EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jalasjärven suojeluskunta

Jalasjärven suojeluskunta oli yksi Suomen ensimmäisistä suojeluskunnista entisessä Jalasjärven kunnassa. Se perustettiin palokunnallisena suojeluskuntana 5. elokuuta 1917. Sen ylipäälliköksi valittiin Tuomas Luopajärvi. Samalla valittiin myös kyläpäälliköt. Suojeluskunnalle vahvistettiin Ilkasta kopioidut säännöt, jotka Vaasan läänin virkaa toimittava kuvernööri Juho Torppa hyväksyi 29. elokuuta 1917. Suojeluskunnalle valittiin sääntöjen mukainen pysyvä johtokunta. Rahoituksesta vastasi kannattajajäsenistö. Suojeluskunta harjoitteli taajaan ja sai kokoon 80 henkisen liikuteltavissa olevan pysyvän joukon.Hersalo ja Raikkala 1955, sivu 424 Suojeluskunta kunnallistettiin 17. joulukuuta 1917 myrskyisän kuntakokouksen tuloksena. Jalasjärven kunta hyväksyi Jalasjärven suojeluskunnan kunnallistamisen, mutta ei myöntänyt varoja sen ylläpitämiseksi. Kunta kuitenkin osallistui suojeluskunnan valvontaan nimittämällä siihen edustajansa. Suojeluskunnan päällystö muodosti esikunnan, joka jatkoi kehittämistä johtokunnassa olevasta asenteesta huolimatta. Erityisesti Juho Tala oli aktiivinen. Jalasjärven suojeluskunnan aseistus koostui alkuvaiheessa Vetterli M 1869- eli niin sanotuista Grafton- kivääreistä. Suojeluskunta nouti tammikuun 1918 puolivälissä itselleen Ilmajoelta 260 kivääriä ja kaksi konekivääriä. Kivääreistä 200 meni perusteilla olevalle Suomen Tasavallan Vartiostolle, joten niistä jäi 60 Jalasjärven suojeluskunnalle itselleen. Tasavallan Vartiostossa oli ollut 10 upseeria ja 34 miestä. Tammikuussa lopulla 1918 Tasavallan Vartiostoon liittyi 80 jalasjärveläistä, mikä kolminkertaisti sen kirjavahvuuden. Suomen Tasavallan Vartiosto oli itsenäiseksi julistautuneen Suomen ensimmäinen jalkaväen joukko-osasto ja samalla Suomen puolustusvoimien maavoimien ensimmäinen joukko-osasto. Jalasjärven suojeluskunnassa oli 142 jäsentä, joista 80 osallistui suojeluskuntien puolella sisällissotaan sodan ensivaiheissa. Sillä itsellään oli 61 kivääriä. Suojeluskunnan johtohenkilöinä toimivat Tuomas Luopajärvi, E. Luopajärvi, K. Luopajärvi, E. Martikainen, J. J. Rajala, V. M. Petäys, J. Paloneva, I. G. Seilo ja V. Jokipii. Jalasjärven suojeluskunnasta Vimpelin koulun kävivät Viljo Petäys ja Unto Mäenpää.Hersalo ja Raikkala 1955, sivu 548 Jaakko Paloneva oli vuodesta 1915 Koskuen konstaapeli. Sisällissodassa kaatui suojeluskuntien puolella 43 jalasjärveläistä, mikä on 0,32 prosenttia väestöstä sekä samalla Etelä- Pohjanmaan suojeluskuntapiirin suhteellisesti suurimpia kaatuneiden määriä.Hersalo ja Raikkala 1955, sivu 548 Suojeluskuntien valvontakomission edellyttämän lakkauttamisen yhteydessä Moskovan välirauhan perusteella Jalasjärven suojeluskunnan ampumarata Kiuaskalliolla siirtyi Jalasjärven Ampujat ry:lle. Jalasjärven kotiseutumuseon alueella sijaitsevassa Jalasjärven sotaveteraanien perinnetalossa on Jalasjärven suojeluskuntaan liittyviä esineitä ja suojeluskuntien Hakkapeliitta-lehden vuosikerrat sidottuna. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suojeluskunta Luokka:Etelä-Pohjanmaan historia Luokka:Jalasjärvi
Kojima

Kojima oli japanilaisen Matsuhisa Kojiman luoma Formula 1 -talli. Talli osallistui vain kahteen osakilpailuun kausilla 1976 ja 1977. Suomalaisista Keke Rosberg on testannut tallin autoa vuonna 1977. == Kuljettajat == * Masahiro Hasemi (1976) * Noritake Takahara (1977) * Kazuyoshi Hoshino (1977) == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Japanilaiset Formula 1 -tallit Luokka:Formula 1 -valmistajat
Zanzanin alue

Zanzan () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 701 005 asukasta ja sen pinta-ala oli 38 251 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bondoukou. Hallintouudistuksessa Zanzanin alueesta muodostettiin Zanzanin piirikunta ilman aluemuutoksia. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Listeria monocytogenes

Listeria monocytogenes on Listeria-sukuun kuuluva grampositiivinen bakteeri, joka aiheuttaa listerioosiksi kutsuttua vatsatautia. Listeria-bakteeria esiintyy varsin yleisesti maaperässä. Bakteeri on saanut nimensä brittiläisen lääkärin Joseph Listerin mukaan. == Listerioosi == Listeriatartunnan voi saada huonosti pestyistä vihanneksista, raa'aksi jääneestä lihasta, pastöroimattomista maitotuotteista tai kalasta. Listeriabakteeri lisääntyy tyhjiöpakatussa tuotteessa myös jääkaappilämpötilassa. Se tuhoutuu jos tuote kuumennetaan kauttaaltaan 90 asteeseen kahdessa minuutissa. Mikrokuumennus ei kuumenna tasaisesti eikä siten tuhoa kaikkia bakteereja. Listerioosi aiheuttaa verenmyrkytystä ja aivokalvontulehdusta. Verenmyrkytykseen kuolee hoidosta huolimatta 30–50 prosenttia sairastuneista, aivokalvontulehdukseen noin joka viides. Bakteeri tarttuu myös eläimiin, ja voi eläimilläkin olla oireeton.Eläintautien torjuntayhdistys ETT ry Listeriaan sairastuvat yleensä ihmiset, joilla on heikentynyt vastustuskyky eli esimerkiksi vanhukset, raskaana olevat ja vastasyntyneet. Se on vaarallinen tyypillisesti myös syöpä- ja AIDS-potilaille sekä maksa- ja munuaistauteja sairastaville. Suomessa todetaan vuosittain 20–70 listerioositapausta. Vuonna 2010 tapauksia todettiin poikkeuksellisen paljon, 70 tapausta, joista neljäsosa kuoli. Syyksi epäiltiin kalatuotteita. Suurin osa sairastuneista oli iäkkäitä tai heillä oli jokin heikentävä perussairaus. === Eläimillä === Eläinten sairautena listerioosi yhdistetään useimmin lampaisiin ja vuohiin. Syynä on yleensä pilaantunut säilörehu, johon on voinut sekoittua ulosteita tai ulosteista kontaminoitunutta multaa. Tyypillisiä oireita ovat tasapainohäiriöt ja nielemisvaikeudet mutta eläimet voivat myös kuolla äkillisesti ennen kuin oireita ehtii muodostua. Koska syy kohdistuu useisiin eläimiin, sairastuneitakin on yleensä useita. Alkuvaiheessa hoitoa voidaan yrittää antibiooteilla, mutta kuolleisuus on korkea ja parantuneistakin monille jää eriasteisia hermosto-oireita. == Lähteet == *Eläinten lääkintä ja hoito Sirkkola ja Tauriainen 2009. ISBN 978-952-13-3477-1 === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Listeria monocytogenes – Ruokavirasto *Laji.fi: Listeria monocytogenes *National Center for Biotechnology Information (NCBI): ◦Listeria monocytogenes, taxonomy Luokka:Grampositiiviset bakteerit
Gamma Arietis

Gamma Arietis on kolmoistähtijärjestelmä Oinaan tähdistössä. Se on 204 valovuoden päässä. Luokka:Kolmoistähdet
Harvey Bainbridge

Harvey Frederick Bainbridge (s. 24. syyskuuta 1949, Dorset) on brittiläinen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwindin pitkäaikaisena basistina ja kosketinsoittajana. Vuonna 1977 Hawkwindin laulaja Robert Calvert ja kitaristi Dave Brock kasasivat sivuprojektiyhtyeen Sonic Assassins, johon he pyysivät soittajiksi Devonilaisen Ark-yhtyeen jäseniä. Mukaan pääsivät kosketinsoittaja Paul Hayles, rumpali Martin Griffin ja basisti Harvey Bainbridge. Sonic Assassins soitti keikan 23. joulukuuta 1977 Barnstaplessa. Keikka nauhoitettiin ja siitä on julkaistu kappaleita erilaisilla kokoelmilla. Vuoden 1978 keväällä Hawkwind hajosi vaikean Yhdysvaltain kiertueen jälkeen ja Calvert ja Brock pyysivät Bainbridgeä basistiksi uuteen kokoonpanoon, jonka nimi olisi laillisista syistä Hawklords. Vuotta myöhemmin Hawklordsinkin hajottua Brock ja Bainbridge kasasivat Hawkwindin uudelleen ja Bainbridge pysyikin yhtyeessä aina vuoteen 1991 asti. Hän toimi basistina vuoteen 1984 asti ja sen jälkeen päätoimisena kosketinsoittajana. Yhtyeestä lähdön jälkeen Bainbridge on ollut pääsääntöisesti soolouralla. Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Englantilaiset kosketinsoittajat Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dix-Huit Montagnesin alue

Dix-Huit Montagnes () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 936 510 asukasta ja sen pinta-ala oli 16 782 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Man. Hallintouudistuksessa Dix-Huit Montagnesin alueesta ja Moyen-Cavallyn alueesta muodostettiin Montagnesin piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Sisko ja sen veli

Sisko ja sen veli on suomalainen Yle TV2:lla vuonna 1986 esitetty, Neil Hardwickin kirjoittama ja ohjaama komediasarja. Sarja kertoo Tuijasta ja Immusta, 30-vuotiaista sisaruksista, jotka eivät ole saaneet kunnon otetta elämäänsä. Tuija työskentelee bingoemäntänä ja Immu on ollut kymmenen vuotta kirjoilla yliopistossa. Isän kuolema ajaa Tuijan ja Immun etsimään elämäänsä uutta sisältöä. Sarjan teemoina näkyvät harvemmin komediassa käytetyt kuolema, seksi ja vammaiset. Sarja voitti Venlan Dramatisoidut viihdeohjelmat -kategoriassa vuonna 1986. Erityisesti kiitoksia keräsi osa 3, Tietokonetreffit, joka käsitteli vammaisuutta. Sama osa sai lehdistöpalkinnon ja kunniamaininnan Montreux’n Kultainen Ruusu -kilpailussa, ja Kynnys ry ja Invalidiliitto palkitsivat sen vuoden 1986 parhaana vammaisaiheisena ohjelmana. Rooleissa nähdään Ernamon ja Saarelaisen lisäksi mm. Mauri Kuosmanen, Ritva Jalonen, Tommi Auvinen ja Anu Hälvä. Sarja on julkaistu 171 minuutin mittaisena DVD:nä vuonna 2004. == Jaksoluettelo == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Viimeinen toivomus 13.2.1986 2\. Immun iltakerho ja Svoinutin tapaus 20.2.1986 3\. Treffit, hipat ja herätyskokous 27.2.1986 4\. Luuloja ja tauteja 20.11.1986 5\. Helsinkki ja tän 4.12.1986 6\. Pala sydäntä ja rintaa 11.12.1986 == Aiheesta muualla == * YLE Elävä arkisto: Sisko ja sen veli * Hokka, Jenni.Kakkoselta kaikelle kansalle Kuulumisen politiikka YLE TV2:n arkirealistisissa sarjoissa. Tampereen yliopisto 2014 Luokka:Tilannekomediat Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Richard Meier

Richard Meier (s. 12. lokakuuta 1934, Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen arkkitehti. Hänelle myönnettiin vuonna 1984 Pritzker-palkinto. Meier valmistui Cornellin yliopistosta. Hän on suunnitellut rakennuksia eri puolille Yhdysvaltoja ja Eurooppaa. Tunnetuimpiin suunnitelmiin lukeutuvat Barcelonan nykytaiteen museo Espanjassa sekä Los Angelesin Getty Center. Luokka:Yhdysvaltalaiset arkkitehdit Luokka:Pritzker-palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Tapani Mörttinen

Tapani Johannes Mörttinen (s. 20. helmikuuta 1943 Kärkölä) on suomalainen, Kansallista Kokoomusta edustanut poliitikko. Mörttinen valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1975 Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä kolmissa vaaleissa, 1983 vaaleissa hän putosi eduskunnasta, mutta hän teki paluun eduskuntavaaleissa 1987. Hän toimi eduskunnan puolustusvaliokunnan puheenjohtajana valtiopäivillä 1979–1982 ja kokoomuksen eduskuntaryhmän puheenjohtajana valtiopäivillä 1987–1989. Kansanedustajana Mörttinen jatkoi vuoteen 1991. Mörttinen oli presidentin valitsijamies kolmissa vaaleissa, vuosina 1978, 1982 ja 1988. Vuodet 1973–1984 hän oli Kärkölän kunnanvaltuuston jäsen. Mörttisellä oli myös monia luottamustehtäviä puolueensa sisällä. Hän oli kokoomuksen varapuheenjohtaja vuodesta 1975 vuoteen 1987, mitä ennen hän oli ollut kokoomuksen nuorisojärjestön varapuheenjohtaja vuosina 1971–1974. Mörttinen on toiminut myös Etelä-Hämeen Kokoomuksen puheenjohtajana ja piirivaltuuston sekä piirihallituksen jäsenenä. Mörttinen toimi maanviljelijänä Kärkölässä vuosina 1964–1999. Hän oli myös Kärkölän väestönsuojelupäällikkö vuodesta 1967 vuoteen 1971. Kansanedustajuutensa jälkeen hän työskenteli Maatalousyrittäjien eläkelaitoksen Melan palveluksessa, aluksi tapaturmavakuutusjohtajana ja vuodesta 1994 kehitysjohtajana. Hän jäi kehitysjohtajan virasta eläkkeelle huhtikuussa 2003. Mörttinen on ollut naimisissa vuodesta 1964 ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1964, 1967 ja 1971 syntyneet tyttäret, joista yksi on taloustieteilijä Leena Mörttinen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kärkölän kunnanvaltuutetut Luokka:Hämeen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Tasavallan Vartiosto

Suomen Tasavallan Vartiosto oli itsenäisen Suomen ensimmäinen jalkaväkijoukko- osasto. Se perustettiin Senaatin määräyksestä 6. tammikuuta 1918 Jalasjärvelle. Sotilaskomitea sai senaatilta tammikuussa 1918 rahaa aseellisen toiminnan aloittamiseen ja keskitti toimintansa Etelä-Pohjanmaalle, koska siellä oli valmiina vahvoja ja jo aseistettuja suojeluskuntia. Niiden komentajana toimi kenraali Paul von Gerich. Suomen Tasavallan Vartioston komentajaksi määrättiin Helsingin poliisipäällikkönä aikaisemmin toiminut eversti Karl Emil Berg. Berg nimesi omaan esikuntaansa 44. Siperian tarkka- ampuja rykmentin alikapteeni Karl Hilénin, Henkikaartin Volhyanin rykmentin luutnantti William Helmanin, 157. Imeretian rykmentin alikapteeni Toivo Hämäläinen, luutnantti Arvi Pajunen, vänrikki Matti Toivonen ja vartioston talouspäälliköksi Viipurin poliisimestari everstiluutnantti Maximilian Spåre. Vartioston ensimmäinen tehtävä oli riisua Ilmajoen venäläinen varuskunta aseista tammisunnuntaina. Aamupäivällä vartiosto matkusti 12 upseerin, 50 miehen ja kahden konekiväärin kanssa Ilmajoelle. Heidän apunaan oli 150 suojeluskuntalaista ja jääkärivänrikki Yrjö Könni sekä agronomi Oiva Jääskeläinen. Piiritettyään venäläisen varuskunnan Berg neuvotteli venäläisten kanssa antautumisesta. Venäläiset upseerit halusivat neuvotella miehiensä kanssa ja neuvottelujen venyessä Ilmajoelle alkoi kasautua päivän mittaan lisää suojeluskuntalaisia Jalasjärveltä. Seinäjoen vapautuksen jälkeen sieltä saatiin 100 kivääriä näiden aseistamiseen, mutta 100 jäi edelleen ilman aseita. Suojeluskuntalaisilla oli kuitenkin käytettävänään aiemmin saadut 800 käsikranaattia. Ilmajoen 575 venäläistä antautuivatkin lopulta taisteluitta illalla 29. tammikuuta puolentoista vuorokauden piirityksen jälkeen. Sotasaaliiksi Venäjän armeijan 106. divisioonan tykistöprikaatilta saatiin muun muassa 200 hevosta, 600 kivääriä ja 6 kappaletta 76 K 02 -tykkejä. Niillä ammuttiin Suomen tykistön ensimmäiset laukaukset 3. helmikuuta Oulun vapautuksen yhteydessä.https://kankaanpaanseuduntykistokilta.yhdistysavain.fi/historia/nollakakkosen- tarina/28.01.1928 Ilkka no 23 s. 6-7 Ilmajoen jälkeen vartiosto siirtyi Seinäjoelle suojaamaan esikuntaa ja jatkokoulutukseen. Uudelleenorganisoinnin tuloksena Suomen Tasavallan Vartiostosta tuli Seinäjoen Krenatööripataljoona, joka osallistui Suomen sisällissodassa muun muassa Kuhmoisten, Länkipohjan, Oriveden ja Kangasalan taisteluihin. Vartioston muistopatsas sijaitsee Jalasjärven Vilholan pihassa. ==Lähteet== *Sotilasaikakauslehti 9/2007, Sampo Ahto *Suomen Tasavallan Vartiosto. Kertomus Suomen armeijan ensimmäisestä jalkaväen joukko-osastosta Suomen Tasavallan Vartiostosta eli Seinäjoen krenatööripataljoonasta vapaussotavuonna 1918, Pekka Nieminen, 2004, Vapaussodan Invalidien Muistosäätiö, ISBN 952-91-7550-7 ===Viitteet=== luokka:Suomen sisällissodan valkoiset sotilasyksiköt‎ luokka:Jalasjärvi Luokka:Ilmajoen historia luokka:Seinäjoen historia
Sotateatteri

Sotateatteri oli jatkosodan aikaista Suomen puolustusvoimien alaista viihdytystoimintaa. Pitkään jatkunut asemasota oli sytykkeenä teattereiden perustamiselle. Teattereita oli viisi suomalaisjoukkojen 1941-1944 suurimmaksi osaksi miehittämässä Neuvostoliiton Karjalassa eli Itä-Karjalassa ja yksi pohjoisella Karjalankannaksella, Suomen miehittämässä osassa Leningradin aluetta (Moskovan rauhansopimukseen 1940 saakka pohjoinen Karjalankannas kuului virallisesti Suomeen). Niiden kansainvälisesti erikoinen piirre oli, että ne olivat kiinteitä ammattiteattereita. Ohjelmisto oli kevyttä, mutta sijansa oli myös kansallisilla klassikoilla. Kuuden sotateatterin ohjelmistossa on laskettu olleen noin 70 näytelmää. Kaikkiaan näytäntöjä on arveltu annetun noin 2 500\. Sotateattereilla oli oma 17 pykälän tiukka ohjesääntö, sillä teatterit olivat sotilaallisia laitoksia. Niiden toimintaa valvoi viihdytystoimiston alainen ohjelmatoimisto. SOTATEATTERIT 1941 - 1944 Teatterin nimi Toimintavuodet Tunnettuja näyttelijöitä Ohjelmistoa Aunuksen Teatteri 1941 - 1944 Kaarlo Halttunen, Thelma Saastamoinen Seppo Sariola, Eeva-Kaarina Volanen Jeppe Niilonpoika Jääkärin morsian Nummisuutarit Syntipukki Äänislinnan Teatteri 1942 - 1944 Matti Aro, Inari Koponen Kauko Käyhkö, Oke Tuuri Jeppe Niilonpoika Jääkärin morsian Syntipukki Karhumäen Teatteri 1942 - 1944 Uljas Kandolin, Leevi Kuuranne Sirkka-Liisa Lehtonen, Rauli Tuomi, Kauko Helovirta Jääkärin morsian Tapahtui kaukana Vihtahousu Frontteatern 1943 - 1944 Bjarne Commondt, Henake Schubak En smula kärlek Leendets land Rukajärven Teatteri 1943 - 1944 Sakari Halonen, Kerttu Salmi Syntynyt terve tyttö Sysmäläinen Kannaksen Teatteri 1944 Matti Aulos, Aulis Hämäläinen Syntynyt terve tyttö Syntipukki == Lähteet == * Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" - sanoi vääpeli Ryhmy, 2002 Edita Publishing Oy, ISBN 951-37-3550-8 *
Worodougoun alue

Worodougoun alue () on Woroban piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11 429,66 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Séguéla. Asukkaita on 272 300 henkeä (vuonna 2014). Worodougoun alue rajoittuu pohjoisessa Kabadougoun ja Bagouén, idässä Bérén, etelässä Haut-Sassandran ja lännessä Tonkpin ja Bafingin alueisiin. Alue käsittää Kanin ja Séguélan departementit. Kuntia ovat Djibrosso, Dualla, Kani, Massala, Morondo, Séguéla, Sifié ja Worofla. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat kahvi, kaakao, munuaispuu, banaani, maissi, jamssi ja maniokki. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä sekä kaivetaan perinteisin menetelmin timantteja ja kultaa. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Nokialbatrossi

Nokialbatrossi (Phoebetria fusca) on keskikokoinen eteläisen pallonpuoliskon albatrossi. Lajin nimesi Carl Theodor Hilsenberg 1822. Suvun nimenä esiintyy myös Phoebastria. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 85 cm. Koko höyhenpuku on tumma, noenmusta tai erittäin tummanruskea. Silmän takana on kapea valkoinen juova. Muistuttaa suuresti etelännokialbatrossia. Sukupuolet ovat samannäköiset. Nuorten ja esiaikuisten lintujen höyhenpuku on samanvärinen kuin aikuisen. == Esiintyminen == Pesimäalueet sijaitsevat Etelä- Atlantilla Tristan da Cunhan saariryhmässä ja eteläisellä Intian valtamerellä Prinssi Edwardin saarella, Marionsaarella, Kergueleninsaarilla ja Amsterdamsaarella. Maailman populaation koko on noin 12 500–19 000 paria, noin 42 000 yksilöä. Tristan da Cunhalla pesii noin 10 000 paria, loput Intian valtameren puolella. Pesimäajan ulkopuolella nokialbatrossit vaeltelevat eteläisen pallonpuoliskon vesillä Etelä-Amerikasta Australiaan. == Elinympäristö == Pesii jyrkänteillä ja kallioisilla rannoilla. Pesimäajan ulkopuolella vaeltaa valtamerillä. == Lisääntyminen == Pesii sekä yhdyskunnissa, joissa voi olla 50–60 paria, että vain muutaman parin ryhmissä. Pesä on kuoppa maassa. Naaras munii yhden munan, jota molemmat puolisot hautovat yhteensä noin 70 päivää. Haudontavuorot ovat noin viikon mittaisia. Poikasta lämmitetään kolmen viikon ajan ja lentokykyinen se on noin 160 päivän ikäisenä. Emot tuovat poikaselle ruokaa noin 3 päivän välein. Sukukypsä 8–10-vuotiaana. Pesii vain joka toinen vuosi. == Ravinto == Syö enemmän kalaa kuin albatrossit yleensä. Laji on hyvä sukeltaja ja se sukeltaa usein 5 metrin syvyyteen. Syö myös mustekaloja, äyriäisiä, haaskoja ja joskus pienempiä merilintuja. == Lähteet == * savethealbatross * avesphoto (kuvia) === Viitteet === Luokka:Ulappalinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Aunuksen Teatteri

Aunuksen Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Puolustusvoimien Ohjelmatoimiston ja Kalle Viherpuun aloitteesta Suomen valtaamaan Itä-Karjalaan marraskuussa 1941. Nurmoilasta, entisestä venäläisten kasarmikylästä, löytyivät sopivat toimitilat. Tarpeistosta suuri osa oli lahjoituksia. Rintamateatterin ensimmäinen esitys oli Peräkylän profeetta 30. marraskuuta 1941. Teatteria johti ensin Viherpuu ja myöhemmin Rafael Stenius. Aunuksen Teatterilla oli kymmeniä esiintymispisteitä, suuri osa näytännöistä annettiin kiertueilla. Teatterin taiteilijakuntaan kuuluivat muun muassa Kaarlo Halttunen ja Eeva- Kaarina Volanen. Johtaja Kalle Viherpuu tulkitsi Jeppeä Ludvig Holbergin näytelmässä Jeppe Niilonpoika, joka esitettiin kaikkiaan 22 kertaa. Ohjelmisto oli sangen komediapainotteinen. Siihen kuuluivat esimerkiksi Serenaadi sotatorvella, Nummisuutarit ja Syntipukki useiden muiden kepeiden näytelmien ohella. Aunuksen Teatterin toiminta loppui kesäkuussa 1944. Loppuvaiheessa Riitta Järvinen, eräs teatterin näyttelijöistä, sai surmansa hypättyään liikkuvasta autosta suojaan ilmapommitukselta. 30-vuotias taiteilijatar putosi auton alle ja menehtyi parin päivän kuluttua. == Lähteet == *Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" - sanoi vääpeli Ryhmy, 2002 Heikki Eteläpää ja Edita Publishing Oy, ISBN 951-37-3550-8 Luokka:Sotateatterit
Vallée du Bandaman alue

Vallée du Bandama () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1 080 509 asukasta ja sen pinta-ala oli 28 518 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Bouaké. Hallintouudistuksessa Vallée du Bandaman alueesta muodostettiin Vallée du Bandaman piirikunta ilman aluemuutoksia. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Bas-Sassandran alue

Bas-Sassandra () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 1 395 251 asukasta ja sen pinta-ala oli 26 440 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli San-Pédro. Hallintouudistuksessa Bas-Sassandran alueesta ja osasta Sud-Bandaman aluetta muodostettiin Bas-Sassandran piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Eksplementtikulmat

Eksplementtikulmilla tarkoitetaan tasogeometriassa kahta kulmaa, joiden summa on 360°. Jos explementtikulmien kärjet asetetaan vierekkäin niin, että kärjet yhtyvät ja että toisen kulman vasen kylki yhtyy toisen kulman oikeaan kylkeen ja toisen kyljet toisiinsa, muodostavat ne yhdessä täyden kulman. == Kulmien ominaisuuksia == Jos α ja β ovat toistensa eksplementtikulmat, ovat seuraavat yhtälöt voimassa: *\alpha + \beta = 360^\circ (asteina) *\alpha + \beta = 2\pi (radiaaneina) Trigonometristen funktioiden arvot ovat vastaavasti seuraavat: *\sin \alpha = -\sin \beta *\cos \alpha = \cos \beta *\tan \alpha = -\tan \beta *\cot \alpha = -\cot \beta *\sec \alpha = \sec \beta *\csc \alpha = -\csc \beta == Termin historiaa == Suomenkielinen termi eksplementtikulma mainitaan jo vuoden 1910 Tietosanakirjassa ja englanninkielinen termi explement William Galbraithin teoksessa Mathematical and astronomical tables vuodelta 1827. ==Katso myös== * Komplementtikulmat * Suplementtikulmat == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Kulma
Äänislinnan Teatteri

Äänislinnan Teatteri oli yksi kuudesta Suomen miehittämässä Itä-Karjalassa sekä Karjalankannaksella jatkosodan aikana toimineesta niin sanotusta sotateatterista. Se perustettiin Petroskoin kaupunkiin keväällä 1942. Teatteri otti käyttöönsä venäläisen teatterin toimitilat pyörönäyttämöineen ja ajanmukaisine pukusuojineen. Äänislinnan Teatterin ensimmäinen näytelmä oli Tapahtui kaukana 25. huhtikuuta 1942. Teatteri teki runsaasti vierailuja, muun muassa Karhumäelle. Sen ohjelmistoon kuului näytelmiä kuten Jääkärin morsian, Syntipukki, Pohjalaisia sekä karjalaisaiheinen Anu ja Mikko. Erikoisimpia tapauksia oli Viisas neitsyt, joka yhden esityskerran jälkeen salaperäisesti katosi ohjelmistosta. Teatterin ensimmäinen johtaja oli Oke Tuuri. Häntä seurasi taiteellisena johtajana pitkän linjan teatterilainen Aku Käyhkö. Teatterissa vieraili muun muassa Henny Waljus näytelmässä Anu ja Mikko. Äänislinnan teatterin viimeinen ensi-ilta oli Kaarlo Hiltusen ohjaama Aina vain yllätyksiä toukokuussa 1944. Viimeiset suomalaiskauden näytännöt teatterin tiloissa antoi vierailijana Karhumäen Teatteri, joka esitti kahteen otteeseen kesäkuussa 1944 operetin Rose Marie loppuunmyydyille katsomoille. Itse Äänislinnan Teatteri oli tuolloin kiertueella. == Näyttelijöitä == *Matti Aro *Ola Johansson *Inari Koponen *Kauko Käyhkö *Oke Tuuri == Lähteet == * Luokka:Sotateatterit Luokka:Petroskoin historia
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1913

Vuoden 1913 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Breslaussa, Ala- Sleesiassa. Ne olivat järjestyksessään kahdeksannet viralliset maailmanmestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa. == Mitalistit == Painoluokka Kultaa Hopeaa Pronssia 67,5 kg Ewald Hegewald Hugo Johansson Hermann Schulz 75 kg Georg Baumann Edvin Fältström Heinrich Stiefel 82 kg Ernst Nilsson Johann Trestler Frantisek Kopriva yli 82 kg Anders Ahlgren Jakob Neser Karl Hertel ==Mitalitaulukko== Sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 1 Ruotsi 2 2 0 2 Saksa 1 1 3 3 Venäjä 1 0 0 4 Itävalta 0 1 0 5 Böömi 0 0 1 == Lähteet == * FILA:n tietokanta 1913 Luokka:Vuoden 1913 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 1913 Luokka:Wrocławin urheilu
Haut-Sassandran alue

Haut-Sassandran alue () on Sassandra-Marahouén piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon länsiosassa. Sen pinta-ala on 17 761 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Daloa. Asukkaita on 1 431 000 henkeä (vuonna 2014). Haut-Sassandran alue rajoittuu pohjoisessa Worodougoun ja Bérén, idässä Marahouén, etelässä Gôhin ja Nawan ja lännessä Guémonin ja Tonkpin alueisiin. Alue käsittää Dalouan, Issian Vavouan ja Zoukougbeun departementit. Kuntia ovat Bédiala, Daloa, Gboguhé, Issia, Saïoua, Vavoua ja Zoukougbeu. Seudun pääelinkeino on maa- ja metsätalous, joka tuottaa kahvia, kaakaota, palmuöljyä, kautsua, viljaa, vihanneksia ja juureksia. Teollisuutta edustaa puutavaran jalostus. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Dehradun

Dehradun (hindiksi ja ), kirjoitetaan myös Dehra Dun tai Dehra Doon, on Intian Uttarakhandin osavaltion suurin kaupunki ja sen talvipääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Dehradunissa asui 574 840 asukasta. Se sijaitsee noin 230 kilometriä Intian pääkaupungista New Delhistä pohjoiseen, Ganges- ja Yamuna-jokien välisellä vedenjakajalla, Himalajan ja Shivaklik-kukkuloiden välissä 960 metrin korkeudessa. Ennen Uttarakhandin osavaltion perustamista vuonna 2000 Dehradun kuului Uttar Pradeshiin. == Talous == Dehradunin tunnetuimpia vientituotteita ovat basmatiriisi ja litsihedelmät. == Liikenne == Jolly Grantin lentoasema sijaitsee noin puolessa välissä Dehradunin Rishikeshin välillä. Lentoasemalta lennetään Delhiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://dehradun.nic.in/dehradun.htm Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Uttarakhandin kaupungit
Agnébyn alue

Agnéby () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 525 211 asukasta ja sen pinta-ala oli 9 234 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Agboville. Hallintouudistuksessa Agnébyn alueesta ja osasta Lagunesin aluetta muodostettiin Lagunesin piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Karhumäen Teatteri

Karhumäen Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. Se saavutti laajan suosion lähialueensa lottien ja sotilaiden keskuudessa. Karhumäessä oli 450-paikkainen teatteritila pyörönäyttämöineen, joka antoi hyvät ulkoiset puitteet toiminnalle. Keskeinen asema Karhumäen Teatterin toiminnan aloittamisessa oli korpraali Erkki Vuorelalla, joka myös ohjasi näytelmiä teatterille. Muita ohjaajia ja vaikuttajia olivat Viljo Karhu ja Jorma Vuortama. Teatterin ensimmäinen näytelmä oli kansantrubaduuri ja kanteleensoittaja Pasi Jääskeläisen kolminäytöksinen lauluhupailu Laivan kannella 28. heinäkuuta 1942. Ohjelmistoon kuului suomalaisia klassikoita, kuten Olenko minä tullut haaremiin, Pohjalaisia ja Nummisuutarit. Ajankohtaan sopivasti sijansa oli isänmaallisilla näytelmillä, kuten Jääkärin morsian. Karhumäen Teatterissa uraa tekivät muun muassa Uljas Kandolin, Leevi Kuuranne, Henake Schubak, Annikki Linnoila ja Rauli Tuomi. Vappu Valpas teki Karhumäessä parin vuoden teatteriuran, mutta siirtyi sodan jälkeen sihteerin tehtäviin. Toimintansa viimeisinä kuukausina Karhumäen Teatteri teki Maaselän radion kanssa yhteistyötä, josta syntyivät radiolle sovitetut revyy-ohjelmat Budapestin Juliska ja Puolalainen masurkka. Edellisessä vieraili ajan tunnetuin suomalainen tanssiduo Orvokki Siponen & Klaus Salin. Jälkimmäisessä vierailivat muun muassa huippukoomikot Siiri Angerkoski ja Hannes Häyrinen. Karhumäen Teatteri lopetti toimintansa kesäkuussa 1944. Lauantaina 17. kesäkuuta kello 15.30 lähes koko siviilihenkilöstö sai lähteä Suomeen. == Lähteet == * Luokka:Sotateatterit
Ta’veren

Ta'veren on Ajan Pyörä -kirjoissa käytetty termi. Ta'verenit ovat ihmisiä, joiden ympärille Ajan Pyörä kutoo kudelmaa. Jokainen ihminen on tekemisissä ta'verenin kanssa jollakin tavalla. ==Huomattavia ta'vereneitä== *Rand al'Thor - Nykyinen ja voimakkain kolmesta. *Perrin Aybara - Nykyinen *Matrim Cauthon - Nykyinen *Artur Haukansiipi - Historiallinen *Janduin - Entinen. Randin kuollut isä, josta tämä ei tiennyt. ==Ta'verenin kyvyt== Kukaan ei synny ta'vereniksi, vaan kuvio tekee heistä sellaisen, jos on tarve. Ta'verenit aiheuttavat tapahtumia ympärillään, esimerkiksi ta'veren, joka on yön majatalossa, saattaa saada aikaan useat häät. ==Ta'vereneitä näkevät ihmiset== Kukaan ei tavallisesti näe ta'verenia, mutta on ihmisiä jotka siihen pystyvät. Näitä ovat * Siuan Sanche * Logain * Nicola Luokka:Ajan Pyörä
Frontteatern

Frontteatern oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista ja lajinsa ainoa ruotsinkielinen laitos. Teatteri avattiin juhannusaattona 1943 Šemenskin kylässä Syvärinjoen eteläpuolella, aluksi Aunuksen Teatterin alaosastona, josta se itsenäistyi maaliskuussa 1944. Frontteatern oli pitkälti kahden teatteriammattilaisen, Bjarne Commondtin ja Einar Englundin luomus. Aunuksen Teatterin johtajan Rafael Steniuksen avulla he saivat JR 61:n komentajan, everstiluutnantti Alpo K. Marttisen innostumaan teatteriajatuksesta. Avajaisnäytäntönä oli huvinäytelmä En smula kärlek. Teatteri vieraili muun muassa Petroskoissa, Aunuksessa ja Karhumäessä. Kun JR 61 siirrettiin reservilepoon, myös Frontteatern siirtyi sen mukana Koskenalan seudulle. Frontteaternin viimeinen näytös annettiin jatkosodan viimeisinä päivinä, 29. elokuuta 1944. == Lähde == *Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" - sanoi vääpeli Ryhmy, 2002 Heikki Eteläpää ja Edita Publishing Oy, ISBN 951-37-3550-8 Luokka:Sotateatterit
Lacsin alue

Lacs () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 476 235 asukasta ja sen pinta-ala oli 8 875 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Yamoussoukro. Hallintouudistuksessa Yamoussoukron kaupunki erotettiin Lacsin alueesta omaksi autonomiseksi piirikunnakseen, ja alueen jäljelle jääneistä osista sekä N'zi-Comoén alueesta muodostettiin Lacsin piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Plus-miinus (jääkiekko)

Plus-miinus-tilastolla (+/−) tarkoitetaan jääkiekossa tehtyjen ja päästettyjen maalien erotusta pelaajan ollessa kentällä.Just how “horse shit” is the NHL’s official plus-minus stat? Viitattu 23.10.2013. (Archive.today-arkisto) Jos pelaaja on kentällä, kun joku oman joukkueen jäsenistä tekee maalin, pelaajan plus–miinus-luku nousee yhdellä pluspisteellä. Vastaavasti pelaajalle kirjataan yksi miinuspiste, kun vastustaja tekee maalin. Ylivoimalla tai rangaistuslaukauksilla tehdyt sekä alivoimalla päästetyt maalit eivät kuitenkaan vaikuta lukuarvoon.The Definition and Purpose of the Plus/Minus Statistic in Hockey Viitattu 23.10.2013. (artikkeli päivitetty 4.10.2019, uusi linkki haettu 11.4.2022) Ottelun alussa kaikilla pelaajilla +/− on 0. Lukuarvo voi olla positiivinen, nolla tai negatiivinen. Puolustajien paremmuutta vertaillaan usein plus-miinus tehoilla . He ovatkin keskimääräisesti kyenneet jopa parempiin tuloksiin näissä tehoissa kuin hyökkääjät. == NHL:n ennätyksiä== Top 3: Kaudella *Bobby Orr, 1970–1971 (+124) *Larry Robinson, 1976–1977 (+120) *Wayne Gretzky, 1984–1985 (+98) Top 3: Uran aikana *Larry Robinson (+730) *Bobby Orr (+597) *Ray Bourque (+528) Top 3: Kauden alhaisin *Bill Mikkelson, 1974–1975 (−82) *Jack Lynch, 1974–1975 (−69) *Greg Joly, 1974–1975 (−68) ==Katso myös== *NHL Plus/Minus Award ==Lähteet== Luokka:Jääkiekkotermit
Rukajärven Teatteri

Rukajärven Teatteri oli yksi kuudesta jatkosodan aikaisesta niin sanotusta sotateatterista. ==Toiminta== Rukajärven Teatteri (virallisesti Rukajärven Rintamateatteri) perustettiin Lieksassa, jossa sen ensimmäiset harjoitukset myös pidettiin. Se siirtyi sitten Rukajärvelle, Korven Radion yhteyteen, joskin sen näytännöt pidettiin pitkin Rukajärven suunnan rintamaa. Teatterin avajaisnäytäntö oli Syntynyt terve tyttö 11. syyskuuta 1943. Ohjelmistoon kuuluivat myös Olenko minä tullut haaremiin, Sysmäläinen ja Palvelukseen halutaan. Viimeksi mainitun ohjasi Kerttu Salmi, kolmen muun ohjauksesta vastasi teatterin johtaja Kasse Salminen. Häät saaristossa -näytelmä esitettiin 1944, Simo Hurtta -näytelmästä tehtiin myös radiosovitus. Teatterin näyttelijät esiintyivät myös muuten Korven Radion pienoiskuunnelmissa ja hupailuissa. Teatterin toiminta päättyi lokakuussa 1944, viimeinen näytös oli Lieksassa.Leppänen, Reino 1987. Korven radio – Rukajärven rintamaradio ja muu mielialan huolto. Joensuu: Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö, ss. 102–114. ISBN 951-9363300 ==Näyttelijöitä== Rukajärven Teatterin näytelmissä esiintyivät muun muassa: * Olivia Gebhard, Rakel Kokkonen, Annikki Linnala, Aino Mantsas, Salme Markkanen, Ellen Perälä, Essi Pirinen, Kerttu Salmi, Hele Salminen, Sonja Salminen, Ilmi Vaapukka, Saimi Veijalainen * Veikko Forsberg, Sakari Halonen, Juho Hujanen, Aarno Kallio, Tauno Kattainen, Pauli Koivu, Kauko Kokkonen, Voitto Lehtinen, Reino Leppänen, Arvo Leviäinen, Toivo Nousiainen, Kasse Salminen, Tauno Peltomäki, Kalle Taipale, Kale Teuronen == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Sotateatterit
Kannaksen Teatteri

Kannaksen Teatteri oli kuudesta jatkosodan aikana toimineesta sotateatterista lyhytikäisin. Sen avajaisnäytäntö oli Syntynyt terve tyttö 15. maaliskuuta 1944, ohjaajana teatterin keskeinen vaikuttaja Matti Aulos. Suosittua näytelmää esitettiin 53 kertaa. Kannaksen Teatterin toinen näytelmä oli Aulis Hämäläisen ohjaama Syntipukki, joka esitettiin tiettävästi vain yhden kerran, 8. kesäkuuta 1944. Kannaksen Teatterin kotipaikka oli vasta valmistunut valistustalo, Tiurinlinna Valkjärvellä. Teatteri toimi suomalaisjoukkojen 1941-1944 miehittämässä osassa Leningradin aluetta (Moskovan rauhansopimukseen 1940 saakka Valkjärvi kuului virallisesti Suomeen), toisin kuin muut sotateatterit, jotka sijaitsivat Suomen suurimmaksi osaksi miehittämässä Neuvostoliiton Karjalassa eli Itä-Karjalassa. == Lähteet == * Eteläpää, Heikki: "Jees Teatteria!" – sanoi vääpeli Ryhmy. Edita Publishing Oy 2002. ISBN 951-37-3550-8 Luokka:Sotateatterit
Sud-Comoén alue

Sud-Comoén alue () on Comoén piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon kaakkoisosassa. Sen hallinnollinen keskus on Aboisso. Alueen pinta-ala on 7 627 neliökilometriä. Asukkaita on 642 600 henkeä (vuonna 2014, väestönlaskenta). Sud-Comoén alue rajoittuu pohjoisessa Indénié-Djuablinin alueeseen, lännessä La Mén alueeseen ja Abidjanin autonomiseen piirikuntaan, idässä Ghanaan ja etelässä Atlantin valtamereen. Maisemaa leimaavat kapean rantavyöhykkeen takana sijaitsevat laguunit sekä Bian, Comoén ja Tanoén jokilaaksot. Alueella sijaitsee Îles Ehotilésin kansallispuisto. Alue käsittää Aboisson, Adiakén, Grand-Bassamin ja Tiapoumin departementit. Aliprefektuureja on 17, kuntia 7, taajamia 17 ja kyliä 177. Asukkaat ovat eri ryhmiin kuuluvia akaneja. Väestön pääelinkeino on maatalous. Vientiin tuotetaan kahvia, kaakaota, palmuöljyä, kautsua, banaaneja ja ananasta. Teollisuus jalostaa maataloustuotteita ja puutavaraa. Myös kalastuksella on tärkeä merkitys. Alueen nähtävyyksiä ovat muun muassa Ayamén pato, Bonouan, Moossoun ja Krindjabon kuninkaalliset hovit sekä Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Grand-Bassamin vanha kaupunki. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Sud-Bandaman alue

Sud-Bandama () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 682 021 asukasta ja sen pinta-ala oli 10 677 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Divo. Hallintouudistuksessa osasta Sud-Bandaman aluetta ja Bas-Sassandran alueesta muodostettiin Bas-Sassandran piirikunta, alueen loppuosasta ja Fromagerin alueesta muodostettiin Gôh-Djibouan piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Seinäjoen Krenatööripataljoona

Seinäjoen Krenatööripaltajoona oli Suomen suojeluskuntien pääasiassa Suomen Tasavallan Vartioston miehistön pohjalle perustettu joukko-osasto, joka osallistui moniin Suomen sisällissodassa, mm. Kuhmoisten, Länkipohjan, Oriveden ja Kangasalan taisteluihin. ==Lähteet== *Suomen Sotilasaikakauslehti 1932, Seinäjoen krenatööripataljoona Länkipohjan taistelussa 16.3.1918, sivut 434-440, Lauri Hanén *Suomen Sotilasaikakauslehti 1935, Seinäjoen krenatööripataljoona Oriveden taistelussa 18.3.1918, sivut 685-695, Lauri Hanén === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset sotilasyksiköt luokka:Seinäjoen historia
Savanesin alue

Savanes () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 929 673 asukasta ja sen pinta-ala oli 40 210 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Korhogo. Hallintouudistuksessa Savanesin alueesta muodostettiin Savanesin piirikunta ilman aluemuutoksia. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Let Love Rule

Let Love Rule on Lenny Kravitzin vuonna 1989 ilmestynyt esikoisalbumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 1989 esikoisalbumit Luokka:Lenny Kravitzin albumit
Bafingin alue

Bafingin alue () on Woroban piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon länsiosassa. Sen pinta-ala on 8 650 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Touba. Asukkaita on 183 000 henkeä (vuonna 2014). Bafingin alue rajoittuu pohjoisessa Kabadougoun, idässä Worodougoun ja etelässä Tonkpin alueisiin sekä lännessä Guineaan. Maisemaa leimaavat vuoret, tasangot, jokilaaksot ja alangot. Kasvillisuus on metsää ja savannia. Ilmasto on sudanilais-guinealainen. Alue käsittää Koron, Ouaninoun ja Touban departementit. Kuntia ovat Booko, Borotou, Guintéguéla, Koonan, Koro, Ouaninou ja Touba. Aliprefektuureja on kahdeksan ja kyliä 316. Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maniokki ja jamssi. Myytäväksi kasvatetaan sokeriruokoa, puuvillaa, cashewpähkinöitä, kaakaota ja kahvia. Teollisuutta edustaa sokerin tuotanto. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Denguélén alue

Denguélé () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 222 446 asukasta ja sen pinta-ala oli 20 997 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Odienné. Hallintouudistuksessa Denguélén alueesta muodostettiin Denguélén piirikunta ilman aluemuutoksia. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Fromagerin alue

Fromager () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 542 992 asukasta ja sen pinta-ala oli 6 903 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Gagnoa. Hallintouudistuksessa Fromagerin alueesta ja osasta Sud-Bandaman aluetta muodostettiin Gôh-Djibouan piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Suomutunturi

Suomutunturi on 410 metriä korkea vaara Suomen Lapissa, Kemijärven kaupungin eteläosassa, valtatie 5:n kupeessa. Suomutunturilla on matkailu- ja hiihtokeskus, jonka rinteillä on lasketeltu 1960-luvun puolivälistä lähtien. Suomutunturin alueella kulkee myös pohjoinen napapiiri. == Historia == Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus perustettiin vuonna 1965. Rinteeseen rakennettiin laskettelurinteet, ja talvella 1966 avattiin hiihtohissi ja kahvila. Vuonna 1968 laskettelurinteiden juurelle valmistui Hotelli Suomu, jonka päädyssä on korkea, kodan muotoinen ravintola. Hotelliin on tehty myöhemmin useita laajennuksia, ja lähistölle on rakennettu lomamajoja. Väitöskirjan verkkoversio Suomulle kaavoitettiin aikoinaan tuhansia vuodepaikkoja, mutta vuonna 2012 niistä oli toteutunut vasta 1 750, mihin on vaikuttanut Itä-Lapin ja Koillismaan useiden lähelle toisiaan rakennettujen hiihtokeskusten välinen kilpailu.Hautajärvi, s. 303, 364. HotDog-hiihtoa harrastettiin Suomulla 1970-luvulla. Se kehittyi myöhemmin freestyleksi. Suomen ensimmäinen freestyle-leiri pidettiin Suomulla vuonna 1978. Kaikkien aikojen ensimmäiset suomalaiset freestylen maailmancupin osakilpailut pidettiin Suomulla vuonna 1989. Suomen menestynein freestyle-hiihtoseura Avalanche Ski Club perustettiin Suomulle vuonna 1982. Suomu oli aikoinaan yksi Suomen jetset-elämän keskuksia. Matkailijat tulivat ensin Kemijärvelle ja ostivat Asusteelta Torstain viimeisimmät lasketteluasut ja after ski -vetimet, ja suunnistivat sitten Suomulle. Kesätanssit, laivaristeilyt ja vesihiihto kuuluivat myös Suomun elämään. Viime vuosien tempauksista mainittakoon wapun veteenlaskusessiot ja Kemijärven moottorikerhon Homenokkien järjestämä arvokas vanhojen kelkkojen tapahtuma. Suomun hotellin vanha puoli tuhoutui tulipalossa 9. lokakuuta 2015. Toiminta hotellissa kuitenkin jatkui uusien hotellihuoneiden pysyttyä vahingoittumattomina palossa. Palo aiheutti 12 miljoonan euron vahingot. Hotelliyrittäjä joutui keväällä 2018 oikeuteen, jossa häntä syytetään törkeästä vakuutuspetoksesta.. Nämä syytteet kaatuivat Lapin käräjäoikeudessa ja Valtio sekä OP Vakuutus Oy määrättiin maksamaan oikeudenkäyntikulut. == Suomutunturin matkailu- ja hiihtokeskus == Suomutunturilla on 11 laskettelurinnettä, hotelli, neljä hissiä ja mökkialueita. Maastohiihtolatuja on 75 kilometriä, joista 17 km on valaistuja. Tämän päivän Suomutunturi toimii aktiivsesti kansainvälisten alppilajien FIS- kilpailujen järjestäjänä. Suomulla järjestettiin ensimmäisen kerran pujottelun Eurooppa Cup -osakilpailu 7-8.3.2023. Kansainväliset matkailijat ovat ottaneet omakseen Itä-Lapin hiljaisen erämaisen luonnon ja modernin hotellin. Suomutunturilla on monipuolinen talviaktiviteettien toiminta. Suomutunturin kotimaan matkailijoista suuri osa käyttää Itä-Suomun loivia, pitkiä rinteitä ja siellä olevia metsälaskumahdollisuuksia. Suomun mökkiläisten suosiossa ovat haastavat ja leveät eturinteet. Suomulle on suunniteltu lentomäkikeskusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Matkailukeskus Kemijärven matkailusivulla Luokka:Vaarat Luokka:Kemijärven luonto
Savanes

Savanes tarkoittaa seuraavia alueita Länsi-Afrikassa: * Savanes, alue Norsunluurannikon pohjoisosassa * Savanes, alue Togon pohjoisosassa.
Fredrikstadin tuomiokirkko

thumb|300px|Fredrikstadin tuomiokirkko. Fredrikstadin tuomiokirkko () on kirkkorakennus norjalaisessa Fredrikstadin kunnassa, Østfoldin läänissä. Se on rakennettu vuosina 1879–1880 tiilestä, ja sen suunnittelusta on vastannut arkkitehti Waldemar Ferdinand Lühr. Kirkko vihittiin käyttöön valmistumisvuotensa lokakuun 13. päivänä. Tuomiokirkkona kirkko on toiminut vuoden 1969 huhtikuun alusta lähtien. Kirkko on muodoltaan pitkäkirkko, ja arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan se edustaa uusgotiikkaa. Kirkon interiööriin ovat jättäneet jälkensä arkkitehdit Wilhelm Peters, Axel Revold, Arnstein Arneberg ja Emanuel Vigeland. Kirkko restauroitiin vuonna 1954. Siellä on paikkoja 1 100 ihmiselle. Nykyiset kirkkourut ovat peräisin vuodelta 1964, ja niiden rakentamisesta on vastannut tanskalainen yritys Marcussen & Søn. Vuodesta 1911 lähtien kirkon torni on toiminut myös majakkanaHeidi Gomnæs, Helene Hillestad: Fyr i kirketårnet NRK Nyheter 7.9.2006. , kuten Suomenlinnan kirkon torni. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kirkon kotisivut Luokka:Norjan tuomiokirkot Luokka:Fredrikstad Luokka:Norjan kivikirkot
Lagunesin alue

Lagunes () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 3 733 413 asukasta ja sen pinta-ala oli 13 323 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Abidjan. Hallintouudistuksessa Abidjanin kaupunki erotettiin Lagunesin alueesta omaksi autonomiseksi piirikunnakseen, ja alueen jäljelle jääneistä osista sekä Agnébyn alueesta muodostettiin Lagunesin piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Moyen-Cavallyn alue

Moyen-Cavally () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 508 733 asukasta ja sen pinta-ala oli 14 268 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Guiglo. Hallintouudistuksessa Moyen-Cavallyn alueesta ja Dix-Huit Montagnesin alueesta muodostettiin Montagnesin piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Imphal

Imphal () on Intian Manipurin osavaltion pääkaupunki. Vuonna 2011 siellä oli 277 196 asukasta, joista useimmat puhuvat manipuria. Se sijaitsee Manipur-joen laaksossa 760 metrin korkeudessa, kahteentuhanteen metriin kurottavien vuorten ympäröimänä. Toisessa maailmansodassa vuonna 1944 kaupungissa käytiin taisteluita japanilaisten ja liittoutuneiden välillä. Japanilaiset lyötiin, ja tällä oli yhdessä Kohiman taistelun kanssa ratkaiseva merkitys Burman kohtaloa ratkaistaessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Manipurin kaupungit
Moyen-Comoén alue

Moyen-Comoé () on yksi Norsunluurannikon 19 entisestä alueesta. Se lakkautettiin vuoden 2011 hallintouudistuksessa, kun Norsunluurannikko jaettiin 14 piirikuntaan. Vuoden 1998 väestönlaskennan mukaan alueella oli 394 761 asukasta ja sen pinta-ala oli 6 921 neliökilometriä. Alueen pääkaupunki oli Abengourou. Hallintouudistuksessa Moyen-Comoén alueesta ja Sud-Comoén alueesta muodostettiin Comoén piirikunta. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon alueet
Shimla

Shimla (, ), aiemmalta nimeltään Simla on Intian Himachal Pradeshin osavaltion pääkaupunki. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Shimlassa asui 169 758 asukasta. Shimlasta on matkaa 50 kilometriä Chandigarhiin, joka on lähin suurehko kaupunki. Intian pääkaupunkiin New Delhiin on 270 kilometriä. Kaupunki on saanut nimensä Shyamala Devin, hindujumalatar Kalin inkarnaation mukaan. Brittiläiset siirtomaahallitsijat pitivät siellä kesäpääkaupunkiaan, sillä Shimlassa on miellyttävä vuoristoilmasto: kesällä noin 15...25 °C ja talvella noin -4...+7 °C.Shimla (Arkistoitu versio) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://hpshimla.nic.in/ Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Himachal Pradeshin kaupungit