EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Myanmarin kansalliskirjasto

thumb|270px|Myanmarin kansalliskirjaston käytössä ollut rakennus Yangonissa. Myanmarin kansalliskirjasto (; , lyhenne: NLM) on Myanmarin pääkaupungissa Naypyidawissa toimiva kansalliskirjasto. Myös aiemmassa pääkaupungissa Yangonissa on toimipiste. Kirjasto on hallinnollisesti Myanmarin uskonnollisten asioiden ja kulttuurin ministeriön alaisuudessa. Kirjaston palveluksessa on 38 henkilöä, joista 14:ta on kirjasto- ja informaatioalan diplomi, maisteri- tai tohtoritutkinto. Kirjastoa johtavat Ms. Daw Mya Oo (2017-, NLM Naypyitaw) ja tohtori Kay Thi Htwe (2017-, NLM Yangon). Heinäkuussa 2016 uutisoitiin kirjaston kokoelmien sisältäneen 172 556 kirjaa, 435 580 aikakausjulkaisua, 12323 palmunlehteen tehtyä käsikirjoitusta, 345 käsinkirjoitettua kirjettä, 25 468 harvinaista kirjaa ja muuta kirjallista materiaalia. ==Historiaa== Kansalliskirjasto pohjautuu siirtomaa-aikana Ala- Myanmarin brittikomissionääri Sir Charles Edward Bernardin hallitsemaan rakennukseen yhteistyössä Ala-Myanmarin koulutussyndikaatin puheenjohtajan kanssa 21. helmikuuta 1883 perustamaan ja yleisölle avoimeen Bernardin vapaakirjastoon (). Varsinaisesti alkujaan valtionkirjastoksi () kutsuttu kirjasto perustettiin vuonna 1952. Vuonna 1964 se nimettiin kansalliskirjastoksi. ===Toimipisteet=== Maan suurimmassa kaupungissa Yangonista alkunsa saanut kansalliskirjasto on muuttanut useasti historiansa aikana. Valtionkirjaston aikana se muutti Jubilee Hallina tunnettuun rakennukseen ja kansalliskirjastoksi nimeämisen jälkeen Pansodan Streetille ja sitten Yangonin kaupungintalolle. Kansalliskirjasto siirrettiin vielä kahdesti kunnes kokoelmat sijoitettiin Tarmwen kaupunginosaan. Pyörremyrsky Nargis vahingoitti tätä rakennusta vuonna 2008, jolloin kansalliskirjasto siirrettiin Yankinin alueelle. Vaikka suuri osa kansalliskirjaston kokoelmista ja hallinnosta siirrettiinkin vuosina 2010-2013 Naypyidawiin, Yangonissa säilyy kansalliskirjaston toinen toimipiste. Sen vahvistettiin vuonna 2016 siirtyvän tilapäistiloista kulttuurihistoriallisesti merkittävään ja kävijöille paremmin saavutettavaan rakennukseen Yangonin vanhassa kantakaupungissa. Ennen muuttoa peruskorjattavissa Merchant Streetin rakennuksessa on aikoinaan sijainnut Burma Oil Companyn päärakennus. Kansalliskirjaston keskushallinto ja merkittävä osa kokoelmista siirrettiin 3. toukokuuta 2013 yleisölle avattuun toimipisteeseen Myanmarin pääkaupunkiin Naypyidawiin. ==Myanmarilaisten lukutaito == Myanmarin vähintään 15-vuotiaista asukkaista oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan lukutaitoisia 75,6 prosenttia vuonna 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *National Library, Myanmar (facebook.com) Luokka:Myanmarilainen kulttuuri Luokka:Myanmarin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansalliskirjastot Luokka:Aasian kirjastot
Trèbes

Trèbes on kunta Lounais-Ranskassa Auden departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Carcassonnen kaupungista itään Audejoen varrella. ==Historia== 1600-luvulla rakennettu kanava Canal du Midi kulkee kunnan läpi, kuten myös 1800-luvulla rakennettu Bordeaux-Sète rautatie. Maaliskuussa 2018 kunnan ostoskeskuksessa tapahtui terroristi-isku, jossa kolme ihmistä kuoli ja useita joutui panttivangiksi. Kuolleista yksi oli poliisi.. Lokakuussa 2018 Auren departementtia kohdanneissa rajuissa tulvissa sai surmansa ainakin kolmetoista ihmistä. Trèbes oli yksi pahiten tulvista kärsineistä kunnista. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Auden kunnat
Amasya

Amasya on Amasyan maakunnan pääkaupunki Turkin pohjoisosassa, Yeşil-joen varrella. Ottomaanien aikana se oli Anatolian oppineisuuden keskus. Nykyisin kaupungissa on noin 90 000 asukasta. == Historia == Amasyan asutus on peräisin 6500-luvulta eaa. Kaupungin yläpuolelle kallioseinämään on louhittu hautakammiot Pontoksen kuninkaille. Joen pohjoisranalla on ottomaanien aikaisia puurunkoisia taloja, etelärannan rakennuskanta on modernimpaa. Joen eri rantoja yhdistää viisi siltaa. Monet vanhat rakennukset vaurioituivat maanjäristyksissä vuosina 1734, 1825 ja 1939. Antiikinaikainen linna on raunioina lähellä vuoren huippua. Keskiajalta on säilynyt useita moskeijoita ja kirjasto. == Ilmasto == Amasyassa on talvella kylmää ja kesällä kuumaa. Heinä- ja elokuun keskimääräinnen ylin lämpötila on yli 30 astetta, ja ennätyshelle kaudella 1961-2017 oli 45 astetta. Tammi- ja helmikuun keskimääräinen alin lämpötila on nollan vaiheilla, ja pakkasennätys -21 astetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Amasyan museo Luokka:Turkin kaupungit Luokka:Amasyan maakunnan piirikunnat
Villegailhenc

Villegailhenc on kunta Lounais-Ranskassa Auden departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 9 kilometriä Carcassonnen kaupungista pohjoiseen. ==Historia== Kunnan nimi juontuu siellä sijainneesta roomalaisesta huvilasta, Villa Galiénista. Lokakuussa 2018 Auren departementtia kohdanneissa rajuissa tulvissa sai surmansa ainakin kolmetoista ihmistä. Villegailhenc oli yksi pahiten tulvista kärsineistä kunnista. ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Auden kunnat
Killa (elokuvateatteri)

Killa on Savonlinnan Viiskulmassa sijaitseva elokuvateatteri. Se on toinen Savonlinnan kahdesta elokuvateatterista, jotka kummatkin omistaa Savon Kinot. Killa on yksisalinen ja sen katsojakapasiteetti on 164. Teatteriin pääsee myös esteettömästi, mutta varsinaisia pyörätuolipaikkoja siinä ei ole. Killa remontoitiin vuonna 2010, jolloin sen kalusto uusittiin. Samalla se sai valmiuden 3D-elokuvien näyttämiseen. Kehittyneemmän tekniikkansa ansiosta Savon Kinot pitää sitä tärkeimpänä elokuvateatterina Savonlinnassa. Vuoden 2019 alussa Killa todennäköisesti jää ainoaksi elokuvateatteriksi Savonlinnaan, sillä Olavin vuokrasopimus on irtisanottu, eikä Savon Kinot ainakaan toistaiseksi etsi sille uusia tiloja. Killan teatteripäällikkö on Tarja Piiroinen. == Lähteet == *Savon Kinot: Teatterit info == Viitteet == Luokka:Savonlinnan kulttuuri Luokka:Suomen elokuvateatterit
Vesivaletarhakäärmeet

Vesivaletarhakäärmeet (Homalopsidae) on käärmeiden heimo, jota aiemmin pidettiin tarhakäärmeiden (Colubridae) alaheimona. Heimolle ominainen piirre ovat niiden sieraimet, jotka ovat läpälliset ja sijaitsevat kuonon yläpinnalla. Vesivaletarhakäärmeitä tavataan Intiasta ja Kiinasta aina Uuteen- Guineaan ja Pohjois-Australiaan asti ulottuvalla alueella. Ne elävät vedessä, ja niiden elinympäristöön kuuluvat sekä makeat että suolaiset vesistöt, kuten lammikot, joet ja jokisuut. Vesivaletarhakäärmeet suosivat matalia ja mutapohjaisia vesiä. Ne ovat aktiivisia öisin ja hankkivat tuolloin ravintonsa. Vesivaletarhakäärmeiden koko vaihtelee pienestä Myron richardsoniista 1,4 metriä pitkäksi kasvavaan intianvesikäärmeeseen (Homalopsis buccata). Kaikki lajit synnyttävät eläviä poikasia, tyypillisesti 5–15 poikuetta kohti. == Suvut == * Bitia * Brachyorrhos * Calamophis * Cantoria * Cerberus * Dieurostus * Djokoiskandarus * Enhydris * Erpeton * Ferania * Fordonia * Gerarda * Gyiophis * Heurnia * Homalophis * Homalopsis * Hypsiscopus * Karnsophis * Kualatahan * Mintonophis * Miralia * Myron * Myrrophis * Phytolopsis * Pseudoferania * Raclitia * Subsessor * Sumatranus == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Homalopsidae Luokka:Uuskäärmeet
Olavi (elokuvateatteri)

Olavi (tunnetaan myös nimellä Bio Olavi) on Savonlinnan Olavinkadulla sijaitseva lakkautettu elokuvateatteri. Se oli toinen Savonlinnan kahdesta elokuvateatterista, jotka kummatkin omisti Savon Kinot. Olavi on yksisalinen ja sen katsojakapasiteetti on 200. Se on Savonlinnan elokuvateattereista suurempi. Teatteri ei ole esteetön, vaan sijaitsee hissittömän rakennuksen toisessa kerroksessa. Teatterissa ei myöskään ole 3D-tekniikkaa käytössä. Olavin toiminta loppui 31. joulukuuta 2018 ja Killa jäi hetkellisesti ainoaksi elokuvateatteriksi Savonlinnaan, sillä Olavin vuokrasopimus on muiden saman kiinteistön yritysten tavoin irtisanottu. Savon Kinot jatkaa kuitenkin Savonlinnassa kahdella teatterilla, sillä yritys on vuokrannut Killa- elokuvateatteria vastapäätä sijaitsevan Kisalinnan, jossa on aiemmin toiminut Savonlinnan teatteri. Uusi, noin 200 paikkainen elokuvateatteri avattiin remontin jälkeen keväällä 2019 nimellä Kuvalinna. Olavin teatteripäällikkö on Tarja Piiroinen. == Lähteet == *Savon Kinot: Teatterit info == Viitteet == Luokka:Savonlinnan kulttuuri Luokka:Suomen elokuvateatterit
Maxim (Varkaus)

Maxim on Varkaudessa sijaitseva elokuvateatteri, jonka omistaa Savon Kinot. Maxim on kolmesalinen. Salien yhteenlaskettu katsojakapasiteetti on 250. Kaikki salit on varustettu Dolby Digital- ja 3D-esitystekniikoilla. Teatteri on myös esteetön ja varustettu pyörätuolipaikoilla. == Historia == Maximin paikalla olleessa kiinteistössä on toiminut elokuvateatteri aina vuodesta 1939 lähtien. Teatterin siirryttyä Savon Kinojen omistukseen vuonna 1986 vanha elokuvateatterirakennus purettiin ja tilalle rakennettiin uusi kaksisalinen Maxim-elokuvateatteri. Vuonna 2015 rakennus uudistettiin ja siihen avattiin kolmaskin sali. == Lähteet == *Savon Kinot - Maxim Luokka:Varkaus Luokka:Suomen elokuvateatterit
Kulmajuovamonninen

Kulmajuovamonninen (Corydoras melini) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaarioissa pohjakalana. == Koko ja ulkonäkö == Kulmajuovamonninen kasvaa noin 5 cm pitkäksi. Sen pää on musta ja pyrstöstä lähtee musta viiva selkäevään. Kala on muuten ruskea. == Alkuperä == Kulmajuovamonninen on kotoisin Brasiliasta ja Kolumbiasta. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Kulmajuovamonninen on aika rauhallinen parvikala, joka viihtyy akvaarion pohjalla. Lisääntyminen on hieman ongelmallista, koska kalat syövät helposti omaa mätiään. == Vesiolot ja ravinto == Kulmajuovamonniselle akvaarion minimikoko on noin 100 litraa. Sopiva pH on 6-7, veden kovuus alle 10 ja lämpötila 22-27. Kala on kaikkiruokainen. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Monniset
Eynar Thesleff

Eynar Thesleff (13. joulukuuta 1867 Lempäälä – 7. joulukuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen juristi, oikeusneuvos ja valtiopäivämies. Eynar Thesleffin vanhemmat olivat insinöörikapteeni, ylitirehtööri Alexander August Thesleff ja Emilia Mathilda (Lilli) Sanmark ja puoliso vuodesta 1894 Aina Lagerstam (k. 1954). Thesleff tuli ylioppilaaksi 1885 Kuopion lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1894. Varatuomarin arvon hän sai 1896. Thesleff toimi tie- ja vesirakennushallituksen kanslistina 1900–1907, senaatin oikeusosaston kanslistina 1907–1912, protokollasihteerinä 1912–1918 ja esittelijäsihteerinä 1918. Korkeimman oikeuden vanhempi oikeussihteeri hänestä tuli 1918, apujäsen hän oli 1923–1925 ja oikeusneuvos 1925–1927. Thesleff oli aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Perustuslakivaliokunnan sihteerinä Thesleff toimi valtiopäivillä 1910, 1912, 1913, 1914 ja 1918. Ritarihuoneen sihteeri hän oli vuonna 1919.Kuka kukin oli Viitattu 3.11.2018.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Viitattu 3.11.2018. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka: Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Barham Salih

Barham Ahmed Salih (, , s. 12. syyskuuta 1960 Sulaimaniyya, Irakin Kurdistan, Irak) on irakilainen kurdipoliitikko, joka toimi Irakin presidenttinä lokakuusta 2018 lokakuuhun 2022. Astuttuaan virkaan Salih nimitti pääministeriksi Adil Abdul-Mahdin. Ennen presidenttiyttään Salih toimi Irakin Kurdistanin pääministerinä vuodesta 2009 vuoteen 2012. Salih kuuluu samaan PUK-puolueeseen kuin edeltävät presidentit Fuad Masum ja Jalal Talabani. Saddam Husseinin syrjäyttämisen jälkeen on ollut käytäntönä, että parlamentin puhemies on sunni arabi, pääministeri shiialainen arabi ja presidenttinä kurdi. == Lähteet == Luokka:Irakin presidentit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tebutiuroni

Tebutiuroni (C9H16SN4O) on ureajohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä, mutta sen käyttö Euroopan unionin alueella on kielletty. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa tebutiuroni on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, asetoniin ja kloroformiin. Tebutiuroni hydrolysoituu väkevien happo- ja emäsliuosten vaikutuksesta. Yhdisteen herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää osana fotosynteesiä olevan niin kutsutun fotosysteemi II:n elektroninsiirtoketjun. Tebutiuronia valmistetaan 5‐tert‐butyyli‐2‐N‐metyyli-isosyanaatti‐1,3,4‐tiadiatsolin ja metyyliamiinin välisellä reaktiolla. Yhdístettä käytetään rikkaruohomyrkkynä nurmilla sekä heinä- ja apilaviljelmillä sekä muilla ei-ihmisravinnoksi tarkoitettujen kasvien viljelmillä. Tebutiuroni on sallittu käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa, Australiassa ja Etelä-Afrikassa.Euroopan unionin alueella tebutiuronin käyttö kiellettiin vuonna 2002 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Tebuthiuron *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Tebuthiuron *ChemBlink: Tebuthiuron Luokka:Kasvintorjunta-aineet
Von Mangoldtin funktio

Von Mangoldtin funktio, merkitään Λ(n), on eräs analyyttisen lukuteorian keskeisimpiä aritmeettisia funktioita. Se saa nollasta poikkeavia arvoja ainoastaan alkulukujen potenssien kohdalla, jolloin se ilmaisee potenssin kantaluvun. == Määritelmä == : \Lambda(n) = \begin{cases} \log p & \text{jos }n=p^k \text{ jollekin alkuluvulle } p \text{ ja kokonaisluvulle } k \ge 1 \\\ 0 & \text{muulloin} \end{cases} == Ominaisuudet == Von Mangoldtin funktion arvojen summa yli luonnollisen kokonaisluvun n tekijöiden ylitse on itse asiassa \log n: \sum_{d \mid n} \Lambda (d) = \log n Käyttämällä kaavaan Möbiuksen inversiota saadaan \Lambda (n) = \sum_{d \mid n} \mu (d) \log (\frac{n}{d}) = - \sum_{d \mid n} \mu (d) \log (d). Funktio esiintyy myös Riemannin zeeta-funktion derivaatassa. Logaritminen derivointi antaa {d \over ds} \log \zeta (s) = \frac{\zeta ' (s)}{\zeta (s)} = -\sum_{n=1}^\infty \frac{\Lambda (n)}{n^s} eli puolittain integroimalla saadaan \log \zeta(s)=\sum_{n=2}^\infty \frac{\Lambda(n)}{\log(n)}\frac{1}{n^s}. ==Lähteet== Luokka:Aritmeettiset funktiot Luokka:Analyyttinen lukuteoria
Suad al-Attar

Suad al-Attar (; s. 1942) on irakilainen taidemaalari. Al-Attarin töitä on yksityiskokoelmissa ympäri maailmaa ja merkittävissä museoissa, kuten British Museumissa ja Calouste Gulbenkianin museossa Lissabonissa, Portugalissa. Hän asuu nykyään Lontoossa. == Elämänvaiheita == Suad al-Attar syntyi kolmilapsisen perheen kolmanneksi lapseksi. Hänen isänsä Ali Sadiq oli kirjanpitäjä ja hänen sukunsa oli asunut Bagdadissa jo sukupolvien ajan. Hänen äitinsä Anisa oli syntynyt Basrassa varakkaaseen perheeseen ja hänellä oli selvästi lahjakkuutta sekä käsitöissä että piirtämisessä. Perheessä arvostettiin koulutusta ja edistystä.http://www.suadalattar.com/ Al-Attar aloitti maalaamisen jo nuorena. Hän kopioi maalauksia isän ostamasta taidekirjasta, ja kun hän täytti 16 vuotta, hän sai kodistaan oman huoneen maalaamista varten. Hänen kykynsä havaitsi koululaisten taidetapahtumasta vaikutusvaltainen irakilainen taidemaalari Jawad Saleem. Al-Attar pääsi yhtenä harvoista naisista mukaan Bagdadin nykytaiteen ryhmään ja hän on ensimmäinen nainen, joka on pitänyt yksityisnäyttelyn Bagdadissa. Hänen ensimmäiset työnsä saivat inspiraationsa Bagdadin vanhan kaupungin ja Tigris-joen näkymistä. Vuonna 1976 al-Attar muutti aviomiehensä ja lastensa kanssa Lontooseen. Muutto vaikutti myös hänen taiteeseensa, joka sai nyt vaikutteita sumerien ja assyrialaisten korkokuvista ja arabialaisista käsikirjoituksista. Hän lisäsi niihin vaikutteita länsimaisesta taiteesta. Irakin 1980- ja 2010-lukujen sodat ja väkivaltaisuudet ovat näkyneet al-Atterin taiteessa. Hänen näyttelyidensä niminä ovat olleet "Palava kaupunkini" (2003) ja "Muinaisen kaupungin kyyneleet" (2011). Vuonna 1991 al-Attarin isä kuoli. Isän menettäminen ja huoli Irakiin jääneistä omaisista saivat al-Attarin lopettamaan maalaamisen vähäksi aikaa. Tämän jälkeen hän teki piirroksia kuulakärkikynällä ja niihin liitti runosäkeitä. Huoli sukulaisista ei ollut turha. Vuonna 1993 al-Attarin nuorempi sisar Layla al-Attar, joka oli myös taidemaalari, kuoli Yhdysvaltojen tekemässä ohjusiskussa. Suad al-Attarin muutettua Lontooseen, hänen varhaisia töitään jäi sukutaloon Bagdadiin. Ne katosivat sieltä jäljettömiin vuonna 2003, kun liittouman joukot valtasivat Bagdadin.https://www.jstor.org/stable/23719300?seq=1#page_scan_tab_contents |Tuntematon, öljy kankaalle. Maalaus kadonnut Irakin nykytaiteen museosta. |Tuntematon, öljy kankaalle. Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon. |Tuntematon, öljy kankaalle. Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon. |Tuntematon, öljy kankaalle, Luultavasti peräisin Irakin nykytaiteen museosta, sijainti tuntematon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.suadalattar.com/ Luokka:Irakilaiset henkilöt Luokka:Irakilaiset kuvataiteilijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Rinne

Matti Antero Rinne (27. marraskuuta 1934 KouvolaKuka kukin on 2003, s. 831–832. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X – 3. toukokuuta 2020 Lammi) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan yleinen historia ja valmistui 1958 fil. maisteriksi. Hän toimi Ilta-Sanomien vastaavana kulttuuritoimittajana 1967–1998. Hän oli monien media- ja kulttuurialan järjestöjen puheenjohtaja sekä julkaisi useita kulttuurihistoriallisia tietokirjoja. Rinne oli vanhaa lammilaista sukua. Hän oli muun työnsä ohella veljensä Eero Rinteen kanssa viljellyt Lammilla Kilkon sukutilaa vuosina 1965–1982. == Työura== * Jämsän työväenopisto, vt.johtaja 1960 * Väestöliitto, toimistosihteeri 1961–62 * Kansalaiskasvatuksen keskus, tiedotuspäällikkö 1962–1965 * Mielenterveyslehti, toimitussihteeri 1964–67 * Ilta-Sanomat, vastaava kulttuuritoimittaja 1967–98 == Teokset == * Suomen opettajain liitto 1893–1973, SOL 1973 * Metallin toinen puoli, Gummerus 1975 * Taiteilijoiden rauhanjuna (Pertti Hietasen kanssa), 1982 * Rohkaisupistoksia – Eino Leinon seuran viisi vuosikymmentä, Otava 1999 * Aseman kello löi kolme kertaa – Suomen rautateiden kulttuurihistoriaa, Otava 2001 * Hesperian herra – Toivo A. Pihkasen elämä, Tammi 2004 * Kiila 1936–2006 – Taidetta ja taistelua, Tammi 2006 * Yksitoista Tapiovaaraa – Tauluja, tuoleja, elokuvia, Teos 2008 * Tohtori Brusiinin oikeusopillinen elämä, Teos 2011 *Kulttuuritoimittaja - Kurkistus elettyyn, Into 2019 == Luottamustoimet == * Helsingin Sanomalehtimiesyhdistys, puheenjohtaja 1974 * Suomen Arvostelijain Liitto, puheenjohtaja 1975–81 * Taiteen puolesta -kampanja, puheenjohtaja 1975–83 * Risto Jarva -seura, hallituksen jäsen 1978–80 * Pand – Taiteilijat rauhan puolesta, hallituksen jäsen 1983–90 * Kiila – kirjailija- ja taiteilijaryhmä, puheenjohtaja 1982–90 == Lähteet == * Kuka kukin on 2005. Otava 2004 * Vem och vad 2008. Schildts Förlag 2008 * Matti Rinne. Teos. * http://www.hamewiki.fi/ihmisiä Hämeestä === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Matti Rinteen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. * Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Captain Planet and the Planeteers (videopeli)

Captain Planet and the Planeteers on Chris Gray Enterprisesin kehittämä ja Mindscapen vuonna 1991 julkaisema toimintapeli. Peli perustuu Kapteeni Planeetta animaatiosarjaan. Luokka:Vuoden 1991 videopelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Amstrad CPC -pelit Luokka:ZX Spectrum -pelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Supersankarivideopelit
Tauno Einiö

Tauno Ilmari Einiö (11. helmikuuta 1940 Orimattila – 10. lokakuuta 2018 LahtiKuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 3.11.2018 s. C 21) oli suomalainen päätoimittaja. Einiö oli Loviisan Sanomien pitkäaikainen päätoimittaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Sitä ennen hän oli orimattilalaisen Pitäjänsanomat-lehden toimitussihteeri ja vuodesta 1966 loviisalaisessa Nordström-yhtiöiden kustantamassa Nuorison Päivälehdessä eli Päiviksessä. Loviisan Sanomien päätoimittajana ja toimitusjohtajana hän toimi kesäkuusta 1967 kesäkuuhun 1997 ja vielä hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2012 saakka. Einiö perheineen oli vuoteen 1997 saakka myös lehtiyhtiön suurimpia osakkeenomistajia. Einiöllä oli useita luottamustoimia. Hän oli Paikallislehtien liiton hallituksen jäsen ja Julkisen sanan neuvoston varapuheenjohtaja. Hän toimi Loviisan Yrittäjien puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1987 Loviisan vuoden yrittäjäksi.Yrittäjäpalkinnot, Loviisan yrittäjät, viitattu 3.11.2018 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Auli Henriksson, Tauno Einiön haastattelu, Loviisan Sanomien juhlanumero s. 28–29 Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Andy Bown

Andrew Steven Bown (s. 27. maaliskuuta 1946 Lontoo) on brittiläinen muusikko, joka soittaa koskettimia Status Quossa. Bown liittyi Status Quohon alkujaan studiomuusikkona vuonna 1973 soittaen bändin Hello! albumilla samana vuonna. Vuodesta 1977 lähtien Bown on soittanut jokaisella Status Quon albumilla ja vuodesta 1982 alkaen hän on ollut täysivaltainen bändin jäsen. 1970-luvulla Bown julkaisi neljä sooloalbumia, mutta mikään niistä ei yltänyt listoille asti. Viidennen sooloalbuminsa Unfinished Business Bown julkaisi syyskuussa 2011. Bown toimi basistina Pink Floydin The Wall -kiertueella vuosina 1980 ja 1981 ja kiertueelta taltioidulla live–albumilla Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980–81. Hän soitti myös studiomuusikkona kosketinsoittimia Pink Floydin The Final Cut−albumille. Hän soitti myös koskettimia ja 12-kielistä kitaraa Roger Watersin soolo-albumilla The Pros and Cons of Hitch Hiking vuonna 1984 mutta ei lähtenyt mukaan levyjulkistusta seuranneelle kiertueelle. == Aiheesta muualla == * Luokka:Status Quo Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Troberg

Karl Anders Troberg (3. syyskuuta 1851 Lemland – 21. elokuuta 1925 Perniö) oli suomalainen lääninrovasti ja valtiopäivämies.Troberg, Karl Anders (1851–1925). Suomen papisto 1800–1920. Kansallisbiografia. ==Henkilöhistoria== Karl Trobergin vanhemmat olivat talollinen, laivuri Anders Troberg ja Maria Elisabet Melander ja puoliso vuodesta 1878 Ella Elisabet Roslin. Troberg tuli ylioppilaaksi 1871 ja suoritti teologisen erotutkinnon ja vihittiin papiksi 1877. Hän oli Dragsfjärdin kappalainen 1881 ja kirkkoherra Brandössä 1884–1892, Kortesjärvellä 1892–1897, Akaassa 1897–1902 ja Perniössä vuodesta 1905. Lääninrovastina Troberg toimi 1906–1911, rovastin arvon hän sai 1904. Troberg oli Kirkollisten Sanomain aputoimittaja vuodesta 1894 ja osallistui saarnakirjojen Terveellinen oppi julkaisemiseen. Hän oli kirkolliskokouksen jäsen 1898, 1903 ja 1908 ja pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1900.Karl Anders Troberg. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899. (Viitattu 3.11.2018.)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 26.8.1925, s. 5. (Maksullinen lähde.) Troberg oli nuoruudessaan Fredrik Gabriel Hedbergin työtovereita ja yksi evankelisen herätysliikkeen johtohenkilöistä.Jumalan virta on vettä täynnä- kirjan lehti-ilmoitus, Helsingin Sanomat, 15.09.1929, nro 249, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 15.09.2024 Merikapteeni, laivanvarustaja ja merenkulkuneuvos August Troberg oli Karl Trobergin veli. == Teoksia == * Terveellinen oppi 4: Epistola-saarnat kolmannen vuosikerran ehtoosaarnateksteihin. Osaksi Lutheruksen kirjoituksista suomalaisten osaksi tehnyt K. A. Troberg. Suomentanut Niilo E. Vainio. Lutherilainen Evankeliumi- yhdistys, Kuopio 1892 * Jumalan virta on vettä täynnä: Vanhatestamentillinen saarnakokoelma. WSOY 1929 * Puhu, Herra, palvelijasi kuulee: Vanhatestamentillinen saarnakokoelma. WSOY 1930 ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Janne Palkisto

Janne Palkisto (ent. Koskinen; s. 1977 Helsinki) on suomalainen musiikkitoimittaja, joka toimii Radion sinfoniaorkesterin ja muiden Ylen klassisen musiikin konserttien TV-juontajana, selostajana ja esittäjien haastattelijana. 2020-luvulla hän työskentelee myös Yle Radio 1 -kanavan arkipäivien Kulttuuriykkönen -lähetyksissä. Palkisto tuli tunnetuksi 2010-luvun alkuvuosina Yle Radio 1:n mielipiteitä jakaneesta Hienostelua- ohjelmasarjasta, Herrasmiehen päiväkirja -blogista sekä myöhemmin radiossa ja televisiossa esitetystä Syötävät sävelet -ohjelmasta, jota hän on tehnyt yhdessä musiikintutkija ja tietokirjailija Susanna Välimäen kanssa. Palkisto on opiskellut Helsingin Suomalaisessa Yhteiskoulussa ja Espoon musiikkiopistossa sekä musiikkitiedettä Helsingin ja Venetsian yliopistossa. Hän on suorittanut filosofian maisterin tutkinnon. Hän soittaa klarinettia sinfoniaorkestereissa ja kamarimusiikkikokoonpanoissa ja väitteli Turun yliopistossa tohtoriksi Bernhard Henrik Crusellista vuonna 2022. ==Julkaisuja== * == Lähteet == Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset klarinetistit Luokka:Suomalaiset musiikkitieteilijät
Juho Anton Simola

Juho (Johan) Anton Simola, sukunimi vuoteen 1905 Simolin (2. heinäkuuta 1884 Hollola – 10. toukokuuta 1958) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Tampereen kaupungin sähkölaitoksen johtaja.Jarmo Peltola, Jouni Keskinen: Juho Anton Simola (1884–1958), Koskesta voimaa -sivustoKuka kukin on 1954Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit Simolan vanhemmat olivat ratamestari Juho Simola ja Edla Sofia Malin. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1905 ja opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa sähkötekniikkaa valmistuen diplomi- insinööriksi 1912. Simola suunnitteli sähköverkkoja Nakkilaan ja Harjavaltaan ja toimi insinöörinä Tyrvään sähkölaitoksella. Hän oli 1914–1916 Pietarissa Siemens-Schuckertin palveluksessa ja sen jälkeen Tampereen kaupungin sähkölaitoksella aluksi käyttöinsinöörinä 1916–1920 ja sitten sähkölaitoksen johtajana 1920–1951. Hänen johtajakaudellaan rakennettiin uusi vesivoimalaitos Tammerkosken keskiputoukselle 1930–1933 ja liitettiin Tampereen kaupunki valtakunnalliseen sähköverkkoon kun Imatran Voiman Vanajan voimalaitoksesta vedetty voimalinja valmistui 1938. Simola oli myös keskeisesti mukana Tampereella 1948 aloitetun johdinautoliikenteen suunnittelussa ja rakentamisessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Laitaatsalmen sillat

Laitaatsalmen sillat ovat Savonlinnan Laitaatsalmen ylittävät kaksi kaksikaistaista maantiesiltaa, joista eteläinen avattiin liikenteelle 13. joulukuuta 2017. Jalankululle ja pyöräilylle uusi silta avattiin elokuussa 2018. Sillan molempiin päihin rakennettiin lisäksi hissit ja portaat kulun helpottamiseksi korkealle sillalle. Pohjoinen silta otettiin käyttöön 15. marraskuuta 2018. Se on eteläistä hieman kapeampi, sillä sille ei rakennettu kävely- ja pyörätietä. Sillat ovat noin 500 metriä pitkiä, niiden alikulkukorkeus on korkeimmillaan 24,5 metriä ja kaltevuuskulma suurimmillaan kuusi prosenttia. Sillat ovat Suomen suurimpia betonisiltoja. Eteläisen sillan betonivalu kesti lähes viisi vuorokautta, ja se vaati betonia noin 5 000 kuutiometriä. == Uusien siltojen tavoite == Laitaatsalmen sillat ovat osa Saimaan syväväylän Savonlinnan kohdan siirtohanketta hankalasti navigoitavasta Kyrönsalmesta Laitaatsalmeen. Samalla poistui tarve katkaista ajoittain valtatie 14:n liikenne, sillä Kyrönsalmen sillat ovat avattavia läppäsiltoja. Laitaatsalmen uusista silloista rakennettiin niin korkeita, ettei niitä ole tarvetta avata vesiliikenteelle. Syväväylän siirtäminen vähensi vesiliikenteen onnettomuusriskiä ja samalla lyhensi väylää kolme kilometriä. Syväväylä siirtyi Laitaatsalmeen kesäkaudelle 2019, jonka jälkeen Kyrönsalmen siltoja ei tarvinnut enää avata. Siltaprojekti alkoi elokuussa 2016, ja urakoitsijana siinä on Destia. == Rautatiesilta == Uudet sillat korvaavat vanhan kaksikaistaisen Laitaatsalmen sillan, joka purettiin marras-joulukuussa 2018, kun pohjoinen silta otettiin käyttöön. Syksyllä 2018 purettiin myös Laitaatsalmen rautatiesilta, joka katkaisi ratayhteyden välillä Savonlinna–Rantasalmi. Siltaa oli käytetty purkamiseen asti väliaikaisena kävely- ja pyöräilyväylänä ja työmaa-ajoneuvojen ajoreittinä, kuten vanhaa maantiesiltaakin. Uusi, käännettävä rautatiesilta kuului alun perin Laitaatsalmen siltahankkeeseen, mutta se ei saanut rahoitusta. Koko projekti sai 40 miljoonan euron rahoituksen. Uusi rautatiesilta olisi vaatinut noin 12 miljoonaa euroa lisärahoitusta. Rataa ei purettu kuin pieneltä matkalta ja mahdollista uutta siltaa varten on paikkavaraus, suunnitelma ja ympäristölupa. == Siltojen talvikunnossapito == Tie kuuluu korkeimpaan tienhoitoluokkaan: sillä mitataan kitkaa ja liukkaus pyritään torjumaan ennakkoon. == Lähteet == Luokka:Savonlinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Savonlinnan liikenne Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Palkkisillat
Uneni kaunein – Parhaat

Uneni kaunein – Parhaat on Johanna Kurkelan vuonna 2018 julkaistu toinen kokoelma-albumi. Se sisältää 36 kappaletta, kuten myös vuonna 2011 julkaistu ensimmäinen kokoelma Uneni kaunein – Parhaat 2005–2011. Albumilla ei ole mukana yhtään aiemmin julkaisematonta kappaletta. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 kokoelma-albumit Luokka:Johanna Kurkelan albumit
Hanshin-rautatiet

Hanshin-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Keihanshinin metropolialueella. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (ōte-shitetsu) joukkoon. Hanshinin rautatielinjojen yhteispituus on 48,9 kilometriä, ja se kuljettaa vuosittain noin 240 miljoonaa matkustajaa (vuonna 2017). Asemia sillä on käytössään 51 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa vapaa-ajan- ja kiinteistönvälitysliiketoimintaa. Se on osa Hankyū Hanshin Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita yrityksiä, mukaan lukien Hankyū-rautatiet. Yhtiöllä on 1 508 työntekijää (vuonna 2018). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Fukushiman suuralueella. == Historia == Hanshin-rautatiet perustettiin kesäkuussa 1899 nimellä Settsun sähkörautatie (). Nykyisen nimensä se otti jo saman vuoden heinäkuussa. Liikennöinti Osakan ja Kōben välillä alkoi vuonna 1905. == Linjat == Hanshin-rautateiden päälinja liittää toisiinsa Osakan ja Kōben suurkaupungit. Lisäksi Hanshin liikennöi kolmea lyhyempää linjaa, joista Kōbe-pikalinja on päälinjan jatke. Osakassa pääteasemana toimii Umedan rautatieasema kaupungin keskustan pohjoispuolella. Hanshin harjoittaa läpiajoliikennettä muiden rautatieyhtiöiden linjoille: lännessä San’yō-rautateiden päälinjalle Himejiin ja idässä Kintetsu- rautateiden Nara-linjalle Naraan. Symboli Linja Japaniksi Reitti Pituus (km) Hanshin-päälinja 阪神本線 Umeda–Motomachi 32,1 Nanba-linja 阪神なんば線 Amagasaki–Ōsaka- Nanba 10,1 Mukogawa-linja 阪神武庫川線 Mukogawa–Mukogawa danchimae 1,7 Kōbe- pikalinja 阪神神戸高速線 Motomachi–Nishidai 5,0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön internetsivut Luokka:Japanilaiset rautatieyhtiöt
SEGA Heroes

SEGA Heroes on mobiilipeli Android- ja iOS-laitteille. Pelin lajityyppeinä on roolipeli, pulmapeli sekä 4v4-tappelupelimuodot. Pelissä on mukana lukuisia hahmoja eri Sega-pelisarjoista, kuten Sonic the Hedgehog, Super Monkey Ball, Shinobi. Pelattavuudeltaan peli on Bejeweled-tyylinen peli. Peli on julkaistu kesäkuussa 2018 rajatusti tietyissä maissa. ==Pelattavat hahmot== *Sonic the Hedgehog -sarja ** Amy Rose ** Big the Cat ** Cream the Rabbit & Cheese the Chao ** Knuckles the Echidna ** Rouge the Bat ** Shadow the Hedgehog ** Sonic the Hedgehog ** Miles "Tails" Prower *Golden Axe -sarja ** Ax Battler ** Death Adder ** Gilius Thunderhead ** Tyris Flare *Shinobi -sarja ** Ageha ** Hibana ** Hotsuma ** Joe Musashi *Streets of Rage -sarja ** Adam Hunter ** Axel Stone ** Blaze Fielding ** Mr. X *Super Monkey Ball -sarja ** AiAi ** Baby ** GonGon ** MeeMee *Jet Set Radio -sarja ** Beat ** Captain Onishima ** DJ Professor K ** Gum *Phantasy Star -sarja ** Alis Landale ** Lassic ** Rolf ** Wren *Crazy Taxi -sarja ** Axel ** B.D. Joe ** Gena ** Gus *The House of the Dead -sarja ** Agent G ** Dr. Curien ** Ebitan ** Thomas Rogan *Valkyria Chronicles -sarja ** Alichia Melchiott == Aiheesta muualla == * Sonic Wikia * Play Store kauppasivu * iTunes kauppasivu Luokka:Sega Luokka:Android-pelit Luokka:iOS- pelit Luokka:Vuoden 2018 videopelit
Keihan-rautatiet

Keihan-rautatiet () on japanilainen rautatieyhtiö, joka toimii Kansain seudulla Keihanshinin metropolialueella. Se luetaan suurten yksityisten rautatieyhtiöiden (ōte-shitetsu) joukkoon. Keihanin rautatielinjojen yhteispituus on 91,1 kilometriä, ja se kuljettaa päivittäin noin 800 000 matkustajaa. Asemia sillä on käytössään 89 kappaletta. Rautatieliikenteen lisäksi yritys harjoittaa muun muassa vapaa-ajan liiketoimintaa. Se on osa Keihan Holdings -ryhmää, johon kuuluu lukuisia muita liikenne-, kiinteistökehitys- ja vähittäiskaupan yrityksiä. Yhtiöllä on 1 385 työntekijää (vuonna 2017). Sen pääkonttori sijaitsee Osakan kaupungin Chūōn suuralueella. == Historia == Keihan-rautatiet perustettiin marraskuussa 1906 ja liikennöinnin yhtiö aloitti Osakan ja Kioton välillä vuonna 1910. == Linjat == Keihan-rautateiden verkostoon kuuluu kaksi osaa, jotka eivät ole yhteydessä toisiinsa. Päälinja liittää Osakan keskustan Kiotoon, ja siitä haarautuu muutamia lyhyempiä linjoja. Toinen, kahden linjan muodostama suppeampi verkko palvelee Ōtsun kaupunkiseutua Biwajärven rannalla Kioton itäpuolella. Lisäksi Keihan liikennöi Otokoyaman funikulaaria. Läpiajoliikennettä Keihan harjoittaa Kioton metron Tōzai-linjalle. Symboli Linja Japaniksi Reitti Pituus (km) Keihan-linjat Keihan-päälinja 京阪本線 Yodobashi–Sanjō 51,6 Ōtō-linja 京阪鴨東線 Sanjō–Demachiyanagi Nakanoshima-linja 京阪中之島線 Nakanoshima–Tenmabashi 3,0 Katano-linja 京阪交野線 Hirakatashi–Kisaichi 6,9 Uji-linja 京阪宇治線 Chūshojima–Uji 7,6 Ōtsu-linjat Ishiyama-Sakamoto-linja 京阪石山坂本線 Ishiyamadera–Sakamoto-Hieizanguchi 14,1 Keishin-linja 京阪京津線 Misasagi–Biwako-Hamaōtsu 7,5 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtiön internetsivut Luokka:Japanilaiset rautatieyhtiöt
Arif Alvi

Arif Alvi (s. 1949) on pakistanilainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä syksystä 2018. Hänen poliittinen uransa alkoi vuoden 1969 opiskeljamellakoissa. Alvi on kuulunut pitkään Pakistan Tehreek-e-Insaf (PTI)-puolueeseen, samoin kuin pääministeri Imran Khan. Ennen valintaansa presidentiksi Alvi valittiin toiselle kaudelle kansanedustajaksi. == Lähteet == Luokka:Pakistanin presidentit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lee Nak-yon

Lee Nak-yon (; s. 5. joulukuuta 1951) on eteläkorealainen poliitikko, joka on toiminut maansa pääministerinä vuodesta 2017. Sitä ennen hän oli Etelä-Jeollan kuvernööri 2014–2017. Hän on toiminut politiikassa vuodesta 2000. Sitä ennen Lee oli toimittaja yli 20 vuoden ajan. == Lähteet == Luokka:Etelä-Korean pääministerit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abricotine

Abricotine, myös Eau-de-vie d’abricot du Valais, on sveitsiläinen aprikooseista valmistettava hedelmäviina. Abricotine on nimisuojattu juoma merkinnällä AOP. == Valmistus == Abricotinea valmistetaan Lounais-Sveitsissä Valais’n kantonissa, joka on maan pääasiallinen aprikoosien viljelyalue. Aprikoosit ovat Luizet-lajiketta; muita lajikkeita voidaan käyttää korkeintaan 10 prosenttia raaka-aineesta. Ennen murskausta ja käymisprosessia hedelmistä poistetaan kivet, jotka aiheuttavat juomaan karvautta. Tislauksen jälkeen juoma laimennetaan vedellä 40-prosenttiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Viinat Luokka:Valais Luokka:Sveitsiläiset juomat
Eau-de-vie de poire du Valais

Eau-de-vie de poire du Valais on sveitsiläinen päärynöistä valmistettava hedelmäviina. Eau-de-vie de poire du Valais on nimisuojattu juoma merkinnällä AOP. == Valmistus == Juomaa valmistetaan Lounais-Sveitsissä Valais’n kantonissa. Käytettävät päärynät ovat pelkästään Williams-lajiketta. Yksi juoman tunnettu tuotemerkki onkin Williamine. Käytettävien hedelmien ominaisuudet on tarkasti määritelty. Niiden tulee olla mm. kypsiä, virheettömiä ja läpimitaltaan vähintään 52,5 millimetriä. Ennen käymisprosessia hedelmät mäskätään. Tislauksen jälkeen juoma laimennetaan vedellä 40-prosenttiseksi. Ennen myyntiä juomaa varastoidaan vähintään puoli vuotta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Viinat Luokka:Valais Luokka:Sveitsiläiset juomat
Henrik Eliel Wegelius

Henrik Eliel Wegelius (4. tammikuuta 1853 Bergö – 5. toukokuuta 1933 MerikarviaKuolleita. Helsingin Sanomat, 7.5.1933, s. 2.) oli suomalainen lääninrovasti, sanomalehden perustaja ja moninkertainen valtiopäivämies. Henrik Wegeliuksen vanhemmat olivat Jakob Esaias Wegelius ja Maria Charlotta Wegelius. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1882 oli Johanna Elisabet Häggman (k. 1894) ja toinen vuodesta 1896 Matilda Elisabet Schalin. Wegelius tuli ylioppilaaksi 1870, valmistui filosofian kandidaatiksi 1875, suoritti teologisen erotutkinnon 1877 ja vihittiin papiksi 1878. Hän oli kappalainen Raumalla 1881–1888 ja Pietarsaaressa 1888–1895 ja kirkkoherra Maskussa 1895–1906 ja Merikarvialla vuodesta 1906. Mynämäen rovastikunnan lääninrovasti Wegelius oli 1901–1906 ja Porin alarovastikunnan v.t. lääninrovasti 1919. Rovastin arvon hän sai 1901. Wegelius toimi myös opettajana Raumalla ja Pietarsaaressa ja oli Pietarsaaren kansakoulutarkastaja 1891–1895. Hän oli Rauman Lehden perustaja ja ensimmäisenä päätoimittaja 1882–1884 ja julkaisi Wegelius-suvun luettelon 1887. Kirkolliskokouksen jäsen Wegelius oli 1893, 1898, 1908 ja 1913 ja tuomiokapitulin apujäsen 1900, 1903, 1904 ja 1906. Hän toimi pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 4.11.2018) Suurlähettiläs, teosofinen kirjailija ja suomentaja Hugo Valvanne oli Wegeliuksen poika ensimmäisestä avioliitosta.Aikalaiskirja 1934, s. 712 (Viitattu 4.11.2018) Myöskin toinen poika, Väinö Valvanne, tuli tunnetuksi teosofina. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset päätoimittajat Luokka: Suomalaiset sukututkijat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkolliskokousedustajat Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Kulmamonninen

Kulmamonninen (Corydoras loxozonus) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaarioissa pohjakalana. == Koko ja ulkonäkö == Kulmamonninen kasvaa noin 5 cm pitkäksi. Silmän kohdalla sillä on musta raita ja musta raita kulkee myös sen pyrstöstä selkäevään saakka. Kala on muuten valkoinen. Kulmamonnisesta tunnetaan monia erilaisia toisistaan hieman poikkeavia värimuotoja. == Alkuperä == Kulmamonninen on kotoisin Kolumbiasta, Meta- ja Ariarijoilta. == Käyttäytyminen == Kulmamonninen on aika rauhallinen parvikala, joka viihtyy akvaarion pohjalla. == Vesiolot ja ravinto == Kulmamonninen tarvitsee vähintään 63 litran akvaarion. Sille sopiva pH on 6-7 ja veden kovuus alle kymmenen sekä lämpötila 22-25 astetta. Kala on kaikkiruokainen. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *ITIS: Corydoras loxozonus *Fishbase: Corydoras loxozonus Luokka:Monniset Luokka:Uhanalaiset kalat
Pikkola

Pikkola on Kangasalan osa-alue ja kylä. Siellä sijaitsee Kirkkoharjun näkötorni, Kirkkoharjun koulu, Kangasalan kirkko, Kangasalan jäähalli, Kangasalan lukio ja Pikkolan koulu. *
Kuohunlahti (osa-alue)

Kuohunlahti on Kangasalan keskustassa sijaitseva osa-alue. Siellä sijaitsee muun muassa Kangasala-talo, Kangasalan pääkirjasto ja Kangasalan uimahalli Kuohu. Samaa nimistöä ovat Kirkkojärven Kuohunlahti ja Kuohunharju. *
Australian ja Uuden-Seelannin armeijakunta

Australian ja Uuden-Seelannin armeijakunta (, lyh. ANZAC) oli brittiläinen armeijakunta ensimmäisessä maailmansodassa. Se osallistui vuonna 1915 Gallipolin taisteluun, jossa se kärsi suuria tappioita. Armeijakunnan komentajana toimi kenraali William Birdwood ja toukokuusta 1918 alkaen kenraali John Monash.Sir William Birdwood Firstworldwar.com. Viitattu 15.1.2019. Gallipolin taistelusta tuli Australiassa ja Uudessa-Seelannissa kansallinen legenda, ”ANZAC-myytti”, joka korostaa ANZAC-joukkojen erilaisuutta muihin brittiarmeijan sotilaisiin verrattuna. Myytin mukaan Gallipolin tappio oli erityisesti Australian ja Uuden-Seelannin tragedia, jonka aiheuttivat korkeat brittiupseerit. Armeijakunnan perinteitä vaalitaan näissä maissa ANZAC-päivänä 25. huhtikuuta eli Gallipolin maihinnousun vuosipäivänä. ==Lähteet== Luokka:Ensimmäisen maailmansodan sotilasyksiköt Luokka:Australian asevoimat Luokka:Uuden-Seelannin asevoimat
Ranskan tulva 2018

Ranskan tulva 2018 aiheutti tuhoa Lounais-Ranskassa Auden departementissa Occitanien alueella. == Tulva == Tulva tapahtui 15. – 16.lokakuuta 2018 Audejoen vesistön varrella. Tuolloin alueella satoi vettä kuudessa tunnissa seitsemän kuukauden sademäärä, korkeimmillaan 295 millimetriä. Ranskan ilmatieteen laitos antoi tuolloin Auden departementiin harvinaisen punaisen varoituksen hyvin vaarallisesta säästä, mutta kaikki paikalliset asukkaat eivät saaneet varoitusta ajoissa. Poikkeuksellinen sademäärä sai joet hetkessä tulvimaan, ja vesi kohosi taloihin ja pyyhkäisi autoja mukaansa. Useat kylät jäivät eristyksiin. Ranskan tulvaseurannan Vigicruen mukaan maassa on viimeksi koettu yhtä raju tulva vuonna 1891. Rankkasateet ovat alueella yleisiä alkusyksystä, mutta Ranskan ilmatieteen laitoksen mukaan Välimeren poikkeuksellisen korkea lämpötila saattoi vahvistaa sadetta. Kesä 2018 oli kuumin Ranskassa koko sen mittaushistorian, eli vuodesta 1900 lähtien. == Tuho == Trèbesin kaupunki koki erityisen pahoja tuhoja, koska se sijaitsee Audejoen, ja sen sivujoen haarassa ja lisäksi kanava Canal du Midi kulkee sen läpi. Lisäksi suurta tuloa kokivat Conques-sur-Orbielin, Villegailhencin ja Villardonnelin kylät. Keskiviikkona 17. lokakuuta tiedettiin 13 henkilön menehtyneen ja tuhansia ihmisiä oli evakuoitu. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 luonnonmullistukset Luokka:Onnettomuudet Ranskassa Luokka:2000-luvun tulvat
Yhtenäisyyden patsas

Yhtenäisyyden patsas () on Sardar Jhaverbhai Patelia esittävä patsas Intian Gujaratin osavaltion, Narmadanin piirikunnassa. Patsas on rakennettu Sardar Sarovarin padon viereen Narmada-joelle. Patsaan vihki Intian pääministeri Narendra Modi 31. lokakuuta 2018. Patsas maksoi noin 29,9 miljardia rupiaa eli noin 360 miljoonaa euroa. Yhtenäisyyden patsas on maailman suurin patsas. Itse patsas on 182 metriä korkea ja alustan kanssa korkeus on 240 metriä. == Galleria == Height comparison of notable statues (vector).svg|Merkittävien patsaiden korkeuksia: 1\. Yhtenäisyyden patsas 240 m, 2\. Zhongyuanin suuri buddha 153 m, 3\. Vapaudenpatsas 93 m, 4\. Äiti synnyinmaa 87 m, 5\. Rio de Janeiron Kristus-patsas 39,6 m, 6\. Daavid (veistos) 5,17 m. The statue of unity under construction (7).jpg|Patsas rakenteilla tammikuussa 2018. Statue of Unity in 2018.jpg|Ilmakuva patsaasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian monumentit ja muistomerkit Luokka:Gujarat
Kauppila (Kangasala)

Kauppila on Kangasalan osa-alue entisen Sahalahden kunnan alueella. Siellä sijaitsee Laipanmaan metsäalue, jossa sijaitsee Rajalan kämppä. Alueella on myös paljon järviä. *
Ville Moilanen

Ville Moilanen (s. 27. huhtikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitapelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemiä, jonka riveissä pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 22. huhtikuuta 2018 Rovaniemen Palloseuraa vastaan.Ville Moilanen transfermarkt.com Moilanen aloitti miesten sarjojen uransa kaudella 2014 Kakkosessa pelanneessa PS Kemissä. Kaudella 2015 hän pelasi Kakkosta PS Kemin lisäksi lainapelaajana IF Gnistanissa ja TP-47:ssä. Sen jälkeen hän siirtyi Bradfordin Akatemiaan kausiksi 2016–2017. Syksyllä 2017 hän palasi Suomeen ja pelasi Kakkosta PS Kemin lainapelaajana naapurikaupunki Tornion TP-47:ssä. Keväällä 2018 Moilasella alkoi sitten Veikkausliigaura PS Kemin riveissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jyrkeejärvi

Jyrkeejärvi on puoliksi maakuntarajalla Keski-Suomessa Keuruulla ja Pirkanmaalla Virroilla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 286 hehtaaria eli 2,9 neliökilometriä. Se on 3,0 kilometriä pitkä ja 1,7 kilometriä leveä. Sillä on avoin järvenselkä, joka jakautuu eteläpäässä Hakemanimen molemmille puolille lahdiksi. Läntinen lahti on nimeltään Kankaanpäänlahti ja länsirannastaan Rapalahti. Se sijaitsee alavalla metsäalueella, mutta sen rantoihin ulottuu muutama peltoalue. Ainoa korkea mäki on Liesvuori, joka kohoaa 25 metriä järveä korkeammalle ja joka näkyy järvelle sen länsirannassa. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviivan pituus on 11,2 kilometriä ja sen metsäiset rannat ovat paikoin soistuneita. Järven pohjoisosassa näkyy järveltä petomaiden rantoja. Niiden yhteydessä on kolme maatilaa, mutta rannoille on rakennettu noin 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 3493 ja siitä haarautuvilta kyläteiltä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Pihlajaveden reitin valuma-alueella (35.48), jonka Kitusjärven alueeseen (35.482) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,2 metriä mpy. Järvi on osa Pihlajavedestä alkavaa järviketjua, jonka läpi Pihlajaveden reitti virtaa Tarjanteeseen. Se saa pääosan vedestään rettiin kuuluvasta Reinikankoskesta, joka laskee sitten Luomuksen läpi. Järveen on johdettu metsä- ja suo-ojia sekä etelästä että pohjoisesta. Suurin oja on pohjoisesta tuleva Myllypuro. Järven lähialue on melko järvetöntä. Etelässä sijaitsee alle hehtaarin kokoinen Halkolampi. Järven laskujoki on Pihlajaveden reittiin lukeutuva ja Vehmasjärveen ja Kitusjärveen laskeva laskuosuus, jossa sijaitsevat ainakin Koskelankoski ja Vehmaskoski. Kitusjärven jälkeen reitin lasku-uoma muuttuu Vironjoeksi, joka laskee ensin Uurasjärveen ja sitten Tarjanteeseen. == Lähteet == Luokka:Pihlajaveden reitin valuma-alue Luokka:Keuruun järvet