset; kirj. Heikki Kekkonen ja Manu Paajanen. Karisto 1970 * Luvattu maa: radiokuunnelma. 1972 * Viljelijän pakkopaita; kirj. Manu Paajanen, Heikki Kekkonen. Omega-sarja. Kirjayhtymä, Helsinki 1972 * Marskin ritarin pako: romaani. Gummerus 1981 * Mauno Koivisto - hellahuoneesta presidentin linnaan; kirj. Lauri J. Aho, Jarmo Luuppala, Manu Paajanen * Piru nokkii omansa: romaani. Gummerus 1982 * Viipuri-opas; tekijät Manu Paajanen, Juhani Puukila. Pro Wiipuri, Vantaa 1994 * Pääkallosotilas: SS-vapaaehtoiseksi 16-vuotiaana; kirj. Olavi Lempinen ja Manu Paajanen. Otava 2015 == Toimitustöitä == * Ristiveto 1; toim. Manu Paajanen. Keskustan opiskelijaliitto, Helsinki 1968 == Palkinnot == * Valtion tiedonjulkistamispalkinto yhdessä Heikki Kekkosen kanssa 1972 kirjasta Viljelijän pakkopaita == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat
Marko Ek

Marko Ek (s. 1. helmikuuta 1966 Loviisa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Oikeana laitahyökkääjänä pelanneen Ekin ura alkoi I-divisioonan Peliitoissa kaudella 1984–1985. Kaudeksi 1987–1988 hän siirtyi saman sarjan Saimaan Palloon, jonka kanssa hän saavutti nousun SM-liigaan kauden päätteeksi. SaiPan pudottua kaudella 1990–1991 Ek edusti SM-liigassa myös Joensuun Kiekko-Poikia, Tapparaa ja JyP HT:tä, yhden kauden kutakin. Hän pelasi SM-liigassa kausina 1988–1994 yhteensä 261 runkosarjaottelua tehopistein 63 + 50 = 113. Kaudet 1994–1996 Ek edusti jälleen SaiPaa I-divisioonassa. Ek on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri. Hän on työskennellyt UPM-Kymmenellä, viimeksi kahdeksan vuoden ajan myyntijohtajana. Tammikuussa 2016 hänet nimettiin SaiPan taustayhtiön Liiga- SaiPa Oy:n väistyvän toimitusjohtajan Riku Kallioniemen seuraajaksi 1. toukokuuta 2016 alkaen. Hän toimi tässä tehtävässä kahden kauden ajan vuosina 2016–2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
FN 5,7×28 mm

5,7×28 mm (FN 5,7×28 mm) on patruuna, joka kehitettiin Belgiassa. Sen on luonut Fabrique Nationale de Herstal 1990-luvulla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kuvia patruunasta Luokka:Patruunat
Niflumiinihappo

Niflumiinihappo (C13H9N2O2F3) on pyridiinikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tulehduskipulääkkeenä. ==Ominaisuudet ja käyttö== Niflumiinihappo on valkoista kiteistä ainetta. Aine estää COX2- ja fosfolipaasi-A2-entsyymien toimintaa ja estää kalsiumioniaktivoituvia kloridikanavia. Tämä johtaa tulehduksen ja kivun lievittymiseen.Elmar Friderichs, Thomas Cristoph & Helmut Buschmann: Analgesics and Antipyretics, 2. Nonsteroidal Anti-inflammatory Drugs. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry., John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 24.1.2016. Niflumiinihappoa käytetään kivunlievitykseen nivelreuman, nivelpsoriasiksen, hypertrofisen osteoartriitin hoidossa sekä leikkausten jälkeisenä kivunlievityksenä. Tyypillisimmät lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet.Burkhard Hinz, Conrad P. Dorn Jr., Tsung Ying Shen & Kay Brune: Anti-inflammatory–Antirheumatic Drugs. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry., John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 24.1.2016. ==Valmistus== Niflumiinihappoa voidaan valmistaa m-aminobentsotrifluoridin ja 2-kloorinikotiinihapon välisellä reaktiolla kaliumjodidin toimiessa katalyyttinä tai emäksisissä olosuhteissa kuparisuolojen katalysoiman 2-aminonikotiinihapon ja m-bromibentsotrifluoridin välisellä reaktiolla. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset hapot Luokka:Tulehduskipulääkkeet
Dell’Orto

Dell’Orto on vuonna 1933 perustettu italialainen kaasutinvalmistaja. Alkuaikoinaan Dell’Orto valmisti kaasuttimia Guzzille, Benellille sekä Piaggiolle. 1960-luvulla Dell’Orto laajensi autojen kaasuttimien valmistamiseen, valmistaen kaasuttimia muun muassa Alfa Romeolle, Fordille, Lotukselle sekä Lancialle. 1990-luvulle tultaessa Dell’Orto laajensi myös suoraruiskutusjärjestelmiin. Suomeen Dell’Orton auto- ja moottoripyöräkaasuttimet maahantuo Mopo Sport ja Uimonen Trading Oy (nykyinen Power Factory) maahantuo moottoripyöräkaasuttimia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Dell’Orton kotisivu Luokka:Ajoneuvoteollisuuden osatoimittajat Luokka:Italialaiset teollisuusyritykset
Martti Montonen

Martti Montonen (5. huhtikuuta 1925 Viipuri – 21. elokuuta 2019 Ivalo) oli suomalainen kustannusvirkailija, luontokirjailija, luontovalokuvaaja ja suomentaja.Kirjasampo.fi : Martti Montonen Montonen oli vuonna 1972 ajamassa yhdessä Erkki Vannisen ja rovasti Jorma Kaukon kanssa suojelualueen perustamista Kuhmon Elimyssaloon uhanalaiselle metsäpeuralle. Presidentti Urho Kekkoselle tehdyn vetoomuksen ansiosta Elimyssalon ydinalue säilyi metsänhakkuilta. Montonen julkaisi aiheeseen liittyen kirjan Suomen metsäpeura. Markus Ala-Heikkilä : Lentua-Seura 1969-1980Jussi Kivi : Mustan metsän salaisuus, Mustekala kulttuurilehti == Teoksia == * Lapinkorpi ; kirj. Urpo Huhtanen, Mikko Kilpi, Martti Montonen. WSOY 1963, 2. painos 1964 * Suomen peura. WSOY 1974, ilmestynyt myös venäjän kielellä nimellä Ot olen'ih prostorov do olen'ih gor. Progress, Moskva 1986 == Toimitustöitä == * Lännen kultaan kurkottamassa : amerikansuomalaisten kirjoituskilpailun satoa ; toim. Martti Montonen. WSOY 1979 == Suomennoksia == * Michael Gilbert : Katedraalin varjossa. SaPo 20. WSOY 1956 (alkuteos Close quarters) * Alistair MacLean : Saattue Murmanskiin. WSOY 1956, 11. painos 1980 (alkuteos H. M. S. Ulysses) * C. S. Forester : Saattuehävittäjä : romaani. Otava 1957 (alkuteos The Good Shepherd) * Helen Keller : Elämäni tarina ; suom. Martti Montonen ; johdanto Felix Holländer ; jälkikirjoitus Niilo Mäki. WSOY 1957 (alkuteos The story of my life) * Wolfgang Ott : Hait ja pienet kalat. WSOY 1957 (alkuteos Haie und kleine Fische) * A. M. Maughan : Kuninkaan tie. WSOY 1957 (alkuteos Harry of Monmouth) * Francis Iles : Vakain tuumin ja harkiten. SaPo 30. WSOY 1957, 3. painos 1989 (alkuteos Malice aforethought) * Michael Gilbert : Kuolema vankileirillä. SaPo 38. WSOY 1958, 3. painos 1992 (alkuteos Death in captivity) * Joyce Warren : Eliot soittaa torvea ; piirrokset Tony Walton ; suom. Martti Montonen. WSOY 1958 (alkuteos Peacocks and avarice) * Michael Gilbert : Taivaan tuuliin. SaPo 41. WSOY 1959, 2. painos 1987 (alkuteos Sky high) * Frank Baines : Täysin purjein. WSOY 1960 (alkuteos In deep) * Victor Schuller : Saksan kotkat. WSOY 1960 (alkuteos Mit Eichenlaub und Schwertern... ging eine Welt zugrunde) * Walter M. Miller, Jr : Viimeinen kiitoshymni. WSOY 1962, 2. painos 1993 (alkuteos A canticle for Leibowitz) * Rex Stout : Samppanjaa yhdelle ; englanninkielisestä alkuteoksesta Champagne for one suom. Eero Ahmavaara ja Martti Montonen. Sapo 64. WSOY 1963, 3. painos 1997 * Luonto lähikuvassa 11, Kaukaisin pohjola ; kirj. J. L. Hicks ; kuv. R. Coombs, D. Cordery, M. Wilson ; suom. Martti Montonen. WSOY 1977 (alkuteos A closer look at arctic lands) * Eskimot ; kirj. Jill Hughes ; kuv. Maurice Wilson ; suom. Martti Montonen. WSOY 1978 (alkuteos A closer look at Eskimos) * Tasankointiaanit ; kirj. Christopher Davis ; kuv. Maurice Wilson ja George Thompson; suom. Martti Montonen. WSOY 1978 (alkuteos A closer look at plains indians) == Palkinnot == * Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1975 kirjasta Suomen peura == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset luontokuvaajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Rifftera

Rifftera on suomalainen metalliyhtye, joka perustettiin Vaasassa vuonna 2010. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita etenkin melodisesta death metallista ja thrash metallista. Riffteran esikoisalbumi Pitch Black julkaistiin vuonna 2015 ja se nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37,”Suomen virallinen lista” Musiikintuottajat IFPI Finland ry. Viitattu 24.1.2016. sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10."Rumban Albumilista" Rumba. Viitattu 24.1.2016. == Jäsenet == * Janne Hietala – kitara, huutolaulu (2010–) * Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu (2012–) * Antti Pöntinen – koskettimet (2010–) * Jupe Karhu – basso (2010–) * Ville Härkönen – rummut (2016–) === Sessiojäsenet === * Thomas Tunkkari – rummut (Pitch Black, 2015) == Diskografia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Riffteran virallinen sivusto * Riffteran YouTube-kanava * Rifftera Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi) Luokka:Suomalaiset melodisen death metalin yhtyeet Luokka:Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Turun tauti (täsmennyssivu)

Turun tauti voi tarkoittaa: *Turun tauti, käsite jolla viitataan poliittiseen kähmintään ja vanhojen talojen purkamiseen *Turun tauti. Kansanvallan kriisi suomalaisessa ympäristöpolitiikassa, Hannu Tapani Klamin pamfletti Turun taudista *Turun Tauti, punk-yhtye **Turun Tauti, em. yhtyeen EP & single vuodelta 1989.
The End (EP)

The End on englantilaisen metal-yhtye Black Sabbathin EP-levy, jota myytiin vain yhtyeen viimeisellä, The End -nimisellä kiertueella 2016–2017. Ensimmäiset neljä kappaletta ovat albumilta 13 yli jääneitä kappaleita ja loput ovat live-tallenteita kyseisen albumin kiertueelta 2013–2014. == Kappaleet == # Season of the Dead # Cry All Night # Take Me Home # Isolated Man # God Is Dead? (Live Sydney, Australia 4/27/13) # Under the Sun (Live Auckland, New Zealand 4/20/13) # End of the Beginning (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14) # Age of Reason (Live Hamilton, ON Canada 4/11/14) == Kokoonpano == * Ozzy Osbourne – laulu * Tony Iommi – kitara * Geezer Butler – basso === Vierailevat muusikot === * Brad Wilk – rummut (kappaleissa 1–4) * Tommy Clufetos – rummut (kappaleissa 5–8) * Adam Wakeman – piano (kappaleissa 5–8) == Arvostelut == * Kaaoszine: 7+/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 EP:t Luokka:Black Sabbathin albumit Luokka:Rick Rubinin tuottamat albumit
Pitch Black (albumi)

