EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pohjois-Haagan rautatieasema

Pohjois-Haagan rautatieasema (, ) on pääkaupunkiseudun lähijunaliikenteen asema Vantaankosken radalla Helsingissä. Se sijaitsee nimestään huolimatta Lassilan eikä Pohjois-Haagan osa-alueella, mutta joka tapauksessa Haagan kaupunginosan pohjoisosassa. Asema on Huopalahden ja Kannelmäen asemien välissä, noin kahdeksan kilometrin päässä Helsingin päärautatieasemalta pohjoiseen. Se on ensimmäinen asema sen jälkeen, kun Vantaankosken rata ja rantarata eroavat toisistaan. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Pohjois-Haaga.pdf Kehäradan vuoksi liikenne kaupunkiradan raiteilla muutettiin syksyllä 2013 oikeanpuoleisesta vasemmanpuoleiseksi. Asemalla on sivulaiturit. 1960-luvun metrosuunnitelmissa kaavailtiin metrolinjaa nykyisen ratalinjan itäpuolelle keskelle Pohjois-Haagaa. Kun rautatie valmistui Pohjois-Haagan ja Lassilan välille, alue oli vielä syrjäseutua. Rautatieaseman ympäristöön kaavoitettiin kuitenkin asunto- ja toimistorakentamista. Liikenteen alkaessa kesäkuussa 1975 asema toimi väliaikaisissa tiloissa, kunnes Helsingin kaupungin rahoittama ja omistama asemarakennus valmistui saman vuoden lokakuussa. Rakennuksen asiakaspalvelutilat sijoitettiin katutasoon, josta noustaan portaita laitureille. Lipunmyynti Pohjois-Haagan asemalla lopetettiin monien muiden lähiliikenneasemien tavoin vuonna 2004. Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 46. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ISBN 978-952-593-214-3. Aseman lähettyviltä, sillalla olevan radan alapuolelta, lähtee kevyen liikenteen reitti, jota seuraamalla pääsee radan vartta kulkien keskustaan asti. Sen sijaan toiseen suuntaan, Kannelmäkeen, ei radan vartta voi kulkea, sillä Pohjois-Haagan jälkeen rata jatkaa kapealla sillalla. Asema kuuluu Helsingin kaupungin liikennelaitoksen vastuulle. Kuva:Pohjois-Haaga Train Station Southbound.JPG|Aseman pohjoispääty Kuva:Pohjois-Haaga railway station in Lassila, Helsinki, Finland, 2023 September – 01.jpg|I-juna asemalla Kuva:Pohjois-Haagan juna-asema.jpg|Sisäänkäynti Kuva:Pohjois-Haagan juna- asema3.jpg|Sisätiloja Kuva:Pohjois-Haaga railway station in Lassila, Helsinki, Finland, 2023 September – 03.jpg|Pyöräparkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Helsingin henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Haaga
Cuchulainn

Cuchulainn (myös Cú Chulainn, Cuchulinn tai Cúchulainn, iiriksi Culannin koira) on Irlannin kelttiläisen mytologian tunnetuin sankari ja Ulaid-taruston keskushahmo. Hän on Lughin ja Deichtinen poika ja kuuluu Conchobarin sukuun. Hänen alkuperäinen nimensä oli Sétanta. Cuchulainn osoitti jo varhain merkkejä poikkeuksellisista kyvyistä ja eli lyhyen, mutta kiihkeän elämän. Cuchulainnin ainutlaatuisuutta korostavat ulkoiset piirteet; hänellä on kummassakin kädessään seitsemän sormea, kummassakin jalassaan seitsemän varvasta ja kummassakin silmässään seitsemän silmäterää. Cuchulainnin seikkailut ovat mielikuvituksellisia ja värikkäitä, ja hahmona häntä voidaan verrata kreikkalaisen mytologian Herakleeseen. Cuchulainn eroaa kuitenkin kreikkalaisista sankareista raivokkuudellaan ja sotaisuudellaan, muistuttaen siten useita skandinaavisen mytologian sankareita ja berserkkisotureita. Taistelussa hän kykenee kiihdyttämään itsensä raivotilaan, jossa hän muuttuu hirviömäiseksi olennoksi. Hän onkin lähes voittamaton. Cuchulainnin viholliset voittivat hänet oveluudella. Cuchulainnille oli asetettu kaksi kieltoa (geasa): olla kieltäytymättä tarjotusta ateriasta ja olla syömättä koiran lihaa. Cuchulainnin viholliset tarjosivat hänelle koirasta valmistetun aterian, jolloin hänen oli pakko rikkoa toinen kielloista. Näin hän heikkeni ja hänen vihollisensa pystyvät lopulta tappamaan hänet. Isabella Augusta Gregory on kirjoittanut irlantilaisten tarinoiden pohjalta teoksen Cuchulain of Muirthemne, jonka päähenkilöksi hän asetti Irlannin myyttisistä sankareista suurimman Cuchulainnin.; sisältää teoksen Cuchulain of Muirthemne; verkossa: Cuchulain of Muirthemne Archive.org == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kelttiläinen mytologia Luokka:Irlantilainen mytologia
Puusepänteollisuus

Puusepänteollisuus jalostaa saha- ja levyteollisuuden tuotteita, ja sen keskeisimpiä teollisuuden aloja ovat rakennuspuusepänteollisuus ja huonekaluteollisuus. Toimiala käsittää huonekalujen, keittiökalusteiden ja tilauskalusteiden valmistuksen sekä puulattia-, ovi- ja ikkunateollisuuden. Ala on merkittävä työllistäjä Suomessa. Puusepänteollisuus eroaa sekä perinteisestä puusepän ammatista että puuseppäartenomin tai -artesaanin työstä. Siinä missä perinteinen puuseppä, artenomi ja artesaani ovat tyypillisesti käsityöläisiä, teollisuuspuuseppä on nimensä mukaisesti teollinen ammatti, ja työ saattaa olla liukuhihnamaista rakennusteollisuuden alihankintaa. Lisäksi työskentelyssä hyödynnetään automaatiota ja tietotekniikkaa. Alalla toimii tuottajaliittona Puuteollisuusyrittäjät ry, jonka jäseninä on noin 450 yritystä. Se valitsee vuosittain Vuoden Puuteollisuusyritys-palkinnon, jonka 2018 sai Hollolan Viilu ja Laminaatti. Toinen keskusjärjestö on Puusepänteollisuus ry. ==Katso myös== *Suomen huonekaluteollisuus *Luettelo Suomen huonekaluvalmistajista ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Puusepänteollisuus ry * Puuteollisuusyrittäjät ry luokka:Mekaaninen metsäteollisuus
Skyforger

Skyforger on latvialainen black/folk metal -yhtye. Yhtye sai alkunsa vuonna 1991 perustetusta Grindmaster Death -nimisestä yhtyeestä Yhtye soitti death metalia ja julkaisi demojen lisäksi yhden albumin Stronger Than Love vuonna 1994. Yhtyeen jäsenten kiinnostus Latvian pakanoiden historiasta kasvoi ja yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa Semigall's Warchant uudella nimellä Skyforger vuonna 1997. Nimen ja levyn lyriikoiden vaikutteina olivat latvialaisten pakanaheimojen taistelut ristiretkeläisiä vastaan. Levyn musiikki on saanut vaikutteita 1990-luvun alun skandinaavisesta black metallista, minkä myötä tyylisuunta vaihtui death metalista black metalliksi kansanmusiikkivaikuttein. Skyforgerin sanoitukset pohjautuvat pääosin Latvian historiaan ja paikallisiin legendoihin. Yhtyeen tarinat kertovat latvialaisista heimoista, taruista sekä muinaisista että moderneista taisteluista. Musiikissa viljellyt folk-vaikutteet ovat tehneet yhtyeen tunnetuksi myös black metal-piirien ulkopuolella: Pelkästään kansanmusiikkia sisältävä akustinen levytys Zobena Dziesma/Sword Song julkaistiin Latvian kansallishistoriallisen seuran rahoittamana. Vuoden 2002 lopulla Skyforger teki levytyssopimuksen saksalaisen Folter Records kanssa ja julkaisi albumin Pērkoņkalve (Thunderforge). Samana vuonna tehty Zobena Dziesma (Sword Song), sisältää akustisesti soitettua latvialaista kansanmusiikkia. Seuraava vuonna 2010 julkaistu konseptialbumi Kurbads kertoo latvialaisen legendan sankarista Kurbadksesta. Vuonna 2015 yhtye julkaisi kuudennen albuminsa Senprūsija. ==Jäsenet== ===Nykyiset jäsenet=== *Pēteris Kvetkovskis – laulu, kitara, Latvian folk instrumentit *Edgars Grabovskis – basso, taustalaulu, Latvian folk instrumentit *Edgars Krūmiņš – rummut *Kaspars Bārbals – latvialaiset kansansoittimet mm. latvialainen kantele, taustalaulu *Rihards Skudrītis – kitara ===Entiset jäsenet=== * Mārtiņš Pētersons – kitara (1995) * Viesturs Grīnbergs – kitara (1995 - 1996) * Konstantīns Švedovs – laulu (1995 - 1996) * Linda Bēce – huilu (1995 - 1997) * Imants Vovers – rummut (1995 - 1998) * Ģirts "Motors" Kļaviņš – kitara (2004 - 2006) ==Diskografia== * Semigalls' Warchant (demo, 1997) *Kauja pie Saules (The Battle of Saule 1998) *Latviešu strēlnieki (Latvian Riflemen 2000) *Pērkoņkalve (Thunderforge 2003) *Zobena Dziesma (Sword Song 2003) * Semigalls' Warchant/Asinslauks (kokoelma 2005) *Kurbads (2010) *Senprūsija (2015) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Skyforgerin virallinen kotisivu *Skyforgerin virallinen MySpace sivu Luokka:Latvialaiset black metal -yhtyeet Luokka:Folk metal -yhtyeet
Ons Heemecht

Ons Heemecht (tai aiemmin Ons Hémécht) on Luxemburgin kansallislaulu. Sen luxemburginkielinen nimi on suomeksi ”Kotimaamme”. Laulun on säveltänyt Jean Antoine Zinnen vuonna 1864 Michel Lentzin vuonna 1859 kirjoittamiin sanoihin. Laulusta tuli kansallislaulu vuonna 1895. ==Sanat== :Wou d'Uelzecht durech d'Wisen zéit, :duerch d'Fielsen d'Sauer brécht. :Wou d'Rief laanscht d'Musel dofteg bléit, :den Himmel Wäin ons mécht. :Dat ass onst Land, fir dat mir géif, :heinidden alles won. :Onst Heemechtsland, dat mir sou déif :an onsen Hierzer dron, :onst Heemechtsland, dat mir sou déif :an onsen Hierzer dron. :An sengem donkle Bëscherkranz, :Vum Fridde stëll bewaacht, :Sou ouni Pronk an deire Glanz :Gemittlech léif et laacht; :Säi Vollek frou sech soe kann, :An 't si keng eidel Dreem: :Wéi wunnt et sech sou heemlech dran, :wéi ass 't sou gutt doheem! :Gesank, Gesank vu Bierg an Dall :Der Äerd, déi äis gedron; :D'Léift huet en treie Widderhall :a jidder Broscht gedon; :Fir d'Heemecht ass keng Weis ze schéin; :all Wuert, dat vun er klénkt, :gräift äis an d'Séil wéi Himmelstéin :an d'A wéi Feier blénkt. :O Du do uewen, deem seng Hand :duerch d'Welt d'Natioune leet, :behitt Du d'Lëtzebuerger Land :vru friemem Joch a Leed! :Du hues ons all als Kanner schonn :de fräie Geescht jo ginn. :Looss viru blénken d'Fräiheetssonn, :déi mir sou laang gesinn! :Looss viru blénken d'Fräiheetssonn, :déi mir sou laang gesinn! Virallinen kansallishymni koostuu säkeistöistä 1 ja 4. Suorasanainen käännös suomeksi: :Missä Else virtaa niittyjen läpi, :Sauer murtautuu halki kallioiden, :missä viinirypäleet kukkivat tuoksuen Moselin varsilla, :taivas antaa meille viinin: :Se on maamme, jonka edestä :uskaltaisimme täällä kaikkemme, :kotimaamme, jota kannamme :niin syvällä sydämessämme. :Pimeiden metsiensä siimeksessä, :hiljaisen rauhan vaalimana, :niin vailla koreutta ja kallista loistoa, :se hymyää kotoisan vienosti. :Sen kansa voi kutsua itseään onnelliseksi, :eikä se ole pelkkä unelma: :kuinka kodikasta onkaan asua täällä, :kuinka ihanaa olla täällä kotonaan. :Laulu, laulu vuorilta ja laaksoista :maalle, joka on meitä kantanut, :rakkautesi saa kalliin vastauksen :jokaisen rinnassa. :Kotimaalle ei yksikään laulu ole liian kallis, :jokainen sanakin siitä, :valtaa sielun kuin ääni taivaasta :ja silmämme loistavat liekkien lailla. :Oi, Sinä taivaassa, jonka käsi :johtaa kansakuntia halki maailman, :varjele Sinä Luxemburgin maata :vieraan ikeestä ja piinasta. :Olethan antanut meille kaikille lapsinasi :vapaan hengen, :anna sen vapauden auringon paistaa edelleen, :jonka olemme jo nähneet niin pitkään. ==Aiheesta muualla== *Ons Heemecht instrumentaaliversiona Luokka:Kansallislaulut Luokka:Luxemburgin kansallissymbolit Luokka:Luxemburgin musiikki
Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä

Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä on Euroopan parlamentin sosiaalidemokraattinen ryhmä, johon kuuluvat Euroopan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen kuuluvat puolueet. Ryhmä on ainoa, jossa on jäseniä jokaisesta Euroopan unionin 27 jäsenmaasta. Kaudella 2019–2024 ryhmä on europarlamentin toiseksi suurin 148 edustajallaan. Ryhmää luonnehditaan perinteiseksi poliittiseksi vasemmistoryhmäksi, joka on Suomen sosiaalidemokraattiseen puolueeseen verrattuna vähemmän konsensus- ja markkinataloushenkinen. Ryhmän poliittisessa linjassa näkyy myös Etelä- Euroopan sosiaalidemokraattisten puolueiden vahva luokkataisteluperinne. Samanaikaisesti ryhmää on pidetty myös hyvin integraatiomyönteisenä. Suomesta ryhmään kuuluvat sosiaalidemokraattiset Euroopan parlamentin jäsenet Eero Heinäluoma ja Miapetra Kumpula-Natri. == Puheenjohtajisto == Euroopan parlamentin kaudella 2019–2025 ryhmän puheenjohtajana toimii Iratxe García Pérez sta. Varapuheenjohtajina toimivat:Group of the Progressive Alliance of Socialists & Democrats in the European Parliament, Who we are: Our president & bureau * Eric Andrieu * Marek Belka * Simona Bonafé * Biljana Borzan * Miriam Dalli * Ismail Ertug * Heléne Fritzon * Kati Piri * Rovana Plumb === Rahastonhoitaja === * Eero Heinäluoma == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Europarlamenttiryhmät Luokka:Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue
Aljaksandr Hleb

Aljaksandr Paulavitš Hleb (, , s. 1. toukokuuta 1981 Minsk) on valkovenäläinen jalkapalloilija, joka on tällä hetkellä vapaa pelaaja ja etsii uutta seuraa. Hleb on keskikenttämies ja pelaa säännöllisesti maansa edustusjoukkueessa. == Ura == Hleb aloitti ammattilaisuransa kaudella 1999–2000 Valko-Venäjän liigan BATE:ssa, josta hän siirtyi Saksan Bundesliigan VfB Stuttgartiin noin 150 000 Yhdysvaltain dollarin siirtosummalla vuonna 2000. Hleb nousi nopeasti yhdeksi VfB:n kantavista pelaajista. Kesäkuun 28. 2005 Hleb siirtyi Valioliigan Arsenaliin. Pelaajan sopimus englantilaisseuran kanssa oli nelivuotinen. Hleb tunnetaan erikoistilanneosaajana ja hänestä kaavailtiin kulma- ja vapaapotkujen vakioantajaa. Hleb teki ensimmäisen maalinsa ”Gunnersille” jo kahden minuutin kuluttua tulostaan kentälle toisen puoliajan alussa ennen kauden alkua käydyssä harjoitusottelussa. Hleb pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa Arsenalissa 21. elokuuta 2005 Stamford Bridgellä Chelsean vieraana. Hänen esitystään ylistettiin, mutta hieman tämän jälkeen hän loukkasi polvensa edustaessaan Valko-Venäjää maaottelussa. Hleb palasi sairauslomalta 7. joulukuuta Mestarien liigan otteluun Ajaxia vastaan. Kaudella 2005–2006 hänen onnistui vakiinnuttaa paikkansa Arsenalin aloituskokoonpanossa. Kesällä 2008 Hleb siirtyi 15 miljoonan euron siirtosummalla Espanjan pääsarjassa pelaavaan FC Barcelonaan. Kesällä 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfB Stuttgartiin, jossa hän oli pelannut aikaisemminkin vuosina 2000–2005. Elokuussa 2010 hän siirtyi lainalle Valioliiga-seura Birmingham Cityyn. Elokuussa 2011 hän siirtyi loppuvuoden ajaksi lainalle Saksan Bundesliigassa pelaavaan VfL Wolfsburgiin. Helmikuussa 2012 Hleb siirtyi Venäjän valioliigassa pelaavaan Krylja Sovetoviin. Saman vuoden heinäkuussa hän siirtyi Valko-Venäjän liigan BATE:en, jossa oli pelannut aikaisemminkin vuosina 1999–2000.Vuonna 2019 BATE vapautti Hlebin ja hän on nyt vapaa pelaaja == Muuta == Hlebin veli Vjatšaslau Hleb on myös jalkapalloilija. Hän pelaa seuratasolla Kreikan Kallonissa sekä edustaa Valko- Venäjän maajoukkuetta. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Hlebin virallinen sivusto * Hlebin esittely Arsenalin sivustolla * Hlebin haastattelu ESPN Soccernetissä Luokka:Valkovenäläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä

Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä (Alde) () oli vuosina 2004–2019 toiminut kahden Euroopan unionin poliittisen puolueen, Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen ja Euroopan demokraattisen puolueen liitto. Se oli vuoden 2014 eurovaalien jälkeen neljänneksi suurin puolue Euroopan parlamentissa 67 jäsenellä 20 eri maasta. Suomesta ryhmään kuuluivat keskustan ja RKP:n europarlamentaarikot. Ryhmä henkilöityi loppuaikoinaan vahvasti puheenjohtajaansa Guy Verhofstadtiin ja tämän liberaaliin federalistiseen linjaan. Alde-ryhmä oli yleisesti arvoliberaali sekä ajoi yksilönvapautta, vapaita markkinoita ja sääntelyn purkamista. Euroopan parlamentin lisäksi Alde oli edustettuna myös alueiden komiteassa, Euroopan neuvoston parlamentaarisessa yleiskokouksessa sekä Naton parlamentaarisessa yleiskokouksessa. Alde ja Emmanuel Macronin johtama En Marche! -puolue muodostivat Euroopan parlamenttiin 12. kesäkuuta 2019 uuden ryhmän, jonka nimi on Uudistuva Eurooppa. ==Alde-ryhmä Euroopan parlamentissa== ===Taustaa=== Liberaalidemokraattisen Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen parlamenttiryhmän kokouksessa, joka pidettiin Brysselissä 13. heinäkuuta 2004, hyväksyttiin suositus uuden ryhmän luomisesta. Ryhmä muodostettiin niistä Euroopan parlamentin jäsenistä, jotka kuuluivat François Bayroun johtaman UDF- puolueen perustamaan Euroopan demokraattiseen puolueeseen, Liettuan työväenpuolueeseen ja Italian Margherita-puolueeseen. Kaksi Euroopan poliittista puoluetta olisivat edelleen erillisiä puolueita Euroopan parlamentin ulkopuolella. Ryhmällä oli alun perin 88 jäsentä. Alde-ryhmän järjestäytymiskokouksessa, joka pidettiin välittömästi ELDR-puolueen kokouksen jälkeen, ryhmän johtajaksi valittiin Euroopan parlamentin jäsen Graham Watson Yhdistyneen kuningaskunnan liberaalidemokraattisesta puolueesta. Lisäksi kokouksessa hyväksyttiin kymmenestä kohdasta koostuva ”ohjelma Euroopalle”. ===Ohjelma=== Alde hyväksyi eurovaaliohjelmansa vuodelle 2014 Lontoon kongressissa marraskuussa 2013. Ohjelmassa korostetaan yksinkertaisempaa, vahvempaa ja vähemmän byrokraattista Eurooppaa. Alde-puolueen kärkiehdokkaat kevään 2014 eurovaaleissa olivat ryhmän puheenjohtaja Guy Verhofstadt sekä komission varapuheenjohtaja Olli Rehn. Alden vaaliohjelmassa painotetaan vihreän talouden merkitystä, kestävää kasvua, työllisyyttä, hallinnon avoimuutta ja tehokkuutta sekä läheisyysperiaatetta. Alden ensisijainen tavoite on voittaa Eurooppaa uhkaavat vakavat taloudelliset haasteet. Vaaliohjelmassa esitellään toimia, jotka johtavat ulos nykyisestä kriisistä vauhdittamalla taloutta ja luomalla uusia työpaikkoja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Alde-ryhmän verkkosivut * Alde-puolueen verkkosivut * Euroopan demokraattisen puolueen verkkosivut * Alliance of Liberals and Democrats for Europe in the Committee of the Regions * Alliance of Liberals and Democrats for Europe in Pace Luokka:Europarlamenttiryhmät
Euroopan vihreä puolue

Euroopan vihreä puolue (EGP) on Euroopan laajuinen vihreiden puolueiden yhteistyöpuolue. Se perustettiin vuonna 2004, jolloin sen puheenjohtajiksi valittiin suomalainen Pekka Haavisto ja italialainen Grazia Francescato. Tällöin Euroopan vihreä puolue korvasi edeltäjänsä, vuonna 1993 perustetun Euroopan vihreiden federaation. Järjestöllä on 35 jäsenpuoluetta paitsi EU- maista myös muista Euroopan maissa. Suomesta jäsenenä on Vihreä liitto. EGP:n nuorisojärjestö on Euroopan vihreät nuoret. Euroopan parlamentissa Euroopan vihreä puolue kuuluu Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmään (Greens/EFA) Euroopan vapaan allianssin kanssa. Ryhmällä oli vuoden 2019 vaalien jälkeen europarlamentissa 52 paikkaa. Ryhmällä on kaksi tasavertaista puheenjohtajaa, jotka ovat Mélanie Vogel ja Thomas Waitz. Euroopan parlamentin vaaleissa 2004 Euroopan vihreillä oli ensimmäinen yhtenäinen koko EU:ssa toteutettu vaalikampanja. == Jäsenpuolueet == Maa tai alue Nimi Asema Mepit Albanian vihreä puolue täysjäsen – De Groenen täysjäsen 0 GroenLinks täysjäsen 3 Verds d'Andorra täysjäsen – (Flanderi) Groen täysjäsen 1 (ranskankielinen yhteisö) (saksankielinen yhteisö) Ecolo täysjäsen 2 Bulgarian vihreä puolue täysjäsen 0 Vihreät täysjäsen 0 (Katalonia) Iniciativa per Catalunya Verds täysjäsen 1 EQUO jäsenehdokas 0 Georgian vihreä puolue täysjäsen – Vihreä puolue täysjäsen 2 Federazione dei Verdi täysjäsen 0 Vihreät täysjäsen 3 Ekologiset vihreät täysjäsen 0 ORaH jäsenehdokas – Kinima Oikologon Perivallontiston täysjäsen 0 Latvian vihreä puolue täysjäsen 0 Vihreät täysjäsen 1 Alternattiva Demokratika täysjäsen 0 Moldovan ekologinen vihreä puolue täysjäsen – Ympäristöpuolue vihreät täysjäsen – Os Verdes täysjäsen 0 Zieloni täysjäsen 1 Europe Écologie – Les Verts täysjäsen 10 Vihreä puolue täysjäsen 0 Ympäristöpuolue Vihreät täysjäsen 3 Liittouma 90/Vihreät täysjäsen 21 Slovakian vihreä puolue täysjäsen 0 Stranka mladih Slovenije täysjäsen 0 Vihreä liitto täysjäsen 3 Sveitsin vihreä puolue täysjäsen – Vihreät täysjäsen 0 Partija Zelenych Ukrajiny täysjäsen – Lehet Más a Politika täysjäsen 1 Sosialistinen kansanpuolue täysjäsen 2 Yeşiller jäsenehdokas – Valkovenäläinen puolue "Vihreät" liitännäisjäsen – Vihreä Venäjä liitännäisjäsen – Vihreä vaihtoehto täysjäsen – Viron vihreät täysjäsen 0 (Englanti ja Wales) Englannin ja Walesin vihreä puolue täysjäsen – (Skotlanti) Skotlannin vihreä puolue täysjäsen – Lähteet: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Euroopan vihreä puolue *
Itsenäisyys/demokratia-ryhmä

Itsenäisyys/demokratia-ryhmä (IND/DEM) oli euroskeptinen ryhmä europarlamentissa. Ryhmä muodostettiin vuonna 2004. Ryhmä yhdistyi vuonna 2009 Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmän kanssa Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmäksi. IND/DEM muodostettiin vuoden 2004 eurovaalien jälkeen. Kauden lopussa siinä oli kuitenkin erottamisten, riitojen ja loikkausten vuoksi enää 22 jäsentä. Ryhmän edeltäjä oli Europe of Democracies and Diversities. Ryhmä oli euroskeptisyydessäänkin hajanainen: UKIP halusi ainoana maansa eroon koko EU:sta, kun osa lopuista edustajista tyytyi vastustamaan Lissabonin sopimusta ja liittovaltiokehitystä. Tämä vuoksi vuonna 2004 valittiin kaksi eri kantoja edustavaa puheenjohtajaa, brittiläinen Nigel Farage ja tanskalainen Jens-Peter Bonde.http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/politics/3909323.stm Ryhmä antoi mepeilleen vapauden äänestää kuten itse näkevät parhaaksi, joten ryhmä ei itsessään ohjannut meppiensä toimintaa. == Jäsenet == maa puolue edustajia 2004 Britannia United Kingdom Independence Party 11 (yksi erotettu ennen kokoontumista, kaksi erosi myöhemmin) Tanska JuniBevægelsen 1 Ranska Mouvement pour la France 3 Alankomaat ChristenUnie 2 Kreikka Laikos Orthodoksos Synagermos/Akilles-liitto 1 Ruotsi Junilistan 3 Tšekki Nezávislí demokraté 1 Puola Puolan perheiden liitto 10 Irlanti sitoutumaton 1 == Lähteet == Luokka:Europarlamenttiryhmät Luokka:EU-kriittisyys
Euroopan demokraatit

Euroopan demokraatit (ED) on löyhähkö konservatiivisten puolueiden liittouma, jonka jäsenet kuuluivat europarlamentissa samaan EPP-ED-ryhmään Euroopan kansanpuolueen (EPP) kanssa vuosina 1992–2009. Euroopan demokraatit muodostivat oman ryhmänsä 1979–1992. ED:n historia alkaa Britannian konservatiivipuolueen jäsenten muodostettua Euroopan konservatiivien ryhmän Britannian liityttyä EY:hyn 1973. Ryhmän nimi oli aluksi European Conservative Group. Myöhemmin siihen liittyi muitakin oikeistolaisia konservatiiveja ja vuonna 1979 se vaihtoi nimensä Euroopan demokraateiksi. 1970-luvun lopulla ED oli parlamentin kolmanneksi suurin ryhmä. Sen jäsenmäärä alkoi vähetä nopeasti 1980-luvun lopulla, jolloin monet jäsenet siirtyivät Saksan CDU:n hallitsemaan lähinnä kristillisdemokraattiseen Euroopan kansanpuolueen ryhmään. Siihen verrattuna ED on jonkin verran oikeistolaisempi ja vähemmän Euroopan integraatiota ajava. Pääryhmittymä ED:ssä on edelleen Britannian konservatiivit. Vuoden 2005 johtajavalinnassa David Cameron sanoi erottavansa konservatiivit EPP-ED-liitosta, mutta hänen vastaehdokkaansa David Davis väitti nykyisen järjestelyn olevan toimiva, koska ED:llä on edelleen vaikutusvaltaa suurimmassa ryhmässä, mutta silti etäisyyttä EPP:stä. ==Jäsenet== * Občanská demokratická strana (ODS), Tšekki * Partito dei Pensionati, Italia * Konservatiivipuolue, Britannia * Ulster Unionist Party (UUP) Luokka:Europuolueet
Europuolue

Europuolue, virallisesti Euroopan tason poliittinen puolue, on Euroopan unionissa kansalliset rajat ylittävä poliittinen puolue. Europuolueilla ei ole henkilöjäseniä, vaan niihin kuuluu kansallisia puolueita.https://kielitoimistonohjepankki.fi/ohje/715https://eurooppatiedotus.fi/2019/07/06/euroopan- parlamentin-poliittiset-ryhmat-ja-europuolueet/ Europuolueen perustamiseksi sillä on oltava kannatusta vähintään neljänneksessä jäsenvaltioista. Koska Euroopan unionissa on 27 valtiota, tarvitaan kannatusta kuudessa jäsenvaltiossa. Kannatukseksi luetaan joko europarlamenttiedustajat, parlamentti- tai alueparlamenttiedustajat tai vähintään kolmen prosentin kannatus europarlamenttivaaleissa. Euroopan tason poliittisista puolueista ja Euroopan tason poliittisista säätiöistä vastaava viranomainen rekisteröi europuolueet, ja ne saavat puoluetukea Euroopan parlamentilta. Niiden on kuitenkin hankittava vähintään 15 prosenttia rahoituksestaan ulkopuolelta.http://europa.eu/legislation_summaries/institutional_affairs/institutions_bodies_and_agencies/l33315_en.htm == Europuolueet == Helmikuussa 2020 rekisteröityjä europuolueita oli kymmenen:http://www.kotus.fi/index.phtml?s=3183 Puolue Politiikka Paikat Nimi Lyhenne Ryhmä Puheenjohtaja Positio Ideologia Euroopan yhdentyminen Komissio Parlamentti Neuvosto Euroopan kansanpuolue EPP EPP-ryhmä Donald Tusk (PL) Kristillisdemokratia, liberaalikonservatismi EU-myönteisyys Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue PES S&D; Sergei Stanišev (BG) Keskusta- vasemmisto Sosiaalidemokratia EU-myönteisyys Euroopan liberaalidemokraattinen puolue ALDE RE Hans van Baalen (NL) Keskusta Liberalismi EU-myönteisyys Euroopan konservatiivien ja reformistien allianssi ECR ECR Giorgia Meloni (IT) Konservatismi, talousliberalismi Lievä euroskeptismi Identiteetti ja demokratia -puolue ID ID Gerolf Annemans (BE) Oikeisto ja äärioikeisto Kansalliskonservatismi, Kova euroskeptismi Euroopan vihreä puolue EGP Greens/EFA Evelyne Huytebroeck (BE) ja Thomas Waitz (AT) Keskusta-vasemmisto ja vasemmisto Vihreä politiikka EU- myönteisyys Euroopan vasemmistopuolue PEL GUE/NGL Heinz Bierbaum (DE) Vasemmisto ja äärivasemmisto Demokraattinen sosialismi, kommunismi Lievä euroskeptismi Euroopan demokraattinen puolue EDP RE Vähemmistönä: S&D; François Bayrou (FR) Keskusta Keskusta Euroopan vapaa allianssi EFA Greens/EFA Vähemmistönä: ECR GUE/NGL Lorena Lopez de Lacalle (ES) Kansanpuolue Aluepolitiikka, vähemmistöpolitiikka EU-myönteisyys Euroopan kristillinen poliittinen liike ECPM ECR Vähemmistönä: EPP-ryhmä Branislav Škripek (SK) Keskusta-oikeisto ja oikeisto Kristillinen oikeisto, Lievä euroskeptismi == Europuolueiksi rekisteröitymättömät puolueen kaltaiset ryhmät == Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto, johon Suomesta kuuluu Vasemmistoliitto, ei ole rekisteröitynyt europuolueeksi. ==Katso myös== *Luettelo Euroopan parlamentin ryhmistä == Lähteet == *
Gabry Ponte

Gabriele "Gabry" Ponte (s. 20. huhtikuuta 1973 Moncalieri) on italialainen DJ. Parhaiten hänet tunnetaan Eiffel 65 -yhtyeestä, jossa hän oli mukana. Ponte on tehnyt myös yhteistyötä Bliss Teamin, DJ Gundamin, ja Sangwaranin kanssa. Myöhemmin hän teki itsenäisesti hitit "Geordie" ja "La Danza delle Streghe". Kappaleen "Depends on you" "The ultimate dance remix" -versio nousi myös isoksi hitiksi Italiassa. Hän on myös miksannut paljon eri esittäjien alkuperäisistä biiseistä dance-versioita. Vuonna 2005 Ponte ilmoitti eroavansa Eiffel 65:stä jatkaakseen soolouraansa. Eiffel 65:n kaksi muuta jäsentä Jeffrey Jey ja Maurizio Lobina laittoivat omat studiot pystyyn ja jatkoivat työskentelyä Bloom 06 nimen alla julkaisten kaksi albumia. Ponte palasi yhteen aiempien yhtyetoveriensta kanssa vuonna 2010 ja nimi Eiffel 65 otettiin jälleen käyttöön. Ponte on edelleen jatkanut konsertointia omalla nimellään, mutta myös keikkaillut aktiivisesti Eiffel 65:n mukana. ==Diskografia== === Albumit === * Gabry Ponte (2002) * Dr. Jekyll and Mr. DJ (2004) * Love Songs in the Digital Age (2007) === Singlet === * Got to Get (2001) * Time to Rock (2002) * Geordie (2003) * Man in the Moon (2003) * La Danza delle Streghe (2003) * Figli di Pitagora (with Little Tony) (2004) * Depends On You (2004) * Sin Pararse (with Ye Man) (2004) * la Libertá (2006) == Aiheesta muualla == * Eiffel 65 * Official Website Ponte, Gabry Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heinz Kuttin

Heinz Kuttin (s. 5. tammikuuta 1971 Gassen, Itävalta)http://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ku/heinz-kuttin-1.html on itävaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja mäkihyppyvalmentaja. Kilpaurallaan Kuttin saavutti niin maailmanmestaruuksia kuin olympiamitaleitakin. Kuttin hyppäsi menestyksekkäästi jo nuorten MM-kisoissa vuosina 1988–1990. Näistä kisoista hän otti kaksi henkilökohtaista ja kolme joukkuemaailmanmestaruutta. Calgaryn olympialaisissa 1988 vasta 17-vuotias Kuttin oli joukkuekisan viides ja normaalimäen kuudes. Lahden MM-kisoissa 1989 Kuttin oli normaalimäen pronssilla ja seuraavissa kisoissa Val di Fiemmessä 1991 hän oli MM-kisojen paras hyppääjä: Kuttin voitti maailmanmestaruuden normaalimäessä ja joukkuekisassa, suurmäessä hän oli neljäs. Vaikka alkukauden kilpailut eivät olleet sujuneet kovinkaan hyvin, Albertvillen olympiakisoissa 1992 Kuttin otti hopeaa suurmäen joukkuekilpailusta, pronssia suurmäestä ja oli neljäs normaalimäessä. Vuonna 1993 Kuttin aloitti kauden Falunissa maailmancupin osakilpailussa kolmostilalla, mutta jatkossa palkintosijoituksia ei enää maailmancupissa henkilökohtaisella tasolla tullut. Falunin MM-kisoissa menestys henkilökohtaisesti oli Kuttinille vaatimatonta (suurmäen 11. ja normaalimäen 24.), mutta hän oli mukana suurmäen joukkuekilpailun pronssijoukkueessa. Seuraava kausi oli samansuuntainen. Kuttin ei enää yltänyt henkilökohtaisissa kisoissa kolmen parhaan joukkoon, mutta Lillehammerin olympiakisoista 1994 hän sai jälleen pronssia suurmäen joukkuekisasta. Seuraavana vuonna 1995 Kuttin hyppäsi maailmancupissa vaatimattomasti ja lopetti uransa siihen kauteen. Mäkihypyn maailmancupissa Kuttin oli parhaimmillaan seitsemäntenä (kaudella 1990–1991) ja kahdeksantena (1989–1990). Kaikkiaan hän voitti kaksi osakilpailua ja oli 13 kertaa palkintokorokkeella. Mäkihyppyuransa jälkeen Kuttin on toiminut valmentajana. Kausina 2004–2006 hän oli Puolan mäkimaajoukkueen valmentaja ja vuosina 2014–2018 Itävallan mäkimaajoukkueen päävalmentaja. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Itävaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kungssången

Kungssången eli Ur svenska hjärtans djup en gång () on Ruotsin virallinen - tosin nykyään harvoin käytetty - kuningashymni, joka lauletaan virallisissa tilaisuuksissa kuninkaan läsnä ollessa. Laulun sanoitti ruotsalainen runoilija C. V. A. Strandberg kuningas Oskar I:n kruunajaisjuhliin vuonna 1844. Laulun alkuperäinen nimi on ”Kungssången” (Kuninkaan laulu). Vapaamielinen runoilija odotti kuninkaasta vapaamielistä hallitsijaa, ja hänen toiveensa käyvät ilmi myös tekstistä. Samoin tekstistä käy ilmi epäsuora kannanotto Suomen kysymykseen. Strandberg elätteli toiveita, että kuningas Oskar I saisi aikaan Suomen jälleenyhdistämisen Ruotsin kruunun alaisuuteen, mitä Strandberg kuvitteli suomalaisten itsensäkin toivovan. Laulun sävelsi Otto Lindblad. Se julkaistiin ensi kerran Strandbergin kokoelmassa Sånger i Pansar vuonna 1845. ==Kungssångenin sanat== :Ur svenska hjärtans djup en gång :en samfälld och en enkel sång, : som går till kungen fram! :Var honom trofast och hans ätt, :gör kronan på hans hjässa lätt, :och all din tro till honom sätt, : du folk av frejdad stam! :O konung, folkets majestät :är även ditt: beskärma det : och värna det från fall! :Stå oss all världens härar mot, :vi blinka ej för deras hot: :vi lägga dem inför din fot - : en kunglig fotapall. :Men stundar ock vårt fall en dag, :från dina skuldror purpurn tag, : lyft av dig kronans tvång :och drag de kära färger på, :det gamla gula och det blå, :och med ett svärd i handen gå : till kamp och undergång! :Och grip vår sista fana du :och dristeliga för ännu : i döden dina män! :Ditt trogna folk med hjältemod :skall sömma av sitt bästa blod :en kunglig purpur varm och god, : och svepa dig i den. :Du himlens Herre, med oss var, :som förr du med oss varit har, : och liva på vår strand :det gamla lynnets art igen :hos sveakungen och hans män. :Och låt din ande vila än : utöver nordanland! ===Suomenkielinen käännös=== :Ruotsalaisten sydämistä kerran :nousee yhteen ääneen yksinkertainen lauluu, :kuninkaallemme! :Ole hänelle ja suvulleen uskollinen, :tee kruunu hänen kutreillaan keveäksi, :usko yksin häneen, :sinä rauhassa elävä kansa! :Oi kuningas, kansan valta :on sinunkin, siis suojaa sitä :ja estä sitä lankeemasta! :Vastusta tähtemme kaikkia maailman sotajoukkoja, :mekään emme kavahde heidän uhkaansa: :vaan laskemme ne jalkojesi juureen - :kuninkaan jalkojen alustaksi. :Mutta jos häviömme näyttää joskus koittavan, :ota harteiltasi purppuraviitta, :nosta kruunun paino yltäsi :ja pue yllesi rakkaat värit, :vanhat keltainen ja sininen, :ja käy miekkä kädessäsi :taistelua, tuhoakin kohti! :Ja tartu viimeiseen lippuumme :ja uhmassakin johda vielä :miehesi aina kuolemaan! :Uskollinen kansasi kutoo urheasti :sydänverestänsä :lämpimän ja jalon purppuraviitan, :ja kietoo sinut siihen. :Taivahan Herra, ole kanssamme, :niin kuin olet ollut kanssamme aiemminkin, :ja elähdytä rannoillamme :vanha mielemme jälleen :ruotsalaisten kuninkaalle ja hänen miehillensä. :Ja anna Henkesi vieläkin levätä :pohjoisen maan yllä! Luokka:Ruotsin kuninkaalliset Luokka:Kansallislaulut Luokka:Ruotsalaiset isänmaalliset laulut
Valitsijayhdistys

Valitsijayhdistys on yhteisö, jonka tarkoituksena on asettaa ehdokas vaaleihin. Valitsijayhdistykset ovat harvinaisempi tapa asettua ehdokkaaksi poliittisiin vaaleihin. Suurimman osan ehdokkaista asettavat puoluerekisterissä olevat rekisteröityneet puolueet. Valitsijayhdistykset voivat asettaa ehdokkaita kaikkiin Suomessa järjestettäviin poliittisiin vaaleihin. Eri vaaleissa vaaditaan valitsijayhdistykseltä eri määrä ehdokkaan kannattajia: * Kuntavaalit ja seurakuntavaalit: 10 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan kunnasta * Aluevaalit: 50 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan hyvinvointialueelta * Eduskuntavaalit ja maakuntavaalit: 100 äänioikeutettua henkilöä ehdokkaan vaalipiiristä * Europarlamenttivaalit: 2 000 äänioikeutettua henkilöä * Presidentinvaali: 20 000 äänioikeutettua henkilöä Valitsijayhdistykset voivat yhdessä muodostaa alue-, kunta-, eduskunta- ja europarlamenttivaaleissa yhteislistoja ja toimia ko. vaaleissa samoin kuin puolue. Yhteislista tarkoittaa usean valitsijayhdistyksen muodostamaa yhteistä listaa, hieman samaan tapaan kuin puolueet voivat tehdä keskenään vaaliliiton. Yhteislistat ovat usein välttämättömiä, sillä Suomen suhteellinen vaalitapa suosii puolueiden ehdokkaita yksittäisten ehdokkaiden kustannuksella. Puolueet ja valitsijayhdistykset eivät voi muodostaa yhteistä listaa. Valitsijayhdistykseen liitytään täyttämällä vaaleihin halutun ehdokkaan kannattajakortti. Eduskuntavaaleissa allekirjoitetaan ja täytetään valitsijayhdistyksen jäsenlistaan syntymäaika, osoite ja allekirjoitus, jolla korvataan erilliset kannattajakortit. Kannattajakortin täyttäminen ei edellytä ehdokkaan äänestämistä varsinaisissa vaaleissa. Äänioikeutettu voi olla jäsenenä vain yhdessä valitsijayhdistyksessä. Yli vuoden vanhaa kannattajakorttia ei hyväksytä. == Lähteet == Luokka:Vaalit
Vaalilautakunta

Vaalilautakunta on lautakunta, jonka tehtävänä on järjestää äänestyspaikoilla vaalit. Suomessa kunnat asettavat oikeusministeriön johdolla vaalilautakunnat presidentinvaaliin, eduskuntavaaleihin sekä kunnallisvaaleihin. Kunnissa kunnanvaltuustot asettavat kunnallisvaalien jälkeen kunnallisen keskusvaalilautakunnan, joka järjestää vaalipäiviksi äänestyspaikkojen vaalilautakunnat. Vaalilautakuntaan pitää kuulua puheenjohtaja, varapuheenjohtaja ja kolme muuta jäsentä sekä vähintään kolme varajäsentä. Lautakunnanjäsenet edustavat eri puolueita ja muita ryhmittymiä, mutta eivät itse voi olla ehdokkaita. Esteellisyyssääntöä, jolla kielletään ehdokasta olemisen vaalilautakunnan varsinaisena tai varajäsenenä, kiristettiin vuonna 2016 ja alettiin soveltamaan vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien. Uuden ohjeen mukaan ehdokas, hänen puolisonsa, lapsensa, sisaruksensa tai vanhempansa ei voi toimia ennakkoäänestyspaikassa tai kotiäänestyksessä vaalitoimitsijana eikä laitosäänestyksistä huolehtivan vaalitoimikunnan jäsenenä tai varajäsenenä. Ehdokas tai hänen lähisukulaisensa eivät myöskään saa toimia vaalilautakunnan nimeäminä äänestäjiä avustavina vaaliavustajina äänestettäessä. == Lähteet == Luokka:Suomen vaalit ja kansanäänestykset
De Brangesin lause

Funktioteoriassa de Brangesin lause kertoo välttämättömän ehdon sille, että analyyttinen funktio kuvaa yksikkökiekon injektiivisesti kompleksitasoon. Lause on nimetty ranskalais-amerikkalaisen Louis de Brangesin mukaan, mutta se tunnettiin aikaisemmin Bieberbachin otaksumana saksalaisen Ludwig Bieberbachin mukaan. Otaksuman esitti Bieberbach jo vuonna 1916, mutta sen todisti de Branges vuonna 1984. Myöhemmin de Brangesin alkuperäistä todistusta on pystytty lyhentämään. De Brangesin lause koskee yksikkökiekossa sileän eli injektiivisen analyyttisen funktion f Taylorin sarjan kertoimia. Kun f normitetaan niin, että f(0)=0 ja f'(0)=1, niin f:llä on yksikkökiekossa potenssisarjaesitys, joka on muotoa :f(z)=z+\sum_{n=2}^{\infty} a_n z^n. De Brangesin lauseen mukaan kaikilla n\geq 2 on :\left| a_n \right| \leq n.\, Lisäksi kertoimien maksimit saavutetaan. On nimittäin |a_n|=n silloin ja vain silloin, kun :f(z)={z\over(1-\lambda z)^2}, missä |\lambda|=1. Väitteen todisti oikeaksi tapauksessa n=2 Ludwig Bieberbach vuonna 1916. Vuoteen 1973 mennessä väite oli onnistuttu todistamaan oikeaksi, kun n\leq 8. == Lähteet == Luokka:Kompleksianalyysi Luokka:Matemaattiset teoreemat
Vibraslap

Vibra-Slap oli ensimmäinen Latin Percussionille myönnetyistä patenteista. Sitä on käytetty äänityksissä enemmän kuin mitään muuta ääniefektiä. Vibra-Slapin rämisevä ääni syntyy kun soittimen pallopää lyödään kämmentä vasten. Sitä voi myös käyttää telineeseen kiinnitettynä, palloa lyöden. Luokka:Idiofonit Luokka:Lyömäsoittimet
Paul Graham

Paul Graham (s. 1964) on englantilainen kirjailija ja Lisp- ohjelmoija.http://c2.com/cgi/wiki?PaulGraham Hänet tunnetaan bayesilaisen roskapostisuodatuksen ideoijana. Grahamilla on tietojenkäsittelytieteen tohtorin tutkinto Harvardin yliopistosta. Hän on opiskellut myös taidemaalausta. == Kirjoja == * On Lisp (1993) ISBN 0-13-030552-9 * ANSI Common Lisp (1995) ISBN 0-13-370875-6 * Hackers & Painters (2004) ISBN 0-596-00662-4 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivu * Paul Grahamin esseitä Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut

Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailut (FIFA Club World Cup) on jalkapalloturnaus, johon osallistuvat Kansainvälisen jalkapalloliiton kuuden maanosajärjestön parhaat joukkueet, esimerkiksi Euroopasta kisoihin osallistuu Mestarien liigan voittaja. Se korvasi aikaisemmin Euroopan ja Etelä-Amerikan mestarijoukkueiden välillä pelatun Intercontinental Cupin. Maailmanmestaruudesta pelattiin ensimmäisen kerran Brasiliassa vuonna 2000. Turnaus pyrittiin järjestämään uudelleen jo seuraavana vuonna, mutta hanke kaatui yhteistyökumppanin mukana. Toisen kerran turnaus saatiin järjestettyä Japanissa vuonna 2005 Fifan sovittua Intercontinental Cupin pääsponsorin Toyotan kanssa turnausten yhdistämisestä, ja sittemmin mestaruudesta on pelattu joka vuosi. == Loppuottelut == ===Tulokset=== Vuosi Järjestäjämaa Kultaa Hopeaa Tulos Pronssia 2000 Corinthians Vasco da Gama 0–0, (4–3 rp.) Necaxa 2005 São Paulo Liverpool 1–0 Deportivo Saprissa 2006 Internacional Barcelona 1–0 Al-Ahli 2007 Milan Boca Juniors 4–2 Urawa Reds 2008 Manchester United LDU de Quito 1–0 Gamba Osaka 2009 Barcelona Estudiantes 2–1 (ja.) Pohang Steelers 2010 Internazionale TP Mazembe 3–0 Internacional 2011 Barcelona Santos 4–0 Al-Sadd 2012 Corinthians Chelsea 1–0 Monterrey 2013 Bayern München Raja Casablanca 2–0 Atlético Mineiro 2014 Real Madrid San Lorenzo 2–0 Auckland City 2015 Barcelona River Plate 3–0 Sanfrecce Hiroshima 2016 Real Madrid Kashima Antlers 4–2 (ja.) Atlético Nacional 2017 Real Madrid Grêmio 1–0 Pachuca 2018 Real Madrid Al Ain 4–1 River Plate 2019 Liverpool Flamengo 1–0 (ja.) Monterrey 2020 Bayern München Tigres UANL 1–0 Al-Ahli 2021 Chelsea Palmeiras 2–1 (ja.) Al-Ahli 2022 Real Madrid Al Hilal 5–3 Flamengo 2023 Manchester City Fluminense 4–0 Al-Ahli 2025 ===Menestys joukkueittain=== Joukkue Mestaruuksia Toisia sijoja Mestaruusvuodet Real Madrid 5 0 2014, 2016, 2017, 2018, 2022 Barcelona 3 1 2009, 2011, 2015 Corinthians 2 0 2000, 2012 Bayern München 2 0 2013, 2020 Liverpool 1 1 2019 Chelsea 1 1 2021 São Paulo 1 0 2005 Internacional 1 0 2006 Milan 1 0 2007 Manchester United 1 0 2008 Internazionale 1 0 2010 Manchester City 1 0 2023 == Aiheesta muualla == * FIFA Club World Cup *
KB mašinostrojenija

KB mašinostrojenija (KBM) (, "Tieteellis-tuotannollinen korporaatio KB mašinostrojenija, palkittu Työn punaisen lipun ja Leninin kunniamerkilläKB = konstruktorskoje bjuro) on venäläinen ohjusten suunnittelutoimisto ja tehdas Kolomnassa Moskovan alueella. Tehdas kuuluu Rostehin Vysokototšnyje kompleksyn alaisuuteen. Se perustettiin sileäputkisen tykistön erikoissuunnittelutoimistoksi vuonna 1942 valtion puolustuskomitean määräyksellä suunnittelemaan kranaatinheittimiä. Se on tehnyt useita eri ohjustyyppejä, mm. olkapääohjus Igla-S:n, Krysanteeni-S:n, RSS-40 Iskanderin sekä panssarivaunun suojajärjestelmä Arena-S:n. == Lähteet == Luokka:Venäläiset aseteollisuusyritykset
Tsvetana Pironkova

Tsvetana Pironkova (; s. 13. syyskuuta 1987 Plovdiv, Bulgaria) on bulgarialainen tennispelaaja. Hän on oikeakätinen ja käyttää kahden käden rystylyöntiä pelatessaan. Vuonna 2002 ammattilaiseksi siirtynyt Pironkova on ollut korkeimmillaan WTA-rankingissa syyskuussa 2010 sijalla 31. Hän saavutti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan WTA-turnausvoittonsa tammikuussa 2014 voitettuaan Sydneyn turnauksen. == Tennisura == Vuoden 2006 Australian avoimissa Pironkova pudotti ensimmäisellä kierroksella vuoden 2003 mestarin Venus Williamsin luvuin 2–6, 6–0, 9–7. Wimbledonissa 2010 Pironkova pääsi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksessa toista kierrosta pidemmälle. Turnauksessa hän voitti avauskierroksella Anna Laputšenkovan, toisella kierroksella Vera Duševinan, kolmannella Regina Kulikovan ja neljännellä kierroksella Marion Bartolin, joka oli turnauksessa yhdenneksitoista sijoitettu. Puolivälierässä hän voitti jälleen turnauksessa toiseksi sijoitetun Venus Williamsin luvuin 6–2, 6–3 ja pääsi jo välieriin asti. Välierässä hän voitti ensimmäisen erän Vera Zvonarjovaa vastaan 6–3, mutta hävisi loput kaksi erää 6–3, 6–2. Yhdysvaltain avoimissa 2010 Pironkova hävisi toisella kierroksella Mandy Minellalle. Vuonna 2011 Pironkova pääsi puolivälieriin Wimbledonissa voitettuaan kolmannella kierroksella toiseksi sijoitetun Vera Zvonarjovan ja neljännellä kierroksella jälleen Venus Williamsin. Puolivälierissä hän hävisi kolmieräisen ottelun Petra Kvitováa vastaan. Vuonna 2012 hän pääsi neljännelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa. Wimbledonissa 2013 Pironkova eteni myös neljännelle kierrokselle. Tammikuussa 2014 Pironkova saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa urallaan voitettuaan Sydneyn turnauksen loppuottelussa Angelique Kerberin. Vuonna 2016 Pironkova eteni puolivälieriin Ranskan avoimissa voitettuaan neljännellä kierroksella kolmieräisen ottelun Agnieszka Radwańskaa vastaan. Puolivälierässään hän hävisi Samantha Stosurille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Bulgarialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pronoia

Pronoia oli Bysantin valtakunnan aikainen 1100-luvulta lähtien yleistynyt järjestelmä, joka tavallisimmin merkitsi sotapalveluksesta myönnettävää oikeutta kantaa verotuloja. Nimi pronoia tarkoittaa kirjaimellisesti huolenpitoa tai vaurastumista. Nimityksellä viitattiin valtion antamaan oikeuteen kerätä veroja tietyistä hallinto- ja verotusalueista, sekä tietyistä keisarin tiloista ja niiden vuokraajilta. Keisari saattoi myöntää pronoia- oikeuksia yksityishenkilöille tai ryhmille. Alun perin pronoia-oikeuksia myönnettiin ainostaan Bysantin hallitsijasuku Komnenosten jäsenille. Manuel I alkoi jakaa oikeuksia myös muille, mutta varsinaisesti tapa yleistyi länsimaisen feodalismin vaikutuksesta vasta vuoden 1204 jälkeen. Kehitys merkitsi absoluuttisen valtiovallan siirtymistä hajautettuun valtiovaltaan, kun valtion tuloja siirrettiin yksityishenkilöille. Ehkä yleisin tapa saada pronoia-oikeuksia oli sotapalveluksesta myönnetty pronoia-oikeus. Pronoia- oikeuksilla saatettiin kustantaa esimerkiksi koulutettujen sotilaiden varustus, jonka merkitys kasvoi armeijan uudistusten ja bysanttilaisten sotilasyksiköiden merkityksen kasvaessa palkkasotilaiden kustannuksella vuodesta 1081 eteenpäin. ==Lähteet== Luokka:Bysantin valtakunta Luokka:Verotus
Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah

Šeikki Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabah (kirjoitetaan joskus myös muodossa Saad al-Abdullah al-Sabah, ( arabiaksi سعد العبد الله السالم الصباح, ) s. 1930 - 13\. toukokuuta 2008 Kuwaitin kaupunkihttp://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/7399438.stm) oli Kuwaitin valtionpäämies, emiiri, joka hallitsi maata kymmenen päivän ajan tammikuussa 2006. Kuwaitin hallitus tunnusti, vallanperimysjärjestyksen mukaisesti, šeikki, kruununprinssi Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin emiiriksi 15. tammikuuta 2006, kaukaisen serkkunsa, edellisen valtionpäämiehen šeikki Jabir al-Ahmad al-Sabahin kuoltua. Kuwaitissa monarkin asema on vaihtunut hallitsijasuvun kahden sukuhaaran, al-Jabirien ja al-Salimien kesken jo vuosisadan verran, šeikki Salim I:n seurattua veljeään Jabir II:sta hallitsijana vuonna 1917. Vuorotteleva vallanperimysjärjestys pohjautuu suvun sisäiseen sopimukseen, joka virallistetaan kruununperillisen nimittämisellä kilpailevasta sukuhaarasta ja sillä että kruununprinssi pääsääntöisesti toimii ministerineuvoston puheenjohtajana eli pääministerinä. Sa’d al-Abdullah al- Salim al-Sabah oli maansa pääministerinä, asemassa joka pääsääntöisesti kuuluu kruununprinssille, helmikuusta 1978 heinäkuuhun 2003 asti, jolloin tehtävä siirtyi silloisen emiirin velipuolelle ja Sa’din kaukaiselle serkulle Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabahille. Šeikki on kärsinyt paksusuolivaivoista ja on saanut syöpähoitoa. Jabir al-Ahmad al-Sabahin hautajaisiin 7. tammikuuta 2006 hän osallistui pyörätuolissa. Terveydentilansa johdosta 23. tammikuuta šeikki Sa’d suostui hallitsijasuvun keskuudessa käytyjen neuvottelujen tuloksena luopuvansa monarkin asemasta, vain runsas viikko valtaantulonsa jälkeen. Juuri hetkeä ennen virallisen vallasta luopumiskirjeen saapumista, 24. tammikuuta Kuwaitin parlamentti päätti erottaa Sa’din valtionpäämiehen asemasta, jolloin uudeksi valtionpäämieheksi nousi pääministeri, šeikki Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabah, joka on edesmenneen emiirin velipuoli ja emiiri Sa’din kaukainen serkku. Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin äiti Jameela oli alun perin etiopialainen orja. == Lähteet == Luokka:Kuwaitin hallitsijat Luokka:Kuwaitin pääministerit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sabah al-Ahmad al-Jabir al-Sabah

Sabah IV al-Ahmad al-Jabir al-Sabah (, 16. kesäkuuta 1929 Kuwait City, Kuwait – 29. syyskuuta 2020 Rochester, Minnesota, Yhdysvallat) oli Kuwaitin emiiri ja pääministeri. Hän oli edesmenneen emiirin Jabir al-Ahmad al-Jabir al-Sabahin veli, joka valitsi hänet pääministeriksi heinäkuussa 2003 silloisen kruununprinssi Sa’d al-Abdullah al-Salim al-Sabahin tilalle. Hän oli aiemmin maansa ulkoministerinä lähes yhtäjaksoisesti 40 vuotta vuosina 1963–2003 olleen yksi maailman pisimpään ulkoministerinä toimineista poliitikoista. Saddam Husseinin hyökkäys ja Kuwaitin miehitys vuonna 1990 oli traumaattinen tapahtuma. Sabah lähti maanpakoon Saudi-Arabiaan ja palasi seitsemän kuukautta kestäneen miehityksen jälkeen Yhdysvaltojen tuella. Saddamin syrjäyttämisen jälkeen Sadah alkoi rakentaa uudelleen suhteita Irakin kanssa. Sa’d al- Abdullah al-Salim al-Sabah tuli valituksi uudeksi emiiriksi 15. tammikuuta 2006, mutta luopui tehtävästään terveyssyistä 23. tammikuuta. Seuraavana päivänä Kuwaitin hallitus erotti hänet tehtävästään ja ehdotti šeikki Sabahia uudeksi emiiriksi. Virallinen valinta tapahtui 29. tammikuuta. Sabah hallitsi maataan 14 vuoden ajan ja tuli tunnetuksi rauhantahtoisena ja hyvätapaisena johtajana, joka arvosti hyviä suhteita muiden maiden johtajien kanssa. Arabikevät 2010 oli hankalaa aikaa, vaikka Kuwaitissa oli vähemmän mielenosoituksia kuin muissa arabimaissa. Sadah käytti avokätisesti rahaa kansan rauhoittamiseksi, ja lahjoitti kansalaisille käteistä juhlistaakseen valtion 50-vuotista itsenäisyyttä. Šeikki Sabah IV kuoli 91-vuotiaana, Mayo- klinikassa Rochesterissa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa 29. syyskuuta 2020, jonne hän meni jatkohoitoon hänelle tehdyn leikkauksen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kuwaitin hallitsijat Luokka:Kuwaitin pääministerit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet