EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Munsalan seurakunta

Munsalan seurakunta () oli Suomen evankelis-luterilainen kirkon seurakunta, joka toimi Munsalassa vuosina 1857–2013. Seurakunta kuului Porvoon hiippakuntaan ja Pedersören rovastikuntaan. Munsala muodosti Jepuan seurakunnan ja Uudenkaarlepyyn seurakunnan kanssa Uudenkaarlepyyn seurakuntayhtymän. Munsalan seurakunta perustettiin alun perin Uudenkaarlepyyn kappeliksi ennen vuotta 1734. Munsala sai oman papin 1755 ja erotetttiin omaksi kirkkoherrakunnaksi 1857. Hirvlaxin rukoushuonekunta perustettiin vuonna 1913. Munsalan ja Jepuan kunnat liitettiin Uuteenkaarlepyyhyn vuonna 1975, jolloin alueen seurakunnat perustivat Uudenkaarlepyyn seurakuntayhtymän. Munsala, Jepua ja Uusikaarlepyy yhdistyivät vuoden 2013 alussa ja samalla seurakuntayhtymä purettiin. == Papisto == === Kappalaiset === * 1742–1762: kappalainen Johan Eliae Remahl * 1763–1775: kappalainen Johan Freitag * 1777–1795: kappalainen Elias Gustavi Granroth * 1796–1822: kappalainen Anders Sinius * 1825–1844: kappalainen Esaias Vegelius * 1847–1850: kappalainen Anders Helander * 1850–1854: kappalainen Gustaf Ticklén * 1856–1862: kappalainen Alexander Magnus Jungberg === Kirkkoherrat === * 1874–1877: kirkkoherra Jakob Esaias Vegelius * 1878–1892: kirkkoherra Nils Gustaf Emeleus * 1894–1917: kirkkoherra Gustaf von Essen * 1917–1918: vt. kirkkoherra Karl Armo von Essen * 1922–1924: vt. kirkkoherra Edvin Stenwall == Lähteet == Luokka:Munsala Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Družba (Sumyn alue)

Družba (), vuoteen 1962 saakka lähinnä nimellä H’utir-Myh’ailivskyi (), on kaupunki Ukrainan pohjoisosassa, Sumyn alueen Šostkan piirissä. Kaupunki sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Žuravka-sivujoen varrella (joki esiintyy myös nimellä Žuravtsi), maanteitse noin 200 kilometriä aluekeskus Sumystä pohjoisluoteeseen (linnuntietä 139 km). Družban kautta kulkee päärata Venäjän Brjanskista Ukrainan Konotopin risteysasemalle, minkä lisäksi luoteeseen vievä rata johtaa Unetšaan ja kaakkoon johtava rata Bilopilljaan. Družban rautatieaseman nimi viittaa kaupunkia muodostettaessa olemassa olleen taajaman nimeen (H’utir-Myh’ailivskyi, ). Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 4 594 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 asukkaita oli noin 5 726, joista etnisesti ukrainalaisia oli 70 prosenttia, venäläisiä 24 prosenttia ja valkovenäläisiä 5 prosenttia. Kaupungin nimi (Družba, suom. Ystävyys) symboloi ystävyyttä ukrainalaisten, venäläisten ja valkovenäläisten välillä. Tammikuun keskilämpötila Družbassa on -8 ja heinäkuun +18,6 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 594 millimetriä. Kaupungin pohjana toimivista paikkakunnista tiedetään, että 1600-luvun puolivälin jälkeen Žuravkan ja Jurasivkan kylät kuuluivat A. Gamalijulle, jonka poika oli hetmani Ivan Mazepan kannattaja. Pultavan taistelun (1709) jälkeen tsaari Pietari I antoi seudun maiden hallinnan maanomistaja Golovinille, jonka jälkeläiset myivät ne Kotšubejivin suvulle. 1830-luvulla teollisuusmies M. Tereštšenko osti maat. Vuonna 1835 hän perusti sokeritehtaan mailleen; se toimi vuoteen 1995 asti. Sen työntekijämäärä kasvoi ja tehtaan luo kehittyi asutus, jonka Tereštšenko nimesi poikansa Myh’ailon mukaan. Nimi H’utir- Myh’ailivskyi mainitaan ensimmäisen kerran 1855 sokeritehtaan rakentamisen yhteydessä. 1860-luvulla kapearaiteinen rautatie rakennettiin seudulle (linjalta Voronež-Zernovyje); vuodesta 1907 H’utir-Myh’ailivskyi on ollut risteyspaikkakunta. H’utir-Myh’ailivskyi sai kaupunkityyppisen taajaman aseman 1958. Kaupungin aseman ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1962, jolloin kolme lähekkäistä asutusta (Žuravka, Jurasivka ja H’utir-Myh’ailivskyi) yhdistettiin. Ukrainan vuonna 2020 tekemän aluehallintouudistuksen jälkeen Družba on kuulunut Šostkan piiriin; tätä ennen se oli osa Jampilin piiriä. == Lähteet == Luokka:Šostkan piiri Luokka:Sumyn alueen kaupungit
Teerijärven seurakunta

Teerijärven seurakunta () oli Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimi vuosina 1868–2020 Teerijärvellä. Seurakunta kuului Porvoon hiippakuntaan ja Pedersören rovastikuntaan. Teerijärvi muodosti Alavetelin seurakunnan ja Kruunupyyn seurakunnan kanssa Kruunupyyn seurakuntayhtymän. Teerijärvi oli Kruunupyyn alainen saarnahuonekunta vuodesta 1662 ja sai oman kirkon 1667. Vuonna 1669 seurakunnasta tuli kappeli ja vuonna 1868 itsenäinen kirkkoherrakunta. Teerijärven ja Alavetelin kunnat yhdistyivät Kruunupyyn kanssa vuonna 1969, jolloin seurakunnat muodostivat seurakuntayhtymän. Vuoden 2020 alussa seurakunnat yhdistettiin ja seurakuntayhtymä purettiin. == Papisto == === Kappalaiset === * 1671–1699: kappalainen Carolus Gustavi Werander * 1700–1702: kappalainen Matthias Mejlund * 1702–1731: kappalainen Gabriel Gabrielis Werander * 1733–1758: kappalainen Lars Häggman * 1759–1781: kappalainen Georg Nicolai Mathesius * 1781–1794: kappalainen Matthias Kjöping * 1795–1819: kappalainen Sven Abraham Fontell * 1822–1839: kappalainen Jonas Reinhold Granlund * 1842–1847: kappalainen Lars Schalin * 1851–1863: kappalainen Karl Josef Häggström * 1863–1871: kappalainen Josef Vilhelm Fontell === Kirkkoherrat === * 1875–1889: kirkkoherra Karl August Mellberg * 1890–1900: kirkkoherra Johan Vilhelm Fontell * 1901–1915: kirkkoherra Ernst Gustaf Appelberg * 1984–1989: kirkkoherra Gunnar Böling == Lähteet == Luokka:Teerijärvi Luokka:Suomen entiset evankelis-luterilaiset seurakunnat
Jan Balstad

Jan Balstad (s. 16. marraskuuta 1937 Oslo) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ulkomaankauppa- ja merenkulkuministerinä 1988–1989. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jan Balstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Werder (Havel)

Werder (Havel) on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Sen vanhakaupunki sijaitsee Havel-joen saarella. Werder tunnetaan hedelmänviljelystään ja se on osa Berliinin suurkaupunkialuetta. == Maantiede == Werder sijaitsee Brandenburgin länsiosassa ja piirikuntansa pohjoisosassa. Etäisyys Berliinin keskikaupungilta on noin 35 kilometriä lounaaseen. Havel virtaa Werderin halki kohti länttä ja kaupungin keskusta sijaitsee saarella, jota Havel erottaa mantereesta. Werderissä on useita järviä (Schwielowsee, Glindower See, Großer Plessower See ja Großer Zernsee). Nykyinen Werder on syntynyt useiden kuntaliitosten seurauksena, joita tehtiin 1990-luvun lopussa ja 2000-luvun alussa. == Historia == Werderin kalastajakylä sai alkunsa oletettavasti 800- tai 900-luvulla. Varhaisimmat asiakirjamaininnat paikkakunnasta ovat vuodelta 1317, jolloin Lehninin luostari osti sen. Keskiaikana Werder oli pieni luostarikaupunki, Klosterstädtchen. Asukkaiden tärkeitä elinkeinoja olivat kalastus ja munkkien harjoittama viininviljely. Uuden ajan koittaessa Werder maallistui. Kaupunkiin johtava silta uudistettiin 1736 ja katuja päällystettiin, jotta ne eivät olisi enää mudan tai pölyn peitossa. Saman vuosisadan aikana Werderin talous kehittyi suotuisasti; viininviljely taantui ja tilalle tuli hedelmien viljely. Seuraus: Werderista kehittyi Berliinin ja Potsdamin hedelmätarha. 1900-luvulle tultaessa hedelmiä alettiin myös jalostaa. Natsivallan aikana yli sata Werderin juutalaista emigroitui, karkotettiin tai murhattiin. Toisessa maailmansodassa Werder vältti laajamittaiset pommitustuhot, mutta se päätyi sodan jälkeen osaksi DDR:ää. Saksojen jälleenyhdistymisen jälkeen Werderin hedelmäviljelyn perinne jatkui - se ei ollut katkennut 45-vuotisella sosialismin kaudella. Vanhaakaupunkia saneerattiin ja uusia asuin- ja liiketoiminta-alueita rakennettiin. Werderin puidenkukintaa on juhlistettu Baumblütenfest- tapahtumalla vuodesta 1879 alkaen. Jokaista vuotta varten valitaan uusi puidenkukintakuningatar, Baumblütenkönigin. Werderin vanhassakaupungissa sijaitsee useita historiallisia kirkkoja. Maallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa Lendelhaus (1789) ja Bockwindmühle. Mainittakoon myös vanha raatihuone (Altes Rathaus) ja vanha panimo (Alte Brauerei). == Talous ja liikenne == Werderin elinkeinoja ovat muun muassa hedelmien ja vihannesten viljely ja niiden jalostaminen, energia- ja ympäristöteknologia, valmistaloteollisuus ja logistiikka-ala. Werderin rautatieasema sijaitsee rataosuudella Berliini–Magdeburg. Werder sijaitsee Berliinin kehämoottoritien (BAB 10) sisällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Werder (Havel), Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Brandenburgin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Bjarne Mørk-Eidem

Bjarne Mørk-Eidem (4. lokakuuta 1936 Vega – 2. lokakuuta 2022) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1969–1993 ja toimi Norjan kalastusministerinä 1986–1989. Vuosina 1990–2005 hän johti Norjan valtiontalouden tarkastusvirastoa Riksrevisjonenia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bjarne Mørk-Eidem Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan kalastusministerit Luokka:Norjalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Jääkiekon Valtakunnansarja 1940–1941

Kaudella 1941 Jääkiekon Valtakunnansarja pelattiin yksinkertaisena viiden joukkueen sarjana. Sarjan voittaja nousi suoraan SM-sarjaan ja toiseksi sijoittunut karsi SM-sarjan seitsemänneksi sijoittunutta vastaan. == Valtakunnansarja == Karhu-Kissat nousi SM-sarjaan. SM-sarjassa Turun Riento ja Åbo IFK olivat tasapisteissä kuudentena ja Jääkiekkoliitto päätti, että karsintaotteluun joutuva joukkue päätettäisiin ylimääräisellä ottelulla. ÅIFK protestoi Jääkiekkoliiton päätöstä ja kieltäytyi pelaamasta ylimääräistä ottelua, jonka seurauksena joukkue menetti paikkansa SM-sarjassa ja TBK nostettiin SM-sarjaan sen tilalle. == Lähteet == Luokka:Jääkiekon Suomensarja Luokka:Vuoden 1941 jääkiekko
Teltow

Teltow () on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa Saksan koillisosassa. Berliinin suurkaupunkialueella sijaitsevassa vuonna 1265 kaupunkioikeudet saaneessa Teltow’ssa toimii useita korkean teknologian yrityksiä. == Maantiede == Teltow sijaitsee moreenitasangolla Brandenburgin keskiosassa ja piirikuntansa koilliskulmalla. Se rajoittuu pohjoisessa Teltow’n kanavaan, joka erottaa sitä Berliinistä. Teltow’n etäisyys Berliinin keskikaupungilta on noin 17 kilometriä lounaaseen. == Historia == pienoiskuva|vasen|Katu Teltow’n vanhassakaupungissa Teltow sai kaupunkioikeudet 6. huhtikuuta 1265. Kyseinen dokumentti on samalla ensimmäinen kirjallinen maininta Teltow’sta. Vuonna 1375 Teltow’n väkiluku oli noin 800 ja tärkeimpiä elinkeinoja olivat maatalous, oluenpaneminen ja käsityöläisyys. Uusi aika toi mukanaan reformaation ja Teltow’ssa valta siirtyi 1571 jälleen vaaliruhtinaille. Teltow koki vuosina 1520–1801 seitsemän tuhoisaa tulipaloa ja vuonna 1566 kaupunkia koetteli rutto. 1600-luvun alkupuoliskolla Teltow kärsi kolmikymmenvuotisesta sodasta ja useista kulkutaudeista. Niiden seurauksena kaupunki näivettyi pahoin. Vuoden 1711 kaupunginpalon jälkeen teltow’laiset alkoivat kasvattaa Teltow’n nauriita (Teltower Rübchen). Teltow’n vuosisataisia mahtisukuja olivat Schwanebeckit ja Wilmerdorfit, joiden valta mureni vasta 1808 tehdyn uudistuksen myötä. Kaupunki kasvoi ja kehittyi voimakkaasti 1800-luvun aikana ja edelleen 1900-luvulla. Toinen maailmansota katkaisi myönteisen kehityksen. Tuhottuja teollisuuslaitoksia ja infrastruktuuria jälleenrakennettiin sodan jälkeen. DDR:n aikana sähköteollinen tuotanto oli merkittävä elinkeino, mutta Saksojen jälleenyhdistymisen myötä Teltow’n teollisuus osoittautui auttamattoman kilpailukyvyttömäksi. Sijainti Berliinin kyljessä avitti kaupunkia uuteen nousuun ja sen historiallista vanhaakaupunkia alettiin saneerata 1990-luvulla. Vuonna 1994 Teltow’hon liitettiin Ruhlsdorfin kunta. Teltow’n vanhakaupunki on säilynyt varsin hyvin. Siellä on muun muassa Pyhän Andreaksen kirkko eli St. Andreaskirche, jonka torni on kaupungin historiallinen maamerkki. Kirkon vanhimmat rakenteet ovat 1200-luvulta. == Talous ja liikenne == Teltow’ssa toimii lukuisia korkean teknologian yrityksiä. Teltow’n rautatieasema (Bahnhof Teltow) sijaitsee rataosuudella Berliini–Halle. Toinen asema, Bahnhof Teltow Stadt, on paikallisjunaliikenteen käytössä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Teltow, Brandenburg, Saksa — Sunrise, Sunset and Daylength Luokka:Brandenburgin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Hirvijärvi (Kuopio, Hirvilahti)

Hirvijärvi on syvyyssuhteiltaan epäyhtenäinen järvi Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 21 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Hirvijärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on 2,75 kilometriä ja lännestä itään 1,9 kilometriä. Pääaltaasta työntyy etelään noin kilometrin pituinen Myllylahti, joka jakautuu edelleen pienemmiksi lahdiksi. Koillisen rannan Runtinlahti puolestaan jakaa järven pohjoisosan Leskelänlahteen ja Runtinlahteen. Järven läntisimmän osan muodostaa Jokilahti. Noin kolmasosa Hirvijärvestä on enintään kolme metriä syvä ja noin viidesosa vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue sijaitsee aivan Lampsniemen pohjoispuolella. Järven pohjoisosassa on 20 metrin syvänne. Järven läntisin osa on matalaa. Hirvijärven saariluvuksi on ilmoitettu kaksitoista. Laajimmat saaret ovat Koivusaari luoteessa ja Runtinsaari matalan Runtinlahden alueella. Hirvijärven rannat ovat pääosin metsämaata, länsirannalla on pieni peltoalue. Noin puoli kilometriä Hirvijärveltä koilliseen sijaitsee Hirvilahden kylän peltojen ympäröimä Hiihtari ja noin puoli kilometriä länteen sijaitsee Nieminen. Hirvijärveen virtaa nimettömiä tulouomia. Hirvijärvi laskee Myllylahden koillispuolelta alkavaa Kaivannonjokea itään Postilampeen (98,6 metriä mpy), josta virta vie pienten järvien kautta koilliseen Kallaveteen. Hirvijärven vesitilavuus on 8 509 000 kuutiometriä. Hirvijärvi (04.281.1.029) kuuluu Kallaveden-Ala- Ruokoveden alueeseen (04.281), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen jakovaihe on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Hirvijärvi on toiseksi laajin Kallaveden-Ala-Ruokoveden alueen 57:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Selkeästi laajin on Kallavesi. Kolmanneksi laajin on alle puolen neliökilometrin laajuinen Hiihtari. == Lähteet == Luokka:Kuopion järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Niemisjärvi (Kuopio)

Niemisjärvi (myös Nieminen) on kahdesta kapeasta haarasta koostuva, suurelta osin peltomaiden reunustama järvi Niemisjärven kylässä Kuopion luoteisosassa Pohjois-Savossa. Sen pinta-ala on 42,1 hehtaaria. Etäisyys Kuopion keskustasta on 22 kilometriä länsiluoteeseen. == Maantiede == Niemisjärven ulottuvuus etelästä pohjoiseen on noin 1,8 kilometriä. Järven itäisen osan nimi on Pieni- Nieminen. Läntinen järvenosa on laajalti vähintään kuusi metriä syvä, itäinen osa on matalampi. Niemisjärveen virtaa tulouoma pohjoisesta ja toinen uoma lännestä Särkinen-järveltä (132,7 metriä mpy). Niemisjärven ainoa saari on järveä jakavan niemen luoteispuolella sijaitseva muutaman aarin laajuinen luoto. Niemisjärven itäpuolella sijaitsee Hirvijärvi, järvien välissä kohoaa Kimarinmäki (noin 170 metriä mpy). Niemisjärvi (04.284.1.016) kuuluu Suovunjärven valuma-alueeseen (04.284), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kallaveden yläosan alue (04.28) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Suovunjärven alueeseen kuuluu 47 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Naarajärvi, Suuri-Palonen–Pieni-Palonen, Iso Salinjärvi ja Rääpys-Rytky. Alueen järvistä seitsemäntoista on yli kymmenen hehtaarin laajuisia. == Lähteet == Luokka:Kuopion järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Jääkiekon Suomensarja 1944–1945

Kaudella 1945 Jääkiekon Suomensarja pelattiin yksinkertaisena kolmen joukkueen sarjana. Sarjan voittaja nousi suoraan SM-sarjaan. == Suomensarja == Tampereen Palloilijat nousi SM-sarjaan. == Lähteet == Luokka:Jääkiekon Suomensarja Luokka:Vuoden 1945 jääkiekko
Kylmäkosken vanha hautausmaa

Kylmäkosken vanha hautausmaa on Akaan kaupungissa sijaitseva hautausmaa, jonne ei vuoden 1889 jälkeen ole haudattu vainajia. Se perustettiin 1857 Akaan pitäjään, josta Kylmäkoski 1895 erotettiin omaksi kunnakseen. Kylmäkosken kunta liitettiin Akaan kaupunkiin vuoden 2011 alusta.Linkopuu 2018, tiivistelmä. Kylmäkosken kappeliseurakunta toimi Akaan seurakunnan alaisuudessa. Kylmäkoskella ei ollut omaa hautausmaata, vaan vainajat vietiin Akaan vanhalle hautausmaalle Toijalaan.Linkopuu 2018, s. 7. Toijala oli Akaan kirkonkylä ja 1870-luvulta lähtien asutusalue Toijalan rautatieaseman ympärillä. Keskustelu Kylmäkoskelle perustettavasta hautausmaasta alkoi 1846 ja 1854 kysyttiin Akaan seurakunnan kirkonkokouksessa kylmäkoskelaisten mielipidettä asiaan. Hautausmaa perustettiin 1857 ja kirkonkokouksessa annettiin Emanuel Pihlmanin tehtäväksi hautapaikkojen osoittaminen ja hautojen kaivaminen.Linkopuu 2018, s. 7–8. Maa-alueen hautausmaata varten lahjoitti Tarpianjoen läheisyydestä Vanhan Hautaan kartanon omistaja B. G. Mellin. Kylmäkoskelaisten tehtäväksi tuli raivata maastosta kiviä ja ajaa alueelle soraa. Maata ajettiin 1861 ja 1867, jolloin alueelle istutettiin myös puita. Hautausmaan luona oli paari- ja kalustohuone, joka maalattiin 1860 niin, että seinistä tuli punaiset, nurkkalaudoista valkoiset ja ovista mustat. Tämä hautausmaan ainoa rakennus myytiin tarpeettomana pois 1897, eikä alueella ollut muita rakennelmia kuin aluetta ympäröivä kiviaita.Linkopuu 2018, s. 8. Valtiovalta sääteli hautausmaiden käyttöä ja perustamista asetuksilla, joista keskeinen oli vuonna 1879 säädetty Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus terveydenhoidosta Suomenmaassa. Sen kuudes luku käsitteli hautausmaita ja ruumiiden hautaamista. Hautausmaat eivät enää saaneet sijaita aivan lähellä asutusta, vaan sellaisille hauta-alueille hautaaminen tuli lopettaa senaatin päätöksellä kesään 1890 mennessä. Kylmäkoskella nimismies ja maanmittari vetosivat terveydellisiin syihin, kun kielsivät vanhan hautausmaan käyttämisen 1889. Uusi Kylmäkosken hautausmaa otettiin käyttöön samana vuonna. Kylmäkosken vanha hautausmaa sijaitsee kummulla, jolta on ennen puuston kasvua nähnyt Tarpianjoelle saakka. Hautausmaa edustaa paikallishistoriaa ja varhaista suomalaista hautausmaakulttuuria. Se on ajalta ennen asemakaavoitettuja hautausmaita.Linkopuu 2018, s. 9. ==Lähteet== * Inventointiraportti avautuu osiosta Liitetiedostot. ===Viitteet=== Luokka:Suomen hautausmaat Luokka:Akaan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Akaan historia Luokka:Kylmäkoski
Suuri-Kivistö

Suuri-Kivistö on kahdesta altaasta koostuva metsäjärvi Ruokolahden luoteisosassa Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,2 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 30 kilometriä pohjoisluoteeseen. == Maantiede == Suuren-Kivistön ulottuvuus etelästä pohjoiseen on kaksi kilometriä. Järven pohjoisen osan nimi on Suuri-Kivistö ja eteläisen osan Pieni-Kivistö. Osia erottaa järven länsirannalta itään pistävä puolisen kilometriä pitkä Kivistönniemi ja yhdistää niemen itäpuolinen Kivistönsalmi. Järven lahdet ovat loivasti kaareutuvia ja suiltaan avoimia. Pieni-Kivistö kattaa noin kolmanneksen järvikokonaisuuden pinta-alasta. Noin kymmenesosa Suuresta-Kivistöstä (ml. Pieni-Kivistö) on vähintään kymmenen metriä syvä. Syvin alue, 20–23 metriä, sijaitsee järven keskiosassa Kivistönniemen pohjoispuolella. Pienen-Kivistön syvin kohta on kymmenen metriä. Järven pohjoiset ja luoteiset osat ovat matalia. Suuren-Kivistön ainoa saari on järven etelärannan läheisyydessä sijaitseva noin seitsemän aaria laaja Mertasaari. Järven rannoilla on jonkin verran pientaloja. Suureen-Kivistöön laskee useita suo-ojia, etenkin sen pohjoispuolella sijaitsevalta Leviänlahdensuolta. Kartan perusteella Suuren- Kivistön itäpuoliset pienehköt järvet laskevat sen koilliskolkkaan Tetrilammen (90,6 metriä mpy) kautta. Suuren-Kivistön länsirannalta alkaa nimetön lasku- uoma, joka virtaa länteen Kaidanjärveen (89,0 metriä mpy). Suuren-Kivistön ja Kaidanjärven välinen kannas on noin 350 metriä leveä. Suuren-Kivistön vesitilavuus on 5 583 000 kuutiometriä. Suuri-Kivistö (04.129.1.008) kuuluu Myllyjoen-Vehkajärven valuma-alueeseen (04.129), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden–Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen jakovaihe on Suur-Saimaan alue (04.1). Suuri- Kivistö on toiseksi laajin Myllyjoen-Vehkajärven valuma-alueen kahdeksastatoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Vehkajärvi ja kolmantena tulee Kaidanjärvi, jota seuraa Valkjärvi. == Lähteet == Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Pihlajaveden–Kokonselän alue
Kaislampi

Kaislampi (vanha rinnakkaisnimi Kaitalampi) on pieni ja kapea metsäjärvi Kirkkonummen koillisosassa Veikkolan itäpuolella. Sen pinta-ala on 3,96 hehtaaria. Etäisyys Helsingin keskustasta on 28 kilometriä länsiluoteeseen.Raunamaa, Jaakko: Kirkkonummen järvien ja lampien nimet. Helsingin yliopisto 2014. Pdf-tiedosto. == Maantiede == Kaislampi muistuttaa järven kaakkoiskulmalta katsoen v-kirjainta. Sen luoteeseen suuntaavan haaran pituus on noin 600 metriä ja länteen suuntaavan haaran pituus noin 450 metriä. Järven eteläosan ranta-alue kuuluu Nuuksion kansallispuistoon. Luoteisen haaran rannalla on pientaloja. Kaislampeen virtaa vettä ympäröiviltä suoalueilta. Sen lounaiskolkasta lähtee laskuoja etelään. Kaislampi (81.057.1.022) kuuluu Mankinjoen valuma-alueeseen (81.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Suomenlahden rannikkoalueen (81) päävesistössä. Mankinjoen valuma-alueeseen kuuluu 69 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista laajimmat ovat Nuuksion Pitkäjärvi, Juusjärvi ja Loojärvi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Helsingin Sanomat: Kesäasukkaat ruoppasivat metsälampea Nuuksiossa Luokka:Kirkkonummen järvet Luokka:Mankinjoen vesistö
Suorajärvi

Suorajärvi on rantaviivaltaan polveileva, osin kulttuurimaiseman reunustama ylänköjärvi Kuusamon koillisosassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 225 kilometriä itäkoilliseen ja Kuusamon keskustasta noin 28 kilometriä pohjoiskoilliseen. == Maantiede == Suorajärvi muodostuu noin 2,5 kilometriä pitkästä kaakkois–luoteissuuntaisesta altaasta, jonka itäosasta erkanee kohti koillista noin puolitoista kilometriä pitkä, rantaviivaltaan mutkainen lahti. Länsiosasta puolestaan erkanee kohti koillista noin kilometrin pituinen luusuaksi kaventuva lahti. Lahtien välissä on noin neliökilometrin laajuinen Pitkäniemi, jolla sijaitsee Suorajärven kylä. Suorajärven suurin ulottuvuus lännestä itään on noin 3,6 kilometriä. Noin kolmasosa Suorajärvestä on enintään kolme metriä syvä ja noin kolmasosa on vähintään viisi metriä syvä. Vähintään kymmenmetriset syvänteet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan ne sijaitsevat toisistaan erillään järven länsi- ja itäosassa. Järven keskiosa on matalahkoa. Matalat kohdat eivät ylitä järvenpinnan tasoa, joten järvi on saareton. Suorajärven rannoilla on verraten paljon pientaloja ja peltoalueita. Metsäisintä on järven koilliskolkan Järvenpäänlahden rannoilla. Suorajärven itäosan yli kulkee yhdystie 18891. Suorajärven länsiosaan laskee Verkasjoki runsaan kilometrin päästä luoteesta Verkasjärveltä (253,4 metriä mpy). Suorajärvi laskee Myllyjokea pohjoiseen Paahtojärveen (236,2 metriä mpy), josta alavirta jatkuu itään Kuusinkijokeen. Suorajärven vesitilavuus on 6 359 000 kuutiometriä. Vain nelisen prosenttia siitä on vähintään kymmenen metrin syvyydessä. Suorajärvi (73.049.1.006) kuuluu Porontimajoen-Myllyjoen valuma-alueeseen (73.049), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Koutajoen vesistössä (73). Toinen jakovaihe on Kuusinkijoen valuma-alue (73.04). Porontimajoen-Myllyjoen valuma-alueeseen kuuluu 19 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Porontima ja Suorajärvi ovat laajimmat. Niitä seuraa 17 alle puolen neliökilometrin laajuista vakavettä. == Lähteet == Luokka:Kuusamon järvet Luokka:Koutajoen vesistö
Gunnar D. Hansson

Gunnar D. Hansson (s. 1945 Smögen) on ruotsalainen runoilija, esseisti, kirjallisuustieteilijä ja kielenkääntäjä.Hansson, Gunnar D. Baltic Sea Library, viitattu 3.2.2023 Hän on yhdistänyt runoudessaan nykyaikaisia vaikutteita sekä muinaispohjoismaisia ja niitäkin varhaisempia historiallisia teemoja.Gunnar D Hansson Pohjoismainen yhteistyö, viitattu 3.2.2023 Hansson varttui Smögenin saarella Göteborgin pohjoispuolella Bohuslänin alueella. Hän väitteli filosofian tohtoriksi kirjallisuustieteen alalla väitöskirjallaan Lyckans berså (2008)Gunnar D. Hansson Akateeminen Kirjakauppa, viitattu 3.2.2023 ruotsalaisesta kirjailija Lars Ahlinista. Hansson teki debyyttinsä runoilijana kokoelmallaan Övergångar, uppskov vuonna 1979.Jonas Ellerström, Gunnar D Hansson Litteraturbanken, viitattu 3.2.2023 Läpimurtonsa hän saavutti runokokoelmien trilogiallaan, jonka muodostavat Olunn (1989), Lunnebok (1991) ja Idegransöarna (1994). Näissä teoksissaan hän syventyy merelliseen luontoon ja eläimistöön. Näiden ja hänen muidenkin kokoelmiensa runot ovat tyyliltään esseistisiä, mutta lyyrisiä. Hanssonin myöhempiä teoksia ovat AB Neandertal (1996), Lomonosovryggen (2009) ja Tapeshavet (2017). Tapeshavet sai nimensä viimeisimmän jääkauden jälkeen Ruotsin länsirannikolle muodostuneen rantaviivan mukaan. Hansson on julkaissut myös esseekokoelmat Ärans hospital (1999) ja Garbo går iland (2020). Hansson on tehnyt käännöksiä muinaisenglantilaisesta ja muinaisislantilaisesta runoudesta. Hän on myös kääntänyt vaimonsa Ildikó Márkyn kanssa unkarilaisten Endre Adyn ja Péter Esterházyn kirjoituksia. Hansson on ollut kirjallisuustieteen dosenttina ja on Göteborgin yliopiston emeritusprofessori. Hän on saanut runoudestaan ja esseistiikastaan monia merkittäviä kirjallisuuspalkintoja. Näiden joukossa ovat olleet Bellman-palkinto (2004) ja Ekelöf-palkinto (2009). Vuonna 2010 Hansson sai yhdessä Ildikó Márkyn kanssa Ruotsin akatemian kielenkääntäjäpalkinnon (Svenska Akademiens översättarpris). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset esseistit Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Palmyra (kunta New Yorkissa)

Palmyra on kunta New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Waynen piirikunnan lounaisosassa noin 30 kilometriä Rochesterista kaakkoon. Kunnan väliluku vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan on 7 403. Palmyra perustettiin 1789, ja nykyisen nimensä se sai 1796. Kunta nimettiin Syyriassa sijaitsevan, historiallisen Palmyran kaupungin mukaan. New Yorkin Palmyraan kuului alkujaan myöhemmin siitä erotettu Macedon. Palmyran kylä sai omat kunnallisoikeudet 1828, mutta se kuuluu myös laajempaan kuntaan. Palmyra liittyy keskeisesti mormonismin historiaan, sillä Joseph Smith sai siellä lapsuudenkodissansa vuonna 1820 ensimmäisen näkynsä. Läheiseltä Kumoran kukkulalta Smith kertoi esiinkaivaneensa vuonna 1827 kultalevyt, jotka hän käänsi Mormonin kirjaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Palmyran kunnan kotisivut Luokka:New Yorkin kunnat
Carondeletin palatsi

Carondeletin palatsi (esp. Palacio de Carondelet) on Ecuadorin presidentin virka-asunto Quitossa. Siinä on myös hallituksen tilat. Paroni Héctor de Carondelet, joka johti Espanjan audienssia, rakennutti sen 1700-luvun lopussa ja 1800-luvun alussa. Rakennus edustaa uusklassismia, ja sen julkisivua koristaa näyttävä pylväikkö. == Lähteet == Luokka:Ecuadorin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Virka-asunnot
Kim Jin-Young

Kim Jin-Young (; s. 9. kesäkuuta 1995), tunnetaan myös nimellä Dex (), on eteläkorealainen tubettaja ja striimaaja sekä entinen Etelä-Korean merivoimien sotilas. Hän työskentelee kthd. studio -nimisessä yrityksessä yhdessä muiden sotilaiden kanssa. Hän YouTube-kanavansa nimi on 덱스101 (Dekseu 101). == Ura == === 2020-2023 === Kim loi YouTube-kanavansa vuonna 2020. Hän osallistui tosi- tv-ohjelmaan Toy Soldiers: Fake Men 2 () noin kaksi kuukautta sen jälkeen, kun hän lähti armeijasta. Vuonna 2021 Kim osallistui kahteen eri ohjelmaan: Love & Joy () ja Bloody Game (). Hän nousi julkisuuteen osallistuttuaan vuonna 2022 Netflixin deittiohjelmaan Single's Inferno 2 (). Vuonna 2023 hänet kutsuttiin YouTubessa julkaistuun selviytymisohjelmaan UMA Game (), ja helmikuussa hän teki haastattelun sekä oli valokuvausmallina eyesmag-lehdelle. == Henkilökohtainen elämä == Erottuaan armeijasta hän päätti ottaa käsivarteensa tatuoinnin, joka symboloi hänen olleen kerran soturi. Alun perin hän käytti nimeä ”Endex” eli ”End experience”, joka tarkoittaa aktiivisen sotilaan koulutuksen päättymistä, mutta Fake Men 2 -sarjan kuvauksissa hänelle kerrottiin, että se oli liian pitkä, joten hän poisti N-kirjaimen ja päätyi nimeen ”Dex”. Hän tapasi räppäri Queen Wasabiin selviytymisohjelma Bloody Gamen aikana. Wasabii auttoi Kimiä tämän kappaleen 너에게 난 luomisessa. Hänellä on myös muita tubettajaystäviä, kuten Agent H ja Salty UDT. Hänellä on unelmia julkaista enemmän armeijaan liittyviä videoita, mutta mainitsi, että se on vaikeaa Etelä-Koreassa aselakien takia, joten hän haluaa matkustaa Yhdysvaltoihin ja kuvata asevideoita siellä. Joulukuussa 2022 Kim matkusti Thaimaahan ja vieraili bangkokilaisessa ampumakeskuksessa. Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Eteläkorealaiset henkilöt Luokka:Tubettajat
Muharrem Demirok

Muharrem Demirok (s. 1976 Huddinge) on ruotsalainen Keskustapuolueen poliitikko ja puheenjohtaja helmikuusta 2023. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2022. ==Yksityiselämä== Demirok on turkkilaistaustainen ja hänellä on Turkin sekä Ruotsin kaksoiskansalaisuus. Hän maksoi 50 000 kruunua Turkille, jotta hänen ei täytynyt käydä asepalvelusta. Tammikuussa 2023 hän ilmoitti aikovansa luopua Turkin kansalaisuudesta. Demirok on saanut vuosina 1995 ja 1999 tuomion pahoinpitelystä. Ensimmäisessä oli kyse tappelusta hänen ollessaan lukiossa ja toisessa opiskelijabileissä. Demirok on opiskellut valtio-oppia Linköpingin yliopistossa. Hän asuu Linköpingissä vaimonsa Saran kanssa ja heillä on kolme lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Muharrem Demirok Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Muharrem Demirok Ruotsin keskustapuolueen verkkosivuilla Luokka:Ruotsin Keskustapuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Artsyz

Artsyz (; ) on kaupunki Odessan alueen Bolhradin piirissä Etelä-Ukrainassa, 160 kilometriä aluekeskus Odessasta lounaaseen. Kaupungin asukasluvuksi arvioitiin 14 486 (2021). Artsyzin rautatieasemalle johtaa pohjoiskoillisesta Odessasta saapuva ratayhteys. Kaupungin länsipuolella ratayhteys haarautuu länteen, Moldovan eteläosaan vievään rataan (josta edelleen yhteys Romaniaan) ja etelään Izmajiliin vievään rataan. Artsyzin tammikuun keskilämpötila on -2,8 ja heinäkuun +22,4 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 375 millimetriä. Artsyz on perustettu vuonna 1816. Kaupunkityyppinen taajama siitä tuli vuonna 1957 ja kaupunki vuonna 1963. Вокзал Арциз.jpg|Rautatieasema. Вхіддомузею.jpg|Paikallismuseon julkisivua. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Odessan alueen kaupungit
Fleminggatan

Fleminggatan on Tukholman Kungsholmenilla sijaitseva katu, joka ulottuu Kungsbronilta Mariebergsgatanille. Katu oli 1600-luvulla nimeltään Glasbruksgatan sen alkupäässä sijainneen lasitehtaan mukaan. Lasitehdas paloi vuonna 1653 ja siirtyi muualle. Vuosisadan lopulla katu sai uuden nimen Tegelbruksgatan tällä kertaa tiilitehtaan mukaan. Vuoden 1733 kartassa katu puolestaan oli Reparebansgatan köydenpunomon mukaan. Toisinaan nimi esiintyi muodossa Repslagargatan. Vuonna 1885 katu sai nykyisen nimensä ylikäskynhaltija Klas Larsson Flemingin muistoksi, joka 1640-luvulla toteutti Tukholmassa ruutukaavauudistuksen.Sörenson, s. 312 Fleminggatanin varrella sijaitsivat aikoinaan muun muassa Separatorin ja Bolinderin tehtaat, ja Vasemmistopuolueen päätoimisto sijaitsee edelleen lähellä entistä työläiskeskittymää Kungsgatan 84:ssä.Sörenson, s. 308 ==Kuvia== Fleminggatan tidigt 1900-tal.jpg|Fleminggatania 1900-luvun alussa. Tekniska nämndhuset 2008.jpg|Kadun alkupäässä sijaitseva virastotalo Tekniska nämndhuset nähtynä Klara sjöltä päin. Klamparen 8, 2018a.jpg|AB Separatorin (nykyinen Alfa Laval) entinen pääkonttori Fleminggatan 8:ssa. Separatorin tehtaat siirtyivät Kungsholmenilta Tumbaan vuonna 1962.Sörenson, s. 307 Ringdahl optiker 2014c pt.jpg|Optikkoliike Ringdahlin valomainos Fleminggatan 36:ssa. Vmalmsgallerian.jpg|Ostoskeskus Västermalmsgallerian Fleminggatanin ja Sankt Eriksgatanin kulmassa. ==Lähteet== * Sörenson, Ulf. Vägvisare till Stockholm. Lind & Co, 2009. ISBN 978-91-85801-62-6 ==Aiheesta muualla== Luokka:Tukholman kadut Luokka:Kungsholmen
Heiluritaktiikka

Heiluritaktiikka on eräs ilmasodankäynnin esiintymismuoto. Sen kehittäjinä voitaneen pitää Gustaf Magnussonia ja Richard Lorentzia.IL Historia - Talvisota ilmassa: s. 11. IS Historia, Sodan Lentäjät: s. 40-41. Käytetty kaartotaisteluun pohjautuva taktiikka harjaantui huippuunsa jatkosodassa, kun Suomen ilmavoimat sai parempia taistelukoneita verraten talvisodan aikaisiin Fokker D.XXI:iin nähden, joilla oli kuitenkin hyvät syöksyominaisuudet.IL Historia - Talvisota ilmassa: s. 10. Näitä taistelukoneita olivat jatkosodan alussa saatu Brewster F2A ja Curtiss P-36 Hawk sekä sittemmin Messerschmitt Bf 109.IS Historia, Sodan Lentäjät: s. 8-11. Keskinen, K., 1977: s. 3-4. Curtiss "Sussu" Hawkin (Euroopassa: A-75 Hawk) kaartolennon eli liikehtimiskyvyn ominaisuuksia on pidetty jopa brittien legendaarista Spitfireä parempina.http://www.aerofiles.com/JBcurt-75.html Viitattu 6.2.2023. Heiluritaktiikassa ensin pyritään saamaan korkeusetu. Sitten tehdään syöksyminen vastustajan kimppuun ja tehdään lopulta nopea irtautuminen. Tällöin tehdään heilurin asetelmaa vastaava taisteluliike.http://ler3.fi/taktiikka.html Viitattu 4.2.2023. Syöksyssä saavutetaan nopeuteen liittyvää etua. Myöskin Kubanin portaathttp://www.historyofwar.org/articles/weapons_P-39_Airacobra_Soviet.html Viitattu 4.2.2023. on tälle lentotaktiikalle varsin likeistä sukua, kuten myös Thach Weave. Suomalaisesta ilmataistelutavasta kehiteltiin myös ns. parveilutaktiikka. ==Lähteet== *Kauppinen, Perttu + Enkenberg, Ilkka & al: IL Historia - Talvisota ilmassa, Alma Media Suomi, Helsinki, 2022. ISBN: 02005-2201 *Appelsin, Ulla toim.: Ilta-Sanomat Erikoislehti - IS Historia, Sodan Lentäjät, Sanoma News Oy, 2011. ISBN: 002402-1105. *Keskinen, Kalevi: Suomen Ilmavoimien lentokoneet 1939-1972. Tietoteos, Helsinki/Espoo. Painettu: Forssan Kirjapaino Oy, Forssa, 1977. ISBN 951-9035-21-4. ===Viitteet=== Luokka: Ilmasodankäynti Luokka:Sodankäynnin strategia
Ana Luísa Amaral

Ana Luísa Amaral (5. huhtikuuta 1956 Lissabon – 5. elokuuta 2022) oli portugalilainen runoilija, kielenkääntäjä, kirjallisuudentutkija ja yhteiskunnallisesti vaikuttanut feministi.Raul Santos, Morreu Ana Luísa Amaral, a escritora que via o "transcendente" no quotidiano Universidade do Porto: Notícias 6.8.2022, viitattu 4.2.2023Ana Luísa Amaral Wook, viitattu 4.2.2023 Amaral varttui Sintrassa, mutta asui sittemmin Leça da Palmeirassa ja Portossa. Hän valmistui germanistiikassa ja sai filosofian tohtorin arvon pohjoisamerikkalaisen kirjallisuuden alalla Porton yliopistosta. Amaral julkaisi uransa aikana yli kolmen tusinan verran kirjoja, joihin kuului runouden ohella esseitä, näytelmäkirjallisuutta, fiktiota ja lastenkirjallisuutta. Hänen teoksiaan julkaistiin monissa eri maissa, ja hän sai lukuisia kansallisia sekä kansainvälisiä kirjallisuuspalkintoja. Palkintojen joukossa ovat Portugalin kirjailijaliiton runouden suurpalkinto (2008), Prémio Jacinto do Prado Coelho (2018), Prémio Vergílio Ferreira (2020) ja Prémio Rainha Sofia (2021). Amaral pääsi kirjoituksillaan edustetuksi moniin portugalilaisiin ja kansainvälisiin antologioihin. Amaral työskenteli Porton yliopiston kirjallisuuden tiedekunnassa. Hän toimi Instituto de Literatura Comparada Margarida Losan hallituksessa feministisen tutkimuksen sekä vertailevan runoudentutkimuksen aloilla ja johti instituutin sisällä kansainvälistä tutkimusryhmää Intersexualidades. Amaralin akateemisiin julkaisuihin kuuluu Dicionário da crítica feminista, jonka kirjoittajana oli hänen lisäkseen Ana Gabriela Macedo. Amaral vaikutti tasa-arvon ja sosiaalisen solidaarisuuden asioille omistautuneena aktivistina. Kielenkääntäjänä hän käänsi muiden muassa Emily Dickinsonin, William Shakespearen ja Louise Glückin kirjoituksia. Amaral kuoli pitkittyneeseen sairauteen elokuussa 2022. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset runoilijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Feministit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Družba (täsmennyssivu)

Družba voi tarkoittaa seuraavia: * Družba, Venäjältä Länsi-Eurooppaan johtava raakaöljyputkien verkosto * Družba, kaupunki Sumyn alueella Ukrainassa * Družba, kaupunki Tšernihivin alueella Ukrainassa * hotelli Družba, hotelli Viipurissa.
Tapio Mattila

Lauri Tapio Mattila (8. kesäkuuta 1919 Hausjärvi – 13. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen järjestövaikuttaja ja -johtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.2.2023. Mattilan vanhemmat olivat ylikonduktööri Lauri Mattila ja Hilda Sofia Vaahtera ja puoliso vuodesta 1945 agronomi Anna Marjatta Räsänen. Mattila tuli ylioppilaaksi Järvenpään yhteiskoulusta 1939 ja valmistui Helsingin yliopistosta agronomiksi 1948 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949. Hän oli maataloushallituksen tilastotoimistossa 1949 ja Maataloustuottajain Keskusliitossa tutkimusosaston tutkija 1950–1954, tiedotussihteeri 1954–1964, yleisen osaston hoitaja 1964–1977 ja johtaja erikoistehtävissä 1977–1979. Mattilalla oli lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä maatalouteen liittyvissä toimikunnissa ja yhteistyöelimissä. Valtion hankintakeskuksen johtokuntaan hän kuului 1972–1980 ja Suomen ja Puolan, Unkarin, Bulgarian, Tšekkoslovakian, Neuvostoliiton ja Saksan demokraattisen tasavallan välisiin kauppavaltuuskuntiin 1970-luvulla. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Mattila sai 1981. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Euphrase Kezilahabi

Euphrase Kezilahabi (13. huhtikuuta 1944 Ukerewe – 9. tammikuuta 2020 Dar es Salaam) oli tansanialainen runoilija ja romaanikirjailija.Euphrase Kezilahabi Britannica, viitattu 4.2.2023 Kezilahabi sai kandidaatin oppiarvon Dar es Salaamin yliopistosta vuonna 1970 ja opetti sitten eri kouluissa pitkin Tansaniaa. Hän palasi Dar es Salaamin yliopistoon jatkamaan opintoja ja tekemään itse opetustyötä swahilin kielen laitoksella. Myöhemmin hän valmistui täydentävien opintojen päätteeksi Wisconsinin yliopistosta Yhdysvalloissa. Kezilahabin ensimmäinen romaani oli opettajien tekemää koulutyttöjen hyväksikäyttöä käsitellyt Rosa Mistika (1971). Alun perin teos oli kielletty opetuskäytössä, mutta myöhemmin se saavutti vakiintuneen aseman Kenian ja Tansanian toisen asteen kouluissa. Kezilahabin muiden romaanien joukossa ovat Kichwamaji (1974), Dunia uwanja wa fujo (1975) ja Gamba la nyoka (1979). Kezilahabi runoteosten joukossa ovat Kichomi (1974) ja Karibu ndani (1988). Hän julkaisi ensimmäisenä vapaalla mitalla kirjoitetun runokokoelman swahilin kielellä.Katriina Ranne, Drops That Open Worlds : Image of Water in the Poetry of Euphrase Kezilahabi Helsingin yliopisto, HELDA 2006, viitattu 4.2.2023 Kezilahabi rikkoikin swahilinkielisen runouden muodollisia traditioita, ja Kichomi oli swahilinkielisen kirjallisuuden piirissä jokseenkin kiistelty teos. Monesti hän otti kirjoituksissaan kantaa yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Kezilahabi oli viettänyt lapsuutensa Victoriajärven keskellä sijaitsevalla saarella, ja hän hyödynsikin runoissaan myös rikasta veden kuvailua. == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset runoilijat Luokka:Tansanialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Barcelonan kaupungintalo

Barcelonan kaupungintalo (, ) on vuosina 1830–1847 rakennettu Barcelonan kaupunginhallinnon kokoontumispaikka. Rakennus sijaitsee El Gòticin alueella Plaça Sant Jaume -aukiolla vastapäätä Katalonian hallintorakennusta. Rakennuksen julkisivu on vuodelta 1847, mutta ensimmäiset osat rakennettiin jo vuonna 1369 kunnanvaltuuston edeltäjälle Consell de Centille. Keskiaikainen valtuustohuone, Saló de Cent, on edelleen kaupunginvaltuuston käytössä. == Galleria == Tiedosto:Ayuntamiento Barcelona salo cent 01.jpg|Saló de Cent Tiedosto:Ayuntamiento de Barcelona. Interior.jpg|Kaupungintalon sisätilat == Lähteet == Luokka:Kaupungintalot Luokka:Barcelonan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Katalonian politiikka
Detroitin Holokaustimuseo

Detroitin Holokaustimuseo eli viralliselta nimeltään The Zekelman Holocaust Center tai Holocaust Memorial Center on Yhdysvalloissa vuonna 1984 avattu muistokeskus ja museo Farmington Hillsissä Michiganin osavaltiossa lähellä Detroitin kaupunkia. Museon tarkoitus on esitellä juutalaista elämää toista maailmansotaa ennen ja sodan loppuun asti, mutta holokaustin lisäksi esitellään myös paikallista antisemitismiä tarkoituksena estää tulevaisuuden kansanmurhat.Holocaust Center in Farmington Hills to undergo major renovation Hometownlife.com. Viitattu 17.7.2023. Museossa vierailee vuosittain noin 100 000 ihmistä paikan päällä ja virtuaalisten vierailujen kautta.Holocaust Memorial Center receives $15M gift, largest single donation in its history The Detroit News. Viitattu 17.7.2023. Museon perusti juutalaistaustainen rabbi Charles H. Rosenzveig yhdessä tutkijaystävänsä Shaarit Haplaytahin kanssa, mutta suunnitteluvaiheeseen ennen muistokeskuksen avaamista kului lähes 20 vuotta. Aluksi museo avattiin Jewish Community Centerin kampuksella West Bloomfieldissä ja siirtyi nykyiseen palkittuun rakennukseen Farmington Hillsissä vuonna 2004.Mark Vest: Zekelman Holocaust Center renovates core exhibit for $31M Farmington Press 16.6.2023. Viitattu 17.7.2023. Rakennuksessa on museon näyttelyitä, tutkimuskirjasto, arkisto sekä galleria erityisiä taide- ja historianäyttelyitä varten. Vuonna 2023 aloitettiin vuonna 2004 valmistuneen päänäyttelyn remontti, jonka tarkoitus on avautua seuraavana vuonna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivut Luokka:Yhdysvaltain museot Luokka:Michiganin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Holokaustin muistaminen
Hryhori Hanuljak

Hryhori Hanuljak, , kirjailijanimiä: H. Marusyn, Hryts Zazulja, Hrytsko Mamalyga, (1. maaliskuuta 1883 Sieniawa (Synjava), Sanokin piirikunta, Galitsia – 29. elokuuta 1945 Sanok, Puola) oli ukrainalainen kustantaja, toimittaja ja kirjailija. Hanuljak alkoi 1908 kirjoittaa lemkomurteella venäläismielisiin lehtiin, joita olivat esimerkiksi aikakauslehti Nauka, sanomalehti Halytšanyn (1893–1913), Prikarpatskaja Rus ja Volja narodu. 1920-luvulla hänen asenteensa kuitenkin muuttui ukrainalaismieliseksi. Hän julkaisi runokokoelman Vesnjani sny (1909, ’Kevätunelmia’) ja muutamia novelleja ja humoristisia monologeja. Hän kirjoitti 1930-luvulla kymmenen näytelmää kansanteattereille. Hän perusti 1921 kustantamon Rusalka ja julkaisi kirjasarjoja: lastenkirjoja Knyhozbirnja školjaryka, joista monet hän kirjoitti itse, Literarturna biblioteka, Narodna biblioteka (toimittajana S. Kalynets) ja Teatralna biblioteka (noin 150 näytelmää harrastajateatteriryhmille). Lisäksi hän julkaisi aikakauslehtiä Teatralne mystetstvo (1922–5) ja Veselyi kalendar (vuoteen 1939). Hanuljak oli Lvivissä toimivan Ukrainan kauppiaiden ja yrittäjien liiton puheenjohtaja 1928–1934. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Kustantajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Katherine Pierpoint

Katherine Pierpoint (s. 1961 Northampton) on brittiläinen runoilija ja kielenkääntäjä.Katherine Pierpoint Poetry Translation Centre, viitattu 4.2.2023Katherine Pierpoint British Council Literature, viitattu 4.2.2023 Pierpoint opiskeli kieliä Exeterin yliopistossa. Hän työskenteli kustannusalalla ja televisiossa ennen omistautumistaan täysipäiväisen kirjailijan, toimittajan ja runouden kääntäjän työlle. Vuonna 1993 hänelle myönnettiin Hawthorndenin kansainvälinen luovan kirjoittamisen stipendi (Hawthornden International Creative Writing Fellowship). Pierpointin ensimmäisenä runokokoelmana ilmestyi vuonna 1995 Truffle Beds (Faber and Faber). Se toi kirjoittajalle Somerset Maughamin palkinnon ja T. S. Eliot -palkintoehdokkuuden. Vuonna 1996 Pierpoint sai The Sunday Times -lehden vuoden nuoren kirjailijan tunnustuksen. Pierpoint on ollut Kentin yliopiston Royal Literary Fund Fellow, ja vuonna 2006 hän oli The King's School, Canterburyn residenssirunoilija. Vuonna 2008 ilmestyi Pierpointin ja Tom Bollin tekemä käännösteos Coral Brachon runoista. Pierpoint on osallistunut British Councilin sponsoroinnilla kirjallisuusfestivaaleihin Pohjois- Makedoniassa, Ruotsissa, Espanjassa ja Meksikossa. Hän on lukenut runoutta myös Puolassa, Sloveniassa ja Italiassa. Pierpointin runoja ilmestyi espanjan kielellä Pedro Serranon ja Carlos López Beltránin toimittamassa antologiassa La generación del cordero: antología de la poesía actual en las islas británicas (2000). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Brittiläiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Conor Coventry

Conor Coventry (s. 25. maaliskuuta 2000 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on irlantilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Ykkösliigassa pelaavaa Charltonia. Hän on pelannut Irlannin nuorisomaajoukkueissa. Coventry pelasi West Ham Unitedin junioreissa vuodesta 2010. Hän pelasi edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 liigacupin ottelussa Macclesfield Townia vastaan. Valioliigassa hän pääsi ainoan kerran kentälle elokuussa 2022 Manchester Cityä vastaan pelatun ottelun lopussa. Hän pelasi kolmessa alkulohko-ottelussa West Hamin voittaessa Konferenssiliigan kaudella 2022–2023. Hän pelasi lainasopimuksilla ykkösliigan Lincoln Cityssä tammi-toukokuussa 2020, mestaruussarjan Peterborough Unitedissa elokuusta 2021 tammikuuhun 2022, ykkösliigan Milton Keynes Donsissa tammi-toukokuussa 2022 ja mestaruussarjan Rotherham Unitedissa tammi-toukokuussa 2023. Hän siirtyi ykkösliigan Charltoniin tammikuussa 2024. Coventry on pelannut useissa Irlannin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 28 ottelua maaliskuun 2019 ja syyskuun 2022 välillä, teki niissä kolme maalia ja toimi joukkueen kapteenina. == Lähteet == Luokka:Irlantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 582

Seututie 582 on Pohjois-Savon maakunnassa kulkeva seututie. Tie kulkee Lapinlahden keskustaajamasta valtatieltä 5 Varpaisjärven kirkonkylän kautta Rautavaaran keskustaajamaan kantatielle 87. Tie on muodostettu aikoinaan yhdistelemällä useita pieniä kyläteitä ja on sen vuoksi hyvin mutkainen. Väyläviraston vuoden 2021 kuntokartoituksen mukaan seututien 582 kunto on pääosin kohtalainen, mutta Varpaisjärven ja Rautavaaran välillä on myös erittäin huonossa kunnossa olevia tieosuuksia. == Reitti ja tieyhteydet == * Lapinlahden kirkonkylä (valtatie 5) * Mäkikylä (yhdystie 16261) * Pitkämäki (yhdystie 16320) * Varpaisjärven kirkonkylä (seututie 577) * Vuorinen (yhdystie 16319) * Syvärinpää (yhdystie 16349 ja yhdystie 16337) * Juminen (yhdystie 5822) * Korpinen (yhdystie 16389) * Porkkala (yhdystie 16423) * Rautavaaran lentokeskus (yhdystie 5780) * Pajulehto (yhdystie 16449) * Rautavaaran kirkonkylä (kantatie 87) == Lähteet == Luokka:Varpaisjärvi 582 Luokka:Lapinlahden liikenne Luokka:Rautavaaran liikenne
Volodymyr Šemet

Volodymyr Šemet (; 1. heinäkuuta 1873 Oleksandrivkan huuttori, Lubnyn piiri, Pultavan kuvernementti – 14. toukokuuta 1933 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen poliittinen aktivisti. Hänen veljensä oli Serhi Šemet. Šemet oli maanomistaja Pultavan alueella ja Taras-veljeskunnan jäsen. Hänestä tuli Venäjän duuman jäsen vuonna 1905. Hän julkaisi sanomalehteä Hliborob (ilmestyi Lubnyssa 1905). Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli mukana perustamassa Kiovaan lyhytaikaista ukrainankielistä kimnaasia. Hän oli Ukrainan demokraattisen agraaripuolueen (1917) perustajajäsen ja Pultavan kuvernementin edustaja Keskus-radassa. Vuodesta 1919 hän oli tutkijana Ukrainan tiedeakatemiassa. Neuvostohallinnon aikana hän joutui poliittisen vainon kohteeksi ja kuoli nälkään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet