EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stiff Little Fingers

Stiff Little Fingers on vuonna 1977 perustettu pohjoisirlantilainen punkyhtye, josta esimerkiksi Green Day on ottanut vaikutteita omaan musiikkinsa. Yhtyeen tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluu muun muassa ”Suspect Device” ja ”Gotta Getaway”. Stiff Little Fingers esiintyi Oulun Kuusrockissa 1979. Yhtye hajosi vuonna 1983, mutta teki comebackin vuonna 1987. == Jäsenet == * Jake Burns – kitara, laulu * Ali McMordie – basso * Henry Cluney – kitara, laulu * Jim Reilly – rummut == Diskografia == * * * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset punkyhtyeet Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet Luokka:Pohjoisirlantilaiset yhtyeet
Teairra Marí

Teairra Maria Thomas (s. 2. joulukuuta 1987 Detroit, Michigan) on afroamerikkalainen R&B; -artisti. Hän aloitti uransa jo 12-vuotiaana, ja levytti serkkunsa kellarissa. Tuottaja Big Mike on ohjannut hänen uraansa sitä asti kun Mari oli 13-vuotias. Läpimurto tuli 16-vuotiaana, ja toinen single No Daddy ja siitä tehty video toivat kaupallista menestystä ja näkyvyyttä MTV- kanavalla. ==Diskografia == Albumit * 2004: Get Away - EP * 2005: Roc-A-Fella Presents: Teairra Mari * 2006:TBR Singlet * 2005: Make Her Feel Good #35 US, #9 R&B; * 2005: No Daddy #84 R&B; * 2006: Phone Booth Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pius VIII

Pius VIII (syntymänimeltään Francesco Saverio Castiglioni; 20. marraskuuta 1761 Cingoli – 1. joulukuuta 1830) toimi paavina vuosina 1829–1830.Pio VIII Santi Beati Castiglionista tuli Montalton piispa vuonna 1800. Ranskan vallattua alueen Napoleonille Castiglioni kieltäytyi vannomasta uskollisuutta Napoleonille ja joutui vankilaan. Napoleonin Ranskan kukistuttua Castiglionista tuli kardinaali vuonna 1816."Pius VIII. Encyclopædia Britannica. 31.5.2009 Paaviksi Castiglioni valittiin 31. maaliskuuta 1829. Pius VIII:n terveys oli heikko jo paaviksi valinnan aikana, ja hänen paaviutensa kestikin vain 20 kuukautta. Pius VIII:n heikosta terveydestä huolimatta on esitetty salaliittoteorioita, joiden mukaan hänet olisi myrkytetty. Nämä teoriat perustuvat paavin hovissa vaikuttaneen prinssi Agostino Chigin tekemään paavin ruumiinavausta koskevaan päiväkirjamerkintään, jossa hän toteaa, että paavin sisäelimet olivat hyväkuntoiset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1830 kuolleet
Roberto Benigni

Roberto Benigni (s. 27. lokakuuta 1952 Castiglion Fiorentino, Italia) on italialainen elokuva- ja televisionäyttelijä sekä -ohjaaja. Hänet tunnetaan tragikomediastaan Kaunis elämä, jonka hän on ohjannut, käsikirjoittanut ja jossa hän näyttelee itse pääosaa. Kaunis elämä toi Benignille Oscar-palkinnon parhaasta miespääosasta. Lisäksi hän oli ehdolla parhaasta ohjauksesta ja parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Benigni sai roolisuorituksestaan myös muun muassa Baftan ja SAG-palkinnon. Italiassa Benigni tuli kuuluisuuteen 1970-luvun televisiosarjasta Televacca, joka kuitenkin hyllytettiin sensuurin takia. Benigni on tehnyt pääasiassa töitä italialaisen elokuvan parissa, mutta on näytellyt myös muualla, esimerkiksi kolmessa amerikkalaisen Jim Jarmuschin ohjaamassa elokuvassa, Down by Law, Night on Earth ja Kahvia ja tupakkaa. ==Filmografia== *Bertoluccin kuu (La luna, 1979) *Down by Law (1986) *Night on Earth (1991) *Hammastikku-Johnny (Johnny Stecchino, 1991), näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja *Vaaleanpunaisen pantterin poika (Son of the Pink Panther, 1993) *Il mostro, 1994, näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja *Kaunis elämä (La vita è bella, 1997), näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja *Asterix ja Obelix vastaan Caesar (Astérix et Obélix contre César, 1999) *Pinocchio, (2002) näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja *Kahvia ja tupakkaa (Coffee and Cigarettes, 2003) *Tiikeri ja lumi (La Tigre e La Neve, 2005) *To Rome with Love (2012) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Italialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Parhaan miespääosan Oscar-palkinnon saajat Luokka:SAG-palkinnon saajat
UEFA Intertoto Cup

UEFA Intertoto Cup oli Euroopan jalkapalloliiton UEFAn kesäisin järjestämä jalkapallon seurajoukkueiden kilpailu joukkueille, jotka eivät olleet päässeet Mestarien liigaan tai UEFA Cupiin. Kilpailu lakkautettiin kauden 2008 jälkeen ja sulautettiin UEFA Cupiin. Ensimmäisen kerran kilpailu pelattiin vuonna 1961 nimellä International Football Cup. Tarkoituksena oli, että myös kesäaikaan pystyttäisiin harjoittamaan jalkapallovedonlyöntiä. Muutaman vuoden jälkeen, vuonna 1967, kilpailun luonne muuttui sellaiseksi, ettei sillä ollut lohkovaiheen jälkeen varsinaisia cup-muotoisia otteluita tai edes voittajaa. UEFAn alaisuuteen kilpailu siirtyi vuonna 1995, jolloin se sai nimen UEFA Intertoto Cup. Vuodesta 2006 lähtien kilpailun voittaja ja palkintopokaalin saaja oli se joukkue, joka pääsi pisimmälle UEFA Cupissa. Jokaisella kierroksella joukkueet saivat 50 000 euron palkintorahan. == Voittajat == === 1961–1967 === Kausi Voittaja 2. sija Tulos 1961–1962 Ajax Feijenoord 4–2 1962–1963 Slovnaft Bratislava Padova Calcio 0–0, 1–0 1963–1964 Slovnaft Bratislava''' Polonia Bytom 1–0 1964–1965 Polonia Bytom Lokomotive Leipzig 5–1, 0–3 1965–1966 Lokomotive Leipzig IFK Norrköping 4–0, 0–1 1966–1967 Eintracht Frankfurt Inter Bratislava 1–1, 3–2 1967–1994 Ei voittajaa. Pelattiin ainoastaan lohkovaihe. === 1995–2005 === Vuosi Voittaja 2. finalisti Tulokset 1995 Strasbourg Tirol 1–1, 6–1 Bordeaux Karlsruhe 2–0, 2–2 1996 Karlsruhe Standard 0–1, 3–1 Guingamp Rotor 1–2, 1–0 Silkeborg Segesta 2–1, 0–1 1997 Bastia Halmstad 1–0, 1–1 Lyon Montpellier 1–0, 3–2 Auxerre Duisburg 0–0, 2–0 1998 Valencia Salzburg 2–0, 2–1 Bremen Vojvodina 1–0, 1–1 Bologna Ruch 1–0, 2–0 1999 Montpellier Hamburg 1–1, 1–1 (3–0 rp.) Juventus Rennes 2–0, 2–2 West Ham Metz 1–0, 3–1 2000 Udinese Sigma 2–2, 4–2 Celta Zenit 2–1, 2–2 Stuttgart Auxerre 2–0, 1–1 2001 Aston Villa Basel 1–0, 4–1 PSG Brescia 0–0, 1–1 Troyes Newcastle 0–0, 4–4 2002 Málaga Villarreal 1–0, 1–1 Fulham Bologna 2–2, 3–1 Stuttgart Lille 0–1, 2–0 2003 Schalke Pasching 2–0, 0–0 Villarreal Heerenveen 2–1, 0–0 Perugia Wolfsburg 1–0, 2–0 2004 Lille Leiria 0–0, 2–0 Schalke Liberec 2–1, 1–0 Villarreal Atlético 2–0, 0–2 (3–1 rp.) 2005 Hamburg Valencia 1–0, 0–0 Lens CFR 1–1, 3–1 Marseille Deportivo 0–2, 5–1 === 2006–2008 === Kaudella 2006 Intertoto Cup muuttui siten, että yksitoista 3. kierroksen voittajaa pääsivät UEFA Cupiin. Näistä pisimmälle päässyt on taulukossa lihavoituna. Kausi Voittajat 2006 Auxerre Ethnikos Achnas Grasshoppers Hertha Kayserispor Maribor Marseille Newcastle Odense Ried Twente 2007 Aalborg Atlético Blackburn Hamburg Hammarby Leiria Lens Oțelul Rapid Wien Sampdoria Tobol 2008 Aston Villa Braga Deportivo Elfsborg Grasshoppers Napoli Rennes Rosenborg Sturm Stuttgart Vaslui == Katso myös == * Suomalaisjoukkueet jalkapallon eurocupeissa == Aiheesta muualla == * Intertoto Cup UEFA:n sivustolla * Intertoto Cup RSSSF:n sivustolla * Intertoto-cup.com Luokka:Jalkapallon seurajoukkuekilpailut Luokka:UEFAn kilpailut Luokka:Eurocupit
Ehkä otin, ehkä en

__NOTOC__ Ehkä otin, ehkä en on Matti Nykäsen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2006 levymerkillä Edel Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 18. Kitaristi-laulaja Jussi Niemi on säveltänyt ja sovittanut kaikki albumin kappaleet. ”Mäkikotka ja häkkilintu” -kappaleessa häntä auttoi Harri Rantanen ja ”Yllätysten yö” -kappaleessa Risto Närhi. Kappaleiden sanoittajina ovat toimineet muun muassa Vexi Salmi sekä Ensio Käämi. Albumin kappaleista ”Samaa nauhaa” ja ”Yllätysten yö” ovat uudelleenäänityksiä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # #Matti Nykänen ja Jussi Niemi: == Muusikot == * Matti Nykänen – laulu * Jussi Niemi – kitara, laulu * Harri Rantanen – basso * Anssi Nykänen – rummut * Risto Närhi – hammond-urut * Jukka Kautto – kitara * Mikko Saikkonen – saksofoni == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Stara.fi: Stara.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Matti Nykäsen albumit
Leslie-kaiutin

Leslie-kaiutin on äänentoistossa käytettävä kaiutinkaappi, jota käytetään lähinnä Hammond-urkujen kanssa. Sen omaperäinen ääni syntyy, kun äänilähteestä tuleva ääni johdetaan pyöriviin kaiutinelementteihin, jotka saavat aikaan lepattavan efektin. Leslie on kuitenkin vain yksi tällaisten kaiutinkaappien valmistajista, mutta nykyisin sana on vakiinnuttanut merkityksensä puhuttaessa pyörivillä torvilla varustetuista kaapeista. Kaiutintyypin kehitti yhdysvaltalainen Donald Leslie vuonna 1941. == Toimintaperiaate == Leslie- efekti perustuu Doppler-ilmiöön. Siinä minkä tahansa äänilähteen ääni kuulostaa nousevan tai laskevan riippuen siitä lähestyykö vai etääntyykö äänilähde. Leslie-efekti saadaan aikaan kahden pyörivän kaiuttimen tai kaiutintorven avulla, jotka pyöriessään kuulijaa kohti ja taas poispäin kuulostavat muuttavan äänen korkeutta. Lisäksi äänen soidessa tilassa ääniaallot vahvistavat ja kumoavat toisiaan ja ääneen tulee luonnollinen tilan sointi. Toinen, matalia ääniä toistava kaiutin on asennettu pyörivän sylinterin taakse. Sylinterissä oleva pyöreä aukko antaa äänen soida vapaasti ohittaessaan kaiuttimen. Toinen kaiutin toistaa korkeat taajuudet pyörivän torven kautta. Sylinterin ja torven pyörimisnopeus on erilainen, ja sitä voidaan vaihdella ja saadaan mutkikkaampia, yhtäaikaisia vibraatto- ja tremolotehosteita. Kitaran kanssa käytettynä Leslie-efektiä voi kuulla esimerkiksi Cream-yhtyeen kappaleessa "Badge" sekä Yesin kappaleessa "And You And I". Varsinkin soinnut muuttuvat sävyltään urkumaiseksi erityisesti pyörimisnopeuden hitaalla asetuksella. Nopealla asetuksella sointiin tulee nopea tremolo- efekti äänen ilmiöiden aikana. Pian kehitettiin Univibe-niminen efektilaite, joka saa aikaan samankuuloisen tuloksen ilman Leslie-kaiutinta. Leslie-kaiutinyksikön nykyaikaiseksi parhaaksi korvaajaksi on lajittunut efektiyksikkö, jossa on pyörivä torvi, jonka ääntä otetaan talteen samassa tilassa olevilla mikrofoneilla. Nämä efektit ovat useimmiten räkkiin asennettavia, korkeudeltaan usein 2 "rack unit", kahden räkkiyksikön korkuinen. 1 rack unit, RU on 44.45mm. Alkuperäisiä Leslie-vahvistimia on olemassa hyvinkin paljon, mutta alkuperäisten laitteiden korkea hinta rajoittaa harrastaja- ja jopa ammattimuusikon valikoimaa. Laite korvataan nykyaikaisella analogisella, digitaalisella tai elektromekaanisella efektilaitteella. Metalliyhtye Black Sabbath julkaisi vuonna 1970 ”Planet Caravan” -nimisen kappaleen, jossa laulaja Ozzy Osbournen laulu on ohjattu Leslie-kaiuttimen kautta. Tällöin lauluun tulee kaukainen efekti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kaiuttimet Luokka:Musiikkilaitteet
Kuš

Kuš (myös Kush) oli kuningaskunta Nubiassa, nykyisen Sudanin alueella Koillis- Afrikassa vuosina 1069 eaa. – 350 jaa. Kušin pääkaupunkeja olivat Napata ja Meroë. Nimeä Kuš käyttivät Ylä-Nubiasta jo muinaiset egyptiläiset 18. dynastian aikana. Kušilaisvaltio syntyi, kun Egyptin uusi valtakunta sortui 1080 eaa. Voimakas Kuš hyökkäsi heikentyneeseen Egyptiin vuonna 728 eaa. kuninkaansa Pijen johtamana ja perusti sinne nubialaisdynastian. Kuš noudatti egyptiläisiä perinteitä, palvoi Amonia ja rakensi pyramidihautoja. Dynastia hallitsi Egyptiä vuoteen 666 eaa. saakka kunnes assyrialaiset hyökkäsivät maahan. Egyptin faarao Psametik II hyökkäsi vuonna 590 eaa. Kušin pääkaupunki Napataan, minkä jälkeen pääkaupunki siirrettiin Meroëen. Kušin kuningaskunta lakkasi olemasta vuonna 350 jaa. sen jälkeen kun aksumilaiset olivat hyökänneet sinne 20 vuotta aiemmin ja tuhonneet pääkaupunki Meroën. Jo ennen hyökkäystä kuningaskunnan viljelysmaat ja metsät olivat kärsineet liikakäytöstä ja ehtyneet. == Katso myös == *Kuušilaiset kielet == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afrikan entiset valtiot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
The New Jedi Order

The New Jedi Order on vuosina 1999–2003 kirjoitettu 23-osainen kirjasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat Tähtien sodan universumiin. Sarja kertoo julman Yuuzhan Vong -rodun hyökkäyksestä Tähtien sodan galaksiin. Sarjaa kirjoitti suuri joukko arvostetuimpia Tähtien sota -kirjailijoita, kuten Aaron Allston, Troy Denning, James Luceno, R. A. Salvatore, Michael A. Stackpole ja Matthew Stover. Sarjan kirjoja myydään suomalaisissa kirjakaupoissa, mutta niitä ei ole käännetty suomeksi. ==Sarjan kirjat== #Vector Prime (1999) #Dark Tide I: Onslaught (2000) #Dark Tide II: Ruin (2000) #Agents of Chaos: Hero's Trial (2000) #Agents of Chaos II: Jedi Eclipse (2000) #Balance Point (2000) #Recovery (2001) #Edge of Victory I: Conquest (2001) #Edge of Victory II: Rebirth (2001) #Emissary of the Void (2001) #Star by Star (2001) #Dark Journey (2002) #The Apprentice (2002) #Enemy Lines I: Rebel Dream (2002) #Enemy Lines II: Rebel Stand (2002) #Traitor (2002) #Destiny's Way (2002) #Ylesia (2002) #Force Heretic I: Remnant (2003) #Force Heretic II: Refugee (2003) #Force Heretic III: Reunion (2003) #The Final Prophecy (2003) #The Unifying Force (2003) ==Hahmojen kuolemat== New Jedi Orderin merkittävimpiä erityispiirteitä oli se, että sen tapahtumien aikana tapetaan epätavallisen paljon Tähtien sota -hahmoja. Näistä suurin osa on esiintynyt Expanded Universe:ssa, mutta mukana on myös elokuvissa nähtyjä hahmoja. Näistä merkittävimpiä olivat Ackbar, Nom Anor, Chewbacca, Teneniel Djo, Borsk Fey'lya, Mon Mothma, Anakin Solo sekä Vergere. ==Kritiikkiä== Sarja menestyi erittäin hyvin, mutta sai paljon kritiikkiä Tähtien sota -faneilta. Erityisesti suosittujen ja tärkeiden hahmojen -- erityisesti Chewbaccan ja Anakin Solon -- tappaminen raivostutti lukemattomia faneja. Sarjan kannattajat kuitenkin kehuivat kirjojen rohkeita juonenkäänteitä ja uudenlaista suhtautumista Tähtien sotaan. ==Aiheesta muualla== *Randombooks.com: The New Jedi Order *New Jedi Orderin aloittavan Vector Prime -kirjan televisiomainos. Kertojana alkuperäisessä trilogiassa Luke Skywalkeria esittänyt Mark Hamill Luokka:Tieteiskirjasarjat Luokka:Tähtien sota -kirjat
Matti Grönberg

Matti Tapani Grönberg (s. 3. joulukuuta 1957 Vesilahti) on suomalainen tuottaja ja ohjaaja. Hän työskentelee Yleisradiolle, jonka tuotannoista hän on ohjannut muun muassa Kummeli- ja Mankeli-televisiosarjoja. Elokuvapuolella hän on vastannut kolmen Kummeli-elokuvan ohjaamisesta; Kummeli Stories (1995), Kummeli Kultakuume (1997) ja Kummeli Alivuokralainen (2008). Grönberg on myös ohjannut neliosaisen Semmarit-sarjan vuonna 1997. == Filmografia == === Elokuvat === * Kummeli Stories (1995) * Kummeli Kultakuume (1997) * Kummeli Alivuokralainen (2008) * Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri (yhdessä Pekka Karjalaisen kanssa, 2011) === Televisiosarjat === * Kummeli (1991–2004) * Lihaksia ja luoteja (1996) * Semmarit (1997) * Lääkärit tulessa (1998) * Herra Heinämäen Lato-orkesteri (1999–2021) * Mankeli (2000–2001) * Alivaltiosihteeri valvoo (1994) * Alivaltiosihteeri muistelee (1993) == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Atlantin valli murtuu

Atlantin valli murtuu (The Longest Day) on Cornelius Ryanin vuonna 1959 julkaistu kirja, jossa kerrotaan Normandian maihinnousun ensimmäisestä vuorokaudesta toisessa maailmansodassa. Kirjassa Normandian maihinnousun ensimmäisen vuorokauden tapahtumia kuvataan eri osapuolten haastatteluihin ja sotatapahtumiin pohjautuen. Kirjan englanninkielinen alkuperäisnimi tulee sotamarsalkka Erwin Rommelin toteamuksesta, että maihinnousun ratkaisu tapahtuu ensimmäisenä päivänä ja molemmille osapuolille se tulee olemaan pisin päivä (The Longest Day). Kirjasta kuvattiin samanniminen elokuva vuonna 1962, jonka ohjauksesta vastasi useita eri ohjaajia. Elokuvan sotilaskonsultteina käytettiin eri osapuolten todellisiin tapahtumiin osallistuneita henkilöitä, kuten Günther Blumentritt (saksalainen kenraali) ja James Gavin (yhdysvaltalainen kenraali). Avalon Hill on julkaissut Normandian maihinnousuun pohjautuvan The Longest Day -nimisen sotapelin. == Kirjallisuus == * Luokka:Kirjat historiasta Luokka:Vuoden 1959 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat Luokka:Atlantin valli
Simo (täsmennyssivu)

Simo tarkoittaa seuraavia asioita: * Simo, kunta Suomessa * * Simo, miehen etunimi * Simo, sukunimenä: ** Anna Simó (s. 1968), katalonialainen poliitikko ** Gabriel Simo (1937–2017), kamerunilainen katolinen piispa ** Samu-Petri Simo (s. 1978), suomalainen moukarinheittäjä * Siskot ja Simot, vanhuksille suunnattuja tapahtumia järjestävä luovan välittämisen yhteisö * Simojoki, joki * Simojärvi, Simojoen alkulähde Ranualla * Simonkylä, kaupunginosa Vantaalla * Simonkylä, kylä Simossa * Simo Goes Poing, vuonna 1992 julkaistu elektronisen musiikin kappale.
Janita

Janita on suomalainen naisen etunimi. Nimi tulee espanjankielisestä nimestä Juanita. Nimi Janita pääsi nimipäiväkalenteriin vuonna 1995. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Janita on Suomessa annettu noin 2 640 henkilölle, joista suurin osa on 1980- ja 1990-luvuilla syntyneitä. == Tunnettuja Janitoja == * Janita Antti-Roiko (s. 1994), ravivalmentaja * Janita Autio (s. 1993), valokuvaaja, bloginpitäjä ja yrittäjä * Janita Ervi, Janita (s. 1978), laulaja * Janita Lukkarinen (1993–2020), televisioesiintyjä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Ulpu Iivari

Ulpu Marjatta Iivari (ent. Iivari-Tapiola, s. 20. maaliskuuta 1948 Salla) on suomalainen sosialidemokraattinen poliitikko ja toimittaja. Iivari toimi Helsingin Sanomien kulttuuritoimittajana vuosina 1968−1971. Hän oli SDP:n lehdistösihteeri vuosina 1974−1976 ja Suomen Sosialidemokraatin kirjeenvaihtaja New Yorkissa vuosina 1976−1978. Vuosina 1978−1980 ja 1982−1987 Iivari oli eduskuntaryhmän sihteeri. Hän oli SDP:n puoluesihteeri (Suomen ensimmäisenä naispuoluesihteerinä) vuosina 1987−1991. Vuonna 1986 Iivari oli Suomen YK-valtuuskunnan jäsen. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1988 presidentinvaaleissa.https://www.eduskunta.fi/FI/kansanedustajat/Sivut/318.aspx Iivari toimi SDP:n kansanedustajana vaalikauden 1991–1995 ja siirtyi myöhemmin europarlamenttiin. Hän ei kuitenkaan tullut valituksi europarlamenttiin vuoden 2004 vaaleissa. Iivari oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993−1996. Iivari on työskennellyt viestintäkonsulttina ja valtiosihteerinä. Hän on myös ollut yksityisen vastaanottokeskusyrityksen Luona Oy:n hallituksen jäsenenä.http://www.espoo.fi/fi-FI/Otaniemeen_avataan_tanaan_vastaanottokes https://www.asiakastieto.fi/yritykset/luona-oy/09075738/paattajat Ulpu Iivarin puoliso vuosina 1969−1979 oli toimittaja Kari Tapiola. Heillä on vuonna 1970 syntynyt poika.Kuka kukin on 2003. Otava, Helsinki. ISBN 951-1-18086-X. == Julkaisut == * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen europarlamentaarikot Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluesihteerit Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset valtiosihteerit Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirpa Paatero

Sirpa Hannele Paatero (o.s. Peltonen, s. 9. syyskuuta 1964 Karhula) on suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana 2006–2023 ja kuntaministerinä Marinin hallituksessa 2019–2023. Puoluetaustaltaan hän on sosiaalidemokraatti. == Elämä ja ura == Paatero valmistui ylioppilaaksi Kaarinan lukiosta 1984. Hänellä on mallipukineiden valmistajan koulutus Kotkan ammatillisesta oppilaitoksesta (1986) sekä käsilaukuntekijän koulutus oppisopimuksella (1988). Tämän lisäksi Paatero on opiskellut askartelunohjaajan tutkinnon Valtion askartelunohjaajaopistossa (1991). Hän on suorittanut kasvatustieteen perusopinnot Helsingin yliopistossa (1992), päihdetyön moniammatillisen lisäkoulutuksen Etelä-Karjalan ammattikoulussa (1997) ja terveyskasvatuksen perusopinnot Jyväskylän yliopistossa (1998). Ennen poliittista uraansa Paatero työskenteli muun muassa ehkäisevän päihdetyön ohjaajana Kotkan kaupungilla 1995. Vuodesta 2000 alkaen Paatero on toiminut Kotkan kaupunginvaltuutettuna. Paatero nousi eduskuntaan varasijalta 1. helmikuuta 2006 Sinikka Mönkäreen luovuttua kansanedustajan paikasta. Hänet valittiin kehitysministeriksi Stubbin hallitukseen syyskuussa 2014. Paatero nimitettiin Rinteen hallituksen kunta- ja omistajaohjausministeriksi 6. kesäkuuta 2019. Hän pyysi eroa ministerin tehtävistä 29. marraskuuta 2019. Pääministeri Antti Rinteen mukaan Paatero ei ollut noudattanut pääministerin Postin omistajaohjausta koskevia ohjeita. Paateron kirjallisesti 2. joulukuuta jättämää eronpyyntöä valtioneuvoston jäsenyydestä ei käsitelty, koska Rinne jätti koko hallituksen eronpyynnön 3. joulukuuta 2019. Huolimatta aiemmasta eronpyynnöstään Paatero nimettiin kuntaministeriksi Rinteen hallitusta seuranneeseen Marinin hallitukseen. Ministerin roolistaan huolimatta Paateroa ei valittu eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. SDP:n Tampereen puoluekokouksessa 2020 Paatero valittiin jatkamaan puoluevaltuuston puheenjohtajana vuodet 2020–2023. Puheenjohtajuudesta käytiin tiukka kamppailu Paateron ja turkulaisen Aki Lindénin välillä Paateron voittaessa äänin 252–237. Paatero toimi 2007–2016 urheilujärjestö TUL:n puheenjohtajana. == Yksityiselämä == Paateron puoliso on ollut vuodesta 1987 rakennusinsinööri Antti Paatero. Heillä on kaksi tytärtä. == Kunnianosoituksia == * Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkki (Suomi, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Sirpa Paateron verkkosivut Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kotkan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen ministerit Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Kaakkois-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simon rautatieasema

Simon rautatieasema () on Simon kunnan Asemakylällä Simojoen pohjoisrannalla sijaitseva Suomen rataverkon liikennepaikka rataosalla . Asema sijaitsee 25 kilometriä Kemistä etelään ja 80 kilometriä pohjoiseen Oulusta. Asema avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1903 ja rautatiehallituksen arkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus rakennettiin vuosina 1903–1904. Asema- alueen muihin rakennuksiin kuuluvat tavaramakasiini sekä nykyisin yksityisomistuksessa olevat rautatiehenkilökunnan asunnot lisärakennuksineen. Asema-alue on säilynyt hyvin ja Museovirasto on luokitellut sen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Aseman yhteyteen kehittyi asutusta ja siitä kasvoi myöhemmin Simon kuntakeskus. 1970-luvulla asemanseutu oli kirkonkylää suurempi taajama. Asemalta johdettiin pistoraide Simojoen rantaan 1907, mutta raide purettiin 1960-luvulla. Nykyisin Simon rautatieasema on miehittämätön, ja liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä Oulusta käsin. Henkilöliikenne lakkautettiin 27. toukokuuta 1990. Liikennepaikkaa käytetään nykyisin vain junien kohtauttamiseen. Simosta lähin henkilöliikenteen asema on Kemi. Simon asemaa on kuitenkin suunniteltu uudelleen avattavaksi Pohjanmaan ratauudistuksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lapin rautatieliikennepaikat Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Simon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Simon liikenne
One Man Army and the Undead Quartet

One Man Army and the Undead Quartet oli ruotsalainen metalliyhtye. Sen perusti joulukuussa 2004 samana vuonna hajonneen The Crown -yhtyeen laulaja Johan Lindstrand. Yhtyeen musiikki on tyyliltään death- ja thrash metalin sekoitusta. One Man Army and the Undead Quartetin debyyttialbumi 21st Century Killing Machine julkaistiin saksalaisen Nuclear Blast -levy-yhtiön kautta 6. tammikuuta 2006. Joulukuusta 2005 helmikuuhun 2006 yhtye kiersi Eurooppaa yhdessä Children of Bodomin ja Ektomorfin kanssa. Huhtikuussa 2006 yhtye lähti Neckbreakers Ball -nimiselle kiertueelle, jolla olivat mukana myös Hypocrisy, Soilwork, Amorphis ja Scar Symmetry. Yhtye hajosi vuonna 2012. ==Jäsenet== *Robert Axelsson – bassokitara (2005–2012) *Marek Dobrowolski – rummut (2005–2012) *Pekka Kiviaho – rytmikitara (2005–2007) *Mikael Lagerblad – soolokitara (2005–2009) *Johan Lindstrand – laulu *Valle Adzic – bassokitara (2005) *Jonas Blom – kitara (2009–2012) *Mattias Bolander – kitara (2008–2011) ==Diskografia == === Studioalbumit === * 21st Century Killing Machine (Album, Nuclear Blast, 2006) * Error in Evolution (Album, Nuclear Blast, 2007) * Grim Tales (Album, Massacre Records, 2008) * The Dark Epic (Album, Massacre Records, 2011) === Single/EP === * When Hatred Comes to Life (EP, 2005) * Christmas for the Lobotomizer (Single, 2006) ==Aiheesta muualla== *One Man Army and the Undead Quartetin virallinen sivusto *The Crown Tribute Page - http://www.RememberTheGods.de ===Levyarviot=== *Imperiumi.net *Noise.fi *Sonos Metallicos Luokka:Ruotsalaiset thrash metal -yhtyeet Luokka:Ruotsalaiset death metal -yhtyeet
Jeppis Hockey

Jeppis Hockey oli pietarsaarelainen jääkiekkoseura, joka pelasi II-divisioonan Keskimaan lohkossa. Jääkiekkojoukkueesta käytettiin nimitystä Jeppis Hockey. Seura korvasi 1990-luvulla I-Divisioonassa (nykyään Mestis) pelanneen, vuonna 1961 perustetun joukkueen nimeltä Centers, joka palasi 5. kesäkuuta 2020. Jeppiksen kotihallina toimi Pietarsaaren jäähalli Kristalli, joka vetää 2300 katsojaa. 5\. kesäkuuta 2020 uutisoitiin joukkueen vaihtavan nimeksi Centers Hockey. == Nykyinen joukkue == === Maalivahdit === * Hugo Bränn * Timo Niemi * Wille Sundberg === Puolustajat === * Aleksander Barysev * Vili Brandt * Eemil Invenius * Jarkko Anttila * Melvin Börgmestars * Aleksi Vaskivuo * Eemil Stårbacka === Hyökkääjät === * Sebastian Rajala * Ville Partanen * Joonas Pääjärvi * Cevin Mattila * Ville Aappola * Kasper Käld * Matti Toskala * Jami Nylund * Joona Pesola * Samuli Malinen * Liinus Sundqvist * Stefan Fagersund == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Seuran kotisivu *Seuran youtube-kanava Luokka:Entiset suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Pietarsaarelaiset urheiluseurat
Ensimmäinen Harkovan taistelu

Ensimmäinen Harkovan taistelu oli osa operaatio Barbarossaa ja siinä Saksan joukot valtasivat Harkovan ja Belgorodin kaupungit lokakuussa 1941. Saksan 6. armeijan etujoukot saapuivat Harkovaan 20. lokakuuta ja kohtasivat kaupunkia puolustaneen Neuvostoliiton 28. armeijan voimakasta vastarintaa. Raskaiden taisteluiden jälkeen puna-armeija vetäytyi kaupungista 24. lokakuuta. Saksalaiset eivät tällä seudulla edenneet idemmäksi ennen talvea. Harkova1 Taistelu1 Harkova1
Katja Salminen

Katja Soile Helena Salminen (s. 21. joulukuuta 1949 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on Kansallisteatterin vakituinen näyttelijä vuodesta 1977.Katja Salminen Kansallisteatteri Salminen valmistui ylioppilaaksi Munkkivuoren yhteiskoulusta 1968. Tämän jälkeen Salminen opiskeli Tampereen yliopiston II ammattinäyttelijäkurssilla 1969–1973. Lisäksi hän on opiskellut muun muassa Oulun ja Lahden musiikkiopistoissa (nykyinen Lahden konservatorio). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Käsilaukku

Käsilaukku on kädessä tai olalla kannettava laukku, johon voi panna esimerkiksi lompakon, luottokortteja, kynän, avaimet, ehosteita ja nenäliinoja. Käsilaukkuja käyttävät pääasiassa naiset. Käsilaukkuja valmistetaan erilaisista aineista, esimerkiksi nahasta. Laukun historia on pitkä hyödyllisenä käyttöesineenä ja muodikkaana käyttöasusteena. Raamatussa sana laukku sanotaan vuonna 1642. Se mainittiin Raamatussa kotelon, kirjekuoren ja repun nimenä. Laukkuja on jokaiselle, eri värisiä ja eri muotoisia.Ennen ja nyt, Marketta Luutonen. Laukku, ihmisen paras kaveri ==Lähteet== == Aiheesta muualla == == Kirjallisuutta == * Luokka:Kannettavat asusteet Luokka:Laukut
Tytti Isohookana-Asunmaa

Tytti Maria Isohookana-Asunmaa (o.s. Isohookana, s. 24. syyskuuta 1947 Haukipudas) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja poliitikko. Hän toimi Suomen Keskustan kansanedustajana vuosina 1983–2003. Alun perin hänet valittiin eduskuntaan Oulun läänin vaalipiiristä ja vuoden 1999 vaaleissa Oulun vaalipiiristä. Hän toimi kulttuuriministerinä Ahon hallituksessa vuosina 1991–1995. Koulutukseltaan Isohookana-Asunmaa on valtiotieteen tohtori. Politiikan ulkopuolella hän on toiminut Oulun yliopistossa historian ja yhteiskuntatieteiden lehtorina ja virkaatekevänä apulaisprofessorina. Luottamustoimissa hän on toiminut esimerkiksi Marttaliiton, Edistyksellisen tiedeliiton ja Suomen nuorison liiton puheenjohtajana. Hänet on nimetty Oulun yliopiston Vuoden Alumniksi 2009. Toimiessaan ministerinä opetusministeriössä Isohookana-Asunmaa lakkautti Kalevi Kivistön luoman viisitoistavuotisten taiteilija-apurahojen järjestelmän. Tilalle tulivat viisivuotiset apurahat, joita lain mukaan voi saada peräkkäin mutta joita kukaan ei ole saanut peräkkäin. Tytti Isohookana-Asunmaan puoliso on historianopettaja ja päätoimittaja Martti Asunmaa.Tytti ja Martti Asunmaan rahasto, Nimikkorahastoesite, Suomen kulttuurirahasto, viitattu 4.5.2018 == Julkaisut == * * * * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen kulttuuriministerit Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Haukiputaan kunnanvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quake 4

Quake 4 on Raven Softwaren kehittämä ja Activisionin julkaisema Quake- pelisarjaan kuuluva ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin vuonna 2005 Microsoft Windowsille, Linuxille ja Xbox 360:lle sekä seuraavana vuonna myös OS X:lle. Aiemmat Quake-pelit kehittänyt id Software valvoi pelin kehitystä ja tarjosi Raven Softwaren käyttöön id Tech 4 -pelimoottorin. Pelin tarina on suoraa jatkoa Quake II:sta, sillä Quake III Arenan juoni ei liittynyt Quake II:een, vaan se oli puhtaasti moninpeliin suunnattu. Ensimmäiseen Quakeen yhdistävät tekijät ovat ainoastaan nimi ja logo. Moninpelistä löytyy Deathmatch, Capture the Flag ja uusi Arena Capture the Flag, joka sisältää lipunryöstön lisäksi pelaamista helpottavia erikoisvoimia. == Pelaaminen == Peli kulkee kahdessa jaksossa, koska suunnilleen pelin puolivälissä päähenkilö Matthew Kane muutetaan Stroggiksi. Tämä muuttaa pelaamista jonkin verran. Ihmisenä ollessa Kanen maksimi osumapisteet ja panssariarvo ovat 100, kun taas Stroggina ne ovat 125. Lisäksi Stroggina Kane liikkuu nopeammin ja voi käyttää kenttiin asetettuja lääkintäasemia parantaakseen itseänsä ja hän pystyy ymmärtämään Stroggien kieltä. == Juoni == On kulunut vain vähän aikaa Quake II:n tapahtumista. Ihmiset uskovat, että Stroggien johtaja Makron on kuollut ja että ihmiset voivat viimein aloittaa täydellisen invaasion Stroggien kotiplaneetalle Stroggosiin. Tarina kulkee Matthew Kane -nimisen alikersantin mukana. Hän on Rhino-ryhmän jäsen ja ryhmän tutkija. Rhino-ryhmän alus jotuu ohjusiskun uhriksi ja putoaa Stroggosin pinnalle, missä taistelu raivoaa täysillä. Kaikki ryhmän jäsenet selviävät törmäyksestä vähin vammoin, vaikka Matthew menettääkin tajuntansa. Herättyään hän tapaa taistelun timmellyksessä kaikki Rhino-ryhmän jäsenet: kersantti Morrisin, sotamies Andersonin, alikersantti Cortezin, alikersantti Rhodesin, kersantti Bidwellin, korpraali ”Sledgen”, sotamies Straussin ja luutnantti Vossin. Heidän tehtävänään on saattaa sota loppuun sekä tuhota Makron ja Nexuksen keskus lopullisesti. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2005 videopelit Luokka:Quake-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox 360 -pelit Luokka:Linux-pelit Luokka:Mac OS -pelit
Taskukirja

Taskukirja (arkikielen nimitys pokkari) on pienehkö pehmeäkantinen kirja. Taskukirja on yleensä hinnaltaan halpa, ja se on tarkoitettu laajalle lukijakunnalle, siksi sisältökin pyrkii olemaan monenlaisia lukijoita miellyttävää. Aiemmin taskukirjaan on liittynyt suorastaan sisällöllinen kepeys, etenkin Suomessa, missä markkinat ovat pienet, mutta välttämättä se ei enää päde; taskukirjoina julkaistaan nykyään myös klassikkokirjallisuutta. Taskukirjoina on julkaistu ajankohtaisia mielipide- ja tietokirjoja sekä pamfletteja. Taskukirjat julkaistaan usein sarjoina, jolloin lukija tietää jo ennakolta, minkä tyyppisestä kirjasta on kyse. Taskukirjan perusolemukseen kuuluu pienuus, vaikka esimerkiksi Autoteknillinen taskukirja -nimisessä kirjassa on 1 021 sivua. Entisiä ja nykyisiä taskukirjasarjoja ovat esimerkiksi 10 markan sarja, Kurki-kirja, Huutomerkki-sarja, Seven ja Loisto. Dekkarit julkaistaan usein taskukirjasarjoina. Tällaisia sarjoja ovat olleet muun muassa Salamasarja, SaPo ja Korppi-sarjaTornio.fi . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirja kovissa vai pehmeissä kansissa? Yle Pohjanmaa 18.2.2012. Viitattu 29.5.2014. Luokka:Kirjamuodot
Nurmela

Nurmela viittaa seuraaviin: * Nurmela, Ylämaan kylä *1696 Nurmela, asteroidi == Sukunimi == *Anne Nurmela (s. 1968), pesäpalloilija *Anselmi Nurmela (s. 1996), jääkiekkoilija *Anton Nurmela, alk. Hasti (1874–1918), työmies, näytelmäkirjailija *Holger Nurmela (1920–2005), ruotsalainen jääkiekkoilija *Ilmo Nurmela (1903–1974), Kesko Oy:n pääjohtaja, vuorineuvos, ministeri *Kalle Nurmela (1882–1941), maanmittausinsinööri ja kansanedustaja (maalaisliitto) *Kari Nurmela (1933–1984), oopperalaulaja *Kim-Jussi Nurmela (s. 1978), painija *Maria Nurmela (s. 1978), tanssitaiteilija *Marjukka Nurmela-Antikainen (s. 1942), kouluneuvos ja tietokirjailija *Matti Nurmela (1884–1940), baptistisaarnaaja *Mika Nurmela (s. 1971), jalkapalloilija *Mimmi Nurmela (s. 1996), jalkapalloilija *Sulo Nurmela (1908–1999), kilpahiihtäjä *Tapio Nurmela (s. 1975), yhdistetyn hiihtäjä *Tauno Nurmela (1907–1985), akateemikko, romaanisten kielten professori, Turun yliopiston rehtori, kansleri *Tuomas Nurmela (s. 1981), Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtaja. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Rosalind Ayres

Rosalind Ayres (s. 7. joulukuuta 1946 Birmingham, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen on ollut muuna muassa Titanicissa, jossa hän näytteli Lady Lucile Duff-Gordonia. Hän on ollut naimisissa näyttelijä Martin Jarvisin kanssa vuodesta 1974 ja heillä on kaksi lasta. == Filmografiaa == * Christmas in the Clouds, (2001), Mabel * Ihminen ihmiselle (Beautiful People, 1999), Nora Thornton * Frankensteinin isä (Gods and Monsters, 1998), Elsa Lanchester * Titanic, (1997), Lady Duff Gordon * A Face to Die For, (1996), Mrs Travers * Urhea Musta (tunnetaan myös nimellä Uljas musta, Black Beauty, (1994) * New World, (1986), Dorothy Bradford * Weather in the Streets (The Weather in the Streets, 1983), Etty * Lasikenkä ja ruusu (The Slipper and the Rose, 1976), Isobella * Stardust, (1974), Jeanette Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalotti (valaistusvyöhyke)

Kalotti on Maan Pohjoisnavan ja Etelänavan ympärillä oleva alue, jossa vuoden aikana on sekä vuorokausi tai vuorokausia, jolloin aurinko ei nouse hetkeksikään horisontin yläpuolelle, että vuorokausi tai vuorokausia, jolloin aurinko ei laske hetkeksikään horisontin alapuolelle. Kalotti ulottuu navoilta napapiireille eli 23°26’ päähän navoista, maapallon akselin kallistuman verran. Pohjoisen napakalotin raja eli pohjoinen napapiiri kulkee siis leveyspiirillä 66°34’ N ja eteläisen kalotin raja eli eteläinen napapiiri leveyspiirillä 66°34’ S. Ilmiön aiheuttaa se, että kuvitteellinen akseli, jonka ympäri maa pyörii, on noin 23° verran "vinossa" maan ja auringon keskipisteiden välille muodostuvan suoran normaalista. Melkein koko pohjoiskalotti jää vuorokaudeksi varjoon 21.-22.12., jolloin pohjoisella pallonpuoliskolla on talvipäivänseisaus. Tätä aikaa, jolloin aurinko ei nouse horisontin yläpuolelle kutsutaan kaamokseksi. Kuljettaessa pohjoiskalotin rajalta eli pohjoiselta napapiiriltä kohti pohjoisnapaa, kaamosvuorokausien määrä lisääntyy siten, että navalla kaamos kestää puoli vuotta. Silloin kun koko pohjoiskalotilla vallitsee kaamos (eli 21.-22.12.), on eteläisellä pallonpuoliskolla kesäpäivänseisaus, jolloin koko eteläkalotilla on yötön yö, eli aurinko ei tällöin laske horisontin alapuolelle hetkeksikään. Eteläkalotin lisäksi yöttömän yön auringossa on alue, joka on asteen verran eteläkalotin pohjoisrajan pohjoispuolella. Kuten kaamosajan pituus, myös yöttömän yön pituus vaihtelee napapiirin yhdestä vuorokaudesta navan puoleen vuoteen. Vastaavasti 20.-22.6. eteläisellä pallonpuoliskolla on talvipäivänseisaus, jolloin kaamoksessa on melkein koko eteläkalotti. Samaan aikaan pohjoisella pallonpuoliskolla on kesäpäivänseisaus, jolloin yöttömän yön valossa on koko pohjoiskalotin lisäksi alue, joka on asteen verran pohjoiskalotin etelärajan eteläpuolella. Vuorokausien määrä, jolloin aurinko ei eteläkalotilla nouse ja pohjoiskalotilla laske horisontin toiselle puolelle, vaihtelee kuten talvipäivän seisauksessakin. Koska maapallo on 5. heinäkuuta aphelissä ja 5. tammikuuta perihelissä, eteläkalotin kaamosaika kestää noin 6 vuorokautta kauemmin kuin pohjoiskalotin kaamosaika. Koska kalotille tullessaan auringon säteily jakaantuu suuremmalle alalle kuin lähempänä päiväntasaajaa ja on ehtinyt ilmakehässä kulkemansa pidemmän matkan aikana hajota enemmän, on auringon säteily kaloteilla kaikkein heikointa, joten myös lämpötila on keskimäärin viileämpi. Säteilymäärän voimakkaan vaihtelun vuoksi luonnollisesti myös vuodenaikojen väliset lämpötilaerot ovat kaikkein suurimpia. Kalottien lisäksi maapallolla on kaksi valaistusvyöhykettä: napapiireiltä kääntöpiireille ulottuvat keskileveydet ja päiväntasaajalta kääntöpiireille ulottuva tropiikki. Luokka:Luonnonmaantiede
Antti Aamunen

Antti Aamunen () on ranskalaisen Les Cartooneurs Associésin luoma animaatiosarja. ==Juoni== Antti on pieni koulua käyvä poika, joka ei kuitenkaan ole ihan tavallinen koululainen. Joka aamu, kun Antti herää hän on muuttunut joksikin olioksi tai muuksi kummajaiseksi. Koulussa Anttia kiusaa tyttöjenhurmuri Romeo. ==Henkilöt== *Antti *Romeo, leuhka poika *Julia, Antin ihastus *Otto, Antin paras ystävä *Äiti Aamunen *Isä Aamunen == Aiheesta muualla == *Martin Matin *Les Cartooneurs Associés Luokka:Animaatiohahmot Luokka:Piirrossarjat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Al-Aksan marttyyrien prikaatit

Al-Aksan marttyyrien prikaatit () on palestiinalainen vasemmistolainen puolisotilaallinen järjestö. Sen luokittelevat terroristijärjestöksi Israel, Yhdysvallat, Euroopan unioni, Kanada, Japani ja Uusi-Seelanti. Al-Aksan marttyyrien prikaatit perustettiin marraskuussa 2000 Fatah-puolueen itsemurhaiskujoukoiksi. Toisen intifadan aikana vuosien 2000 ja 2002 välillä se oli Hamasin ohella toinen pääasiallinen Israelia vastaan iskuja tehnyt järjestö. Vuonna 2002 tehdyistä 59:tä iskusta al-Aksan marttyyrien prikaatit syylistyivät lähes kahteen kolmasosaan. Järjestö toimi sekä Palestiinalaishallinnon alueilla että varsinaisen Israelin alueella. Vuonna 2002 järjestö otti vastuun ensimmäisestä palestiinalaisen naisen tekemästä itsemurhaiskusta Jerusalemissa, jonka seurauksena kuoli yksi ja haavoittui 114. Israelilaisten sotilaslähteiden mukaan järjestö rekrytoi naisia erityisesti siksi, että Hamas ja Islamilainen jihad eivät halunneet toteuttaa iskuja tähän tapaan. Al-Aksan marttyyrien prikaatien iskujen määrä väheni turvallisuustilanteen paranemisen myötä vuoden 2002 jälkeen. Järjestö ilmaantui uudelleen Gazan alueella vuonna 2006, jolloin se oli yksi pääasiallisista Hamasia vastaan taistelleista järjestöistä. Fatahin edesmennyt johtaja Jasser Arafat ei kuitenkaan koskaan tunnustanut järjestöä Fatahin osaksi ja tuomitsi julkisesti sen iskut. Muukaan Fatah ei ole tunnustanut prikaateja osakseen. Suuri osa al-Aksan marttyyrien prikaatien jäsenistä oli kuitenkin myös Fatahin kannattajia. Joidenkin tutkijoiden mukaan al-Aksan marttyyrien prikaatit eivät Hamasin tapaan aja islamilaisen valtion perustamista, mutte järjestö käytti uskontoa jäsenten rekrytoimisen apuna. ==Lähteet== Luokka:Palestiinalaiset terroristijärjestöt Luokka:Arabien–Israelin konflikti Luokka:Jihadistijärjestöt
Chaim Rumkowski

thumb|270px|Rumkowski maistamassa keittoa Łódźin ghetossa. Mordechai Chaim Rumkowski (27. helmikuuta 1877 Iljino, Venäjän keisarikunta – 28. elokuuta 1944 Auschwitz, Puola) oli puolanjuutalainen sionisti, joka toimi Łódźin gheton juutalaisneuvoston johtajana toisen maailmansodan aikana. Ennen toisen maailmansodan syttymistä Rumkowski oli toiminut liikemiehenä ja orpokodin johtajana. Saksan armeijan vallattua Puolan saksalaiset viranomaiset nimittivät hänet 13. lokakuuta 1939 Łódźin kaupunkiin perustettuun suureen ghettoon juutalaisneuvoston eli Judenratin johtajaksi. Tässä asemassa Rumkowski oli suoraan vastuussa saksalaiselle miehityshallinnolle ja sen johtajalle Hans Biebowille. Rumkowski vastasi gheton asukkaiden ruoasta, terveydestä, asuinoloista, työstä ja lämmityksestä. Hän johti ghettoa itsevaltaisen hallitsijan tavoin: hänen kuvansa oli gheton postimerkissä, ja ghettoraha sai nimen hänen mukaansa. Gheton tyhjennyksissä Rumkowski perheineen lähti vapaaehtoisesti viimeisten kuljetusten joukossa. Hänet vietiin perheineen Auschwitzin keskitysleiriin, jossa hänet murhattiin, murhaajina mahdollisesti juutalaisvangit. == Rumkowskin kiistelty asema == Rumkowski on ollut holokaustin historiassa kiistelty hahmo. Hänen aktiivinen roolinsa kuljetusten järjestelyssä ja voimakastahtoinen hallintonsa aiheuttivat gheton asukkaissa kapinamieltä. Jotkut historioitsijat näkevät hänet natsien yhteistyötoverina, koska hän myöntyi saksalaisten vaatimuksiin. Rumkowski osoitti kuitenkin järjestelykykyä ja voimakastahtoisuutta vaikeassa ja ristiriitaisessa johtoasemassa. Kuuluisassa puheessaan Rumkowski suostutteli gheton vanhempia luovuttamaan alle kymmenvuotiaat lapset natseille sanoen: ”Minun on amputoitava raajoja voidakseni pelastaa ruumiin.” Hänen mielestään oli noudatettava myöntyväistä linjaa, jotta edes osa gheton asukkaista pelastuisi. Łódźin ghetto tyhjennettiinkin Puolan ghetoista viimeisenä. Chełmnon leirin perustamisen jälkeen natsit pakottivat Rumkowskin järjestämään gheton asukkaiden kuljetukset tuhoamisleireille. Rumkowski itse väitti yrittäneensä neuvotella kuljetettavien lukumäärää alhaisemmaksi. Siksi onkin epäselvää, olisiko Rumkowski saanut sodan päätyttyä kiitosta ihmishenkien pelastamisesta vai vankilatuomion niin monen juutalaisen lähettämisestä kuolemaan. == Aiheesta muualla == *”Give me your children” – Rumkowskin puhe *Chaim Rumkowski Luokka:Holokaustissa kuolleet Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Mika Kojonkoski

Mika Veli Juhani Kojonkoski (s. 19. huhtikuuta 1963 Rauma) on suomalainen entinen mäkihyppääjä ja valmentaja. Vuosina 2013–2018 hän toimi Suomen olympiakomitean asettaman Huippu-urheiluyksikön johtajana. Kojonkoski on valmentanut Itävallan, Suomen ja Norjan mäkihyppymaajoukkueita ja valmensi vuodesta 2018 lähtien neljän vuoden sopimuksella Kiinan mäkihyppyjoukkueita, sekä miehissä että naisissa, mutta sai potkut kesken sopimuskauden lokakuussa 2021. Kojonkosken oma mäkihyppyura oli vaatimaton, mutta hän on menestynyt valmentajana. Hän kiersi mäkihypyn maailmancupia kausina 1984–1987. Paras maailmancupin kokonaissijoitus oli 50:s kaudella 1985–1986 ja paras osakilpailusijoitus yhdeksäs Chamonix'ssa joulukuussa 1985. Kojonkoski keräsi kolmen kauden aikana maailmancupin pisteitä yhteensä 15. Vuonna 1990 hän voitti joukkuekilpailun Suomen mestaruuden Puijon Hiihtoseuran joukkueessa. Kojonkoskella oli iso rooli mäkihypyn maailmancupin kisojen aloittamiseen Puijolla jälleen 1990-luvun puolivälissä. Juniori-ikäisenä hän oli myös aktiivinen kilpapurjehtija. Vuosina 1997–1999 Kojonkoski toimi Itävallan mäkihyppyvalmentajana, minkä jälkeen hän valmensi Suomen joukkuetta 1999–2002 ja Norjan joukkuetta 2002–2011. Kojonkoski on saanut tunnustusta valmennustyöstään Norjassa ja hänet on valittu vuoden valmentajaksi. Hänelle tarjottiin vuoden 2005 lopulla sopimuksen jatkamisen vaihtoehtona merkittävää toimea Norjan olympiakomiteassa, jonka Kojonkoski kuitenkin hylkäsi perhesyihin vedoten. Kojonkoski toimi myös Kiinan mäkihyppyvalmentajana vuosina 2018–2021. Hän sai merkittäviä tuloksia aikaan, mutta hänet siirrettiin syrjään toistaiseksi tuntemattomasta syystä ennen sopimuskauden päättymistä ja ennen Pekingin talviolympialaisia 2022. Koulutukseltaan Kojonkoski on liikuntatieteiden maisteri. Hän kuului kokoomuksen valtuustoryhmään Kuopion kaupunginvaltuustossa vuosina 1997–2004. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset mäkihyppyvalmentajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Turkin Superliiga

Superliiga () on Turkin miesten jalkapallon korkein sarjataso. Liiga perustettiin vuonna 1957 ja se toimii Turkin jalkapalloliiton alaisuudessa. Liigassa pelaa 18 joukkuetta, jotka sarjakauden aikana kohtaavat toisensa kaksi kertaa. Sarjassa kolme heikointa joukkuetta putoaa alemmalle sarjatasolle, josta nousee kolme joukkuetta tilalle. Liigan voittaja pääsee suoraan Mestarien liigaan ja toiseksi sijoittunut toiselle karsintakierrokselle. Turkin Superliiga on tasoltaan kilpailukykyinen eurooppalainen jalkapallosarja. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa yhdeksänneksi ajanjaksolla 2020–2024. ==Joukkueet kaudella 2024–2025== * Adana Demirspor, Adana * Alanyaspor, Alanya * Antalyaspor, Antalya * Beşiktaş JK, Istanbul * Bodrum FK, Bodrum * Çaykur Rizespor, Rize * Eyüpspor, Istanbul * Fenerbahçe SK, Istanbul * Galatasaray SK, Istanbul * Gazişehir Gaziantep, Gaziantep * Göztepe SK, İzmir * Hatayspor, Hatay * İstanbul Başakşehir FK, Istanbul * Kasımpaşa SK, Istanbul * Kayserispor, Kayseri * Konyaspor, Konya * Samsunspor, Samsun * Sivasspor, Sivas * Trabzonspor, Trabzon == Mestarit == Ainoastaan viisi seuraa on pystynyt voittamaan Superliigan. Eniten mestaruuksia on Galatasaraylla (24) ja toiseksi eniten Fenerbahçella (19). Niiden lisäksi mestaruuteen on kyennyt Beşiktaş (14), Trabzonspor (7) Bursaspor ja İstanbul Başakşehir (1). * 1957: Beşiktaş JK * 1958: Beşiktaş JK * 1959: Fenerbahçe SK * 1960: Beşiktaş JK * 1961: Fenerbahçe SK * 1962: Galatasaray SK * 1963: Galatasaray SK * 1964: Fenerbahçe SK * 1965: Fenerbahçe SK * 1966: Beşiktaş JK * 1967: Beşiktaş JK * 1968: Fenerbahçe SK * 1969: Galatasaray SK * 1970: Fenerbahçe SK * 1971: Galatasaray SK * 1972: Galatasaray SK * 1973: Galatasaray SK * 1974: Fenerbahçe SK * 1975: Fenerbahçe SK * 1976: Trabzonspor * 1977: Trabzonspor * 1978: Fenerbahçe SK * 1979: Trabzonspor * 1980: Trabzonspor * 1981: Trabzonspor * 1982: Beşiktaş JK * 1983: Fenerbahçe SK * 1984: Trabzonspor * 1985: Fenerbahçe SK * 1986: Beşiktaş JK * 1987: Galatasaray SK * 1988: Galatasaray SK * 1989: Fenerbahçe SK * 1990: Beşiktaş JK * 1991: Beşiktaş JK * 1992: Beşiktaş JK * 1993: Galatasaray SK * 1994: Galatasaray SK * 1995: Beşiktaş JK * 1996: Fenerbahçe SK * 1997: Galatasaray SK * 1998: Galatasaray SK * 1999: Galatasaray SK * 2000: Galatasaray SK * 2001: Fenerbahçe SK * 2002: Galatasaray SK * 2003: Beşiktaş JK * 2004: Fenerbahçe SK * 2005: Fenerbahçe SK * 2006: Galatasaray SK * 2007: Fenerbahçe SK * 2008: Galatasaray SK * 2009: Beşiktaş JK * 2010: Bursaspor * 2011: Fenerbahçe SK * 2012: Galatasaray SK * 2013: Galatasaray SK * 2014: Fenerbahçe SK * 2015: Galatasaray SK * 2016: Beşiktaş JK * 2017: Beşiktaş JK * 2018: Galatasaray SK * 2019: Galatasaray SK * 2020: İstanbul Başakşehir FK * 2021: Beşiktaş JK * 2022: Trabzonspor * 2023: Galatasaray SK * 2024: Galatasaray SK == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto *Sarjataulukko UEFAn sivuilla *Turkin jalkapalloliitto *
Gangliosolu

Gangliosolu on silmän verkkokalvon sisäpinnalla oleva hermosolu eli neuroni. Gangliosoluja on silmässä miljoonia. Ne osallistuvat näköaistimuksen syntyyn muokkaamalla näköaistimusta jo verkkokalvolla. Ne terävöittävät näköaistimusten rajaviivoja ja muokkaavat väreistä tulevan informaation. Näköhermo muodostuu pääasiassa gangliosolujen aksoneista. Näköaistimuksen käsittely jatkuu talamuksessa, josta erilliset aksonit siirtävät näköimpulssit primääriselle näköalueelle isoaivojen takaraivolohkoon, jossa varsinainen näköaistimus syntyy. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Silmät Luokka:Hermosolut