Pitch Black on metalliyhtye Riffteran vuonna 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37,”Suomen virallinen lista” Musiikintuottajat IFPI Finland ry. Viitattu 24.1.2016. sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10."Rumban Albumilista" Rumba. Viitattu 24.1.2016. Ruotsalaisen Soilwork-yhtyeen keulahahmo Björn "Speed" Strid on mukana levyn kappaleella "Rotten to the Core"."Vaasalaisen Riffteran uudella kappaleella kuullaan Soilworkin Björn Speed Stridia" KaaosZine. Viitattu 24.1.2016. == Kappaleet == Sanoitukset: Janne Hietala == Kokoonpano == === Yhtye === * Janne Hietala – kitara, huutolaulu * Mikko Kuoppamaa – kitara, puhdas laulu * Antti Pöntinen – koskettimet * Jupe Karhu – basso === Vierailevat muusikot === * Thomas Tunkkari – rummut * Björn "Speed" Strid – laulu kappaleessa "Rotten to the Core" === Tuotanto === * Janne Hietala – tuotanto, äänitys, miksaus * Mikko Kuoppamaa – äänitys * Sami Koivisto – äänitys (rummut), masterointi * Petri Lampela – kansitaide * Heidi Järvi – valokuvaus == Arvostelut == * "Album Review - Rifftera / Pitch Black (2015)"The Headbanging Moose. Viitattu 24.1.2016. * "Levyarviot: Rifftera - Pitch Black"Imperiumi.net. Viitattu 24.1.2016. * "Arvostelu: Rifftera - Pitch Black"KaaosZine. Viitattu 24.1.2016. * "Rifftera - Pitch Black"The Metal Observer. Viitattu 24.1.2016. * "Rifftera - Pitch Black review" Metal Temple. Viitattu 24.1.2016. * "Rifftera - Pitch Black (2015)"Murska-arviot. Viitattu 24.1.2016. * "Rifftera - Pitch Black" The Power Of Metal.dk. Viitattu 24.1.2016. * "Review: Rifftera: Pitch Black"Sea of Tranquility. Viitattu 24.1.2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pitch Black (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi) * Rifftera - Rotten to the Core video YouTubessa * Rifftera - Lightbringer video YouTubessa Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit Luokka:Riffteran albumit
Anton Babikov

Anton Igorevitš Babikov (, s. 2. elokuuta 1991 Ufa) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa TsSKA- seuraa.http://biathlonrus.com/eng/team/main/36169 Hänen valmentajinaan toimii Viktor Nikitin. Babikov debytoi maailmancupissa tammikuussa 2015 Ruhpoldingin pikamatkalla ollen 46:s. Avauspisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 Östersundin normaalimatkalta ollen 18:s. Ensimmäistä kertaa Babikov sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Ruhpoldingin takaa-ajossa tammikuussa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti Östersundin takaa-ajokilpailun ja oli kolmas Nové Měston yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2021–2022 hän voitti Anterselvan normaalimatkan kilpailun. EM-kilpailuista Babikov on saavuttanut yhden viestikullan sekä kaksi takaa-ajon pronssia. Vuonna 2016 hän osallistui Oslon MM-kisoihin ollen yhteislähdön 16:s, takaa-ajon 21:s ja pikakilpailun 23:s. Hän hiihti myös Venäjän kuudenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Totuus rakkaudesta

Totuus rakkaudesta on ohjelma, jossa jokaisessa jaksossa julkisuudesta tutut henkilöt kertovat tarinoita rakkaudesta.http://yle.fi/vintti/yle.fi/tv1/juttuarkisto/asia/totuus- rakkaudesta-%E2%80%93-apua-ihmissuhteisiin.html == Jaksot == Jakso Nimi Kertojat Ensiesitys 1\. Mitä miehet ja naiset etsivät? Ismo Leikola, Maria Veitola, Raija Pelli, Janne Kataja ja Tuomas Enbuske 15. helmikuuta 2013 2\. Lähestymisen taito Janne Kataja, Sanna Kiiski, Roman Schatz, Katja Ståhl, Mikko Kuustonen ja Teuvo Loman 22. helmikuuta 2013 3\. Treffailun A&O; Sanna Stellan, Kari Salmelainen, Piitu Uski, Yazka, Anu Saagim, Anna Perho ja Simo Frangen 1. maaliskuuta 2013 4\. Iholle Stefan Lindfors, Anna Perho, Sami Saikkonen, Matti Mäkelä ja Piitu Uski 8. maaliskuuta 2013 5\. Paria valitsemassa Maria Veitola, Tuomas Enbuske, Rosa Meriläinen ja Lotta Backlund 15. maaliskuuta 2013 6\. Perhe on paras? Mikko Kuustonen, Maria Veitola, Yazka, Raija Pelli ja Teuvo Loman 22. maaliskuuta 2013 7\. Ihmissuhdetaidot Roman Schatz, Anna Perho, Janne Kataja ja Katja Ståhl 29. maaliskuuta 2013 8\. Rakastuminen Oskari Katajisto, Anu Saagim, Kari Salmelainen ja Piitu Uski 12. huhtikuuta 2013 9\. Vakiintuminen Mattiesko Hytönen, Tuomas Enbuske, Anna Perho ja Tommy Kilponen 19. huhtikuuta 2013 10\. Vakiintumisen haasteet Mia Halonen, Mikko Kuustonen, Katja Ståhl ja Sanna Stellan 26. huhtikuuta 2013 11\. Riitelyn jalo taito Kari Salmelainen, Piitu Uski, Sami Saikkonen ja Sanna Kiiski 3. toukokuuta 2013 12\. Mustat pilvet Yazka, Stefan Lindfors, Ismo Leikola ja Mia Halonen 10. toukokuuta 2013 13\. Ero Roman Schatz, Maria Veitola, Raija Pelli ja Tommy Kilponen 17. toukokuuta 2013 14\. Sinkkuuden ilot ja surut Lotta Backlund, Sanna Kiiski, Oskari Katajisto ja Anu Saagim 24. toukokuuta 2013 15\. Uutta matoa koukkuun Kari Salmelainen, Sanna Stellan, Maria Veitola ja Tuomas Enbuske 31. toukokuuta 2013 16\. Rakkauden lyhyt oppimäärä Mattiesko Hytönen, Raija Pelli, Lotta Backlund, Teuvo Loman ja Yazka 7. kesäkuuta 2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat
Bert Sundqvist

Bert Erik Sundqvist (6. helmikuuta 1921 – 4. helmikuuta 1998) oli suomalainen metsänhoitaja. Hän toimi Centralskogsnämnden Skogskulturin toimitusjohtajana 1978–1986.WSOY Iso Tietosanakirja 9. osa, s. 77, WSOY 1995 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Finanssivallankumous

Finanssivallankumous oli sarja hollantilaislähtöisiä taloudellis- ja finanssireformeja englantilaisessa yhteiskunnassa vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen, kun Vilhelm III Oranialainen nousi Englannin hallitsijaksi. Tämä vallankumous manifestoitui veronkannossa sekä talousinstituutioiden kuten esimerkiksi Bank of Englandin perustamisena vuonna 1694. Kuningaskunnan ensimmäiset valtionobligaatiot julkaistiin vuonna 1693. Pian tämän jälkeen englantilaiset osakeyhtiöt tulivat julkisesti noteeratuiksi. Finanssivallankumouksen rakenteet lepäsivät periaatteessa finanssitekniikoissa, jotka oli kehitetty Alankomaissa. Finanssivallankumouksella oli suuri merkitys siinä, että Britannia nousi 1700-luvulla maailman suurvallaksi. Keskeinen tekijä muutoksessa oli osakemarkkinoiden syntyminen. Finanssivallankumous muutti myös fundamentaalisesti kruunun ja parlamentin suhdetta Siviililistan (Civil list) luomisen 1698 myötä. Siitä lähtien parlamentti on myöntänyt vuotuiset tulot kruunulle. Luokka:Englannin historia
Lisää kaupunkia Helsinkiin

Lisää kaupunkia Helsinkiin on suomalainen avoin Facebook-ryhmä, jonka jäsenet haluavat kehittää Helsingistä kaupunkimaisemman. Ryhmä on tarkoitettu ihmisille, jotka haluavat kaupunkiin lisää tiiviitä kerrostalokortteleita, kivijalkaliikkeitä ja korttelipuistoja Jäsenet tekevät ehdotuksia täydennysrakentamisesta ja liikenneratkaisuista sekä kommentoivat viranomaisten tekemiä suunnitelmia. Ryhmän perusti Mikko Särelä 22. marraskuuta 2009. Ryhmä etsii aktiivisesti paikkoja lisäkaavoitukselle Helsingistä, ja on vaikuttanut kaavoitukseen muun muassa esittämällä Koskelan sairaala-aluetta rakennettavaksi. Helsingin ensimmäisen varjoyleiskaavan, Pro Helsinki 2.0:n, loivat ryhmän kautta toisensa tavanneet ihmiset. Ryhmä on myös järjestänyt muun muassa kaupunkisuunnittelupubeja ja yleisöpaneeleja. Myös Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto on kiinnostunut tekemään yhteistyötä ryhmän kanssa. Helsingin yliopiston tutkijoiden mukaan ryhmän toiminta on kaupunkiaktivismia, joka on uudenlaista omaehtoista kansalaistoimintaa. Kaupunkiaktivismissa kaupunkilaiset ottavat edustukselliselle päätöksenteolle kuuluneita tehtäviä itselleen. Tyypillisesti kaupunkiaktivismi suuntautuu toimintaan eikä keskity poliittiseen mielipidevaikuttamiseen. Muita esimerkkejä kaupunkiaktivismista ovat muun muassa Kallioliike, ravintolapäivä ja ruokapiirit. Facebook-ryhmää on myös kutsuttu Helsingin ”uuden urbanismin kasvoiksi”. Helsingin Sanomien toimittaja Teppo Moisio on kutsunut ryhmää ”soininvaaralaisten hommafoorumiksi”. Moision mukaan ryhmässä käydään kaupunkisuunnittelusta kiivasta keskustelua, johon osallistuvat rivikansalaisten lisäksi poliitikot, virkamiehet ja tutkijat. Ryhmän keskusteluja arvostetaan yli puoluerajojen. Imagen mukaan ryhmä on ”klassinen yhden asian liike” ja moni sen perustajista on mukana Vihreissä. Ryhmässä oli lokakuussa 2016 yli 10 000 jäsentä. Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmän perustamisen ansiosta Kaupunkitoimittajat ry valitsi Mikko Särelän ”vuoden kaupunkilaiseksi” 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ryhmä Facebookissa *Faehnle, Maija, Lehtonen, Tuuli & Mäenpää, Pasi: ”Jälkistalinistinen hirviö” vai suunnittelukeskustelun uudistaja? Laiturilla ruodittiin Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmää Luokka:Kaupunkisuunnittelu Luokka:Helsinki Luokka:Facebook-ryhmät
Elin Törnudd

Elin Maria Törnudd (22. huhtikuuta 1924 Helsinki – 18. elokuuta 2008 Espoo) oli suomalainen ylikirjastonhoitaja. Törnudd suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon ensin Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1950. Sen jälkeen hän opiskeli Carnegie Institute of Technologyssa, josta valmistui kirjastotieteen maisteriksi vuonna 1953. Hänen uransa kirjastoalalla alkoi Kemian Keskusliitossa, mutta keskeisen osan elämäntyöstään hän teki Teknillisen korkeakoulun kirjaston ylikirjastonhoitajana vuosina 1968–1991. Törnudd toimi Unescon General Information Programmen kansainvälisen neuvoston puheenjohtajana. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1982. Hän oli myös kansainvälisen Teknillisten yliopistokirjastojen yhdistyksen (IATUL) puheenjohtaja vuosina 1990–1992 ja yhdistyksen kunniajäsen. == Julkaisuja == * Suomen teknillinen keskuskirjasto: 150 vuotta Teknillisen korkeakoulun ja yhteiskunnan palveluksessa. Espoo: Teknillinen korkeakoulu, 1998. ISBN 951-22-4085-8 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjastonhoitajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Ossi Sunell

Ossi Juhani SunellKuka kukin on 1978 (Runeberg.org) (10. tammikuuta 1930 Helsinki – 28. toukokuuta 2021 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 6.6.2021, s. C 17 oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli suurlähettiläs Algerissa 1972–1975, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies 1975–1976, protokollaosaston päällikkö 1976–1979, suurlähettiläs Ottawassa 1979–1982 ja Pariisissa 1983–1986, edustustojen tarkastaja 1985–1987, hallinnollinen alivaltiosihteeri 1987–1990 ja suurlähettiläs Roomassa 1990–1993.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 426WSOY Iso Tietosanakirja 9. osa, s. 78, WSOY 1995 == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Naomi Scott

Naomi Grace Scott (s. 6. toukokuuta 1993 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa Meganina brittiläisessä Life Bites -televisiosarjassa ja Maddy Shannonina yhdysvaltalaisessa tieteisfiktiosarjassa Terra Nova. Vuonna 2019 Scott näyttelee Prinsessa Jasminea musikaalielokuvassa Aladdin. == Ura == Scott aloitti esiintymisen nuorena paikallisen kirkon nuortenkuorossa. Hän työskenteli brittiläisessä käsikirjoittajien ryhmässä Xenomania. Vuonna 2008 Scott sai ensimmäisen suuren roolin englantilaisen Disney Channelin Life Bites -sarjassa. Sen jälkeen vuonna 2011 hän esitti Mohini ”Mo” Banarjeeta musikaalisessa Disney Channelin elokuvassa Lemonade Mouth ja Maddy Shannonia yhden kauden mittaiseksi jääneessä tieteisfiktiosarjassa Terra Nova. Scott julkaisi omakustanne-EP:n Invisible Division elokuussa 2014. Vuonna 2015 Lionsgate kiinnitti Scottin vuonna 2017 ensi-iltansa saavaan Power Rangers -elokuvaan Kimberly Hartin rooliin. Vuonna 2017 Scott valittiin Jasminen rooliin uuteen Aladdin- elokuvamusikaaliin, jonka ohjaa Guy Ritchie. Elokuva perustuu Disneyn vuoden 1992 samannimiseen animaatioelokuvaan. == Yksityiselämä == Scott meni naimisiin jalkapalloilija Jordan Spencen kanssa kesäkuussa 2014, parin seurusteltua ensin kolme vuotta. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2011 Lemonade Mouth Lemonade Mouth Mohini ”Mo” Banjaree Disney Channel Original Movie 2015 The 33 The 33 Escarlette Sepulveda Yksin Marsissa The Martian Ryoko 2017 Power Rangers Power Rangers Kimberly Hart / Vaaleanpunainen Ranger 2019 Aladdin Aladdin Prinsessa Jasmine 2019 Charlien enkelit Charlie’s Angels Elena Houghlin 2024 Smile 2 Skye Riley Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Jaksot 2008–2009 Life Bites Life Bites Megan 11 jaksoa 2011 Terra Nova Terra Nova Maddy Shannon 13 jaksoa 2013 By Any Means By Any Means Vanessa Velasquez ”3” 2015 Komisario Lewis Lewis Sahira Desai == Diskografia == EP:t * 2014: Invisible Division * 2016: Promises * 2024 Smile 2: The Skye Riley EP Singlet: * 2014: ”Motions” * 2016: ”Lover’s Lies” == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Naomi Scott Discogs.comissa * Naomi Scott AllMusic.comissa Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1993 syntyneet
Jack Arnold

Jack Arnold (oik. Jack Arnold Waks; 14. lokakuuta 1916 New Haven, Connecticut – 17. maaliskuuta 1992 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka muistetaan erityisesti 1950-luvun tieteis- ja kauhuelokuvistaan. Hänen ohjaajanuransa jatkui 1970-luvun lopulle saakka. Arnold aloitti uransa Universal-yhtiön palveluksessa. Hänen tunnetuimpia ohjaustöitään ovat Vieraat ulkoavaruudesta (1953), Mustan laguunin hirviö (1954), Tarantula (1955) ja Mies joka kutistui (1957). Näistä kaksi ensin mainittua kuvattiin kolmiulotteisina. ==Lähteet== * ==Kirjallisuutta== * Nummelin, Juri: ”Jättiläishämähäkkien ja kutistuvien miesten erikoismies Jack Arnold”. Filmihullu 1/2017. * Osteried, Peter: Die Filme von Jack Arnold. MPW, Hille 2012. ISBN 978-3-942621-11-3 * Reemes, Dana M.: Directed by Jack Arnold. McFarland & Company, Jefferson 1988. ISBN 0-89950-331-4 * Schnelle, Frank ym. (toim.): Hollywood Professional: Jack Arnold und seine Filme. Fischer-Wiedleroither, Stuttgart 1993. ISBN 3-924098-05-0 ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat
Yllätyskokki Niki

Yllätyskokki Niki on ruokaohjelma, jossa Niki Thieulon matkaa eri puolilla Suomea yllättämään ihmisiä juhlien järjestelyissä.http://www.nelonenmedia.fi/pressi/ajankohtaista/livin- yllatyskokki-niki-sarjassa-jarjestetaan-upeita-juhlia-kesaisissa-maisemissa/ == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Espanjalainen ilta 18. syyskuuta 2012 2\. Palkintojuhla 25. syyskuuta 2012 3\. Barbit 2. lokakuuta 2012 4\. Ranskalaiset synttärit 9. lokakuuta 2012 5\. Allasbileet 16. lokakuuta 2012 6\. Polttarit 23. lokakuuta 2012 7\. Sushilautta 30. lokakuuta 2012 8\. Kevyitä herkkuja 6. marraskuuta 2012 9\. Hääpäivä menu 13. marraskuuta 2012 10\. Karppaajat 20. marraskuuta 2012 11\. Apua ruoanlaittoon 27. marraskuuta 2012 12\. Ravintolan vapaapäivä 4. joulukuuta 2012 == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:Ruokaohjelmat Luokka:Livin televisio-ohjelmat
Martti Suni

Martti Juha Akseli Suni (13. kesäkuuta 1926 – 19. syyskuuta 2014) oli suomalainen virkamies. Hän oli koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän oli vuodesta 1971 lisenssiviraston johtaja.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 426 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Lisenssivirasto

Lisenssivirasto oli valtion virasto, jonka tehtäviin kuului ulkomaankaupan säännöstely ja tarkkailu. Virasto oli kauppa- ja teollisuusministeriön alainen, ja kun se lakkautettiin 1993, tehtävät siirtyivät ministeriölle.WSOY Iso Tietosanakirja 5. osa, s. 331, WSOY 1995 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Hallituksen esitys jonka perusteella lisenssivirasto lakkautettiin *Hyväksytty Luokka:Suomen entiset viranomaiset ja keskusvirastot
Marta Hirn

Marta Hirn (7. marraskuuta 1903 Pariisi, Ranska – 5. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori h. c. ja tietokirjailija. Marta Hirnin vanhemmat olivat professori Yrjö Hirn ja kääntäjä Karin Hirn. Hänen veljensä oli professori Hans Hirn.Marta Hirn. Geni.com. Marta Hirn toimi Kansallismuseon kuvakokoelman hoitajana.Marta Hirn: Oolannin sota. Turun Sanomat 10.9.2004. __NOTOC__ == Teoksia == * Runeberg och hans värld. Ett bildurval av Marta Hirne med text av Yrjö Hirn. Skoglund, Stockholm 1937. * Runeberg ja hänen maailmansa. Teksti Yrjö Hirn. Kuvat koonnut Marta Hirn. Suomentanut Vilho Suomi. Otava 1937. * Sveaborg genom två sekler: Ett bildurval med text. WSOY 1948. * Suomenlinna halki kahden vuosisadan: Suomenlinnan historiaa sanoin ja kuvin. WSOY 1948. * Runeberg i bild. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1954. (Teoksen verkkoversio.) * Finland framställt i teckningar. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland nr 551. Helsingfors 1950. (Uusi painos 1988.) * Från Bomarsund till Sveaborg: Kriget 1854–1855. Bildurval och text av Marta Hirn. Schildt, Helsingfors 1956. (Uusi näköispainos 2004.) * Oolannin sota 1854–1855. Kirjoittanut ja kuva-aineiston koonnut Marta Hirn. Suomentanut Asser Jokinen. WSOY 1956. (2. painos 2004.) * Carl von Kügelgens resa i Finland 1818: En bildkrönika. Frenckellska tryckeri ab, Helsingfors 1965. * Kansallismuseo: Historiallinen kuva-arkisto – Nationalmuseum: Historiska bildarkivet. Helsinki 1971. * Fredrik Adolf von Numers: En konstnär från Gustaf III:s tid. Borgå museum, Borgå 1975 * Näse-Jutte: Johan Holm 1789–1866: Ett försök att finna människan bakom föremålen. Tryckeri och tidnings ab i Borgå, Borgå 1982. == Toimitteita == * Kuvia katoavasta Suomesta – Det Finland som försvinner – Pictures of vanishing Finland: Suomen muinaismuistoyhdistyksen taidehistoriallisten retkikuntien piirroksia ja akvarelleja vuosilta 1871–1902. Toimittaja Marta Hirn. Suomennos Leila Vuorinen. Englanninkielinen käännös Diana Tullberg. Weilin + Göös, Helsinki 1970 == Käännöksiä == * Machard, Alfred: Varulven: Äventyrsroman. Bemyndigad översättning från franskan av Marta Hirn. Schildt, Helsingfors 1924. == Palkinnot == * Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1971 kuvateoksesta Det Finland som försvinner – Kuvia katoavasta Suomesta == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat