EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yaizu

Yaizu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Shizuokan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Suruganlahden rannikolla prefektuurin keskiosassa. Kaupunki on rakentunut Setojoen alluviaalitasangolle. Etelässä se rajautuu Ōijokeen, pohjoisessa siihen kuuluu alueita Takakusavuorelta. Yaizussa on 139 187 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 70,31 neliökilometriä. Yaizu kehittyi Edo-kaudella kalastussatamana ja laivastotukikohtana. 1900-luvun alkupuolella siitä kasvoi nopeasti tärkeä Tyynenmeren kalastuksen tukikohta, jonka tärkeimpiä saaliskaloja ovat tonnikala, boniitti ja makrillit (saba). Sittemmin kalastuksen edellytykset ovat heikentyneet, mutta vuonna 2018 Yaizu oli kokonaissaaliilla mitattuna vielä Japanin toiseksi suurin kalastussatama. Kaupungissa on myös panimoteollisuutta ja elintarviketeollisuutta, kuten säilykkeiden ja katsuobushin tuotantoa. Lisäksi siellä harjoitetaan ankeriaiden vesiviljelyä. Maaseutualueilla tuotetaan riisiä, vihanneksia, teetä ja mikan-mandariineja. Kaupunkioikeudet Yaizulle myönnettiin vuonna 1951. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2008, kun siihen liitettiin Ōigawan maaseutukaupunki. Yaizun rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Yaizu-jinjan šintolainen pyhäkkö, bodhisattva Kokūzōlle omistettu Kōshū-jin buddhalainen temppeli ja Lafcadio Hearnin elämään liittyvät muistomerkit. Eräs luonnonnähtävyys on jyrkkärinteinen, Shizuokan kaupungin puolelle jatkuva Ōkuzuren rannikkoalue. Yaizua palvelee JR Tōkain Tōkaidō-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Yaizu-jinja haiden.JPG|Yaizu-jinja Tiedosto:Yaizu City Hospital.JPG|Yaizun kaupungin sairaala Tiedosto:Ōkuzure Coast and Mt. Fuji.jpg|Ōkuzuren rannikkoa, Fujivuori Tiedosto:Yaizu Station zenkei.JPG|Yaizun rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shizuokan prefektuurin kaupungit
Zach Tyler Eisen

Zachary Tyler Eisen (s. 25. syyskuuta 1993) on yhdysvaltalainen entinen ääninäyttelijä. Eisen ääninäytteli vuosina 2005–2008 Avatar-sarjassa Aang- nimistä poikaa. Connecticutissa asuessaan hän teki suurimman osan Avatar: The Last Airbender -tallenteistaan satelliitin kautta. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät
Taine

Taine on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Christophe Taine (s. 1973), ranskalainen jalkapalloilija * Eric Temple Bell, kirjailijanimi John Taine, (1883–1960), skotlantilais-yhdysvaltalainen matemaatikko ja tieteiskirjailija * Hippolyte Taine (1828–1893), ranskalainen historioitsija ja filosofi.
Adolphe Hatzfeld

Adolphe Hatzfeld (1824–1900) oli ranskalainen tietokirjailija ja sanakirjantekijä. Hän toimi opettajana Pariisissa. Hänen oppilaitaan oli myös Hippolyte Taine. Kuuluisin hänen teoksistaan on oivallinen sanakirja Dictionnaire général de la langue française (1890–1900; yhdessä Arsène Darmesteterin ja Antoine Thomas’n kanssa).Hatzfeld, Adolphe, Tietosanakirja osa 3, palsta 162, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kielitieteilijät Luokka:Ranskalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Varvasheinät

Varvasheinät (Cynodon) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva suku, johon luetaan kuuluvaksi 10–15 lajia sekä yksi lajiristeymä. == Lajeja ja lajiristeymiä == * Cynodon aethiopicus * Cynodon barberi * Cynodon coursii * Cynodon dactylon – varvasheinä eli mattovarvasheinä * Cynodon incompletus * Cynodon nlemfuensis * Cynodon parviglumis * Cynodon plectostachyus * Cynodon radiatus * Cynodon transvaalensis * Cynodon × magennisii == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Cynodon * United States Department of Agriculture (USDA): Cynodon * Flora of China: Cynodon Luokka:Heinäkasvit
Pikkukosken uimaranta

Pikkukosken uimaranta on Helsingin Veräjämäessä sijaitseva uimaranta. Rannan osoite on Pikkukoskentie 23. Vantaanjoen poukamassa sijaitsevalla rannalla on muun muassa kesäkioski, pukusuojat, suihku, sauna, wc, rantalentopallokenttä, koripallokenttä sekä ulkourheilulaitteita. Uimarannalla on myös isokokoinen nurmialue. Profiililtaan ranta on melko matala, mutta vesi syvenee nopeasti keskemmälle Vantaanjokea mentäessä. Rannalla on kesäisin Helsingin kaupungin uimavalvonta. Ranta rajautuu pohjoispuolella Pirunkallioon, jonka päältä on näköala rannalle ja joka talvisin on jääkiipeilypaikka. Talvisin uimaranta palvelee myös avantouintipaikkana. == Lähteet == Luokka:Suomen uimarannat Luokka:Oulunkylä
Mantšurialainen rutto

Mantšurialainen rutto oli keuhkoruttoepidemia Mantšurian alueella nyky-Kiinan koillisosassa. Rutto puhkesi 1910 ja levisi murmeleiden turkin kirpuista ja myös ihmisestä toiseen. Kaikki sairastuneet kuolivat vuorokauden tai kahden kuluttua sairastumisesta. Epidemian ansiosta kasvomaskien käyttö alkoi yleistyä. Sankariksi taistelussa nousi nuori malesialaislääkäri Wu Lien-teh. Hän aloitti lääketieteellisten maskien valmistamisen, ja hänen ansiokseen lasketaan myös ruumiiden polttamisen aloittaminen. Näiden toimien ansiosta epidemia laantui. Epidemiassa kuoli noin 60 000 ihmistä.Marika Kataja, Kun mantšurialainen rutto tappoi kaikki tartunnan saaneet, nuori sankarilääkäri keksi suojavarusteen, Yle.fi, uutiset 14.5.2020, viitattu 14.5.2020 == Katso myös == * Kolmas ruttopandemia ==Lähteet== Luokka:Epidemiat Luokka:Mantšurian historia
AN-11

AN-11 oli Ranskan taktisen luokan ydinase, joka otettiin käyttöön vuonna 1963. Se hyväksyttiin virallisesti 1964 Ranskan sotilasarsenaaliin. Ranska teki ensimmäisen ydinkokeensa Algerian Regganessa 1960. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun Ranska kävi samalla alueella siirtomaasotaa. AN-11:ta varten kehiteltiin oma nopea suihkupommittaja Mirage IV, jonka huippunopeus oli 2,2 Machia. Mirage IV A:n koelennot ja niitä seurannut käyttöönotto tapahtuivat jokseenkin samanaikaisesti AN-11:n käyttöön oton kanssa 1964.https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm Viitattu 15.5.2020. Mirage IV oli ainut eurooppalainen yliäänisuihkupommittaja, joka oli tähän nimen omaiseen tehtävään suunniteltu. Toissijainen pommituskone tämän ydinaseen kuljetukseen oli Sud-Ouest SO.4050 Vautour II. Tuohon aikaan Ranska alkoi kehitellä myös ydinohjuksia. Force de Frappen kolmikantaisuuden mukaan siihen sisältyivät kiinteät maatukikohdat laukaisualustoineen ja sukellusveneohjukset.https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html Viitattu 15.5.2020. Ainakin Pierrelattessa sijaitsevassa Tricastinin ydinvoimalaitoksessa tuotettiin soveltuvaa materiaalia näihin aseisiin. AN-11 palveli vain 5 vuotta (1963–1968). Pommeja valmistui arviolta 40 kappaletta. Sen korvasi AN-22. https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm Viitattu 15.5.2020. Pommi oli varsin aerodynaaminen eli virtaviivainen. Pommin omamassa oli 1 500 kg ja tuhovoima 2,5-kertainen verrattuna Fat Maniin (n. 22 kT), jonka omamassa ylitti 4 500 kg. AN-11:n räjäytysvoima oli 60 kilotonnia. Vuonna 1966 tehtiin ensimmäinen pomminpudotuskoe.https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html Viitattu 14.5.2020. Pommi piti pudottaa korkealta, sillä siinä ei ollut matalalla räjäytyksen mekanismeja, kuten laskuvarjoa taikka niin sanottua lay- down -mekanismia eli viivästettyä sytytystä. AN-22 oli jo jarruvarjolla varustettu ydinpommi. ==Lähteet== *https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html *https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm ===Viitteet=== Luokka:Ranskan ydinaseet Luokka:Ydinpommit
Viikinmäen kevyen liikenteen silta

Viikinmäen kevyen liikenteen silta on vuonna 2009 Helsinkiin rakennettu kevyen liikenteen silta, joka avattiin käyttöön 2. lokakuuta 2009. Se ylittää Vantaanjoen noin 200 metriä Pikkukosken uimarannalta Vantaanjoen alajuoksulle päin. Silta yhdistää Vantaanjoen rannoilla olevia ulkoilureittejä. 50 metriä pitkä palkkisilta on terästä, ja sen kansi on päällystetty puulla. Silta sai vuonna 2010 Suomen Rakennusinsinöörien Liiton ”Vuoden silta” -tunnustuspalkinnon. Tiedosto:Viikinmäen kevyen liikenteen silta.jpg|pienoiskuva|Viikinmäen kevyen liikenteen silta Tiedosto:Viikinmäen kevyen liikenteen sillan kansi.jpg|pienoiskuva|Viikinmäen kevyen liikenteen sillan kansi == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kevyen liikenteen sillat Luokka:Oulunkylä Luokka:Viikki Luokka:Palkkisillat
Yhdystie 1925

Yhdystie 1925 on entinen yhdystie joka kulki Kustavin saaren länsirannalla sijaitsevasta seututien 192 risteyksestä Vartsalan lossisataman veneenlaskupaikalle. Tien pituus oli vain 40 metriä. Lyhyestä pituudestaan johtuen tiellä ei ollut lainkaan omaa osoitenimeä. Lisäksi sen varrella ei sijainnut lainkaan palveluja. ==Lähteet== 1925 Luokka:Kustavin liikenne
Hendrix (täsmennyssivu)

Hendrix voi tarkoittaa seuraavia: ==Henkilöitä== * Brunhilde Hendrix (1938–1995), saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti * Elaine Hendrix (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jimi Hendrix (1942–1970), yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä * Hendrix Lapierre (s. 2002), kanadalainen jääkiekkoilija ==Muita merkityksiä== * ”Hendrix”, rap- artisti Lukas Leonin kappale ==Katso myös== * Hendricks Luokka:Sukunimet
Uva Wellassan yliopisto

Uva Wellassan yliopisto on srilankalainen julkinen yliopisto Badullassa, Uvan provinssissa. Se on perustettu 1. heinäkuuta 2005.History Uva Wellassa University. Viitattu 15.5.2020 Yliopistossa oli 2020 neljä laitosta:Hallinto UWU. Viitattu 15.5.2020 * eläintieteet ja vientimaatalous * johtaminen * sovelletut tieteet * teknologia ==Lähteet== Luokka:Sri Lankan yliopistot
Piikkikarhiainen

Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon, karhiaisten (Carduus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen ruohovartinen ja piikkinen kasvi. Piikkikarhiainen voi kasvaa noin metrin korkuiseksi. Sen varret ovat vaaleanvihreitä, villakarvaisia ja siipipalteisia. Lisäksi varsissa on pitkiä sekä pistäviä piikkejä. Lehdet ovat lähes kaljuja sekä liuskoittuneita ja niissäkin on varsien tavoin pitkiä piikkejä. Piikkikarhiaisen kukinnot ovat melko suuria ja aniliininpunaisia mykerökukintoja. Mykeröt ovat halkaisijaltaan noin kolme senttimetriä, ja kukat ovat väriltään vaaleanpunavioletteja. Kehtosuomut ovat kapeita, ulospäin siirottavia sekä piikkisiä. Piikkikarhiainen kukkii heinäkuusta syyskuulle. Suomessa piikkikarhiaista on tavattu 1900-luvulla satunnaisesti siellä täällä eri puolilla maata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides) * Luontoportti: Piikkikarhiainen (Carduus acanthoides) * JSTOR Global Plants: Carduus acanthoides * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Carduus acanthoides * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Carduus acanthoides * United States Department of Agriculture (USDA): Carduus acanthoides * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Carduus acanthoides (Welted thistle) * Flora of China: Carduus acanthoides Luokka:Karhiaiset
Wilhelm Hauff

Wilhelm Hauff (29. marraskuuta 1802 Stuttgart – 18. marraskuuta 1827 Stuttgart) oli saksalainen kirjailija, joka muistetaan erityisesti saduistaan.Hauff, Wilhelm. Neue Deutsche Biographie. Hauff pilkkasi teoksessa Der Mann im Monde kuutamorunoilija Heinrich Claurenin imelähkönrivoja romaaneja. Uskonpuhdistussodista on peräisin aihe teokseen Lichtenstein, joka on ensimmäisiä Walter Scottin esikuvan mukaan kirjoitettuja saksalaisia romaaneja. Tunnetuimpia Hauffin tuotannosta ovat kuitenkin sadut, joista on yhä otettu uusia painoksia ja joita on käännetty monille kielille,Hauff, Wilhelm. Tietosanakirja, osa 3, p. 163–164. Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 suomeksi kokoelmat Itämaisia satuja ja Hauffin sadut.Hauff, Wilhelm. Kirjasampo. Viitattu 22.2.2021. Phantasien im Bremer Ratskeller todistaa sukkelaa leikillisyyttä ja mielikuvituksen herkkyyttä. ==Suomennettuja teoksia== * Karavaani: tarinoita itämailta. Suomentanut Emmi Wallin. Porvoo: Werner Söderström 1903 * Aleksandrian sheikki ja hänen orjansa. Suomentanut Emmi Wallin. Porvoo: WSOY 1904 * Kylmä sydän (Das kalte Herz). Suomentanut Meri Sulju. Karisto 1909 Kirjallisia pikkuhelmiä: 17 * Kylmä sydän (Das kalte Herz), Otava 1910 Sarja: Mailta ja meriltä n:o 4. Toimittanut Teuvo Pakkala (Verkossa) * Kerjäläistyttö (Die Bettlerin vom Pont des Arts). Suomentanut Hemminki Karjalainen. Hämeenlinna: Karisto 1916. (Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja, n:o 69.) * Juutalainen rahaministeri (Jud Süss). Suomentanut H. Tiihonen. Hämeenlinna: Karisto 1921. (Sarja: Kolmen markan romaaneja, 7.) * Itämaisia satuja. Suomentanut Martta Schmidt. Kuvitus Risto Mäkinen. Helsinki: Valistus, 1926. – 2. p., suomennoksen tarkastanut Hannes Teppo. Valistus 1955 **Aleksandrian seikki ja hänen orjansa **Almansorin tarina **Fatmen pelastus **Haikarakalifi **Juutalainen Abner **Kummituslaiva **Pikku Mukin vaiheet **Poikkihakattu käsi **Saidin kohtalot **Valeprinssi * Pikku taikuri (Der kleine Muck), kuvakirja. Suomentanut Eeva Salo, kuvittaja Vladimir Machaj. Helsinki: Weilin+Göös 1969 * Hauffin sadut. Suomentanut Kaarina Helakisa, kuvittaja: Janusz Grabiański. Helsinki: WSOY 1973. ISBN 951-0-05920-X **Almansorin tarina **Kivisydän **Kääpiö nimeltä Nenä **Majatalo Spessartissa **Pikku Muck **Tarina kalifi Haikarasta * Haikarakalifi. Suomeksi kertonut Laila Niukkanen. Östersundom: Kirjalito 1979. ISBN 951-28-0419-0 * Tarina Kalifi haikarasta. Suomentanut Meri Starck, kuvittaja Paqui. Kirjakerho Lasten kirjapaketti. Helsinki: Mestarikustannus 1981. ISBN 951-9189-25-4 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1802 syntyneet Luokka:Vuonna 1827 kuolleet
Māyā

