Strela-2

9K32 "Strela-2" ( - nuoli, ) on neuvostoliittolainen olalta laukaistava lyhyen matkan ilmatorjuntaohjus, joka otettiin käyttöön 1968. Suomessa uudempi malli, Strela-2M, tunnetaan nimellä ItO 78. Strela on ensimmäisen sukupolven infrapunahakeutuva ohjus ja pystyy lukittumaan maaliin ainoastaan takaapäin. Suomessa koulutusta annettiin Hyrylän (HelItR) ja Rovaniemen (LapItR, RovItPsto) varuskunnissa. Asetyypin logistiikka eli varastointi tapahtui etupäässä Haapajärvellä Asevarikossa nro 8.Lappi, A., Ilmatorjuntaohjukset Suomen puolustuksessa, 2009: s. 117 Suomessa ensimmäisen tämän tyypin ohjus ammuttiin Lohtajan Vattajanniemellä 22. helmikuuta 1979.https://ilmatorjuntamuseo.fi/ilmatorjuntamuseo/kokoelmat/ohjukset/ Viitattu 6.2.2022. Sen laukaisi teknikko-yliluutnantti Kalervo Liikanen.Lappi, A., Ilmatorjuntaohjukset Suomen puolustuksessa, 2009: s. 113 Ohjusta esiteltiin aiemmin, mutta sitä ei voitu laukaista huonon sään vuoksi. Reijo Alanne oli Kadettikoulun ensimmäinen oppilas, joka sai ampua Lohtajalla vastaavan niin sanotun kovan ohjuksen vuonna 1982.Lappi, A., Ilmatorjuntaohjukset Suomen puolustuksessa, 2009: s. 118 Ohjuksen kantomatka on noin 4,2 kilometriä vaakasuunnassa ja 2,3 kilometriä pystysuunnassa ja nopeus 1,75 mach. 1,15 kilogramman taistelukärjessä on 370 grammaa HBX- räjähdettä. Muut mitat ovat:Mitä-Missä-Milloin, kansalaisen vuosikirja MMM-1980 (s. 201) * paino 15 kg * pituus n. 1,5 m (150 cm) * paksuus/läpimitta 72 mm == Kehitys == Toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliitossa uskottiin sotaa käytävän vain ydinasein aseistetuilla pommikoneilla, ja pitkänmatkan- ja suurenkorkeudenohjusten kehitystyö aloitettiin varhain. Korean sota osoitti kuitenkin tavanomaisen sodankäynnin olevan vielä voimissaan, ja Neuvostoliitossa käynnistettiin kymmenvuotinen hanke liikkuvien taistelukentän ilmatorjuntajärjestelmien kehittämiseksi kattamaan monia torjuntaetäisyyksiä.Lappi, A., Ilmatorjunta kylmässä sodassa, 2003: s. 184, 192 Uuteen doktriiniin kuului viiden kantaman asejärjestelmiä:Lappi, A., Ilmatorjunta kylmässä sodassa, 2003: s. 193 * rintaman alueilmatorjuntajärjestelmä 3M8 Krug (Nato-nimi: SA-4 ”Ganef”) * armeijatason matalan ja keskikorkeuden ilmatorjunta 3M9 Kub (Nato: SA-6 ”Gainful”) * divisioonatason matalan korkeuden ja lyhyen matkan järjestelmä 9K33 Osa (Nato: SA-8 ”Gecko”) * rykmenttitason jokasään tutkaohjattu ilmatorjuntatykistö: ZSU-23-4 ”Šilka” * pataljoonatason lähi-ilmatorjuntatorjuntaohjusjärjestelmät: Strela-1 (Nato: SA-9 ”Gaskin”) ja Strela-2 (Nato SA-7 ”Grail”) Strela-1 ja Strela-2 olivat molemmat tarkoitettu olalta laukaistaviksi. Strela-2:sta tuli kuitenkin huomattavasti kevyempi, ja Strela-1:n kehitys suunnattiin ajoneuvoalustaiseen tehokkaampaan järjestelmään ja ZSU-23-4-tykkien tueksi rykmenttitasolle.Lappi, A., Ilmatorjunta kylmässä sodassa, 2003: s. 199–201 Strela-2:ta seurasi pian vähän parannettu "Strela-2M" (SA-7B, ohjus 9M32M) 1970 ja radikaalimpi uudistus 9K36 "Strela-3" (Nato: SA-14 "Gremlin", ohjus 9M36). Ohjuksen laivastoversio tunnetaan Nato-nimellä SA-N-5.Lappi, A., Ilmatorjunta kylmässä sodassa, 2003: s. 202–203 Kehitystyö alkoi Turopov OKB:lla (myöhemmin Kolomna), joka sai käyttöönsä yhdysvaltalaisen FIM-43 Redeyen tarkat tiedot. Strela lainasikin huomattavasti Redeyestä, vaikkakaan ohjusta ei voitu suoraan kopioida siitä, koska myös Redeyen kehitystyö oli tuolloin vielä kesken. Kehitystyö törmäsi huomattaviin vaikeuksiin tarpeeksi pienen ja tehokkaan infrapunahakupään eli ohjuslinssin kehittämisessä, ja Strela joutui tyytymään yksinkertaisempaan malliin kuin oli Redeyessa. Ensimmäinen versio 9K32 "Strela-2" (SA-7A, ohjus 9M32) tuli palvelukseen 1968, viisi vuotta jäljessä aikataulusta. Ohjus levisi pian Varsovan liiton maihin ja Neuvostoliiton liittolaisille. Ensimmäisenä sitä käytettiin elokuussa 1969 Suezilla, jossa alas ammutuista kymmenestä israelilaiskoneesta kaksi pudotettiin Strela-2:lla. Strela-1:stäLappi, A., Ilmatorjunta kylmässä sodassa, 2003: s. 200 tiedetään välittäneen tietoja CIA:lle puolalaisen everstin Ryszard Kuklińskin 1971–1981. == Muita versiota == * Kiinan kansantasavallan paranneltu kopio on HN-5 (Hongying, 'punainen kirsikka'). * Pakistanin versio on Anza. Sen ensimmäinen versio on selvästi huonompi kuin Strela, mutta kolmas versio on 15 km kantamallaan huomattavasti parempi. * Egypti kopioi Strelan nimellä Ayn al-Saqr * Jugoslavia rakensi Strela-2M-mallia Strela-2M2J Sava. * Romanian CA 94 lisäsi Strela-2M:aan lukkiutumisen joka suunnasta, lähietäisyyslaukaisimen ja uuden taistelukärjen. * 9K34 Strela-3 Lähde: == Katso myös == * Olkapääohjus == Lähteet == * Kojo, Pauli ym. (toim.): Mitä-Missä-Milloin, kansalaisen vuosikirja 1980, Otava, 1979, Helsinki ISBN 951-1-05460-0. * Lappi, Ahti: Ilmatorjunta kylmässä sodassa. Ilmatorjuntasäätiö, 2003. ISBN 951-95594-4-2. * Lappi, Ahti: Ilmatorjuntaohjukset Suomen puolustuksessa, Ilmatorjuntasäätiö, 2009, Jyväskylä ISBN 978-951-95594-5-2. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Lähi-ilmatorjuntaohjukset Luokka:Neuvostoliittolaiset ohjukset Luokka:Falklandin sota Luokka:Jom kippur -sota Luokka:Vietnamin sota