EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Susiraja Volley

Susiraja Volley (SurVo) oli liperiläinen miesten lentopallojoukkue. Se pelasi kotiottelunsa Joensuun Reijolan koululla. Reijola on entisen Pyhäselän kunnan alueella ja koulu on toiminut aiemmin PyU:n kotisalina. Seuran kotipaikaksi oli kuitenkin kirjattu Liperi. Seura perustettiin Liperi Volleyn ja Pyhäselän Urheilijoiden yhdistelmäjoukkueen pohjalle. LiVo/PyU pelasi 2-sarjassa 2010–2011, jolloin se nousi ykkössarjaan. Kaudella 2014–2015 Susiraja pelasi 1-sarjan lohkossa 1. Seuran viimeinen kausi 2016–2017 lentopallon 1-sarjassa päättyi toiseen sijaan Akaa-Volleyn jälkeen, joka tiesi pääsyä Mestaruusliigakarsintaan. Karsinnassa Raision Loimu säilytti liigapaikkansa suoraan kolmessa ottelussa. Keväällä 2017 SurVo fuusioitui Liiga-Riennon ja Niceteamin kanssa. Näin syntyi uusi lentopalloseura Karelian Hurmos. ==Lähteet== * http://www.susirajavolley.com/etusivu/ * Seuran yhteystiedot liiton tulospalvelusivulla * Susiraja Volleysta YLE Pohjois-Karjalassa 12.1.2015 Luokka:Entiset suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Joensuulaiset urheiluseurat Luokka:Liperiläiset urheiluseurat
Engdahl

Engdahl tai Engdal on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Emma Engdahl-Jägerskiöld (1852–1930), suomalainen sopraano * Horace Engdahl (s. 1948), ruotsalainen kirjallisuudenhistorioitsija ja arvostelija * John Engdahl (1874–1919), suomalainen eläinlääkäri ja eläinlääkintäeversti * Marika Engdal (s. 1975), suomalainen pikajuoksija * Niklas Engdahl (s. 1974), ruotsalainen näyttelijä * Nils Engdahl (1898–1983), ruotsalainen juoksija * Per Engdahl (1909–1994), ruotsalainen toimittaja ja äärioikeistolainen poliitikko * Signe Johansson Engdahl (1905–2010), ruotsalainen uimahyppääjä * Sylvia Louise Engdahl (s. 1933), yhdysvaltalainen kirjailija
Engblom

Engblom on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Abraham Engblom (1804–1865), suomalainen kappalainen ja kirjallisuuden suomentaja * Alma Engblom (1856–1926), suomalainen taidemaalari * Brian Engblom (s. 1955), kanadalainen jääkiekkoilija * Helge Runar Engblom (1908–1965), suomalainen muotoilija ja sisustusarkkitehti * Kaj Engblom (s. 1936), suomalainen laivanvarustaja, merenkulkuneuvos * Ossian Engblom, O. Jones (1897–1967), suomenruotsalainen näytelmäkirjailija * Skip Engblom, Z-Boysin perustaja
Engman

Engman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adelina Engman (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija * Helena (Sofia) Engman (s. 1976), ruotsalainen kuulantyöntäjä * Carl Magnus Engman (1778–1852), suomalainen kauppias, kauppaneuvos ja laivanvarustaja * Karl Engman (1818–1894), suomalainen kenraaliluutnantti * Leo (Eino) Engman, Leo Aario (1906–1998), suomalainen maantieteilijä ja geologi * Marja Engman (1945–2023), suomalainen historiantutkija ja ylikirjastonhoitaja * Max (Robert) Engman (1945–2020), suomalainen historiantutkija ja professori * Peter Engman (s. 1963), ruotsalainen näyttelijä.
Carl Hagelin

Carl Hagelin (s. 23. elokuuta 1988 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa NHL:ssä pelaavaa Washington Capitalsia. New York Rangers varasi Hagelinin vuoden 2007 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella varausnumerolla 168. Hagelinin vahvuudet ovat luistelussa ja kahdensuunnan pelaamisessa. ==Ura== ===Seuraura=== Hagelin on Södertälje SK:n kasvatti.Elite Prospects Kaudella 2003–2004 hän pelasi TV-Puckenissa Södermanlandissa. Kaudella 2006–2007 Hagelin voitti J20 SuperElitin pistepörssin tekemällä 40 runkosarjaottelussa tehot 24+31=55. New York Rangers varasi Hagelinin kuudennella kierroksella 168. pelaajana kesällä 2007. Kaudeksi 2007–2008 Hagelin siirtyi Michiganin yliopistoon ja hänestä tuli samalla ensimmäinen ruotsalaispelaaja kyseisessä yliopistossa. Hän voitti kaudella CCHA:n mestaruudeen. Kaudella 2009–2010 Hagelin toimi joukkueen varakapteenina ja oli tehoilla 19+31=50 joukkueen paras pistemies. Hän voitti kaudella toisen CCHA-mestaruutensa. Kaudella 2010–2011 Hagelin oli Michiganin kapteeni ja paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 18+31=49. Hänet valittiin kaudella CCHA:n pahaaksi puolustavaksi hyökkääjäksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen sekä oli yksi kolmesta ehdokkaasta CCHA:n parhaaksi pelaajaksi. Keväällä 2011 Hagelin siirtyi Michiganin kevään 2011 NCAA- finaalitappion jälkeen loppukaudeksi Rangersin farmijoukkue Connecticut Whaleen, jossa hän pelasi AHL:n pudotuspelit. Marraskuussa 2011 Hagelin teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Rangersin kanssa. Hän aloitti kauden 2011–2012 farmijoukkue Connecticut Whalessa. Kesäkuussa 2019 Hagelin solmi neljän vuoden jatkosopimuksen Capitalsin kanssa. https://www.nbcsports.com/washington/capitals/capitals-re-sign-forward-carl- hagelin-four-year-11-million-contract ===Maajoukkueura=== Hagelin voitti alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2008. Vuonna 2014 Hagelin pelasi maajoukkueessa Sotšin olympialaisissa ja saavutti olympiahopeaa. http://yle.fi/urheilu/kanada_otti_omansa_sotshissa_- _hengeton_tre_kronor_nurin_olympiafinaalissa/7103999 ==Muuta== Carl Hagelinin isoveli on jääkiekkoilija Bobbie Hagelin (s. 1984), joka pelasi urallaan muun muassa Elitserienissä. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Washington Capitalsin pelaajat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Httrack

Httrack on vapaa offline-selain GPL 3 -lisenssillä. Se mahdollistaa sivujen automaattisen rekursiivisen latauksen paikalliseen tietokoneeseen. Oletuksena httrack järjestää sivut hakemistoihin linkkirakenteen mukaan. Sivuja voi selata tavallisella selaimella offline tilassa kovalevyltä. ==Lähteet== Luokka:Vapaat ohjelmistot Luokka:Selaimet Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Mac OS -ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus

Historia de omnibus Gothorum Sveonumque regibus (, ) on Johannes Magnuksen kirjoittama, pitkälti mieli­kuvitukseen perustuva historia­teos, joka ilmestyi postuumisti vuonna 1554. Vaikka siinä arvostellaan ankarasti Kustaa Vaasaa, sitä käyttivät ihastuneina hyväkseen hänen poikansa, joille se oli omistettukin, osoittaakseen kuinka kunniakas historia Ruotsilla oli. Erityisesti he käyttivät kirjan hallitsija­luetteloita, jotka alkoivat Nooan pojan­pojasta Maagogista ja omaksuivat niiden nojalla hallitsijoina suuremmat järjestys­numerot kuin heillä olisi pitänyt olla sen perusteella, mitä Ruotsin varhaisemmista hallitsijoista nykyisin tiedetään. Teos kirjoitettiin alun perin latinaksi. Ruotsiksi sen käänsi ensimmäisenä Ericus Benedictii Schroderus, ja käännös julkaistiin vuonna 1620. Teoksen 15 ensimmäisessä osassa Johannes Magnus käsittelee yksityis­kohtaisesti Ruotsin historiaa ennen vuotta 1000. Teos perustuu osittain Jordaneksen teokseen Getica ja Saxo Grammaticukseen mutta pitkälti myös kirjoittajansa omiin ajatuksiin. Sen mukaan Nooan pojan­pojasta Maagogista tuli Ruotsin ensimmäinen kuningas 88 vuotta veden­paisumuksen jälkeen. Kirjan kuningas­luettelon mukaan Ruotsissa oli ollut viisi Eerik-nimistä kuningasta ennen Eerik Voittoisaa, ja hänen mukaansa Jordaneksen mainitsema Berig oli Erik I, Eriksvisanin sankari. Samoin oli kirjan mukaan Ruotsissa ollut kuusi Kaarle-nimistä kuningasta ennen Kaarle Sverkerinpoikaa. Näiden vuoksi Kustaa Vaasan seuraajat Eerik XIV ja Kaarle IX ottivatkin näin korkeat, paaveihin verrattavat järjestys­numerot. Nämä kuvitteelliset muinaisajan Eerikit ja Kaarlet kuvattiin yleensä myönteisesti, kun taas keksitystä Gostagus-nimisestä hirmu­valtiaasta sanotaan: "Tuskin yhtenäkään yönä vuoden kuluessa hän pidättäytyi huorinteosta, väkivallasta ja insestistä". Teos on äärimmäisen isänmaallinen ja osoittaa toisaalta syvää vihaa tanskalaisia kohtaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsin historia Luokka:Ruotsin kuninkaat Luokka:Ruotsalaiset tietokirjat Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Näennäishistoria Luokka:1550-luvun kirjat
Vigilante Carlstroem

Vigilante Carlstroem (oikealta nimeltään Mikael Karlsson) on ruotsalaisen rockyhtye The Hivesin kitaristi Fagerstasta. Hänen idoleinaan ovat toimineet mm. Sex Pistols, Dead Kennedys ja monet paikalliset punkyhtyeet. Luokka:Ruotsalaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Yann Bonato

Yann Jean Claude Bonato (s. 24. maaliskuuta 1972 Cannes) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == === Seurajoukkueet === Ennen pääsarjakoripalloa Bonato pelasi yliopistokoripalloa Virginia Commonwealthin yliopistossa kaudella 1990–1991. Hän aloitti ammattilaiskoripallon vuonna 1991 Olympique Antibesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta, jonka jälkeen hän siirtyi Paris Basket Racingiin. Hän pelasi Pariisin joukkueessa kaksi kautta, jossa hänet valittiin kaudella 1994–1995 Ranskan-liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Bonato jatkoi uraansa vuonna 1995 CSP Limogesin joukkueessa. Bonato edusti seuraa kaksi kautta ja hänet valittiin kaudella 1996–1997 toista kertaa sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Kaudeksi 1997–1998 hän siirtyi italialaiseen Scavolini Pesaroon, josta hän jatkoi yhden kauden jälkeen Pallacanestro Reggianaan. Kahden Italian-kauden jälkeen Bonato palasi Ranskaan, jossa hän jatkoi pelaamista Limogesin joukkueessa. Bonato voitti kauden aikana Korać Cupin, Ranskan-mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kausiksi 2000–2003 hän siirtyi ASVEL Villeurbanneen. Bonato voitti seuran kanssa cup- mestaruuden vuonna 2001 sekä Ranskan-mestaruuden vuonna 2002. Kaudeksi 2003–2004 hän palasi Limogesiin, jossa hän lopetti ammattilaisuransa. === Maajoukkue === Bonato kuului maansa juniorimaajoukkueisiin. Hän oli mukana vuonna 1992, jolloin Ranska voitti pronssia alle 22-vuotiaiden EM- kilpailuista. Bonato pelasi myös vuonna 1993, jolloin maa voitti hopeaa alle 22-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Ensimmäiset aikuisten arvokisat Bonato pelasi vuonna 1993, jolloin Ranska pelasi EM-kilpailuissa. Hän oli mukana myös vuosien 1995 ja 1997 EM-kilpailuissa. Ainoan arvokisamitalinsa Bonato voitti vuoden 2000 olympialaisista, joissa Ranska saavutti hopeaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Euroliigan pelaajaprofiili *Sports-Reference Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Best Job In The World

The Best Job In The World () oli Australian Queenslandin osavaltion turismin kehityksestä vastaavan Tourism Queensland -viraston vuonna 2009 julkaisema kampanja, jossa maan turismiviranomaiset etsivät promootiotarkoituksessa Australian itärannikolla sijaitsevalle Hamilton Islandille työntekijää "maailman parhaaseen työpaikkaan". Työpaikan toimenkuvana oli toimia lomasaaren valvojana puolen vuoden ajan ja saada siitä noin 83 000 euron suuruinen palkkio. Työpaikka sai yhteensä yli 34 000 hakijaa noin 200 maasta. 6. toukokuuta 2009 Australian matkailuviranomaiset valitsivat voittajaksi brittiläisen Ben Southallin. Southallia pisti myrkyllinen Irukandji-meduusa hänen ollessaan viimeisiä päiviä töissä saarella. Southall sai kuitenkin nopeasti hoitoa ja toipui pistoksesta täysin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Queensland Luokka:Markkinointi
Design Your Universe

__NOTOC__ Design Your Universe on sinfonista metallia soittavan Epican neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 16. lokakuuta 2009. Albumilla vierailee kappaleen ”White Waters” aikana Tony Kakko ja kappaleen ”Unleashed” iTunes- bonusversiolla Amanda Somerville. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review * Imperiumi: 9+/10Epica Design Your Universe Viitattu 8.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Epican albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
Kolme kaverusta

Kolme kaverusta (Three Amigos) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1986. Elokuvan on ohjannut John Landis ja pääosia esittävät Steve Martin, Chevy Chase ja Martin Short. Randy Newman oli mukana paitsi laulujen tekijänä, myös yhtenä käsikirjoittajana. == Tarina == Elokuva kertoo amerikkalaisista mykkäelokuvien näyttelijöistä, jotka saapuvat väärinymmärryksen kautta pelastamaan meksikolaista kylää pahamaineiselta El Guapolta (Alfonso Arau). Miehet luulevat olevansa esiintymismatkalla ja häkeltyvät, kun heidän oletetaan tosielämässä olevan rooliensa kaltaisia kovanaamoja. == Vastaanotto == Video-oppaassa vuodelta 1995 Esko Rautakorpi antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hänestä mainio pääkolmikko ei pysty pelastamaan kovin keskinkertaista komediaa lässähtämästä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:John Landisin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1986 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Hamilton Island

Hamilton Island on Australian Queenslandin osavaltioon kuuluvien Whitsunday- saarten suurin asuttu saari. Saari on suosittu matkailukohde ja sen näkyvyyttä on nostanut vuonna 2009 käyty The Best Job In The World -kampanja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Queenslandin saaret
Sirkka Klemetti

Sirkka Klemetti (8. syyskuuta 1945 Kuhmo – 25. tammikuuta 1983 Kuhmo) oli suomalainen aforismikirjailija. == Teoksia == * Kuin puu minä kasvan : ajatelmia. S. Klemetti, Oulu 1978 * Kulunut sydän? : ajatelmia. Pohjoinen, Oulu 1982 * Sähke vanhasta kamarista. S. Klemetti, Oulu 1982 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Aforistikot
Aune Peippo

Aune Helena Peippo (11. marraskuuta 1906 Tyrvää – 8. syyskuuta 1983 Lahti) oli suomalainen kuvaamataidon opettaja ja kirjailija. Peippo pääsi ylioppilaaksi 1927 Tyrvään yhteiskoulusta ja hän valmistui 1931 kuvaamataidon opettajaksi Taideteollisuuskoulusta. Peippo toimi kuvaamataidon opettajana Lahden yhteiskoulussa 1935–1936, Lahden lyseossa 1941–1945 ja viimeksi Kannaksen yhteislyseossa 1945–1971. == Teoksia == * Peitetyt ikkunat : romaani. WSOY 1944 * Kaikki tulee ilmi : näytelmä. 1945 * Muurinaukossa. WSOY 1946 * Öinen vartiohetki : romaani. WSOY 1948 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Aune Peippo Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Kuvaamataidonopettajat
Carmen Thalmann

Carmen Thalmann (s. 11. syyskuuta 1989) on itävaltalainen alppihiihtäjä. Thalmann kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Itävallan joukkueeseen Schladmingissa 2013. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Thalmann kilpaili ensimmäisen kerran 29. joulukuuta 2008 Semmeringin pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti 27. marraskuuta 2011 oltuaan 23:s Aspenin pujottelussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Courchevelin pujottelussa joulukuussa 2011 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Lienzin pujottelussa joulukuussa 2015. Eurooppa-cupissa hän on voittanut kolme pujotteluosakilpailua ja yhden suurpujottelun sekä sijoittunut pujottelupisteissä kahdesti kolmanneksi. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirsti Kuusikko

Elsa Sofia Kuusikoski, kirjailijanimi Kirsti Kuusikko (14. lokakuuta 1919 Raahe – 1. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kirjailija. == Teoksia == * Dollariperintö. LP-sarja 13. Lehtipalvelu, Helsinki 1947 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Irma Telkki

Irma Mirjam Telkki (13. huhtikuuta 1916 Chisholm, Minnesota – 30. elokuuta 1981 Lahti) oli suomalainen musiikin opettaja ja runoilija. Telkki pääsi ylioppilaaksi 1936 Lahden tyttölyseosta. Hän toimi musiikin opettajana Sibelius-akatemiassa 1939, Lievestuoreen yhteiskoulussa 1948–1957 ja Viitasaaren yhteiskoulussa 1958–1964 sekä pianonsoiton tuntiopettajana Lahden musiikkiopistossa (nykyinen Lahden konservatorio) 1964–1967 ja uskonnonopettajana Kannaksen yhteislyseossa 1966. == Teoksia == * Rahkasammal : runoja. Kirjaneliö, Helsinki 1979, 2. painos 1981 == Lähteet == * * Päijäthämäläisiä kirjailijoita : Irma Telkki Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Breaking Bad (1. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan Breaking Badin ensimmäinen tuotantokausi alkoi AMC-kanavalla 20. tammikuuta 2008 ja päättyi 9. maaliskuuta 2008. Suomessa kausi alkoi Nelosella 1. tammikuuta 2009 ja päättyi 12. helmikuuta 2009. Sen piti alun perin koostua yhdeksästä jaksosta, mutta käsikirjoittajien lakon vuoksi jaksoja tehtiin vain seitsemän. Kausi julkaistiin DVD:nä 24. helmikuuta 2009 alueella 1, 14\. joulukuuta 2009 alueella 2 (johon kuuluu myös Suomi) ja 8. heinäkuuta 2009 alueella 4. Se koostuu seitsemästä noin 48 minuutin pituisesta jaksosta. == Näyttelijät == === Pääosissa === === Muut näyttelijät === ==Jaksot== === Kaidalta polulta (Pilot) === === Salaisuus säkkiin (Cat's in the Bag...) === === Ja säkki jokeen (...And the Bag's in the River) === === Syöpämies (Cancer Man) === === Harmaata massaa (Gray Matter) === === Kourallinen sekopäisyyttä (Crazy Handful of Nothin') === === Hellät kaupat (A No-Rough-Stuff-Type Deal) === == Katso myös == *Luettelo televisiosarjan Breaking Bad jaksoista == Lähteet == Luokka:Tuotantokaudet
Hilja Kettunen

Hilja Armida Kettunen, aik. Aulo (27. lokakuuta 1888 Helsinki – 22. joulukuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen runoilija. Hilja Kettunen oli naimisissa vuodesta 1912 professori Lauri Kettusen kanssa. == Teoksia == * Minkälaisen pitäisi S. O. N. R:n mallikelpoisen paikallisyhdistyksen olla?. Alustus Joensuun kesäkokouksessa 28-30.6.13. S. O. N. R:n kirjasia n:o 3. Helsinki 1914 (S. O. N. R. = Suomen opiskelevan nuorison raittiusliitto) * Unien kirja : runonovelleja. WSOY 1946 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Ágreda

Ágreda on kunta ja kaupunki Sorian maakunnassa Espanjassa. Ágredan asukasluku on noin 3000.Instituto Nacional de Estadística == Kuvia == Ágreda - Ayuntamiento - Fachada 02.jpg|Kaupungintalo Basílica de Nuestra Señora de los Milagros, Ágreda, España, 2012-09-01, DD 08.JPG|Basílica de Nuestra Señora de los Milagros Agreda - San Miguel 01.JPG|Iglesia de San Miguel valmistui 1400-luvulla. Ágreda 2425.JPG|Arco árabe de Ágreda (tai Arco califal) 900-luvulta. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Sorian kunnat Luokka:Kastilia ja Leónin kaupungit
Hilkka Merikallio

Hilkka Tellervo Tuomenkukka Merikallio (1. marraskuuta 1908 Haapavesi – 15. huhtikuuta 1980 Oulainen) oli suomalainen kirjailija. Hilkka Merikallion isä Otto Leopold Merikallio (alun perin Hellman, 1875–1954) toimi saksan ja ruotsin kielten sekä kirjanpidon opettajana Haapaveden yhteiskoulussa vuosina 1925–1942. == Teoksia == * Perintökannel; romaani. Pellervo-seura, Helsinki 1947 * Viina-Matin veisuja; toim. Hilkka Merikallio. Pohjoinen, Oulu 1968, 2. täyd. painos 1969, 3. täyd. painos 1983 * Jätkän jurinoita; toim. Hilkka Merikallio. Pohjoinen, Oulu 1969 * Haapavesi ennen ja nyt 3; toim. Rauno Malviniemi ja Hilkka Merikallio; toimituskunta Anja Pöyhönen ym. Haapavesi- seura, Haapavesi 1974 == Lähteet == * * Hilkka Merikallio : Otto Leopold Merikallio 29.1.1875–21.6.1954 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Niklas Huovila

Niklas Huovila (s. 3. kesäkuuta 1991 Kirkkonummi) on suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Liikunnan Riemussa. Hän on pelannut urallaan myös kaksi SM-liigaottelua Helsingin IFK:ssa kaudella 2011–2012. ==Ura== Huovila aloitti jääkiekkoilun Nummelan Palloseurassa, mutta hänen varsinainen kasvattajaseuransa on kuitenkin Espoon Jääklubi. Huovila siirtyi C-juniori-ikäisenä Espoo Bluesiin, jossa hän voitti B-nuorten SM- hopeaa vuonna 2008 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011. Kaudella 2008–2009 Huovila toimi Bluesin B-nuorten kapteenina. Kaudeksi 2011–2012 Huovila siirtyi Helsingin IFK:hon. Hän teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Huovila pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 27. joulukuuta 2011 Pelicansia vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 6.10 minuuttia. Huovilan paikka kokoonpanoon aukeni loukkaantumisten ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa olleiden pelaajien poissaolon vuoksi. Yhteensä hän pelasi kauden aikana neljä SM-liigaottelua jääden ilman tehopisteitä. Huovila pelasi suurimman osan kaudestaan HIFK:n A-nuorissa, joiden toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies hän oli tehoilla 14+19=33. Kesällä 2012 Huovila haki try-outin kautta pelipaikkaa HIFK:n liigajoukkueesta, mutta jäi ilman sopimusta ja siirtyi kaudeksi 2012–2013 Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhoon. Kaudella 2013–2014 hän oli 15 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Mikko Nuutisen jälkeen. Kaudeksi 2015–2016 Huovila haki SaPKosta pelipaikaa try-outin kautta, mutta hän jäi kahden ottelun jälkeen ilman jatkosopimusta syyskuussa 2015. Huovila pelasi loppukaudella II-divisioonajoukkue Talvisalo Traitorsissa. Huovila liittyi kaudeksi 2016–2017 SaPKon B-nuorten Suomi-sarjajoukkueen apuvalmentajaksi. Hän voitti joukkueessa sarjan mestaruuden. Huovila ei pelannut kauden aikana, mutta hän palasi kaukaloihin kaudeksi 2017–2018 ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Liikunnan Riemuun. ==Tilastot== 2011–2012 HIFK SM-liiga 4 0 0 0 0 – – – – – 2012–2013 SaPKo Mestis 38 1 3 4 6 – – – – – 2013–2014 SaPKo Mestis 47 12 3 15 48 – – – – – 2014–2015 SaPKo Mestis 42 3 7 10 10 7 1 0 1 25 2015–2016 SaPKo Mestis 2 0 0 0 0 – – – – – Traitors II-divisioona 6 4 9 13 0 – – – – – 2016–2017 ei pelannut 1 kausi yhteensä SM-liiga 4 0 0 0 0 – – – – – 4 kautta yhteensä Mestis 129 16 13 29 64 7 1 0 1 25 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ensi Lahdensuu

Ensi Lahdensuu (28. heinäkuuta 1897 Kärkölä – 3. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Mennyt kesä : runoja. Suomalainen kirjakauppa, Viipuri 1919 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Anna Louhi

Anni (Anna) Agnes Louhi, kirjailijanimi Jyrki Vaassila (15. tammikuuta 1897 Teuva – 6. helmikuuta 1977 Seinäjoki) oli suomalainen kirjailija. Louhi on saattanut kirjoittaa myös miehensä Eemeli Louhen nimellä julkaistun teoksen. == Teokset == Nimellä Jyrki Vaassila: * Rautakäsi: seikkailuromaani Vienan- Karjalasta. Kirja, Helsinki 1926 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Samettivenuksenkenkä

Samettivenuksenkenkä (Paphiopedilum hirsutissimum) on Kaakkois-Aasiassa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji. Se on saanut nimensä hirsutissimum (suom. "karvainen") karvaisesta kukkavanastaan. ==Kuvaus== Samettivenuksenkenkä on keskikokoinen venuksenkenkä: noin 35 cm korkea. Lehdet ovat yksivärisen vihreitä ja pituudeltaan 16–40 cm. Laji kukkii ensimmäisen kerran kolmevuotiaana. Kukkavanassa kasvaa mustia karvoja. Kukka on halkaisijaltaan noin 10–15 cm. Petalit ovat vaaleanpunaiset tai vihreät ja kiertyvät kukan vanhetessa. Purje on vihreänruskea ja huuli vaaleanruskea. Laji kukkii maaliskuusta toukokuuhun. ==Historia== Samettivenuksenkenkä löydettiin vuonna 1857, jolloin eräs Simon lähetti lajin yksilöitä Englantiin. Lajin kuvasi kasvitieteelliseen lehteen Sir William Hooker. Nimen hirsutissimum eli "karvainen" antoi John Lindley. ==Elinympäristö ja hoito== Samettivenuksenkenkä kasvaa litofyyttinä sammaleisissa kallionrotkoissa runsaskalkkisissa ja -humuksisissa paikoissa 700–800 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue kattaa Pohjois-Intian, Pohjois-Myanmarin, Pohjois- Laosin, Etelä-Kiinan ja Pohjois-Vietnamin. Alueen ilmasto on kesäisin kuuma ja kostea, talvisin kuiva ja viileä. Huonekasvina laji hyötyy sumutuksesta ja kesäisin runsaasta kastelusta. == Lähteet == Luokka:Venuksenkengät Luokka:Huonekasvit Luokka:Uhanalaiset kasvit
Kambat

Kambat ovat bantukansoihin kuuluva etninen ryhmä, joka asuu Kenian Itäisessä Provinssissa Nairobista itään aina Tsavoon asti ja pohjoisessa aina Embuun asti. Kambojen asuinaluetta kutsutaan Ukambaniksi. Eri lähteiden mukaan kambat ovat Kenian neljänneksi tai viidenneksi suurin etninen ryhmä. He puhuvat kamban kieltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kenian etniset ryhmät
Espoon kartanon Sågbron silta

Espoon kartanon Sågbron silta (Espoon kartanon silta numero II, Sågbro) on Espoossa Espoonkartanon kaupunginosassa sijaitseva kivinen holvisilta. Sen arvellaan valmistuneen vuosien 1778 ja 1816 välillä. Silta on tyypillinen 1770-luvun kiviholvisilta, ja sitä pidetään vanhimpana Suomen museosilloista. Silta on tehty niin sanottuna kylmämuurina, eli sen kivet on sovitettu paikoilleen käyttäen kiilakiviä mutta ei laastia.Liimatainen, 2007, s.35 Sillan kivet ovat muokkaamattomia. Kokonaispituudeltaan 17,2-metrisen sillan kokonaisleveys on 6,9 metriä, hyötyleveyttä sille jää 5,6 metriä. Holviaukko on 2,7 metriä leveä, ja sillan "alikulkukorkeus" on 1,3 metriä.Piltz & Soosalu, 2012, s.15 Sågbron silta on otettu museosillaksi vuonna 1982. Espoon kartanon ympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Siltaa on vaikea päästä katsomaan sivulta. Sågbron silta sekoitetaan usein viereiseen Espoon kartanon Qvarnbron siltaan. Mankinjoki ja siinä oleva Kartanonkoski jakaantuvat Espoon kartanon kohdalla kahdeksi uomaksi. Sågbron silta on läntisessä uomassa, jossa on ollut useita sahojaPiltz & Soosalu, 2012, s.7, joista viimeisin säilyi 1900-luvun alkupuolelle asti.Piltz & Soosalu, 2012, s.13 == Espoon kartanon kivisillat ja Suuri Rantatie == Suuri Rantatie oli olemassa jo 1300-luvulla ja siirretty nykypaikalleen viimeistään vuonna 1556, jolloin Espoon kuninkaankartano perustettiin. Talonpoikaisasutusta on seudulla ollut jo paljon ennemmin, ja kartanon ympäristössä on runsaasti muinaisjäännöksiä. Kartanon sijoittamiseen vaikutti suuresti Mankinjoen Kartanonkoskesta saatava vesivoima. Asutuksen sijoituksen vaikutti myös Gumbölenjoki, joka yhtyy Mankinjokeen parisataa metriä alajuoksuun kartanosta. Mankinjoki laskee Espoonlahteen. Joki jakaantuu kartanon kohdalla kahteen haaraan, eli jokeen muodostuu pieni saari. Molemmissa jokihaaroissa oli aluksi puusillat.Piltz & Soosalu, 2012, s.9 Jokihaarat ja niiden väliin jäävä saari ovat kiinteä muinaisjäännös. Kivisiltojen rakentaminen aloitettiin vuonna 1775. Kustaa III ulotti eerikinretkensä Suomeen asti ja oli läsnä tilaisuudessa, jossa kartanon silloinen omistaja Anders Henrik Ramsay laski kivisillan peruskiven. Kyseessä oli todennäköisesti Qvarnbro, joka valmistui vuoden 1778 tammikuussa.Piltz & Soosalu, 2012, s.16 1700-luvulla teiden ja siltojen rakentamisvelvollisuus kuului pitäjäläisille, kullekin omistamansa maan määrän mukaan jaettuna. Vuoden 1778 talvikäräjillä Ramsay vaati oman maksuosuutensa pienentämistä, koska hän oli rakennuttanut omin varoin korjausta kaipaamattoman kivisillan.Piltz & Soosalu, 2012, s.14 Kartano maksoi myöhemmin myös toisen kivisillan rakentamisen.Piltz & Soosalu, 2012, s.18 Nykyään kivisiltojen yli kulkee yhdystie 11310 eli Kuninkaankartanontie. Siltojen painorajoitus on 16 tonnia. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomen tieliikenteen museosillat Luokka:Holvisillat Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Espoon sillat Luokka:Espoonkartano Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kivisillat
Riccardo Garrone (näyttelijä)

Riccardo Garrone (1. marraskuuta 1926 Rooma – 14. maaliskuuta 2016 Milano) oli italialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja ääninäyttelijä. Hän syntyi Roomassa ja kävi siellä Dramaattisen taiteen kansallista Silvio D’Amico -akatemiaa. Hän esiintyi elokuvissa vuodesta 1949 lähtien. Lisäksi hän ohjasi esimerkiksi elokuvat La mafia mi fa un baffo (1974) ja La commessa (1975). Garrone oli näyttelijänä muun muassa elokuvissa Ihana elämä (1960), Tyttö ja laukku (1961) ja Illallinen (1998). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Riccardo Garrone

Riccardo Garrone ón ollut seuraavien henkilöiden nimi: * Riccardo Garrone (1936–2013), italialainen liikemies * Riccardo Garrone (1926–2016), näyttelijä, elokuvaohjaaja ja ääninäyttelijä.
Espoon kartanon Qvarnbron silta

Espoon kartanon Qvarnbron silta (Espoon kartanon silta numero I, Qvarnbro)Piltz & Soosalu, 2012, s.9 on Espoossa, Espoonkartanon kaupunginosassa sijaitseva kivinen holvisilta. Sen historia on hyvin tunnettu. Sillan tiedetään valmistuneen viimeistään vuoden 1778 tammikuussa.Liimatainen, 2007, s. 35 Qvarnbrota pidetään Suomen vanhimpana käytössä olevana siltana. Silta on tehty niin sanottuna kylmämuurina, eli sen kivet on sovitettu paikoilleen käyttäen kiilakiviä, eikä laastia ole käytetty. Silta sijaitsee Turusta Viipuriin kulkeneen Suuren Rantatien varrella paikassa, jossa ennen kivisiltaa oli puusta rakennettu kaksiosainen silta. Kivisillan rakentaminen oli osa Anders Henrik Ramsayn vuonna 1775 aloittamaa rakennushanketta, johon sisältyi myös kartanon uusi harmaakivestä rakennettu mylly. Rakennustyötä oli valvomassa asiantunteva ylimasuunimestari Tukholmasta. Espoon kartanon ympäristö sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Qvarnbro sekoitetaan usein viereiseen Sågbron museosiltaan, joka on noin 60 metrin päässä Qvarnbron sillasta. Espoon kartanon kohdalla Mankinjoessa oleva koski on nimeltään Kartanonkoski, ja sen kohdalla joki jakaantuu kahteen uomaan. Qvarnbro on itäisessä uomassa, jossa on sillan yläjuoksun puolella patosilta ja patoallas. Sillan alajuoksun puolella on mylly. Näkymää siltaholviin estää yläjuoksun puolelta betoninen vedenjuoksutuskouru ja alajuoksun puolella näkymää peittää mylly.Piltz & Soosalu, 2012, s.7 Qvarnbron kokonaispituus on 10,4 metriä, ja kiviholvin leveys on 3,3 metriä. Sillan hyötyleveys on 6,5 metriä. Alikulkukorkeus on 0,4 metriä.Piltz & Soosalu, 2012, s. 29 Silta koostuu kahdesta vierekkäisestä kiviholvista, joista uudempi on matalampi ja erilaisista kivistä tehty kuin vanhempi siltaholvi. Siltaan liittyy myös ohijuoksutuskanava. Tiilinen, alaosiltaan kivinen myllyrakennus on tehty 1775–1777 ja on sillassa kiinni.Piltz & Soosalu, 2012, s. 18 Ely-keskuksen teettämässä Sågbron sillan historiaselvityksessä esitetään, että myös Qvarnbro otettaisiin museosillaksi ja että Espoon kartanon kivisiltoja käsiteltäisiin yhtenä siltana. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Espoon sillat Luokka:Holvisillat Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Espoonkartano Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
La Défensen asema

La Défensen asema on liikenneasema, joka on sekä Pariisin metron linja 1:n, RER-kaupunkijunan, Transilien-paikallisjunan ja Île-de-Francen raitioliikenteen asema että linja-autoasema. Se sijaitsee Puteaux’n kunnassa Hauts-de-Seinessä. La Défensen rautatieasema avattiin vuonna 1959. Vuonna 1970 aseman yhteyteen rakennettiin RER-kaupunkijunan asema. Vuonna 1992 metron linja 1:tä laajennettiin ja La Défensen asemasta tuli sen läntinen pääteasema. == Galleria == Tiedosto:Accès Station Métro Défense Parvis Défense - Puteaux (FR92) - 2022-01-30 - 22.jpg|Aseman sisäänkäynti. Tiedosto:Metro L1 Grande- Arche IMG 5570.jpg|Metrolaiturien sisäänkäynti. Tiedosto:Metro L1 Grande-Arche IMG 5581.jpg|Metrolaituri. Tiedosto:MG 7277-2.jpg|RER-kaupunkijunan laituri. Tiedosto:Gare-de-La-Défense - Transilien - IMG 1460.jpg|Transilien- paikallisjunan laituri. Tiedosto:Paris T2a.jpg|Raitiovaunulaituri. Tiedosto:Quartier La Défense, August 2009 (31).jpg|Linja-autoterminaali. Tiedosto:Iveco Urbanway 18 — ligne 258.1.jpg|Linja-autolaituri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Linja-autoasemat Luokka:Pariisin metroasemat Luokka:Ranskan rautatieliikennepaikat
Esplanade de la Défensen metroasema

Esplanade de la Défensen metroasema on Pariisin metron linja 1:n metroasema. Se sijaitsee La Défensen ja Pont de Neuillyn asemien välissä, Courbevoien ja Puteaux’n kuntien rajalla Hauts-de-Seinen departementissa. Asema avattiin 1. huhtikuuta 1992. Vuonna 2021 Esplanade de la Défensen asemalle tehtiin 4 708 183 matkaa eli se oli Pariisin metron 43. vilkkain asema. Edellisenä koronaa edeltävänä vuonna, vuonna 2019, asemalle tehtiin 9 883 008 matkaa eli se oli Pariisin metron 17. vilkkain asema. == Galleria == Tiedosto:Metro L1 Esplanade IMG 5647.jpg|Aseman läntinen sisäänkäynti. Tiedosto:Metro L1 Esplanade IMG 5612.jpg|Aseman itäinen sisäänkäynti. Tiedosto:Esplanade de la Défense Ligne 1 2014-02-06 11-28.jpg|Asemalaituri. Kuva vuodelta 2014. Tiedosto:Metro L1 Esplanade IMG 5584.jpg|Asemalaituri ennen laituriovien asennusta. Kuva vuodelta 2009. Tiedosto:Panneau Station Métro Esplanade Défense Axe Défense - Puteaux (FR92) - 2022-01-30 - 1.jpg|Aseman nimikyltti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pariisin metroasemat
Nagqu Dagringin lentoasema

Nagqu Dagringin lentoasema on suunnitteilla oleva lentoasema, joka rakennetaan Senin kaupunkipiirin lähelle prefektuuritason kaupunki Nagquun Tiibetiin. Rakennustöiden on ilmoitettu alkavan vuonna 2012. Lentoasema rakennetaan 4 436 metrin korkeuteen meren pinnan yläpuolelle, joten siitä tulee korkeimmalla paikalla sijaitseva lentoasema maailmassa. Lentoasema tulee sijaitsemaan noin sata metriä korkeammalla kuin vuoteen 2013 asti korkeimmalla sijaitseva Qamdo Bamdan lentoasema, joka sijaitsee myös Tiibetissä. Vuonna 2013 Daocheng Yadingin lentoasema Sichuanin maakunnassa nousi maailman korkeimmalla sijaitsevaksi lentoasemaksi 4 411 metrin korkeuteen. Vuonna 2015 on ilmoitettu, että tämän lentoaseman rakentamissuunnitelmat jäädytettiin turvallisuuteen liittyvistä varotoimenpiteistä johtuen, eikä niitä jatketa ennen kuin tekniset standardit on saavutettu tälle tyypilliselle lentoasemalle. ==Lähteet== Luokka:Kiinan lentoasemat Luokka:Tiibetin liikenne
Hôtel de Villen metroasema

Hôtel de Ville on Pariisin metron linjojen 1 ja 11 metroasema. Asema on nimetty Pariisin kaupungintalon (Hôtel de Ville) mukaan. Se sijaitsee Rue de Rivolin ja Rue du Renardin alla Pariisin 4. arrondissementissa. Asema avattiin linjalle 1 Pariisin metron ensimmäisten asemien joukossa 19. heinäkuuta 1900 ja linja 11:n laiturit otettiin käyttöön 28. huhtikuuta 1935. Vuonna 2019 Hôtel de Villen metroasemalle tehtiin 12 307 363 matkaa eli se oli Pariisin metron 11. vilkkain asema. == Galleria == Tiedosto:Accès Station Métro Hôtel Ville Place Hôtel Ville Esplanade Libération - Paris IV (FR75) - 2021-12-21 - 5.jpg|Aseman sisäänkäynti. Tiedosto:Accès Station Métro Hôtel Ville Rue Rivoli - Paris IV (FR75) - 2021-12-21 - 4.jpg|Aseman sisäänkäynti. Tiedosto:Hôtel de Ville nouvel accès (1) par Cramos.jpg|Laiturien sisäänkäynti. Tiedosto:Metro de Paris - Ligne 1 - station Hotel de Ville 01.jpg|Linja 1:n laituri. Tiedosto:Metro Paris ligne 11 - Hotel de Ville.jpg|Linja 11:n laituri. Tiedosto:Paris - station Hôtel de Ville - métro ligne 1 - blason de Paris.JPG|Pariisin kaupungin vaakuna asemalla. Tiedosto:Entrée Station Métro Hôtel Ville Place Hôtel Ville - Paris IV (FR75) - 2020-09-30 - 1.jpg|Aseman nimikyltti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pariisin metroasemat
Saint-Lazaren metroasema

Saint-Lazare on Pariisin metron asema. Sitä käyttävät linjat 3, 12, 13 ja 14. Linja sijaitsee Pariisin 8. ja 9. arrondissementin rajalla. Linjalta on vaihtomahdollisuus RER-kaupunkijunaan. Linja otettiin käyttöön 19. lokakuuta 1904 linjalla 3, 5. marraskuuta 1910 linjalla 12, 26. helmikuuta 1911 linjalla 13 ja 16. joulukuuta 2003 linjalla 14. Luokka:Pariisin metroasemat
Pipestonen vesitorni

Pipestonen vesitorni on noin 40,2 metriä (132 jalkaa) korkea käytöstä poistettu vesitorni Pipestonen kaupungissa Pipestonen piirikunnassa Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Tornin halkaisja on 7,6 metriä (25 jalkaa) ja vesitilavuus oli noin 568 kuutiometriä (noin 150 000 nestegallonaa). Amerikkalaisen arkkitehti L. P. Wolffin suunnittelema vesitorni rakennettiin vuosina 1920–1921, ja se restauroitiin vuonna 1990. Vesitorni oli käytössä vuoteen 1976 saakka, jolloin sen korvasi uusi, isompi vesitorni. Vesitorni pääsi vuonna 1980 National Register of Historic Places-rekisteriin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain vesitornit Luokka:Minnesotan rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places -kohteet Minnesotassa
Määttänen

Määttänen on suomenkielinen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin: ==Henkilöitä== * Erkki Määttänen (s. 1955), dokumentaristi * Eveliina Määttänen (s. 1995), pika-, keskimatkojen ja aitajuoksija * Heikki Määttänen (1915–?), kuorma-autoilija ja kaukopartiomies * Heikki Määttänen (1949–2002), näyttelijä * Jaakko Määttänen (s. 1999), kilpakävelijä, Eveliina Määttäsen veli * Jouni Määttänen (s. 1975), koripalloilija * Kati Määttänen (s. 1969), koripalloilija * Mauri Määttänen (s. 1943), tekniikantutkija, emeritusprofessori * Miro Määttänen (s. 1996), lentopalloilija, rantalentopalloilija ja keihäänheittäjä * Niku Määttänen (s. 1972), taloustieteilijä * Onni Määttänen (1908–2010), maanviljelijä ja Mannerheim- ristin ritari, talousneuvoksen arvonimi * Pasi Määttänen (s. 1972), jääkiekkoilija * Pentti Määttänen (s. 1952), filosofi ja tietokirjailija * Raija Määttänen (myöh. Määttänen-Falck, 1933–2015), oopperalaulaja * Raimo Määttänen (s. 1943), jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja * Sakari Määttänen (1938–1992), toimittaja, ulkomaankirjeenvaihtaja ja tietokirjailija * Seppo Määttänen, toimittaja * Ulla-Maija Määttänen (1948–2017), radio- ja televisiotoimittaja ja ulkomaankirjeenvaihtaja ==Muita== * Raimo Määttänen -palkinto, Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain jakama palkinto
Ressetan kulttuuri

Ressetan kulttuuri () on Venäjällä vaikuttanut varhaismesoliittinen kulttuuri, joka on saanut nimensä Ressetan asuinpaikan mukaan. Muita kulttuurin asuinpaikkoja, kuten Sukontsevo 3 ja 8 (Суконцево) sekä Kultino 3 (Култино), tunnetaan lähinnä Ylä-Volgan läntisellä alueella. Volgan varrelta tiedetään neljä kohdetta, Okan sivuhaaran varrelta aivan Moskovan läheltä yksi ja etelämpänä Okan päähaaran läheltä yksi kohde.Hartz, S. et al.: New AMS-dates for the Upper Volga Mesolithic and the origin of microblade technology in Europe, s. 156 (kuva)Zhilin M.G.: О СВЯЗЯХ НАСЕЛЕНИЯ ПРИБАЛТИКИ И ВЕРХНЕГО ПОВОЛЖЬЯ В РАННЕМ МЕЗОЛИТЕ, 2001 Asuinpaikat valittiin aina vesistön ääreltä joko jokien tai järvien rannoilta. Niiden läheltä tunnetaan myös hyvät piiraaka-aineen esiintymät, jotka joet ja purot ovat kulutuksellaan paljastaneet. Heillä oli hyvät käsityötaidot ja he käyttivät työssään hyvälaatuista piitä, joista saatiin iskemällä säännöllisiä säleitä jatkotyöskentelyä varten.Zhilin M.G.: Adaptation of the Upper Volga Mesolithic cultures to lithic raw material, 1998Zhilin M.G.: FLINT RAW MATERIAL FROM UPPER VOLGA…, 1997 Ressetan kulttuuri on heikosti tutkittu. Kivi-, luu- ja sarviesineiden ulkonäkö, valmistus ja koristelutavat eroavat selvästi jälkiswidryläisten Kundan ja Butovon kulttuurien esineistä. Esimerkiksi Ressetan nuolenkärjet valmistettiin paikallisesta hyvästä piistä. Pitkä säle taitettiin kärjestään teräväksi ja talttamaiseksi vinoksi kärjeksi. Tyvi ohennettiin kolmanneksen verran toiselta reunastaan kiinnittämistä varten ja muutenkin yhtä ja samaa reunaa nyrhittiin nuolenkärkeä muotoillessa. Ressetan kulttuurin ryhmillä oli yhteyksiä Butovon naapurikulttuuriin, jonka asuinpaikat sijaitsivat Ressetan kohteiden lomassa. Myös kauempana vaikuttaneeseen Kundan kulttuurin ryhmiin pidettiin yhteyttä. Tämä on huomattu Ressetan asuinpaikoilta löydettyjen niin sanottujen Pullin nuolenkärjistä, jotka on valmistettu tummanharmaasta piistä. Tummaa tai mustaa piitä ei esiinny Ylä-Volgalla, joten se on tuotu etelämpää. Myös Kundan asuinpaikoilta on löydetty Ylä-Volgan punertavaa piitä, joten materiaalia siirtyi myös Itäbaltiaan. Vaikuttaa siltä, että väestö on siirtynyt paikalle muualta tuoden mukanaan omanlaisen kulttuurin piirteet. Jotkin löytöjen piirteet olivat varhaismesoliittisella kaudella yleisiä luoteessa, lännessä ja lounaassa Ylä- Volgasta katsoen. Nämä ovat toistaiseksi heikosti inventoituja venäläisessä arkeologiassa. Arkeologi M. G. Zhilin pitääkin Smolenskin, Pihkovan tai Valko- Venäjän luoteisosan seutuja todennäköisimpänä Ressetan kulttuurin syntyseutuna.Zhilin M.G.: Mesolithic bone industry of East European forest zone, 2001 ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Venäjän esihistoria Luokka:Kivikauden kulttuurit
Piața Romanăn metroasema

Piața Romană on lokakuussa 1987 avattu Bukarestin metron linjan 2 asema. Se sijaitsee Piața Romană -aukiolla, Sektori 1:n alueella, Bukarestissa, Romanian pääkaupungissa. Piața Romanăn edeltävä asema Berceniin päin mentäessä on Universitate. Piperaan päin mentäessä puolestaan Piața Victoriei. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuva metroaseman sisäänkäynnistä Luokka:Bukarestin metroasemat
Memphis-ryhmä

Memphis tai Memphis Milano oli 1980-luvulla toiminut postmodernistinen muotoilijoiden ryhmä. Sen muotoilijat suosivat räikeitä värejä, eläviä kuvioita ja ekspressiivisiä muotoja. Ryhmä vaikutti graafiseen suunnitteluun, ravintolasuunnitteluun sekä tekstiili- ja sisustussuunnitteluun. Memphisin piirissä suunniteltiin uusia huonekaluja, valaisimia, tekstiileitä, keramiikkaa ja lasiesineitä. Ryhmä noudatti Italiassa 1960- ja 1970-luvuilla luotuja antidesignin periaatteita. Memphisiä edelsivät radikaalit italialaiset muotoiluryhmät, kuten Archizoon, Superstudio ja Studio Alchimia, jotka vastustivat kansainvälisen tyylin puhdasta funktionalismia. Ryhmän perustajahahmo oli aikaisemmin Olivettin muotoilijana toiminut Ettore Sottsass. Kokeneen suunnittelijan piiriin liittyi muotoilijoita eri puolilta maailmaa. Memphis syntyi keskustelun ja juopottelun sekaisen yön jälkeen, jolloin oli kuunneltu yhä uudelleen Bob Dylanin laulua Stuck Inside of Mobile (With the Memphis Blues Again). Ryhmä esiteltiin syyskuussa 1981 Milanon huonekalumessuilla, jossa se kiinnitti muotoilumaailman huomion. Uuden kansainvälisen tyylin tavoite oli vedota sekä hienostonaiseen että käyttää populistisempaa palettia. Memphis pyrki hauskuuteen sekä haastamaan ja jopa kieltämään perinteisen maun. Sen ainoa sääntö oli, että mitään sääntöjä ei ollut. Memphis otti vaikutteita pop-taiteesta, Las Vegasista, 1950-luvun campista ja art decosta. Memphis loi uuden kaupallisen käytännön, jossa ylitettiin käsityön ja teollisen valmistuksen rajat ja käytettiin uusia markkinointikeinoja. Italialaiset vaikutteet sekoittuivat muihin virtauksiin, kuten feminismin inspiroimaan Pattern & Decoration -tyyliin Yhdysvalloissa sekä brittiläisen ja amerikkalaisen käsityön avantgardeen. Ryhmä piti itseään muotivillityksenä, joka kaikkien muotien tavoin loppuisi pian. Vuonna 1988 Sottsass hajotti ryhmän. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Ryhmän virallinen kotisivu *Memphis muotoilua Metropolitan Museum of Artissa *Memphis, Design Museum * Luokka:Muotoilijat Luokka:Postmoderni taide
Koltsevaja

Koltsevaja () on Moskovan metron viides linja. Se merkitään metrokarttoihin ruskealla. Linja avattiin 1. tammikuuta 1950. Koltsevaja on kehälinja. Sen pituus on 19,4 kilometriä ja sillä on asemia 12. ==Asemat== *Park kultury (), vaihtomahdollisuus Sokolnitšeskaja-linjalle *Oktjabrskaja (), vaihtomahdollisuus Kalužsko-Rižskaja-linjalle *Dobryninskaja (), vaihtomahdollisuus Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjalle *Paveletskaja (), vaihtomahdollisuus Zamoskvoretskaja-linjalle *Taganskaja (), vaihtomahdollisuus Tagansko-Krasnopresnenskaja- ja Kalininskaja-linjoille *Kurskaja (), vaihtomahdollisuus Arbatsko-Pokrovskaja- ja Ljublinsko- Dmitrovskaja-linjoille *Komsomolskaja (), vaihtomahdollisuus Sokolnitšeskaja- linjalle *Prospekt Mira (), vaihtomahdollisuus Kalužsko-Rižskaja-linjalle *Novoslobodskaja (), vaihtomahdollisuus Serpuhovsko-Timirjazevskaja-linjalle *Belorusskaja (), vaihtomahdollisuus Zamoskvoretskaja-linjalle *Krasnopresnenskaja (), vaihtomahdollisuus Tagansko-Krasnopresnenskaja- linjalle *Kijevskaja (), vaihtomahdollisuus Arbatsko-Pokrovskaja- ja Filjovskaja-linjoille. ==Rakentamisvaiheet== Osuus Avattu Park kultury- Kurskaja 1. tammikuuta 1950 6,5 km Kurskaja-Belorusskaja 30. tammikuuta 1952 7,0 km Belorusskaja-Park kultury 14. maaliskuuta 1954 5,9 km Yhteensä: 12 Asemaa 19,4 km == Kuvia == File:Вход на станцию Комсомольская Кольцевой линии.jpg|Komsomolskaja (ven. Комсомольская) Luokka:Moskovan metro
Peloista pahin

Peloista pahin (engl. The Sum of All Fears) on vuonna 2002 kuvattu toimintaelokuva/poliittinen trilleri, joka perustuu Tom Clancyn samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Ben Affleck, Morgan Freeman, James Cromwell, Ciarán Hinds, Liev Schreiber, Bridget Moynahan ja Michael Byrne. Elokuvan on ohjannut Phil Alden Robinson. Elokuva oli taloudellinen menestys. == Näyttelijöitä == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Jack Ryan -elokuvat Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Tom Clancyn teoksiin perustuvat elokuvat
Jokikylä (Ii)

Jokikylä on kylä Iin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Kylä oli osa Kuivaniemen kuntaa vuoteen 2007 saakka, jolloin Iin kunta ja Kuivaniemen kunta lakkautettiin ja niiden entisistä alueista muodostettiin Iin kunta. Kylä sijaitsee Kuivajoen varressa, Kuivaniemen keskustaajamasta Asemakylästä viitisentoista kilometriä pohjoiseen Oijärvelle menevän yhdystien 8520 läheisyydessä, pääasiassa joen eteläpuolisella alueella alkaen Kurkelasta ja päättyen Nevalaan. Lemmityn ja Koivuniemen kohdalla joen lähistöllä olevat pohjoispuolen talotkin kuuluvat Jokikylään. Kylään perustettiin koulu 1908 Kuivaniemen tultua jaetuksi kahteen koulupiiriin 1901. Ensimmäinen koulurakennus valmistui 1912. Koulurakennus poistettiin käytöstä ja purettiin öljyvahingon seurauksena vuonna 2013, ja koulu lakkautettiin. Oppilasmäärä oli tuolloin niin vähäinen, että koulun kunnostus tai uuden rakennus olisi ollut kannattamatonta. Koulun pihapiirissä on edelleen urheilukenttä ja vuonna 1992 valmistunut liikuntahalli. Kirjailija Antti Hyry on kotoisin Jokikylän Hyrystä ja on kuvannut kotikyläänsä ja sen ihmisiä useissa teoksissaan. ==Lähteet== * Jokikylän kyläsivut (Viitattu 27.12.2011) * 237 sivua. Luokka:Kuivaniemen kylät
Vääkiönvaara

Vääkiönvaara on kylä Suomussalmella. == Historiaa == Vuonna 1848 perustettiin Suomussalmen kunnan pohjoisosaan Vilhelm Vesterisen Vääkiö-niminen kantatila. Nimensä Vääkiön talo on tarinan mukaan saanut kuivasta ovensaranan äänestä ('vääääk, väääk'), joka kuului ovea avatessa. Vääkiön tila on toiminut kantakievarina ja tilalla asui n. 20 asukasta. Maata oli 932 ha. Nykyään Vääkiön kylässä asuu noin 90 asukasta ja talouksia on noin 50. Kesäisin ja syksyisin väkimäärä lisääntyy marjastuksen, metsästyksen ja mökkiläisten vuoksi. Vesistöissä on kalaa, ja marjastus- sekä metsästysmahdollisuudet ovat kylällä hyvät. Suomussalmen kunnan keskustaajama Ämmänsaari on noin 30 kilometrin päässä Vääkiöstä. Kirjastoauto käy taloissa kahden viikon välein. == Tapahtumia ja nähtävyyksiä == Vääkiössä on vaalittu vanhaa tervanpolttokulttuuria. Vuonna 1992 kylälle rakennettiin Tervatupa, jonka hirsiosat ovat peräisin Niemelän talosta, 1840-luvulta. Tervahauta palaa muutaman vuoden välein ja tervaa sekä tervankusta tulee aina myytäväksi asti. Viimeksi tervahauta poltettiin 2011 ja Tervatuvalle kokoontui kyläläisiä Tervatapahtumaan. Tervanpolttoperinnettä on esitelty myös ulkomaalaisille nuorille, jotka ovat olleet työleireillä seudulla. Lisäksi kesäisin on höylätty kattopäreitä tilauksesta. Kattopäreisiin on suositeltu kyllästysaineeksi Vääkiön tervaa ja tervankusta. Tervaperinteen jatkamiseksi vaaditaan hyvälaatuista tervaspuuta. Sota-aikana Vääkiössä on ollut saksalaisten vankileiri, ja neuvostoliittolaiset sotavangit ovat rakentaneet rautatietä. Heidän muistokseen on Suomi–Neuvostoliitto-seuran Alanäljängän Vääkiön osaston aloitteesta pystytetty hautamuistomerkki 4.9.1957. Muistomerkin tähdet on kaivertanut Emil Oksman. Luokka:Suomussalmen kylät