EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ekuma

Ekuma on yksi kolmesta joesta, joista virtaa vettä Etoshan suolapannuun Namibiassa. Kaksi muuta sinne laskevaa jokea ovat Oshigambo-joki ja Omuramba Owambo. Ekumassa on vettä ainoastaan sadeaikana. Silloin se muodostaa lammikoita, joissa vesi etenee kohti etelää. Se saa alkunsa Oponono-järvestä. Joki on 250 km pitkä. ==Lähteet== Luokka:Namibian joet Luokka:Etoshan kansallispuisto Luokka:Oshikoto
Hoarusib

Hoarusib on joki Kunenen alueella luoteis-Namibiassa. Siinä on vettä vain ajoittain, joinakin vuosina sadekaudella marraskuun ja maaliskuun välisenä aikana. Sen alkulähde on lähellä Opuwon kaupunkia, ja se virtaa Tonnesen- ja Giraffe-vuorten kautta Atlantin valtamereen. Hoarusibin valuma-alue on laajuudeltaan 15 237|km². Hoarusibin nimen arvellaan tulevan alueen geologiasta, sillä naman kielellä sana "!naruseb" tarkoittaa ‘vettä joka mutkittelee kapean rotkon läpi’. Joen kulku tunnetaan jyrkistä kanjoneistaan, joiden seinämät ovat mustaa ja punaista vulkaanista kiveä, ja oudoista keihäshaarapalmuista, jotka ovat kasvaneet virran mukanaan tuomista siemenistä. Joen varsilla on myös “savilinnoja”, jotka ovat muovautuneet joen rapauttaessa rantojen saviseinämiä. ==Lähteet== Luokka:Namibian joet Luokka:Kunene Luokka:Atlanttiin laskevat vesistöt
Dansk Melodi Grand Prix

Dansk Melodi Grand Prix on Tanskan yleisradioyhtiö Danmarks Radion vuosittain järjestämä laulukilpailu, jossa valitaan Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa Tanskan aloittaessa osallistumisen Eurovision laulukilpailuun vuonna 1957 ja on tuosta alkaen järjestetty joka vuosi Tanskan osallistuessa Eurovision laulukilpailuun. Kilpailua ei järjestetty vuosina 1967–1977, koska noina vuosina Tanska piti taukoa kansainvälisestä laulukilpailusta. Myöskään vuosina 1998 ja 2003 kilpailua ei järjestetty, koska Tanska joutui edellisvuosien heikon tuloksen vuoksi jättämään noina vuosina Eurovision laulukilpailun väliin. Vuonna 1965 kilpailu pidettiin kokonaan sisäisesti eikä sitä lähetetty televisiossa. ==Lähteet== *https://eurovisionworld.com/national/denmark *
Pikselitaide

Pikselitaide on digitaalisen taiteen muoto, jossa bittikarttaa muokataan pikselitasolla. Tämän tyyppisen grafiikan estetiikka tulee 8- ja 16-bittisistä pelikonsoleista. Tyyliä on käytetty myös muissa teknisesti rajoittuneissa järjestelmissä kuten graafisissa laskimissa ja teksti-tv:ssä. Pikselitaiteissa käytetty väripaletti on kooltaan rajallinen, ja joissakin pikselitaidetoksissa käytetään vain kahta väriä. == Määritelmä == Suurin osa pikselitaiteilijoista on sitä mieltä, että kuva voidaan luokitella pikselitaiteeksi vain, kun taiteilija manipuloi kuvaa ja hallitsee tarkoituksellisesti kunkin yksittäisen pikselin sijoittelua. Muun muassa digitoidut valokuvat ja vektorigrafiikka eivät ole pikselitaidetta vaikka ne voidaan esittää pikseleistä koostuvana. Tällä tavalla muokattaessa muutaman pikselin sijainnin muuttamisella voi olla dramaattinen vaikutus kuvaan. Useimmat pikselitaiteilijat eivät pidä suodattimilla muokattuja kuvia pikselitaiteena, koska taiteilija ei tietoisesti sijoita kuvan muodostavia pikseleitä. Pikselitaiteen yhteinen piirre on kuvan alhainen värien kokonaismäärä. Pikselitaide välineenä jäljittelee monia vanhemman videopeligrafiikan piirteitä, jotka pystyivät tuottamaan vain rajoitetun määrän värejä kerralla. Lisäksi monet pikselitaiteilijat ovat sitä mieltä, että useimmissa tapauksissa suuren värimäärän käyttäminen, varsinkin kun ne ovat arvoltaan hyvin samankaltaisia, on tarpeetonta ja heikentää kuvan yleistä puhtautta ja saa sen näyttämään sotkuisemmalta. Monet kokeneet pikselitaiteilijat suosittelevat, että värejä ei käytettäisi enempää kuin on tarpeen. == Uusi paluu == Pikselitaide on tehnyt noin vuosikymmenen ajan paluuta videopeleihin muiden tyylien rinnalle. Aiemmin pikselityylin käyttöä on vähennetty 3D-grafiikan hyväksi, mutta on ollut myös poikkeuksia. Moderneilla alustoilla ei ole vastaavia teknisiä rajoituksia kuin on ollut aikaisemmin ja vaikka tyylilaji näyttää vanhalta peleissä käytetään monimutkaisempaa grafiikkaa kuin aiemmin olisi ollut mahdollista käyttää. Varhaisessa pikselitaiteessa kuvat suunniteltiin alhaisen kuvatarkkuuden kuvaputkinäytöille, kirkkaille loisteaineille sekä heikkotehoisille videosignaaleille. Moderni pikselitaide suunnitellaan korkean kuvatarkkuuden nestekidenäytöille. Tekniikan kehittyessä pyrkimyksenä oli fotorealismi, jossa 3D-grafiikka toimi apuna. Pelimoottorien ja middleware- ohjelmistojen avusta huolimatta näissä tarvitaan edelleen paljon ihmisen taitoa ja arviointia. Eräät pelisarjat kuten Metal Slug pysyivät pikselitaiteessa tästä kehityskulusta huolimatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * How to start making pixel art #1 Luokka:Artskene Luokka:Demoskene Luokka:Videopelikäsitteet
Chivasso

Chivasso () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa Chivasso in Sapere.it Chivasso in Treccani Chivasso Turismo Torino . Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 23 017 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Iivari Hämäläinen

Iivari (Ivar) Hämäläinen (16. heinäkuuta 1891 Mikkelin maalaiskunta – 18. joulukuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Hämäläinen kävi kansakoulun, muutti 16-vuotiaana Helsinkiin ja meni töihin levysepän oppiin. Suoritettuaan kisällintutkinnon hän työskenteli monissa metallialan yrityksissä. Pietariin Hämäläinen teki 1915–1917 työ- ja opintomatkan ja perusti sieltä palattuaan vuonna 1919 kumppaninsa kanssa Helsinkiin Väre & Hämäläinen -nimisen konepajan. Vuonna 1922 hän siirtyi Juho Merivaaran perustaman Helsingin Uusi Rautasänkytehdas J. Merivaara -yhtiön palvelukseen, edeten yrityksessä työnjohtajaksi. Yrittäjäksi Hämäläinen palasi perustamalla vuonna 1927 Helsingin Takomo -yrityksen, jonka nimi oli vuodesta 1942 Helta Oy. Vallilassa sijainneesta yhtiöstä kasvoi yksi pääkaupunkiseudun suurimmista metallin jalostusta harjoittavista tehtaista. Hämäläinen oli yrityksen toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja aina kuolemaansa saakka. Helta valmisti monenlaisia metallisia maatalouden, rakentamisen ja teollisuuden tarvitsemia tuotteita, mutta myös esimerkiksi lukkojen suojalaitteita, auton varaosia ja saunan kiukaita. Jotkut tuotteista olivat patentoituja. Hämäläinen osallistui myös hyvin aktiivisesti oman alansa järjestötoimintaan. Hämäläinen, joka harjoitti liiketoiminnan ohella maanviljelystä Pornaisten Laukkoskella, toimi lisäksi metallialan kisälli- ja mestarinäytteiden tarkastajana. Mestarin arvon hän oli itse saanut vuonna 1948, teollisuusneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1954. Mikkelin läänissä syntynyt Hämäläinen teki suurimman yksityisen lahjoituksen, miljoona markkaa, läänin maakuntarahaston perustamiskeräyksessä vuonna 1962.Mikkelin läänin maakuntarahasto sai kannatusta. Helsingin Sanomat, 14.10.1962, s. 9.Teollisuusneuvos Ivar Hämäläinen 70-vuotias. Helsingin Sanomat, 16.7.1961, s. 8. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Zachris Palm

Zachris Palm (1641 – 1691) oli Ruotsista kotoisin ollut alun perin saksalaiseen sukuun kuulunut urkuri. Kun 1649 perustettu Raahen kaupunki sai ensimmäisen kirkkonsa 1650-luvulla kaupungin perustamiseen vaikuttanut kreivi Pietari Brahe lahjoitti kirkkoon urkupositiivin ja lähetti Zachris Palmin urkuriksi kaupunkiin. Vuonna 1678 Palm teki Suomen ensimmäisen painetun ja säveltäjän nimellä varustetun sävellyksen Een Liten Fröghde-Sång (Ilo-laulu) niin sanotun Hollannin sodan päättymisen kunniaksi.Raahen museo : merkkihenkilöitä : Zachris Palm, Raahen ensimmäinen urkuriGeni.com : Zachris Danielsson Palm Palm toimi Raahessa myös lukkarina, kellojenasettajana ja vuosina 1676–1684 raatimiehenä. Hänellä oli kaupunginmusikantin privilegio eli hän sai yksinoikeuden pitää musiikkiesityksiä Raahessa. Hän kävi esiintymässä poikiensa kanssa myös Raahen ulkopuolella muun muassa Oulussa. Vuonna 1678 Palm sävelsi nelisäkeistöisen teoksen Een Liten Fröghde-Sång (Ilo-laulu) Ruotsin tanskalaisista Rügenin saarella tammikuussa 1678 saaman voiton kunniaksi. Teosta esitettiin Raahen kirkossa 4. maaliskuuta 1678. Ilo-laulu oli Suomen ensimmäinen painettu ja säveltäjän nimellä varustettu sävellys. Viimeisinä vuosinaan mielenterveys-, alkoholi- ja perheongelmista kärsinyt Palm laiminlöi raatimiehen ja kellonasettajan tehtäviään. Esiinnyttyään sopimattomasti Raahen kirkossa hän joutui kaupungin raadin eteen joulukuussa 1690 ja pyysi tällöin päästä hoitoon Kruunupyyn sairashuoneelle. Hän pääsi sairashuoneelle maaliskuussa 1691 ja kuoli siellä pari kuukautta myöhemmin. Zachris Palmin poika Daniel Palm peri Raahen urkurin viran isänsä jälkeen. Hän toimi myös kaupungin raatimiehenä 1705 ja hän kuoli pakomatkalla isovihan aikana. Toinen poika Isak Palm (s. 1678) oli tullikirjurina Raahessa. Hän kuoli 1718 Norjan tuntureilla Kaarle XII:n Norjan sotaretken aikana. Geni.com : Daniel Zachrisson PalmGeni.com : Isac Zachrisson Palm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Zachris Palm - Een Liten Fröghde-Sång (1678), Opus X ensemble, sopraano Tuuli Lindeberg, (Youtube) Luokka:Suomalaiset urkurit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1641 syntyneet Luokka:Vuonna 1691 kuolleet
Iisakki Turunen

Iisakki Turunen (21. kesäkuuta 1881 Löytöjärvi – 6. toukokuuta 1963 Tuupovaara) oli suomalainen maanviljelijä ja 1930-luvulla tunnetuksi tullut unissasaarnaaja.Geni.com : Iisakki Leenanpoika TurunenUnissasaarnaajaa kuulemassa, Suomen Kuvalehti, 24.04.1937, nro 17, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Löytöjärven kylässä Joensuun lähellä syntyneen Turusen äiti oli lampuodin tytär Helena Turunen ja isäpuoli joutomies Eerik Mättönen. Hänen perheensä siirtyi Korpiselän Saaroisten kylään hänen ollessaan vuoden ikäinen. He asuivat siellä 21 vuoden ajan ja Turunen kävi siellä rippikoulun ja pari viikkoa lastenkoulua. He olivat sitten Korpiselän Tšikin kylässä lampuoteina Kustaa Seitenbergin tilalla 10 vuoden ajan ja ostivat sitten omakseen tilasta 35 hehtaarin kokoisen palstan. Turunen oli täällä maanviljelijänä ja harjoitti myös kalastusta ja metsästystä kaataen muun muassa kaksi karhua, toisen niistä pelkällä kirveellä. Hän meni 30-vuotiaana naimisiin Agrippina Patrosen kanssa ja heillä oli elossa kuusi lasta. Unissasaarnaamisen Turunen aloitti oman kertomansa mukaan sen jälkeen kun hänen vaimonsa sairastui juhannuksena 1929 ankaraan kuumeeseen ja sen jälkitautiin josta hän parani vasta seuraavan vuoden keväällä. Turunen alkoi tällöin seurata uskonasioita ja luki sairaalle Raamattua. Unissasaarnaamisen hän aloitti vuoden 1934 tienoilla ja hän saattoi saarnata yhteen menoon jopa kolme tuntia. Saarnaaminen tapahtui aina selällään maaten, jos häntä käännettiin saarnaaminen loppui. Saarnoissa Turunen toisti Raamatun tekstejä ja veisasi myös virsiä. Hän kävi keväällä 1937 Sortavalassa radiostudiossa, jossa hänen unissasaarnojaan tallennettiin äänilevylle. Tallennetut saarnanäytteet esitettiin sitten radiossa 17. toukokuuta 1937 professori Aarni Voipion unissasaarnaamista käsitelleen radioesitelmän yhteydessä. Unissasaarnaaja radiossa, Aamulehti, 15.05.1937, nro 128, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Horrossaarnaaja Iisakki Turunen?, Usko ja Rukous klassisen kristinuskon foorumi 17.12.2016 Luokka:Suomalaiset uskonnolliset vaikuttajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Simone Berteaut

