EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Karkkipulpetti

Karkkipulpetti () on nimitys Yhdysvaltain senaatissa 1960-luvulta lähtöisin olleelle perinteelle, jonka mukaan ainakin yhden senaattorin pulpetti toimii kaikkien senaattoreiden yhteisenä karkkikippona. == Historia == Ensimmäinen karkkipulpetti sai alkunsa vuonna 1968, kun kalifornialainen republikaaneja edustanut senaattori George Murphy. Murphy oli perso makealle ja piti karkkivarastoa pulpetissaan. Toimittuaan senaattorina pari vuotta, hänen pulpettinsa siirrettiin viimeiselle riville, minkä johdosta sen vierestä alkoi kulkea paljon muitakin senaattoreita. Murphy alkoikin tarjota karkkia toisinaan myös muille senaattoreille. Ensimmäinen julkinen viittaus karkkipulpettiin on vuodelta 1979 (Murphyn jo jätettyä senaattorin paikkansa) senaattori Robert Byrdin pitämässä puheessa. Virallisina karkkipulpetteina ovat vuosien saatossa toimineet seuraavat: Kuva Senaattori Vuodet Osavaltio George Murphy 1965–1971 Kalifornia Paul Fannin 1971–1976 Arizona 88x88px Richard Lugar 1977–1979 Indiana David F. Durenberger 1979–1981 Minnesota 89x89px Roger W. Jepsen 1981–1983 Iowa Steven D. Symms 1983–1985 Idaho Slade Gorton 1985–1987 Washington John McCain 1987–1989 Arizona Slade Gorton 1989–1993 Washington James M. Jeffords 1993–1995 Vermont Robert F. Bennett 1995–1997 Utah Rick Santorum 1997–2007 Pennsylvania Craig L. Thomas 2007 Wyoming George V. Voinovich 2007–2009 Ohio Mel Martinez 2009 Florida George S. LeMieux 2009–2011 Florida Mark S. Kirk 2011–2015 Illinois Patrick J. Toomey 2015–2023 Pennsylvania Todd Young 2023–2025 Indiana Markwayne Mullin 2025– Oklahoma == Nykyään == Murphyn jäljiltä karkkipulpetti sijaitsee edelleen republikaanien puolella viimeisessä rivissä paikalla numero 80. Myös muiden senaattorien pulpeteista voi tulla karkkipulpetteja, mutta virallinen karkkipulpetti sijaitsee aina republikaanien puolella viimeisessä rivissä istuntosalin vilkkaimman sisäänkäynnin vieressä. Vuosina 2023–2025 karkkipulpetti kuului Indianaa edustavalle Todd Youngille. Perinteen mukaan karkkipulpetti täytetään edustajan kotiosavaltiossa valmistettavilla makeisilla. Young suunnitteli tarjoavansa 10 eri makeista (sulkeissa valmistaja, joka tarjoaa makeiset): * nallekarkkeja (Albanese Confectionery Group) * maitosuklaata (DeBrand Fine Chocolates) * Red Hots -nimisiä kovia karkkeja (Schimpff's Confectionary) * Toxic Waste- nimisiä kirpeitä karkkeja (New Albany Sugar Shoppe) * Sour Punch Straws- nimisiä kirpeitä karkkeja (The Sweet Tooth) * kinuskia (Kraft) * hillokaramelleja (Wakarusa Dime Store) * hevoskastanjoita (Mr. Fudge's Confectionary) * minisuklaapatukoita (Endangered Species Chocolate) * karkkikeppejä (Squire Boone Village) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain senaatti Luokka:Makeiset Luokka:Yhdysvaltain republikaaninen puolue
Lihaksikas kristillisyys

Lihaksikas kristillisyys () on 1800-luvun puolivälissä syntynyt, erityisesti Englannissa ja Yhdysvalloissa vaikuttanut uskonnollinen liike. Lihaksikas kristillisyys yhteensovittaa länsimaisen kristillisyyden ja fyysisen aktiivisuuden. Liike painottaa fyysistä toimintaa kehon rakentamiseksi ja todistukseksi Jumalasta. Lihaksikkaan kristillisyyden piirissä on syntynyt muun muassa NMKY-liike, jonka piirissä on keksitty koripallo ja lentopallo. Lihaksikkaan kristillisyyden edistäjiä ovat olleet muun muassa kirjailija Thomas Hughes, historioitsija Thomas Carlyle ja pappi Charles Kingsley == Nimen alkuperä == Alunperin termillä lihaksikas kristitty tarkoitettiin miespuolista uskovaista, joka oli kehittänyt kristillisen luonteensa rugbyn parissa. Ilmaisu hyväksyttiin nopeasti sopivaksi käsitteeksi kuvata uskon ”miehisiä” ominaisuuksia, joihin laskettiin kuuluvaksi voima, rohkeus ja isänmaallisuus. == Teologinen perusta == Lihaksikkaan kristillisyyden teologinen perusta on inkarnaatioteologiassa, joka korostaa Jumalan paljastumisen täyteyttä Jeesuksen persoonassa ja jossa tunnustetaan jokaisen uskovan ruumiin olevan Jumalan temppeli (2. Kor. 6:16). Tämän ajatuksen teologinen laajennus on perustunut urheilun, kuten flow'n, sakramentaalisten mahdollisuuksien ymmärtämiseen. Lihaksikas kristillisyyden periaatteiden mukaisesti urheilu mahdollistaa ainakin alkeiden tasolla yltäkylläisen elämän, sillä se tarjoaa mahdollisuuden tutkia itseä, identiteettiä ja itsensä ylittämistä tasolla, jotka muuten jäävät saavuttamattomaksi. Urheilu voi myös luoda välineen yhteisölisiin suhteisiin sekä mallintaa tapoja sattumuksia pelatessa sääntöjen mukaan. Urheilu voi tarjota myös mahdollisuuden kokea voittoja. Urheilukulttuurin noustessa seurakunnissa ilmaistiin varauksellisuutta urheilua kohtaan. Kun edut seurakuntalaisten urheiluun osallistumisesta tulivat näkyvämmäksi, seurakuntien johtajat alkoivat hyväksyä urheilun säännellyn roolin seurakuntaelämän yhteydessä. == Historia == 1800-luvun puolivälissä urheilu ja kristinusko lähentyivät ajan liikkeitä ja ihanteita Euroopassa ja Yhdysvalloissa. NMKY:n perustaminen Englantiin (1844) ja sen nopea levittäytyminen Pohjois-Amerikkaan oli aikakauden eräs merkittävimmistä tapahtumista. NMKY-liikkeen pyrkimyksiin kuului kristillisten arvojen yhdistäminen liikuntaan ja terveyteen yhä teollistuneemmassa yhteiskunnassa. Pian NMKY:n perustamisen jälkeen Englannissa syntyi lihaksikkaan kristillisyyden ihanne, joka levisi vastaavasti Yhdysvaltoihin. Lihaksikkaan kristillisyyden ihanne jatkoi kukoistamistaan myös urheilun ammattimaistuessa ja vapaa-ajan yhteiskunnan syntyessä. Jossain määrin amerikkalainen jalkapallo ja amerikkalaiset vapaiden taitojen korkeakoulut kasvoivat yhdessä, sillä ne olivat useimmiten perustettu kristillisen kirkkokunnan toimesta. == Katso myös == * Ruumiinkulttuuri == Lähteet == Luokka:Kristinuskon käytännöt Luokka:Kristilliset liikkeet Luokka:Liikunta
Luettelo vuonna 37 kuolleista henkilöistä

== Maaliskuu == * 16. maaliskuuta – Tiberius Rooman keisari (s. 42 eaa.) == Katso myös == * Wikipedia:Henkilön kuolintiedon lisääminen * Wikiprojekti:Henkilöartikkeleiden syntymä- ja kuolinvuosiluokat * Wikipedia:Wikidata/Äskettäin kuolleita * 37
Kyiv Digital

Kiev Digital () on Kiovan kaupunkiin ja sen palveluihin keskittyvä ukrainalainen matkapuhelinsovellus, jonka avulla kiovalaiset ja paikkakunnalla liikkuvat muualta tulevat voivat saada käytöönsä erilaisia digitaalisia palveluja. Sovellus julkaistiin vuonna 2021. Osa palveluista, kuten joukkoliikenneliput tai pysäköinti ovat maksullisia palveluja. Toiset, kuten esimerkiksi joukkoliikennekartat, ilmanlaatutiedotteet ja sodan aikaisista ilmahälyytyksistä sekä pommisuojista tiedottaminen samoin kuin ulkonaliikkumiskiellon ohjeistus, ovat ilmaisia palveluja. Venäjän hyökkäyssodan alettua 24. helmikuuta 2022, kaupungin digitaalipalvelujen mobiilisovellusta muokattiin hyvin nopeasti palvelemaan käyttäjiään myös sotaa koskevavan paikallisen tiedotuksen välineenä. Palvelun väestönsuojeluominaisuus kertoo esimerkiksi ilmahälytysten alkamisen ja päättymisen, lähimmän pommisuojan ja apteekin sijainnin. 15. maaliskuuta 2022 mennessä sovelluksen oli ladannut noin 1,5 miljoonaa mobiilikäyttäjää. Elokuussa 2023 sovellusta käytti jo yli 2,8 miljoonaa Kiovan 3,3 miljoonasta asukkaasta. Käyttäjä voi valita haluamansa ilmoitusäänen ilmahälytyksen alkamiselle ja päättymiselle. Ukrainankielen ohella sovellus toimii myös englanniksi. Tiedosto:2023-12-19 Kyiv Digital - air raids in Kyiv - part 1 - m.jpg|Esimerkki Kyiv Digital -mobiilisovelluksen ilmoittamista ilmahälytysten alkamisista ja päättymisistä 29.12.2023 aamuyöllä ja aamulla Ukrainassa . Päivä oli ohjus- ja räjähdelennokki-hyökkäysten osalta Venäjän hyökkäyssodan kiivaimpia. Tiedosto:2023-12-19 Kyiv Digital - air raids in Kyiv - part 2 - m.jpg|29.12.2023 aamun ja loppupäivän ilmahälytyksiä ja muistutus ulkonaliikkumiskiellon (00-05) alkamisesta Kiovassa . == Katso myös == * Air Alert == Lähteet== == Aiheesta muualla== * Souwie Buis (21.3.2022) Finding Shelter, Voting on Petitions and More – The Kyiv Digital App (democracy- technologies.org) * Kyiv Digital Play-kaupassa (Android-laitteille) (play.google.com) ja AppStoressa (iPhone-laitteille) (apps.apple.com) Luokka:Kiova Luokka:Väestönsuojelu Luokka:Android-sovellukset Luokka:IOS- sovellukset Luokka:Ukrainan tiede ja tekniikka
Euroopan neuvoston kulttuurireitit

Euroopan neuvoston kulttuurireitit on Euroopan neuvoston kulttuuriperinnön ja matkailun yhteistyöhanke. Ohjelma alkoi vuonna 1987, ja Suomi liittyi siihen vuonna 2018. Ohjelman päämääränä on lisätä tietoisuutta eurooppalaisista kulttuuriperinnöstä, edistää kulttuurien välistä vuoropuhelua ja kehittää kestävää kulttuurimatkailua. Euroopassa on 47 sertifioitua kulttuurireittiä, jotka kattavat teemoja kuten arkkitehtuuri, teollinen perintö ja taide. Suomen ensimmäinen kulttuurireitti on 2021 sertifikaatin saanut Alvar Aalto -reitti, ja maasta löytyy osia useissa valtioissa olevista kulttuurireiteistä. == Reitit aakkosjärjestyksessä == Reiteillä ei pääsääntöisesti ole suomenkielistä nimeä. Lihavoiduilla reiteillä on kohteita Suomessa. # Aeneas Route (2021) # Alvar Aalto Route – 20th Century Architecture and Design (2021) # Atrium - Architecture of Totalitarian Regimes of the 20th Century in Europe (2013) # Cluniac Sites in Europe (2005) # Cyril and Methodius Route (2021) # Destination Napoleon (2015) # European Cemeteries Route (2010) # European Fairy Tale Route (2022) # European Mozart Ways (2004) # European Route d’Artagnan (2021) # European Route of Ceramics (2012) # European Route of Historic Gardens (2020) # European Route of Historic Thermal Towns (2010) # European Route of Industrial Heritage (2019) # European Route of Jewish Heritage (2004) # European Route of Megalithic Culture (2013) # European Routes of Emperor Charles V (2015) # Fortified Towns of the Grande Region (2016) # Historic Cafés Route (2022) # Huguenot and Waldensian Trail (2013) # Impressionisms Routes (2018) # In the Footsteps of Robert Louis Stevenson (2015) # Iron Age Danube Route (2021) # Iron Curtain Trail – EuroVelo 13 (2019) # Iron Route in the Pyrenees (2003) # Iter Vitis Route (2009) # Le Corbusier Destinations : Architectural Promenades (2019) # Liberation Route Europe (2019) # Phoenicians' Route (2003) # Prehistoric Rock Art Trails (2010) # Réseau Art Nouveau Network (2014) # Roman Emperors and Danube Wine Route (2015) # Route of Saint Olav Ways (2010) (St. Olav Waterway (Turku – Åland – Stockholm)) # Routes of El legado andalusí (1997) # Routes of Reformation (2019) # Routes of the Olive Tree (2005) # Saint Martin of Tours Route (2005) # Santiago de Compostela Pilgrim Routes (1987) # The Hansa (1991) # Transhumance trails (2022) # Transromanica – The Romanesque Routes of European Heritage (2007) # Via Francigena (1994) # Via Habsburg (2014) # Via Regia (2005) # Via Romea Germanica (2020) # Viking Route (1993) # Women Writers Route (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroopan neuvoston kulttuurireittisivuston Suomi-osio * Aito maaseutu: Kulttuurimatkailureittiopas * Alvar Aalto -reitin kotisivut Kulttuurireitit Luokka:Kulttuuriperintö
Juhani Strömberg

Erkka Yrjö Juhani Strömberg (s. 11. syyskuuta 1941 Pori) on suomalainen kemisti ja eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 20.12.2023. Strömberg syntyi konttoristi Yrjö Antero Strömbergin ja Aili Maria Ketolan, sittemmin Halmesmäki, perheeseen. Hän avioitui 1970 Paula Auvikki Uinon kanssa. Strömberg tuli ylioppilaaksi Viitasaaren yhteiskoulusta 1961 ja valmistui kemian alalta filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968. Hän oli Helsingin yliopiston assistentti 1968–1969, Raf. Haarla Oy:n tutkimuspäällikkö 1969–1977, Yhtyneet Paperitehtaat -yhtiön Raflatac-tarralaminaattiosaston johtaja 1977–1985 ja yksikönjohtaja 1985–1996 ja Raflatac Oy:n toimitusjohtaja 1997–2002 ja tutkimus- ja kehitysjohtaja 2002–2003. Strömberg kuului Euroopan tarralaminaatin valmistajain yhdistyksen hallitukseen 1987–1993. Hän sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1999. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erika Nissen

Erika Nissen (o.s. Lie; 17. heinäkuuta 1845 Kongsvinger – 27. lokakuuta 1903 Kristiania) oli norjalainen pianisti ja musiikinopettaja. Hänen opettajanaan toimi muun muassa Halfdan Kjerulf ja hän esiintyi sekä Norjassa että ulkomailla 1860-luvulta alkaen. Nissen oli jonkin aikaa kihloissa säveltäjä Rikard Nordraakin kanssa. Vuosina 1874–1895 hän oli naimisissa lääkäri ja poliitikko Oscar Egede Nissenin kanssa. Erika Nissenin serkku oli kirjailija Jonas Lie. Erik Werenskiold - Erika Nissen.jpg|Erika Nissen Erik Werenskioldin maalaamana (1892). Erika Nissens gate.jpg|Nissenin mukaan nimetty Erika Nissens gate Oslossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset pianistit Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Austmarkan kirkko

Austmarkan kirkko () on Kongsvingerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1858. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Kongsvinger
Príncipe-luokka (linjalaiva)

Príncipe-luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Luokan alukset tilattiin korvaamaan kaksi viimeistä Guarnizosta Juan Fernández de Islan valmistaman kahdeksan aluksen tilauksesta 1750-luvun alusta. Viimeinen Serio-luokkaan sisältynyt pari tilattiin 1753, mutta ne peruutettiin. Uuden 11. syyskuuta 1757 allekirjoitetun tilauksen vastaanottajana oli Juan Bautista de Donesteve y Lecuona. Edeltäneestä tilauksesta poiketen alusten suunnittelijana oli Ferrolista 31. elokuuta 1757 telakalle siirtynyt Richard Rooth, joka käytti suunnittelun lähtökohtana suunnittelemaansa Eolo-luokkaa. Edeltäneiden alusten tavoin Ferrol valvoi telakan toimintaa. Alukset eivät olleet tyydyttäviä, joten ne viettivät pääosan urastaan satamassa.Winfield et al 2023 s. 139-140 == Alukset == Príncipe-luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo Príncipe (San Mateo) Astillero Real, Guarnizo, Santander 15. lokakuuta 1758 23. joulukuuta 1759 myyty kaappariksi 24. heinäkuuta 1776 Victorioso (Nuestra Señora de la Concepción) Guarnizo 20. lokakuuta 1758 1760 reserviin 11. syyskuuta 1762 poistettu alusluettelosta syyskuussa 1770 myyty romutettavaksi 15. toukokuuta 1776 == Lähteet == * === Viitteet === *
Kristine Frøseth

Kristine Frøseth (s. 21. syyskuuta 1996 Oslo) on norjalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Kelly Aldrichin roolista Netflix-sarjassa The Society ja Alaska Youngin roolista Hulu-sarjassa Looking for Alaska. Vuonna 2022 hän näytteli Showtime-sarjassa The First Lady nuorena Betty Fordina. == Filmografia == === Elokuva === * 2017: Rebel in the Rye ... Shirley Blaney * 2018: Sierra Burgess Is a Loser ... Veronica * 2018: Apostle ... Ffion * 2019: Prey ... Madeleine * 2019: Low Tide ... Mary * 2019: The Assistant ... Sienna * 2021: Birds of Paradise ... Marine Elise Durand * 2022: Sharp Stick ... Sarah Jo * 2022: How to Blow Up a Pipeline ... Rowan === Televisio === * 2016: Junior ... Jess * 2017: Let the Right One In ... Eli * 2018: Totuus Harry Quebertin tapauksesta (The Truth About the Harry Quebert Affair) ... Nola Kellergan * 2019: The Society ... Kelly * 2019: Looking for Alaska ... Alaska Young * 2020: When the Streetlights Go On ... Chrissy Monroe * 2022: The First Lady ... Betty Ford (nuori) * 2022: American Horror Stories ... Coby Rae Dellum * 2023: The Buccaneers ... Nan St. George == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset näyttelijät
Juha Kuusisto

Juha Kuusisto on Oriveden kaupunginjohtaja. Hän aloitti tehtävässä vuonna 2003. Kuusisto on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Kuusisto on toiminut aiemmin Ilmajoen hallintojohtajana ja Karvian kunnansihteerinä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Oriveden kunnan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu
San Juan Nepomuceno -luokka

San Juan Nepmuceno -luokka oli Espanjan laivaston kuuden kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka, jonka alusten tykkien määrä nostettiin myöhemmin 74:ään. == Suunnittelu == Laivastoministeri Julian de Arriaga tilasi 20. syyskuuta 1763 kuusi alusta Guarnizosta Manuel de Zubiríalta. Tilauksen mukaan Jorge Juanin systeemiin perustuvat alusten suunnittelu siirrettiin Francisco Gautierille, joka otti suunnittelussa käyttöön oman järjestelmänsä. Tämä aiheutti jo aloitetun työn muuttamisen ja osien uudelleen tekemisen.Winfield et al 2023 s. 141-146 Aluksia pidettiin hyvin merikelpoisina ja kestävinä, mutta ne eivät olleet nopeita ja aseistus oli alimitoitettua. Valmistuessaan alukset olivat yläpainoisina epävakaita, joten ylempien osien seinämien paksuutta ohennettiin ennen palvelukseen ottoa. == Alukset == San Juan Nepomuceno -luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo San Juan Nepomuceno Astillero Real, Guarnizo, Santander 19. kesäkuuta 1765 18. lokakuuta 1766 vallattu 22. lokakuuta 1805 myyty 9. tammikuuta 1816 San Pascual Bailón Guarnizo 9. heinäkuuta 1765 16. joulukuuta 1766 reserviin 8. toukokuuta 1785 romutettu 1797 San Francisco de Asís Guarnizo 12. elokuuta 1765 15. maaliskuuta 1767 tuhoutunut myrskyssä 1805 San Lorenzo Guarnizo 10. lokakuuta 1768 joulukuu 1768 reserviin 1813 uponnut satamassa 1815 San Agustín Guarnizo 9. joulukuuta 1768 vallattu 21. lokakuuta 1805 poltettu 26. lokakuuta 1805 Santo Domingo Guarnizo 6. joulukuuta 1769 tuhoutunut räjähdyksessä 16. tammikuuta 1780 == Lähteet == * === Viitteet === *
Uspenskin katedraali (Harkova)

Uspenskin katedraali () on pääosin vuosina 1771–1777 rakennettu, Harkovassa Ukrainassa sijaitseva ortodoksinen kirkko (Ukrainan ortodoksinen kirkko – Moskovan patriarkaatti). Katedraalin paikalla sijaitsi vuonna 1657 valmistunut puinen kirkko. Vuosina 1685–1687 paikalle rakennettiin kivikirkko. Se oli muodoltaan ristikupolikirkko. Katedraalin päädyt ja katto viimeisteltiin tammipaanuilla. Lähellä sijaitsi muodoltaan telttamainen kellotorni. Rakennus kuitenkin paloi pahoin maaliskuussa 1733; jäljelle jäivät vain seinät. Rauniot purettiin. Uspenskin katedraali rakennettiin uudelleen ja entistä suurempana vuosina 1771–1783 (1771–1777) arkkitehti A Jevlašovin suunnitelman mukaan. Esikuvana oli Moskovaan 1770 valmistunut kirkko. Vuonna 1819 katedraalin yhteyteen päätettiin rakentaa kellotorni. Arkkitehti K. A. Tonin johdolla rakennettu kellotorni valmistui vuonna 1844. Tämä 89,5 metriä korkea torni on ollut Harkovan kaupunkikuvan näkyvä maamerkki valmistumisestaan lähtien. Kellotorni nimettiin keisari Aleksanteri I:n mukaan, ja sillä juhlistettiin Venäjän keisarikunnan voittoa Ranskan keisarikunnasta Suurena isänmaallisena sotana tunnetussa sodankäynnissä Napoleonia vastaan (1812). Uspenskin katedraali oli Harkovan ortodoksinen pääkirkko vuoteen 1901 saakka. ==Kuvia== Uspensky sobor s Moskovskoy.jpg|Valokuva vuodelta 1860. Stamp of Ukraine s1668.jpg| Ukrainalainen postimerkki vuodelta 2018. Kharkiv Cathedral Of The Dormition Uspensky Sobor (57076944).jpeg|Uspenskin katedraalin kellotorni on osa Harkovan kaupunkikuvaa. Успенський собор взимку, аерофото.jpg|Ilmakuva toisesta suunnasta. Dormition Cathedral, Kharkiv - 04.jpg|Katedraalin 89,5 metriä korkea kellotorni (1844) on Harkovan keskeisimpiä maamerkejä. Church in Kharkiv after shelling (3).jpg|Venäjän tykistöiskun jälkiä (2.3.2022). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Harkovan kirkot Luokka:Ševtšenkon piiri (Harkova) Luokka:Ukrainan katedraalit
San Isidro -luokka

San Isidro -luokka oli Espanjan laivaston kahden kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. San Isidron tykkien määrä nostettiin 74:ään vuonna 1790. == Suunnittelu == Alukset tilattiin 16. lokakuuta 1766 ja valmistettiin Ferrolissa Jorge Juan y Santacilian sistema inglésin mukaisesti.Winfield et al 2023 s. 146–147 == Alukset == San Isidro -luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo San Isidro Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol 2. toukokuuta 1768 vallattu 14. helmikuuta 1797 San Julián Ferrol 10. joulukuuta 1768 haaksirikkoutui 18. tammikuuta 1780 == Lähteet == * === Viitteet === *
Azat Artsakh

Azat Artsakh (Ազատ Արցախ, ”Vapaa Artsakh”) on Vuoristo-Karabahin pääkaupungissa Stepanakertissä ilmestynyt armeniankielinen sanomalehti. Lehti perustettiin vuonna 1923 Şuşassa nimellä Gharabaghi geghjuk (Ղարաբաղի գեղջուկ, ”Karabahin talonpoika”). Se siirtyi pian Stepanakertiin ja sai vuonna 1924 nimen Khorhrdajin Gharabagh (Խորհրդային Ղարաբաղ, ”Neuvosto-Karabah”). Vuonna 1940 nimi muutettiin muotoon Sovetakan Gharabagh (Սովետական Ղարաբաղ, ”Neuvosto-Karabah”). Sovetakan Gharabagh oli Azerbaidžanin kommunistisen puolueen Vuoristo-Karabahin aluekomitean ja alueneuvoston äänenkannattaja. Vuodesta 1980 lähtien sen rinnalla ilmestyi myös venäjänkielinen Sovetski Karabah. Kuudesti viikossa julkaistun lehden painosmäärä oli 15 000 kappaletta vuonna 1975. Lehdellä oli suuri merkitys Vuoristo-Karabahin konfliktin aikana, jolloin sen tilaajamäärän väitetään nousseen sataan tuhanteen. Se sai jälleen nimen Khorhrdajin Gharabagh vuonna 1989. Vuonna 1992 lehdestä tuli Vuoristo- Karabahin tasavallan korkeimman neuvoston virallinen lehti nimellä Artsakh. Vuonna 1994 se sai nimen LGh Hanrapetutjun (ԼՂ Հանրապետություն, ”Vuoristo- Karabahin tasavalta”) ja vuonna 1998 siitä tuli ”tasavallan lehti” nimellä Azat Artsakh. Azat Artsakhin Internet-sivustoa on päivitetty sen jälkeenkin, kun armenialaiset joutuivat syyskuussa 2023 pakenemaan Vuoristo-Karabahista. Samalla on nostettu esiin kysymys lehden toiminnan jatkamisesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Azerbaidžanilaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Vuoristo-Karabah
San Francisco de Paula -luokka

San Francisco de Paula -luokka oli Espanjan laivaston kolmen kaksikantisen 70-tykkisen linjalaivan muodostama alusluokka. == Suunnittelu == Luokka oli viimeinen Jorge Juanin sistema inglésin mukaan valmistettu. Alukset tilattiin 17. lokakuuta 1766. Luokan kolmatta alusta, jonka piti olla nimeltään San Gabriel, ei koskaan valmistettu. Mateo Mullan saapui Cádizista valvomaan valmistusta ja toi tullessan vuonna 1765 valmistetun San Genaron piirustukset Cartagenasta.Winfield et al 2023 s. 147-148 == Alukset == San Francisco de Paula -luokka Nimi (lempinimi) Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo San Francisco de Paula Real Astillero de La Habana, Havanna 12. tammikuuta 1769 lokakuu 1769 tuhoutunut tulipalossa 26. syyskuuta 1783 San José Havanna 14. joulukuuta 1769 haaksirikkoutunut 8. huhtikuuta 1780 == Lähteet == * === Viitteet === *
Avangard (lehti)

Avangard (Ավանգարդ, ”Etujoukko”) on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa ilmestyvä armeniankielinen sanomalehti. Vuonna 1923 perustettu lehti oli neuvostoaikana Armenian sosialistisen neuvostotasavallan kommunistisen nuorisoliiton äänenkannattaja. Sen julkaisussa oli tauko toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1945. Kolmesti viikossa ilmestynyt Avangard oli yksi tasavallan suosituimmista sanomalehdistä, jonka painosmäärä kohosi 240 000 kappaleeseen vuonna 1988. Lehdestä tuli riippumaton julkaisu vuonna 1991. Vuodesta 1998 lähtien se on ilmestynyt kerran viikossa. Nuorisolle ja sivistyneistölle suunnatun sekä puolueettomuutta ja objektiivisuutta tavoittelevan lehden painosmäärä oli 1 000 kappaletta vuonna 2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Armenialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Avangard

Avangard voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Avangard, armenialainen sanomalehti * Avangard, Venäjän hypersooninen taistelukärki * Avangard Omsk, venäläinen jääkiekkoseura * Avangard-stadion, urheilukenttä Viipurissa
Laura Jehkonen

Laura Jehkonen (s. 3. toukokuuta 1984 Joensuuhttps://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2021/02/Jehkonen-Laura.xlsx) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja entinen pesäpalloilija, joka toimii kaudella 2024 Joensuun Mailan naisten edustusjoukkueen kakkospelinjohtajana. Pelaajaurallaan Jehkonen edusti Viinijärven Urheilijoita sekä kasvattajaseuraansa Joensuun Mailaa. Naisten Superpesiksessä Jehkonen pelasi yhteensä neljä kautta Viinijärven Urheilijoiden riveissä vuosina 2007–2010. Pelaamissaan 88. superpesisottelussa Jehkonen löi 1+36 juoksua, toi 40 juoksua ja keräsi 238 kärkilyöntipistettä. Sisäpelissä Jehkosen pääasiallinen rooli oli kakkostilanteen vaihtaja ja ulkopelissä kakkosvahti.https://www.pesis.fi/wp- content/uploads/2021/02/Jehkonen-Laura.xlsx Jehkosen pelaajaura päättyi vuonna 2011 loukkaantumisten vuoksi, ja sen jälkeen hän on toiminut valmentajana useissa juniorijoukkueissa sekä pelinjohtajana aikuisten sarjoissa. Siviiliammatiltaan Jehkonen on luokanopettaja.https://www.karjalainen.fi/urheilu/222814 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Davyd Tšerkaskyi

Davyd Janovytš Tšerkaskyi (; 23. elokuuta 1932Tcherkasski, David, Bibliotheque nationale de France 8.4.2009, viitattu 23.9.2024 Špola, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT – 30. lokakuuta 2018Ukrainian cartoonist Davyd Cherkasky dies aged 86, 112.International 30.10.2018, viitattu 23.9.2024 ) oli neuvostoliittolainen ja ukrainalainen animaatioelokuvien ohjaaja, käsikirjoittaja ja animaattori. Tšerkaskyi tuli tunnetuksi Neuvostoliiton aikana animaatioelokuvillaan. Tšerkaskyin ohjaama animaatiosarja Kapteeni Vrunhelin (Wrungelin) seikkailut (, jaksot 1–13 vuosina 1976–1979) uudisti neuvostoliittolaista animaatioelokuvaa, saavutti laajan suosion ja kulttielokuvan aseman. Teos nostettiin sittemmin Ukrainan elokuvahistorian sadan parhaan elokuvan listan sijalle 18 (Dovženko-keskus, 2021). Tšerkaskyi sai tunnustuksena työstään muun muassa Ukrainan kansantaiteilijan aseman. ==Huomautuksia== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Давид Черкасский: «С Богом я «в ладах» - haastattelu Argumenty i fakty -lehdessä (34 (575), 22.8.2007) (aif.ua) Luokka:Ukrainalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Tommi Luostarinen

Tommi Luostarinen (s. lokakuu 1996 Siilinjärvihttps://www.pesis.fi/uutiset/2020/07/tommi-luostarinen-on- siilinjarven-pesiksen-uusi-junioripaallikko/) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja entinen pesäpalloilija, joka toimii Joensuun Mailan naisten edustusjoukkueen pelinjohtajana. Luostarinen harrasti nuorena pesäpallon ohella myös jalkapalloa ja jääkiekkoa. Pesäpalloon hän päätti keskittyä ollessaan 15-vuotias.https://www.siipe.fi/tommi-luostarinen-siipen- junioripaallikoksi/ Pelaajaurallaan hän edusti kasvattajaseuraansa Siilinjärven Pesistä yhteensä 109:ssa juniori- ja aikuisten sarjojen ottelussa sekä Puurtilan Kisa-Poikia kuudessa Suomensarjan ottelussa. Ykköspesistä Luostarinen pelasi vuosina 2014–2016.https://www.pesistulokset.fi/pelaaja/174#tab:1 Luostarisen valmennusura aikuisten sarjoissa alkoi heinäkuussa 2021, kun hänet nimitettiin Siilinjärven Pesiksen naisten Superpesisjoukkueen uudeksi pelinjohtajaksi tehtävästä erotetun Antti Rönkön tilalle.https://yle.fi/a/3-12040822 Luostarinen valmensi Siilinjärvellä syksyyn 2023 saakka, kunnes hän siirtyi Joensuuhun kaksivuotisella sopimuksella.https://naiset.joensuunmaila.fi/fi- fi/article/ajankohtaista/lisaa-pelaajasopimuksia-julki-tommi-luostarinen- pelinjohtajaksi/742/ Luostarinen on jääkiekkoilija Eetu Luostarisen isoveli.https://www.karjalainen.fi/urheilu/97x2p2gfz0 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itsemurhan puolustaminen

Itsemurhan puolustaminen on ilmiö, jossa tuetaan ja peräti kannustetaan itsemurhan tekoon. Tällaista ilmiötä on esiintynyt monissa eri kulttuureissa ja alakulttuureissa. == Internet == Itsemurhien puolesta on puhuttu myös Internetissä. British Medical Journal -lehden tutkimuksessa todettiin, että itsemurhaa koskevaa tietoa etsivien Internet-hakujen tuloksena on todennäköisesti sivustoja, jotka rohkaisevat itsemurhayrityksiin ja jopa helpottavat niitä. == Katso myös == * Blue Whale Challenge == Lähteet == Luokka:Itsemurha
Karvian yhtenäiskoulu Opinpolku

Karvian yhtenäiskoulu Opinpolku on Karviassa oleva yhtenäiskoulu, jossa on noin 200 oppilasta. == Historia == Koulu perustettiin vuonna 2017 yhtenäiskouluksi, kun Karvian kyläkoulut lakkautettiin ja kaikki oppilaat siirrettiin Kantin, Saran, Sarvelan, ja Kirkonkylän kouluilta Opinpolkuun virallisesti 1. elokuuta. Koulurakennukseen tehtiin samassa yhteydessä laajennus, joka sisälsi muun muassa uuden ruokalan, uuden tekstiilikäsityöluokan ja muita luokkatiloja. Ennen yhtenäiskoulua rakennuksessa toimi vain yläkoulu. Kesällä 2024 koulun tasakatosta tehtiin suurelta osin harjamallinen. == Rehtorit == * Arimo Koivisto (2017–2023) * Mervi Ranta (2023–) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Yhtenäiskoulun sivusto Luokka:Karvian rakennukset ja rakennelmat
The Pyongyang Times

The Pyongyang Times on pohjoiskorealainen valtion omistama sanomalehti, joka edustaa maan hallinnon näkökulmaa.Debra Killalea, The Pyongyang Times: Inside the mouthpiece of Kim Jong-un News.com.au 11.5.2018, viitattu 20.12.2023 Lehden julkaisu aloitettiin vuonna 1965 ja se alkoi ilmestyä viikottain 1985.The Pyongyang times. Library of Congress, viitattu 20.12.2023 The Pyongyang Times on Pohjois-Korean ainoa englanninkielinen sanomalehti.Home The Pyongyang Times, viitattu 20.12.2023 Se on julkaissut sisältöä myös ranskan kielellä. Lehti on vieraskielinen painos julkaisusta Pyongyang Sinmun, ja sen viestintä on suunnattu ensisijaisesti länsimaille. == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset viestimet Luokka:Sanomalehdet
Atšara

Atšara (აჭარა, ”Adžaria”) on Georgiaan kuuluvan Adžarian pääkaupungissa Batumissa ilmestyvä georgiankielinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi puna-armeijan vallattua Batumin maaliskuussa 1921 nimellä Utsqebebi (უწყებები, ”Tiedonantoja”). Se sai nimen Proletaruli brdzola (პროლეტარული ბრძოლა, ”Proletariaatin taistelu”) vuonna 1922, Brdzola (ბრძოლა, ”Taistelu”) vuonna 1923, Pukhara (ფუხარა, ”Köyhälistö”) vuonna 1924, Sabtšota Atšaristani (საბჭოთა აჭარისტანი, ”Punainen Adžaristan”) vuonna 1929 ja Sabtšota Atšara (საბჭოთა აჭარა, ”Punainen Adžaria”) vuonna 1936. Sabtšota Atšara oli Georgian kommunistipuolueen Adžarian aluekomitean sekä Adžarian autonomisen sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein sanomalehti, jonka rinnalla julkaistiin venäjänkielistä Sovetskaja Adžarijaa. Viidesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 50 000 vuonna 1980. Lehti sai nimen Atšara vuonna 1990. Se muutettiin vuonna 2004 osakeyhtiöksi, joka on Adžarian valtionvarain- ja talousministeriön kokonaan omistama. Lehti ilmestyy kolmesti ja sen venäjänkielinen liite Adžarija kerran viikossa. Atšaralla on myös Internet-sivusto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden sivusto Luokka:Adžaria Luokka:Georgialaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Samsung Galaxy A14

Samsung Galaxy A14 on Samsungin Galaxy A -sarjaan kuuluva älypuhelin, joka julkistettiin 28. helmikuuta 2023. Se on samankaltainen kuin 4. tammikuuta 2023 julkistettu Samsung Galaxy A14 5G -älypuhelin, joka eroaa siitä muun muassa 5G-yhteydellä. Molemmat puhelimet tulivat Suomessa myyntiin 20. maaliskuuta 2024. Samsung Galaxy A14 -älypuhelimessa on kahdeksanydinprosessori ja 6,6 tuuman näyttö. Samsung Galaxy A14 5G:n näyttö tukee 90 hertsin virkistystaajuutta. Galaxy A14:ään on valittavissa 64 tai 128 gigatavua tallennustilaa ja neljä tai kuusi gigatavua keskusmuistia. Galaxy A14 5G:hen on valittavissa 64 tai 128 gigatavua tallennustilaa ja neljä, kuusi tai kahdeksan gigatavua keskusmuistia. Molempien versioiden tallennustila on laajennettavissa enintään yhden teratavun microSD-kortilla. Galaxy A14:ssä ja Galaxy A14 5G:ssä on kolme takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 50 megapikseliä, ultralaajakulmakameran viisi megapikseliä ja syvyyskameran kaksi megapikseliä. Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä. Akun kapasiteetti on 5 000 milliampeerituntia, ja se tukee 15 watin latausta. Sormenjälkitunnstin on sijoitettu virtapainikkeeseen. Käyttöjärjestelmänä on Android 13 ja käyttöliittymänä One UI 5. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Samsung Galaxy A14 Samsungin sivuilla *Samsung Galaxy A14 5G Samsungin sivuilla Galaxy A14 Luokka:Vuoden 2023 matkapuhelimet Luokka:Android-pohjaiset laitteet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Valžyna Mort

Valžyna Mort (, ; oik. Volha Martynava, ; s. 1981 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen kirjailija, joka kirjoittaa erityisesti runoja ja runokokoelmia. Mortin runokokoelma Music for the Dead and Resurrected (2020) valittiin yhdysvaltalaislehti The New York Timesin yhdeksi vuoden 2020 parhaista runokokoelmista. Kirja voitti myös kansainvälisen Griffin Poetry Prize -palkinnon. Hän on ansainnut myös Crystal of Vilenica- ja Burda Poetry Prize -palkinnot vuosina 2005 ja 2008. Nykyään hän asuu Ithacassa New Yorkissa ja opettaa Cornellin yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset runoilijat Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urheiluagentti

Urheiluagentti on henkilö, joka auttaa urheilijaa urallaan. Agentit auttavat kaupallisella puolella sponsorisuhteissa, brändin luomisessa sekä hoitavat tiedotustoimintaa. == Katso myös == * Manageri * Pelaaja-agentti == Lähteet == *
Ibn Hajar al-Haytami

Ibn Hajar al-Haytami (; 909–974) oli egyptiläinen shafi’i-koulukuntaan kuulunut imaami ja šarialain asiantuntija, joka imaami Ahmad al-Ramlin kanssa edusti koko myöhäisen shafi’i-koulun tärkeintä asiantuntemusta. Al-Haytami opiskeli al-Azharissa, mutta muutti sitten Mekkaan, jossa kirjoitti useita merkkiteoksia islamilaisesta oikeudesta, haditheista, uskosta, kasvatuksesta ja hadith-kommentaareista. Hänen kuuluisin teoksensa on kymmenen nidettä käsittävä kommentaari al-Nawawin teokseen Minhaj al-talibin (’Etsijän tie’). Teologiassa al-Haytami määritteli edelleen hyväksytysti sunnalaisuuden opiksi, joka seuraa joko imaami Abū al-Ḥasan al-Ašʿarīta tai imaami Abu Mansur Maturidita.Keller (toim.), 2017, s. 1030 (x47) Al-Haytamin kokoama arvovaltainen luettelo synneistä sisältää yli 400 nimikettä. Al-Haytami 2017, s. 966-993 Al-Haytami on haudattu Mekkaan.Keller 2017, s. 1054 (x160) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Islamin historia Luokka:Imaamit Luokka:Hadith-oppineet
Lepakot ruokana

pienoiskuva|Paniki, hedelmälepakoiden lihaa sisältävä ruoka Indonesiassa. Ihmiset käyttävät lepakkoja ravintona osissa Pohjois-Amerikkaa, Aasiaa, Afrikkaa ja Etelä-Amerikkaa. Erityisesti hedelmälepakkoja metsästetään ruuaksi, mutta hyönteisiä syövistä lepakoista vain pientä osaa metsästetään ruuaksi. == Afrikka == 55 eri lepakkolajia metsästetään ruuaksi Afrikassa, lähinnä hedelmälepakkoja. Arvioidaan että Ghanassa myydään ja syödään yli 100 000 lepakkoa vuosittain. Länsi- ja Keski-Afrikassa lepakkoja metsästetään ruuaksi, mutta Etelä- ja Itä-Afrikassa lepakkojen metsästys on harvinaista. Pohjois-Afrikassa lepakoita metsästetään lääkinnällisiin tarkoituksiin. == Aasia == Kaikissa Kaakkois-Aasian maissa metsästetään lepakkoja Singaporea lukuun ottamatta. Bruneissa, Kambodzassa, Indonesiassa, Itä-Timorissa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä, Thaimaassa ja Vietnamissa lepakoiden metsästys on laajamittaista. Kaakkois-Aasian lepakkolajeista 56:tta eli 17%:ia metsästetään. Indonesiassa lepakoiden syönnillä on pitkä historia ja lepakkoja myydään yhä markkinoilla. Filippiineillä kolmannesta (24/75) lepakkolajeista metsästetään. Filippiinien lainsäädännössä on lepakoita suojaavia lakeja, mutta lakien toimeenpano on heikkoa. Lepakko-adobo on paikallisten syömä ruoka Tarlacin provinssissa, jossa syödään hedelmälepakoita osana paikallista ruokakulttuuria. Metsästys henkilökohtaiseen käyttöön ja paikalliseen kaupankäyntiin on yleistä. Malesiassa metsästystä koskevat lait ja niiden toimeenpano eroavat eri alueilla. Joissain Malesian kaupungeissa lepakoita pidetään luksuslihana. Thaimaassa arvioitiin 7%:n kotitalouksista syövän lepakoita Phu Kheion alueella vuonna 2001. Itä-Aasiassa, tarkemmin eteläisessä Kiinassa, syödään lepakoita joskus. Lepakoiden syönti on harvinaista Kiinassa. Etelä-Aasiassa metsästetään lepakoita. Bangladeshissa isoja hedelmälepakoita metsästetään ruuaksi heimojen toimesta. Intiassa ja Pakistanissa lepakoita pidetään tuhoeläiminä, joskin niitä syödään harvoin. Useammin lepakot tapetaan lääkinnällisiin tarkoituksiin. Poikkeuksena on Intianlentäväkoira, jota syövät metsässsä asuvat alkuasukkaat. == Pohjois- Amerikka == Pohjois-Amerikassa syödään harvakseltaan lepakkoja osana ruokavaliota. == Etelä-Amerikka == Lepakoiden syönti on melko harvinaista Etelä-Amerikassa. Boliviassa lepakkoja myydään lääkinnällisiin tarkoituksiin. Lepakoiden veren uskotaan auttavan epilepsian hoidossa, mutta sen toimivuudesta ei ole mitään todisteita. Lepakoiden metsästys on laitonta, mutta silti yli 3000 lepakkoa myydään kuukausittain neljässä merkittävässä Bolivian kaupungissa. == Ongelmia == Lepakoiden vähäinen lisääntyminen altistaa ne liikametsästykselle. Lepakot ovat kaikkein alttiimpia liikametsästykselle Indonesiassa, Filippiineillä, Malesiassa ja Oseanian sekä Intian valtameren saarilla. Lepakoiden syöminen on yhdistetty lukuisiin neurologisiin sairauksiin. == Lähteet == ruoka
Albertankuusi

Albertankuusi (Picea × albertiana) on valko- ja engelmanninkuusen välinen risteymä, jota esiintyy luontaisesti Pohjois-Amerikassa lähinnä Kanadassa. Risteymälajia pidettiin aiemmin valkokuusen muunnoksena: albertanvalkokuusi (Picea glauca var. albertiana). Albertankuuseen sisältyy monia koristehavuina käytettyjä lajikkeita, jotka aiemmassa luokittelussa kuuluivat valkokuusen lajiin. Eräs hyvin tunnettu lajike on kääpiökasvuinen, tiheäksi kartioksi kasvava kartioalbertankuusi ('Conica'), jonka aiempi nimi on kartiovalkokuusi. Albertankuusen tuntomerkkierot valkokuuseen verrattuna ovat: nuorimman vuosikasvuverson ranka on toisinaan harvakarvainen, kävyn pituus ja leveys on yhdestä kahteen senttimetriä suurempi ja käpysuomun kärki on hieman kulmikkaampi. == Lähteet == Luokka:Kuuset Luokka:Risteymät
IF – Ihmeelliset frendit

IF – Ihmeelliset frendit () on vuonna 2024 tuleva yhdysvaltalainen fantasiakomediaelokuva, jonka on kirjoittanut, ohjannut ja tuottanut John Krasinski. Elokuva on sekä näytelty että tietokoneanimoitu, ja sen pääosassa ovat muun muassa Cailey Fleming, Ryan Reynolds, John Krasinski, Steve Carell, Phoebe Waller-Bridge sekä Louis Gossett Jr.. Elokuvan ensi-ilta oli sekä Yhdysvalloissa että Suomessa 17. toukokuuta 2024. == Näyttelijät == Alkuperäinen näyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Cailey Fleming Helmi Kallio Bea Ryan Reynolds Martti Manninen Cal John Krasinski Tuukka Leppänen Bean isä Panu Kangas Vaahtokarkkimies Steve Carell Tuomas Uusitalo Blue Phoebe Waller-Bridge Ella Pyhältö Blossom Louis Gossett Jr. Markku Huhtamo Lewis Fiona Shaw Bean isoäiti Emily Blunt Katja Aakkula Yksisarvinen Matt Damon Henri Piispanen Sunny Maya Rudolph Minttu Mustakallio Ally Jon Stewart Robotti Sam Rockwell Suojelijakoira Sebastian Maniscalco Taikurihiiri Christopher Meloni Jarmo Mäkinen Cosmo Richard Jenkins Antti Pääkkönen Taideopettaja Awkwafina Hanna Kaila Kupla Alan Kim Kosmo Salminen Benjamin Liza Colón-Zayas Janet Catharine Daddario Bean äiti Bobby Moynihan Jeremy Blake Lively Octopuss Keegan-Michael Key Slime Amy Schumer Sara Parikka Nallekarkki Bradley Cooper Jää Matthew Rhys Kummitus George Clooney Avaruusmies Brad Pitt Keith Bill Hader Banaani Vince Vaughn Lohikäärme == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Vuoden 2024 yhdysvaltalaiset elokuvat
Ninni Russo

Domenico "Ninni" Russo (s. 30. marraskuuta 1939, Forli) on italialainen moottoriurheiluvaikuttaja. Hän aloitti kartanlukijana ystävälleen Alcide Paganellille 1960-luvulla ja 1970-luvulla he voittivat Italian kansallisen mestaruuden Fiatilla. Hän kilpaili myös Maurizio Verinin kanssa. Kahdeksan vuoden jälkeen hän lopetti kilpailemisen ja sai tehtävän Fiatilta PR- toiminnassa. Cesare Fiorio antoi hänelle tehtävän tallin johdossa ensin Fiatilla ja myöhemmin Lancialla, jossa hän oli vuoteen 1992 saakka kunnes Lancia vetäytyi rallista. Lancian jälkeen Russo siirtyi Alfa Romeon rata- autoiluun, jossa hän oli vuoteen 1998 saakka. Vuonna 2001 Russo lähti Fiatilta ja liittyi David Richardsin International Sportsworld Communicatorsille (ISC). == Lähteet == Luokka:Italialaiset kartanlukijat Luokka:Rallin tallipäälliköt Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chung Il-kwon

Chung Il-kwon (; 21. marraskuuta 1917 Pohjois-Hamgyeong – 17. tammikuuta 1994 Honolulu, Havaiji) oli eteläkorealainen poliitikko, kenraali ja diplomaatti.Chung Il Know Britannica, viitattu 21.12.2023 Chung Il Kwon; Ex- South Korea Leader Los Angeles Times 20.1.1994, viitattu 21.12.2023 Chung valmistui Keisarillisen Japanin armeijan akatemiasta vuonna 1940 ja palveli Mantšukuon keisarillisessa armeijassa toisen maailmansodan aikana. Tämän jälkeen hän liittyi Kiinan nationalistien joukkoihin ennen liittymistä Korean tasavallan armeijaan. Chungista tehtiin kaikkien Korean tasavallan joukkojen komentaja Pohjois-Korean miehitettyä Etelä-Korean kesäkuussa 1950. Hän johti yksiköitä muun muassa vetäytymisessä Busaniin ja Inchonin maihinnousussa. Chung valittiin Etelä-Korean päällystön puhemieheksi vuonna 1956. Hän vetäytyi palveluksesta neljän tähden kenraalina vuonna 1957. Tämän jälkeen hän toimi suurlähettiläänä Yhdysvaltoihin, Ranskaan ja useisiin Latinalaisen Amerikan maihin. Chung oli Etelä-Korean pääministeri Park Chung-heen aikana vuosina 1964–1970. Hän toimi myös ulkoministerinä ja Etelä-Korean kansalliskokouksen puhemiehenä. Chung kuoli sairaalassa Havaijilla, jonne oli matkustanut useaan otteeseen saamaan hoitoja imusolmukesyöpään.UPI spotlight Former South Korean Prime Minister Chung dies UPI 17.1.1994, viitattu 21.12.2023 == Lähteet == Luokka:Etelä-Korean pääministerit Luokka:Kenraalit Luokka:Korean sota Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Kil (Kragerø)

Kil on taajama Kragerøn kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta- ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 1 011 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Kragerø
Vadfoss/Helle

Vadfoss/Helle on taajama Kragerøn kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1 519 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Kragerø
Daily NK

Daily NK on vuonna 2004 perustettu verkkolehti, joka julkaisee uutisia Pohjois-Koreaan liittyvistä aiheista.Lyssa White, GRANTEE SPOTLIGHT: HO PARK, FOUNDER OF THE DAILY N.K. National Endowment for Democracy 17.5.2017, viitattu 21.12.2023 Major Milestones in Daily NK’s History Daily NK, viitattu 21.12.2023 Se toimii Soulissa osana Unification Media Groupia, jonka alaisuudessa ovat myös Radio Free Chosun ja Open North Korea Readio.2018 Democracy Award recipient: Unification Media Group National Endowment for Democracy, viitattu 21.12.2023 Daily NK:n korean- ja englanninkieliset sivut avattiin joulukuussa 2004, kiinan- ja japaninkieliset sivut tammikuussa 2007. Se perustaa uutisensa lähteisiin sekä Pohjois-Korean sisä- että ulkopuolelta. Verkkolehteen on kirjoittanut muun muassa Pohjois-Koreasta loikannut poliitikko Hwang Jang-yop, joka aloitti siellä kolumnin pitämisen tammikuussa 2005. Kansainväliset tiedotusvälineet ovat usein käyttäneet sivustoa lähteenä Pohjois-Koreaa koskeville uutisilleen. Daily NK:n ylläpitäjien joukossa on lukuisia Pohjois-Koreasta loikanneita henkilöitä.Andy Heintz, Dispatches from North Korea's secret journalists Foreign Policy in Focus 23.4.2019, viitattu 21.12.2023 Verkkolehteä on kritisoitu muun muassa huhtikuussa 2020 julkaistusta väitteestä Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-unin sydänleikkauksesta, jota koskeneen tiedon Etelä-Korean kansallinen turvallisuusneuvosto kiisti. Uutista lainattiin muissakin tiedotusvälineissä ja se johti huhuihin Kim Jong-unin kuolemasta.Se-woong Koo, Why the Western media keeps getting North Korea wrong Al Jazeera 6.5.2020, viitattu 21.12.2023 Daily NK:n päätoimittaja on Lee Sang-yong (2023).Lee Sang Yong Daily NK, viitattu 21.12.2023 == Lähteet == Luokka:Verkkolehdet Luokka:Eteläkorealaiset verkkosivustot
Kragerøn kirkko

Kragerøn kirkko () on Kragerøn kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1870. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Uriminzokkiri

Uriminzokkiri () on pohjoiskorealainen propagandasivusto.YouTube claims it closed N.K. channel based on U.S. law: RFA Yonhap News Agency 19.9.2017, viitattu 21.12.2023 Anonymous 'hacks' North Korea social network accounts BBC 4.4.2013, viitattu 21.12.2023 Se on oman uutissivunsa ylläpitämisen lisäksi tehnyt julkaisuja lukuisiin sosiaalisen median palveluihin.Uriminzokkiri North Korea Tech 7.12.2010, viitattu 21.12.2023 Uriminzokkiri on julkaissut uutisia Pohjois-Korean virallisista tiedotusvälineistä ja videoita muun muassa Kim Jong-unin tarkastuskäynneistä sekä Pohjois-Korean ohjuslaukaisuista. Uriminzokkiri herätti huomiota vuonna 2010 perustamansa Youtube-kanavan myötä. Lisäksi se perusti tilit ainakin Twitteriin, Facebookiin ja Flickriin. Facebook-tili suljettiin pian. Vuonna 2013 Uriminzokkiri julkaisi kanavallaan Youtubessa videon, jossa esitettiin kuviteltua ohjushyökkäystä Yhdysvaltain hallintorakennuksiin Washingtoniin (DC).Jethro Mullen, YouTube just closed a vital window into North Korea CNN 13.9.2017, viitattu 21.12.2023 Samana vuonna Anonymous-hakkeriryhmä murtautui Uriminzokkirin tileille Twitteriin ja Flickriin reaktiona valtion esittämiin uhkailuihin. Anonymous muun muassa vaati tekemissään avauksissa kansannousua Pohjois-Korean hallintoa vastaan ja valtion ylläpitämästä nettisensuurista luopumista. Samalla Uriminzokkirin ja lentoyhtiö Air Koryon verkkosivustot poistuivat saatavilta oletetun palvelunestohyökkäyksen seurauksena. Anonymousin edustajat väittivät saaneensa haltuunsa Uriminzokkirin verkkosivustolta 15 000 salasanaa ja poistaneensa saatavilta kaikkiaan viisi pohjoiskorealaista verkkosivustoa. Uriminzokkiri on ollut muulloinkin hakkeroinnin kohteena.Anonymous hackers claim to have stolen 15,000 passwords from North Korea’s Uriminzokkiri site The Next Web 2.4.2013, viitattu 21.12.2023 Vuonna 2017 Youtube poisti Uriminzokkirin yhteisösääntöjen vastaisesta sisällöstä pian syyskuun 3. päivänä tehdyn ydinkokeen jälkeen. Youtube vetosi myös lakiongelmaan. Päätös herätti kritiikkiä, koska julkaisujen katsojien joukossa oli ollut tutkijoita, jotka olivat käyttäneet kanavaa avukseen tiedon saamisessa Pohjois-Koreasta. Jotkut tutkijat vetosivatkin Youtubeen kanavan palauttamiseksi. Uriminzokkirin Youtube-kanava on sittemmin luotu ja suljettu uudelleen useampaan otteeseen.YouTube appears to have shut down N. Korean propaganda channel Yonhap News Agency 16.1.2020, viitattu 21.12.2023 == Lähteet == Luokka:Pohjoiskorealaiset verkkosivustot Luokka:Propaganda
Charlot Salwai

Charlot Salwai Tabimasmas (s. 24. huhtikuuta 1963) on vanuatulainen poliitikko, joka on toiminut maansa pääministerinä vuosina 2016–2020 ja uudelleen lokakuusta 2023 lähtien. Hän edustaa Jälleenyhdistymisen kansanliike -puoluetta. Vuonna 2021 hänet tuomittiin kahden vuoden ja kolmen kuukauden ehdolliseen vankeuteen väärästä valasta. Tämän vuoksi hänen piti erota parlamentista, jossa hän oli istunut 18 vuotta. Syksyllä 2021 presidentti Obed Moses Tallis armahti Salwain ja kaksi muuta edellistä pääministeriä, minkä jälkeen Salwai sai jälleen asettua ehdolle poliittisiin virkoihin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vanuatun pääministerit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt