EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ali Hewson

Alison Hewson (oik. Alison Stewart, s. 23. maaliskuuta 1961, Dublin) on U2-yhtyeen laulaja Bonon vaimo.Ali Hewson: More than Mrs Bono BBC.co.uk. Viitattu 3.8. 2011. He menivät naimisiin Irlannissa 21. elokuuta 1982 ja heillä on neljä lasta, Jordan (s. 10. toukokuuta 1989), Eve (s. 7. heinäkuuta 1991), Elijah Bob (s. 18. elokuuta 1999), John Abraham (s. 21. toukokuuta 2001). Hän on myös toiminut myös tv-ohjelmien kertojana ja tuottajana. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset henkilöt Luokka:Kuuluisien henkilöiden puolisot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Delaney

Francis James ”Jim” Delaney (1. maaliskuuta 1921 Butte, Montana – 2. huhtikuuta 2012 Santa Rosa, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä ja olympiamitalisti. Delaney saavutti kuulantyönnössä olympiahopeaa Lontoossa 1948 tuloksella 16,68 m. Yhdysvallat sai kilpailussa kolmoisvoiton, vaikka maailmanennätysmies Charles Fonville ei selviytynyt mukaan kisajoukkueeseen. Delaney hävisi Wilbur Thompsonille 44 senttimetriä ja voitti James Fuchsin 26 senttimetrillä. ==Lähteet== * * * Jim Delaney Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Olga Lepešinskaja

Olga Vasiljevna Lepešinskaja (; 28. syyskuuta 1916 Kiova – 20. joulukuuta 2008 Moskova) oli balettitanssija. Hän tuli tunnetuksi pitkäaikaisesta työskentelystään Bolšoi-teatterissa, mutta oli tähtenä myös Kirov-teatterissa (Mariinski) ja esiintyi ahkerasti Neuvostoliiton ulkopuolellakin. Hän oli nelinkertainen Stalin-palkinnon saajaPeoples.ru ja Neuvostoliiton kansantaiteilija.Ballerinagallery.com: Olga Lepeshinskaya == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Viljo Suutari

Viljo Herman Suutari (11. joulukuuta 1903 – 31. maaliskuuta 1987Malmin hautausmaa, kortteli 24, rivi 14, hauta 198) oli suomalainen kuljetusliiton sihteeri, kirjailija, satamajätkä, rautatieläinen ja toimittaja.Vuosisata kuljetusalan edunvalvontaa, AUTO- JA KULJETUSALA 4.5.2005Kymenlaakson kirjailijat 13.11.2008 Jatkosodan aikana hän oli vangittuna Koveron keskitysleirillä. Suutari toimi Helsingin vapaa-ajattelijoiden puheenjohtajana vuoteen 1956.Helsingin Vapaa-ajattelijat historiikki luettu 13.11.2008 Suutari kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin Työväen Akatemiassa ja Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. == Teoksia == * Kertomus Suomen kuljetustyöntekijäin liiton toiminnasta vuosilta 1940-1944. Suomen kuljetustyöntekijäin liitto, Helsinki 1945 * Suomen kuljetustyöntekijäin liitto r.y:n 40-vuotistaipaleelta. Suomen kuljetustyöntekijäin liitto, Helsinki 1945 * Korpilakko : romaani. Heste, Helsinki 1966 * Vihan sänki : romaani kansalaissodan jälkeisiltä vuosilta. Heste, Helsinki 1966 * Leiri : Kertomus pienistä ihmisistä, jotka taistelivat elämästään. WSOY 1967 * Yksinäisenä sutena : Kuljetusliiton tuho. WSOY 1968 * Valtasuoni sykkii : Sataman valot ja varjot. Pahka, Helsinki 1971 * Juureton : romaani. Cossus, Helsinki 1972 * Vinosuuntaus : romaani rikoksen rajamailta. Cossus, Helsinki 1972 * Puu ui länteen : romaani. Cossus, Helsinki 1976 * Taistelu Karjalasta : romaani. Cossus, Helsinki 1977 * Taistelu Karjalasta 2, Tutkielma karjalaisen kansan tiestä 1100-luvun elinalueille luonnonolosuhteiden ja historian valossa. Cossus, Helsinki 1977 * Terästien kirskuva nauru : romaani. Cossus, Helsinki 1977 * Kerettiläinen : valtion synnyn ja kuoleman taloushistoriallista ja lainopillista tarkastelua. Cossus, Helsinki 1978 * Miilu-Mannen mietelmiä : runoa ja runon huoripoikaa. Cossus, Helsinki 1978 * Punainen pilvi : romaani. Cossus, Helsinki 1979 * Maailman kaikkeus. Cossus, Helsinki 1980 * Varisseet lehdet. Cossus, Helsinki 1980 * Yrittäjä : romaani. Cossus, Helsinki 1980 * Taakankantajat : luokkataistelu satamissa lastauksista. Cossus, Helsinki 1981 * Maailma repeämässä : kolmannen maailmansodan aikakirja. Cossus, Helsinki 1982 * Attasea. Cossus, Helsinki 1984 * Unien kummallinen maailma. Cossus, Helsinki 1984 == Lähteet == * Kouvolan Kirjaston tietokanta * Tapio Bergholm: Kovaa peliä kuljetusalalla. Kuljetusalan ammattiyhdistystoiminta vuosina 1925-1960. Turenki 1997, 829 * Kirjasampo.fi : Viljo Suutari === Viitteet === Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Musta aurinko nousee

”Musta aurinko nousee” on Juice Leskinen Grand Slamin esittämä kappale ja Juice Leskisen koko uran yksi tunnetuimmista kappaleista. Se julkaistiin singlenä ja myöhemmin Pyromaani palaa rikospaikalle -albumilla vuonna 1985. Leskinen kertoi työstäneensä kappaleen tekstiä peräti yhdeksän vuotta. Kappale alkaa sanoilla Riisu yltäni tähtivyö, ja myöhemmin siinä on monimerkityksinen kertosäe ”Ja jonakin aamuna / ennen sarastusta / huomaat, että musta / aurinko nousee". ”Musta aurinko nousee” voi kuuntelijan mielessä viitata väriltään mustaan aurinkoon tai puhekieliseen ilmaukseen ”minusta” tai "minun mielestäni". Toisaalta musiikissa on selkeä tauko sanojen "musta" ja "aurinko" välillä, ja "aurinko nousee" lauletaan ja säestetään aivan eri tyylillä (nimenomaan kirkkaana ja lämpimänä) kuin edelliset sanat ("Ja jonakin aamuna / ennen sarastusta / huomaat, että musta"). Kappaletta on versioitu myöhemmin ahkerasti, etenkin 2000-luvulla. Single nousi Suomen myyntilistan sijalle 7.Listalevyt: Juice Leskinen == Levytykset == * Juice Leskinen Grand Slam: Pyromaani palaa rikospaikalle (1985) * Pauli Virta: Dubbelliv (”Den Svarta Solen”, 1989) * New Generation Orchestra: Juicinfonia (1991) * Lappeenrannan Teekkarilaulajat: Pienestä pitäen (2001) * Lea Laven: Lähelläsi (2003) * Manserock-musikaalin esiintyjät: Vuonna 85 – soundtrack (2006) * Jussi Aaltonen (single, 2008) * Mikko Siltala (single, 2008) * Isäntä Meidän (single, 2008; Vereen piirretty viiva, 2009) * Juice Fruit: Ajan hengessä (2008) * Olli Lindholm: Vuonna 85 – Manse Live Aid (DVD, 2008) * Kuolemanlaakso: Musta aurinko nousee (EP, 2013) * Reino Nordin ja Malla Malmivaara: Vuonna 85 -elokuvan soundtrack (2013) == Lähteet == * Kappale Suomen Äänitearkiston tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Juice Leskisen kappaleet Luokka:Vuoden 1985 kappaleet
Maanapparit

Maanapparit (Corythopis) on napsijoiden heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu 2 lajia. == Maanappareihin (Corythopis) kuuluvia lajeja == * Maanappari (Corythopis torquatus) * Oliivimaanappari (Corythopis delalandi) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *ITIS: Corythopis Luokka:Napsijat
Rusonapsijat

Rusonapsijat (Euscarthmus) on tyrannien heimoon kuuluva lintusuku. == Rusonapsijoihin (Euscarthmus) kuuluvia lajeja == * Brasilianrusonapsija (Euscarthmus rufomarginatus) * Pikkurusonapsija (Euscarthmus meloryphus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Euscarthmus Luokka:Tyrannit hu:Lophotriccus
Nils Jungell

Nils Reguel Jungell (16. lokakuuta 1895 Pietarsaari - 29. joulukuuta 1971) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Niklas Edvard Jungell ja Johanna Adelaide Marklund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Eva Margaretha Sundmanin kanssa, josta hän erosi vuonna 1931 ja avioitui toisen kerran vuonna 1932 Maria Koschin kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Jungell kävi viisi luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. ==Jääkärikausi== Jungell työskenteli harjoittelijana tekstiilialalla Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin 13. elokuuta 1917 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon oltuaan sitä ennen sairauden takia hoidettavana useissa sotilassairaaloissa. Hänet laskettiin lopulta 21. elokuuta 1917 sotapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin, mutta joutui epäonnekseen jälleen sairaalaan, missä joutuikin virumaan niin pitkään, että pataljoona kerittiin kotiuttamaan hänen sairaalassa olonsa aikana. == Sisällissodan jälkeinen aika == Jungell palasi takaisin Suomeen sisällissodan jo laannuttua 5. 5. 1918 ja astui armeijan palvelukseen 5. elokuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l ja myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina ja 5. tammikuuta 1919 alkaen komppanianvääpelinä. Hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1920 alkaen 1. Divisioonan esikuntaan esikuntavääpeliksi ja 18. syyskuuta 1920 alkaen Autopataljoonaan, missä hän toimi niin varikon vääpelinä kuin teknillisen toimiston rahastonhoitajanakin. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1927 ja siirtyi liikealalle ja 15. lokakuuta 1928 alkaen tullaajaksi Valtion lentokonetehtaalle, mistä hän siirtyi tullaajaksi ja kuljetuspäälliköksi Puolustusministeriöön. Talvi ja jatkosodan aikana hän toimi samassa toimessa sota-aikana Päämajassa. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Antti Junkkari

Antti Junkkari (9. elokuuta 1886 Räisälä - 25. huhtikuuta 1970) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Junkkari ja Anna Javanainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Laina Katri Läheniemen kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Junkkari kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun vuonna 1918. ==Jääkärikausi== Junkkari työskenteli maanviljelijänä Räisälässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. ==Suomen sisällissota== Junkkari saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa ja itärajalla. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Junkkari palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Armeijasta hän erosi 16. lokakuuta 1918 ja siirtyi sen jälkeen viljelemään maata Räisälään. ==Talvi- ja jatkosota== Junkkari osallistui talvisotaan 5. Kuormastokomppanian päällikkönä ja osallistui sotatoimiin Karjalankannaksella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 38. Polttoaineosaston päälliköksi, josta hänet siirrettiin myöhemmin Käkisalmen ilmasuojelu-alueen 1006. Ilmasuojelukomppanian päälliköksi, mistä hänet siirrettiin vuonna 1942 edelleen päälliköksi 1721. Ilmasuojelukomppaniaan. Ilmasuojelutehtävistä hänet kotiutettiin vielä vuonna 1942, mutta hän joutui muuttamaan evakkona sotien jälkeen Lohjalle sieltä hankkimalleen tilalle. Hänet haudattiin Lohjalle. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Väinö Junnila

Väinö Alfred Junnila (30. syyskuuta 1893 Helsinki – 8. lokakuuta 1934) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat sähköliikkeen omistaja Frans August Junnila ja Anna Liisa Karittala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Tyyne Margareta Johanna Salovaaran kanssa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Opinnot== Junnila kävi kolme luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista yhteiskoulua. ==Jääkärikausi== Junnila työskenteli asentajana Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän suoritti Libaussa vuonna 1917 järjestetyn moottoripyöräkurssin. ==Suomen sisällissota== Junnila saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin aluksi komppanian vääpeliksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Kämärän asemalla sekä Viipurissa. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Junnila palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana Kaartin jääkäripataljoonassa, josta hänet siirrettiin 30. kesäkuuta 1918 alkaen Jääkäripataljoona n:o 4:ään, joka tunnettiin myöhemmin ensin nimellä Jääkäripataljoona n:o 2 ja myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Pataljoonassa hänen toimensa oli olla pataljoonan aseupseeri. Hänet siirrettiin aseupseerin paikalta 7. marraskuuta 1918 alkaen Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:een, joka taasen tunnettiin myöhemmin nimellä Viipurin rykmentti. Rykmentissä hän palveli ensin nuorempana upseerina ja 1. kesäkuuta 1919 alkaen 8. komppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1919 ja siirtyi isänsä perustamaan sähköliikkeeseen töihin Pietarsaareen. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
LibriVox

Aloitus Elokuussa 2005 Sijainti Maailmanlaajuinen (kotipaikka USA) Äänikirjoja 11732 kpl (huhtikuu 2018)Librivox Statistics Uusia äänikirjoja 60-100 per kuukausi Lukijat 8628 vapaaehtoista lukijaa (4/2018) Budjetti US$5000/vuosi Kotisivu http://librivox.org LibriVox on verkkokirjasto ja projekti äänikirjojen tuottamiseksi. Kaikki LibriVoxin tuottamat äänikirjat ovat tekijänoikeudesta vapaita, ja niitä tuottavat vapaaehtoiset lukijat, joko yksin tai yhdessä. LibriVox perustettiin vuonna 2005. LibriVox-projekti on tuottanut noin 11 000 äänikirjaa 36 kielellä (huhtikuu 2018), ja useimmiten äänikirjoja julkaistaan 60–100 joka kuukausi. Suurin osa lähdeteksteistä saadaan Gutenberg-projektilta Yhdysvaltain tekijänoikeuslakien mukaisesti. == Katso myös == * Australian Gutenberg-projekti * Gutenberg-projekti * Internet Archive * Kanadan Gutenberg-projekti * Tekijänoikeus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * LibriVox.org * Librivoxin suomenkielisiä teoksia Luokka:Verkkokirjastot
Atacameñot

Atacameñot oli intiaanikansa, joka asutti Atacaman autiomaan Andien puoleista osaa. Atacameñot puhuivat kunzaa. Ensimmäiset ihmiset, jotka asuittivat Atacamaan, olivat nomadeja. Ne metsästivät alueen kamelieläimiä. Suurien eläinlaumojen ja alkeellisten maanviljelysmetodien ansiosta Atacaman ihmiset pystyivät olemaan osan vuodesta paikallaan. He joutuivat vaeltamaan vain kausittain. Vuosien 2000–1000 eaa. välisenä atacameñot jättivät kokonaan nomadisen elämäntyylin. Tässä vaiheessa heidän taloutensa perustui pääasiassa laamojen kasvatukseen ja maissin viljelyyn. Vuosien 400 eaa.–100 jaa. atacameñot saavuttivat huippukautensa ja he elivät useissa keidaskaupungeissa. == Lähteet == Luokka:Etelä-Amerikan alkuperäiskansat
Melaine Walker

Melaine Walker (s. 1. tammikuuta 1983 Kingston) on jamaikalainen yleisurheilija, 400 metrin aitajuoksun olympiavoittaja ja maailmanmestari. Walker sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Annecyssä 1998 viidenneksi 200 metrin juoksussa ja kuului Jamaikan pronssijoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä 4x100 Metres Relay women IAAF World Junior Championships 1998. IAAF. . Seuraavana vuonna hän oli alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Bydgoszczissa 200 metrillä toinen ajalla 23,72 ja sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi. Vuonna 2000 hän sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Santiago de Chilessä pronssia 400 metrin aitajuoksussa ajalla 56,96 ja juoksi ankkuriosuuden Jamaikan saavuttaessa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä4x400 Metres Relay women IAAF World Junior Championships 2000. IAAF. . Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän putosi 400 metrin aitajuoksun alkuerissä. Walker sai syntymäkaupungissaan Kingstonissa pidetyissä alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2002 hopeaa 400 metrin aidoissa ajalla 56,03. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa. Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa hän oli 400 metrin aitajuoksussa neljäs. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän eteni pitemmällä aitamatkalla välieriin ja sijoittui samana syksynä IAAF:n yleisurheilufinaalissa kolmanneksi juostuaan ajan 54,31. Walker voitti olympiakultaa 400 metrin aidoissa Pekingissä 2008 ajalla 52,64. Hän paransi aiempaa ennätystään 0,84 sekuntia ja kukisti yli sekunnilla hopeamitalisti Sheena Tostan.Melaine Walker pönkitti Jamaikan juoksumahtia Ilta-Sanomat 20.8.2008 Viitattu 13.11.2008 Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 54,06. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 52,42. Hän voitti samana vuonna myös IAAF:n yleisurheilufinaalin ajalla 53,36. Daegun MM- kilpailuissa 2011 hän sijoittui toiseksi ajalla 52,73. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Walker on pituudeltaan 165 cm ja hän painaa 53 kg. == Henkilökohtaiset ennätykset == ;Ulkoradat :100 m – 11,63 (1999) :200 m – 23,46 (2012) :400 m – 51,61 (2008) :100 m aj – 12,75 (2006) :400 m aj – 52,42 (2009) ;Sisäradat :60 m – 7,40 (2005) :200 m – 23,97 (2005) :400 m – 54,01 (2004) :55 m aj – 7,77 (2006) :60 m aj – 8,05 (2006) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Jamaikalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ludwig Reichenbach

Heinrich Gottlieb Ludwig Reichenbach (8. tammikuuta 1793 Leipzig – 17. maaliskuuta 1879 Dresden) oli saksalainen kasvi- ja lintutieteilijä. Ludwig Reichenbachin isä oli Johann Friedrich Jakob Reichenbach, joka julkaisi ensimmäisen Kreikka-Saksa sanakirjan vuonna 1818. Ludwig opiskeli lääketiedettä ja luonnontieteitä Leipzigin yliopistossa vuodesta 1810 lähtien. Hän valmistui lehtoriksi 1818. Vuonna 1820 hänet valittiin Dresdenin luonnonhistoriallisen museon johtajaksi ja Dresdenin Kirurgis- Lääketieteellisen akatemian professoriksi. Edellisessä virassa hän toimi vuoteen 1872 asti ja jälkimmäisestä virasta hän luopui vuonna 1862. Hän oli perustamassa Dresdenin kasvitieteellistä puutarhaa ja eläintarhaa. Dresdenin museon eläintieteellinen aineisto paloi lähes täysin vuonna 1849, mutta Reichenbach onnistui palauttamaan sen entiselleen vain muutamassa vuodessa. Kokoelma on perustana sille, mitä museo on nykyisin. Reichenbach oli tuottelias kirjoittaja. Hänen kirjojaan ovat muun muassa 10-osainen Iconographia Botanica seu Plantae criticae (1823-32) ja Handbuch der speciellen Ornithologie (1851-1854). Reichenbach kuvaili ja nimesi suuren määrän sekä kasveja että lintuja, kuten prinssikalastajan (Actenoides princeps) ja töyhtönapsijoiden suvun Anairetes. Hänen kunniakseen on nimetty keltaperämedestäjä (Anabathmis reichenbachii). Reichenbachin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään auktorilyhennettä Rchb.. Ludwig Reichenbachin poika oli erityisesti trooppisten kämmekkäkasvien tutkimukseen erikoistunut kasvitieteilijä Heinrich Gustav Reichenbach (1824–1889). Häneen viitataan kasvitieteen auktorina Reichenbach nuorempana (filius) lyhenteenään Rchb.f. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset kasvitieteilijät Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1793 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Kuolema (Alajärvi)

Kuolema on kyläkunta Alajärvellä Etelä-Pohjanmaan maakunnassa. Kuoleman läpi kulkee länsi–itäsuunnassa valtatie 16. Kylästä on linnuntietä matkaa Nygårdiin 1,7 kilometriä, Järvenpäähän 1,7 km, Kytölään 2,5 km, Iiruuhun 3,1 km, Kivimäelle 6,1 km ja Myllykankaalle 7,5 km. Kuolema-Hölkkä on kylällä vuosittain järjestettävä hölkkätapahtuma. Viides Kuolema-Hölkkä järjestettiin heinäkuussa 2008. Kuolemassa toimii myös kyläkauppa K-extra Pitkänen. Ruotsalaisen valokuvaaja Eva Perssonin syksyllä 2005 ilmestynyt esikoisteos Elämää Kuolemassa kuvaa elämää Kuoleman kylässä. Kirja on saanut Ruotsissa ja Saksassa suurta huomiota mediassa. Nimeltään saman aiheisia kyläkuntia Alajärvellä ovat lännestä itään luetultuna Halla-aho, Nälkämäki ja Kuolema. Nimien syntyyn liittyy tarina uudisasukkaasta, joka eteni lännestä kohti itää: ensimmäisellä asuinpaikalla kiusasi halla, toisella nälkä ja kolmannella kohtasi kuolema. Nykyään asukkaat ovat vähentyneet, ja myös itse Kuoleman kylää uhkaa kuolema. == Lähteet == Luokka:Alajärven kylät Luokka:Suomenkieliset paikannimet
Taneli Tenhunen

Taneli Tenhunen (s. 4. marraskuuta 1985 Kiuruvesi) on kiuruvetinen pyörätuolitenniksen pelaaja. Tenhunen selviytyi ensimmäisissä paralympiakisoissaan Pekingissä 2008 toiselle kierrokselle eli 32 parhaan joukkoon Suomalaistulokset www.paralympialaiset.fi . Joulukuussa 2007 Tenhunen voitti arvostetun ammattilaisturnauksen Prahassa Pyörätuolitenniksen Prahan avoimet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *www.tanelitenhunen.com Luokka:Suomalaiset vammaisurheilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Formula One 2002

Formula One 2002 on Sonyn kehittämä Formula 1 -pelisarjan ajopeli, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2002 PlayStation 2 -konsolille. Peli sisältää kaikki kauden 2002 kuljettajat, tallit ja radat. Pelissä on lisäksi mukana kauden 2001 kausikooste. Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari. Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Formula 1 -pelit
Formula One 2003

Formula One 2003 on Sonyn julkaisema ajopeli, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2003 PlayStation 2 -konsolille. Peli sisältää kaikki kauden 2003 -kuljettajat, tallit ja radat. Pelin suomenkielisinä selostajina toimivat Matti Kyllönen ja Erkki Mustakari. == Tallit ja kuljettajat == Talli Valmistaja Auto Moottori Renkaat Nro Kuljettajat Scuderia Ferrari Marlboro Ferrari F2003-GA Ferrari 1 Michael Schumacher Scuderia Ferrari Marlboro Ferrari F2003-GA Ferrari 2 Rubens Barrichello BMW WilliamsF1 Team Williams FW25 BMW 3 Juan Pablo Montoya BMW WilliamsF1 Team Williams FW25 BMW 4 Ralf Schumacher West McLaren Mercedes McLaren MP4-17D Mercedes 5 David Coulthard West McLaren Mercedes McLaren MP4-17D Mercedes 6 Kimi Räikkönen Mild Seven Renault F1 Team Renault R23 Renault 7 Jarno Trulli Mild Seven Renault F1 Team Renault R23 Renault 8 Fernando Alonso Sauber Petronas Sauber C22 Petronas 9 Nick Heidfeld Sauber Petronas Sauber C22 Petronas 10 Heinz-Harald Frentzen Jordan Ford Jordan EJ13 Ford 11 Giancarlo Fisichella Jordan Ford Jordan EJ13 Ford 12 Ralph Firman Jaguar Racing F1 Team Jaguar R4 Cosworth 14 Mark Webber Jaguar Racing F1 Team Jaguar R4 Cosworth 15 Antônio Pizzonia Lucky Strike BAR Honda BAR 005 Honda 16 Jacques Villeneuve Lucky Strike BAR Honda BAR 005 Honda 17 Jenson Button European Minardi Cosworth Minardi PS03 Cosworth 18 Justin Wilson European Minardi Cosworth Minardi PS03 Cosworth 19 Jos Verstappen Panasonic Toyota Racing Toyota TF103 Toyota 20 Olivier Panis Panasonic Toyota Racing Toyota TF103 Toyota 21 Cristiano da Matta == Radat == Nro Kilpailu Rata 1 Australian Grand Prix Albert Park, Melbourne 2 Malesian Grand Prix Sepang International Circuit, Sepang 3 Brasilian Grand Prix Autódromo José Carlos Pace, São Paulo 4 San Marinon Grand Prix Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola 5 Espanjan Grand Prix Circuit de Catalunya, Montmeló 6 Itävallan Grand Prix A1-Ring, Spielberg 7 Monacon Grand Prix Circuit de Monaco, Monte Carlo 8 Kanadan Grand Prix Circuit Gilles Villeneuve, Montreal 9 Euroopan Grand Prix Nürburgring, Nürburg 10 Ranskan Grand Prix Circuit de Nevers Magny-Cours, Magny-Cours 11 Britannian Grand Prix Silverstone Circuit, Silverstone 12 Saksan Grand Prix Hockenheimring, Hockenheim 13 Unkarin Grand Prix Hungaroring, Mogyoród 14 Italian Grand Prix Autodromo Nazionale Monza, Monza 15 Yhdysvaltain Grand Prix Indianapolis Motor Speedway, Indianapolis 16 Japanin Grand Prix Suzuka Circuit, Suzuka Luokka:Vuoden 2003 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Formula 1 -pelit
Sibelius (sävellysohjelma)

Sibelius on englantilaislähtöinen, kaupallinen nuotinnosohjelma Microsoft Windows, Mac OS, OS X, ja RISC OS -käyttöjärjestelmille. Sitä käyttävät säveltäjät, sovittajat, esiintyjät, musiikin kustantajat, opettajat ja oppilaat nuotinkirjoitukseen. Ohjelmaa käytetään erityisesti musiikinlajeissa, joissa esittäminen tapahtuu pääsääntöisesti nuoteista. Ohjelma kuuluu nykyisin Avid Technologyn tuoteperheeseen. Sibeliusta voi laajentaa myös erilaisilla soundikirjastoilla, jolloin partituurin saa soimaan halutuilla instrumenteilla realistisin soitinäänin. Sibeliuksesta on tullut yksi suosituimmista nuotinnosohjelmistaMatthew Nicholl & Richard Grudzinski, Music Notation: Preparing Scores and Parts, ed. Jonathan Feist. Boston: Berklee Press (2007): 5, jolla on "satojatuhansia käyttäjiä sadoissa maissa". Ohjelmasta on englanninkielisen version lisäksi muun muassa saksan-, espanjan-, ranskan- ja japaninkieliset versiot. Saatavilla on myös ohjelman "Lite"-versioita, joissa on vähemmän ominaisuuksia alhaisempaan hintaan. == Kehitys == Sibelius oli Acorn Archimedes -tietokoneen läpimurtosovellus, jonka ansiosta säveltäjät ostivat Archimedes-tietokoneen. Ohjelman kehittävät kaksoset Ben ja Jonathan Finn ollessaan opiskelijoina Oxbridgessä. Sovellusta on sanottu ensimmäiseksi helpoksi ja intuitiiviseksi nuotinnosohjelmaksi ja ohjelmalla voitiin toistaa laajoja sävellyksiä MIDIn avulla maksamatta suuria summia orkesterille. Archimedes-tietokoneen käyttäjäkunta oli pieni ja ohjelmasta tehtiin Microsoft Windows -versio. Ohjelman käyttöliittymä suunniteltiin uudelleen ja siitä julkaistiin myös Macintosh-versio. Ohjelmaan lisättiin kyky tuoda musiikkia Score- ja Finale-ohjelmistoista, jotka ovat sen kaksi pääkilpailijaa. Kokonaisuudessaan assembly-ohjelmointikielellä kirjoitettu ohjelma toimi alun perin ainoastaan Acorn Archimedes-tietokoneiden ARM-prosessorilla. == Käyttäjiä == Sibelius-ohjelmaa käyttävät ammattilaiset ja harrastelijat säveltämisessä, sovituksessa ja nuottien puhtaaksikirjoituksessa ja lisäksi se on laajalti käytetty opetusvälineenä. Tunnetuista musiikin vaikuttajista Sibeliuksen käyttäjiä ovat muun muassa Esa-Pekka Salonen, Andy Summers, Steve Reich, Michael Tilson Thomas, Jamie Cullum, Howard Goodall, Nick Proch, Harry Gregson-Williams, Lalo Schifrin, Adam Neely ja Alf Clausen sekä Iiro Rantala. == Nimi == Sekä ohjelmiston että Sibelius Software -yhtiön nimi viittaa suomalaiseen säveltäjään Jean Sibeliukseen. Ohjelman kehittivät englantilaiset kaksosveljekset Jonathan ja Ben Finn, jotka ovat kertoneet nimen syyksi sen, että Sibelius oli molempien suosikkisäveltäjä, ja kiistäneet, että heidän sukunimellään (Finn, ”suomalainen”) olisi ollut tekemistä ohjelman nimeämisen kanssa. Alkuperäinen Acorn-ohjelmistoversio oli nimeltään Sibelius 7, mutta 7 ei ollut sen versionumero, vaan viittaus Sibeliuksen 7. sinfoniaan. Windows- ja Macintosh-versioissa yhtiö luopui numerosta ja alkoi käyttää tavanomaisia versionumeroita. Nykyinen ohjelmistoversio on 7.5. ==Katso myös== *MuseScore == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sibelius Software Ltd Luokka:Avid Luokka:Musiikkiohjelmistot Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Aaltoloukku

Aaltoloukku on radio- ja mikroaaltolaitteissa käytettävä komponentti, joka estää tietyn taajuuden aaltojen etenemisen johonkin suuntaan. Institute of Telecommunication Sciences Se toimii antiresonanssin avulla. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mikroaaltouunin ovea kiertävä aaltoloukkuputki,Matkapuhelimet ja tukiasemat STUK FAQ sekä tutka- ja radiolähettimien yhteydessä olevat aaltoloukut, jotka estävät lähetettyjen signaalien heijastumisen takaisin. == Katso myös == * Kaistanpäästö- ja kaistanestosuodatin artikkelissa Elektroniikan suodattimet == Lähteet == Luokka:Radiotekniikka
Elizabeth Adler

Elizabeth Adler (s. 1950) on brittiläinen kirjailija. Adler on kotoisin Yorkshirestä Isosta-Britanniasta, ja hän on asunut mm. Rio de Janeirossa ja Hollywoodissa. Nykyään hän asuu osan vuodesta Los Angelesissa ja osan vuodesta Irlannissa. Adler alkoi kirjoittaa tyttärensä Annabellen aloitettua koulun. Adlerin kirjoissa paikat ovat merkittäviä. Hän on itse matkustellut paljon, ja pitää tapahtumapaikkaa tärkeänä osana kertomusta. ==Teokset== *Private Desires 1985 *Indiscretions 1986 *Leonie 1987 *Fleeting Images 1987 *Peach 1989 *Salaperäinen nainen (The Rich Shall Inherit) 1990 *Ruhtinaan perintö (The Property of A Lady) 1992 *Naisen onni (Fortune is A Woman) 1993 *Perintönä salaisuus (Legacy of Secrets) 1995 *Villa Mimosan arvoitus (The Secret of The Villa Mimosa) 1996 *Nyt tai ei koskaan (Now or never) 1999 *Perijättäret (The Heiresses) 1999 *Tilaa rakkaudelle (Sooner or Later) 2000 *Kaikki pelissä (All or nothing) 2001 *Rakkaus Pariisissa (The Last Time I Saw Paris ) 2002 *Kesä Toscanassa (Summer in Tuscany) 2003 *Hotelli Riviera (The Hotel Riviera) 2004 *Sydänten sykkeessä (In a Heartbeat) 2005 *Provencen tuoksu (Invitation to Provence) 2006 *Talo Amalfissa (The House in Amalfi) 2007 *Häät Venetsiassa (Meet me in Venice) 2007 *Huvipurrella Caprille (Sailing to Capri) 2008 *Malibun yöt (One of Those Malibu Nights) 2008 *Unelmien Saint-Tropez ( There's Something About St. Tropez) 2009 *Monte Carlon jalokivet *Barcelonan katujen kuiske *Talo maalla *Vaarojen jahti ==Lähteet== *www.elizabethadler.com *Gummerus Kustannus: Elizabeth Adler ===Viitteet=== Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hietaorvokki

Hietaorvokki (Viola rupestris) on pienikokoinen sinikukkainen orvokkilaji. Se on 2–10 cm:n korkuinen. Varsi on usein tiheään karvainen ja sen tyvessä on lehtiruusuke. Lehdet ovat muodoltaan munuaismaisesti herttamaisia ja ne ovat nyhälaitaisia ja hieman paksuja. Lehtiasento on kierteinen. Hietaorvokki jaetaan kahteen alalajiin. Nimialalaji harjuhietaorvokki (subsp. rupestris) kasvaa Etelä-Suomessa, ja sen lehdet ovat sinivihreät. Toinen alalaji pahtahietaorvokki (subsp. relicta) on kalkinsuosija, jota tavataan Suomessa vain Enontekiöllä. Pahtahietaorvokin lehdet ovat kirkkaanvihreät. Se on Euroopan unionin luontodirektiivissä suojattu laji. Hietaorvokki kukkii touko- kesäkuussa, pahtahietaorvokki vasta heinä-elokuussa.Luontoportti: Hietaorvokki (Viola rupestris) Hietaorvokkia tavataan Itä- ja Keski-Euroopassa; Ruotsin eteläosassa sekä paikoin vuoristoissa lännempänäkin.Den virtuella floran Yleisiä kasvupaikkoja ovat harjujen rinteet ja muut hiekkaiset mäkirinteet, kuivat rinnelehdot, kalliot ja kedot. == Alalajit ja muunnokset == * harjuhietaorvokki (Viola rupestris subsp. rupestris, synon. subsp. arenaria) ** var. glaberrima ** var. rupestris * pahtahietaorvokki (Viola rupestris subsp. relicta), rauhoitettu Suomessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Harjuhietaorvokki (Viola rupestris subsp. rupestris) * Pohjolan kasvien pauloissa: Viola rupestris subsp. rupestris - hietaorvokki subsp. harjuhietaorvokki * Pohjolan kasvien pauloissa: Viola rupestris subsp. relicta - hietaorvokki subsp. pahtahietaorvokki *UPM - Metsä: Metsiemme harjukasveja s. 6 (pdf) * Flora of China: Viola rupestris Luokka:Orvokit
Lisa Jewell

