EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Emilio Cecchi

Emilio Cecchi (14. kesäkuuta 1884 Firenze, Italia – 5. syyskuuta 1966 Rooma, Italia) oli italialainen kirjailija, taidekriitikko, elokuvatuottaja ja -käsikirjoittaja. Cecchi aloitti uransa kirjallisuuskriitikkona Firenzessä ja kirjoitti ensin avantgardelehti Leonardoon ja sitten La Voceen. Hän oli erityisen kiinnostunut anglo-amerikkalaisesta kulttuurista ja julkaisi 1915 1800-luvun englanninkielistä kirjallisuutta käsittelevän teoksen. Cecchi oli 1919 perustamassa aikakauslehti La Rondaa.Oxford Companion to Italian Literature. Cecchi julkaisi useita esseekokoelmia, ja niistä ensimmäinen oli vuoden 1920 Pesci rossi. Seuraavien vuosien aikana hän kirjoitti myös taidehistoriasta ja tutki erityisesti Toscanan keskiaikaista ja renessanssiaikaista taidetta sekä Italian 1800-luvun taidetta. Cecchi matkusti 1930–1931 Meksikossa, Kreikassa ja Yhdysvalloissa, jossa myös opetti italialaista kulttuuria Berkeleyn yliopistossa, ja kirjoitti matkakokemuksistaan. Cines-elokuvayhtiö palkkasi maalaskuussa 1931 Cecchin taiteelliseksi johtajaksi. Hän oli kirjoittanut jonkun verran elokuvakritiikkejä, mutta muuten hänellä ei ollut kokemusta elokuva-alasta. Cecchi ylennettiin huhtikuussa 1932 tuotantojohtajaksi, jona toimi marraskuulle 1933. Cecchin aikana Italian elokuvateollisuus oli nousukaudessa 1920-luvun rappion jälkeen ja Cines tuotti merkittävän osan Italian elokuvista. Cecchi vei Cinesiä kahteen eri suuntaan. Toisaalta hän suosi populaaria elokuvateollisuutta ja ihaili Hollywood-elokuvia. Toisaalta Cecchi myös kannusti kokeellisiin elokuviin ja houkutteli muun muassa ohjaajat Walter Ruttmannin ja Carlo Bragaglian sekä käsikirjoittaja Luigi Pirandellon työskentelemään Cinesillä.Vincendeau, s. 74–75. Jäätyään pois Cinesiltä Cecchi kirjoitti edelleen kirjallisuuskriikkejä ja taidehistoriasta. Hän kuitenkin teki 1940-luvun alussa muutamia elokuvakäsikirjoituksia, kirjoitti kommentaareja dokumenttielokuviin ja ohjasi muutaman lyhytelokuvan. Käsikirjoittaja Suso Cecchi d'Amico on Emilion tytär. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Italialaiset kriitikot Luokka:Italialaiset esseistit Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Joulukuusikauppiaat

Joulukuusikauppiaat (, esitetty Suomessa myös nimillä Kuusikauppiaat, Kauppa kuin kauppa ja Hieno liikeyritys) on vuonna 1929 valmistunut yhdysvaltalainen lyhyt mykkäkomedia. Ohukaisena ja Paksukaisena tunnetut Oliver Hardy ja Stan Laurel näyttelevät kauppiaita, jotka yrittävät myydä joulukuusia ovelta ovelle esikaupunkialueella Kaliforniassa ja kohtaavat Jimmy Finlaysonin esittämän äkäisen asukkaan. Väärinkäsityksestä seuraa koston kierre ja elokuva huipentuu jaksoon, jossa Stan ja Ollie hajottavat miehen omakotitaloa.Joulukuusikauppiaat & Vapaus & Muuttomiehet pulassa (S) Yle 27.11.2012. Viitattu 16.12.2012. Kumpikaan osapuoli ei puutu toisen toimintaan, sillä kaikki kolme miestä keskittyvät pelkästään toistuvaan kostoon. Elokuvan apulaisohjaajana ja -käsikirjoittajana toimi Leo McCarey ja kuvaajana tuleva ohjaaja George Stevens.Randy Skretvedt: Big Business Yhdysvaltain kongressin kirjasto. Viitattu 25.7.2015. Tunnetun anekdootin mukaan elokuvan kuvausryhmä olisi kuvausten yhteydessä mennyt vahingossa väärään osoitteeseen ja hajottanut jonkun viattoman sivullisen kotitalon, mutta tämä ei todellisuudessa pidä paikkaansa. Kuvauspaikkana käytetty talo kuului leikkaaja William H. Terhunelle, ja se on edelleen pystyssä Los Angelesin Cheviot Hillsissä. Toisen virheellisen käsityksen mukaan elokuva tapahtuisi keskellä kesää, vaikka todellisuudessa se kuvattiin vuoden 1928 jouluviikolla; eteläisessä Kaliforniassa on usein alkutalvellakin leuto sää. Joulukuusikauppiaat valittiin vuonna 1992 National Film Registryn kulttuurisesti merkittävien elokuvien listalle.National Film Registry Viitattu 25.7.2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Joulukuusikauppiaat Mykkäelokuvat.com *Silentera.com: Joulukuusikauppiaat Luokka:Vuoden 1929 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Ohukainen ja Paksukainen -elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Jouluelokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Roman luostari

Roman luostari on Ruotsissa Gotlannin saarella sijainnut entinen luostari. Se oli sisterssiläisten luostari, joka sai 1300-luvulla nimekseen "Roman luostari".Statens Fastighetsverk: Roma kloster och kungsgård Sen vieressä sijaitsee kuninkaankartano. Tanskalaisen uskonpuhdistuksen jälkeen vuoden 1531 tienoilla luostarin omaisuus siirtyi kuninkaan lääninherralle ja tarpeettomien rakennusten annettiin luhistua. Myös luostarin Gotlannissa, Öölannissa ja Virossa sijainnut maaomaisuus siirtyi kuninkaalle. Luostarista on enää jäljellä vain kirkon rauniot. Kesäisin Romateatern esittää raunioilla jonkin William Shakespearen näytelmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Roma Kungsgård * Roma teatern Luokka:Ruotsin luostarit Luokka:Sisterssiläiset luostarit Luokka:Gotlanti
IC4

IC4 on italialaisen AnsaldoBredan Tanskan rautateille (DSB) valmistama junatyyppi. Junayksiköiden oli määrä aloittaa liikennöinti jo vuonna 2003, mutta vasta kesällä 2007 ensimmäinen yksikkö aloitti kokeellisen paikallisliikenteen ja kolme muuta myöhemmin samana vuonna. Siitä lähtien rautatieyhtiö DSB ja valmistaja AlsandoBreda selvittivät milloin niiden varsinainen käyttö InterCity-junissa voitaisiin aloittaa. Asia riippui Tanskan rautatieviranomaisten hyväksynnästä. Ensimmäinen kaukojunavuoro ajettiin Aalborgista Kööpenhaminaan 7. elokuuta 2008, ja lupa säännölliseen liikenteeseen täysimittaisilla junilla saatiin 9. marraskuuta 2010. ==Tekniikka== IC4-yksikössä on neljä vähäpäästöistä, yhteispaineruiskutuksella varustettua dieselmoottoria, yhteisteholtaan 2 240 kW. Ne ovat Ivecon valmistamia iskutilavuudeltaan 20-litraisia V8-moottoreita, joilla junayksikkö saavuttaa 200 km/h huippunopeuden. Junayksikkö käsittää neljä toisiinsa liitettyä vaunua, yhteispituudeltaan 86 metriä. Vaunukorit on tehty alumiinista, yhteispainoltaan 140–160 tonnia ja tarjoten yhteensä 204 istumapaikkaa. Täysimittainen juna koostuu enintään neljästä yhteenkytketystä yksiköstä. Aluksi tekniset ongelmat estivät yksiköiden kytkemisen toisiinsa joten ne liikennöivät jokainen erikseen. Lupa täysimittaisiin juniin saatiin myöhemmin. Koska yhden junayksikön kapasiteetti ei riitä kaukoliikenteen tarpeisiin ajoivat IC4-yksiköt pelkästään paikallisliikenteessä. ==Polemiikki== IC4-kaluston hankinta on aiheuttanut Tanskassa poliittista vääntöä hankkeen viivästyessä johtuen valmistajan AnsaldoBredan vaikeuksista toimittaa tilattuja junayksiköitä. Pääsyyksi kuvataan tekniset ongelmat rautatieyhtiö DSB:n valitsemassa sille erikseen huomattavasti muokatussa junatyypissä. Vaikka IC4-yksiköitä on käytettykin säännöllisessä liikenteessä, niissä on edelleen ongelmia jotka toisaalta eivät estä liikennöintiä mutta eivät silti ole hyväksyttävissä. Näitä ovat esimerkiksi pakokaasun hajun tunkeutuminen matkustamoon, vikahälytykset ja muunlaiset tietokoneisiin liittyvät viat. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskalainen rautatiekalusto
Big Business

Big Business voi tarkoittaa jotain seuraavista: *Joulukuusikauppiaat (), vuonna 1929 valmistunut mykkäelokuva *Tuplabisnes (), vuonna 1988 valmistunut elokuva *Big Business, Amiga-tietokonepeli *Big Business, sludge metal -musiikkia esittävä yhtye
Robertsforsin ruukki

Robertsforsin ruukki on vanha rautaruukki, joka sijaitsee Robertsforsin kunnassa Ruotsissa. Sen perustivat vuonna 1758 Ricklejoen varteen John Jennings ja Robert Finlay.Länsstyrelsen i Västerbotten: Robertsfors Raudan käsittelyn lisäksi alueella oli maataloutta ja vuodesta 1783 alkaen myös sahaustoimintaa. Raudan käsittely oli huipussaan 1860-luvulla ja toiminta lopetettiin 1890-luvulla. Uuden omistajan, Seth Kempen aikana tuotannossa suuntauduttiin puuteollisuuteen. Muitakin muutoksia tehtiin: vesisaha modernisoitiin, vuonna 1900 rakennettiin voimalaitos koskeen ja rautatie sähköistettiin, vuosina 1902-1904 rakennettiin sulfiittitehdas. Masuuni ja pajat on purettu, mutta rautaruukin ympärillä miljöön on edelleen siilyttänyt luonteensa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Visit Umeå: Robertsfors bruksmuseum med bruksjärnväg Luokka:Ruotsin ruukit Luokka:Robertsforsin kunta
Species at War

Species at War on Rotten Soundin EP-levy, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # == Kokoonpano == * G – laulu * Q – kitara * Kristian Toivainen – basso * Sami Latva – rummut == Arvostelut == * Inferno: Rotten Sound – Species at War Viitattu 23.12.2022. * Kaaoszine: 8/10Kaaoszine: Levyarvio * Metal Injection: 8/10Metal Injection review * Miasma: 8/10Miasma Magazine: Levyarvio * PopMatters: 7/10PopMatters: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Rotten Sound Season of Mist -levy-yhtiön sivuilla Luokka:Vuoden 2013 EP:t Luokka:Rotten Soundin EP:t
Hetki lyö (vuoden 2006 elokuva)

Hetki lyö () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Kim Ki-dukin ohjaama elokuva. == Lähteet == Luokka:Kim Ki-dukin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2006 elokuvat Luokka:Eteläkorealaiset draamaelokuvat
Fritz Walter Ekström

Fritz Walter Ekström (1871 – 1920) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin ensyklopedian professorina vuosina 1909–1920.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 759. Ekström väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1907 väitöskirjallaan Löftesmans regress till gäldenären och medlöftesmännen.Kangas (toim.), s. 415. Vuonna 1909 hänet nimitettiin samana vuonna perustetun roomalaisen oikeuden ja kansainvälisen yksityisoikeuden sekä lainopin professuuriin, jossa hän toimi kuolemaansa asti.Kangas (toim.), s. 177. Ekströmiä on pidetty Suomen kansainvälisen yksityisoikeuden teorian perustajana.Kangas (toim.), s. 322. Hän oli myös saksalaisperäisen käsitelainopin merkittävä edustaja Suomessa 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa.Kangas (toim.), s. 223. Ekström julkaisi useita merkittäviä alan teoksia, kuten Om villkorliga rättsärenden (aikakauskirjassa "Juridiska föreningens tidskrift", 1909), Om borgen (1910; kolmas painos 1927), Internationellt privaträttsliga afhandlingar I–V (aikakauskirjassa "Juridiska föreningens tidskrift", 1912–14), Läran om viljans autonomi i den internationella privaträtten (Robert Hermansonin juhlakirjassa 1916) ja Sju internationellt privaträttsliga uppsatser (1920). Postuumisti julkaistiin teos Privaträttens allmänna läror (toimittajana Einar Cavonius 1921–1925).Svensk uppslagsbok. Malmö 1931. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Ihania päiviä

Ihania päiviä (Wonderful Days; ) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Kim Moon- saengin ohjaama scifielokuva jossa yhdistetään CGI-grafiikkaa ja periteistä animaatiota. Se sijoittuu vuoteen 20142 jolloin suurin osa Maasta on saastunut elinkelvottomaksi ja saasteet pimentävät taivaan. == Juoni == Elokuva kertoo Maasta sen jälkeen kun suurin osa siitä on saastunut elinkelvottomaksi. Maapallolla on vain yksi turvasatama, Ecoban, kaupunki jonka Tyynenmeren saarelle paennut ihmisryhmä perusti suojapaikakseen. Se on suojattu korkean teknologialla ja saa energiansa saastuttavalta Delos-energiajärjestelmältä. Kun saaren rannoille myöhemmin saapuu lisää pakolaisia eivät Ecobanin kaupunkilaiset laske heitä sinne, heitä kiinnostaa vain oman eläntapansa suojelu. Sadan vuoden kuluttua kaupunkilaiset ja ulkopuolella olevat marrilaiset ovat saavuttaneet tasapainon ja elävät tahoillaan rinnakkain. Kun Ecobanin turvaupseeri Jay etsii kaupunkiin tullutta tunkeutujaa hän huomaa että se on hänen vanha ystävänsä Shua, joka on siirtynyt marrilaisten miliisiin. Marrilaisilla on suunnitelma saada haltuunsa kaupungin saastuttava Delos-energiajärjestelmä, ja sen avulla aloittaa Maapallon ilmaston puhdistaminen saastesumusta jotta taivas olisi taas sininen. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 14.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Eteläkorealaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat
Kikujiron kesä

Kikujiron kesä () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Takeshi Kitanon käsikirjoittama, ohjaama ja näyttelemä elokuva. Siinä Kitano esittää tyhjäntoimittajaa, joka päätyy saattamaan äitiään etsivää nuorta poikaa. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Takeshi Kitanon ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1999 japanilaiset elokuvat Luokka:Road moviet
Fateless – ikuisesti merkitty

Fateless - ikuisesti merkitty (Sorstalanság) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Lajos Koltain ohjaama elokuva, joka perustuu Nobel-palkitun unkarilaisen kirjailijan Imre Kerteszin romaaniin Kohtalottomuus. Se on tarina teinipojan kokemuksista toisen maailmansodan keskitysleireillä Auschwitzissa, Buchenwaldissa ja Zeitzissa. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat Luokka:Sotadraamat
Per Ekwall

Per Ekwall (13. elokuuta 1895 Pori – 19. joulukuuta 1990Nio årtionden fysikalisk kemi vid Åbo Akademi, Fyke.fi) oli suomalainen kemisti. Hän oli Åbo Akademin fysikaalisen kemian ja sähkökemian ylimääräinen professori vuodesta 1935-1963 ja kemian professori vuodesta 1943.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2, p. 763 Ekwall on siteeratuimpia suomalaisia kemistejä. Hän perusti Tukholmaan Ytkemiska Institutin (YKI)Kemia, Uppslagsverket Finland . Hän tutki pääasiassa pinta- ja kolloidikemiaa.Facta2001, WSOY 1981, 4. osa, palsta 55 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Åbo Akademin professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Evening

Evening on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut unkarilaisen Lajos Koltain ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu Susan Minotin samannimiseen romaaniin. Elokuvassa esiintyvät muun muassa Vanessa Redgrave, Claire Danes, Toni Collette, Natasha Richardson, Patrick Wilson, Hugh Dancy, Meryl Streep ja Glenn Close. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Millennium Actress

Millennium Actress (千年女優, Sennen joyû) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Satoshi Konin ohjaama animaatioelokuva. == Ääninäyttelijät == Lähde: Viitattu 24.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2001 japanilaiset elokuvat Luokka:Anime-elokuvat Luokka:Fantasia-anime ja -manga Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Reykjavik, 101

Reykjavik, 101 () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Baltasar Kormákurin ohjaama elokuva. == Juoni == Työtön kolmikymppinen mies Hlynur asuu yhä äitinsä luona ja viettää päivät katsoen pornoa ja ryypäten. Muuan tyttö olisi hänestä kiinnostunut mutta hän ei halua sitoutua. Äidin espanjalainen flamenconopettaja Lola (Abril) tulee heidän luokseen joulunpyhiksi. Hlynur kuulee Lolan olevan lesbo, mutta päätyy silti petiin tämän kanssa. Hänelle selviää myös, että Lolan ja äidin välillä on muutakin säpinää kuin flamenco. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Islantilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2000 elokuvat
Antwerpenin satama

Antwerpenin satama (; , LOCODE: BE ANR) on Antwerpenissa sijaitseva Belgian suurin ja kokonaisrahtimäärältään Euroopan toiseksi suurin satama. Se sijaitsee Scheldejoen alajuoksulla noin 70–80 kilometriä Pohjanmereltä sisämaahan päin alueella, jossa on vielä havaittavissa meren vuorovesivaihtelu. ==Euroopan suurimpia satamia - rahtimäärä== Kokonaisrahtimäärällään (noin 178 milj. tonnia) mitattuna Antwerpenin satama oli vuonna 2010 Euroopan 2. suurin satama Rotterdamin sataman jälkeen ja saman amerikkalaisten satamalaitosten laatiman maailmanlistan 17. suurin satama. Konttiliikenteen tilastoissa Antwerpen sijoittui maailmanlistan 14. sijalle samana vuonna. Hollantilaisen satamatilaston mukaan vuonna 2011 Antwerpen säilytti asemansa Euroopan 2. suurimpana satamana kokonaisrahtimäärän mukaan, mutta konttiliikenteessä Hampurin satama nousi 2. sijalle Antwerpenin ohi. Antwerpenin sataman vuosittainen rahtimäärä Vuosi 2006 2007 2008 2009 2010 2011 1-9/ 2012 kokonaisrahti (milj. t.) 167,4 182,9 189,4 157,8 178,2 187,2 138,9 konttiliikenne (kTEU) 7 019 8 177 8 664 7 320 8 468 8 664 6 518 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Antwerpenin sataman kotisivut (portofantwerp.com) *Eurostat (European Commission): Maritime ports freight and passenger statistics (eurostat.ec.europa.eu) *UNCTAD Review of Maritime Transport 2011 (Ports in Chapter 4, pdf) (unctad.org) *Breakdown of goods loaded/discharged since 1980 - Port of Antwerp (serv.be) Satama Luokka:Belgian satamat Luokka:Pohjanmeren satamat
Meri (elokuva)

Meri (Hafið) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut islantilaisen Baltasar Kormákurin ohjaama draamaelokuva. == Juoni == Meri käsittelee Islannin kalateollisuuden kuihtumista Shakespearen Kuningas Learin mukaelman kautta. Pikkukaupungin kalapakastamon iäkäs patruuna kutsuu koolle sukukokouksen luovuttaakseen firman johtajuuden seuraavalle. Tehdasta luotsannut vanhempi poika on syyllistynyt rikkeisiin perintörahojen toivossa, joten patruuna on päättänyt antaa tehtaansa nuoremman poikansa hoitoon. Tämä on kuitenkin ehtinyt vaihtaa kaupalliset opintonsa Pariisissa sävellysopintoihin ja löytänyt ranskalaisen tyttöystävän, eikä enää kiinnostu paluusta kotikulmille. == Arvioita == Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä draaman kaikki perheenjäsenet ovat suorastaan koomisen ahdistuneita, ja menneisyydestä alkaa vyöryä esiin hyytäviä traumaattisia salaisuuksia. ”Pohjoismaalaisittain tyypillisessä synkistelyssä vain viina, nyrkki ja pikapano tuovat hetkeksi helpotusta totisten päähenkilöiden ankeaan tuskailuun.” == Lähteet == Luokka:Islantilaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2002 elokuvat Luokka:Draamaelokuvat
Derbi X-Race

Derbi Senda X-Race on Derbin Senda-malliston enduro- ja supermotomallimopo (R ja SM). Sitä valmistettiin vuosina 2004–2010. X-Race on Derbin halvin malli, lähes sama kuin X-Treme muutamaa pikku eroa lukuun ottamatta. Sen hinta uutena vaihteli 2 500 ja 3 000 euron välillä. X-Racea on kuristettu hukkaputkella, messinkilevyllä ja CDI-rajoittimella. Ilman kuristuksia sekä isommalla suuttimella mopon huippunopeus on vakiovälityksillä noin 75–80 km/h. X-Race
Rautalukko

Rautalukko oli vuosina 2005–2012 toiminut suomalainen rockyhtye. Imperiumi.net kuvaili arvostelussaan Arvoton!-EP:n olevan musiikillisesti ja ulkonäöllisesti punkia, mutta jonka vivahdeikas ja osaava kitaratyöskentely ei ole kaukana räväkästä hard rockista. Yhtyeen perustamisaikaan sen jäsenet olivat 11-13-vuotiaita. Yhtye julkaisi alkuaikoinaan kaksi demo-EP:tä ja teki muutamia keikkoja Pohjanmaalla.Rautalukko - Basso NOSTE basso.fi Toukokuussa 2012 yhtye osallistui 15-25 -vuotiaiden nuorten yhtyeiden PajaRock-kilpailuun Seinäjoella ja pääsi finaaliin.Rock-ammattilaiset valitsevat PajaRockin voittajan Seinäjoella , Seinäjoen Sanomat, 22.5.2012Rautalukko Pajarockin finaaliin , Komiat, 30.5.2012 Yhtye julkaisi vuonna 2012 Roskaa!-pitkäsoiton ja vuonna 2017 Arvoton!-EP:n. EP:n kappaleista yhden on miksannut ja masteroinut Hiili Hiilesmaa. == Diskografia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset punkyhtyeet
Satu Salonen (kirjailija)

Satu Salonen (s. 1951 Vimpeli) on suomalainen tietokirjailija, kolumnisti ja bloggaaja. Hän on entinen Esmerk Oy:n johtaja ja perustajaosakas. Salonen loi uransa tietopalveluyritys Esmerkin talousjohtajana, matkusti ja asui eri puolilla maailmaa kansainvälistyvän perheyrityksensä asioissa. Vuonna 1999 hänellä todettiin MS-tyyppinen muistisairaus, ja hän joutui jättämään työnsä. Salosen teos Sairaan hyvä potilas oli ehdolla Tieto-Finlandia-palkinnon saajaksi 2006. Hän kirjoitti yhdessä lääkäri Markus Färkkilän kanssa kirjat Pääteos (2008) ja Sairaan hyvä lääkäri (2012). Vuonna 2010 Salonen julkaisi pamfletinomaiset muistelmansa ja ajatuksensa työelämästä nimeltä Sumutettu sukupolvi. Siinä Salonen kritisoi työelämäkeskustelua ja puhuu ”maripaitamaistereista”, jotka valittavat työelämän huonontumista hyväpalkkaisissa suojatyöpaikoissaan ja vetävät joukkoihinsa uusia kirkasotsia. Salonen on Suomen Ultraharvinaiset ry:n perustajajäsen ja puheenjohtaja. == Teoksia == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Satu Salosen verkkosivusto Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boileau-Narcejac

Boileau-Narcejac on kahden ranskalaisen rikoskirjailijan käyttämä yhteinen salanimi: * Pierre Louis Boileau [bwalo] (28. huhtikuuta 1906 Pariisi – 16. tammikuuta 1989 Beaulieu-sur-Mer) * Pierre Robert Ayraud [ero] alias Thomas Narcejac [narsežak] (3. heinäkuuta 1908 Rochefort-sur-Mer – 7. kesäkuuta 1998 Nizza). Heidän romaanejaan on sovitettu elokuviksi, joista tunnetuimpia ovat Henri-Georges Clouzot'n Pirulliset (1955) ja Alfred Hitchcockin Vertigo – punainen kyynel (1958). Pierre Boileau opiskeli kauppakorkeakoulussa ja työskenteli sosiaalityöntekijänä. Työnsä ohella hän kirjoitti rikosromaaneja. Pierre Ayraud oli koulutukseltaan kirjallisuudentutkija ja filosofi. Boileau ja Ayraud olivat molemmat jo tahoillaan ansioituneita rikoskirjailijoita - molemmat olivat saaneet "Prix du Roman d'Aventures" -palkinnon - kun he tapasivat vuonna 1948 ja ryhtyivät yhteistyöhön. Pierre Boileau laati romaanien juonet ja Pierre Ayraud loi ilmapiirin ja henkilöhahmot. Heidän romaanejaan voidaan luonnehtia psykologisiksi rikosromaaneiksi. He kirjoittivat myös kahdeksan Sans Atout -nuorisokertomusta vuosina 1971–1990, viisi auktorisoitua jatko-osaa Maurice Leblancin Arsène Lupin -tarinoille vuosina 1973–1979 sekä muita teoksia. Boileau-Narcejac sai vuonna 1965 "Prix de l'Humour noir" -palkinnon ja vuonna 1974 "Prix Mystère de la Critique" -palkinnon. ==Romaaneja== * L'Ombre et la Proie (1951–1952), nimellä Alain Bouccarèje * Celle qui n'était plus (1952), elokuvasovitus Pirulliset * Les Visages de l'ombre (1953) * D’entre les morts (1958), elokuvasovitus Vertigo * Les Louves (1955) * Le Mauvais Œil (1956) * Au bois dormant (1956) * Les Magiciennes (1957) * À cœur perdu (1959), * L'ingénieur aimait trop les chiffres (1959) * Maléfices (1961) * Maldonne (1963) * …Et mon tout est un homme (1965) * La mort a dit : Peut-être (1967) * La Porte du large (1969) * Delirium, suivi de L'Île (1969) * Les Veufs (1970) * La Vie en miettes (1972) * Opération Primevère (1973) * Frère Judas (1974) * La Tenaille (1975) * La Lèpre (1976) * L'Âge bête (1978) * Carte vermeil (1979) * Les Intouchables (1980) * Terminus (1980) * Box-office (1981) * Mamie (1983) * Les Eaux dormantes (1984) * La Dernière Cascade (1984) * Schuss (1985) * Mister Hyde (1987) * Champ clos (1988) * Le Contrat (1988) * J'ai été un fantôme (1989) * Le Bonsaï (1990) * Le Soleil dans la main (1990) * La main passe (1991) * Les Nocturnes (1991) Luokka:Ranskalaiset rikoskirjailijat Luokka:Salanimet
Pukkilan Jaska

Pukkilan Jaska voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin: * Jaakko Pukkila (1831–?), kauhavalainen puukkojunkkari, joka tunnetaan laajalti kansanlaulussa Isontalon Antti ja Rannanjärvi esiintyvänä sivuhahmona * Juho Jaakko Keski- Pukkila (1885–1923), kauhajokelainen puukkojunkkari, joka on usein sekoitettu edelliseen
Valkoinen oleanteri (elokuva)

Valkoinen oleanteri (White Oleander) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Peter Kosminskyn ohjaama elokuva. Elokuva perustuu Janet Fitchin samannimiseen romaaniin, ja sen pääosissa nähdään Alison Lohman, Michelle Pfeiffer, Robin Wright Penn ja Renée Zellweger. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat
Elsa Elenius

Elsa Ismene Elenius (23. joulukuuta 1897 Laihia – 19. huhtikuuta 1967 HelsinkiOtavan Iso tietosanakirja, osa 10 (ei sivunumeroa). Otava 1967.) oli suomalainen keramiikkataiteilija. Hän oli Taideteollisen oppilaitoksen opettaja 1930–1962.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 800. Otava 1968.Elsa Elenius. TAIK. Eleniuksen keramiikkatyöt ovat jykevätekoisia ja voimakasvärisiä. Niitä on ollut esillä näyttelyissä koti- ja ulkomailla ja hän on saanut useita palkintoja. Töitä on muun muassa Taideteollisuusmuseossa, Eduskuntatalossa sekä Vittorio Emanuele III:n kokoelmissa ja Nobel-säätiön kokoelmissa. Hän ihaili vanhaa itämaista keramiikkaa ja piti sitä esikuvanaan. Hänet palkittiin Barcelonan maailmannäyttelyssä (1929), Milanon triennaalissa (1933), Brysselin maailmannäyttelyssä (1935) ja Pariisin maailmannäyttelyssä (1937). Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ansioristi (1950) ja Suomen Taideteollisuusyhdistyksen Pro Arte Utili (1952). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Reino Ellilä

Reino Kalervo Ellilä (26. kesäkuuta 1910 Karttula – 30. kesäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. Hän oli lainvalmistelukunnan jäsen 1939–1960 ja vuodesta 1960 Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori. Ellilä muistetaan harvinaisen tarmokkaana ja värikkäänä luennoitsijana; hän jäi yliopistosta eläkkeelle vuonna 1977. Ellilä osallistui rikosoikeuden lainsäädäntötyöhön komiteoiden jäsenenä.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 823. Otava 1968. Hänen veljensä oli prosessioikeuden professori Tauno Ellilä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Tauno Ellilä

Tauno Kaarlo Ellilä (14. helmikuuta 1907 Karttula – 16. tammikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä. ==Henkilöhistoria== Tauno Ellilän vanhemmat olivat konttoripäällikkö Kaarlo Emil Ellilä ja Mari Lundberg ja puoliso vuodesta 1945 farmaseutti Aino Martta Seppälä. Hänen veljensä oli rikosoikeuden professori Reino Ellilä. Ellilä tuli ylioppilaaksi 1927 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1934. Lakitieteen lisensiaatti ja tohtori hänestä tuli 1947. Ennen yliopistouraansa Ellilä työskenteli Viipurin hovioikeuden ylimääräisenä virkamiehenä 1935–1938. Helsingin yliopistossa hän oli prosessoikeuden ylimääräinen assistentti 1938–1946 ja vt. sekä vakinainen prosessi- ja rikosoikeuden apulaisprofessori vuodesta 1946. Helsingin yliopiston prosessioikeuden professori Ellilä oli vuodesta 1951 vuoteen 1973 ja Lakimies-lehden päätoimittaja vuodesta 1957.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 823. Otava 1968. Ellilä harjoitti myös asianajotehtäviä 1933–1938. ==Julkaisuja== * Sivullisen poikkeussuojan takeista ulosotossa, 1947 (väitöskirja) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset asianajajat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Blueberry (elokuva)

Blueberry (Blueberry) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Jan Kounenin ohjaama elokuva. Se perustuu löyhästi Blueberry-sarjakuviin. == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 21.6.2021. == Arvioita == Turun Sanomien Tapani Maskula kirjoitti Blueberryn alkavan westerninä, mutta jämähtävän sitten ”traumaansa potevan antisankarin visvaiseksi jaakopinpainiksi”. Ylipitkä filmi symboloi näitä rikkoutuneen mielen liikkeitä loitsuin, noitien kirouksin ja muin taikamenoin, jotka on Maskulan mielestä toteutettu niin keskinkertaisella tietokonetekniikalla, etteivät ne tee vaikutusta nykykatsojaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Lännenelokuvat Luokka:Vuoden 2004 elokuvat Luokka:Jan Kounenin ohjaamat elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat
Viktor Ellonen

Viktor Vilgelmovitš Ellonen (1891–1980Russia Database ) oli suomalaissyntyinen venäläinen kuvanveistäjä. Hän oli Neuvostoliiton tiedakatemian professori. Hänen töitään on muun muassa Moskovassa Tretjakovin gallerian kokoelmissa, Pietarissa Venäläisessä museossa ja Puna-armeijan museossa.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 2 p. 826 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Venäläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Skagerrak (elokuva)

Skagerrak (Skagerrak) on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Søren Kragh- Jacobsenin ohjaama elokuva. == Näyttelijät == ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2003 elokuvat
Robert Elmgren

Robert Elias Elmgren (6. tammikuuta 1872 Helsinki – 17. heinäkuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen lääkäri.Elmgren, Robert Elias. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. Elmgren oli Halilan tuberkuloosiparantolan ylilääkäri, joka otti ensimmäisenä Suomessa keuhkotuberkuloosin hoidossa käyttöön keinotekoisen ilmarinnan. Hän perusti Halilan parantolan lähelle ensimmäisen keuhkotautisten työkodin. Elmgren toimi myös musiikkikriitikkona.Otavan Iso tietosanakirja, osa 2, p. 827. Otava 1968. Elmgrenin isä oli Helsingin yliopiston kirjaston kirjastonhoitaja Sven Gabriel Elmgren. Fysiologian professori Eeva Jalavisto ja laulaja Tuomi Elmgren-Heinonen olivat Robert Elmgrenin ja Inez Helena Meurmanin tyttäriä, kauppaneuvos Sven Jalavisto oli heidän poikansa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset musiikkikriitikot Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
New Town

New Town on usean kaupunginosan ja paikkakunnan nimi: *New Town, paikkakunta Ghanassa *New Town, kaupunki Yhdysvaltojen Missourissa *New Town, kaupunki Yhdysvaltojen Pohjois-Dakotassa ==Muuta== *New Town, Koop Arposen albumi ==Katso myös== *Newtown
Vuosisadan rakkaustarina (elokuva)

Vuosisadan rakkaustarina (Les Enfants du siècle) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Diane Kurysin ohjaama elokuva. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset draamaelokuvat
Ystävä – Friend

Ystävä - Friend () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Kwak Kyung-taekin ohjaama elokuva. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 elokuvat Luokka:Rikosdraamaelokuvat
Pansion Laivateollisuuden asuinalue

Pansion Laivateollisuuden asuinalue on arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema asuinalue Turun Pansiossa. Museovirasto on määritellyt sen yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Laivanveistämö Oy Laivateollisuus Ab perustettiin Turun Pansioon vuonna 1945 palvelemaan sotakorvausteollisuutta. Yhtiö rakennutti vuosina 1946–1948 työntekijöitään varten asuinalueen Pansion kaupunginosaan, joka oli liitetty Raisiosta Turkuun vuonna 1931. Alueen kokonaissuunnitelmasta vastasi arkkitehti Erik Bryggman, joka suunnitteli myös käytetyt pientalotyypit. Asemakaava alueelle vahvistettiin vuonna 1948. Alueella on yhteensä 42 kappaletta 1940-luvun lopulla rakennettuja puisia asuinrakennuksia. Talojen sijoittelu maastoon noudattaa korkeuskäyrien kulkua, ja asuinalueen keskelle suunniteltiin sosiaalisia tarkoituksia palveleva keskusrakennus. Talot ovat joko erillistaloja tai 2–4 perheen asuintaloja ja yleisin asuntotyyppi on kaksi huonetta ja keittiö. Kahdessa niin sanotussa insinööritalossa huoneita on enemmän. Bryggmanin suunnittelemien rakennusten ohella alueella on kahdeksan kaksikerroksista ja neljä kolmikerroksista kerrostaloa Valmetinkadun varressa. Myös niiden ulkoasu on yhtenäinen suhteessa muuhun asuinalueeseen. Museoviraston arvion mukaan asuinalueen arvo perustuu kokonaisuuteen, joka muodostuu asemakaavasta, yksittäisistä rakennuksista ja niiden viimeistellyistä yksityiskohdista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Turun asuinalueet Luokka:Pansio Luokka:Suomen puutaloalueet Luokka:Turun asuinrakennukset Luokka:Turun suojellut rakennukset
Five Golden Dragons

Five Golden Dragons (myös levitetty nimellä 5 Golden Dragons) on vuonna 1967 ilmestynyt Jeremy Summersin ohjaama brittiläis-saksalainen toimintaelokuva, jonka pääosissa ovat Robert Cummings viimeisessä elokuvaroolissaan, Margaret Lee ja Rupert Davies. Five Golden Dragons perustuu Edgar Wallacen tarinaan Sanders, jonka pohjalta Harry Alan Towers laati käsikirjoituksen. Hän myös tuotti elokuvan. Five Golden Dragons sai ensi-illan Länsi-Saksassa 4. elokuuta vuonna 1967. Elokuva kuvattiin Hongkongissa. ==Juoni== Bob Mitchell (Robert Cummings) joutuu vahingossa läpikulkumatkallaan Hongkongissa keskelle rikollisten, jengin Five Golden Dragonsin ja paikallisten gangstereiden, neuvotteluja. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1967 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1967 saksalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset toimintaelokuvat Luokka:Brittiläiset independent- elokuvat
Wilfried Zaha

Dazet Wilfried Armel Zaha (s. 10. marraskuuta 1992 Abidjan, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta. Hänen pelipaikkansa on oikea laitahyökkääjä. == Ammattilaisura == Zaha on englantilaisen Crystal Palacen kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran edustusjoukkueessa 27. maaliskuuta 2010 Cardiff Cityä vastaan. Tammikuussa 2013 Zaha myytiin Manchester Unitediin mutta hän pelasi loppukauden lainalla vanhassa seurassaan. United-debyyttinsä Zaha teki elokuussa 2013 Community Shield -ottelussa Wigan Athleticia vastaan. Kevätkaudella 2014 hän pelasi lainalla Cardiff Cityssä ja lopulta hän palasi Crystal Palaceen. === Maajoukkueura === Zaha debytoi Englannin maajoukkueessa 14. marraskuuta 2012 Ruotsia vastaan. Hän on edustanut Englantia synnyinmaansa Norsunluurannikon sijaan myös nuorisomaajoukkueissa. Tammikuussa 2017 Zaha debytoi Norsunluurannikon maajoukkueessa Ruotsia vastaan ottelussa, joka päättyi 2–1-voittoon Zahan syöttäessä voittomaalin. == Lähteet == * * Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Norsunluurannikkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rautahermot

Rautahermot () on Walter Jon Williamsin vuonna 1986 ilmestynyt kyberpunk- romaani. Kirja oli ehdolla Locus-palkinnon voittajaksi vuonna 1987. == Arvostelut == Aikakone-lehden Johanna Sinisalon mukaan valtaosa kirjan ideoista tuntuu vanhan kertaukselta. Pyrkimys syventää henkilöhahmoja jää yritykseksi ja kirja unohtuu lukemisen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kyberpunk-romaanit Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1986 kirjat
Liars

Liars on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 2000. Yhtyeen jäsenet ovat Angus Andrew (laulu/kitara), Aaron Hemphill (lyömäsoittimet, kitara, syntetisaattori) ja Julian Gross (rummut). Yhtye on tunnettu muuttuvasta musiikkigenrestään, joka vaihtelee albumeittain. == Diskografia == === Albumit === *They Threw Us All in a Trench and Stuck a Monument on Top (2001) *They Were Wrong, So We Drowned (2004) *Drum's Not Dead (2006) *Liars (2007) *Sisterworld (2010) *WIXIW (2012) *Mess (2014) === EP:t ja singlet === *Fins to Make Us More Fish-Like (2002) *Atheists, Reconsider (2002) - Split- albumi (Oneidan kanssa) *We No Longer Knew Who We Were *There's Always Room On the Broom/Single *Split with Yeah Yeah Yeahs *We Fenced Other Gardens With the Bones of Our Own *It Fit When I Was a Kid *The Other Side of Mt. Heart Attack (UK #213) *How Many More Times split Gerry Mitchell & Little Sparta kanssa *"Plaster Casts of Everything" *Liars Session (2007) *"House Clouds" *"Leopard on My Right"/"Dear" (2008) *"Scissor" (2010) *"The Overachievers" (2010) *"Proud Evolution" (2010) *"Live From Shepherd's Bush" (2010) *"No.1 Against the Rush" (2012) *"Point Your Pistols to the Sigh" (2012) *"Mess on a Mission" (2014) Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit
Kadonneitten kaupunkien kronikka

Kadonneitten kaupunkien kronikka on Markku Soikkeliin vuonna 2012 ilmestynyt kyberpunk-romaani. Ensimmäinen versio tekstistä julkaistiin kuusiosaisena jatkosarjana Finnzinessä vuosina 1995–96. Romaani on tästä merkittävästi laajennettu versio. == Arvostelut == Tähtivaeltajan Elli Lepän mukaan teos sisältää liikaa tuttuja asetelmia. Mieleenpainuvinta kirjassa on paikoin runollinen tuhon ja sisäänpäinkääntymisen kuvaus. Tekstiasu on viimeistelemätöntä, selitysjaksot ovat liian pitkiä eikä tarinallista syvyyttä ole. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toni Jerrman: Etäiseksi jäävä visio Euroopan tulevaisuudesta. Helsingin Sanomat 13.5.2012. Luokka:Suomalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 2012 kirjat
Auringon lapsi

Auringon lapsi (Chthon) on Piers Anthonyn vuonna 1967 ilmestynyt tieteisromaani. == Arvostelut == Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin mukaan teoksen kunnianhimoisuus sortuu usein turhiin kikkailuihin ja kömpelöihin rimanalituksiin: ”Välillä lukija joutuu kestämään tekotaiteellista soopaa ja välillä käsittämättömiä deus ex machina -ratkaisuja.” Omaperäisyydestään huolimatta romaani jää melko tylsäksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 1967 kirjat
Kinematografi

Kinematografi on varhainen elokuvien kuvaamiseen ja esittämiseen käytetty laite.Nurmi, Timo; Rekiaro, Ilkka; Rekiaro, Päivi: Suomea suomeksi, suomenkielen sanakirja, Gummerus 1992, ISBN 951-20-4289-4 Tämän elokuvakamerana, projektorina ja kehityskoneena toimivan laitteen keksi ja nimesi Léon Bouly (1872–1932) vuonna 1892. Boylyllä ei ollut varaa markkinoida laitetta tai maksaa edes patenttimaksuja. Lumièren veljesten tehtaan insinöörit ostivat patentin Boylyltä. Veljekset tekivät laitteen tunnetuksi ja alkoivat valmistaa niitä. He paransivat alkuperäistä laitetta ottaen siinä käyttöön perforoinnin, filmin raidassa oleva rei'ityksen, jonka avulla filmi saadaan liikkumaan varmasti ja vakioaskelin. He patentoivat kinematografinsa vuonna 1895.Chaline, s. 66–71 1800-luvun lopulla palaset elokuvakameran keksimiseen olivat olemassa. George Eastman oli tuonut markkinoille rullafilmikameran 1888, läpinäkyvää selluloidi-kalvoa oli saatavilla ja illuusio liikkeestä nopeasti vaihtuvia kuvia esitettäessä oli tunnettu. Kinematografi oli teknisesti onnistuneempi kuin saman aikainen Edisonin työryhmän valmistama kinetografi kuvaukseen ja kinetoskooppi filmien esittämiseen tarkoitettu tirkistyskaappi vuodelta 1889. Edisonin laitetta oli esitelty Pariisissa vuonna 1894, joten Lumièren veljeksillä oli ollut mahdollisuus nähdä se ennen oman kinematografinsa patentointia. Projektorin eri versioita kehittävät samanaikaisesti myös amerikkalainen Woodville Latham, Robert William Paul Englannissa ja saksalaiset veljekset Max ja Emil Skladanowsky.Uusi pikkujättiläinen, WSOY 1985, s.839-840, ISBN 951-0-12416-8 Kinematografin merkittävin muista erottava ominaisuus oli tarkka kuvansiirto epäkeskomekanismin ja filmin laitojen perforoinnin avulla. Koneen käyttäjä pyörittää kampea kuvattaessa noin kaksi kierrosta sekunnissa, jolloin filmiä siirtyi sulkimen ohi 16–18 ruutua sekunnissa. Tämä oli mykän kauden elokuvien nopeus. Äänielokuvien tullessa kuvausnopeus nostettiin 24 kuvaan sekunnissa. Kun kinematografia käytettiin projektorina, siihen liitettiin ulkopuolinen valonlähde.Chaline, s. 68–71 Kinematografi tuli tunnetuksi ympäri maailmaa Lumièren veljesten kiertäessä esittämässä filmejään. Kevyenä laitteena se oli siirrettävissä kuvauspaikoille helposti. == Lähteet == * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Adventures in Cybersound * Mediakasvatuskeskus Metka sivujen osa "liikkuvan kuvan historia" Luokka:Elokuvateknologia Luokka:Elokuvan historia
Rostockin satama

Rostockin satama (, LOCODE: DE RSK) on merisatama Saksan Rostockissa, Itämeren lounaisosassa. Satamaan liikennöidään säännöllisesti myös Suomesta; sataman kautta kuljetetaan esimerkiksi paperia Suomesta Keski-Eurooppaan. Satama kattaa yhteensä 7,5 neliökilometrin alueen. Rostockin satama-alueen länsilaidalla toimii muun muassa Rostockin Warnemünden kaupunginosan risteilykeskus (osa satamaa), STX Europen telakka ja merenkulkumuseo. Alueen pohjoispuolella on saksalaisten pinta-alusten ja sukellusveneiden sotilassatama. ==Laiturit ja rahtimäärä== Rostockin satama on yleissatama. Laituripaikkoja on 46 ja laiturien kokonaispituus on 11 kilometriä. Laitureista 28 on alustyyppien mukaisia erikoislaitureita. Näihin kuuluu matkustajalauttapaikkoja (5 kpl), ro-ro-aluspaikkoja (roll-on/roll-off, 4 kpl) ja laiturit erilaisille irtolasteille: rakennusaine-/hiilikuljetuksille (4), sementille (2), viljalle (3), lannoitteille (1), raskaalle irtolastille (2), nestekuljetuksille (6) ja kemikaaleille (1). Rostockin sataman vuosittainen rahtimäärä: Vuosi 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 kokonaisrahti (milj. tonnia) 25,2 26,5 27,2 21,5 23,7 22,2 21,2 21,3 24,2 Merkittävä osa rahtiliikenteestä saapuu Rostockin satamaan tai jatkaa sieltä rautateitse. Vuonna 2010 rautateitse satamaan tai satamasta kuljetettiin yhteensä 4,7 miljoonaa tonnia rahtia (noin joka viides rahtitonni). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Rostock Port at a Glance 2012 (pdf) (rostock-port.de) *Rostock Port (pdf) (rostock-port.de) *Your timetables Baltic Sea ferrys (rostock-port.de) *Departures and destinations RoRo-Traffic (rostock-port.de) Satama Luokka:Saksan Itämeren satamat
Fu Manchu – kauhun mestari

Fu Manchu – kauhun mestari (myös Fu Manchu – kauhun valtias ja Kauhun mestari; ; ) on Don Sharpin ohjaama brittiläis-saksalainen kauhuelokuva vuodelta 1965. Elokuvan pääosissa ovat Christopher Lee Fu Manchuna, Nigel Green Nayland Smithinä, Howard Marion-Crawford tohtori Petrienä ja Tsai Chin Lin Tangina. == Juoni == Scotland Yardin etsivä Nayland Smith (Nigel Green) yrittää pelastaa länsimainen sivilisaatio tuholta 1920-luvulla. Uhkana on itse paholaisen ruumiillistuma, häikäilemätön Fu Manchu (Christopher Lee). == Näyttelijät == == Tuotanto == Fu Manchu – kauhun mestari kuvattiin Irlannin Dublinissa. Fu Manchu – kauhun mestari perustuu kirjailija Sax Rohmerin luomaan Fu Manchu -nimiseen hahmoon, joka on kiinalainen rikollinen. Toimintatrillerin tuotti Harry Alan Towers Hallam Productionsille ja Constantin Film Produktionille. == Julkaisu == Fu Manchu – kauhun mestari sai ensimmäisen ensi-iltansa Länsi- Saksassa 6. elokuuta vuonna 1965. Tämän jälkeen elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 24. lokakuuta 1965, Ranskassa 2. helmikuuta 1966, Norjassa 28. helmikuuta 1966, Ruotsissa 28. maaliskuuta 1966 ja Suomessa 13. toukokuuta 1966. Suomessa elokuva sai uusintaesityksen 16. helmikuuta vuonna 1979. Fu Manchu – kauhun mestari on julkaistu englanninkielisissä maissa myös nimillä Sax Rohmer's The Face of Fu Manchu ja The Mask of Fu Manchu. Elokuva on julkaistu videolle ja DVD:lle. == Jatko-osat == Fu Manchu – kauhun mestari on ensimmäinen viiden elokuvan Fu Manchu -elokuvasarjassa. Fu Manchua näyttelee elokuvasarjan kaikissa osissa Christopher Lee. Myös tohtori Petrietä näyttelevä Howard Marion-Crawford ja Lin Tangia näyttelevä Tsai Chin pysyvät rooleissaan koko elokuvasarjan ajan. Nigel Green ei enää uusinut rooliaan Sir Denis Nayland Smithinä. Nayland Smithiä näytteli Douglas Wilmer toisessa ja kolmannessa osassa ja Richard Greene neljännessä ja viidennessä osassa. Fu Manchun jatko-osat ovat: * Tohtori Fu Manchu – paholaisen palvelija (1966) * Vengeance of Fu Manchu (1967) * Fu Manchu – himon herra (1968) * The Castle of Fu Manchu (1969) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1965 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 1965 saksalaiset elokuvat Luokka:Novelleihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Saksalaiset kauhuelokuvat
Huviretki (ravintolaketju)

Huviretki oli suomalainen Restelin omistama ravintolaketju. Huviretki- ravintolat sijaitsivat Cumulus-hotellien yhteydessä. Suomessa oli yhteensä 16 Huviretki-ravintolaa. Kun Cumulus-hotellit myytiin Scandicille samalla Huviretki-ravintolaketju lopetti ja nykyään hotelleissa on konseptiravintolat Huviretkien tilalla. ==Huviretki-ravintolat== *Hämeenlinna, Raatihuoneenkatu 18 *Jyväskylä, Väinönkatu 5 *Kemi, Hahtisaarenkatu 3 *Kouvola, Kouvolankatu 11 *Kuopio, Puijonkatu 32 *Lahti, Vapaudenkatu 24 *Lappeenranta, Valtakatu 31 *Mikkeli, Mikonkatu 9 *Oulu, Kajaaninkatu 17 *Pori, Yrjönkatu 24 *Rauma, Aittarinkatu 9 *Seinäjoki, Kauppakatu 10 *Tampere Hämeenpuisto, Hämeenpuisto 47 *Tampere Koskikatu, Koskikatu 5 *Tampere Pinja, Satakunnankatu 10 *Vantaa Airport, Robert Huberin tie 6 ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Savikko, Mikko ym.: Pitkää, pizzaa ja poutapilviä. Ekan hotelli- ja ravintolatoiminta 1983-1989. Rosebud, 2020. ISBN 978-952-7313-18-3. ==Aiheesta muualla== *Huviretki-ravintoloiden kotisivut (Internet Archive, tallennettu 9.4.2014) Luokka:Entiset suomalaiset ravintolaketjut Luokka:Tradeka
Windows Phone -kauppa

Windows Phone -kauppa tai Windows Phone Store (aiemmin Windows Phone Marketplacehttp://wmpoweruser.com/its-official-windows-phone-marketplace-is- now-windows-phone-store/ ) oli Microsoftin Windows Phone -alustalleen tarjoama palvelu, joka antoi käyttäjille mahdollisuuden selata ja ladata kolmansien osapuolten tekemiä sovelluksia. Useat sovellukset olivat täysin ilmaisia ja maksullisia sovelluksia oli mahdollisuus kokeilla ennen lopullisen ostopäätöksen tekemistä.http://www.engadget.com/2010/03/15/windows-phone- marketplace-for-windows-phone-7-series-unveiled/ Windows Phone -kaupan valikoimaan pääsi tutustumaan Windows Phone -laitteilla tai suoraan tietokoneen selaimella. Palvelu on lakkautettu ja yhdistetty Microsoft Storeen Windows 10:n julkaisun yhteydessä. Windows Phone 8.1:n Kauppa ei ole ollut käytettävissä 16.12.2019 jälkeen. == Kehitys == Windows Phone -kauppa oli kasvanut nopeasti julkaisunsa jälkeen ja saavutti helmikuussa 2012 sovellusten määrässä Blackberry App Worldin.http://www.pocketgamer.biz/r/PG.Biz/Distimo+news/feature.asp?c=37735 Kesäkuussa 2012 sovellusten määrä ylitti 100 000 rajan, mikä tapahtui 20 kuukautta julkaisun jälkeen. Vertailun vuoksi Google Play ylitti saman rajan 24 kuukaudessa ja App Storelta siihen meni 16 kuukautta.http://www.forbes.com/sites/ewanspence/2012/06/05/windows-phone- reaches-the-100000-application-milestone/ Loppuvuonna 2012 sovellusten määrä ylitti 150 000 rajan ja kasvu on ollut voimakasta erityisesti siitä lähtien, kun Nokia toi markkinoille ensimmäiset Lumia-puhelimensa loppuvuodesta 2011.http://crave.cnet.co.uk/software/windows-phone-store-hits-150000-apps- doubled-in-last-year-50010072/ Joulukuussa 2013 sovellusten määrä ylitti 200 000 kpl rajan. ==Lähteet== Luokka:Microsoft Luokka:Windows Phone Luokka:Digitaalinen jakelu
Be Kind Rewind

Be Kind Rewind on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Michel Gondry. Pääosissa näyttelevät Jack Black, Mos Def, Melonie Diaz, Danny Glover ja Mia Farrow. Elokuvan tarina kertoo kahdesta henkilöstä, jotka pyyhkivät vahingossa videovuokraamon nauhat tyhjiksi ja alkavat kuvata elokuvia uusiksi. Uudelleenfilmatisoinnit saavat nimekseen ”ruotsinnetut” elokuvat ja nostavat hiljalleen kuolemassa olleen videovuokraamon uuteen menestykseen. == Rooleissa == == Vastaanotto == Uuden Suomen Mikko Pielan mielestä elokuva on aivan pösilö ja näennäisesti aivoton komedia, mutta ilmeisesti se saa ihmisen hyvälle tuulelle. ”Jos ote olisi hieman rauhallisempi ja vähemmän koheltava, voisi tässä komediassa nähdä jopa elokuvahistorian pioneeriaikojen henkeä.” ”Ihan pöhköksi” elokuvaa luonnehti myös Pertti Avola Helsingin Sanomissa. Hänestä elokuva parantaa tahtiaan, mitä hullummaksi se tulee, kunnes lopussa rauhoitutaan Frank Capran klassikkoelokuvista tuttuun lämpimän yhteisöllisyyden tunnelmaan. ”Tällaistahan moni amerikkalaiskomedia on viime vuosina tavoitellut, mutta tuloksena on ollut silkkaa teennäisyyttä. Gondryn elokuva ei ole teennäinen.” == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat‎ Luokka:Michel Gondryn ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta