EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zendan vanki (televisiosarja)

Zendan vanki (The Prisoner of Zenda) on BBC:n tuottama kuusiosainen minisarja vuodelta 1984. Se perustuu moneen kertaan filmatisoituun Anthony Hopen seikkailuromaaniin vuodelta 1894. Kaksoisroolia, pienen eurooppalaisvaltion kuningasta ja tämän kaksoisolentoa, näyttelee Malcolm Sinclair. ==Juoni== Englantilainen aatelismies Rudolf Rassendyll päättää vierailla kuvitteellisessa ”Britaniassa” osallistuakseen kuninkaan kruunajaisjuhliin. Perillä Rudolfille paljastuu yllättävä seikka, joka yhdistää hänet kuninkaaseen, mullistaa heidän molempien elämän ja vie heidät yhteisiin seikkailuihin. Juoniselostus ohjelmatiedoista samalta sivulta. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Pertti Avolan mielestä sarja on tasapaksua ja innotonta työtä: ”Suoranaista hutilointia ei näy, mutta melkoisen pahvista touhu on.” Näyttelijät ovat hänestä ammattitaitoisia, mutta pääosan esittäjä Malcolm Sinclair ei vedä vertoja aiemmissa filmatisoinneissa näytelleisiin Douglas Fairbanksiin ja Ronald Colmaniin vuoden 1937 versiossa tai Stewart Grangeriin vuoden 1952 versiossa. ==Lähteet== Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat
Surət Hüseynov

Surət Hüseynov (12. helmikuuta 1959 – 31. heinäkuuta 2023) oli sotilas ja liikemies,joka oli Azerbaidžanin pääministeri 1993–1994. Neuvostoliiton hajotessa Hüseynov toimi mustan pörssin kauppiaana läheisissä suhteissa venäläisten kanssa, vaurastui ja varusti oman sotajoukkonsa maan toiseksi suurimmassa kaupungissa Gəncəssa. Venäjä-yhteyksien lisäksi hän vaurastui huumeiden salakuljetuksella Afganistanista Azerbaidžanin läpi länteen. Vuonna 1993 Hüseynov johti sotilaskapinaa Gəncəssa, ja marssi joukkoineen sieltä pääkaupunkiin. Presidentti Əbülfəz Elçibəy pakeni kotiseudulleen ja pyysi Heydər Əliyevia ottamaan tilapäisesti vallan. Əliyev lupasi Hüseynoville pääministerin paikan, ja järjesti uudet vaalit jotka he voittivat ylivoimaisesti. Jo seuraavana vuonna Əliyev järjesti puhdistuksen hallinnossaan ja erotti Hüseynovin, joka joutui pakenemaan Venäjälle. Vuonna 1997 hänet karkoitettiin Venäjältä, ja tuomittiin pitkän oikeusprosessin jälkeen elinkautiseen vankeusrangaistukseen Azerbaidžanissa. İlham Əliyev armahti Hüseynovin vuonna 2004. Hän suunnitteli paluuta kotimaan politiikkaan, ja kun hän kuoli vuonna 2023, hänen kannattajansa epäilivät myrkytystä. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin pääministerit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jevgeni Poddubnyi

Jevgeni Jevgenevitš Poddubnyi (; s. 22. elokuuta 1983 Belgorod) on venäläinen sotakirjeenvaihtaja ja sotabloggari.Russian State TV War Correspondent Survives Drone Attack The Moscow Times 8.8.2024, viitattu 10.8.2024 Sanctions – Russian invasion of Ukraine Government of Canada, viitattu 10.8.2024 Evgeniy Evgenievich Poddubnyy Open Sanctions, vitattu 10.8.2024 Stanislav Pohorilov, Face torn, all body covered in bandages and blood: Russian propaganda video shows military blogger injured on 7 August Ukrainska Pravda 8.8.2024, viitattu 10.8.2024 Poddubnyi opiskeli Belgorodin valtionyliopistossa. Hänestä tuli yksi Venäjän suosituimmista sotabloggareista ja Yleisvenäläisen valtion televisio- ja radioyhtiön sotakirjeenvaihtaja. 7\. elokuuta 2024 Poddubnyi haavoittui vakavasti Kurskin alueella, jossa Ukrainan drooni osui hänen ajoneuvoonsa. Hän oli kuvaamassa Ukrainan yllätyshyökkäystä Kurskin alueelle.Russian State TV War Correspondent Survives Drone Attack The Moscow Times 8.8.2024, viitattu 10.8.2024 Valtioduuman jäsen Mihail Deljagin ilmoitti Poddubnyin kuolleen, mutta tieto korjattiin myöhemmin. Poddubnyi kuljetettiin tehohoitoon.Prominent Russian TV reporter survives Ukraine strike in embattled Kursk region Reuters 8.8.2024, viitattu 10.8.2024 Yhdistynyt kuningaskunta asetti pakotteita Poddubnyitä vastaan 4. toukokuuta 2022. Sen hallitus katsoi Poddubnyin olevan Venäjän Ukrainaan hyökänneiden joukkojen kanssa yhteistyötä tekevä sotakirjeenvaihtaja.Russia cut off from UK services Gov.uk 4.5.2022, viitattu 10.8.2024 Kanadan hallinto asetti pakotteita häntä vastaan 2. helmikuuta 2023 luonnehtien häntä Venäjän disinformaatio- ja propaganda-agentiksi. == Lähteet == Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Sotakirjeenvaihtajat Luokka:Venäläiset bloginpitäjät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Novruz Məmmədov

Novruz Məmmədov (s. 15. heinäkuuta 1947) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 2018. Sitä ennen hänellä oli erilaisia tehtäviä maansa ulkoasiainhallinnossa. Lokakuussa 2019 Məmmədov jätti eronpyyntönsä ilmoittamatta syytä, ja presidentti İlham Əliyev nimitti hänen tilalleen Əli Əsədovin. == Lähteet == Luokka:Azerbaidžanin pääministerit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oranssi G

Oranssi G (C16H10S2N2O7Na2) on atsoväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään väriaineena esimerkiksi solubiologisissa tutkimuksissa. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa oranssi G on oranssia tai punaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja lisäksi etanoliin ja 2-metoksietanoliin. Aine on pH-indikaattori. Sen väri muuttuu oranssista punertavaksi pH-alueella 11,4–14. Oranssi G:tä valmistetaan aniliinin diatsoniumsuolan ja G-hapon välisellä atsokytkentäreaktiolla natriumhydroksidin läsnä ollessa. Oranssi G värjää erityisesti keratiinia oranssiksi. Sitä käytetään yhtenä väriaineista esimerkiksi Papanicolaou- värjäyksessä (Pap-värjäys) ja trikromivärjäyksissä. Yhdistettä voidaan käyttää myös nahan, paperin ja tekstiilien, kuten silkin värjäämiseen.Ute Schmidt & Erik K. W. Schulte: "Stains, Microscopic", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Atsovärit
Kehitys (lehti)

Kehitys (, vuosina 1969–1989 Kehitysyhteistyö) oli vuonna 1969 perustettu aikakauslehti, jota julkaisi Suomen ulkoministeriö. Se käsitteli laajasti kehitysyhteistyötä ja kehitysmaita. Lehti ilmestyi neljästi vuodessa ja se oli mahdollista tilata maksutta. Painetun lehden tilaajamäärä oli lehden lakkautushetkellä noin 15 800. Viestintäalan ammattijärjestö ProCom palkitsi julkaisun vuosina 2021 ja 2023 parhaana organisaatiomediana. Lehden viimeinen päätoimittaja oli Erja-Outi Heino. Ulkomaankauppa- ja kehitysministeri Ville Tavio päätti lehden lakkauttamisesta vuonna 2024 osana laajoja Suomen valtiontalouteen kohdistuvia säästöjä. == Lähteet == Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Suomen ulkoministeriö
Kauko Huikuri

Kauko Tapani Huikuri (18. joulukuuta 1935 – 10. marraskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja kansallisesti tunnettu painiurheilun järjestöjohtaja. Kauko Huikuri valmistui lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966. Huikuri teki elämäntyönsä kirurgina Meilahden sairaalassa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1998. Huikurin toinen ura oli urheilulääkärinä, ennen muuta painijoiden parissa. Pekka Peltokallio pyysi Huikuria lääkäriksi Helsingin EM-paineihin 1973. Huikuri toimi jo silloin myös dopinglääkärinä. Kauko Huikuri teki merkittävän työrupeaman myös Painiliiton hallinnossa. Kauko Huikuri toimi Suomen Painiliiton johtokunnassa vuosina 1983–2001, pois lukien vuoden 1997. Painiliiton puheenjohtajana hän toimi 1994–1996, varapuheenjohtajana 1983–1989, 1992–1993 sekä 1998–2001. Kauko Huikuri toimi painijoiden/painijoukkueiden lääkärinä vuoden 1973 Helsingin EM- kilpailuista lähtien. Mukaan mahtuu myös seitsemät olympialaiset (Montreal 1976 – Sydney 2000), 16 MM-kilpailut, 24 EM-kilpailut sekä lukuisia nuorten arvokilpailuja. Hän kuului myös Kansainvälisen painiliiton lääkärikomissioon vuosina 1985–1996. ==Lähteet== * Hautakuva === Viitteet === Luokka:Suomalaiset urheilulääkärit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomen paini Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Kehitys

Kehitys tarkoittaa asioiden muuttumista ajan myötä, kehittymistä, usein nimenomaan parempaan suuntaan. Se voi viitata myös seuraaviin asioihin: * kehitys, valokuvauksessa filmille syntyneen latentin kuvan saattaminen näkyväksi * Kehitys, Porissa vuosina 1906–2016 toiminut kustannusyhtiö * Kehitys, suomalainen vuosina 1969–2024 ilmestynyt aikakauslehti * Kehitys, Arto Halosen lyhytelokuva vuodelta 1986.
Medauroidea extradentata

Medauroidea extradentata on kummitussirkkalaji Vietnamista. == Levinneisyys & elinalue == Medauroidea extradentata on kotoisin Vietnamista, mutta se on sopeutunut elämään alueilla myöskin Yhdysvalloissa, Azoreilla ja Etelä- Afrikassa. == Anatomia == Medauroidea extradentata-lajilla on pitkä siivetön keho, jota peittävät pienet piikit. Varsinkin koiraan ruumis on hyvin laiha. Koirailla on pidemmät tuntosarvet kuin naarailla, ja naarailla on pienet sarvet ja lyhyemmät tuntosarvet kuin koirailla. Medauroidea extradentata- naaraat kasvavat n. 10 senttimetrin pituisiksi, ja koiraat n. 7 senttimetrin pituisiksi. == Käyttäytyminen == Medauroidea extradentata on yöaktiivinen. Se on lauhkea ihmisiä ja toisiaan kohtaan, ja uhattuna esittää kuollutta. == Ruokavalio == Medauroidea extradentata on kasvinsyöjä. Lajin luontainen ruokavalio on huonosti ymmärretty, mutta laboratoriossa Medauroidea extradentata on selvinnyt syömällä luomu lehtisalaattia ja porkkanaa. Porkkanaa syöneet nymfit ovat kuitenkin kasvaneet steriileiksi. Harrastajat suosittelevat lajille ruoaksi jalavakarhunvatukanlehtiä, tammenlehtiä, hasselpähkinänlehtiä, ruusunlehtiä ja vadelmanlehtiä ssilloin kun sitä kasvatetaan vankeudessa. Nälkääntyneenä Medauroidea extradentata saattaa kääntyä kannibalismiin. == Lisääntyminen & elinkaari == Medauroidea extradentata voi lisääntyä anisogamisesti ja partenogeneettisesti. Munat ovat pieniä ja harmaita, jotka kuoriutuvat 5-8 viikon jälkeen naaraan munimisesta. Melkeinpä kaikki munitut munat kehittyvät kuoriutumiseen asti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Keeping insects - Annam stick insect Luokka:Kummitussirkat
Lancia Lambda

Lancia Lambda on Lancian valmistama auto, joka esiteltiin vuoden 1922 Pariisin autonäyttelyssä. Auton suunnitteli Battista Falchetto ja Vincenzo Lancia testasi autoa itse. Auton alku jäljitetään 7. joulukuuta 1918 jätettyyn patenttihakemukseen. Auton rakenne ei käyttänyt perinteistä tikapuurakennetta runkona, ja vaihteistotunneli sijaitsi istuimien välissä, joiden myötä auton painopiste oli matalammalla ja auto näytti urheilullisemmalta. Auto oli ensimmäinen, joka ei käyttänyt hevosten vetämistä vaunuista periytyvää runkorakennetta. Uuden rakenteen inspiraation sanotaan tulleen laivojen runkorakenteista. Auto oli myös ensimmäinen, joka käytti erillisjousitusta edessä ja siten vähensi jousittamattoman massan määrää. Auton kehitysaikana Italian tiet aiheuttivat lehtijousituksen hajoamisia, jonka vuoksi Lancia pyysi Falchettoa suunnittelemaan auton ilman jäykkää etuakselia. Falchetto ehdotti jarrujen käyttöä etupyörissä ja koeajojen myötä Lancia otti ne käyttöön. Tavaratila yhdistettiin auton unibody-rakenteeseen, ja auton palomuurin kanssa se toimi myös koria jäykistävänä rakenteena. == Lähteet == Luokka:Lancia Luokka:1920-luvun autot
Sua kaipaan

Sua kaipaan on suomalaislaulaja Leena Vanamon ainoaksi jäänyt esikoisalbumi vuodelta 1984. Aikakaudelle tyypilliseen tapaan levyn materiaalista suurin osa on käännöksiä ulkomaalaisista hittikappaleista. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat ”Viet itsekontrollin”, nimikappale ”Sua kaipaan” sekä Frederikin kanssa laulettu duetto ”Haluan sun”. Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina. Levy ei saavuttanut kovin suurta menestystä eikä kohonnut albumilistoille. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # # Lähde: LP-levyn (32-025866-20) takakannen tiedot. == Tekijät == === Muusikot === ==== Peruskokoonpano ==== * Leena Vanamo – laulu, taustakuorot (2–13) * Vesa Aaltonen – rummut ja lyömäsoittimet * Pekka Pohjola – basso * Janne Louhivuori – kitarat * Kassu Halonen – kosketinsoittimet, taustakuorot (2–13) Lähde: ==== Vierailevat muusikot ==== * Frederik – laulu (6) * Kari Miettinen – rummut ja lyömäsoittimet (4, 11, 12) * Pekka Helin – basso (9, 10, 13) * Juha Björninen – kitarat (1, 9, 10, 13) * Kari Kuusamo – piano (9, 10, 13) * Music Box (1, 6) * Jari Laasanen ja Vesa Torppa – taustakuorot (1) Lähde: === Tuotanto === * Kassu Halonen, Janne Louhivuori, Veikko Samuli, Vesa Torppa ja Hans Rautio – sovitukset * Hans Rautio – vastaava tuottaja * Dan Tigerstedt ja Jukka Laakso – äänitys (Takomo-studiot, Helsinki: 2–5, 7–9, 11, 12) * Jorma Hämäläinen – äänitys (MTV-studiot, Helsinki: 9 (taustat), 10, 13), miksaus (MTV-studiot: 10, 13) * Jari Laasanen – äänitys (RM-studio, Helsinki: 1, 6), miksaus (RM-studio: 1) * Dan Tigerstedt – miksaus (Takomo-studiot: 2–9, 11, 12) * Erik Uddström – valokuvat * Jorma ”Joppe” Auersalo – ulkoasu Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset disco-albumit
Anisogamia

Anisogamia eli heterogamia on kahden erikokoisen sukusolun eli gameetin, jotka ovat naaras- ja urospuolinen, yhdistymistä suvullisen lisääntymisen saavuttamiseksi. Anisogamiassa naaraan suurikokoisempi sukusolu eli munasolu, ja uroksen pienikokoisempi sukusolu eli siittiö. Anisogamiaa esiintyy sienissä, selkärankaisissa ja selkärangattomissa. Anisogamia kehittyi Isogamiasta, ja on tällöin toinen askel suvullisen lisääntymisen kehittymisessä. Anisogamiasta kehittyi oogamia, jota kaikki selkärankaiset, kasvit ja osa sienistä käyttävät lisääntymiseen. Uros ja naaraspuolinen anisogaminen solu voi olla siimainen että siimaton riippuen solun lajista. ==Katso myös== *Oogamia *Isogamia *Sukusolu ==Lähteet== *
Bardun kirkko

Bardun kirkko () on Bardun kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodelta 1829. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Bardu
Beiarnin kirkko

Beiarnin kirkko () on Beiarnin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1873. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Beiarn
Solheimin kirkko (Bergen)

Solheimin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1956. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Bergenin kirkot
Fanan kirkko

Fanan kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Kuvia== Alteret i Fana kirke - no-nb digifoto 20150206 00198 NB MIT FNR 21723 (cropped).jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Bergenin kirkot
Karen Karapetjan

Karen Vilhelmi Karapetjan (; s. 14. elokuuta 1963) on armenialainen poliitikko, joka toimi pääministerinä 2016-2018. Karapetjan on opiskellut soveltavaa matematiikkaa ja taloustiedettä, ja työskennellyt johtotehtävissä kaasualan yrityksissä sekä Jerevanin pormestarina. Karapetjanin pääministerikausi osui myrskyiseen vaiheeseen Armenian politiikassa. Edeltäjä, Hovik Abrahamjan, erosi viikkoja jatkuneiden levottomuuksien jälkeen. Talous oli syöksykierteessä ja Vuoristö-Karabahin tilanne jälleen kiristymässä. Presidentti Serž Sargsjan hehkutti Karapetjanin kykyjä muutosjohtajana. Jo tuolloin oli sovittu, että Sargsjanin kauden päättyessä Armenia siirtyy presidentilliseen järjestelmään, presidentin valta pienenee ja pääministerin valta kasvaa. Karapetjania ja Sargsjania pidettiin ainoina mahdollisina pääministereinä uudelle kaudelle. Sargsjan sai tehtävän, muuta erosi jo vajaan viikon kuluttua suurten mielenosoitusten jälkeen.. Karapetjan palasi virkaatekeväksi pääministeriksi. == Lähteet == Luokka:Armenian pääministerit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laksevågin kirkko

Laksevågin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1875. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Bergenin kirkot
Birkelandin kirkko

Birkelandin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1878. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Bergenin kirkot
Sandvikin kirkko

Sandvikin kirkko () on Bergenin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1881. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Bergenin kirkot
Anders Jeurling

Anders Jeurling (1851–1906) oli ruotsalainen lehtimies, joka lähdettyään Aftonbladetista perusti vuonna 1889 Stockholms-Tidningenin ja oli sen päätoimittaja lyhyitä taukoja lukuun ottamatta kuolemaansa saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Solfrid Koanda

Solfrid Koanda (s. 13. marraskuuta 1998 Oulu) on suomalais-norjalainen painonnostaja, joka kilpailee naisten alle 81-kiloisten ja alle 87-kiloisten sarjoissa. Hän edustaa Larvik Atletklubbia. Huhtikuussa 2021 hän voitti pronssia maailmanmestaruuskisoissa Uzbekistanin Tashkentissa yhteistuloksella 135 kg, joka on pohjoismaiden ennätys. Hän on kolminkertainen Euroopan- mestari. Elokuussa 2024 hän voitti olympiakultaa naisten 81 kilon sarjassa,Teemu Suvinen, Tuntematon Suomen kansalainen voitti olympiakultaa, Hs.fi 10.8.2024, viitattu 10.8.2024 ja täten Solfrid Koandasta tuli kolmas Suomessa syntynyt urheilija, joka on voittanut olympiakultaa toisen maan edustajana. Olympiavoiton myötä Koandasta tuli Norjan ensimmäinen painonnoston olympiamitalin voittanut nainen ja vasta maan toinen olympiamitalisti lajissa sen jälkeen, kun Leif Jenssen voitti kultaa miesten 82,5 kilon painoluokassa Münchenissä 1972. Koandan isä on kotoisin Norsunluurannikolta ja äiti Suomesta. Perhe muutti Norjaan Koandan ollessa yhdeksänvuotias. Koanda työskenteli sähköasentajana vuoteen 2022 asti, ja sen jälkeen hän on keskittynyt täysipainoisesti painonnostoon. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset painonnostajat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Norjansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hovik Abrahamjan

Hovik Argami Abrahamjan (; s. 24. tammikuuta 1958) on armenialainen poliitikko, joka toimi pääministerinä 2014-2016. Sitä ennen hän oli erilaisissa ministeritehtävissä vuodesta 2000 alkaen. Vuonna 2016 Abrahamjan erosi viikkoja jatkuneiden levottomuuksien jälkeen. Talous oli syöksykierteessä ja Vuoristö-Karabahin tilanne jälleen kiristymässä. == Lähteet == Luokka:Armenian pääministerit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shining (albumi)

Shining on suomalaisen metalliyhtye Swallow the Sunin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2024 Century Media -levy-yhtiön kautta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Kotamäki – laulu * Juha Raivio – kitara, koskettimet * Juho Räihä – kitara * Matti Honkonen – basso * Juuso Raatikainen – rummut == Arvostelut == * Soundi: * Inferno: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Swallow the Sunin albumit
Erik Boheman

Erik Carlsson Boheman (19. tammikuuta 1895 Tukholma – 18. syyskuuta 1979 Gränna) oli ruotsalainen diplomaatti ja kansanpuolueen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiopäivien ensimmäisen kamarin puhemiehenä vuosina 1965–1970. Hän oli uransa aikana Ruotsin suurlähettiläs Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin valtiopäivien puhemiehet Luokka:Ruotsin suurlähettiläät Luokka:Ruotsin liberaalien poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Norsk Arbeidsmandsforbund

Norsk Arbeidsmandsforbund (lyh. NAF) on norjalainen ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1895 ja sillä oli noin 36 000 jäsentä vuonna 2023. Liittoon kuuluu muun muassa rakennus-, huolto-, puhtaanapito- ja kaivosalojen työntekijöitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset ammattiliitot
Monte Carlo -ralli 1997

Monte Carlo -ralli 1997 (viralliselta nimeltään 65. Rallye Automobile de Monte-Carlo) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 18. - 23\. tammikuuta 1997 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Vuoden 1997 kilpailu oli viimeinen, jolloin Monte Carlo -rallissa oli mukana kokoontumisajo ja sekin lyhyemmässä muodossa. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Piero Liatti Fabrizia Pons Subaru Impreza WRC 4:26.58 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Ford Escort WRC 4:27.53 +0.55 3\. Tommi Mäkinen Seppo Harjanne Mitsubishi Lancer Evo IV 4:29.29 +2.31 4\. Armin Schwarz Denis Giraudet Ford Escort WRC 4:32.03 +5.05 5\. Uwe Nittel Christina Thörner Mitsubishi Lancer Evo III 4:42.42 +15.44 6\. Henrik Lundgaard Freddy Pedersen Toyota Celica GT-Four (ST205) 4:45.26 +18.28 7\. Olivier Burri Christophe Hofman Subaru Impreza 555 4:45.35 +18.37 8\. Isolde Holderied Catherine François Toyota Celica GT-Four (ST205) 4:50.39 +23.41 9\. Gustavo Trelles Jorge del Buono Mitsubishi Lancer Evo III 4:51.59 +25.01 10\. Armin Kremer Sven Behling Mitsubishi Lancer Evo III 4:52.51 +25.53 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla Luokka:MM-rallikausi 1997 Luokka:Monte Carlo -ralli
Monte Carlo -ralli 1998

Monte Carlo -ralli 1998 (viralliselta nimeltään 66. Rallye Automobile de Monte-Carlo) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 18. - 21\. tammikuuta 1998 Monacossa. Kilpailu oli kauden ensimmäinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Vuoden 1998 oli ensimmäinen ilman kokoontumisajoa, joka nähtiin ajan ja rahan haaskauksena niin tallien, kuljettajien kuin median keskuudessa. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Corolla WRC 4:28.00,5 0.0 2\. Juha Kankkunen Juha Repo Ford Escort WRC 4:28.41,3 +0.40,8 3\. Colin McRae Nicky Grist Subaru Impreza WRC 4:29.01,5 +1.01,0 4\. Piero Liatti Fabrizia Pons Subaru Impreza WRC 4:29.13,5 +1.13,0 5\. Richard Burns Robert Reid Mitsubishi Carisma GT 4:29.23,2 +1.22,7 6\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Ford Escort WRC 4:30.20,9 +2.20,4 7\. Uwe Nittel Christina Thörner Mitsubishi Carisma GT 4:34.21,3 +6.20,8 8\. Armin Kremer Klaus Wicha Subaru Impreza 4:37.40,1 +9.39,6 9\. Gilles Panizzi Hervé Panizzi Peugeot 306 Maxi 4:39.24,0 +11.23,5 10\. François Delecour Daniel Grataloup Peugeot 306 Maxi 4:40.02,2 +12.01,7 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla * Tapahtumat YouTubessa Luokka:MM- rallikausi 1998 Luokka:Monte Carlo -ralli
Dinko Šakić

Dinko Ljubomir Šakić (8. syyskuuta 1921 Studenci – 20. heinäkuuta 2008 Zagreb) oli kroatialainen sotarikollinen, joka toimi huhtikuusta marraskuuhun 1944 Jasenovacin keskitysleirin komentajana. Hän edusti Itsenäistä Kroatian valtiota hallinnutta Ustaša-järjestöä.Douglas Martin, Dinko Sakic, Who Led WWII Death Camp, Dies at 86 The New York Times 23.7.2008, viitattu 11.8.2024 Office of the County Public Prosecutor v. Dinko Ljubomir Šakić International Crimes Database, viitattu 11.8.2024 Šakić oli Maks Luburićin suojatti ja meni naimisiin tämän siskon Nadan kanssa. Hän aloitti työskentelyn Jasenovacin keskitysleirillä 21-vuotiaana ja eteni komentajaksi. Myös Nada työskenteli siellä 16-vuotiaasta lähtien. Šakić pakeni Argentiinaan eikä vaihtanut tai pyrkinyt salaamaan henkilöllisyyttään. Hän kertoi haastatteluissa olleensa ylpeä teoistaan ja toivoneensa, että serbejä olisi Jasenovacissa kuollut enemmän. Šakić johti Argentiinassa tekstiilialan yritystä ja oli Paraguayn diktaattori Alfredo Stroessnerin ystävä. Kroatian käynnistettyä rikostutkinnan Argentiina palautti Šakićin 18. kesäkuuta 1998. Hänet tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen sotarikoksista 4. lokakuuta 1999. Hänet katsottiin syylliseksi yli 2 000 serbin, juutalaisen ja romanin murhiin Jasenovacin keskitysleirillä. Hänen katsottiin antaneen teloitusmääräyksiä, teettäneen kuolemaan johtanutta pakkotyötä, näännyttäneen, kiduttaneen, hirttäneen ja henkilökohtaisesti ampuneen vähintään neljä vankia kuoliaiksi. Kaksi vankia oli joutunut ammutuiksi hymyilemisen takia. Šakić taputti käsiään ja nauroi tuomionsa kuullessaan. Hänellä oli vaimonsa kanssa kolme lasta. Myös hänen vaimonsa palautettiin Kroatiaan sotarikostutkinnan johdosta, mutta vaimo vapautettiin todistusaineiston puutteessa. Šakić kuoli 86-vuotiaana sairaalassa Zagrebissa. == Lähteet == Luokka:Kroatialaiset henkilöt Luokka:Sotarikoksista vankeuteen tuomitut Luokka:Itsenäinen Kroatian valtio Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sanremon ralli 1998

Sanremon ralli 1998 (viralliselta nimeltään 40. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1998. Kilpailu järjestettiin 10.-14\. lokakuuta 1998. Kilpailu oli kauden 11. ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Tommi Mäkinen Risto Mannisenmäki Mitsubishi Lancer Evo V 4:34.34,5 0.0 2\. Piero Liatti Fabrizia Pons Subaru Impreza WRC 4:34.50,3 +0.15,8 3\. Colin McRae Nicky Grist Subaru Impreza WRC 4:36.04,9 +1.30,2 4\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Corolla WRC 4:36.06,4 +1.31,9 5\. Gilles Panizzi Hervé Panizzi Peugeot 306 Maxi 4:37.55,7 +3.21,2 6\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Ford Escort WRC 4:38.21,6 +3.47,2 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com Luokka:MM- rallikausi 1998 Luokka:Sanremon ralli
Sanremon ralli 1997

Sanremon ralli 1997 (viralliselta nimeltään 39. Rallye Sanremo - Rallye d'Italia) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 12.-15\. lokakuuta 1997. Kilpailu oli kauden 12. ja erikoiskokeiden yhteispituus oli (suunniteltu pituus oli ). Vuonna 1997 kilpailusta tuli kokonaan asfaltilla ajettu kun FIA kielsi yhdistelmät soraa ja asfalttia. McRae voitti kilpailun kun johdossa ollut Liatti otti 10 sekunnin aikasakon myöhästymällä viimeisellä aikatarkastuspisteellä tallimääräyksen johdosta. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Colin McRae Nicky Grist Subaru Impreza WRC 4:08.25 0.0 2\. Piero Liatti Fabrizia Pons Subaru Impreza WRC 4:08.31 +0.06 3\. Tommi Mäkinen Seppo Harjanne Mitsubishi Lancer Evo IV 4:08.37 +0.12 4\. Carlos Sainz Luis Moya Ford Escort WRC 4:08.39 +0.14 5\. Freddy Loix Sven Smeets Toyota Corolla WRC 4:09.15 +0.50 6\. Juha Kankkunen Juha Repo Ford Escort WRC 4:09.18 +0.53 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com * San Remo 1997-Team orders hand McRae Victory YouTubessa Luokka:MM-rallikausi 1997 Luokka:Sanremon ralli
Se päättyy meihin

Se päättyy meihin () on yhdysvaltalaiskirjailija Colleen Hooverin vuonna 2016 julkaistu rakkausromaani. Se on ensimmäinen osa kirjasarjaa Lily & Atlas ja edeltää romaania Se alkaa meistä. Teokseen perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2024. Romaanin suomennos julkaistiin vuonna 2023. Kirjan päähenkilö on vastavalmistunut Lily Bloom, jonka lapsuutta varjostaa isän väkivaltainen käytös. Isänsä kuoleman jälkeen hänellä on sekä uraansa että rakkauselämäänsä liittyviä haasteita. Kun Lily kohtaa neurokirurgi Ryle Kincaidin, hän rakastuu välittömästi. Tilanne monimutkaistuu Lilyn nuoruudenrakkauden Atlas Corriganin astuessa kuvioihin. Atlaksen läsnäolo suututtaa Ryleä, jonka käytös yltyy lopulta väkivaltaiseksi, mikä saa Lilyn pohtimaan heidän suhteensa jatkoa. == Tausta == Hooverin mukaan Lilyn tarina pohjautuu löyhästi hänen äitinsä elämään, ja romaanissa esiintyvää perheväkivaltaa inspiroi hänen vanhempiensa avioliitto. Hänen isänsä oli väkivaltainen hänen äitiään kohtaan, kunnes tämä otti avioeron Hooverin ollessa kaksivuotias. == Suomennos == Suomeksi romaani julkaistiin tammikuussa 2023. Romaanin käänsi Sirpa Parviainen ja suomennoksen kustansi WSOY. Suomenkielinen romaani oli Suomen Kustannusyhdistyksen mukaan vuoden 2023 kymmenenneksi myydyin kirja ja viidenneksi myydyin käännetty kaunokirja. == Vastaanotto == Koronaviruspandemian aikaan vuonna 2021 Se päättyy meihin alkoi saada huomattavaa suosioita Tiktokissa. Vuoden 2022 alussa se nousi ykköseksi The New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla. Elokuuhun 2024 mennessä kirja oli ollut listalla 133 viikkoa ja sitä oli myyty painettuna tai sähköisenä yhteensä 6,9 miljoonaa kappaletta. Elokuvan julkaisua seuranneen kuukauden aikana romaania myytiin runsaat 800 tuhatta kappaletta Yhdysvalloissa, ja kustannusyhtiö Simon & Schusterin mukaan kirjaa oli syyskuuhun mennessä myyty maailmanlaajuisesti yli 10 miljoonaa kappaletta. Se päättyy meihin on Hooverin teoksista menestynein. Romaani on vastikään aikuistuneille suunnattua new adult -kirjallisuutta, mutta se on ollut suosittu myös nuorempien lukijoiden keskuudessa. Romaania on kuvailtu kerronnaltaan herkäksi ja vivahteikkaaksi, mutta sitä on kritisoitu perheväkivallan normalisoimisesta ja toksisesta maskuliinisuudesta. == Elokuva == Romaaniin perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2024 elokuussa. Elokuvan on ohjannut Justin Baldoni ja käsikirjoittanut Christy Hall. Sen pääosia esittävät Blake Lively, Justin Baldoni, Brandon Sklenar, Jenny Slate, Hasan Minhaj ja Amy Morton. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * It Ends with Us Colleen Hoover Wikissä Luokka:Vuoden 2016 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit Luokka:Rakkausromaanit
Nils Stenstam

Nils Stenstam, vuoteen 1788 Nils Mattsinpoika (14. tammikuuta 1767 Karlskrona – 12. kesäkuuta 1806 Turku) oli Ruotsissa syntynyt suomalainen sotilas ja kivenhakkaaja. Myös Stenstamin isä oli kivenhakkaaja. Hänen puolisonsa oli Margaretha Elisabeth (Lisette) Qvick (1763–1826). Stenstam oli kivenhakkaajaoppilas Karlskronan laivatelakalla ja Trollhättanin sulkulaitoksessa, kivenhakkaaja Viaporissa 1787, kersantti armeijan laivaston Viaporin eskaaderissa 1788, tykistön aliupseeri fregatti Björn Järnsidalla 1788–1789, sotavanki Venäjällä 1789–1790, tykkijunkkari armeijan laivastossa vuodesta 1791 ja lippukonstaapeli ja luutnantti mechanicus vuodesta 1803. Hopeamitalin urheudesta hän sai 1790. Viaporiin kivenhakkaajaksi Stenstam komennettiin 20-vuotiaana 1787. Sotilaana Stenstam osallistui Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789 ja joutui siinä venäläisten vangiksi. Vankeudesta palannut Stenstam suoritti tutkinnon merenkulussa ja mekaniikassa ja sai sittemmin sotilasarvon luutnantti mechanicus. Stenstamin uskotaan veistäneen Kustaa III:n tekemien luonnosten perusteella Augustin Ehrensvärdin haudalle Susisaarelle 1788 pystytetyn muistomerkin, johon Johan Tobias Sergelin prossiset yksityiskohdat liitettiin 1804. Hön veisti myös muun muassa uuninreunuksia, esimerkiksi Kustaa III:n paviljonkiin, samoin kuin pylväät ja pilasterit Turun Akatemiataloon. Muita hänen tekemikseen tiedettyjä töitä ovat asessori Gabriel Ahlmanin hautakivi Messukylän hautausmaalla ja Charles Bassin piirtämä professori Johan Bilmarkin muistomerkki Raision hautausmaalla. Stenstamin muistokirjoituksen mukaan hän veisti myös vaakunamedaljongit Kruunulinna Ehrensvärdin kahteen porttiin Viaporissa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Otar Patsatsia

Otar Patsatsia (; 15. toukokuuta 1929 – 9. joulukuuta 2021) oli georgialainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1993–1995. Hän kuoli COVID-19-pandemiassa vuonna 2021. Parlamentti valitsi Patsatsian pääministeriksi kaksiviikkoisen hallituskriisin jälkeen. Hänen edeltäjänsä Tengiz Sigua erosi, kun parlamentti ei hyväksynyt budjettiehdotusta. Patsatsia oli aikaisemmin ollut kommunistisen puolueen virkailija. Patsatsian pääministerikaudella Georgia oli sisällissodan partaalla, kun syrjäytetyn presidentin Zviad Gamsakhurdian kannattajat vastustivat Eduard Ševardnadzen Venäjää lähentyvää politiikkaa. == Lähteet == Luokka:Georgian pääministerit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Armenian republikaanipuolue

Armenian republikaanipuolue (, lyh. , HHK) on armenialainen poliittinen puolue, jota johtaa Armenian kolmas presidentti Serž Sargsjan. Republikaanipuolue on itsenäisen Armenian ensimmäinen poliittinen puolue. Se perustettiin 2. huhtikuuta 1990 ja rekisteröitiin 14. toukokuuta 1991. Se on Armenian suurin oikeistopuolue, ja se väittää suurimmillaan sillä olleen 140 000 jäsentä. Se oli hallituspuolue vuosina 1999–2018. Vuoden 2021 vaaleissa puolue pääsi parlamenttiin osana opposition PUD-vaaliliittoa (7 paikkaa). The Economist -lehti on kuvaillut vuonna 2007 HHK:ta ”tyypilliseksi Neuvostoliiton jälkeiseksi ’vallan puolueeksi’, joka koostui pääasiassa korkeista valtion virkamiehistä ja varakkaista liikemiehistä, jotka ovat riippuvaisia valtion yhteyksistä.” Poliittiset kommentaattorit ovat kuvanneet puolueelta käytännössä puuttuvan poliittisen ideologian. == Lähteet == Luokka:Armenian puolueet
Pyörörauskut

Pyörörauskut (Urotrygonidae) on kotkarauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo. Lajeja elää Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikoilla. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi kiekkorauskuihin. == Lajit ja anatomia == Pyörörauskuihin kuuluu kaksi sukua ja 17–19 lajia. Heimon lajit voivat kasvaa 20–90 cm pitkiksi. Ruumis on kiekkomainen ja hieman pituuttaan leveämpi. Pyrstö on kiekkoa lyhyempi, ja siinä on myrkyllisiä piikkejä. Pyörörauskuilla ei ole selkä- tai peräeviä. Pyörörauskujen selkäpuoli on renkaiden, laikkujen tai verkkokuvioiden kirjoma. == Levinneisyys ja elintavat == Pyörörauskuja tavataan Amerikassa Atlantin ja Tyynenmeren rannikoilla lauhkeissa ja lämpimissä vesissä. Ne elävät pehmeillä pohjilla alle 90 metrin syvyydessä, usein osittain kaivautuneina pohjaan. Heimon lajien ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Pyörörauskut synnyttävät kerrallaan yhdestä kuuteen poikasta. == Lähteet == Luokka:Rauskut
Leo Jokela (nyrkkeilyvalmentaja)

Leo Jokela (28. joulukuuta 1932 Sääksmäki – 2. elokuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, erityisesti nyrkkeilyssä. Hän toimi yli 40 vuotta koillis-helsinkiläisen Tapanilan Erän toiminnan valmennus- ja johtotehtävissä. Hän sai 1980-luvulla liikuntaneuvoksen arvon. Nuoruudessaan hän saavutti nyrkkeilyn nuorten mestaruuden kevyessä keskisarjassa. Hän siirtyi kuitenkin nyrkkeilyssä valmennuspuolelle ja urheilun järjestötoimintaan. Hän tuli helsinkiläisen Tapanilan Erän toimintaan vuonna 1951. Hän oli aktiivi toimija seuran alkaessa rakentaa vuonna 1953 omaa urheilutaloa, joka valmistui lopulta 10 vuotta myöhemmin. Sen jälkeen alueelle valmistui vuona 1985 uusi urheilutalo, jonka omistajana toimineen säätiön isännöitsijänä hän toimi kuolemaansa asti. Vaikka Tapanilan Erä on ollut monilajiseura, Jokelan aktiiviaikana näkyvimmäksi lajiksi muodostui nyrkkeily, jota hän oli nostamassa kansainväliselle tasolle yhdessä Lauri Westerbergin kanssa. Hän toimi samaan aikaan myös 20 vuoden ajan Suomen Nyrkkeilyliiton päävalmentajana. Hän oli myös 1990-luvun vaihteessa kahden vuoden ajan Nyrkkeilyliiton puheenjohtajana. Näkyvänä piirteenä Nyrkkeilyliiton toiminnassa oli jatkuvat jännitteet TUL:n nyrkkeilyjohdon kanssa, koska Suomen kansainvälistä edustusta hoiti Suomen Nyrkkeilyliitto, jonka kautta TUL:n nyrkkeilijöiden edustus oli järjestetty. Nyrkkeilyvalmentajana toimiessaan Jokela oli nostamssa seuransa Erän edustajista Börje Karvosta, Osmo Kanervaa, Arto Nilssonia, Risto Merosta, Hannu Kaislamaa ja Joni Nymania amatöörinyrkkeilyssä kansainväliselle tasolle. Heistä Arto Nilsson toi pronssia Meksikon vuoden 1968 olympialaisissa ja Joni Nyman vuoden 1984 olympialaisissa. Lisäksi Börje Karvonen, Risto Meronen ja Hannu Kaislama olivat myös olympiaedustajia.Tapanilan Erä 80 vuotta Leo Jokela itse toimi vuosien 1968, 1972, 1976 ja 1980 olympialaisissa Suomen nyrkkeilyjoukkueen valmennus- ja lajijohtotehtävissä. Vuonna 1990 Jokela oli mukana luomassa Tapanilan Erän uutta palloilutoimintaa eli salibandyjaostoa, josta muodostuikin myöhemmin lajin kansallisia kärkiseuroja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset nyrkkeilijät Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset nyrkkeilyvalmentajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Bašiqa

Bašiqa (, ) on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin koillispuolella. Kaupungissa oli vuonna 2019 arviolta 11 000 asukasta ja heidän valtaosansa on jesidejä. Kaupungissa on myös kristitty vähemmistö. ==Maantiede== Bašiqa ja siihen yhteenkasvanut naapurikaupunki Bahzani sijaitsevat Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa. Ympäröivä seutu on välimaastoa kurdien asuttamien vuorien ja arabien asuttaman aavikon välissä Niniven tasangolla laaksossa Maqlubvuoren juurella. Mosul sijaitsee Bašiqasta noin 20 kilometriä lounaaseen. Matkaa Bartellaan etelässä on noin 15 kilometriä ja Qaraqošiin 30 kilometriä. Noin 35 kilometriä Bašiqasta pohjoiseen sijaitsee Ain Sifni eli Šeikan ja 48 kilometriä Lališ, jesidien tärkein uskonnollinen keskus. Kaupungista noin 20 kilometriä koilliseen sijaitsee syyrialais- ortodoksinen Mar Mattain luostari. ==Historia== Bašiqa ja naapurikaupunki Bahzani sijaitsevat yhdellä jesidien ydinalueista. Bašiqassa sijaitsee useita etenkin 1100-luvulla vaikuttaneille jesideille omistettuja pyhättöjä. Alue on ilmeisesti ollut jo tuolloin tunnettu jesidien parissa, mutta he levittäytyivät sinne vasta 1200-luvulla, jolloin paikalle asettui Šeikanin alueelta paenneita jesidejä. Jesidien ohella kaupungilla on kristittyä historiaa. Alueen väestö kääntyi kristinuskoon 600-lukuun mennessä. Kristityissä lähteissä paikalla mainitaan olleen vuopden 630 paikkeilla merkittävä jakobiittikoulu. Myöhemmin kristityt jakautuivat ortodoksehin ja katolisiin kirkkoihin. Vuonna 1890 Šeikanin jesidit kieltäytyivät maksamaan Osmanien valtakunnan veroja ja paikalle lähetettiin niitä keräämään Mosulin kuvernöörin armeija. Tässä yhteydessä Bašiqa ryöstettiin ja monia sen pyhättöjä tuhottiin. Maantieteilijä Vital Cuinet mainitsi 1800-luvun lopussa paikalla asuneen noin 2 000 kristittyä ja 1 000 jesidiä. Seuraavalla vuosisadalla jesidit mainitaan enemmistönä. Persianlahden sodan yhteydessä vuonna 1991 puhkesi kurdien kapina, joka johti Irakin armeijan vetäytymiseen osista Irakin Kurdistania. Bašiqa pysyi kuitenkin keskushallinnon alaisuudessa. Äärijärjestö Isis hyökkäsi Niniven tasangon alueelle vuonna 2014 ja sen taistelijat valtasivat Bašiqan 7. elokuuta samana vuonna. Paikalliset pakenivat ja monia kaupungin jesidipyhättöjä tuhottiin. Kaupunki vapautettiin 7. marraskuuta 2016 ja paikallisia alkoi palata koteihinsa tammikuussa 2017. Kaikki tuhotut pyhätöt jälleenrakennettiin. ==Väestö== Vuonna 2019 Bašiqassa oli arviolta 11 000 asukasta ja heidän valtaosansa olivat jesidejä. Paikalliset jesidit puhuvat äidinkielenään kurdia tai arabiaa. Arabiankieliset jesidit ovat paikallinen poikkeus jesidien valtavirrasta, joiden valtaosa puhuu kurdia. Kristitty vähemmistö on jakautunut syyrialais-ortodokseihin ja kaldealaiskatolisiin. Kaupungissa on myös muslimivähemmistö. ==Lähteet== Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Ninive
Mauno Oinila

Mauno Uolevi Oinila (15. marraskuuta 1910 Helsinki – 12. elokuuta 1939 Oulunkylä) oli suomalainen taidemaalari.Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 17.08.1939, nro 219, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 11.08.2024KuvataitelijamatrikkeliBillion Graves : Mauno Oinilan hauta Malmin hautausmaalla Oinila oli ammatiltaan toimistovirkailija. Hän taiteilijan debyyttinsä oli 1937 ja hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1939 ja Nuorten näyttelyyn 1939. Mauno Oinilan muistokokoelma oli esillä Kumlinin taidesalongissa lokakuussa 1941 hänen isänsä Urho Oinilan näyttelyn yhteydessä.Urho Oinila - Mauno Oinila : Kumlinin taidesalonki = Kumlins konstsalong, 4. - 14.10.1941 (Finna)Urho och Mauno Oinilas utställning, Hufvudstadsbladet, 08.10.1941, nro 273, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 11.08.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Oinila, Mauno s. 1910 - k. 1939 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Bramsche

Bramsche on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa luoteisessa Saksassa. Sen asukasluku oli vuonna 2023 noin 32 000\. Nykyinen Bramsche syntyi 1970-luvun kuntaliitosten seurauksena. Teutoburgin taistelu käytiin nykyisen Kalkriesen alueella, joka sijaitsee Bramschen itäosassa. == Maantiede == Bramsche sijaitsee Ala-Saksin lounaisosassa Teutoburgin metsän pohjoispuolella. Etäisyys Osnabrückistä on noin 16 kilometriä pohjoisluoteeseen, Bielefeldistä noin 60 kilometriä luoteeseen ja osavaltion pääkaupungista Hannoverista noin 120 kilometriä länteen. Bramschen halki virtaa Hasejoki. Hase on Emsin noin 170-kilometrinen sivujoki. Joen itäpuolella sijaitsee 12,7-hehtaarinen Hasesee, joka tunnetaan myös nimellä Bramschen tulva-allas. == Historia == Ensimmäinen kirjallinen maininta Bramschesta on vuodelta 1097. Kaupungin juuret ovat huomattavasti vanhemmat, ne ulottuvat Kaarle Suuren aikaan. Bramschesta kehittyi ajan saatossa käsityöläisten ja kauppiaiden paikkakunta, ja siitä tuli tunnettu Osnabrückin alueen ulkopuolella eritoten pellavan ja villan tuotantonsa ansiosta. Bramschen kangastehdas työllisti 1800-luvulla yli sata käsityöläistä. "Bramscher Rot" oli niin tunnettu värisävy, että siitä kehkeytyi Bramschen tavaramerkki. St. Martinin kirkon rakentaminen aloitettiin noin vuonna 1200. Kirkontorni sortui vuoden 1552 myrskyssä. Kulkutaudit ja sodat koettelivat Bramschea 1500- ja 1600-luvuilla. Vuonna 1636 rutto vaati noin 1 400 ihmisen hengen Bramschen seurakunnan alueella. 1800-luvulla Bramschen infrastruktuuria parannettiin huomattavasti. Terveydenhuolto, liikenneyhteydet ja pankkipalvelut kohenivat. Bramsche sai kaupunkioikeudet 25. lokakuuta 1929. Toisen maailmansodan taisteluissa kuoli yli 200 bramschelaista ja yli 100 katosi. Sodan jälkeinen aika oli jälleen suotuisan kehityksen kautta, ja 1970-luvun alussa Bramscheen liitettiin yksitoista maalaiskuntaa. Kaupungin kävelykeskusta avattiin syyskuussa 1987. Bramschen historiallista arkkitehtuuria edustavat keskiaikaisten kirkkojen ohella useat linnat, joiden historia alkaa niin ikään keskiajalta. Näihin lukeutuu muun muassa Wasserburg Alt Barenaue 1200-luvulta. St. Martinin kirkontorni hallitsee kaupunkikuvaa, etenkin vanhankaupungin osalta. == Talous ja liikenne == Bramschen elinkeinorakenne on muuttunut tekstiiliteollisuuden hiivuttua nykyaikaisempien teollisuus- ja palvelualojen suuntaan. Bramschella on kaksi liittymää moottoritielle BAB 1 (Bramsche ja Bramsche-Süd). Bramschen rautatieasema sijaitsee rataosuudella Oldenburg–Osnabrück. pienoiskuva|oikea|Bramschen rautatieasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Bramsche, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Ala- Saksin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Moskovskoje tsentralnoje koltso

Moskovskoje tsentralnoje koltso (; linja 14) on Venäjän pääkaupungissa Moskovassa sijaitseva 54 kilometriä pitkä pääkaupunkiseudun rautatielinja, joka kulkee historiallisen Moskovan ympäri. Se avattiin alun perin vuonna 1908 mutta rakennettiin uudelleen vuosina 2012–2016. Uudistettu linja avattiin matkustajille 10. syyskuuta 2016 ja sitä operoi Moskovan kaupunginhallituksen omistama yhtiö MKŽD. Infrastruktuuri, radat ja laiturit ovat Venäjän rautateiden omistuksessa ja hallinnassa, kun taas useimmat asemarakennukset omistaa MKŽD. Linjaa kutsutaan myös Moskovan metron linjaksi 14, vaikka se muistuttaa teknisesti enemmän saksalaisia S-Bahn-järjestelmiä. == Jälleenrakennus == Vuonna 2010 miljoonat ihmiset käyttivät Moskovan metroa päivittäin. Noin 35–40 prosenttia käytti yksityistä liikennettä, mikä ruuhkautti teitä liikaa. Tästä johtuen Venäjän rautatiet ja Moskovan hallitus allekirjoittivat kehärautatien parannussuunnitelmat vuosina 2008–2011 Vladimir Putinin (silloinen pääministeri) suostumuksella. Vuosille 2013–2016 suunnitellut rakennustyöt muuttaisivat Moskovan kehärautatien matkustaja- ja tavaraliikenteen yhteiskäyttöön, mutta vuonna 2012 Moskovan pormestari Sergei Sobjanin myönsi tapaamisessa uuden pääministerin Dmitri Medvedevin kanssa, että linja ei valmistuisi ennen vuotta 2020. Rakennustyöt sisälsivät: * Koko linjan sähköistämisen 3 kV DC-ajojohtimilla ja sähköasemien rakentamisen * kolmannen lisäraiteen rakentamisen linjan pohjoispuolella * Uusien asemien rakentamisen ja vanhojen ratapihojen kunnostamisen * Podmoskovnajan varikon rakentamisen junia varten * Toisen raiteen ja aseman parantaminen Moskovan rautatien Suurkehän pohjoisosassa (suuri kiertorata kaupungin ulkopuolella) tavaraliikenteen uudelleenreitittämiseksi pois Moskovan keskustasta * Useimpien siltojen ja ylikulkusiltojen korvaamisen * Uudet junat, jotka on suunniteltu erityisesti kaupunkiliikenteeseen * Vaihtoyhteyksien rakentaminen olemassa oleville ja rakenteilla oleville Moskovan metroasemille Rakennustyöt alkoivat vuonna 2012 ja matkustajaliikenne alkoi 11. syyskuuta 2016. Rautatien jälleenrakentamisen aikana monet alkuperäisistä asemista otettiin uudelleen käyttöön ja reittiä täydennettiin uusilla asemilla. == Lähteet == Luokka:Moskovan metro Luokka:Venäjän rataverkko
Hyötäminen (ydintekniikka)

Hyötämisellä tarkoitetaan ydintekniikassa ydinpolttoaineen keston lisäämistä tai uuden polttoaineen valmistamista muuttamalla neutronisäteilytyksellä kohdeaineen isotooppeja fissiileiksi. Yleensä tarkoitukseen käytetään hyötöreaktoria, joka pystyy jopa tuottamaan enemmän polttoainetta toisesta aineesta kuin mitä se samanaikaisesti käyttää energiantuotantoon. Hyötämisestä puhutaan, kun ei-fissiilistä, mutta kuitenkin fertiilistä (ydinpoltto-)aineesta (kuten 238U tai 232Th) tehdään fissiiliä polttoainetta esim. neutronikaappauksen eli absorption keinoin, ja näin syntynyttä ydinpolttoainetta käytetään osana ketjuprosessia ja energian tuottoon. Hyötöreaktorin käynnistämiseen siis riittää tietty määrä fissiiliä polttoainetta, minkä jälkeen reaktoria voidaan "tankata" vain fertiilillä polttoaineella. 238U-hyötöreaktoreissa polttoaine on kiinteä, ja reaktori on pysäytettävä polttoaineen vaihtamiseksi. 232Th-hyötöreaktoreissa polttoaine on yleensä neste, eli reaktori voidaan "tankata" lennossa. == Lähteet == Luokka:Ydinvoima
Hyötäminen (puutarhanhoito)

Hyötäminen on puutarhanhoidossa käytetty keino, jolla kasvien vuosirytmi saadaan sekaisin ja kasvi saadaan kukkimaan väärään aikaan. Tunnetuin hyötämisharrastus on keväällä kukkivien sipulikukkien, kuten hyasintti ja amaryllis, hyötäminen jouluksi kukkaan. Hyötämisessä käytetään vuorokautisen valorytmin muuttamista pimeä- ja valaistuskäsittelyllä, talvehtimisen jäljittelyä kylmäkäsittelyllä sekä joskus siementen kuoren ohentamista hiekkapaperilla. == Lähteet == Luokka:Puutarhanhoito