EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mytilus trossulus × edulis

Mytilus trossulus × edulis on atlantinsinisimpukan (Mytilus edulis) ja sinisimpukan eli tyynenmerensimpukan (Mytilus trossolus) risteymä, jota tavataan Suomessa Itämeressä Perämerta lukuun ottamatta. Se on Itämeressä korkeintaan 4 senttimetrin mittainen.Luontoportti: Sinisimpukka (Mytilus trossulus x edulis) == Lähteet == Luokka:Sinisimpukat Luokka:Risteymät
J. V. Snellmanin patsas

J. V. Snellmanin patsas sijaitsee Suomen Pankin edustalla Helsingin Kruununhaassa. Keräysvaroin rahoitettu muistomerkki paljastettiin Snellmanin päivänä 12. toukokuuta 1923. Muistomerkkikilpailu järjestettiin vuonna 1913 ja patsas valmistui jo vuonna 1916, mutta ensimmäinen maailmansota sekä Suomen sisällissota viivästyttivät sen paljastusta. Patsas on valettu Kööpenhaminassa Tanskassa ja sen on veistänyt Emil Wikström. Patsaan jalustan ja muistomerkin ympäristön on suunnitellut arkkitehti Eliel Saarinen. Patsas vaurioitui jatkosodan aikana Helsingin suurpommituksissa helmikuussa 1944. Sirpaleiden jalustaan jättämät vauriot on jätetty muistuttamaan pommituksista.Johan Vilhelm Snellman Helsingin taidemuseon julkiset veistokset -tietokanta. Viitattu 30.11.2019. ==Galleria== Photograph of the unveiling of the statue of Johan Vilhelm Snellman by Emil Wikström.jpg|Paljastustilaisuus 12.5.1923 Väinö Hämäläinen - Bank of Finland.jpg|Väinö Hämäläisen maalaus paljastustilaisuudesta == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * J. V. Snellmanin patsaan paljastustilaisuus toukok. 12 päivänä 1923, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Pikakuvia paljastustilaisuudesta, Suomen Kuvalehti, 19.05.1923, nro 20, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kruununhaka Luokka:Muotokuvaveistokset Luokka:Johan Vilhelm Snellman
Linda Dessau

Linda Marion Dessau (s. 8. toukokuuta 1953 East Melbourne, Victoria) on australialainen juristi ja asianajaja. Hän on toiminut Victorian kuvernöörinä 1. heinäkuuta 2015 alkaen. == Lähteet == Luokka:Juristit Luokka:Asianajajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alex Chernov

Alex Chernov (s. 12. toukokuuta 1938 Liettua) on australialainen juristi. Hän oli Victorian kuvernöörinä 8. huhtikuuta 2011 – 30. kesäkuuta 2015. == Lähteet == Luokka:Australialaiset henkilöt Luokka:Asianajajat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shivkumar Sharma

Shivkumar Sharma (myös Shiv Kumar Sharma; 13. tammikuuta 1938 Jammu – 10. toukokuuta 2022 Mumbai) oli intialainen muusikko. Hänen soittimensa oli santur, jonka hän oli ottanut säestävän roolin sijaan solistiseen käyttöön.Shiv Kumar Sharma Britannica Sharma aloitti musiikin opiskelun viisivuotiaana. Häntä opetti hänen isänsä Uma Dutt Sharma, joka toimi sekä laulajana että lyömäsoittajana. Alun perin Shivkumar Sharma itsekin lauloi ja soitti tablarumpuja, mutta teini-ikäisenä hänen isänsä tutustutti hänet santuriin, joka oli siihen mennessä vakiintunut osana Kashmirin alueen sufilaista musiikkia. Ensimmäisen suuren esiintymisensä santurin soittajana Sharma piti vuonna 1955. Hän sai suosiollista palautetta uudistusmielisemmältä yleisöltä, mutta kritiikkiä perinteisempää musiikkia suosineilta. Kielteiseen palautteeseen Sharma vastasi tekemällä muokkauksia soittimeensa; hän laajensi sen äänialaa, muutti kielten viritystä ja kehitti ihmisääntä muistuttavamman soittotekniikan. Vähitellen santur sai laajemman hyväksynnän. Sharma julkaisi urallansa monia albumeita ja teki elokuvamusiikkia niin säveltäjänäShivkumar Sharma Cultural India kuin soittajanakin. Vuonna 1986 hän sai Sangeet Natak Akademin palkinnon. Hänelle myönnettiin myös Padma Shri (1991) ja Padma Vibhushan (2001). Vuonna 2002 hän julkaisi Ina Purin kanssa kirjoittamansa omaelämäkerran Journey with a Hundred Strings: My Life in Music. Sharman kanssa on esiintynyt hänen poikansa Rahul Sharma.Pandit Budhaditya Mukherjee + Pandit Shivkumar Sharma: Legends of India perform late night ragas Barbican Hall Hänen muiden yhteistyökumppaniensa joukossa olivat Zakir Hussain ja Hariprasad Chaurasia, jonka kanssa hän esiintyi yhteisnimellä Shiv-Hari. Yhdessä Brij Bhushan Kabran ja Hariprasad Chaurasian kanssa levytetty Call of the Valley (1967) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset muusikot Luokka:Intialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Ram Oren

Ram Oren (s. 4. helmikuuta 1952) on yhdysvaltalainen metsätieteilijä, joka työskentelee Duken yliopistossa ekosysteemien toiminnan ja rakenteen professorina (1986-) ja Helsingin yliopiston vierailevana professorina Ilmakehätutkimuksen huippuyksikön metsätieteiden tutkimusryhmässä (2017-2021). Hän kuuluu poikkitieteellisen tutkimuksen alalla maailman viitatuimpiin tutkijoihin (2018 ja 2019). Oren suoritti alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1978 (B.Sc., Humboldt State University). Hän jatkoi maisteriksi (M.Sc. 1980) ja metsätieteen tohtoriksi (Ph.D., 1984) Oregonin osavaltionyliopistossa. Orenin englanninkielinen väitöskirja (1984) käsitteli metsän lehtipinta-alan ja lehvistön massan yhteyttä yhteyttämisen ja puuston kasvun tulkitsemisessa. Työ oli otsikoitu Leaf area index and specific leaf weight : keys to interpreting canopy photosynthesis and stand growth. Oren nousi syksyllä 2018 (ja uudelleen marraskuussa 2019) viitatuimpien tutkijoiden joukkoon tieteenalat ylittävän tutkimuskentän aihepiiristä (Highly Cited Researchers, luokka Cross-Field). Tunnustus pohjautuu analyytikkayritys Clarivaten ylläpitämään Web of Science -julkaisutietokantaan. Marraskuussa 2019 julkaistuun luetteloon oli valittu yhteensä noin 6 200 tutkijaa, joista 3 700 oli ryhmitelty johonkin 21:stä selvityksessä mukana olleesta tieteenalaryhmästä ja 2 500 oli poikkitieteellisten aihepiirien tutkijoita. He kaikki kuuluvat tieteenalaryhmässään viitatuimman prosentin joukkoon kaikista julkaisutietokannassa mukana olevista alan tutkijoista. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Google Scholar: Ram Oren (scholar.google.com) *15 Hel­sin­gin yli­opis­ton tut­ki­jaa on aloil­laan maa­il­man vii­ta­tuim­pien jou­kos­sa (19.11.2019) (helsinki.fi) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Metsätieteet Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Mohammed Abdel Wahab

Mohammed Abdel Wahab (; 13. maaliskuuta 1901?Remembering Mohamed Abdel-Wahab: Composer of generations Ahram Online Kairo – 3. toukokuuta 1991 Kairo) oli egyptiläinen säveltäjä, laulajaMohamed Abdel-Wahab; Father of Modern Arab Music Los Angeles Times ja näyttelijä. Hän oli aikansa tuotteliain arabisäveltäjä; hänen tuotantoonsa kuuluu yli tuhat laulua, ja hän itse lauloi satoja eri kappaleita.Abdel Wahab, Bitton Al Mashriq Abdel Wahab teki ensilevytyksensä 13-vuotiaana ja sai vuonna 1924 suojelijakseen Ahmed Shawqin. 1920-luvun lopussa hän sävelsi perinteisiä melodioita, jotka sopivat Shawkyn teksteihin. Myöhemmin hän omaksui länsimaisia vaikutteita etenkin arabiankielisiin musikaaleihin. Vuonna 1926 Abdel Wahab sai tehtäväkseen viimeistellä Sayed Darwishilta kesken jääneen musikaalin, jossa myös itse esiintyi. Hän loi arabiankielisen musikaalielokuvan käytyään Pariisissa ja tutustuttuaan ranskalaisiin musikaaliesityksiin. Hän irtautui perinteistä ja rikkoi yleisöennätyksiä elokuvalla Al Warda al-baida. Monet uudet naislaulajat, kuten Leila Mourad, tulivat alun perin tunnetuiksi Abdel Wahabin elokuvista. Abdel Wahab käytti isoja orkestereita, joihin kuului länsimaisia soittimia. Hän hyödynsi myös tangon, samban ja rumban vaikutteita. 1950-luvulla hän jätti elokuvan ja keskittyi levyttämään laulajana uudella, vakavammalla tyylillä. Lopetettuaan 1960-luvulla laulamisen hän jatkoi säveltämistä muille laulajille. Esimerkiksi Abdel Wahabin orkestroimasta kappaleesta "Ente Omry" tuli hitti Umm Kulthumin laulamana vuonna 1964. Vaikka Abdel Wahab näyttäytyi vuosien ajan hyvin vähän julkisuudessa, hänen suosionsa säilyi. Vuonna 1988 hän teki yllätyspaluun studioon, ja hänen uutta levytystään myytiin kaksi miljoonaa kappaletta. Abdel Wahab sai Anwar Sadatilta kenraalin arvon Egyptin kansallislaulun (Biladi, Biladi, Biladi) orkestroinnista. Hän sävelsi kansallislaulut myös Libyalle (Libya, Libya, Libya)Egyptian artists contribute in 6 Arab national anthems Egypt Today, Arabiemiraateille (Iši biladi) ja Tunisialle (Humat al-hima).National Anthems: Songbook, s. 75 Jakob Seibert == Lähteet == Luokka:Egyptiläiset säveltäjät Luokka:Egyptiläiset laulajat Luokka:Egyptiläiset näyttelijät Luokka:Kansallislaulujen säveltäjät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Asko Nivala

Asko Nivala (s. 29. lokakuuta 1980 Pudasjärvi) on suomalainen kulttuurihistorioitsija, joka on tutkinut erityisesti 1800-luvun romantiikan historiaa sekä kehittänyt digitaalisten ihmistieteiden tutkimusmenetelmiä. Nivala on työskennellyt Turun yliopistossa tutkijana vuodesta 2007. Filosofian tohtoriksi Nivala väitteli vuonna 2015 aiheenaan kulta-aika Friedrich Schlegelin varhaisromanttisessa historianfilosofiassa. Nivala julkaisi väitöskirjaan perustuvan monografian The Romantic Idea of the Golden Age in Friedrich Schlegel's Philosophy of History vuonna 2017. Kulttuurihistorian dosentuuri Nivalalle myönnettiin 2018. Monografian ja toimittamiensa teosten ohella Nivala on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleita ja katsauksia. Nivala on Niin & näin -lehden toimituskunnan jäsen. Vierailevana tutkijana Nivala on toiminut Mainzin yliopistossa vuonna 2017 sekä digitaalisten ihmistieteiden keskuksessa NULab for Texts, Maps, and Networks (Northeastern University, Boston) vuonna 2019. Vuonna 2022 Nivalan johtamalle tutkimushankkeelle Suomalaisen kirjallisuuden atlas 1870–1940 myönnettiin Alfred Kordelinin säätiön Suuret kulttuurihankkeet -apuraha. == Kirjat == * Nivala, Asko & Mähkä Rami (toim.): Tulkinnan polkuja. Kulttuurihistorian tutkimusmenetelmiä. Turku: k & h 2012. ISBN 978-951-29-4868-0. (PDF) * Hannu Salmi, Asko Nivala & Jukka Sarjala (toim.): Travelling Notions of Culture in Early Nineteenth-Century Europe. New York: Routledge, 2016. ISBN 978-1-138-12243-7. * Asko Nivala: The Romantic Idea of the Golden Age in Friedrich Schlegel's Philosophy of History. New York: Routledge, 2017. ISBN 978-1-13863518-0. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Asko Nivalan kotisivu * Juuso Pekkinen: Romantiikan aikakauden laineita. Yleisradio 7.11.2018. *Asko Nivalan kirjoituksia niin & näin -lehdessä. Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Downey

Downey on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Downey on muun muassa Apollo avaruusohjelman synnyinkaupunki, sekä Richard Carpenter ja Karen Carpenterin kotikaupunki. Kaupungissa on vanhin yhä toiminnassa oleva McDonald’s. Downey on myös laulaja ja koomikko Alfred Matthew Yankovicin synnyinkaupunki. ==Lähteet== * https://www.downeyca.org/ ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Los Angelesin piirikunnan kaupungit
Satyadev Narayan Arya

Satyadev Narayan Arya (s. 1. heinäkuuta 1939 Rajgir) on intialainen poliitikko, joka on toiminut Haryanan kuvernöörinä vuodesta 2018 alkaen. Aikaisemmin hän on toiminut lainsäätäjänä Biharissa kahdeksan kautta. Hän on toiminut Intian kansanpuolueen Biharin yksikön alhaiskastisten osaston puheenjohtajana vuosina 1988–1998. Hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -kansalaisjärjestön aktivisti hänestä tuli vuonna 1962. ==Lähteet== Luokka:Haryanan kuvernöörit Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mary E. Peters

Mary E. Peters (s. 4. joulukuuta 1948 Peoria, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen virkamies, joka toimi Yhdysvaltain liikenneministerinä vuosina 2006–2009 George W. Bushin hallinnossa. Elizabeth Dolen jälkeen Peters oli toinen liikenneministerin virassa toiminut nainen."Biographical Sketches of the Secretaries of Transportation" , U.S. Department of Transportation, Office of the Historian. Peters syntyi Arizonan Peoriassa. Hän opiskeli Phoenixin yliopistossa ja John F. Kennedy School of Governmentissa, joka on osa Harvardin yliopistoa.Iowa State University-Archives of Women's Political Communication-Mary E. Peters == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain liikenneministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gajendra Singh Shekhawat

Gajendra Singh Shekhawat (s. 3. lokakuuta 1967 Jaisalmer) on intialainen poliitikko, joka on vuodesta 2019 alkaen toiminut maansa vesiministerinä. Syyskuussa 2017 hän aloitti maataloudesta vastaavana valtioministerinä, kunnes hänet ylennettiin nykyiseen tehtäväänsä. Parlamentin alahuoneeseen hänet äänestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2014, vuonna 2019 hänet valittiin toiselle kaudelle. Shekhawatin ensimmäinen kosketus politiikkaan tapahtui Jodhpurissa sijaitsevassa Jai Narain Vyasin yliopistossa, jossa hänet valittiin opiskelijajärjestön puheenjohtajaksi vuonna 1992. Hänellä on myös yhteyksiä Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestöön. Vesiministerinä Shekhawat on ilmoittanut, että Modin toinen hallitus pyrkii tarjoamaan putkivettä jokaiseen maaseudun talouteen. Hänen mukaansa tavoitteena on, että jokaiseen Intian talouteen saadaan puhdasta vettä vuoteen 2024 mennessä. Hänen mukaansa hallitus on myös aloittanut yli 300 projektia Gangesin puhdistamiseksi, joiden ansiosta joen vedenlaatu on parantunut. Shekhawat on myös ilmoittanut, että Intia vähentää Pakistaniin kulkeutuvan veden määrää estämällä jokien kuljettaman "ylimääräisen" veden kulkeutumisen rajan yli. Päätös ei koske Indusjoen ja sen haarojen vesiä joita suojaa maiden välinen vuonna 1960 solmittu sopimus. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Intian ministerit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gennaro Maria Sarnelli

Autuas Gennaro Maria Sarnelli (myös Januarius Maria Sarnelli; 12. syyskuuta 1702 Napoli, Italia – 30. kesäkuuta 1744 Napoli, Italia) oli lakimies, redemptoristi ja pyhän Alphonsus de Liguorin ystävä. Hänet vihittiin papiksi 1732 ja hän liittyi redemptoristeihin 1733. Hän omisti itsensä auttamaan ja opettamaan lapsia joilla oli riski joutua rikollisiksi, sekä auttamaan nuoria naisia pois prostituutiosta. Hän julkaisi yli 30 kirjaa monesta aiheesta, kuten moraalista, mystiikasta, pedagogiasta, mariologiasta ja askeettisesta teologiasta. Hän kuoli 41-vuotiaana luonnollisista syistä. Hän eli seuraavien 5 paavien halintokausien aikana: Klemens XI (1700-1721), Innocentius XIII (1721-1724), Benedictus XIII (1724-1730), Klemens XII (1730-1740) ja Benedictus XIV (1740-1758). Miehen muistopäivää vietetään 30. kesäkuuta eli hänen kuolinpäivänään. == Lähteet == Luokka:Italialaiset papit Luokka:Vuonna 1702 syntyneet Luokka:Vuonna 1744 kuolleet
Zakiyatou Oualett Halatine

Zakiyatou Oualett Halatine (s. 15. syyskuuta 1956 Goundam) on malilainen insinööri ja tuaregiaktivisti. Halatine valmistui insinööriksi Kiovan polyteknisestä instituutista vuonna 1982. Hän työskenteli Malin vesirakennus- ja energiahallinnossa ja johti metsä- ja ympäristöohjelmaa sekä toimi Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman asiantuntijana. Vuosina 1992–1996 Halatine työskenteli Yhdistyneiden kansakuntien teollistamisjärjestössä Wienissä. Palattuaan Maliin hän toimi maan käsityö- ja matkailuministerinä vuosina 2000–2002. Vuonna 2002 hän perusti käsityöalan yrityksen. Halatine liittyi vuoden 2012 sisällissodan aikana tuaregien kapinallisjärjestö MNLA:han. Hän osallistui rauhansopimuksen allekirjoittamistilaisuuteen Bamakossa vuonna 2015. Halatine on toiminut pakolaisjärjestön tiedottajana ja kirjailijana. ==Lähteet== Luokka:Insinöörit Luokka:Malilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mieczysław Boruta-Spiechowicz

Mieczysław Boruta-Spiechowicz (20. huhtikuuta 1894 – 13. lokakuuta 1985) oli puolalainen kenraali. Hän johti puolalaisia yksiköitä toisen maailmansodan aikana ensin Puolassa ja maan miehityksen jälkeen Neuvostoliitossa ja Isossa- Britanniassa. Sodan jälkeen hän palasi Puolaan osallistuen myöhemmällä elämällään demokratiaa vaatineen opposition toimintaan. ==Elämäkerta== Mieczysław Boruta-Spiechowicz syntyi Rzeszówissa 20. huhtikuuta 1894. Hän liittyi jo opiskeluaikoinaan puolalaiseen kivääriyhdistykseen (Związek Strzelecki). Ensimmäisen maailmansodan aikana vuosina 1914–1918 hän oli puolestaan puolalaisten legioonien ja puolalaisen sotilasjärjestön (Polska Organizacja Wojskowa) jäsen. Maailmansodan jälkeen hän johti Lwówin rintamaan kuulunutta sektoria. Vuonna 1919 Boruta-Spiechowicz lähti Ranskaan, jossa hän liittyi Józef Hallerin johtamiin puolalaisiin joukkoihin. Vuonna 1921 Boruta- Spiechowicz palasi Puolaan opiskellen yleisesikunta-akatemiassa. Hän swuoritti joitakin opintoja myös Antwerpenin yliopistossa. Valmistuttuaan Boruta- Spiechowicz toimi useissa eri komentotehtävissä Puolan asevoimissa. Vuodesta 1934 hän komensi divisioonaa ja vuonna 1936 hänestä tuli arvoltaan prikaatinkenraali. Saksan hyökätessä Puolaan vuonna 1939 Boruta-Spiechowicz johti operaatioryhmä Bielskoa ja hieman myöhemmin operaatioryhmä Borutaa. Hyökkäyksen jälkeen marraskuussa 1939 hän jäi saksalaisten tapaan Puolaan edenneiden neuvostojoukkojen vangiksi. Elokuussa 1941 Boruta-Spiechowicz pääsi vapaaksi niin sanotun Sikorski-Mayski -sopimuksen avulla. Neuvostoliitossa alettiin koota puolalaisia sotilasyksiköitä, joihin kuului Boruta- Spiechowiczin sittemmin komentama 5. puolalainen jalkaväkidivisiioona. Puolalaiset joukot evakuoitiin lopulta Neuvostoliitosta [ensin Iraniin ja lopulta Isoon-Britanniaan. Boruta-Spiechowicz johti evakuoitavia joukkoja ja Britanniassa hänestä tuli puolaisen 5. armeijakunnan komentaja. Boruta- Spiechowicz palasi lopulta Puolaan maailmansodan jälkeen joulukuussa 1945 ja liittyi uuteen kommunsitien hallitsemaan Puolan kansanarmeijaan. Hän jäi kuitenkin eläkkeelle jo seuraavana vuonna asettuen asumaan Zakopaneen. 1970-luvulla hän osallistui demokratiaa vaatineen puolalaisen opposition toimintaan ja hän oli kunniavieras Solidaarisuusliikkeen ensimmäisessä kokouksessa vuonna 1981. Boruta-Spiechowicz kuoli Zakopanessa 13. lokakuuta 1985. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset kenraalit Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Ferdinand Čatloš

Ferdinand Čatloš (7. lokakuuta 1895 Liptovský Hrádok, Itävalta-Unkari – 16. lokakuuta 1972 Martin, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen kenraali toisen maailmansodan aikana. Slovakia taisteli ensin natsi-Saksan rinnalla, mutta Čatloš loikasi lopulta kapinallisten puolelle. Čatloš sai sodan jälkeen viiden vuoden tuomion toiminnastaan sodan aikana, josta hän istui vuoden. == Elämäkerta == Ferdinand Čatloš syntyi 7. lokakuuta 1895 nykyisen Slovakian Liptovský Hrádokissa ja opiskeli kauppakorkeakoulussa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän palveli Itävalta-Unkarin armeijassa, jonka kadettina hän jäi venäläisten vangiksi syyskuussa 1915. Vuonna 1917 hän liittyi Venäjällä muodostettuun Tšekkoslovakian legioonaan pataljoonan komentajana.Roszkowski & Kofman, s. 137–138. Sodan jälkeen Čatloš palasi Slovakiaan, joka oli nyt osa itsenäistynyttä Tšekkoslovakiaa. Vuosien 1925 ja 1926 välillä Čatloš työskenteli maan puolustusministeriölle Prahassa ja vuonna 1926 hän toimi sotilasatasseana Budapestissa. Saman vuosikymmenen loppupuolella Čatloš lähti opiskelemaan sotilaskorkeakouluun Ranskaan Pariisiin. Opintojensa jälkeen Čatloš palasi jälleen Tšekkoslovakiaan, jossa hänestä tuli ensin vuonna 1935 Hraniceen sijoitetun divisioonan esikuntapäällikkö ja vuodesta 1938 seuraavaan vuoteen saakka autonomisen Slovakian sotilaskanslian komentaja. Vuonna 1939 hänet ylennettiin kenraaliksi. Slovakia itsenäistyi lopulta natsi-Saksan tuella ja Čatlošista tuli maan puolustusministeri. Čatlošin johdolla Slovakia osallistui Saksan rinnalla hyökkäykseen Puolaan. Maan sisäpolitiikassa hän oli tukenut ensin Vojtech Tukan johtamia radikaaleja, mutta kääntyi lopulta presidentti Jozef Tison johtamien maltillisten puolelle. Toisen maailmansodan kuluessa Saksan tappio alkoi näyttää koko ajan entistä selvemmältä. Čatloš yritti lopulta ottaa yhteyttä slovakialaisiin vastarintataistelijoihin. Kesällä 1944 hän laati niin sanotun Čatlošin muistion, joka oli suunnitelma yhteistyön tarjoamisesta eteneville neuvostojoukoille Slovakian armeijan toteuttaman vallankaappauksen jälkeen. Neuvostoliiton puolelta suunnitelmaan ei kuitenkaan vastattu mitenkään. Lopulta samana vuonna alkoi Slovakian kansannousu. Čatloš vastusti aluksi kansannousua, mutta 2. syyskuuta hän pakeni kapinallisten valtaamalle alueelle. Čatloš vangittiin ja hänet siirrettiin joksikin aikaa Neuvostoliittoon. Maailmansodan jälkeen vuonna 1947 Čatlošia vastaan aloitettiin oikeudenkäynti Tšekkoslovakiassa. Čatloš tuomittiin viiteen vuoteen vankeutta, joista hän istui lopulta kuitenkin vain yhden. Vapauduttuaan vuonna 1948 Čatloš asettui asumaan Martiniin, jossa hän kuoli 16. lokakuuta 1972. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Kenraalit Luokka:Slovakialaiset sotilaat Luokka:Tšekkoslovakialaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Berthé Aïssata Bengaly

Berthé Aïssata Bengaly (20. toukokuuta 1957 Koutiala – 31. toukokuuta 2024https://archive.wikiwix.com/cache/index2.php?url=https%3A%2F%2Fwww.maliweb.net%2Fnecrologie%2Fmali- lancienne-ministre-mme-berthe-aissata-bengaly-tire-sa- reverence-3065782.html#federation=archive.wikiwix.com&tab;=url) oli malilainen ravitsemustieteilijä ja poliitikko. Aïssata Bengaly kävi katolisen koulun Koutialassa ja valmistui ylioppilaaksi Bamakon Notre Dame du Niger -lyseosta. Hän suoritti maisterintutkinnot kemiasta Bamakon opettajakorkeakoulussa vuonna 1985 ja ravitsemustieteestä Tulanen yliopistossa vuonna 1995. Bengaly työskenteli tutkijana Bamakon Institut d’économie ruralessa ja Texas A&M; Universityssa. Hänet tunnetaan Deliken-durrakeksien kehittäjänä. Bengaly toimi Malin nais-, lapsi- ja perheministerinä vuosina 2002–2005 ja käsityö- ja matkailuministerinä vuosina 2013–2015. Toisen ministerikautensa jälkeen hän palasi ravitsemustieteellisiin tutkimuksiinsa. Bengaly oli Union pour la démocratie et le développementin naisjärjestön puheenjohtaja ja puolueen toimeenpanevan komitean jäsen. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Malilaiset tieteilijät Luokka:Ministerit Luokka:Ravitsemustieteilijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Thea Louise Stjernesund

Thea Louise Stjernesund (s. 24. marraskuuta 1996) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Hakadal IL -seuraa. Alppihiihdon maailmancupissa Stjernesund kilpaili ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2018 sijoittuen heti pisteille oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lech/Zürsin paripujottelussa marraskuussa 2021. Hän sijoittui toiseksi myös Soldeun suurpujottelussa maaliskuussa 2023. Hän sijoittui kolmanneksi Saalbach-Hinterglammin suurpujottelussa maaliskuussa 2024. Stjernesund osallistui Åren MM-kilpailuihin 2019 sijoittuen suurpujottelussa 18:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja sijoittui 22:nneksi pujottelussa. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa kuudenneksi ja pujottelussa 15:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Stjernesund saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia parisuurpujottelussa sekä oli suurpujottelussa kahdeksas ja pujottelussa kolmastoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui suurpujottelussa neljänneksi. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset alppihiihtäjät Luokka:Norjalaiset olympiamitalistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1996 syntyneet
Moussa Balla Coulibaly

Moussa Balla Coulibaly (19. syyskuuta 1933 Tenkodogo – 17. kesäkuuta 2019 Bamako) oli malilainen poliitikko. Coulibaly syntyi siirtomaavirkailijan perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Ségoussa. Coulibaly valmistui Bamakon teknikkokoulusta ja jatkoi opintojaan Pariisin tilastokorkeakoulussa. Coulibaly työskenteli vuosina 1960–1973 muun muassa Malin tilasto- ja suunnittelujohtajana, teollisuus- ja energiahallinnon pääsihteerinä ja Société d’equipement du Mali -yhtiön johtajana. Hän siirtyi yksityissektorille vuonna 1973 toimien muun muassa Kulibali IKSA -teollisuusryhmän johtajana. Coulibaly perusti johtamansa Malin työnantajaliiton vuonna 1975. Coulibaly toimi lähes kahdenkymmenen vuoden ajan perustamansa Union pour la démocratie et le développement (UDD) -puolueen johtajana. Hän osallistui vuoden 2002 presidentinvaaleihin saaden 3,21 prosenttia äänistä. UDD:n nykyinen johtaja Tiéman Hubert Coulibaly on Moussa Balla Coulibalyn poika. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Gojek

Gojek on Indonesiassa vuonna 2010 perustettu teknologiayritys, jonka palveluun kuuluu ihmisten kuljettaminen moottoripyörillä. Sovelluksen kautta voi tilata myös esimerkiksi ruokaa kotiinkuljetuksena. Sen perusti Nadiem Makarim. Gojek toimii yli 50 kaupungissa Kaakkois-Aasiassa. Gojekilla on toimintaa Indonesian lisäksi Thaimaassa, Vietnamissa ja Singaporessa. Vuoteen 2019 mennessä yritys on noussut kymmenen miljardin Yhdysvaltain dollarin arvoiseksi. Makarim jätti toimitusjohtajan paikan vuonna 2019 päästyään ministeriksi. == Lähteet == Luokka:Liikenneyhtiöt Luokka:Taksi- ja tilausliikenne
Randall Thompson

Randall Thompson (21. huhtikuuta 1899 New York – 9. heinäkuuta 1984 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.Randall Thompson Britannica Thompson opiskeli Harvardin yliopistossa ja sai sittemmin opetusta Ernest Blochilta. Hänen opettajiinsa kuului Harvardissa Edward Burlingame Hill. Vuonna 1922 hän sai stipendin American Academyyn (Rooma), jossa opiskeli Gian Francesco Malipieron johdolla.Randall Thompson AllMusic Hän opetti useissa korkeakouluissa ja johti vuosina 1939–1941 Curtis Institute of Musicia. Tämän jälkeen hän työskenteli Princetonin ja Harvardin yliopistoissa, joista jälkimmäisestä jäi emeritusprofessoriksi vuonna 1965. Thompsonin tyyli oli konservatiivinen ja uusklassinen. Hänet tunnetaan varsinkin kuorosävellyksistään; näihin kuuluvat Alleluia a cappella -kuorolle (1940) ja The Testament of Freedom miesäänille ja orkesterille (1942, sanat Thomas Jefferson). Kolmesta sinfoniasta erityisesti toinen menestyi. Muihin Thompsonin teoksiin kuuluvat yksinäytöksinen ooppera Solomon and Balkis (1942) ja oratorio The Nativity According to St. Luke (1965). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Kirvelikääpä

Kirvelikääpä (Antrodia leucaena) on alkujaan Koillis-Kiinasta kuvattu, Suomessa hyvin harvinainen ja uhanalainen vanhojen metsien kääpälaji. Kirvelikäävän isäntäpuu on haapa, jonka kaatuneita ja kuorettomia runkoja kirvelikääpä ruskolahottaa. Punaisen kirjan verkkopalvelu Kirvelikäävän yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen, tosin joskus kasvualueen yläreunaan kehittyy puoliresupinaattisesti ulkoneva lakkireunus. Tuoreena itiöemä on pehmeän sitkeä ja perusväriltään valkoinen, vain lakkireunuksen tyveen kehittyy kylmää ruosteenruskeaa väriä (ei kellertävää kuten rivikäävällä). Resupinaattinen reunus on tasaisen kapea ja voimakkaassa kasvuvaiheessa pisaroiva. Malto on valkoinen ja jopa 3 mm paksu, pohjamalto sen sijaan on hyvin ohut. Pyöreitä pillejä on 2-5 millimetrillä ja pillikerros on 0,5-1 mm. Kuivuessaan itiöemä muuttuu korkkimaiseksi ja värit vaaleiksi, oljen- tai nahanrusehtaviksi. Kirvelikäävällä on huomattavan antiseptinen, makean kirpeä tuoksu, joka säilyy jonkin aikaa kuivanäytteissäkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Kirvelikääpä (Antrodia leucaena) Luokka:Käävät Luokka:Ruskolahosienet
Pajunkääpä

Pajunkääpä (Antrodia macra) on Suomessa melko yleinen kääpälaji. Se menestyy etelästä keskiboreaaliselle vyöhykkeelle asti kaikenlaisissa elinympäristöissä, jopa pellonreunojen pajukoissa. Pajukäävästä tunnetaan kaksi eri muotoa: haavalla kasvava Antrodia macra var. macra ja pajuilla kasvava Antrodia macra var. salicina. Harvoin isäntäpuuna voi olla myös muu lehtipuu. Punaisen kirjan verkkopalvelu Käävän yksivuotinen itiöemä kasvaa alustanmyötäisesti tai muodostaa joskus yläreunaan muutaman millimetrin ulkonevan lakin. Pillien epätasaisen kasvun vuoksi pillipinta on usein portaittainen tai kuoppainen. Erillisinä saarekkeina kasvunsa aloittavat itiöemät sulautuvat yhtenäiseksi soikeaksi kasvualueeksi. Tuoreena itiöemä on tanakka, kuivana kova. Käävän yleisväri on tuoreena valkoinen, var. salicina -muodon pillipinta voi hieman rusehtaa. Kuivuessaan pajunkääpä kellertyy vain vähän ja sen reunus pysyy valkoisena. Pyöreitä pillejä on var. macra -muodolla 2-3 millimetrillä ja var. salicina -muodolla 3-4 millimetrillä. Varsinkin var. salicina -muoto voi olla vaikea erottaa orvonkäävästä ilman dna-analyysia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Pajunkääpä (Antrodia macra) Luokka:Rivikäävät Luokka:Ruskolahosienet
Soumana Sako

Soumana Sako (myös Sacko, s. 1950 Nyamina) on malilainen taloustieteilijä ja poliitikko. Sako valmistui ylioppilaaksi Askia Mohamedin lyseosta ja suoritti projektinhallinnan maisteritutkinnon Malin virkamieskorkeakoulussa. Hänellä on kehitystalouden tohtorintutkinto Pittsburghin yliopistosta. Sako oli yksi opiskelijajärjestö UNEM:n perustajista. Sako toimi Malin valtiovarainministerinä vuosina 1986–1987. Hän tuli kuuluisaksi talousrikosten ja korruption vastaisista toimistaan. Jouduttuaan eroamaan Sako työskenteli YK:n kehitysohjelmassa Moussa Traorén hallinnon kaatumiseen saakka vuonna 1991. Väliaikainen presidentti Amadou Toumani Touré nimitti Sakon siirtymäkauden hallituksen pääministeriksi huhtikuussa 1991. Hän suoriutui tehtävistään menestyksekäästi ja erosi presidentti Alpha Oumar Konarén astuessa virkaan kesäkuussa 1992. Sako on toiminut YK:n, Afrikan kehityspankin, Eurooppa-neuvoston, Yhdysvaltojen kehitysyhteistyöviraston ja Afrikan unionin asiantuntija- ja hallintotehtävissä. Hän on työskennellyt julkistalouden ja kehitystalouden professorina Malin yliopistossa ja vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa. Sako vetäytyi vuoden 1997 presidentinvaaleista muiden oppositiojohtajien tavoin väitettyjen väärinkäytöksien takia. Vuosien 2002 ja 2007 vaaleissa hän tuki Amadou Toumani Touréa. Sako perusti vuonna 2011 Convention nationale pour une Afrique solidaire -puolueen. Hän sai sen presidenttiehdokkaana 0,90 prosenttia äänistä vuonna 2013. ==Lähteet== Luokka:Malin pääministerit Luokka:Valtiovarainministerit Luokka:Malilaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henrik Deutsch

Henrik Deutsch (16. kesäkuuta 1772 Turku – 31. maaliskuuta 1838 Tornio) oli suomalainen lääkäri, joka sai professorin arvonimen. ==Henkilöhistoria== Henrik Deutschin vanhemmat olivat teologian apulainen David Deutsch ja Sara Helena Nycopensis ja puoliso vuodesta 1801 Sara Maria Sandberg (k. 1842). Deutsch tuli ylioppilaaksi 1787 ja valmistui filosofian maisteriksi 1795, lääketieteen lisensiaatti hänestä tuli 1797. Lääkärintointa hän oli harjoittanut jo 17-vuotiaasta, armeijan alilääkärinä Suomen sodassa hän toimi 1789–1990. Deutsch työskenteli lääkärinä Tukholmassa 1796–1797, minkä jälkeen hänestä tuli Tornion piirilääkäri. Oltuaan Ahvenanmaan piirin lääkärinä vuodesta 1799 hän palasi uudestaan Tornion piirin palvelukseen 1805 ja siirtyi samassa virassa Ruotsin palveluksesta Suomen palvelukseen 1812. Lääketieteen tohtoriksi Deutsch vihittiin 1802. Deutsch matkusti Suomen talousseuran lähettämänä Oulun läänin pohjoisosissa 1814–1815, keräten tilastollisia tietoja. Kollegiasessori hänestä tuli 1835 ja samana vuonna hän sai professorin arvonimen.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Henrik Deutsch. Verkkojulkaisu 2005 (Viitattu 30.11.2019) ==Julkaisuja== * Oeconomiska anteckningar rörande norra delen af Uleåborgs län, under resor derstädes åren 1814 och 1815, 1970 (näköispainos) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1772 syntyneet Luokka:Vuonna 1838 kuolleet
Ivan Kizimov

Ivan Mihailovitš Kizimov (, 28. huhtikuuta 1928 Novotšerkassk, Venäjän SFNT – 22. syyskuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut kouluratsastaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Kizimov kilpaili kouluratsastuksessa neljissä kesäolympialaisissa, kolmissa maailman- ja viisissä euroopanmestaruuskilpailuissa saavuttaen joka kerta vähintään yhden mitalin viimeisiä arvokisojaan, Montréalin kesäolympialaisia 1976, lukuun ottamatta. Olympiamitaleita Kizimov voitti neljä kappaletta: Méxicosta 1968 yksilökilpailun kultaa ja joukkuekilpailun hopeaa, Münchenissä 1972 joukkuekilpailun kultaa ja Tokiossa 1964 joukkuekilpailun pronssia. Lisäksi hän sijoittui Münchenin yksilökilpailussa ja Montréalin joukkuekilpailussa neljänneksi. Ainoan maailmanmestaruutensa Kizimov voitti joukkuekilpailusta vuonna 1970. Himmeämpiä arvokisamitaleita hän saavutti MM-kilpailuista kolme ja EM-kilpailuista kahdeksan kappaletta. Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti kuudesti tai seitsemästi. Hän työskenteli myöhemmin muun muassa Neuvostoliiton kouluratsastusmaajoukkueen päävalmentajana.Olympics at Sports-Reference.com Kizimov kuoli 91-vuotiaana 22. syyskuuta 2019.https://www.prokoni.ru/news/3434/ushel_iz_jizni_vyidayuschiysya_sportsmen_i_trener_ivan_mihaylovich_kizimov.html == Lähteet == * Ivan Kizimov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset ratsastajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Katarina Frostenson

Alma Katarina Frostenson Arnault (o.s. Frostenson, s. 5. maaliskuuta 1953 Tukholma) on ruotsalainen runoilija ja kulttuurivaikuttaja. Hän oli Ruotsin Akatemian jäsen vuosina 1992–2019. Hänen eroamisensa Akatemiasta oli poikkeuksellinen, sillä jäsenyys on normaalisti elinikäinen. Hänen eroonsa liittyi laajamittainen Me Too -kampanja, jossa Frosensonin aviomiestä Jean- Claude Arnaultia syytettiin kymmenistä seksuaalisista ahdisteluista ja Frostensonia miehensä suojelemisesta. Moni uhreista pelkäsi ottaa tekoja esille Akatemian vaikutusvallan takia. Erityisesti pelättiin yhteenottoja Katarina Frostensonin kanssa. Tämä saattoi saada hirvittäviä raivokohtauksia jos Arnault’a oli vastustettu jossakin asiassa. Frostenson sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon vuonna 2016 runoteoksestaan Sånger och formler. Miehensä kanssa Frostenson johti vuoteen 2017 saakka Tukholman Forum- kulttuurikeskusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Ruotsalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Smirnov (uimari)

Andrei Vladislavovitš Smirnov (, 11. huhtikuuta 1957 Leningrad, Venäjän SFNT – 16. lokakuuta 2019) oli Neuvostoliittoa edustanut uimari ja olympiamitalisti, joka menestyi eritoten sekauinnissa. Smirnov kilpaili ensimmäisen kerran miesten arvokisoissa vuoden 1973 MM-kilpailuissa. Hän jäi mitaleitta, mutta kaikissa muissa arvokisoissaan, vuoden 1975 MM-kilpailuissa, vuosien 1974 ja 1977 EM-kilpailuissa ja Montréalin kesäolympialaisissa 1976, hän nousi palkintokorokkeelle. Montréalissa Smirnov saavutti pronssia 400 metrin sekauinnissa ja ui alkuerässä 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa Neuvostoliitto saavutti lopulta hopeaa. Smirnov voitti useita Neuvostoliiton mestaruuksia.Olympics at Sports- Reference.comhttp://www.gbrathletics.com/sport/swimwc.htmhttp://www.gbrathletics.com/sport/swimec.htm Smirnov kuoli 62-vuotiaana 16. lokakuuta 2019.http://piter- news.net/sport/2019/10/17/185983.html == Lähteet == * Andrey Smirnov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Andrei Smirnov

Andrei Smirnov -nimisiä henkilöitä ovat: * Andrei Smirnov, neuvostoliittolainen uimari ja olympiamitalisti * Andrei Smirnov, venäläinen kitaristi * Andrei Smirnov, neuvostoliittolainen, myöhemmin venäläinen, näyttelijä ja ohjaaja
Younoussi Touré

Younoussi Touré (1. tammikuuta 1941 Niodougou, Niafunkén piiri – 17. lokakuuta 2022https://beninwebtv.com/mali-deces-a-paris-de-younoussi-toure-ex-premier- ministre-et-ex-president-de-lassemblee-nationale/) oli malilainen poliitikko. Hän toimi maan pääministerinä vuosina 1992–1993. Touré kävi koulunsa Niafunkéssa, Sévarén ja Katibougoun normaalikouluissa ja Askia Mohamedin lyseossa Bamakossa. Hän opiskeli taloustiedettä Dakarin yliopistossa ja Ranskan pankkikorkeakoulussa. Toure työskenteli Malin keskuspankin pääjohtajana vuosina 1983–1984 ja sen jälkeen Länsi-Afrikan keskuspankin BCEAO:n asiantuntijana. Presidentti Alpha Oumar Konaré nimitti Tourén pääministeriksi kesäkuussa 1992. Hän joutui eroamaan opiskelijalevottomuuksien takia huhtikuussa 1993. Hänen seuraajakseen tuli Abdoulaye Sékou Sow. Touré on toiminut Union pour la république et la démocratie -puolueen puheenjohtajana. Hänet valittiin Malin kansalliskokouksen varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Vuoden 2012 vallankaappauksen jälkeen hän toimi kansalliskokouksen puheenjohtajana. Touré oli naimisissa entisen ministerin Alimata Traorén kanssa. ==Lähteet== Luokka:Malin pääministerit Luokka:Pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Nastrovanjärvi

Nastrovanjärvi () on järvi Latviassa Viļakan kunnassa. == Maantietoa == Järvi on 810 metriä pitkä, 450 metriä leveä ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Sen silmiin pistävin piirre on järvelle työntyvä 200 metriä pitkä niemi. Järvi on saareton ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta länsipään peltomaita. Järven koillisosa on yli kolme metriä syvä, kun taas lounaisosa on alle kolmimetrinen. Syvimmät kohdat sijaitsevat aivan järven koillispäässä. Järven asutus muodostuu muutamasta talosta, joille tulee tiet tieltä P42, joka ohittaa järven sen itäpuolelta. Järven laskuoja laskee viereiseen Tepenīcanjärveen. Järvellä toimii matkailuyritys ja siinä on uimaranta. == Luontoarvoja == Järven vesi on ruskean väristä. Sen rannat ovat loivia ja soistuneita, mutta paikoin esiintyy jyrkkiäkin rantoja. Järven pohja on kuitenkin tasainen ja mutainen. Järvessä on kohtuullisen paljon kalalajeja: ankerias, sorva, suutari, ruutana, made, lahna, kiiski, särki, ahven ja hauki. Järvessä esiintyy myös jokirapu. == Vesistösuhteita == Nastrovanjärvi sijaitsee Vādan valuma-alueella. Vāda () on Velikajan sivujoki ja kuuluu Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järven lounaispäähän laskee sama Vāda, joka lähtee eteenpäin järven koillispäästä. Tulevan ojan metsäinen ympäristö on luonnonsuojelualuetta. Pois laskevia ojia on kaksi, mutta ne yhtyvät pian yhdeksi ojaksi. Oja virtaa aluksi Tepenīcanjärven läpi ja kasvaa pian joeksi, joka laskee alempana Latvian ja Venäjän rajan yli ja yhtyy Velikajaan Venäjällä. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Latvian järvet Luokka:Vjadan valuma-alue
Aree Wiratthaworn

Aree Wiratthaworn (s. 26. helmikuuta 1980) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 200 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 115 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2003 ja 2006 sekä pronssia vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pensiri Saelaw

Pensiri Saelaw (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Dohan MM-kilpailuissa 2005 hopeaa alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 198 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 88 kg ja työnnössä 110 kg. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naamiokärpäset

Naamiokärpäset (Conopidae) on kaksisiipisten (Diptera) lahkoon kuuluva hyönteisheimo. Siihen luetaan maailmanlaajuisesti 800 lajia, jotka ovat 47 suvussa ja 4 alaheimossa. Naamiokärpäset ovat tavallisesti 8–15 millimetrin mittaisia. Naamiokärpäset muistuttavat ampiaisia tai mehiläisiä, mutta niillä on vain kaksi siipeä. Ne loisivat kimalaisissa ja ampiaisissa. Naamiokärpänen odottaa kukassa liian lähellä lentävää mehiläistä ja sen kiinni saatuaan munii sitten sen sisälle. Naamiokärpäsen jälkeläiset syövät isäntähyönteisen ravinnokseen sisältä päin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Conopidae *ITIS: Conopidae *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Conopidae Luokka:Kaksisiipiset
Wandee Kameaim

Wandee Kameaim (s. 18. tammikuuta 1978) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 230 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 102,5 kg ja työnnössä 127,5 kg. Hän sai samassa sarjassa pronssia myös Pekingin olympialaisissa 2008 sen jälkeen, kun hopealle alun perin sijoittunut venäläinen Marina Šainova oli hylätty dopingin käytön vuoksi. Kameaimin yhteistulos Pekingissä oli 226 kg, joka koostui 98 kg:n tempauksesta ja 128 kg:n työnnöstä. MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 2002 ja 2005 sekä pronssia vuonna 2006. Vuonna 2007 hän sijoittui neljänneksi ja vuonna 2010 kuudenneksi. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suta Khassaraporn

Suta Khassaraporn (s. 12. joulukuuta 1971) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 210 kg. Hänen tuloksensa tempauksessa oli 92,5 kg ja työnnössä 117,5 kg. MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi vuonna 1999 tuloksella 217,5 kg (92,5 kg + 125 kg). == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkovatsatrappi

Valkovatsatrappi (Eupodotis senegalensis) on trappeihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan laajalta alueelta Keski-Afrikasta ja eteläisestä Afrikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Valkovatsatrappi voi kasvaa 50-61 cm pitkäksi ja koiraat ovat hieman naaraita suurempia. Sukupuolet eroavat toisistaan hieman ulkonäöltään. Valkovatsatrappikoiraan pitkä kaula ja päälaki ovat väriltään sinertävän harmaat ja alalajilla E. s. barrowii on kaulan takaosassa punaruskeaa. Toisinaan tätä alalajia pidetään omana lajinaan. Koiraan naama on valkoinen ja siinä on mustia raitoja. Naaraan kaula harmaata niskaa lukuun ottamatta ja päälaki ovat ruskeat. Valkovatsatrapin selkä ja siivet ovat ruskeat ja vatsa on valkoinen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Valkovatsatrapin levinneisyysalue on laaja ja laikuttainen. Sitä tavataan Guineasta itään Sudanin asti, Etiopiasta etelään Kongon tasavallasta Sambian sekä Botswanasta, Swasimaasta ja Etelä-Afrikasta. Linnun elinympäristöä ovat ruohoiset savannit, joilla kasvaa pensaita ja matalia puita. Ne elävät pareittain tai pienissä ryhmissä. Valkovatsatrappi syö selkärangattomia eläimiä, liskoja, siemeniä, marjoja ja juurakoita. Lajin pesimäkausi kestää Länsi-Afrikassa heinäkuulta lokakuulle, Afrikan sarvessa maaliskuulta kesäkuulle ja eteläisessä Afrikassa lokakuulta toukokuulle. ==Lähteet== Luokka:Trapit
Pensiri Laosirikul

Pensiri Laosirikul (s. 17. tammikuuta 1984) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 pronssia alle 48-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 195 kg sen jälkeen, kun tuloslistan kärjestä oli kiinalainen Chen Xiexia ja turkkilainen Sibel Özkan hylätty dopingin käytön takia. Laosirikulin tulos tempauksessa oli 85 kg ja työnnössä 110 kg. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2007 kotimaansa Chiang Maissa käydyissä kisoissa sekä sijoittui viidenneksi vuonna 2009 ja alle 53-kiloisten sarjassa kahdeksanneksi vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pimsiri Sirikaew

Pimsiri Sirikaew (s. 25. huhtikuuta 1990) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti alle 58-kiloisten sarjassa hopeaa Lontoon olympialaisissa 2012 tuloksella 236 kg (100 + 136 kg) ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 tuloksella 232 kg (102 kg + 130 kg). MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2011 yhteistuloksella 230 kg. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi vuonna 2009 ja kahdeksanneksi vuonna 2010 sekä alle 63-kiloisten sarjassa viidenneksi vuonna 2014 ja seitsemänneksi vuonna 2015. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edward Burlingame Hill

Edward Burlingame Hill (9. syyskuuta 1872 Cambridge, Massachusetts – 9. heinäkuuta 1960 Francestown, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.Edward Burlingame Hill: Biography AllMusic Hill opiskeli Arthur Whitingin, John Knowles Painen ja George Chadwickin johdolla. Lisäksi hän sai Pariisissa sävellysopetusta Charles-Marie Widorilta. Hän hankki elantonsa yksityisopettajana Bostonissa ennen kuin pääsi entisen opinahjonsa, Harvardin yliopiston henkilökuntaan vuonna 1908. Hänestä tuli siellä professori vuonna 1928, ja hän työskenteli yliopistossa, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1940. Hänen opiskelijoidensa joukossa olivat Leonard Bernstein, Elliott Carter ja Virgil Thomson. Hill ei ole pysynyt yhtä tunnettuna kuin aikansa radikaalimmat uudistajat. Hänen teoksissaan on vahvoja vaikutteita ranskalaisesta impressionismista. Hän oli kiinnostunut myös jazzista, mikä kuuluu muiden muassa teoksissa Jazz Studies kahdelle pianolle (1924–1935) sekä Concertino pianolle ja orkesterille (1931). Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluvat orkesterille sävelletyt The Parting of Lancelot and Guinevere (1915), The Fall of the House of Usher (1920), Lilacs (1927) ja kolme sinfoniaa. Hill sävelsi myös paljon kuoro- ja kamarimusiikkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: Edward Burlingame Hill: nuotteja Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Harvardin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Siripuch Gulnoi

Siripuch Gulnoi (alk. Rattikan Gulnoi, s. 17. heinäkuuta 1993) on thaimaalainen painonnostaja. Hän saavutti Lontoon olympialaisissa 2012 pronssia alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 234 kg sen jälkeen, kun alun perin pronssille sijoittunut ukrainalainen Julija Kalina oli hylätty dopingin käytön takia. Gulnoin tulos tempauksessa oli 100 kg ja työnnössä 134 kg. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kilpaili alle 63-kiloisten sarjassa ja oli tempauksessa kolmas tuloksellaan 108 kg mutta jäi työnnössä ilman tulosta epäonnistuttuaan kolmasti 132 kg:n painojen nostamisessa. MM- kilpailuissa hän saavutti pronssia vuonna 2014 alle 58-kiloisten sarjassa yhteistuloksella 231 kg. == Lähteet == Luokka:Thaimaalaiset painonnostajat Luokka:Thaimaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt