EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gabriel Heinricius

Gabriel Heinricius (noin 1710 Rantasalmi – 19. toukokuuta 1785 Turku) oli suomalainen dosentti ja professori.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Gabriel Heinricius. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.5.2021. Gabriel Heinriciuksen vanhemmat olivat Rantasalmen kirkkoherra Anders Heinricius (1672–1729) ja hänen toinen puolisonsa Maria Rosendal tämän ensimmäisessä avioliitossa. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1730. Heinricius valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1735. Heinricius oli Viipurilaisen osakunnan kuraattorina 1748–1750. Hän oli Turun akatemian matematiikan ja fysiikan dosenttina 1738–1742 ja 2. filosofian apulaisena vuodesta 1746 alkaen. Hän sai eron virasta kivulloisuuden takia 1755 ja eli sitten suuressa ahdingossa. Heinricius sai professorin arvonimen 1755. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1710 syntyneet Luokka:Vuonna 1785 kuolleet
Bengt Krook

Bengt Krook (noin 1720 – 22. marraskuuta 1770 Pernaja) oli suomalainen kirkkoherra ja rehtori, joka sai professorin arvonimen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Bengt Krook. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.5.2021. Bengt Krookin vanhemmat olivat Hollolan kirkkoherra Bengt Krook (1682-1749) ja Katarina Printz. Hän kävi Porvoon lukiota ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1735 ja Uppsalassa 1736. Krook valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1745 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1757. Krook oli professori Olof Rudbeck nuoremman amanuenssina Uppsalan yliopistossa 1738. Hänestä tuli Turun akatemian dosentti 1746 ja Mikkelin triviaalikoulun rehtori 1747. Krook siirtyi koulun mukana Rantasalmelle 1748. Hän oli sitten Porvoon lukion kreikan ja heprean kielten lehtorina vuodesta 1753 ja Pernajan kirkkoherrana vuodesta 1758. Krook sai rovastin arvon 1763 ja hän oli puhujana pappeinkokouksessa Porvoossa 1750. Professorin arvonimen Krook sai 1755. Bengt Krook oli naimisissa vuodesta 1756 Maria Benedikta Heintziuksen (k. 1813) kanssa tämän ensimmäisessä avioliitossa. == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1720 syntyneet Luokka:Vuonna 1770 kuolleet
Cumulus-järjestö

Cumulus on maailmanlaajuinen korkeakoulujen järjestö taiteen, muotoilun ja median aloilla. Cumuluksen perustivat 1990 Taideteollinen korkeakoulu (Aalto- yliopiston Taiteen ja suunnittelun koulu) yhdessä Royal College of Art:n, Lontoo, Iso-Britannia. Nimen Cumulus keksi hollantilainen muotoilija Professori Peik Suyling Gerrit Rietveld Akatemiasta Amsterdamissa. Tällä hetkellä Cumuluksessa on 343 yliopisto- ja instituutiojäsentä 63 maasta. == Lähteet == Luokka:Järjestöt
Grönsö (Enköping)

Grönsö on Mälarenin saari Ruotsissa Enköpingin kunnassa, joka sijaitsee Uppsalan läänissä. == Maantietoa == Grönsö sijaitsee Mälarenin keskiosassa Stabyfjärdenin ja Grönsöfjärdenin välissä. Saaren pituus on 3,8 kilometriä ja leveys on 1,8 kilometriä, ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna 470 hehtaari . Sen erottaa mantereesta Staxhammarviken, jonka pohjukassa sijaitsee lähes umpeen kasvanut ja tiellä muodostettu kannas. Vastakkaisella puolella sijaitsee Färjsundet. Mälarenin vesien päävirtauksia kulkee Arnön takana Arnöfjärdenissä, mutta osa virtaamasta tulee myös Stabyfjärdeniä pitkin Grönsö sundetin läpi. Grönsön seuralaissaaria ovat kaakossa Grönsön suojelualueella sijaitsevat saariston saaret ja luodot. Lähinnä Grönsötä ovat Kråkan, Kalven, Killingen, Lindsjär ja Skomakaren. Saarien edessä sijaitsee Tegelsundet, joka viittaa mahdollisesti tiilien valmistukseen. Staxhammarvikenissä on lisäksi Hermans skär ja Ornsholmarna. Saarella asuu vakinaisesti alle 10 asukasta. Niille tulee mantereelta pengertie Kungs-Husbystä. == Historiaa == Saarella sijaitsi 1400-luvulla itärannalla viisi maataloa. 1600-luvulla saarella vaikutti Grönsön linna (), josta on kotoisin muun muassa Johan Skytte. Utöhus och Snäckpaviljongen, Grönsö.jpg|Näkymä linnasta Grönsö sundetin yli Arnön Utöhusetin suuntaan Grönsöö, Sueciaverket.JPG| Piirros linnasta, Dahlbergh, Erik (1625–1703), Sueciaverket == Katso myös == * Luettelo Mälarenin saarista == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Mälarenin saaret Luokka:Enköpingin kunta
Ján Pivarník

Ján Pivarník (s. 13. marraskuuta 1947 Cejkov, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän oli Tšekkoslovakian maajoukkueessa voittamassa Euroopan-mestaruutta vuonna 1976. Hänet valittiin maansa vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1974. Pivarník edusti kotimaassaan kausina 1966–1972 Košicea, kausina 1972–1978 Slovan Bratislavaa ja loppuvuonna 1978 Dukla Banská Bystricaa. Hän voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuosina 1974 ja 1975. Sittemmin hän pelasi Itävallassa Kittseen ja Neusiedl am Seen sekä Espanjassa Cádizin joukkueissa ennen kuin lopetti pelaajauransa vuonna 1982. Pivarník pelasi Tšekkoslovakian maajoukkueessa 39 maaottelua, joissa hän teki yhden maalin huhtikuussa 1974 Ranskaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi huhtikuussa 1968 ja viimeisen toukokuussa 1977. Hän pelasi EM-kilpailuissa 1976, joissa Tšekkoslovakia voitti mestaruuden. Hän pelasi täydet minuutit niin jatkoajalle menneessä välierässä kuin rangaistuspotkukilpailuun edenneessä loppuottelussakin, ja hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Pivarník aloitti jalkapallon pelaamisen vasta 16-vuotiaana. Hän oli juoksunopeudeltaan jalkapalloilijoiden kärkiluokkaa. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Euroopan lisäksi pitkään Lähi-idässä. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Slovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Slovakialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Fredrik Johnsson

Karl Fredrik Johnsson (11. maaliskuuta 1759 Turku – 29. toukokuuta 1839 Pori) oli suomalainen rehtori ja professori.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Fredrik Johnsson. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.5.2021. Johnssonin vanhemmat olivat Turun tuomiokapitulin notaari Kristian Hellsteen, vuodesta 1749 Johnsson (1720-1767) ja Ingrid Kristina Brander. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1777. Johnsson valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1785 ja filosofian maisteriksi 1786. Hänestä tuli riemumaisteri 1836. Johnsson oli Porin triviaalikoulussa vt. opettajana vuodesta 1780, vakinaisena alempana kollegana vuodesta 1788 ja ylempänä kollegana vuodesta 1789. Hän oli sitten Vaasan triviaalikoulun ylempänä kollegana vuodesta 1793 ja Porin triviaalikoulun konrehtorina vuodesta 1795 sekä rehtorina vuodesta 1804. Hän oli puhujana pappeinkokouksessa Turussa 1807. Professorin arvonimen Johnsson sai 1839. Johnsson oli naimisissa vuodesta 1788 Kristina Mariana Branderin (k. 1840) kanssa. Heidän poikansa notaari Karl Kristian Johnsson (1788–1870) toimi Uudenkaupungin vt. pormestarina ja Turun vt. poliisimestarina sekä viimeksi Turun hovioikeuden aktuaarina. == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1759 syntyneet Luokka:Vuonna 1839 kuolleet
Waitoreke

Waitoreke tai kaurehe on uusiseelantilaisissa tarinoissa maan Eteläsaarella tavattava saukkoa tai majavaa muistuttava nisäkäs. Uudessa-Seelannissa ei lepakkojen ohella tiettävästi kuitenkaan ole kotoperäisiä nisäkäslajeja. ==Piirteet== Lepakkolajit lyhythäntälepakko ja uudenseelanninperhoslepakko ovat nykyisin ainoita kotoperäisiä Uuden-Seelannin maanisäkkäitä. Esihistoriallisista maanisäkkäistä tunnetaan yksi erikseen nimeämätön sukupuuttoon kuollut laji, mutta esihistorialliset lajit katosivat ilmeisesti jo mioseenikaudella. Waitoreke on tarinoissa ja joidenkin silminnäkijöiden kertomuksissa esiintyvä usein majavan tai saukon kaltaiseksi lajiksi kuvailtu ja niiden tapaan joskus vedessä liikkuva maanisäkäs. Sen sanottiin tarinoissa elävän Uuden-Seelannin Eteläsaaren Fiordlandin ja Southern Lakesin alueella. ==Tarinoissa== Yksi tarina waitorekesta tunnetaan jo varhaisimpien eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden kaudelta. James Cookin HMS Resolution- aluksen kaksi miehistön jäsentä ilmoittivat toukokuussa 1773 nähneensä Dusky Soundn alueella harmaan kissamaisen eläimen, jolla oli tuuhea häntä. Laivalla olleet kaksi luonnontieteilijää J.R Forster ja Georg Forster eivät kuitenkaan suhtautuneet sen olemassaoloon vakavasti. 1800-luvun puolella tarinoita samankaltaisesta eläimestä koottiin maoreilta. J. W. Barnicoat ja D. Monro sanoivat kuulleensa tarinan majavan kaltaisesta eläimestä Cluthajoen suiulla vuonna 1844 ja B. D. Mantell sanoi myös kuulleensa vastaavasta eläimestä joitakin vuosia myöhemmin. Julius von Haast löysi jotakin jetin kaltaista eläintä etsiessään Ashburtonista saukon jälkiä muistuttavia merkkejä vuonna 1861. Jäljet on kuitenkin myös saattanut tehdä kurī, eli maorien koirarotu. Joitakin vuosia myöhemmin von Haas hankki turkiksen Selwynistä. Turkkia väitettiin waitoreken turkiksi. Tässäkin tapauksessa pidettiin kuitenkin todennäköisempänä, että turkis oli sen kuvausten perusteella lähtöisin pussikissoista, joita oli jonkin aikaa aikaisemmin päästetty irti luontoon Canterburyn alueella. Kaiken huomioon ottaen eläimen olemassaoloa on kuvailtu epätodennäköiseksi. Saukkomaisia eläimiä ilmoitetaan kuitenkin ajoittaan nähdyn osissa Eteläsaarta edelleen ja myös niiden löytämistä on yritetty. ==Lähteet== Luokka:Kryptozoologia
Per Olsson Fridh

Per Olof Olsson Fridh (aiemmin Olsson; s. 27. kesäkuuta 1981 Lomma) on ruotsalainen ympäristöpuolueen poliitikko ja Ruotsin entinen kehitysapuministeri (2021). ==Elämä ja ura== Olsson Fridh varttui Skånessa, mutta on asunut Tukholmassa vuodesta 2005. Hän on valmistunut filosofian kandidaatiksi Malmön korkeakoulusta vuonna 2003 aineenaan ihmisoikeudet ja Lundin yliopistosta vuonna 2005 aineenaan sosiologia. Vuonna 2010 hänet valittiin Tukholman kaupunginvaltuustoon ja seuraavana vuonna hänestä tuli Ympäristöpuolue Vihreiden Tukholman-osaston puheenjohtaja. Vuosina 2014–18 hän oli ympäristöpuolueen kansanedustaja. Hän otti kuitenkin heti virkavapaata ja toimi valtiosihteerinä kulttuuriministeriössä 2014–18. Vuonna 2019 hän aloitti valtiosihteerinä ulkoministeriössä. Helmikuussa 2021 hänet valittiin uudeksi kehitysapuministeriksi. Olsson Fridh on naimisissa ja hänellä on lapsia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Per Olsson Fridh Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ympäristöpuolue vihreiden poliitikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Elävät henkilöt
Florian Mühlstein

Florian Mühlstein (s. 12. marraskuuta 1990 Villach) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Mühlstein debytoi Itävallan EBEL- liigassa kaudella 2008–2009 Klagenfurter AC:n joukkueessa. Hän pelasi runkosarjassa kaksi ottelua ja voitti kauden päätteeksi Itävallan mestaruuden. Seuraavalla kaudella Mühlstein siirtyi Red Bull Salzburgiin jossa hän pelasi viisi kautta voittaen kolme Itävallan mestaruutta vuosina 2010, 2011 ja 2015. Kaudella 2013–2014 hän teki koko uran piste-ennätyksensä 2+13=15. Mühlstein siirtyi kaudella 2015–2016 Villacher SV:n riveihin, jossa hän pelasi uransa kaksi viimeistä kautta pääsarjatasolla. Mühlstein edusti Itävaltaa MM- karsintaturnauksessa 2014 Etelä-Koreassa, jossa Itävalta nousi seuraavaksi vuodeksi MM-kilpailuihin. Tšekin MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi seitsemän ottelua keräten yhden syöttöpisteen ja kaksi rangaistusminuuttia. Mühlstein edusti Itävaltaa myös nuorten MM-kilpailuissa 2010 Kanadassa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders Boxström

Anders Boxström (1. lokakuuta 1760 Porvoo – 30. syyskuuta 1849 Turku) oli suomalainen lääkäri ja professori. Boxström käytti ensimmäisenä Suomessa rokotusta vuonna 1802.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Anders Boxström. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 15.5.2021. Anders Boxströmin vanhemmat olivat Kaarenkylän Hannulan rusthollari Porvoossa Anders Boxström (k. 1804) ja Margareta Berg. Hän kävi Porvoon pedagogiota ja Porvoon lukiota ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1783. Boxström valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1787, lääketieteen kandidaatiksi 1790 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1792. Hänestä tuli 1818 Uusmaalaisen osakunnan kunniajäsen. Boxström oli lääkärinä armeijan lasareteissa Turussa ja Loviisassa Kustaa III:n sodan aikana 1788–1790. Hän oli sitten köyhäinlääkärinä Tukholmassa 1795–1797 ja Turun piirin vt. piirilääkärinä 1797–1799. Hän toimi Turun akatemian (vuodesta 1828 Aleksanterin yliopiston) ylimääräisenä lääketieteen apulaisena 1806–1849. Kun yliopisto muutti Turun palon jälkeen 1828 Helsinkiin Boxström sai oikeuden pysyä Turussa. Boxström oli myös Turun akatemian kasvitieteen demonstraattorina 1806–1827 ja Turun lääninlasaretin lääkärinä 1811–1823. Professorin arvonimen Boxström sai 1812. Anders Boxström suoritti Turussa vuonna 1802 ensimmäisen Edward Jennerin menetelmän mukaisen isorokkorokotuksen. Rokotettu oli professori Frans Mikael Franzénin tytär Maria Helena Rosina.Agricolan historiakone : Rokotus == Artikkeleita == * J. E. Railo : Ensimmälinen vaksinaatio Suomessa ja lääketieteen tohtori Anders Boxström (1760-1849). Hippokrates 10/1993 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1760 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Juris Kalniņš

Juris Kalniņš (, 8. maaliskuuta 1938 Riika, Latvia – 9. helmikuuta 2010) oli Neuvostoliittoa pelaajaurallaan edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Kalniņš saavutti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa vuosina 1962–1964 pelatessaan olympiahopeaa Tokiossa 1964, MM-pronssia Brasiliassa 1963 ja Euroopan mestaruuden Puolassa 1963.Olympedia.org Seuratasolla Kalniņš edusti BK VEF Rīgaa ja ASK Rīgaa joista jälkimmäisessä voitti avoimen Euroliigan mestaruuden vuosina 1958, 1959 ja 1960 sekä Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1958.Latvian olympiakomitea == Lähteet == * * Profiili Latvian olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Toinen profiili FIBA Archive Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Unterlangenegg

Unterlangenegg on kunta Sveitsissä Thunin hallintoalueella Bernin kantonissa. Kunnan pinta-ala on 6,8 neliökilometriä, ja vuonna 2020 siellä arvioitiin olevan 1 018 asukasta. == Historia == Unterlangenegg mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1308 nimellä Langonegg. Keskiajalla hajallaan olevat maan osat olivat osa Herrschaft ja Heimbergin kuntia. 1200-luvulla Dillingen, Swabianlaisen herttuakunnan dynastinen Kyburgin kreivisuku otti haltuunsa Herrschaftin kunnan ja nimesävät kunnan heidän sukusa mukaan. 11. marraskuuta 1382 Kyburgin Rudolf II yritti epäonnistunutta hyökkäystä Solothurniin. Burgdorferkrieg oli Sveitsin vanha valaliitto. Sodan aikana Bern valloitti monet Kyburgin maista ja pakotti heidät tekemään epäedullisen rauhan. Osana rauhansopimusta Bern osti vuonna 1384 Heimbergin maat, mukaan lukien Unterlangenegg. Se määrättiin Bernin Steffisburgin Thunin piirikuntaan. Kunta oli alun perin osa Steffisburgin seurakuntaa. 1700-luvulla anabaptistit alkoivat asettua Zulgin laaksoon. Heidän uskonsa uhkasi sveitsiläistä reformoidun Bernin uskoa, joten vuonna 1693 he rakensivat suuren seurakunnan kirkon Schwarzeneggin kylään joka levittäytyi yli laakson. Kirkko auttoi Schwarzeneggia kasvamaan paikalliseksi keskukseksi, mutta siitä ei koskaan tullut kuntaa, ja nykyään se on jaettu Unterlangenegg ja Oberlangenegg kesken. == Väestö == Unterlangeneggissa oli vuonna 2019 1 008 asukasta. Vuonna 2000 väestöstä suurin osa (908 tai 98,0%) puhui äidinkielenään saksaa; lisäksi puhuttiin serbokroaattia, arabiaa, ranskaa ja italiaa. == Lähteet == * http://www.unterlangenegg.ch/portrait/ Unterlangenegg kunnalinen kotisivu Viitattu 15.5.2021 === Viitteet === Luokka:Bernin kantonin kunnat
Orobit

Orobit () olivat gallialainen kelttiheimo, joka asui Gallia Cisalpinassa. Plinius vanhemman mukaan Bergomum, nykyinen Bergamo, ja Comum, nykyinen Como, olivat heidän perustamiaan, samoin kuin Forum Licinii, jolla Plinius lienee tarkoittanut gallialaista kaupunkia, joka edelsi samannimistä roomalaista siirtokuntaa. Caton mukaan orobien alkuperäinen asuinpaikka oli Barra, joka sijaitsee korkealla vuoristossa. == Lähteet == Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Kelttiläiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset
Trajko Rajković

Trajko Rajković (, 7. joulukuuta 1937 Leskovac, Jugoslavian kuningaskunta – 28. toukokuuta 1970 Ljubljana, Slovenian ST) oli jugoslavialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Rajković saavutti Jugoslavian miesten maajoukkueessa olympiahopeaa Méxicossa 1968, maailmanmestaruuden Jugoslaviassa 1970, MM-hopeaa Brasiliassa 1963 ja Uruguayssa 1967, EM-hopeaa Neuvostoliitossa 1965 ja Italiassa 1969 sekä EM- pronssia Puolassa 1963. Hän kuului Jugoslavian kokoonpanoon myös Tokion kesäolympialaisissa 1964, missä maa sijoittui seitsemänneksi.Olympedia.org Seuratasolla Rajković pelasi kotimaansa lisäksi Italiassa. Hän kuoli vain 32-vuotiaana, neljä päivää sen jälkeen kun oli ollut voittamassa Jugoslavian historian ensimmäisen maailmanmestaruuden. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Dragan Kovačić

Dragan Kovačić (, 5. lokakuuta 1939 Preloščica, Jugoslavian kuningaskunta – 11. helmikuuta 1999 Zagreb, Kroatia) oli jugoslavialainen koripalloilija. Kovačić saavutti Jugoslavian miesten maajoukkueessa MM-hopeaa Brasiliassa 1963 ja Uruguayssa 1967 sekä EM-hopeaa Neuvostoliitossa 1965. Hän kuului Jugoslavian kokoonpanoon myös Tokion kesäolympialaisissa 1964, missä maa sijoittui seitsemänneksi.Olympedia.org Seuratasolla Kovačić pelasi kotimaansa lisäksi Ranskassa.Kroatian olympiakomitea == Lähteet == * * Kroatian olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Soap Disco

Soap Disco on yhdysvaltalaisen rockyhtye Kara’s Flowersin ensimmäinen ja ainoa single. Yhtye tuli myöhemmin paljon tunnetummaksi nimellä Maroon 5. Single julkaistiin heidän studioalbumiltaan The Fourth World heinäkuussa 1997. Kappale on yhtyeen laulaja Adam Levinen kirjoittama, ja Rob Cavallon tuottama. ”Soap Disco” ei menestynyt taloudellisesti, kuten ei myöskään The Fourth World -albumi. Tämä oli Kara’s Flowersille suuri pettymys, ja se johti melkein yhtyeen hajoamiseen. Yhtyeen ja levy-yhtiö Reprise Recordsin tiet erkanivat seuraavana vuonna. Singlelle kuvattiin musiikkivideo, joka jäi samalla yhtyeen ainoaksi. Videon on ohjannut Mark Kohr. == Kappaleet == === Promo-CD === == Kokoonpano ja henkilöstö == === Yhtye === * Adam Levine – laulu, soolokitara * Jesse Carmichael – rytmikitara, laulu * Mickey Madden – basso * Ryan Dusick – rummut === Lisämuusikot === * Roger Manning – koskettimet === Tuotanto === * Rob Cavallo – tuottaja * Mark Agostino – tekniikka * Ken Allardyce – tekniikka * Billy Bowers – tekniikka * David Campbell – sovitus * Adam Day – kitarateknikko * Jerry Finn – tekniikka, miksaus * Tony Flores – tekniikka * Barry Goldberg – tekniikka * Brandon Harris – tekniikka * Steve Holroyd – tekniikka * Billy Kinsley – tekniikka * Bob Ludwig – masterointi * John Srebalus – tekniikka * Katherine Delaney – suunnittelu, valokuvaus * Alison Dyer – valokuvaus === Musiikkivideo === * Mark Kohr – ohjaaja == Lähteet == Luokka:Maroon 5:n kappaleet Luokka:Vuoden 1997 kappaleet
Miodrag Nikolić

Miodrag Nikolić (, 22. elokuuta 1938 Belgrad, Jugoslavian kuningaskunta – 17. helmikuuta 2005) oli jugoslavialainen, myöhemmin serbialainen, koripalloilija ja koripallovalmentaja. Nikolić pelasi Jugoslavian miesten maajoukkueessa 128 ottelua saavuttaen MM-hopeaa Brasiliassa 1963, EM-hopeaa Jugoslaviassa 1961 ja EM-pronssia Puolassa 1963. Hän kuului Jugoslavian kokoonpanoon myös Rooman kesäolympialaisissa 1960 (Jugoslavian sijoitus kuudes), Tokion kesäolympialaisissa 1964 (seitsemäs), Bulgarian EM-kilpailuissa 1957 (kuudes) ja Turkin EM-kilpailuissa 1959 (seitsemäs).Olympedia.org Seuratasolla Nikolić voitti OKK Belgradissa neljä Jugoslavian mestaruutta ja kaksi Jugoslavian cup- mestaruutta. Hän pelasi myös Turkissa voittaen maan mestaruuden ja cup- mestaruuden. Pelaajauransa jälkeen Nikolić työskenteli valmentajana muun muassa kotimaassaan ja Persianlahden valtioiden maajoukkueissa.http://www.okkbeograd.org.rs/kuca-slavnih/miodrag-nikolic-sija/ == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Jugoslavialaiset koripalloilijat Luokka:Jugoslavialaiset koripallovalmentajat Luokka:Serbialaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Putkisuuhuulikko

Putkisuuhuulikko (Siphonognathus argyrophanes) on huulikkoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Australian rannikolta. ==Koko ja ulkonäkö== Putkisuuhuulikko voi suurimmillaan kasvaa 40-45 cm pitkäksi. Kala on ruumiinmuodoltaan erittäin pitkänomainen ja hoikka ja suuosat ovat huomiota herättävän pitkät. Putkisuuhuulikko muistuttaa ulkonäöltään enemmän kornettikaloja tai trumpettikaloja kuin muita heimonsa lajeja. Lajilla ei ole vatsaeviä, selkä- ja pyrstöevät ovat pitkät ja peräevä lyhyt. Väritykseltään putkisuuhuulikko on selästään vihreä ja vatsastaan vaalea tai punertava. Kyljen poikki kulkee tumma juova. ==Levinneisyys ja elintavat== Putkisuuhuulikon levinneisyysalue ulottuu Australian etelärannikolla Perthistä Bassinsalmelle. Se elää alle 40 metrin syvyydessä useimmiten Posidonia-suvun meriheinien joukossa. Putkisuuhuulikon ravintoa ovat selkärangattomia eläimet, joita se pyydystää kasveilta tai pohjasta. ==Lähteet== Luokka:Huulikalamaiset
Luettelo Alankomaiden puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Alankomaiden puolueista. ==Parlamenttipuolueet== ===PvdA-GL=== Vihreä Vasemmisto ja Työväenpuolue muodostavat saman vaaliliiton sekä parlamenttiryhmän senaatissa ja edustajainhuoneessa 27. lokakuuta 2023 alkaen. Vaaliliitto osallistui valtakunnallisella tasolla ensimmäistä kertaa parlamenttivaaleihin 22. marraskuuta 2023. Vaaliliiton pääministeriehdokkaana oli Frans Timmermans. Puolue Ideologia Poliittinen kirjo Puoluejohtaja Kattojärjestöt Paikat Lähteet Europuolue Europarlamenttiryhmä Poliittinen internationaali Senaatti Edustajainhuone MEPit PVV Vapauspuolue, Oikeistopopulismi, Euroskeptismi Äärioikeisto Geert Wilders ID PfE — Merijn Oudenampsen (2013). "[ Explaining the Swing to the Right: The Dutch Debate on the Rise of Right-Wing Populism]". In Ruth Wodak, Majid KhosraviNik, Brigitte Mral. Right-Wing Populism in Europe: Politics and Discourse. A&C; Black. p. 191. PvdA Työväenpuolue, Sosiaalidemokratia Keskusta-vasemmisto Frans TimmermansLead candidate of the joint list GreenLeft and Labour Party at the 2023 general election. PES S&D; PA GL Vihreä Vasemmisto, Ekososialismi EGP Greens–EFA GG BBB Maanviljelijäin kansalaisliike, Agrarismi, Populismi Oikeisto Caroline van der Plas — EPP — — VVD Vapauden ja demokratian kansanpuolue, Konservatiiviliberalismi, Klassinen liberalismi Dilan Yeşilgöz ALDE Renew LI Andeweg, R. and G. Irwin Politics and Governance in the Netherlands, Basingstoke (Palgrave) p.49 NSC Uusi yhteiskuntasopimus Kristillisdemokratia, Kristillissosiaalisuus Pieter Omtzigt — EPP — — D66 Demokraatit 66, Sosiaaliliberalismi, Federalismi Keskusta Rob Jetten ALDE Renew LI CDA Kristillisdemokraatit, Kristillisdemokratia Keskusta Henri Bontenbal EPP EPP CDI SP Sosialistinen puolue, Sosialismi, Vasemmistopopulismi Vasemmisto Jimmy Dijk — — — "Contemporary Far Left Parties in Europe", published November 2008, retrieved 18 November 2016: http://library.fes.de/pdf-files/id/ipa/05818.pdf PvdD Eläinpuolue, Eläinoikeudet, Ympäristönsuojelu Vasemmisto Esther Ouwehand APEU GUE–NGL — CU Kristillinen unioni, Kristillisdemokratia Keskusta Mirjam Bikker ECPM EPP — FvD Foorumi demokratialle, Kansalliskonservatismi Äärioikeisto Thierry Baudet — Sitoutumattomat — SGP Reformoitu puolue, Kristillinen oikeisto Oikeisto Chris Stoffer ECPM ECR — JA21 JA21, Kansallisliberalismi, Oikeistopopulismi Oikeisto Joost Eerdmans ECR ECR — — Volt Volt Alankomaat, Federalismi, Liberalismi Kolmas tie Laurens Dassen Volt Greens/EFA — DENK DENK Vähemmistöjen oikeudet Keskusta-vasemmisto Stephan van Baarle — — — 50+ 50PLUS Eläkeläisten oikeudet Keskusta Gerard van Hooft EDP — — OPNL Alankomaiden itsenäiset Regionalismi Keskusta Auke van der Goot EFA — — — == Lähteet == * Alankomaat
Katalaanikomppania

Katalaanikomppania oli Roger de Florin perustama joukko palkkasotilaita 1300-luvulla. Bysantin valtakunnan keisari Andronikos II oli palkannut heidät omaan palvelukseensa vuonna 1303, mutta johtajansa murhan jälkeen he aloittivat ryöstöretket Bysantissa. Lopulta he valtasivat Ateenan burgundilaisherttuan maat ja johtivat Ateenaa vuoteen 1388 saakka. ==Historia== Katalaanikomppania oli Roger de Florin johtama espanjalainen palkkasotilasryhmä. Roger de Flor murhattiin vuonna 1305, minkä jälkeen Katalaanikomppania kääntyi entisiä palkkaajiaan vastaan. He asettuivat Kallipolikseen (nyk. Gallipoli) ja järjestivät sieltä ryöstöretkiä lähialueen maaseudulle. Vuonna 1307 he siirtyivät Kallipoliksesta kohti länttä hävittäen Traakiaa ja Makedoniaa. Hyökkäysten kohteeksi joutuivat myös esimerkiksi Athoksen kuuluisat luostarit. Vuonna 1309 Katalaanikomppania siirtyi edelleen kohti etelää. Etelässä he ottivat vuonna 1311 voiton Ateenan burgundilaisherttuasta ja asettivat itsensä Ateenan johtoon vuoteen 1388 saakka. Tukea haettiin Aragonian kruunun kuningas Fredrik II:lta. Hänen poikiaan asetettiin myöhemmin Ateenan hallitsijoiksi. Ateenan alainen tärkeä kaupan keskus Thíva menetettiin Navarralaiskomppanialle vuonna 1379. Ateena itsessään menetettiin firenzeläiselle Nerio I Acciaiolille vuonna 1388, mikä päätti Katalaanikomppanian vaikutusvallan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bysantin valtakunnan sotahistoria Luokka:Palkkasotilaat
Lion Ferry

Lion Ferry oli ruotsalainen varustamo, joka harjoitti meriliikennettä Itämerellä ja Pohjois-Amerikassa. ==Reitit== Lion Ferry liikennöi kaikkiaan kuutta reittiä toimintansa ajan. * Halmstad - Aarhus * Halmstad - Grenå * Varberg - Grenå * Karlskrona - Gdynia * Portland - Yarmouth * Bremerhaven - Harwich (Markkinoitiin nimellä Prinzen Line) ==Laivasto== Varustamo liikennöi monilla eri aluksilla toimintansa aikana. Nimi Rakennettu Liikenteessä Tonnimäärä MS Prins Bertil 1960 1960 - 1964 2355 GRT MS Prins Bertil 1964 1964 - 1966 3,625 GRT MS Varberg 1940 1964 - 1966 1,217 GRT MS Europafergen 1960 1965 - 1978 2,209 GRT MS Gustav Vasa 1965 1965 - 1971 3,801 GRT MS Kronprins Carl Gustaf 1966 1966 - 1971 3,801 GRT MS Prins Hamlet 1966 1966 - 1969 8,687 GRT MS Europafärjan II 1964 1970 - 1976 2,498 GRT MS Prins Oberon 1970 1970 - 1978 7,993 GRT MS Prince of Fundy 1970 1970 - 1978 5,464 GRT MS Gustav Vasa 1973 1973 - 1983 7,457 GRT MS Svealand 1973 1973 - 1982 5,159 GRT MS Europafärjan III 1974 1974 - 1983 4,774 GRT MS Europafärjan MS Europafärjan II MS Lion Princess 1971 1983 - 1985 1985 - 1987 1987 - 1994 8,772 GRT MS Lion Queen 1967 1988 - 1989 1994 - 1997 14,193 GRT MS Europafärjan I MS Lion Prince 1969 1985 - 1987 1987 - 1997 5,679 GRT MS Lion King MS Lion King II 1986 1995 - 1996 1996 11,763 GRT MS Lion King 1979 1996 - 1997 10,604 GRT MS Lion Europe 1981 1997 14,378 GRT Luokka:Ruotsalaiset yritykset
Turun lääninlasaretti

Turun lääninlasaretti () oli Suomen ensimmäinen sairaala, joka avattiin vuonna 1759 Turussa.Arno Forsius : Turun lääninlasaretti — Suomen ensimmäinen sairaala Sara Harju : Turussa on hoidettu niin kuppaa kuin koleraa – näin kaupunki on muuttunut sairauksien mukana, Aurora 28.11.2019 Koko Ruotsin valtakunnan ensimmäinen yleissairaala Tukholman lääninlasaretti avattiin 1752. Vuonna 1756 suomalaiset anoivat valtiopäivillä että Tukholman lääninlasarettia varten Suomessa kootut varat käytettäisiin lasaretin perustamiseen Suomeen. Säädyt suostuivat tähän ja kuningas Aadolf Fredrik hyväksyi sairaalahankkeen joulukuussa 1756. Lääninlasaretin rakentamiseen käytettiin Turun hiippakunnan seurakuntien keräämien varojen lisäksi pelikorttimaksuja ja yksityisiä lahjoituksia. Sairaalarakennuksena toiminut puutalo, jossa oli kuusi sairaansijaa valmistui keväällä 1759 Turkuun nykyisen Eskelinkadun ja Läntisen Rantakadun kulmaukseen. Sairaalan lääkärinä toimi oman toimensa ohella Turun piirilääkäri Johan Haartman, joka hoiti tehtävää vuoteen 1767 saakka. Ensimmäiset potilaat sairaalaan otettiin toukokuun alussa 1759 ja sairaalan viralliset avajaiset olivat 6. kesäkuuta 1759. Sairaalaan ei saanut tuoda potilaiksi yli 50-vuotiaita eikä alle 4-vuotiaita lapsia. Haartmanin aikaan lääninlasarettiin tuoduista potilaista kuoli 5 prosenttia ja 60 prosenttia tervehtyi. Lääninlasaretti toimi myös Turun akatemian lääkärikoulutuksen opetussairaalana vuoteen 1828 saakka, jolloin akatemia siirtyi Helsinkiin. Haartmanin jälkeen sairaalan lääkärinä oli vuosina 1767–1793 Turun piirilääkäri Johan Gabriel Bergman (1732–1793). Bergmanin aikana sairaalassa hoidettiin vuosittain keskimäärin 126 potilasta, joista 25 prosenttia sairasti jotain sukupuolitautia, tavallisesti kuppaa, ja noin 13 prosenttia silmätauteja. Vuonna 1784 lääninlasaretti siirrettiin Linnankadun ja Sairashuoneenkadun kulmauksessa sijainneeseen taitekattoiseen hirsirakennukseen, jonka oli suunnitellut Olof Tempelman. Tässä rakennuksessa Turun lääninlasaretti ja myöhemmin Turun lääninsairaala toimi vuoteen 1856 saakka, jolloin sairaala siirretiin Puistokadun varrelle. Täältä sairaala siirtyi 1881 Kiinamyllynkadun varrelle nykyiselle Turun sairaala-alueelle. Turun lääninlasaretti sai vuonna 1784 myös oman ohjesäännön ja kun Turun akatemiaan vuonna 1784 perustettua kirurgian professorin virkaa tuli 1789 hoitamaan Josef Pipping, aateloituna Pippingsköld (1760–1815) parani myös sairaalassa annettu kirurginen hoito. 1800-luvulla lääninlasaretin nimeksi muuttui ensin läänin yleinen sairaala ja myöhemmin Turun lääninsairaala. Turun lääninsairaalasta tuli Turun yliopistollinen keskussairaala vuonna 1958. Lääninlasaretin rakennuksista on nykyisin jäljellä vain sairaalan henkilökunnalle 1830-luvulla rakennettu puinen asuintalo.Turun yliopistollinen keskussairaala : Lasarettimuseo : Lasaretista yliopistosairaalaksi == Lähteet == Luokka:Turun sairaalat
Jóhannes úr Kötlum

Jóhannes úr Kötlum, oik. Jóhannes Bjarni Jónasson, käytti myös kirjailijanimeä Anonymus, (4. marraskuuta 1899 Dalir, Islanti – 27. huhtikuuta 1972 Reykjavík, Islanti) oli islantilainen runoilija. Jóhannes úr Kötlum oli lyyrikko. Hän julkaisi 1926 esikoiskokoelmansa, uusromanttisen Bí, bí og blaka. Myöhemmin runoissa alkoi näkyä sosialistinen maailmankatsomus, mutta hän kirjoitti myös tunteikasta luonnonrunoa. Hän pitäytyi perinteisissä muodoissa vuoteen 1945, jolloin hän alkoi julkaista kokeellisia runoja nimimerkillä Anonymus. Omalla nimellään hän julkaisi 1955 ensimmäisen modernistisen kokoelman Sjödærga. Hän kirjoitti runoja myös lapsille sekä myös muutamia romaaneja. Hän oli myös kääntäjä ja käänsi islanniksi muun muassa Agnar Myklen teoksen Lasso rundt fru Luna (suom. Silmukka kuun sirppiin). Hän myös puolusti julkisesti Mykleä kiistassa teoksesta Laulu punaisesta rubiinista.Jóhannes úr Kötlum, Store norske leksikon, päivitetty 10.3.2021, viitattu 15.5.2021 . ==Suomennettu tuotanto== Jóhannes úr Kötlumin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet - Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj- Lis Holmberg, Espoo: Weilin+Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4 * Ajan linnut * Atlantiksen lapset * Ilta * Jeesus poika Maarian * Kohtalo * Kylmä sota * Maallisuus * Mustat hiilet * Tuntureita * Unirunoja * Viimeinen valssi * Viisi ylentävää ajatusta laaksostani * Öinen soutu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jóhannes Bjarni Jónasson, Britannica Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Islantilaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Antimasque

Antimasque eli antemasque on koomisen tai danse grotesque -tyyppisen teatteritaiteen muoto, jota esitettiin Englannin kuninkaan hovissa naamionäytelmien yhteydessä ennen näytelmien alkua tai näytösten välillä. Ben Jonson tuotti ensimmäisen antimasquen vuonna 1609. Lajityyppi vaikutti farssin ja pantomiimin syntyyn. Antimasquen hahmot ovat karkeampia ja ailahtelevampia kuin naamionäytelmien hahmot. Ne edustavat epäjärjestystä ja muodostavat vastakohdan naamionäytelmien hienostuneisuudelle. Hahmoja näyttelivät ammattinäyttelijät. ==Lähteet== Luokka:Teatterin alalajit Luokka:Tanssi Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Björketorpin kivi

Björketorpin kivi on Ronnebyn kunnassa Ruotsin Blekingessä sijaitseva riimukivi. Kivi on yli neljä metriä korkea ja sen vieressä sijaitsee kolmion muodostaen kaksi muuta pystyyn nostettua kiveä, joissa ei kuitenkaan ole riimuja. Björketorpin kiven riimut on ajoitettu 600-luvun jälkipuoliskolle. Vanhin kirjallinen lähde kivistä on vuodelta 1493 Edestadin, Listerbyn ja Hjortsbergan pitäjien rajamerkkinä. ==Riimut== Kivessä on riimuja kahdella sivulla. Etupuolella on pidempi teksti: HaidR runo runu, falh'k hedra ginnarunaR. Argiu hermalausR, ... weladauþe, saR þat brytR ('Minä kätkin tänne mahtavien ja voimakkaiden riimujen salaisuuden. Joka tämän muistomerkin särkee, häntä tulee aina kiduttamaan viha. Kavala kuolema on hänet kohtaava.') Takapuolella on lyhyempi teksti: Uþarba spa ('Ennustan perikatoa.') ==Lähteet== Luokka:Riimukivet Luokka:Ronnebyn kunta
Maatullin ala-aste

Maatullin peruskoulu on koulu Pohjois-Helsingin Tapulikaupungissa. Sen rehtorina toimii Heli Siljama. Koulun nimeksi tuli Maatullin peruskoulu aikaisemman Maatullin ala-asteen sijaan vuonna 2021 koulun siirtyessä väistötiloihin ja 7. vuosiluokan aloittaessa. Nykyään koulussa opiskelee oppilaita peruskoulun vuosiluokilta 1.-9. == Koulurakennukset == Maatullin koulun rakennustyöt alkoivat vuonna 1978. Koulun suunnitteli arkkitehti Pekka Kuusisto ja rakennus valmistui vuonna 1981. Se purettiin vuosien 2021–2022 aikana ja uuden koulun rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2022. Uuden koulun arkkitehtikilpailun voittivat tanskalaiset Sofia Fors Adolfsson ja Rebecka Blomqvist Petersen. Koulun on tarkoitus olla valmiina käyttöön vuonna 2024. Kustannusarvio on yli 40 miljoonaa euroa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maatullin ala-asteen kotisivut Luokka:Helsingin peruskoulut Luokka:Suutarila
Terrawise

TerraWise Oy on vuonna 2015 perustettu, suomalainen infrarakentamiseen keskittyvä yritys. Sen omistaa suomalainen pääomasijoitusyhtiö CapMan. Yrityksellä on neljä osaamisalaa: infrarakentaminen, maarakentaminen, viherrakentaminen ja louhintatyöt. Terrawise on kasvanut yritysostoin. TerraWise konserniin fuusioitiin vuoden 2018 alusta tytäryhtiöt Konevuori Oy, JJ Kaivin ja Kallio Oy, Kanta Kaivu Oy, Vihermali Oy, Ympäristörakennus Saarinen Oy, Kallionporaus Soininen Oy ja Cendigo Oy. == Lähteet == Luokka:Suomessa toimivat rakennusyritykset
Jóhann Hjálmarsson

Jóhann Hjálmarsson (1939 Reykjavík, Islanti – 2020Jóhann Hjálmarsson, Morgunbladid 15.5.2021 ) oli islantilainen runoilija. Tuotantonsa alkupuolella hän julkaisi surrealismista vaikutteita saanutta keskeislyriikkaa. Tunnustusta hän sai 1973 ilmestyneellä kokoelmalla Athvarf í himingeimnum, jossa hän kuvaa Reykjavíkia. 1985 ilmestynyttä kokoelmaa Ákvörðunarstaður myrkrið leimaa kuolema ja ahdistus. ==Suomennettuja runoja== Jóhann Hjálmarssonin runoja on julkaistu suomeksi antologiassa Ja tunturin takaa kuulet -: Islannin sodanjälkeistä lyriikkaa, suom. ja toim. Maj-Lis Holmberg, Espoo: Weilin + Göös 1977 ISBN 951-35-1521-4 * Kummia kaloja * Maailman valkeus * Reykjavikiläiselämää * Riemua * Runoilijan tehtävä * Sateen jälkeen * Siivet * Yö ==Lähteet== Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kura (Parainen)

Kura on saari Paraisilla, entisen Korppoon kunnan alueella. Se sijaitsee Saaristomerellä Varsinais-Suomen maakunnassa noin 41 kilometriä Turusta länteen. Saaren pinta-ala on 24,3 hehtaaria ja sen suurin pituus on 0,9 kilometriä itä–länsi-suunnassa. Se nousee noin 20 metriä merenpinnan yläpuolelle. Saari on tunnettu aikaisemmin myös nimellä Karhere. Nimi saattaa viitata toiseen saareen, joka on sulautunut tähän saareen. Nimivariantteina tunnetaan myös muiden muassa Kulha ja Kurha ja niiden kirjoituasuja Kurho, Kurdhå, Kulhå ja Kålhå. Kura on ollut ulkoveromaa (ruots. utbyskatt) eli kylästä erillään sijaitseva, usein merkitykseltään vähäpätöinen alue. Kura kuului omaan Karheren rekisterikylään ympäröivien alueiden kuuluessa Åfvensårin (Ahvensaaren) rekisterikylään. == Ilmasto == Alueella vallitsee mannerilmasto. Alueen vuotuinen keskilämpötila on 5° C. Lämpimin kuukausi on elokuu, jolloin keskilämpötila on 16° C, ja kylmin on tammikuu, -4° C. == Lähteet == === Viitteet === === Kirjallisuutta === * Fortelius, Bertel. Ortnamnen i Korpo. Åbo: Åbo akademis förlag, 1999. * Pitkänen, Ritva Liisa. Turunmaan saariston suomalainen lainanimistö. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1985. Luokka:Paraisten saaret
Luettelo Romanian puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Romanian puolueista.http://www.parties-and- elections.eu/romania.html == Romanian parlamentissa tai Euroopan parlamentissa edustetut puolueet == Puolue Politiikka Jäsenet Nimi Lyhenne Puheenjohtaja Asemointi Ideologia Edustajainhuone Senaatti Euroopan parlamentti Sosiaalidemokraattinen puolue PSD Marcel Ciolacu keskusta-vasemmisto sosiaalidemokratia, vasemmistopopulismi, euroskeptismi Kansallisliberaalinen puolue PNL Ludovic Orban keskusta-oikeisto kansallisliberalismi, konservatiiviliberalismi, EU-myönteisyys USR PLUS USR PLUS Dan Barna Dacian Cioloș keskusta korruptionvastaisuus, talousliberalismi, EU-myönteisyys Allianssi romanialaisten liittoa varten AUR George Simion Claudiu Târziu oikeisto oikeistopopulismi, kansalliskonservatismi, romanian ja moldovan yhdistämisliike Romanian unkarilaisten demokraattinen allianssi UDMR RMDSZ Hunor Kelemen keskusta-oikeisto sosiaalidemokratia, liberaalikonservatismi, regionalismi Humanistinen voimapuolue PPU Daniel Ionașcu keskusta-vasemmisto humanismi, sosiaaliliberalismi, protektionismi Romanian kansallisuuspuolue PRN Ninel Peia oikeisto, äärioikeisto romanialainen nationalismi, talousnationalismi, rokotusten vastustaminen Kansanliikkeen puolue PMP Cristian Diaconescu keskusta-oikeisto kristillisdemokratia, agrarismi, monarkismi PRO Romania PRO Victor Ponta keskusta, keskusta-vasemmisto sosiaaliliberalismi, sosiaalidemokratia, EU- myönteisyys == Lähteet == Romania *
Suomen joukkue jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2021

Suomen jääkiekkomaajoukkue Latviassa järjestetyissä vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailuissa. Suomen joukkue sijoittui toiseksi B-lohkossa. Suomen joukkue pääsi finaaliin voittaen Saksan semifinaalissa maalein 2-1. Suomen joukkue hävisi finaalissa Kanadaa vastaan maalein 2-3. Suomen joukkue sai hopeaa Kanadaa vastaan käydyssä finaalissa. == Kokoonpano == === Maalivahdit === # Nimi Seurajoukkue 29 Harri Säteri Sibir Novosibirsk, KHL 31 Janne Juvonen Leksands IF, SHL 45 Juho Olkinuora Metallurg Magnitogorsk, KHL === Puolustajat === # Nimi Seurajoukkue 2 Ville Pokka Avangard Omsk, KHL 3 Olli Määttä Los Angeles Kings, NHL 6 Tony Sund HC Davos, NLA 7 Oliwer Kaski Avangard Omsk, KHL 39 Kim Nousiainen KalPa, Liiga 40 Petteri Lindbohm EHC Biel, NLA 50 Miika Koivisto Växjö Lakers HC, SHL 52 Mikael Seppälä KalPa, Liiga 55 Atte Ohtamaa Lokomotiv Jaroslavl, KHL 61 Axel Rindell Jukurit, Liiga === Hyökkääjät === # Nimi Seurajoukkue 12 Marko Anttila Jokerit, KHL 13 Mikael Ruohomaa Sibir Novosibirsk, KHL 15 Anton Lundell HIFK, Liiga 20 Niko Ojamäki Linköping HC, SHL 21 Jere Innala HPK, Liiga 22 Arttu Ruotsalainen Buffalo Sabres, NHL 24 Hannes Björninen Pelicans, Liiga 25 Jere Karjalainen HK Sotši, KHL 27 Petri Kontiola HPK, Liiga 38 Teemu Turunen HC Davos, NLA 47 Peter Tiivola Porin Ässät, Liiga 48 Valtteri Puustinen HPK, Liiga 76 Jere Sallinen HIFK, Liiga 80 Saku Mäenalanen Jokerit, KHL 81 Iiro Pakarinen Jokerit, KHL === Valmennusryhmä === * Päävalmentaja: Jukka Jalonen *Apuvalmentajat: Mikko Manner, Antti Pennanen ja Raimo Helminen *Maalivahtivalmentaja: Kari Lehtonen == Lähteet == * https://jaakiekonmmkisat.com/suomen-joukkue/ * https://yle.fi/urheilu/3-11932603 * https://www.is.fi/mmkiekko/art-2000007979610.html === Viitteet === Luokka:Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2021 2021
Georg Johannesen

Georg Johannesen (1931 Bergen, Norja – 2005 EgyptiJohannesen Norsk biografisk leksikon, viitattu 15.5.2021 ) oli norjalainen kirjailija ja kirjallisuudentutkija. Johannesen oli vuodesta 1996 Bergenin yliopiston retoriikan professori. Hänen esikoisromaaninsa Høst i mars ilmestyi 1957. Hän oli runoilijana yhteiskunnallisesti tiedostava ja osallistui poliittiseen debattiin. Hän sai jumalanpilkkasyytteen komediansa Kassandra (1967) vuoksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Milana Misicin diskografia

Tämä on Milana Misicin diskografia. == Studioalbumit == * * * * * * == Kokoelmat == * * * * == Singlet == * ”Rakkauslukko” (2017) * ”Suvi” (2017) * ”Aikoja sitten” (2018) * ”Autiosaarelle” (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Luokka:Diskografiat
CDS – Kansanpuolue

CDS – Kansanpuolue () on portugalilainen oikeistolainen puolue. Puolue on ideologialtaan konservatiivinen ja kristillinen. Puolue perustettiin 19. heinäkuuta 1974 Neilikkavallankumouksen aikana. == Lähteet == Luokka:Portugalin puolueet Luokka:Euroopan kansanpuolueen jäsenpuolueet
Sarv

Sarv voi viitata seuraaviin henkilöihin tai asioihin: Henkilöitä * Kristjan Sarv (s. 1979), virolainen näyttelijä * Hannes Sarv (s. 1983), virolainen kirjailija ja toimittaja Asioita * Suomen arvostelijain liitto, kriitikoiden ammatillinen yhdistys
Ihmiset, Eläimet, Luonto

Ihmiset, Eläimet, Luonto () on portugalilainen puolue, joka perustettiin toukokuussa 2009. Vuonna 2015 he saivat yhden paikan Tasavallan kokoukseen. Vuonna 2019 he myös saivat yhden paikan Euroopan parlamenttiin sekä kasvattivat paikkamääränsä neljään Tasavallan kokouksessa (2 paikkaa voitettiin Lissabonissa, 1 Portossa ja 1 Setúbalissa). Heinäkuussa 2021 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Inês Sousa Real. Vuoden 2022 parlamenttivaalien alla PAN vaati vaaliohjelmassaan mm. seuraavia asioita: * Ympäristö- ja ilmastoministeriön perustamista * Ympäristörikoksien määrittelemistä rikokseksi ihmisyyttä vastaan * Vähentää keskiluokan verotaakkaa * Laskea äänestysikäraja 16 vuoteen * 35-tuntista työviikkoa ja 25 päivää vuosilomaa kaikille * Härkätaistelujen kieltämistä == Lähteet == Luokka:Portugalin puolueet
Alweg

Alweg oli saksalainen kuljetusyritys, joka tunnettiin uranuurtajana yksikiskoisten ratojen eli monorailien kehittäjänä. ==Historia== Alwegin perusti ruotsalainen teollisuusmoguli Axel Lennart Wenner-Gren tammikuussa 1953 nimellä Alweg-Forschung, GmbH (Alweg Research Corporation), jonka kotipaikka oli Fühlingenissä, Kölnin esikaupungissa Saksassa. Yritys oli seurausta Verkehrsbahn-Studiengesellschaftista (Transit Railway Study Group), joka oli jo edellisenä vuonna esitellyt ensimmäiset monorail-suunnitelmansa ja prototyyppinsä. Alweg-nimi on lyhenne tohtori Wenner-Grenin nimestä (Axel Lennart WEnner-Gren). Alweg muistetaan parhaiten sen roolista Disneylandin alkuperäisen, vuonna 1959 avatun Disneylandin monorail-järjestelmän rakentamisessa ja Seattle Centerin monorail-järjestelmän rakentamisessa, joka avattiin vuoden 1962 Century 21 -näyttelyyn. Molemmat järjestelmät ovat edelleen toiminnassa, ja Seattle Center Monorail käyttää edelleen alkuperäisiä Alwegin junia, jotka ovat kulkeneet yli miljoona kilometriä. Torinoon Italia 61 -näyttelyä varten rakennettu kolmas järjestelmä jäi käyttämättä muutama kuukausi näyttelyn päättymisen jälkeen, ja se tuhoutui 1970-luvun lopulla tulipalossa, jonka sytyttivät todennäköisesti vandaalit. Järjestelmän jäänteet romutettiin vuonna 1981, ja pohjoisasema on nykyään toimistorakennuksena. Vuonna 1963 Alweg esitti Los Angelesin piirikunnan hallintoneuvostolle ehdotuksen monorail-järjestelmästä, jonka Alweg suunnittelisi, rakentaisi, ylläpitäisi ja ylläpitäisi Los Angelesin piirikunnassa Kaliforniassa. Alweg lupasi ottaa kaiken taloudellisen riskin rakentamisesta, ja järjestelmän kustannukset katettaisiin kerättävillä lipunmaksuilla. Valvojat hylkäsivät ehdotuksen lähinnä Standard Oil of California ja General Motorsin poliittisen painostuksen vuoksi, sillä nämä olivat vahvoja autoriippuvuuden puolestapuhujia. Kuuluisa kirjailija Ray Bradbury, joka kannatti monorail- hanketta ja paheksui myöhempää siirtymistä metron rakentamiseen Los Angelesiin, paheksui tätä suuresti. Alwegin tekniikka lisensoitiin vuonna 1960 Hitachi Monorailille, joka jatkaa Alwegin tekniikkaan perustuvien yksikiskoisten ratojen rakentamista ympäri maailmaa. Vuosikymmenien ajan maailman vilkkaimmin liikennöity yksikiskoinen rata, Tokion yksikiskoinen rata, valmistui vuonna 1964 Hitachin silloisen Hitachi-Alweg-divisioonan toimesta, ja nykyisin vilkkain yksikiskoinen rata, Chongqing Rail Transit, perustuu myös Alwegin ja Hitachin teknologiaan. Alwegin ajauduttua taloudellisiin vaikeuksiin Krupp otti haltuunsa Alwegin Saksan toiminnot. Krupp lopetti Alwegin kaikki toiminnot vuoteen 1964 mennessä. 1960-luvulla oli suunnitelma rakentaa ALWEGin yksikiskoinen kiskoköysirata Slovakian Korkeaan Tatraan. ==Katso myös== * SAFEGE == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Wuppertalin Schwebebahnin esittely Robert Schwandlin metrosivustolla * The Monorail Society, monoraileja kannattava sivusto * LightRailNow, monorailien kritiikkiä * Los Angeles monorail proposal (The Monorail Society) Luokka:Rautatietekniikka
COVAX

COVAX eli COVID-19 Vaccines Global Access on maailmanlaajuinen aloite, jonka tavoitteena on COVID-19-rokotteiden tasapuolinen saatavuus. COVAXia ohjaavat Gavi, Vaccine Alliance (aiemmin Global Alliance for Vaccines and Immunization, GAVI), Coalition for Epidemic Preparedness Innovations (CEPI) ja Maailman terveysjärjestö WHO. Se on yksi kolmesta pilarista COVID-19-työkalujen saatavuuden kiihdyttämössä (Access to COVID-19 Tools Accelerator), joka on WHO:n, Euroopan komission ja Ranskan hallituksen huhtikuussa 2020 käynnistämä aloite vastauksena COVID-19-pandemiaan. COVAX koordinoi kansainvälisiä resursseja, jotta COVID-19-testit, -hoitomuodot ja -rokotteet olisivat tasapuolisesti pieni- ja keskituloisissa maissa saatavilla. ==Rokotekandidaatit== WHO hyväksyi 9. toukokuuta 2021 alkaen Pfizer- BioNTechin, Modernan, Sinopharm BBIBP-CorV:n, Oxford-AstraZenecan ja Johnson & Johnsonin rokotteet hätäkäyttöön. Näitä rokotteita voidaan jakaa osana COVAXia. Monilla COVAXista hyötyvillä mailla on "rajalliset sääntelyvalmiudet", ja ne ovat riippuvaisia WHO:n luvista. Vuoden 2021 alkuun mennessä WHO tarkasteli 11 mahdollista COVID-19-rokotetta hätäkäyttöluetteloonsa (EUL). Ensimmäinen rokote, jonka WHO hyväksyi EUL:ään 31. joulukuuta 2020, oli Pfizer-BioNTech COVID-19-rokote. Pfizer-rokote on BioNTechin yhteistyössä yhdysvaltalaisen Pfizerin kanssa kehittämä RNA-rokote, jota myydään tuotemerkillä Comirnaty. WHO totesi lehdistötiedotteessa 24. elokuuta 2020, että COVAXilla oli yhdeksän CEPI:n tukemaa rokotekandidaattia ja yhdeksän kokeilussa olevaa rokotekandidaattia, joten sillä oli maailman laajin valikoima COVID-19-rokotteita. Joulukuuhun 2020 mennessä COVAX oli saanut päätökseen neuvottelut muiden valmistajien kanssa, joiden ansiosta se sai käyttöönsä kaksi miljardia rokoteannosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * List of participants in the COVAX Facility, Confirmations of intent to participate and AMC-Eligible economies * WHO information page about COVAX * GAVI page about COVAX * Rokotteet ja koronavirus THL * Euroopan komission koronavirusrokotteita koskeva strategia * Draft landscape of COVID-19 candidate vaccines WHO Luokka:SARS-CoV-2-rokote