EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Los Amaya

Los Amaya on vuonna 1969 perustettu espanjalainen yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat romaniveljekset José (s. 1950) ja Delfín (s. 1952). El País. Viitattu 12.12.2019. 1970-luvun alkupuolen kappaleita olivat ”El jala jala” ja cover- versiot ”Caramelos”, ”Tequila ” ja ”Qué mala suerte la mía!”. Kansainvälinen menestyskappale oli vuonna 1978 julkaistu ”Vete”. http://munster-records.com/. Viitattu 17.12.2019. Debyyttialbumia Los Amaya y su combo gitano (1971) on kutsuttu tyylilajin merkkipaaluksi. Albumi sisältää muun muassa rumbaversiot Ennio Morriconen elokuvamusiikkikappaleista ”Vain muutaman dollarin tähden” (”La muerte tenía un precio”) ja ”Hyvät, pahat ja rumat” (El bueno, el feo y el malo). José ja Delfín Amayan täti oli flamencotanssija Carmen Amaya. ==Diskografia (valikoima)== ===Albumit=== * Los Amaya y su combo gitano (1971) * Nuevos exitos (1973) * Los Amaya (1973) * Tequila (1975) * Nosotros los gitanos (1977) * Sentimiento gitano (1977) * Decirle a ella que vuelva (1979) * En la brecha (1981) * Ahora (1983) * Marylin (1987) * La vuelta al mundo en rumba (1991) * Perdoname mujer (1995) * Nosotros los rumberos (2003) * Vuelven... Los Amaya! (2012) ===Kokoelmalevyt=== * Grandes exitos de Los Amaya (1979) * Grandes exitos (1988) * ¡Bailen mi rumbita! Tributo a Los Amaya (2005) * A toda rumba (2008) * Afrorumba tropical (2013) * Amor gitano (2013) ===Singlet=== * ”Bailen mi rumbita/El calambre” (1972) * ”El jala jala/Caramelo a kilo (Caramelos)” (1972) * ”Malakatrá/Cuando el viento sopla” (1973) * ”Tequila” (1975) * ”Vete” (1977) * ”Mil defectos/Chica bonita” (1978) * ”Amor, amor” (1979) ==Lähteet== *Discogs === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset yhtyeet Luokka:Espanjan romanit
Mörttinen

Mörttinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Leena Mörttinen (s. 1967), taloustieteilijä, Tapani Mörttisen tytär *Matti Mörttinen (s. 1958), toimittaja ja tietokirjailija *Tapani Mörttinen (s. 1943), kansanedustaja (Kokoomus) ja maanviljelijä
Baran (Rajasthan)

Baran on Intian Rajasthanin osavaltiossa sijaitseva noin 120 000 asukkaan kaupunki, joka toimii samannimisen piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 84 prosenttia Baranin asukkaista on hinduja. Muslimeiden osuus väestöstä on 14 prosenttia ja jainalaisten yksi prosentti. Lukutaitoisia on noin 80 prosenttia. Slummeissa asuu noin 40 000 henkeä eli 34 prosenttia kaupungin asukkaista. ==Lähteet== Luokka:Rajasthanin kaupungit
Loudounin piirikunta

Loudounin piirikunta () on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 406 850 vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 1 350 neliökilometriä. Leesburgin kaupunki on piirikunnan hallintokeskus. ==Väestö== Terrebonnen piirikunnan asukkaista 55,9 prosenttia on valkoisia, 18,8 prosenttia aasialaisia ja 13,9 prosenttia latinalaisamerikkalaisia. 32,2 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 88,7 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,4 vuotta. ==Kuvia piirikunnasta== Tiedosto:Loudoun County Courthouse in Leesburg,Virginia.jpg|Konfederaation patsas piirikunnan oikeustalon edessä. Tiedosto:Bluemont Winery fields.jpg|Bluemontin viinitila. ==Lähteet== ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Virginian piirikunnat
Pascal Devoyon

Pascal Devoyon (s. 1953) on pianisti.Pascal Devoyon (piano) Hyperion Records Devoyon opiskeli varhain Blanche Bascourret de Gueraldin johdolla. Hän valmistui vuonna 1971 ensipalkinnon saamisen kera Pariisin konservatoriosta, jossa hänen opettajanaan oli toiminut Lélia Gousseau. Vuonna 1972 hän sai esiintyvän taiteilijan diplominsa École Normale de Musique de Parisista.Pascal Devoyon: Biography AllMusic Devoyon tuli palkituksi muiden muassa Viotti-, Busoni- ja Leeds-kilpailuissa. Kansainväliseen maineeseen hän nousi vuonna 1978 Tšaikovski-kilpailussa saamansa hopeamitalin myötä. Devoyon on esiintynyt muiden muassa Lontoon filharmonikkojen, Orchestre de Parisin, Rotterdamin filharmonikkojen, Helsingin kaupunginorkesterin, Montrealin sinfoniaorkesterin ja NHK-sinfoniaorkesterin kanssa. Resitaaleja hän on pitänyt esimerkiksi Carnegie Hallissa, Concertgebouwissa, Philharmonie-salissa ja Queen Elizabeth Hallissa. Kamarimuusikkona hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet viulistit Dong-suk Kang ja Philippe Graffin sekä sellistit Steven Isserlis ja Tilmann Wick.Staff: Pascal Devoyon Royal Academy of Music Vaimonsa Rikako Muratan kanssa hän aloitti säännöllisen esiintymisen pianoduona vuonna 2006.Pascal Devoyon Concours de Genève Devoyonin ohjelmistoon kuuluvat muiden muassa kaikki Ludwig van Beethovenin sonaatit, 1900-luvun teoksia sellaisilta säveltäjiltä kuin Béla Bartókilta ja Olivier Messiaenilta sekä nykysäveltäjien musiikkia. Devoyonin levytysten joukossa on musiikkia Pjotr Tšaikovskilta, Edvard Griegiltä, Robert Schumannilta, Maurice Ravelilta, Franz Lisztiltä, César Franckilta, Gabriel Faurélta, Camille Saint-Saënsilta, Francis Poulencilta, Franz Schubertilta, Arthur Honeggerilta, Ernest Chaussonilta, Pierre de Brévilleltä, Joseph Canteloubelta, Johannes Brahmsilta, Messiaenilta, Paul Hindemithiltä ja Bohuslav Martinůlta. Devoyon on tehnyt opetustyötä muun muassa Pariisin konservatoriossa ja Berliinin taideyliopistossa. Vuonna 2001 hänestä tehtiin Ordre National du Mériten ritari.Pascal Devoyon Masterclass Apeldoorn Vuonna 1999 Devoyon aloitti Dong- suk Kangin kanssa toiminnan MusicAlp-festivaalin taiteellisena johtajana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Ranskalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ukkometto

Ukkometto (myös Metto) on Kemin Meripuistossa sijaitseva patsas, jonka on suunnitellut kuvanveistäjä Aimo Taleva. Ukkometto valmistui Kemin kaupungin tilauksesta 1978. Teos sijoitettiin Kemin ammattioppilaitoksen pihalle, jossa se oli yli 20 vuotta. Kun ammattioppilaitoksen rakennus purettiin ja oppilaitos muutti uusiin tiloihin, teos varastoitiin. Teos sijoitettiin uudelleen nykyiselle paikalleen Meripuistoon vuonna 2010. Teos on valmistettu haponkestävästä teräksestä ja sen toteuttivat ammattioppilaitoksen opiskelijat Talevan työmallin mukaan. Teosta kuvataan "Talevalle tyypilliseksi konstruktiiviseksi työksi, jonka lähtökohtana ovat luonnon rakenteet". == Lähteet == Luokka:Suomen patsaat ja veistokset Luokka:Kemin kulttuuri Luokka:Kemin nähtävyydet Luokka:Kemin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sauvosaari
Ram V. Sutar

pienoiskuva|Ram V. Sutar vastaanottamassa Dayawati Modi -palkintoa valtioministeri Mahesh Sharmalta vuonna 2018. Ram Vanji Sutar (s. 19. helmikuuta 1925) on intialainen kuvanveistäjä, joka tunnetaan Yhtenäisyyden patsaan suunnittelijana. Sen lisäksi hän on luonut yli 50 suurta patsasta ja saanut Intian valtiolta Padma Shrin vuonna 1999 ja Padma Bhushanin 2016. Pienempiä veistoksia Sutar on luonut yli 8 000 teosta. Vuonna 2018 hänelle myönnettiin Tagoren palkinto. Uransa alussa 1950-luvulla Sutar työskenteli Ajantan luolataiteen kunnostajana. Vasta vuonna 1959 hän siirtyi varsinaisesti kuvanveistäjäksi jätettyään edellisen ammattinsa viestintäministeriössä, jossa hän suunnitteli malleja. Kuvanveistäjänä hänen tunnetuimmat työnsä, yhtenäisyyden patsaan lisäksi, ovat lukuisat Mahatma Gandhia esittävät patsaat. Yksi näistä Gandhi-patsaista koristaa Intian parlamenttirakennusta. Hän on omien sanojensa mukaan luonut yli 350 Gandhia esittävää patsasta, joista ensimmäisen hän teki vuonna 1948 maharashtralaiseen kouluun. Eri puolilta maailmaa löytyvistä Gandhi-patsaista valtaosa on hänen tai Gautam Palin tekemiä. Maailman suurimman patsaan, Yhtenäisyyden patsaan, suunnittelu alkoi vuonna 2010 kun Narendra Modi oli Gujaratin osavaltion pääministeri. Sutar halusi varmistaa, että patsas muistuttaa Vallabhbhai Patelia kasvonpiirteiltään käymällä läpi yli 2 000 valokuvaa. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Marape

James Marape (s. 24. huhtikuuta 1971) on papuauusiguinealainen poliitikko, joka on toukokuusta 2019 alkaen toiminut maansa pääministerinä. Hän edusti aikaisemmin edellisen pääministerin Peter O'Neillin People's National Congress Party -puoluetta, mutta erosi siitä vuonna 2019. == Yksityiselämä == Marape on etniseltä taustaltaan huli, jotka ovat yksi maan suurimmista väestöryhmistä. Marape kuuluu Seitsemännen päivän adventisteihin, ja hänen isänsä toimi seurakuntapastorina. James Marape on naimisissa Rachel Marapen kanssa ja pariskunnalla on kuusi lasta. Marape valmistui ensimmäisen kerran (BA) 1993, ja suoritti jatkotutkinnon 2003 ympäristötieteissä Papua-Uuden-Guinean yliopistossa. == Poliittinen ura == Ensimmäisen kerran Marape valittiin parlamenttiin vuonna 2007. Nykyinen kausi on Marapen kolmas. Pääministerin lisäksi hän toimii myös maan urheiluministerinä.. == Lähteet == Luokka:Papua- Uuden-Guinean pääministerit‎ Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milan Janić

Milan Janić (; 14. kesäkuuta 1957 Bačka Palanka, Serbian KT, Jugoslavian FKT, nykyinen Serbia – 1. tammikuuta 2003 Belgrad, Serbia, Jugoslavia, nykyinen Serbia) oli serbialainen ratameloja. Hän osallistui Moskovan olympialaisiin 1980 ja voitti olympiahopeaa Los Angelesin olympialaisissa 1984. == Lähteet == Luokka:Jugoslavialaiset melojat Luokka:Serbialaiset melojat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Härmän helluntaiseurakunta

Härmän helluntaiseurakunta on Kauhavan Alahärmässsä toimiva helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1949. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Alahärmän keskustassa Neulomotiellä. Seurakunnan toimintamuotoihin kuuluvat jumalanpalvelusten ja rukouskokousten lisäksi muun muassa kuorotoiminta, lapsityö, teetupatyö ja avioliittotyö. Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla. == Historia == Helluntaiherätys saapui Alahärmään vuosien 1938–1939 aikana erityisesti Pietarsaaren helluntaiseurakunnan kautta. Helluntalaiset ryhtyivät pitämään ensin kokouksia Voltissa ja tämän jälkeen muissakin kylissä kuten Rantalassa ja Holmalla. Alahärmästä on kotoisin myös helluntailiikkeen tunnettu saarnaaja Niilo Yli-Vainio. Härmän helluntaiseurakunta perustettiin itsenäiseksi paikallisseurakunnaksi vuonna 1949. Perustamishetkellä siihen liittyi 60 jäsentä. Seurakunta piti kokouksia Ylihärmässä ja pian seurakunann jäsenmäärä nousi lähelle sataa. Ensimmäiseksi vakituiseksi työntekijäksi seurakunta palkkasi Esa Niskasen. == Toimitilat == Jäsenmäärän kasvaessa seurakunnalla syntyi kasvava tarve vakinaiselle toimipaikalle. Marraskuussa 1970 seurakunta osti Oskari Heikkilän perikunnalta Palomäen tilan kirkonkylästä. Aluksi tontilla sijainnut omakotitalo kunnostettiin kokoontumispaikaksi. Tilat jäivät kuitenkin pian pieneksi. Härmän helluntaiseurakunnan nykyinen rukoushuone on vihitty käyttöön 7. toukokuuta 1988. Toimitiloissa on huoneistoalaa 452 neliömetriä ja sen kokoussalissa on tilaa 150 henkilölle ja parvella 50 henkilölle. Lisäksi rakennuksessa on lastenhuone, keittiö ja sosiaalitilat. Rakennussuunnitelmat on tehnyt seinäjokelainen Rakennussuunnittelu Oy K. J. Paalimäki ja toimitilat rakentuivat pitkälti talkootyöllä. == Katso myös == * Kauhavan helluntaiseurakunta * Kortesjärven helluntaiseurakunta * Helluntaiherätys Suomessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seurakunnan verkkosivusto * Härmän helluntaiseurakunnan Facebook-sivusto Luokka:Suomen helluntaiseurakunnat Luokka:Alahärmä Luokka:Kauhavan seurakunnat
Pohjankääpä

Pohjankääpä (Climacocystis borealis) on koko Suomessa ja varsinkin pohjoisessa runsaslukuisena tavattava kääpälaji. Käävän isäntäpuita ovat kuuset, jonka kuolleiden isojen puiden tyvestä ja juurista sen yleensä löytää. Lapissa pohjankääpä kasvaa varsinkin tykkylumen vahingoittamissa kuusikoissa yhdessä tummakesikän kanssa. Pohjankääpä aiheuttaa vetistä valkolahoa. Punaisen kirjan verkkopalvelu Pohjankäävän yksivuotinen itiöemä on tyypiltään pileaattinen ja muodoltaan hyllymäinen, kiilamainen, viuhkamainen tai joskus lähes jalallinen. Kääpä kasvaa tavallisesti kymmenien lakkien ryhmänä. Lakin yläpinta on nuorena keltainen, josta se vaalenee ikääntyessään kermanvalkoiseksi. Tuoreena yläpinta on karvainen ja koko itiöemä mehukas. Kääpä repeää helposti säteen suuntaisesti, mutta poikkisuuntaan se on hyvin sitkeä. Pillipinta on kermanvalkea tai vaaleankeltainen. Kulmikkaita tai vanhemmiten sokkeloisia pillejä on 1-2 millimetrillä. Säikeinen malto on kermanvalkoista ja itiöemän kokonaispaksuus 1-4 cm. Kuivana käävän yläpinta tuntuu karhealta ja varsinkin tyvessä näkyy nystypiikkejä, koko itiöemä kellertyy, rasvoittuu ja kovettuu. Pohjankääpä pitäisi olla melko helppo tunnistaa, sillä yhtä säikeisiä kääpiä ovat vain kartanokääpä ja mehikääpä, jotka elävät lehtipuilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pohjankääpä (Climacocystis borealis) Luokka:Käävät Luokka:Valkolahosienet
Alexisonfiren diskografia

Alexisonfire oli kanadalainen post-hardcore-yhtye, joka perustettiin St. Catharinesissa, Ontariossa vuonna 2001. ==Studioalbumit== * Alexisonfire (2002) * Watch Out! (2004) * Crisis (2006) * Old Crows / Young Cardinals (2009) * Otherness (2022) ==Livealbumit== * Live at Brixton Academy 11/13/07 (2007) * Live at Manchester Academy 11/14/07 (2007) * Live at Birmingham Academy 11/16/07 (2007) * Live at Copps (2016) ==Demot== * Math Sheet Demos (2002) * Pink Heart Skull Sampler (2002) * Brown Heart Skull Sampler (2004) ==Split-albumit== * The Switcheroo Series: Alexisonfire vs. Moneen (2005) * The Bled / Alexisonfire (2006) ==EP:t== * iTunes Originals (2010) * Dog's Blood (2010) * Death Letter (2012) ==Singlet== * No Transitory / Accidents (2005) * This Could Be Anywhere in the World (2006) * Boiled Frogs (2006) * Drunks, Lovers, Sinners & Saints (2007) * Young Cardinals (2009) * No Rest (2009) * Born and Raised (2009) * The Northern (2010) * Midnight Regulations (2010) * The Dead Heart (2011) * Familiar Drugs (2019) * Complicit (2019) * Season of the Flood (2020) * Sweet Dreams of Otherness (2022) * Reverse the Curse (2022) ==Musiikkivideot== * Pulmonary Archery (2002) * Counterparts and Number Them (2003) * Waterwings (And Other Poolside Fashion Faux Pas) (2004) * Accidents (2004) * No Transitory (2005) * Hey, It's Your Funeral Mama (2005) * Passing Out in America/Accidents Are on Purpose (2006) * this Could Be Anywhere in the World (2007) * Boiled Frogs (2007) * Rough Hands (2007) * Young Cardinals (2009) * Born and Raised (2009) * The Northern (2010) * Familiar Drugs (2019) * Season of the Flood (2020) Luokka:Diskografiat
Coldrainin diskografia

Coldrain on japanilainen metalcoreyhtye, joka perustettiin Nagoyassa vuonna 2007. ==Studioalbumit== *Final Destination (2009) *The Enemy Inside (2011) *The Revelation (2013) *Vena (2015) *Fateless (2017) *The Side Effects (2019) *Nonnegative (2022) ==Livealbumit== *Three Days of Adrenaline (2011) *Evolve (2014) *20180206 Live at Budokan (2018) ==EP:t== *Nothing Lasts Forever (2010) *Through Clarity (2012) *Until the End (2014) ==Singlet== * Fiction (2008, maxi-single) * 8AM (2009, maxi-single) * No Escape (2012) * The Revelation (2013) * The War Is On (2014) * Words of the Youth (2015) * Gone (2015) * Vena II (2016, maxi-single) * Envy (2017) * Feed the Fire (2017) * Revolution (2018) * Coexist (2019) * January 1st (2019) * PARADISE (Kill The Silence) (2021) * CALLING (2022) ==Musiikkivideot== * Fiction (2008) * 8AM (2009) * Final Destination (2009) * Die Tomorrow (2010) * To Be Alive (2011) * Rescue Me (2011) * Adrenaline (2011) * No Escape (2012) * Six Feet Under (2012) * Inside of Me (2012) * The Revolution (2013) * The War is On (2013) * Behind the Curtain (2014) * Aware and Awake (2014) * You Lie (2014) * Evolve (2015) * Time Bomb (2015) * Gone (2015) * Wrong (2016) * The Story (2016) * Fire in the Sky (2016) * Born to Bleed (2016) * Envy (2017) * R.I.P. (2017) * Feed the Fire (2018) * Bury Me (2018) * Runaway (2018) * Revolution (2019) * Coexist (2019) * Januari 1st (2019) * The Side Effects (2019) * Mayday (2019) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Liitukäävät

Liitukäävät (Tyromyces) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Se on dna- analyysien perusteella läheistä sukua rustokääville. Mehevämaltoisina liitukäävät muistuttavat ulkoisesti paljon haprakääpiä. Liitukäävät ovat valkolahottajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Liitukäävät (Tyromyces) *
Juntumaa

Juntumaa on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Antero Juntumaa (ent. Juntunen, 1921–2002), rovasti ja kansanedustaja (SKL) *Antti Juntumaa (s. 1959), nyrkkeilijä
Liitukääpä

Liitukääpä (Tyromyces chioneus) on koko Suomessa harvalukuisena esiintyvä kääpälaji. Sitä kasvaa varsinkin tunturikoivikoissa. Muita isäntäpuita koivujen lisäksi ovat lehtipuista ainakin pihlajat ja tuomi sekä havupuista kuusi. Liitukääpä valkolahottaa maapuita, pudonneita oksia ja kantoja. Punaisen kirjan verkkopalvelu Liitukäävän yksivuotinen itiöemä on säännöllisen muotoinen, tukevatyvinen typäkkä tai hyllymäinen lakki. Tuore itiöemä on hyvin vetinen ja tuntuu painavalta kokoonsa nähden, lakin yläpinta imee vettä ja on siksi vahamaisen himmeänkuultava. Väriltään yläpinta on kermavärinen tai savunruskeanharmahtava pienin mustin pistein. Pillipinta on kermanvalkea ja pillejä mahtuu 5-7 millimetrille. Malto on valkoista ja säteensuuntaisesti juustomaisesti lohkeavaa, pillien alla hyytelömäisen kuultavaa mikä saa pillit välkkymään käänneltäessä. Kuivana kääpä muuttuu yläpinnaltaan paperimaisesti rypistyneeksi ja malloltaan liitumaisen kovaksi, vetisyydestä johtuva harmaa väri häviää. Liitukäävässä on huomattavan epämiellyttävä hapanimelä haju. Vertaa harmokääpään, jonka harmaus säilyy kuivuessakin ja joka ei tuoksu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Liitukääpä (Tyromyces chioneus) Luokka:Liitukäävät
Renfors

Renfors on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Alina Renfors (1855–1937), koulunjohtaja ja Viipurin suomalaisen jatko-opiston perustaja *Eskil Renfors (1865–1953), Vapaakirkon saarnaaja, toimittaja, sovittaja ja säveltäjä *Herman Renfors (1849–1928), teollisuusyrittäjä *Kalle Renfors (1901–1968), kansanedustaja ja poliitikko (SKDL, SKP) *Markku Renfors (s. 1953), digitaalisen signaalinkäsittelyn kehittäjä ja professori *Tekla Renfors (1872–1912), runoilija ja kääntäjä
Silversteinin diskografia

Silverstein' on post-hardcore-yhtye Burlingtonista, Kanadan Ontariosta. Yhtye perustettiin vuonna 2000. ==Studioalbumit== Albumi Julkaisupäivä Levy-yhtiö U.S. Billboard 200 Billboard Top Independent When Broken Is Easily Fixed 20. toukokuuta 2003 Victory Records - 45 Discovering the Waterfront 16. elokuuta 2005 Victory Records 34 3 Arrivals and Departures 3. heinäkuuta 2007 Victory Records 25 1 A Shipwreck in the Sand 31. maaliskuuta 2009 Victory Records Rescue 26. huhtikuuta 2011 Hopeless Records Short Songs 7. helmikuuta 2012 Hopeless Records This Is How the Wind Shifts 5. helmikuuta 2013 Hopeless Records I Am Alive in Everything I Touch 19. toukokuuta 2015 Rise Records Dead Reflection 14. heinäkuuta 2017 Rise Records Redux: The First Ten Years 12. huhtikuuta 2019 Silverstein Music, Inc Misery Made Me 6. toukokuuta 2022 UNFD Records ==EP:t== *Summer's Stellar Gaze (EP) (29. elokuuta 2000) *When the Shadows Beam (EP) (26. huhtikuuta 2002) *Transitions (EP) (7. joulukuuta 2010) *Support Your Local Record Store (2011) *Four Minutes Being Cool (split August Burns Redin kanssa) (2013) *Quaranstein (2020) ==Kokoelmat== Nimi Julkaisupäivä Levy-yhtiö U.S. Billboard 200 Billboard Top Independent 18 Candles: The Early Years 30. toukokuuta 2006 Victory Records 148 10 ==Livealbumit== * Decade (Live at the El Mocambo) (2010) ==Singlet== * Smile in Your Sleep (2006) * If You Could See into My Soul (2007) * Still Dreaming (2008) * Vices (2009) * Smile in Your Sleep (live) / Born Dead (feat. Scott Wade) (live) (2010) * The Artist (2011) * Stand Amid the Roar (2012) * Massachusetts (2013) * A Midwestern State of Emergency (2015) * Ghost (2016) * Retrograde (2017) * Die Alone (2022) * Live Like This (2022) * Poison Pill (2023) * Take It Back (Fairlanen kanssa) (2024) ==Musiikkivideot== * Giving Up (2003) * Smashed into Pieces (2004) * Smile in Your Sleep (2005) * Discovering the Waterfront (2006) * My Heroine (2006) * If You Could See into My Soul (2007) * Still Dreaming (2008) * American Dream (2010) * Sacrifice (2011) * The Artist (2011) * Burning Hearts (2011) * Brookfield (2012) * Forget Your Heart (2012) * SOS (2012) * Massachusetts (2013) * A Better Olace (2013) * On Brave Mountains We Conquer (2014) * This is How the Wind Shifts (2014) * A Midwestern State of Emergency (2015) * Face of the Earth (2015) * The Continual Condition (2016) * Toronto (Unabridged) (2016) * Ghost (2016) * Retrograde (2017) * Whiplash (2018) * Infinite (2020) * Bad Habits (2020) * Bankrupt (2021) * It's Over (2021) * Ultraviolet (2022) * Die Alone (2022) * Live Like This (2022) * Poison Pill (2023) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Alumiiniasetaatti

Alumiiniasetaatti eli alumiinitriasetaatti ((CH3COO)3Al) on alumiini- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää apuaineena tekstiilien värjäyksessä ja antibakteerisena aineena sekä adstringenttinä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa alumiiniasetaatti on valkoista tai väritöntä jauhetta. Yhdiste liukenee veteen, mutta myös hydrolysoituu vedessä. Tällöin muodostuu alumiinihydroksiasetaatteja, joita kutsutaan myös nimillä alumiinidiasetaatti ja alumiinimonoasetaatti. Alumiiniasetaattia voidaan valmistaa kuumentamalla alumiinia, alumiinikloridia tai alumiinioksidia etikkahapon ja etikkahappoanhydridin kanssa tai alumiinisulfaatin ja bariumasetaatin välisellä reaktiolla. Alumiinioksidin ja etikkahapon välinen reaktio on: :Al2O3 \+ 6 CH3COOH → 2 ((CH3COO)3Al) + 3 H2O Alumiiniasetaattia käytetään peittana tekstiilien värjäyksessä yhdessä alumiinisulfaatin kanssa. Sitä käytetään myös paperin- ja kartonginvalmistuksessa rakennetta vahvistavana yhdisteenä. Lääketieteessä yhdistettä voidaan käyttää haavojen hoidossa antiseptisenä aineena ja adstringenttinä. ==Lähteet== Luokka:Alumiiniyhdisteet Luokka:Asetaatit
Narberth

Narberth () on pikkukaupunki Yhdistyneen kuningaskunnan Walesissa Pembrokeshiren kreivikunnassa. ==Nimi== Narberthin kymrinkielinen nimi Arberth on johdettu mahdollisestikelttiläisten kielten ilmauksesta arekwert-, joka viittaa vapaasti kääntäen padon tai aidan edustalla olevaan paikkaan. Toinen mahdollinen seloitys nimen alkuperälle on uhria tarkoittava sana aberth. Nimi Narberth on puolestaan johdettu myöhemmin ilmauksessa yn Arberth eli "Arberthissa". ==Historia== Tuolloinen Arberth oli aikanaan historiallisen Dyfedin kuningaskunnan hallitsijoiden keskus. Paikka esiintyy useaanotteeseen keskiaikaisessa walesilaisessa runokokoelmassa Mabinogion, jossa sitä kuvaillaan kukkulaksi, joka liitetään usein yliluonnollisiin tapahtumiin. Tarinassa kukkula on esimerkiksi Rhiannonin ilmestymsipaikka ja myöhemmin päähemnkilö Pwyllin ollessa kukkulalla sumu vie mennessään Dyfedin asukkaat ja näiden karjan. Saman kaltaisista yliluonnollisista kukkuloista puhutaan myös irlantilaisessa perinteessä. ==Väestö== Narberthin askuasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 2 489. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Walesin kunnat Luokka:Pembrokeshire
Bandolero (Paradision kappale)

Bandolero on belgialaisen Paradisio-yhtyeen kappale ja toinen singlejulkaisu vuodelta 1996. == Kappaleet == Belgia (1996) # "Bandolero" (Video Edit) - 3:53 # "Bandolero" (Discoteca Action Remix) - 7:05 # "Bandolero" (Discoteca Action Remix - Short Mix) - 4:13 # "Bandolero" (After Party Remix) - 6:00 # "Bandolero" (U.S. Power Club Remix) - 7:43 Luokka:Paradision kappaleet Luokka:Vuoden 1996 kappaleet
Culex accelerans

Culex accelerans on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Root vuonna 1927. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Verkkosukkula-ahven

Verkkosukkula-ahven (Crenicichla reticulata) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa Perussa, Kolumbiassa, Brasiliassa ja Guyanassa. Verkkosukkula-ahventa tavataan trooppisissa, 24–27 celsiusasteen lämpöisissä olosuhteissa. Laji voi kasvaa jopa 21,6 senttimetrin mittaiseksi. == Lähteet == Luokka:Sukkula-ahvenet
Culex acharistus

Culex acharistus on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Root vuonna 1927. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Culex acrostichalis

Culex acrostichalis on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon ja hyttysten (Culicidae) heimoon kuuluva hyönteislaji. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Edwards vuonna 1941. Sillä ei ole alalajeja. == Lähteet == Luokka:Hyttyset
Tulvakääpä

Tulvakääpä (Tyromyces fumidiceps) on Suomessa erittäin harvinainen ja uhanalainen kääpälaji. Se elää kosteissa lehtometsissä, tulvarannoilla ja yleensäkin veden läheisyydessä makaavilla puunrungoilla. Isäntäpuita ovat monet lehtipuut, kuten lepät ja vaahtera. Punaisen kirjan verkkopalvelu Yksivuotinen itiöemä on tyypiltään pileaattinen tai puoliresupinaattinen, yleensä yksittäin tai muutaman lakin ryhminä kasvava. Tuore itiöemä on pehmeä ja vetinen, kuivana se muuttuu hauraaksi ja liitumaisesti mureneva. Mattainen yläpinta on nuorena (kerman)valkoinen ja värjäytyy kasvaessaan tyvestä aloittaen harmaaksi. Lakin reuna on terävä ja valkoinen, pillipinta valkea ja kolhiintuneista kohdistaan vihertävä. Kulmikkaita pillejä on 4-6 millimetrillä. Lohkopinnassa näkyvät erisävyisinä harmaanvalkoinen malto ja tyvestään hieman vihertävä pillikerros, käävän kokonaispaksuus on 2-3 mm. Kuivat pillit ovat kerman tai vaalean toffeen värisiä. Tulvakäävässä on hyvä kaneliin tai anikseen vivahtava hedelmän tuoksu. Vertaa kangasmetsissä kasvavaan kanadankääpään ja tuoksuttomaan harmokääpään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Tulvakääpä (Tyromyces fumidiceps) Luokka:Liitukäävät
Diallo Namissa Touré

Diallo Namissa Touré (1922 Ségou – 16. maaliskuuta 2003 Ségou) oli malilainen opettaja ja maan toinen naispuolinen kansalliskokouksen kansanedustaja. Namissa Touré syntyi räätälin perheeseen. Hän kävi Ségoun tyttökoulun ja valmistui opettajaksi Rufisquen tyttöjen normaalikoulusta vuonna 1945. Touré työskenteli opettajana ja rehtorina Ségoussa, Koutialassa, Macinassa, Bafoulabéssa ja Bamakossa. Touré toimi Sudanin liiton naisten puheenjohtajana Macinassa. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen edustajaksi toisena naisena Aoua Kéitan rinnalle vuonna 1964. Touré oli kansallisuudeltaan tukulori ja uskonnoltaan muslimi. Hän oli tehnyt pyhiinvaelluksen Mekkaan. Touré oli naimisissa virkamies Seydou Diallon kanssa ja hän sai kuusi lasta. Tarina kertoo, että Touré oli Ségoun ensimmäinen polkupyörän selkään noussut nainen. Hän oli ostanut pyörän ensimmäisellä apuopettajan palkallaan. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ruskakääpä

Ruskakääpä (Tyromyces kmetii) on Suomessa hyvin harvinainen, vain Lapissa tavattu kääpälaji. Muualla Euroopassa sen levinneisyys rajoittuu vuoristoalueille ja ilmastonmuutos rajoittanee käävän esiintymisalueita tulevaisuudessa. Ruskakääpä elää monilla lehtipuilla, Suomessa lähinnä tunturikoivulla. Kääpä valkolahottaa kuolleita runkoja, pudonneita oksia ja kantoja. Punaisen kirjan verkkopalvelu Käävän yksivuotinen ja yksittäin kasvava itiöemä on pienikokoinen, typäkkä tai hyllymäinen ja joskus tyvestään puulle levinnyt lakki. Tuore itiöemä on pehmeän juustomainen ja yläpinnaltaan mattainen tai, varsinkin kostealla kasvupaikalla, hennosti nukkainen. Kuivana itiöemä on liitumainen ja yläpinta tuntuu karhealta. Yläpinta tuoreena on vaalea, osin heikosti keltaisen ja oranssin sävyinen. Myös mallossa toistuu vaaleaoranssi. Kuivuessa värit haalenevat. Pillipinta on kermanvalkea, pillejä mahtuu 3–9 millimetrille ja pillikerros on vain muutaman millimetrin paksuinen. Käävän kokonaispaksuus on tyvessä 1–2 cm. Ruskakäävän tuoksu muistuttaa liitukääpää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Ruskakääpä (Tyromyces kmetii) Luokka:Liitukäävät
Gadsdenin osto

Gadsdenin osto (, : suom. La Mesillan myynti) oli tapahtuma, jossa Yhdysvallat hankki Meksikolta 76 800 km2 (29670 neliömailia) laajuisen alueen nykyisten Arizonan osavaltion eteläosassa ja New Mexicon osavaltion lounaisosassa. Se oli osa Mesillan sopimusta, joka astui voimaan 8. kesäkuuta 1854. == Taustaa == Yhdysvallat halusi rakentaa mantereen poikki eteläistä reittiä kulkevan rautatien, ja ostoon sisältyi alueita Gilajoen etelä- ja Rio Granden länsipuolella, joita tarvittiin rataa varten. Samalla haluttiin myös selkeyttää ja rauhoittaa raja-aluetta. Meksikon puolella Santa Annan hallitus oli rahavaikeuksissa, ja vuosien 1846-48 tuhoisan Meksikon-Yhdysvaltain sodan jälkeen hallitus mahdollisesti piti parempana myydä alue ja saada siitä korvaus, kuin menettää se Yhdysvalloille ilman korvausta. == Sopimus == Sopimuksen ensimmäisen luonnoksen allekirjoittivat 30. joulukuuta 1853 James Gadsden, Yhdysvaltain Meksikon-suurlähettiläs, jonka mukaan se Yhdysvalloissa tunnetaan, ja Antonio López de Santa Anna, Meksikon presidentti. Yhdysvaltain senaatti pienensi ostettavaa aluetta noin kolmanneksella ja laski vastaavasti siitä maksettavaa hintaa, minkä jälkeen senaatti ratifioi sen 25. huhtikuuta 1854, minkä jälkeen se päätyi presidentti Franklin Piercen allekirjoitettavaksi. Meksikossa sopimus hyväksyttiin lopullisesti sen voimaanastumispäivänä 8. kesäkuuta 1854. Sopimuksen mukaan Meksiko sai alueesta maksuna 10 miljoonaa dollaria (v. 2018 valuutassa $230 miljoonaa). == Vaikutukset == Southern Pacific Railroad -yhtiö rakensi alueen poikki radan 1881-1883. Gadsdenin osto oli viimeinen merkittävä aluelaajennus, joka oli yhteydessä muuhun Yhdysvaltoihin, ja sen seurauksena Yhdysvaltain ja Meksikon raja asettui nykyiseen muotoonsa. Arizonalaiset Tucsonin ja Yuman kaupungit ovat ostetulla alueella. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain historia Luokka:Meksikon historia Luokka:Meksikon ja Yhdysvaltain raja Luokka:1853 Luokka:1800-luvun kansainväliset sopimukset Luokka:Alueiden myynnit
Taking Back Sundayn diskografia

Taking Back Sunday on yhdysvaltalainen alternative rock -yhtye. Sen perustivat vuonna 1999 Antonio Longo laulajana, Jesse Lacey basistina ja taustalaulajana, John Nolan kitaristina, Eddie Reyes kitaristina sekä Stevie D rumpalina. Yhtyeen kokoonpano on sittemmin vaihtunut useita kertoja ja ainoat alkuperäisjäsenet ovat Eddie Reyes ja John Nolan. == Diskografia == === Albumit === *Tell All Your Friends (2002) *Where You Want to Be (2004) *Louder Now (2006) *New Again (2009) *Taking Back Sunday (2011) *Happiness Is (2014) *Tidal Wave (2016) *152 (2023) === Kokoelmat === *Notes from the Past (2007) *Twenty (2019) === Videoalbumit=== * TAYF10 Acoustic (2013) * TAYF10: Live from the Starland Ballroom (2013) === EP:t === * Taking Back Sunday (2001) * Lullaby (2001) === Demot === * The Tell All Your Friends Demo (2002) * Demos and Other Genius Musings (2011) === Singlet === * Timberwolves at New Jersey (2002) * Great Romances of the 20th Century (2002) * Cute Without the 'E' (Cut From the Team) (2002) * You're So Last Summer (2003) * A Decade Under the Influence (2004) * This Photograph is Proof (2004) * Set Phasers to Stun (2005) * MakeDamnSure (2006) * My Blue Heaven (2007) * Sink Into Me (2009) * Where My Mouth Is (2009) * Faith (When I Let You Down) (2011) * This is All Now (2011) * You Got Me (2011) * Flicker, Fade (2014) * Stood a Chance (2014) * Tidal Wave (2016) * Just Us Two (Steve Aokin kanssa) (2022) * The One (2023) === Musiikkivideot === * Great Romances of the 20th Century (2002) * Cute Without the 'E' (Cut from the Team) (2002) * Timberwolves at New Jersey (2003) * You're So Last Summer (2003) * A Decade Under the Influence (2004) * This Photograph Is Proof (I Know You Know) (2004) * Set Phasers to Stun (2005) * MakeDamnSure (2006) * Twenty-Twenty Surgery (2006) * Liar (It Takes One to Know One) (2006) * Sink into Me (2009) * El Paso (2011) * Faith (When I Let You Down) (2011) * You Got Me (2011) * This is All Now (2012) * Flicker; Fade (2014) * Stood a Chance (2014) * All the Way (2014) * Better Homes and Gardens (2015) * Tidal Wave (2016) * You Can't Look Back (2016) * Call Come Running (2017) * All Ready to Go (2018) * The One (2023) * S'old (2023) == Lähteet == Luokka:Diskografiat
The Amity Afflictionin diskografia

The Amity Affliction on vuonna 2003 perustettu australialainen metalcore- yhtye. ==Albumit== * * * * * * * * ==Kokoelmat== * Glory Days (2010) ==EP:t== * Early Demos (2004) * The Amity Affiction (2005) * High Hopes (2007) ==Singlet== * Chasing Ghosts (2012) * Open Letter (2013) * Born to Die (Lana Del Rey cover) (2013) * Pittsburgh (2014) * Don't Lean On Me (2014) * The Weigh Down (2014) * Death's Hand (2014) * Skeletons (2015) * Farewell (2015) * Shine On (2015) * I Bring the Weather with Me (2016) * All Fucked Up (2016) * Can't Feel My Face (The Weeknd Cover) (2017) * Ivy (Doomsday) (2018) * Feels Like I'm Dying (2018) * Drag the Lake (2019) * D.I.E (2019) * All My Friends Are Dead (2019) * Soak Me in Bleach (2020) * Catatonia (2020) * Forever (2020) ==Musiikkivideot== * A Sleepless Winter (2004) * Fruity Lexia (2008) * I Hate Hartley (2010) * Youngbloods (2010) * Chasing Ghosts (2012) * R.I.P. Bon (2013) * Open Letter (2013) * Greens Avenue (2013) * Pittsburgh (2014) * Don't Lean On Me (2014) * The Weigh Down (2014) * Death's Hand (2014) * Skeletons (2015) * Shine On (2015) * I Bring the Weather With Me (2016) * This Could Be Heartbreak (2016) * All Fucked Up (2016) * Fight my Regret (2017) * Can't Feel My Face (The Weeknd Cover) (2017) * Ivy (Doomsday) (2018) * Feels Like I'm Dying (2018) * D.I.E. (2018) * Drag the Lake (2019) * Soak Me in Bleach (2020) * Forever (2020) Luokka:Diskografiat
Tall Fatou Souko

Tall Fatou Souko (myös Soucko, 18. tammikuuta 1929 Toukoto – 15. lokakuuta 2013) oli malilainen opettaja ja hallintovirkailija. Hän oli yksi maan ensimmäisistä ammattiyhdistysnaisista ja Malin naisliiton pääsihteeri. Fatou Souko syntyi Toukoton asemapäällikön perheeseen. Hän kävi koulunsa Toukotossa, Kitassa ja Bamakossa ja valmistui opettajaksi Rufisquen tyttöjen normaalikoulusta vuonna 1950. Souko työskenteli opettajana Kitassa ja Koutialassa ja siirtyi vuonna 1961 Bamakoon, jossa hän toimi hallintovirkailijana. Souko oli Sudanin liiton naistoimiston jäsen Koutialassa ja osallistui ammattiyhdistystoimintaan Bamakossa. Hänet valittiin valtion virkamiesliiton ulkosuhteiden sihteeriksi vuonna 1972 ja ammattiliittojen keskusjärjestön kulttuurisihteeriksi vuonna 1973. Souko osallistui presidentti Moussa Traorén vaimon Mariamin johtaman Malin naisliiton perustamiseen ja toimi sen pääsihteerinä vuosina 1974–1977. Souko osallistui syrjäytetyn presidentti Modibo Keïtan hautajaisiin vuonna 1977, sillä hänen veljensä oli naimisissa Keïtan ottotyttären kanssa. Hänellä oli sukulais- ja aviositeitä myös puolustusministeri Kissima Doukaraan ja turvallisuuspäällikkö Tiécoro Bagayokoon. Mariam Traoré syrjäytti tämän johdosta Soukon naisliitosta vuonna 1977 ja helmikuussa 1978 hänet pidätettiin Bagayokon, Doukaran ja Karim Dembélén vallankaappausyrityksen yhteydessä. Oltuaan kahdeksan kuukautta poliisin valvonnassa Souko työskenteli Sélinguén patoviraston johtajana eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1985. Vuonna 1991 hän osallistui Malin kansalliskonferenssin järjestelyyn. Souko perusti 1980-luvulla islamilaisen naisyhdistyksen, joka on vuodesta 1991 toiminut nimellä Fidama. Souko oli kansallisuudeltaan mandinka. Hän teki kahdesti pyhiinvaelluksen Mekkaan. Souko oli naimisissa opettaja Amadou Aguibou Tallin kanssa ja hän sai viisi lasta. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset henkilöt Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lammaistenlahti

Lammaistenlahti on Harjavallan ja Nakkilan rajalla sijaitseva Kokemäenjoen osa, jossa sijaitsee muun muassa Harjavallan vesivoimalaitos. Alueen kylät Lammainen, Torttila ja Pirilä muodostavat niin sanotun Lammaistenlahden kulttuurimaiseman, joka on yksi Museoviraston luokittelemista valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Viitattu 13.12.2019. Lammaistenlahti myös suosittu virkistyskalastusalue, ja joen pohjoisrannalla kulkee vuonna 1983 perustettu Paratiisin luontopolku. == Lammaistenlahden kulttuurimaisema == Lammaistenlahden kulttuurimaisema muodostuu Harjavallan voimalaitoksen lisäksi Kokemäenjoen pohjoisrannalla sijaitsevan Pirilän kylän vanhasta asutuksesta, eteläpuolella sijaitsevien Torttilan ja Lammaisten kylien talonpoikaistaloista sekä niiden kautta kulkevasta historiallisesta Huovintiestä. Alue oli jo keskiajalla merkittävä markkinapaikka, ja se oli myös tärkeä lohen ja siian kalastuspaikka aina 1930-luvulle voimalaitoksen rakentamiseen saakka. Lisäksi Lammaistenlahden pohjoisrannalla sijaitsee 1920-luvulla valmistunut Satalinnan sairaala. == Lähteet == Luokka:Kokemäenjoki Luokka:Nakkilan luonto Luokka:Harjavallan luonto Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Arthur Hovhannisyan (karateka)

Arthur Hovhannisyan (, s. 13. syyskuuta 1975 Gjumri, Armenian SNT) on armenialainen karateka. Hän voitti aktiiviurallaan pronssia World Openissa 2007 ja on superraskaansarjan Euroopan-mestari. ==Kilpaura== Hovhannisyan harrasti lapsena uintia ja nyrkkeilyä, kunnes 15-vuotiaana siirtyi harrastamaan Kyokushin karatea. Hänen ensimmäinen ohjaaja oli Karen Manukyan.bushido.ru Viitattu 13.12.2019 2003 Hovhannisyan voitti EM-pronssia Ukrainassa, joka oli hänen ensimmäinen EM-tason mitali. 2005 hän onnistui saavuttamaan ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa Bulgariassa, voitettuaan loppuottelussa Jan Soukupin. 2006 Hovhannisyan saavutti hopeaa Japanin mestaruuskisoissa hävittyään loppuottelussa Yoshiaki Uchidalle.All Japan Championship - IKO kyokushinresults.com Viitattu 13.12.2019 2007 Hovhannisyan saavutti pronssia World Openissa. Hän hävisi välierissä Jan Soukupille ja kohtasi pronssiottelussa Darmen Sadvokasovin.IKO World Tournament kyokushinresults.com Viitattu 13.12.2019 Hovhannisyan palkittiin turnauksessa parhaasta ottelutekniikasta. Elokuussa 2017 Hovhannisyan voitti yli 35-vuotiaiden sarjan ensimmäisessä Shin Ki Tai -turnauksen Venäjällä. Turnauksessa kilpailtiin karaten lisäksi sumossa, kendossa ja yleiskunnossa, joiden kokonaistuloksen perusteella valittiin voittaja.Результаты первого всероссийского турнира «Шин Ги Тай» superkarate.ru 10.8.2017 Viitattu 13.1.2020 ==Lähteet== Luokka:Armenialaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leslie Uggams

Leslie Marian Uggams (s. 25. toukokuuta 1943 Harlem, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Uggams on tunnettu Kizzy Reynoldsin roolista minisarjassa Juuret (1977), josta hän sai Golden Globe- ja Emmy- ehdokkuudet. Hän on myöhemmin esiintynyt elokuvissa Sugar Hill (1994), Deadpool (2016), Deadpool 2 (2018) ja Deadpool & Wolverine (2024), sekä televisiosarjassa Empire. == Diskografia == * The Eyes of God 1959) * LESLIE UGGAMS ON TV with Mitch Miller's sing along chorus (1962) * So in Love! (1963) * A Time to Love (1966) * What's An Uggams? (1968) * Just to Satisfy You (1969) * Leslie (1970) * Try To See It My Way (1972) * Leslie Uggams (1975) * Leslie Uggams: On My Way To You: Songs of Alan and Marilyn Bergman (2003) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Pekkala

Janne Pekkala (s. 1965 tai 1966) on suomalainen keittiömestari. Lisäksi hän on tullut tunnetuksi toimittaja Timo Nykyrin kanssa Yleisradiolle tehdyistä televisio- ja radio-ohjelmista, kuten muun muassa lastenohjelmasta Pikku posteljooni (1993–1994), ja ruokaohjelmasta Makupalat (1997–2005). Pekkala vietti nuoruutensa Oulun Korvenkylän kaupunginosassa. Pekkalan keittiöura alkoi 1980-luvun alussa, jolloin hän työskenteli Oulun Kauppahotellissa keittiöapulaisena. Ammattikoulussa hän kävi ravintola-alan koulutuksen. Varusmiespalveluksen aikaan hän toimi laivakokkina. 1990-luvun alussa hän työskenteli oululaisessa 45 Special Bar -ravintolassa. Tämän jälkeen hän on työskennellyt useammassa eri ravintolassa, kirjoittanut ruoka-aiheisia kirjoja ja järjestänyt erilaisia tilaisuuksia, kuten muun muassa kokkauskursseja. Pekkala harrastaa rumpujen soittamista. ==Kirjat== * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset kokit Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Timo Nykyri

Timo Nykyri on suomalainen toimittaja. Nykyri työskentelee Yleisradion Oulun toimituksessa. Hän on tullut tunnetuksi kokki Janne Pekkalan kanssa Yleisradiolle tehdyistä televisio- ja radio-ohjelmista, kuten muun muassa lastenohjelmasta Pikku posteljooni (1993–1994), ja ruokaohjelmasta Makupalat (1997–2005). Pekkalan kanssa hän on myös osallistunut muutamien ruoka- aiheisten kirjojen tekoon. Nykyri toimi myös Yleisradion televisio-ohjelmassa Hittimittari Pohjois-Suomen alueraadin vetäjänä. Nykyri toimii soittajana vuonna 2009 perustetussa Timo Nykyrin Ukuleleorkesterissa. ==Kirjat== * * * * ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Bandolero

Bandolero tarkoittaa seuraavia asioita: * Bandolero, Andrew V. McLaglenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1968 * Bandolero, Paradisio-yhtyeen kappale vuodelta 1996.
Resolute-pöytä

Resolute-pöytä on 1800-luvulla valmistettu työpöytä, joka on ollut usean Yhdysvaltain presidentin käytössä. Ison-Britannian kuningatar lahjoitti pöydän silloiselle presidentti Rutherford B. Hayesille vuonna 1880. Pöytä on valmistettu brittiläisen laivan HMS Resoluten tammipuusta. Nykyisin pöytä sijaitsee Oval Officessa, Yhdysvaltain presidentin virkahuoneessa, jossa se toimii nykyisen presidentin työpöytänä. Maineestaan huolimatta se ei ole ainoa työpöytä, joita Yhdysvaltain presidentit ovat käyttäneet. ==Presidenttien käytössä== Ensimmäisen kerran pöytä siirrettiin Oval Officeen presidentti John F. Kennedyn käskystä. Seuraavan kerran se oli käytössä virkahuoneessa Jimmy Carterin ja Ronald Reaganin aikoina. Tämän jälkeen pöytää käyttivät Bill Clinton, George W. Bush, Barack Obama ja Donald Trump. Sitä käyttää myös nykyinen presidentti Joe Bidenhttps://www.washingtonpost.com/politics/2021/01/20/biden-oval-office/. Presidentti Donald Trump piti pöydällä punaista nappia, jota painamalla hän sai kutsuttua paikalle Valkoisen talon hovimestarin tai pullon Coca-Colaa. ==Kuvia== Tiedosto:Empty Oval Office in The White House.jpg|Resolute-pöytä Oval Officessa vuonna 1981. Tiedosto:Jimmy Carter ottaa rennosti.jpg|Jimmy Carter ottaa rennosti (1978) Tiedosto:Thatcher at Oval Office desk with Carter.jpg|Pääministeri Margaret Thatcher Carterin kanssa vuonna 1979. Tiedosto:Barack Obama looking under Resolute desk.jpg|Caroline Kennedy ja presidentti Barack Obama tutkivat pöytää vuonna 2009. Tiedosto:P031915PS-0512 (20716600910).jpg|Obama esittelee pöytää prinssi Charlesille ja Camillalle (2015) Tiedosto:President Ronald Reagan during a telephone call to Congressman for lobbying at his desk in the Oval Office.jpg|Ronald Reagan (1986) Tiedosto:President Bill Clinton talking on the telephone in the Oval Office with President Francois Mitterand of France (08).jpg|Bill Clinton (1993) Tiedosto:Bill Clinton and Monica Lewinsky in the Oval Office.jpg|Bill Clinton ja Monica Lewinsky (1997) Tiedosto:President George W. Bush delivers an address to the nation regarding the 911 Terrorist Attacks.jpg|Presidentti George W. Bush puhuu kansalle 11. syyskuuta 2001 Tiedosto:P2585-06.JPG|G.W. Bush keskustelee isänsä George H. W. Bushin kanssa (2001) Tiedosto:Barack Obama talks with aides around the Resolute desk, Feb. 4, 2009.jpg|Barack Obama (2009) Tiedosto:Earth-to-space call from the Oval Office (1).jpg|Trump, tytär Ivanka ja astronautti Rubins video­puhelussa ISS:n Whitsonin ja Fischerin kanssa. Tiedosto:Hurricane Dorian Briefing (48647906763).jpg|Trump kuulee hurrikaani Dorianista 29. elokuuta 2019 Tiedosto:P20210831AS-1306-1 (51644847468).jpg|Presidentti Joe Biden kuulee hurrikaani Idasta. (2021) Tiedosto:P20210716AS-0769 (51420127203).jpg|Joe Biden (2021) Tiedosto:Socks 2.0 (cropped1).jpeg|Bill Clintonin kissa Socks (1994) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pöydät Luokka:Valkoinen talo Luokka:Yhdysvaltain presidenttiys
Gaussi

Gaussi (G tai Gs) on magneettivuon tiheyden yksikkö cgs-järjestelmässä. Yksikkö on nimetty saksalaisen matemaatikon ja fyysikon Carl Friedrich Gaussin mukaan. Yksi gaussi on yksi maxwell neliösenttimetriä kohti eli: 1 G= 1 Mx/cm² Cgs-järjestelmä on nykyään korvattu SI-järjestelmällä, jossa magneettivuon tiheyden yksikkönä on tesla. Yksi gaussi on 10-4 teslaa eli 100 mikroteslaa (100 μT), ja 1 tesla = 10 000 gaussia. == Lähteet == Luokka:Magneettivuon tiheyden yksiköt
Komatsushima

Komatsushima () on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Kiin kanaalin rannikolla prefektuurin itäosassa Tokushiman kaupungin kaakkoispuolella. Kaupunki on rakentunut Komatsushimanlahteen laskevan Kandasejoen suulle. Komatsushimassa on 37 561 asukasta (marraskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 45,37 neliökilometriä. Komatsushima oli muinoin Kioton Komatsun kylässä sijaitsevan Ninna-jin buddhalaisen temppelin kartanon aluetta, minkä vuoksi paikkakunta nimettiin kylän mukaan. Edo-kaudella sieltä vietiin indigoväriä Edoon ja Osakaan. Vuonna 1913 valmistui Tokushimaan johtava rautatie, ja myöhemmin 1920-luvulla Komatsushimaan perustettiin kehräämö, minkä myötä sinne alkoi kehittyä teollisuutta. Kaupungin satamaa laajennettiin vähitellen 1930–1950-luvuilla, ja vuonna 1964 se yhdistyi Tokushiman sataman kanssa. Nykyisin se tunnetaan Tokushiman-Komatsushiman satamana ja vuodesta 2011 sieltä on ollut säännöllistä konttiliikennettä Etelä-Korean Busaniin. Kaupunkioikeudet Komatsushimalle myönnettiin vuonna 1951 kuntaliitoksen yhteydessä. 1960-luvulta lähtien kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi ruokaöljyä, paperia, ilotulitteita ja tekokuituja valmistavaa teollisuutta. Myös kalastus ja kalatuotteiden valmistus ovat merkittäviä elinkeinoja. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään muun muassa bambunversoja ja Myrica rubra -puun hedelmiä (yamamomo). Komatsushimassa sijaitsee kaksi Shikokun pyhiinvaellusreitin temppeliä: Onzan-ji (temppeli nro. 18) ja Tatsue-ji (temppeli nro. 19). Kinchō-jinjan pyhäkkö tunnetaan Awa tanukigassen -legendasta. Sen läheisyydessä kohoavalta Hinominevuorelta on laaja näköala kaupunkiin. Komatsushimanlahden itäosassa toimii Japanin meri- itsepuolustusvoimien tukikohta. Kaupunkia palvelee JR Shikokun Mugi-linja. == Kuvia == Tiedosto:Komatsushimatown 外開 Komatsushimacity Tokushimapref Kandase river in 2014 01.JPG|Kandasejoen suu Tiedosto:Onzanji 10.JPG|Onzan-jin temppeli Tiedosto:Tatueji 02.JPG|Tatsue-jin temppeli Tiedosto:Kincho Jinja 01.JPG|Kinchō-jinjan pyhäkkö == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Tokushiman prefektuurin kaupungit
Elizabeth Cromwell

Elizabeth Cromwell (o.s. Bourchier, 1598 – 1665) oli Englannin, Skotlannin ja Irlannin lordiprotektorin Oliver Cromwellin vaimo ja seuraavan lordiprotektorin Richard Cromwellin äiti. Elizabeth Cromwellin isä oli varakas kauppias ja maanomistaja. Elizabeth ja Oliver Cromwell avioituivat St Giles- without-Cripplegaten kirkossa vuonna 1620. He saivat yhdeksän lasta, joista kahdeksan eli aikuisikään tai lähelle aikuisikää (yksi lapsista kuoli 18-vuotiaana). Elizabeth pysytteli erossa politiikasta, mutta rojalistit levittivät hänestä pahansuopaa propagandaa. Englannin restauraation jälkeen Elizabeth asui viimeiset vuotensa tyttärensä perheen luona Keski-Englannissa. Hänen nuoruudenaikainen keittiönsä Elyssä on nykyään museona. ==Lähteet== Luokka:Valtionpäämiesten puolisot Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1598 syntyneet Luokka:Vuonna 1665 kuolleet