Simone Berteaut (29. toukokuuta 1916 – 30. toukokuuta 1975) oli ranskalainen kirjailija ja Édith Piafin ystävätär. Berteaut julkaisi muistelmateoksensa Piaf vuonna 1969 elämästään Piafin kanssa, mutta laulajan sisarpuoli ja veli pyrkivät saamaan teoksen pois markkinoilta sillä perustein, että teos sisälsi paljon tarkoituksellisia valheita. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Punalakkimuura

Punalakkimuura (Thamnophilus ruficapillus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Punalakkimuuraa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 3 640 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kanta on laskussa elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyyden turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Brasilianpuumuura

Brasilianpuumuura (Thamnophilus torquatus) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Brasilianpuumuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 220 000 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kanta on laskussa elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laajan levinneisyyden turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Brasilianpuumuura (Thamnophilus torquatus) *iNaturalist: Brasilianpuumuura (Thamnophilus torquatus) *UniProt: Taxonomy - Thamnophilus torquatus *ITIS: Thamnophilus torquatus *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Thamnophilus torquatus, rufous-winged antshrike *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus torquatus Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Okrakuvemuura

Okrakuvemuura (Thamnophilus zarumae) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Okrakuvemuuraa tavataan Ecuadorin lounaisosissa ja Perun luoteisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 31 400 km2. Laji on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vielä vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Okrakuvemuura (Thamnophilus zarumae) *iNaturalist: Okrakuvemuura (Thamnophilus zarumae) *ITIS: Thamnophilus zarumae *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thamnophilus zarumae Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Christian LeBlanc

pienoiskuva|Christian LeBlanc vuonna 2012. Christian Jules Le Blanc (s. 25. elokuuta 1958 Fayetteville, Pohjois-Carolina), jonka sukunimi esiintyy myös muodossa LeBlanc, on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on ollut mukana Tunteita ja tuoksuja -televisiosarjassa useiden vuosikymmenien ajan. LeBlanc on esittänyt Michael Baldwinia Tunteissa ja tuoksuissa syksystä 1991 alkaen. Näyttelijä poistui sarjasta vuonna 1993, mutta palasi takaisin keväällä 1997. Hän on voittanut roolityöstään parhaan miespääosan Emmy-palkinnon kolme kertaa. Muita televisiorooleja LeBlancilla on ollut esimerkiksi sarjoissa As the World Turns ja Yön kuumuudessa (In the Heat of the Night). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Daytime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaikukaa kellot

"Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki" on tanskalaisen teologin ja kirjailija Nikolai Frederik Severin Grundtvigin kirjoittama jouluvirsi "Kimer, I klokker" vuodelta 1856. Grundtvig on kirjoittanut virren ystävänsä ja virsikirjan julkaisijan Peter Rördamin toivomuksesta, että Grundtvig kirjoittaisi virsiä saksalaiseen ”Lobet den Herren” -sävelmään. Grundtvig kirjoitti neljä virttä ja ne julkaisiin kesäkuussa 1856 Dansk Kirketidene -lehdessä. Virsistä vain tämä jouluvirsi on jäänyt elämään ja se on suosittu jouluvirsi Tanskassa ja Norjassa. Tanskan kirkon virsikirjaan se tuli 1869. Jouluyönä soivat kirkonkellot ja kuuluttavat Jeesuksen syntymää. Virsi oli tarkoitettu laulettavaksi jouluaamun jumalanpalveluksessa, kun vielä on pimeää. Virren alun keskiyö ei tarkoita vain joulukuista pimeää, vaan myös muuta pimeyttäː uusi päivä, uusi aika on koittanut. Vuoden kierto on kääntymässä talvipäivänseisauksen jälkeen kohti kevättä ja aurinkoa. Virressä toistuu myös monien vanhojen jouluvirsien kuva Jeesus-lapsesta aurinkona, joka loistaa seimestä. Virttä sävyttää joulun aamun jumalanpalveluksen ilo ja siinä on kirkonkellojen kaiulla oma merkityksensä. Kolmannen säkeistön tekstistä voi lukea, että Grundtvig olisi tarkoittanut tämän virren etenkin lasten virreksi, kun hän kirjoittaa: ”Synger og danser og klapper i eders småhænder” (Laulakaa, tanssikaa, taputtakaa pieniä käsiänne). Kunkin säkeistön päättävä ”Jumalan kunnia olkoon” liittyy selkeästi enkelten lauluun Betlehemin kedon keskiyössä. Virrestä on Lauri Pohjanpään suomennos Hengellisiä lauluja ja virsiä -kokoelmassa, laulu 21 "Soittakaa, kellot, nyt aamua pimeän mailla!". Ruotsin kirkon virsikirjassa on Niilo Rauhalan 1995 tekemä suomennos "Kaikukaa, kellot, on keskiyön hetki jo mailla!". Suomalainen säveltäjä Heino Kaski on tehnyt virteen sävelmän. Tanskan kirkon virsikirjassa virren sävelmänä on tanskalaisen säveltäjän Henrik Rungin sävelmä vuodelta 1857. Yleisimmin sitä lauletaan Saksan Stralsundissa 1665 julkaistulla sävelmällä, joka liittyy virteen ”Kiitos nyt Herran” (Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 329, Ruotsin kirkon virsikirjan virsi 2). == Lähteet == Luokka:Virret Luokka:Tanskalaiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Jari Lehikoinen

Jari Lehikoinen on joensuulainen opettaja ja sarjakuvakirjailija. Hän on kirjoittanut Rieku ja Raiku -sarjan sarjakuva-albumit Rieku ja Raiku: Tiputarhan Kuvakirja sekä Me Rieku ja Raiku. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Hannu Lajunen

Hannu Lajunen (s. 1. joulukuuta 1963 Joensuu) on suomalainen visuaalinen suunnittelija, animaattori ja muusikko. Hän on tehnyt värit ja sävyt Rieku ja Raiku -sarjakuva-albumiin Rieku ja Raiku: Tiputarhan kuvakirja sekä Me Rieku ja Raiku. Lajunen on myös Kelpo Pojat-, Eläkeläiset- ja Kumikameli-yhtyeiden rumpali. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tore Tallqvist

Tore Gustav Tallqvist (25. joulukuuta 1941 Helsinki – 9. marraskuuta 2022 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 27.11.2022, s. B 25.) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi arkkitehtuurin historian professorina Tampereen teknillisessä korkeakoulussa 1988–2009. Tallqvist valmistui ylioppilaaksi Svenska normallyceumin klassiselta linjalta vuonna 1959 ja arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1969. Tekniikan lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1983. Tallqvist opetti Teknillisessä korkeakoulussa 1972–1986 ja toimi Vanhan Porvoon neuvonta-arkkitehtina 1986–1988 sekä valtion rakennustaidetoimikunnan puheenjohtajana 1992–1997. Tallqvistin isä oli kulttuuritoimittaja J. O. Tallqvist. Myös hänen vaimonsa Barbara Tallqvist on arkkitehti. Heillä on kuusi lasta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Tore Tallqvistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Huvila Manner

Huvila Manner on Sondbyssä Porvoon saaristossa meren rannalla sijaitseva Alvar Aallon suunnittelema huvila. Alvar Aalto suunnitteli vuosina 1951-1952 rakennetun huvilan pikkuserkulleen Eero Mannerille. Huvila on nykyhetkellä yksityisomistuksessa ja se toimii kesämökkinä. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Porvoon rakennukset ja rakennelmat
August Palm

August Teodor Palm (5. helmikuuta 1849 Skåne – 14. maaliskuuta 1922 Tukholma) oli ruotsalainen sosialisti, joka oli Ruotsin sosialidemokraattisen työväenliikkeen varhaisin johtohahmo. Hän kuului muun muassa Ruotsin sosialidemokraattisen työväenpuolueen perustajiin. == Elämä == Hän syntyi Skånessa Ruotsissa, mutta vietti 10 vuotta ulkomailla Tanskassa ja Saksassa kisällinä, räätälinä ja poliittisena aktivistina. Palm saapui perheineen syksyllä 1881 laivalla Malmöhön mukanaan matka-arkullinen tanskalaista ja saksalaista sosiaalidemokraattista kirjallisuutta. Saapumisen tarkoituksena oli levittää sosialistisia aatteita Ruotsiin ja hän piti ensimmäisen laittoman puhetilaisuutensa hotelli Sverigessä Malmössä 6. marraskuuta 1881. Puheessaan hän vaati välitöntä vallankumousta, joka korvaisi vallitsevan järjestelmän sosialistisella. Tilaisuudessa oli 150 kuulijaa, joukossa myös paikallista hallitsevaa eliittiä, joilta syntyi nopeasti poliittinen tuomitseva vastareaktio, mikä lisäsi aiheen julkisuutta. Palmin seuraavaan tilaisuuteen osallistui jo 800 kuulijaa. Joulukuussa 1881 Palm siirtyi pitämään puhetilaisuuksia Tukholmaan, jossa niitä pidettiin ulkona, koska kukaan ei halunnut vuokrata sisätiloja niitä varten. Hän jatkoi laitonta vallitsevaa yhteiskunnallista tilannetta arvostelevaa toimintaa vuoteen 1886 saakka, jolloin hänet pidätettiin ja tuomittiin kaikkiaan kuudeksi ja puoleksi vuodeksi Långholmenin vankilaan. Vakavin rikos oli valtiopäivien herjaaminen, muita muun muassa kunnianloukkaus, laittomat kokoukset, sekä yleinen suuttumusta ja ärtymystä herättävä käytös. Palm perusti vuonna 1882 Ruotsin ensimmäisen sosiaalidemokraattisen sanomalehden nimeltä Folkviljan. Vuonna 1889 hän oli mukana perustamassa sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta, mutta oli jatkuvasti kiistoissa puolueen johdon, erityisesti Hjalmar Brantingin kanssa. Hän perusti myös sanomalehden Social-Demokraten ja oli sen ensimmäinen päätoimittaja. ==Teokset== * Palm, August. Ur en agitators lif, 1904. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Verkkomeriahven

Verkkomeriahven (Epinephelus quoyanus) on meriahventen (Serranidae) heimoon ja meriahventen (Epinephelinae) alaheimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji. Se aiheuttaa usein ciguatera-myrkytystä. == Koko ja ulkonäkö == Verkkomeriahven saavuttaa tavallisesti korkeintaan 35 senttimetrin pituuden (TL). Sen pohjaväritys on vaaleahko ja sillä on päässään ja ruumiissaan suuria limittäisiä tummanruskeita täpliä. Myös evät ovat samankaltaisten täplien peitossa. Väritys on samanlainen nuorella ja aikuisella kalalla. Verkkomeriahvenella on kylkiviivallaan 48–52 suomua. Selkäevässään lajilla on yksitoista piikkiruotoa ja 16–18 pehmeää ruotoa. Peräevässään verkkomeriahvenella on kolme piikkiruotoa ja kahdeksan pehmeää ruotoa. Rintaevissään sillä on 17–19 ruotoa. == Levinneisyys ja elintavat == Verkkomeriahvenen levinneisyys ulottuu Japanin merialueelta Uuteen Etelä- Walesiin ja lännessä Indonesian kautta Andamaaneille saakka. Lajin elinympäristöjä ovat matalat silttiset rannikkovedet. Sen ravintoa ovat pääasiassa katkaravut, madot, pikkukalat sekä ravut. Verkkomeriahvenen on havaittu voivan elää jopa 14 vuoden ikäiseksi. Laji saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 24 senttimetrin mittaisena. Se on protogyyninen hermafrodiitti (yksilöt ovat aluksi naaraita mutta muuttuvat myöhemmin koiraiksi), ja sukupuolenvaihdos tapahtuu noin 33 senttimetrin mittaisena. Hongkongin vesillä lajin lisääntymisaika kestää toukokuusta syyskuuhun. == Lähteet == Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Täpläkissamonni

Täpläkissamonni (Auchenoglanis occidentalis) on kissamonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Afrikasta. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa. ==Koko ja ulkonäkö== Täpläkissamonni voi kasvaa suurimmillaan noin 70 cm pitkäksi, mutta yleensä jää alle 45 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja pitkäkuonoinen. Kuonossa on viiksisäikeitä. Kalan selkäevä on lyhyehkö ja korkea ja sen takana on rasvaevä. Väriltään täpläkissamonni on vaihtelevasti ruskea tai kellertävänruskea ja ruumiissa on epäsäännöllisenmuotoisia tummia täpliä. Täplät vaalenevat kalan vanhetessa. ==Levinneisyys ja elintavat== Täpläkissamonnia tabtaan laajalta alueelta Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikasta suurista joista ja järvistä, esimerkiksi Kongo- ja Nigerjoista sekä Tšad- ja Tanganjikajärvistä. Lisäksi lajia esiintyy Niilissä Egyptissä. Kala elää matalissa ja mutapohjaisissa vesissä. Täpläkissamonnin ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kasvit ja orgaaninen materiaali. Sen lisääntymiskausi kestää toukokuulta lokakuulle. Täpläkissamonni rakentaa kotiloiden kuorista pohjaan pesän ja koiras vartioi munia. Ankeriasmonneihin kuuluva Dinotopterus cunningtoni voi kutea täpläkissamonnin pesään. Täpläkissamonni on paikallisesti merkittävä ruokakala. Toisinaan lajia pidetään akvaarioissa, mutta suuren kokonsa vuoksi se vaatii hyvin suuren akvaarion. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat
Grønn Ungdom

Grønn Ungdom (suom. Vihreät Nuoret; lyh. GU) on vuonna 1996 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on ympäristöpuolue vihreät. ==Organisaatio== GU:lla on aina kaksi yhtäaikaista puheenjohtajaa (norj. talspersoner). Järjestön ylin päättävä elin on vuosittain kokoontuva liittokokous (landsmøtet). ==Politiikka== GU on osa ympäristöliikettä. Se pitää tärkeänä ilmastonmuutoksen torjuntaa ja haluaa muun muassa ajaa alas Norjan öljyntuotannon. Lisäksi se tavoittelee ihmisille enemmän vapaa-aikaa. ==Kansainvälinen yhteistyö== GU on mukana yhteistyöjärjestöissä Euroopan vihreät nuoret ja Global Young Greens. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön kotisivut Luokka:Norjalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Keijunlilja

Keijunlilja (Gloriosa superba) on myrkkyliljakasveihin kuuluva koristekasvina tunnettu kukka. Se on yleensä noin metrin korkuiseksi kasvava ruohomainen rentovartinen kasvi. Lehdet kapenevat pitkiksi kärhimäisiksi kärjiksi, joilla kasvi voi kiinnittyä ympäristöönsä. Lehtihankaisiin kukkaperiin kasvavat suuret, huomiota herättävät kukat, joissa on kuusi kaksiväristä, punaista ja keltaista, taakse kaartunutta kehälehteä ja myös pitkät taipuneet heteet. Laji on myrkyllinen. Keijunlilja esiintyy alkuperäisenä trooppisessa Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Keijunlilja – Gloriosa superba Luokka:Myrkkyliljakasvit
Olavi Häyrinen

Olavi (Olli) Häyrinen (8. kesäkuuta 1912 Viipuri – 5. syyskuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Häyrisen vanhemmat olivat rappari Werneri Häyrinen ja Anna Vilhelmiina Rissanen ja puoliso vuodesta 1939 Greta Mirjam Häyhä. Häyrinen tuli ylioppilaaksi 1933 Viipurin suomalaisesta kaksoislyseosta ja valmistui 1938 rakennusalan insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta, työskenneltyään jo sitä ennen nuorempana rakennusmestarina. Valmistuttuaan hän toimi Osuustukkukaupan palveluksessa vastaavana rakennusmestarina ja toimisto- insinöörinä. Puolustusministeriön palveluksessa Häyrinen oli Merivoimien linnoitustoimiston työpäällikkö ja päällikkö 1940–1945. Vuonna 1945 Häyrinen oli mukana perustamassa Rakennusliike Häyrinen -yhtiötä ja tuli sen tekniseksi johtajaksi vuoteen 1959 asti, jolloin hän siirtyi yrityksen toimitusjohtajaksi Jussi Häyrisen jälkeen. Seuraavana vuonna hänestä tuli myös yrityksen hallituksen puheenjohtaja. Näitä tehtäviä Häyrinen hoiti aina vuoteen 1978 asti. Yhtiö rakensi ja rakennutti sekä asunto- että teollisuuskiinteistöjä, mutta myös liikerakennuksia ja kouluja. Häyrisellä oli useita rakennusalan luottamustoimia, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1970.Rakennusliike Häyrinen Oy:n johto. Helsingin Sanomat, 29.7.1959, s. 16.Kuolleita. Teollisuusneuvos Olavi Häyrinen. Helsingin Sanomat, 14.9.1986, s. 17. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Barbara Inkpen

Barbara Jean Inkpen (myöh. Lawton, 28. lokakuuta 1949 Farnham – 3. syyskuuta 2021 Carshalton) oli brittiläinen korkeushyppääjä. Inkpen jakoi EM-hopeatilan Helsingissä 1971 tuloksella 185 cm. Hän paransi urallaan Britannian ennätystä seitsemän kertaa ylittäen parhaimmillaan 187 cm vuonna 1973. Pituushypyssä hänen paras tuloksensa oli 617 cm. Inkpen kilpaili urallaan kaksissa kesäolympialaisissa: Méxicossa 1968 hän sijoittui 13:nneksi ja Münchenissä 1972 neljänneksi. Inkpen kuoli neljä vuotta syöpää sairastettuaan Carshaltonissa 71-vuotiaana 3. syyskuuta 2021.Olympediahttps://www.englandathletics.org/athletics-and- running/news/barbara-inkpen-lawton-1949-2021/ == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Antoine César Becquerel

Antoine César Becquerel (7. maaliskuuta 1788 Châtillon-Coligny, Loiret, Ranska – 18. tammikuuta 1878 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen fyysikko, joka oli sähköopin edellekävijöitä ja kehittäjiä. ==Elämä ja ura== Becquerelistä tuli upseeri vuonna 1808 ja hän osallistui Napoleonin Espanjan sotaretkeen vuosina 1810-1812. Pian tämän jälkeen hän siirtyi opetustarkastajaksi École polytechniqueen, mutta häntä tarvittiin edelleen sotilaallisiin tehtäviin, ja hän osallistui vuoden 1814 sotaretkeen. Vuodesta 1815 lähtien hän omistautui yksinomaan fysiikan tutkimukselle ja opetukselle. Vuonna 1837 hänestä tuli Muséum d'histoire naturelle -museon professori. Becquerelistä tuli Ranskan tiedeakatemian jäsen vuonna 1829 ja Royal Societyn jäsen vuonna 1837. Becquerelin sähkökemian alalla tekemä työ toi hänelle vuonna 1837 seuran Copley-mitalin. Tärkeimmässä teoksessaan Traité expérimental de l'électricité et du magnétisme, et de leurs phénoménes naturels (1834-1840) hän esitteli kriittisesti ja systemaattisesti sekä muiden tekemät sähköä ja magnetismia koskevat havainnot että itsensä tekemät löydöt. Becquerel kirjoitti myös useita muita fysiikan teoksia, joskus yhdessä poikansa Edmondin kanssa. Hänen tieteellisistä tutkimuksistaan on mainittava erityisesti tutkimukset turmaliinin sähköisistä ominaisuuksista, metallien johtavuudesta, lämmön vaikutuksista johtavuuteen ja sähkön tuottamisesta samaa metallia olevien kappaleiden välisessä kosketuksessa. Hän sovelsi lämpösähköä koskevien tutkimustensa tuloksia sähköisen lämpömittarin rakentamiseen ja mittasi sillä eläinten sisuten lämpötilaa, maaperän lämpötilaa eri syvyyksissä ja ilmakehän lämpötilaa eri korkeuksissa. Hän oli myös hyvin kiinnostunut meteorologian ja maatalouden kysymyksistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1788 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Prokšinon metroasema

Prokšino () on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 20. kesäkuuta 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Moskovan metroasemat
Cévennes

Cévennes ( ; , suomeksi ainakin aikaisemmin myös Sevennit) Kotus: Eksonyymit) on kulttuurinen alue ja vuoristoalue Etelä-Keski-Ranskassa Massif Centralin kaakkoisreunalla. Se kattaa osia Ardèchen, Gardin, Héraultin ja Lozèren departementeista. Cévennesin kautta kulkee Atlanttiin ja Välimereen laskevat vesistöt toisistaan erottava päävedenjakaja. Sieltä alkavat muun muassa Loire ja sen sivujoki Allier, Garonnen sivujoet Lot ja Tarn sekä Rhônen sivujoet Ardèche ja Gardon. Alueella on runsaasti niin ekologista kuin kulttuurista merkitystä, ja osia alueesta suojellaan Cévennesin kansallispuistossa ja Unescon biosfäärialueena.Unesco: Cevennes Yhdessä Caussesin ylänköjen kanssa Cévennes on ollut Unescon maailmanperintökohde Les Causses et les Cévennes, paysage culturel de l’agro-pastoralisme méditerranéen on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011.Unesco:Les Causses et les Cévennes ==Lähteet== Luokka:Ranskan maantiede Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa
Grugliasco

Grugliasco () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissaGrugliasco in Enciclopedia TreccaniGrugliasco in Sapere.it Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 36 700 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Tuomas Tuohino

Tuomas Tuohino eli Korpraali Loo (22. elokuuta 1784 Hyrynsalmi – 24. tammikuuta 1863 Oulu) oli suomalainen Oulussa asunut työmies, yövartija ja Suomen sodan veteraani. Hänen sotamuistelmansa ilmestyivät Oulun Wiikko- Sanomissa 1858–1859.Arvi Raivio : Suomen sodan "korpraali Luu" Sandelsin matkassa. Sotavanhuksen kertomus "Oulun Wiikkosanomissa" sotaretkestään, Hakkapeliitta, 12.01.1937, nro 2, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Tuohino eli korpraali Loo (Luu) osallistui Suomen sotaan Savon jääkärirykmentin Kajaanin pataljoonan riveissä. Hänen sotansa alkoi Rautalammin Koivikon kylässä käydystä kahakasta. Kajaanin pataljoonan komentajan eversti Gustaf Fahlanderin johtama joukko vetäytyi sitten veneillä Konnevettä pitkin Suonenjoelle jossa Loo eksyi viiden muun sotilaan kanssa joksikin aikaa pääjoukosta. Karttulasta Fahlanderin joukot marssivat Kuopioon ja edelleen Toivalaan jossa he osallistuivat Sandelsin johtamaan Toivalan puolustukseen. Korpraali Loo osallistui tällöin veneillä tehtyihin partioretkiin joilla häirittiin Kuopioon saapuneita venäläisiä. Korpraali Loon sotamuistelmat päättyivät Virran taisteluun Iisalmessa ja Sandelsin joukkojen vetäytymiseen kohti Oulua. Hänen keskeneräisiksi jääneet sotamuistelmansa ilmestyivät 1858–1859 Oulun Wiikko-Sanomissa, muistiinkirjoittajana lienee ollut lehden toimittaja, pastori Johan Bäckwall. Suomen sodan jälkeen Tuohino asettui Ouluun, josta hän osti 1822 tonttimaan itselleen ja asui Linnankatu 25:ssä sijainneessa vaatimattomassa mökissään. Hän oli työmiehenä, proomumiehenä ja viimeksi kaupungin yövartijana ja vankihuoneen vahtimiehenä. Oulun museossa on tallella joitain hänen käyttämiään työkaluja kuten höyliä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomen sota Luokka:Vuonna 1784 syntyneet Luokka:Vuonna 1863 kuolleet
Fono

Fono on Amerikan Samoan kaksikamarinen parlamentti, jolla on lainsäädännöllinen valta territorion sisäisissä asioissa. Parlamentti kokoontuu Pago Pagossa. Fonon kaksi kamaria ovat: * Senaatti * Edustajainhuone == Lähteet == Luokka:Itsehallintoalueiden parlamentit Luokka:Amerikan Samoan politiikka
Germanus Auxerrelainen

Germanus Auxerrelainen () (n. 380 – 31. heinäkuuta 448) oli Auxerren piispa. Germanus syntyi Auxerressa varakkaaseen perheeseen ja opiskeli Roomassa kaunopuheisuutta ja siviilioikeutta. Gallia kuului tuolloin Rooman valtakuntaan. Opintojensa jälkeen Germanus toimi prefektinä tuomioistuimessa menestyksekkäästi. Hänen kykynsä huomattiin, ja hän pääsi läheisiin tekemisiin keisarillisen hovin kanssa. Hän myös meni naimisiin keisarillisissa piireissä erittäin arvostetun naisen kanssa. Keisari lähetti hänet takaisin Galliaan ja nimitti hänet yhdeksi kuudesta herttuasta, joille uskottiin gallialaisten maakuntien hallinto. Germanus asettui asumaan Auxerreen. Hän joutui kuitenkin kahnaukseen Auxerren piispan Pyhän Amatorin kanssa, joka syytti häntä epäjumalan palvomisesta. Amator pelkäsi henkensä puolesta, ja lopulta hän päätti nimittää Germanuksen diakoniksi. Tämä sai aikaan muutoksen Germanuksessa, ja hän koki tapahtuneen jumalan tahtona. Amator kuoli vähän tämän jälkeen ja Germanus vihittiin Auxerren piispaksi 7. heinäkuuta 418. Piispana hän perusti Saint-Cosmen ja Saint-Damienin luostarin Auxerren kautta virtaavan Yonnen vastarannalle, ja mihin hän vetäytyi viettämään vapaa- aikoinaan. Vuonna 429 Britannian piispat lähettivät mantereelle avunpyynnön, että saisivat apua saaren uskoa turmelevan harhaopin pelagialaisuuden leviämisen estämiseksi. Tehtävään lähetettiin Germanus ja Troyesin piispa Pyhä Loup. Matkallaan Britanniaan he kohtaavat Nanterressa pienen tytön, Genevièven, josta tuli myöhemmin Pariisin suojelupyhimys. Hän teki Britanniaan vielä toisen matkan vuonna 447 jolloin hänen mukanaan oli Trèvesin piispa Pyhä Sévère. Palattuaan toiselta Britannian matkaltaan Germanus kulki Armorikan kautta, rukoillakseen kapinassa olleiden armorikalaisten puolesta. Hän matkusti Rooman valtakunnan pääkaupunkiin Ravennaan pyytääkseen armoa armorikalaisille. Hänen pyytämänsä armahdus myönnettiin. Hän kuitenkin kuoli ollessaan Ravennassa 31. heinäkuuta 448. Germanuksen ruumis tuotiin takaisin Auxerreen, ja hänet haudattiin pieneen Pyhän Mauriksen oratorioon. Myöhemmin oratorio korvattiin suurella kirkolla, josta tuli kuuluisa benediktiiniläisluostari nimeltään Pyhän Germanus Auxerrelaisen luostari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset pyhimykset Luokka:Piispat Luokka:Auxerre Luokka:300-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 448 kuolleet Luokka:Kelttiläinen kristillisyys
Vito Volterra

Vito Volterra (3. toukokuuta 1860 Ancona, Kirkkovaltio – 11. lokakuuta 1940 Rooma) oli italialainen matemaatikko ja fyysikko, joka tunnetaan erityisesti integraaliyhtälöiden ja matemaattisen biologian tutkijana. Hän oli funktionaalianalyysin perustajia. ==Elämä ja ura== Volterra oli lähtöisin köyhästä juutalaisperheestä. Hän opiskeli Pisan yliopistossa ja väitteli siellä tohtoriksi hydrodynamiikasta. Vuonna 1883 hänestä tuli mekaniikan professori Pisassa. Opettajansa Enrico Bettin kuoleman jälkeen hän sai matemaattisen fysiikan professuurin Pisassa ja vuonna 1892 mekaniikan professuurin Torinossa. Vuonna 1900 hänestä tuli mekaniikan professori Roomassa. Vuonna 1905 hänet valittiin Italian kuningaskunnan senaattoriksi. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli Italian ilmavoimien palveluksessa ja osallistui ilmalaivojen kehittämiseen. Kun hän kieltäytyi vannomasta uskollisuudenvalaa Benito Mussolinin hallinnolle vuonna 1931, hänet pakotettiin lähtemään yliopistosta ja erotettiin tiedeakatemiasta. Hän vietti elämänsä viimeiset vuodet ulkomailla, erityisesti Espanjassa ja Ranskassa, mutta palasi Roomaan hieman ennen kuolemaansa. Volterran tutkimukset koskivat erityisesti analyysia. Hänet tunnetaan parhaiten työstään integraaliyhtälöiden parissa, joista eräs, Volterran yhtälö, on nimetty hänen mukaansa. Hän työskenteli myös matemaattisen biologian parissa ja tutki petoeläinten ja saaliseläinten suhteita matemaattisesti. Riippuvuussuhdetta kuvataan Lotkan–Volterran yhtälöllä. Volterra valittiin muun muassa Royal Societyn ulkomaiseksi jäseneksi vuonna 1910 ja Paavillisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1936. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset fyysikot Luokka:Italialaiset professorit Luokka:Italialaiset matemaatikot Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Himalajan kätköissä

Himalajan kätköissä (The Night Train to Kathmandu) on vuonna 1988 julkaistu yhdysvaltalainen seikkailufantasiaelokuva. Sen on ohjannut Robert Wiemer. == Lähteet == Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat
Pjongjangin eläintarha

Pjongjangin eläintarha, virallisesti Korean keskuseläintarha (), on eläintarha Pohjois-Korean pääkaupungissa, Pjongjangissa. Eläintarha on avattu vuonna 1959, väitetysti suoraan Kim Il-sungin käskystä. Virallisten tietojen mukaan eläintarhassa oli aluksi vain 50 mäyrää. Myöhemmin eläintarhalle on lahjoitettu eläimiä, kuten esimerkiksi Ho Tši Minhin lahjoittama elefantti ja Suharton lahjoittama oranki. Pinta-alaltaan eläintarha on 100 hehtaaria ja sieltä löytyy noin 800 eläinlajia. Yksittäisiä eläimiä on noin 10 000\. Vuonna 2016 eläintarhassa toteutettiin mittava ja kokonaisvaltainen remontti. Elävien eläinten lisäksi eläintarhan yhteydessä toimii myös evoluutiosta kertova museo, jossa on esillä dinosauruksia esittäviä patsaita. Eläintarhan vetonaula on väitetysti sen koiratarha. Eläintarhassa käy vuosittain joitain tuhansia kävijöitä. Vuonna 2016, remontin jälkeen, eläintarha nousi kansainväliseen maineeseen, kun paljastui, että yksi sen simpansseista, Azalea, oli opetettu tupakoimaan. Eläintarhan työntekijöiden mukaan Azalea polttaa askin savukkeita päivässä ja osaa käyttää itse sytytintä. == Lähteet == Luokka:Eläintarhat Luokka:Pjongjang
Kiinteistö Oy Lahden Aleksinportti

Kiinteistö Oy Lahden Aleksinportti tai Orimattilan Kutomon talo on Kaarlo Könösen suunnittelema, vuonna 1934 valmistunut, Lahdessa sijaitseva rakennus. Talon rakennutti vuonna 1918 perustettu Orimattilan Kutomo, joka siirtyi kolme vuotta perustamisensa jälkeen Lahteen. Talo valmistui nykyiseen muotoonsa osissa, täydellistyen vasta vuonna 1962. Kaarlo Könönen suunnitteli laajennukset, joita valmistui vuosina 1940, 1946 ja 1962. Vuoden 1940 laajennuksessa pihalle valmistui talousrakennus, jossa sijaitsivat tehtaan kuivaamo ja värjäämö sekä talomiehen asunto. Aleksanterinkadun varteen valmistui kuusikerroksinen osa, jossa oli asuntoja ja konttoritiloja. Vuonna 1946 korotettiin jälleen rakennuksia, kun matalaa rakennusosaa korotettiin ja sinne valmistui kutomosaleja. Vuonna 1962 Lahdenkadun puoleista osaa jatkettiin jo olemassa olevan mallin mukaisesti. Rakennus on arkkitehtuuriltaan arvokas. == Lähteet == Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Keski-Lahti
Hanna Krall

Hanna Krall (s. 20. toukokuuta 1935 Varsova) on puolalainen kirjailija ja toimittaja. Krall selvisi äitinsä kanssa sukunsa ainoina toisen maailmansodan juutalaisvainoista piilottelemalla puolalaisperheissä. Sodan jälkeen hänen äitinsä tarvitsi kauan lääketieteellistä hoitoa ja Krall joutui orpokotiin. Krall opiskeli journalistiikkaa ja valmistui Varsovan yliopistosta vuonna 1955. Hän työskenteli useita vuosia toimittajana puolalaisissa sanomalehdissä. Krall asui kirjeenvaihtajana Neuvostoliitossa 1966–1969. Krallin teosten keskisiä teemoja ovat identiteetti ja muisti. Krall on kirjoittanut erityisesti juutalaisten kohtaloista sekä saksalais-puolalaista suhteista. Krallin tunnetuin teos Kilpajuoksu Isä Jumalan kanssa (1977) perustuu Varsovan gheton kapinajohtajan, Marek Edelmanin, tarinaan. Krall on saanut useita palkintoja. Vuonna 1985 hän sai Solidaarisuuden maanalaisen palkinnon 1985 ja hänelle myönnettiin Leipzigin kirjamessuilla kirjallisuuspalkinnon eurooppalaisen yhteisymmärryksen edistämisestä vuonna 2000. Krallin teoksia on käännetty useille kielille, ja hän on saanut tunnustusta erityisesti Saksassa ja Ruotsissa. ==Suomennetut teokset== * * * ==Katso myös== * Varsovan geton kansannousu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoa Hanna Krallista suomentaja Tapani Kärkkäisen verkkosivuilla Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1935 syntyneet
Rankka

Rankka on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * A. Wilh. Rankka (1873–1919), lyseon lehtori * Armas Rankka (1878–1953), arkkitehti * Lauri Rankka (s. 1950), taidegraafikko * Väinö Rankka (1875–1952), rautatieinsinööri
Pärt Uusberg

thumb|right|Pärt Uusberg Pärt Uusberg (s. 16. joulukuuta 1986 Rapla) on virolainen säveltäjä ja kuoronjohtaja.Pärt Uusberg Estonian Music Information Centre Uusberg opiskeli kuoronjohtoa Tallinnan Georg Ots -musiikkiopistossa Heli Jürgensonin johdolla. Samassa oppilaitoksessa hän sai sävellysopetusta Alo Põldmäeltä ja Galina Grigorjevalta. Vuonna 2012 hän sai sävellyksessä kandidaatinarvon opiskeltuaan sitä Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa Tõnu Kõrvitsin johdolla. Vuonna 2014 hän valmistui sävellysopinnoistaan maisterina Toivo Tulevin ja Tõnu Kõrvitsin oppilaana; vuonna 2018 hän sai maisterinarvon myös kuoronjohdossa opiskeltuaan Tõnu Kaljusten johdolla. Vuonna 2008 Uusberg perusti Head Ööd, Vend -kamarikuoron alun perin veljensä Uku Uusbergin ohjaamaa Head ööd, vend -näytelmää varten. Kuoro jatkoi aktiivista toimintaansa Virossa ja ulkomailla. Uusberg on johtanut myös muita kuoroja. Hänen sävellystuotannossaan pääpaino on ollut kuoromusiikilla, mutta hän on laatinut musiikkia myös orkesterille, muille kokoonpanoille ja pianolle. Lisäksi hän on säveltänyt elokuvamusiikkia. Kuorolaulujensa sanoituksina Uusberg on käyttänyt liturgisia tekstejä sekä muiden muassa Juhan Liivin, Ernst Ennon, Viivi Luikin, Karl Ristikiven ja Indrek Hirvin runoutta. Esimerkiksi Viron kansallinen mieskuoro on tilannut häneltä sävellyksiä. Hänen orkesteriteoksiaan johtaneisiin kapellimestareihin ovat kuuluneet Kaspar Mänd, Toomas Vavilov, Jüri-Ruut Kangur, Mikk Murdvee ja Hando Põldmäe. Monia Uusbergin sävellyskonsertteja on pidetty Tallinnan ja Raplan kirkoissa. Hän on ollut teoksillaan edustettuna myös Tallinn Music Weekin, Viron laulujuhlien ja Viron nuorten laulu- ja tanssifestivaalin ohjelmistoissa. Vuonna 2010 Uusberg pääsi pianokappaleellaan "Paradiis" edustetuksi ISCM World Music Daysiin Sydneyyn. Hän on saanut useita stipendejä, palkintoja ja tunnustuksia. Esimerkiksi mieskuorolaulu "Kuule mu palve häält" toi European Award for Choral Composersin a cappella -kuorolaulujen kategoriassa vuonna 2012. Viron kuoroliitto myönsi Uusbergille vuoden kuorosäveltäjän tunnustukset vuosina 2012 ja 2018. Hänen CD-levynsä Liiv, meri ning mõtted puolestaan valittiin vuoden 2014 kuoroalbumiksi. Uusberg esitti Joosepin roolin elokuvassa Klass."Surm oli nii reaalne, et nutsin pärast tükk aega." Õhtuleht Musiikkia hän on säveltänyt muun muassa elokuvaan Ristituulessa.Pärt Uusberg Eesti filmi andmebaas == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Virolaiset säveltäjät Luokka:Virolaiset kuoronjohtajat Luokka:Virolaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiinan tasavallan pääministeri

Kiinan tasavallan pääministeri () on Taiwanin hallituksen päämies. Titteli on virallisesti ”toimeenpanevan yuanin presidentti”, mutta käännetään usein pääministeriksi. Pääministerin ensisijainen tehtävä on johtaa hallitusta. Mikäli pääministeri ei kykene hoitamaan virkaansa, sitä hoitaa varapääministeri. Nykyinen pääministeri on Cho Jung-tai. Nykymuodossaan virka perustettiin vuonna 1947 ja tuolloin ensimmäinen pääministeri oli Chang Chun. == Lähteet == *
Lauri Akola

Lauri Akola (s. 13. maaliskuuta 1941 Salla) on suomalainen kirjailija ja opettaja.Akola, Lauri Kirjasampo Akola pääsi ensimmäisellä romaanillaan (Vienan kuohut, Nordbooks 2017Vuoden 2019 palkinnot Lappi- kirjallisuuspalkinto) Lappi-kirjallisuuspalkintofinalistiksi vuonna 2019. Hänen toisena romaaninaan ilmestyi Johannes.Lauri Akola: Johannes Väyläkirjat Ennen romaaneja Akola oli julkaissut kirjan Tohmon koulun vaiheita (2011) ja toimittanut Pentti Väyrysen kanssa eri tekijöiden artikkeleista koosteen Annahan ollakkahan / Kertomuksia Kemijärveltä (2012). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Doerz

Doerz on verkossa toimiva paikallisten elämysten ja aktiviteettien ostamiseen tarkoitettu sivusto. Doerzissa elämyksiä voivat tarjota sekä yksityishenkilöt että yritykset. Yhtiön virallinen nimi on Doerz Co Oy ja sen pääkonttori on Suomen Turussa. == Historiaa == Doerz on perustettu vuonna 2016. Perustaja on Tomi Virtanen. Yrityksen siemenrahoitus on tehty joukkorahoituksella . Alun perin yritys perustettiin tarjoamaan jakamistalouden elämyksiä matkailijoille. Vuonna 2021 jo yli puolet alustalla myytävistä elämyksistä oli kuitenkin yritysten tarjoamia, joten jakamistalouden sijaan voidaan puhua laajemmin alustataloudesta. == Tuotteet == === doerz.com === Sivusto, jonka avulla ihmiset etsivät paikallista tekemistä ja aktiviteetteja matkakohteessa tai omassa kotikaupungissaan. === Doerz Local === SaaS-tuote, joka on suunnattu matkailun kehittämisestä kiinnostuneille kaupungeille, kunnille ja alueille. === Doerz Connect === Tapahtumapohjainen SaaS-tuote, jota käyttävät kaupungit ja alueet, jotka haluavat tarjota lisäarvoa seminaareissa ja tapahtumissa vieraileville matkailijoille. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset verkkosivustot Luokka:Markkinapaikat
Ahjon liikerakennus

Ahjon liikerakennus tai Ahjon talo on vuonna 1935 Hyvinkään keskustaan valmistunut funkkistyyliä edustava suojeltuhttp://www.hameenkatu6.fi/rakennuksen-historia.html liikerakennus. Se sijaitsee osoitteessa Hämeenkatu 2 Hyvinkään ydinkeskustassa myöhemmin valmistunutta Jussintorin liikerakennusta vastapäätä. Rakennuksessa toimi tiettävästi Suomen ensimmäinen Helsingin ulkopuolella sijainnut tavaratalo. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Georg Jägerroos ja se suunniteltiin osuusliike Ahjolle, josta sen nimi juontuu. Rakennusta laajennettiin 1950-luvulla ja sen 1920-luvun klassismia edustanut Heikki Siikosen suunnittelema osa purettiin vuonna 1991.https://www.hyvinkaa.fi/static/kaavoit/hoitosuunnitelma/ Rakennuksen torniosa on vuodelta 1957. Ahjon talossa toimii nykyään hotelli ja ravintoloita.http://www.hyvinkaakuvat.com/paikkasivut/ykkoskortteli.htm Rakennus tunnetaan paikallisesti erityisesti tanssiravintola Hopealyhdystä.https://www.aamuposti.fi/paikalliset/1707517 Sen mukaan on nimetty viereinen Ahjonkatu. Ahjon talon sisällä on Mauno Mattilan suunnittelema reliefi Ahjo vuodelta 1974. ==Lähteet== Luokka:Hyvinkään rakennukset ja rakennelmat