EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
D.I.Y.C.D.

D.I.Y.C.D on powerviolence -yhtye Man Is The Bastardin kokoelmalevy joka julkaistiin 1995. ==Kappalelista== #"Eunuch" – 0:25 #"No Concern for the Inhuman" – 1:01 #"The Arena" – 3:33 #"Refuse to Thrive" – 0:13 #"Existence Decay" – 1:05 #"Secret Surgery" - 0:08 #"Attempt to Damage" - 0:13 #"Smile Trick" - 1:03 #"Telegram Death Threat" - 0:28 #"Once Upon a..." - 0:21 #"Shoes of Cement" - 0:36 #"(Tony Williams" Strifeline - 1:06 #"H.S.M.P." - 0:47 #"Ether Rag" - 0:58 #"Stocks" - 0:24 #"Blood Gutter" - 1:15 #"Heretic's Fork" - 1:23 #"Koro Treatment" - 2:35 #"Justice Is Swift (Jack)" - 0:59 #"Poacher" - 1:22 #"Trapped Within Burning Machinery" - 1:22 #"Pain of the Iron" - 0:43 #"Steak Eating Boss" - 1:05 #"Lobotomize a Cop" - 2:09 #"Fine Feathered Friend" - 1:56 #"Scavengers World" - 3:57 #"Regression to Birth" - 2:26 #"Mocha Rebirth" - 0:10 #"Semen in the Eyesocket of Thomas Lenz" - 0:18 #"Slave to the Bean" - 0:11 #"The Iron Room" - 0:35 #"Incoming" - 0:36 #"Volatile Cocktail" - 1:13 #"Tumult Being" - 2:37 #"Abundance of Guns" - 0:28 #"Suttee" - 1:48 #"Grasp the Bug" - 2:41 #"Human Condition" - 3:56 #"Mary Jane (The Ultimate Girl)" - 0:29 #"Oil Bomb" - 0:33 #"S.O.I.G." - 1:59 #"Work to Death" - 0:15 #"Instantly Bent" - 0:59 #"Screwdriver in the Urethra of Thomas Lenz" - 0:23 #"Snake Apartment" - 0:23 #"Walkers of the Streets" - 3:43 #"Doll" - 1:21 #"Media Prophet" - 2:24 #"Slay or Slander" - 1:20 #"Squaw" - 2:44 #"Flying Limbs" - 1:12 #"Tomb Ride" - 5:22 #"Mr. Wilson" - 0:30 #"Lime Doom" - 0:15 Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit
Taïna Barioz

Taïna Barioz (s. 2. kesäkuuta 1988 Papeete, Tahiti) on ranskalainen alppihiihtäjä. Kaudella 2007–2008 Barioz pääsi ensimmäisen kerran maailmancupin pisteille, oltuaan Ofterschwangin suurpujottelussa neljästoista. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lienzin suurpujottelussa joulukuussa 2009 oltuaan kolmas. Hän sijoittui toiseksi Sankt Moritzin suurpujottelussa maaliskuussa 2016. Vuoden 2009 MM-kisoissa Barioz sijoittui suurpujottelussa sijalle 11. Vancouverin olympialaisten suurpujottelussa Barioz oli yhdeksäs. Vuoden 2011 MM-kisoissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli suurpujottelussa kymmenes. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Greene

David Thomas "Dai" Greene (s. 11. huhtikuuta 1986 Carmarthen) on walesilainen 400 metrin aitajuoksija. Hän on maailman- ja Euroopan-mestari.. Hän edustaa seuratasolla Swansea Harriers AC:ta. Greene sai hopeaa alle 20-vuotiaiden EM- kilpailuissa Kaunasissa 2005 ajalla 51,14. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän karsiutui alkuerissä. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2007 ajalla 49,58. Vuonna 2009 hän voitti 400 metrin aitajuoksun Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa Leiriassa. Berliinin MM-kilpailuissa hän sijoittui aitajuoksussa seitsemänneksi ja juoksi alkuerissä Britannian 4 × 400 viestijoukkueessa, joka sai lopulta hopeaa. Greene voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen 400 metrin aitajuoksun Bergenissä 2010. Barcelonan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa ajalla 48,12. Hän voitti 400 metrin aitajuoksun Maanosien cupissa Splitissä ennätyksellään 47,88. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa ajalla 48,52. Hän voitti Euroopan- joukkuemestaruuskilpailujen 400 metrin aitajuoksun myös Tukholmassa 2011. Greene voitti 400 metrin aitajuoksun maailmanmestaruuden Daegussa 2011 ajalla 48,26. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui neljänneksi. Moskovan MM- kilpailuissa 2013 hän karsiutui välierissä ja Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 alkuerissä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 400 m 45,82 Birmingham 31. heinäkuuta 2011 400 m aj 47,84 Saint-Denis 6. heinäkuuta 2012 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 400 m 47,26 Sheffield 10. maaliskuuta 2007 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Ala-Pöllänen

Kari Juhani Ala-Pöllänen (s. 25. elokuuta 1940 Mikkeli) on suomalainen kuoronjohtaja ja musiikkipedagogi. Ala-Pöllänen valmistui opettajaksi Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta vuonna 1963 ja työskenteli musiikinopettajana Kiuruvedellä ja Jyväskylässä. Hänet tunnetaan erityisesti Tapiolan kuoron pitkäaikaisena johtajana (1994–2008), mutta hän johti myös Vox Aurea -kuoroa (1978–1994), Mieskuoro Sirkkoja (1986–1994) ja Suomi 75 -nuorisokuoroa (1992). Tapiolan kuoro teki Ala-Pölläsen johtajakaudella yhdeksän levytystä ja sai Unescon esittävän taiteen palkinnon (1996). Ala- Pöllänen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 2009. Vuonna 1995 Suomen Kuoronjohtajayhdistys palkitsi hänet Vuoden kuoronjohtajana. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Last Girl on Earth Tour

Last Girl on Earth Tour oli Rihannan neljännen studioalbumin Rated R:n konserttikiertue, joka käytiin vuosina 2010-11. Kiertue pysähtyi muun muassa Intiassa, Venäjällä, Norjassa, Espanjassa, Maltalla, Latviassa ja Saksassa. Last Girl on Earth Tour pysähtyi lopulta 44 eri kaupungissa ja sen näki lähes puoli miljoonaa ihmistä. == Lähteet == Luokka:Rihanna Luokka:Vuoden 2010 konserttikiertueet Luokka:Vuoden 2011 konserttikiertueet
Svetlana Ulmasova

Svetlana Ulmasova (4. helmikuuta 1953 - 6\. huhtikuuta 2009) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili kestävyys-, maasto- ja keskimatkojen juoksussa. Hän voitti EM-kultaa 3 000 metrillä vuosina 1978 ja 1982. Ulmasova piti hallussaan matkan maailmanennätystä vuosina 1982-1984 ajallaan 8.26,78. Hän menestyi myös maastojuoksussa, jossa hän voitti viisi mitalia MM-kisojen joukkuekilpailuista vuosina 1978-1987. Ulmasova voitti yhteensä 13 maansa mestaruutta, joista neljä tuli ulkoradoilta, kaksi sisäradoilta, viisi maastojuoksusta ja kaksi maan talvimestaruuskisoista. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: IAAF * 3 000 m: 8.26,78 (1982) * 5 000 m: 15.05,50 (1986) * 1 500 m: 3.58,76 (1982) == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset maastojuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Orca Inlet

thumb|right|370px|Orca Inlet -salmi sijaitsee Hawkins Islandin etelä- ja itäpuolella yhdistyen koillisessa Orca Bay -lahteen. Orca Inlet on merensalmi eteläisessä Alaskassa, Prince William Soundin itäosassa. Noin 26 kilometriä pitkä ja enimmillään 4,8 kilometriä leveä salmi sijaitsee Hawkins Islandin ja sen itäpuolisen mantereen välissä. Salmi yhdistää toisiinsa Alaskanlahden etelässä ja vuonomaisen Orca Bay -lahden koillisessa, joka kuuluu Prince William Soundiin. Salmen rannalla sijaitsee noin 2 500 asukkaan Cordovan kaupunki. == Galleria == Kuva:AKMap-doton-Cordova.png|Salmen sijainti Alaskassa. (klikkaamalla suuremmaksi) Luokka:Alaskan salmet
This Note’s for You

This Note’s for You on kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Neil Youngin ja hänen The Bluenotes -yhtyeensä studioalbumi vuodelta 1988. Yhtye luonnehtii musiikkiaan power swingiksi. Levyn on julkaissut Reprise Records. Tuottajina ovat nimen "The Volume Dealers" alla toimineet Young ja Niko Bolas. Bolas on toiminut myös äänittäjänä ja miksaajana. == Levytys == Levytystä on johtanut Elliot Roberts apunaan Ben Keith, Tim Mulligan ja Frank (Pancho) Sampedro. Albumi on äänitetty Record Plantin rekalla ja äänityspaikat ovat olleet Studio Instrument Rentalsin lava 6 Los Angelesissa, The Omni Kalifornian Oaklandissa ja Redwood Digital San Franciscossa. Albumipakkauksen on suunnitellut Glenn Parsons Design. Kannen valokuvan on ottanut Bob Scott. == Kappaleet == Puoli 1 # Ten Men Workin' – 6:27 # This Note’s for You – 2:04 # Coupe de Ville – 4:16 # Life in the City – 3:13 # Twilight – 5:55 Puoli 2 # Married Man – 2:35 # Sunny Inside – 2:37 # Can't Believe Your Lyin' – 2:56 # Hey Hey – 3:02 # One Thing – 6:02 Kaikki kappaleet ovat Neil Youngin tekemiä. == Muusikot == * Neil Young – kitara ja laulu * Chad Cromwell – rummut * Rick (the bass player) Rosas – basso * Frank (Pancho) Sampedro – kosketinsoittimet * Steve Lawrence – tenorisaksofoni * Ben Keith – alttosaksofoni * Larry Cragg – baritonisaksofoni * Claude Cailliet – vetopasuuna * John Fumo – trumpetti * Tom Bray – trumpetti Kappaleella "Coupe de Ville" trumpettia soittaa Bray ja kappaleella "Can't Believe Your Lyin'" Fumo. Kappaleella "One Thing" vierailevat rumpali Ralph Molina, basisti George Whitsell ja tamburiinia soittava Steve Onuska. == Lähteet == * Neil Young & The Bluenotes LP This Note's for You (Reprise Records 925 719-1, 1988) Luokka: Vuoden 1988 albumit Luokka: Neil Youngin albumit
Ekologinen kommunikaatio

Ekologinen kommunikaatio () on saksalaisen sosiologin ja yhteiskuntateoreetikon Niklas Luhmannin vuonna 1986 ilmestynyt kirja. Teos on ilmestynyt suomeksi vuonna 2004 Gaudeamuksen kustantamana. Sen ovat suomentaneet Sam Krause ja Seppo Raiski. Teoksen aiheena on yhteiskunnan mahdollisuudet torjua ympäristöuhkia. ”Ekologisella kommunikaatiolla” Luhmann tarkoittaa ympäristöongelmien muuntamista yhteiskunnan eri osien käyttämälle kielelle. Teoksessa Luhmann esittelee yhteiskuntakäsityksensä ja erittelee tämän pohjalta yhteiskunnan eri osia: taloutta, oikeutta, tiedettä, politiikkaa, uskontoa ja kasvatusta. Lopuksi Luhmann käsittelee ympäristöuhkien haastetta yhteiskunnalle ja ottaa muun muassa kantaa ympäristöetiikkaan. == Lähteet == Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Saksalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2004 kirjat
Hindulais-buddhalainen kuningaskunta

Hindulais-buddhalainen kuningaskunta on nimitys, jota käytetään Kaakkois- Aasiassa noin ajanlaskun ensimmäisiltä vuosisadoilta 1500-luvulle asti sijainneista kuningaskunnista. Tyypillistä niille oli buddhalaisuus tai hindulaisuus uskontona sekä intialaisen kulttuurin vahva vaikutus.Heikkilä- Horn 1990, s. 27–45, 260–262. Käsitteen otti käyttöön ranskalainen historioitsija George Cœdès vuoden 1944 teoksessa Histoire ancienne des états hindouisés d’Extrême-Orient, joka oli ensimmäinen kokonaisvaltainen esitys Kaakkois-Aasian historiasta 1500-luvulle asti. Teos on edelleen alansa perusteos. Suomenkielisen termin otti käyttöön Marja-Leena Heikkilä-Horn teoksessa Kaakkois-Aasia eilen ja tänään (1990, uusi laitos Kaakkois-Aasia. Historia ja kulttuurit Jukka O. Miettisen kanssa 2000). == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Valtiomuodot *
Ajayi Agbebaku

Ajayi Agbebaku (s. 12. kesäkuuta 1955) on nigerialainen yleisurheilija, joka kilpaili kolmiloikassa ja pituushypyssä. Hän voitti kolmiloikassa pronssia MM- kisoista 1983 ja kultaa saman vuoden universiadeista. Agbebaku menestyi myös Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joissa hän voitti vuonna 1979 kultaa sekä kolmiloikasta että pituushypystä ja sai hopeaa kolmiloikasta vuonna 1984. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1984. Tuolloin hän sijoittui kolmiloikassa seitsemänneksi tuloksellaan 16,67 metriä. Agbebaku voitti maansa mestaruuden kerran, kolmiloikassa vuonna 1986. Hän pitää hallussaan lajin Nigerian-ennätystä tuloksellaan 17,26. == Henkilökohtaiset ennätykset == * Kolmiloikka: 17,26 m (1983) * Kolmiloikka (sisäradat): 17,00 (1982) == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset kolmiloikkaajat Luokka:Nigerialaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Kuoppamäki

