EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luc Tardif

Luc Tardif (s. 29. maaliskuuta 1953 Trois-Rivières, Kanada) on kanadalais- ranskalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkojohtaja. Tardif aloitti pelaajauransa kotimaassaan Kanadassa, missä hän pelasi sekä juniorisarjoissa että yliopistosarjassa. Eurooppaan hän muutti vuonna 1975. Tardifin seura Euroopassa oli ensin parin vuoden ajan belgialainen Brussels Tigers, kunnes hän siirtyi kaudeksi 1977–1978 Ranskan pääsarjan HC Chamonix’hin. Chamonix’ssa hän pelasi kuusi kautta ja sen jälkeen neljä kautta Rouenissa. Tardif pelasi kauden 1988–1989 kakkossarjan Caenissa, mutta palasi vielä kaudeksi 1989–1990 Roueniin. Tardif voitti Belgiassa ja Ranskassa yhteensä kuusi kansallista mestaruutta. Ranskan sarjan paras pistemies ja Charles Ramsay -palkinnon voittaja hän oli vuosina 1979, 1980, 1981 ja 1983. Tardif johti pelaajauransa jälkeen useita vuosia Rouenin nuorisojääkiekkoa. Hänet valittiin vuonna 2000 Ranskan jääurheiluliiton jääkiekko-osaston johtoon ja vuonna 2006 uudelleen perustetun Ranskan jääkiekkoliiton ensimmäiseksi johtajaksi. Tardif valittiin uudelleen vuosina 2010, 2014 ja 2018. Tardif toimi vuosina 2008–2012 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n kilpailukomiteassa, ja vuonna 2016 hänet valittiin talouskomitean puheenjohtajaksi. Ranskan olympiakomitean kisadelegaation johtajana Tardif toimi talviolympialaisissa 2014 ja talviolympialaisissa 2018. Hän oli mukana myös komiteassa, joka haki Pariisiin vuoden 2024 kesäolympialaisia. Tardif valittiin syyskuussa 2021 IIHF:n uudeksi puheenjohtajaksi tehtävässä 27 vuotta toimineen René Faselin tilalle. Tardif voitti valintaäänestyksen neljännellä kierroksella saksalaisen Franz Reindlin äänin 67–39. Kun Venäjä oli Ukrainaan hyökkäämisensä jälkeen suljettu Kansainvälisen jääkiekkoliiton toiminnasta vuodesta 2022 alkaen, Tardif esitti loppuvuonna 2024 kommentin, jota MTV Uutiset luonnehti "rajuksi". Tardif totesi, että liiton pitää "avata ovi [Venäjälle] niin pian kuin se on mahdollista". == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ranskalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Jääkiekkovaikuttajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aku Vikström

Aku Vikström (oik. Arttu-Pekka Vikström s. 5. huhtikuuta 1972 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Vikström toimi ravintolayhtiö NoHo Partners Oyj:n toimitusjohtajana vuosina 2018–2024 ja siirtyi sitten elintarvikeyhtiö Orkla Foods Europen toimitusjohtajaksi. Hän on koulutukseltaan BA (Hons) Lincolnshiren yliopistosta. Vikström oli Royal Ravintoloiden toimitusjohtaja vuosina 2014–2018 ennen yhtiön yhdistymistä ravintola-alan pörssiyhtiö Restamaxin (nyk. NoHo Partners) kanssa. Tätä ennen Vikström toimi useissa eri johtotehtävissä Mars Incorporatedissa, viimeksi Puolan maajohtajana. Vikström on myös matkailu-, hotelli-, ravintola- ja vapaa-ajanpalvelualan edunvalvoja ja työmarkkinajärjestö Matkailu- ja Ravintolapalvelut MaRan hallituksen jäsen. Lisäksi hän on hallituksen jäsen Oy HIFK Hockey Ab:ssä sekä Suomen urheilun tukisäätiössä. == Viitteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saw (elokuvasarja)

Saw on kauhuelokuvasarja, jonka ovat luoneet elokuvaohjaajat James Wan ja Leigh Whannell. == Elokuvat == Elokuva Ensi-ilta Ohjaaja Käsikirjoittaja Tuottaja Saw 2004 James Wan Leigh Whannell Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw II 2005 Darren Lynn Bousman Leigh Whannell Darren Lynn Bousman Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw III 2006 Darren Lynn Bousman Leigh Whannell Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw IV 2007 Darren Lynn Bousman Patrick Melton Marcus Dunstan Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw V 2008 David Hackl Patrick Melton Marcus Dunstan Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw VI 2009 Kevin Greutert Patrick Melton Marcus Dunstan Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Saw VII 3D 2010 Kevin Greutert Patrick Melton Marcus Dunstan Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Jigsaw 2017 Peter Spierig Michael Spierig Josh Stolberg Peter Goldfinger Gregg Hoffman Oren Koules Mark Burg Spiral 2021 Darren Lynn Bousman Josh Stolberg Peter Goldfinger Oren Koules Mark Burg Saw X 2023 Kevin Greutert Josh Stolberg Peter Goldfinger Oren Koules Mark Burg Saw XI 2025 Kevin Greutert == Sarjan keskeisimpiä rooleja == == Videopelit == Elokuviin perustuvia selviytymiskauhupelejä ovat Konamin julkaisemat Saw (2009) ja Saw II: Flesh & Blood (2010). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvasarjan virallinen kotisivu *
Tapio Soinne

Urho Tapio Soinne (25. joulukuuta 1890 Tuusula – 17. maaliskuuta 1965) oli suomalainen metsänhoitaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvon.Biografia-sampo: Tapio Soinne Viitattu 28.9.2021. Tapio Sointeen vanhemmat olivat kanttori-urkuri Sakari Soinne, aiemmin Karhu, ja Aina Amanda Lindroos. Kirjailija Laura Soinne oli hänen sisarensa. Tapio Soinne tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti metsäkurssin Hyytiälässä 1912 ja valmistui metsänhoitajaksi 1915. Hän oli ensin metsähallituksen palveluksessa ja toimi lyhyen ajan opettajana Evon metsäkoulussa, mutta tuli sitten Metsätoimisto A. J. Bonsdorffin ja Metsänomistajain Metsätoimiston palvelukseen. Sieltä Soinne siirtyi Helsingin Puu -yhtiöön vuosiksi 1922–1926, ensin kaupallisen osaston johtajaksi ja sitten toimitusjohtajaksi. Vuonna 1930 hän perusti oman puutavaran tuonti- ja vientiyrityksen, josta tuli osakeyhtiö 1936. Soinne oli yhtiön toimitusjohtaja kuolemaansa saakka. Soinne-yhtiö keskittyi erikoisvaneriin, jota käytettiin muun muassa lentokoneissa, mutta valmisti myös taideteollisia kuluttajatuotteita työskennellen muun muassa Birger Kaipiaisen ja erityisesti Tapio Wirkkalan kanssa. Soinne ja Wirkkala muun muassa kehittivät yhdessä ns. fantasia- eli rytmivanerin. Soinne, joka tunnettiin myös lahjoittajana, sai metsäneuvoksen arvon 1950. Hänen yhtiöstään tuli ensin koivuviilua ja erikoisvaneria valmistavan ja Suomeen tuovan Mahogany-yrityksen tytäryhtiö, joka fuusioitiin emoyhtiöön 1973.Kuolleita. Urho Tapio Soinne. Helsingin Sanomat, 20.3.1965, s. 9. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Villi yö

Villi yö () on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Bryan Gordon sekä käsikirjoittanut John Hughes. Sen pääosia esittävät Frank Whaley ja Jennifer Connelly. ==Juoni== Paikallisen betoniasemanhoitajan suulas ja itsestään suuria kuvitteleva tyhjäntoimittajapoika havittelee hienoa työpaikkaa kaupungin Target- tavaratalossa, mutta hänet palkataan vain yövuoroon siivoojaksi. Ensimmäisenä yönä hän kohtaa tavaratalossa paikallisen miljonäärin tyttären ja hölmön ryöstäjäkaksikon. ==Tuotanto== Hughes valitsi Bryan Gordonin ohjaamaan elokuvan nähtyään yhden Gordonin lyhytelokuvista. Elokuva kuvattiin Monroessa Atlantan lähellä sijainneessa Target-hypermarketissa. Elokuva tuotti lippuluukuilla yli 11 miljoonaa dollaria ja se sai pääosin negatiivisia arvosteluita kriitikoilta. John Hughes kertoi myöhemmin olevansa elokuvaan hyvin pettynyt, koska ei saanut sen tuotannossa juurikaan päätäntävaltaa käsikirjoituksen lisäksi. Hän jopa yritti saada nimensä pois elokuvan tekijäluettelosta. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi luonnehtii elokuvaa löysäksi teiniviihteeksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen””Villi yö”, Video-opas 95, WSOY 1995.. Moni muukin kriitikko suhtautui elokuvaan penseästi, mutta ihasteli Jennifer Connollyn kauneutta ja kirjoitti sen pelastavan elokuvan joten kuten katsomiskelpoiseksi. Myös musiikkiraitaa ja John Candyn jostain syystä kreditoimatonta esiintymistä tavaratalon johtajana elokuvan alussa kehuttiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Universal Picturesin elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Gerold Späth

Gerold Späth (s. 1939 Rapperswil, Sveitsi) on sveitsiläinen kirjailija. Hän on kirjoittanut kertomuksia ja romaaneja, joista jotkut ovat muodoltaan veijariromaaneja. Hänen pääteoksensa on Commedia (1980). ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapio Yli-Viikari

Tapio Kalevi Yli-Viikari (s. 13. marraskuuta 1948 Polvijärvi) on suomalainen keraamikko sekä Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun ja sen edeltäjän Taideteollisen korkeakoulun emeritusprofessori. Hän on toiminut muun muassa Arabia-keramiikkatehtaan tuotesuunnittelupäällikkönä 1978–1987, vierailevana professorina Montanan yliopistossa 1985 sekä pisimpään Taideteollisen korkeakoulun professorina ja keramiikka- ja lasitaiteen laitoksen johtajana vuosina 1986–2016. Vuonna 1978 hän sai valtion taideteollisuuspalkinnon. ==Elämä== Yli-Viikari kävi koulunsa Porissa ja Kuopiossa ja oli teinivuosinaan luontoaktivisti. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa myös valokuvausta ja lavastustaidetta ja valmistui keraamikoksi 1974. Hän toimi koulussa vielä pari vuotta tuntiopettajana ja assistenttina ja työskenteli samalla Berglöfin keramiikkapajassa Porvoossa, kunnes siirtyi Arabialle tuotesuunnittelijaksi 1977. Tapio Yli-Viikari on suunnitellut muun muassa Arabian yhä tuotannossa olevan Uunikokki-vuokasarjan (1979). Vuonna 1986 hän kokosi opettajansa Kyllikki Salmenhaaran muistonäyttelyn Taideteollisuusmuseoon. ==Yksityiselämä== Tapio Yli-Viikarin tytär on valtiontalouden tarkastusviraston entinen pääjohtaja Tytti Yli-Viikari.. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Taideteollisen korkeakoulun professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Južni vetar

Južni vetar on vuonna 2018 ilmestynyt Miloš Avramovićan ohjaama serbialainen toimintaelokuva. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Serbialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 elokuvat
Stanton (Texas)

Stanton on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 3 094, Kaupunki on Martinin piirikunnan hallintokeskus. Sally Poteet toimii kaupungin pormestarina. == Väestö == Stantonin asukkaista 70,13 prosenttia on valkoisia ja 1,63 prosenttia afroamerikkalaisia. 28,24 prosenttia asukkaista kuuluvat muihin etnisiin ryhmiin. 0,07 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 31,5 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:Martin county tx courthouse 2014.jpg|Martinin piirikunnan oikeustalo. Tiedosto:Martin County Hospital Stanton Texas.jpg|Sairaala kaupungissa. Tiedosto:Stanton, Texas (2913213372).jpg|Ilmakuva Stantonista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin kaupungit
The Promise

The Promise on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin albumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2010. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Bruce Springsteen: The Promise Viitattu 28.9.2021. * Rumba: Bruce Springsteen: The Promise – Pomon kadonneet klassikot Viitattu 28.9.2021. * Soundi: Bruce Springsteen: The Promise: The Darkness On The Edge Of Town Story Viitattu 28.9.2021. == Lähteet == Luokka:Bruce Springsteenin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Bellin piirikunta (Texas)

Bellin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 370 647. Piirikunnan hallintokeskus on Beltonin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1850. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin piirikunnat
Piilotan mun kyyneleet

Piilotan mun kyyneleet on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale ja toinen single yhtyeen seitsemänneltä albumilta Älä pelkää elämää. Single julkaistiin 19. helmikuuta 2021 ja se nousi sekä Suomen virallisen singlelistan että radiolistan ensimmäiselle sijalle. Radiolistan kärjessä kappale pysyi 11 viikkoa. ”Piilotan mun kyyneleet” on tyyliltään voimaballadi, joka kertoo menetetystä rakkaudesta, toivon elättämisestä ja kivusta. Sitä on kuvailtu yhtyeen mahtipontisimmaksi kappaleeksi, joka poikkeaa hieman yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Se on Rauli Eskolinin, Elli Haloon, Leo Hakasen ja Jere Marttilan kirjoittama. Eskolin on myös tuottanut kappaleen. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Suomen virallinen singlelista 1. Radiolista 1. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Haloo Helsinki! -yhtyeen kappaleet Luokka:Rauli Eskolinin tuottamat kappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset
Pekka Rajala (arkkitehti)

Pekka Raikas Rajala (28. helmikuuta 1929 Tyrvää – 10. lokakuuta 2012 Espoo) oli suomalainen arkkitehti. ==Koulutus ja ura== Rajala kirjoitti ylioppilaaksi Haapamäen yhteiskoulusta 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1954. Työuransa hän aloitti Arkkitehtitoimisto Kaija ja Heikki Sirenin palveluksessa piirtäjänä 1953–1955. Varusmiespalveluksensa loppuosan Rajala työskenteli puolustusministeriön rakennusosastolla toimistoarkkitehtina 1956. Tämä palvelus edisti monen työtilauksen saantia myöhemmin. Seuraavaksi Rajala pääsi Arkkitehtitoimisto Aili ja Niilo Pulkan palvelukseen toimistoarkkitehdiksi 1956–1958 ja hän perusti Arkkitehtitoimisto Pekka Rajalan, jossa toimi johtavana suunnittelijana 1958–1998. Rajalan arkkitehdin ura alkoi menestyksekkäästi, sillä yhdessä Kaarlo Leppäsen ja Niilo Pulkan kanssa he voittivat 1956 Rovaniemen linja-autoaseman suunnittelukilpailun. Myöhemmin he saivat suunnitella myös Kemijärven, Nurmijärven ja Sodankylän linja-autoasemat. Oman yrityksen perustettuaan Pekka Rajala keskittyi puolustusministeriön toimeksiantoihin suunnitellen etenkin kasarmeja ja huoltorakennuksia. Kajaanin Hoikankankaalle hän suunnitteli neljä kasarmia, autohuoltamon sekä hevos- ja koiratallin. Kasarmit valmistuivat 1961–1966 ja niiden tilaratkaisu perustui keskikäytävämalliin. Samanlaisia kasarmeja rakennettiin Oulun Hiukkavaaraan, Parolaan, Santahaminaan, Sodankylään, Säkylään, Upinniemeen ja Vekarajärvelle. ==Julkaisut== * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Alconan piirikunta

Alconan piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 10 167 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Harrisvillen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1840. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Olli Vahtera

Martti Olli Vahtera (5. syyskuuta 1926 Uusikaupunki – 11. tammikuuta 2014 Turku) oli suomalainen Turussa ja Naantalissa vaikuttanut arkkitehti. Vahtera kirjoitti ylioppilaaksi Uudenkaupungin yhteislyseosta 1944, valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja suoritti Master of Science -tutkinnon Yhdysvalloissa M.I.T:ssä Cambridgessa 1955. Työurallaan Vahtera työskenteli arkkitehti Pekka Pitkäsen kanssa perustamassaan arkkitehtitoimistossa vuodesta 1954. Vuodesta 1966 lähtien Vahtera toimi Reino Lukanderin kanssa Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahteran palveluksessa. Glaubersuolaan perustuvan aurinkoenergiavaraston Vahtera patentoi ja julkaisi siitä vertailevan tutkimuksen 1981. Vahtera Arkkitehdit -nimisen turkulaisen arkkitehtitoimiston historia pohjautuu kahteen yritykseen: Olli Vahtera Oy:hyn ja Vahtera Arkkitehti Ky:hyn, joka on entinen Arkkitehtitoimisto Lukander & Vahtera Ky. Historiassa on monia vaiheita ja nimiä, mutta arkkitehtitoimisto on eri vaiheissa suunnitellut Turkuun paljon lähiörakennuksia. Se on luonut kokonaan Hepokullan, Härkämäen ja Vienolan lähiöt sekä Jyrkkälän asuinkorttelit. Toimiston suunnittelemia yksittäisiä rakennuksia on runsaasti ympäri Turkua. == Suunnittelutöitä == * Käsityöläiskatu 14, Turku (1950–1952) * Mellilän sankarimuistomerkki (1952, Jussi Vikaisen kanssa) * Rauman vanhan hautausmaan sankarihautausmaa (1954, Jussi Vikaisen kanssa) * Lintuvaaran koulu, Espoo (1955, Pekka Pitkäsen kanssa) * Käylän rajaseutukirkko, Kuusamo (1958) * Vakka-Suomen ammattikoulu, Uusikaupunki (1958) * Asunto Oy Vilkku, Rauma (1958, Pekka Pitkäsen kanssa) * Asunto Oy Kummeli, Rauma (1959, Pekka Pitkäsen kanssa) * Lohjan paloasema (1960, purettu 2019) * Lohjan kauppaoppilaitos ja pääkirjasto (1961, Pekka Pitkäsen kanssa) * Asunto Oy Kerttulinkatu 12, Vähä Hämeenkatu 8b, Turku (1961) * Asunto Oy Maula, Suurlohjankatu 5, Lohja (1962) * Lohjan ammattikoulu (1962, Reino Lukanderin kanssa, purettu osittain 2020) * Rieskalähteen koulu, Turku (1963) * As Oy Ruotulan tornit, Tampere (1963–1964, Aarne Heinon kanssa) * Asunto Oy Pellervonkatu 10, Lohja (1964) * Asunto Oy Luostarinkatu 12, Turku (1964) * Männistönkatu 7, Lohja (1967) * Forssan-Tammelan Säästöpankin toimitalo, Forssa (1972) * Suomalaisen Pohjan klubirakennus, Turku (1980) * Keskuskatu 24, Mynämäki (1987) * Ruolan asuinalue, Lahti * Ruonan asuinalue, Naantali (Reino Lukanderin kanssa) * Ojamonkankaan asuinalue, Lohja ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Wexfordin piirikunta

Wexfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 33 673 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Cadillacin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1840. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Kontiolahden koulu

Kontiolahden koulu on Kontiolahden kunnan kirkonkylän koulukeskuksessa toimiva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Se on Kontiolahden toinen yhtenäiskoulu Lehmon koulun ohella ja itäisen Suomen pieninpiä yhtenäiskouluja. Kontiolahden koulua käy noin 580 peruskoulun oppilasta (2022). Henkilökuntaa on noin 75. Kontiolahden lukio toimii yhtenäiskoulun kanssa samassa kiinteistössä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kontiolahti satsaa oppilaiden hyvinvointiin (liikkuvakoulu.fi) *Kontiolahden kunta ryhtyy hallituksen linjausten mukaisiin poikkeustoimiin – huoltajille tiedotetaan tarkemmin Wilman ja Daisyn kautta (17.3.2020) (pielisjokiseutu.fi) Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Haajaistenjärvi

Haajaistenjärvi on säännöstelty, tummavetinen latvajärvi Sonkajärvellä Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 4,6 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 91 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 54 kilometriä etelään.Haajaistenjärvi. Järviwiki. Viitattu 24.9.2021. == Maantiede == Haajaistenjärven pituus kaakosta luoteeseen on 7,6 kilometriä. Kurosenniemi erottaa järven kaakkoiskulman Uuranlahtea pääaltaasta. Uuranlahden suulta luoteeseen järvi laajentuu noin kilometrin levyiseksi. Keskiosastaan järvi kapenee noin 600 metriä leveäksi ja tekee mutkan itään. Keskiosasta pohjoiseen järvi laajenee runsaasti yli kilometrin levyiseksi, kunnes Savisaaresta luoteeseen kohti Haajaistensalmea se kapenee voimakkaasti. Salmi toimii yhteytenä Haajaistenjärven luoteispuoleiseen Kiltuanjärveen, joka on samantasoinen Haajaistenjärven kanssa. Kiltuanjärven säännöstely vaikuttaa suoraan Haajaistenjärveen. Järvien yhteenlaskettu pituus on noin 19 kilometriä, pinta-ala noin 15 neliökilometriä ja tilavuus noin 116 kuutiohehtometriä. Haajaistenjärvestä noin neljännes on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvät alueet sijaitsevat järven eteläpuoliskolla, jonka luoteisosassa on noin seitsemän hehtaarin laajuinen ja kilometrin pituinen kaakkois–luoteissuuntainen 30–32 metriä syvä vyöhyke. Puolen neliökilometrin laajuisen Uuranlahden keskellä on 26-metrinen syvänne, josta etelään järvi madaltuu jyrkästi ja muuttuu soiseksi. Järven pohjoispuoliskon syvin kohta on 13 metriä, aivan pohjoisin osa on matalaa. Haajaistenjärven saaret sijaitsevat järven pohjoispuoliskolla. Laajimmat ovat Mustikkasaari ja Savisaari. Haajaistenjärveen virtaa Keinosenjoki kaakosta ja Holinpuro etelästä. Pohjoisesta Kämäräisenjärveltä (150,8 metriä merenpinnan yläpuolella) virtaa Sotkujoki. Järveä ympäröi laaja suoalue, rannoilla on jonkin verran pientaloja. Haajaistenjärven vesitilavuus on 33 334 000 kuutiometriä. Haajaistenjärvi on tunnettu kalajärvi (hauki, kuha, taimen). Haajaistenjärvi (04.643.1.009) kuuluu Kiltuanjärven alueeseen (04.643), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haajaistenjärvi on Kiltuanjärven alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Kiltuanjärvi. Alueen muut yli neliökilometrin laajuiset vakavedet ovat Ahveninen, Kämäräisenjärvi, Pitkäjärvi ja Mustajärvi. Kaikkiaan alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.Kiltuanjärven alue (04.643). Järviwiki. Viitattu 24.9.2021. == Lähteet == Luokka:Sonkajärven järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Eila Pehkosen filmografia ja esiintymiset

Tämä on Eila Pehkosen filmografia ja esiintymiset. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli 1947 Maaret – tunturien tyttö Maaret Oijusvuoma 1948 Ihmiset suviyössä Telirannan Helka 1955 Villi Pohjola kapakkatyttö 1955 Näkemiin Helena sairaanhoitaja 1956 Rintamalotta Mimmi Riipinen 1956 Juha Kaisa (kreditoimaton) 1959 Punainen viiva hieno nainen (kreditoimaton) 1960 Lumisten metsien tyttö rouva Salkin 1961 Kultainen vasikka Aliina, Honkien palvelijatar 1961 Pikku Pietarin piha Hilma, parturineiti 1961 Tulipunainen kyyhkynen nainen tullipaviljongissa 1969 Ruusujen aika Historian instituutin johtaja 1969 Leikkikalugangsteri pankkivirkailija 1969 Sixtynine 69 rouva Koivu, Kristiinan äiti (kreditoimaton) 1977 Aika hyvä ihmiseksi rouva Harakka 1984 Niskavuori Sandra Marjanen, ”telefooni-Sandra” 1985 Uuno Epsanjassa Kaarina Kirppo 1990 Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla emäntä 1990 Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva poliisin hälyttävä nainen == Televisioelokuvat == * Ei millään pahalla * Se on sitten kevät (1972) == Radiokuunnelmat == Radioteatterissa * Sukelluslaivalla maapallon ympäri (1956) * Kulkurin valssi (1958) * Kuopion takana (1961) * Runoilijan paperit (1961) * Nenä (1962) * Avioliittoloma (1963) * Bel Ami (1963) * Ei koira perään hauku (1964) * Saara (1964) * Nummisuutarit (1965) * Elokuun ääniä (1966) * Onneksi on rahaa (1966) * Kaksoisolento (1967) * Talon lapset (1967) * Niskavuoren naiset (1968) * Niskavuoren leipä (1968) * Soita minulle, Helena (1968) * Arkielämää (1969) *Jänisjahdissa (1969) * Karjakko ja kartanon kummitus (1970) *Voitteko odottaa ? (1971) * Minulla on vain tämä keskikoulutodistus (1973) * Olga Ryynänen ja pyrokratia (1974) * Profeetta (1974) * Lehtori Hellmanin vaimo (1974) * Välskärin kertomukset (1974-75) * Ikkunanpesijöitä (1975) * Katriina (1977) *Muuan äiti (1978) * Joutsentyttö (1982) * Knalli ja sateenvarjo (1982) == Teatteri == Helsingin kaupunginteatterissa: * Rikhard III (1968) * Mummo ja Marski (1968) * Kasimir ja Karoline (1971) * Anastasia ja valtakirja (1971) * Meripoikia (1971) * Teurastamojen Pyhä Johanna (1972) * Viekää tuhkakin pesästä (1972) * Kiri kiri (1972) * Annika ja Mauno (1973) * Oklahoma! (1973) * Metsä (1973) * Nuoren Wertherin uudet kärsimykset (1974) * Gilgamesh (1975) * Pitkäjärveläiset (1975) * Minna (1975) * Muuan äiti (1976) * Nousu Fudzijamalle (1976) * Eros ja Psykhe (1977) * Niskavuoren nuori emäntä (1977) * Puuvillaprinsessa (1977) * Putkinotko (1978) * Lokki (1978) * Sankareita (1979) * Kohti toista tasavaltaa (1980) * Kesäkuu (1981) * Aurinkoranta (1982) * Selli 21 (1982) * Miehen kylkiluu (1982) * Säästöpossu (1984) * Hyvää yötä, äiti (1984) * Tartuffe (1985) * Hypnoosi (1985) * Brand (1987) * Vanhan naisen vierailu (1987) * Kurdin prinssi (1989) * Eteisiin ja kynnyksille (1991) Muissa teattereissa: * Canzio (Intimiteatteri) (1960) * Suljetut ovet (Teatteri Jurkka) (1986) * Oresteia (Teatteri Raivoisat Ruusut) (1990) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Filmografiat
TH Unia Oświęcim

Towarzystwo Hokejowe Unia Oświęcim on puolalainen jääkiekkojoukkue joka sijaitsee Oświęcimissa. Se pelaa Polska Hokej Ligassa, joka on Puolan korkein sarjataso jääkiekossa. == Saavutukset == TH Unia Oświęcim on voittanut Puolan mestaruuden vuosina 2000, 2001, 2002, 2003 ja 2004. Joukkue on voittanut hopeaa vain 2005. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Vähä-Puolan voivodikunta
Kirkonkylän koulu (Kontiolahti)

Kirkonkylän koulu oli Kontiolahden kunnan kirkonkylässä lukion vieressä toiminut suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Kontiolahden koulua kävi vuonna 2022 noin 220 oppilasta. Koulu toimi 2010-luvun lopulla tilapäisissä parakkitiloissa aiemman koulurakennuksen sisäilmahaasteiden vuoksi. Elokuussa 2021 Kirkonkylän koulu aloitti uudistiloissa, yläkoulun (Kontiolahden koulu) ja lukion kanssa samassa kiinteistössä. Elokuussa 2023 Kirkonkylän koulu yhdistyi Kontiolahden yläkoulun kanssa ja koulusta tuli Kontiolahden yhtenäiskoulu. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Koulukirjat avataan tänään Kontiolahdella (14.8.2017) Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Iso-Peranka

Iso-Peranka on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Järven pinta-ala on neljä neliökilometriä ja tilavuus noin 41,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kajaanista on 139 kilometriä pohjoiskoilliseen.Iso-Peranka. Järviwiki. Viitattu 24.9.2021. == Maantiede == Iso-Perangan pituus lounaasta koilliseen on seitsemän kilometriä. Järvi on kapeahko, suurin leveys on noin kilometrin. Keskiosan kapein kohta on noin 300 metriä. Koillisessa järvi haarautuu useisiin lahtiin. Iso-Perangan pohja kumpuilee, vähintään 30 metriä syviä kohtia on useita, kuten myös matalikkoja. Syvin kohta, 37 metriä, sijaitsee järven länsiosassa. Järven itäisin osa on matalaa, mutta sielläkin on 10-metrisiä syvänteitä. Kaikkiaan noin kahdeksasosa järvestä on vähintään 20 metriä syvä. Niin ikään noin kahdeksasosa on korkeintaan kaksi metriä syvä. Luusua sijaitsee järven koillisrannalla. Iso-Perangassa sijaitsee 20 saarta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 8,6 hehtaaria. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia, yksi on yli hehtaarin laajuinen. Saaritiheys lisääntyy järven matalaa koillisosaa kohden kuljettaessa. Järven koilliskolkassa on noin kolmen hehtaarin laajuinen Isosaari. Perangan kylä sijaitsee Iso-Perangan itäpuolella. Järven lounaisella rannalla levittäytyy Peranganniemen kulttuurimaisema. Järven etelärantaa kulkee maantie. Iso-Perangan lounaispuolella sijaitsee Pieni-Peranka, jonka korkeustaso on myös 241,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järviä yhdistävä salmi on yli sata metriä leveä. Pieni-Perangan lounaispuolinen Siikajärvi on myös samantasoinen, sinne johtava Siikasalmi on noin 60 metriä leveä. Iso-Perangan vesitilavuus on 41 625 000 kuutiometriä. Iso-Peranka (59.584.1.001) kuuluu Iso-Perangan alueeseen (59.584), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lounajoen valuma-alue (59.58) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5).Iso-Perangan alue (59.584). Järviwiki. Viitattu 24.9.2021. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen järvet Luokka:Kiantajärven reitin valuma-alue
Heinäselkä-Tekojärvi

Heinäselkä-Tekojärvi on kahdesta altaasta koostuva metsäjärvi Ilomantsin länsiosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 5,6 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 48 kilometriä itäkoilliseen.Heinäselkä-Tekojärvi. Järviwiki. Viitattu 26.9.2021. == Maantiede == Heinäselän läntistä allasta kutsutaan nimellä Heinäselkä ja itäistä allasta nimellä Tekojärvi. Heinäselällä on laaja kaakkois–luoteissuuntainen 10–16 metriä syvä vyöhyke. Tekojärvi on matalaa, ja sen alueella on kaksi 10 metrin syvännettä. Hieman alle kymmenesosa Heinäselkä-Tekojärvestä on vähintään 10 metriä syvä. Altaita yhdistää Veräätsalmi. Heinäselkään kuuluu kaakkoon työntyvä kapeahko vesialue, jonka kohdalla altaan kaakkois–luoteissuuntainen pituus on noin kolme kilometriä. Tekojärvestä työntyy koilliseen Varaslampi. Heinäselkä-Tekojärven pohjoisrannalla kulkee maantie. Tekojärven laajin saari on altaan lounaisosassa sijaitseva suoalue, jonka sisällä on useita suolampia. Heinäselän syvän vyöhykkeen länsipuolella on useita saaria. Heinäselkä- Tekojärveen laskee suurjärvi Koitere pohjoisesta. Heinäselän länsikolkasta lähtee alle kilometrin mittainen Kallion kanava lounaaseen Palojärveen. Heinäselkä-Tekojärven korkeustaso on vain 0,1 metriä Koiteretta alempi ja niin ikään 0,1 metriä Palojärveä ylempi. Palojärven lounaisrannalla sijaitsee Pamilon vesivoimalaitos, ja järven säännöstely vaikuttaa suoraan Heinäselkä- Tekojärveen. Tekojärven itärannalle laskee Koitajoki idästä. Heinäselkä- Tekojärven vesitilavuus on 25 312 000 kuutiometriä. Heinäselkä-Tekojärvi (04.912.1.010) kuuluu Pamilon-Palojärven alueeseen (04.912), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ala- Koitajoen-Jäsysjärven alue (04.91) ja ensimmäinen Koitajoen valuma-alue (04.9). Pamilon-Palojärven alueella on 22 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Heinäselkä-Tekojärvi on toiseksi laajin. Alueen laajin järvi on Palojärvi. Heinäselkää seuraavat Tokrajärvi ja Kulujärvi ovat yli neliökilometrin laajuisia.Pamilon - Palojärven alue (04.912). Järviwiki. Viitattu 26.9.2021. == Lähteet == Luokka:Ilomantsin järvet Luokka:Koitajoen valuma-alue
Tulikärpäset

Tulikärpäset on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale. Se julkaistiin 6. elokuuta 2021 kolmantena singlenä yhtyeen seitsemänneltä studioalbumilta Älä pelkää elämää. Kappaleen musiikkivideo ensiesitettiin Iltalehdessä seuraavalla viikolla. Videon ohjasi Elias Ryynänen. Yhtyeen mukaan ”Tulikärpäset” on monella tapaa uudenlainen kappale verrattuna heidän muuhun tuotantoonsa. Kappale on saanut vaikutteita 80-luvulle tyypillisestä elektropopista. Rumbassa arveltiin sen miellyttävän myös Anna Puun ja Kaija Koon musiikista pitäviä. ”Tulikärpäset” nousi Suomen virallisen singlelistan neljännelle sijalle ja radiolistan kärkeen. RadioMedia nimesi sen kuukauden radiobiisiksi lokakuussa 2021, kun kappale oli tavoittanut radion kautta 21,5 miljoonaa henkilöä kuukauden aikana. == Listasijoitukset == Lista Sijoitus Lähde Suomen virallinen singlelista 4. Radiolista 1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 kappaleet Luokka:Haloo Helsinki! -yhtyeen kappaleet Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin kappaleet Luokka:Rauli Eskolinin tuottamat kappaleet
Tanakyyntähkä

Tanakyyntähkä eli kyyntähkä (Parapholis strigosa) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, kyyntähkien (Parapholis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on yksivuotinen ja pienikokoinen heinälaji. Tanakyyntähkä on mätästävä heinälaji. Sen varret ovat kasvutavaltaan maanmyötäisiä tai kohenevia ja voivat kasvaa noin 20 cm korkeiksi, mutta jäävät yleensä hyvin mataliksi. Lehdet ovat kapeita ja melko lyhyitä. Kieleke on lyhyt. Kukinto on tähkämäinen, eikä juurikaan vartta leveämpi. Kukinto on kaksipuoleinen ja siinä on myös yksi tähkylä kukinnon kärjessä. Tähkylät ovat yksikukkaisia ja niiden kaleet ovat siirottavia. Ulkohelpeet ovat kalvomaisia ja kaleita lyhyempiä. Tanakyyntähkä kukkii kesä–heinäkuussa. Kukinnan jälkeen tähkylät putoavat kokonaisina ja yleensä koko kukinto hajoaa osiin. Tanakyyntähkä kasvaa avoimilla ja suolapitoisilla kasvupaikoilla meren rannoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tanakyyntähkä (Parapholis strigosa) * Kasviatlas 2020: Tanakyyntähkän (Parapholis strigosa) levinneisyys Suomessa * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Parapholis strigosa * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Parapholis strigosa * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Parapholis strigosa Luokka:Heinäkasvit
Lehmon koulu

Lehmon koulu on Kontiolahden kunnan Lehmon taajaman eteläosassa, Joensuun kaupunkialueen lähellä sijaitseva suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Lehmon koulun piha-alueella on puukoulu, joka on yli 120 vuotta vanha. Se on suojeltu kohde, eikä sitä voi purkaa. Puukoulu siirretään uudelle hiekkakentälle, koska uusi yhtenäiskoulu rakennetaan vanhan paikalle. Puukoulu vie paljon tilaa nykyisellä paikalla. == Lehmon uuden yhtenäiskoulun hanke == Lehmoon alettiin elokuussa 2021 rakentamaan toista Kontiolahteen suunnitellusta kahdesta yhtenäiskoulusta. Yhtenäiskoulu valmistui elokuussa 2023. Uutta liikuntasalia kuitenkin rakennetaan vielä vuodenvaihteeseen 2023–2024. Uusi koulu rakennettiin vanhan koulun viereen ja osa Lehmon koulusta purettiin. A-osa eli kivikoulu on purettu ja D-osa (Liikuntasali) purettiin 22.3.2023 alkaen. E- ja C-siipi remontoitiin, koska C-siipeen tuli käsityöluokka, johon kuljetaan ulkokautta. Keskelle pihaa rakennetaan uusi liikuntasali, joka yhdistyy E-siipen. Uuteen kouluun tuli 3–6-luokkalaiset ja yläkertaan yläkoulu. Esikoululaiset ja 1–2-luokkalaisten luokat tulivat E-siipeen 13.3.2023. Lehmon uuden yhtenäiskoulun alakerrassa alkoi 3–6-luokkien opetus tammikuussa 2023. Yläkoululaiset muuttivat sinne syksyllä 2023. Lehmon uuteen yhtenäiskouluun tulee noin 600 oppilasta ja henkilökuntaa noin 80. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jouki Väinämö (30.3.2020) Lehmon vanhan puukoulun tulevaisuus puntarissa (yle.fi) *Sisäilmaongelmainen Lehmon koulu uudistuu (25.2.2010) (yle.fi) Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Kylmäojan koulu

Kylmäojan koulu on Kontiolahden kunnan Lehmon taajamassa sijaitseva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Peruskoulua käy noin 260 oppilasta. Koulun naapurina toimii noin 80 lapsen päiväkoti, jonka esiopetusryhmän opetukseen koulu osallistuu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Robotit jalkautuvat Kylmäojan koululle (21.8.2017) (pielisjokiseutu.fi) *Kylmäojan koulun kunnon tutkiminen jatkuu (11.11.2014) (yle.fi) Luokka:Kontiolahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
La Bouëxière

La Bouëxière () on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Rennesin kaupungista koilliseen. Kunnan alueella on useita linnoja ja kartanoita, kuten 1400-luvun Château du Bertry, 1600-luvun Château du Carrefour ja Manoir de La Bouëxière, jonka vanhimmat osat ovat 1200-luvulta. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Charles Tillon (1897-1993), vastarintataistelija ja ministeri *Raymonde Tillon (1915-2016), ensimmäisiä kansalliskokoukseen valittuja naisia *Patrick Delamontagne (s. 1957), jalkapalloilija *Laurent Delamontagne (s. 1965), jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ille-et-Vilainen kunnat
Jasmine Stubbe

Jasmine Alexandra Stubbe (s. 31. heinäkuuta 1992 Vantaa) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Hän edustaa futsalissa Naisten Futsal- Liigassa pelaavaa HIFK Futsalia. Hän on pelipaikaltaan universal ja hänen pelinumeronsa on 7. == Tilastot == Junioriseurat 1996–2008 Team VanPa Seurat Vuodet Seura O (M) 2008–2011 FC Sport 2011–2020 Team VanPa 2020– HIFK == Lähteet == Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Corona Schröter

thumb|right|Corona Schröter (Anton Graffin maalaus) Corona Elisabeth Wilhelmine Schröter (14. tammikuuta 1751 Guben – 23. elokuuta 1802 Ilmenau) oli saksalainen laulaja, näyttelijä ja säveltäjä.Corona Schröter: Singer, Composer, Actress JSTORCorona Elisabeth Wilhelmine Schröter AllMusic Schröter sai varhaisimman musiikkikasvatuksensa isältään, oboisti Johann Friedrich Schröteriltä (1724–1811). Leipzigiin asettumisensa (1764) jälkeen hän sai opetusta Johann Adam Hilleriltä, jonka avulla pääsi laajentamaan musiikillisia näkymiään. Vuonna 1776 Schröter sai Johann Wolfgang von Goethen järjestämänä elinikäisen viran hovilaulajana Weimarissa. Goethe oli hänen läheinen ystävänsä ja taiteellinen yhteistyökumppaninsa hoviteatterissa. Goethen näytelmässä Iphigenie auf Tauris (1779) hän esiintyi nimiroolissa. Schröter myös sävelsi musiikin Goethen singspieliin Die Fischerin (1782) ja lauloi itseään varten luodun Dortchenin roolin. Tähän singspieliin kuului Erlkönig- runo, josta Schröter teki ensimmäisen monista lauluversioista.Corona Schröter Furore Verlag Vuonna 1786 Weimarissa julkaistiin Schröterin säveltämien laulujen kokoelma Fünf und Zwanzig Lieder. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1802 kuolleet
Viinijärven koulu

Viinijärven koulu on Liperin kunnan Viinijärven taajamassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 0–6). Koulu sijaitsee noin 30 kilometriä Joensuusta Kuopion suuntaan. Viinijärven koulua käy noin 150-170 peruskoululaista. Henkilökuntaa on noin 20. Aiemmin Viinijärvellä toimi myös yläkoulu. Peruskoulun kanssa samassa rakennuksessa toimivat myös koululaisten iltapäivätoiminta, esikoulu, päiväkoti ja Viinijärven kirjasto. Viinijärven koulu on yksi Liperin kunnan yleisten vaalien äänestyspaikoista. ==Lähteet== Luokka:Liperin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen peruskoulut
Treffisimulaattori

Treffisimulaattori tai romantiikkapeli () on tyypillisesti visual novel -peli, joka on interaktiivinen seikkailupeli, jossa on haarautuva tarina. Pelit sisältävät tekstiä, kuvia ja animaatioita. Pelaaja ei valitse kaikkia keskusteluoptioita pelin läpipeluun aikana, mutta pelaajan pitää toisinaan opastaa pelihahmoa eri poluille ja aiempien valintojen perusteella nämä johtavat joko hyvään tai huonoon tulokseen. Lajityypin pelit vaativat paljon kokeilemista, mikä johtaa onnistumisiin ja epäonnistumisiin, ja ne ovat suunniteltu kannustamaan sen tyyppistä pelaamista. Länsimaiset pelaajat, joille lajityyppi ei ole tuttu, kokevat sen usein yksinkertaisena. Huonojen lopetuksien tavoitteena on opettaa pelaajalle interaktiota pelin kanssa. Pelaajan odotetaan ainakin yrittävän seurata pelin tavoitteita noudattamalla tiettyjä odotuksia. Pelit eivät ole kuitenkaan suunniteltu opastamaan täysin uusia pelaajia. Peleissä on muun muassa avattavia galleriakuvia ja ne usein vaativat usean läpipeluun eri reiteillä. Eräs kynnys on, että pelaajat usein levittävät itsensä liian laajalle liian pitkään kun pelaajan pitäisi keskittyä yhteen tavoitteeseen. Pelityyppi kannustaa eri pelikertoihin ja tietyt päätökset avaamalla avaa uuden tarinareitin, joka voi olla pidempi. Peleissä voi olla hyvin suuria muutoksia tarinassa tietyn pisteen jälkeen. Peleissä voi olla kahtiajakoisuutta pieniin narratiiveihin ja suuriin ei-kerronnallisiin tietokantoihin. Lajityypin pelit vaihtelevat komedisesta draamaan ja suhteellisen realisesta täysin mielikuvitukselliseen. Pelien sanotaan olevan voimakkaita kyvyssään saada pelaajat projisoimaan itsensä toisten asemaan. Jotkin treffisimulaattorit sisältävät myös jonkin verran eroottista sisältöä, mutta eivät kaikki. == Katso myös == * Bishōjo-peli * Otome-peli == Lähteet == Luokka:Videopelien lajityypit
Ruth Watson Henderson

Ruth Louise Watson Henderson (s. 23. marraskuuta 1932 Toronto, Ontario) on kanadalainen säveltäjä, pianisti ja urkuri.Ruth Watson Henderson Canadian Music ArchivesRuth (Louise) Watson Henderson Counterpoint Music Library Services Watson Henderson opiskeli vuosina 1937–1945 pianonsoittoa opettajanaan Viggo Kihl. Vuosina 1945–1952 häntä opetti Toronton The Royal Conservatory of Musicissa Alberto Guerrero. Vuosina 1952–1954 hän opiskeli Mannes College of Musicin stipendillä Hans Neumannin johdolla New Yorkissa. Sävellysopetusta Watson Henderson sai Oskar Morawetzilta, Richard Johnstonilta ja Samuel Dolinilta. Tehtyään ammattimaisen debyyttinsä Torontossa vuonna 1952 hän toimi aktiivisena konserttipianistina. Hän esiintyi usein kanadalaisten orkesterien solistina ja säännöllisesti CBC:n radiossa. Vuonna 1956 Watson Henderson sai CBC:n Opportunity Knocks -ohjelman suurpalkinnon.Ruth Watson Henderson Jubilate Music Group Watson Henderson työskenteli vuosina 1957–1961 urkuri-kuoromestarina Winnipegissä ja vuosina 1962–1968 Kitchenerissä. Samalla hän teki opetustyötä. Tämän jälkeen hän palasi Torontoon. Watson Henderson alkoi säveltää Festival Singers of Canadan säestäjänä vuosina 1968–1979 toimiessaan ja on sittemmin ollut tuottelias. Hän työskenteli myös Toronto Children's Chorusin säestäjänä 28 vuoden ajan ennen kuin jäi vuonna 2007 eläkkeelle kuoronjohtaja Jean Ashworth Bartlen tavoin. Watson Henderson on tullut erityisen tunnetuksi kuoroteoksistaan, mutta hän on säveltänyt muutakin musiikkia, kuten Chromatic Partita -teoksen uruille. Teos toi Watson Hendersonille palkinnon Mannheimissa vuonna 1989 järjestetyssä kansainvälisessä naissäveltäjien kilpailussa. Watson Henderson on säveltänyt tilaustöitäkin eri kokoonpanoille ja festivaaleille. Choirs Ontario -kattojärjestö perusti hänen mukaansa nimetyn kuorosävellyskilpailun.Ruth Watson Henderson Naxos == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tantia Tope

Tantia Tope (s. 1813–1819 – k . 18. huhtikuuta 1859, joskus muodossa Tantia Topi tai Tatya Tope) oli yksi Intian brittivastaisen sepoy-kapinan johtajista. Hän toimi ensin Nana Sahibin alaisuudessa ja myöhemmin itsenäisemmin. Tantia Tope jatkoi vastarintaa aina vuoteen 1859 saakka, jolloin hän jäi petoksen jälkeen brittien vangiksi. Tantia Tope hirtettiin sotaoikeuden langetettua tuomion kapinoinnista. ==Elämäkerta== Tantia Tope eli alkuperäiseltä nimeltään Ramchandra Panduranga syntyi vuosien 1813 ja 1819 välillä Intian Punen kaupungissa. Hänen varhaisista vaiheistaan tiedetään varsin vähän. Lempinimi Tanita Tope tai Topi tarkoittaa kapteenia tai komentajaa. Taustaltaan Tantia Tope oli marathi bramiinien kastista. Hän oli palvellut Marathivaltakunnan hallitsijaa eli peshwaa Baji Rao II:sta. Hän oli tutustunut myös Nana Sahibiin, Baji Raon adoptoituun poikaan. Nana Sahibista tuli yksi Intian sepoy-kapinan johtohahmoista. Hän alkoi johtaa kapinoitsijoita valtaamastaan Cawnporesta eli nykyisestä Kanpurista käsin. Tantia Tope alkoi palvella hänen alaisenaan sotilaskomentajana ja oli mukana Cawnporessa tapahtuneessa verilöylyssä. Tantia Topen joukot tunnettiin etenkin tykistön taitavasta käytöstä. He kärsivät kuitenkin tappion kapinoitsijoita vastaan taistelleille briteille Bithurissa 16. elokuuta 1857. 27.–28. marraskuuta 1857 Tantia Topen joukot ottivat voiton Charles Ash Windhamin johtamista brittijoukoista Cawnporessa, mutta tulivat jo 9. joulukuuta Colin Campbellin johtamien brittijoukkojen voittamaksi. Tantia Topen joukot siirtyivät myöhemmin Gangesin yli. Maaliskuussa 1858 Tantia Topen joukot lähtivät auttamaan Jhansissa piiritettyjä Lakshmi Bain johtamia kapinallisjoukkoja. Britit voittivat kuitenkin hänen joukkonsa 1. huhtikuuta Betwajoen taistelussa. Tantia Topi joutui vetäytymään Kunchiin ja sieltä edelleen toukokuussa Rajputanaan. Lakshmi Bain onnistui kuitenkin paeta brittien piirityksestä. Kaksikko kohtasi Kalpissa, josta heidän joukkonsa etenivät Gwalioriin 1. kesäkuuta. Gwaliorissa joukot hajosivat ja vastarinta jatkui sissisodan omaisesti. 8\. huhtikuuta 1859 Tantia Topi jäi viimein vangiksi erään intialaisen petettyä hänet palkinnon toivossa. Tantia Topia vastaan järjestettiin sotaoikeudenkäynti. Hänet tuomittiin kapinasta kuolemaan. Tantia topi hirtettiin 18\. huhtikuuta 1859 Shivpurissa. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset sotilaat Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Teloitetut Luokka:1810-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1859 kuolleet
Tarleena

Tarleena on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on yhdysnimi, jonka alkuosa perustuu Tarjaan, Taruun tai Taraan ja loppuosa Leenaan. Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on huhtikuuhun 2024 mennessä kirjattu noin 210–220 Tarleena-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla. Tarleenalla ei ole nimipäivää almanakassa. == Tunnettuja Tarleenoja == * Tarleena Sammalkorpi (1949–2016), toimittaja ja suomentaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Tarleena (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Eero Kinnunen (pääjohtaja)

Eero Kinnunen (30. kesäkuuta 1937 Kontiolahti – 27. lokakuuta 2010 Lahti) oli suomalainen yritysjohtaja, joka teki koko työuransa Keskossa ja toimi yhtiön pääjohtajana 1993–1998. Hän oli koulutukseltaan merkonomi ja sai kauppaneuvoksen arvonimen 1989 ja vuorineuvoksen arvonimen 1997. Viitattu 21.12.2022. Pohjois-Karjalan Kontiolahdella syntyneen Kinnusen vanhemmat olivat maanviljelijä Esko Kinnunen ja emäntä Saimi Rissanen ja puoliso vuodesta 1970 Aini Margareta Wegelius. Kinnunen kävi keskikoulun Joensuussa 1953 ja valmistui merkonomiksi Joensuun kauppaoppilaitoksesta 1957. Hän aloitti työuransa Keskon Joensuun konttorissa 1958. Vuonna 1964 hänet nimitettiin Keskon ensimmäiseksi kenttäpäälliköksi Helsinkiin, vuonna 1974 Lahden konttorin johtajaksi, 1982 Tampereen Alue-Keskon ja 1986 Helsingin Alue-Keskon johtajaksi. Keskon hallitukseen hänet nimitettiin 1989 ja vuonna 1993 pääjohtajaksi ja hallituksen puheenjohtajaksi. Kinnusen pääjohtajakausi ajoittui Suomen 1990-luvun alun laman jälkeisiin vuosiin, jolloin Kesko aloitti siirtymisen entistä vahvempaan ketjuohjaukseen. Kinnusen pääjohtajakaudella Kesko osti Kaukomarkkinat Oy:n ja pyrki ostamaan Tukon, mutta kauppa toteutui EU:n kilpailusäännöksistä johtuen vain osittain. Sotilasarvoltaan Kinnunen oli reservin kapteeni. Taiteilija Martti Könönen maalasi hänen muotokuvansa 1988. ==Lähteet== Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Nuokkugammaheinä

Nuokkugammaheinä (Bouteloua curtipendula) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, gammaheinien (Bouteloua) sukuun kuuluva kasvilaji. Nuokkugammaheinän lehdet kasvavat tavallisesti tiiviinä mättäinä ja noin 30–45 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat sinertävänvihreitä ja enintään noin 0,65 cm leveitä. Syksyllä lehdet muuttuvat yleensä kullanruskeiksi, mutta joskus niissä on myös oranssin tai punaisen sävyjä. Kukintoja sisältävät varret kasvavat noin 90 cm korkeiksi. Kukintona on yksipuoleinen ja nuokkuva röyhy, jonka tähkylät muistuttavat hieman kaurojen tähkylöitä. Nuokkugammaheinä kukkii alku- ja keskikesällä. Nuokkugammaheinä kasvaa luontaisena Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Sitä tavataan muun muassa ahoilla, preerioilla, avoimissa ja kallioisissa metsissä sekä radanvarsilla. Koristeheinänä nuokkugammaheinä kasvaa helposti kuivalla tai keskikostealla kasvupaikalla täydessä auringon valossa. Lajia kasvatetaan siemenistä ja hyvissä kasvuolosuhteissa se kylväytyy itsestäänkin. Talvella kasvustot voi leikata mataliksi. == Lähteet == * Missouri Botanical Garden: Bouteloua curtipendula == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Nuokkugammaheinä (Bouteloua curtipendula) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Bouteloua curtipendula * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bouteloua curtipendula * Flora of North America: Bouteloua curtipendula Luokka:Gammaheinät
Ernst Stadler

Ernst Stadler (1883 Colmar, Elsass-Lothringen, Saksa – 1914 Ieper, Belgia) oli saksalainen runoilija. Hän oli vuodesta 1912 Brysselin yliopistossa germanistiikan professori. Runokokoelma Der Aufbruch (1914) on rytmiltään vapaa ja tyyliltään varhaista ekspressionismia. Stadler kaatui ensimmäisessä maailmansodassa lähellä Ieperiä. ==Suomennettu runo== ;LähdeErnst Stadler, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.9.2021, viitattu 28.9.2021 * Yöllinen matka Kölnin Reinin sillan yli (Fahrt über die Kölner Rheinbrücke bei Nacht), suom. Helvi Juvonen, julkaisuissa: ** Parnasso 1959; nro 6 ** Runon suku: valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa, toim. Jarkko Laine, Helsinki: Otava 1991 ISBN 951-1-11447-6 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset runoilijat Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Svyatoi Georgi (1917)

Svyatoi Georgi oli Venäjän keisarikunnan laivaston sukellusvene. == Valmistus == Laurenti-Ansaldo-tyyppinen Italian pakko-ottaman Svyatoi Giorgin korvaava alus F 1 tilattiin vuoden 1915 hätäohjelmassa Fiatin San Giorgion telakalta La Speziasta, missä köli laskettiin 1916. Se laskettiin vesille tammikuussa 1917 ja nimettiin 7. toukokuuta 1917 Svyatoi Giorgiksi. Alus valmistui 20. toukokuuta.Polmar & Noot 1991 s. 241 == Palvelus == Alus lähti 13. kesäkuuta 1917 La Speziasta ja saapui 9. syyskuuta Arkangeliin, missä se liitettiin Pohjoiseen laivastoon. Vuonna 1918 bolsevikit valtasivat aluksen ja nimesivät sen 7. toukokuuta 1920 Kommunariksi. Se poistettiin 5. heinäkuuta 1924 alusluettelosta, mutta hylyn on raportoitu olleen koulutuskäytössä vuoteen 1941. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston sukellusveneet