EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Albert de la Chapelle

Albert Fredrik de la Chapelle (11. helmikuuta 1933 Helsinki – 10. joulukuuta 2020 HelsinkiKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 31.12.2020, s. 35.) oli suomalainen syöpätutkija, professori, vapaaherra ja vuodesta 1997 akateemikko. ==Ura== De la Chapelle kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1950 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1957 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1962. Sisätautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai vuonna 1965. Apulaislääkärinä Helsingin diakonissaopiston sairaalan sisätautiosastolla vuosina 1958–1962, HYKSin röntgenapulaislääkäri 1959–1960. Helsingin yliopiston IV sisätautiklinikan apulaislääkäri 1963–1965. Lääketieteellisen genetiikan dosentti 1965–1974 ja valtion lääketieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija 1965–1974, jolloin tutkijana Columbian yliopistossa (New York, Yhdysvallat) vuosina 1966–1968 ja Medical Research Councilissa vuonna 1974 (Lontoo, Britannia). Tämän jälkeen tohtori de la Chapelle oli Helsingin yliopiston lääketieteellisen genetiikan professori vuosina 1974–1997 ja HYKS:n konsultoiva ylilääkäri ja ylilääkäri 1977–1997. Hän toimi Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1985–1990 ja 1990–1995. Hän tutkii solu- ja molekyylibiologiaa ja myös lääketieteellistä genetiikkaa. Hän oli tuomassa kromosomianalyysiä Suomeen ja kuvasi ensimmäisenä miehen, jolla oli XX-sukupuolikromosomit. Yhdessä työtovereittensa kanssa hän paikallisti ja kuvasi sairauksia aiheuttavia geenipoikkeamia. Vuodesta 1997 hän oli USA:ssa Ohio State Universityn syöpä- ja molekyyligenetiikan professori. De la Chapelle palkittiin vuonna 1990 Matti Äyräpään palkinnolla ja Anders Jahren palkinnolla 1989. Professori de la Chapelle on Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Vuonna 1997 hänet kutsuttiin jäseneksi Yhdysvaltain tiedeakatemiaan. Vuoteen 2015 mennessä de la Chapellella oli noin 600 tieteellistä julkaisua ja 14 lääketieteellistä patenttia. Albert de la Chapellen ensimmäinen puoliso vuodesta 1961 oli kirjeenvaihtaja Annikki Åström ja toinen puoliso vuodesta 1984 professori Clara D. Bloomfield.Vem och vad 1996, s. 79–80. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Albert de la Chapellen isoisä oli Albert Henrik de la Chapelle. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Albert de la Chapellen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. *Syöpäkeksinnöistä Luokka:Akateemikot (Suomi) Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Puserolaki

Puserolaki eli laki kiellosta käyttää poliittisia tunnusmerkkejä eräissä tilaisuuksissa (AsK 132/1934) säädettiin Suomessa 5. huhtikuuta 1934. Lain nojalla kiellettiin poliittisten tunnusten käyttö julkisissa tilaisuuksissa.Sinirististä 1918 suveen 1939. Kuohuvat vuodet 1930–1934. Postimuseo. ISBN 952-5249-03-4 Lailla pyrittiin ensi sijassa vaikeuttamaan mustiin kauluspaitoihin ja sinisiin solmioihin pukeutuvan Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) mutta jossain määrin myös kommunistien julkista toimintaa. Puserolaki oli määräaikainen, ja se oli aluksi voimassa vuoden 1936 loppuun. Voimassaoloaikaa jatkettiin vuosina 1936, 1938 ja 1942 niin, että laki oli kaiken kaikkiaan voimassa vuoden 1945 loppuun.Lait 132/1934, 431/1936, 452/1938 ja 971/1942. Puserolain voimaantuloon liittyen IKL:n toiminnassa mukana ollut kirjailija Heikki Asunta jätti maaliskuussa 1934 oikeuskanslerille kirjelmän, jossa hän syytti kansanedustajia Ernst von Born ja Ernst Estlander siitä, että nämä eivät eduskunnan täysi-istunnoissa käyttäneet heille aatelisina kuuluvaa pukua. Vuoden 1863 asetuksen mukaan nimittäin aatelisarvon omaavien miesten oli pukeuduttava sinimustaan aatelispukuun valtiopäivillä ja asetus oli vielä voimassa.Muuan pukukysymys. Kirjailija Heikki Asunnan kirjelmä oikeuskanslerille, Aamulehti, 30.03.1934, nro 86, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Oikeuskansleri jätti Asunnan kirjelmän käsittelemättä, koska valtiopäiväjärjestyksen 58. pykälän mukaan vain valtiopäivillä oli oikeus ratkaista valtiopäivien sisäistä järjestystä koskevia asioita.Aatelisten kansanedustajien "univormu". Kirjailija Asunnan vetoomus oikeuskansleriin jätetty huomioonottamatta, Helsingin Sanomat, 21.04.1934, nro 106, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Katso myös == * Pukeutumiskiellot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Korkeimman oikeuden ennakkoratkaisu puserolain soveltamisesta (KKO 1936-I-58) * Ylen Elävä arkisto: Puserolaki ja poliittisten paitojen muotinäytös * Puserot pois, Suomen Kuvalehti, 06.05.1933, nro 19, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Puserolaki vahvistettu, Laatokka 07.04.1934, nro 39, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen laki Luokka:Pukeutumiskiellot
Sharm el-Sheikhin autopommit 2005

Sharm el-Sheikhissa Egyptissä räjähti ainakin kolme autopommia 23. heinäkuuta 2005. Iskuissa kuoli 88 ihmistä ja haavoittui ainakin 200. Kuolleiden joukossa oli ulkomaalaisia turisteja.Toll climbs in Egyptian attacks BBC 2005 Autopommit räjähtivät torilla ja kahdessa rantahotellissa. Sharm el-Sheikh on sukellusturistien suosima lomakohde Punaisenmeren rannalla. Sinne tehdään sukellusmatkoja Suomestakin, mutta ei heinäkuussa. Al-Qaidaan yhteydessä oleva islamistinen ryhmä Abdullah Azzamin prikaatit ilmoitti internetissä olevansa vastuussa iskuista. Myöhemmin kaksi muuta ryhmää ilmoittivat samanlaisia väitteitä, "Tawhid ja Jihad-ryhmä Egyptissä" ja "Egyptin pyhät soturit". ==Uhrit== 88 kuolleesta ja noin 200 loukkaantuneesta valtaosa oli egyptiläisiä. Kuolleista 11 oli brittejä, kuusi italialaisia, kaksi saksalaisia, yksi tšekkiläinen, yksi israelilainen ja yksi yhdysvaltalainen. == Lähteet == Luokka:Terrori-iskut Egyptissä Luokka:Vuoden 2005 terrori-iskut
Sharm el-Sheikh

Sharm el-Sheikh () on kaupunki Egyptissä Siinain niemimaan eteläkärjessä, Punaisenmeren rannikolla. Kaupunki on kasvanut vasta 1900-luvulla matkailukohteena ja sen asukasluku vuonna 2006 oli 38 478\. ==Maantiede== Sharm el-Sheikh sijaitsee Egyptin Siinailla niemimaan kaakkoisosassa Janub Sina’n kuvernoraatissa. Sen koillispuolella kulkee Akabanlahdelle kulkeva Tiraninsalmi. === Ilmasto === Sharm el-Sheikhissa vallitsee aavikkoilmasto. Kuumin kuukausi on elokuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 38,8 °C ja keskimääräinen alin lämpötila 28,3 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin päivän keskimääräinen ylin lämpötila on 21,9 °C ja keskimääräinen alin lämpötila 13,5 °C. Vuosittainen sadanta on noin 9 millimetriä. ==Historia== Alueen ilmaston takia nykyisen Sharm el-Sheikhin alueella ei ole historiallisesti juuri ollut vakinaista asutusta. Ennen 1900-lukua paikalla oli vain pieni kalastajakylä. Paikan strateginen merkitys kasvoi sittemmin sen sijainnin takia. Sharm el-Sheikh hallitsee Akabanlahdelle johtavaa Tiraninsalmea. Israelin itsenäisyyssodan jälkeen Egypti toi paikalle rannikkotykistöä salmen hallitsemiseksi. Salmi oli reitti Israelin Eilatin satamaan. Israel valtasi egyptiläisten asemat Suezin kriisin ytheydessä vuonna 1956 ja sittemmin alueella oli Yk:n joukkoja. Egyptin vetäytyminen YK:n joukkojen toiminnasta, sekä salmen uusi sulkeminen johtivat osaltaan kuuden päivän sotaan vuonna 1967. Israelin lippu laskettiin Sharm el-Sheikhssa huhtikuussa 1982 ja viimeiset israselilaiset joukot poistuviat niemimaalta. Israelin miehitysaikana paikkakunnasta oli alettu rakentaa matkailukohdetta. Tätä työtä jatkettiin Egyptin vallan palatessa alueelle. Nykyisin Sharm el- Sheikhissa sijaitsee lukuisia matkailijoille tarkoitettuja hotelleja, ravintoloita ja yökerhoja. Alueen rannikko on suosittu snorklaus- ja sukelluskohde. Sharm el-Sheikhissa on sattunut kaksi merkittävää onnettomuutta. Tammikuussa 2004 Flash Airlinesin matkustajakone putosi Punaiseenmereen. Heinäkuussa 2005 autopommit surmasivat yli 80 henkeä.Flash Airlines Accident 3 Jan 2004 B737Toll climbs in Egyptian attacks BBC ==Väkiluku== Sharm el-Sheikhin asukasluku oli vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan 38 478. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Egyptin kaupungit Luokka:Siinai
Suomen leijona

Suomen leijona voi tarkoittaa seuraavia: *heraldinen leijona, joka esiintyy muun muassa Suomen vaakunassa *Suomen leijona, majakka Itämerellä *Suomen Leijona, pienoiskivääri *Suomen leijona, patsas Monrepos’n puistossa Viipurissa, Venäjällä. == Katso myös == *Suomen Leijonan ritarikunta
Yläkartta

Yläkartta ilmoittaa tyypillisesti säätilan korkeammalla ilmakehässä kuin maanpinnan lähellä. Tavallisin yläkartta ilmoittaa sään 500 hPa:n (500 mbar) painepinnalla. Tämän painepinnan korkeus vaihtelee korkea- ja matalapaineiden mukaan. Keskimäärin se on noin 5 500 metriin korkeudessaRoth: Sääopas, sivu 129. Painepinnan korkeuskäyrät ilmoitetaan isohypseinä. Yläkartan ja alemman ilmakehän matalapaine ovat hieman eri paikoissa. Yläkartassa näkyy selvästi maanpinnalle monesti huonoa säätä tuottava ylämatala eli kylmä pisara. Yläkartoissa näkyy myös matalapaineeseen liittyvä aaltohäiriö ja suursäätilan määräävä suihkuvirtaus. Myös eri ilmamassoja voi tunnistaa yläkartoista. Yläkartta on piirretty radioluotausten tiedoista: jokaisen luotausaseman kohdalle merkitään, millä korkeudella (metreinä) luotain on saavuttanut kyseisen paineen, ja nämä korkeuslukemat analysoidaan samalla tavalla kuin isobaarit säähavaintoasemien ilmanpainehavainnoista. Yläkartalle piirretään radioluotauksista myös lämpötila, kosteus, tuuli ja joskus tropopaussin korkeus. Näitä suureita voidaan analysoida samalla tavalla kuin painepinnan korkeuttakin. Tyypilliset painepinnat, joilta yläkarttoja piirretään, ovat 850, 700, 500 ja 300 hPa. Lisäksi voidaan tehdä kartta tropopaussin korkeudesta ja maksimituulesta suihkuvirtausanalyysiä varten. == Katso myös == *Suursäätyyppi *Sääkartta ==Lähteet== Luokka: Meteorologia
Skinnarila

Skinnarila on Lappeenrannan länsiosassa sijaitseva kaupunginosa, joka rajoittuu pohjoisessa Saimaaseen, etelässä Uus-Lavolan ja idässä Sammonlahden kaupunginosaan. Alueella sijaitsee muun muassa Lappeenrannan teknillinen yliopisto, Saimaan ammattikorkeakoulu, Technopolis Skinnarila ja paljon opiskelija-asuntoja. Sammonlahdenkadun varressa olevat päivittäistavarakaupat K-Supermarket Sammonlahti ja S-market Sammonlahti sijaitsevat nimestään poiketen Skinnarilan kaupunginosassa. Lappeenrannan teknillinen yliopisto on perustettu vuonna 1969. Yliopiston ensimmäinen rakennusvaihe valmistui Skinnarilaan vuonna 1975, jonka jälkeen sitä on laajennettu useamman kerran. Yliopistossa on opiskelijoita noin 5000 ja henkilökuntaa 930. Skinnarilanniemen kärjessä sijaitsee 1980-luvulla rakennettu siirtolapuutarha. Skinnarila on saanut nimensä Kinnarin tilasta, joka oli perustettu jo vuonna 1709. Skinnarila oli pitkään lähinnä maaseutualuetta, jonka rannoilla sijaitsi muutamia huviloita. Varsinainen rakentaminen alkoi 1970-luvulla yliopiston myötä, jolloin Skinnarilaan alkoi nousta kerrostaloja ja omakotitaloja. Alueelle 1920- ja 1930-luvuilla rakennetuista huviloista vielä muutamia on jäljellä. ==Nähtävyyksiä== * Salpalinja * Skinnarilan hovi ==Lähteet== Luokka:Lappeenrannan kaupunginosat Luokka:Lappeen kylät Luokka:Suomen lähiöt
Ford Fiesta

Ford Fiesta on Fordin vuosina 1976–2023 valmistama pieni henkilöautomalli. Fiesta tunnettiin ennen ainoana etuvetoisena Fordina, vaikkakin Ford oli valmistanut etuvetoista Taunus 12M -mallia jo 1960-luvulla. Fiestasta on normaalin henkilöautomallin lisäksi valmistettu myös pakettiautoversiota nimeltään Fiesta Van, josta takaistuimet on poistettu tavaratilan suurentamiseksi. Helsingin Sanomien autotoimittaja Matti Jansson piti ensimmäisen sukupolven Fiestaa esimerkkinä siitä, miten pikkuautojen rakenne oli 1970-luvun alkuvuosina yhtenäistynyt: hatchback eli monikäyttökori, moottori edessä poikittain ja etuveto. Fiestaa luuli hänen mukaansa moni Volkswagen Poloksi. Tiloiltaan se oli hieman kilpailijoitaan suurempi ja olemukseltaan urheilullisempi. Fiestaa tuotiin Suomeen aluksi kahtena moottoriversiona (957 ja 1 117 cm³) ja neljänä varusteluversiona, Saloon, L, S ja Ghia, joista muodostui yhteensä kuusi versiota. Fiestaa myytiin ensimmäisen valmistusvuoden mittaan enemmän kuin mitään muuta automallia Euroopassa, ja keväällä 1979 valmistui miljoonas Fiesta. Ford Fiestan menestys on jatkunut läpi sen 45-vuotisen historian: esimerkiksi Britanniassa se oli myydyin automalli vielä vuosina 2008–2020, kunnes sen paikan otti kilpailija Vauxhall Corsa. Fiestan valmistus päättyi kesäkuussa 2023. Muutkin B-segmentin polttomoottorimallit, kuten Volkswagen Polo, ovat joutuneet 2020-luvulla vaikeuksiin Euroopan unionin kiristyvien päästö- ja turvalaitesäädösten takia. == Sukupolvet == Tiedosto:Ford Fiesta (early days) Garmisch- Partenkirchen.jpg|Ford Fiesta I (1976–1983) Tiedosto:1988 Ford Fiesta Popular.jpg|Ford Fiesta II (1983–1989) Tiedosto:1995 Ford Fiesta Frascati 1.3 Front.jpg|Ford Fiesta III (1989–1997) Tiedosto:1998 Ford Fiesta LX Zetec 1.2 Front.jpg|Ford Fiesta IV (1995–2002) Tiedosto:2005 Ford Fiesta (WP) Ghia 5-door hatchback (2015-07-24) 01.jpg|Ford Fiesta V (2002–2008) Tiedosto:2010 Ford Fiesta (WT) LX 5-door hatchback (2015-07-16) 01.jpg|Ford Fiesta VI (2008–2017) Tiedosto:2017 Ford Fiesta Zetec 1.1 Front.jpg|Ford Fiesta VII (2017–2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Fiesta Luokka:B-segmentin autot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sääkartta

Sääkartta on kartta, jossa näkyy säätilanne. Sääkartta voi olla helposti ymmärrettävä yksinkertainen sääkartta, tai hyvinkin tieteellinen analysoitu sääkartta. Sadetutkan ja sääsatelliittien kuvat eivät ole varsinaisia sääkarttoja, vaikka antavatkin monesti tarkkaa tietoa säästä, ja vaikka niitä monesti käytetään sääkarttojen yhteydessä. ==Sääkarttojen lajit== Sääkarttoja on kolmenlaisia: * Yksinkertainen ennustekartta, joihin on merkitty symboleilla pilvisyys, sade ja lämpötila sekä tuulen suuntaGûnther D. Roth, Sääopas, Weilin+Göös 1980, ISBN 951-35-1872-8, sivu 126, 127. Nämä ovat yleisiä esimerkiksi sanomalehdissä ja internetissä, koska ne ovat selkeitä. * Analysoitu sääkartta jossa näkyy esimerkiksi Euroopan alueelta ilmanpaine isobaareina ja säärintamatSääopas, sivu 127. Tämä karttatyyppi antaa asioita tuntevalle perusteellisempaa tietoa säätilasta. * Synoptinen säähavaintokartta, jossa näkyy yksittäisten asemien mittaustiedot, ja mahdollisesti niistä analysoidut matalapaineet ja korkeapaineet sekä säärintamat. == Erikoisia sääkarttoja == Luotauksista saadaan eri painepinnoilta (korkeuksilta) sääkarttoja, joissa näkyvät muun muassa lämpötilat. Niistä voidaan piirtää yläkartta, joka ilmoittaa esimerkiksi 500 millibaarin pinnan korkeudenSääopas, sivu 129. Siinä voi olla myös ylätuulen suunnatSääopas, sivu 133. == Lähteet == == Aiheesta muualla == === Yksinkertainen sääkartta === *Ilmatieteenlaitoksen yksinkertainen sääkartta tämänhetkisestä Suomen säätilasta *Säätila Suomessa (nyt, ei ennuste) *Sää, joka on helposti tulkittava, mutta jossa näkyvät myös rintamat, yle.fi *Foreca Ennustekartat: Suomi 1 - 3 vrk === Analysoitu sääkartta === *FMI sää ulkomailla *Current Metsat Analysis *Current Surface Analysis === Synoptinen säähavaintokartta === *Current Weather Information - European Weather Charts - Four Daily Maps (joitain synoptisia merkkejä) Luokka:Meteorologia Luokka:Karttatyypit
Waldemar Bonsels

Waldemar Bonsels (21. helmikuuta 1880 – 31. heinäkuuta 1952) oli itävaltalais- saksalainen lastenkirjailija. Bonselsin tuotanto käsittelee usein kaiken olemassa olevan suhdetta Jumalaan. Elinaikanaan Bonsels matkusti runsaasti Euroopassa ja Aasiassa. Bonsels oli avoimen juutalaisvastainen ja tuki Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen kansallissosialismia julkaisemalla propagandateoksia, mikä on sittemmin vaikuttanut hänen maineeseensa kielteisesti. Hänen äitinsä oli tanskalainen ja isä lääkäri ja luonteeltaan kulkuri, tämä piirre periytyi myös pojalle. Teoksiinsa hän upotti usein yhteiskunnallisia ulottuvuuksia, kuten kirjaan Himmelsvolk ja faabeliin Maija Mehiläinen (Die Biene Maja), josta myöhemmin tehtiin alkuperäisteoksesta huomattavasti poikkeava tv-piirrossarja. Luokka:Saksalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Väinö Kuisma

Väinö Viljo Kuisma (s. 1961) on lahtelainen äärioikeistolainen nationalisti, joka toimi vuosia Suomi – Isänmaa -puolueen (sittemmin Suomen Isänmaallinen kansanliike, lisätty puoluerekisteriin nimellä Suomi Nousee – Kansa Yhdistyy) puheenjohtajana. Koulutuksekseen hän on ilmoittanut yo-merkonomi.Koskela, Olavi & Nordling, Iiro: Suomen Führer – Valtakunnanjohtaja Pekka Siitoin, 2006, sivu 120 Kuisma on ollut ehdokkaana eduskunta-, kunnallis- ja europarlamenttivaaleissa, mutta ei ole tullut valituksi. Kuisma on myös toiminut peruskoulun alaluokkien määräaikaisena opettajana. ==Elämä== Vuonna 1993 Kuisma perusti sittemmin Suomi – Isänmaa -puolueeksi kehittyneen kansallismielisen yhdistyksen Isänmaallinen Oikeisto ry. Lisäksi hän on toiminut järjestönsä äänenkannattajan, Kansallinen Rintama -lehden päätoimittajana. Kuisma tunsi läheisesti naantalilaisen uusnatsin Pekka Siitoimen ja Yle TV1:llä on esitetty Nina Stenrosin suunnittelema ja ohjaama dokumentti Sieg Heil Suomi, joka esittelee Kuisman perustaman järjestön, Arjalaisen Germaaniveljeskunnan (joka edelsi Isänmaallinen Oikeisto ry:tä) toimintaa. Dokumentissa nähdään myös, kuinka Kuisma perustaa Siitoimen kanssa Kansallisen Rintaman natsi-Saksan lipun liehuessa ja perustamiskokoukseen osallistujat huutelevat natsitervehdyksiä. Kuisma oli 2000-luvun alussa yhteistyössä myös turkulaisen kaupunginvaltuutetun, sittemmin Suomen Kansan Sinivalkoiset rp:n puheenjohtajana toimineen Olavi Mäenpään kanssa. Kuisma toimi alkuaikoina sihteerinä miesten yhteisessä puoluehankkeessa, mutta he ajautuivat sittemmin erimielisyyksiin. Kuisma oli rekisteröidyn puolueen puheenjohtaja 2002–2006. Vuonna 2006 hän halusi irtaantua politiikasta ja Suomi – Isänmaa rp:n uudeksi puheenjohtajaksi eli Kuisman seuraajaksi valittiin Kuisman kotikaupungissa Lahdessa ainoana ehdokkaana Matti Järviharju. Kuisman poliittiseen ohjelmaan on kuulunut EU-kielteisyys, kansallinen päätöksenteon korostaminen, virolais- ja venäläiskielteisyys, antiamerikkalaisuusKuisma Helsingin Sanomien eurovaalikoneessa 2004 ja Kalevalasta ammennettavan voiman ylistäminen, jota Kuisma on nimittänyt "kalevalaiseksi nationalismiksi". Kärjekkäistä kannanotoistaan tunnettu Kuisma sai marraskuussa 2005 tuomion kunnianloukkauksesta. Kantajana oli Suomen Kansan Sinivalkoisten puheenjohtaja Olavi Mäenpää, joka sai tuhat euroa korvauksia henkisestä kärsimyksestä. Kuisma oli ylläpitänyt 1,5 vuoden ajan sivua, jolla oli esitetty Mäenpäästä halventavaa ja panettelevaa materiaalia.Väinö Kuisma syytteeseen (Etelä-Suomen Sanomat, 16.11.2005)Kunnianloukkaus maksaa Kuismalle lähes 10 000 euroa (Etelä-Suomen Sanomat, 24.11.2005) ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset äärioikeistolaiset poliitikot Luokka:Suomen puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset uusnatsit
Ricercar

Ricercar tai ricercare (it.) on myöhäisrenessanssin ja varhaisbarokin aikana suosittu soitinmusiikin muoto. Nykyisin termillä tarkoitetaan eräänlaista varhaista fuugaa, joka on luonteeltaan vakava ja jonka teeman nuottien aika- arvot ovat pitkiä. 1500- ja 1600-luvulla vallalla ollut polyfoninen soitinsävellyslaji ricercar syntyi kuorotyylin jäljittelystä. 1700-luvulla erityisen taitavasti rakennettuja fuugia nimitettiin ricecareiksi.Ricercar, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 3. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1915 == Lähteet == Luokka:Taidemusiikin muodot
John Money

John Money (1921 Uusi-Seelanti - 7\. heinäkuuta 2006) oli pediatrian sekä lääketieteellisen psykologian professori Johns Hopkinsin yliopistossa. Hänellä oli pitkä ura seksologian ja sukupuoli-identiteettien tutkijana.Money, John William (1944): Career or culture? : a study of the relation of vocation & culture in education. Open Access Te Herenga Waka-Victoria University of Wellington. Thesis. https://doi.org/10.26686/wgtn.17061158.v1 Money kehitti 1960-luvulla sukupuoli-identiteetin ja sukupuoliroolin käsitteitä sekä teorian siitä, että tyttöjen ja poikien erilainen käyttäytyminen ei johtunut biologisista tekijöistä vaan kasvatuksesta. Lapsi omaksui Moneyn mukaan naisen tai miehen sukupuoli-identiteetin vähän yli kahden vuoden ikään mennessä, minkä vuoksi hän alkoi suositella intersukupuolisten lasten sukuelinten osittaista poistoa mahdollisimman nuorella iällä.Ei tyttö eikä poika – moni suomalaislapsi syntyy ilman sukupuolta. Anu Nousiainen. Helsingin Sanomien kuukausiliite 2.1.2016. Moneyn mukaan lapsen sukupuoli oli täysin muokattavissa, jos sen teki tarpeeksi varhaisessa vaiheessa. Money suositteli vauvaiällä ympärileikkauksen seurauksena siittimensä menettäneen David Reimerin muuttamista leikkauksen avulla muistuttamaan ulkoisilta sukuelimiltään tyttöä. Reimerin sukuelimet muotoiltiin uudestaan, hänelle annettiin hormonihoitoja ja hänen nimensä vaihdettiin Brendaksi. Vanhempia neuvottiin kasvattamaan lapsi tyttönä. Teini-iässä Reimerille tehtiin lisää kirurgisia toimenpiteitä. Tutkimusryhmä totesi hänen kehittyneen sukupuoleensa ja rooliinsa tyytyväiseksi naiseksi. Vanhemmat ja lääkäri olivat kuitenkin antaneet liian myönteisen kuvan tuloksesta. Reimerin aikuistuttua tuli ilmi, että hän oli aina kokenut itsensä miespuoliseksi. Reimer vaihtoi sukupuoli- identiteettinsä mieheksi ja alkoi käyttää itsestään nimeä David 14-vuotiaana. Vuonna 1987 Reimerille tehtiin sukupuolenkorjausleikkaukset takaisin mieheksi. Reimer teki itsemurhan 38-vuotiaana vuonna 2004. Money kehitti parafilian käsitteen ja lovemapin. Moneyn monet määritelmät ja tutkimukset sukupuolirooleista ja sukupuoli-identiteettien riippuvaisuudesta ovat aiheuttaneet voimakasta arvostelua. Myös hänen pedofiliatutkimuksensa ja niiden pohjalta tehdyt päätelmät on kyseenalaistettu. ==Lähteet== Luokka:Seksologit Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tamponi

thumb|OB-merkkinen, pienen vuodon tamponi muovikääreessään, ei asetinta. Pituudeksi mitattu 5 cm. thumb|Anustamponeja anaali-inkontinenssista kärsiville. Tamponi on emättimen sisään asetettava, imukykyisestä materiaalista valmistettu kuukautissuoja, joka imee itseensä kuukautisvuodon. Tamponin ydin on yleensä viskoosia, ja se on verhoiltu muovista tai polyesteristä valmistetulla pintakerroksella. Myös puuvillaisia tamponeita valmistetaan. Ytimen materiaali on valkaistu esimerkiksi kloorilla, hapella tai vetyperoksidilla. Tamponeissa on poistamista helpottava naru sekä joskus myös asetin. Ilmeisesti erilaisista materiaaleista valmistettuja tamponeja on ollut olemassa jo tuhansia vuosia. Poistonarulla ja asettimella varustetun tamponin patentoi kuitenkin yhdysvaltalainen tohtori Earle Haas vuonna 1931. Yhä useammat naiset etsivät vaihtoehtoja kertakäyttöisille tamponeille ja kuukautissiteille esimerkiksi terveydellisistä, ympäristö-, taloudellisuus- tai käytännön syistä. Suosittuja vaihtoehtoja ovat ympäristöystävällisestä, valkaisemattomasta (ja usein geenimuuntelemattomasta) puuvillasta tai joskus luonnonmukaisesta puuvillasta valmistetut tamponit, pestävät kankaiset kuukautissiteet, luonnon pesusienestä valmistetut tamponit sekä kuukautiskupit. == Asetintamponit == Asetintamponi usein helpottaa käyttöä varsinkin tottumattomilla käyttäjillä. Asetin toimii hieman ruiskun tavoin, ja koostuu kahdesta osasta – sisemmästä ja ulommasta asetinputkesta. Asetin voidaan valmistaa joko muovista tai kartongista. Muovisella asettimella varustetut tamponit vievät vähemmän tilaa ja mahtuvat kokonaisuudessaan jopa kämmenen sisälle, sillä vasta juuri ennen asettamista ne vedetään täyteen mittaansa. Osa naisista on sitä mieltä, että muovista asetinta on helpompi käyttää kuin pahvista, sillä sen pää on pyöristetty ja itse asetin liukuvampi. Tamponia tai asettimen osia ei saa huuhtoa alas WC-pöntöstä, koska tamponit voivat kerääntyä putkien mutkiin ja lopulta aiheuttaa tukoksen. == Terveysriskit == Tamponišokki (TSS) eli tamponin aiheuttama toksinen šokkioireyhtymä on harvinainen, mutta vaarallinen tila, joka johtuu siitä, että emättimen tavanomainen bakteerikanta alkaa tuottaa myrkkyjä verenkiertoon. Tamponišokki on vakava sairaus, johon voi kuolla ja osalta siihen sairastuneista joudutaan amputoimaan kaikki raajat. Tamponishokin oireita voivat olla muun muassa kuume, ripuli ja huimauksen tunne. Lääkärit eivät aina osaa diagnosoida TSS:ää. Šokin riskin pienentämiseksi kannattaa käyttää vuotoon nähden mahdollisimman pienellä imukyvyllä varustettua tamponia, eikä tamponia pidä käyttää valkovuodon imemiseen. Samaa tamponia ei tule käyttää myöskään kuutta-kahdeksaa tuntia pidempään. Suositeltu vaihtoväli on 4–8 tuntia. Tamponishokki saattaa silti ilmaantua, vaikka vaihtaisi tamponin jopa kahden tunnin välein. == Katso myös == * Kuukautiskuppi * Terveysside * Pikkuhousunsuoja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuukautissuojat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jang

Jang voi tarkoittaa seuraavia: * jang (kiinaksi yang), kiinalaisen filosofian mukaan toinen perusvoimista, jin ja jang * Jang-nimisiä henkilöitä: ** Jang Bahadur (1816–1877), Nepalin hallitsija, Rana-dynastian perustaja ** Jang Dong-gun (s. 1972), eteläkorealainen näyttelijä ja muusikko ** Jang Eun-jeong (s. 1970), eteläkorealainen maahockeypelaaja ** Jang Geun-suk (s. 1987), eteläkorealainen malli, laulaja ja näyttelijä ** Jang Hye-ock (s. 1977), eteläkorealainen sulkapalloilija ** Jang Jin-sung (s. 1971), pohjoiskorealaissyntyinen runoilija ja muistelmakirjailija ** Jang Jin-young (1974–2009), eteläkorealainen näyttelijä ** Jang Min-hee (s. 1999), eteläkorealainen jousiampuja ja olympiavoittaja ** Jang Miran (s. 1983), eteläkorealainen painonnostaja ** Jang Na-ra (s. 1981), eteläkorealainen näyttelijä ja laulaja ** Jang Sel-gi (s. 1994), eteläkorealainen jalkapalloilija ** Jang Su-jeong (s. 1995), eteläkorealainen tennispelaaja ** Jang Sung-taek (1946–2013), pohjoiskorealainen poliitikko ** Jang Tsien, Sui Wendi (541–604), Kiinan keisari, Sui-dynastian perustaja ** Safdar Jang (1708–1754), Awadhin hallitsija 1739–1754, suurmogulien visiiri.
Hilkka Ahde

Hilkka Marketta Ahde (o.s. Riikonen, s. 1. elokuuta 1957 Valkeakoski) on suomalainen poliitikko ja kansanedustaja Matti Ahteen (SDP) leski. Vuonna 2003 Ahde valittiin Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT:n viestintäpäälliköksi ja AKT-lehden päätoimittajaksi. == Ura == Koulutukseltaan Ahde on lastentarhanopettaja. Hän on urallaan työskennellyt muun muassa päiväkodin johtajana, Kauppalehden myyntineuvottelijana, Lastenklinikoiden kummien toiminnanjohtajana, yksityisyrittäjänä ja ohjelmajärjestäjänä. Oulussa asuessaan Ahde oli Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1985–1988. Vuonna 2021 hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuuston jäseneksi. Ahde oli Suomen ensimmäinen rytmisen voimistelun tähti 1970-luvulla, kun laji rantautui Suomeen. Ahde näytteli kuningatar Silviaa vuoden 1992 elokuvassa Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti. Hän myös juonsi Suomen Tietoviisas -visailuohjelmaa vuosina 1994–1996. === AKT:ssä === Ahde jätti yrityksensä Hilma Oy:n konkurssihakemuksen samana päivänä kun hänen valintansa AKT:n tiedotusosastolle julkistettiin. Kesäkuussa 2011 Ahde teki Etelä-Suomen aluehallintovirastolle kantelun AKT:n puheenjohtajasta Timo Rädystä. Hän syytti Rätyä työpaikkakiusaamisesta. Aluehallintovirasto teki asiasta ilmoituksen poliisille ja Helsingin poliisi aloitti asiasta esitutkinnan. Maaliskuun alussa 2012 AKT:n hallitus yllättäen irtisanoi Ahteen vedoten luottamuspulaan. Hallitus kuitenkin perui irtisanomisen 22. maaliskuuta, ja samana päivänä valtuusto hyllytti Rädyn. Tammikuussa 2014 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Rädyn maksamaan 80 päiväsakkoa pahoinpitelystä ja kahdesta työturvallisuusrikoksesta. Lisäksi AKT ja Räty tuomittiin maksamaan Ahteelle loukkauksen aiheuttamasta kärsimyksestä ja muusta tilapäisestä haitasta korvauksia yhteensä 12 000 euroa. Räty valitti tuomiostaan Helsingin hovioikeuteen. Hovioikeuden käsittelyssä helmikuussa 2015 hovioikeus tuomitsi Rädyn syyllistyneen henkiseen väkivaltaan. == Yksityiselämä == Ahde avioitui SDP:n kansanedustaja Matti Ahteen kanssa 1.1.1977 Oulun tuomiokirkossa. Heillä on kolme lasta, Timo, Juha-Matti ja Tiina. Avioliitto päättyi Matti Ahteen kuolemaan 20.12.2019. == Julkaisut == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Räty vs. Ahde - jutun monet käänteet Yle Uutiset. 22.3.2012. * Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset tietokilpailujuontajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Klassiset alkuaineet

Monet vanhan ajan filosofisista näkemyksistä jäsensivät maailman rakennetta ja sen ilmiöitä klassisten alkuaineiden eli elementtien avulla. Kreikkalaisessa katsannossa näitä aineita oli neljä: *maa (kuiva ja kylmä) *vesi (märkä ja kylmä) *ilma (märkä ja kuuma) *tuli (kuiva ja kuuma) Platonin mukaan tämän jaon oli kehittänyt filosofi Empedokles.Nordin 1999, 35 Lisäksi Aristoteles lisäsi luetteloon viidennen alkuaineen, eetterin, jota hän uskoi avaruuden olevan täynnä. Sana eetteri elvytettiin uudelleen 1800-luvun fysiikassa, jossa sillä tarkoitettiin koko maailmankaikkeudessa esiintyvää näkymätöntä väliainetta. Klassiset alkuaineet voidaan myös tulkita väärinymmäretyksi esitykseksi aineen olomuodoista: Maa=kiinteä aine, vesi=neste, ilma=kaasu, tuli=plasma. ==Kiinalaiset elementit== Kiinassa katsottiin, että maailman lukemattomat asiat syntyivät qin (energian) kulkiessa viiden vaiheen, puun (ylöspäin), tulen (ulospäin säteilevä), maan (keräävä), metallin (sisäänpäin tiivistyvä, spiraalimainen) ja veden (laskeutuva) läpi. Näitä vaiheita kutsutaan nimellä wǔxíng 五行. wǔ = viisi; xíng = kävellä, kulkea Länsimaissa on vakiintunut sanan "elementti" käyttö niitä kuvaamaan, mutta on ymmärrettävä, että ne eivät ole kreikkalaisen filosofian mukaisia alkuaineita. Kaikki maailman ilmiöt voi jakaa viiden elementin mukaan. Tavallisimmin käytettyjä vastaavuuksia ovat ilmansuunnat, värit, muodot ja vuodenajat: *火 Tuli — etelä, punainen, kolmio, kesä *金 Metalli — länsi, valkoinen, pyöreä, syksy *木 Puu — itä, vihreä/sininen, pylväsmäinen, kevät *水 Vesi — pohjoinen, musta, aaltoileva, talvi *土 Maa — keskusta, keltainen, neliö, vuodenaikojen vaihtuminen Oppi liitettiin jin-jang-ajatteluun hyvin pian sen syntymisen jälkeen. == Katso myös == * Alkuaine * Arkhe * Chakra ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Antiikin filosofia Luokka:Fysiikan historia Luokka:Kiinalainen ajattelu Luokka:Vanhentuneet tieteelliset teoriat
Espanjan kirjallisuus

Espanjan kirjallisuuteen voidaan lukea millä tahansa Espanjan tai sen itsehallintoalueiden virallisella kielellä (esimerkiksi espanjan eli kastilian kieli, katalaani, galego, baskin kieli) kirjoitettu kirjallisuus. Espanjankielinen kirjallisuus taas eroaa Espanjan kirjallisuudesta sikäli, että espanjan kielellä julkaistaan kirjallisuutta myös useissa Latinalaisen Amerikan maissa. Espanjan kirjallisuuteen kuuluvat muun muassa seuraavat alalajit: * Katalaaninkielinen kirjallisuus * Espanjankielinen kirjallisuus, johon luetaan kuuluvaksi myös Latinalaisen Amerikan maissa julkaistu espanjankielinen kirjallisuus * Galegon eli galician kielellä kirjoitettu kirjallisuus * Baskinkielinen kirjallisuus Myös aragonian ja asturian kielillä on julkaistu jonkin verran kirjallisuutta. == Espanjalaisia kirjailijoita == === Nobel-palkitut === * José Echegaray y Eizaguirre (1832–1916) * Jacinto Benavente y Martinez (1866–1954) * Juan Ramón Jiménez (1881–1957 * Vicente Aleixandre (1898–1984) * Camilo José Cela (1916–2002) === Muita === * Miguel de Cervantes (1547–1616) * Pedro Calderón de la Barca (1600–1681) * Miguel de Unamuno (1864–1936) * Federico García Lorca (1898–1936) * Gonzalo Torrente Ballester (1910–1999) == Katso myös == * Latinalaisen Amerikan kirjallisuus * Luokka:Espanjan kieli
MIS

MIS tai Mis voi tarkoittaa ainakin seuraavia * happi-isotooppivaihe, MIS, * Management Information Systems, MIS * Michigan International Speedway, MIS, moottorirata * Mercallin asteikko, MIS, , maanjäristysten voimakkuusasteikko * Mississippi Central Railroad, yhtiölyhenne MIS, yhdysvaltalainen rautatieyhtiö * .
OIS

OIS on lyhenne seuraavista asioista: * OIS, happi-isotooppivaihe, merenpohjan kerrostumista määritelty ajanjakso * OIS, Oulu International School, valtion oppilaitos Oulussa * OIS, Ookayama International School, yksityinen kansainvälinen koulu Tokiossa. * OIS, optinen kuvanvakain (, kuvanvakaimen tyyppi
Seppo Juntunen

Seppo Juntunen (s. 6. huhtikuuta 1949) on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pastori, joka on tullut tunnetuksi rukoustyöstään ihmisten puolesta. Hän pitää paikallisten seurakuntien kanssa ns. Sanan ja rukouksen iltoja, joiden lopussa ihmisten puolesta rukoillaan henkilökohtaisesti. Tällöin monet kaatuvat ja useat ovat kokeneet parantuvansa. "Kaatajapastori" Seppo Juntunen on Suomen kuuluisimpia karismaatikkoja entisen Nokian kirkkoherran Markku Koiviston ohella. Seppo Juntunen vihittiin papiksi vuonna 1983 ja hän sai ensimmäiseksi seurakunnakseen Helsingin Alppilan. Karismaattiset ilmiöt alkoivat siellä ja heti herättivät huomiota kaatumiset ja eri pituisten jalkojen väitettiin kasvaneen saman mittaisiksi rukouksen avulla. Pastori Seppo Juntunen keskittyi vuonna 1988 yksin karismaattiseen rukoustyöhön, kun hän sanoutui irti seurakuntavirasta ja Rukouspalvelu ry perustettiin hänen työtään tukemaan. Juntunen sai työtoverikseen ekonomi Pirkko Jalovaaran ja he kiersivät Suomen kirkkoja 16 vuoden ajan. Vuonna 2002 heidän yhteistyönsä päättyi ja Juntusen työ jatkui Rukouspalvelu ry -nimisen yhdistyksen yhteydessä. Pirkko Jalovaara jatkaa puolestaan Rukousystävät ry -yhdistyksessä. Olli Valtonen on kirjoittanut Seppo Juntusesta kirjan ”Parantajan palveluksessa”. == Aiheesta muualla == * Rukouspalvelu ry:n verkkosivut Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat
Coelophysis

Coelophysis oli ensimmäisiä hirmuliskoja, joka eli triaskaudella 222–215 miljoonaa vuotta sitten. Se oli pieni, noin kolme metriä pitkä ja pystyssä lantion kohdalta metrin korkea lihaa syövä hirmulisko, jonka epäillään painaneen noin kolmekymmentä kiloa. Coelophysiksen hampaat olivat sahalaitaisia ja kooltaan ne olivat muutaman millimetrin pituisia. Nimi tarkoittaa ”onttoa luuta” tai ”muodoltaan onttoa”. == Löytäminen ja ravinto == Fossiileista päätellen Coelophysis oli hyvin yleinen triaskaudella. Ensimmäisen Coelophysiksen fossiilin löysi paleontologi Edward Drinker Copelle työskennellyt amatööri fossiilien etsijä David Baldwin vuonna 1881 New Mexicon osavaltiosta Yhdysvalloista. Ne olivat puutteellisia. Vuonna 1947 tutkijat saivat tietää Coelophysiksesta enemmän kuin saattoivat toivoakkaan: Ghost Ranch-nimisestä paikasta löydettiin satoja Coelophysiksen fossiileja. Niiden uskotaan jääneen äkillisen tulvan aiheuttaman maavyörymän alle. Joissakin fossiileissa oli pieniä Coelophysiksia täysikasvuisen sisällä. Aluksi ajateltiin, että Coelophysikset olisivat synnyttäneet eläviä poikasia, mutta jatkotutkimuksen avulla todettiin, että ainakin jotkin fossiilit täysikasvuisten sisällä kuuluivat eräälle varhaiselle arkosaurille, Hesperosuchukselle. Kuivina kausina Coelophysikset saattoivat käyttää ravinnokseen lajitovereitaan, mutta se on varsin epätodennäköistä. Normaalisti Coelophysis saalisti pieniä eläimiä ja laumoissa haavoittuneita tai muuten huonokuntoisia eläimiä. Coelophysis oli myös haaskansyöjä. == Lähteet == ↑ Haines, Tim & Chambers, Paul: Esihistoriallinen eläinmaailma, s. 181. Gummerus, 2007. ISBN 978-951-20-7276-7. === Viitteet === Luokka:Coelophysoidea
Svea-mamma

thumb|Rolf Adlersparren Svea-mamma-patsas Tukholman vanhassakaupungissa. Svea- mamma () on Ruotsin kansallisromanttisessa kuvastossa Ruotsin valtakunnan henkilöitymä. Vaikka hahmo yhdistetään etenkin 1800-luvun kansallisromantiikkaan, sen historia ulottuu jo 1600-luvulle. Hänet kuvataan usein voimakkaana miekalla ja kilvellä aseistautuneena naishahmona, jonka seurassa on leijona. Kun Esaias Tegnér julkaisi runon nimeltä Svea vuonna 1811, nimeä alettiin käyttää myös naisten etunimenä. == Katso myös == * Kansallissymboli == Lähteet == Luokka:Ruotsin kansallissymbolit Luokka:Kansallishenkilöitymät
Svea

Svea voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Svea eli Sveanmaa, Keski-Ruotsi * Svea-mamma, Ruotsin henkilöitymä * Svea, naisen etunimi * 329 Svea, asteroidi * Stockholms Rederi Svea, entinen ruotsalainen laivanvarustamo * Svea, ruotsalaisen vapaaehtoisyksikön talvisodan aikana Posioon perustama lentotukikohta * Svea, vaatemerkki * Svea Torn, pilvenpiirtäjä Tukholmassa * Svea, kaivoskaupunki Huippuvuorilla * Svea, ruotsalainen tutkimusasema Antarktiksella * Svea, rahoitusyhtiö * laivoja: ** M/S Svea (myöhemmin Silja Karneval, nykyään M/S Mega Smeralda), autolautta ** Svea-luokka, Ruotsin merivoimien rannikkopanssarilaivaluokka ** HMS Svea (1885), Ruotsin laivaston rannikkopanssarilaiva
Pitsi

Pitsi on langasta tehty koristeellinen kangas, joka voidaan valmistaa usealla eri tekniikalla käsin tai koneellisesti. Pitsi valmistetaan koristeeksi ja se on usein rakenteeltaan verkkoa, jossa erikokoiset silmukat tai pistot muodostavat kuvioita. Asusteena käytettäessä pitsi usein on nauhamaista ja kiinnitetään liinavaatteen tai vaatekappaleen reunaan, mutta voi olla myös itsenäinen esine (pitsiliina), vapaamuotoinen koriste esimerkiksi upotuksena, tai kangasmainen (esimerkiksi morsiushuntuna). Pitsiä tehdään käsin muun muassa ommellen eli neulalla kirjontaa muistuttavalla tekniikalla, mutta myös irrallisena ilman pohjakangasta, virkkaamalla, nypläämällä, tai neulomalla. Muita tekniikoita ovat muun muassa käpypitsi eli frivolitee-pitsi ja battenbergin- eli renessassipitsin nimellä tunnettu nauhapitsi, jossa kapeaa nauhaa ommellaan koristeellisiin muotoihin. Myös kangaspuilla voi tehdä pitsipoimintaa. Sitä kudottaessa loimilankoja kierretään yhteen, jolloin kankaaseen muodostuu reikiä. Solmeilulla, kuten fransuilla ja makramee- tekniikalla, saa aikaan myös pitsimäisiä koristuksia.Saramäki et alii 2010, s. 42. Aluksi pitsiä tehtiin ommellen Italiassa, Ranskassa ja Flanderissa. Flanderissa kehittyi myös nypläys, jossa puisiin nypylöihin kiinnitettyjä lankoja solmitaan ja palmikoidaan yhteen. Nyplätty ja ommeltu pitsi luetaan niin kutsuttuihin aitopitseihin, joita pidetään pitseistä arvokkaimpina. Nykyään pitsiä valmistetaan pääasiassa koneellisesti. Suomen ensimmäisen koneellisen pitsin ja nauhojen kudontatehtaan perusti Pietarsaareen vuonna 1911 Anders Lassfolk. Suomessa erityisen tunnettuja pitsejä ovat Rauman nyplätyt pitsit. Kansainvälisesti tunnettuja ovat Venetsian, Brysselin ja Ranskan pitsilaadut.Lace Origins Seabastian Hubpages * frivolitee eli käpy- tai sukkulapitsi: solmuilla päällystetyistä lankalenkeistä muodostuva pitsi. Kävyllä eli pienellä sukkulalla solmimisen lisäksi frivoliteepitsiä voidaan valmistaa neulalla tai virkkuukoukulla. * nyplätty pitsi: lukuiset langat solmitaan ja punotaan yhteen nuppineulojen avulla monimutkaisiin muotoihin. * irlanninpitsi: irtonaiset virkatut pitsiaiheet kuten kukkaset ja lehdet sommitellaan kuvioiksi ja yhdistetään virkkaamalla niiden välille verkkoa. * tyllipitsi: tyllipohjalle ommellaan tai virkataan kuvioita. * nauhapitsi: kapeaa ohutta nauhaa sommitellaan ommellen lenkeiksi ja kiemuroiksi. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Koskennurmi-Sivonen, Ritva. (toim.) Lankatekniikoiden käsikirja. Helsinki: Tammi, 2013. (Käpypitsi s.186–193). == Aiheesta muualla == * Rauman Pellava ja Pitsi . * Raumanpitsi . * Csetneki Magyar Csipke, Hungarian lace . * Csetneki Magyar Csipke Galeria . * Heinämaan pitsiperinne Luokka:Nypläys Luokka:Neulonta Luokka:Virkkaus Luokka:Tekstiilit
Tantō

Tantō on japanilainen tikari. Tantōa kantoi japanilaiseen samurailuokkaan kuuluva soturi yleensä katanan ja wakizashin (keskikokoisen miekan) lisäksi. Tantōt ovat pituudeltaan alle yhden shakun (30,303 cm). Kuten wakizashia, saivat tantōa kantaa myös naiset ja samurailuokan alapuolella olevat miehet. Tantōon turvauduttiin usein vasta, kun kummatkin pidemmät miekat (katana, wakizashi) oli menetetty. Joskus se myös saatettiin heittää kohti vastustajaa. Tantōa myös käytettiin pienen kokonsa vuoksi salamurhissa ja se oli shinobien (vakoojien) yleinen ase helpon piilotettavuutensa takia. Tantō on myös tärkeä rituaalinen ase ja usein seppuku (≈harakiri, rituaalinen itsemurha) tehtiin käyttäen tantōa tai kaiken-tikaria. == Katso myös == * Daishō * Yoroi-dōshi == Lähteet == Luokka:Kobujutsu Luokka:Japanilaiset teräaseet
Miekkavala

Miekkavala oli C. G. E. Mannerheimin Antrean asemalla 23. helmikuuta 1918 luettu päiväkäsky Vaasan senaatin johtamille Suomen virallisille joukoille. Päiväkäskyssä Mannerheim lausui muun muassa seuraavaa: :”En pane miekkaani tuppeen ennen kuin kaikki linnoitukset ovat meidän käsissämme, ennen kuin laillinen järjestys vallitsee maassa, ennen kuin viimeinen Leninin soturi ja huligaani on karkotettu niin hyvin Suomen kuin Vienan Karjalastakin...” Mannerheim suunnitteli kansainvälisen retkikunnan kokoamista Pietarin vapauttamiseksi bolševikeistä. Hanke kuitenkin kaatui valtiollisen tuen puutteeseen. Miekkavala nostatti Suur-Suomi- ja heimoaatetta ja rohkaisi suomalaisia heimosotiin. 1920- ja 1930-luvuilla Mannerheim joutui lunastamatta jääneen lupauksensa vuoksi heimoaktivistien ja oikeistoradikaalien arvostelun kohteeksi. Varsinkin IKL:n kansanedustaja Elias Simojoki arvosteli Mannerheimia voimakkaasti. Jatkosodan aikana vuonna 1941 antamassaan Miekantuppipäiväkäskyssä Mannerheim viittasi tähän puheeseensa. Tällä käskyllään hän halusi vastata arvosteluun ja lupasi toteuttaa Miekkavalassa antamansa lupauksen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Miekkavala Tampereen yliopiston Suomen itsenäistymisestä käsittelevällä sivulla Luokka:Julistukset Luokka:Valat Luokka:Puheet Luokka:Suomen sisällissota Luokka:Vuoden 1918 sotahistoria Luokka:Carl Gustaf Emil Mannerheim
Katalaaninkielinen kirjallisuus

Katalaaninkielinen kirjallisuus tarkoittaa katalaanin kielellä kirjoitettua kirjallisuutta. Termillä katalonialainen kirjallisuus voitaisiin sen sijaan tarkoittaa sekä katalaanin että espanjan kielellä Kataloniassa julkaistua kirjallisuutta. Katalonia on Espanjan itsehallintoalue. == Historia == Ensimmäiset katalaaninkieliset kirjalliset dokumentit ovat 1000-luvulta ja 1100-luvun alkupuolelta. Keskiajan merkittävimpiä katalaaninkielisiä kirjailijoita olivat prosaisti Ramon Llull (1200-luku) ja runoilija Ausiàs March (1400-luku). Katalaaninkielisen kirjallisuuden huippuaikaa historiassa oli 1400-luvun loppu, merkkiteoksenaan Joanot Martorellin Tirant lo Blanch (1490). Tämän jälkeen katalaaninkielinen kirjallisuus elelikin hiljaiseloa 1500-luvulta aina vuoteen 1833 saakka. 1800-luvun puolivälin tienoilla katalaaninkielinen kirjallisuus alkoi elpyä, ja aikaa nimitetäänkin renessanssiajaksi (Renaixença). Tämän ajan tärkeimpiä kirjailijoita olivat Jacinto Verdaguer, Ángel Guimerá ja Narcís Oller, jotka edustivat samalla myös katalaaninkielisen kirjallisuuden jälkiromanttista ja realistista aikakautta. 1800-luvun lopun merkittävimpiä kirjailijoita oli Joan Maragall. 1900-luvulla katalaanin kieli vakiinnutti paikkansa kirjallisuuden kielenä – olkoonkin, että Miguel Primo de Riveran ja Francisco Francon diktatuurien aikana katalaaninkielisellä kirjallisuudella ei ollut virallista asemaa. Francon diktatuurin jälkeen katalaanin kielellä julkaistun kirjallisuuden määrä on jatkuvassa nousussa. Katalonian ulkopuolella parhaiten tunnettuja ja muille kielille käännettyjä katalaaninkielisiä kirjailijoita ovat muun muassa Josep Carner, Joan Salvat-Papasseït, Carles Riba, J. V. Foix, Salvador Espriu, Josep Maria de Sagarra, Josep Pla, Mercè Rodoreda, Llorenç Villalonga, Pere Calders, Gabriel Ferrater, Manuel de Pedrolo, Enric Valor, Joan Brossa, Ferran Torrent, Jesús Moncada, Manuel Sanchis-Guarner, Joan Fuster, Quim Monzó, Isabel Clara- Simó ja Miquel Martí i Pol. Luokka:Espanjan kirjallisuus Kirjallisuus
Imitaattori

pienoiskuva|Suomalainen imitaattori Juha Laitila imitoimassa Elvistä. Imitaattori on henkilö, joka imitoi toisen, yleensä kuuluisan henkilön ääntä ja maneereita. Suosittuja imitoitavia henkilöitä ovat yleensä poliitikot, laulajat ja julkisuuden henkilöt, joilla on omalaatuinen ja helposti tunnistettava ääni. Imitaattoreita, jotka yhdistävät esityksiinsä myös pukeutumisen imitoitavaksi henkilöksi, kutsutaan englanninkielisellä termillä lookalike. Tästä ovat esimerkkinä monet Elvis-imitaattorit, joita on maailmanlaajuisesti noin 35 000. Imitaattoreista jotkut tekevät huumori- imitaatioita ja toiset vakavia imitaatioita. Imitaattori voi tarkoittaa myös esineiden, laitteiden, soittimien, eläinten ja erilaisten tapahtumien tai tapahtumasarjojen toistamista. Muun muassa Jope Ruonansuu osaa imitoida liikkuvassa junassa kulkevan ihmisen etenemistä vaunusta toiseen. Vanhan mallissa vaunuissa oli erillinen välitila, jolloin äänet voimistuivat ovia avatessa ja niiden sulkeutuessa. Imitaattoreista teknisesti laajin valikoima on tällä hetkellä Michael Winslowilla. Hänen äänivalikoimiin kuuluu omien puheittensa mukaan 10000 erilaista imitoitavaa ääntä päästävää kohdetta. Nykyisin hän tekee muun muassa dubbausta elokuvien päälle eri ääniefektein sekä henkilöimitoinnin ja musiikin tai soittimien sekoituksella. Mel Blanc oli aikoinaan tuhannen äänen mieheksi kutsuttu ja 5000 piirretyssä elokuvassa pääasiassa työskennellyt dubbaaja. Merkittävä tyylisuunta on Terry Fatorilla. Hänen erikoisuutenaan on laulaa vatsastapuhujana eri laulajien äänellä. America's Got Talent vuonna 2007 oli hänen läpimurtonsa Yhdysvalloissa. ==Suomalaisia imitaattoreita== * Mika Ala-Panula * Heikki Helakorpi * Heikki Hilander * Ari Kettukangas * Jukka Laaksonen * Juha Laitila * Erja Manto * Joonas Myllyveräjä * Janne Porkka * Jukka Puotila * Jope Ruonansuu * Vesa Ruuska * Klaus Thomasson * Reijo Salminen * Jarkko Tamminen * Tenho Tuisku ==Ulkomaalaisia imitaattoreita== *Pablo Francisco *Dan Castellaneta *Dave Chappelle *Billy Crystal *Steve Coogan *Jimmy Fallon *Phil Hartman *George Kirby *Steve Morrison *Eddie Murphy *Peter Sellers *David Spade *Terry Fator *Robin Williams *Michael Winslow *Andre-Philippe Gagnon ==Lähteet== Luokka:Viihdealan ammatit
Landon Ronald

Landon Ronald (1873, Liverpool – 1938) oli brittiläinen kapellimestari, säveltäjä ja pianisti. Ronald opiskeli Royal College of Music -korkeakoulussa vuosina (1884–1890). Opintojen jälkeen hän työskenteli Royal Opera Housen ja Covent Gardenin oopperataloissa. Vuonna 1894 hän oli Yhdysvalloissa kiertueella australialaisen sopraanon Nellie Melban säestäjänä. Ronaldin sävellystuotanto sisältää yli 200 yksinlaulua, joista tunnetuin lienee Espanjalainen serenadi (Serenade espagnole), jonka levytti aikoinaan italialainen tenori Enrico Caruso. Landon Ronald aateloitiin 1922. Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kanavakirjonta

Kanavakirjonta on kanavakankaalla tehtävää kirjontaa, joka tehdään usein erivärisillä langoilla. Kanavakangas on tärkättyä harsomaista kangasta, jonka langat ovat tasavälein. Kanavakirjonnassa pohjakangas peitetään kokonaan kirjontalangalla. Pistot voivat olla ristipistoja tai puolikkaita ristipistoja.Kanavakangas Mallikuvio voi olla painettu piirroksena kanavakankaalle,Helpot kanavatyöt (valmiita pohjia) tai ruutupaperille, josta se jäljennetään kankaan lankoja laskien. Suomalaisissa kodeissa tehtiin paljon kanavatöitä 1950-luvulla, erityisesti kanavakirjottuja eläin- tai maisema- aiheisia kuvia ja taidejäljennöksiä. == Lähteet == Luokka:Kirjonta nl:Kruissteek
Ohjaajan versio

Ohjaajan versio, ohjaajan leikkaus () on elokuvasta tehty leikkausversio, joka edustaa ohjaajan hyväksymää näkemystä. Termi on syntynyt siitä, että monet elokuvastudiot muuttelevat ja lyhentävät elokuvia, jotta ne tuottaisivat mahdollisesti enemmän rahaa ja sopisivat suuremmalle yleisölle. Elokuvan juonta saatetaan suoraviivaistaa, jos sen ajatellaan olevan keskivertokatsojalle liian vaikeasti seurattava. Elokuvaan saatetaan jopa kuvata kokonaan uusi, esimerkiksi onnellinen loppu. Ohjaajan versio, joka on yleensä pidempi, julkaistaan myöhemmin. Vain hyvin harvoissa tapauksissa ohjaajan versio on lyhyempi kuin studion versio. Ohjaajan versiot ilmestyivät markkinoille 1980-luvulla videokasettien myötä. Yksi ensimmäisistä ohjaajan versiona julkaistuista elokuvista oli Ridley Scottin Blade Runner (1982). Tässä tapauksessa ohjaajan versiosta on muun muassa otettu pois onnellinen loppu ja kertojanääni. == Lähteet == Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet