EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Unto Turpeinen (pesäpalloilija)

Unto Kalervo Turpeinen (23. kesäkuuta 1909 Pöytyä – 21. kesäkuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija.Urheilumme Kasvot Osa 3, Turpeinen, Unto, sivu 1267, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978 Unto Turpeinen pelasi Helsingin Pallonlyöjäin edustusjoukkueessa 1927http://www.mrasilainen.com/sarjat/1927/1927_j.htm-29 ja 1931-36 voittaen Suomen mestaruuden 1934. Itä–Länsi-otteluun Turpeinen valittiin 1934 ja 1935. Turpeinen pelasi aluksi varavahtina, myöhemmin 1-pesää ja oli hyvä rajalyöjä ja reagointivarma etukenttäpelaaja. Unto Turpeinen oli HPL:n johtokunnan jäsen 1936-40. Turpeinen menehtyi vuonna 1944 auto-onnettomuudessa.Unto Kalervo Turpeinen, Helsingin Sanomat, 1944, No 165, sivu 2, julkaistu 22.6.1944 Turpeinen toimi puolustuslaitoksen kersanttina EVSK:n kirjurialiupseerin tehtävissä.Nimitykset: alikersantti Unto Kalervo Turpeinen, Kaartilainen, 1936, No 5, sivu 12, julkaistu 28.5.1936 == Saavutukset == === Pelaajana === * 2 Itä-Länsi-ottelua: 1934, 1935 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Crystal Cox

Crystal Cox (s. 28. maaliskuuta 1979 Norfolk, Virginia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. == Olympialaiset == Cox voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Viestin alkuerissä juoksivat Cox, Monique Henderson, Sanya Richards ja Moushaumi Robinson, finaalissa Coxin ja Robinsonin tilalle tulivat Monique Hennagan ja DeeDee Trotter. Vuonna 2004 Cox voitti Amerikan hallikisat 200 metrillä. === Dopingrikkomus === 29\. tammikuuta 2010 Associated Press ja ESPN.com kertoivat, että Cox on myöntänyt käyttäneensä anabolisia steroideja vuosina 2001–2004. Näin ollen hänen kaikki tulokset tältä ajalta mitätöidään. Cox on hyväksynyt neljän vuoden kilpailukiellon, joka kestää tammikuuhun 2014 asti. Yhdysvaltojen naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue saattaa menettää Ateenan vuoden 2004 olympiakultansa. Cox menetti mitalinsa 21. heinäkuuta 2012 Kansainvälisen olympiakomitean päätöksellä. == Selviytyjät == Crystal Cox oli yksi yhdysvaltalaisen Selviytyjät-tositelevisiosarjan kilpailijoista Gabonissa vuonna 2008. Hän tuli kilpailussa kuudenneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Crystal Cox Trackandfield.com-sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yhdysvaltalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo kuvitteellisista planeetoista

Tämä on luettelo kuvitteellisista planeetoista, jotka ovat esimerkiksi pelien, tieteiselokuvien tai kirjojen tapahtumapaikkoja. ==Tunnettuja kuvitteellisia planeettoja== *Abydos (Tähtiportti) *Andor (Star Trek) *Alderaan (Tähtien sota) *Altair (Tähtiportti) *Altair 4 (Kielletty planeetta) *Anarres (Urraksen kaksoisplaneetta kirjassa Osattomien planeetta, Ursula K. Le Guin) *Arrakis (Dyyni, Frank Herbert) *Athos (Tähtiportti) *Aurora (Säätiö-trilogia, Isaac Asimov) *Bespin (Tähtien sota) *Centauri (Babylon 5) *Chiron (Sid Meier’s Alpha Centauri) *Chulak (Tähtiportti) *Coruscant (Tähtien sota) *Dagobah (Tähtien sota) *Damogran (Linnunradan käsikirja liftareille, Douglas Adams) *Drazi (Babylon 5) *Endor (Tähtien sota) *Eufrat (Babylon 5) *Eternia (Masters of the Universe) *Felucia (Tähtien sota) *Fiorina ”Fury” 161 (Alien³) *G889 (Maa 2) *Gaia (Säätiö-trilogia, Isaac Asimov) *Geonosis (Tähtien sota) *Gethen (Pimeyden vasen käsi, Ursula K. Le Guin) *Helghan (Killzone) *Hoth (Tähtien sota) *Hyperion (Hyperion) *Kamino (Tähtien sota) *Kashyyyk (Tähtien sota) *Kissatron (Prätkähiiret) *Kobol (Taisteluplaneetta Galactica) *Krull (Krull) *Krypton (DC Comicsin sarjakuvat) *Langara (Tähtiportti) *LV-233 (Prometheus) *LV-426 (Alien – kahdeksas matkustaja ja Aliens – paluu) *Mallona (useita ufokirjoituksia)mm. *Margrathea (Linnunradan käsikirja liftareille, Douglas Adams) *Markabi (Babylon 5) *Minbari (Babylon 5) *Mustafar (Tähtien sota) *Mygeeto (Tähtien sota) *Naboo (Tähtien sota) *Narn (Babylon 5) *Nibiru (Zecharia Sitchinin ja Nancy Liederin näennäistieteellisissä teorioissa) *Orion (Master of Orion) *Planeetta X (erinäisistä hypoteettisista Neptunuksen takaisista planeetoista käytetty nimitys) *Polis Massa (asteroidi, Tähtien sota) *Rhen Var (Tähtien sota) *Solaria (Säätiö-trilogia, Isaac Asimov) *Spathiwa (Star Control 2) *Tatooine (Tähtien sota) *Terminus (Säätiö- trilogia, Isaac Asimov) *Thalassa (Kaukaisen Maan laulut, Arthur C. Clarke) *Tollana (Tähtiportti) *Trantor (Säätiö-trilogia, Isaac Asimov) *Urras (Anarreksen kaksoisplaneetta kirjassa Osattomien planeetta, Ursula K. Le Guin) *Utapau (Tähtien sota) *Vekta (Killzone) *Vorlon (Babylon 5) *Vulcan (Star Trek) *Yavin (Tähtien sota) *Z’ha’dum (Babylon 5) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *WaterdeepMUD World Atlas *Map of Gethen: Note * Planeetat Kuvitteellisista planeetoista
Hypnotisoija

Hypnotisoija (Hypnotisören) on ruotsalaisen kirjailijanimimerkin Lars Keplerin rikosromaani vuodelta 2009. Teoksen on suomentanut Saara Villa, ja se on ilmestynyt suomeksi 2010 Tammen kustantamana. Kirja aloittaa sarjan, jonka päähenkilö on suomalaistaustainen rikoskomisario Joona Linna. Teos oli Ruotsissa vuoden 2009 kohutuin dekkari, ja käännösoikeudet oli vuonna 2010 myyty 30 maahan.Tammi.net Uusisuomi.fi Hypnotisoijan pohjalta on valmistunut samanniminen elokuva, joka tuli Ruotsissa ja Suomessa ensi-iltaan vuoden 2012 jälkipuoliskolla. == Juoni == Tukholman läheltä Tumbasta löytyy mies urheilukentän pukuhuoneesta julmasti surmattuna. Myös hänen puolisonsa ja tyttärensä löytyvät surmattuina perheen rivitalosta, ainoastaan poika Josef on elossa, joskin haavoittuneena ja sairaalassa. Tapahtumien selvittämiseksi komisario Linna pyytää tunnettua hypnotisoijaa, lääkäri Erik Maria Barkia hypnotisoimaan pojan. Lääkäri suostuu, vaikka on aiemman huonosti päättyneen tehtävän jälkeen päättänyt lopettaa hypnotisoinnit. Mutta hän joutuu poikansa kanssa mukaan tapahtumien ketjuun.Lotta Olsson, Lars Kepler: "Hypnotisören", Dagens Nyheter ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hypnotisoija Tammen sivustolla (arkisto) Luokka:Ruotsalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Susi sisällä

Susi sisällä on Tiina Lymin esikoisromaani, joka perustuu Lymin samannimiseen näytelmään. Näytelmän kantaesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 2009 ja romaani ilmestyi vuonna 2010. Kirjan miespäähenkilö Vesa on täydellinen aviomies. Hän antaa vaimolleen Tuulalle laskuvarjohypyn synttärilahjaksi, ostaa kukkia ja kalliita astioita, ei juo, ei lyö, puhuu ja pussaa. Hän on hyvä isä kahdelle lapselle, insinööri ja oikea luottojätkä. Jossain välissä Vesa ehtii kuitenkin suutelemaan tuntematonta naista kadulla. Onko harha-askel ainoa vai onko niitä enemmän? Lymi kuvaa teoksessaan, kuinka petetyn naiselta maailma särkyy pirstaleiksi ja kuinka hän pala palalta kokoaa elämäänsä takaisin. Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 2010 kirjat
Hermann Oldenburg

Hermann Oldenburg (1854-1920) oli saksalainen uskonnonhistorioitsija ja indologi. Hänestä tuli professori Kielissä 1899 ja Göttingenissä 1908. Oldenburg oli yksi Saksan huomattavimmista indologeista, ja hän lisäsi tietoa Intian kirjallisuus- ja uskontohistoriasta. Luokka:Saksalaiset historioitsijat Luokka:Indologit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Sloveenit (heimo)

Sloveenit () eli Ilmajärven slaavit (и́льменские славя́не, ilmenskije slavjane) olivat Ilmajärven rannoilla, Olhavan, Lovatin ja Mstan varsilla sekä Mologan yläjuoksulla 500–900-luvuilla elänyt itäslaavilainen heimo. 800–1100-luvuilla seudulle perustettiin Novgorodin ja Staraja Russan kaupungit. Myöhemmin sloveenien asuinalueesta muodostui Novgorodin feodaalitasavallan ydinalue. Nimitystä sloveenit käytetään myös Sloveniassa ja sen lähialueilla asuvasta eteläslaavilaisesta kansasta. ==Lähteet== Luokka:Slaavit Luokka:Venäjän historia
Elämää ja erotiikkaa

Elämää ja erotiikkaa on Juha ”Watt” Vainion albumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Se oli viimeinen Junnun studioalbumi, joka julkaistiin hänen eläessään. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Matkalla pohjoiseen” ja ”Heiskasen kanssa kun heiluttiin” sekä nimikappale ”Elämää ja erotiikkaa”. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Tekijätiedot == Muusikot * Jaakko Salo - kapellimestari (A1, A2, A4-A6, B1, B4), piano (A2, A4-A6, B4), haitari (A4, A6, B1, B4) ja sähköpiano (A1, B1) * Markku Johansson - kapellimestari (A3, B2, B3, B6), trumpetti (A3, A5, B6), flyygelitorvi (B2) ja syntetisaattori (B3) * Veikko Samuli - kapellimestari ja sähköpiano (B5) * Kalevi Ukkola - kuoronjohtaja (B2, B3) * Marjo-Riitta Kervinen (A3, B5, B6), Pave Maijanen (A5), Irina Milan (A5, B5), Irma Tapio (A3, A5, B1, B6) ja Pepe Willberg (B1) - taustalaulu * Martti Metsäketo - taustalaulu (A1, A3, B1), tenorisaksofoni (B5, B6), basso (A1) * Hyvän Tuulen Laulajat - kuoro (B2, B3) * Juhani Aaltonen - huilu (A6), alttosaksofoni (B1) * Pentti Lasanen - klarinetti (A5), alttosaksofoni (A3, B5, B6) * Reijo Lehtovirta - alttosaksofoni (A2) * Jörgen Petersen - trumpetti (B5) * Tom Bildo (A5) ja Petri Juutilainen (A3, B6) - pasuuna * Nacke Johansson - piano (B2), sähköpiano (A3, B3, B6) * Aaro Kurkela - haitari (B2, B3) * Juha Björninen (A3, A4, B2, B3, B5, B6), Kalle Lae (A5), Heikki Laurila (A1, A5), Peter Lerche (B1), Janne Louhivuori (A6, B1, B5) ja Taisto Wesslin (A2, B4) - kitara * Jari Lappalainen - kitara (A2), viulu (B4) * Christer Bergholm (A4), Pekka Helin (B1), Harri Merilahti (A6), Pekka Pohjola (A5), Tapio Salo (A3, B2, B3, B6) ja Heikki "Häkä" Virtanen (A2, B4, B5) - basso * Vesa Aaltonen (A4, A5), Tapani "Nappi" Ikonen - rummut (A1, A3, B1-B3 B5, B6), Miri Miettinen (A2, A6, B4) Muut * Ronnie Kranck (A1), Jukka Teittinen ja Timo Toikka (A1) - äänitys * Jaakko Salo - tuotanto * Fred Ohert - valokuvat == Lähteet == Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Juha Vainion albumit
Intel Tick-Tock

Intel Tick-Tock on Intelin suorittimien kehittämismalli, jonka yhtiö julkaisi vuonna 2007. Arkkitehtuuri kuvaa Intelin tapaa tuoda joka toinen vuosi markkinoille uusi suoritinarkkitehtuuri ja joka toinen vuosi edellisvuonna tuotu suoritinmalli pienemmällä viivanleveydellä. Mallissa "tick" tarkoittaa uutta viivanleveyttä ja "tock" tarkoittaa uutta mikroarkkitehtuuria. Luokka:Suorittimet Luokka:Intel fr:Intel#Tic-tac
Puolijumala

Puolijumala on monissa mytologioissa hahmo, jonka toinen vanhempi on Jumala ja toinen ihminen. Puolijumala on kuolevainen. Sanotaan että Zeus laati säännön joka kuuluu näin: "Jumalat eivät saa tavata koskaan kuolevaisia lapsiaan". Puolijumala saa yleensä vanhempansa taidot, esim. Poseidonin lapsi saa veden voimat. Herakles ja Akhilleus ovat kuuluisimpia puolijumalia. Populaarikulttuurissa epiteettiä puolijumala voidaan käyttää viihteen ja urheilun idoleista. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Jumaluudet tyypeittäin Luokka:Jumalat, henget ja taruolennot
Immanuel Ilmoni

Immanuel Ilmoni (29. maaliskuuta 1797 Nummi – 14. huhtikuuta 1856 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori. Ilmonin vanhemmat olivat lukkari Kristian Ilmonius ja Fredrika Lovisa Woivalén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1819, lääketieteen kandidaatiksi 1822, lääketieteen lisensiaatiksi 1824 ja lääketieteen tohtoriksi 1832. Ilmoni teki ulkomaisia opintomatkoja Tukholmaan 1823–1824 sekä Heidelbergiin, Triesteen ja Pariisiin 1828–1830. Ilmoni toimi Helsingin yliopiston anatomian prosektorina (leikkelyavustajana) sekä anatomian ja fysiologian apulaisena 1826–1834. Hän oli teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professorina 1834–1856. Lisäksi Ilmoni toimi lääketieteellisen tiedekunnan promoottorina 1847 ja Uusmaalaisen osakunnan inspehtorina 1847–1852. Ilmoni oli Suomen lääkäriseuran puheenjohtaja 1838–1839, 1843 ja 1846 sekä Suomen Tiedeseuran puheenjohtaja 1848–1849. Hän kuului jäsenenä myös Uppsalan tiedeseuraan, Hallen Akademia Leopoldinaan sekä useisiin ulkomaisiin lääkäriseuroihin. Hän sai professorin arvonimen 1831. Ilmonin kirjoittama kolmiosainen Bidrag till Nordens Sjukdomshistoria luetteloi Pohjoismaiden, Suomen, pohjois-Venäjän ja Baltian alueilla vanhoilta ajoilta aina 1700-luvun loppuun saakka esiintyneitä epidemioita sekä ihmisten ja eläinten sairauksia. Omaa käsitystään lääketieteestä ja lääkärin ammatista Ilmoni kuvasi kirjassa Om läkarens yrke och pligter. Ilmoni kirjoitti myös kaunokirjallista tekstiä: kertomuksia, näytelmiä ja paljon tilapäisrunoutta. Ilmoni oli naimisissa kaksi kertaa: * 1833–1849 Sofia Charlotta Liljenstrandin (1812–1849) kanssa * Maria Crohnsin (1826–1911) kanssa Hänellä oli liitoistaan seitsemän lasta joista kolme kuoli jo pieninä. Ilmoni kuoli keväällä 1856 Helsingissä riehuneeseen lavantauti-epidemiaan. Hänet on haudattu Nummen vanhalla hautausmaalle. == Teoksia == * Physiologia systematis ossium. 1825–1826 * De pathologica systematis nervorum gangliosi dignitate. 1833 * Medicinskt kliniska iakttagelser från universitetets klinik. 1841–1846 * Bidrag till Nordens sjukdomshistoria I-III. 1846–1853 * Om läkarens yrke och pligter. 1847 * Analecta clinica iconibus illustrata. 1851–1854 (Lars Henrik Törnrothin kanssa) == Lähteet == * Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa H-O * Arno Forsius : Immanuel Ilmoni (1797–1856) – teoreettisen ja käytännöllisen lääketieteen professori Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1856 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Kauko Nissinen

Kauko Viktor Nissinen (20. helmikuuta 1911 Helsinki – 1. maaliskuuta 1993) oli suomalainen insinööri ja pesäpalloilija. Urheilumme Kasvot Osa 3, Nissinen, Kauko, sivu 1208, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1978Nissinen, Kauko Viktor, Diplomi- Insinöörit ja arkkitehdit 1973, sivu 449, toimittanut Matti Kaario, Suomen teknillinen seura, Helsinki 1973 Kauko Nissinen pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-37 ja 1939 yleensä varavahtina ja saavutti Suomen mestaruuden v. 1934. Urallaan Nissinen osallistui neljään Itä-Länsi-otteluun ja oli HPL:n johtokunnan jäsen 1937-40. Nissinen tuli ylioppilaaksi Helsingin toisesta suomalaisesta lyseosta vuonna 1930 ja valmistui diplomi-insinööriksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta 1943 pääaineenaan kemia. Nissinen teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan vuosina 1949–1951. Hän toimi Helsingin laivastoaseman laboratorioapulaisena vuosina 1937–1939, Valtion lentokonetehtaan tutkimusinsinöörinä ja työpajainsinöörinä 1941–1948, Oy Gust. Raninin teknisenä johtajana vuodet 1948–1958 ja Oy Pyynikin tehtaalla apulaispanimomestarina 1959–1961. Hän oli myös Kuopion kaupungin vesilaitoksen kemisti 1949–1950 ja toimi matematiikan, kemian ja fysiikan opettajana eri oppilaitoksissa vuodesta 1961. Sotilasarvoltaan Nissinen oli insinööriluutnantti. Nissisen vanhemmat olivat maanviljelijä Eero Nissinen ja Hilda (o.s. Markkanen). Puoliso oli voimistelun lehtori Salme Tuulikki Nissinen (o.s. Koskinen) vuodesta 1944. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 1934 * 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937 * 4 Itä-Länsi- ottelua: 1933, 1934, 1936, 1937 ==Lähteet== * Helsingin Pallonlyöjät 1919-1973 (pdf) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Siamotyrannus

Siamotyrannus (”siamilainen tyranni”) oli petodinosaurusten suku varhaisliitukaudelta Thaimaasta. Kun‭ ‬‬Siamotyrannus kuvattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1996,‭ sen ajateltiin olleen yksi ensimmäisistä suurista tyrannosaureista, tästä johtuu myös sen nimi. Myöhemmät tutkimukset ovat osoittaneet että ‬Siamotyrannus kuuluikin alkeellisempien karnosaurien heimoon Metriacanthosauridae‭ ja alaheimoon Metriacanthosaurinae, jonka muita jäseniä olivat Sinraptor,‭ ‬Shidaisaurus ja Metriacanthosaurus. Holotyyppi koostuu lantiosta sekä muutamasta risti- ja häntänikamasta. Niiden perusteella on päätelty että ‬Siamotyrannus oli keskikokoinen noin 6-7 metriä pitkä petodinosaurus, ja sen ravintoa olivat ehkä strutsisauri Kinnareemimus ja titanosauri Phuwiangosaurus. Nyttemmin on myös löydetty tälle suvulle kuulunut reisiluu ja hampaita. == Lähteet == Luokka:Metriacanthosauridae
Osmo Kivi

Osmo Antero Kivi (1. huhtikuuta 1913 - 14. helmikuuta 1940) oli suomalainen pesäpalloilija. Upseeri Osmo Kivi pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1932-38 ulkopelipaikkoinaan sieppari ja 2-vahti. Kivi voitti kaksi Suomen mestaruutta v. 1934 ja 1938 ja pelasi yhdessä Itä-Länsi- ottelussa. Kivi kaatui Kuolemajärven Summassa vuonna 1940. == Saavutukset == === Pelaajana === * 2 SM-kultaa: 1934, 1938 * 4 SM-pronssia: 1933, 1935, 1936, 1937 * 1 Itä-Länsi-ottelu: 1935 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Metriacanthosaurus

Metriacanthosaurus (nimen merkitys: "kohtalaisen piikikäs lisko") oli lihaa syönyt teropodidinosaurusten suku. Se eli 159–154 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. Metriacanthosauruksen fossiileja on löydetty Englannista, Yhdistyneestä kuningaskunnasta. == Nimi ja sen historia == Metriacanthosaurus tarkoittaa "kohtalaisen piikikästä liskoa". Nimi annettiin kyseisen dinosauruksen neuraalihaarakkeista, jotka olivat pidemmät kuin Megalosauruksella, mutta lyhyemmät kuin Altispinaxilla. Tämän johdosta nimeksi annettiin "kohtalaisen piikikäs lisko". Kuten monet muut varhain löydetyt teropodit, etenkin Euroopasta löydetyt sellaiset, Metriacanthosaurus nimettiin alun perin Megalosaurus -lajiksi. Paleontologian alkuaikoina Megalosaurusta päädyttiin käyttämään niin sanottuna "roskakoritaksonina" melkein kaikille teropodin jäänteille. Metriacanthosauruksen nimesi alun perin saksalainen paleontologi Friedrich von Huene, joka nimesi sen lajiksi Megalosaurus parkeri. Parkeri annettiin W. Parkerin kunniaksi, joka oli löytänyt jäänteet Weymouthista. Vuonna 1932 von Huene siirsi lajin sukuun Altispinax pitkien, fossiloituneiden selkänikamien neuraalihaarakkeiden vuoksi. Nykyisen nimensä Metriacanthosaurus sai vuonna 1964, kun Alick Walker teki erityisen huomion neuraalihaarakkeiden koosta. == Koko ja ulkonäkö == Metriacanthosauruksen kokoa ei tiedetä fossiilien vähäisyyden vuoksi, mutta samankaltaisiin teropodeihin tehdyn vertailun perusteella dinosauruksen pituus oli karkeasti arvioituna noin kuusi metriä. Metriacanthosauruksen neuraalihaarakkeet saattoivat tukea matalaa, kasvaimen kaltaista kumpua, joka oli mahdollisesti samankaltainen kuin varhaisliitukaudella Pohjois-Amerikassa eläneellä Acrocanthosauruksella. Fossiilien vähäisyyden vuoksi rekonstruktiot Metriacanthosauruksesta ovat arvailuja ja perustuvat muihin samankaltaisiin dinosauruksiin. == Fossiilit == Metriacanthosauruksen fossiileja on löydetty Englannista. Löytöihin kuuluu osittaisia jäänteitä. == Luokittelu == Metriacanthosaurus on luokiteltu sinraptoreihin kuuluneena teropodina. Sen on ajateltu olevan läheistä sukua Aasiassa eläneelle Yangchuanosaurukselle. == Lähteet == Luokka:Metriacanthosauridae
Ilkka Rekiaro

Ilkka Rekiaro on suomalainen sanakirjantekijä sekä tieto- ja kaunokirjallisuuden suomentaja. Hän on koulutukseltaan filosofian lisensiaatti. Rekiarolta ovat ilmestyneet muun muassa Gummeruksen suomi–saksa–suomi–perussanakirja (yhdessä Rolf Klemmtin kanssa) ja suomi–englanti–suomi-perussanakirja (yhteistyössä Douglas Robinsonin kanssa) sekä Amerikkalaisuuksien sanakirja. Hän on suomentanut muun muassa Rick Riordanin kirjoittamia fantasiakirjasarjoja, kuten Percy Jackson, Olympoksen sankarit ja Kanen aikakirjat. Hän on myös suomentanut useita Stephen Kingin kirjoja. Vuonna 2007 Rekiaro sai J. A. Hollon kääntäjäpalkinnon Tim Flanneryn teoksen Ilmaston muuttajat suomennoksesta. Huhtikuussa 2014 Otavan kirjasäätiö myönsi hänelle Erkki Reenpää -suomentajapalkinnon. ==Lähteet== Luokka:Suomentajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Iproniatsidi

Iproniatsidi on nikotiinihapon johdos, sekä vuonna 1952 käyttöön saapuneen isoniatsidin (INH) johdannainen. Lääke kehiteltiin alun perin 1950-luvun alkuvuosina tuberkuloosilääkkeeksi, ja etupäässä luutuberkuloosin hoitoon. Sen markkinointinimenä Suomessa oli Marsilid. Iproniatsidi on ns. MAOI-lääke, eli monoamiinioksidaasin estäjä. Tyypiltään se on epäselektiivinen. Ainakin luu- ja keuhkotuberkuloosin hoidossa iproniatsidia on käytetty. Hoidettaessa tubi- potilaita iproniatsidilla, huomattiin näiden mielialan nousevan. Ryhdyttiin tekemään tutkimuksia myös psykoottisilla potilailla, kuten katatonisen skitsofrenian hoidossa Vartiainen: Lääkeaineoppi, WSOY-SHKS 1960. Lääke auttoi masentuneeseen mielialaan, muttei poistanut psykoottisuutta. Havaittiin myös iproniatsidin olevan huomattavissa määrin toksisempaa isoniatsidiin nähden. Iproniatsidia aloitettiin antamaan depressio-potilaille arviolta vuosista 1957–1958 alkaen. Se olikin maailman ensimmäinen masennuksen hoitoon käytetty lääke. Varsin nopeasti alkoivat ilmetä lääkkeen maksalle myrkylliset ominaisuudet muun muassa hepatiittien muodossa. Iproniatsidi vedettiinkin pois markkinoilta jo 1960-luvun alkuvuosina: nialamidin, tuotenimeltään Niamid korvatessa sen. Nykyään myös nialamidi on Suomessa poistettu lääkemarkkinoilta. Pitkään sen jälkeen on ainoana saman ryhmän lääkkeenä ollut MAO-A-estäjä moklobemidi, jonka tuotenimi on Aurorix. ==Annostus== Tuberkuloosin hoidossa: 1 mg painokiloa kohti kolme kertaa vuorokaudessa. Masentuneisuuden hoidossa: 50 mg kolme kertaa vuorokaudessa. ==Sivuvaikutukset== Iproniatsidin sivuvaikutuksia ovat olleet: painonnousu, hikoilu, huimaus, impotenssi ja ummetus. Myös unettomuutta ja harha- aistimuksia on ilmentynyt, sekä refleksien vilkkautta, joka voitaneen tulkita hyperaktiivisuutena. Vakavimpia haittavaikutuksia olivat maksavauriot, osa jopa kuolemaan johtavina, joidenka johdosta lääke vedettiin pois markkinoilta muun muassa Suomessa. ==Lähteet== * http://ajp.psychiatryonline.org/cgi/pdf_extract/114/10/941 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *PubChem: Iproniazid *DrygBank: Iproniazid *KEGG: Iproniazid Luokka:Monoamiinioksidaasiestäjät
Taavetti Laitinen

Taavetti (Taavi) Laitinen (15. tammikuuta 1866 Suonenjoki – 29. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Helsingin yliopiston professori ja Lääkintöhallituksen pääjohtaja. Laitisen vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Olli Laitinen ja Henriikka Vehviläinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1888 Kuopion suomalaisesta lyseosta ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1892 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1897. Laitinen väitteli tohtoriksi suomen kielellä, mikä oli tuolloin poikkeuksellista. Hänen vuonna 1896 julkaistun väitöskirjansa nimi oli Sananen muutamista bakteeriotoksiineista ja niiden vaikutuksista hermostoon. Laitinen toimi Helsingin yliopiston bakteriologian dosenttina 1899–1902 ja hygienian professorina 1902–1911 ja Lääkintöhallituksen pääjohtajana 1911–1917. Vanhasuomalaisiin kuulunut Laitinen joutui 1917 luopumaan virasta, koska häntä pidettiin myöntyväisyyssuunnan kannattajana. Laitinen toimi myös yksityislääkärinä Helsingissä 1897–1941. Hän sai valtioneuvoksen arvon vuonna 1913 ansioistaan kulkutautien ja tuberkuloosin torjunnassa. Vuonna 1908 Laitinen oli perustamassa Suomalaista tiedeakatemiaa ja toimi sen rahastonhoitajana 1908–1911. Hän oli elintarve- ja nautintoainekomitean puheenjohtaja 1912–1916, Suomen kansallisen terveysliiton puheenjohtaja 1906–1912, Duodecimin puheenjohtaja 1910 ja Suomen lääkäreiden raittiusliiton puheenjohtaja 1907–1939. Vuonna 1930 Laitinen oli perustamassa Aitosuomalaisten liittoa ja toimi liiton puheenjohtajana. Hän oli Terveydenhoitolehden päätoimittajana 1901–1904 ja kuului vuodesta 1911 Aikakauslehti Ajan perustajiin ja toimituskuntaan. Vuonna 1907 Laitinen vuokrasi Meilahdesta maa-alueen, jolle hän rakennutti Tilkan lepo- ja virkistyskodin. Hän myi tämän laitoksen 1913 valtiolle ja osti saamillaan rahoilla takaisin kotitilansa, jossa hän alkoi harjoittaa maanviljelyä sivutoimenaan. Tilkan alueelle perustettiin 1918 sotilassairaala. Taavi Laitinen oli naimisissa kaksi kertaa, ensin 1897–1906 Edith Emilia Roschierin kanssa ja sitten vuodesta 1922 kuvanveistäjä ja taidemaalari Hilda Maria Flodinin (1877–1958) kanssa, jonka aiempi puoliso oli ollut taiteilija Juho Rissanen. Laitisen hauta on Suonenjoen vanhan hautausmaan itäpäädyssä isänsä haudan vieressä. == Lähteet == * Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesmatrikkeli 1640-1917, osa H-O * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 * Mikko Niemi : Muistoja Taavetti Laitisen kadun vaiheilta. Duodecim nro 23/1998 * Sivu 435. Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Valtionlaitosten johtajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Hendersoninkerttunen

Hendersoninkerttunen (Acrocephalus taiti) on Henderson Islandin kotoperäinen varpuslintu. Se elää ainoastaan Pitcairnin saariryhmään kuuluvalla Henderson Islandilla Etelä-Polynesiassa. William Robert Ogilvie-Grant kuvaili lajin holotyypin 1913.IBC == Lähteet == Luokka:Kerttuset Luokka:Uhanalaiset linnut
Daisuke Katō

Daisuke Katō (18. helmikuuta 1911 – 31. heinäkuuta 1975) oli japanilainen näyttelijä. Hän näytteli yli 150 elokuvassa, usein sivuosissa. Hän näytteli monessa Akira Kurosawan elokuvassa, kuitenkin pienissä rooleissa. Näistä merkittävin oli samurai Shichirōjin rooli elokuvassa Seitsemän samuraita (1954). Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Onni Vainio

Onni Valdemar Vainio (13. maaliskuuta 1916 – 16. heinäkuuta 1978) oli suomalainen pesäpalloilija. Yhteiskuntatieteiden maisteri ja pankinjohtaja Onni Vainio pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1936–1943 ja 1945–1948 ulkopelipaikkanaan 2-vahti. Suomen mestaruuden Vainio saavutti v. 1938 ja pelasi urallaan neljä Itä-Länsi-ottelua. Vainio pelasi aiemmin TUL:n seurassa Helsingin Kullervossa, jolta ajalta hänellä on myös TUL:n pesäpallomestaruus 1933. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 1938 * 2 SM-hopeaa: 1940, 1942 * 2 SM-pronssia: 1936, 1937 * 4 Itä-Länsi- ottelua: 1938-1940, 1947 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Peter Swärdh

Peter Swärdh (s. 27. helmikuuta 1965) on ruotsalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. ==Ura== Swärdh pelasi koko uransa ajan IFK Hässleholmissa puolustajana. Hän lopetti uransa 27-vuotiaana vuonna 1992 ja kerkesi juuri olla mukana nousujuhlissa ykkösdivisioonaan kaudella 1991. Pelaajauransa jälkeen Swärdh jatkoi IFK Hässleholmissa apulaisvalmentajana Anders Linderothin apuvalmentajana. Päävalmentajadebyyttinsä hän teki 1999 Högaborgs BK:ssa, josta siirtyi myöhemmin samana vuonna Helsingborgs IF:n organisaatioon B-joukkueen valmentajaksi. Hän nousi seuran edustusmiehistön päävalmentajaksi elokuun lopulla 2002 Sören Cratzin potkujen jälkeen. Bildspecial: HIF-tränare genom åren Hän johdatti seuran kauden päätteeksi Allsvenskanissa neljänneksi ja sai jatkaa tehtävissään. Seuraavilla kausilla Helsingborg ei kuitenkaan onnistunut nousemaan kärkisijoille ollen huonoimmillaan 10:s kaudella 2004. Lopulta hän sai potkut tehtävistään toukokuussa 2006. Helsingborg sparkar tränare Swärdh Helsingborgista saatujen potkujen jälkeen Swärdh jatkoi uraansa Åtvidabergs FF:n päävalmentajana joulukuussa 2006. Peter Swärdh tar över ÅFF Hän luotsasi seuraa kaksi kautta Superettanissa sijoittuen molemmilla kausilla joukkueineen kuudenneksi. Lokakuussa 2008 Swärdh jätti ÅFF:n ja siirtyi Mjällby AIF:n peräsimeen. Swärdh ny tränare för Mjällby Debyyttikausi Mjällbyssä päättyi komeasti Superettanin voittoon kahdeksan pisteen erolla Swärdhin entiseen seuraan Åtvidabergiin. Nousu Allsvenskaniin ratkesi neljä kierrosta ennen sarjan loppua. Nu kan Mjällby fira - Avancemanget säkrat Swärdhin johdolla Mjällby vakiinnutti paikkansa Allsvenskanissa sijoittuen heti kaudella 2010 komeasti kuudenneksi. Seuraavilla kausilla seuran sijoitus painui ja kausi 2012 päättyi lopulta alle odotusten vasta sijalle 12. Kauden jälkeen Swärdh jätti seuran ja palasi kolmivuotisella sopimuksella Åtvidabergs FF:n päävalmentajaksi. Bekräftat: Han tar över Åtvidaberg Swärdhin johdolla ÅFF pelasi varmasti itsensä Allsvenskanin keskikastiin ja sijoittui kausina 2013–2014 liigassa kahdeksanneksi. Kauden 2014 jälkeen Swärdh jätti ÅFF:n ja allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Kalmar FF:n kanssa. Ny tränare och nya spelare Swärdhin debyyttikausi oli vaikea ja Kalmar sijoittui Allsvenskanissa vasta sijalle 13, mikä oli huonoin sijoitus sitten kauden 2002, jolloin Kalmar putosi Allsvenskanista. Kaudella 2016 joukkue paransi peliään ja oli kauden päätteeksi kuudes. Kaudella 2017 Kalmar vajosi jälleen putoamiskamppailuun ja kesäkuun puolivälissä 2017 Swärdh sai potkut seurasta.”Peter Swärdh får sparken från Kalmar” Tammikuussa 2019 Swärdh palasi valmennustehtäviin Superettan-seura Trelleborgs FF:n päävalmentajana.Peter Swärdh ny tränare i Trelleborg Swärdh sai potkut seurasta lokakuussa 2019, vain kaksi kierrosta ennen Superettan-kauden päättymistä. Joukkueen sarjapaikka oli edelleen tuossa vaiheessa varmistumatta.Får sparken av Trelleborg – med två matcher kvar ==Meriitit== * Superettan: 2010 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isao Kimura

Isao Kimura (22. kesäkuuta 1923 – 4. heinäkuuta 1981) oli japanilainen näyttelijä, joka näytteli useissa Akira Kurosawan elokuvissa. Hän näytteli muun muassa elokuvassa Kulkukoira (1949) tarinan pääroistoa. Hänet muistetaan parhaiten roolistaan teini-ikäisenä samuraina (vaikka hän oli oikeasti jo 31-vuotias) elokuvassa Seitsemän samuraita (1954). Hän kuoli 58-vuotiaana syöpään. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Japanilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Ensio Vuorinen

Paavo Ensio Vuorinen (20. marraskuuta 1913 Helsinki – 22. kesäkuuta 1999 Vaasa) oli suomalainen pesäpalloilija. Ensio Janne Vuorinen pelasi Helsingin Pallonlyöjien edustusjoukkueessa 1937–1943 ja 1945–1948. Ulkopelissä Vuorinen pelasi lukkarina ja voitti yhden Suomen mestaruuden vuonna 1938 ja pelasi yhdessä Itä-Länsi-ottelussa. Vuorinen kuului HPL:n johtokuntaan 1948. Vuorisen aiempia joukkueita olivat Helsingin Kisa-Toverit, jossa TUL:n pesäpallomestaruus 1935, ja Pallo-Toverit. Vuorinen siirtyi vuonna 1949 Vaasan Mailaan. Vuorinen opiskeli 1930-luvulla Suomen teknillisen korkeakoulun maanmittausosastollaYlioppilas Paavo Ensio Vuorinen otettu maanmittausharjoittelijaksi, Suomen Maamittari-Yhdistyksen Aikakauskirja, 1936, No 7, sivu 28, julkaistu 1.7.1936 ja pelasi pesäpalloa menestyksellisesti jo koululaisena Kallion yhteiskoulunOppikoulujen "Hopeapallo"-ottelut, Helsingin Sanomat, 1934, No 122, sivu 8, julkaistu 8.5.1934 ja teknillisen korkeakoulun maanmittausosaston joukkueessa.Siepparin kädestä, Uusi Suomi, 1937, No 116, sivu 20, julkaistu 1.5.1937 Hänellä oli useita akateemisia mestaruuksia pesäpallossa ja jääkiekossa. Vuorinen eteni sodan aikana sotilasarvoltaan luutnantiksi (1942)Avioliittoon vihittiin 30.10 Saksalaisessa kirkossa luutnantti Ensio Vuorinen ja ekonoomi Tuulikki Lähdesniemi, Uusi Suomi, 1943, No 296, sivu 7, julkaistu 2.11.1943 ja myöhemmin reservin yliluutnantiksi (1967). Hän voitti pesäpallossa armeijan mestaruuden vuosina 1934 ja 1935.Pesäpallokentän loistoelämyksiä, Etelä- Saimaa, 1935, No 63, sivu 6, julkaistu 8.6.1935 Vuorinen pelasi menestyksellisesti myöhemmällä iällä bridgeä Vasa Bridgeklubbissa.Vasabladet, 1989, No 121, sivu 9, julkaistu 31.5.1989 Vuorinen oli ammatiltaan Vaasan kaupungin topografi ja hänen puolisonsa oli ekonomi Ilma Tuulikki Vuorinen (o.s. Lähdesniemi). == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 1938 * 2 SM-hopeaa: 1940, 1942 * 1 SM-pronssi: 1937 * 1 Itä-Länsi-ottelu: 1940 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf === Viitteet === == Aiheesta muualla == * GENi, Paavo Ensio Vuorinen [] Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Pitcairninkerttunen

Pitcairninkerttunen (Acrocephalus vaughani) on ruokokerttusten sukuun kuuluva varpuslintu, joka elää kotoperäisenä vain Pitcairnin saariryhmään kuuluvalla Pitcairnilla eteläisellä Tyynellämerellä. Richard Bowdler Sharpe kuvaili lajin holotyypin vuonna 1900.IBC == Lähteet == Luokka:Kerttuset Luokka:Uhanalaiset linnut
Gustaf Hartala

Gustaf Hartala vuoteen 1935 Hedberg (3. huhtikuuta 1913 Viipuri – 11. tammikuuta 1950 Helsinki) oli suomalainen pesäpalloilija ja sotilas, joka haavoittui vakavasti talvisodassa. Gösta Hartala valmistui ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lyseosta keväällä 1934. Sen jälkeen hän käytyään asevelvollisuuden siirtyi Kadettikouluun, josta hän valmistui 1938. Sen jälkeen hän palveli nuorempana upseerina Suomen valkoisessa kaartissa. Talvisodassa hän oli komppanianpäällikkönä Karjalankannaksella, jossa hän haavoittui vakavasti menettäen molemmat jalkansa. Jatkosodassa hän palveli Päämajassa. Ansioistaan sodissa Hartalalle myönnettiin Vapaudenristin 4. ja 3. luokka Sotien jälkeen hän siirtyi armeijasta kapteenin arvoisena siviiliin ja opiskeli Kauppakorkeakoulussa valmistuen ekonomiksi vuonna 1948. Sen jälkeen hän siirtyi Sotevan palvelukseen, missä hän toimi toimistopäällikkönä apulaisena kuolemaansa asti. Gösta tai Juta Hartala pelasi HPL:n edustusjoukkueessa vuosina 1938–1939 edustettuaan sitä ennen Viipurin Pallonlyöjiä 1928–1937. Hartala voitti kaksi Suomen mestaruutta 1928 (VPL) ja 1938 (HPL). Hartala on kaikkien aikojen nuorin pesäpallon miesten Suomen mestaruuden voittanut pelaaja. Hän oli vasta 15-vuotias, kun voitti Viipurin Pallonlyöjien paidassa Suomen mestaruuden. Hartala pelasi takakentällä. Hartala pelasi kolme Itä-Länsi-ottelua VPL:n riveissä ja muun Suomen joukkueessa 1932 Lahden Mailaveikkoja vastaan. == Saavutukset == === Pelaajana === * 2 SM-kultaa: 1928, 1938 * 2 SM-pronssia: 1929, 1933 * 3 Itä-Länsi- ottelua: 1932-1934 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/Koosteet/sHPL_osa_2.pdf === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Mustakulmakerttunen

Mustakulmakerttunen (Acrocephalus bistrigiceps) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Siperian kaakkoisosan ja Venäjän kaukoidän, Kiinan koillis- ja itäosat, Korean niemimaan, Sahalinin sekä Japanin Hokkaidon ja Honshun. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Xiamenista, Kiinan Fujianista 1860.IBC == Lähteet == Luokka:Kerttuset
Moez Ben Cherifia

Moez Ben Cherifia (, s. 24. kesäkuuta 1991 Tunis, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Espérancea. ==Ura== Ben Cherifia aloitti uransa Espérancen junioreissa, josta hänet nostettiin edustukseen kaudella 2009-2010, edustusjoukkueen kärsittyä maalivahtiongelmista. Ben Cherifia pelasi ensimmäisen ottelunsa US Monastiria vastaan 3. maaliskuuta 2010. Ottelu päättyi Esperancen 2-0 voittoon. Kaudella 2010–2011 Ben Cherifia nousi joukkueensa ykkösvahdiksi pelattuaan kauden aikana 19 sarjaottelua. Joukkue juhli myös kauden päätteeksi triplamestaruutta, kun se voitti Tunisian mestaruuden lisäksi Tunisian cupin, sekä Afrikan Mestarien liigan. Myös seuraava kausi 2011–2012 oli Ben Cherifian kannalta menestys, sillä hän voittamassa uransa kolmatta Tunisian mestaruutta. Lisäksi Espérance eteni toisen kerran peräkkäin Afrikan Mestarien liigan loppuottelun, jossa se tällä kertaa hävisi Al-Ahlille maalein 3–2. Kauden päätteeksi Kawarji.com internetsivuston lukijat äänestivät Ben Cherifia kauden 2011–2012 Tunisian parhaaksi maalivahdiksi.Trophées Kawarji.com 2012 kawarji.com Viitattu 19.6.2014 ==Maajoukkue== Ben Cherifia aloitti maajoukkueuransa Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2010. Ben Cherifia valittiin myöhemmin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuihin, jossa Tunisia selvisi puolivälieriin saakka. Ben Cherifia pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Perua vastaan 29. helmikuuta 2012, tultuaan vaihdosta kentälle. Ben Cherifia toimi maansa ykkösvahtina vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa, jossa hän pelasi kaikissa kolmessa ottelussa, kun Tunisia jäi kisojen alkulohkoon. ==Saavutukset== *Tunisian mestaruus: 2010, 2011, 2012, 2014 *Tunisian cup: 2011 *Afrikan Mestarien liiga: 2011 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kawarji.com * Transfermarkt * Worldfootball.net Luokka:Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiinankerttunen

Kiinankerttunen (Acrocephalus sorghophilus) on itäaasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö tunnetaan puutteellisesti, mutta se pesinee ainakin Koillis- Kiinassa, ja talvehtii ainakin Filippiineillä. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Xiamenista, Fujianista Kiinasta 1863.IBC == Lähteet == Luokka:Kerttuset Luokka:Uhanalaiset linnut
Roberta Williams

Roberta Williams (s. 16. helmikuuta 1953) on yhdysvaltalainen pelisuunnittelija ja kirjailija. Hänet tunnetaan parhaiten pioneerityöstään graafisissa seikkailupeleissä, kuten King’s Questissä. Hän on toinen seikkailupeleihin erikoistuneen pelitalon Sierra Entertainmentin perustajista. Hän asuu Seattlessa ja Meksikossa aviopuolisonsa Ken Williamsin ja kahden lapsensa kanssa. ==Ura== 1980- ja 1990-luvuilla Roberta ja hänen aviopuolisonsa Ken Williams olivat johtavia graafisten seikkailupelien alan hahmoja perustettuaan yhdessä tietokonepelejä suunnittelevan ja julkaisevan yhtiön Sierra On-Line Systemsin (joka myöhemmin uudelleennimettiin Sierra On- Lineksi). Roberta Williams käsikirjoitti ja suunnitteli useita Sierran suosituimpia pelejä kuten King’s Quest -pelisarjan, The Colonel’s Bequest- ja Phantasmagoria-pelit. Vaikka yhtiö myytiin Vivendille vuonna 1996, Williamsin työt jatkuivat vielä vuoden myynnin jälkeenkin. Ensimmäinen Williamsin käsikirjoittama peli Mystery House julkaistiin vuonna Apple II:lle. Roberta poseerasi yhtiönsä julkaisemassa pelissä, Softporn Adventure by Chuck Benton, ja myöhemmin kahden lapsensa kanssa pelin Mixed-Up Mother Goosen kansikuvassa. Roberta esiintyy myös animoituna hahmona pelissä Leisure Suit Larry 3. Sierran myynnin (ja lopulta sulkemisen) jälkeen Roberta Williams on pysynyt poissa julkisuudesta ja antaa harvoin haastatteluja menneisyydestään yhtiössä. Vuonna 2006 haastattelussa Williams sanoi pelisuunnittelijan uransa olevan menneisyyttä ja haluavansa kirjoittaa historiallisen romaanin. Vuonna 2020 Williamsit päättivät palata pelisuunnittelijoiksi ja perustivat Cygnus Entertainment -nimisen peliyhtiön. Yhtiön ensimmäinen peli Colossal Cave on uudelleentulkinta vuonna 1975 julkaistusta tekstiseikkailusta Colossal Cave Adventure. ==Lähteet== * Sierragamers: Ken & Roberta Williams * Adventure Gamers: Roberta Williams Interview === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä * * The Pioneer of Graphic Adventure Games Was a Woman Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Sierra Entertainment Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jon Edward Ahlquist

Jon Edward Ahlquist (27. huhtikuuta 1944 – 7. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä ja molekyylibiologi. Hän erikoistui molekyylien fylogeniaan eli polveutumishistoriaan. Ahlquist työskenteli yhdessä Charles Sibleyn kanssa Yalen yliopistossa, josta molemmat lähtivät 1987. Vuonna 1988 Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia palkitsi heidät Daniel Giraud Elliot -mitalilla. Tammikuussa 1991 Sibley ja Ahlquist julkaisivat teoksen Phylogeny and Classification of Birds, missä he esittelivät uuden lintujen polveutumishistorian, joka tunnetaan Sibley- Ahlquist-taksonomiana. Teoksen julkaisuaikaan Ahlquist toimi Ohion yliopiston apulaisprofessorina. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Yhdysvaltalaiset molekyylibiologit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Šikolenko

Šikolenko voi viitata ainakin seuraaviin henkilöihin: * Natalja Šikolenko (s. 1964), Neuvostoliittoa ja sittemmin Valko-Venäjää edustanut keihäänheittäjä * Tatjana Šikolenko (s. 1968), Valko-Venäjää ja sittemmin Venäjää edustanut keihäänheittäjä.
Salatsi

Salatsi (latviaksi Salacgrīva) on kaupunki Vidzemen historiallisella alueella Latvian pohjoisosassa. Kaupungissa on satama Salatsijoen suulla. Kaupunki on 104 kilometrin päässä Riiasta ja 10 kilometrin päässä Viron rajasta. Asukkaita Salatsissa oli vuoden 2010 alussa 3 386. ==Historia== Kaupungin paikalla sijaitsi aikoinaan liiviläisten asutuskeskus. Nykyinen kaupunki syntyi Albert von Buxhövdenin perustamana 1226. Kaupunki oli melko pieni aina 1870-luvulle saakka, jolloin satama toi työläisiä kalastuksen pariin. Salatsi oli tiettävästi viimeinen alue Liivinmaalla, jossa puhuttiin liivin kieltä. 1900-luvulla kalastuselinkeino siirtyi paljolti pohjoiseen Ainažin kaupunkiin. Salatsi sai kaupungin oikeudet vuonna 1928 ja vuonna 1935 siellä asui vähän alle 1 000 asukasta. Neuvostoliiton miehitettyä Latvian 1945 kalastusteollisuus siirtyi jälleen Salatsiin ja satama rakennettiin kokonaan uudestaan. ==Kulttuuri== Kaupungissa järjestetään Baltian suurin musiikki- ja taidefestivaali Positivus Festival. Festivaali järjestettiin vuonna 2013 seitsemättä kertaa. ==Kaupungin tunnukset== Salatsin kaupungilla on käytössään lippu ja vaakuna. Vaakuna otettiin käyttöön kaupungin saadessa kaupungin oikeudet vuonna 1928. Vaakunassa on kuvattu musta ankkuri jokea kuvaavan hopeisen alueen päällä. Taustaväri on punainen. Kaupungin lippu otettiin käyttöön vuonna 1997 ja siinä on kuvattu kaupungin vaakuna. ==Ystävyyskaupungit== * Handewitt * Jarplund-Weding * Nyköping ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Latvian kaupungit
Maarukanmetsä

Maarukanmetsä on metsä- ja asuinalue Vantaalla Mikkolan kaupunginosan eteläosassa. Alue on esimerkki 2000-luvun lisärakentamista. Asuinalueella on kolmi- tai kuusikerroksisisia kerrostaloja rakennusten välisine viherkaistaleineen ja leikkipaikkoineen. Lisäksi alueella on kaksikerroksisia rivitaloja ja Maarukan päiväkoti (Uranuksentie 3). Asuinalueen eteläpuolella on puutarhapalstoja sekä sähkönsiirtolinjojen eteläpuolella Sipoon Myyraksen (Myras) asuinalue Keravanjoen pohjoisrannalla. Asuinalueen länsi-, lounais- ja itäpuolella on metsää, pohjoisessa sijaitsee teollisuusalue. Lyhyen matkan päässä lounaassa Matarin kaupunginosassa on Matarinpuisto ja Keravanjoen Matarinkoski. ==Lähteet== Luokka:Vantaan lähiöt Luokka:Mikkola (Vantaa)
Jean Dorst

pienoiskuva|Jean Dorst vuonna 1989. Jean Dorst (7. elokuuta 1924 Mulhouse - 8. elokuuta 2001 Pariisi) oli ranskalainen lintutieteilijä. Dorst opiskeli biologiaa ja paleontologiaa Pariisin yliopistossa. 1947 hän liittyi Ranskan kansallismuseon (Muséum national d'histoire naturelle) henkilökuntaan. 1964 hänet valittiin Jacques Berliozin seuraajaksi museon nisäkäs- ja lintuosaston johtajaksi. 1975 hänet nimitettiin museon johtajaksi. 1985 hän erosi virasta protestina hallituksen uudistustoimille museossa. Dorst oli Ranskan Tiedeakatemian jäsen ja yksi Charles Darwin Foundationin perustajista. Hän oli Ranskan lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtaja 1966-1967, toimi Australian Canberrassa vuonna 1974 järjestetyn 16. kansainvälisen lintutieteen kongressin puheenjohtajana, ja oli Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) varapuheenjohtajana. Dorst nimesi yhdessä Christian Jouaninin kanssa somalianmetsäfrankoliinin (Francolinus ochropectus).ITIS ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset ornitologit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Tukistaminen

Tukistaminen eli tukkapölly on ruumiillisen kurituksen (tavallisesti lasten ruumiillisen kurituksen) tapa, jossa kurittaja ottaa kiinni kuritettavan tukasta ja repii siitä. Kuten kaikki ruumiillinen kuritus, tukistaminen on nykyään monissa maissa kielletty. Tukistaminen on kenties piiskaamisen ohella ollut yleisin tapa ruumiillisesti kurittaa lapsia. Luokka:Lastensuojelu
Red Bull Arena

Red Bull Arena tarkoittaa seuraavia asioita: * Red Bull Arena, stadion Harrisonissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa * Red Bull Arena, stadion Leipzigissa Saksassa * Red Bull Arena, stadion Wals-Siezenheimissa Itävallassa
Rice-Eccles Stadium

Rice-Eccles Stadium on stadion Salt Lake Cityssä Utahin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Stadionilla järjestettiin vuoden 2002 talviolympialaisten avajaiset ja päättäjäiset ja sen nimi oli olympialaisten ajan Rice-Eccles Olympic Stadium.America welcomes Olympic Gamesbbc sport Viitattu 6.7.2024 Rice-Eccles Stadium on nykyään käytössä pääasiassa Utah Utesin amerikkalaisen jalkapallojoukkuuen otteluissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltain amerikkalaisen jalkapallon stadionit Luokka:Yhdysvaltain jalkapallostadionit Luokka:Olympiastadionit Luokka:Talviolympialaiset 2002 Luokka:Utahin urheilupaikat Luokka:Salt Lake City
Selim Rebai

Selim Rebai (s. 23. helmikuuta 1991 Sfax, Tunisia) on tunisialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Sfaxienia. ==Ura== Rebai aloitti uransa CS Sfaxienin junioreissa, josta hänet nostettiin edustukseen kaudella 2009-2010. Rebai pelasi ensimmäisen ottelunsa CA Bizertinia vastaan 25. maaliskuuta 2010. Ottelu päättyi Sfaxienin 4-2 voittoon. ==Lähteet== * Kawarji.com * Transfermarkt * Worldfootball.net Luokka:Tunisialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Havulinna

Matti Juhani Havulinna (3. toukokuuta 1931 Tampere – 29. kesäkuuta 2012) oli suomalainen meloja, joka kilpaili kanadalaiskanootilla. Havulinna edusti Suomea Helsingin 1952 olympialaisissa. Yhdessä Tuomo Tuormaan kanssa hän karsiutui kanadalaiskaksikoiden 1 000 metrin alkuerissä Suomen-ennätysajalla 4.54,0. Seuratasolla 182-senttinen Havulinna edusti Kangasalan Melojia ja Pirkka-Melojia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kanadalaiskaksikoiden 1 000 metrillä vuonna 1950 ja 10 000 metrillä vuonna 1952 sekä kanadalaisyksiköiden 4 × 500 metrillä vuosina 1954, 1955 ja 1956. Havulinna kilpaili myös keilailussa ja voitti juniorimestaruuksia jääkiekossa. Hän toimi 1970-luvulla Kangasalan Voiton pikaluistelujaoston puheenjohtajana. Matti Havulinnan isoveli Kalle Havulinna oli jääkiekossa moninkertainen maajoukkuemies ja Suomen-mestari, ja pikkuveli Jukka Havulinna voitti jääkiekossa nuorten Suomen-mestaruuden vuonna 1953. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset melojat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Joli OS

Joli OS (alun perin Jolicloud) on Ubuntuun perustuva, minikannettaville suunnattu Linux-jakelu, jonka kehitystyön aloitti Tariq Krim vuonna 2008Softpedia: Jolicloud 0.9 Pre-Final Viitattu 21.4.2010. Käyttöjärjestelmästä oli pitkään saatavilla vain esijulkaisuversio (v. 0.9), joka päivittyi täyteen 1.0-versioon heinäkuussa 2010Softpedia: Jolicloud 1.0 Officially Released (Lucian Parfeni, 5.8.2010) Viitattu 7.8.2010. Samalla vanha Ubuntu Netbook Editioniin perustunut käyttöliittymä vaihtui Joli OS:n omaan HTML5-sivunkuvauskielellä rakennettuun työpöytään, josta paikalliset ja verkkosovellukset käynnistetään. Joli OS tukee valtaosaa markkinoiden minikannettavista useilta valmistajilta, kuten Acerilta, Asukselta, HP:ltä, Samsungilta ja Delliltä. Bluetooth, WLAN, 3G-sovittimet, Flash ja useimmat koodekit toimivat suoraan asennuksen valmistuttua. Joli OS:ssä yhteisöllinen media, kuten Twitter, Facebook ja Skype, ovat keskeisellä sijalla. Paikallisesti asentuvien ohjelmien lisäksi käyttöjärjestelmään on saatavilla useita Chromium-pohjaisia web-sovelluksia, joiden käyttämiseen luodaan tili ja tarvitaan verkkoyhteys. Maaliskuussa 2011 julkaistun version 1.2 myötä käyttöjärjestelmästä alettiin käyttää nimeä Joli OS. Alkuperäinen nimi Jolicloud jäi merkitsemään pilviverkkopalvelua, jota käytetään selaimella alustariippumattomasti.Techit.in: Jolicloud renamed to “Joli OS,” new web and Android apps on the way (9.3.2011) Viitattu 26.5.2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jolicloudin viralliset sivut Luokka:Ubuntun johdannaiset