Lisa Jewell (s. 19. heinäkuuta 1968, Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Jewell asuu Swiss Cottagessa, Lontoossa aviomiehensä Jaschan ja tyttäriensa Amelie Maen (s. 2003) ja Evie Scarlettin (s. 2007) kanssa. ==Teokset== *Hyvät bileet (Ralph's Party, suom. Inka Parpola) 1999 *Oikeenlaista kemiaa (Thirtynothing, suom. Inka Parpola) 2000 *One Hit Wonder 2001 *A Friend of the Family 2004 *Se ainoa oikea (Vince and Joy, suom. Inka Parpola) 2005 *31 Dream Street 2007 ==Lähteet== *www.lisa-jewell.co.uk Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jamel Saihi

Jamel Saihi (, s. 21. tammikuuta 1987 Montpellier, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskikentällä puolustavassa roolissa pelannut Saihi pelasi lähes koko uransa kotikaupungissaan Montpellier’ssa, jonka riveissä hän voitti myös kerran Ranskan mestaruuden. Saihilla on myös algerialaisia sukujuuria. ==Ura== Saihi aloitti uransa synnyinkaupungissaan Montpellier’ssa. Hän nousi joukkueen edustukseen kaudella 2006-2007, pelattuaan ensimmäisen ottelunsa ammattilaisena 20. huhtikuuta 2007 Tours FC:tä vastaan.Le temps de jeu de Jamel SAIHI en Ligue 2 LFP Viitattu 4.10.2009 Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa vakiopelaajiin pelattuaan 29 ottelua. Saihi oli myös kaudella 2008-2009 avauskokoonpanon pelaaja, mutta loukkaantumisten vuoksi pelasi kauden aikana 16 ottelua. Montpellier nousi kaudella 2009-2010 Ranskan pääsarjaan, mutta Saihi oli hetken aikaa poissa nyrjähtäneen nilkan vuoksi. Hän palasi takaisin pelikentille Ranskan liigacupin ottelussa RC Lensia vastaan 22. syyskuuta 2009. ===Maajoukkueura=== Ranskassa syntynyt Saihi sai tilaisuuden edustaa vanhempiensa kotimaata, Tunisiaa, kun valmentaja Humberto Coelho nimesi hänet 19. marraskuuta 2008 pelattavaan ystävyysotteluun Ghaanaa vastaan. Saihi pelasi toisen maaottelunsa ystävyysottelussa Alankomaita vastaan 11. helmikuuta 2009, jossa hän myös teki ensimmäisen maalinsa Tunisian paidassa. Sittemmin Saihi kärsi pitkään nilkkavammasta ja oli poissa maajoukkueen 2010 MM-karsinnoista. Kahdeksan kuukauden jälkeen hän tuli toisella puoliajalla vaihdosta kentälle Keniaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Saihi pelasi myös harjoitusottelussa Saudi-Arabiaa vastaan. Vuonna 2012 hän tuli valituksi vuoden 2012 Afrikan- mestaruuskilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua Gabonia ja Ghanaa vastaan. Tunisian kisat päättyivät puolivälieriin hävittyään Ghanalle jatkoajalla maalein 2–1. == Tilastot == Seura Kausi Liiga Cup Eurocup Yhteensä Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Ottelut Maalit Montpellier 2006–2007 1 0 - - - - 1 0 2007–2008 29 0 - - - - 29 0 2008–2009 16 0 2 0 - - 18 0 2009–2010 26 0 2 0 - - 28 0 2010–2011 14 1 2 0 - - 16 1 2011–2012 19 0 1 0 - - 20 0 Yhteensä 105 1 7 0 - - 112 1 Uralla yhteensä 105 1 7 0 - - 112 1 ==Saavutukset== *Ranskan liigacup **Hopeaa: 2011 *Ranskan mestaruus: 2012 ==Lähteet== * Football Jamel Saihi LFP:ssä * James Saihi Football- lineups.comissa ===Viitteet=== Luokka:Tunisialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskantunisialaiset Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SHA-3

SHA-3 on kryptografisten tiivistefunktioiden standardi, joka korvaa aiemman SHA-2-standardin. SHA-3 () on tarkoitettu informaation eheyden varmistamiseen, ja se paikkaa SHA-2:n vikoja, kuten alttiuden length extension -hyökkäykselle. NIST järjesti korvaajan etsimiseksi viisi vuotta kestävän kilpailun, joka päättyi vuonna 2012. Voittajaksi valittiin Keccak, jonka kehittivät Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ja Gilles Van Assche. Kilpailussa olivat mukana muun muassa Bruce Schneierinin ryhmän Skein, Ron Rivestin ryhmän MD6, Daniel Bernsteinin CubeHash ja Bob Jenkinsin Maraca. Valinta perustui muun muassa Keccac-algoritmin nopeuteen sekä kykyyn toimia useilla eri laskentatehon laitteilla. Keccak-algoritmi kuuluu "sienifunktion" ( function) toteuttavien tiivistefunktioiden ryhmään. Muita samaan kategoriaan kuuluvia algoritmeja ovat Quark, Photon, Spongent ja Gluon. == Standardointi == SHA-3-funktion standardoimisprosessista vastasi NIST. SHA-3 vahvistettiin standardiksi elokuussa 2015. == Algoritmit == SHA-3-standardissa on seuraavat algoritmit: * SHA3-224 * SHA3-256 * SHA3-384 * SHA3-512 * SHAKE128 * SHAKE256 == Katso myös == * SHA ==Lähteet== Luokka:Salakirjoitustekniikka Luokka:Kryptografiset tiivistealgoritmit
Aksana Mjankova

Aksana Mjankova (, s. 28. maaliskuuta 1982 Krytšau, Valko-Venäjän sosialistinen neuvostotasavalta) on valkovenäläinen moukarinheittäjä. Hän voitti moukarinheiton olympiakultaa Pekingin kesäolympialaisissa 2008, mutta menetti olympiavoittonsa dopingin vuoksi vuonna 2016. ==Urheilu-ura== Mjankova sijoittui viidenneksi Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2001. Viitattu 18.8.2013 Hän putosi karsintakilpailussa Münchenin 2002 EM- ja Pariisin 2003 MM-kilpailuissa. Viitattu 13.1.2013. Hän sai pronssia Bydgozscsin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 tuloksella 67.58. Izmirin universiadeissa 2005 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 69,09. Hän voitti 2006 Euroopan cupin ykkösliigan ja karsiutui loppukilpailusta Göteborgin EM- kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli Euroopan cupin superliigassa toinen, mutta jäi ilman tulosta Osakan MM-kilpailujen karsinnassa. Hän voitti Euroopan cupin superliigan 2008. Mjankova johti Pekingin olympialaisten 2008 moukarifinaalia alusta lähtien heitettyään ensimmäisellä kierroksella 74,40. Zhang Wenxiu nousi toisella kierroksella kahdeksan sentin päähän, mutta Mjankova ratkaisi kilpailun voiton heitettyään toiseksi viimeisellä kierroksella uuden olympiaennätyksen 76,34. Yipsi Moreno nousi hopealle viimeisen kierroksen heitollaan 75,20. Mjankova menetti olympiavoittonsa vuonna 2016 dopingin takia. Mjankova karsiutui loppukilpailusta Berliinin MM- kilpailuissa 2009. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Mjankova sai vuonna 2017 neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 10.6.2016–9.6.2020 ja samalla kaikki hänen tuloksensa aikaväleillä 20.8.2008–6.8.2014 ja 1.1.2016–21.5.2016 hylättiin takautuvasti. Hänen Pekingin olympialaisissa 2008 ja Lontoon olympialaisissa 2012 antamissaan dopingnäytteissä oli uusintatutkimuksissa merkkejä dopingin käytöstä. Hän antoi positiivisen dopingnäytteen myös toukokuussa 2016.IAAF Newsletter 187 IAAF 15.11.2017. Viitattu 8.12.2017 == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset moukarinheittäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut valkovenäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Van Buren (Fallout)

Van Buren oli työnimi, jota käytettiin Black Isle Studiosin kehitteillä olleesta videopelistä, jonka oli tarkoitus jatkaa Fallout-pelisarjaa ja olla jatko-osa Fallout 2:lle. Pelin kehittäminen lopetettiin 8. joulukuuta 2003, kun Interplay Entertainment lakkautti Black Isle Studiosin ja irtisanoi pelin kehittäjätiimin. Vuonna 2004 Bethesda Softworks lisensoi Interplayltä oikeudet julkaista ja kehittää Fallout-sarjan pelejä, ja myöhemmin vuonna 2007 Bethesda osti sarjan kaikki oikeudet Interplayltä. Bethesdan kehittämä Fallout 3 julkaistiin 28. lokakuuta 2008, ja se eroaa huomattavasti alkuperäisestä Black Islen suunnitelmasta. Osa Van Burenin suunnitelmista sisällytettiin vuonna 2010 julkaistuun Fallout: New Vegasiin, jonka kehityksessä oli mukana paljon entisiä Black Isle Studiosin työntekijöitä. Van Burenin esi-alfa-version paljon ohjelmointivirheitä sisältänyt teknologiademo julkaistiin toukokuussa 2007. == Kehitys == Peliin oli tulossa uusi grafiikkamoottori ("Jefferson Engine"), jonka tarkoituksena oli korvata sprite-grafiikkaa käyttänyt aiempi pelimoottori. Kehittämisen keskeytyessä Interplayn varat olivat vähissä ja kehitystä olisi voinut jatkaa enintään kuusi kuukautta, joka olisi jäänyt vielä kauas tarvitusta 12-18 kuukauden kehitystyöstä. == Tarina == Van Burenissa pelaaja olisi aloittanut vankina vankilassa, jonne olisi hyökätty. Hyökkäys olisi aiheuttanut vankilassa räjähdyksen, jonka voimasta pelaaja olisi mennyt tajuttomaksi. Toinnuttuaan pelaaja olisi paennut vankilasta autiomaahan, minkä jälkeen pelaaja olisi voinut tutkia ulkomaailmaa vapaasti. Van Burenin keskeisimpänä juonena ja taustatarinana olisi toiminut Brotherhood of Steelin ja New California Republicin (NCR) välinen sota. Pelin alun tapahtumat olisivat olleet osa NCR:lle työskentelevän Dr. Victor Presperin suunnitelmaa, jonka päämääränä olisi hallita Maan kiertoradalla sijaitsevia Yhdysvaltojen ydinaseita. Presper olisi aloittanut ydinaseilla uuden ydintuhon, jonka toteutumista pelaaja ei olisi voinut täysin estää. Pelaajalla olisi kuitenkin ollut mahdollisuus päättää, minne laukaistut ydinaseet iskisivät. Van Burenin tapahtumat olisivat sijoittuneet Utahin ja Coloradon ympäristöön, ja pelialue olisi sisältänyt muun muassa Hooverin padon, Denverin, Mesa Verden kansallispuiston ja Grand Canyonin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Van Buren -pelin epävirallinen UKK No Mutants Allowed -sivustolla * Fallout Wiki – Van Buren Luokka:Fallout Luokka:Peruutetut videopelit
Van Buren

Van Buren tarkoittaa seuraavia: == Henkilöt == * Angelica Singleton Van Buren (1816−1877); Yhdysvaltain presidentti Martin Van Burenin miniä, Valkoisen talon emäntä 1837−1841 * Armin van Buuren (s. 1976), hollantilainen DJ ja musiikkituottaja * Hannah Van Buren (1783−1819), Yhdysvaltain presidentti Martin Van Burenin puoliso 1807−1819 * Martin Van Buren (1782−1862), Yhdysvaltain presidentti 1837–1841 * Steve Van Buren (1920−2012), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. == Paikat == * Van Burenin piirikunta (Arkansas) * Van Burenin piirikunta (Iowa) * Van Burenin piirikunta (Michigan) * Van Burenin piirikunta (Tennessee) * Van Buren (Arkansas) * Van Buren (Indiana) * Van Buren (Maine) * Van Buren Charter Township, kunta Michiganissa * Van Buren (Missouri) * Van Buren (New York) * Van Buren (Ohio). == Muut == * Van Buren, keskeytetyn Fallout- toimintaroolipelisarjan kolmannen osan työnimi.
Friedrich Hornemann

Friedrich Conrad Hornemann (15. syyskuuta 1772 Hildesheim, Pyhä saksalais- roomalainen keisarikunta (nyk. Saksa) – helmikuu 1801) oli saksalainen tutkimusmatkailija. Hornemann opiskeli teologiaa ja osasi arabiaa, kun hän tarjosi palvelujaan Lontoossa sijaitseelle yhdistykselle, jonka tavoitteena oli Afrikan sisäosien tutkiminen. Hornemann lähetettiin tutkimusmatkalle syyskuussa 1793. Muslimiksi naamioituneena Hornemann liittyi Kairossa muslimiksi kääntyneen saksalaisen oppaansa Frendenburghin kanssa karavaaniin, joka oli paluumatkalla Maghrebin alueelle. Hornemann väitti olevansa mamelukki selityksenä vaaleasta ihostaan ja heikosta arabian taidostaan. Hornemann ja Frendenburgh olivat ensimmäiset eurooppalaiset, jotka naamioituivat onnistuneesti itsensä muslimeiksi. Marraskuussa 1798 matkakunta saavutti nykyisen Libyan alueella olevan Murzukin, jossa Frendenburgh kuoli. Kesäkuussa 1799 Hornemann matkusti Tripoliin lähettääkseen muistiinpanonsa Lontooseen. Seuraavana päämääränä Hornemannilla oli matkustaa Tšadjärvelle ensimmäisenä eurooppalaisena ja sieltä edelleen Katsinan hausakaupungiin ja lopulta Guineanlahdelle. Hornemannista ei kuultu mitään vuosien 1800–1819 aikana. Lopulta kävi ilmi, että hän oli päässyt Katsinaan ja kuollut tämän jälkeen pienessä Bokanin kylässä helmikuun alussa 1801. Hornemannin laatimissa päiväkirjoissa oli paljon tietoa keskisen ja läntisen Saharan maastosta ja ihmisistä. Hänen viimeisestä matkastaan ei jäänyt mitään materiaalia jälkipolville. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1801 kuolleet
Vähäjoki (Rusko)

Vähäjoki on Ruskolla sijaitseva Ruskonjoen sivujoki, joka laskee Turun Moision kaupunginosan ja Turun lentoaseman suunnalta Ruskon kirkonkylän läpi Ruskonjokeen. Vähäjoen myllypatoon rakennettiin luonnonmukainen kalatie syksyllä 2008. Myllypadon alapuolelle on perustettu myös maatalouden vesiensuojelua edistäviä kosteikkoja. Vähäjoen mylly on ollut turbiinimylly. Myllyrakennus ja siihen johtava betoninen vesiputki ovat paikallaan, mutta mylly ei ole ollut käytössä pitkään aikaan ja rakennus on pahoin ränsistynyt. Pato on korjattu 1994. ==Aiheesta muualla== * Kuva Vähäjoen kalatiestä * Kuva Vähäjoen myllystä Luokka:Suomen joet Luokka:Turun luonto Luokka:Rusko Luokka:Raisionjoen vesistö
Ŧ

Ŧ (ŧ), t ja poikkiviiva eli poikkiviiva-t on latinalaista kirjaimistoa täydentävä erikoiskirjain ja pohjoissaamen aakkoston 25. kirjain. Se ääntyy soinnittomana dentaalifrikatiivina . Poikkiviiva-T tietokoneissa Merkki Unicode Nimi HTML Laajennettu suomalainen näppäimistö Latinalaisen merkistön laajennusosa A Ŧ U+0166 latinalainen suuraakkonen t ja poikkiviiva &#358; &#x166; + tai \+ ŧ U+0167 latinalainen pienaakkonen t ja poikkiviiva &#359; &#x167; + tai \+ == Lähteet == Luokka:Latinalaiset kirjaimet
Wolfgang Kleff

Wolfgang Kleff (s. 16. marraskuuta 1946 Schwerte, Saksa) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka saavutti sekä maailmanmestaruuden että Euroopan- mestaruuden. Kleff siirtyi Borussia Mönchengladbachiin amatööriseurasta nimeltä VfL Schwerte vuonna 1968 ja kohosi seuraavalla vuosikymmenellä Bundesliigan johtavien maalivahtien joukkoon, kunnes vammat alkoivat haitata hänen uraansa. Mönchengladbachin mukana hän saavutti viisi liigamestaruutta (1970, 1971, 1975, 1976, 1977), Saksan cupin (1973) ja UEFA Cupin (1975). Kleffin rooli Länsi-Saksan maajoukkueen maalivahtina jäi rajoitetuksi, koska tuota tonttia hallitsi 1970-luvun alussa suvereenisti Sepp Maier. Kleff edusti maataan kuudesti vuosien 1971 ja 1974 välillä. Hän saavutti varamaalivahtina Euroopan-mestaruuden 1972 ja maailmanmestaruuden 1974. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Unissapuhuminen

Unissapuhuminen on puhumista unen aikana. Se voi koostua lyhyistä, harvoista ja epätunnepitoisista tokaisuista, tai se voi olla minuutteja kestävä puhe, joka on ilmaisuvoimainen ja kielellisesti korrekti ja koherentti. Herättyään henkilö ei yleensä muista puhuneensa. Kaikista ihmisistä vähintään 7–15 prosenttia kertoo puhuvansa unissaan, ja arviolta 30–75 prosenttia sanoo puhuneensa unissaan ainakin joskus elämänsä aikana. Unissapuhumista arvellaan esiintyvän eniten lapsilla ja nuorilla. Tapa ei yleensä ala enää aikuisiässä, ja se loppuu yleensä 25 ikävuoteen mennessä. Ilmiön oletettu väheneminen aikuisiällä saattaa kuitenkin johtua siitä, että unissapuhumisesta kertovat usein lapsen vanhemmat ja huonetoverit. Unissapuhumisella arvioidaan olevan osittain perinnöllinen tausta. Erään tutkimuksen mukaan itsekin unissaan puhuneilla vanhemmilla on noin 30 prosentin todennäköisyydellä unissaan puhuvia lapsia, kun muilla vanhemmilla tällaisia lapsia on vain 5 prosentin todennäköisyydellä. Unissapuhuminen on vaaratonta, mutta sitä esiintyy usein yhdessä unihäiriöiden kanssa, hermoihin vaikuttavien sairauksien tai vammojen yhteydessä, tai hermoihin vaikuttavien lääkkeiden vaikutuksesta. Sen sijaan unissakävelyn tai yöllisten kauhukohtausten yhteydessä unissapuhumista ei erityisesti esiinny. Myöskään REM-unen kanssa unissapuhumista ei kovinkaan paljon esiinny, vaan sitä esiintyy selvästi useammin NREM-unen loppuvaiheissa. ==Lähteet== Luokka:Unihäiriöt
Santech Micro Group Finland

Santech Micro Group Finland Oy (lyhyesti SMG Finland) oli osa pohjoismaiden suurinta tietotekniikan tukkuria. Yrityksen juuret olivat vuonna 1976 perustetussa Amertronics Oy:ssä . Santech Micro Group Finland Oy perustettiin yhdysvaltalaisen Arrow:n myytyä pohjoismaiset liiketoimintonsa ("Microtronica") Santech Micro Groupille kesällä 2003 ja Amertronicsin fuusioiduttua yritykseen lokakuussa 2003. Yritys oli Suomessa merkittävä tukkuri erityisesti pc-komponenteissa, tärkeimpinä päämiehinä AMD, Apacer, Asus, Canon, Intel, LG, Logitech, Transcend ja Zalman. Santech Micro Group työllisti Suomessa vuonna 2005 23 henkilöä ja yrityksen liikevaihto oli hieman yli 33 miljoonaa euroa. Yrityksen toiminta ajettiin alas tanskalaispohjaisen konsernin tultua sulautetuksi tamperelaiseen GNT:hen vuoden 2006 keväällä. GNT:n osake-enemmistö myytiin samana vuonna edelleen ALSO Groupille Sveitsiin. SMG Finland oli viimeinen laajan tuotevalikoiman omaava tietotekniikan tukkuri, jolla oli varasto pääkaupunkiseudulla. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset tukkukaupat