EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Karl Kurtén

Karl Henrik Kurtén (12. maaliskuuta 1867 Vaasa – 22. kesäkuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen Vaasassa vaikuttanut liikemies ja varakonsuli.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Konsuli K. H. Kurtén 70-vuotias, Helsingin Sanomat, 12.03.1937, nro 69, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKonsul Karl Kurtén död, Hufvudstadsbladet, 26.06.1940, nro 169, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kurténin vanhemmat olivat kauppaneuvos Anders Joachim Kurtén ja Rosa Julie Emilia Stening. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1884. Kurtén suoritti Helsingin yliopistossa 1895 merioikeustutkinnon dispasööri(merivahingon laskija)virkoja varten. Kurtén oli vuosina 1886–1888 konttoristina Hampurissa. Hän tuli vuonna 1888 isänsä Vaasassa omistaman voin-, viljan- ja puutavaranvientiliikkeen palvelukseen ja muutaman vuoden kuluttua hänestä tuli liikkeen johtaja. Kurtén sai liikkeen omistukseensa isänsä kuoltua 1899 ja hän omisti liikkeen vuoteen 1915 saakka, jolloin se lopetti toimintansa. Kurtén oli Vaasan Pohjanmeren Höyrylaiva Oy (Wasa Nordsjö Ångbåts Aktiebolag)-varustamon toimitusjohtajana 1905–1926 aina siihen saakka kun varustamo liitettiin Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiöön. Hän oli myös Oy Vaasan Puhelinyhdistyksen johtaja 1899–1920 ja Vaasan Sähkö Oy:n apulaisjohtaja vuoteen 1926 saakka. Kurtén muutti Helsinkiin vuonna 1926 ja hän toimi sitten Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön tilintarkastajana. Hän oli Suomen edustajana Lontoon merenkulkukongressissa 1929. Kurtén oli Vaasan kunnallisraatimiehenä 1899–1904 ja hän oli useiden vuosien ajan Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Vuosina 1908–1926 hän oli Britannian varakonsulina Vaasassa. Kurtén oli naimisissa vuodesta 1892 englantilaisen Florence Emma Elliottin kanssa. Heidän poikansa Anders Henrik Kurtén (1903–1999) oli diplomi-insinööri ja Länsi-Suomen Voima Oy:n ja Kolsi Oy:n toimitusjohtaja.Kuka kukin on 1954 : Anders Henrik KurténGeni.com : Anders Henrik Kurtén == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Bo Svenson

Bo Svenson (s. Bo Ragnar Svensson; 13. helmikuuta 1941 Göteborg) on ruotsalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan 1970- ja 1980-luvun yhdysvaltalaisissa genre-elokuvissa. Svenson on näytellyt muun muassa elokuvissa Suuri Waldo Pepper – hurjapäinen lentäjä (1975), Panssarijunalla helvettiin (1978), North Dallas Forty (1979), Virus (1980), Delta Force (1986), Heartbreak Ridge (1986) ja Double Target (1987). Hänellä oli myös sivuroolit Quentin Tarantinon elokuvissa Kill Bill: Volume 2 (2004) ja Kunniattomat paskiaiset (2009). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * * * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M231 FPW

M231 FPW (Firing Port Weapon) on M16-kivääristä muunneltu ase, joka on tarkoitettu käytettäväksi M2 Bradley -panssarivaunun sisältä. Aseessa on muun muassa lyhyempi etutuki ja piippu kuin M16:ssa. Aseella pystyy ampumaan vain automaattitilassa, toisin kuin M16:lla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rynnäkkökiväärit
Delta Machine

Delta Machine on Depeche Moden kolmastoista albumi. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2013. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # # == Arvostelut == * Soundi: DEPECHE MODE: Delta Machine Viitattu 12.3.2022. * V2.fi: Depeche Mode: Delta Machine Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == Luokka:Depeche Moden albumit Luokka:Mute Recordsin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Spirit (Depeche Moden albumi)

Spirit on Depeche Moden neljästoista albumi. Se julkaistiin 17. maaliskuuta 2017. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Andrew Fletcher - kosketimet, taustalaulu * Dave Gahan - laulu * Martin L. Gore - kitar,a keyboards, kosketimet, taustalaulu * James Ford - rummut, Steel-kitara == Arvostelut == * Desibeli.net: Depeche Mode: Spirit Viitattu 4.10.2022. * Soundi: Aikamme epätoivon tulkit – Kokeellinen tuotanto pelastaa Depeche Moden Spiritin Viitattu 12.3.2022. * V2.fi: Depeche Mode: Spirit Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == Luokka:Depeche Moden albumit Luokka:Mute Recordsin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
2,6-lutidiini

2,6-lutidiini (C7H9N) eli 2,6-dimetyylipyridiini on pyridiinijohdannaisiin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena tai katalyyttinä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa 2,6-lutidiini on väritöntä nestettä, jolla on pistävä tai piparmintunkaltainen haju. Yhdiste liukenee veteen ja liukenee myös etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin ja dimetyyliformamidiin. Aine on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 6,72. Pyridiiniin verrattuna 2,6-lutidiini on vähemmän nukleofiilinen.Paul Sampson, Thomas E. Janini & Lee Fader: 2,6-Lutidine, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2007. Teoksen verkkoversio Viitattu 12.3.2022. 2,6-lutidiinia esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä eristetään tislaamalla. Synteettisesti 2,6-lutidiinia voidaan valmistaa etyyliasetoasetaatin, formaldehydin ja ammoniakin tai asetonin, formaldehydin ja ammoniakin reaktiolla.Shinkichi Shimizu, Nanao Watanabe, Toshiaki Kataoka, Takayuki Shoji, Nobuyuki Abe, Sinji Morishita & Hisao Ichimura: Pyridine and Pyridine Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. 2,6-lutidiinia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden kuten dinikotiinihapon, lääkkeiden, maatalouskemikaalien ja hartsien valmistamiseen. Synteeseissä sitä käytetään emäksenä muun muassa Rosenmund- pelkistyksessä. == Lähteet == Luokka:Pyridiinit
François Deguelt

François Deguelt (oik. Louis Deghelt, 4. joulukuuta 1932 – 22. tammikuuta 2014) oli ranskalainen laulaja. Degueltin ura alkoi vuonna 1951 kabaree- esityksissä Pariisissa ja hänen ensimmäiset levytyksensä julkaistiin vuonna 1952. Vuonna 1956 Deguelt voitti Grand Prix de Disque -palkinnon Charles Crosi -akatemialta. Deguelt edusti Monacoa vuoden 1960 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Ce soir-là" ja sijoittui kilpailussa kolmanneksi. Deguelt edusti Monacoa Eurovision laulukilpailussa uudestaan vuonna 1962 ja sijoittui tällä kertaa toiseksi kappaleella "Dis rien". Degueltin myöhempiin kappaleisiin kuuluivat "Le Ciel, le soleil et la mer" (1965), "Le printemps" (1966), "Minuit, le vent, la nuit" (1968) ja "La libération" (1968). Deguelt jatkoi konsertointia ja esiintymisiä ranskankielisessä maailmassa viimeisiin vuosiinsa asti. Deguelt kuoli 22. tammikuuta 2014. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Monacon euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1960 euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1962 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Joakim Henrikinpoika Fleming

Joakim Henrikinpoika Fleming (kuollut 1495 tai 1496) oli ruotsalainen aatelismies ja valtaneuvos, joka kuului Fleming-sukuun. Hänestä tehtiin valtaneuvos vuonna 1488. Hän toimi myös Vehmaan kihlakunnan kihlakunnantuomarina vuodesta 1476 ja Turun linnan voutina vuodesta 1491. Fleming omisti suuria maa-alueita niin Varsinais-Suomessa kuin Uudellamaallakin. Hänen omistuksiinsa kuuluivat Paraisilla Kuitian kartanolinna, Mynämäellä Lepistön kartano, Siuntion Suitian kartanolinna ja Uudenkaupungin Arvasalon Gammelgårdin kartano, jonka hän peri isältään ja nimesi uudelleen Sundholmiksi. Fleming osallistui esimerkiksi Viipurin läänin puolustukseen vuonna 1495, mutta hänet mainitaan kuolleena 14. tammikuuta 1496. Fleming haudattiin Naantalin luostariin. Joakim Fleming oli aseenkantaja Henrik Flemingin ja Valborg Jönsdotter Tawastin poika sekä ritari Claus Flemingin pojanpoika. Fleming oli naimisissa kahdesti; ensimmäisen kerran Elin Björnsdotter Stjärnkorsin kanssa ja toisen kerran Elin Eriksdotter Ge(e)tin kanssa. Flemingin lapsista ehkä kuuluisimmat ovat ritari Ivar Fleming ja valtaneuvos Erik Fleming. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Valtaneuvokset Luokka:1400-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1495 kuolleet
Créancey

Créancey on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 39 kilometriä Beaunen kaupungista luoteeseen. Burgundin kanavan 3 333 metriä pitkän tunneliosuuden toinen pää Pouilly-en-Auxois’sa ja toinen Créanceyssa. Uusgoottilaisen Saint-Symphorien kirkon historia ulottuu 1200-1300-luvuille. Kirkkoa kunnostettiin 1400-1500-luvuilla. Liuskekivipäällysteinen kellotorni on peräisin 1800-luvulta. Kunnan alueella oleva linna Château de Créancey on rakennettu 1600-luvulla. Linnaa ympäröi ranskalainen puutarha. Kunnan nähtävyyksiä on torni Tour Saint-Étienne, joka on omistettu Metzissä vuonna 1870 Saksan–Ranskan sodassa kaatuneelle nuorelle kaupunkilaiselle. Tiilestä tehty torni rakennettiin kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1872, ja kunnostettiin kunnan toimesta vuonna 1997. Tiedosto:Créancey-FR-21-écluse de Sermaize-05.jpg|Burgundin kanavan sulku no 2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Tantsumeka

Tantsumeka on virolainen tanssikoulu, joka perustettiin Tallinnaan vuonna 2011. Koulun edeltäjä on Ants Taelan Taela tanssikoulu, joka toimi Mustapäiden talossa vuosina 1965-2011. Tantsumekan perustajat ovat Matis Toome ja Liina- Liis Liiv-Toome. Tantsumekan johtaja ja päävalmentaja on Matis Toome. Tantsumeka on tanssikeskus kaikille tanssin harrastajille, niin aloittelijoille, kokeneemmille kuin ammattitanssijille, tanssitaitojen kehittämiseksi. Tantsumekan motto on ”Tanssi auttaa nauttimaan elämästä”, ja tavoitteena on tarjota ihmisille aktiivinen ja terveellinen tapa viettää vapaa-aikaa mukavassa seurassa hyvällä tuulella ja kauniin musiikin kanssa. Tantsumeka järjestää aikuisten kilpailutanssin koulutusta, seuratanssin kursseja sekä yksityistunteja ja neuvontaa seuratanssin perustasosta kilpatanssin huipputasoon. Tantsumekan ytimenä on harrastekerho, jonne ovat kokoontuneet monia vuosia tanssia harrastaneet parit. Lisäksi Tantsumeka järjestää tanssi-iltoja tanssin harrastajille ja kesäreirejä. Luokka:Tanssikoulut Luokka:Tallinnan oppilaitokset
Operaatio Dominic

Operaatio Dominic oli eräs kaikkein laajimmista, Yhdysvaltain järjestämistä ydinkokeiden testisarjoista. Kokonaisvoimakkuus oli 38.1 megatonnia eli 159 petajoulea (PJ). Operaatio toteutettiin 25. huhtikuuta - 30. lokakuuta 1962 räjäyttämällä 31 ydinlatausta. Dominic II -koesarja mukaan lukien 35 ydinkoetta.https://www.dtra.mil/Portals/61/Documents/NTPR/1-Fact_Sheets/18-DOMINIC%20I%20-%202021.pdf?ver=-rWyobJsrKvKtMusGOl5mQ%3D%3D Viitattu 18.3.2022. Pienin ydinkokeista oli 2,2 kT sekä suurin 9,96 MT. Suuri osa kokeista (ainakin enemmän kuin 5 kpl) oli arviolta 100 kT suuruinen. Suuri osa ydinkokeista oli niin kutsuttuja lentopudotuksia: B-52 Stratofortress strategisesta pommikoneesta, jotka pudottivat erivahvuisia ydinlatauksia eri lentokorkeuksista. Myös avaruuden rajalla (lakikorkeus noin 80 km) sekä yläkorkeuksissa (räjäytyskorkeus noin 30 km) tehtyjä ydinräjäytyksiä tehtiin, merellisten vesialueilla tapahtuneiden koeräjäytysten (kuten SLBM) ohella. Testejä toteutettiin myöskin pinnan alaisesti eli veden alla. https://nuclearweaponarchive.org/Usa/Tests/Dominic.html Viitattu 18.3.2022. Räjäytyksien voimakkuudet vaihtelivat aina muutamasta kilotonnista megatonni- luokkaan. Näiden kokeiden toteuttaja oli JTF-8 eli Joint Task Force 8. Tätä seurasi vielä Operaatio Fishbowl. Koesarjaa edelsi Operaatio Sunbeam, joskin osin liittyen Operaatio Dominic II:een, jossa M-388 Davy Crockett -nimistä, ns. miniydinlatausta kokeiltiin. Tämä oli kannettava sinko-tyyppinen ydinase, jossa oli kaksi eri kaliiperia sekä kantamaa. Vuonna 1963 solmittu ydinsulkusopimus kielsi kaikki muun tyyppiset ydinkokeet, paitsi niin kutsutut maanalaiset tunnelissa tehdyt. Ydinkokeisiin osallistuneet ovat voineet altistua mm. erilaisille syöpäsairauksille sekä muille geneettisille muutoksille.https://reca.uk/ Viitetty 18.3.2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://archive.org/details/OperationDOMINICNuclearTests1962 (arkistoitu, ensiesitys: v. 1998) Luokka:Yhdysvaltain ydinkokeet Luokka:Kiribati Luokka:1962
Boys Do Cry

Boys Do Cry on sveitsiläisen laulajan Marius Bearin kappale. Hän edusti Sveitsiä Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 78 pistettä ja saavutti sijan 17. == Lähteet == Luokka:Sveitsin euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet
Crisis of Faith

Crisis of Faith on kanadalaisen Billy Talent -yhtyeen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 21. tammikuuta 2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Modernia ja herkullista synergiaa – Billy Talentilla ennakkoluulottomuutta piisaa Viitattu 12.3.2022. == Lähteet == Luokka:Billy Talentin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Halo (LUM!Xin kappale)

Halo on itävaltalaisen DJ:n LUM!X:in ja laulajan Pia Marian kappale. He edustivat Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 2022 Torinossa. LUM!X ja Pia Maria esittivät kappaleensa kilpailun ensimmäisen semifinaalin toisella puoliskolla. Kappale kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui viideksitoista ja täten karsiutui finaalista. == Lähteet == Luokka:Itävallan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet
Baring (suku)

Baring on Saksasta 1700-luvun alkupuolella Englantiin siirtynyt suku, josta on lähtenyt useita kyvykkäitä liikemiehiä ja poliitikkoja. Sukuun ovat kuuluneet muun muassa seuraavat henkilöt:Tietosanakirja / 1. A-ConfortNordisk familjebok / Uggleupplagan. 2. Armatoler - Bergsund1911 Encyclopædia Britannica/Baring * Francis Baring (1740–1810), Baring Brothers & C:o:n perustaja 1770 yhdessä veljensä John Baringin kanssa * Alexander Baring, lordi Ashburton (1774–1848), liikemies ja poliitikko, edellisen poika * Thomas George Baring, Northbrookin jaarli (1826–1904), valtiomies, Intian varakuningas * Evelyn Baring, lordi Cromer (1841–1917), Britannian pääkonsuli Egyptissä ==Katso myös== *Baringin pula ==Lähteet== Luokka:Yrityssuvut Luokka:Brittiläiset suvut Luokka:Saksalaiset suvut
Uskon tulevaan

Uskon tulevaan on suomalaisen pop-laulaja Vestan 11. maaliskuuta 2022 julkaistu toinen studioalbumi. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Valonsäteet", "Ei yksin tarvii uskaltaa", "Periodi" sekä "Juttele mulle". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Vestan pitkään työstetty toinen albumi soi paatoksellisen ja hapuilevan uljaana, ja lopussa kärkeen nousee uskalias ympäristöaihe Viitattu 12.3.2022. * Rumba: 8,4/10Millennium-Björk kohtaa Momentum-Chisun – arviossa Vestan kakkosalbumi Viitattu 17.3.2022. * Soundi: ”Missä mun fucking boring normal life”, kysyy Vesta – poptaiturin kakkoslevyllä aurinko paistaa synkkien pilvien takana Viitattu 5.4.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Marianne Pontán

Marianne Pontán (20. maaliskuuta 1901 Pietarsaari – 14. syyskuuta 1973 Meksiko) oli suomalainen tanssija ja tanssinopettaja.Anne Makkonen : Suomen taidetanssin historiaa, luku 4.4 Tanssitaiteilijoita ja tanssinäkemyksiä, Teatterikorkeakoulun julkaisusarja 57Rafael Olinin Geneanet-sivusto : Marianne Pontán Marianne Pontánin vanhemmat olivat Pietarsaaren pormestari Arthur Mauritz Pontán (1868–1909) ja Anna Suoma Lohse (1873–1963). Pontán oli Maggie Gripenbergin oppilaana ja opiskeli sitten Saksassa Hellerau-koulussa. Pontán oli opintojensa jälkeen opettajana Hellerau–Laxenburg-koulussa sekä kuului tanssijana koulun ryhmään. Hänellä oli oma tanssikoulu Pariisissa Doris Helphen kanssa vuosina 1932–1940 ja myöhemmin Pontán piti tanssikoulua Meksikossa Ilonka Bródyn kanssa. == Kuvia == File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-1).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-2).tif File:A scene from the dance performance of Annsi Bergh, Mary Hougberg and Marianne Pontan in 1924 (JOKAOT3hu01A-3).tif == Kirjallisuutta == * Johanna Laakkonen : Rajoja ylittämässä: Marianne Pontan ja Hellerau-Laxenburgin metodi. Suomen urheiluhistoriallisen seuran vuosikirja 2013-2014, sivut 90-112 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vaasalaistyttö Pariisissa. Vaasalaistyttö voimisteluttaa maailmankaupunkia, Suomen Kuvalehti, 09.01.1937, nro 2, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Berestyn

Berestyn (, vuoteen 1922 saakka nimellä Krasnohrad, , vuoteen 1922 saakka nimellä Kostjantynohrad, ) on kaupunki Harkovan alueella Ukrainan itäosassa, Dneprin vesistön Belostova-sivujoen varrella. Krasnohrad sijaitsee 101 kilometriä aluekeskus Harkovasta lounaaseen. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Berestynin piirin (105 948 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 20 013 (2021). Eurooppatien (M18) osuus Harkovasta etelälounaaseen kohti Zaporižžjaa kulkee Berestynin sivutse. Kaupunki on myös rautateiden risteyspaikkakunta. Kaupungissa on elintarvike- ja rakennusmateriaaliteollisuutta. Siellä toimii muun muassa maataloudellis- tekninen oppilaitos ja kotiseutumuseo. == Historiaa== Kaupungin oman historian mukaan ensimmäiset ihmiset saapuivat seudulle 150 000 vuotta sitten. Linnoitettuja asutuksia paikkakunnalle perustettiin kolmannella vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua (Tripoljen kulttuuri). Asutusten paikkaa vaihdettiin ehkä 50 vuoden välein; entinen linnoitus poltettiin uuteen siirryttäessä. Vuonna 862 kristityt opettajat ja lähetyssaarnaajat Kyrillos ja Methodios saapuivat nykyisen Krasnohradin alueelle. Slaaveja kastettiin kristinuskoon. Vuonna 965 paikkakunnasta tuli Kiovan Rusjiin kuulunut eteläinen paikka. Rusjin hallitsija Svjatoslav I kuoli maaliskuussa 972, ja Rusj menetti pian Ukrainan tasankoalueiden maiden hallinnan, myös nykyisen Krasnohradin seudun. (Kesken: historiallisen kuvauksen jatkoa, mm. Polatskin ruhtinaskunnan aika, ...kasakkojen vahvistettu asutus nykyisen Kransohradin alueella; siirtyminen Moskovan Venäjän suojelukseen.) Vuosina 1731–33 paikkakunnalle pystytettiin Bjelovskin linnoitus (Бєльов­ської фортеці). Nykyään linnoituksesta muistututtavat vanhat linnoitusvallit. Linnoituksesta kehittyi Kostjantynohradin kaupunki (1784). Vuosina 1802-1917 se oli Pultavan kuvernementtiin kuuluva kihlakuntakaupunki. Nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1922. Ukrainan Verhovna Radan valtiovallan, paikallisen itsehallinnon, aluekehityksen ja kaupunkisuunnittelun komitea kannatti 3.4.2024 kaupungin nimeämistä Berestyniksi ja 19.9.2024 Verhovna. Rada teki päätöksen kaupungin ja alueen uudelleennimeämisestä. Nimenmuutos astui voimaan 26.9.2024. ==Kuvia== Krasnohrad1.jpg|Näkymä maantien varrelta. General view of Krasnohrad railway station, 2017.jpg|Rautatieasemaa. Krasnograd technical school of agricultural mechanization-IMG-5536.jpg|Maataloudellis-tekninen oppilaitos. Su-7 Krasnograd.jpg|Sotilaslentäjien muistomerkki (Su-7); taustalla vanhaa linnoitusvallia. Krasnohrad museum.jpg|Kotiseutumuseo. Monument in honor of liquidators of the Chernobyl Nuclear Power Plant accident-IMG-5461.jpg|Tsernobylin voimalaonnettomuuden sammuttajien muistomerkki Krasnohradissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Harkovan alueen kaupungit
Bricherasio

Bricherasio () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Bricherasio Sapere.it Bricherasio Enciclopedia Treccani Bricherasio Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 4 585 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Parisuhdehautausmaa

Parisuhdehautausmaa on suomalaisen poplaulajan Viivin 11. maaliskuuta 2022 julkaistu esikoisalbumi. Albumin teemana on parisuhteiden päättyminen ja sydänsurut. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle, mutta kolmannella viikollaan se nousi listan kärkeen. Albumilta ennakkoon julkaistujen singlejen myötä Viivi sai myös viisi ehdokkuutta toukokuussa 2022 järjestettävään Emma-gaalaan. Ehdokkuudet tulivat muun muassa kategorioista Vuoden pop (kappaleilla ”Lääke”, ”USA”, ”Hyväuskoinen”), Vuoden biisi (”USA”) ja Vuoden musiikkivideo (Hyväuskoinen). == Tekeminen == Albumin kaikki kappaleet on tuottanut Lauri Halavaara. Lisäksi Jukka Immonen on ollut mukana tuottamassa ”Lääke”-kappaletta. Albumin sävellykset ja sanoitukset ovat Viivin itsensä tekemät yhdessä Halavaaran ja Joonas Kerosen kanssa. Albumin kappaleita tehtiin kolmen vuoden ajan. Viivi on kertonut kappaleiden tekstien olevan hänen omasta ja läheistensä elämistä. Albumi on nimetty albumin viimeisen raidan, ”Parisuhdehautausmaa”, mukaan. Kappaleen nimi on peräisin albumin tekijäkolmikon yhdessä Eetu Kalavaisen kanssa tekemästä, julkaisemattomasta, kappaleesta, jossa mukana ollut parisuhdehautausmaa-sana koettiin sopivan paremmin heidän tekemäänsä uuteen kappaleeseen. Sana päätyi lopulta myös albumin nimeksi, kun sen huomattiin sopivan kuvastamaan albumin kaikkia kappaleita. == Kappaleet == == Singlet == Albumin ensimmäinen single ”Sä päätit tän” julkaistiin helmikuussa 2020. Kesäkuussa 2020 julkaistulla toisella singlellä ”Lauseet on vaan lauseita” oli mukana rap-artisti Ahti. Kumpikaan singleistä ei noussut listoille. Joulukuussa 2020 julkaistu kolmas single ”Lääke” menestyi jo huomattavasti paremmin. Kappale nousi tammikuussa suoraan singlelistan kolmannelle sijalle. Listan viiden parhaan joukossa se oli neljän viikon ajan. Radioiden 20. soitetummaksi kappaleeksi se nousi maaliskuussa 2021. Single on ylittänyt platinalevyrajan. Kesäkuussa 2021 julkaistu ”USA”-single menestyi vielä paremmin kuin edeltäjänsä. Kappale nousi syksyllä 2021 radioiden neljänneksi soitetuimmaksi kappaleeksi ja on ollut lähes 20 viikon ajan kymmenen soitetuimman joukossa. Single ylitti parissa kuukaudessa platinalevyrajan. Singlelle julkaistiin myös Konsta Vihavaisen ja Lisa Nikulan ohjaama musiikkivideo. Albumilta julkaistiin viimeisenä singlenä ”Hyväuskoinen”-kappale, jolle on julkaistu myös musiikkivideo. Single on ylittänyt kultalevyrajan. == Arviot == * Rumba: 4,3/10 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Vuoden 2022 esikoisalbumit
Anne-Marie Trevelyan

Anne-Marie Belinda Trevelyan (os. Beaton; s. 6. huhtikuuta 1969) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä vuodesta 2015 ja liikenneministerinä vuodesta 2022 lähtien. Aiemmin hän on toiminut kansainvälisen kaupan ministerinä ja Board of Traden puheenjohtajana, apulaispuolustusministerinä, kansainvälisen kehityksen ministerinä sekä apulaiselinkeinoministerinä. == Ura == Anne-Marie Beaton syntyi Lontoossa. Hän opiskeli Oxfordin polyteknisessä korkeakoulussa ja työskenteli tilintarkastajana Price Waterhousella. Hän oli ehdolla Castle Morpethin hallintopiirin valtuustoon vuosina 1999 ja 2003 muttei tullut valituksi. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Berwick-upon-Tweedin vaalipiirissä mutta hävisi liberaalidemokraattien Alan Beithille. === Poliittinen ura === Trevelyan valittiin alahuoneeseen vuoden 2015 parlamenttivaaleissa Berwick-upon-Tweedin vaalipiiristä 41,1 prosentin ääniosuudella. Vuoden 2017 vaaleissa hänet valittiin suuremmalla, 52,5 prosentin ääniosuudella. Vuoden 2016 EU-kansanäänestyksessä Trevelyan kannatti brexitiä eli Yhdistyneen kuningaskunnan eroa Euroopan unionista. Vuonna 2018 Sergei ja Julija Skripalin myrkytystapauksen jälkimainingeissa Trevelyania kritisoitiin siitä, että hän oli vastaanottanut 50 000 punnan lahjoituksen venäläiseltä liikemieheltä Aleksander Temerkolta ennen vuoden 2015 vaaleja. Trevelyanin mukaan Temerko oli Britannian kansalainen, ja tämä oli lahjoittanut konservatiivipuolueen paikallisyhdistykselle 7 240 puntaa. === Hallituksessa === Heinäkuussa 2019 Trevelyan nimitettiin puolustushankinnoista vastaavaksi parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi. Joulukuussa hänet nimitettiin apulaispuolustusministeriksi. Helmikuussa 2020 hänet nimitettiin kansainvälisen kehityksen ministeriksi. Ennen nimitystään hän on useasti ilmaissut skeptisyytensä kehitysapua kohtaan. Syyskuussa 2020 kansainvälityksen kehityksen ministeriö yhdistettiin ulkoministeriöön, ja Trevelyan menetti virkansa hallituksessa. Tammikuussa 2021 hänet nimitettiin apulaiselinkeinoministeriksi ja syyskuussa kansainvälisen kaupan ministeriksi. Syyskuussa 2022 pääministeri Liz Truss nimitti Trevelyanin liikenneministeriksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Liikenneministerit
Marit Arnstad

Marit Arnstad (s. 4. toukokuuta 1962 Stjørdal) on norjalainen juristi ja keskustapuolueen poliitikko. Hän on ollut puolueensa ryhmänjohtaja suurkäräjillä vuodesta 2014 ja aiemmin vuosina 2003–2005. Arnstad on istunut suurkäräjillä vuosina 1993–1997, 2001–2005 ja vuodesta 2013. Hän toimi Norjan öljy- ja energiaministerinä vuosina 1997–2000 sekä liikenne- ja viestintäministerinä vuosina 2012–2013. Vuosina 1986–1988 hän johti Norjan keskustanuoria. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Marit Arnstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan liikenneministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Norjalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thérèse Coffey

Thérèse Anne Coffey (s. 18. marraskuuta 1971) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko, joka on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan varapääministerinä ja terveysministerinä syyskuusta 2022 lähtien. Coffey syntyi Billingessä Lancashiressä ja kasvoi Liverpoolissa. Hän opiskeli Somerville Collegessa Oxfordin yliopistossa ja väitteli vuonna 1998 tohtoriksi University College Londonissa väitöskirjansa aiheena molybdeeni(VI)kompleksien rakenne ja reaktiivisuus. Hän työskenteli Marsilla ja BBC:llä talousjohtajana. Coffey oli ehdolla vuoden 2004 europarlamenttivaaleissa kaakkois-Englannin vaalialueella mutei tullut valituksi. Vuoden 2005 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Wrexhamin vaalipiirissä koillis-Walesissä ja tuli kolmanneksi 20 prosentin ääniosuudella. Vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa hän oli jälleen ehdolla kaakkois-Englannissa muttei taaskaan tullut valituksi. Vuoden 2010 parlamenttivaaleissa Coffey valitiin alahuoneeseen Suffolk Coastalin vaalipiiristä 46,4 prosentin ääniosuudella. Vaalikampanjan aikaan liberaalidemokraattien paikallisyhdistyksen puheenjohtaja kyseenalaisti sen, asuuko Coffey vaalipiirin alueella, ja väitti, että osoite, jossa Coffey asuu, on vuokrattu loma-asunto. Vuonna 2013 Coffey vastusti samaa sukupuolta olevien avioliiton Englannissa ja Walesissä mahdollistanutta lakiehdotusta; vuonna 2019 hän vastusti vastaavaa, Pohjois-Irlantia koskevaa lakiehdotusta. Vuonna 2015 Coffey nimitettiin alahuoneen varajohtajaksi. Vuonna 2016 hänet nimitettiin Theresa Mayn hallitukseen ympäristö- ja maaseutuasioiden parlamentaariseksi alivaltiosihteeriksi. Boris Johnsonin tultua pääministeriksi Coffey ylennettiin apulaisministeriksi. Amber Ruddin erottua työ- ja eläkeministerin virasta vuonna 2019 Coffey nimitettiin hänen tilalleen. Pääministeri Liz Truss nimitti Coffeyn terveysministeriksi ja varapääministeriksi syyskuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työministerit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kah’ovka

Kah’ovka (; ) on kaupunki Hersonin alueella Ukrainan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee Kah’ovkan piirissä (219 783 as., 2021) ja oli aiemmin sen keskus. Kah’ovkan asukasluvuksi arvioitiin 35 400 (2021). Nykyään piirin hallinnollinen keskus on Kah’ovkaa suuremmaksi kasvanut Nova Kah’ovka. Kah’ovka on jokisatamakaupunki ja sijaitsee Dnepriin padotun Kah’ovkan tekojärven vasemmalla eli eteläisellä rannalla. Kaupungista on 90 kilometriä joen alajuoksulla lännessä sijaitsevaan aluekeskus H’ersoniin. Dneprin toiseksi suurin vesivoimala, Kah’ovkan vesivoimalaitos, rakennettiin 1950-56. Vuodesta 1957 kaupungissa on ollut historiallinen museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kah’ovkan piiri Luokka:Hersonin alueen kaupungit
Mpika

Mpika on kaupunki Sambiassa Muchingan maakunnassa ja on piirinsä pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Tansaniaan johtavan valtatien sekä Kasamaan ja Mbalaan johtavien teiden risteyksessä. Reilun viiden kilometrin päässä on myös Tansanian–Sambian radan juna-asema. Turismin merkitys Mpikan taloudessa on kasvussa ja kaupungin elinkeinoelämä muutenkin on hitaassa kasvussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sambian kaupungit
Hold Me Closer

Hold Me Closer on ruotsalaisen Cornelia Jakobsin kappale, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2022. Kappale voitti vuoden 2022 Melodifestivalenin, täten Jakobs edusti kappaleella Ruotsia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 438 pistettä ja sijoittui neljänneksi. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Ruotsin euroviisuedustuskappaleet
Liisa Hietanen

Liisa Hietanen (s. 1981 Lohja) on suomalainen kuvanveistäjä, joka toteuttaa työnsä virkkaamalla. Hän on tehnyt muun muassa erilaisia esineitä sekä Kyläläisiä-teossarjaa, johon Hietanen on ikuistanut Hämeenkyrössä tapaamiaan ihmisiä. == Elämäkerta == Hietanen opiskeli muotoilua Lahden muotoiluinstituutissa 2003–2007 ja valmistui kuvataiteilijaksi Tampereen ammattikorkeakoulusta 2012. Hietanen löysi taidekoulussa virkkaamisen ja teki vuonna 2009 ensimmäisen virkatun hahmonsa, Pirkon. Pirkko on ihmisenkokoinen taideteos, joka esittää nurkassa karttakeppi kädessä seisovaa opettajaa. Hietasen mukaan idea teokselle tuli siitä, että uutisissa puhuttiin silloin paljon opettajien voimattomuudesta käytöshäiriöisten oppilaiden suhteen. Sen piti olla ainutlaatuinen työ, mutta Hietanen jatkoikin virkkausta myös sen jälkeen. Hän alkoi nähdä virkkaamisen tapana veistää. Hietasen ensimmäinen yksityisnäyttely oli vuonna 2011 Tampereella Galleria Rajatilassa, johon hän toteutti installaationa teoksen Vapaa, joka oli tarkasti yksi yhteen -koossa toteutettu virkattu vessa. Teos oli yksityiskohtainen kuva tavallisesta vessasta lavuaareineen ja WC-Ankka-pulloineen. Hietanen muutti perheineen vuonna 2012 Hämeenkyrön Kyröskoskelle ja alkoi työstää siellä teossarjaa Kyläläisiä. Hän valitsee teoksia varten mallinsa Hämeenkyrön asukkaista, ja hän on kohdannut mallinsa esimerkiksi kirjastossa, pukuhuoneessa tai koiraa ulkoiluttamassa. Hietanen asettaa uudet teoksensa ensin esille Hämeenkyrössä. Paikkoja ei kuitenkaan ilmoitella etukäteen, joten uuden Kyläläiset-teoksen ensijulkaisu saattaa olla missä vain, kuten kukkakaupassa, kirjastossa tai kodinkoneliikkeessä. Hietasen ensimmäinen museonäyttely avattiin helmikuussa 2022 Tampereen taidemuseossa. Hietanen sai Suomen Taiteilijaseuran kuvataiteilijapalkinnon vuonna 2022. == Tyyli ja tekniikka == Hietanen virkkaa ja neuloo teoksensa. Yhden ihmishahmon toteuttaminen on hidas prosessi, ja siihen menee useita kuukausia. Hietanen pyrkii myös luomaan töistään mahdollisimman aidon näköisiä, ja esimerkiksi ennen Veli-teosta hän mittasi veljensä pituuden, hartianleveyden ja rinnanympäryksen sekä valokuvasi tämän joka puolelta. Hietasen itsensä mukaan teoksissa on kyse myös ihmisten konkreettisesta kohtaamisesta. Hitaat käsityömenetelmät mahdollistavat hitaita kohtaamisia sosiaalisen median nopeiden ja ohuiden kohtaamisen vastapainoksi. Hietanen siis pyrkii myös tutustumaan malleihinsa työn ohella. Hietanen hitsaa teostensa rungon harjateräksestä, ja rungon päälle tulee vanua ja vaahtomuovia. Jalkaosaan valetaan betonia, jotta seisovat hahmot pysyvät pystyssä. Hietanen aloittaa virkkaamisen vasta, kun hahmo on kankaiden avulla ommeltu oikeaan muotoonsa. Ihmishahmojen lisäksi Hietanen on virkannut muun muassa pienempiä esineitä. Hän on kiinnostunut muun muassa ruoasta ja sen kulttuurihistoriasta ja on virkannut esimerkiksi pikanuudeliannoksen Arabian posliinilautasella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Liisa Hietasen verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cornelia Jakobs

Anna Cornelia Jakobsdotter Samuelsson (s. 9. maaliskuuta 1992 Nacka, Ruotsi), tunnettu myös taiteilijanimellään Cornelia Jakobs, on ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän aloitti uransa yhtyeessä nimeltä Love Generation, joka osallistui Melodifestivaleniin vuosina 2011 ja 2012. Vuonna 2022 hän osallistui Melodifestivaleniin kappaleella "Hold Me Closer". Hän voitti kilpailun tuomariäänillä, ja täten edusti Ruotsia vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa. Jakobs kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa 12. toukokuuta, sijoittui semifinaalin ensimmäiseksi ja pääsi finaaliin. 14\. toukokuuta pidetyssä finaalissa Jakobs sijoittui neljänneksi. == Diskografia == === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi SWE "Late Night Stories" 2018 — rowspan="10" "All the Gold" — "You Love Me" — "Animal Island" — "Shy Love" — "Locked Into You" — "Hanging On" 2019 — "Dream Away" 2020 — "Weight of the World" — "Hold Me Closer" 2022 1 "Fine" == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Ruotsalaiset lauluntekijät Luokka:Ruotsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vapen & ammunition

Vapen & ammunition on alternative rock -yhtye Kentin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2002 , ja on Kentin viides albumi. Albumin tuotti Kent yhteistyössä Zedin ja Martin von Schmalenseen kanssa. Albumi valittiin vuoden 2002 parhaaksi Grammis-gaalassa . "Socker"-kappale valittiin Kentin toiseksi parhaaksi kappaleeksi yhtyeen verkkosivuilla järjestetyssä äänestyksessä. Albumi oli suuri menestys. Ruotsissa sitä myytiin julkaisun aikaan 600 000 kappaletta. Albumin kantta ja useimpia kansivihkon sivuja koristava valkoinen tiikeri on kunnianosoitus Kentin kotikaupungin Eskilstunan eläintarhan valkoisille tiikereille. == Kappaleet == San: Joakim Berg; paitsi kappale 8: Joakim Berg ja Nancy Danino. Säv: Joakim Berg. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == Kent: * Joakim Berg - laulu, kitara * Martin Sköld - basso, syntetisaattori * Sami Sirviö - kitara, syntetisaattori * Harri Mänty - säestyskitara * Markus Mustonen - rummut, piano Tuotanto: * Kent - tuotanto * Zed - tuotanto, äänitys, miksaus * Martin von Schmalensee - tuotanto, äänitys * Björn Engelmann - masterointi Muut: * Jojje Wadenius - kitara kappaleessa "Sverige" * Titiyo - laulu kappaleessa "Duett" * Nancy Danino - laulu kappaleessa "FF" * Ingela Olsson - kuoro * Niklas Gabrielsson - kuoro == Listasijoitukset == Lista (2002-2004) Huippuasento 4 Danishcharts - Vapen & ammunition på den danska albumlistan 1 Finnishcharts - Vapen & ammunition på den finländska albumlistan 1 Norwegiancharts - Vapen & ammunition på den norska albumlistan 1 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kritiker.se – ruotsalaislehtien arvioita albumista (ruotsiksi) * Vapen & ammunition Discogsissa (englanniksi) Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Kentin albumit
Mathesius (suku)

Mathesius-suku oli suomalainen laaja pappissuku. Se oli aikanaan Pohjanmaan huomattavimpia pappissukuja.Tietosanakirja / 6. Mandoliini-Oulonsalo Suvun ensimmäinen varmuudella tunnettu kantaisä on Turun porvari Yrjänä Matinpoika 1500-luvun lopussa. Sen jäseniä on elänyt myös Ruotsissa suomalaisen sukuhaaran jo sammuttua. Suvun jäseniin kuuluvat mm: * Johan Mathesius (1709–1765), suomalainen poliitikko ja virkamies * Per Niklas Mathesius (1711–1772), suomalainen lääninrovasti ja poliitikko, edellisen veli * Georg Mathesius (1732–1816), suomalainen pappi ja kirjailija, edellisten velipuoli ==Lähteet== *Mathesius (1500 - 1900) – Kansallisbiografia *Axel Bergholm: Sukukirja. Suomen aatelittomia sukuja II. Uusintapainos: Jyväskylä 1984, s. 853 *Impiwaara, Heikki: Mathesius. Täydennystä Bergholmin Sukukirjaan. Genos 15(1944), s. 22-25 *Sursillin suku Luokka:Suomalaiset suvut
Zolotonoša

Zolotonoša () on kaupunki Tšerkasyn alueella Ukrainan keskiosassa, Dneprin sivujoki Zolotonošan varrella. Kaupunki on maaseutuvaltaisen Zolotonošan piirin (138 036 as., 2021) hallinnollinen keskus. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 27 458 (2021). Zolotonoša sijaitsee 30 kilometriä aluekeskus Tšerkasysta pohjoiseen ja noin 150 kilometriä pääkaupunki Kiovasta kaakkoon. Paikkakunta mainitaan vuoden 1576 kirjallisissa dokumenteissa linnoitettuna asutuksena. Ukrainalaiseen Vyshnevetskyn ylhäisaatelisukuun kuulunut Jeremi Wiśniowiecki hankki paikkakunnan omistukseensa 1640. Puolan menetettyä seudun kasakoille, siitä tuli ensin Tšerkasyn rykmenttinä tunnetun kasakkaosaston aluetta, 1660 Perejaslavin rykmentin aluetta. Vuonna 1781 Zolotonošasta tuli kihlakuntakaupunki Kiovan käskynhaltijakuntaan. 1800-luvulla se oli osa Pultavan kuvernementtiä. Zolotonosza teatr SAM 0909 71-104-0004.jpg|Zolotonošan kulttuuritalo. Zolotonosza Uspensky sobor DSC 4097 71-104-0005.jpg|Zolotonošan Uspenskin kirkko. Zolotonosza Zemska uprava SAM 0933 71-104-0001.jpg|Piirihallinnon rakennus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *kaupunkiin keskittynyt kaupallinen sivusto (zolotonosha.ck.ua) Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit
Geld oder Leben!

Geld oder Leben! (suom. Rahat tai henki!) on vuonna 1985 ilmestynyt itävaltalaisen rockyhtyeen Erste Allgemeine Verunsicherungin viides albumi. Se on yhtyeen menestynein albumi, ja ylsi ilmestyttyään Itävallassa listaykköseksi ja pysyi listalla 78 viikkoa. == Tausta == Albumi julkaistiin 25. kesäkuuta 1985 LP:nä ja C-kasettina ja vuotta myöhemmin CD:nä. Albumilta julkaistiin neljä singleä: Ba-Ba-Banküberfall, Märchenprinz, Heiße Nächte in Palermo ja Fata Morgana. Ba-Ba-Banküberfall-kappale julkaistiin myös englanniksi nimellä Ba-Ba-Bankrobbery. Tällä albumilla EAV:n jäsenet esiintyivät salanimillä "Dreigoschenopa" (Klaus Eberhartinger), "Der Greifer" (Thomas Spitzer), "Kare Schwedenbitter" (Nino Holm), "Der Würger von Basston" (Eik Breit), "Inspector Korrupnik" (Anders Stenmo) ja "Mecky Esser" (Günther Schönberger). Klaus Eberhartingerin mukaan yhtye sai kappaleeseen Ba-Ba- Banküberfall inspiraation tositapahtumista. Tarinan mukaan pankkiryöstäjä Münchenissä uhkasi pankkivirkailijaa sormella takintaskussa teeskennellen, että hänellä on ase. Lopulta ryöstäjä pakeni paikalta ja jätti lompakkonsa pankkiin. Kappale kertoo tällaisesta tilanteesta. == Kappaleet == # Geld oder Leben 4:46 # Johnny 1 – Fahrscheine 0:43 # Ba-Ba-Banküberfall 3:38 # Johnny 2 – Zuckerwatte 0:32 # Heisse Nächte in Palermo 3:27 # Einsamkeit 4:17 # Fata Morgana 4:19 # Märchenprinz 3:31 # Johnny 3 – Bullen 0:27 # Echte Helden 4:11 # Johnny 4 – Feuer 0:17 # Küss die Hand, Herr Kerkermeister 4:50 # Johnny 5 – WC 0:28 # Es g’winnt a jeder 3:19 # Morgen 3:42 Kaikki kappaleet on sanoittanut Thomas Spitzer, sävellykset ovat Erste Allgemeine Verunsicherungin. == Listasijoitukset == Albumi myi Itävallassa viisinkertaista platinaa ja sai myös Saksassa platinaa. Sveitsissä albumi oli kultalevy. MaaChart­plat­zie­rungen Korkein sijoitus Viikot listalla 1 78 10 60 3 15 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geld oder Leben EAV:n verkkosivuilla (saksaksi) Luokka:Rockalbumit Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Itävaltalaiset popyhtyeet
Personin piirikunta

Personin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 39 097 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Roxboron kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1791. == Väestö == Vuonna 2020 Personin piirikunnan 39 097 asukkaasta valkoisia oli 70,0 %, mustia 26,8 %, alkuperäisasukkaita 0,9 % ja aasialaisia 0,4 %. Vuonna 2019 4,8 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,0 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:Roxborocourt.jpg|Personin piirikunnan oikeustalo. Kuva:Hyco Lake, North Carolina.jpg|Hyco Lake. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois- Carolinan piirikunnat
Alija Moldagulova

Alija Nurmuhamedqyzy Moldagulova (, ; 25. lokakuuta 1925 – 14. tammikuuta 1944) oli naispuolinen neuvostoliittolainen tarkka-ampuja toisessa maailmansodassa. Moldagulova syntyi Kazakkien autonomisessa sosialistisessa neuvostotasavallassa (nykyisessä Kazakstanissa) vuonna 1925. Hänen äitinsä kuoltua varhain hän asui enonsa kanssa ensin Alma-Atassa, sitten Moskovassa ja sitten Leningradissa. Moldagulova jäi Leningradiin saksalaisten piirittäessä sen vuonna 1941. Moldagulova hakeutui naistarkka-ampujien koulutusleirille Moskovan lähellä alle 18-vuotiaana vuonna 1942. Hän vannoi sotilasvalansa helmikuussa 1943, ja heinäkuussa hänet määrättiin 22. armeijan 54. kivääriprikaatiin. Hänet tunnettiin rohkeana sotilaana, ja lokakuuhun mennessä hän oli surmannut jo 32 saksalaista. Moldagulova haavoittui kuolettavasti lähitaistelussa saksalaisen upseerin kanssa Novosokolnikin kaupungissa tammikuussa 1944. Hänelle myönnettiin postuumisti Neuvostoliiton sankarin arvonimi. Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Tarkka-ampujat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Raz Hershko

Raz Hershko (; s. 19. kesäkuuta 1998) on israelilainen judon olympia-, MM- ja EM-mitalisti. Hän ottelee yli 78 kilogramman sarjassa. Hershko saavutti vuonna 2015 yli 70 kg:n painoluokassa alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja hopeaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM- kilpailujen yli 78 kg:n sarjassa hopeaa 2017 ja pronssia 2018. Hershko sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa jaetulle yhdeksännelle sijalle yli 78 kg:n sarjassa. Lisäksi hän kuului sekajoukkuekilpailussa pronssia saavuttaneeseen Israelin joukkueeseen. Hän saavutti EM-hopeaa yli 78-kiloisissa Sofiassa 2022. Saman vuoden Taškentin MM- kilpailuissa hän sijoittui yli 78 kg:n painoluokassa viidenneksi ja saavutti pronssia sekajoukkuekilpailussa. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2023 pronssia yli 78 kg:n sarjassa. Hän sai samassa sarjassa hopeaa Montpellier'n EM-kilpailuissa 2023. Hän voitti yli 78-kiloisten Euroopan-mestaruduen Zagrebissa 2024. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti yli 78 kg:n sarjassa hopeaa hävittyään loppuottelussa brasilialaiselle Beatriz Souzalle. Hershko on voittanut Grand Slam -kilpailun Antalyassa ja Pariisissa 2021, Ulaanbaatarissa 2022 sekä Tel Avivissa ja Tbilisissä 2023 ja Grand Prix -kilpailun Zagrebissa 2022 sekä sijoittunut IJF Tourin kilpailuissa lisäksi kolme kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi. Continental Open -kilpailuissa hän on ollut kerran kolmas. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kuusi Israelin-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inbar Lanir

Inbar Lanir (, s. 3. huhtikuuta 2000) on israelilainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on otellut alle 78 kilogramman sarjassa vuodesta 2018 lähtien. Lanir voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden alle 78-kiloisissa 2020 ja sai EM-pronssia 2019. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2020. Budapestin MM-kilpailuissa 2021 hän oli seitsemäs. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui alle 78 kg:n painoluokassa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti sekajoukkuekilpailun MM-pronssia Taškentissa 2022. Lanir voitti alle 78 kg:n sarjan maailmanmestaruuden Dohassa 2023 kukistettuaan loppuottelussa ranskalaisen Audrey Tcheuméon. Hän sai EM- pronssia Montpellier'ssä 2023 ja Zagrebissa 2024. Hän saavutti hopeaa Pariisin olympialaisissa 2024 hävittyään loppuottelussa italialaiselle Alice Bellandille. Lanir on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kaksi turnausvoittoa sekä sijoittunut neljä kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Israelin-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oiva Rytövuori

Oiva Henrik Rytövuori, vuoteen 1926 Rosenberg (9. kesäkuuta 1901 Helsinki – 1. lokakuuta 1983 Tampere) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Rytövuoren vanhemmat olivat liikemies Karl Andreas Rosenberg ja Hilda Josefina Grönroos ja puolisot 1930–1959 Elli Vilhelmiina Talvio, aiemmin Taxel, ja vuodesta 1964 Terttu Maija Tellervo Muurikoski. Rytövuori valmistui Tampereen teknillisesta opistosta insinööriksi vuonna 1923 ja Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1928. Hän oli valmistuttuaan Manchesterissa Englannissa korkeakouluharjoittelija 1929–1931 ja siirtyi sieltä palattuaan Strömbergin Turun konttorin johtajaksi vuoteen 1938 asti. Tampereen teknillisen opiston sähkötekniikan lehtorina Rytövuori toimi 1938–1944, mutta oli samaan aikaan vuodesta 1941 Insinööritoimisto Sähkötyön toimitusjohtaja, missä tehtävässä hän jatkoi vuoteen 1965 asti. Tämän lisäksi hän perusti vuonna 1943 oman betonituotealan yrityksen, josta kehittyi Cellit Oy. Tämän yhtiön johdossa Rytövuori toimi aina vuoteen 1972 saakka. Vuodesta 1960 hän toimi myös Tampereen Rakennustyön toimitusjohtajana ja johtokunnan puheenjohtajana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Rytövuori sai vuonna 1972.60-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 9.6.1961, s. 10. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Shira Rishony

Shira Rishony (, s. 21. helmikuuta 1991 Holon) on israelilainen judon olympiamitalisti. Hän on otellut koko uransa alle 48 kilogramman painoluokassa. Rishony voitti kultaa makkabiadeissa 2009. Hän sijoittui jaetulle 17. sijalle Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän oli seitsemäs EM-kilpailuissa Varsovassa 2017 ja Lissabonissa 2021. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa ukrainalaiselle Darja Bilodidille. Hän kuului lisäksi Israelin pronssijoukkueeseen sekajoukkuekilpailussa, vaikkei tosin päässyt ottelemaan kertaakaan. Hän saavutti 48 kg:n painoluokassa pronssia Sofian EM- kilpailuissa 2022. Rishony on voittanut Gand Prix -kilpailun Taškentissa 2013 ja Tel Avivissa 2019. Hän on sijoittunut IJF World Tourin kilpailuissa lisäksi kaksi kertaa toiseksi ja kymmenen kertaa kolmanneksi. Hän voitti maailmancupin kilpailun Taškentissa 2012 ja European Open -kilpailun Tallinnassa 2014. Hän on sijoittunut maailmancupeissa / Continental Open -kilpailuissa lisäksi kolme kertaa kolmanneksi. Hän on voittanut aikuisten sarjassa viisi Iaraelin- mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset judokat Luokka:Israelilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Markijan Šaškevytš

Markijan Semenovytš Šaškevytš (; 6. marraskuuta 1811 Pidlyssja, Zolotšivin piiri, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 7. kesäkuuta 1843 Novosilky Lisni, Galitsia, Itävallan keisarikunta) oli ukrainalainen runoilija. Hän on Galitsian ukrainan kansankielisen kaunokirjallisuuden perustaja. Šaškevytš valmistui Lvivin pappisseminaarista 1838 ja toimi sitten pappina Lvivin lähistöllä. Hän perusti opiskeluaikaisten tuttavuuksiensa Jakiv Holovatskyin ja Ivan Vahylevytšin kanssa kirjailijaryhmän Ruteenikolmikko (Ruska trijtsja). Hän pyrki eri tavoin edistämään Länsi-Ukrainassa ukrainan kielen kirjallista käyttöä ja sen käyttöä saarnoissa. Ryhmä julkaisi kaksi kansanrunokokoelmaa Syn Rusy (”Rusin poika”, 1833) ja Zorja (”Tähti”, 1834) sekä kirjallisen kalenterin Rusalka Dnistrovaia (”Dnestrin vedenneito”, 1836) Šaškevytšin kirjallinen tuotanto jäi suppeaksi, ja se koostuu lähinnä isänmaallisista runoista. Hän vastusti ukrainan aakkosten latinalaistamista julkaisemallaan kirjoituksella ”Azbuka i Abecadlo” (1836). Hän julkaisi kansankielisen Uuden testamentin (1842). Hänen lastenkirjansa ”Lukemisia pikkulapsille” ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1850. Hänen maineensa kansallistunteen elvyttäjänä ja nykyaikaisen ukrainalaisen kirjallisuuden perustajana syntyi vasta hänen kuolemansa jälkeen. Pidlyssjaan on perustettu hänen muistokseen museo. Hän oli esikuvana, kun Ukrainan venäläistämistä vastustettiin 1970–1980-luvulla. Šaškevytsin poika oli kirjailija Volodymyr Šaškevytš. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Osyp Petrash, The Mermaid of The Dniester Unesco Courier Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Raamatun kääntäjät Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1843 kuolleet