EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jim Martin

James Blanco ”Jim” Martin (s. 21. heinäkuuta 1961 Oakland, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kitaristi, joka tunnetaan Faith No More -yhtyeen kitaristina vuosilta 1983–1993. Martinin tavaramerkiksi muodostuivat isot punasankaiset silmälasit, tuuhea parta ja erikoinen hiustyyli. Hänet tunnetaan myös nimellä Big Jim Martin. == Faith No More == Martin liittyi Faith No Moreen pari vuotta sen perustamisen jälkeen vuonna 1983 ja oli mukana muun muassa läpimurtoalbumilla The Real Thing. Vuoden 1993 Angel Dust -albumin jälkeen Martinin ja muiden jäsenten, etenkin laulaja Mike Pattonin välit alkoivat kiristyä musiikillisten erimielisyyksien vuoksi. Tämä oli ironista, sillä juuri Martin oli löytänyt Pattonin yhtyeeseen. Metallikitaristina Martin ei ollut tyytyväinen albumin enemmän lauluun ja kosketinsoittimiin keskittyvästä tuotannosta ja koki kitaroiden ja myös oman panoksensa jäävän taka-alalle. Martin erotettiin lopulta marraskuussa 1993. Yhtyeen tuottaja Mark Wallace on myöhemmin maininnut, että Martinin isän kuolema vaikutti myös hänen lähtöönsä yhtyeestäChirazi, Steffan (1994). The Real Story. Castle Communications. ISBN 1898141150. Yhtye jatkoi vuoteen 1998 asti ja Martinin tilalla nähtiin kitaristit Trey Spruance (1993–1994), Dean Menta (1994–1996) ja Jon Hudson (1996–1998). Kun yhtye kasattiin uudelleen vuonna 2009, ilmoitettiin että huhuista huolimatta Martin ei ole mukanahttp://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID;=114601 uutinen Blabbermouth-sivustolla ja kokoonpanona on yhtyeen edellinen kokoonpano (kitaristina Hudson). Tosin Sirius XM -radion DJ:n mukaan Patton on kertonut, että Martinia pyydettiin mukaan yhtyeen San Franciscon keikoille, mistä hän kieltäytyi. == Muissa yhtyeissä == 1980-luvun alussa Martin oli mukana Vicious Hatred -nimisessä thrash metal -yhtyeessä. Hänellä ja Metallican basistilla Cliff Burtonilla oli myös Spastik Children -niminen jami-yhtye. Burton oli Martinin lapsuudenaikainen ystävä. Burton, Martin ja Faith No Moren tuleva rumpali Mike Bordin olivat myös jäseninä EZ-Street- yhtyeessä vuosina 1979–1982. Martinin Faith No Moren jälkeisiä yhtyeitä ovat olleet muun muassa Voodoocult, The Behemoth ja Fang. Hän on julkaissut yhden sooloalbumin, Milk and Blood vuonna 1996. Hän on myös vieraillut muun muassa Metallican, Primuksen ja Echobrainin albumeilla. Martinilla oli myös pieni rooli elokuvassa Billin ja Tedin maailma vuonna 1991. Nykyään Martin asuu Castro Valleyssa Kaliforniassa vaimon ja kahden lapsen kanssa ja hän on keskittynyt maanviljelyynVH 1's 100 Greatest Hard Rock Songs. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
San Giorgio in Bosco

San Giorgio in Bosco on kunta Koillis-Italiassa Veneton alueella Padovan maakunnassa. Kunta sijaitsee noin 20 kilometriä Padovasta luoteeseen. Kunnassa asuu runsaat 6 000 ihmistä. Sen pinta-ala on 28,09 km2. Väestötiheys on 223 asukasta/km2 (2015). San Giorgio in Boscon kunnan keskus on samanniminen kylä. Kuntaan kuuluu lisäksi seuraavat kylät: Lobia, Paviola, Sant'Anna Morosina. San Giorgio in Boscon naapurikunnat ovat Campo San Martino, Cittadella, Fontaniva, Grantorto, Piazzola sul Brenta, Tombolo, Villa del Conte. == Lähteet == Luokka:Padovan maakunnan kunnat
The Master

The Master tarkoittaa seuraavia asioita: * The Master (背叛師門), hongkongilainen elokuva vuodelta 1980 * The Master, yhdysvaltalainen televisiosarja vuodelta 1984 * The Master (龍行天下), hongkongilainen elokuva vuodelta 1989 * Mestari (The Master), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2012 * The Master, Colm Tóibínin romaani * The Master, Rakimin albumi * Mestari (The Master), Doctor Who -hahmo == Katso myös == * Mestari
Gerald Diduck

Gerald Diduck (s. 6. huhtikuuta 1965 Edmonton, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Taustaltaan hän kuuluu Pohjois- Amerikan alkuperäiskansoihin. NHL-joukkue New York Islanders varasi Diduckin vuoden 1983 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausnumerolla 16. Diduck edusti NHL-urallaan peräti kahdeksaa eri seuraa. Diduck pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 1984–1985 hänet varanneessa Islandersissa. Diduck pelasi kausina 1984–2001 yhteensä 932 ottelua NHL:n runkosarjassa tehopisteillä 56+156=212 ja hänelle tuomittiin 1 612 jäähyminuuttia. Ennen NHL-uraansa Diduck edusti WHL:n Lethbridge Broncosia ja CHL:n Indianapolis Checkersia. ==Tilastot== --- Runkosarja --- ---- Pudotuspelit ---- Kausi Joukkue Sarja O M S TP RM O M S TP RM -------------------------------------------------------------------------------------- 1981-82 Lethbridge Broncos WHL 71 1 15 16 81 12 0 3 3 27 1982-83 Lethbridge Broncos WHL 67 8 16 24 151 20 3 12 15 52 1983-84 Lethbridge Broncos WHL 65 10 24 34 133 5 1 4 5 27 1983-84 Indianapolis Checkers CHL -- -- -- -- -- 10 1 6 7 19 1984-85 New York Islanders NHL 65 2 8 10 80 -- -- -- -- -- 1985-86 Springfield Indians AHL 61 6 14 20 175 -- -- -- -- -- 1985-86 New York Islanders NHL 10 1 2 3 2 -- -- -- -- -- 1986-87 Springfield Indians AHL 45 6 8 14 120 -- -- -- -- -- 1986-87 New York Islanders NHL 30 2 3 5 67 14 0 1 1 35 1987-88 New York Islanders NHL 68 7 12 19 113 6 1 0 1 42 1988-89 New York Islanders NHL 65 11 21 32 155 -- -- -- -- -- 1989-90 New York Islanders NHL 76 3 17 20 163 5 0 0 0 12 1990-91 Montreal Canadiens NHL 32 1 2 3 39 -- -- -- -- -- 1990-91 Vancouver Canucks NHL 31 3 7 10 66 6 1 0 1 11 1991-92 Vancouver Canucks NHL 77 6 21 27 229 5 0 0 0 10 1992-93 Vancouver Canucks NHL 80 6 14 20 171 12 4 2 6 12 1993-94 Vancouver Canucks NHL 55 1 10 11 72 24 1 7 8 22 1994-95 Vancouver Canucks NHL 22 1 3 4 15 -- -- -- -- -- 1994-95 Chicago Blackhawks NHL 13 1 0 1 48 16 1 3 4 22 1995-96 Hartford Whalers NHL 79 1 9 10 88 -- -- -- -- -- 1996-97 Hartford Whalers NHL 56 1 10 11 40 -- -- -- -- -- 1996-97 Phoenix Coyotes NHL 11 1 2 3 23 7 0 0 0 10 1997-98 Phoenix Coyotes NHL 78 8 10 18 118 6 0 2 2 20 1998-99 Phoenix Coyotes NHL 44 0 2 2 72 3 0 0 0 2 1999-00 Canadian National Team Intl 12 3 0 3 6 1999-00 Toronto Maple Leafs NHL 26 0 3 3 33 10 0 1 1 14 2000-01 Dallas Stars NHL 14 0 0 0 18 -- -- -- -- -- -------------------------------------------------------------------------------------- NHL yhteensä 932 56 156 212 1612 114 8 16 24 212 == Lähteet == * * === Viitteet === Harris • Potvin • Gillies • Price • McKendry • Bossy • Tambellini • D. Sutter • B. Sutter • Boutilier • Flatley • LaFontaine • Diduck • MacPherson • Dalgarno • King • Fitzgerald • Chynoweth • Cheveldayoff • Chyzowski • Scissons • Lachance • Kasparaitis • Bertuzzi • Lindros • Redden • Dumont • Luongo • Brewer • Rupp • Connolly • Pyatt • Mezei • Kudroč • DiPietro • Torres • Bergenheim • Nilsson • Nokelainen • O’Marra • Okposo • Bailey Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Islandersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matemaattinen fysiikka

Matemaattinen fysiikka on tutkimusala, jossa sovelletaan matemaattista lähestymistapaa tai matemaattisia menetelmiä, esimerkiksi matemaattista analyysia fysiikan ongelmiin. == Historia == Matemaattisen fysiikan perustajana pidetään Isaac Newtonia (1642–1727) , jonka työt mekaniikassa ja optiikassa panivat alulle matemaattisen fysiikan kehityksen. Newton julkaisi vuonna 1687 latinankielisen kirjan nimeltä Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica, jonka ensimmäinen osa käsittelee Newtonin kolmea lakia ja kappaleiden liikettä tyhjiössä painovoiman vetäessä kappaleita puoleensa painovoimalain mukaisesti. Kirjan toisessa osassa Newton paneutuu kappaleiden liikkeisiin liikettä vastustavassa väliaineessa. Tämä toinen osa on Principian osista vähiten tunnettu. Kirjan kolmas osa käsittelee Newtonin lakien sovellutuksia taivaanmekaniikkaan muun muassa vuorovesi-ilmiöön ja Kuun liikkeisiin taivaalla. Newton julkaisi myös vuonna 1704 – tällä kertaa englanniksi – teoksen Opticks, jossa hän esittelee valon hiukkasteoriansa ja kokeellisia tutkimuksiaan vastaavat tuloksensa muun muassa valon taipumisilmiöstä. *
Rahoitusmatematiikka

Rahoitusmatematiikka tai finanssimatematiikka on sovelletun matematiikan tutkimusalue, joka tutkii rahoitusmarkkinoita. Rahoitusmatemaatikko työskentelee esimerkiksi analyytikkona rahoitus- ja vakuutusyhtiössä. *
William S. Hart

William Surray Hart (6. joulukuuta 1864 Newburgh, New York - 23\. kesäkuuta 1946 Newhall, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän aloitti teatterinäyttelijänä ja näytteli muun muassa Messalaa Ben-Hurin alkuperäisessä Broadway-tuotannossa. Hart siirtyi Hollywoodiin 1914 ja erikoistui siellä näyttelemään lännenelokuvissa. Hän näytteli muun muassa vuoden 1914 elokuvassa The Bargain, joka oli ensimmäinen täyspitkä lännenelokuva. Hartista tuli yksi aikakauden suosituimmista miesnäyttelijöistä ja hänen alkuvaiheessa saamansa 75 dollarin viikkopalkka nousi nopeasti 10 000 dollariin. Lisäksi Hart toimi itsenäisenä elokuvatuottajana yhteistyössä Famous Players-Lasky -studion kanssa, ja ansaitsi tuottamillaan elokuvilla yli neljä miljoona dollaria. Hartin suosio kääntyi laskuun 1920-luvun alussa, johtuen yleisön muuttuneesta elokuvamausta ja osittain myös Hartiin kohdistuneista perättömistä syytöksistä aviottomasta lapsesta, jotka johtivat hänen avioeroonsa. Hart lopetti näyttelemisen vuonna 1925. Vuonna 1929 Hart kirjoitti omaelämäkerran My Life — East and West, jonka lisäksi hän kirjoitti muutamia lännenromaaneja. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. The Dawn-Maker.jpg|The Dawn-Maker (1916) The Square Deal Man.jpg|The Square Deal Man (1917) The Money Corral.jpg|The Money Corral (1919) William S. Hart in White Oak.jpg|White Oak (1921) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * * William S. Hart Internet Broadway Databasessa * William S. Hart Ranch and Museum Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvien näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Rock Police

Rock Police on suomalaisen Lordi-yhtyeen promosingle. Sitä on tehty mm. DJ- käyttöön. Se on toinen single levyltä Babez for Breakfast. Mr. Lordi kertoo Rock Police -kappaleesta: == Kokoonpano == * Mr. Lordi – laulu * Amen – kitara * OX – basso * Kita – rummut, taustalaulu * Awa – koskettimet == Aiheesta muualla == * Rock Police Discogsissa. * Luokka:Lordin kappaleet Luokka:Vuoden 2010 kappaleet
Skeena

Jasper-Prince Rupert juna (tunnetaan yleisesti nimellä: Skeena) on kanadalaisen matkustajajunayhtiö VIA Rail Canadan liikennöimä Jasperin ja Prince Rupertin välillä liikennöivä intercityjunavuoro. Junavuoro kulkee kolmesti viikossa molempiin suuntiin. Reitti kulkee Kalliovuorilla sijaitsevasta Jasperista Prince Georgen kaupunkiin, jossa se pysähtyy yön ajaksi, ja jatkaa matkaa seuraavana aamuna Tyynenmeren rannalla sijaitsevaan Prince Rupertiin. Radan omistaa Canadian National Railway, ja se seuraa suurimmalta osaltaan Yellowhead Highway -tietä. Aikataulut on mukautettu vaihtoyhteyteen Jasperissa, mantereen halki kulkevan The Canadian -junan kanssa. == Matkustajaluokat == Junassa on kaksi matkustajaluokkaa. === Turistiluokka === Turistiluokan (Economy class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja yksikerroksisia matkustajavaunuja, joissa matkustaja voivat ostaa juomia ja kevyttä purtavaa tarjoilukärrystä. Sesonkiajan ulkopuolella, syyskuun puolestavälistä toukokuun loppuun turistiluokan matkustajilla on pääsy näköalavaunuun, jossa on koko korin ympäri kaartuvat ikkunat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin Comfort Class -nimellä. === Matkailijaluokka === Matkailijaluokan (Touring class) vaunut ovat ruostumattomasta teräksestä valmistettuja kaksikerroksisia näköalavaunuja. Vaunujen alakerrassa on ravintola ja yläkerrassa korin ympäri kaartuvat ikkunat. Lippujen hintaan sisältyy kolme ateriaa (kylmä) päivässä juomineen, mukaan lukien alkoholijuomat. Vuoteen 2009 saakka luokkaa kutsuttiin Totem Class -nimellä ja sisälsi lämpimän päivällisen ja illallisen. == Lähteet == Luokka:Henkilöjunaliikenne Luokka:Kanadan rautatieliikenne Luokka:Brittiläisen Kolumbian liikenne
Eero Saari (poliitikko)

Eero Teodor Saari (15. elokuuta 1907 Alavus – 29. toukokuuta 1955 Alavus) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Maalaisliitto. Saari valittiin kansanedustajaksi kaksissa vaaleissa, 1951 ja 1954, Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa vajaan neljän vuoden ajan, heinäkuusta 1951 toukokuuhun 1955, ja oli jäsenenä lakivaliokunnassa sekä laki- ja talousvaliokunnassa. Hän oli myös Yleisradion hallintoneuvoston jäsen. Hän kuoli kesken toisen kansanedustajakautensa, 47-vuotiaana, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Eino Uusitalo. Paitsi kansanedustajana, Saari toimi poliittisella urallaan myös kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana synnyinkunnassaan Alavudella. Saaren vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Saari ja Alma Aliina Ojanperä. Hän toimi itsekin maanviljelijänä, vuodesta 1936 Alavudella, ja työskenteli lisäksi Alavuden palovakuutusyhdistyksen toimitusjohtajana vuodesta 1941. Saaren politiikan ulkopuolisiin luottamustehtäviin kuuluivat muun muassa Alavuden seudun peruna oy:n hallintoneuvoston puheenjohtajuus sekä Jälleenvakuutusyhtiö Vakavan johtokunnan ja Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton hallituksen jäsenyys. Saaren puoliso oli Sanelma Briita Asiala, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1934. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Alavuden kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Gulen

Gulen (vuoteen 1890 saakka Evenvik) on kunta Sognin ja Fjordanen läänissä Norjassa. Se sijaitsee Sognevuonon etelärannalla. Gulenin kuntaan kuuluu noin 1500 saarta, joista suurin on Sandøya. Kunnassa sijaitsee 220 metrin syvyinen Dingevatnetin järvi. Vuoden 2023 alussa Gulenissa oli 2 228 asukasta. Gulenin kuntakeskus on Eivindvik. Kunnan toinen taajama on Byrknes. Gulenissa sijaitsee noin tuhat vuotta vanhan Gulatingetin käräjäpaikan muistomerkki. Kunnan virallinen kieli on uusnorja. ==Kuvia== Tusenaarsstaden Gulatinget.jpg|Gulatingetin muistomerkki Gulen kirke.jpg|Gulenin kirkko Keltisk steinkors Eivinvik 2021.jpg|Gulenin kirkon lähellä sijaitsee kaksi kiviristiä, jotka on pystytetty kristinuskon saapuessa Norjaan. Kuvassa näkyvä risti katkesi vuonna 2012 puun kaaduttua sen päälle. ==Tunnettuja henkilöitä== * Peder Furubotn (1890–1975), kommunisti * Ole Elias Holck (1774–1842), upseeri ja Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *
Risto A. Väisänen

Risto Antero Väisänen (s. 1940) on suomalainen lintutieteilijä ja professori. Väisänen on lähtöisin Rovaniemeltä ja on oppiarvoltaan filosofian tohtori. Hän aloitti opintonsa Oulun yliopistossa, ja teki gradunsa Simon suolinnustosta. Hänen väitöksensä Helsingin yliopistossa vuonna 1979 käsitteli tyllin evoluutiota.Lintuharrastuksen ja tutkimuksen historia Oulussa Hän on työskennellyt Helsingin yliopistossa ensin tutkijana ja opettajana, ja vuodesta 1984 alkaen yli-intedenttinä. Vuonna 2002 hänet nimitettiin museon selkärankaisosaston johtajaksi, josta virasta hän jäi eläkkeelle vuoden 2008 lopulla. Eläkkeellä ollessaankin Väisänen jatkaa edelleen tutkimustyötä. Väisänen on perehtynyt linnuston muutosten seurantaan, erityisesti pesimälinnuston runsauden ja levinneisyyden pitkäaikaismuutosten seurantaan. Hän on tutkinut myös lintuyhteisöjen rakennetta, ja miten ympäristömuutoksia ja niiden vaikutuksia voidaan tutkia lintujen avulla. Väisänen on järjestänyt ja kehittänyt muun muassa talvilintulaskentoja, pesimälinnuston linjalaskenta- ja pistelaskentamenetelmiä, saariston pesimälinnuston laskentaa, vesilintulaskentaa ja pesäkorttiaineistoa. Iin Krunnien saariryhmän linnustoa Väisänen tutki 1960–1970-luvuilla.Kirjallisuutta Iin Krunnien suojelualueesta Väisänen on toiminut BirdLife Suomen nimistötoimikunnan puheenjohtajana.BirdLife Suomi Hän on toiminut Suomen Biologian Seura Vanamon sihteerinä 1979–1981.Vanamo Väisänen on ollut julkaisemassa kymmeniä lintutieteellisiä artikkeleita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa tieteellisissä sarjoissa. Vuonna 1998 hän kirjoitti, yhdessä Esa Lammin ja Pertti Koskimiehen kanssa, suurteoksen Suomen pesimälinnuston muutoksista (Muuttuva pesimälinnusto, Otava, ISBN 951-1-12663-6). == Lähteet == *Helsingin yliopiston eläinmuseon seurantatiimin henkilöstö *Väisänen, Risto A | Kansalliskirjasto | Kansalliskirjaston hakupalvelu === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat
Roger Casement

Roger Casement (1. syyskuuta 1864 Dublin – 3. elokuuta 1916 Lontoo, Britannia) oli irlantilainen patriootti, runoilija, vallankumouksellinen ja nationalisti sekä brittiläinen diplomaatti. Casement sai konsulin viran jo nuorena, ja hän työskenteli useissa viroissa Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Työskennellessään Britannian konsulina Kongossa Casement matkusteli useita kuukausia maassa dokumentoiden Leopold II:n hallitsemassa Kongossa toimeenpantuja väkivaltaisuuksia. Casement auttoi vuonna 1904 Edmund Morelia perustamaan järjestöä Congo Reform Association.Hoschschild, Adam, Kung Leopolds vålnad, s. 269 Casement nimitettiin vuonna 1910 pääkonsuliksi Rio de Janeiroon. Siellä hän teki muun muassa useita selvityksiä, jotka koskivat Anglo-Peruvian Amazon co:n toimia intiaanien kohtelussa kumiplantaaseilla. Selvitykset julkaistiin 1912 ”sinisenä kirjana”. Casement palkittiin ansioistaan, mutta hän erosi tehtävistään yllättäen ja liittyi Sinn Féinin radikaaliin siipeen. Vuonna 1913 hän julisti lehtiartikkelissa, että sota Englannin ja Saksan välillä oli väistämätön ja että Irlannin pitäisi käyttää tilaisuutta hyväkseen ja itsenäistyä. Sodan puhjetessa hän oli Yhdysvalloissa ja yritti toiminnallaan siellä saada aikaan Saksan, Yhdysvaltojen ja Irlannin välisen liiton. Hän ei saanut ajatuksilleen tukea, ja hänen kirjoituksensa takavarikoitiin propagandana. Casement matkusti siksi Norjan kautta Saksaan, jossa hän innosti irlantilaisia vankeja mukaan sotajoukkoon, joka siirrettäisiin Irlantiin tukemaan kapinaa. Samaan aikaan Irlannissa oli vastarinta Britanniaa kohtaan vahvistunut, ja sovittiin kapinasta pääsiäisenä 1916, jolloin Casement toisi saarelle höyrylaivalla aseita ja ammuksia. Hän lähti Irlantiin saksalaisella sukellusveneellä, jonka jäljessä tuli sotamateriaalilla lastattu höyryalus. Britit olivat kuitenkin siepanneet sähkeen, ja alus räjäytettiin. Casement onnistui pääsemään maihin ja yritti nyt estää kapinan puhkeamisen, mutta britit vangitsivat hänet 24. huhtikuuta 1916. Hänet hirtettiin 3. elokuuta 1916 Lontoossa Pentonvillen vankilassa. Irlantilaisten pääsisäiskapina aloitettiin Patrick Pearsen ja James Connollyn johtamana, mutta siihen osallistuneet 2 000 kapinallista joutuivat antautumaan viikon kuluessa, eivätkä he saaneet mainittavampaa apua Saksalta. Irlantilaiset nationalistit pitivät Casementia marttyyrina, ja hänen vangitsemispaikastaan tuli pyhiinvaelluspaikka. == Kirjallisuutta == * Mario Vargas Llosa, Keltin uni == Lähteet == * Svensk uppslagsbok. Lund 1930 * Adam Hochschild, King Leopold's Ghost, 1998 (suom. Kuningas Leopoldin haamu, 2004) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet Luokka:Irlantilaiset teloitetut
Latvala

Latvala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Anne Latvala (s. 1982), seiväshyppääjä * Erkki Latvala (1923–1976), pesäpalloilija * Erkki Latvala (s. 1965), ampumahiihtäjä * Hanna-Maari Päkk, o.s. Latvala (s. 1987), pikajuoksija * Jaakko Latvala (1866–1931), sosialidemokraattinen kansanedustaja * Jack Latvala (s. 1951), amerikkalainen poliitikko * Jan Latvala (s. 1972), jääkiekkoilija * Jari-Matti Latvala (s. 1985), ralliautoilija * Jukka Latvala (s. 1975), pesäpalloilija * Kustaa Latvala (1890–1932), kansakoulunopettaja, toimittaja ja Lapuanliikkeen johtohahmo * Laura Latvala (1921–1986), runoilija ja lääkäri * Matti Latvala (1868–1964), Maalaisliiton kansanedustaja ja kirjailija * Matti Latvala (s. 1983), pesäpalloilija * Mikko Latvala (s. 1980), seiväshyppääjä * Otto Latvala (s. 1999), jääkiekkoilija * Riitta Latvala (s. 1964), kirjailija * Roope Latvala (s. 1970), kitaristi, Latvala Bros -yhtyeen perustaja * Salu Latvala (1870–1928), kirjallisuuden suomentaja * Santeri Latvala (s. 1991), koripalloilija * Sini Uunila, ent. Latvala (s. 1980), moukarinheittäjä * Taina Latvala (s. 1982), kirjailija ja toimittaja * Tea Latvala (s. 1977), juontaja * Tero Latvala, viulisti * Tomi Latvala (s. 1974), pesäpalloilija * Toni Latvala (s. 1977), seiväshyppääjä * Veikko Latvala (s. 1933), pesäpalloilija. * W. K. Latvala (1896–1968), mainospäällikkö ja mainostoimisto Erva-Latvalan johtaja.
Tony Sheridan

Tony Sheridan (s. Anthony Esmond Sheridan McGinnity 21. toukokuuta 1940 Norwich, Norfolk, Englanti – 16. helmikuuta 2013 Hampuri, Saksa) oli englantilainen rock and roll –laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään alkuaikojen The Beatles –yhtyeen kanssa (vaikkakin yhtye Sheridanin kanssa levyttäessään käytti nimeä "The Beat Brothers"). == Diskografia == * 1961: My Bonnie The Beat Brothersin/Beatlesin kanssa * 1962: single Ich Lieb' Dich So (Ecstasy)/Der Kiss - Me Song ("Ecstasy" tehtiin yhdessä Phil Spectorin kanssa) * 1964: Just A Little Bit of Tony Sheridan The Big Sixin kanssa * 1964: "Ain't She Sweet" (side 1) the Beatlesin kassa, levytetty 1961 * 1965: My Babe The Big Sixin kanssa * 1966: Meet The Beat (kaksi versiota, 10" and 12" ja cd, joilla täysin erilaiset kappalevalinnat, joista ainoastaan kaksi kaikille yhteisiä. 12" sisältää vuoden 1966 levytykset kappaleita Jailhouse Rock, Fever, ja Shake, Rattle and Roll * 1974: Live in Berlin '73 * 1976: On My Mind (omakustanne) * 1984: Novus * 1986: Ich lieb Dich so' * 1994: Here & Now! - sisältää rock-klassikon Money Honey ja uudet levytykset kappaleista "What'd I Say" ja "Skinny Minnie" * 1996: Tony Sheridan & The Beat Brothers Live And Dangerous [yhtye—Howie Casey, Roy Young] - levytys mm. kappaleesta Good Golly Miss Molly. * 2001: Fab Four Collection The Beat Brothersin kanssa - vuoden 1996 levytykset kappaleista Johnny B. Goode, Money, My Bonnie, Skinny Minnie * 2002: Vagabond * 2004: Chantal Meets Tony Sheridan - ainoa tunnettu levytys varhaisesta McCartneyn/Sheridanin kappaleesta "Tell Me If You Can" * 2008: Dave Humphries: ...and so it goes Sheridan esiintyy viidellä 11 kappaleestaSan Diego Reader: Dave Humphries ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tony Sheridanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Virallinen sivu * "Are You Tony Sheridan?" - RTE Radion dokumentti Luokka:Brittiläiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Keller

Keller on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Al Keller (1920–1961), yhdysvaltalainen kilpa-autoilija * Carlos Parteli Keller (1910–1999), uruguaylainen katolinen arkkipiispa * Christian Keller (s. 1972), saksalainen uimari * Clayton Keller (s. 1998), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Erhard Keller (s. 1944), saksalainen pikaluistelun olympiavoittaja * Erwin Keller (1905–1971), saksalainen maahockeypelaaja * Evelyn Fox Keller (1936–2023), yhdysvaltalainen biologi, kirjailija, tieteenfilosofi ja feministi * Fabienne Keller (s. 1959), ranskalainen poliitikko ja europarlamentaarikko * Franz Keller (s. 1945), saksalainen yhdistetyn urheilija * Gottfried Keller (1819–1890), sveitsiläinen kirjailija * Helen Keller (1880–1968), yhdysvaltalainen kuurosokea kirjailija, aktivisti ja luennoitsija * Jack Keller (1942–2003), yhdysvaltalainen pokeriammattilainen * Jens Keller (s. 1970), saksalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Jessica Lee Keller (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä, koreografi ja vaatesuunnittelija * Jim Keller, yhdysvaltalainen sähköinsinööri ja mikroprosessorien suunnittelija * John Keller (1928–2000), yhdysvaltalainen koripalloilija * Joseph Keller (1923–2016), yhdysvaltalainen matemaatikko * Kasey Keller (s. 1969), yhdysvaltalainen jalkapallomaalivahti * Klete Keller (s. 1982), yhdysvaltalainen vapaauimari * Markus Keller (s. 1982), sveitsiläinen lumilautailija * Martin Keller (s. 1986), saksalainen pikajuoksija * Megan Keller (s. 1996), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija * Michael Keller (1896–1961), saksalainen katolinen piispa * Ryan Keller (s. 1984), kanadalainen jääkiekkoilija * Ska Keller (s. 1981), saksalainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen * Timothy Keller (1950–2023), yhdysvaltalainen presbyteeripastori, teologi ja kirjailija * Tore Keller (1905–1988), ruotsalainen jalkapalloilija.
Telluurio

Telluurio on vanha opetusväline, jolla havainnollistetaan Maan ja Kuun liikettä Auringon ja toistensa ympäri, ja täten päivän ja yön sekä vuodenaikojen vaihtelua ynnä auringon- ja kuunpimennyksiä. Aurinkona on valonlähde, jota kiertävät varren päässä olevat Maan ja Kuun mallit. ==Aiheesta muualla== *http://www.tampere.fi/vapriikki/kokoelma/opetushistoria.html Luokka:Tähtitiede Luokka:Tieteenhistoria
Dissoi logoi

Dissoi logoi (, ”Kahdenlaisia/Erilaisia sanoja”; tunnetaan myös nimellä Dialekseis, ) on antiikin kreikkalainen filosofinen teos, joka esittää erilaisten väitteiden suhteen puoltavia ja vastakkaisia argumentteja. == Historia == Teoksen kirjoittajaa ja kirjoitusajankohtaa ei tunneta. Jotkut ovat esittäneet sen olevan sofistista alkuperää 400- tai 300-luvulta eaa.; jotkut puolestaan ajoittavat sen 200-luvulle jaa. Teokseen viitataan tuolloin ensimmäisen kerran Iamblikhoksen teoksessa Protreptikos (Kehotus filosofointiin). Teoksen ainoat käsikirjoitukset esiintyvät yhdessä Sekstos Empeirikoksen teosten kanssa, ja tästä syystä teos on joskus laitettu Sekstoksen nimiin. Pyrrhonistiset skeptikot pitivät teosta mahdollisesti hyödyllisenä oman menetelmänsä kannalta. Teos on myös kielellisesti hajanainen, eikä sen alkuperäisestä kreikan kielen murteesta ole varmuutta. Teoksessa käytetään useita eri murteita: se on suureksi osaksi doorilaista kreikkaa, mutta siinä on attikalaisen ja joonialaisen kielen piirteitä. On esitetty muun muassa, että teoksen olisi kirjoittanut alun perin doorilaista murretta käyttänyt sofisti, joka oli saanut vaikutteita Protagoraalta, ja että myöhemmät kirjurit olisivat lisänneet tekstiin attikalaisia piirteitä. Dissoi logoi on luettu osaksi esisokraatikkojen kirjoituksia Hermann Dielsin ja Walther Kranzin toimittamassa teoksessa Die Fragmente der Vorsokratiker, ja sisältyy siihen kokonaisuudessaan (osa II, C 90). == Sisältö == Dissoi logoi on muodoltaan retorinen harjoitelma. Antiikin Kreikassa retoriikan oppilaiden tuki opetella puhumaan ja kirjoittamaan sekä jonkin asian puolesta että sitä vastaan. Dissoi logoi pyrkii nimensä mukaisesti argumentoimaan, että kaikilla asioilla on kaksi puolta. Teos koostuu yhdeksästä luvusta, joiden aiheina ovat (tähdellä merkityillä ei kuitenkaan ole teoksessa varsinaista otsikkoa): # Hyvä ja paha # Sovelias ja häpeällinen # Oikeudenmukainen ja epäoikeudenmukainen # Totuus ja epätotuus # Ihmisten mielipiteiden erot ja asioiden suhteellisuus * # Ovatko viisaus ja hyve opetettavissa # Tulisiko viranhaltijat valita arvalla * # Retoriikan taito * # Muisti * Filosofiselta sisällöltään teosta ei ole pidetty erityisen ansiokkaana. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Kreikankielinen alkuteksti ja italiankielinen käännös. * Englanninkielinen käännös, kommentaari ja bibliografia. * Englanninkielinen käännös. Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat Luokka:Kirjat filosofiasta
Harmaakivi

Harmaakivi on usein graniitin vanhentunut nimitys, mutta se voi tarkoittaa myös muita harmaita kivilajeja, kuten granodioriittia ja gneissigraniittia. Suomen keskiaikaiset kivikirkot on pääosin rakennettu harmaakivestä. Alkujaan monien kirkkojen ulkoseinät ovat olleet rapattuja ja kalkittuja. Vuonna 1932 ilmestynyt Iso tietosanakirja määritteli harmaakiven harmaanväristen graniittikivien kansanomaiseksi nimitykseksi. Rahvas käytti sanaa usein mistä tahansa malmien, kalkkikiven tai muun hyödynnettävän kiviaineksen yhteydessä esiintyvästä hyödynnettäväksi kelpaamattomasta kivestä kelvollisen vastakohtana.Iso tietosanakirja, Otava 1932, osa 4, palsta 425, hakusana harmaakivi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kivilajit
Viherlattanokka

Viherlattanokka (Rhynchocyclus olivaceus) on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan viherlattanokka on noin 15 cm. Päästään ja selästään laji on väritykseltään tumman oliivinvihreä. Nokka on leveä sekä litteä ja ylänokka on väriltään musta ja alanokka vaaleanpunertava. Siivet ovat tummat ja sulissa on keltaiset reunat. Rinnastaan viherlattanokka on harmahtavan valkoinen ja rinnassa on myös keltaisia viiruja. Linnun vatsa on vaalean keltainen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Keski-Amerikassa viherlattanokkaa tavataan Panamassa. Etelä- Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Kolumbiasta etelään päin Bolivian pohjoisosiin ja Kolumbiasta itään Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Ranskan Guyanaan ja Brasiliaan. Linnun elinympäristöä ovat kosteat alankomaiden metsät. Viherlattanokat liikkuvat yleensä yksinään tai liittyvät sekaparviin. Ravintonaan laji käyttää selkärangattomia eläimiä, joita se pyydystää puiden oksilta ja lehdiltä. Linnun pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle. Viherlattanokan pesä on roikkuva ja päärynänmuotoinen ja sitä käytetään usein myös yöpymiseen. ==Lähteet== Luokka:Napsijat
Thomas Thorowgood

Thomas Thorowgood (n. 1600 – 1669) oli englantilainen oppinut ja kirjoittaja. Thomas Thorowgood suoritti opintonsa Queen's Collegessa, Oxfordissa. Vuoden 1618 pappisvihkimyksensä jälkeen hän muutti Norfolkiin, jossa vietti lähes lopun elämäänsä. Ensin hän toimi anglikaanisen kirkon pappina useissa eri seurakunnissa, mutta vallankumouksellisena aikana 1640-luvulla hän kääntyi puritaaniksi.Richard W. Cogley : The Ancestry of the American Indians (2005) Thorowgoodin vuonna 1650 julkaisema teos Iewes in America, or, the Probabilities That the Americans are of That Race käynnisti keskustelun intiaanien alkuperästä Englannissa ja oli ensimmäinen englanninkielinen tieteellinen kirjoitus aiheesta.Richard W. Cogley: Some other Kinde of Being and Condition. The Controversy in Mid-Seventeenth-Century England over the Peopling of Ancient America. Thorowgoodin esittämä juutalaisteoria intiaanien alkuperästä tarjosi puritaaneille ihanteelliset puitteet uudella mantereella tehdylle käännytystyölle, joka oli yksi englantilaisten Amerikan valloituksen arvostettuja päämääriä. Teoria luonnehtii intiaanikulttuurin pääasiallisesti barbaariseksi, mutta painotti myös Amerikan alkuperäiskansan tarvetta tulla johdetuksi osaksi englantilaista sivistystä ja takaisin kristittyjen joukkoon. Teoria toi esille myös sen, että intiaanien esivanhemmat olivat olleet sivistyneitä. Intiaanien oli siis mahdollista omaksua kerran taitamansa juutalainen elämäntyyli, mikä oli Thorowgoodin mukaan jo alkanut New Englannissa. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset henkilöt Luokka:Brittiläiset papit
G20 (köyhät maat)

G20 (Ryhmä 20 ja myös G21, G22 ja G20+) on 20. elokuuta 2003 perustettu kehitysmaiden muodostama painostusryhmä. Ryhmä tuli julkisuuteen Maailman kauppajärjestön viidennen ministerikokouksen yhteydessä Cancúnissa, Meksikossa syyskuussa 2003. Ryhmä on kauppaneuvotteluissa painostanut rikkaita maita lopettamaan oman maataloussektorinsa tukemisen, ja vastustanut maataloustuotteiden kaupan vapauttamista ryhmän jäsenmaissa. Maaliskuussa 2006 oli ryhmässä 21 maata: Argentiina, Bolivia, Brasilia, Chile, Egypti, Etelä- Afrikka, Filippiinit, Guatemala, Indonesia, Intia, Kiina, Kuuba, Meksiko, Nigeria, Pakistan, Paraguay, Tansania, Thaimaa, Uruguay, Venezuela ja Zimbabwe. G20-maat kattavat noin 60 prosenttia maailman väestöstä, 70 prosenttia maailman maanviljelijöistä, ja 26 prosenttia maataloustuotannosta. Ryhmän jäsenistö on vaihdellut sen perustamisesta asti. Jäseninä ovat olleet myös Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Kolumbia, Peru ja Turkki. == Katso myös == * G20 (rikkaat maat) == Aiheesta muualla == * G20 kotisivut * G20 press release on 19th of March, 2005 – sisältää ryhmän logon Luokka:Kansainvälinen politiikka
Liisa Castrén

Liisa Castrén (16. maaliskuuta 1899 Helsinki – 26. kesäkuuta 1958Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja historiantutkija. Castrénin vanhemmat olivat pääjohtaja Jalmar Castrén ja Elli Montell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1917 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1922, maisteriksi 1923, lisensiaatiksi 1945 ja tohtoriksi 1946. Väitöskirjan aiheena oli Adolf Ivar Arwidsson. Castrén oli Kemin yhteislyseon historian ja yhteiskuntaopin vanhempi lehtori 1926–1932 ja Helsingin yliopiston poliittisen historian dosentti 1952–1955. == Teoksia == * Bjarmaland-Permasta - kansallisen romantiikkamme karjalaisesta sankarivaltakunnasta. Helsinki 1937 * Me uskomme 2 : Akateemisten naisten Karjala-seuran 20-vuotisjulkaisu; toimituskunta: Liisa Castrén ym. Akateemisten naisten Karjalaseura, Helsinki 1942 * Adolf Ivar Arwidsson I: Nuori Arwidsson ja hänen ympäristönsä, väitöskirja. Otava 1944 * Adolf Ivar Arwidsson isänmaallisena herättäjänä. Historiallisia tutkimuksia 35. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1951 * Lappeenrannan kaupungin historia 1812–1918. Lappeenrannan kaupunki 1957 == Lähteet == * (toimimaton linkki, ei arkistoitu) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Katrionan tarina

Katrionan tarina (Serien om Katriona) on kolmiosainen Lene Kaaberbølin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka kertoo Katriona "Kat" -nimisestä tytöstä ja sijoittuu keskiaikaan. Kirjasarjan osat ovat: * Hopeahevonen, 2008 (Solvhesten, 1992) * Kärppä, 2008 (Hermelinen, 1994) * Keskiyö, 2009 (Isfuglen, 2000) Fennica ==Juonitiivistelmä== Hopeahevonen Katriona "Kat" on nuori tyttö, joka työskentelee äitinsä kievarissa. Kat ei kuitenkaan viihdy kievarissa, eikä myöskään tule toimeen äitinsä uuden puolison kanssa. Kievarissa vierailee nainen, bredinari, joka ratsastaa hornanhevosella. Katriona haluaa naisen nähtyään ruveta myös bredinariksi, kierteleväksi lainvartijaksi ja viestinviejäksi. Hänen äitinsä lähettää hänet kuitenkin värjärinoppiin, jossa Katriona ei tule toimeen muiden tyttöjen kanssa ja karkaa Bredan kaupunkiin oppiakseen bredinarin ammatin. Mutta bredinareja koulutetaan arvostetussa akatemiassa suuressa kaupungissa, eikä maalaistytön tie sinne ole helppo, vaan hän kohtaa monenlaisia ongelmia. Kärppä Kat pääsee bredinarien akatemiaan valmistautumaan Hopeiseksi: viestiinviejäksi, joka ratsastaa hornanhevosella. Bredassa on kuitenkin meneillään taistelu vallanpitäjien välillä, johon Kat huomaa sekaantuneensa. Keskiyö Kat saa viimein oman hornanhevosensa kesytettäväkseen ja valmistuu akatemiasta. Kun hänen ystävänsä ja esikuvansa Simon lavastetaan syylliseksi maanpetokseen, Katin on löydettävä keino auttaa ystäväänsä. == Lähteet == Luokka:Fantasiakirjasarjat
Kassari

Kassari on saari Hiidenmaan saaren kaakkoisrannikolla Virossa. Kassari on Viron viidenneksi suurin saari ja sen pinta-ala on 19,3 neliökilometriäMäkeläinen 2004, s. 192. Saari on yhteydessä Hiidenmaahan patojen ja maantien kautta. Asukkaita saarella on lähes 200 ja hallinnollisesti saari kuuluu Hiidenmaan kuntaan. Saaren nimi tulee mahdollisesti viron kielen kissaa tarkoittavasta sanasta kass. ==Maantiede== pienoiskuva|vasen|Säärennokka saarelta nähtynä. Kassarin paikalla oli aiemmin kaksi saarta, Kassari ja Orjaku, joiden välistä kulki Käinan ja Pühelepan pitäjien välinen raja. Meren pinnan aletessa saaret yhdistyivät.Tüür, Pao, Pallas 2005, s. 55 Saaren asukkaat tekevät edelleen selvän eron Kassarin ja Orjakun asukkaiden keskenTüür, Pao, Pallas 2005, s. 57. Kassarin korkein kohta on Vaskimägi, joka sijaitsee 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Saaren eteläosassa on pitkälle merelle ulottuva Säärennokka-niminen () hiekkakieleke. Kassarin ja Hiidenmaan välissä on Käinalahti, jonka erottavat merestä pengertiet sekä Kassarin matalikko, jolla veden syvyys on keskimäärin 0,5 metriä. Käinalahti on Hiidenmaan runsaslintuisimpia alueita. Lintuja sinne tulee etenkin muuttoaikoina. Lahdella esiintyy monia puolisukeltaja- ja sukeltajasorsia sekä muun muassa kyhmyjoutsenia, kaulushaikaroita ja avosettejä. Kassarilla on neljä kylää: Esiküla, Taguküla, Kassari ja Orjaku. ==Historia== Saaren syntytarinan mukaan meri oli vääntänyt saaren paikoiltaan ja se oli irronnut Hiidenmaasta. Sitten se oli lähtenyt ajelehtimaan Soelansalmessa. Silloin ei auttanut muu kuin tehdä siitä Hiidenmaan tytärsaari. Säärenokalla on oma syntytarinansa. Sen mukaan Kassarissa asunut jättiläinen nimeltä Leiger ja saarenmaalainen jätti Suur Tõll olivat vierailleet toistensa luona. Erään kerran Suur Tõll oli kieltäytynyt tulemasta Leigerille, ellei tämä rakenna siltaa Saarenmaalle. Leiger rupesi rakentamaan siltaa poikansa Antsin kanssa, mutta työ jäi kesken. 1600-luvun alussa Kassarilla oli Jakob De la Gardien hevoskartano, joka siirtyi vuonna 1821 Emmasten kartanon alaisuuteen. 1700-luvulla saarelle perustettiin myös toinen kartano, joka ei ole säilynyt näihin päiviin astiTüür, Pao, Pallas 2005, s. 56. Vielä 1800-luvulla Kassarin erotti Hiidenmaasta meriKirss 2001, s. 14. Orjakuhun alettiin rakentaa satamaa vuonna 1912, mutta ennen ensimmäistä maailmansotaa satamasta oli valmistunut vain kaksi kivistä aallonmurtajaa. Viron itsenäisyyden aikana satamaa käytettiin matkustaja- ja tavaraliikenteessä. ==Kulttuuri== Kassarilla puhuttiin aikoinaan omaa murrettaan, mutta se on nykyisin jo sammunut. Paikallisten miesten on väitetty olevan virolaisten mittakaavassa erityisen kookkaita. Virossa tunnetaankin sanonta niin suuri jalka kuin Kassarin miehellä. Lukuisat virolaiset kulttuuripersoonat ovat käsitelleet Kassaria teoksissaan. Heitä ovat esimerkiksi runoilija Marie Under ja kirjailija Jaan Kross. Kassarissa sijaitsee Aino Kallaksen kotimuseo, sillä hän vietti aikaansa Kassarilla vuosina 1924–1938. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:41.62 Baltian maat Luokka:Hiidenmaan maakunta Luokka:Viron saaret
K. J. Jalkanen

Kaarlo Jonathan Jalkanen (3. tammikuuta 1864 Rautalampi – 9. tammikuuta 1917 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon rehtori ja historiantutkija. ==Henkilöhistoria== Jalkasen vanhemmat olivat talollinen Juhana Jalkanen ja Fredrika Waris. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1883 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1889, maisteriksi 1890, lisensiaatiksi 1892 ja tohtoriksi 1911. Väitöskirjan aiheena oli Pohjois-Hämeen erämaiden asutus vuoteen 1620 saakka. Jalkanen toimi Jyväskylän seminaarin historian ja kasvatusopin lehtorina 1893–1901 ja Jyväskylän lyseossa historian, maantieteen ja suomenkielen lehtorina 1901–1917 sekä rehtorina 1905–1917. Hän oli Jyväskylän yliopistovaliokunnan puheenjohtaja 1910–1917, yliopistotoimikunnan jäsen 1911–1917 sekä toimi kesäyliopiston järjestelyjen johdossa 1912–1917. Jalkanen oli Jyväskylän kaupunginvaltuutettuna 1897–1899 sekä 1911–1917. Kaarlo Jalkanen oli naimisissa vuodesta 1893 opettaja Anni Helmi Maria Blomstedtin kanssa. Heidän poikansa oli kirkkoherra, teologian tohtori Kaarlo Väinö Lemmitty Jalkanen. Maanviljelijä, valtiopäivämies Juho Jalkanen oli Kaarlo Jalkasen veli.Geni: Johannes Jalkanen Viitattu 2.2.2021. == Teoksia == * Pohjois-Hämeen erämaan asutus ja olot vuoteen 1620, väitöskirja. Hämeenlinna 1892 * Verot Rautalammilla v:ina 1562-1620. Suomen historiallinen seura, Helsinki 1892 * ”Amerikantauti” Suomessa 16 ja 17 vuosisadalla. Gummerus 1896 * Rautalammin vanhan hallintopitäjän historia. Pitäjänkertomuksia 6. Gummerus 1900, uusi näköispainos Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2010 * Apperseptioni : sielutieteellis-kasvatusopillinen tutkimus; tekijät Karl Lange ja K. J. Jalkanen. Otava, Kuopio 1901 * Lappeenrannan kaupungin historia 1649-1741. Lappeenrannan kaupunki 1913 == Lähteet == * * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 * Teoslista Fennica-tietokannasta ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Aineistoa Keski-Suomen historiasta : K. J. Jalkasen väitöskirja Pohjois-Hämeen erämaat, asutus ja olot vuoteen 1620 Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
LASK Linz

LASK Linz on itävaltalainen vuonna 1908 perustettu jalkapalloseura Linzin kaupungista Ylä-Itävallasta. Se on alueen vanhin jalkapalloseura ja miesten edustusjoukkue pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla, Bundesligassa. LASK:n naisten joukkue pelaa tällä hetkellä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. == Historia == LASK perustettiin elokuussa 1908 linziläisen postivirkailija Albert Siemsin johdolla. Siems kuului vuonna 1899 perustettuun urheiluseura Linzer Athletik Sportklub Siegfriediin, mutta hän halusi perustaa jalkapalloon keskittyvän seuran. Alkuperäiseksi nimeksi valittiin Linzer Athletik Sport- Klub, joka vaihdettiin vuonna 1919 nykyiseen Linzer Athletik Sport-Klubiin. Seura tunnetaan kuitenkin yleisesti nimellä LASK. Seura pelasi historiansa ensimmäisen pääsarjakauden 1940–1941 Gauliga Ostmarkissa, mutta putosi kauden päätteeksi. Kaudella 1964–1965 seura voitti Itävallan mestaruuden ensimmäisenä ei-wieniläisenä joukkueena. Samana vuonna se juhli myös cupin mestaruutta. 1960-luku oli seuran menestyksen aikaa, sillä se oli myös cupin loppuottelussa 1963, 1967 ja 1970. 1980-luvulla LASK pelasi usein europeleissä ja esimerkiksi kaudella 1985–1986 se onnistui voittamaan suurseura FC Internazionale Milanon kotonaan 1–0 UEFA Cupin toisella kierroksella. Vuonna 1997 LASK fuusioitui paikallisvastustajansa FC Linzin kanssa ja toiminta jatkui LASK-nimen alla. Keväällä 2012 LASK menetti taloussotkujen vuoksi liigalisenssin ja se pudotettiin maan kolmannelle sarjatasolle, Regionalligaan. == Saavutukset == * Itävallan mestaruus: 1965 * Itävallan cup: 1965 ** Hopeaa (4): 1963, 1967, 1970, 1999, 2021 * Erste Liga (4): 1958, 1979, 1994, 2007, 2017 == Entisiä pelaajia == * Milivoje Novakovič * Vidar Riseth * Markus Weissenberger == Entisiä valmentajia == * Otto Barić (1972–1974) * Dietmar Constantini (1993) * Karl Daxbacher (2004–2006, 2012–2015) * Hans Krankl (2009) * Georg Zellhofer (2010–2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut *UEFA.com profiili *EUFO.de profiili *Weltfussball.de profiili *PlayerHistory profiili *Transfermarkt.de profiili *NationalFootballTeams data *LASK Linz at Football-Lineups.com Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloseurat Luokka:Linz
Manilaid

Manilaid on saari Viron länsirannikolla Kihnun saaren ja Tõstamaan niemen välissä. Saari on pinta-alaltaan 1,9 km², ja sillä asuu vajaat 40 asukasta. Hallinnollisesti saari kuuluu Pärnun kaupunkiin. Saari kuuluu yhdessä Kihnun kanssa Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. ==Maantiede== 200px|thumb|vasen|Kokkõkivi. Manilaid on Pärnumaan toiseksi suurin saari Kihnun jälkeen. Saaren levein kohta on 500 metriä leveä, ja sen korkein kohta on 5,2 metriä merenpinnasta. Saaren mataluuden takia se saattaa myrskyjen aikaan jakautua kolmeksi eri saareksi. Saarella on niittyjä ja ruovikoita, mutta ei juurikaan metsää. Saaren halki menee yksi tie. Saaren keskellä sijaitsee Kokkõkivi, Pärnumaan suurin siirtolohkare. Kivi on 3,4 metriä korkea ja sen tilavuus on 20 kuutiometriä. Saari on ollut vuodesta 1991 luonnonsuojelualuetta. Saarella on tavattu 338 eri kasvilajia, joista 12 on suojeltuja. Lintulajeja alueella pesii 81. Lisäksi saarella tavataan Virossa harvinaista haisukonnaa. Nisäkkäistä saarella asuu muun muassa supikoira, minkki ja jänis, satunnaisesti saarella on käynyt myös hirvi ja villisika. ==Historia== 200px|thumb|oikea|Manilaidin vuonna 1933 rakennettu majakka. Ensimmäinen maininta saaresta kirjallisissa lähteissä on vuodelta 1560. Saari oli Pootsin kartanon heinämaata ja kihnulaiset kalastajat käyttivät sitä pysähdyspaikkana. Vuonna 1933 saarelle muutti 22 perhettä eli 79 henkilöä ahtaaksi käyneeltä Kihnun saarelta. Tähän oli saatu erityinen lupa Viron tasavallalta. Saari jaettiin tulokkaille yhtä suuriksi tiloiksi. Samana vuonna saarelle rakennettiin kahdeksan metrin korkuinen majakka. Vuoden 2005 tammikuussa saari kärsi pahoin myrskyssä ja jäi lähes kokonaan veden alle. Myrskyn vahinkoja on sittemmin korjailtu. ==Kulttuuri== Kihnulaisten tulokkaiden myötä Manilaidille siirtyi myös kihnulainen kulttuuri. Perinteinen kulttuuri on säilynyt etenkin naisten keskuudessa. Näkyvin kulttuurin ilmentymä ovat naisten edelleen yleisesti pitämät kansallispuvut. Kulttuurin säilymistä uhkaavat muun muassa muutto saarelta pois ja turismi. == Lähteet == Luokka:41.62 Baltian maat Luokka:Viron saaret Luokka:Riianlahden saaret Luokka:Pärnu
Pekka Kijanen

Pekka Kijanen (12. toukokuuta 1866 Katariinanhovin kylä, Pietarin suomalainen seurakunta – 15. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen lehtori ja venäjän kielen sanakirjojen laatija. Kijasen vanhemmat olivat talollinen Aleksanteri Kijanen ja Liisa Koivistoinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1887 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1891 ja maisteriksi 1894. Kijanen opiskeli Moskovassa 1892–1894. Kijanen toimi Helsingin suomalaisessa reaalilyseossa venäjänkielen kollegana ja lehtorina 1895–1918, suomenkielen tuntiopettajana 1906–1929 sekä suomenkielen lehtorina 1929–1930. Hän oli Helsingin uuden yhteiskoulun venäjänkielen opettajana 1901–1906 sekä yksityisluokkien opettajana ja johtajana 1921–1929. Kijanen laati useita venäjän kielen sanakirjoja ja oppikirjoja. Kijanen oli naimisissa kaksi kertaa: * 1899–1901 Maria Nummelinin (k. 1901) kanssa * Vuodesta 1903 Matilda Maria Fredrikssonin kanssa Kommodori ja sotakirjailija Kalervo Kijanen oli Pekka Kijasen poika hänen toisesta avioliitostaan. == Teoksia == * Suomalais-venäläinen sanakirja. 1902 * Venäläis-suomalainen sanakirja I-II. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1912–1913 * Venäläis-suomalainen koulusanakirja. 1913 * Suomalais- venäläinen taskusanakirja. Kirja, Helsinki 1914 (Vuonna 1914 ilmestynyt sanakirja löytyy Internet Archivesta) * Venäläis-suomalainen taskusanakirja Kirja, Helsinki 1914, 2. korjattu ja täydennetty painos 1917 * Rysk-svensk ordbok. Kirja, Helsinki 1915 * Harjoituskirja : Venäjänkielen oppikirja; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1916 * Учебник русского языка 1-2. WSOY 1916 (venäjänkielen oppikirja, tekijät Pekka Kiljanen ja H. J. Viherjuuri) * Venäläisen lukukirjan sanasto; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherjuuri. WSOY 1918 * Venäjän kielioppi : äänne-, muoto- ja lauseoppi : kouluja ja ominpäin opiskelua varten; tekijät Pekka Kijanen ja H. J. Viherujuuri. WSOY 1920 * Elektroninen julkaisu: Venäläias-Suomalainen ja Suomalais-Venäläinen yleissanakirja Polyglossum, ETS (Moskova) 2010 == Lähteet == * * Wikiaineisto : Kuka kukin oli 1961 * Teoslista Fennica-tietokannasta Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Lea-palkinto

Lea-palkinto on Suomen Näytelmäkirjailijat ja Käsikirjoittajat ry:n vuodesta 1985 jakama palkinto, joka myönnetään vuosittain parhaalle näytelmätekstille. Palkinto myönnetään tekstin, ei esityksen perusteella. Palkinnon arvo on 5 000 euroa. Palkinnon ehdokkaiksi voivat asettua Suomessa kantaesitettävät kotimaiset näytelmät, joiden ensi-ilta on näytelty joko suomen, ruotsin tai saamen kielellä suomalaisessa ammattiteatterissa. == Palkinnon voittajat == Vuosi Kirjailija Teos 1985 Ilpo Tuomarila Yössä Gehennan 1986 Pirkko Saisio Hävinneiden legenda 1987 Jussi Parviainen Akka 1988 Bengt Ahlfors ja Johan Bargum Finns det tigrar i Kongo? 1989 Jussi Kylätasku Haapoja 1990 Johanna Enckell tuotanto 1991 Juha Siltanen Foxtrot 1993 Jussi Kylätasku Keisari ja poika 1994 Pirkko Saisio Voiton päivä 1995 Jouko Turkka ja Juha Turkka Rakkaita pettymyksiä rakkaudessa 1996 Esko Salervo Keltainen veturi, Taivaansininen tila ja Valkoinen ikoni 1998 Anne Koski Suuri toivelaulukirja 2001 Sirkku Peltola Mummun saappaassa soi fox 2003 Pirkko Saisio Tunnottomuus 2006 Reko Lundán tuotanto 2008 Laura Ruohonen Sotaturistit 2009 Kati Kaartinen Aina 2010 Tuomas Timonen Meganin tarina 2011 Pirkko Saisio HOMO! 2012 Paula Salminen 13 uponnutta vuotta 2013 Pipsa Lonka Lauluja harmaan meren laidalta 2014 Antti Hietala Ihanat ihmiset 2015 Salla Viikka AUKKO 2016 Veikko Nuutinen Pasi Was Here 2017 Laura Ruohonen Tippukivitapaus 2018 Pipsa Lonka Den andra naturen (Toinen luonto, ruotsinkielinen käännös Sofia Aminoff) 2019 Saara Turunen Medusan huone 2020 Taina Latvala Kekkosen tytär 2021 Leea Klemola ja Rosa-Maria Perä Minä, askartelija 2022 E. L. Karhu Eriopis ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot Luokka:Suomalaiset näytelmät