EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ove Aunli

Ove Aunli (s. 12. maaliskuuta 1956) on entinen norjalainen maastohiihtäjä. Aunli saavutti urallaan kolme henkilökohtaista ja viisi viestihiihdon arvokisamitalia. Viestissä hän voitti maailmanmestaruuden Oslossa 1982 ja Seefeldissä 1985. Ove Aunlin vaimo on hiihdon olympiavoittaja Berit Aunli (o.s. Kvello). Sarajevon 1984 olympiakisoissa Ove Aunli hylättiin 15 kilometrin hiihdossa, kun hän silloisten sääntöjen vastaisesti hiihti maalialueella luistelutyylillä. Hylkäyksen suorittaneen juryn jäsenenä oli hänen appensa Kristen Kvello. Aunlin aika olisi riittänyt lopputuloksissa viidenneksi. Aunli hiihti Salpausselän kisoissa vuonna 1981 toiseksi 15 kilometrin kilpailussa ja seuraavana vuonna matkan kuudenneksi. == Arvokisamitalit == * 1978 Lahden MM-hiihdot ** Pronssia 4 x 10 kilometrin viestissä * 1980 Lake Placidin olympialaiset ** Hopeaa 4 x 10 kilometrin viestissä ** Pronssia 15 kilometrillä * 1982 Oslon MM-hiihdot ** Kultaa 4 x 10 kilometrin viestissä * 1985 Seefeldin MM-hiihdot ** Kultaa 4 x 10 kilometrin viestissä ** Hopeaa 30 kilometrillä ** Pronssia 50 kilometrillä * 1987 Oberstdorfin MM-hiihdot ** Pronssia 4 x 10 kilometrin viestissä == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikannakkeli

Amerikannakkeli (Sitta carolinensis) on pohjoisamerikkalainen varpuslintu. Lajin kuvaili ja nimesi John Latham 1790. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 14–15,5 cm ja paino keskimäärin 20 g. Habitukseltaan se muistuttaa meikäläistä pähkinänakkelia. Alapuoli on valkoinen, selkä harmaa, siivet ja pyrstö tummat sekä päälaki ja niska mustat. Alaperä on punertava. Nokka on pitkähkö ja suora. Sukupuolet ovat muuten samanvärisiä mutta naaraan päälaki on tummanharmaa. Kiipeilee ketterästi puunrungoilla ja oksistossa, yhtä hyvin nokka ylös- kuin alaspäin. Lajista tunnetaan 8 alalajia. Vanhin tavattu yksilö on ollut lähes 10 vuotta vanha. == Esiintyminen == Yhdysvallat, pääosa Meksikoa ja Kanadan eteläosat. Lajin kanta on elinvoimainen ja runsastumassa. Maailman populaation kooksi arvioidaan noin 10 miljoonaa yksilöä. Laji on paikkalintu. Talvisin se lyöttäytyy sekaparviksi paikallisten tiaisten kanssa. == Elinympäristö == Lehti- ja sekametsät. == Lisääntyminen == Reviirin laajuus on 10–20 hehtaaria. Pesii vain kerran vuodessa. Pesä on puunkolossa tai tikankolossa. Munia on 3–10, keskimäärin 7. Haudonta-aika on 12–14 päivää, vain naaras hautoo. Molemmat emot huolehtivat poikasista, jotka ovat lentokykyisiä keskimäärin 26 päivän ikäisinä mutta saattavat lähteä pesästä jo pariviikkoisina. Sukukypsä 1-vuotiaana. == Ravinto == Pähkinät ja siemenet sekä varsinkin kesällä pienet selkärangattomat. Käy mielellään lintulaudoilla hakemassa auringonkukansiemeniä. Varastoi ruokaa kaarnanrakoihin. == Lähteet == * Harrison, Colin & Greensmith, Alan 2002: Koko maailman linnut. – WSOY. Helsinki. ISBN 951-0-26896-8 * AllAboutBirds * Animaldiversity * Wild Birds Unlimited === Viitteet === Luokka:Nakkelit
Julia Gutiérrez Caba

Julia Gutiérrez Caba (s. 20. lokakuuta 1934 Madrid) on espanjalainen näyttelijä, joka on työskennellyt sekä elokuva-, televisio- että teatteriproduktioissa. Hänen äitinsä Irene Caba Alba, veljensä Emilio Gutiérrez Caba ja siskonsa Irene Gutiérrez Caba ovat myös tunnettuja näyttelijöitä. Gutiérrez Caba palkittiin vuonna 2001 parhaan naissivuosan Goyalla roolistaan elokuvassa You're the One (Una historia de entonces) (2000) ja vuonna 1998 hän oli ehdolla parhaan naispääosan kategoriassa roolistaan elokuvassa El color de las nubes (1997). Televisiosta Gutiérrez Caba tunnetaan parhaiten Serranon perheen Carmenina. == Aiheesta muualla == * Luokka:Espanjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Parketti

Parketti on yleinen puusta tehty lattiamateriaali. Yleisin parketti on lautaparketti, jota käytetään eniten sen asentamisen helppoudesta johtuen. Lautaparketti koostuu noin 3–4 mm paksusta pintaviilukerroksesta, jonka alla on runko. Runko on yleensä halvempaa puuta, kuten koivua tai poppelia. Pintakerros voi olla vaikkapa tammea, koivua tai jotakin muuta jalopuulajia. Lautaparketin pintakäsittely on joko lakkaus tai öljyvahaus, joka suojaa jalopuuta kosteudelta ja kulutukselta. Lautaparketin voi yleensä hioa yhden kerran, kun se on kulunut. Mosaiikkiparketit poikkeavat lautaparketista siten, että ne ovat yleensä noin 8 mm paksuja ja ne liimataan suoraan alusbetoniin kiinni. Parketin asennuksen jälkeen lattia hiotaan ja suojataan lakkaamalla tai öljyvahauksella. Mosaiikkiparketti on mahdollista hioa ja lakata useaan kertaan. Mosaiikkiparketti voi kestää käytössä vuosikymmeniä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Parkettisanastoa * Parkettilattian ominaisuudet Luokka:Rakennuksen pinnat
Al Mulock

Al Mulock (Alfred Mulock Rogers, 30. kesäkuuta 1925 Toronto, Ontario, Kanada – toukokuuta 1968 Guadix, Espanja) oli näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten rooleistaan Sergio Leonen spagettiwesterneissä. Hän teki itsemurhan vuonna 1968. Hyvät, pahat ja rumat elokuvassa hän esitti palkkionmetsästäjää, joka menetti kätensä (hahmo: Elam yksikätinen) Tuco (Eli Wallach) nimisen roiston haavoittamana elokuvan alussa. Etsittyään Tucoa kahdeksan kuukautta hän löysi tämän kylpyammeesta autiokaupungista ja alkoi ennen Tucon teloittamista purkaa katkeruuttaan. Tuco ampui hänet kuitenkin kylpyvaahdon seasta ja totesi: "When you have to shoot, shoot! Don´t talk". Elokuvan Huuliharppukostaja alussa hän oli yksi kolmesta palkkatappajasta näytellen yhdessä Woody Stroden ja Jack Elamin kanssa. He odottelivat saapuvaa junaa kärpäsen häiritsemänä elokuvan 13 minuuttia pitkässä, klassisessa alkukohtauksessa. Heidät on värvätty tappamaan elokuvan nimetön päähenkilö "Harmonica" (Charles Bronson), joka saapuu asemalle ja ampuu kolmikon. Kuvausten jälkeen Mulock hyppäsi hotellin ikkunasta rooliasu päällään ja kuoli. Myöhemmin kävi ilmi hänen olleen huumeidenkäyttäjä ja koska hän ei saanut mistään annostaan, hän teki epätoivoisen tekonsa.Knox, Mickey The Good, the Bad and the Dolce Vita: The Adventures of an Actor in Hollywood, Paris and Rome Nation Books March 25, 2004 Kuvaukset tapahtuivat Guadixissa, Espanjassa. ==Valikoitu filmografia== * Tarzan's Greatest Adventure (1959) * Tarzan the Magnificent (1960) * Kauhujen juna (1965) * Hyvät, pahat ja rumat (1966) * Rio Hondon kuolemanloukku (1967) * Sormi liipasimella (1967) * Battle Beneath the Earth (1967) * Huuliharppukostaja (1968) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
The House Without a Name

The House Without a Name on Dingon englanninkielinen singlejulkaisu vuodelta 1986. Single sisälsi kappaleet "The House Without a Name" ja "Tell Me Now", jotka olivat Joe Meiklen sanoittamat englanninkieliset versiot Dingon kappaleista "Autiotalo" ja "Kirjoitan". Lisäksi kappaleet oli sovitettu raskaammiksi kuin alkuperäiset suomenkieliset versiot. Sonet julkaisi The House Without a Name -singlen muun muassa Isossa-Britanniassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Singleä ei ole julkaistu Suomessa. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo. Kappaleet julkaistiin alun perin 7-tuumaisena vinyylisinglenä. Myöhemmin julkaistiin 12-tuumainen vinyylisingle, jolla kappaleista oli pidennetyt versiot. Molemmissa versioissa on sama kansikuva. Pidennetyt versiot julkaistiin vuonna 2004 Dingomania -kokoelmalevyllä. Kappaleet ovat mukana myös Kunnian päivät 1983–1986 -kokoelmalevyllä (2006). Alkuperäisen 7-tuumaisen vinyylin versioita ei ole julkaistu CD-formaatissa. == Kappaleet == === 7-tuumainen versio === # # === 12-tuumainen versio === # # == Kokoonpano == * Pertti Neumann ‎– laulu * Jonttu Virta ‎– kitara * Pepe Laaksonen ‎– basso, laulu * Pete Nuotio ‎– koskettimet * Juha Seittonen ‎– rummut == Cover-versio == Vuonna 2008 Lordi levytti kappaleesta cover-version Melkein vieraissa – Nimemme on Dingo -tribuuttilevylle. Kappaleen sanoituksia on muutettu Lordille sopivimmiksi ja kappaleen nimeksi on muutettu ”The House”. == Lähteet == House Without a Name House Without a Name
Kierikkikeskus

Kierikkikeskus on Oulussa, Yli-Iin kaupunginosassa Kierikin kylässä Iijoen varrella sijaitseva arkeologinen esihistoria- ja kulttuurimatkailukeskus. Se sijaitsee yhdystien 8540 varrella, noin viiden kilometrin päästä Yli-Iin keskuksesta Pudasjärvelle päin. Oulun kaupungin keskustasta on matkaa noin 60 kilometriä. Matkailukeskus on aloittanut toimintansa vuonna 2001. Päärakennus on maailman suurimpia hirsirakennuksia. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin yleinen arkkitehtuurikilpailu vuonna 1999. Kilpailun voittaja professori arkkitehti Reijo Jallinoja on suunnitellut rakennuksen. Päärakennuksen sisällä toimii arkeologinen näyttely. Keskuksen lähistöllä sijaitsee kivikautinen kylä, jossa on nähtävillä kylässä sijainneita kymmeniä talonpohjia 6 000 vuoden takaa sekä ansapolku. Päärakennuksessa on ravintola, lahjatavaraliike, kokoustilat ja auditorio. Noin 50 metrin päässä päärakennusta vastapäätä sijaitsee Kierikki Hotelli. Kierikkikeskus on saanut Europa Nostran palkinnon vuonna 2002. Tiedosto:Kierikki Stone Age Centre Oulu Finland 02.jpg|Kivikautinen asumus. Tiedosto:Kierikki Stone Age Centre Oulu Finland 03.jpg|Kivikautisen asumuksen katto. Tiedosto:Kierikki Stone Age Centre Oulu Finland 01.jpg|Kivikautinen asumus sisältä. Tiedosto:Dugout boats at Kierikki Stone Age Centre Oulu Finland.jpg|Ruuhia. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Kierikkikeskuksen kotisivut * Luokka:Yli- Ii Luokka:Oulun museot Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arkeologiset museot Luokka:Kivikausi Luokka:Luuppi
Kittilän kirkko

Kittilän kirkko on Kittilän seurakunnan kirkko Kittilän kirkonkylässä. Kirkko on valmistunut vuonna 1831 ja sen on suunnitellut C. L. Engel. Istumapaikkoja on noin 550. Kirkko rakennettiin alkujaan pitkäkirkoksi, mutta sitä laajennettiin ristikirkoksi Julius Basilierin suunnitelmien mukaan 1886–1887, jolloin myös torni korotettiin. Kirkon sisäilme on vuodelta 1986. Kirkko on niitä harvoja kylän rakennuksia, jotka selvisivät perääntyvien saksalaisten tuhopoltolta Lapin sodassa 1944–1945, ja se on Kittilän vanhin säilynyt rakennus. Kirkon rakennusmestarina toimi lähes sen valmistumiseen saakka Aatami Lantto, ja hänen kuolemansa jälkeen työn jatkoi loppuun Johan Jäneslampi. Kirkossa on Johan Gustav Hedmanin 1831 maalaama alttaritaulu Jeesus ristillä (267 × 205 cm öljymaalaus kankaalle). Sen lahjoitti Oulun läänin maaherra Johan Abraham Stjernschantz, mistä kertova teksti "År 1831 är denna tafla förärat till Kittilä kyrka af Landshöfdingen och Riddaren i Uleåborg Herr A. Stjernscantz" on merkitty tauluun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Kirkko Luokka:Lapin kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1830-luvulla rakennetut kirkot
Tiheikkölaulaja

Tiheikkölaulaja, aikaisemmalta nimeltään rusotiheikkölintu (Atrichornis rufescens) on harvinainen australialainen varpuslintu. Lajin nimesi Edward Pierson Ramsay 1867. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on noin 16–19 senttiä, koiras on hiukan suurempi. Höyhenpuku on pääosin ruskea suomumaisin täplin, koiraan kurkku on valkoinen ja mahassa on musta laikku. Suuri silmä on ruskea, pyrstö on pitkä ja jalat ovat voimakkaat. Laji on erittäin arka ja piiloutuu vähäisestäkin syystä. Laulaa piilossa voimakasta, noin 12-tavuista "tshiip, tshiip..." ääntä. == Esiintyminen == Tiheikkölaulaja on kotoperäinen australialainen laji, joka elää pienellä alueella (noin 1500 neliökilometriä) kaakkoisessa Queenslandissa ja Uuden Etelä-Walesin koillisosassa. Lajin kanta on vaarantunut elinympäristön tuhoutumisen takia. Pääosa linnuista elää suojelualueilla tarkkailun alaisena. == Elinympäristö == Subtrooppiset sademetsät lähellä eukalyptusmetsiköitä yli 600 metrin korkeudella merenpinnasta. Viihtyy kosteissa, hämärissä tiheiköissä, joissa on runsaasti karisseita lehtiä ja oksia, joiden seassa laji viettää pääosan ajastaan. == Lisääntyminen == Tiheikkölaulajan pesimäaika on syys-marraskuussa. Sen pesä ja sen kaksi munaa ovat samankaltaiset, mutta pienemmät, kuin isotiheikkölaulajalla. Pesä on kupolimainen rakennelma lähellä maanpintaa. Munista usein toinen jää kehittymättä. Naaras hautoo ja hoitaa poikaset yksin, poikaset oppivat lentämään noin kuukauden ikäisinä. == Ravinto == Maassa karikkeen alla tai seassa elävät selkärangattomat, lähinnä hyönteiset. == Lähteet == * Perrins, Christopher M. (päätoim.) 1992: Otavan lintutieto – Maailman linnut. Otava. Italia. ISBN 951-1-12001-8 * Animals.jrank * Threatened species === Viitteet === Luokka:Tiheikkölaulajat Luokka:Uhanalaiset linnut
Tulikääpiöahven

Tulikääpiöahven (Apistogramma hongsloi) on pieni, värikäs kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Tulikääpiöahven jää noin seitsemän senttiä pitkäksi, naaras vielä pienemmäksi. == Alkuperä == Tulikääpiöahvenet ovat kotoisin Kolumbian itäosista.Dwarfcichlid.com == Käyttäytyminen ja lisääntyminen == Tulikääpiöahven ei perusta haaremeita. Vanhemmat kasvattavat poikaset yhdessä. == Vesiolot ja ravinto == Tulikääpiöahvenen värit pysyvät hyvinä, kun se syö monipuolista lihapitoista ruokaa johon kuuluu vesikirppuja. Sopiva pH on 5,5–6. == Katso myös == * Luettelo kääpiöahvenista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomalaisen harrastajan kuvasarja Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Akvaariokalat
Sallan kirkko

Sallan kirkko on Sallan seurakunnan kirkko. Vuonna 1950 valmistuneen kirkon ovat suunnitelleet Eero Eerikäinen ja Osmo Sipari. Kirkon rakentamiseksi järjestettiin vuonna 1947 arkkitehtikilpailu, jonka voittaneet arkkitehtiylioppilaat Eerikäinen ja Sipari pitivät suunnittelussaan esikuvana perinteisen suomalaisen kivikirkon ja erillisten kellotapuleiden muotoa. Rakennusmateriaalit ovat moderneja: kirkkosalin katto on valettu betonista betonisten kaarien varaan. Jyrkässä katossa on paanukate. Kirkko edustaa Lapin jälleenrakennusta ja se kuuluu kansainvälisen modernin arkkitehtuurin suojelu- ja tutkimusjärjestön Docomomon merkittävien arkkitehtuuri- ja ympäristökohteiden valikoimaan. Kirkko kuuluu myös Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Sallan ensimmäinen kirkko, Kuolajärvellä sijainnut, vuonna 1838 valmistunut Carl Ludvig Engelin suunnittelema kirkko tuhoutui talvisodassa. Koska Kuolajärven kylä jäi Pariisin rauhassa luovutetulle alueelle, uusi kirkko rakennettiin Sallan uudeksi kuntakeskukseksi muodostuneelle entiselle Märkäjärvelle. Tanskan luterilaiset seurakunnat kustansivat uuden kirkon rakentamisen: tanskalaiset halusivat osoittaa kiitollisuuttaan siitä, että heidän kirkkonsa eivät tuhoutuneet sodassa ja panivat pystyyn rahankeräyksen. Keräysvaroilla ostetut ruokatarvikkeet myytiin Suomessa voitolla niin, että keräyssumma yli kymmenkertaistui. Alttarilla on Aimo Tukiaisen tekemä pronssinen korkokuva, joka kuvaa Matteuksen evankeliumin kohtaa ”Tulkaa minun tyköni kaikki työtätekeväiset ja raskautetut, niin minä annan teille levon”. Tukiainen on tehnyt myös kirkkopihan graniittisen sankarimuistomerkin "Hauta Etulinjassa". Kirkossa on tilaa 600 henkilölle. Kirkon vieressä olevan seurakuntatalon on suunnitellut Matti Leiber. Se valmistui 1980. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kirkko Sallan seurakunnan www-sivuilla Luokka:Sallan nähtävyydet Luokka:Lapin kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Sallan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Checks Thugs and Rock n Roll

Checks Thugs and Rock N Roll on D.M.C:n ensimmäinen sooloalbumi. ==Kappaleet== # Watchtower feat. Elliot Easton Romeo Antonio, Josh Todd (Bob Dylan) – 3:54 # Freaky Chick (Romeo Antonio / McDaniels) – 3:48 # Just Like Me feat. Sarah McLachlan, (Harry Chapin, McDaniels), Romeo Antonio – 4:52 # Lovey Dovey feat. Doug E. Fresh, (Davis, Lyle, McDaniels, Russell, Stanton) – 4:56 # Find My Way feat. Kid Rock, (McDaniels, Ritchie) – 4:58 # Machine Gun feat. Tal B., Gary Dourdan, Romeo Antonio, (Antonio, Dourdan, McDaniels) – 4:52 # Cold feat. Ms. Jade, Sonny Black (Sheer) – 4:12 # What’s Wrong feat. Napoleon (Outlawz- yhtyeestä), Kiara (Beale, Dimant, McDaniels) – 3:45 # Cadillac Cars (Dylan) – 4:39 # Only God Knows (Dimant, McDaniels, Otto) – 4:18 # Come 2gether feat. Rev. Run (McDaniels) – 4:14 # Sucka Sucka (McDaniels, Antonio, Mize) – 4:19 # Goodbye feat. Lil Mizzo, (Beale, Cheshire, Gibbs, Antonio, Miller) – 4:56 Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Paulo Evaristo Arns

Paulo Evaristo Arns (14. syyskuuta 1921 Forquilhinha – 14. joulukuuta 2016 São Paulo) oli brasilialainen katolilainen kirkonmies. Hän toimi vuosina 1970–1998 São Paulon arkkipiispana ja oli yksi kardinaaleista. Arns oli saksalaisen maahanmuuttajapariskunta Gabriel ja Helana Arnsin kolmestatoista lapsesta viides. Neljästä hänen siskoistaan tuli nunnia, ja yksi veljistä on fransiskaani. Arns opiskeli vuosina 1941–1943 filosofiaa Curitibassa ja 1944–1947 teologiaa Petrópolisissa. 1950 hän pääsi Pariisin yliopistoon, jossa hän luki kirjallisuutta, latinaa, kreikkaa ja esihistoriaa. Arns liittyi fransiskaaneihin 10. joulukuuta 1943 ja sai pappisvihkimyksensä 30. marraskuuta 1945. Hänestä tehtiin 2. toukokuuta 1966 Respettan titulaaripiispa ja sitten 22. lokakuuta 1970 São Paulon arkkipiispa. Kardinaali hän oli 5. maaliskuuta 1973 alkaen. Hän tuli kotimaassaan tunnetuksi vapautusteologina. Arns jäi eläkkeelle São Paulon arkkipiispan virasta 15. huhtikuuta 1998. Hän ei voinut osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005, sillä oli ennättänyt jo ylittää 80 vuoden iän. Hän oli vuonna 2010 Haitin maanjäristyksessä kuolleen brasilialaisen lastenlääkärin Zilda Arnsin (1934–2010) veli. ==Lähteet== Luokka:Brasilialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Nøgne Ø

Nøgne Ø on Norjan Grimstadissa sijaitseva pienpanimo. Niistä useita on saatavilla myös Suomessa Alkoissa ja ravintoloissa (vientiä Ruotsiin, Tanskaan, Suomeen, Englantiin ja Yhdysvaltoihin). Nøgne Ø on Norjan suurin pullokäyviä, pastöroimattomia ja suodattamattomia oluita valmistava panimo. Sen perustivat vuonna 2002 Gunnar Wiig ja Kjetil Jikiun. Wiig ja Jikiun ovat innokkaita kotioluidenpanijoita. Heidän mielestään Norjasta ei saanut kunnon olutta, mikä johti oman panimon perustamiseen. Nøgne Ø:n omistaa kuusi yksityishenkilöä. Vuosituotanto on 3500 hehtolitraa (2010). Panimon tuotteet tunnistaa tavaramerkinomaisesta, hyvin tummanruskeasta 0,5 litran pullosta, jonka etiketissä on suuri Ø-logo. Oluet ovat yleensä vahvoja humaloinniltaan sekä alkoholipitoisuudeltaan. == Tunnetuimpia Nøgne Ø -oluita == * #100 * Bitter * Dark Horizon * God Jul (jouluolut) * God Påske (pääsiäisolut) * Imperial Stout * India pale ale * Porter * Saison == Nimi == Panimon nimi pohjautuu Henrik Ibsenin runoon Terje Vigen. Runon taustana on Britannian suorittama Norjan laivastosaarto 1809 ja sen aiheuttama nälänhätä. Runo alkaa säkeellä, jossa kerrotaan harmaasta miehestä nimellä Terje Vigen, joka asui mitä hedelmättömimmällä ja paljaalla saarella. Vigen päätti soutaa Tanskaan salakuljettaakseen ruokaa kotiin. Runo on kirjoitettu vanhahtavalla norjankielellä, jossa ilmaisu paljas saari on ilmaistu sanoilla nøgne ø. Henrik Ibsen asui Grimstadissa runoa kirjoittaessaan ja paikalliselta hautausmaalta löytyy myös Terje Vigenin hautakivi. Vigenin itsepäisyys kohdata myrskyävä meri symboloi panimon asennetta mennä markkinoille sen perustamisvaiheessa vähemmän tunnettujen oluttyyppien kera. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nøgne Ø:n kotisivut *Venner av Nøgne Ø *Novovin (Suomen maahantuoja) Luokka:Olutmerkit Luokka:Norjalaiset panimot Luokka:Grimstad
George Chapman

George Chapman (synt. Seweryn Antonowicz Kłosowski; 14. joulukuuta 1865 – 7. huhtikuuta 1903) oli puolalaissyntyinen sarjamurhaaja, joka myrkytti Englannissa ainakin kolme naista. == Elämäkerta == Kłosowski syntyi Nagórnan kylässä, kouluttautui kirurgiksi ja saapui Lontooseen noin vuonna 1887. Hän alkoi tehdä parturintöitä ja meni vuonna 1889 naimisiin Lucy Baderskin kanssa. Hänellä oli Puolassa jo ennestään vaimo, jonka painostuksesta huolimatta hän jatkoi suhdettaan Baderskin kanssa. Hän sai uuden morsiamensa kanssa vauvan, joka kuoli varhaislapsuudessa. Pari asui jonkin aikaa New Jerseyssä, mutta palasi noin 1892. Chapmanin uhrit olivat hänen omia rakastajattariaan: Mary Spink (k. 25. joulukuuta 1897), Elizabeth "Bessie" Taylor (k. 14. helmikuuta 1901) ja Maud Marsh (k. 22. lokakuuta 1902). Motiivi jäi hämäräksi, eikä Chapman koskaan solminut avioliittoa yhdenkään surmaamansa naisen kanssa. Chapman tuomittiin 20. maaliskuuta 1903 kuolemaan Maud Marshin murhasta, ja hänet hirtettiin Wandsworthissa huhtikuun seitsemäs. Chapmanin kiinnijäämisen jälkeen on syntynyt sitkeä huhu, että hän olisi ollut myös Viiltäjä-Jack, mutta väittämää ei ole voitu osoittaa paikkansapitäväksi. Luokka:Puolalaiset sarjamurhaajat Luokka:Brittiläiset sarjamurhaajat Luokka:Viiltäjä-Jack- epäillyt Luokka:Murhasta teloitetut Luokka:Puolalaiset teloitetut Luokka:Englantilaiset teloitetut Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
James Cromwell

James Oliver Cromwell (s. 27. tammikuuta 1940 Los Angeles) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. == Lapsuus == Cromwell on syntynyt Los Angelesissa ja viettänyt lapsuutensa Manhattanilla. Hänen äitinsä on näyttelijä Kay Johnson ja isänsä oli näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja John Cromwell, joka joutui edustajainhuoneen epäamerikkalaista toimintaa tutkivan komitean (House Un-American Activities Committee, HUAC) mustalle listalle. Koulun jälkeen hän aloitti arkkitehtuuriopinnot Carnegie Mellon -yliopistossa, mutta ajautui kuitenkin näyttämöuralle. == Filmografia == ===Elokuvat=== *Murha, murha, päästäkää etsivät irti! (1976) *The Cheap Detective (1978) *The Man with Two Brains (1983) *Nörttien kosto (1984) *Revenge of the Nerds II: Nerds in Paradise (1987) *The Rescue (1988) *The Babe (1992) *Babe – urhea possu (1995) *Star Trek – ensimmäinen yhteys (1996) *Larry Flynt – Minulla on oikeus (1996) *Eraser – suojelija (1996) *L.A. Confidential (1997) *The Education of Little Tree (1997) *Babe suurkaupungissa (1998) *Deep Impact (1998) *Species II (1998) *The General's Daughter (1999) *Vihreä maili (1999) *Snow Falling on Cedars (1999) *RKO 281 – tapaus ”Citizen Kane” (1999) *Poikamies pulassa (1999) *Space Cowboys (2000) *Peloista pahin (2002) *Spirit – villi ja vapaa (2002) (ääni) *Snow Walker (2003) *Blackball (2003) *I, Robot (2004) *Luunmurskaajat (2005) *The Queen (2006) *Jane Austenin jalanjäljillä (2007) *Spider-Man 3 – Hämähäkkimies 3 (2007) *Dante's Inferno (2007) *The Artist (2011) *Cowgirls 'n Angels (2012) *Memorial Day (2012) *Still Mine (2012) *Soldiers of Fortune (2012) *The Trials of Cate McCall (2013) *Big Hero 6 (2014) *Jurassic World: Kaatunut valtakunta (2018) *The Laundromat (2019) *Emperor (2020) *Never Too Late (2020) *Prancer: A Christmas Tale (2022) *Merry Little Batman (2023) === Televisiosarjat ja -elokuvat === *Hot L Baltimore (1975) *Miracle Landing (1990) *Revenge of the Nerds III: The Next Generation (1992) *Revenge of the Nerds IV: Nerds in Love (1994) *The Magnificent Ambersons (2002) *RFK – vaativa vastuu (2002) *Angels in America (2003) *Mullan alla (Six Feet Under) (2001, mukana 2004–2005) *Salem’s Lot (2004) *Paavi Johannes Paavali II (2005) *24 (2007) *My Own Worst Enemy (2008) *Impact (2009) *Boardwalk Empire (2012–2013) *American Horror Story: Asylum (2012–2013) *Do No Harm (2013) *Betrayal (2013–2014) *Ensimmäisen asteen murha (2014) *The Young Pope – piru vai pyhimys (2016) *The Detour (2017–2019) *Succession (2018–2023) *Berlin Station (2018–2019) *Counterpart (2018–2019) *Big Hero 6: The Series (2018–2020) *The Family (2019) *Operation Buffalo (2020) *Law & Order: Organized Crime (2022) *Julia (2022) *Star Trek: Lower Decks (2022) *Sugar (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Statue (yhtye)

Statue oli rockin Suomen-mestaruuden vuonna 1989 voittanut thrash- ja power metal -yhtye. Yhtye hajosi vuonna 1991. Aktiivivuosina (1989-1991) yhtyen kotipaikka oli Kerava. Marko Moisio oli Murderaim-yhtyeessä 2002 - n. 2007. Jari Vanhanen vaikuttaa nykyään helsinkiläisessä The Lidocaine -yhtyeessä. == Diskografia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Statue * Encyclopaedia Metallum: Statue * * Statuen biisejä Mikserissä * Last.fm- sivustossa on 3 eri Statue-yhtyetä * Statue "For Your Country" -video You Tubessa Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Edward Pierson Ramsay

Edward Pierson Ramsay (3. joulukuuta 1842 Dobroyd Estate, Long Cove, Sydney – 16. joulukuuta 1916 Sydney) oli australialainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä. Hänen isänsä oli tohtori David Ramsay, äitinsä Sarah Ann Lord. Hän opiskeli St Mark's Collegiate Schoolissa, The King's Schoolissa, Parramattassa. Hän opiskeli lääketiedettä Sydneyn yliopistossa 1863–1865, mutta ei suorittanut loppuun opintojaan. Vaikka hän ei koskaan suorittanut oppiarvoa eläintieteissä, hän oli hyvin perillä luonnonhistoriasta ja julkaisi useita tutkielmia. 1863 hän oli Entomological Society of New South Walesin taloudenhoitaja. 1865 hän toimitti tutkielman "Oology of Australia" Philosophical Societylle, ja kun em. seura yhdistettiin Royal Society of New South Walesiin, hän sai vapaajäsenyyden seuran hyväksi tekemästään työstä. 1868 Ramsay perusti veljiensä kanssa sokeriruokoplantaasin Queenslandiin, mutta se ei ollut menestys. Hän oli yksi Linnean Society of New South Walesin perustajista 1874 ja sen neuvoston jäsen vuoteen 1892 saakka. Hänestä tuli ensimmäinen Australiassa syntynyt Australian Museumin intendentti ja hän keräsi laajan kokoelman kansallisia aseita, pukuja, aterimia ja koruja kuvaamaan Polynesian ja Australian etnologiaa. Hän lisäsi kokoelmiin 17 600 lintua. Hän julkaisi yli 30 kaloja käsittelevää kirjoitusta. 1876–1894 hän julkaisi neliosaisen Catalogue of the Australian Birds. Terveydellisistä syistä johtuen hän joutui luopumaan virastaan 1894. 1883 Ramsay matkusti Lontooseen Kansainvälisille kalavesimessuille. Siellä hän tapasi Francis Dayn, joka oli kerännyt kaloja useita vuosikymmeniä Etelä-Aasiassa. Ramsay hankki osan Dayn kokoelmasta, muun muassa 150 Dayn nimeämää lajia. Eläkkeelle jäätyään hän palveli Australian museota konsultoivana ornitologina vuoteen 1909. 7\. marraskuuta 1876 hän meni naimisiin Ellen Eliza Foxin kanssa. Heille syntyi 4 tytärtä ja 2 poikaa, joista John Simeon Piersonista tuli kuuluisa lintuvalokuvaaja. Ramsay nimesi linnuista muun muassa tiheikkölaulajan ja punakurkkulurikin. == Lähteet == * Edward Pierson Ramsay Australian Dictionary of Biography Luokka:Australialaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Grandmaster Flash

Grandmaster Flash, oikealta nimeltään Joseph Saddler (s. 1. tammikuuta 1958 Bridgetown, Barbados), on yhdysvaltalainen hip hop -muusikko ja DJ. Häntä pidetään yhtenä hip hopin pioneereista. Grandmaster Flash ja hänen yhtyeensä The Furious Five pääsivät ensimmäisinä hip hop -artisteina Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2007. ==Elämä ja työ== Saddlerin perhe muutti Yhdysvaltoihin, ja hän kasvoi Bronxissa. Saddler oli New Yorkin ensimmäisiä DJ:tä. Taitonsa hän oppi muun muassa Pete Jonesilta ja DJ Kool Hercilta. ==Lähteet== *Grandmaster Flashin virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset elektromuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Rock and Roll Hall of Fame Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harlekiini-klubi

Harlekiini-klubi (vuosina 1990–1992 nimellä Harlekiini) oli suomalainen vuosina 1990–1992 Kolmoskanavalla ja vuosina 1993–1994 MTV3-kanavalla esitetty lastenohjelma. Kolmoskanavalla ohjelma alkoi tammikuussa 1990 nimellä Harlekiini. Aluksi lauantaiaamuisin esitettävän kaksi ja puolia tuntia kestäneen Harlekiini-ohjelman alla oli vain Kolmoskanavalla viikon aikana näytetyt piirrossarjat yhtenä uusintapakettina. Ohjelman kehityttyä sen juontajaksi tulivat Pedro Hietanen ja Eeva-Leena Pokela. MTV3-kanavan aloitettua vuonna 1993 ohjelman nimi muutettiin Harlekiini-klubiksi, ja sen juontajaksi vaihtui Essi Wuorela. Wuorela valittiin juontajaksi koekuvauksien kautta. Wuorela osallistui juontamisen lisäksi myös ohjelman suunnitteluun. Ohjelman alkuaikoina Wuorela juonsi myös studio-osuuksien välissä esitetyt piirrossarjat. Juontoja Wuorela on kuvaillut jälkeenpäin "painajaismaiseksi puuhaksi". Myöhemmin Harlekiini-klubi lyhentyi 10–15 minuutin pituiseksi omaksi ohjelmaksi, joka esitettiin ennen lauantaiaamuisin esitettyjä piirrossarjoja. Viimeinen Harlekiini-klubi esitettiin 24. joulukuuta 1994. == Jaksot: == * Pinokkio * Tiny Toons * James Bond Junior Ohjelmassa keskusteltiin lapsille suunnatuista aiheista. Studiossa saatettiin pelailla erilaisia pelejä, ja esitellä katsojien lähettämiä piirrustuksia ja kirjeitä. Lastenmusiikkia esittävä yhtye Fröbelin Palikat sai uralleen potkua lisää esiinnyttyään Harlekiini-Klubissa. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset lastenohjelmat Luokka:Kolmoskanavan televisio-ohjelmat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat
Rumpusoolo

Rumpusoolo on rummuilla soitettava instrumentaaliosuus. Se voi olla improvisoitu, minkä pituinen tahansa, tai se voi muodostaa jopa oman teoksensa. Rockmusiikissa rumpusooloja ei yleensä säestetä muilla soittimilla, kun taas muiden instrumenttien sooloja säestetään useammin. Soolot eivät välttämättä myöskään seuraa tempoa, tyyliä tai muutoinkaan kyseisen kappaleen rakennetta. Jazzissa rumpusoolot yleensä pitävät tempon ja noudattavat kappaleen muotoa. Muut instrumentit voivat säestää sooloa ajoittain. Marssi- ja sotilassoittokuntamusiikissa rumpuosuudet yleensä mahdollistavat soittajien marssimuodostelmien muuttamisen ilman, että heidän täytyy samalla soittaa instrumenttejaan. == Historia == Ensimmäisenä merkittävänä rumpusooloilijana pidetään jazzrumpali Gene Krupaa, joka toi pitkän rumpusoolon jazzmusiikkiin ja käytti rumpusooloa myös muiden muusikkojen kanssa tapahtuvan vuorovaikutuksen välineenä. Krupa esitti aikojen ensimmäisenä pidetyn pitkän rumpusoolon kappaleessa "Sing Sing Sing" Benny Goodmanin orkesterin esiintyessä New Yorkissa Carnegie Hallissa 16. tammikuuta 1938 . ==Rumpusooloja== * "Painkiller - Scott Travis - Judas Priest * "Hot for Teacher" - Alex Van Halen - Van Halen * "The End" - Ringo Starr - The Beatles * Cobwebs and Strange - Keith Moon - The Who * "Toad" - Ginger Baker - Cream * "21st Century Schizoid Man" - Michael Giles - King Crimson * "Soul Sacrifice" - Michael Shrieve - Santana * "Beast And The Harlot" - Jimmy "The Rev" Sullivan - Avenged Sevenfold * "Moby Dick" - John Bonham - Led Zeppelin * "Rat Salad" - Bill Ward - Black Sabbath * "The Mule" - Ian Paice - Deep Purple * "Keep Yourself Alive" - Roger Taylor - Queen * "YYZ" - Neil Peart - Rush * "Parasite" - Peter Criss - KISS ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kokoelma kuuluisten rumpaleiden rumpusooloja Luokka:Populaarimusiikki Luokka:Lyömäsoittimet
Elliot Goldenthal

Elliot Goldenthal (s. 2. toukokuuta 1954 New York) on yhdysvaltalainen elokuvamusiikkiin erikoistunut säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Aaron Coplandin ja John Coriglianon johdolla. Hän on tehnyt musiikin muun muassa elokuviin Alien³, Batman Forever, Heat – ajojahti, Batman & Robin, Michael Collins sekä Veren vangit. Goldenthalin musiikkia on kiitelty eri vaikutteiden ja tekniikoiden runsaasta ja omaperäisestä käytöstä. Vuonna 2006 Goldenthalin ensimmäinen ooppera sai kantaesityksensä Los Angelesissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oscar- palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simo Hannula

Simo Pertti Hannula (12. maaliskuuta 1932 Konginkangas – 2. elokuuta 2016 Lohja) oli suomalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja taidegraafikko. Hän opiskeli Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1950–1951. Tärkeimmät vaikutteensa Hannula sanoi saaneensa siellä Otto Mäkilältä ja Harry Henrikssonilta. Suomen Taideakatemian koulussa 1951–1955 tärkeitä opettajia olivat Aukusti Tuhka, Sam Vanni ja Erkki Koponen. Simo Hannula tuli tunnetuksi 1960-luvulta alkaen eräänä kansainvälisesti tunnetuimpana ja palkituimpana suomalaisena taidegraafikkona. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1969 ja professorin arvonimi 1993.Kuvataiteilijamatrikkeli / CV Hannula työskenteli käsityöläisen hartaudella ja hallitsi metalligrafiikan eri tekniikat ja litografian. Varhaistuotannossaan hän yhdisti etsaukseen pehmeäpohja- tai akvatintatekniikan. Vähitellen hän siirtyi pelkkään etsaukseen. Teoksissaan hän kuvasi usein luontoa sen monimuotoisuudessa. Hannulan surrealistisena kautena 1960-luvulla syntyi avaruusfantasioita. 1970-luvun alussa Hannulan taiteeseen tuli kantaa ottava sävy. Hän halusi puhua luonnon ja ihmisyyden puolesta teknologian voittokulkua vastaan. Simo Hannula teki jossain määrin exlibriksiä. Hän sai palkintoja eräissä kansainvälisisissä exlibris-kilpailuissa, muun muassa Grand Prix -palkinnon François Rabelais’n kunniaksi järjestyssä kilpailussa 1994. Jyväskylän yliopiston kirjaston exlibris-kilpailussa 1996 Hannula sai kaksi kunniamainintaa. Hannula asui Sammatissa. Myös Simo Hannulan poika Pekka Hannula (s. 1961) on kuvataiteilija. __NOTOC__ == Lähteet == * Hannula, Simo: Syövytetyt viivat, elämäni. Toim. Heli Hulmi. Helsinki: Kirja kerrallaan 2008. 166 + 8 s. * Peltola, Leena: Välähdyksiä Simo Hannulan taiteen maailmaan. – Simo Hannula. Grafiikkaa, piirustuksia, kollaaseja, maalauksia. Lapinlahden taidekeskus 3.6.–10.8.1978. Tampereen taidemuseo 29.9.–15.10.1978. Lapinlahti & Tampere: Lapinlahden taidekeskus & Tampereen taidemuseo 1978. * Mattila, Tiinaliisa: Simo Hannula. Suomen taide 6. Nykyaika. Toim. Markku Valkonen & Olli Valkonen. S. 90–91. Porvoo: WSOY 1986. * Virtanen, Pekka V.: Simo Hannula. – Ex-libris. Encyclopaedia bio-bibliographical of the art of the contemporary ex-libris. Ed. Artur Mário da Mota Miranda. Vol. 20. Braga: Ed. Franciscana 1997, s. 81–90. * Bengtsson, Niklas: Kansainvälinen exlibristaiteilija Simo Hannula. Helsinki: Suomen Exlibrisyhdistys 2013. === Viitteet === ==Kirjallisuutta== * Hart, Marja-Liisa: Rakkauskuvia. Kuvittanut Simo Hannula. Helsinki: Kirjayhtymä, 1982. ISBN 951-26-2301-3 ==Aiheesta muualla== * * Simo Hannula Valtion taidemuseossa. * Simo Hannula Jyväskylän taidemuseossa. *Lahden taidemuseon Suomen Taidepiirtäjäin Liiton kokoelma. *Kansallisglleria, Simo Hannula. *Kirjav@ – Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Simo Hannula. * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Elsa Sylvestersson

Sylvesterssonin Elsa Maria Sylvestersson (11. elokuuta 1924 Turku – 9. marraskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija ja koreografi. Sylvestersson opiskeli balettia Suomalaisen Oopperan balettikoulussa 1930-luvulla ja aloitti työskentelyn oopperan tanssijana vuonna 1938. Vuosina 1931–1959 hän tanssi Suomalaisessa Oopperassa (Kansallisooppera) päärooleja. Hänen suurimpia menestyksiään olivat Joutsenlammen Odette–Odile ja Tulilinnun nimiroolit. Sylvestersson kuului Maggie Grippenbergin ja Irja Koskisen ohella varhaisimpiin naiskoreografeihin Suomessa. Hänen ensimmäinen huomiota herättänyt koreografiansa oli vuonna 1951 esitetty Carmen. Sylvesterssonin koreografiat olivat yhtäältä perinteisiä juonellisia balettiklassikoita, toisaalta abstrakteja teoksia, joissa korostui musiikin ja tanssin yhteys. Sylvesterssonista tuli oman aikansa merkittävin ja tuotteliain balettikoreografi Suomessa. Hän teki koreografioita myös televisioon sekä suomalaisten kansantanssien pohjalta. S Sylvestersson toimi myös muun muassa Kuopion Yhteisteatterin balettimestarina vuosina 1968–1969 ja oli kehittämässä Kuopio tanssii ja soi -tapahtumaa yhdessä Kuopion kaupungin silloisen orkesterinjohtaja Lauri Siimeksen, kaupunginjohtaja Eino Luukkosen ja teatterinjohtaja Aimo Hiltusen kanssa.Liikekieli.com. Lisäksi hän oli monessa kansainvälisessä balettikilpailussa tuomariston jäsenenä. Kansallisoopperassa Sylvestersson oli ensitanssijatar 1947–1955, balettikoulun johtaja ja balettimestari-koreografi 1969–1972 ja koreografi vuosina 1972–1984. Hän teki merkittäviä klassisia rooleja ja ansioitui modernin tanssin koreografioiden suunnittelijana.Facta 2001, osa 16, p. 88. WSOY 1985. Sylvestersson palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1966. Hän kuoli Helsingissä 72-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen vuonna 1996. == Koreografioita == * Carmen (1951) * Conserto barocco (1959) * Arius (1962) * Rakakauden legenda (1966) * Sensuellit muunnelmat (1969) * Pessi ja Illusia (1967) * Phaidra (1969) * Raymonda (1970) * Othello (1973) * Gajaneh (1975) * Tuhkimo (1977) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Elsa Sylvesterssonin koreografiat Suomalaisen tanssin tietokannassa. *Elsa Sylvesterssonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Le Palais des Thés

Le Palais des Thés on vuonna 1986 Pariisissa perustettu ranskalainen teealan yritys. Yrityksellä on yhteensä yli 60 teemyymälää Ranskassa ja Ranskan ulkopuolella, muun muassa Tokiossa, Moskovassa ja Oslossa. Lisäksi yritys harjoittaa teen vähittäismyyntiä verkkokaupassaan, missä se on Euroopan johtavia teetaloja. Vuonna 2021 julkaistun kunnianhimoisen laajenemissuunnitelman mukaan Le Palais des Thés perustaisi 50 uutta toimipistettä vuoteen 2026 mennessä. Osana kasvusuunnitelmaansa teetalo kertoi joulukuussa 2024 etsivänsä Suomesta yrittäjää, joka avaisi ketjulle 4-5 uutta teemyymälää lähivuosina. Le Palais des Thés’n teevalikoima on tavanomaista laajempi, käsittäen teetä myös harvinaisemmista teen tuottajamaista sekä erittäin korkealaatuisia ja vaikeasti saatavia teelaatuja. Myymäläketjun kilpailijoita Pariisissa ovat esimerkiksi vuonna 1854 perustettu teetalo Mariage Frères ja vuonna 1925 avattu Dammann Frères. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Le Palais des Thés * Fodor's Review, Paris Shopping: Le Palais des Thés (fodors.com) * Category: Palais des Thés (yrityksen perustajan blogiartikkeleita aiheesta) (discoveringtea.com) Luokka:Ranskalaiset yritykset Luokka:Teetalot
Briseis

Briseis () oli kreikkalaisessa mytologiassa troijalainen leski, jonka Akhilleus sieppasi surmattuaan ensin taistelussa tämän puolison, Lyrnessoksen kuninkaan Myneen ja tämän kolme veljeä.Homeros: Ilias, XIX: 282–300 (engl. käännös). Kun oraakkeli oli kertonut kuningas Agamemnonille, että päästäkseen rutosta eroon tämän tulisi luovuttaa kaappaamansa Khryseis takaisin tämän isälle Khryseelle, kuningas käski sanansaattajansa Talthybioksen ja Eurybateen hakemaan Briseiin itselleen Akhilleukselta hyvitykseksi menetyksestään. Akhilleus tuohtui tästä niin ettei palannut enää taisteluihin, ennen kuin Hektor oli surmannut hänen ystävänsä Patrokloksen. Akhilleuksen vetäytyminen telttaansa on Homeroksen Iliaan ensimmäinen tapahtuma. Sen vuoksi troijalaiset nauttivat menestyksestä jonkin aikaa. Akhilleuksen palattua taisteluihin Agamemnon palautti Briseiin hänelle.Hyginus: Fabulæ, CVI (engl. käännös). Iliaassa Briseis oli Akhilleuksen vanki, jonka kreikkalaisten armeija oli antanut hänelle palkkioksi. Akhilleus kuitenkin myös rakasti Briseistä ja vertasi heidän suhdettaan mieheen ja vaimoon ja tuohtui ajatellessaan, että Agamemnon makaisi Briseiin kanssa. Kun riita oli selvitetty, Agamemnon vannoi, ettei ollut koskenutkaan Briseiiseen.Homeros: Ilias XIX: 238–265 (engl. käännös). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian hahmot
Minneapolisin siltaturma

Minneapolisin siltaturmassa Mississippijoen ylittävä I-35W-moottoritiesilta (tunnetaan myös siltana 9340) romahti iltapäiväruuhkassa 1. elokuuta 2007 kello 18.01 paikallista aikaa alla olevaan jokeen ja sen törmille. Turmassa kuoli 13 ja loukkaantui 145 ihmistä. ==Taustaa== Minnesotan liikennelaitos (Mn/DOT) rakensi sillan vuonna 1967. Se oli 8-kaistainen ja 597 metriä pitkä ristikkosilta. Valtatie 35W kulki sillan kautta. Silta sijaitsi Minneapolis–Saint Paul-kaksoiskaupungin alueella Hennepinin piirikunnassa. Se yhdisti Downtown East ja Marcy-Holmesin lähiöt toisiinsa. Se oli Minnesotan osavaltion ruuhkaisin silta, jonka kautta kulki päivittäin yli 141 000 ajoneuvoa. Silta oli onnettomuushetkellä remontissa. Kyseessä oli kuitenkin lähinnä päällystystyö, eikä se kohdistunut kantaviin rakenteisiin. Sillan kuntoa pidettiin yleisesti tyydyttävänä, vaikka sen rakenteissa olikin selviä ruostevaurioita. Minnesotan viranomaisia oli varoitettu jo 1990-luvulla, että silta oli "rakenteellisesti vajavainen" "Rakenteellisesti vajavainen" on luokitustermi, joka ei viittaa suoranaisesti sillan turvattomuuteen. Noin 8 % osavaltion silloista on luokiteltu samaan luokkaan. Viite: , viitaten löydettyihin rasitusmurtumiin ja ruostevaurioihin palkkien yhtymäkohdissa. Ongelmat korjattiin, ja osavaltion viranomaisten mukaan vuodesta 1993 lähtien silta tarkistettiin joka toinen vuosi. Vuonna 2005 liittovaltion tutkimus arvioi sillan jälleen rakenteellisesti vajavaiseksi ja antoi sille pisteytyksen 50/100 rakenteellisesta vakaudesta. ==Lähteet== Luokka:Onnettomuudet Minnesotassa Luokka:Vuoden 2007 onnettomuudet Luokka:Siltojen sortumiset
Alcatel-Lucent

Alcatel-Lucent S.A. oli ranskalais-yhdysvaltalainen yhtiö, joka tuotti tietoteknisiä laitteita ja ohjelmistoja sekä palveluita tietoliikenneoperaattoreille ympäri maailmaa 132 eri maassa. Yhtiön pääkonttori oli Pariisissa ja sen Pohjois-Amerikan toimintoja johdettiin Murray Hillissä New Jerseyssä. Alcatel-Lucent muodostui kun ranskalaisen CGE:n ja yhdysvaltalaisen ITT:n vuonna 1987 perustama yhteisyritys Alcatel yhdistyi vuonna 2006 yhdysvaltalaisen Lucent Technologiesin kanssa. Yhtiön nettotulos pysyi tappiolla yhtäjaksoisesti aina vuoden 2009 viimeiselle vuosineljännekselle saakka, kun se raportoi noin 46 miljoonan euron tuloksesta. Nokia ilmoitti 15. huhtikuuta 2015 solmineensa aiesopimuksen Alcatel-Lucentin ostamisesta 15,6 miljardin euron arvoisella osakevaihtokaupalla. Yhtiö omisti Bell-laboratoriot, jolla on yli 29 000 patenttia. Bell Labsin siirryttyä Nokian omistukseen yksiköstä käytetään myös nimeä Nokia Bell Labs. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Nokia Luokka:Ranskalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Ranskalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Tietotekniikan tuotemerkit
Svetlana Kriveljova

Svetlana Vladimirovna Kriveljova (, s. 13. kesäkuuta 1969 Brjansk, Neuvostoliitto) on venäläinen kuulantyöntäjä, joka voitti olympiakultaa vuonna 1992 ja maailmanmestaruuden vuonna 2003. Kriveljova työnsi 1987 Birminghamin nuorten EM-kisoissa kuulassa kolmanneksi tuloksella 16,64 ja 1988 Sudburyn nuorten MM-kisoissa neljänneksi tuloksella 16,91. Kolme vuotta myöhemmin hän sijoittui Sevillan sisäratojen MM-kisoissa kahdeksanneksi työnnettyään 18,58, voitti Universiadit sekä MM-pronssia Tokion ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 20,16. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän voitti olympiakultaa tuloksella 21,06. Seuraavana vuonna hän voitti maailmanmestaruuden Toronton sisäratojen MM-kisoissa, MM-hopeaa Stuttgartin ulkoratojen MM-kisoissa sekä voitti kauden lopussa GP-finaalin. Kriveljova karsiutui Atlantan olympialaisissa 1996, työnsi kolmanneksi samana vuonna Euroopan cupissa ja sijoittui seuraavana vuonna Ateenan MM-kisoissa kymmenenneksi. Budapestin EM-kisoissa 1998 hän oli neljäs. Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 Kriveljova voitti kultaa. Samana vuonna hän oli kolmas Euroopan cupissa sekä Sevillan ulkoratojen MM- kisoissa. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän työnsi neljänneksi. Vuonna 2001 hän voitti pronssia Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa, sijoittui yhdeksänneksi Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa ja kolmanneksi GP-finaalissa. Kriveljova voitti vuonna 2002 Euroopan cupin ja EM-pronssia Münchenin EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisä- ja ulkoratojen mestaruudet. Samana vuonna hän sijoittui viidenneksi Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa, toiseksi Euroopan cupissa ja voitti MM-kultaa Pariisin ulkoratojen MM- kisoissa. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa toinen. Kriveljova voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa 2004 kultaa. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Ateenan kesäolympialaisissa olympiapronssia ja sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudenneksi. Vuonna 2005 hän oli Helsingin MM-kisoissa neljäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksas. Vuonna 2012 Kriveljovan Ateenan kesäolympialaisissa antama dopingnäyte osoittautui positiiviseksi, ja hän menetti olympiapronssinsa.http://yle.fi/urheilu/nelja_ateenan_olympiamitalistia_menetti_mitalinsa/6405491 Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon, joka päättyy 1. huhtikuuta 2015 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 18.8.2004–17.8.2006 hylättiin takautuvasti. == Henkilökohtaiset ennätykset == * Kuulantyöntö: 21,06 (1992) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Venäläiset kuulantyöntäjät Luokka:Neuvostoliittolaiset kuulantyöntäjät Luokka:Olympiavoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nori

Nori on japanilaista syötävää merilevää, johon luetaan yleisimmin lajit Porphyra yezoensis ja Porphyra tenera. Levää kuivatetaan paperinvalmistusta muistuttavassa prosessissa arkeiksi ja myydään käytettäväksi muun muassa sushin valmistukseen.Mainio.net Sitä myydään myös hiutaleina.Voi hyvin ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilainen keittiö Luokka:Levät
Morbihan

Morbihan (, ääntäminen IPA: ) on Ranskan departementti numero 56, joka on saanut nimensä Morbihanin lahden mukaan. Morbihan sijaitsee Länsi-Ranskassa Bretagnessa. Departementti on pinta-alaltaan 6 823 neliökilometriä ja siellä on 694 818 (2006) asukasta. Morbihanin pääkaupunki on Vannes. Morbihan on jaettu edelleen kolmeen arrondissementtiin, 42 kantoniin ja 261 kuntaan. Morbihan oli yksi 83 departementista, jotka muodostettiin Ranskan vallankumouksen yhteydessä 4. maaliskuuta 1790. Morbihan muodostettiin osasta Bretagnen provinssia. == Katso myös == * Luettelo Morbihanin kunnista == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Morbihanin departementin kotisivut *