Anna Mirjami Kuoppamäki (s. 14. huhtikuuta 1963) on suomalainen musiikkikasvattaja, musiikkikasvatuksen tutkija, säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja, joka vaikuttaa myös yhtyeessä Wilma. Hän toimii nykyään (2022) Länsi-Helsingin musiikkiopistolla laulun ja musiikin perusteiden opettajana. Kuoppamäki valmistui musiikin maisteriksi 1995 ja väitteli musiikin tohtoriksi 2015 Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Väitöskirjassaan hän tutki musiikin ryhmäopetustilanteita. Englanninkielisen väitöskirjan otsikko on Gender lessons. Girls and boys negotiating learning community in Basics of Music. Kuoppamäki on toiminut myös ääninäyttelijänä Disneyn Tuhkimo-elokuvissa. Hän on myös näytellyt Elämänmeno-televisiosarjassa vuodelta 1978 ja ollut Levyraati-televisio-ohjelmassa vierailijana vuonna 2002. Annan isä on muusikko Jukka Kuoppamäki. Anna Kuoppamäki oli naimisissa Wilma-yhtyeen kitaristin Hans Anderssonin kanssa vuoteen 2018 saakka. Heillä on yksi yhteinen lapsi. == Dubbaukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anna Kuoppamäen haastattelu * * * * Anna Kuoppamäki laulaa Ylen elävässä arkistossa kappaleen Sinua sinua rakastan Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marie-Michèle Gagnon

Marie-Michèle Gagnon (s. 25. huhtikuuta 1989) on kanadalainen alppihiihtäjä. Kaudella 2008–2009 Gagnon pääsi ensimmäisen kerran maailmancupin pisteille oltuaan Cortina d'Ampezzon suurpujottelussa yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Åren pujottelussa maaliskuussa 2012. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Altenmarktin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2014. Se oli kauden ainoa järjestämään pystytty yhdistetyn kilpailu, joten hän voitti alppiyhdistetyn cupin. Helmikuussa 2016 hän oli kolmas Crans-Montanan pujottelussa ja voitti Soldeun alppiyhdistetyn. Hän sijoittui kolmanneksi Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2021. Vancouverin olympialaisten suurpujottelussa Gagnon oli 21:s ja pujottelussa 31:s. Garmisch- Partenkirchenin MM-kisoissa 2011 hän oli supersuurpujottelussa 22:s ja suurpujottelussa 23:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurpujottelussa kahdeksanneksi ja pujottelussa 13:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli pujottelussa yhdeksäs. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui pujottelussa kymmenenneksi ja suurpujottelussa 23:nneksi. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli alppiyhdistetyssä kuudes ja supersuurpujottelussa 19:s. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 14:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM- kilpailuissa 2021 hän oli supersuurpujottelussa kuudes ja syöksylaskussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi ja supersuurpujottelussa 14:nneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli alppiyhdistetyssä kymmenes. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marie-Michèle Gagnonin kotisivut Luokka:Kanadalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carlo Rovelli

thumb|250px|Carlo Rovelli Carlo Rovelli (s. 1956) on italialainen fyysikko ja tietokirjailija, joka on työskennellyt Italiassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Hänen työnsä ovat enimmäkseen kvanttigravitaation parista. Hän on yksi silmukkakvanttipainovoimateorian kehittäjistä. ==Elämä ja ura== Carlo Rovelli syntyi Veronassa, Italiassa. Vuonna 1981 Rovelli valmistui maisteriksi Bolognan yliopistosta, ja 1986 hänestä tuli filosofian tohtori Padovan yliopistosta. Rovellilla oli tutkijatohtorin virka Rooman yliopistossa ja Yalessa. Vuodesta 1990 vuoteen 2000 hän kuului Pittsburghin yliopiston henkilökuntaan. Hänellä on ollut myös professorin virka historian ja filosofian laitoksella Pittsburghin yliopistossa Yhdysvalloissa. Parhaillaan hän työskentelee Université de la Méditerranéessa Marseillessä, Ranskassa. 1970-luvulla hän otti aktiivisesti osaa Italian yliopistojen poliittisiin järjestöihin. Hän osallistui sitoutumattomien poliittisten radiokanavien toimintaan Bolognassa ja Veronassa, missä hän auttoi kanavan perustamisessa. Poliittisen aktiivisuuteen liittyen hän sai myöhemmin hylätyn syytteen rikoksista, jotka liittyivät kirjaan Fatti Nostri, jonka hän kirjoitti yhdessä Enrico Palandrin, Maurizio Torrealtan ja Claudio Piersantin kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1987 hänen kieltäydyttyään varusmiespalveluksesta, joka oli tuohon aikaan Italiassa pakollinen. ==Silmukkakvanttipainovoima== Vuonna 1988 Rovelli ja Lee Smolin esittelivät teorian kvanttigravitaatiosta, joka sai nimen silmukkakvanttipainovoima. Teoriaan pidetään nykyisin johtavana kandidaattina painovoiman kvanttiteoriaksi, ja sillä on alustavia sovellutuksia kvanttikosmologian ja mustien aukkojen saralla. == Suomennetut teokset == *Todellisuus ei ole sitä miltä se näyttää. (La realtà non è come ci appare, 2014). Suomentanut Tuukka Perhoniemi. Ursan julkaisuja 165. Helsinki: Ursa, 2019. ISBN 978-952-5985-73-3. *Ajan luonne. (L'ordine del tempo, 2017). Suomentanut Hannu Karttunen. Ursan julkaisuja 160. Helsinki: Ursa, 2018. ISBN 978-952-5985-60-3. * Seitsemän lyhyttä luentoa fysiikasta. (Sette brevi lezioni di fisica, 2014). Suomentanut Markku Sarimaa. Ursan julkaisuja 150. Helsinki: Ursa, 2016. ISBN 978-952-5985-43-6. == Lähteet == * What is time? What is space?, Rooma: Di Renzo Editore, 2006. ISBN 8883231465 Luokka:Italialaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bruno Bertotti

Bruno Bertotti on italialainen fyysikko ja Pavian yliopiston emeritusprofessori. Hän oli yksi Erwin Schrödingerin viimeisiä oppilaita. Bruno Bertotti on hyvin tunnettu panoksesta suhteellisuusteoriaan - erityisesti Bertotti-Robinson sähkötyhjiöstä, joka on tarkka ratkaisu Einsteinin kenttäyhtälöstä. Bertotti on palkittu Italian Kultaisella mitalilla meriiteistä tieteessä ja kulttuurissa. Bertotti on tehnyt yhteistyötä fyysikko Julian Barbour in kanssa. Relativistit viimeisten joukossa yliopiston opiskelijoille Pavian, muista Alessandro Spallicci ja Alberto Vecchio. == Lähteet == Luokka:Italialaiset fyysikot
Malmön ampumasarja

Malmön ampumasarjalla tarkoitetaan Ruotsin Malmössä vuosina 2009–2010 tapahtuneita ampumavälikohtauksia, joiden seurauksena kuoli kaksi ihmistä. Suurin osa uhreista oli maahanmuuttajataustaisia. Ampujaksi paljastui lopulta vuonna 1972 syntynyt suomalaistaustainen Peter Mangs. Hänet vangittiin marraskuussa 2011 ja tuomittiin myöhemmin elinkautiseen vankeusrangaistukseen kahdesta murhasta ja kahdeksasta murhayrityksestä. Vuonna 2015 julkaisemassaan kirjassa Mangs kertoi halunneensa ampua muun muassa jalkapalloilija Zlatan Ibrahimovicin sekä hip hop-muusikko Timbuktun. Ampujaa verrattiin John Ausoniukseen, lasermiehenä tunnettuun sarjamurhaajaan. == Uhrit == *10.10.2009: 20-vuotiasta Trez Wets Perssonia ammuttiin autossaan Västra Skrävlinge -kirkon edustalla Rosengårdin kaupunginosassa. Hän kuoli, mutta hänen seurassaan ollut 21-vuotias mies selvisi vaikeasta, myös päähän saamastaan osumasta.Expressen 11.10.2009: De sköts i huvudet "Molempia nuoria ammuttiin päähän"Expressen 18.1.2010: Trez, 20, sköts till döds i en bil "Trez, 20 ammuttiin autoon". *30.12.2010: Moskeijaan ammuttiin perjantairukouksen aikaan. Imaami sai lasinsiruja niskaansa. *25.1.2010: Kahta miestä ammuttiin kaupassa. 17-vuotiasta osui rintaan, 36-vuotiasta jalkaan. *16.3.2010: 21- ja 22-vuotiaita miehiä ammuttiin. *19.6.2010: Kolme miestä kuuli laukauksia ravintolan edustalla. Yhteen heistä osui. *26.6.2010: 30-vuotiasta miestä ammuttiin kahdesti selkään. *27.6.2010: 29-vuotiasta miestä ammuttiin olkapäähän. *25.8.2010: Katukeittiötä kohti ammuttiin. *10.10.2010: 47-vuotiasta miestä ammuttiin selkään. *19.10.2010: Bussia odottanutta miestä ammuttiin lähietäisyydeltäHS 20.10.2010: Poliisi: Malmön sarja-ampujalla jopa 15 uhria *20.10.2010: Kahta 22- ja 29-vuotiasta miestä ammuttiin keskellä yötä. *21.10.2010: Kaksi naista loukkaantui asunnossaan. Ampuja oli ampunut ikkunan läpi.HS 21.10.2010: Malmössä uusi ampumistapaus, poliisi etsii ampujaa *22.10.2010: Miespyörailijä ilmoitti, että häntä kohti oli ammuttu. ==Katso myös== *John Ausonius, "Lasermies" ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * * * * Luokka:Vuoden 2010 rikokset Luokka:Malmön kunta
Itägalindialaiset

Itägalindialaiset () olivat nykyisen Moskovan alueella elänyt balttikansa. He sulautuivat alueen slaavilaiseen väestöön 1400- tai 1500-luvulla. Ensimmäiset maininnat heistä historiallisissa lähteissä ovat peräisin rusilaisista 1000-luvun alussa kirjoitetusta kronikasta. Tuolloin heidät tunnettiin nimellä goljad. Juri Dolgoruki soti heitä vastaan vuonna 1147 ja perusti samana vuonna heidän mailleen Moskovan kaupungin. Itägalindialaiset sulautuivat slaaveihin helposti sen jälkeen, kun heidän yhteydensä muihin baltteihin katkesi slaavien etenemisen myötä. Vaikka heidän katsotaankin sulautuneen slaaveihin viimeistään 1500-luvulla, eli vielä 1800-luvulla Venäjällä ihmisiä, jotka kutsuivat itseään nimellä goljad. ==Lähteet== Luokka:Baltit
Max Rand

Max Rand (17. lokakuuta 1942 Helsinki – 22. maaliskuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Sukunimensä Rand peri virolaiselta isältään: Ewald Rand (1902–1954) oli syntyisin Pärnumaan Vändrasta. Isä avioitui vuonna 1936 suomalaisen Irma Englundin (1906–1953) kanssa ja siirtyi Suomeen, jossa hänet vihittiin papiksi vuonna 1945. Max Rand jäi orvoksi jo 12-vuotiaana. Rand aloitti toimittajanuransa vuonna 1962 Ylioppilaslehdessä. Tämän jälkeen hän työskenteli kulttuuritoimittajana ensin Uudessa Suomessa ja vuosina 1963–1968 Helsingin Sanomissa, jossa hän toimi myöhemmin avustajana. Vuodesta 1969 hän työskenteli Yleisradiossa, jossa hän muun muassa toimitti 1970-luvun puolivälissä radio-ohjelmasarjaa Käyrä korkealla yhdessä Esko Seppäsen kanssa. Rand kuului myös radion Eurooppalaisia puheenvuoroja -sarjan tekijöihin, jotka saivat vuonna 1988 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Hänelle itselleen myönnettiin vuonna 1990 Suomen Kuvalehden journalistipalkinto. Rand oli tekemässä vuonna 1971 julkaistua teosta Joukkotiedotus yhteiskunnassa: johdatus joukkotiedotuskasvatukseen Yrjö Ahmavaaran, Sirkka Minkkisen, Kaarle Nordenstrengin ja Margaretha Starckin kanssa. Hän myös suomensi Bertolt Brechtin teokset Aikamme teatterista: epäaristotelelaisesta dramatiikasta ja Kolmen pennin ooppera, jälkimmäisen yhdessä Turo Unhon kanssa. Randin puoliso oli Setan puheenjohtajanakin toiminut vasemmistopoliitikko Jorma Hentilä. Hän kuului myös itse Setan aktiiveihin. Rand kuoli 49-vuotiaana syöpään vuonna 1992. __NOTOC__ == Julkaisuja == * Joukkotiedotus yhteiskunnassa : Johdatus joukkotiedotuskasvatukseen ; kirj. Yrjö Ahmavaara, Sirkka Minkkinen, Kaarle Nordensteng, Max Rand ja Margaretha Starck ; kuvitus Anita Ahmavaara. Forum- kirjasto. Tammi 1971 * Kulttuurihistorioitsija Egon Friedellin ajatuksia (vuodelta 1984) ja Kirjailija Lars Gyllenstenin näkemyksiä (vuodelta 1982) ohjelmassa Eurooppalaisia puheenvuoroja : jaksot 1-4/4. Yleisradio, tallennepalvelu, Helsinki 1986 * Erilaisuudessa on Euroopan voima ohjelmassa Eurooppalaisia puheenvuoroja. 2 ; toimittajat Pirkko Peltonen-Rognoni, Erkki Raatikainen ja Max Rand. Yleisradio, tallennepalvelu, Helsinki 1989 * Mitä Saksan sisällä tapahtuu. Paasikivi-seuran monistesarja nro 96. Helsinki 1990 == Suomennoksia == * Bertolt Brecht : Aikamme teatterista : epäaristotelelaisesta dramatiikasta ; valikoinut Sigfried Unseld ; suom. Max Rand. Forum-kirjasto 11. Tammi 1965 (alkuteos Schriften zum Theater) * Bertolt Brecht : Setšuanin hyvä ihminen ; suom. Elvi Sinervo ; liitteet valinneet ja suom. Max Rand ja Turo Unho. Otava 1967, 3. painos 1972 (alkuteos Der gute Mensch von Sezuan) * Bertolt Brecht : Kolmen pennin ooppera ; suom. Max Rand ja Turo Unho ; laulut suom. Elvi Sinervo. Otava 1970 (alkuteos Die Dreigroschenoper) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen virolaiset Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Mannin kuningaskunta

Mannin kuningaskunta oli viikinkien perustama Mansaareen keskittynyt kuningaskunta, johon kuului Mansaaren lisäksi Hebridit ja kaikki niiden ja Mansaaren välillä olleet saaret. Tarun mukaan kuningaskunnan perusti Godred Crovan vuonna 1079. Saaret päätyivät Skotlannille vuonna 1266. ==Historia== Viikinkien tarkkaa saapumisajankohtaa Mansaarelle ei tiedetä, mutta todennäköisesti heitä tuli saarelle samoihin aikoihin kuin Irlantiin, eli 700- tai 800-luvuilla. Siirtolaisia tuli paljon, mihin viittaa esimerkiksi se, että melkein kaikki paikat saivat uudet nimet. Esimerkiksi Mansaaren korkeimman kohdan nimi on Snaefell.Roesdahl 1993, s. 245 1200-luvulla kirjoitetun Chronicon Manniae et Insularum -teoksen mukaan Godred Crovan -niminen viikinki perusti Mannin kuningaskunnan vuonna 1079. Hän oli osallistunut Harald Ankaran puolella Stamford Bridgen taisteluun vuonna 1066 ja paennut sen jälkeen Mansaarelle. Valtakunta laajeni sittemmin Hebrideille ja muille alueen saarille. Pääosan olemassaolonsa ajasta kuningaskunta oli Norjan muodollisen ylivallan alainen. Norja luovutti alueen saaret Skotlannille vuonna 1266 kolme vuotta tappiollisen Largsin taistelun jälkeen.Roesdahl 1993, s. 244 ==Perintö== Kuningaskunta-ajan perintönä Mansaarella on edelleen itsenäinen asema osana Yhdistynyttä kuningaskuntaa. Saaren parlamentista käytetään nimeä Tynwald, joka tulee muinaisnorjan kielisestä nimityksestä Þingvǫll, joka tarkoittaa tingin kokoontumispaikkaa. == Kirjallisuutta == * ==Lähteet== Luokka:Mansaari Luokka:Skotlannin historia Luokka:Norjan historia Luokka:Euroopan entiset monarkiat
Vladimir Voronin (merikapteeni)

Vladimir Ivanovitš Voronin (; 17. lokakuuta (J: 5. lokakuuta) 1890 Suma – 18. lokakuuta 1952 Karanmeri) oli venäläinen merikapteeni ja arktisen alueen tutkija. Vladimir Voronin syntyi vanhaan pomorilaissukuun. Kahdeksanvuotiaasta lähtien hän osallistui turskankalastukseen Muurmannin rannikolla. Vuonna 1912 hän valmistui Vienan Kemin merenkulkukoulusta ja työskenteli perämiehenä Vienanmerellä. Vuonna 1916 Voronin valmistui Arkangelin merenkulkuopistosta. Vuoden 1918 alussa hän haavoittui saksalaisen sukellusveneen hyökkäyksessä Vaitolahdessa. Samana vuonna hänestä tuli merikapteeni. 1920-luvulla Voronin omistautui arktisten alueiden tutkimukselle. Vuonna 1928 hän osallistui Sedov- jäänmurtajalla Umberto Nobilen Italia-ilmalaivan etsintöihin. Vuosina 1929–1930 hän johti Otto Schmidtin kanssa tutkimusretkiä Frans Josefin maan ja Severnaja Zemljan seuduille. Vuonna 1932 hän purjehti Sibirjakov- jäänmurtajalla ensimmäisenä Koillisväylän läpi yhden purjehduskauden aikana. Vuosina 1933–1934 Voronin toimi Tšeljuskin-laivan ja vuosina 1934–1938 Jermak- jäänmurtajan kapteenina. Toisen maailmansodan aikana hän saattoi tavarakuljetuksia Murmanskiin. Vuosina 1946–1947 hän johti Neuvostoliiton ensimmäistä tutkimus- ja valaanpyyntimatkaa Etelämantereelle ja Eteläiselle jäämerelle. Vuodesta 1947 lähtien Voronin työskenteli Koillisväylällä Stalin- jäänmurtajan kapteenina. Hän kuoli äkillisesti laivan komentosillalle. Voronin oli Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean jäsen ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustaja vuosina 1946–1950. Hän liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1952. Voronin on palkittu Leninin kunniamerkillä. Hänen mukaansa on nimetty yksi Karanmeren pohjoisista saarista, Novaja Zemljan lahti, jäätikkö ja niemi Frans Josefin maassa sekä lahti Etelänapamantereen rannalla. ==Lähteet== Luokka:Merikapteenit Luokka:Neuvostoliittolaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat
Bada (käyttöjärjestelmä)

Bada on korealaisen Samsungin kehittämä mobiililaitteiden käyttöjärjestelmä. Nimi ”bada” on johdettu korean kielen merta tarkoittavasta sanasta. Samsung julkaisi Badan 10. marraskuuta 2009. Ensimmäinen Badaa käyttävä Samsungin puhelin Wave S8500 esiteltiin vuoden 2010 Mobile World Congressissa. Vuoden 2013 helmikuussa Samsung ilmoitti lopettavansa Badan kehittämisen ja keskittyä kehittämään Tizen-mobiilikäyttöjärjestelmää yhteistyössä Intelin kanssa. Jotkin tahot epäilivät alun alkaen Badan tarpeellisuutta, koska markkinoilla oli jo useita mobiilikäyttöjärjestelmiä ja niiden keskinäinen kilpailu oli äärimmäisen kireää. Samsung itsekin oli vahvasti sitoutunut kilpailevaa Android-käyttöjärjestelmää käyttävien puhelimien valmistukseen. Sen strategiassa Bada oli käyttöjärjestelmänä edullisemmissa ns. featurephoneissa Androidin ollessa varsinaisissa älypuhelimissa.Samsungin sovelluskauppa ylitti 100 miljoonan latauksen rajan Samsung kertoi joulukuussa 2010 olevansa saavuttamassa suunniteltua viiden miljoonan Bada-puhelimen vuosimyyntiä. Vuoden 2013 jälkeen Bada katosi myyntitilastoista. Tätä ennenkin sen markkinaosuus oli marginaalinen. == Sovelluskauppa == Samsung Waven julkaisun yhteydessä avattiin sovelluskauppa Samsung Apps. Sovelluskaupasta on mahdollista ladata sovelluksia Samsungin bada-käyttöjärjestelmälle. Sovelluskaupassa on tällä hetkellä yli 13 000 sovellusta, joita on ladattu yhteensä yli 100 miljoonaa kertaa. == Versiot == Samsungin ensimmäinen Wave S8500 puhelin sisälsi 1.0 version Bada käyttöjärjestelmästä. Pian puhelimen markkinoiden tulon jälkeen Samsung julkaisi 1.0.2 päivityksen Bada käyttöjärjestelmästä, sisältäen pieniä korjauksia eurooppalaisille käyttäjille. Bada versio 1.2 esiteltiin uuden S8530 Wave II puhelimen kera syksyllä 2010. Nykyinen lippulaiva puhelin Samsung Wave 3 s8600 sisältää Bada 2.0 version. == Katso myös == * Tizen == Lähteet == *
Hapoel Haifa FC

Hapoel Haifa Football Club on israelilainen jalkapalloseura Haifasta. Se on perustettu vuonna 1924.http://www.clubworldranking.com/clubs/hapoel-haifa.aspx Viitattu 25.10.2013 Nykyisin seura pelaa Israelin pääsarjassa, joka on nimeltään Ligat ha'Al. Seura on voittanut yhden Israelin-mestaruuden (1998–1999) ja 3 Israelin cupia (62–63, 65–66 ja 73–74). Joukkue tunnetaan myös lempinimellä "Hait". Kotiottelunsa seura pelaa vuonna 1956 valmistuneella Kiryat Eliezer -stadionilla, jonka katsojakapasiteetti on 14 002.http://www.transfermarkt.co.uk/en/hapoel-haifa/stadion/verein_810.html Viitattu 25.10.2013. Seuran päävihollinen on paikallisvastustaja, eurokentilläkin menestynyt Maccabi Haifa, joka pelaa myös samalla stadionilla. == Katso myös == *Hapoel == Lähteet == Luokka:Israelilaiset jalkapalloseurat Luokka:Haifa Luokka:Vuonna 1924 perustetut urheiluseurat
Otto Berg

Otto Berg (24. elokuuta 1906 Bolsøy - 10\. huhtikuuta 1991 Bærum) oli norjalainen yleisurheilija. Hän kilpaili pituushypyssä, pikajuoksussa, kolmiloikassa ja korkeushypyssä. Berg edusti seuratasolla Torshaugia, Moldea ja Oslo Politi Idrettslagia. Hän voitti hopeaa pituushypyssä Torinon EM- kisoissa 1934 tuloksellaan 7,31 metriä. Berg osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1936. Tuolloin hän sijoittui pituushypyssä jaetulle kymmenennelle sijalle. Berg toimi tuolloin myös Norjan joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisissa. Berg voitti yhteensä yhdeksän maansa mestaruutta vuosina 1931-1936\. Hän saavutti mestaruuksia yhteensä neljästä lajista. == Ennätykset == * Pituushyppy: 7,53 m (1934) == Lähteet == Luokka:Norjalaiset pituushyppääjät Luokka:Norjalaiset pikajuoksijat Luokka:Norjalaiset korkeushyppääjät Luokka:Norjalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Podosinovetsin piiri

Podosinovetsin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Kirovin alueella Venäjällä. Alueen luoteisosassa sijaitsevan piirin pinta-ala on 4264,84 neliökilometriä. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2010). Podosinovetsin piirin on perustettu vuonna 1924. Kirovin alueeseen se on kuulunut vuodesta 1941 lähtien. Vuonna 1963 Podosinovetsin piiri yhdistettiin Lalskin piirin kanssa Luzan piiriksi, mutta seuraavana vuonna se erotettiin jälleen omaksi hallintoalueekseen. Piiri rajoittuu pohjoisessa Kirovin alueen Luzan ja etelässä Oparinon piiriin sekä lännessä Vologdan alueeseen. Pohjois-Venäjän selänteen muodostamalla vedenjakajalla sijaitseva seutu kuuluu taigan keskivyöhykkeeseen. Pinta-alasta 75 % on metsää. Suurimmat joet ovat Jug ja sen sivujoki Pušma. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, hiekka, sora ja turve. Piiriin kuuluvat Podosinovetsin, Demjanovon ja Pinjugin kaupunkimaiset taajamat (kaupunkikunnat) sekä kahdeksan maalaiskuntaa: Jahrenga, Lundanka, Oktjabr, Pušma, Šolga, Štšotkino, Utmanovo ja Zaretšje. Hallinnollinen keskus on Podosinovets, josta on 454 kilometriä alueen pääkaupunkiin Kiroviin. Asutuskeskuksia on yhteensä 157. Kaupunkiväestön osuus on 67,2 %. Seudun kautta kulkee Kirovin ja Kotlasin välinen rautatie, josta haarautuu sivurata Demjanovoon. Maantieyhteys Kiroviin kiertää Vologdan ja Kostroman alueiden kautta (630 kilometriä). Talous perustuu metsäteollisuuteen. Suurin teollisuuslaitos on Demjanovossa toimiva Polekon puunjalostuslaitos. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, maitoa ja lihaa. Piirissä toimii 7 lastentarhaa, 12 koulua ja kaksi lasten luomistyön keskusta. Kulttuurilaitoksia ovat kolme lasten musiikkikoulua, kirjastolaitos, kulttuuri- ja kerhotalot, käsityötaiteen keskus, Podosinovetsin kotiseutumuseo sekä Lodeinon kylässä sijaitseva marsalkka Ivan Konevin kotimuseo. Podosinovetsissa on keskussairaala, Demjanovossa kaupunginsairaala sekä Pinjugissa ja Utmanovossa paikallissairaalat. Paikallislehtenä ilmestyy Znamja (”Lippu”). Nähtävyyksiin kuuluvat Jahrengan ja Šolgan kylien kirkot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Podosinovetsin piirin sivusto * Podosinovetsin piiri Kirovin alueen sivustolla * Podosinovetsin piirille omistettu sivusto *
Igor Țîgîrlaș

Igor Țîgîrlaș (s. 24. helmikuuta 1984 Chișinău, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa vuonna 2019 romanialaisessa Poli Timișoarassa. Hän on pelannut myös kotimaassaan sekä lisäksi Ukrainassa, Latviassa, Valko-Venäjällä ja Kazakstanissa. Țîgîrlaș on pelannut Moldovan maajoukkueessa 23 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2007–2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Igor Țîgîrlașin esittely Metalurh Zaporižžjan sivustolla Luokka:Moldovalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jug

Jug () on toinen Vienanjoen alkujoista Vologdan ja Kirovin alueilla Venäjällä. Sen pituus on 574 kilometriä, valuma-alueen laajuus 35 600 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 35 kilometrin päässä joen suusta 292 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Pohjois-Venäjän selänteeltä, virtaa mutkitellen kohti pohjoista ja yhtyy Suhonaan Veliki Ustjugin lähellä. Jug jäätyy loka- joulukuussa ja vapautuu jäistä huhti-toukokuun vaihteessa. Virtaus vaihtelee voimakkaasti ja on suurimmillaan huhti-kesäkuussa. Korkean veden aikana Jug on liikennöintikelpoinen 361 kilometrin matkalla. Suurimmat sivujoet ovat Šarženga, Kitšmenga, Pušma ja Luza. Jugin varrella sijaitsevat Nikolskin kaupunki, Kitšmengski Gorodokin ja Podosinovetsin piirikeskukset sekä Demjanovon kaupunkimainen taajama. ==Lähteet== Luokka:Kirovin alueen joet Luokka:Vienanjoen vesistö Luokka:Vologdan alueen joet
Pušma

Pušma () on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Jugin sivujoki Kirovin alueella Venäjällä. Sen pituus on 171 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 520 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 30 kilometrin päässä joen suusta 18 kuutiometriä sekunnissa. Joen suussa sijaitsee Podosinovetsin taajama. ==Lähteet== Luokka:Kirovin alueen joet Luokka:Vienanjoen vesistö
Podosinovets

Podosinovets () on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Podosinovetsin piirin hallinnollinen keskus Kirovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Jugiin laskevan Pušmajoen suussa 454 kilometriä Kirovista luoteeseen. Kirovin ja Kotlasin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema Podosinovets sijaitsee 12 kilometrin päässä Demjanovon taajamassa. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta on saanut nimensä lähistöllä sijainneesta Osinovetsin linnoituksesta, joka mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1486. Podosinovetsin pogosta mainitaan vuonna 1626. 1800-luvulle saakka seudulla oli tärkeä laivalaituri, jonka kautta vietiin maataloustuotteita Arkangeliin. Vuonna 1924 Podosinovetsin kylästä tuli piirikeskus ja vuonna 1965 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Podosinovetsissa toimii metsätila, meijeri ja leipätehdas. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, piirin keskuskirjasto, kulttuuritalo ja sairaala. Taajamassa on kotiseutumuseo, käsityötaiteen keskus ja toimiva Jumalansynnyttäjän kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Podosinovetsin piirin sivusto * Podosinovetsin piirille omistettu sivusto Luokka:Kirovin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Podosinovetsin piiri
Demjanovo

Demjanovo () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Kirovin alueen Podosinovetsin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jugjoen rannalla 10 kilometrin päässä Podosinovetsin piirikeskuksesta. Taajamassa on Kirovin ja Kotlasin väliseltä rautatieltä Panasjukissa haarautuvan 32 kilometrin pituisen sivuradan pääteasema Podosinovets. Asukkaita on 6 000 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1954 perustetun puunjalostuslaitoksen yhteyteen. Se on saanut nimensä lähellä sijaitsevan kylän mukaan. Rautatie valmistui vuonna 1959. Vuonna 1960 Demjanovo sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Talous perustuu puunhankintaan ja -jalostukseen. Taajamassa toimii piirin suurin teollisuuslaitos, kuitulevyä ja vaneria valmistava Poleko sekä maatalousyritys Podosinovski. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto ja kaupunginsairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Demjanovon taajamalle omistettu sivusto Luokka:Kirovin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Podosinovetsin piiri
Pinjug

Pinjug () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Kirovin alueen Podosinovetsin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kirovin ja Kotlasin välisen rautatien varrella 242 kilometriä Kirovista luoteeseen. Matkaa Podosinovetsin piirikeskukseen on 50 kilometriä. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2010). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1899 perustetun rautatieaseman yhteyteen. Vuonna 1964 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Talous perustuu rautatieliikenteeseen ja metsätalouteen. Pinjugin puunhankintayritys teki konkurssin vuonna 2009. Palveluihin kuuluu keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja paikallissairaala. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pinjugin taajamalle omistettu sivusto Luokka:Kirovin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Podosinovetsin piiri
Bolšelug

Bolšelug (, ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višerajoen rannalla 75 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 750 ja kunnassa 1 200 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1608. Sen venäjän- ja kominkielisten nimien merkitys on ’suuri niitty’. 1800-luvulla Bolšelugista tuli kirkonkylä. Sen asukkaista valtaosa on komeja. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Ivanovskajan (ven. Ивановская, komiksi Джиян, Džijan), Vylybin (ven. ja komiksi Выльыб) ja Zulebin (ven. Зулэб, komiksi Зулöб, Zulöb) kylät. Tärkein työnantaja on maatalous. Kunnassa toimii maatalousyritys Istok. Palveluja ovat Bolšelugin lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo ja kirjasto, Vylybin ja Zulebin alakoulut ja kerhotalot sekä Bolšelugin, Vylybin ja Zulebin ensiapuasemat. Nähtävyyksiin kuuluu 1900-luvun alussa rakennettu Bolšelugin kirkko. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Vomyn

Vomyn (ven. ja komiksi Вомын) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdajoen rannalla 62 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 605 ja kunnassa 665 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1676. Sen nimi perustuu komin sanaan vomyn ’suvanto’. Valtaosa asukkaista on komeja. Kuntaan kuuluu myös Jakuševskin (ven. Якушевск; komiksi Якушев, Jakušev) kylä. Palveluja ovat Vomynin lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja ensiapuasema. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Dodz

Dodz (, ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdajoen varrella 14 kilometriä Kortkerosista länteen. Kylässä on 220 ja kunnassa 850 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1707. Dodzin kuntaan kuuluu myös Vizjabožin (ven. Визябож, komiksi Визябöж, Viźaböž) maaseututaajama ja samanniminen kylä. Kunnan alueella on syktyvkarilaisten puutarhapalsta- ja huvila-alueita. Palveluihin kuuluvat Vizjabožin peruskoulu ja kulttuuritalo, Dodzin kerhotalo sekä Vijabožin ja Dodzin lastentarhat, kirjastot ja ensiapuasemat. Dodzissa on vuonna 2006 valmistunut Pietarin ja Paavalin kirkko. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Bayano Kamani

Bayano Ali Kamani (s. 17. huhtikuuta 1980 Houston, Yhdysvallat) on panamalainen yleisurheilija, joka kilpailee 400 metrin aitajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla yhdysvaltalaista Santa Monica Track Clubia. Kamani edusti Yhdysvaltoja kesäkuuhun 2003 saakka. Hän on voittanut hopeaa sekä vuoden 1999 universiadeista että Pan-Amerikan kisoista 2007. Kamani voitti myös Etelä- Amerikan-mestaruuskilpailut vuonna 2003. Hän on osallistunut olympialaisiin kahdesti, vuosina 2004 ja 2008. Kamani ei päässyt finaaliin Pekingin kisoissa 2008, mutta oli viides Ateenassa 2004. Kamani pitää hallussaan 400 metrin aitajuoksun maansa ennätystä ajallaan 47,84 sekuntia. == Ennätykset == Lähde: IAAF * 400 m aidat: 47,84 s (2005) * 400 m: 46,66 (2004) * 400 m (sisäradat): 46,20 (2001) == Lähteet == Luokka:Panamalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keres (Kortkerosin piiri)

Keres (myös Keros, , Керос; ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdajoen varrella 78 kilometriä Kortkerosista itään. Kylässä on 475 ja kunnassa 1 100 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1784. Sen nimi perustuu komin sanaan kerös ’mäki’. Asukkaista valtaosa on komeja. Keresin kuntaan kuuluvat myös Urjolin (ven. ja komiksi Уръёль) maaseututaajama sekä Ežolin (ven. Эжол, komiksi Эжов, Ežov) ja Laboremin (Лаборем; Лаборöм, Laboröm) kylät. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat Keresin keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto, Urjolin peruskoulu ja kerhotalo, Urjolin ja Ežolin ensiapuasemat sekä Kerosin, Laboromin, Ežolin ja Urjolin lastentarhat. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Madža

Madža (ven. ja komiksi Маджа) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Vytšegdaan laskevan Madžajoen suun alapuolella 10 kilometriä Kortkerosista luoteeseen. Kylässä on 495 ja kunnassa 510 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1586. Sen asukkaista valtaosa on komeja. Madžan kuntaan kuuluvat myös Karmylkin (ven. ja komiksi Кармыльк) ja Kurjadorin (Куръядор) kylät. Tärkein työnantaja on maatalous. Kunnassa toimii Madžan maatalousyritys. Palveluihin kuuluvat Madžan lastentarha, peruskoulu, kerhotalo, kirjasto ja ensiapuasema. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Airborne Systems

Airborne Systems on yhdysvaltalainen laskuvarjojen valmistaja. Yhtiö on muodostunut monien alan yhtiöiden sulaumisten tuloksena. Vuonna 1919 Leslie Irvin teki ensimmäisen vapaapudotushypyn ja perusti Irvin Airchute Companyn, josta nykyinen yritys sai alkunsa.http://www.airborne-sys.com/milestones.htm Yhtiön päätuote ovat sotilaslaskuvarjot, mutta se valmistaa myös heittoistuinten laskuvarjoja, lentokoneiden jarruvarjoja ja jopa esimerkiksi ESA:n Huygens-luotaimen laskuvarjon (laskeutuminen 2004 Saturnuksen Titan- kuuhun). Yhtiö avusti 1950-luvun lopulta alkaen CIA:n vakoilusatelliittien (alkaen Discoverer 13) ilmasieppauksissa (laskuvarjolla lasketuva filmikapseli otetaan lentokoneen kyytiin). Lentokoneiden syöksy/lattakierteen pysäyttäviä laskuvarjoja on myös yhtiön valikoimassa. Suomen armeija aloitti vuonna 2010 yhtiön Suomessa T11-koodilla nimettyjen laskuvarjojen käytön.Ruotuväki, 19/2010, s.12 Varjo korvasi vuonna 2011 T10-varjon, joka oli otettu käyttöön 1960-luvulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtiön sivusto Luokka:Ilmailu
Silmukkakvanttipainovoima

Silmukkakvanttipainovoima, joka tunnetaan myös nimillä silmukkapainovoima ja kvanttigeometria, on ehdotettu aika-avaruuden kvanttiteoria, joka yrittää sovittaa yhteen kvanttimekaniikan ja yleisen suhteellisuusteorian. Sen kehittivät vuonna 1988 Carlo Rovelli ja Lee Smolin. == Katso myös == *Kvanttigravitaatio Luokka:Kvanttimekaniikka Luokka:Painovoima
Mordino

Mordino (, ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Loktšimjoen rannalla 70 kilometriä Kortkerosista kaakkoon. Kylässä on 1 300 ja kunnassa 1 700 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1707. 1700-luvun lopussa ja 1800-luvulla sen lähellä sijaitsi kaivos, josta louhittiin malmia Njuvtšimin tehdasta varten. 1800-luvulla kylään rakennettiin kirkko. Vuonna 1989 asukkaista 79 % oli komeja. Sen jälkeen kylään on yhdistetty Verjun taajama. Mordinon kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Veselovkan (ven. ja komiksi Веселовка) maaseututaajama sekä Danin (Дань), Konšan (Конша) ja Tšetdinon (ven. Четдино, komiksi Чöддiн, Tšöddin) kylät. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluihin kuuluvat Mordinon keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto, Veselovkan alakoulu, Mordinon ja Veselovkan lastentarhat sekä Veselovkan ja Tšetdinon kerhotalot. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat
Gustaf Järnefelt

Gustaf Juhana Järnefelt (6. toukokuuta 1901 Helsinki – 9. elokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen tähtitieteen professori Helsingin yliopistossa vuosina 1945–1969. Pikkuplaneetta 1558 Järnefelt on nimetty hänen mukaansa. __NOTOC__ ==Ura== Gustaf Järnefelt syntyi Helsingissä 1901. Hänen vanhempansa olivat oikeusneuvos Armas Tauno Johannes Järnefelt (1867–1938) ja tämän puoliso Ebba Margaretha o.s. Schauman (1875–1949). Gustaf Järnefeltin puoliso vuodesta 1928 oli Irma Margareta Rosenkampff (1907–1984). Järnefelteille syntyi neljä lasta: Johan (1929–2020), Margareta (1931–), Carl Gustaf (1942–1956) ja Wilhelm (1949–). Gustaf Järnefelt oli jo ennen professuuriaan tutkinut suhteellisuusteoriaa ja teoreettista kosmologiaa. Hän oli myös osallistunut tähtiluettelointityöhön, joka oli aiemman pitkän globaalin valokuvauskampanjan analyysivaihetta. Hän sai osaltaan aikaan, että vuonna 1948 Tähtitorninmäen observatorio sai Schmidt-teleskoopin, tosin liian myöhään, koska Helsingin taustavalo esti tieteelliset mittaukset. Kun Neuvostoliitto laukaisi lokakuussa 1957 Sputnik-satelliitin Maata kiertävälle kiertoradalle, Järnefelt nousi julkisuuteen avaruusasiantuntijana teettäessään satelliittien ratahavaintoja vuodet 1958–1969. ==Lähteet== * * Helsingin yliopisto – Tähtitieteen laitos. * Tähtitieteen vaiheita Helsingin yliopistossa. * Gustaf Juhana Järnefelt Aikalaiskirjassa 1934. * Gustaf Juhana Järnefelt Kuka kukin on -teoksessa 1978. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset tähtitieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet Luokka:Suomalaiset aateliset
Nivšera

Nivšera (, ) on Vienanjoen vesistöön kuuluvan Višeran sivujoki Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 215 kilometriä, valuma-alueen laajuus 4 250 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 25 kilometrin päässä joen suusta 42 kuutiometriä sekunnissa. Joki saa alkunsa Timanin selänteeseen kuuluvalta Otšparman ylängöltä. Se on liikennöintikelpoinen 55 kilometrin matkalla Nivšeran kylään saakka. Nimitys perustunee komin sanoihin ńyv ’jalokuusi’ tai ńyvk ’loiva’. ==Lähteet== Luokka:Komin tasavallan joet Luokka:Vienanjoen vesistö
Feinberg

Feinberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bea Feinberg, Cynthia Freeman (1915–1988), yhdysvaltalainen kirjailija ja sisustussuunnittelija * Gerald Feinberg (1933–1992), yhdysvaltalainen fyysikko ja futuristi * Samuil Jevgenjevitš Feinberg (1890–1962), venäläinen säveltäjä ja pianisti * William Feinberg (1952–1997), yhdysvaltalainen aivohalvausten tutkija.
Nivšera (kylä)

Nivšera (, ) on kylä ja maalaiskunta Komin tasavallan Kortkerosin piirissa Venäjällä. Se sijaitsee Višeran sivujoen Nivšeran varrella 120 kilometriä Kortkerosista koilliseen. Kylässä on 1 600 ja kunnassa 1 800 asukasta (vuonna 2007). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1747. Sen kominkielinen nimi perustuu Nivšeraan laskevan Odjun lähellä sijaitsevaan kylänosaan. 1800-luvulla kylään rakennettiin kirkko. Asukkaat harjoittivat metsästystä tai kävivät ansiotöissä alueen ulkopuolella. Nivšeran kuntaan kuuluvat keskuskylän lisäksi Aleksejevkan (ven. Алексеевка, komiksi Öзын, Özyn), Ivanovkan (Ивановка; Емель, Jemel) ja Rusanovskajan (Русановская; Рочсикт, Rotšsikt) kylät. Tärkein työnantaja on metsäteollisuus. Palveluja ovat Nivšeran lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja lääkärin vastaanotto sekä Aleksejevkan alakoulu ja ensiapuasema. ==Lähteet== Luokka:Kortkerosin piiri Luokka:Komin tasavallan kylät ja taajamat