Māyā, myös Mahāmāyā (Suuri Māyā), oli Gautama Buddhan äiti ja radža Śuddhodanan vaimo. Śuddhodana oli Kapilavastua pääkaupunkinaan pitäneen Śākyan klaanin päämies. == Elämäkerta == Māyā oli kuningas Anjanan ja tämän vaimon Yasodharan tytär. Buddhan valaistumisen jälkeen tämä vieraili taivaassa äitinsä luona ja opetti tälle dharmaa.. Māyān, jonka nimi tarkoittaa "visiota", kerrotaan olleen älykäs ja harras. === Buddhan syntymä === Buddhalaisen legendan mukaan Māyā näki unta valkoisesta norsusta, jolla oli kuusi syöksyhammasta. Unessa norsu tunkeutui hänen kohtuunsa oikean kyljen kautta, minkä tulkittiin tarkoittavan, että hän synnyttäisi maailmaan hallitsijan tai buddhan. Kymmenen kuukautta myöhemmin hän tunsi, että synnytyksen aika oli lähellä, ja meni Lumbinin lehtoon Kapilavastun lähistöllä. Siellä hän synnytti lapsen oikeasta kainalostaan salpuuhun nojaten. Kuten kaikkien buddhien äidit, Māyā kuoli seitsemän päivän kuluttua lapsensa syntymästä ja syntyi uudelleen Trāyastriṃśassa, 33 jumalan taivaassa. Tämän jälkeen Gautama Buddhan otti kasvatikseen Māyān sisko Mahāpajāpatī. == Ikonografia == Gautama Buddhan sikiäminen ja syntyminen ovat yleinen aihe buddhalaisessa taiteessa. Mahamāyā kuvataan usein nelikasvoiseksi ja nelikätiseksi hahmoksi, jolla on sininen iho. Joissain kuvauksissa iho voi olla myös punainen. Kädessään Mahamāyā pitää yleensä jousta ja nuolta sekä sauvaa.. == Lähteet == Luokka:Buddhalaisuuden historia
Stålarminkatu

Stålarminkatu (ruots. Stålarmsgatan) on yksi Turun keskustan pääkaduista, joka sijaitsee Martin, Itärannan ja Korppolaismäen kaupunginosissa. Stålarminkatu alkaa Martissa III kaupunginosan rajalta Betaniankadun ja Itäisen Pitkäkadun risteyksestä ja päättyy Korppolaismäessä Vähäheikkiläntien, Hirvensalon puistotien ja Kölikadun risteykseen. Stålarminkadun alkuosa Betaniankadun ja Martinkadun välillä perustuu Bertel Jungin vuoden 1922 asemakaavaan, joka poikkesi aiemmasta ruutukaavasta. Stålarminkadun keskiosa Martinkadun ja Wärtsilänpolun välillä perustuu C. L. Engelin vuoden 1827 ruutuasemakaavaan. Kadun loppuosa perustuu Hirvensaloon johtaneeseen vanhaan maantiehen, jota ennen asemakaavoitusta kutsuttiin Hirvensalontieksi. Stålarminkadulla oli raitiotie vuodesta 1956 vuoteen 1972 saakka. Korppolaismäessä linjan 2 kääntösilmukan vanhan sijainnin voi edelleen erottaa Stålarminkadun viereisessä Stålarminpuistossa. Stålarminkatu on osa yhdystietä 1821, joka johtaa Kupittaalta Kakskertaan. == Nimi == Katu on nimetty Arvid Stålarmin mukaan, joka toimi Suomen käskynhaltijana vuosina 1597–1602. Nimi kuuluu nuijasodasta ja Vaasa-kuninkaiden ajasta muodostettuun nimiryhmään, joka sijoittuu sekä IV että V kaupunginosiin. Vuonna 1940 Turun nimistötoimikunta ehdotti Stålarminkadun nimen muuttamista Hirvensalonkaduksi (ruots. Hirvensalogatan), koska kadun nimi tuottaa suomenkieliselle väestölle ääntämis- ja kirjoitusvaikeuksia. Ehdotus aiheutti vastustusta ja julkista keskustelua, eikä muutosta enää myöhemmin edistetty. Vuoteen 1890 saakka katu esiintyi eri suunnitelmissa nimellä Ylinen Korppolaistenkatu (ruots. Korpolais öfre Gatan). Vuosina 1890–1923 kadun nimi ruutukaava-alueella oli Työläiskatu (ruots. Arbetaregatan). Nimellä viitattiin mitä ilmeisimmin alueella toimineen telakka- ja konepajateollisuuden työläisiin, jotka käyttivät katuja työmatkoihinsa. == Poikkikadut == * Betaniankatu / Itäinen Pitkäkatu (lounaaseen) * Kuninkaankartanonkatu * Martinkatu * Tiilentekijänkatu * Tervahovinkatu * Illenkatu * Nokiankatu * Merimiehenkatu (pohjoiseen) / Daniel Hjortinkatu (etelään) * Purserinpolku (puistokäytävä) * Jungmanninkatu (pohjoiseen) / Perämiehenkatu (etelään) * Ankkuripolku & Ankkurikatu * Wärtsilänpolku (puistokäytävä) * Unioninkatu * Melojanpolku (puistokäytävä) * Vanha Hirvensalontie * Kölikatu (länteen) / Vähäheikkiläntie (itään) == Lähteet == Luokka:Turun kadut
Aapeli Alanen

Aapeli Alanen (s. 5. maaliskuuta 1996 Lahti) on suomalainen koripalloilija. Alasen kasvattajaseura on Lahti Basketball Juniorit. 201 senttisen Alasen pelipaikka on pieni laitahyökkääjä. Alanen edustaa Korisliigassa pelaavaa Joensuun Kataja Basketia. == Saavutukset == * Korisliigan vuoden kehittynein pelaaja 2019 == Tilastot == === Runkosarja === Kausi Joukkue Sarja O MIN 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2012−2013 Namika Lahti Korisliiga 4 05:53 50,0 % 20,0 % 66,7 % 0,8 0,5 1,3 − 1,3 0,3 − 2,3 9 2013−2014 Namika Lahti Korisliiga 1 00:32 − − − − − − − − − − − − 2014−2015 Namika Lahti Korisliiga 14 03:42 40,0 % 14,3 % 25,0 % 0,1 0,6 0,7 0,3 0,2 0,2 − 0,6 8 2015−2016 Bisons Loimaa Korisliiga 6 12:58 50,0 % 8,3 % 50,0 % 0,8 1,8 2,7 0,3 1,0 − − 3,0 18 2015−2016 FoKoPo I-divisioona A 26 28:35 48,2 % 26,8 % 72,9 % 1,0 4,3 5,2 1,0 2,0 1,1 0,2 11,1 289 2016−2017 Korihait Korisliiga 34 17:04 43,1 % 36,0 % 66,7 % 0,6 1,2 1,7 0,5 1,1 0,5 0,2 6,5 220 2017−2018 BC Nokia Korisliiga 40 22:27 52,6 % 36,4 % 65,3 % 0,9 3,4 4,3 0,7 0,8 0,5 0,1 7,2 287 2018−2019 BC Nokia Korisliiga 37 31:30 46,1 % 36,9 % 75,2 % 0,9 5,0 5,9 2,2 2,2 0,8 0,1 14,1 523 2019−2020 Kataja Basket Korisliiga 24 25:20 53,3 % 32,1 % 71,4 % 0,7 3,2 3,9 1,3 1,5 0,3 0,1 9,2 220 Yhteensä Korisliiga 160 21:17 48,3 % 34,5 % 70,2 % 0,7 2,9 3,6 1,0 1,3 0,5 0,1 8,0 1285 Yhteensä I-divisioona A 26 28:35 48,2 % 26,8 % 72,9 % 1,0 4,3 5,2 1,0 2,0 1,1 0,2 11,1 289 === Pudotuspelit === Kausi Joukkue Sarja O MIN 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2014−2015 Namika Lahti Korisliiga 3 04:39 33,3 % 66,7 % 25,0 % − − − − 0,3 − 0,3 3,0 9 2015−2016 FoKoPo I-divisioona A 6 28:41 46,0 % 34,6 % 61,5 % 1,3 3,7 5,0 0,5 2,3 0,3 0,8 13,5 81 2017−2018 BC Nokia Korisliiga 9 26:38 62,5 % 35,0 % 72,7 % 1,3 3,0 4,3 0,4 0,6 0,6 0,3 7,7 69 2018−2019 BC Nokia Korisliiga 3 30:25 65,0 % 27,8 % 87,5 % 0,3 4,7 5,0 3,7 3,3 1,0 − 16,0 48 Yhteensä Korisliiga 15 23:00 61,8 % 34,1 % 69,6 % 0,9 2,7 3,6 1,0 1,1 0,5 0,3 8,4 126 Yhteensä I-divisioona A 6 28:41 46,0 % 34,6 % 61,5 % 1,3 3,7 5,0 0,5 2,3 0,3 0,8 13,5 81 O = ottelut, MIN = peliminuutit, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä == Lähteet == * Aapeli Alanen Suomen koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Have U Seen Her?

Have U Seen Her? on Alman debyyttialbumi, joka julkaistiin Warner Music Finlandin ja PME Recordsin kautta 15. toukokuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: * NME: * Rumba: 7/10 * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Avalonin usvat

Avalonin usvat (engl. The Mists of Avalon) on Marion Zimmer Bradleyn vuonna 1983 julkaistu kuningas Arthurin ledendaa kuvaava teos naishahmojen näkökulmasta kirjoitettuna. Kirjan ensimmäinen painos tuli 1986, ja sen julkaisi WSOY. Kirjan suomensi Paula Herranen. Luokka:Vuoden 1983 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaromaanit
Palawaninhelmitimali

Palawaninhelmitimali (Ptilocichla falcata) on kerttutimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Filippiineiltä. ==Koko ja ulkonäkö== Palawaninhelmitimali voi kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Palawaninhelmitimalin päälaki on punaruskea ja silmien ympärystä ja nokasta lähtevä viiksijuova ovat mustat. Linnun kurkku on valkoinen ja rinta ja vatsa mustat valkoisin viiruin. Palawaninhelmitimalin selkä on musta valkoisin viiruin ja siivet ovat väriltään punaruskeat. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Palawaninhelmitimalia tavataan ainoastaan Palawanin saarelta. Lajin elinympäristöä kosteat metsät ja se liikkuu yleensä lähellä maata. Kannan kooksi arvioidaan 10 000-20 000 yksilöä. Laji luokitellaan vaarantuneeksi ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen hakkuiden vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Kerttutimalit
Herman Korsström

Isak Herman Korsström (12. heinäkuuta 1851 Nauvo – 9. heinäkuuta 1927 Maarianhamina) oli suomalainen merikapteeni ja Maarianhaminan merenkulkukoulun johtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Herman Korsström, Suomen merenkulku, 01.08.1927, nro 8, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotHerman Korsström 70 år - 70 v., Suomen merenkulku, 01.07.1921, no. 31, p. 17, National Library's Digital Collections Korsströmin vanhemmat olivat talollinen Isak Korsström ja Agata Charlotta Erikintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta kymnaasista 1870. Korsström lähti merille 1872 nauvolaisessa Hoppet-prikissä. Hän suoritti Turussa kauppalaivuritutkinnon 1877, perämiestutkinnon 1882 ja merikapteenin tutkinnon 1884 sekä höyrylaivapäällikkötutkinnon 1888. Korsström oli nauvolaisen kuunari Adan päällikkönä 1881–1885 ja turkulaisen parkki Siivon päällikkönä 1886–1891. Tämän jälkeen hän meni luotsilaitoksen palvelukseen ollen Utön majakkamestarina 1892–1899. Korsström oli Maarianhaminan merikoulun opettajana vuodesta 1900 alkaen ja Maarianhaminan ylemmän merenkulkukoulun johtajana vuodesta 1914 alkaen. Hän kirjoitti myös merenkulun oppikirjoja. Herman Korsström oli naimisissa vuodesta 1890 Olga Gustava Lindholmin kanssa. == Julkaisuja == * Lärobok i navigation. Senaten, Helsingfors 1911, 2. painos Stadsrådet, Helsingfors 1922, ilmestyi A. E. Ronin ja Nikolai Tantun suomentamana nimellä Merenkulun oppikirja : ruotsinkielellä toimittanut Herman Korsström. Suomen senaatti, Helsinki 1918 * Nautiska tabeller hörande till Lärobok i navigation. Senaten, Helsingfors 1911 * Sjövägsreglerna eller Regler angående åtgärder till undvikande af ombordläggning ; med förklarande anmärkningar af H. K. Alex. Lundström, Helsingfors 1913, 2. delvis omarb. uppl. Alex. Lundströms förlag, Åggelby 1918, ilmestyi suomeksi nimellä Meriteiden säännöt eli yleiset merenkulkusäännöt ja säännöt laivakulkua varten sisäisillä kulkuvesillä alusten yhteentörmäämisen estämiseksi ; selittävien muistutuksien kanssa toim. H. K. ; suom. A. E. R. (A. E. Roni). Suomentaja, Viipuri 1914, 3. painos A. E. Roni, Helsinki 1922, 6. lisätty painos 1939 * Merenkulun oppikirjaan kuuluvat merenkulkutaulut - Nautiska tabeller hörande till lärobok i navigation ; toim. Herman Korsström. Valtioneuvosto, Helsinki 1922 * Lärobok i plan och sfärisk trigonometri för sjöfartsläroverken. Stadsrådet, Helsingfors 1923 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Ateljeerivi

Ateljeerivi on Kirmo Mikkolan suunnittelema ateljeetalo Järvenpäässä. Rakennus on valmistunut vuonna 1967 ja se edustaa 60-luvulle tyypillistä modernia, konstruktivistista tyylisuuntaa. Talon asunnot ovat yksityisomistuksessa ja niissä on vuosien varrella asunut lukuisia tunnettuja suomalaisia taiteilijoita, graafikoita, arkkitehtejä ja muusikoita. Luokka:Järvenpään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Taiteilijoiden työtilat
Yhdystie 2550

Yhdystie 2550 on yhdystie joka kulkee Porin Isosannasta Ulvilan Kullaalle. Tien pituus on 24 kilometriä. Tien osoitenimenä on Konepajanranta Pohjoisrannan ja Valajankadun eritasoliittymältä Toejoenrantakadun risteykseen, Ruosniementie yhdystien 2555 risteykseen, Liitostie kuntarajalle, Kivipellontie Kivipellontien risteykseen, Harjunpääntie yhdystien 2553 risteykseen, Kullaantie yhdystien 2556 risteykseen, ja Harjulantie koko loppumatkan. ==Lähteet== 2550 Luokka:Porin liikenne Luokka:Ulvilan liikenne
Yhdystie 2556

Yhdystie 2556 on yhdystie joka kulkee Ulvilan Paluksesta Porin Harjakankaalle. Tien pituus on 8 kilometriä. Tien osoitenimenä on Noormarkuntie Ulvilan alueella ja Paluksentie Porin alueella. ==Lähteet== 2556 Luokka:Porin liikenne Luokka:Ulvilan liikenne
Bystroje (järvi)

Bystroje tai Maslovo () on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Pustoškan piirissä. Järvi sijaitsee Bežanitsyn ylängön tunnetulla järvialueella. Bystroje tarkoittaa nopeasti virtaava. == Maantietoa == Järvi on 4,0 kilometriä pitkä, 0,85 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 1,68 neliökilometriä eli 168 hehtaaria. Järvestä erottuu kolme yhtenäistä vesiallasta, joista läntisin on 1,8 kilometriä pitkä ja sen yhdistää keskimmäiseen järvialtaaseen alle 150 metriä leveä salmi. Keskimmäinen järviallas on 1,4 kilometriä pitkä ja siinä olevan saaren taakse jää kolmas järviallas, joka on 1,5 kilometriä pitkä ja muodoltaan sokkeloinen osa. Itäinen osa on kuin muodostunut kolmesta lammesta, joiden läpi itäpäähän laskeva Velikaja virtaa läpi. Virtaus päättyy keskimmäisen järvenosan itäpäähän, josta Velikaja jatkaa matkaansa. Järven läntisten osien vedet eivät sekoitu Velikajan vedestä kovinkaan tehokkaasti. Järvellä on neljä saarta, joiden yhteispinta-ala on kaksi hehtaaria. Suurin saari sijaitsee läntisen osan länsiosassa siellä olevan lahden suulla. Se on 150 metriä pitkä. Muut saaret ovat luotoja tai pikkusaaria. Järven keskisyvyys on kuusi metriä ja syvänteessä on 14 metriä syvää. Järven etelärannat ovat metsämaata ja pohjoisrannoille asti ulottuvat niityt ja peltomaat. Järven asutus on harvaa ja ainoastaan Velikajan joenvarressa sijaitsevissa Maslovon ja Vysotskojen () kylissä näkyy ilmakuvissa muutamia taloja. Niille tulee tie Vasilkin () kylästä, joka sijaitsee Kolylokin () kylästä ja jatkaa Vasilkista pohjoiseen. == Luontoarvoja == Järvessä elää ainakin hauki, ahven, särki, lahna, muikku, seipi, turpa, säyne, mutu, suutari, made, sorva, rantanuoliainen, allikkosalakka, mutakala, törö, salakka, pasuri, punasalakka, ruutana, nieriä, simppu ja kymmenpiikki, sekä jokirapua, jota on niukasti. Järven kivinen pohja on silttiä ja hiekkaa ja niiden päälle laskeutunutta mutaa. Rannatkin, jotka ovat paikoin kiviset, on silttiä ja hiekkaa. == Vesistösuhteita == Bystroje sijaitsee Velikajan valuma-alueella. Velikaja kuuluu Velikajan valuma- alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lähialue ei ole valuma-alueena kovin suuri, koska kartoissa ei siihen johda ojia. Järven valuma-alueeseen luetaan koko Velikajan yläpuolinen valuma-alue, jonka pinta-ala on lähteestä riippuen 591 tai 1 400 neliökilometriä . Velikaaja ei varsinaisesti virtaa järven läpi, vaan se vaikutus on suurimmillaan järven itäosassa. Velikajan uoman edelliset järvet ovat Verjato ja Zavolotskoje ja seuraavat järvet ovat Jasskoje ja Zverino. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Pihkovan alueen järvet Luokka:Velikajan valuma-alue Luokka:Pustoškan piiri
Maddison

Maddison on henkilönnimi, joka on käytössä sekä etunimenä että sukunimenä. == Tunnettuja Maddison-nimisiä == Maddison etunimenä: * Maddison Brown (s. 1997), australialainen näyttelijä ja malli * Maddison Inglis (s. 1998), australialainen tennispelaaja * Maddison Keeney (s. 1996), australialainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti Maddison sukunimenä: * Angus Maddison (1926–2010), brittiläinen ekonomisti * James Maddison (s. 1996), englantilainen jalkapalloilija * Robbie Maddison (s. 1981), australialainen moottoripyöräilijä == Katso myös == * Madison == Lähteet == Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Centaur (rakettivaihe)

Centaur on yhdysvaltalainen nesterakettivaiheiden perhe, jonka kehitys käynnistyi vuonna 1958 Convairin, ARPA-tutkimusorganisaation ja Yhdysvaltain ilmavoimien yhteishankkeena. Rakettivaihe päätyi yrityskauppojen ja uudelleenjärjestelyjen kautta Lockheed-Martinille, jonka osaomistama United Launch Alliance (ULA) käytti sitä edelleen vuonna 2020 Atlas V -kantorakettinsa toisena vaiheena. Centauria on kaavailtu myös käytettävän ULA:n uuden Vulcan-raketin alkuvaiheen lennoilla, mutta vaihe on myöhemmin tarkoitus korvata uudelleensuunnitellulla modenimmalla ACES-rakettivaiheella. Vaihetta on käytetty vuosikymmenten varrella muun muassa Atlas- ja Titan- rakettiperheiden kantorakettien kanssa, ja sitä on käytetty lukuisten geostationaaristen satelliittien ja avaruusluotaimien laukaisemiseen. Centaurilla on laukaistu useita Nasan merkittäviä luotainmissioita, kuten Viking, Voyager, Cassini-Huygens, Mars Reconnaissance Orbiter, New Horizons, LCROSS, Solar Dynamics Observatory, Juno, MSL ja MAVEN. Vaihetta kaavailtiin käytettäväksi jopa avaruussukkulan kanssa, mutta suunnitelma korvautui Challenger-onnettomuuden jälkimainingeissa yksinkertaisemmalla IUS- rakettivaiheella. Centaurin historia juontaa juurensa General Dynamics Convairilla työskennelleen Krafft Arnold Ehricken vuonna 1956 käynnistämään selvitykseen, jossa tutkittiin Atlas raketin kanssa yhteensopivaa nestyvetyä ajoaineena käyttävää toista vaihetta. Ehricke esitteli ideansa kaksi vuotta myöhemmin ARPA-tutkimusorganisaatiolle, joka päätyi rahoittamaan sen jatkokehitystä 36 miljoonalla dollarilla. Convair-divisioonalle osoitetun rahoituksen lisäksi ARPA osoitti Pratt & Whitneylle 23 miljoonaa dollaria vaiheen uuden RL-10-rakettimoottorin kehitykseen. Yhdysvaltain ilmavoimat liittyi hankkeeseen vielä samana vuonna ja ARPAn vastuut siirtyivät vastaperustetulle Nasalle vuonna 1959, joka siirsi projektin vuotta myöhemmin hallinnoimansa Marshallin avaruuskeskuksen vastuulle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Rakettivaiheet
Säästäväisyys

Säästäväisyys on kustannustietoisuutta käytettäessä kulutushyödykkeitä kuten ruokaa, aikaa tai rahaa, välttäen tuhlausta, yltäkylläisyyttä tai ylimääräisyyttä. == Säästäväisyys uskonnossa == Kveekarit ja Puritaanit pitivät molemmat säästäväisyyttä merkittävänä hyveenä, katsoen sen mahdollistava aidon tarpeen alaisten auttamisen hyväntekeväisyydellä. Luokka:Hyveet
David Pulkkinen

David Pulkkinen (12. syyskuuta 1851 Mikkelin maalaiskunta – 12. toukokuuta 1925 Mikkeli) oli suomalainen Mikkelissä vaikuttanut kauppias, laivanvarustaja, teollisuudenharjoittaja ja kauppaneuvos.Kauppaneuvos David Pulkkinen, Iltalehti, 14.05.1925, nro 109, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Räätälin poikana syntynyt Pulkkinen työskenteli 15-vuotiaasta lähtien liikeapulaisena mikkeliläisissä kauppaliikkeissä kunnes hän sitten saattoi perustaa 1878 oman vähittäiskauppaliikkeensä Mikkeliin. Hän laajensi pian liiketoimiaan tukkukaupan alalle ja alkoi harjoittaa myös laivaliikennettä vuodesta 1888 alkaen Saimaan ja Pietarin, Helsingin sekä Tallinnan välillä. Pulkkinen omisti Tyyne, Voitto, Mikkeli ja Savo-nimiset laivat ja oli myös osakkaana St. Michels Ångbåt Ab-laivayhtiössä. Pulkkisen kauppayhteydet ulottuivat aina sisä-Venäjälle saakka. Viljakauppa muodosti merkittävän osan Pulkkisen liiketoiminnasta ja hän käynnisti myllyteollisuuden Mikkelissä vuonna 1917. Pulkkinen kuului vuonna 1885 toimintansa aloittaneen Mikkelin Polttimo ja Oluttehdas Oy:n omistajiin aina vuoteen 1920 saakka. Hän omisti 1890-luvulla tupakkatehtaan ja myöhemmin tiilitehtaan ja höyrymyllyn ja oli mukana perustamassa Suur-Savon Kustannus Oy:tä Mikkeliin. Pulkkinen järjesti liikkeensä David Pulkkinen Oy nimiseksi osakeyhtiöksi vuonna 1919. Pulkkinen omisti Mikkelin lähellä sijaitsevan Kyyhkylän kartanon vuosina 1922-1925. Pulkkinen sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1909. Kyyhkylän kartanon historiaa : Kyyhkylän kuuluisat isännät Beerfinland.com : MikkeliCalameo : Kolmen kauppiaan kaupunki Pulkkinen oli vuosina 1897–1917 Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului Mikkelin yhteiskoulun johtokuntaan ja tuki koulun toimintaa myös taloudellisesti. Suomen sisällissodan aikana Pulkkinen tuki taloudellisesti valkoisten joukkoja. Pulkkinen rakennutti Mikkeliin Ristimäenkadun ja Hallituskadun kulmaan kaksikerroksisen posti- ja asuinrakennuksen Graniittitalon sen jälkeen kun tulipalo oli elokuussa 1910 tuhonnut Mikonkadun ja Ristimäenkadun välisen puutalokorttelin. Vuonna 1914 valmistuneen kansallisromanttista tyyliä edustaneen rakennuksen suunnitteli lääninarkkitehti Armas Rankka. Rankka suunnitteli myös Pulkkisen vuonna 1912 nykyisen Porrassalmenkadun ja Hallituskadun kulmaan rakennuttaman kolmikerroksisen jugendtyylisen kivitalon. Mikkelin Graniittitalon rakennushistoriaselvitys, Osuuskunta Mikkelin Mediaali 2017 David Pulkkisen kuoltua hänen yhtiönsä johtoon tuli hänen poikansa Walter Pulkkinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * SKS Biografiakeskus : Suomen talouselämän vaikuttajat : Kauppaneuvos David Pulkkinen (1851–1925) Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Mikkelin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Varsinais-Suomen pelastuslaitos

Varsinais-Suomen pelastuslaitos () on yksi Suomen 22:sta aluepelastuslaitoksesta. Se vastaa palo- ja pelastustoimesta Varsinais-Suomen maakunnan kaikissa 27:ssä kunnassa sekä ensihoidosta viiden kunnan alueella. Se perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä kunnalliset palolaitokset ja sen ylin päätöksentekoelin on aluepelastuslautakunta. ==Lähteet== *Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen vuosikertomus 2018 ==Aiheesta muualla== *Varsinais-Suomen pelastuslaitoksen kotisivut Luokka:Suomen pelastuslaitokset Pelastuslaitos
Gustaf Alfons Federley

Gustaf Alfons Federley (15. maaliskuuta 1826 Turku – 3. elokuuta 1886 Helsingin pitäjä) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra- amiraali. Federley opiskeli Helsingfors Lyceumissa 1833–1837 ja jatkoi opintojaan Pietarin merikadettikoulussa. Valmistuttuaan koulusta hänet määrättiin 1842 gardemarinina palvelukseen Itämeren laivastoon ja siirrettiin midshipsmaniksi ylennettynä 22. meriekipaasiin 1844. Vuonna 1845 hän palveli fregatti Avroran Itämeren purjehduksilla, vuonna 1846 hänet siirrettiin 1. Suomen meriekipaasiin, jossa hän palveli tammikuuhun 1854 saakka. Hän purjehti Pohjanmerellä fregatti Melpomenella 1847 ja linjalaiva Leipzigilla 1848–1849. Luutnantiksi Federley yleni 1849. Seuraavana vuonna hän osallistui kuljetusalus Volgan purjehduksiin Kronstadtin ja Viaporin välillä, sitten Finlandia-aluksen risteilyihin Itämerellä ja 1852–1853 höyryfregatti Rjurikin ja höyrylaiva Pospeštnyin risteilyihin Turun saaristossa. Tammikuussa 1854 Federley siirrettiin 2. Suomen meriekipaasin 1. komppanian päälliköksi. Krimin sodan aikana 1854–1855 hän puolusti Viaporin linnoitusta ja toimi vuonna 1855 Kuninkaansaaren 1. patterin päällikkönä. Sodan jälkeen 1856 hänet siirrettiin takaisin 1. Suomen meriekipaasiin ja hän toimi potkuriveneiden Metsh ja Tresk päällikkönä Suomenlahdella 1857–1862. Kun 1. Suomen meriekipaasi muuttui 1862 1. Suomen kaaderiekipaasiksi, Federley jatkoi palvelustaan sen 1. komppaniassa, jonka päälliköksi hän tuli 1863. Toukokuussa samana vuonna hänet nimitettiin potkurivene Lihatšin päälliköksi Viaporin redillä ja edelleen potkurivene Tumanin päälliköksi. Hänet siirrettiin potkurivene Koršunin päälliköksi syksyllä 1866. Federley ylennettiin kapteeniluutnantiksi 1864, 2. luokan kapteeniksi 1872 ja 1. luokan kapteeniksi 1876. Vuonna 1878 hänet määrättiin 1. Suomen kaaderiekipaasin komentajaksi. Hän hoiti tehtävää aina vuoteen 1880 asti, jolloin ekipaasi lopetettiin. Eron sotapalveluksesta hän sai kontra-amiraalina heinäkuussa 1880. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit‎ Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Matti Meriläinen (pesäpalloilija)

Matti Meriläinen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Meriläinen pelasi Superpesistä kaudet 2003 ja 2005–2007. Hänen seuransa olivat Kouvolan Pallonlyöjät ja Sotkamon Jymy. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Meriläinen saavutti SM-kullan 2006, SM-hopean 2007 ja SM-pronssin 2005. Meriläinen pelasi urallaan 88 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, toi 61 juoksua ja keräsi 164 kärkilyöntiä. Lisäksi hän pelasi 42 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin, toi 29 juoksua ja keräsi 71 kärkilyöntiä. Myös Meriläisen vanhempi veli Markus Meriläinen pelasi urallaan Superpesiksessä. ==Lähteet== * https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/ * http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=1507&view;=pelaajakortti * https://yle.fi/urheilu/3-5936160 Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Alexander Gideon Adalbert Gadd

Alexander Gideon Adalbert Gadd (25. helmikuuta 1875 Kronstadt, Pietarin kuvernementti Venäjä – 26. joulukuuta 1960Geni: Alexander Gideon Adalbert Gadd (Viitattu 15.5.2020)) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra- amiraali. Gadd tuli oppilaaksi Pietarin merikadettikouluun 1890 ja yleni koulun aikana 1893 gardemariniksi ja 1895 midshipsmaniksi. Koulusta 1896 valmistuttuaan hän palveli aluksi risteilijä Admiral Nahimovilla ja vuodesta 1898 vahtiupseerina risteilijä Admiral Kornilovilla. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1899 ja määrättiin Itämeren laivaston vastavalmistuneiden alusten esikunnan vanhemmaksi lippu-upseeriksi 1900. Gadd toimi Itämeren laivaston miinaharjoitusosaston vanhempana lippu-upseerina 1901–1902, suoritti sukeltajakurssin ja sai sukeltajaupseerin arvon. Lokakuussa 1902 hänet siirrettiin osastopäälliköksi Itämeren laivaston majoitusmestarin harjoitusosastoon, toukokuussa 1903 nimitettiin torpedovene 129:n päälliköksi ja heinäkuussa 1903 ja torpedovene 121:n päälliköksi. Gadd valmistui myös miinaupseeriksi suoritettuaan Itämeren laivaston miinakurssin. Hän palveli sukellusveneiden Osjotrin ja Sigin päällikkönä 1904–1907, sukellusvene Makreljin päälliköksi hän tuli 1907 ja sen jälkeen sukellusvene Krokodilin päälliköksi 1907, jolloin hänet ylennettiin kapteeniluutnantiksi. Gadd siirrettiin sukellusvene Komjanin päälliköksi 1908 ja nimitettiin Venäjän merivoimien sukellusvenerakentamisen päälliköksi Pietarissa 1909 ja sitten 2. sukellusvenelaivueen komentajaksi 1910, jolloin hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi. Gadd toimi vuoden 1910 aikana sukellusveneiden vastaanottokomitean puheenjohtajana sekä Kaiman-tyypin sukellusveneiden rakentamiskomitean puheenjohtajana. Hänet siirrettiin Mustanmeren laivaston sukellusvenedivisioonan komentajaksi marraskuussa 1910 ja hän johti kesästä 1912 alkaen tykkivene Donetsin Välimeren risteilyä. Gadd nimitettiin tykkivene Kubanetšin päälliköksi 1913 ja määrättiin Mustanmeren laivaston uudisrakentamisen valvontakomitean jäseneksi 1914. Ensimmäisen maailmansodan alussa Gadd taisteli eskaaderitorpedovene Derzkij'n päällikkönä keskusvaltojen laivasto-osastoja vastaan Mustallamerellä. Hän muun muassa valtasi 1915–1917 viisi höyrylaivaa ja kymmenkunta purjealusta ja taisteli risteilijöiden Goebenin ja Breslaun kanssa. Hänet ylennettiin 1. luokan kapteeniksi 1915 ja hän palveli 1916 ensin torpedovenedivisioonista muodostetun osaston päällikkönä Mustallamerellä ja sitten risteilijä Pamjat Merkurijan päällikkönä syyskuusta 1916 alkaen. Brest-Litovskin rauhan jälkeen Gadd ylennettiin kontra-amiraaliksi ja määrättiin 1918 Kiovan laivastoesikunnan päälliköksi. Bolševikkien otettua vallan hän siirtyi Sevastopoliin, toimi höyrylaiva Vladimirin päällikkönä ja evakuoitui 1920 ensin Varnan ja sitten 1921 Pariisiin kautta, päätyen vuonna 1925 Helsinkiin. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Ilmari Niemelä

Aarne Ilmari Niemelä (16. syyskuuta 1907 – 12. marraskuuta 1975) oli suomalainen shakkimestari. Ilmari Niemelä yleni shakkimestariksi 1947. Riian turnauksessa 1937 Niemelä saavutti maksimituloksen eli voitti kaikki pelinsä. Pelityyliltään hän oli sommittelija. Suomen Shakki 7/1947, s. 165 Ilmari Niemelä oli mukana Suomen joukkueessa seuraavissa shakkiolympialaisissa: Dubrovnik 1950, Helsinki 1952, Moskova 1956, Leipzig 1960, Varna 1962, Tel Aviv 1964 ja Havanna 1966. Suomen mestaruuden hän voitti 1948, jonka jälkeen hän pelasi jokaisessa SM-turnauksessa vuoteen 1957. Thomas Ristoja, Kari Tikkanen: Shakin tulenkantajat – Suomen Shakki 90 vuotta, 2015, s. 27 Ammatiltaan Aarne Ilmari Niemelä oli varatuomari. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1926 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1939. Hän toimi 1947 Maatalousministeriön Asutusasiaintoimistossa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Georg Ture Engelbert Gadd

Georg Ture Engelbert Gadd (26. tammikuuta 1873 Kronstadt, Pietarin kuvernementti, Venäjä – 30. kesäkuuta 1952 Kööpenhamina, TanskaGeni: Georg Ture Engelbert Gadd (Viitattu 15.5.2020)) oli suomalainen Venäjän keisarillisen laivaston kontra-amiraali. Gadd valmistui Pietarin merikadettikoulusta 1894, jolloin hänet ylennettiin midshipsmaniksi ja määrättiin palvelukseen Mustanmeren laivastoon. Seuraavan vuoden lokakuussa hän siirtyi Itämeren laivastoon, toimien 1895–1896 torpedovene Viborgin vahtipäällikkönä. Syksyllä 1896 hän palveli panssarilaiva Alexander II:n vahtiupseerina Välimeren risteilyllä ja vuoden lopusta alkaen vahtiupseerina Admiral Nahimoville ja risteilijä Rurikilla Tyynellämerellä. Hänet ylennettiin luutnantiksi huhtikuussa 1899, kesällä hän palasi Kronstadtiin aluksi kadettialus Afrikan vahtiupseeriksi ja sitten torpedovene 122:n päälliköksi. Vuonna 1902 hänet määrättiin risteilijä Bojarin rakennuttamisen taloudenhoitajaksi Kööpenhaminaan. Seuraavana vuonna hän osallistui aluksen Kaukoidän matkaan ja palveli sen jälkeen vuoden 1904 alkuun saakka torpedoveneiden Bditeljnyi ja Siljnyi päällikkönä. Venäjän–Japanin sodan alussa Gadd toimi Siljnyin päällikkönä, alus tuhoutui taistelussa japanilaisia vastaan. Gadd haavoittui vaikeasti, mutta toipui sodan loppuun mennessä ja määrättiin torpedovene Bojkin päälliköksi. Japanilaiset upottivat myös Bojkin ja Gadd haavoittui uudelleen. Kesällä 1905 hänet siirrettiin Viaporin merikomppanian ja höyrylaiva Katajanokan päälliköksi, kapteeniluutnantiksi hän yleni 1907. Vuosina 1908–1914 Gadd toimi torpedovene Protshnyin päällikkönä, tykkivene Korejetsin vanhempana upseerina, torpedovene Razjaštšin päällikkönä, kuljetusalus Habarovskin päällikkönä ja eskaaderitorpedovene Sibirskij'n päällikkönä. Hänet ylennettiin 2. luokan kapteeniksi joulukuussa 1909. Gadd komensi mainittuja aluksia ensimmäisen maailmansodan alussa 1914–1915, yleten 1. luokan kapteeniksi joulukuussa 1914. Hän oli 1915–1917 ensin torpedovenedivisioonista muodostetun osaston päällikkö, sitten linjalaiva Andrei Pervozvannyin päällikkö ja vuoden 1917 alussa kahdesta taistelulaivaprikaatista muodostetun osaston päällikkö. Gadd ylennettiin kontra-amiraaliksi huhtikuussa 1917. Venäjän vallankumouksen jälkeen Gadd erosi laivaston palveluksesta ja siirtyi Helsinkiin. Suomen sisällissodan aikana hän osallistui Tallinnasta tuodun sotamateriaalin kätkemiseen. Hän muutti heti sodan jälkeen pysyvästi Kööpenhaminaan. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Suomalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt
Vesiagama (täsmennyssivu)

Sana vesiagama esiintyy seuraavien liskojen suomenkielisessä nimessä: * vesiagamat (Hydrosaurus) ** vesiagama eli purjelisko (Hydrosaurus amboinensis) ** filippiinienvesiagama eli filippiinienpurjelisko (Hydrosaurus pustulatus) * ruskeavesiagama eli vesiagama (Intellagama lesueurii) * vihervesiagama (Physignathus cocincinus).
Hannes Raikkala

Veli Lauri Johannes (Hannes) Raikkala (14. kesäkuuta 1897 Pori – 25. marraskuuta 1977 Helsinki)Kuolinilmoitus, Everstiluutnantti evp. Veli Lauri Johannes Raikkala, Uusi Suomi, 1977, No 329, sivu 5, julkaistu 6.12.1977 oli suomalainen eversti. Raikkala toimi Pohjois-Hämeen suojeluskuntapiirin I alueen (Tampere) aluepäällikkönä 1933-1940. Jatkosodan aikana hän oli JR 36:n komentajana kesäkuusta 1941 maaliskuuhun 1942 ja JR 8:n komentajana kesäkuusta 1942 joulukuuhun 1942. Arto Ojakoski : Marssit ja manöverit, Sotilaallinen koulutus ja urheilutoiminta Ikaalisten suojeluskunnan alueella 1917-1939. Historian pro gradu-tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskuntatieteiden tiedekunta 2017, s. 6 __NOTOC__ == Teoksia == * Suojeluskuntain historia III. Kamppaileva kansa. Määrätietoista rakennustyötä rauhanvuosina 1930–1944 sekä sotavuodet 1939-1944. Hata, Helsinki 1964, 2. painos 1966 == Toimitustöitä == * Vapautemme vartiossa : kuvateos suojeluskuntajärjestöstä vv. 1917-1944 ; toimittaneet Julius Lagus, Tauno Karilas, Hannes Raikkala. Hata, Helsinki 1967 == Suomennoksia == * Rühle von Lilienstern : Ryhmä : harjoitusesimerkkejä jalkaväkiryhmän taistelukouluutusta varten maailmansodan viimeisten kokemusten perusteella. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1923 * Rühle von Lilienstern ja V. Cochenhausen : Jalkamies : harjoitusesimerkkejä yksityisen miehen taistelukoulutusta varten maailmansodan viimeisten kokemusten perusteella ; saksalaisesta alkulähteestä mukaillen suomentanut Hannes Raikkala. Sotilaskäsikirjoja n:o 2. Satakunnan kirjateollisuus, Pori 1924 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Hans Gustaf von Hauswolff

Hans Gustaf von Hauswolff (1762–1840) oli suomalainen sotilas. Hän oli Viaporia 1808 piiritettäessä virkaa tekevänä linnamajurina. Hän laati piirityksestä päiväkirjan Journal öfver Sveaborgs Belägring, börjad från den dag första Skott lossades, den 15 Mars 1808, joka on seikkaperäinen ja luotettava ja tärkeä lähde Viaporin antautumisen valaisemiseksi. Tukholman Kuninkaallisessa kirjastossa säilytetyn päiväkirjan ovat Oskar Rancken ja E. G. Palmén julkaisseet Historiallisen arkiston VI ja VII osassa.Hauswolff, Hans Gustaf von, Tietosanakirja osa 3, palsta 171–172, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Hauswolffin puoliso oli Helena Charlotta de Frese. Heidän poikansa oli seikkailija Carl Ulric von Hauswolff.Swärd, Sven Ola: Carl Ulric Hauswolff, von, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 15.5.2020 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1762 syntyneet Luokka:Vuonna 1840 kuolleet
E.S. Posthumus

E.S. Posthumus oli eeppistä elektronista musiikkia soittanut yhtye, jonka muodostivat yhdysvaltalaisveljekset Helmut ja Franz Vonlichten. Yhtye perustettiin Los Angelesissa vuonna 2000. Yhtyeen ensimmäinen albumi Unearthed julkaistiin CD Baby -sivustolla vuonna 2001, minkä jälkeen sen kappaleita käytettiin etenkin elokuvien ja sarjojen trailereissa. Yksi niistä, ”Nara”, valittiin tunnuskappaleeksi Todistettavasti syyllinen -televisiosarjaan. Vuoteen 2005 mennessä albumista oli tullut sivuston kolmanneksi myydyin. Unearthed-albumi jälkeen yhtye julkaisi kolme muuta albumia, joista viimeinen, Makara, ilmestyi vuonna 2010. E.S. Posthumus lopetti toimintansa, kun Franz Vonlichten kuoli yllättäen toukokuussa 2010. Helmut Vonlichten ilmoitti kuoleman jälkeen, että veljekset olivat perustaneet yhtyeen yhdessä ja myös jättävät sen yhdessä. Myöhemmin samana vuonna hän julkaisi yhtyeen nimellä vielä yhden kappaleen nimeltä ”Christmas Eve”, jota he olivat työstäneet ennen Franzin kuolemaa. == Diskografia == === Albumit === * Unearthed (2001) * Rise to Glory (2005) * Cartographer (2008) * Makara (2010) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset duot Luokka:Yhdysvaltalaiset elektronisen musiikin yhtyeet