EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seili (täsmennyssivu)

Seili tarkoittaa seuraavia asioita: *Seili (), saari Nauvossa *Seili, Jenni Vartiaisen sooloalbumi *Seili, Lotta Petronellan ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2020 *2292 Seili, asteroidi *Väyläalus Seili, Kotkaan sijoitettu väylänhoitoalus.
Patrick Galbraith

Patrick Galbraith (s. 11. maaliskuuta 1986 Haderslev, Tanska) on tanskalainen jääkiekkomaalivahti, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Elitserienin Frölundaan. ==Ura== Galbraithin kasvattajaseura on Vojens IK. Hän siirtyi jo juniorina pelaamaan Pohjois-Amerikkaan, jossa Galbraith edusti mm. Port Carling Thunderia kaudella 2002–2003. Seuraavaksi kaudeksi 2003–2004 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi IK Sønderjyllandin joukkueeseen. Galbraith pelasi kauden aikana yhden AL-Bank Ligaenin ottelun. Vuodet 2004–2006 hän edusti SønderjyskE Ishockeyta. Galbraith valittiin kauden 2005–2006 päätteeksi AL- Bank Ligaenin vuoden tulokkaaksi. Kauden 2006–2007 Galbraith pelasi EJHL- liigaa New Hampshire Junior Monarchsissa, jonka jälkeen hän palasi kaudeksi 2007–2008 SønderjyskEn riveihin. Galbraith voitti keväällä 2008 AL-Bank Ligaenin pronssia. Keväällä 2009 hän torjui joukkueelle Tanskanmestaruuden. Toukokuussa 2009 Galbraith teki sopimuksen Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelanneen IF Björklövenin kanssa. Joukkue kuitenkin putosi keväällä 2010 I-divisioonaan, mutta Galbraith jatkoi HockeyAllsvenskan-pelejään kaudella 2010–2011 Leksands IF:ssä, jonka kanssa hän teki kaksivuotisen sopimuksen kesäkuussa 2010. Hän siirtyi kuitenkin elokuussa 2011 Adler Mannheimiin, jossa pelasi kaksi European Trophy -ottelua, kunnes siirtyi syyskuussa 2011 HC Slovan Bratislavaan. Bratislavasta Galbraith jatkoi jo joulukuussa SM-liigan Bluesiin, jossa pelasi 20 runkosarja- ja 7 pudotuspeliottelua. Hän siirtyi kauden jälkeen Elitserienin Frölundaan. ==Maajoukkue== Galbraith toimi Tanskan ykkösmaalivahtina MM-kilpailuissa vuosina 2008, 2009 ja 2010. Vuoden 2010 turnaus oli Tanskan maajoukkueen historian paras joukkueen sijoittuessa kahdeksanneksi. Tanska selvisi puolivälieriin asti, joissa Ruotsi kuitenkin pudotti joukkueen 4–2-voitolla. Galbraith kuului Tanskan maalivahtiosastoon myös vuonna 2006, jolloin hän jäi kuitenkin ilman torjuntavastuuta. Galbraith pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006. ==Muuta== Galbraith on toisen polven maajoukkuemaalivahti, sillä hänen kanadalaissyntyinen isänsä George Galbraith edusti Tanskaa II-divisioonan MM-kilpailuissa 1986 ja I-divisioonan MM-kilpailuissa 1994. Pelaajauransa jälkeen George on toiminut Vojens IK:n päävalmentajana sekä Tanskan alle 18-vuotiaiden maajoukkueen maalivahtivalmentajana. Patrick Galbraithilla on myös pikkuveli Daniel (s. 1991), joka pelaa puolustajana Ruotsissa Tingsryds AIF:n J20-joukkueessa. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Tanskalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pull-off

Pull-off on tapa soittaa kitaraa tai muuta kielisoitinta. Pull-offissa soitetaan kieliä vetämällä sormi nopeasti pois otelaudalta, jolloin kieli jää soimaan. Pull-offin vastakohta on hammer-on, jossa kielen sointi saadaan aikaan painamalla kieli nopeasti otelautaa vasten. Nopeaa hammer-on- ja pull- off -tyylin vuorottelua kahden sävelen välillä sanotaan trilliksi. Luokka:Kitaransoittotekniikat
Sergei Kaledin

Sergei Jevgenjevitš Kaledin (; s. 28. elokuuta 1949 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija. Hänen kirjallinen läpimurtonsa tapahtui vasta Neuvostoliiton viimeisinä vuosina, Mihail Gorbatšovin valtakaudella. Suomeksi on julkaistu vuonna 1991 ilmestynyt romaani Käytävä, (ven. Koridor, engl. Corridor). Virossa teos julkaistiin aikaisemmin vironkielisenä. Alkuteos ilmestyi vuonna 1987, lähdeviitteenhttp://penrussia.org/a-m/se-kal.htm mukaan mukana osana uutta tuolloin vallinnutta Perestroika-politiikkaa. Muita ilmestyneitä teoksia, ainakin englanninkielisinä: ovat sekä Humble Cemetery (suom. Hiljainen hautausmaa, ven. Smirennoje kladbištše) että Construction Battalion (Rakennuspataljoona, ven. Stroibat). Romaani Stroibat joutui Neuvostoliiton sensuurin hampaisiin, ja julkaistiin vuonna 1989: sille tuli suuria julkaisuvaikeuksia. Se kuvasi kriittiseen tapaan Neuvostoarmeijan hegemoniaa, ja nousikin nopeaan tahtiin suureksi puheenaiheeksi. Teoksesta laadittiin jopa oma erillinen teatteriesitys, joka sittemmin kiellettiin vielä joulukuussa 1990 - vain noin vuotta ennen Neuvostoliiton hajoamista.Sergei Kaledin, Käytävä, Kirjayhtymä, 1991 (suom. Esa Adrian) ISBN 951-26-3457-0 Penrussia.org -sivuston mukaan Kaledinin kirjailijanura olisi alkanut vuonna 1976, mutta vähemmän julkisesti. Kaledin osallistui en-wikin mukaan, kirjailijoitten laatimaan yhteiseen pamflettiin, eli Venäjän hallitukselle laadittuun vetoomukseen vuonna 1993. 1987 alkoi Novyi Mir -niminen aikakauslehti julkaista Kaledinin kertomuksia Neuvostoliitossa. Siihen kuului myöskin Käytävä. Kirjallinen tyyli on tyypillistä slaavilaisen omaista humoreskia elämänmenon kuvausta, mutta ns. "ei niin sankarillinen, vaan pienen yksittäisen ihmisen" asemaa ja merkitystä korostava. Romaanissa Käytävä käsitellään moskovalaisen kerrostalon yhden portaikon asukkaiden, pääasiassa kolmen perheen elämänmenoa peräti viiden vuosikymmenen ajalta (noin vuosilta 1920-70).Sergei Kaledin, Käytävä, Kirjayhtymä, 1991 (suom. Esa Adrian) ISBN 951-26-3457-0 Suomen ja viron kielen ohella, Kaledinin tuotoksia on käännetty mm. englanniksi, ranskaksi, ruotsiksi, italiaksi sekä puolaksi. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lucile Hadžihalilović

Lucile Hadžihalilović (s. 7. toukokuuta 1961 Lyon) on ranskalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Hadžihalilović syntyi Lyonissa. Hänen vanhempansa olivat bosnialaisia siirtolaisia. Hän asui nuorena useita vuosia Marokossa. Hadžihalilović opiskeli elokuva-alaa Pariisissa Elokuvataiteen korkeakoulussa (Institut des hautes études cinématographiques). Hänen päättötyönsä vuonna 1986 oli lyhytelokuva La première mort de Nono. Valmistuttuaan hän työskenteli elokuvaleikkaajana ja tuotti lyhytelokuvia. Vuonna 1991 Hadžihalilović perusti puolisonsa ja työtoverinsa Gaspar Noén kanssa tuotantoyhtiön Les Cinémas de la Zone. Hadžihalilovićin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu Innocence – viattomuus, joka perustuu Frank Wedekindin kertomukseen Mine-Haha oder Über die körperliche Erziehung der jungen Mädchen (1903). Innocence on palkittu mm. Tukholman ja San Sebastiánin elokuvajuhlilla. == Valikoitu filmografia == ===Ohjaaja ja käsikirjoittaja=== * 1987: La première mort de Nono (lyhyt fiktio, 12 min) * 1998: Good Boys Use Condoms (lyhyt fiktio) * 1996: La Bouche de Jean-Pierre (fiktio, 52 min) * 2005: Innocence – viattomuus (pitkä fiktio) * 2010: Enter the Void (pitkä fikto) ===Tuottaja=== * 1991: Carne (ohj. Gaspar Noé) * 1998: Seul contre tous (ohj. Gaspar Noé) ===Leikkaaja=== * 1991: Carne (ohj. Gaspar Noé) * 1998: Seul contre tous (ohj. Gaspar Noé) ===Näyttelijä=== * 1989: Les Cinéphiles – Le retour de Jean (ohj. Louis Skorecki) – Lucile * 1991: Carne (ohj. Gaspar Noé) * 1995: Cinémation n°1750 (ohj. Gérard Courant) Luokka:Ranskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalottigibboni

Kalottigibboni (Hylobates pileatus) on gibboneihin kuuluva ihmisapina, jota esiintyy Thaimaan itäosissa, Kambodžan länsiosissa ja Laosin eteläkärjessä. Kalottigibboniurokset ja -naaraat erottaa helposti turkin värityksestä. Naaraiden turkki on vatsan ja pään alueilla musta, mutta muualla valkoharmaa. Uroksien turkki on puolestaan täysin musta, lukuun ottamatta pään ympärillä olevaa vaalean ja pörröisen karvoituksen muodostamaa rengasta, joka on yleinen molemmilla sukupuolilla. ==Elintavat== Kalottigibboni on muiden gibboneiden tapaan puustossa viihtyvä päiväeläin, joka elää yksiavioisen pariskunnan ja lasten muodostamissa perhekunnissa. Perhekunnan koko on yleensä 3–4 yksilöä. Kalottigibboneiden lisääntymistavoista ei tiedetä paljon, mutta niiden oletetaan olevan samankaltaisia kuin muidenkin gibboneiden. Kalottigibboni elää kosteissa ainavihannissa metsissä sekä kesä- ja ainavihantien puiden muodostamissa sekametsissä. Kambodžassa kalottigibboneita on tavattu aina 1 500 metrin korkeudessa saakka ja Thaimaassakin 1 200 metrin korkeudessa. Kalottigibbonien ruokavalio koostuu pääasiassa hedelmistä, versoista, lehdistä ja hyönteisistä. Elintavoiltaan kalottigibbonit muistuttavat lareja eli valkokäsigibboneita, mutta ovat niitä ujompia. ==Lähteet== Luokka:Gibbonit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät
Pappila (Somero)

Pappila (myös Pappilankylä) on Someron keskustaajamaan kuuluva kylä Somerolla Kirkkojärven pohjoisrannalla, Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella. ==Sijainti== Kylän alue rajautuu etelässä Paimionjoen yläjuoksun vesireittiin kuuluviin Kirkkojärven ja Saarentaanjärveen sekä pohjoisessa ja idässä Paimionjokeen sivujokeen Jaatilanjokeen. Kylän lävitse kulkee Hämeen Härkätie(yhdystie 2810), osoitenimeltään Somerolla Turuntie. Pappilan naapurikyliä Somerolla ovat Rautela lännessä, Sylvänä pohjoisessa, Jaatila ja Joensuu lännessä sekä Harju, Härkälä ja Saarentaka etelässä Kirkkojärven ja Saarentaanjärven eteläpuolella. ==Osa Someron keskustaajamaa== Kylä on osa Someron keskustaajamaa ja siellä sijaitsevat muun muassa Okkerin asuinalue Pappilantien varrella Hämeen Härkätien eteläpuolella sekä Someron terveyskeskus ja vanhainkoti Hämeen Härkätien varressa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 780, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron kolmanneksi suurimman kylän heti Joensuun ja Jaatilan jälkeen. ==Historia== Historialtaan kylä on Someron seurakunnan kirkkoherran virkatalona toiminut yksinäistalo. Alkujaan Someron pappilan arvellaan sijainneen kirkon luona Someronjoen vesistön etelärannalla, mutta luultavimmin 1500-luvun alkupuolella se lienee siirretty vesistön pohjoisrannalle, missä sille erotettiin maat Jaatilan ja Rautelan kylistä.Alanen 2004: 227.Lehtonen 1990: 368–369. Maisemallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä, vuonna 1887 rakennettu Someron pappila sijaitsee Kirkkojärven rannalla Hämeen Härkätiestä erkanevan Pappilantien päässä ja on nykyään yksityisomistuksessa. ==Katso myös== * Kuninkaankivet ==Lähteet== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Someron kylät
Ereikoússa

Ereikoússa () on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Diapontisiin saariin. Se sijaitsee Joonianmeressä Korfun saaren luoteispuolella. Saaren pinta-ala on 4,4 neliökilometriä ja asukasluku 496 (vuonna 2011). Saarella on satama etelärannikon Pórton () kylässä. Sinne liikennöi säännöllisesti laivoja Korfun kaupungista ja Sidárista. Lisäksi saarelle pääsee esimerkiksi kalastusveneillä Korfun pohjoisrannikolta. Ereikoússan nähtävyyksiä ovat esimerkiksi kirkot kellotorneineen sekä öljymyllyt, joissa valmistetaan yhä nykyisinkin oliiviöljyä perinteiseen tapaan. Saarella on myös majakka. == Maantiede == Ereikoússa on osa Jooniansaaria, ja se sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Korfun saaren pohjoisrannikolta. Hallinnollisesti Ereikoússa kuuluu Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Saaren korkein kohta on 120 metriä korkea Merovígli. Saaren uimarannat sijaitsevat Pórtossa sekä Bragkínissa (). Pórton lisäksi saarella sijaitsevat myös Palaiokálivan, Toúrin, Nikolátikan, Déntran ja Fýkin asutuskeskukset. == Historia == Kreikkalaisen maantieteilijän Klaudios Ptolemaioksen ja roomalaisen kirjailijan Pliniuksen ajanlaskun alkuvaiheilta peräisin olevissa teksteissä saari mainitaan nimellä Ericusa. Vanhoissa ulkomaalaisissa kartoissa saaresta käytetään myöskin nimeä Marlena, joka tulee merta tarkoittavasta sanasta mare. Ereikoússan on sanottu autioituneen aikoinaan, mutta Paxóksen saarelta saapuneiden perheiden on kerrottu asuttaneen saaren uudelleen. Keskiaikaisten merikarttojen mukaan saari oli asutettu 1400-luvun loppuun tai 1500-luvun alkuun mennessä, sillä kartat mainitsivat esimerkiksi laivojen ankkurointipaikan ja kirkon. Saari oli vuoden 2010 loppuun saakka itsenäinen kyläkunta (), mutta vuoden 2011 alusta lähtien se on ollut osa Korfun kuntaa. Saarella oli vuonna 1981 yhteensä 228 asukasta ja vuonna 1991 puolestaan 334. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Diapontiset saaret
Koripallo kesäolympialaisissa 2012

Koripallo oli vuoden 2012 kesäolympialaisissa ohjelmassa 18. kertaa olympialaisten historiassa. Alkusarjan ottelut pelattiin Basketball Arenalla ja pudotuspelit pelattiin North Greenwich Arenalla. ==Mitalit== Laji Kulta Hopea Pronssi Miesten koripallo Naisten koripallo 1 Yhdysvallat 2 0 0 2 2 Espanja 0 1 0 1 2 Ranska 0 1 0 1 4 Australia 0 0 1 1 4 Venäjä 0 0 1 1 == Otteluareenat == Basketball Arena North Greenwich Arena Kapasiteetti: 12 000 Kapasiteetti: 20 000 == Osallistujat == === Miehet === A-lohko * * * * * * B-lohko * * * * * * === Naiset === A-lohko * * * * * * B-lohko * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu *
Jaatila (Somero)

thumb|Someron torppamuseo. thumb|Jaatilanjoki. Jaatila on kylä Somerolla Hämeen Härkätien (yhdystie 2810) varrella. Kylä on osa Someron keskustaajamaa, ja sen naapurikyliä ovat Pappila lännessä ja Joensuu sekä Ruunala idässä. Kylän ohi idässä, rajana Joensuun ja Ruunalan kyliä vastaan virtaa Someron Kirkkojärveen laskeva, kylästä nimensä saanut Jaatilanjoki. Pääosa kylästä on 2000-luvulla taajama-aluetta, johon kuuluvat Jaatilan ja Rankkulan asuinalueet Hämeen Härkätien ja Jaatilantien varsilla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 889, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron toiseksi suurimman kylän heti Joensuun jälkeen. Jaatilan kylän historiallinen kylätontti on sijainnut Jaatilantien varressa olevalla mäellä. Hämeen Härkätien varressa, Jaatilanjoen rannassa on maisemallisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokas, Pikkupappilana tunnettu Someron entinen kappalaisenpappila Grankulla eli Rankkula, joka 2000-luvulla oli yksityisomistuksessa. Sitä vastapäätä tien pohjoispuolella Jaatilanjoen rannassa on vuonna 1956 avattu Someron museo, joka käsittää toistakymmentä eri puolilta Someroa ja lähipitäjiä kerättyä vanhaa talonpoikaisrakennusta. Jaatilan Rankkulassa, Someron pikkupappilan entisillä mailla, on kaava-alueen teitä nimetty somerolaisten merkkihenkilöiden mukaan. Nimikkotiensä alueelle ovat 1900-luvun merkkihenkilöistä saaneet tangosäveltäjä Unto Mononen, laulaja Rauli Somerjoki, pedagogi ja esperantisti Joel Vilkki, kansanedustaja ja ministeri Aleksi Aaltonen sekä maanviljelijä, kansanedustaja ja päätoimittaja Lauri Sariola. Asuinalueen eteläosassa, Hämeen härkätien varressa tiennimiä on annettu Somerolla syntyneiden tai vaikuttaneiden kirkonmiesten mukaan. Näitä ovat herännäispappi ja virsirunoilija Abraham Achrenius, Someron kirkkoherra ja isonvihan aikana Turun väliaikaisen konsistorin esimiehenä toiminut Jacob Ritz sekä Someron kirkkoherroina 1900-luvulla toimineet A. E. Laaksi ja Sulo Tasanko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Someron kylät
Vyökolibri

Vyökolibri (Leucochloris albicollis) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Bolivian ja Paraguayn itäosat, Argentiinan pohjoisosan ja Brasilian kaakkoisosan, mahdollisesti myös Uruguayn pohjoisosan. Louis Jean Pierre Vieillot kuvaili lajin holotyypin São Paulosta vuonna 1818.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Kolibrit
Yrsa Sigurðardóttir

Yrsa Sigurðardóttir (s. 1963) on islantilainen kirjailija. Hän on julkaissut viisi lasten- ja nuortenkirjaa vuosina 1998-2003, ja useita rikosromaaneita vuodesta 2005 alkaen. Hänen teoksiaan on käännetty useille kielille, ja lastenkirjat ovat saaneet islantilaisen kirjapalkinnon. Yrsa on koulutukseltaan rakennusinsinööri ja työskentelee kirjailijan työnsä ohella edelleen insinöörinä.Yrsa Sigurðardóttir Reykjavikin kaupunginkirjasto Esikoistrilleri Kolmas merkki on käännetty 26 kielelle, myös suomeksi. Sen päähenkilö Thóra Gudmundsdóttir on juristi ja yksinhuoltajaäiti. Yrsa on kirjoittanut myös muita kirjoja, joissa on sama päähenkilö. Kolmas merkki Otava Suomeksi on käännetty myös Joka toiselle kuoppaa kaivaa (Otava 2008). == Lähteet == Luokka:Islantilaiset kirjailijat Luokka:Islantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Westman

Johanna Cecilia Westman (s. 11. elokuuta 1969) on ruotsalainen televisiojuontaja ja lastenkirjailija. Westman aloitti televisiojuontajan uransa SVT:n musiikkiohjelmassa Popitopp vuonna 1992, minkä jälkeen hän on tehnyt Sveriges Televisionille useita lastenohjelmia. Näihin lukeutuvat Ekens hemlighet, Lördagsakuten, Nu är det nu ja Rätt i rutan. Hän on osallistunut myös ohjelman TV-huset tekoon. Vuonna 2005 hän juonsi Melodifestivalenin kolmannen alkukarsinnan Skellefteåssa. Westmanin kirjoittamia lastenkirjoja ovat muun muassa Resor med Byron ja Jesus och jag. Vuonna 2000 hän teki ensimmäisen lapsille suunnatun kokkikirjansa, nimeltään Första kokboken, jota seurasi pian useita muita, muun muassa Första bakboken 2001, Första kokboken i världen 2003, Italienskt hemma hos Johanna 2005, Minsta kokboken vuonna 2006 ja Första och andra Mosboken 2007. Hän on tehnyt myös reseptikirjan Julgodis för små och stora sockerbagare vuonna 2008. == Bibliografia == ===Lastenkirjat=== *1999 – Resor med Byron, kuvitus Charlotte Ramel *2000 – Jesus och jag - Byrons berättelser, kuvitus Charlotte Ramel ===Kokkikirjat=== *2001 – Födelsedagsboken *2001 - Första kokboken, kuvitus Catharina Tham, valokuvat Eva Ankarvall *2003 - Första bakboken, kuvitus Catharina Tham, valokuvat Eva Ankarvall *2004 – Första kokboken i världen, kuvitus Catharina Tham, valokuvat Eva Ankarvall *2005 – Italienskt hemma hos Johanna, kuvitus Cecilia Nilson, valokuvat Klas Hjertberg *2006 – Minsta kokboken, Astrid Bobo Gandinin kanssa, valokuvat Eva Ankarvall, suunnittelija Sarah Sheppard *2007 – Första och andra mosboken, kuvittaja Kenneth Andersson, suunnittelija Ebba Bonde. *2008 – Julgodis för stora och små sockerbagare, valokuvat Eva Ankarvall *2009 – Nya första kokboken, kuvitus Catharina Tham, valokuvat Eva Ankarvall *2010 – Johanna fixar fest! Hela årets kalaskokbok, kuvitus Catharina Tham, valokuvat Eva Ankarvall *2011 – Första måltidsboken, kuvitus Rui Tenreiro == Diskografia (äänikirjojen lukijana)== *2006 – Kom igen Sigge, kirjailija Lin Hallberg *2007 – April, april Sigge, kirjailija Lin Hallberg *2008 – Ridläger med Sigge, kirjailija Lin Hallberg *2009 – Simma lugnt Sigge, kirjailija Lin Hallberg ==Aiheesta muualla== * * Johanna Westmanin verkkosivut * Rabén & Sjögren Luokka:Ruotsalaiset juontajat Luokka:Ruotsalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Trine Bakke

Trine Bakke (s. 11. tammikuuta 1975 Trondheim) on norjalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla trondheimiläisiä Byåsen IL:ää ja Sportsklubben Freidigiä. Bakke kilpaili maailmancupissa vuosina 1994-2006. Hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon kymmenen kertaa, joka kerralla pujottelussa. Bakke osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Lillehammerissa 1994. Tuolloin hän oli suurpujottelussa yhdeksästoista, mutta hänet hylättiin pujottelussa. Bakke debytoi MM-kisoissa vuonna 1996, mutta keskeytti pujottelussa ensimmäisellä kierroksella. Hän oli seuraavana vuonna samassa lajissa kahdeksas. Bakke kilpaili pujottelussa myös Naganon olympialaisissa 1998, mutta keskeytti toisella kierroksella. Seuraavan vuoden MM-kisoissa Bakke sai uransa ainoan arvokisamitalin, kun hän oli pronssilla pujottelussa Zali Steggallin ja Pernilla Wibergin jälkeen. Hän osallistui vielä vuoden 2002 olympialaisiin sekä MM-kisoihin vuosina 2003 ja 2005, mutta ei saanut sijoitusta yksissäkään kisoissa. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rokkokolibri

Rokkokolibri (Taphrospilus hypostictus), myös Leucippus hypostictus, on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji, mutta se luokitellaan joskus myös täpläkolibreihin. Sen esiintymisalue käsittää Ecuadorin ja Perun itäosat, Boliviasta Lounais-Brasilian Mato Grossoon, ja Luoteis-Argentiinan. John Gould kuvaili lajin holotyypin Ecuadorista vuonna 1862.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Kolibrit
Lumilakkikolibri

Lumilakkikolibri (Microchera albocoronata) on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Hondurasin eteäosista Nicaraguaan, Costa Ricaan ja Panamaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. George Newbold Lawrence kuvaili lajin holotyypin Panaman Belénistä vuonna 1855.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Kolibrit
Haaruristi

Haaruristi on heraldinen airutkuvio, joka muodoltaan muistuttaa Y-kirjainta. Tyypillisesti haaruristin leveys on noin kolmasosa tai pienempi koko kilven leveydestä. Haaruristi yltää aina kilven reunoihin saakka; jos näin ei ole, haaruristiä kutsutaan irtonaiseksi. Suunnassaan 180 astetta kääntynyttä haaruristiä kutsutaan kaateiseksi. == Lähteet == * Luokka:Airutkuviot
Ruskolakkikolibri

Ruskolakkikolibri (Anthocephala floriceps) on Kolumbian kotoperäinen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue käsittää Santa Martan vuoriston ja Magdalena Valleyn Andien itärinteeltä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. John Gould kuvaili lajin holotyypin Sierra de Santa Martalta vuonna 1854.The Internet Bird Collection Ruskolakkikolibri on selästään ja siivistään vihreä. Koiraan otsan etuosa on valkoinen ja takaosa sekä päälaki ovat punaruskeat. Lajin naaraan päälaki on ruskea. Ruskolakkikolibrin rinta ja vatsa ovat ruskehtavan harmaat. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja toisinaan kahviviljelmät. Linnun ravintoa on kasvien mesi. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen. == Lähteet == Luokka:Kolibrit Luokka:Uhanalaiset linnut
Granaattikurkkukolibri

Granaattikurkkukolibri (Lamprolaima rhami) on keskiamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon keski- ja eteläosista Guatemalaan, El Salvadoriin ja Hondurasiin. René Primevère Lesson kuvaili lajin holotyypin Meksikosta vuonna 1838.The Internet Bird Collection == Lähteet == Luokka:Kolibrit
Castlevania Legends

Castlevania Legends (Japanissa Akumajō Dorakyura: Dāku Naito Pureryūdo) on Konamin julkaisema ja KCE Nagoyan kehittämä videopeli Game Boylle. Peli kuuluu Castlevania -sarjaan, mutta ei sen viralliseen aikajatkumoon. Peli ilmestyi Japanissa vuonna 1997 ja Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa 1998. ==Juoni== Peli sijoittuu vuoden 1450 Transylvaniaan. On kulunut useampi vuosisata Belmont- klaanin ja kreivi Draculan ensikohtaamisesta. Olettaen Belmontien hävinneen maanpäältä uskaltautuu Dracula taas aloittamaan terroriteot levittääkseen ihmisten keskuudessa pelkoa ja kuolemaa. Mutta Draculan tietämättä uusi Belmont-klaanin jäsen oli syntynyt, tällä kertaa tyttö nimeltään Sonia. 17 vuotta täytettyään Sonia tapaa eräällä niityllä Alucard nimisen nuoren miehen, joka yrittää etsiä hänet kauan sitten hylänneen isänsä. Sonia päättää auttaa nuorukaista käymällä ensin hakemassa kylästä syntymäpäivälahjansa, joka on Belmont-klaanin maaginen taikaruoska, Vampyyrintappaja. Mutta kun hän palaa takaisin niitylle, on Alucard tiessään. Lähdettyään etsimään häntä Sonia huomaa edessään siintävän linnan, jonne hän aloittaa vaarallisen matkansa. ==Pelistä== Castlevania Legends on tyyliltään samankaltainen kuin kaksi aiempaa Game Boylle ilmestynyttä Castlevania peliä (Adventure ja Belmont's Revenge), mutta ensimmäistä kertaa Castlevania -pelisarjassa päähahmona olikin nuori nainen nimeltään Sonia Belmont. Myös Belmont's Revengessä tutut lisäaseet on poissa käytöstä, vaikkakin niitä kerätään pelin aikana. Sen sijaan Sonia voi vastustajia tuhoamalla kerätä niiden sielut ja käyttää vastustajien elementtivoimia aseinaan. ==Triviaa== * Pelissä esiintyy sivuhahmona Alucard, joka toimii yhtenä pelattavana hahmona NES -konsolin Castlevania III: Dracula's Curse -pelissä ja on päähahmo erittäin arvostetussa Castlevania: Symphony of the Night -pelissä, mikä tehtiin PlayStationille. * Alun perin Legends kuului Castlevania -sarjan aikajatkumoon. Pelin tarinassa kerrotaan, että Sonia Belmont olisi ollut ensimmäinen Draculaa vastaan taistellut Belmont, ja pelin tapahtuma-aikaan nähden hän olisi ollut Dracula's Curse -pelin päähahmon, Trevor Belmontin, äiti. Castlevania -pelien nykyinen tuottaja Koji Igarashi (eli IGA) päätti pudottaa pelin Castlevanioiden virallisesta juonijatkumosta perustellen Legendsin olevan huono. Yksi muista syistä oli, ettei Igarashi hyväksynyt päähenkilön olevan nainen. * Konami oli alun perin suunnitellut Segan Sega Dreamcast -konsolille pelin nimeltään Castlevania: Resurrection, mutta se peruttiin. Kyseiseen peliin oli suunniteltu Sonia Belmont päähahmoksi. == Aiheesta muualla == * * Castlevania Legends Linnavaanijat-sivustolla Luokka:Vuoden 1997 videopelit Luokka:Toimintaseikkailupelit Luokka:Game Boy -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit Luokka:Castlevania
Young Love (vuoden 1956 kappale)

Young Love on alun perin Sonny Jamesin kantrihitti, jonka tekijät ovat Joyner ja Cartey. Vuoden 1957 tammikuussa kappaleen iskelmällisempi versio nousi Yhdysvaltain singlelistan kärkikymmenikköön ja ykköspaikalle Tab Hunterin versioimana. Se oli Hunterin ainoa Top 10 -hitti. Single ilmestyi Dot- levymerkillä, jonka leivissä useat muutkin artistit saivat cover-versioillaan hittejä 1950-luvun puolivälissä. Hunterin singlen sanotaan myyneen Yhdysvalloissa 400 000 kappaletta kymmenessä päivässä. Koko 1950-luvun Top 250 -tilastossa single saavutti sijan 75. Yhdistyneessä kuningaskunnassa single oli listan kärjessä seitsemän viikkoa. Vuonna 1973 Donny Osmond valloitti samalla kappaleella brittilistan ykköspaikan. Suomessa kappaleen levytti saman vuoden joulumarkkinoille Rauli Badding Somerjoki nimellä "Nuori rakkaus". == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 1957 kappaleet Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Ruunala

thumb|Ruunalan risteys. Ruunala on kylä Somerolla. Kylä on osa Someron keskustaajamaa. Sen naapurikyliä ovat Jaatila lännessä ja Joensuu idässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 69, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 30. suurimman yhdessä Pyölin kanssa. Historiallisesti Ruunala on viereisen Joensuun kylän kanssa samaan isonjaon jakokuntaan kuulunut yksinäistalo. Ruunalan historiallinen kylätontti, jolla Ruunalan talo vieläkin sijaitsee, on Jaatilanjoen rannassa hieman Hämeen Härkätien pohjoispuolella Jokioisiin vievän maantien vanhan linjauksen varressa. Ruunala tuli osaksi Joensuun kylästä naapurikyliin laajentunutta Someron keskustaajamaa jo 1920-luvulla, ja siellä on toiminut muun muassa Someron Osuusmeijeri, jonka maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävät rakennukset ovat edelleen Someron pääkadun Joensuuntien maamerkkinä sen pohjoispäässä. Ennen nykyisten valtatien 10 ja valtatien 2 rakentamista Hämeen Härkätien reittiä kulkenut aiempi valtatie 10 (nykyinen yhdystie 2810) ja aiempi valtatie 2 (Someron keskustan kohdalla nykyistä kantatietä 52 vastannut tieyhteys) ristesivät Someron Ruunalassa. Uusien valtateiden myötä valtateiden risteys siirtyi Forssan Paavolaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Someron kylät
Vares – Huhtikuun tytöt

Vares – Huhtikuun tytöt on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Lauri Törhönen. Se on jatkoa elokuvalle Vares – Pahan suudelma (2011). Elokuva perustuu Reijo Mäen romaaniin Huhtikuun tytöt. Elokuva kuvattiin Turussa huhtikuun ja lokakuun välisenä aikana 2010. Elokuva tuli vuokralle DVD:lle ja Blu-raylle 12. lokakuuta 2011 ja myyntiin 14. lokakuuta 2011. == Juoni == Aino Aaltonen, Teresa Sundin ja Kikka Valasranta katosivat Turussa huhtikuussa 15 vuotta sitten. Tapaus on noussut Kyllikki Saaren ja Bodominjärven veroiseksi mysteereiksi, ja teorioita riittää. Jussi Vares tekee toimittaja Ruuhiolle juttua kansallisesta murhenäytelmästä ja ajattelee keikan olevan uransa helpoin: vähän arkistojen kaivelua eikä mitään paineita selvittää arvoitusta. Usein on Vares ollut väärässä, mutta harvoin näin väärässä. Samaan aikaan Turun kaduille palaa Afrikan armeijassa palvellut kylmäverinen tappaja Tristan da Cunha, jolla on mielessään vain yksi asia: kosto. Hän raivaa tiensä kohti suunnitelmansa päämäärää, eikä kaihda rajujakaan keinoja onnistuakseen siinä.. == Rooleissa == == Soundtrack == # Juice Leskinen: ”Alright, Alright” # Polkabilly Rebels: ”Hopeinen Veitsi” # Tuomari Nurmio ja Köyhien Ystävät: ”Aavaa preeriaa” # V. Maurola ja S. Laiho: ”Hot Chokolata” # Apulanta: ”Vääryyttä!!!” == Lähteet == * Elokuva Solar Filmsin sivuilla * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 2011 suomalaiset elokuvat Luokka:Vares-elokuvat Luokka:Lauri Törhösen ohjaamat elokuvat
Viktor Kin

Viktor Pavlovitš Kin (, oikea sukunimi Surovikin, Суровикин; 14. tammikuuta (J: 1. tammikuuta) 1903 Voronežin läänin Novohopjorsk – 21. huhtikuuta 1938) oli venäläinen neuvostokirjailija ja lehtimies. Viktor Kin syntyi rautatieläisen perheeseen. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1920 ja teki maanalaista puoluetyötä Venäjän kaukoidässä. Vuosina 1928–1930 hän opiskeli punaisten professorien instituutissa Moskovassa ja työskenteli sen jälkeen TASS:n kirjeenvaihtajana Roomassa ja Pariisissa. Vuonna 1937 hänestä tuli Le Journal de Moscou -lehden toimittaja. Pian tämän jälkeen hänet pidätettiin ja ammuttiin kansanvihollisena. Kinin ainoa merkittävä teos on romaani ”Tuolla puolen” (Po tu storonu, 1928). Se on romanttinen kertomus Venäjän kansalaissotaan Kaukoidässä osallistuneista nuorista. Kirjailijan keskeneräiset romaanit katosivat pidätyksen yhteydessä. ==Suomennettu teos== * Tuolla puolen. Suom. Lea Helo. Leningrad: Kirja, 1932. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Vladimir Kiršon

Vladimir Mihailovitš Kiršon (, 19. elokuuta 1902 Naltšik – 28. heinäkuuta 1938) oli neuvostoliittolainen näytelmäkirjailija. Vladimir Kiršon syntyi juristin perheeseen. Hän osallistui Venäjän kansalaissotaan ja liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1920. Vuonna 1923 hän valmistui Jakov Sverdloville nimetystä Moskovan kommunistisesta instituutista. Vuodesta 1925 lähtien hän toimi yhtenä Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistyksen johtajista. Kiršonin näytelmiä ovat ajankohtaisia yhteiskunnallisia aiheita käsittelevät Konstantin Terjohin (A. Upenskin kanssa, 1926), Relsy gudjat (”Raiteet humisevat”, 1927), Gorod vetrov (”Tuulten kaupunki”, 1928), Hleb (”Leipä”, 1930), Sud (”Tuomio”, 1933), Tšudesnyi splav (”Ihmeellinen seos”, 1934) ja Bolšoi den (”Suuri päivä”, 1936). Ne ovat rakenteeltaan perinteisiä ja taiteelliselta tasoltaan vaatimattomia. Stalinin vainojen aikana Kiršon pidätettiin ja ammuttiin syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta. Hänet on haudattu Moskovan lähelle Kommunarkan teloituspaikalle. Kirjailijan maine palautettiin vuonna 1955. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Venäläiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Rašid al-Ghannuši

Rašid al-Ghannuši tai Rašid al-Khriji (myös Rachid Ghannouchi, s. 1941) on tunisialainen poliitikko ja islamisti-aktivisti. Hän oli vuosia maanpaossa Lontoossa, mutta palasi Tunisiaan Tunisian kansannousun ja Ben Alin hallinnon kaatumisen jälkeen tammikuun lopussa 2011.Tunisian islamistijohtaja palasi maanpaosta Helsingin Sanomat 30.1.2011 Hän johtaa Ennahda- eli al-Nahda- liikettä, joka oli kielletty presidentti Ben Alin aikana. Heti palattuaan al- Ghannuši ilmoitti että ei aio asettua presidenttiehdokkaaksi, mutta että puolue osallistuu parlamenttivaaleihin.Tunisian Islamist leader Rachid Ghannouchi returns home BBC News 30.1.2011 Ghannouchi on korostanut moniarvoisuuden sallimista, naisten oikeuksia ja omantunnon vapautta.Interview transcript: Rachid Ghannouchi Financial Times 18.1.2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tunisialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pisteellinen ympyrä

Pisteellinen ympyrä on symboli, joka voi merkitä seuraavia asioita: Aurinkokunnassa: * Aurinko * alkemiassa kulta tai Aurinko * egyptiläisissä hieroglyfeissä Aurinko tai auringonjumala Ra. * Kiinalaisissa oraakkeliluukirjoituksissa Aurinko (nykyaikainen vastine 日) Uskonnoissa ja filosofiassa: * Kabbalan sefira keter * Ojibwojen henki * Monismi Kielissä ja kielitieteessä * Bilabiaaliset naksausäänteet * Goottilaisen aakkoston kirjain hwair 𐍈 * Tifinaghin kirjain yas ⵙ * Brahmi-kirjoituksen kirjain tha 𑀣 * Blisskielessä silmä * XNOR-portti * Valittu valintanappi Muuta: * Pahalta silmältä suojaava nazar-amuletti * Mensuraalinotaatiossa 9/8-tahtilajin merkki * Filateliassa käytetty tai mitätöity postimerkki * Targetin logo * Eurooppalaisissa liikennemerkeissä keskusta Luokka:Symbolit
Greatest Hits 1970–2002

Greatest Hits 1970–2002 on Elton Johnin kokoelma-albumi hänen suurimmista hiteistään vuoteen 2002 asti. Albumista on olemassa eurooppalainen versio ja amerikkalainen versio. Se julkaistiin marraskuussa 2002. == Kappaleet == === Eurooppalainen versio === Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin, ellei toisin mainita. === Amerikkalainen versio === == Aiheesta muualla == *Elton Johnin virallinen sivusto *Elton Johnin diskografia Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Elton Johnin albumit
Tarinoita (Rajattoman albumi)

Tarinoita on lauluyhtye Rajattoman albumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2010. Albumin nimen mukaisesti kappaleet ovat hyvin kerronnallisia. Lähes kaikki laulut ovat yhtyeen jäsenten säveltämiä. Levyn julkaisukiertueella yhtye esiintyi hieman tavallisesta poikkeavalla kokoonpanolla. Essi Wuorela joutui jäämään selkävaivojen vuoksi pitkälle sairauslomalle, ja hänen tilallaan konserteissa esiintyi Nina Tapio. Lisäksi kiertueella oli erikoisvieraana beatbox-artisti Felix Zenger. Rajaton.net , uutiset 6.10.2010 == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Keskisuomalainen: suopeaKeskisuomalainen: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tarinoita.net – Näytteet albumin kappaleista ja tekijöiden kommentteja. Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:A cappella -albumit Luokka:Rajattoman albumit
Anna Louise Strong

Anna Louise Strong (24. marraskuuta 1885 Friend, Nebraska - 29\. maaliskuuta 1970 Peking) oli yhdysvaltalainen journalisti ja aktivisti. Hänet tunnetaan parhaiten Neuvostoliiton ja Kiinan kommunisteja tukeneesta raportoinnistaan. luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Vladimirintyöhevonen

Vladimirintyöhevonen (venäjäksi Vladimirskaya tyazhelovoznaya) on Vladimirin ja Ivanovon alueelta kotoisin oleva raskas työhevonen. Rodun jalostus alkoi 1900-luvulla, ja vuonna 1946 rotu oli jo niin yhtenäinen, että se voitiin virallistaa. Hevosta käytetään maatöihin sekä myös jonkin verran vaunuhevosena. == Ominaisuudet == Vladimirintyöhevonen on raskas ja voimakas, mutta painoonsa nähden nopea. Brittiläisten työhevosten vaikutus rotuun on selvä. Se on nopeakasvuinen ja hedelmällinen, tammojen hedelmällisyysluku on 75–80 %, eli sadasta astutetusta tammasta syntyy 75–80 elävää varsaa. Säkäkorkeudeltaan vladimirintyöhevoset ovat 152–165 cm, orien paino on 750–800 kg, tammat ovat hieman pienempiä, keskimäärin vajaa 700 kg. Kolhoosien siittoloissa kasvatetut hevoset olivat usein pienempi kokoisia epäsopivien kasvuolojen takia. Pää on suuri ja pitkä, profiili on yleensä kupera. Kaula on pitkä ja lihaksikas. Rinta on leveä, mutta ei liian syvä. Säkä on pitkä ja korostunut. Selkä on melko pitkä, leveä ja hiukan notko, se ei kuitenkaan ole välttämättä kovin vahva. Lautaset ovat pitkät, leveät ja viettävät, lanne on lyhyt ja leveä. Jalat ovat pitkät ja hyväasentoiset ja kaviot suuret, joillakin yksilöillä on runsaat, muttei kovin pitkät vuohiskarvat. Jouhet ovat runsaat. Väriltään vladimirintyöhevonen on yleensä ruunikko, harvemmin rautias tai musta. Valkoiset merkit päässä ja jaloissa ovat yleisiä. Luonteeltaan rotu on rauhallinen ja helppo käsitellä, mutta kuitenkin energinen. Sen sanotaan olevan yleensä muita työhevosrotuja määrätietoisempi. == Historia == Vladimirintyöhevonen kehitettiin 1900-luvulla Neuvostoliiton hevoskasvatuskollektiiveissa Vladimirin ja Ivanovan alueilla. 1900-luvun alussa Britanniasta ja Ranskasta tuotiin kylmäverisiä hevosia, joita risteytettiin paikallisiin suuriin tammoihin, tarkoituksena oli tuottaa keskikokoinen ja suhteellisen nopea työhevonen. Risteytyksiin käytettiin percheronia, suffolkinhevosta, ardenneria ja clevelandinruunikkoa. Myöhemmin käytettiin lisäksi clydesdalenhevosta ja vähemmissä määrin shireä, jälkimmäistä laajasti vain 1919–1929. Tärkeimpiin perustajaoreihin lukeutuu kolme clydesdalea, 1910 maahan tuodut Lord James ja Border Brand ja 1923 tuotu Glen Albin. Rodun jalostuksessa tärkeä osuus on ollut Gavrilo-Posadin siittolalla, joka pyrki tuottamaan alueelle yhdenmukaisen hevoskannan. Virallisesti vladimirintyöhevonen tunnustettiin roduksi vuonna 1946. Koneellistumisen myötä rodun tarve ja sitä myöten määrä väheni, vuoden 1980 alussa puhtaita vladimirintyöhevosia oli Neuvostoliitossa 1255 yksilöä. Rotu on yhä harvinainen, nykyään niitä on vain 650 yksilöä, joista alle 200 on siitostammoja. Suurin osa kasvatuksesta tapahtuu Yuryev-Polskin siittolassa. Rodussa on 4 sukulinjaa. == Käyttö == Vladimirintyöhevosen tärkein käyttötarkoitus on aina ollut toimia raskaana työhevosena maatiloilla. Jonkin verran niitä käytetään myös vaunuhevosina, esimerkiksi venäläisessä troikassa. Rodulla voidaan myös ratsastaa ja sitä kasvatetaan lihaksi. == Lähteet == Luokka:Venäläiset hevosrodut Luokka:Kylmäveriset
Devilish Impressions

Devilish Impressions on puolalainen black/death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 2000 Opolessa, Puolassa. ==Kokoonpano== * Quazarre – laulu, kitara, kosketinsoitin (2000–) * Armers – kitara (2007–) * Vraath – bassokitara (2010–) * Icanraz – rummut === Entiset jäsenet === * Starash – bassokitara, kitara (2000–2007) * Adrian Nefarious – bassokitara * Cultus – bassokitara * Dragor – rummut * Turqouissa – kosketinsoitin (2000–2010) * Cloud – rummut (2007) ==Diskografia== === Studioalbumit === * * * * === EP:t === * * * === Demot === * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Puolalaiset black metal -yhtyeet Luokka:Puolalaiset death metal -yhtyeet Luokka:Avantgardemetalliyhtyeet
Kirkonkylän koulu (Rusko)

Kirkonkylän koulu on Ruskon keskustassa, Varsinais-Suomen maakunnassa, sijaitseva koulu, joka antaa perusopetusta vuosiluokille 3–6. Se muodostaa hallinnollisesti yhtenäisen kokonaisuuden luokilla 1–2 ja esikoulussa opetusta antavan Hiidenvainion koulun kanssa, ja niissä on yhteensä noin 300 oppilasta. Koulu toimi 1970-luvun lopulle nykyisen nuorisotalon tiloissa sekä nykyisen Kirkkotuvan tiloissa. Oppilasmäärän kasvaessa oli viimeisinä vuosina ennen nykyisen koulutalon valmistumista käytössä myös entisen osuuskaupan talo nykyisen S-marketin paikalla. == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Rusko
Rurik Lindquist

Rurik Nestor Lindquist (26. tammikuuta 1870 Mikkeli – 20. marraskuuta 1950) oli suomalainen taiteilija.Päivästä päivään. 60 vuotta täyttää..., Helsingin Sanomat, 26.01.1930, nro 24, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 26.01.2025 Rurik Lindquist kävi Hämeenlinnan normaalilyseon reaaliosaston ja Taideyhdistyksen piirustuskoulun Ateneumissa. Hän oli Gunnar Berndtsonin oppilaana ja myöhemmin Gabriel Ferrierin oppilaana Academie Julianissa Pariisissa sekä Academie Colarossin ateljeessa. Hän sai viisi stipendiä opintomatkoja varten ja teki seitsemän opintomatkaa ulkomaille. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1950. Lindquist toimi johtajaopettajana Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa alkaen vuodesta 1900 aina 40 vuoden ajan. Hän oli myös Viipurin taidemuseon johtaja. Tunnettuna laatukuva- ja maisemamaalaajana Lindquist otti osaa myöskin Helsingissä pidettyihin yleisiin taidenäyttelyihin. Ennen Viipuriin siirtymistä Lindquist Haminan kadettikoulun piirustuksenopettajana vuosina 1896–1900. Viipurin suomalaisen lyseon piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana hän oli vuodesta 1903 alkaen. Rurik Lindquist vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Hämeenlinnassa ja toimi 1890-luvulla Hämeenlinnan käsityöläiskoulun opettajana. Myöhemmin hän perusti Hämeenlinnan taidemuseon vanhaan viljamakasiiniin. Viipurin taidemuseosta vuonna 1939 evakuoidut teokset loivatkin sitten perustan taidemuseon kokoelmalle. Taideteosten evakoinnista pois sodan jaloista hän vastasi museointendenttinä. Arvokas taidekokoelma evakointiin alkuun Rautalammille Peuran museoon. == Taide == Lindquist tauluissa näkyy Hämeenlinnan Myllymäen kaupunginosan pihoja, portteja ja puutarhoja sekä Vanajaveden rantamaisemia. Hänen maalaustensa aiheina on mm. Kannaksen, Nauvon ja Korppoon maisemat. Lindquist teki myös asetelmia ja henkilökuvia. Lindquistin taiteessa näkyy perinteiset esteettiset arvot, realistinen ilmaisu ja arkiset aiheet. Rurik Lindquistin taidetta on nähtävillä Hämeenlinnan taidemuseossa. == Lähteet == *Rurik Lindquist taiteilijamatrikkelissa *Hämeenlinnan taidemuseo, Rurik Lindquist *Hämeen Sanomat 22.01.2011: Viipurin Rurik toi taidetta Hämeenlinnaan *Etelä-Karjalan taidemuseo Viipurin Taiteenystävät ry. historiaa *Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Rurik Lindquist * Taidetta vanhasta Viipurista, toim. Olli Valkonen, ISBN: 952-91-6929-9 == Viitteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
TWAS

The World Academy of Sciences (TWAS) tai kattavammin The World Academy of Sciences for the advancement of science in developing countries, aiemmin Third World Academy of Sciences (2004 saakka) ja The Academy of Sciences for the developing world (2004–2012), on ansioihin perustuva tiedeakatemia. Sen tavoitteena on parantaa kestävää hyvinvointia tutkimuksen, koulutuksen, politiikan ja diplomatian keinoin. Tiedeakatemian jäsenistöön kuului vuoden 2021 alussa lähes 1 300 tieteentekijää, joiden joukossa oli 12 nobelistia. Naisten osuus jäsenistöstä oli tällöin 15 prosenttia. TWAS:n viisivuotisessa nuorten tieteentekijöiden ohjelmaan (Young Affiliates) osallistujista puolet oli vaiheessa naisia. Tiedeakatemian päätoimipaikka sijaitsee Triestessä Italiassa. Organisaatiomuodoltaan TWAS on YK:n erityisjärjestö Unescon alaisuudessa toimiva ohjelmayksikkö, ja Unesco on vastannut TWAS:n taloushallinnosta vuodesta 1991. TWAS:n perusti Nobelin fysiikanpalkinnon voittanut Abdus Salamin johtama ryhmä vuonna 1983. Italialaiset tieteentekijät ja Italian valtio on tukenut järjestöä sen perustamisesta lähtien. Myös Ruotsin ja Iranin valtiot tukevat tiedeakatemiaa useiden yhteisöjen ja yritysten ohella. Kiinan tiedeakatemialla on yhdessä TWASin kanssa kuusi osaamiskeskusta Pekingissä, joiden välityksellä se kouluttaa tutkijoita kehittyvistä maista ja osallistuu tieteellisen osaamisen ja yhteistyön kehittämiseen. == Lähteet== == Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * Founding Fellows: TWAS's 42 Founding Fellows, TWAS Fellows by residence, with nationality and membership section (pdf) (twas.org) Luokka:Tiedeakatemiat Luokka:Kestävä kehitys
Nuori rakkaus

Nuori rakkaus on Rauli Badding Somerjoen singlejulkaisu, joka ilmestyi loppusyksyllä 1973. Se nousi Suomen singlelistan ykköseksi. Singlen on kustantanut Love Records ja sen luettelotunnus on LRS 2023. Uudelleenjulkaisuvuosi oli 1987. "Nuori rakkaus" on cover-versio Tab Hunterin vuonna 1957 tunnetuksi tekemästä kappaleesta Young Love. Vuonna 1973 kappale oli brittilistan ykkösenä Donny Osmondin laulamana. Suomenkieliset koulumaailmaan sijoittuvat sanat kappaleeseen on tehnyt Heikki Harma, jonka oma ura taiteilijanimellä Hector oli tuolloin nousussa. Kääntöpuolen kappale on "Ja rokki soi", jonka ovat tehneet Matti ja Teppo Ruohonen. Sovitusapua basso- ja kitaraosuuksiin on saatu Albert Järviseltä. Tällä kappaleella Badding osallistui saman vuoden Syksyn sävel -kilpailuun. Hän herätti esiintymisellään 2,6 miljoonan tv-katsojan huomiota, kun hän paiskasi lopuksi rekvisiittamikrofonin lattiaan. Musiikkilehti Intro valitsi singlen tuoreeltaan kuukauden singleksi ja Suosikin Marco Polo vertasi Baddingia itseensä Olavi Virtaan. Badding esitti kappaleet myös 1. marraskuuta silloisen TV 2:n Iltatähti-ohjelmassa, jonka juontajana oli Markku Poijärvi. YLE:n Elävä arkisto, Iltatähti 1. marraskuuta 1973. Singlen kansikuvassa Badding esiintyy moottoripyörän kanssa. Singlen kappaleet ilmestyivät myös Baddingin kokoelma- albumeilla Muotokuva 1 (Love Records LXLP 512 / LXC 512, 1973), Paratiisi – Baddingin parhaat (Love Records LOVER 4, 1983) ja CD-paketilla Kaikki laulut (Siboney LXCD 616, 1997). == Singlen kappaleet == A. Nuori rakkaus : (Joyner / Cartey – Bergström – Harma) B. Ja rokki soi : (Ruohonen / Ruohonen – Järvinen – Ruohonen / Ruohonen) == Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Vuoden 1973 kappaleet Luokka:Rauli Badding Somerjoen kappaleet
WebKit

WebKit on Applen kehittämä selainmoottori, jota Apple käyttää Safari- selaimessaan. Lisäksi kaikkien iOS-älypuhelimille kehitettyjen selainten on käytettävä WebKitiä. WebKitin kehityksen pohja oli KDE-projektin KHTML, josta Apple forkkasi WebKitin vuonna 2001.https://marc.info/?m=104197092318639 Google käytti WebKitin WebCore-osaa omassa Chrome-selaimessaan kunnes forkkasi siitä Blink-selainmoottorin. Apple muokkasi KHTML:ää abstraktoimalla siitä KDE- ja Qt-kohtaiset koodit. Nokia forkkasi WebKitin ja muokkasi sen GTK:lle. Nokian muokkaamaa toteutusta on käytetty arviolta kymmenessä miljoonassa Series 60 -laitteessa. Applen lisäksi kehitykseen ovat osallistuneet tahoja muun muassa Nokia, Samsung, KDE, Palm sekä RIM. WebKit on julkaistu avoimen lähdekoodin lisenssillä ja sisältää sekä LGPL- että BSD-lisenssillä olevia osia. WebKit on kirjoitettu C++-ohjelmointikielellä. WebKit sisältää HTML:n ja CSS:n käsittelevän renderöintimoottorin (WebCore), JavaScript-moottorin (JavaScriptCore) ja korkean tason ohjelmointirajapinnan, jolla se sulautetaan verkkoselaimiin (WebKit). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * WebKit- organisaation viralliset verkkosivut * Understanding Webkit Rendering * WebKit Applen sivuilla Luokka:Selainmoottorit
The Souls

The Souls on kouvolalainen rockyhtye, joka julkaisi debyyttialbuminsa The Grand Confusion keväällä 2009. Albumin tuotti Pekka Laine. Yhtyeessä soittavat veljekset Jani (laulu, kitara) ja Toni Orpana (rummut) sekä Antti Takalo (basso, koskettimet). The Souls on esiintynyt myös Suomen ulkopuolella muun muassa Saksassa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa. == Aiheesta muualla == *Yhtyeen kotisivut *Yhtye MySpacessa Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet