EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Florin Răducioiu

Florin Răducioiu (s. 17. maaliskuuta 1970 Bukarest) on romanialainen entinen jalkapalloilija. Hän pelasi Romanian maajoukkueessa 40 ottelua ja teki niissä 21 maalia vuosina 1990–1996. Răducioiun huippuhetket olivat MM-kisoissa 1994, jolloin hän pääsi Romanian maajoukkueen kanssa puolivälieriin asti voitettuaan edellisten kisojen hopeamitalistin Argentiinan. Puolivälierän Ruotsia vastaan joukkue kuitenkin hävisi rangaistuspotkukilpailussa. EM-kisoissa Răducioiu on ollut vuonna 1996, mutta Romania jäi ilman saavutusta pudottuaan alkukierroksilla. Seurajoukkueessa Răducioiu on voittanut Romanian mestaruuden sekä Serie A:n mestaruuden ja Mestarien liigan vuonna 1994 AC Milanin riveissä. Kaudella 1997–1998 hän pelasi Bundesliigassa VfB Stuttgartissa, mutta siellä hän ei onnistunut, joten ensimmäisen kauden jälkeen hän siirtyi jälleen Italiaan. Răducioiu aloitti maajoukkueuransa vuonna 1988. Hän lopetti maajoukkueuransa juuri ennen Ranskan MM-kilpailuja vuonna 1998 johtuen vakasta polvivammasta, joka esti pelaamisen pitkäksi aikaa. Răducioiu pelasi 42 maaottelua ja teki niissä 21 maalia. Koko jalkapallouransa hän lopetti vuonna 2002. Răducioiu on ensimmäinen jalkapalloilija, joka tuli pelanneeksi kaikissa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Răducioiun lisäksi myös tanskalainen Christian Poulsen, montenegrolainen Stevan Jovetić ja alankomaalainen Justin Kluivert ovat pelanneet kaikissa näissä sarjoissa. Răducioiu on myös ensimmäinen pelaaja, joka on tehnyt maalin jokaisessa näissä viidessä sarjassa. Toinen pelaaja, joka tähän on pystynyt, on Stefan Jovetić. == Seurat == * FC Dinamo Bukarest 1985–1990 * AS Bari 1990–1991 * Hellas Verona 1991–1992 * Brescia Calcio 1992–1993 * AC Milan 1993–1994 * RCD Espanyol 1994–1996 * West Ham United FC 1996–1997 * VfB Stuttgart 1997–1998 * Brescia Calcio 1998–2000 * FC Dinamo Bukarest 2000–2001 * AS Monaco 2001–2002 == Saavutukset == * Mestarien liiga 1994 * Romanian mestaruus 1989 * Italian mestaruus 1994 * Italian supercup 1993 == Lähteet == *Viralliset sivut === Viitteet === Luokka:Romanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan armeija

Saksan armeija voi viitata seuraaviin armeijoihin: * Heer, Saksan keisarikunnan armeija vuosina 1871–1918 * Reichswehr, vuosina 1921–1935 * Wehrmacht, vuosina 1935–1946 Toisen maailmansodan jälkeen: * Bundeswehr, Saksan liittotasavallassa vuodesta 1955 lähtien * Nationale Volksarmee, Saksan demokraattisessa tasavallassa (DDR) vuosina 1956–1990
Superliga Española de Hockey Hielo

Superliiga eli espanjalaisittain Palmarés Liga on Espanjan jääkiekon korkein sarjataso. Liigassa pelaa kaudella 2021–2022 kahdeksan joukkuetta, joista yksi tulee Ruotsista. Liigassa ei pelata pronssiottelua. Espanjassa pelataan jääkiekossa myös Espanjan Cupia, jonka nimi on Copa del Rey. == Joukkueet kaudella 2021-22 == Joukkue Kaupunki Kotihalli Perustettu FC Barcelona Barcelona Pavello Pista de Gel 1972 Aramón Jaca Jaca Palacio de Hielo de Los Pireneos 1972 Majadahonda HC Majadahonda Palacio de Hielo de Majadahonda 1995 CG Puigcerdà Puigcerdà Palacio de Hielo Puigcerdà 1972 CHH Txuri Urdin San Sebastián Txuri Urdin Izotz Jauregia 1970 C.H. Huarte Huarte Milenio Logroño Logroño Pista de Hielo Lobete 2009 Nordic Vikings Madrid Majadahonda Dreams Arena 2021 == Espanjan liigan finalistit == vuosi mestari hopeaa 1973 Real Sociedad CH Madrid 1974 Real Sociedad FC Barcelona 1975 Real Sociedad FC Barcelona 1976 CHH Txuri Urdin San Sebastian FC Barcelona 1977 CH Casco Viejo FC Barcelona 1978 CH Casco Viejo FC Barcelona 1979 CH Casco Viejo FC Barcelona 1980 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Casco Viejo 1981 CH Casco Viejo FC Barcelona 1982 CH Vizcaya FC Barcelona 1983 CH Vizcaya CH Jaca 1984 CH Jaca CG Puigcerdà 1985 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 1986 CG Puigcerdà CH Jaca 1987 FC Barcelona CHH Txuri Urdin San Sebastian 1988 FC Barcelona CHH Txuri Urdin San Sebastian 1989 CG Puigcerdà CH Jaca 1990 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 1991 CH Jaca CHH Txuri Urdin San Sebastian 1992 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 1993 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 1994 CH Jaca CHH Txuri Urdin San Sebastian 1995 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 1996 CH Jaca FC Barcelona 1997 FC Barcelona CH Jaca 1998 CH Majadahonda Madrid CG Puigcerdà 1999 CHH Txuri Urdin San Sebastian CG Puigcerdà 2000 CHH Txuri Urdin San Sebastian CH Jaca 2001 CH Jaca CG Puigcerdà 2002 FC Barcelona CH Jaca 2003 CH Jaca FC Barcelona 2004 CH Jaca CG Puigcerdà 2005 CH Jaca CHH Txuri Urdin San Sebastian 2006 CG Puigcerdà CH Jaca 2007 CG Puigcerdà CH Jaca 2008 CG Puigcerdà Anglet Hormadi Elite 2009 FC Barcelona CG Puigcerdà 2010 CH Jaca CG Puigcerdà 2011 CH Jaca FC Barcelona 2012 CH Jaca CG Puigcerdà 2013 Escor Auto Avendaño CG Puigcerdà 2014 Escor BAKH CG Puigcerdà 2015 CH Jaca Txuri Urdin 2016 CH Jaca Txuri Urdin 2017 Txuri Urdin CH Jaca 2018 Txuri Urdin CH Jaca 2019 Txuri Urdin CG Puigcerdà *
Törmäystesti

Törmäystesti on ajoneuvoille suoritettava turvallisuuskoe. Nykyään tormäystesteissä voidaan käyttää fyysisten testien sijasta myös mallinnusohjelmia. Euro NCAP -testit (The European New Car Assessment Programme) ovat nykyaikaisimmat eurooppalaiset testit, joissa fyysisesti testataan uusien automallien kolariturvallisuutta. Ne koostuvat useista erilaisista, standardoiduista testeistä, joissa tarkoituksena on tuottaa tietoa, jonka perusteella eri automallien turvallisuutta ja toisaalta aggressiivisuutta voidaan vertailla keskenään. Euro NCAP:n lisäksi on olemassa muita törmäystestejä, joissa käytettyjen nopeuksien sekä nukketyyppien lukumäärä ja tyyppi vaihtelevat, mutta perusidea on kaikissa sama. Muita törmäystestejä ovat muun muassa: * USNCAP (NHTSA) * ANCAP * JNCAP (Japani) * IIHS (USA) * ADAC (Saksa) ==Aiheesta muualla== *EuroNCAP:n viralliset kotisivut Luokka:Autotekniikka Luokka:Turvatekniikka
Bill Cook

William ”Bill” Cook (9. lokakuuta 1896 Brantford, Ontario, Kanada – 6. huhtikuuta 1986) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hyökkääjä Cook pelasi New York Rangersissa National Hockey Leaguessa ja Saskatoon Crescents -seurassa Pacific Coast Hockey Association -sarjassa. Bill Cook pelasi ”Bun Line” -ketjussa veljensä Bun Cookin ja Frank Boucherin kanssa. Ketju jäi jääkiekon historiaan tehtyään maalin kevään 1928 Stanley Cupin loppuottelun jokaisessa pelissä. Cook toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana. Hän aloitti valmentajauransa Cleveland Baronsissa, jonka valmensi kahdesti Calder Cupin voittoon, vuosina 1939 ja 1941. Hän toimi lyhyen aikaa myös NHL-valmentajana, kausina 1951–1952 ja 1952–1953 New York Rangersissä. == Tilastot == 1926–27 New York Rangers NHL 44 33 4 37 58 2 1 0 1 4 1927–28 New York Rangers NHL 43 18 6 24 42 9 2 3 5 26 1928–29 New York Rangers NHL 43 15 8 23 41 6 0 0 0 6 1929–30 New York Rangers NHL 44 29 30 59 56 4 0 1 1 11 1930–31 New York Rangers NHL 44 30 12 42 39 4 3 0 3 4 1931–32 New York Rangers NHL 48 33 14 47 33 7 3 3 6 2 1932–33 New York Rangers NHL 48 28 22 50 51 8 3 2 5 4 1933–34 New York Rangers NHL 48 13 13 26 21 2 0 0 0 2 1934–35 New York Rangers NHL 48 21 15 36 23 4 1 2 3 7 1935–36 New York Rangers NHL 44 7 10 17 16 – – – – – 1936–37 New York Rangers NHL 21 1 4 5 6 – – – – – 1937–38 Cleveland Barons IAHL 5 0 0 0 0 – – – – – NHL yhteensä 475 228 138 366 386 46 13 11 24 66 == Saavutuksia == * New York Rangersin kapteenina 1926-37 * NHL:n maalikuningas 1927 ja 1933 * Stanley Cup 1928 * Hockey Hall of Fameen 1952 * 1998 sijalla 44 The Hockey News -lehden listalla, jossa arvotettiin 100 suurinta lähinnä pohjoisamerikkalaista pelaajaa == Katso myös == * The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta == Lähteet == *Bill Cook Legends of Hockey -sivustolla === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Find-A-Graven profiili Bill Cookista Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Gregor Cankar

Gregor Cankar (s. 25. tammikuuta 1975 Celje) on slovenialainen yleisurheilija. Sevillan MM-kisoissa 1999 pronssia pituushypyssä saavuttaneen Cankarin ennätys on 840 vuodelta 1997. Hän jäi karsintaan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Soulissa 1992, mutta voitti kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 1994, saman ikäluokan maailmanmestaruuden Lissabonissa myötätuulituloksella 804. Vuonna 1995 hän osallistui Barcelonan sisäratojen MM-kisoihin, joissa hän jäi karsintaan. Seuraavana vuonna hän oli neljäs Tukholman sisäratojen EM-kisoissa ja kuudes Atlantan olympialaisissa tuloksella 811. Vuonna 1997 hän oli Pariisin sisäratojen MM-kisoissa seitsemäs tuloksella 802. Seuraavana vuonna hän oli kuudes Budapestin EM-kisoissa. Vuonna 1999 hän osallistui Maebashin sisäratojen MM-kisoihin sijoittuen neljänneksi tuloksella 828 ja voitti myöhemmin samana vuonna aikuisten arvokisojen ainoan mitalinsa, pronssia, Sevillan MM-kisoissa tuloksella 836. Hän osallistui vielä vuonna 2000 Sydneyn olympialaisiin, vuonna 2002 sekä Wienin sisäratojen EM-kisoihin että Münchenin EM-kisoihin ja vuonna 2004 Ateenan olympialaisiin, mutta ei selviytynyt enää kertaakaan loppukilpailuun. == Lähteet == * Cankar, Gregor Cankar, Gregor Luokka:Elävät henkilöt
George Amick

George Amick (24. lokakuuta 1924 Oregon, Yhdysvallat – 4. huhtikuuta 1959 Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpaili Yhdysvaltain sarjoissa. Amick osallistui Formula 1:n MM-sarjaan kuuluneeseen vuoden 1958 Indianapolis 500 -kilpailuun, minkä vuoksi hänet lasketaan F1-kuljettajaksi. Hän sijoittui toiseksi ja saavutti kuusi MM-pistettä. Amick kuoli auto-onnettomuudessa kauden 1959 kilpailussa. ==Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa== (avain) Vuosi Talli Malli Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Sijoitus Pisteet 1957 Federal Engineering Snowberger Offenhauser L4 ARG MON 500 FRA GBR GER PES ITA NC 0 1958 Norman Demler Epperly Indy Roadster Offenhauser L4 ARG MON NED 500 BEL FRA GBR GER POR ITA MOR 15 6 == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Turk Broda

Walter Edward "Turk" Broda (15. toukokuuta 1914 Brandon, Manitoba, Kanada – 17. lokakuuta 1972) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Maalivahti Broda pelasi Toronto Maple Leafsissa NHL-liigassa. Broda syntyi ukrainalais-kanadalaiseen perheeseen. Maple Leafsin vahvuuteen hän liittyi 1936. Menestyksekkäiden kausien jälkeen Broda piti taukoa urheilusta 1943–1945 palvellakseen armeijassa toisessa maailmansodassa. Asepalveluksen jälkeenkin hän pelasi huipulla voittaen muun muassa Stanley Cupeja; vuonna 1952 Turk Broda lopetti pelaajauransa. Broda kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1972. == Saavutuksia == * Vezina Trophy 1941, 1948 * NHL:n ykköstähdistössä 1941, 1948 * Stanley Cup 1942, 1947, 1948, 1949, 1951 * NHL:n kakkostähdistössä 1942 * Hockey Hall of Fameen 1967 * 1998 sijalla 60 The Hockey News' -lehden 100 suurimman pelaajan NHL-painotteisella listalla == Katso myös == * The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vezina Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Foeke Booy

Foeke Booy (s. 25. huhtikuuta 1962 Leeuwarden) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. ==Peliura== Booy pelasi urallaan Alankomaiden ja Belgian pääsarjoissa vuosina 1980–1996. Booy voitti Belgian mestaruuden kahteen otteeseen ja Belgian Cupin kerran. Vaikea polvivamma päätti Booyn uran 1996. Meriitit valmentajana * Belgian mestaruus (2): 1990, 1992 * Belgian Cup: 1991 * Belgian Supercup (3): 1990, 1991, 1992 ==Valmennusura== Booy aloitti valmennusuransa FC Utrechtin nuorisovalmentajana ja ykkösjoukkueen apuvalmentajana vuonna 2000. Vuodesta 2002 lähtien Booy on toiminut Utrechtin päävalmentajana. Booy on Utrechtin seurahistorian menestyksekkäin valmentaja, heti avauskaudellaan hän johdatti seuran Eredivisien kahdeksanneksi. 2003 ja 2004 Utrecht juhli Amstel Cupin coittoa ja Alankomaiden supercupin voittoa 2004. Heinäkuussa 2007 Booy siirtyi Utrechtista saudiarabialaisen Al-Nassrin päävalmentajaksi. Booyn viisivuotinen päävalmentajakausi Utrechtissa oli seurahistorian menestyksekkäin ja päättyi yhdeksännelle sijalle kaudella 2006–2007. Kesällä 2007 hän siirtyi saudiseura Al-Nassrin valmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja hän luotsasi joukkuetta vain kahdeksan ottelun ajana. Joulukuussa 2007 hän palasi valmennustehtäviin Alankomaihin Sparta Rotterdamin uudeksi päävalmentajaksi. Kauden 2008/09 jälkeen Booy jätti tehtävänsä Spartan päävalmentajana ja palasi FC Utrechtiin tekniseksi johtajaksi. SPARTA NAME ADELAAR COACH Booy palasi valmennustehtäviin marraskuussa 2012 belgialaisen Cercle Bruggen uutena päävalmentajana. Booy: "Niet te laat, maar vijf voor twaalf" Booy sai potkut huhtikuussa 2013 huonojen tulosten vuoksi. Cercle zet coach Booy op straat Heinäkuun alussa 2013 hän palasi valmentamaan Alankomaihin Eredivisien nousijajoukkue Go Ahead Eaglesia. Booy coach Go Ahead Eagles Debyyttikausi Go Ahead Eaglissa sujui kohtuullisen hyvin ja joukkue säilytti 13. sijan turvin sarjapaikkansa. Toinen pääsarjakausi oli vaikeampi ja Booyn suojatit jumittuivat putoamiskamppailuun. Lopulta seurajohto erotti Booyn maaliskuun lopussa 2015 seuran majaillessa putoamisviivan alapuolella. Go Ahead Eagles ontslaat trainer Booy Meriitit valmentajana * KNVB Cup (2): 2003, 2004 * Johan Cruijff Schaal: 2004 ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jordan 198

Jordan 198 oli britti Gary Andersonin ja britti Mike Gascoynen suunnittelema auto, jolla Jordan-talli kilpaili kaudella 1998. Autoa ajoivat vuoden 1996 maailmanmestari britti Damon Hill ja toista vuottaan tallissa ollut saksalainen Ralf Schumacher. Auton voimanlähteenä toimi Mugen Hondan moottorit ja renkaat tallille valmisti edelliskauden tapaan Goodyear. Autolla saavutettiin tallin historian ensimmäinen voitto. Suurista ododotuksista huolimatta kausi alkoi heikosti, sillä kauden ensimmäiseltä puoliskolta ei saavutettu yhtäkään MM-pistettä, mutta viimein Britannian GP:ssa Scumacher ylsi vihdoin pisteille ollen kuudes. Tämän jälkeen hän oli Itävallan GP:ssa viides. Saksan GP:ssa molemmat kuljettajat selvisivät pisteille, kun Hill ajoi neljänneksi ja Schumacher kuudenneksi. Hill uusi vielä sijoituksensa seuraavaksi ajetussa Unkarin GP:ssa. Belgian GP:ssa se kauan odotettu tapahtuma sitten tapahtui: Hill onnistui voittamaan tallille sen ensimmäisen voiton sateen täysin sotkemassa kilpailussa. Schumacher sijoittui toiseksi, joten Jordan otti ensimmäisen ja viimeisen kaksoisvoiton. Italian GP:ssa Schumacher ajoi vielä kolmanneksi Hillin ajaessa kuudenneksi. Kauden päättäneessä Japanin GP:ssa Hill ohitti Heinz-Harald Frentzenin viimeisellä kierroksella nousten näin neljänneksi. Valmistajien MM-sarjassa talli sijoittui neljänneksi 34 MM-pisteellään. Benetton jäi viidenneksi yhden pisteen erolla, joka syntyi kun Japanin GP:ssa Hill ohitti Frenzenin. ==Formula 1 -tulokset== Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 1998 Jordan Mugen Honda V10 AUS BRA ARG SMR ESP MON CAN FRA GBR AUT GER HUN BEL ITA LUX JPN 34 4. Damon Hill 8 DSQ 8 10 Kesk. 8 Kesk. Kesk. Kesk. 7 4 4 1 6 9 4 Ralf Schumacher Kesk. Kesk. Kesk. 7 11 Kesk. Kesk. 16 6 5 6 9 2 3 Kesk. Kesk. ==Aiheesta muualla== * Jordan 198 - The Formula One DataBase * Jordan 198 - ChicaneF1 * Jordan 198 - F1Olivier Luokka:Formula 1 -kausi 1998 Luokka:Jordanin Formula 1 -autot
Kellosepän työkalut

Kellosepän työkalut jakautuvat kahteen ryhmään: isoille ja pienille kelloille tarkoitetut työkalut. Kolmikulmasyventäjä on yksi kellosepän työkaluista. Kolmikulmasyventäjiä on kaksi, suurempi ja pienempi. Suurempi on noin 130 mm pitkä ja 6 mm paksu, kun taas pienempi on noin 130 mm pitkä ja 3 mm paksu. Työkalulla levennetään porauskohtaa poraterän päässä olevan viisteen levyiseksi, ja sillä voidaan poistaa porauksessa syntyneet riisteet. Osoittimienkohottaja on yksi kellosepän työkaluista. Nimensä mukaisesti sitä käytetään kohottamaan kellon osoittimia. Osoittimien kohottaja valmistetaan hopeateräksestä viilaamalla; se on noin 90 millimetrin pituinen ja 3 millimetrin paksuinen. == Katso myös == *Kelloseppäkoulu ==Aiheesta muualla== *Työkalukauppa *Kuvia työkaluista *Kellomuseo Luokka:Työkalut Luokka:Kellotekniikka
Lorne Chabot

Lorne Chabot (5. lokakuuta 1900 Montreal, Québec, Kanada – 10. lokakuuta 1946) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Lorne Chabot pelasi National Hockey Leaguessa vuodesta 1926 vuoteen 1937. Hänen seurojaan olivat New York Rangers, Toronto Maple Leafs, Montreal Canadiens, Chicago Blackhawks, Montreal Maroons ja New York Americans. Maalivahdin pelatessa Rangersissa Lester Patrick loi hänelle pseudonimen Lorne Chabotsky juutalaisen yleisön houkuttelemiseksi. Vuoden 1928 playoffseissa Lorne Chabot loukkaantui pakottaen Patrickin palaamaan maalin suulle. == Saavutuksia == * Vezina Trophy 1935 (paras maalivahti) * 1998 sijalla 84 The Hockey News -lehden NHL-painotteisella 100 suurimman pelaajan listalla == Katso myös == * The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vezina Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Edward Charles Pickering

Edward Charles Pickering (19. heinäkuuta 1846 – 3. helmikuuta 1919) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka keksi tähtien kirkkautta mittaavan medidiaanifotometrin. Pickering toimi muun muassa Harvardin yliopiston professorina vuosina 1876–1887 sekä observatorion esimiehenä 1876–1919. Hän palkkasi observatorion laskenta- ja luettelointitehtäviin naisia, mikä oli tuohon aikaan harvinaista. Heitä kutsuttiin yhteisnimellä ”Pickeringin haaremi”, ja siihen kuului kaikkiaan yli 80 naista Pickeringin johtajanuran aikana. Pickering kehitti myös Annie Cannonin kanssa niin sanotun Harvardin luokittelun, jossa tähdet jaettiin spektriluokkiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Janne Ankkanen

Janne Ankkanen on piirtäjä Ola Fogelbergin ja kirjailija Jalmari Finnen luoma varhainen suomalainen sarjakuvahahmo, antropomorfinen ankka, joka esiintyi alun perin Suomen Kuvalehdessä lokakuusta 1917 tammikuuhun 1918 ilmestyneessä sarjassa Janne Ankkasen merkilliset vaiheet nykyajan ristiaallokossa. Kyseessä oli Suomen lehdistön ensimmäinen jatkosarjana ilmestynyt sarjakuva, joskaan ei ensimmäinen suomalainen sarjakuva.Jukka Rislakki ja Rainer Sandell: Varsinainen Puupää! Ola Fogelbergin ja hänen Pekkansa tarina, s. 50–57. Tammi, Helsinki 2005.Leena Rossi: Läskimooseksesta kalliomaalausten tikku-ukkoihin – Suomen historiaa populaarikuvien kautta Agricola-sivusto 27.9.2016. Viitattu 25.3.2024. Finnen kirjoittama ja Fogelbergin piirtämä sarja kommentoi satiirin ja faabelin keinoin Suomen jännittyneitä yhteiskunnallisia oloja. Sarjan päähenkilö Janne Ankkanen kuvattiin yleensä oman edun tavoittelijana, joka lietsoi epäjärjestystä ja joutui monesti lopulta itse kärsimään toimintansa seurauksista. Sarjassa voidaan nähdä paljon viittauksia Suomen työväestön ja punakaartien levottomuuteen sisällissodan alla. Finne tunnettiinkin porvarillisista mielipiteistään, mutta Fogelberg piirsi samanaikaisesti myös sosiaalidemokraattien Työmieheen ja Kurikkaan. Sarja kommentoi myös Suomen itsenäistymistä, sillä Janne Ankkanen nähtiin suunnittelemassa Suomelle lippua, vaakunaa ja kansallislaulua. Jannen suunnittelemassa Suomen lipussa oli hänen oma kuvansa. Sisällissodan puhjetessa Suomen Kuvalehti lakkasi ilmestymästä, ja Janne Ankkasen seikkailut päättyivät vain yhdentoista sarjan jälkeen. Sisällissodan päätyttyä sarja ei palannut lehteen, mutta sen sijaan pian ilmestyi samojen tekijöiden 12-sivuinen sarjakuvakirja Janne Ankkanen sotajalalla, jossa Janne yllyttää huonoin seurauksin eri eläinryhmiä kapinaan vahvempiaan vastaan. Fogelberg elvytti Janne Ankkasen hetkeksi Kansan Kuvalehteen jatkosodan aikana vuonna 1943. Hän kirjoitti uudet tarinat itse, sillä Finne oli jo kuollut. Jannen uudet seikkailut kommentoivat lähinnä sota- ajan arkipäivään liittyviä erikoisuuksia, kuten säännöstelyä ja mustan pörssin kauppaa. Fogelbergin mielestä Disneyn vuonna 1934 esittelemä piirroshahmo Aku Ankka muistutti olemukseltaan ja äkkipikaiselta käytökseltään hämmästyttävästi Janne Ankkasta, mutta hän tajusi, että kyse täytyi olla sattumasta eikä plagioinnista. Vuonna 1943 hän piirsikin sarjan, jossa Janne Ankkanen kohtaa sopuisasti kilpailijansa Aku Ankan. Janne Ankkasesta julkaistiin vuonna 2011 postimerkki.Jukka Laine: Postimerkkeinä kuusi suomalaista sarjakuvahahmoa Kvaak.fi 24.8.2011. Viitattu 3.5.2014. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Luokka:Sarjakuvahahmot Luokka:Kuvitteelliset linnut
Verhoilukivi

Verhoilukivi on suomen kielessä käytössä niin luonnollista kiveä oleville verhoilumateriaaleille kuin myös kaupallisissa julkaisuissa yleisesti käytetty käännös englanninkieliselle termille "stone veneer". Tarkempi ja oikeampi käännös jälkimmäisessä kohdassa olisi verhoiluun tarkoitettu kiviperäinen komposiittimateriaali, mutta tätä harvemmin näkee johtuen kirjoitusasun ilmeisestä pituudesta. Yleisesti ottaen verhoilukivellä voidaan ymmärtää ihmisen valmistamaa kiviperäistä verhoilumateriaalia. == Erilaiset verhoilukivet == Verhoilukivi voi olla luonnollista kiveä eri paksuisina, muotoiltuina ja pintakäsiteltyinä kappaleina. Verhoilukivi voi olla – ja usein myös on – luonnollisia kivimateriaaleja imitoivaa komposiittimateriaalia. Tyypillisimpiä komposiittimateriaaleja ovat betonipohjaiset materiaalit, joilla saadaan sopivalla pintakäsittelyllä ja pigmentoinnilla aikaiseksi parhaimmillaan huomattavan luonnollisen näköinen lopputulos. Komposiittimateriaalien hyöty luonnolliseen kiveen verrattuna on niiden keveydessä, tasalaatuisuudessa ja hinnassa. Verhoilussa käytettävä luonnollinen kivi on tyypillisimmin graniittia, kvartsia, marmoria tai hiekkakiveä. Laadukkaita luonnollisen kiven esiintymiä löytyy ympäri maailman ja jokaisen maan kivivalikoimalla on tietyt sille ominaiset piirteet. Keinotekoisten eli komposiittikivien suurimmat valmistajat ovat Yhdysvalloissa, jonka markkinat ovat huomattavasti kehittyneemmät kuin eurooppalaiset. Euroopan suurimpia valmistajia ovat mm. hollantilainen Klimex ja kreikkalainen Mathios. ==Aiheesta muualla== *Verhoilukivimateriaaliesimerkki Luokka:Sisustusmateriaalit Luokka:Rakennuksen pinnat
Vihreän parran ilmiö

Vihreän parran ilmiö viittaa geeniin tai joukkoon geenejä, joka antaa näkyvän "merkin", kuten esimerkiksi vaalean ihon tai vihreän parran, tai jonkin muun silmiinpistävän ominaisuuden ja jolla on taipumus käyttäytyä erityisen altruistisesti toisia silmiinpistävän merkin kantajia kohtaan. On kuitenkin epätodennäköistä, että sama geeni tuottaisi altruismille sekä oikean merkin että oikean toiminnon. Vihreän parran kaltainen täysin mielivaltainen "merkki" on vain yksi tapa, jolla geeni voi "tunnistaa" toisessa yksilössä olevat kopionsa. Teoriassa tällainen kaksivaikutteinen geeni menestyisi populaatiossa hyvin. Geenillä olisi siis kolme vaikutusta fenotyyppiin: (1) havaittava "merkki" - kuten hypoteettinen vihreä parta; (2) tämän merkin havaitseminen toisissa; (3) valikoiva altruistisuus saman "merkin" omaavia kohtaan. Idean vihreän parran geenistä esitti William D. Hamilton vuonna 1964 julkaistussa merkittävässä artikkelissaan The genetical evolution of social behaviour (I and II) ja sen nimesi kansantajuistamisen professori Richard Dawkins kirjassaan Geenin itsekkyys (The Selfish Gene, 1976). Vihreän parran ilmiö pysyi teoreettisena aina kunnes ensimmäinen vihreän parran geeni löydettiin tulimuurahaisista vuonna 1998.Selfish genes: a green beard in the red fire ant Viitattu 24.7.2009 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hamilton, W.D. (1964). The genetical evolution of social behaviour I and II. Journal of Theoretical Biology, 7, 1-16 and 17-52. pubmed I pubmed II *Gestational drive and the green-bearded placenta *An Interview With Richard Dawkins Luokka:Sosiobiologia Luokka:Evoluutio
David Dickson (uimari)

David Dickson (s. 20. helmikuuta 1941 Malesia) on australialainen, 1960-luvulla menestynyt vapaauimari. Hän saavutti uransa aikana kolme olympiamitalia, jotka kaikki pronssisia viesteistä. Dickson valittiin tekemään kansainvälinen debyyttinsä vuoden 1960 olympialaisissa, samassa viestijoukkueessa John Devittin, Murray Rosen sekä John Konradsin kanssa. Australialaiset sijoittuivat kolmanneksi Yhdysvaltojen ja Japanin jälkeen ja näin saivat pronssia. Dickson valittiin kantamaan Australian lippua Kansainyhteisön kilpailuihin. Kyseisissä kisoissa Dickson yhteensä kolme mitalia. Yhden henkilökohtaisen pronssin, sekä kaksi viestikultaa. Vuonna 1989 Dickson valittiin ensimmäiseksi Australian Capital Territoryn edustajaksi Australian Olympic Federation:iin. == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlos Calado

Carlos Calado (s. 5. lokakuuta 1975 Alcanena, Portugali) on portugalilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Hän on kilpaillut lisäksi olympiatasolla kolmiloikassa ja MM-kisoissa 100 metrin juoksussa. Calado sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1997 kultaa pituushypyssä ja hopeaa 100 metrin juoksussa. Sisäratojen EM-kisoissa 1998 Calado sijoittui pituushypyssä hopealle. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli samassa lajissa kymmenes. Kaudella 2001 hän saavutti pronssia sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 816 sekä ulkoratojen MM-kisoissa hypättyään 821. ==Ennätykset== *Pituushyppy – 836 (1997) *Kolmiloikka – 17,08 (1996) *100 metrin juoksu – 10,11 (1999) *200 metrin juoksu – 20,90 (1997) ==Lähteet== * Luokka:Portugalilaiset pituushyppääjät Luokka:Portugalilaiset kolmiloikkaajat Luokka:Portugalilaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka Nurminen

Jukka Nurminen on Pikku Kakkosen tuottaja, joka on aikoinaan myös juontanut Pikku Kakkosta Ransu-koiran kanssa. Vuonna 2006 Nurminen esiintyi Joulupukkina Joulupukin kuumalinja -ohjelmassa.Kaleva PeTo -liite 21.12.2006 == Lähteet == Luokka:Pikku Kakkonen Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Mirjam Helin

Mirjam Helin (o.s. Rokkanen; 29. maaliskuuta 1911 Pietari – 22. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, Sibelius-Akatemian opettaja ja mesenaatti.Lampila, Hannu-Ilari: Oopperalaulaja Mirjam Helin on kuollut. Helsingin Sanomat 22.12.2006. Viitattu 2.5.2018. ==Lauluopinnot== Helin opiskeli laulua muun muassa Roomassa, Wienissä ja Pariisissa. Hänen isänsä, Pohjoismainen Sähkö Oy:n perustaja ja äänilevytuottaja Oskar Rokkanen (1882–1973) halusi tyttärensä opiskelevan insinööriksi tai ekonomiksi ja vastusti jyrkästi oopperalaulajan uraa. Hänen tuleva aviopuolisonsa, varatuomari Hans Helin (1907–1973) oli appensa kanssa samaa mieltä. Hän uhkasi purkaa kihlauksen, jos morsian ryhtyisi oopperalaulajaksi. Niinpä Mirjam Helinistä tuli laulunopettaja. Hän piti kuitenkin ensikonserttinsa 1938, suoritti lauludiplomin 1941 ja teki toistakymmentä levytystä, muutamat niistä salanimellä Anja Sini. Hänen tunnetuin levytyksensä on Kalervo Hämäläisen säveltämä ja sanoittama "Lapin äidin kehtolaulu" (1949). ==Opettajanura== Helin toimi Lahden musiikkiopistossa (nykyinen Lahden konservatorio) ja Sibelius-Akatemiassa laulupedagogina. ==Laulukilpailu== Helin antoi 70-vuotispäivänsä kunniaksi 1981 Suomen Kulttuurirahastolle suuren lahjoituksen, josta muodostettiin Mirjam ja Hans Helin -nimikkorahasto. Näillä varoilla perustettiin vuonna 1984 Kansainvälinen Mirjam Helin -laulukilpailu, joka järjestetään viiden vuoden välein. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * * Mirjam Helinin musiikillinen perintö elää laulukilpailussa. YLE Elävä arkisto. * Mirjam Helin Ylen Musiikin syntymäpäiväkalenterissa. Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset taide-elämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset mesenaatit Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet
Kosti Kotiranta

Kosti Ilmari ”Komo” Kotiranta (12. kesäkuuta 1957 Helsinki – 24. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja, näyttelijä, laulaja ja juontaja. Kotiranta tunnettiin Ylellä jouluaattoaamuisin esitettävän Joulupukin kuumalinja -ohjelman joulupukkina. Hän esiintyi ohjelmassa vuosina 1991–2005 ja 2007–2011. Vuosi 2006 jäi väliin aivoinfarktin takia. Hänellä havaittiin aivokasvain jonka vuoksi 2011 jäi hänen viimeiseksi vuodekseen joulupukkina. Kotiranta esiintyi myös ohjelmassa Uusi päivä joulupukkina vuonna 2012 Kotiranta toimi monena vuonna myös Lappeenrannassa järjestettävien Kalenoiden, paikallisen lasten kansantanssitapahtuman, maskottina nimeltä Kalenakatti. Kotiranta juonsi 1980-luvulla esitettyä lasten Sanaleikki-nimistä visailuohjelmaa sekä nuortenohjelmaa Yykaakoo. Ohjelmassa esiintyi muun muassa Kakopojiksi itseään kutsunut ryhmä, joka teki hurjapäisiä temppuja. Lisäksi Kotiranta muistetaan nuorille suunnatusta televisiovisailusta Ioxiosta, jota hän juonsi 1990-luvulla yhdessä Sami Aaltosen kanssa. Kotiranta menehtyi heinäkuussa 2015 pitkän sairastamisen jälkeen 58-vuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Kosti Kotirannan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Vantaan kulttuuripalkinto
This Is The Moody Blues

This Is The Moody Blues on vuonna 1974 julkaistu The Moody Blues -yhtyeen kokoelma-albumi. == Yhtyeen jäsenet == * Graeme Edge * Justin Hayward * John Lodge * Mike Pinder * Ray Thomas == Kappaleet == Side A # Question - Justin Hayward \- 5'39 - (1970) # The Actor - Justin Hayward \- 4'11 - (1968) # The Word (Poem) - Graeme Edge \- 0'51 - (1968) # Eyes of a Child - John Lodge \- 2'34 - (1969) # Dear Diary - Ray Thomas \- 3'47 - (1969) # Legend of a Mind - Ray Thomas \- 6'37 - (1968) Side B # In the Beginning - Graeme Edge \- 2'06 - (1969) # Lovely to See You - Justin Hayward \- 2'35 - (1969) # Never Comes the Day - Justin Hayward \- 4'39 - (1969) # Isn't Life Strange - John Lodge \- 6'32 - (972) # The Dream - Graeme Edge \- 0'52 - 1969 # Have You Heard (Part One) - Mike Pinder \- 1'23 - (1969) # The Voyage - Mike Pinder \- 4'08 - (1969) # Have You Heard (Part Two) - Mike Pinder \- 2'08 - (1969) Side C # Ride My See Saw - John Lodge \- 3'32 - (1968) # Tuesday Afternoon - Justin Hayward \- 4'04 - (1967) # And The Tide Rushes In - Ray Thomas \- 2'54 - (1970) # New Horizons - Justin Hayward \- 5'06 - (1972) # Simple Game - Mike Pinder \- 3'18 - (1968) # Watching and Waiting - Justin Hayward/Ray Thomas \- 4'21 - (1969) Side D # I'm Just a Singer (in a Rock and Roll Band) - John Lodge \- 4'11 - (1972) # For My Lady - Ray Thomas \- 3'54 - (1972) # The Story In Your Eyes - Justin Hayward \- 2'45 - (1970) # Melancholy Man - Mike Pinder \- 5'05 - ´(1970) # Nights in White Satin - Justin Hayward \- 4'33 - (1967) # Late Lament - Lyrics: Graeme Edge, music: Peter Knight \- 2'35 - (1967) * D5, D6: Orchestral Section: The London Festival Orchestra, arr. & cond. by Peter Knight == Alkuperäiset albumit == * A Question Of Balance: A1, C3, D4 * In Search Of The Lost Chord: A2, A3, A6, C1 * To Our Children's Children's Children: A4 * On The Treshold Of A Dream: A5, B1, B2, B3, B5, B6, B7, B8 * Seventh Sojourn: B4, C4, D1, D2 * Days Of Future Passed: C2, D5, D6 * This Is The Moody Blues: C5 * Every Good Boy Deserves Favour: D3 == Lähteet == * LP- levy MB 1/2 (Threshold Records Ltd., 1974) Luokka: Vuoden 1974 kokoelma- albumit Luokka: The Moody Bluesin albumit
Espanjan Cup (jääkiekko)

Espanjan Cup on Espanjassa vuosittain järjestettävä cup-muotoinen jääkiekkokilpailu. ==Finaalit== vuosi mestari hopeaa tulos 1973 Real Sociedad FC Barcelona 4–2 1974 Real Sociedad FC Barcelona 6–2 1975 Real Sociedad CH Jaca 5–3 1976 FC Barcelona CH Casco Viejo 7–6 1977 FC Barcelona CHH Txuri Urdin 8–5 1978 CH Casco Viejo CHH Txuri Urdin 9–8 1979 CHH Txuri Urdin FC Barcelona 5–2 1980 CHH Txuri Urdin FC Barcelona 5–3 1981 CH Casco Viejo FC Barcelona 7–5 1982 FC Barcelona Vizcaya HC 5–3 1983 CG Puigcerdà CH Jaca 7–3 1984 CG Puigcerdà CH Jaca 8–6 1985 CH Jaca CG Puigcerdà 4–3 1986 CG Puigcerdà CHH Txuri Urdin 7–2 1987 CG Puigcerdà FC Barcelona 4–3 1988 CH Jaca CHH Txuri Urdin 4–1 1989 CH Jaca CHH Txuri Urdin 2–0 1990 CHH Txuri Urdin CH Jaca 7–3 1991 CHH Txuri Urdin CG Puigcerdà 8–6 1992 CG Puigcerdà CH Jaca 4–3 1993 CH Jaca CHH Txuri Urdin 6–2 1994 CHH Txuri Urdin CG Puigcerdà 4–2 1995 CH Jaca FC Barcelona 4–3 1996 CH Jaca CHH Txuri Urdin 8–6 1997 FC Barcelona CH Jaca 3–1 1998 CH Jaca FC Barcelona 10–4 1999 CG Puigcerdà FC Barcelona 9–3 2000 CHH Txuri Urdin FC Barcelona 7–1 2001 CH Jaca FC Barcelona 11–4 2002 CH Jaca FC Barcelona 5–2 2003 CH Jaca FC Barcelona 4–2 2004 CG Puigcerdà CH Jaca 3–2 2005 CG Puigcerdà CH Jaca 4–2 2006 CH Jaca CG Puigcerdà 5–2 2007 CG Puigcerdà CH Jaca 4–3 2008 CG Puigcerdà FC Barcelona 6–2 2009 CG Puigcerdà CH Jaca 5–4 ja. Luokka:Espanjan jääkiekko Luokka:Jääkiekkokilpailut
Kyösti Pietiläinen

Kyösti Pietiläinen (30. elokuuta 1945 Kymi – 25. kesäkuuta 2017 Addis Abeba, Etiopia) oli todennäköisesti pisimpään Ranskan muukalaislegioonassa palvellut suomalainen. Legioonassa hänen nimensä oli Karl Peters. == Ura == Kyösti Pietiläinen toimi muun muassa merimiehenä 26-vuotiaaksi saakka kiertäen maapallon viisi kertaa, kunnes hakeutui Ranskan muukalaislegioonaan vuonna 1972. Ennen legioonaan siirtymistä hänen muita ammattejaan olivat sekatyömies, satamajätkä ja tukkijätkä. Pietiläinen palveli muukalaislegioonassa muun muassa kouluttajana, sotapoliisina, taisteluryhmänjohtajana, laskuvarjojääkärinä, bordellinjohtajanaYle elävä arkisto: Kyösti Pietiläinen – entinen legioonalainen sekä iskuryhmänjohtajana. Legioonalaisuransa aikana hän taisteli muun muassa Zairen Kolwezissa, Tšadissa, Djiboutissa, Belgian Kongossa ja Ruandassa. Lisäksi Pietiläinen oli mukana entisen Jugoslavian alueen rauhanturvaamisoperaatioissa. Pietiläisen sotilasarvo kotiutuessa oli ylikorpraali (Caporal-Chef), mikä on ainoastaan Legioonalle ominainen arvo (vastaa korpraalin ja kersantin välistä sotilasarvoa ja myönnetään yleensä vasta pitkän palveluksen jälkeen). Pietiläinen jäi legioonasta eläkkeelle vuonna 2000 palveltuaan yli 28 vuotta. Hän asui pitkään Etiopiassa, Addis Abebassa ja oli naimisissa etiopialaisen Elsan kanssa. Hän kirjoitti legioonalaisen urastaan muistelmateoksia. Muistelmista saa harvinaisen tarkan, kaunistelemattoman kuvan Muukalaislegioonan toimintatavoista rivisotilaan kannalta nähtyinä, sillä myös taistelutavat kuvataan yksityiskohtaisesti. Kirjoja on toisaalta myös väitetty osittain tai täysin fiktiivisiksi, ja Pietiläisen osallistuminen esim. Ranskan Ruanda-operaatioon on kyseenalaistettu.[Kymen Sanomat/kulttuuri, 30.4.2014], . == Julkaisut== Kyösti Pietiläinen on yhdessä sisarenpoikansa Petri Pietiläisen kanssa kirjoittanut seuraavat elämänvaiheitaan ja erityisesti muukalaislegioonan aikaansa kuvaavat teokset: * * * Kyösti Pietiläinen on yhdessä Juhan-Ville Kaarnakarin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset: * * * * * * * Kyösti Pietiläinen on yhdessä Seppo Porvalin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset: * == Lähteet == * http://www.voima.fi/content/view/full/551 *Alenius, Jyrki: Kelpaa pasifistinkin tirkistellä , Helsingin Sanomat, 28.12.2005 * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Kyösti Pietiläinen Tammen sivuilla *Kaskinen, Teemu: Elämä ajoi muukalaislegioonaan , Ruotuväki, 02/04 Ilmestymispäivä 22.01.2004 *Ylen Elävä arkisto: Kyösti Pietiläinen – entinen legioonalainen Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Ranskan muukalaislegioonan sotilaat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Ulkosuomalaiset henkilöt
Three Dog Night (albumi)

Three Dog Night on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Three Dog Nightin debyyttialbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1968. Albumi pääsi samana vuonna Billboardin listoilla sijalle #11. Singlenä julkaistu "One" pääsi sijalle #5 ja "Try a Little Tenderness" sijalle #29. Albumin tuotti Gabriel Mekler. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mike Allsup – kitara * Jimmy Greenspoon – kosketinsoittimet * Danny Hutton – laulu * Chuck Negron – laulu * Joe Schermie – basso * Floyd Sneed – rummut * Cory Wells – laulu == Lähteet == Luokka:Vuoden 1968 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset pop rock -albumit
Prognoosi

Prognoosi (, nykykreik. πρόγνωση, ennaltatietäminen) eli ennuste on lääketieteellinen termi, jolla tarkoitetaan lääkärin tekemää arviota sairauden etenemisestä ja henkilön paranemismahdollisuuksista. ==Ennusteelliset tekijät== Ennusteelliset eli prognostiset tekijät ovat ominaisuuksia tai ilmiöitä, jotka vaikuttavat sairauden ennusteeseen. Prognostiset tekijät voivat olla muun muassa demografisia (esimerkiksi henkilön ikä), sairauskohtaisia (esimerkiksi syövän luokitus) ja henkilön muihin sairauksiin tai tiloihin liittyviä. Ne voivat vaikuttaa ennusteeseen positiivisesti, negatiivisesti tai ennustaa jotain tiettyä tapahtumaa. Prognostiset tekijät eivät välttämättä ole syy-seuraussuhteessa asioihin, joita ne ennustavat. Niiden on ainoastaan todettu olevan tarpeeksi voimakkaasti korreloituneita tiettyjen tapahtumien kanssa, jotta ne pystyvät ennustamaan niiden kehittymisen. == Katso myös == * Diagnoosi Luokka:Lääketieteellinen diagnostiikka Luokka:Tulevaisuus
Abitibi

Abitibi (CD-Facta (2005). Abitibi. WSOY) on Koillis-Ontariossa, Kanadassa sijaitseva joki, joka alkaa Lake Abitibiltä Ontarion ja Québecin rajalta ja laskee luoteeseen Hudsoninlahteen kuuluvaan Jamesinlahteen. Joki on 547 kilometriä pitkä. Joki oli tärkeä turkiskauppareitti Hudson's Bay Companylle. Nykyään selluloosa ja paperi on alueelle tärkeä teollisuudenala. Joen varrella sijaitsee vesivoimala. ==Lähteet== Luokka:Ontarion joet Luokka:Hudsoninlahteen laskevat vesistöt
Alaskan tie

thumb|right Alaskan tie () on Dawson Creekistä (Brittiläinen Kolumbia, Kanada) Delta Junctioniin (Alaska, Yhdysvallat) johtava tie, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1942. Se on 2 451 kilometriä pitkä.CD-Facta (2005) Alaskan tie. WSOY Tie kulkee muun muassa Whitehorsen (Yukon, Kanada) kautta. Tie rakennettiin yhdistämään Alaskaan rakennetut lentokentät, joita käytettiin Lend-Lease-avun toimittamiseen Neuvostoliitolle. Rakentamiseen vaikutti myös pelko Japanin mahdollisesta maihinnoususta Alaskaan. Alaskaan ei olisi ilman tietä millään saatu tarpeeksi nopeasti joukkoja sitä puolustamaan. Suunnitteilla oli myös jatko Nomeen Beringinsalmen rannalle. Tien rakensivat Yhdysvaltain asevoimien rakennuskomppaniat. Tie avattiin siviililiikenteelle vuonna 1948. Se on kokonaisuudessaan päällystetty ja auki ympäri vuoden. ==Lähteet== *Pieni Tietosanakirja 1951 ja 1958. *Tv-dokumentti Black Roadbuilders. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Alaskan liikenne Luokka:Brittiläisen Kolumbian liikenne Luokka:Yukonin liikenne Luokka:Kanadan valtatiet Luokka:Yhdysvaltain tiet Luokka:Huoltoreitit
Tikka (Jyväskylä)

Tikka on asuin- ja tilastoalue Jyväskylässä Kuokkalan kaupunginosan etelälaidalla. Vuonna 2020 sen väkiluku oli 1 816.Jyväskylän väestö pienalueittain. Jyväskylän kaupunki. Viitattu 1.1.2022. Tikka jakaantuu kahteen pienalueeseen: pientalovaltaiseen Tikanmäkeen ja kerrostalovaltaiseen Tikantoriin. Omakotialueen rakentaminen alkoi 1940-luvun puolivälissä. Pientaloista suurin osa on valmistunut jälleenrakennuskaudella ja 1980-luvulla. Pienalueen kerrostalot ovat enimmäkseen 1980- ja 1990-luvulla rakennettuja. Tikassa on päiväkotitoimintaa ja 1.–6. vuosiluokkia opettava peruskoulu. Alueella sijaitsee myös elintarvikekauppa K-Market ja liikuntatiloja tarjoava Kuokkalan Graniitti. Tikan vieressä on Yrttisuon puistoalue, jossa sijaitsee urheilukenttä, skeittiparkki ja puisto. Myös Kuokkalan keskustan palvelut ovat Tikan välittömässä läheisyydessä. == Kuvia == Tiedosto:Tikan maja.JPG|Pohjantie Tikassa. Etualalla Tikan Maja. Tiedosto:Kuokkala, Jyväskylä apartment building.jpg|Kerrostalo Tikantorin pienalueella. Tiedosto:Kekkolantie 31, Jyväskylä.jpg|1980-luvulla rakennettu asuinkerrostalo, jossa toimii myös K-Market. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Jyväskylä.fi Luokka:Kuokkala (Jyväskylä) Luokka:Jyväskylän tilastoalueet
FreeVMS

FreeVMS on käyttöjärjestelmäprojekti, joka tähtää avoimen/vapaan VMS-kloonin luomiseen. Sitä kehitetään pääosin muunnellun 2.4-sarjan Linux-ytimen päälle, ja ohjelmointikielenä toimii C. Järjestelmän viimeisin versio on marraskuussa 2010 julkaistu 0.4. Se ei ole valmis hyötykäyttöön; järjestelmän DCL- komentotulkki esimerkiksi tunnistaa tällä hetkellä vain murto-osan kaupallisen OpenVMS-käyttöjärjestelmän ymmärtämistä komennoista. FreeVMS-projekti ei ole ensimmäinen laatuaan. 1990-luvun loppupuoliskolla oli muun muassa projekti nimeltään Free-VMS, joka kuitenkin hiipui ja käytännössä keskeytettiin 2000-luvun alussa. Sen yhteydessä kehitettyä materiaalia (esimerkiksi pari ohjelmakirjastoa) on sittemmin sisällytetty FreeVMS-projektiin. FreeVMS:n kehityksestä on vastannut pääasiassa norjalainen Roar Thronæs. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Freshmeat: FreeVMS * Free-VMS-projektin (n. 1996–2000) postituslistan arkisto Luokka:OpenVMS Luokka:Vapaat ohjelmistot
Pentagram (albumi)

__NOTOC__ Pentagram on Gorgorothin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 1994. Albumi on sittemmin uudelleenjulkaistu ainakin kolme kertaa – vuosina 1996, 1999 ja 2005. Back on Black Records julkaisi levystä vinyylipainoksen vuonna 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Hat – laulu * Infernus – kitara * Samoth – basso * Goat Pervertor – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Pentagram - BestBlackMetalAlbums.com (englanniksi) Luokka:Vuoden 1994 esikoisalbumit Luokka:Gorgorothin albumit
Bakufuu Slash! Kizna

Bakufuu Slash! Kizna Arashi on Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 PlayStation 2:lle julkaisema peli. Pelistä on myös julkaistu kaksi numeroa kestänyt manga.Bakufū Slash! Kizna (manga) Anime News Network Viitattu 10.7.09 == Pelin idea == Ideana on pelata nuorella sankarilla Arashilla ja tuoda rauha takaisin maailmaan päihittämällä ilkeä kuningas. Tähän tavoitteeseen pääsee, kun valitaan loitsun tapaisesta kirjasta eri elementtejä edustavia petoja, joilla taistellaan vihollisia vastaan. Ohjaimena taisteluissa on lähinnä ns. neula mikä on kiinnitetty sormeen. Tätä liikuttamalla kuvaruudussa näkyvässä loitsukirjassa erilaisin kuvioin syntyy erilaisia hyökkäyksiä. == Manga == Mangassa sankarina on Narutoa muistuttava hahmo nimeltä Kizna Arashi, joka omistaa sinisen ilma elementtisen lohikäärmeen. Pääasiassa Arashi taistelee arkkivihollistaan Enniä vastaan, joka puolestaan omistaa punaisen tuli elementtisen lohikäärmeen. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Toimintapelit Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Mangasarjat Luokka:Toiminta-anime ja -manga
Annapolis Royal

Annapolis Royal () on pieni kaupunki Kanadan Nova Scotian länsiosassa. Kaupungissa on 481 asukasta (vuonna 2011) ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä. Ranskalaiset siirtolaiset perustivat sen nimellä Port Royal vuonna 1605, jolloin siitä tuli ensimmäinen ranskalainen siirtokunta Pohjois- Amerikassa. Se on myös Kanadan vanhin kaupunki ja täten suosittu matkailukohde. Englantilaiset valtasivat kaupungin vuonna 1710. Kaupungissa sijaitsee satama, saha ja omenaviljelmiä.CD-Facta (2005). Annapolis Royal. WSOY == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Nova Scotian kaupungit Luokka:Nova Scotian kunnat
Hampurin raatihuone

Hampurin raatihuone on Hampurin kaupungissa, Saksassa sijaitseva historiallinen arvorakennus. Siellä kokoontuu nykyisin Hampurin kaupunkiosavaltion parlamentti sekä hallitus. Raatihuonerakennus hallitsee Hampurin keskustan kaupunkikuvaa. Se on rakennettu hiekkakivestä, ja edustaa tyylisuunnaltaan uusrenessanssia. Rakennus rakennettiin vuosina 1886–1897. Sen julkisivu on runsaasti koristeltu, sitä koristaa muun muassa kaksikymmentä keisaria kuvaavaa patsasta. Lisäksi raatihuone sisältää yli 640 huonetta, ja sen torni yltää 112 metrin korkeuteen. Raatihuoneen suuri juhlasali on 46 metriä pitkä, 18 metriä leveä ja 15 metriä korkea. Salia hallitsevat suuret Hampurin historiasta kertovat maalaukset, sekä kolme jättimäistä kattokruunua, joista jokainen painaa noin 1500 kilogrammaa. == Aiheesta muualla == * Raatihuoneesta Hampurin matkailusivustolla * Bilder från Hampurin raatihuone * Raatihuone Emporis.com -sivustolla Raatihuone Luokka:Saksan raatihuoneet Luokka:1890-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:1800-luvulla rakennetut hallintorakennukset
Paimion rautatieasema

Paimion rautatieasema (, ) on Paimion kaupungissa Vistan kylässä sijaitseva rantaradan rautatieasema. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Piikkiön rautatieasemalta ja 29 kilometrin päässä Salon rautatieasemalta. Asemalla ei ole ollut säännöllistä matkustajaliikennettä vuoden 1988 jälkeen. Asema toimii nykyisin junien kohtauspaikkana, ja rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti Helsingistä. Asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asema avattiin vuonna 1899, ja sitä laajennettiin vuonna 1916. Tavaramakasiinin ja asemarakennuksen välissä oli kioski. Ratapihalla oli hirsinen vesitorni ja yksipilttuinen veturitalli. Karjaan vanha kääntöpöytä siirrettiin alueelle vuonna 1930. Rautatieliikennekäytöstä jäänyt asemarakennus on paikallisen helluntaiseurakunnan käytössä. Paimion keskustaajaman pohjoislaidalla, Paimionjoen ja Vähäjoen yhtymäkohdassa sijaitseva asemarakennus ympäristöineen on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Paimion rautatieaseman päässä, Turun suuntaan, sijaitsi puomeilla varustettu Paimion tasoristeys joka on korvattu Vistantien alikulkutiellä. Aseman toisessa päässä oli Preitilän tasoristeys joka on nykyään korvattu Alvar Aallontien sillalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Varsinais-Suomen lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Rautatieasema Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Suomen 1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Kelloseppä

Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja.HRS clocks - Horology . Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia.Itsabbouttimeonline.com - What is whatchmaker. Kellosepän verstaassa on hyvä työpistevalaistus, hienomekaaniseen korjaukseen käytettävät pienet ruuvimeisselit, pihdit, taltat, pölysuojausvälineet sekä suurentavat katseluvälineet kuten luupit ja mikroskoopit. Verstaan muita välineitä ovat metallisten kellonremmien kavennuskone, kaiverruskone, kellojen pesulaite, sähkövirran syöttölaite ja yleismittari. Kellosepän liiketoimintaan kuuluu usein myymälä, jossa korjauksen lisäksi myydään kelloja, koruja ja muita jalometalliesineitä. Toisaalta kellosepät voivat toimia myös pienissä kotiverstaissa, asiakkainaan sellaisia kello- ja kultaliikkeitä, joilla ei ole omaa kelloseppää. Kellosepän ammatti on muuttunut monin tavoin 1970-luvulta alkaen, jolloin sähkötoimiset kvartsikellot alkoivat yleistyä ja vaativat kaikkien kelloseppien täydennyskoulutuksen täysin uudenlaisen koneiston saloihin. Jo 1980-luvun puolivälissä Suomen kelloliikkeissä 90 prosenttia myydyistä kelloista oli kvartsikelloja ja 10 prosenttia mekaanisella koneistolla varustettuja. Korjaustoimenpiteissä mekaanisten kellojen osuus on suurempi, koska niiden koneisto vaatii enemmän huoltoa. Kvartsirannekellojen yleisin huoltotoimenpide on yksinkertainen paristonvaihto, johon tarvittava erikoistaito ja -välineistö löytyy kuitenkin vain kellosepältä. Seinä- ja pöytämalliset kvartsikellot toimivat yleensä tavallisilla paristoilla, jotka kuluttaja voi hankkia ja vaihtaa itse. ==Kelloseppäkoulutus Suomessa== Suomessa kelloseppiä valmistuu Espoossa sijaitsevassa kolmivuotisessa kelloseppäkoulussa, joka on säätiön omistama yksityinen oppilaitos. Sieltä valmistunut voi jatkaa opintoja Sveitsissä WOSTEP-instituutissa. == Katso myös == * Kellosepän työkalut * Mikromekaanikko == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kelloseppäkoulu * Kellomuseo * 6 miespolvea kelloseppiä, Suomen Kuvalehti, 09.03.1929, nro 10, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot *