EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gaea Booking and Records

Gaea Booking & Records on tamperelainen indielevy-yhtiö ja ohjelmatoimisto, joka on osa vuonna 2005 perustettua Gaea Oy:tä. Gaea Booking aloitti toimintansa vuonna 2005 keskittyen ohjelmatuotantoon ja artistipromootioon. Vuonna 2007 toimintaa laajennettiin ja rinnalle perustettiin Gaea Records, jonka alla toimii julkaisu- ja kustannustoiminta. Vuonna 2019 GAEA:n emoyhtiö Exogenic Oy Ab myi yhtiön master katalogin Playground Music Scandinavia AB:lle ja kustannuskatalogin Zen Master Publishing & Records Oy:lle. Yhtiön toiminta on loppunut. Gaea Records on nouseva indielevy-yhtiö, joka on ollut ehdolla vuoden indielevy-yhtiöksi ja vuoden kykyjen löytäjäksi Musiikki & Media -messuilla lokakuussa 2008. Musiikki & Media on musiikkialan ammattilaisten suurin ja tärkein tapahtuma Suomessa. Levy-yhtiölle levyttävät muiden muassa Jesse, Pintandwefall ja I Was a Teenage Satan Worshipper. ==Artistit== ===Gaea Booking & Records=== * I Was a Teenage Satan Worshipper * Jermaine * Jesse * Ka So Re * Pintandwefall * Leaders Of The Republic ent. Today's Special ===Gaea Booking=== * Aksu * Astrid Swan * Cats on Fire * Credit * Daddy Giljoteen * Jolly Jumpers * Kiki Pau * Kotoisat sävyt * Manboy * Mia Darling * Regina * Soma * The Millioners * Heartbreakers * The Ghost Of Bruce Springsteen And The E Street Band * Pulse - A Tribute To Pink Floyd ==Aiheesta muualla== * Gaea Booking & Records * Gaea Oy * Gaea Booking & Records Facebook * Gaea Booking & Records MySpace * I Was a Teenage Satan Worshipper MySpace * Jermaine MySpace * Jesse MySpace * Ka So Re MySpace * Pintandwefall MySpace * Leaders Of The Republic MySpace ==Lähteet== * Musiikki & Media Luokka:Suomalaiset levy-yhtiöt Luokka:Suomalaiset rockmusiikin levy-yhtiöt
State of Play

State of Play on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut poliittinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Kevin Macdonald. Elokuva perustuu samannimiseen kuusiosaiseen brittiläiseen televisiosarjaan, jonka BBC One esitti ensimmäisen kerran vuonna 2003. Elokuvassa aiemmin läheisiä ystäviä olleet kongressiedustaja ja tutkiva journalisti kohtaavat murhatutkimuksen merkeissä. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Elokuvan sivusto * Movie's trailers * Rotten Tomatoes * Allmovie.com *Photos from location filming in Washington, D.C. *Russell Crowe and Rachel McAdams talk to Pyro radio about State Of Play Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2009 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2009 ranskalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Televisiosarjoihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat
Masato Uchishiba

Masato Uchishiba (, s. 17. kesäkuuta 1978 Kōshi, Kumamoton prefektuuri, Japani) on japanilainen judoka, kaksinkertainen olympiavoittaja. Uchishiba voitti Pekingin universiadeissa 2001 kultaa 60 kg:n sarjassa. Aasian kisoissa Busanissa 2002 hän sai samassa sarjassa pronssia. Aasian mestaruuskilpailuissa Almatyssa 2004 hän sijoittui alle 66-kiloisissa viidenneksi. Uchishiba voitti Ateenan olympialaisissa 2004 kultaa 66 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa slovakialaisen Jozef Krnáčin. Kairon MM-kilpailuissa 2005 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Brasilian João Derlylle. Vuonna 2007 hän oli voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Pekingissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän voitti toistamiseen olympiakultaa 66-kiloisissa. Loppuottelussa hän kukisti ranskalaisen Benjamin Darbelet'n. Uchishiba on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa kolme voittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Lisäksi hän on voittanut yhden Grand Slam -kilpailun. Japanin mestaruuskilpailuissa hänellä on viisi kultaa ja neljä pronssia. == Lähteet == *Profiili JudoInside.com Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kenji Itō

Kenji Itō () on japanilainen pelimusiikin säveltäjä. Hänet tunnetaan Squaren kehittämien Seiken densetsu ja SaGa-roolipelisarjojen musiikista. == Ura == Itō aloitti pianon soiton 4-vuotiaana. Opintojen päätyttyä hän päätti opettajansa kehotuksesta ryhtyä videopelisäveltäjäksi, ja vuodesta 1990 lähtien hän alkoi työskennellä Squarella. Ensimmäisiä hänen säveltämiään pelejä olivat SaGa 2: Hihou densetsu ja Mystic Quest. Hän vastasi myös kaikkien Super Famicomille kehitettyjen SaGa-pelien (Romancing SaGa, Romancing SaGa 2 ja Romancing SaGa 3) sekä PlayStationille julkaistun SaGa Frontierin musiikista. Itō lähti Squarelta vuonna 2001 mutta on siitä huolimatta jatkanut työskentelyä Square Enixin pelien parissa, esimerkkeinä Children of Mana ja Seiken densetsu 4. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * gentle echo * Kenji Itō's official English website * Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Videopelimuusikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Choi Min-Ho

Choi Min-Ho (s. 18. elokuuta 1980 Gimcheon, Gyeongsangbuk-do, Korean tasavalta) on eteläkorealainen judoka, lajin olympiavoittaja ja maailmanmestari. Choi saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 60 kg:n sarjassa Calissa 1998. Palma de Mallorcan universiadeissa 1999 hän saavutti samassa painoluokassa hopeaa. Aasian-mestaruuskilpailuissa Ulaanbaatarissa 2001 hän oli 60-kiloisissa niin ikään toinen hävittyään loppuottelussa iranilaiselle Masoud Haji Akhound Zadelle. Pekingin universiadeissa 2001 hän oli samassa painoluokassa kolmas. Choi saavutti Busanin Aasian kisoissa 2002 pronssia alle 60-kiloisissa. Osakan MM- kilpailuissa 2003 hän voitti saman sarjan maailmanmestaruuden kukistettuaan loppuottelussa britti Craig Fallonin. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai 60-kiloisissa pronssia. Vuonna 2007 hän sijoittui samassa painoluokassa kolmanneksi Rio de Janeiron MM-kilpailuissa ja Kuwait Cityssä pidetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi hän kuului kolmanneksi sijoittuneeseen Etelä-Korean joukkueeseen MM-joukkuekilpailussa Pekingissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän voitti kultaa 60 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa itävaltalaisen Ludwig Paischerin. Hän sai samassa painoluokassa pronssia Kantonin Aasian kisoissa 2010. Aasian-mestaruuskilpailuissa Taškentissa 2012 hän sai 66-kiloisissa hopeaa. Choi on saavuttanut maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kaksi voittoa, yhden kakkossijan ja kolme kolmossijaa. Masters-, Grand Slam- tai Grand Prix -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas. == Lähteet == *Profiili JudoInside.com Luokka:Eteläkorealaiset judokat Luokka:Eteläkorealaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt th:ชเว มินโฮ
Hiroki Kikuta

Hiroki Kikuta (, s. 29. elokuuta 1962) on japanilainen videopelimusiikin säveltäjä ja pelisuunnittelija. Hänen huomattavimpiin sävellystöihinsä lukeutuvat Secret of Mana ja sen jatko-osa Seiken densetsu 3. == Ura == Kikuta valmistui Kansain yliopistosta ja meni vuonna 1991 Squaren palvelukseen. Tuotettuaan äänitehosteita ensimmäiselle Romancing SaGa -pelille hän sävelsi musiikistaan kehutun Secret of Manan (Japanissa Seiken densetsu 2), jota seurasi toinen Super Famicomille julkaistu Seiken densetsu -peli, Seiken densetsu 3. Squarella Kikuta sävelsi myös PlayStationille kehitetyn Soukaigin musiikin, minkä jälkeen hän lopetti yhtiössä ja perusti oman Sacnoth-nimisen pelikehitysyrityksen. Kikuta toimi käsikirjoittajana ja säveltäjänä yhtiönsä tuottamassa Koudelka-kauhupelissä. Koudelkan julkaisun jälkeen hän lopetti Sacnothin palveluksessa ja perusti Nostriliana tunnetun yhtiön. Kikutalla oli mukana useissa tehtävissä Square Enixin kiinalaisen MMORPG:n Bukyo kehityksessä, mutta peliä ei kuitenkaan julkaistu. Myöhemmin hän sävelsi Kenji Itōn kanssa toisen saman lajityypin pelin, vuonna 2007 julkaistun Concerto Gaten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Angel's Fear – virallinen sivusto * kiss twice – blogi * Luokka:Japanilaiset säveltäjät Luokka:Videopelimuusikot Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tzvi Avni

Tzvi Avni (; s. 2. syyskuuta 1927 Saarbrücken) on saksalaissyntyinen säveltäjä. Hän on asunut lapsuudestaan saakka Israelissa, koska joutui jättämään Saarlandin perheineen vuonna 1935. Hän opiskeli Israelissa sekä Yhdysvalloissa ja sai vuonna 2001 Israel-palkinnon. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa elektronista musiikkia, kamarimusiikkia ja orkesteriteoksia. Avni on sävellystyönsä ohella opettanut Jerusalemin tanssin ja musiikin Rubin- akatemiassa. Luokka:Israelilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ole Bischof

Ole Bischof (s. 27. elokuuta 1979 Reutlingen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen judoka, lajin olympiavoittaja. Hän on kilpaillut 81 kg:n painoluokassa vuodesta 2001 lähtien. Bischof sai pronssia Jejun universiadeissa 2003. Bukarestin EM-kilpailuissa 2004 hän sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Kreikan Ilias Iliadisille. Rotterdamin EM- kilpailuissa 2005 hän voitti 81-kiloisten mestaruuden kukistettuaan loppuottelussa slovakialaisen Boris Novotnýn. EM-kilpailuissa Tampereella 2006 ja Belgradissa 2007 hän sijoittui viidenneksi. Bischof voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 kukistettuaan 81 kg:n loppuottelussa eteläkorealaisen Kim Jae- Bumin. Tbilisin EM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui viidenneksi. Saman vuoden Rotterdamin MM-kilpailuissa hän sai pronssia. Istanbulin EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui niin ikään kolmanneksi. Lontoossa 2012 Bischof sijoittui hopealle. Hän hävisi finaalissa Kimille, jonka oli neljä vuotta aiemmin voittanut Pekingissä. Bischof on saavuttanut masters-, GP- ja Grand Slam -kilpailuissa viisi turnausvoittoa ja kolme kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kaksi voittoa, kaksi kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Saksan mestaruuskilpailuissa hänellä on aikuisten sarjassa kaksi kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Saksalaiset judokat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dyer Island

Dyer Island on saari Etelä-Afrikassa lähellä Gansbaain kaupunkia. Saari on saanut nimensä 1800-luvulla siellä asuneelta guanonkerääjältä. == Eläimistö == Dyer Islend on valkohain vankimpia elinalueita. Saarella asuu pesiviä afrikanpingviinejä, kapinmerimetsoja ja kapinsuulia sekä noin 50 000 eteläafrikkalaista turkishyljettä. Toisinaan siellä tapaa valaita ja delfiinejä. Alue on sukeltajien suosiossa.Natural Killers -DVD-kirja Syvyyksien Hait == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Dryer Island Dyer Island Cruises Luokka:Länsi-Kapin maantiede Luokka:Afrikan saaret
Koivula ja tähdet

Koivula ja tähdet on suomalainen viihteellinen keskusteluohjelma, joka valmistui ja esitettiin keväällä 2000. Ohjelma esitettiin MTV3-kanavalla ja sen juontajina toimivat Pertti Koivula sekä Jope Ruonansuu. Ohjelmassa vieraili julkisuuden henkilöitä, joita Koivula ja Ruonansuu haastattelivat. Jarkko Tamminen esiintyi monessa jaksossa. Juontaja Ruonansuu esitti ohjelmassa myös imitaatioita sisältäviä sketsejä ja lauluesityksiä. Kaija Kärkisen & Ile Kallion esittämä kappale "Aikaan oikeaan" oli ohjelman tunnusmusiikkina. Ohjelman orkesterina toimi Kaartin Combo johtajanaan Raine Ampuja. ==Lähteet== Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Jope Ruonansuu Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat Luokka:Viihdeohjelmat
Luolaleijona

Luolaleijona (Panthera spelaea) on sukupuuttoon kuollut kissaeläin, joka eli Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa pleistoseenilla. Luolaleijona on joskus luokiteltu leijonan tai jopa tiikerin alalajiksi, mutta muun muassa geenitutkimukset tukevat luolaleijonan luokittelua omaksi lajikseen. == Piirteet == Luolaleijona tunnetaan paitsi fossiileista, myös esihistoriallisten ihmisten luolamaalauksista. Niistä on päätelty luolaleijonan olleen anatomisesti muutoin samanlainen kuin nykyiset leijonat, mutta kasvattaneen talveksi paksun, valkoisen talviturkin. Uroksella ei myöskään ollut samanlaista harjaa kuin nykyleijonilla. Kokoa luolaleijonalta löytyi nykyisiä afrikkalaisia ja aasialaisia leijonia enemmän; pituutta sillä oli häntineen yli neljä metriä, säkäkorkeutta jopa 1,5 metriä ja painoa jopa 500 kg. Luolaleijonalla oli pitemmät jalat kuin nykyleijonallaBBC: 'Supersize' lions roamed Britain, joten koostaan huolimatta se todennäköisesti oli liikkeissään yhtä sulava, nopea ja äänetön kuin nykyleijonat. Luolaleijonan saaliita olivat muut samalla alueella eläneet suuret eläimet, kuten hirvet, antiloopit, visentit, peurat, hevoset, villisiat, norsun, sarvikuonon ja mammutin poikaset ja toisinaan myös ihmiset. Luolista löytyneiden jäännösten perusteella on päätelty, että luolaleijonat ovat joskus saattaneet yrittää syödä talvehtivia luolakarhuja, mutta ne olivat ilmeisesti kuolleet yrittäessään15th International Cave Bear Symposium . Luolaleijonan uskotaan luottaneen saalistaessaan kestävyyteen eikä yllätykseen ja nopeuteen kuten nykyisten leijonien. Jäätyneitä, hyväkuntoisia luolaleijonan poikasia löytyi Jakutiasta vuonna 2015.Iltasanomat.fi 31.10.2014 == Sukupuutto == Luolaleijona hävisi laajoilta alueilta ennen mammuttia viime jääkauden lopussa. Radiohiiliajoitusten mukaan luolaleijona hävisi Siperiasta Böllingin lämpenemisen alussa noin 14 600 vuotta sitten. Alaskassa saattoi elää silti luolaleijonia vielä 13 300 vuotta sitten. Euroopassa luolaleijona saattoi paikallisesti selvitä holoseenin alkuun poikkeustapauksissa. == Lähteet == Luokka:Kissaeläimet Luokka:Esihistorialliset nisäkkäät Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna
Riihimäen Uimaseura

Riihimäen Uimaseura on vuonna 1963 perustettu riihimäkeläinen urheiluseura. Seuran tarkoituksena on uimataidon, uintiharrastuksen ja vesiliikunnan edistäminen. Se järjestää jäsenilleen uimaopetusta, kunto- ja terveysliikuntaa, kilpaurheiluun tähtäävää valmennustoimintaa sekä uintikilpailuja. Toiminta tähtää pitkäaikaiseen ja mielekkääseen harrastamiseen seurassa. ==Aiheesta muualla== *http://www.riihimaenuimaseura.fi/ Luokka:Suomalaiset uintiseurat Luokka:Riihimäkeläiset urheiluseurat Luokka:Vuonna 1963 perustetut urheiluseurat
Design Factory

{{Tietolaatikko | aihealue = | sisältö = {{#if: {} | }} }}Aalto Design Factory on syyskuussa 2008 aloitettu Aalto-yliopiston hanke, jonka tarkoituksena on toimia tuotekehityksen tutkimus- ja oppimisympäristönä. Aalto Design Factory pyrkii edistämään tieteidenvälistä ja ongelmalähtöistä oppimiskulttuuria yhdistäen opiskelijat, opettajat, tutkijat ja teollisuuden. Yli 3 000 neliömetrin tiloissa toimii yliopiston kursseja, tutkimusryhmiä ja -projekteja, startup-yrityksiä sekä sponsoriyrityksiä. Aalto Design Factoryn arkkitehtuuri ja toimintamuodot on suunniteltu tukemaan opiskelijoiden, tutkijoiden ja yritysten välistä yhteistyötä. Aalto Design Factoryn johtajana toimii tohtori Tua Björklund . Maailman ensimmäinen Design Factory toimii Aalto-yliopistossa. Myöhemmin Design Factory -konsepti on levinnyt jokaiseen maanosaan, ja tällä hetkellä Design Factoreita on yhteensä 39. Eri Design Factorien verkostosta ja yhteystyöstä vastaa Design Factory Global Network . Design Factory Global Network -verkoston jäsenet toimivat saman filosofian ja periaatteiden mukaisesti ja tarjoavat paikallisyhteisölleen DF-ympäristön. Tavoitteena on olla edelläkävijä kansainvälisessä yliopistoyhteistyössä yli akateemisten rajojen. Suomen toinen Design Factory, HAMK Design Factory, perustettiin syksyllä 2019 ja viralliset avajaiset pidettiin elokuussa 2019 Hämeen ammattikorkeakoululla. == Kurssit == Design Factory tarjoaa sekä kandidaatti-, maisteri-, että tohtorivaiheen opiskelijoille lukuisia kursseja. Pääpaino on kuitenkin kandi- sekä maisterivaiheen opiskelijoille suunnatuissa kursseissa, joita Design Factorylla on n. 40 per vuosi. Design Factory toimii kotina kandidaattitason Aaltonaut-sivuaineelle sekä kaikille Aallon opiskelijoille avoimelle monitieteiselle tuotekehityksen maisteritason sivuaineelle. Lisäksi se isännöi konetekniikan tuotekehityksen pääainetta ja tarjoaa monia kursseja eri puolilla Aaltoa. Suurin osa kurssien aiheista pohjautuu Design Factoryn perustamisesta asti läsnä olleisiin teemoihin, kuten poikkitieteellisyyteen ja ongelmalähtöiseen oppimiskulttuuriin. Jokaine kurssi käsittelee omasta näkökulmastaan tuotekehityksen, kestävän kehityksen, innovaatioiden ja prototypoinnin teemoja. Kurssien fyysistä toteutusta varten Design Factory tarjoaa laajat pajatilansa opiskelijoiden käyttöön ilmaiseksi prototyyppien ja muiden kurssitöiden toteutusta varten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aalto Design Factoryn kotisivut * Aalto Design Factory - Aaltoyliopisto.info * Aalto Design Factory Instagram-sivu * Aalto Design Factoryn Facebook-sivu *HAMK Design Factoryn kotisivut *HAMK Design Factory blogi * Tuotekehityksen keidas - Metallitekniikka - Tekniikka&Talous; * Financial Times - Merger with innovation at its heart Luokka:Aalto-yliopisto
ObsCure II

Obscure II (Pohjois-Amerikassa ObsCure: The Aftermath) on Hydravision Entertainmentin kehittämä ja Playlogic Entertainementin vuonna 2007 julkaisema selviytymiskauhupeli, joka on jatko-osa vuoden 2004 pelille ObsCure. Peli on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 2:lle, Wiille ja PlayStation Portablelle.http://obscure.wikia.com/wiki/ObsCure_II __notoc__ == Tarina == ===Asetelma=== Kaksi vuotta aikaisemmin ryhmä teini-ikäisiä opiskelijoita jäi vangiksi Leafmore High -kouluun, jossa mielipuolen rehtorin vapauttamat hirviöt ryhtyivät ajamaan heitä takaa. Vain osa nuorista selviytyi kammottavasta yöstä. Nyt eloonjääneet ovat toipuneet tapahtumista ja siirtyneet Fallcreekin yliopistoon. === Hahmot === *Shannon Matthews on yksi Leafmore High’n selviytyneistä. Hän sai taidon hallita mustia auroja ja voi poistaa niitä. *Stanley ”Stan” Jones on toinen selviytynyt. Hän joutui vankilaan ongelmiensa vuoksi ja vannoi, ettei menisi ikinä enää kouluun. *Mei Wang on uusi henkilö Obscuressa. Hän on kaunis aasialainen tyttö ja hänellä on sisko nimeltä Jun. *Jun Wang on Mein sisko. *Kenny Matthews on Shannonin veli, joka on myös yksi selviytyneistä. *Corey Wilde on Mein poikaystävä, jolla on hyvä suhde tähän. Corey harrastaa akrobatiaa. *Sven Hansen on lihaksikas ja uhmakas teini. Amy on Svenin tyttöystävä. *Amy Brookes on nuori ja viisas. === Juoni === Fallcreekin yliopistossa tapahtuu jotakin outoa: kaikkialle ympäri yliopiston aluetta on yllättäen ilmestynyt outoja mustia kukkia. Kun kukkia tutkitaan luokassa, niistä levittyy vaarallista ainetta, joka aiheuttaa outoja mutta aidontuntuisia unia. Kourallinen opiskelijoita saa selville, että kukkien salaisuus on hurjempi kuin kukaan olisi odottanut. Kun kukkien siemenet alkavat itää, pahat unet muuttuvat kammottavaksi todellisuudeksi. Kenny tappaa Mein pelin keskikohdassa. Myöhemmin sairaalassa hän muuttuu hirviöksi, jolla on jättimäiset kädet. Sen jälkeen hän raiskaa Amyn. Pelin lopussa Corey ampuu itsensä, koska kaikkein tärkeintä hänelle oli Mei. Friedmanin poika tappaa Svenin. Lihava hirviö tappaa Junin. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2007 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:PlayStation Portable -pelit Luokka:Wii-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Selviytymiskauhupelit Luokka:Toimintaseikkailupelit
Markku Kumpulampi

Markku Kumpulampi (s. 21. toukokuuta 1939 Jämsänkoski) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Laitahyökkääjänä pelannut Kumpulampi edusti urallaan Valkeakosken Hakaa, Upon Palloa ja Lahden Reipasta. Kumpulampi nousi Hakan edustusjoukkueeseen 1956. Hän pelasi Valkeakoskella kahdeksan vuotta ja voitti Suomen mestaruuden kahdesti vuosina 1960 ja 1962 sekä Suomen Cupin kahdesti vuosina 1960 ja 1963. Kumpulampi siirtyi lahtelaiseen Upon Palloon 1964 ja pelasi seurassa viisi kautta, joista kaksi 1. divisioonassa. Uransa kaksi viimeistä vuotta hän pelasi Lahden Reippaassa, jossa hän päätti uransa mestaruuteen 1970. Kumpulampi pelasi uransa aikana 217 pääsarjaottelua, joissa hän teki 85 maalia. Hän on kaikkien aikojen maalintekijätilastossa sijalla 39. Kumpulampi pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1957–1967 19 A-maaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Markku Kumpulammen isä oli 1930-luvulla kansallisesti menestynyt pikajuoksija Arvo Kumpulampi. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen Cupin mestarit Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luontokuvaus

Luontokuvaus on valo- tai videokuvausta, jossa kuvattavana kohteena on luonto. Luontoa on kuvattu 1800-luvun loppupuolelta alkaen. Yleisempää luontovalokuvauksesta tuli 1960–1970-luvuilla, jolloin tekniikka kehittyi. Samaan aikaan osa kuvaajista alkoi ammattilaistua. Toinen luontokuvauksen nousukausi tapahtui 2000-luvun alussa digikameroiden yleistyttyä. Vuonna 2020 Suomessa on noin 3 000 johonkin luontovalokuvausyhdistykseen kuuluvaa harrastajaa. Suurempi joukko toimii luontokuvausryhmissä, joissa keskustellaan luontokuvauksesta, neuvotaan sekä annetaan lajintunnistusapua ja vinkkejä. Suosituimmissa ryhmissä on yli 30 tuhatta jäsentä. == Luontokuvaus Suomessa == Ensimmäisenä suomalaisena luontokuvaajana voidaan pitää Yrjö Kokkoa (1950-luku), jonka kuvat ja kirjoitukset ovat inspiroineet Eero Murtomäkeä (1960–1970-luvut) ja Hannu Hautalaa (1970–1980). Kokon ja Murtomäen kirjat ovat viitoittaneet suuntaa Hannu Hautalalle, joka puolestaan on ollut suuri esikuva monelle suomalaiselle luontovalokuvaajalle. Suomalaisen luontovalokuvauksen uranuurtaja Hannu Hautala aloitti teoksellaan Kololinnut ja muut pökkelöpesijät (1978) luontovalokuvauksen nousukauden Suomessa. Hautalan esimerkin innoittamana tuhannet suomalaiset luontoharrastajat saivat kuviaan julkaistuksi. Muita tunnettuja suomalaisia luontokuvaajia ovat esimerkiksi Jorma Luhta ja Mika Honkalinna. === Suomen Luonnonvalokuvaajat === Suomen Luonnonvalokuvaajat SLV ry on vuonna 1977 perustettu Suomessa toimiva luontokuvaajien yhdistys, jonka tarkoituksena on valvoa luontokuvaajien etuja, sekä edistää suomalaista luonnonvalokuvausta. Se on Suomen suurin luontokuvausyhdistys. Tarkoituksena on, että yhdistys antaisi mahdollisimman monipuolisen kuvan suomalaisesta luonnosta ja sen muutoksista, sekä edistäisi ympäristösuojelua. Yhdistyksessä on yli 3 000 jäsentä. Suomen Luonnonvalokuvaajat ry järjestää vuosittain Vuoden Luontokuva -kilpailun, jossa yksi Suomessa edellisen kahden vuoden aikana otettu kuva valitaan vuoden parhaimmaksi. Tapahtuma on järjestetty jo vuosikaudet lokakuussa Finlandia- talossa Helsingissä. Kilpailu on Pohjoismaiden suurin luontokuvakilpailu. == Suomalaisia luontokuvaajia == *Hannu Hautala *I. K. Inha *Yrjö Kokko *Jorma Luhta *Konsta Punkka *Juha Taskinen *Heikki Willamo == Katso myös == *Maisemavalokuvaus *Ilmavalokuvaus *Vedenalainen valokuvaus *Luontokuva (lehti) == Kirjallisuutta == * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Luonnonvalokuvaajat ry. * Ammattikuvaajat ry * Pro Luontokuva ry * Polku ry * Vuoden Luontokuva * Luokka:Taiteen aiheet
Essentiaali vapina

Essentiaalinen vapina on vapinaa aiheuttava sairaus, jonka syytä ei tunneta. Yleensä vapina esiintyy käsissä, mutta myös esimerkiksi pään vapinaa voi ilmetä. Usein essentiaalinen vapina on perinnöllistä, mutta satunnaisiakin tapauksia esiintyy. Essentiaalinen vapina on paljon yleisempi vapinan aiheuttaja kuin Parkinsonin tauti. Vapina alkaa useimmilla aikuisiällä, ja vapinan alkamisen riski kasvaa iän myötä. Kuitenkin myös nuoret ihmiset voivat sairastua siihen. Essentiaalinen vapina voi pahentua ajan kuluessa, yleensä tosin hitaasti. Alkoholi usein lieventää vapinaa. Toisaalta alkoholin suurkuluttajilla on kasvanut riski sairastua pysyvään essentiaaliseen vapinaan.Essentiaali vapina, Terveyskirjasto/Duodecim Myös kahvi ja tupakka voimistavat oireita . Essentiaalinen vapina ei lyhennä elinikää mutta voi vaikeana haitata arjen toimia. Jean Sibeliuksella epäillään olleen essentiaali vapina, jota hän lääkitsi alkoholilla. Espanjalaisen tutkimuksen mukaan essentiaalisesta vapinasta kärsivät ovat muita suuremmassa vaarassa sairastua Parkinsonin tautiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * International Essential Tremor Foundation Luokka:Neurologiset sairaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Domenico Trezzini

Domenico Andrea Trezzini (); (n. 1670 Astano, Ticino, Sveitsi – 2. maaliskuuta 1734 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli sveitsiläissyntyinen, Venäjällä toiminut arkkitehti. Domenico Trezzini työskenteli Venäjällä vuodesta 1703 lähtien. Hänen suunnitelmiensa mukaan perustettiin Kronstadt ja Aleksanteri Nevskin luostari sekä aloitettiin vuonna 1706 Pietari-Paavalin linnoituksen uudistustyöt. Trezzinin suunnittelemia rakennuksia ovat Pietari I:n kesäpalatsi Kesäpuistossa, Pietari-Paavalin katedraali ja Kahdentoista kollegion rakennus (nykyinen Pietarin yliopiston päärakennus). Hän laati myös mallipiirustuksia eri yhteiskuntaluokkien asuintaloja varten. Trezzinin suunnittelemat rakennukset edustavat varhaista venäläistä barokkia. Niille on ominaista selkeys, koristelun vaatimattomuus ja klassististen elementtien yhdistäminen barokin piirteisiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsiläiset arkkitehdit Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1670 syntyneet Luokka:Vuonna 1734 kuolleet
Christopher Doyle

Christopher Doyle (s. 2. toukokuuta 1952 Sydney, Australia) on australialainen elokuvaaja. Hänet tunnetaan erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Wong Kar-wain kanssa. Hän on voittanut muun muassa teknisen pääpalkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2000 ja parhaan kuvauksen palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 1994. Hongkongin elokuvajuhlilla hän on voittanut parhaan kuvauksen palkinnon peräti kuusi kertaa. Kuvauksen lisäksi Doyle on toiminut myös ohjaajana ja käsikirjoittajana. ==Filmografia== ===Kuvaajana=== * Days of Being Wild (1991) * Chungking Express (1994) * Ashes of Time (1994) * Fallen Angels (1995) * Happy Together (1997) * Psycho (1998) * In the Mood for Love (2000) * Hiljainen amerikkalainen (The Quiet American, 2002) * Varastetut lapset (Rabbit-Proof Fence, 2002) * Hero (2002) * 2046 (2004) * Lady in the Water (2006) * Paranoid Park (2007) * The Limits of Control (2009) * Ondine (2009) * Ocean Heaven (2010) * Passion Play (2010) * Love for Life (2011) * Tormented (2011) * Underwater Love (2011) * Magic Magic (213) * American Dreams in China (2013) * Port of Call (2015) * Stockholm, My Love (2016) * Endless Poetry (2016) * You Mean the World to Me (2017) ===Ohjaajana=== * Away with Words (1999) * Warsaw Dark (2008) * The White Girl (2017) ==Aiheesta muualla== * * *Kinnunen, Kalle: ”Tilan ja valon tanssia”, Christopher Doylen haastattelu, Filmihullu 6/2013. Luokka:Australialaiset elokuvaajat Luokka:Australialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vahakorennot

Vahakorennot (Coniopterygidae) on verkkosiipisiin kuuluva hyönteisheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti yhdeksän sukua ja niissä yhteensä noin 450 lajia. Ryhmä tunnetaan fossiiliaineistosta myöhäiseltä jurakaudelta lähtien. Vahakorennot eivät juuri muistuta muita verkkosiipisiä. Ne ovat kooltaan hyvin pieniä: vartalon pituus on 2,5-5 mm. Siipisuonitus on varsin harva ja koko eläin on kauttaaltaan vahamaisten suomujen peittämä. Joidenkin lajien takasiivet ovat huomattavasti etusiipiä pienemmät ja muutamien lajien naaraat ovat kokonaan siivettömiä. Eläinten yleisvaikutelma onkin lähempänä jauhiaisia kuin tyypillistä verkkosiipistä. Vahakorennoilla on kuitenkin huomattavasti pitemmät jalat ja tuntosarvet. Vahakorennot elävät enimmäkseen puissa. Aikuiset yksilöt lentävät hitaasti lehtien seassa ja saalistavat erityisesti jauhiaisia, mutta myös kirvoja ja punkkeja. Myös toukat ovat petoja.http://bugguide.net/node/view/11949http://www.ars.usda.gov/research/publications/publications.htm?seq_no_115=152237 Muiden verkkosiipisten tapaan vahakorennot ovat liikkeellä pääasiassa aamu- ja iltahämärän aikaan ja valo vetää niitää puoleensa. == Lajit Suomessa == Suomesta on toistaiseksi tavattu kahdeksan vahakorentolajia. Suomen kansallisen uhanalaisarvioinnin 2010 mukaan mikään laji ei ole uhanalainenSuomen verkkosiipis- ja kärsäkorentoatlas s. 61-67Petri Ahlroth 2010. Verkkosiipiset, kaislakorennot, käärmekorennot ja kärsäkorennot. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 417-422 * rämevahiainen Helicoconis lutea * tammihohtovahiainen Coniopteryx borealis * havuhohtovahiainen Coniopteryx pygmaea * pajuhohtovahiainen Coniopteryx tineiformis * pikipäävahiainen Parasemidalis fuscipennis * silkkivahiainen Semidalis aleyrodiformis * havuhyttysvahiainen Conwentzia pineticola * tammihyttysvahiainen Conwentzia psociformis == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Coniopterygidae Luokka:Verkkosiipiset
Juri Tynjanov

Juri Nikolajevitš Tynjanov (; 18. lokakuuta (J: 6. lokakuuta) 1894 nykyinen Rēzekne, Latvia – 20. joulukuuta 1943 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Juri Tynjanov syntyi juutalaiseen lääkäriperheeseen. Vuosina 1904–1912 hän opiskeli Pihkovan kymnaasissa ja vuosina 1912–1919 Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa. Yliopistosta valmistuttuaan hän työskenteli opettajana ja Kominternin kääntäjänä. Vuodesta 1920 hän toimi OPOJaZ-kirjallisuudentutkimusseuran sihteerinä. Vuosina 1921–1930 Tynjanov työskenteli taidehistorian instituutin professorina. Hän oli yksi formalistisen koulukunnan huomattavimpia edustajia. Tynjanov alkoi kirjoittaa kaunokirjallisuutta 1920-luvun puolivälissä. Hänen ensimmäinen historiallinen romaaninsa Küchlja (Kjuhlja, 1925) kertoo Siperiaan karkotetusta dekabristirunoilijasta Wilhelm Küchelbeckerista. Romaanin Smert Vazir-Muhtara (”Vazir-Muhtarin kuolema”, 1927–28) teemana on Teheranissa vuonna 1829 surmansa saaneen diplomaatin ja kirjailijan Aleksandr Gribojedovin kohtalo. Keskeneräiseksi jäänyt romaani Nuori Puškin (Puškin, 1935–43) kuvaa runoilija Aleksandr Puškinin lapsuus- ja nuoruusvuosia. Tynjanovin pienproosasta tunnetaan parhaiten satiirinen novelli Aliluutnantti Taas (Podporutšik Kiže, 1928). Vuonna 1934 Tynjanov valittiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen jäseneksi. Vuonna 1939 hänet palkittiin Työn punaisen lipun kunniamerkillä. Toisen maailmansodan aikana hänet evakuoitiin sairaana Leningradista ensin Jaroslavliin ja sitten Permiin. Viimeiset elinkuukautensa hän vietti Kremlin sairaalassa. Kirjailija on haudattu Moskovaan Vagankovin hautausmaalle. Kirjailija Arkadi Belinkov sovelsi kehittämäänsä romaanimallia Tynjanovin elämään ja tuotantoon. ==Suomennetut teokset== * Nuori Puškin. Suom. Antti Inkinen, runot suom. Lauri Kemiläinen. Tammi, 1945 * Küchlja (Kjuhlja). Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1961 * Aliluutnantti Taas (Podporutšik Kiže). Suom. Martti Anhava. Helsinki: Silberfeldt, 2015. ISBN 978-952-67534-7-8 * Venäläinen formalismi: antologia; suomentanut Timo Suni, toimittaneet Pekka Pesonen ja Timo Suni. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2001 ISBN 951-746-266-2 Sisältää Tynjanovilta seuraavat artikkelit: ** Kirjallisuuden ja kielen tutkimuksen ongelmat ** Kirjallinen tosio ** Kirjallisuuden evoluutiosta ** Elokuvan perusteista ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Juri Tynjanov Krugosvet-tietosanakirjassa * Tynjanovin teoksia Lib.ru- portaalissa Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Riot!

Riot! on Paramore-yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 12. kesäkuuta 2007. Albumi nauhoitettiin New Jerseyssä tammi–huhtikuussa 2007. Levy on myynyt Yhdysvalloissa platinaa eli yli miljoona kappaletta. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Hayley Williams – laulu * Josh Farro – kitara, taustalaulu * Jeremy Davis – basso * Zac Farro – rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu == Singlet == * "Misery Business" * "Hallelujah" * "Crushcrushcrush" * "That's What You Get" == Arvostelut == * Metacritic: 67/100Metacritic aggregate * AbsolutePunk: 71%AbsolutePunk * Allmusic: Allmusic review * Alternative Press: Alternative Press * Soundi: Soundi == Listasijoitukset == Lista (2007) Sijoitus Billboard 200 15 European Top 100 albums 76 Britannian albumilista 57 Mexico Top 100 Albums 31 UK Rock Chart 2 Suomen virallinen lista 26 Mexico Top 100 Albums 31 Australian Albums Chart (ARIA) 57 World Albums Top 40 39 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Paramoren albumit
Pihkavuori

Pihkavuori on kylä Salossa entisen Halikon kunnan eteläosassa. Pieni kyläalue sijaitsee Kokkilantien pohjoispuolella Naapalan, Metsäkonkolan, Kaninkolan, Viikerlän ja Ketolan ympäröimänä. Kylään kuuluu kolme tilaa: Pihkavuori, Mätikkö ja Lihassuo. Pihkavuori on perustettu myöhäiskeskiajalla, sillä se on kuulunut ruotsalaisen vero-oikeuden piiriin. Kylässä on aina ollut vain yksi kantatila, jossa suoritettiin isojako vuonna 1789. Vuonna 1912 Pyölin ja Lihassuon torpat itsenäistyivät, joista jälkimmäinen on vielä olemassa. Vuonna 1944 Pihkavuoren kantatilasta lohkottiin Männistö tilan entiselle isännälle.Turun maakuntamuseon Sarakum-projekti: Halikon kulttuuriympäristö ja arvot ==Lähteet== Luokka:Halikon kylät
Christine Schaffner

Christine Schaffner (s. 3. helmikuuta 1979) on sveitsiläinen pyöräsuunnistaja ja maailmanmestari. Seuratasolla hän edustaa OLV Hindelbank/UBOLia. Schaffner voitti Banská Bystrican MM-kilpailuissa 2005 keskimatkalta hopeaa. Seuraavana vuonna Joensuussa hän voitti pitkältä matkalta MM-kultaa. Nové Město na Moravěn MM-kilpailuissa 2007 hän voitti pitkältä matkalta pronssia. Toisen MM- kultansa hän voitti pitkältä matkalta Ostródan MM-kilpailuissa 2008. Ben Shemenin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa pitkältä matkalta, hopeaa viestistä ja pronssia keskimatkalta. Montalegressa 2010 hän voitti neljännen pitkän matkan maailmanmestaruuden ja sprintin MM-hopeaa. Lisäksi Schaffner on voittanut kaksi EM-kultaa, kaksi EM-hopeaa ja kaksi EM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset pyöräsuunnistajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahmaskosken silta

Ahmaskosken silta eli Ahmaskosken riippusilta on Utajärvellä sijaitseva puinen riippusilta. Sen rakennutti Oulujoki Oy vuonna 1957 paikalle, jossa oli ennen voimalaitoksia Oulujoen Ahmaskoski. Silta suljettiin vuonna 2013 huonon kunnon takia. Osan kansilankuista havaittiin olevan poikki ja osa oli niin lahonneita, että ne olivat katkeamisvaarassa. Tehdyssä kuntotutkimuksessa ainoiksi käyttökelpoisiksi osiksi osoittautuivat tukitornit, jotka nekin vaativat kunnostuksen tai uusimisen. Ainakaan vuonna 2014 korjaus-, uusimis- tai purkutöihin ei liene tarkoitus ryhtyä. ==Sijainti ja rakenteet== Silta on noin 100 metriä pitkä ja ylittää joen viistosti koillinen–kaakko-suunnassa valtatie 22:n sillasta nelisensataa metriä ylävirtaan ja joen halkaisevasta Tekosaaresta muutama kymmenen metriä alavirtaan. Silta on puurakenteinen, molemmilla rannoilla olevat kannatinpylväät ovat teräksestä. Se on tarkoitettu vain kävelijöille, kansi on tehty lankuista ja kaiteet laudasta. Pylväiden kohdalla sillan korkeus on viitisen metriä, joen keskikohdalla pari metriä matalampi. Siltaa kannattaa molemmin puolin kolme teräsvaijeria ja se on kiinnitetty vaijereilla myös rantakallioihin. == Kuvia sillasta ja sillalta == Kuva:Ahmaskoski_bridge_2.JPG|Silta itärannalta katsottuna Kuva:Ahmaskoski_bridge_3.JPG|Näkymä joen yli länteen Kuva:Ahmaskoski_bridge_4.JPG|Näkymä sillalta ylävirtaan Kuva:Ahmaskoski_bridge_6.JPG|Siltarakenteita itärannalla == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Oulujoesta Utajärven kunnan sivuilla Luokka:Suomen riippusillat Luokka:Utajärven liikenne Luokka:Utajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kevyen liikenteen sillat Luokka:Suomen puusillat
Partenokarpia

Partenokarpia (, kreik. karpos, suom. hedelmä) on kasvin hedelmän kehittyminen ilman siemenen muodostumista. Partenokarpia johtuu joko pölytyksen, hedelmöityksen tai siemenaiheen kehittymisen estymisestä. == Katso myös == * Kasvit#Lisääntyminen * Partenogeneesi * Apomiksia == Lähteet == * Tirri, Rauno ym. Biologian sanakirja. Otava 2001. ISBN 951-1-17618-8. Luokka:Kasvifysiologia Luokka:Kasvien lisääminen
Mäkiorvokki

Mäkiorvokki (Viola collina) on pääasiassa Itä- ja Keski-Euroopassa tavattava monivuotinen orvokkikasvi. Mäkiorvokki on Suomessa erittäinen harvinainen kasvilaji ja rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella. == Ulkonäkö ja koko == Mäkiorvokki kasvaa 5–15 cm korkeaksi. Kasvilla ei ole pintarönsyjä. Lehdet ovat tiheäkarvaisia, leveitä ja herttamaisia. Korvakkeet ovat kapeansuikeita, karvaisia ja tiheähampaisia. Tuoksuvat, vaalean sinipunaiset kukat ovat noin 1,5 cm leveitä ja lievästi lanttokärkisiä. Suomessa mäkiorvokki kukkii varhain toukokuussa. Muurahaiset levittävät kasvin siemeniä.Retkeilykasvio 1998, s. 158.Kosonen 1997, s. 268. Lähinnä mäkiorvokkia on Suomessa tavattavista orvokkilajeista karvaorvokki (V. hirta), jota tavataan joskus koristekasvikarkulaisena. Karvaorvokin kukat eivät kuitenkaan tuoksu ja sen korvakkeet ovat ehyitä ja lähes kaljuja. == Levinneisyys == Mäkiorvokki on selvästi mantereinen, euraasialainen kasvilaji. Siitä tunnetaan useita paikallisrotuja. Lajin päälevinneisyysalue sijoittuu Itämeren ja Mustanmeren väliselle alueelle. Itä-länsi-suunnassa lajia tavataan Keski-Euroopasta Amurin alueelle saakka Venäjän Kauko-Idässä. Erillisiä lajikeskittymiä löytyy myös Espanjasta ja Belgiasta. Suomesta mäkiorvokki löydettiin ensimmäisen kerran vasta 1950-luvulla. Esiintymiä tunnetaan vain muutamia Etelä-Suomesta, mm. Sysmästä ja Vammalasta. == Elinympäristö == Suomessa mäkiorvokki kasvaa valoisilla ja lämpimillä moreenirinteillä tai lehtomaisilla mäillä ja kallioiden tyviosilla ja multavilla terasseilla. Muualla mäkiorvokin on todettu olevan kalkinsuosija, mutta Suomessa tätä ei ole havaittu. Mäkiorvokin suurimpia uhkia ovat voimakas metsänkäsittely ja metsien kuusettuminen. Laji on myös heikko kilpailija muun aluskasvillisuuden kanssa. == Lähteet == * Kosonen, Lasse: Mäkiorvokki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 268. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 13.11.2020 * * Luokka:Orvokit Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Minna Canthin katu (Kuopio)

Minna Canthin katu on katu Kuopiossa ruutukaava-alueella. Kadun pituus on noin 1 400 metriä. Kirjailija Minna Canthin mukaan nimetty katu alkaa Sairaalakadulta Valkeisenlammen rannalta ja loppuu Varastokadulle satamaan. Katu risteää 19 kadun kanssa. Kadun varrella on kolme puistoa (Kirkkopuisto, Snelmanninpuisto ja Satamapuisto). Kadulla on kolme liikennevalo-ohjattua risteystä. == Poikkikadut lännestä itään == * Sairaalakatu (pohjoiseen) * Kasarmikatu (pohjoiseen) ja Alavanhovintie (lounaaseen) * Puistokatu * Hatsalankatu * Savonkatu * Ajurinkatu * Haapaniemenkatu * Hallikatu * Puijonkatu * Käsityökatu * Vuorikatu * Sorvarinkatu (etelään) * Kuninkaankatu * Maaherrankatu * Sepänkatu * Snellmaninkatu * Niemenkatu * Satamakatu * Varastokatu (etelään) Luokka:Kuopion kadut Katu (Kuopio)
Eric Bobo

Eric Bobo (oik. Eric Correa, s. 27. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hän on rap rock -ryhmä Cypress Hillin jäsen. Hän on aiemmin kuulunut Cultura Londres Proyecto - ja Sol Invicto -yhtyeisiin. Bobo on myös soolouralla. Hänen esikoissooloalbuminsa Meeting of the Minds julkaistiin 18. marraskuuta 2008. Bobo on esiintynyt myös Beastie Boysin kanssa. == Varhainen elämä == Ensimmäisen virallisen esiintymisensä Eric teki viiden vuoden iässä isänsä, latin jazz -legenda Willie Bobon kanssa. Willie-isä kuoli Ericin ollessa viidentoista. == Cypress Hill == Cypress Hill oli ensimmäinen platinaa myynyt latin/hip hop -ryhmä. == Diskografia == === Albumit === * 2008: Meeting of the Minds == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Cypress Hill Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doom WAD

Doom WAD:it ovat tiedostopaketteja videopeleille Doom ja Doom II. Nämä paketit sisältävät Sprite-grafiikat, maailmat, ja muun pelin datan. WAD on akronyymi englanninkielisestä lauseesta Where’s All the Data?.http://5years.doomworld.com/doombible/appendices.shtml Heti sen julkaisun jälkeen joulukuussa 1993, Doom houkutteli suuren määrän pelaajia, jotka loivat heidän omia WAD-modauksiaan sisältäen kenttiä, grafiikoita ja muita tietoja. He näyttelivät myös keskeistä roolia ”modauskulttuurin” synnyssä, joka on nykyisin yleistä ensimmäisen persoonan ammuntapeleille. Doomille on tehty tuhansia WAD:eja yksittäisistä kentistä kokonaisiin peleihin. Suurin osa näistä on ladattavissa vapaasti internetistä. Joitain WAD:eja on julkaistu myös kaupallisesti (Final Doom), ja joillekin WAD:intekoharrastuksesta tuli reitti uraan kenttäsuunnitelijana. == Lähteet == Luokka:Tiedostomuodot Luokka:Doom
Ryōsuke Irie

Ryōsuke Irie (, s. 24. tammikuuta 1990 Osaka) on japanilainen uimari, joka on saavuttanut suurimmat menestyksensä selkäuinnissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 Irie sai 200 metrin selkäuinnissa hopeaa ajalla 1.52,51. Shanghain MM- kilpailuissa 2011 hän oli 200 metrin selkäuinnissa toinen ajalla 1.54,11 ja 100 metrin selkäuinnissa kolmas ajalla 52,98. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän sai pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä sijoittui neljänneksi 100 ja 200 metrin selkäuinneissa. Kazanissa 2015 hän oli 200 metrin selkäuinnissa neljäs ja 100 metrin selkäuinnissa kuudes. Budapestin MM- kilpailuissa 2017 hän sijoittui 100 metrin selkäuinnissa neljänneksi ja 200 metrin selkäuinnissa seitsemänneksi. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 hän sai pronssia 100 metrin selkäuinnissa. Hangzhoussa 2018 hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Irie oli 200 metrin selkäuinnissa viides. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 1.53,78 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin selkäuinnissa ajalla 52,97. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 100 metrin selkäuinnissa seitsemänneksi ja 200 metrin selkäuinnissa kahdeksanneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa Irie voitti vuoden 2006 Aasian kisoista Dohasta, kultaa 200 metrin selkäuinnissa. Kantonin Aasian kisoissa 2010 hän voitti mestaruuden 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeaa 50 metrin selkäuinnissa. Incheonin Aasian kisoissa 2014 hän voitti kultaa 100 ja 200 metrin selkäuinnissa sekä hopeaa 50 metrin selkäuinnissa ja sekauintiviestissä. Jakartassa 2018 hän saavutti hopeaa kaikissa kolmessa selkäuinnissa sekä molemmissa 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 hän oli kolmas 200 metrin selkäuinnissa. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2014 hän sai kultaa 100 metrin selkäuinnissa sekä hopeaa 200 metrin selkäuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Tokion Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2018 sai hopeaa 100 ja 200 metrin selkäuinneissa sekä molemmissa 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä. Irie ui toukokuussa 2009 200 metrin selkäuinnin uudeksi maailmanennätysajaksi 1.52,86, mikä alitti entisen, yhdysvaltalaisen Ryan Lochten maailmanennätyksen yli sekunnilla. http://yle.fi/urheilu/lajit/uinti/2009/05/japanilaisteini_polski_jarkyttavan_men_146742.html Japanilaisteini polski järkyttävän ME:n, Yle.fi 10.5.2009 Hän pitää hallussaan myös 100 metrin selkäuinnin Aasian ennätystä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Profiili Japanin olympiakomitean sivuilla Luokka:Japanilaiset uimarit Luokka:Japanilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Francis Collins

Francis Sellers Collins (s. 14. huhtikuuta 1950) on yhdysvaltalainen lääkäri ja geneetikko. Hän johti NHGRI:tä (National Human Genome Research Institute) vuoteen 2008 ja toimi myös Human Genome Projectin johdossa. Hänen tutkimustyönsä avulla on löydetty erilaisia sairauksia aiheuttavia geenejä, joiden joukossa on Huntingtonin tautia aiheuttava geeni.Collins member of team that identifies Huntington’s disease gene . Collins on Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen ja Presidential Medal of Freedomin saaja.Former Director Francis S. Collins . Collins piti itseään aiemmin ateistina, mutta sittemmin hänestä tuli vakaumuksellinen kristitty. Hän on teistinen evolutionisti eli uskoo evoluution olevan Jumalan ohjaamaa. Hän on puolustanut ”BioLogos”-termillä nimittämäänsä teististä evolutionismia menestysteoksessaan The Language of God: A Scientist Presents Evidence for Belief (2006). Heinäkuussa 2009 presidentti Barack Obama nimitti Collinsin Yhdysvaltain terveysviraston johtoon. Collins johtaa perustamaansa BioLogos Foundationia, joka pyrkii edistämään uskon ja tieteen välistä sopusointua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The BioLogos Foundation – viralliset sivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Kristilliset apologistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Presidential Medal of Freedom
Sakari Smeds

Sakari Smeds (s. 31. heinäkuuta 1964 Savonlinna) on suomalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Smeds on toiminut kansanedustajana vuosina 1995−2003. == Ura == Smeds on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri ja hän on suorittanut myös Kansallis-Osake-Pankin yrityspankkiiritutkinnon vuonna 1994. Vuonna 1989 hän toimi Kouvolan evankelis-luterilaisen seurakunnan vs. hallintosihteerinä, minkä jälkeen hän on työskennellyt rahoitusalalla. Vuosina 1989–1994 hän työskenteli Kansallis- Osake-Pankin palveluksessa yritystutkijana ja 1994–1995 apulaisjohtajana ja kansanedustajakausiensa jälkeen hän on työskennellyt Nordeallahttp://personal.inet.fi/koti/pentti.smeds/Perhe.htm. Hänen virkanimikkeensä on luottojohtaja. === Kansanedustaja === Smeds on entinen Kymen vaalipiirin (vuoteen 1999 Kymen läänin vaalipiiri) kansanedustaja. Hän toimi eduskunnassa maaliskuusta 1995 maaliskuuhun 2003 ja kuului ensimmäisellä edustajakaudellaan (1995–1999) varsinaisena jäsenenä talousvaliokuntaan ja ympäristövaliokuntaan ja vuosina 1999–2003 valtiovarainvaliokuntaan. Hän oli myös eduskunnan kansliatoimikunnan jäsen vuodesta 1999 vuoteen 2002. Smeds sai eduskuntavaaleissa 1995 5 827 ääntähttp://vaalit.om.fi/hist/ed95/0802.txt , eduskuntavaaleissa 1999 4 303 ääntähttp://vaalit.om.fi/hist/vaalite99/valitut/vali_kymivp.html ja eduskuntavaaleissa 2003, joissa hän putosi eduskunnasta, 4 254 ääntähttp://www2.hs.fi/extrat/vaalit2003/tulos/vaalipiiri.jsp?VaalipiiriID=08 . === Kunnallispolitiikka === Smeds on toiminut vuodesta 2009 alkaen Kouvolan kaupunginvaltuuston jäsenenä, mutta pudonnut sittemmin. Vuosina 1989–2008 hän oli Valkealan, joka liittyi Kouvolaan vuonna 2009, kunnanvaltuuston jäsen. == Yksityiselämä == Smeds on ollut naimisissa vuodesta 1993 ja hänellä on vaimonsa Kirsi Smedsin (o.s. Eräpolku) kanssa kaksi lasta: vuonna 1996 syntynyt poika ja vuonna 1998 syntynyt tytär. == Lähteet == * *Sakari Smedsin verkkosivut === Viitteet === Luokka:Kansanedustajat Luokka:KD Nuorten puheenjohtajat Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Kouvolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Valkealan kunnanvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt