EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sotapäiväkirja vuodelta 1944

Sotapäiväkirja vuodelta 1944 on Suomessa toimineen Saksan yhteyshenkilön, jalkaväenkenraali Waldemar Erfurthin sotapäiväkirja vuodelta 1944. Kirjan ensimmäisen painoksen on julkaissut WSOY vuonna 1954. Päiväkirjan on suomentanut Eino E. Suolahti, ja sen termistön on tarkistanut kapteeni Tauno Kuosa. Toinen painos ilmestyi 2014 Docendon kustantamana, ja eversti Pekka Visuri on kirjoittanut siihen johdannon ja toimittanut liitteet, neljä karttaa. Päiväkirja kattaa ajanjakson 1. tammikuuta – 13. syyskuuta 1944. Viimeisen merkinnän Erfurth teki kuljetuslaiva Lapplandilla, joka vei hänet pois Suomesta.Erfurth 2014 s. 329 Erfurth kirjoitti vuonna 1954 ilmestyneen päiväkirjan johdannoksi alkusanat. Vuonna 2014 ilmestyneeseen laitokseen on Visuri suomentanut tekstin siltä osin uudelleen.Erfurth 2014, s. 16 Muuten teksti on eri painoksissa sama. Lopussa on henkilöhakemisto, jota on tarkistettu. Erfurthin arkistoidut sotapäiväkirjat kattavat kokonaisuudessaan vuodet 1941–1944. Kolmen ensimmäisen sotavuoden päiväkirjat on sittemmin julkaistu suomeksi teoksissa Saksan kenraali Suomen päämajassa vuonna 1941 (Docendo 2017) ja Waldemar Erfurth – sotapäiväkirja 1942–1943 (Docendo, 2018), jotka on suomentanut ja toimittanut Pekka Visuri. Kaikkineen 1087 sivua käsittävä käsikirjoitus on arkistoitu Sota-arkistoon.Pekka Visuri: "Johdatus Erfurthin sotapäiväkirjoihin 1941–1944", Erfurth 2014, s. 5–16 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sotapäiväkirja Docendon sivulla * Ari Valjakka, Ainutlaatuinen dokumentti Mikkelin päämajasta 1944 Turun Sanomat 15.6.2014 Luokka:Vuoden 1954 kirjat Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Kirjat Suomen historiasta‎ Luokka:Jatkosota Luokka:Päiväkirjat Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat
Johanne Fritz-Petersen

Johanne Caroline Fritz-Petersen (Blom) (18. lokakuuta 1879 Aarhus – 22. joulukuuta 1961 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä. Johanne Fritz- Petersen syntyi räätälin perheeseen. Hän aloitti näyttelijänuransa Thistedissä vuonna 1899 ja siirtyi sitten Aarhusin kautta Kööpenhaminaan, jossa hän työskenteli Casino-teatterissa vuosina 1901–1910. Fritz-Petersenin elokuvaura alkoi Skandinavisk-Russiske Handelshusilla ja Kinografenilla vuonna 1912 ja jatkui Nordisk Filmin mykkäelokuvissa vuosina 1913–1919. 1930-luvulla näyttelijä teki vielä kaksi äänielokuvaa. Johanne Fritz-Petersen oli naimisissa näyttelijä Fritz Cato Petersenin ja ohjaaja August Blomin kanssa. Toisessa avioliitossaan hän käytti nimeä Johanne Blom. == Elokuvia == * Maailmanloppu, 1916 * Sielunvaras, 1916 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Bad Blood Rising

Bad Blood Rising on Santa Cruzin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2017. Albumi seuraa tyylillään yhtyeen edellistä albumia olemalla raskaampi kuin yhtyeen esikoisalbumi Screaming for Adrenaline. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Archie Cruz – laulu, kitara * Johnny Cruz – kitara, taustalaulu * Middy Cruz – basso, taustalaulu * Tazzy Cruz – rummut, taustalaulu == Arvostelut == * Imperiumi: 9/10Santa Cruz - Bad Blood Rising Viitattu 4.1.2023. * Kaaoszine: Nuorta rock-verta Suomesta maailmalle: arviossa Santa Cruzin uutuusalbumi “Bad Blood Rising” Viitattu 4.1.2023. * Savon Sanomat: Santa Cruz: Bad Blood Rising Viitattu 4.1.2023. * Soundi: Poikamaisessa pullistelussa sykkii iso sydän – Santa Cruzin suonissa vertaa vähän erilainen veri Viitattu 4.1.2023. == Lähteet == Luokka:Santa Cruzin albumit Luokka:Vuoden 2017 albumit
Hydroksipivalyylihydroksipivalaatti

Hydroksipivalyylihydroksipivalaatti eli hydroksipivaalihapon neopentyyliglykoliesteri (C10H20O4) on alifaattisiin estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään monomeerinä polymeerien valmistukseen. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa hydroksipivalyylihydroksipivalaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta hyvin poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Voimakkaasti kuumennettaessa yhdiste hajoaa. Hydroksipivalyylihydroksipivalaatin primääriset alkoholiryhmät reagoivat alkoholeille tyypillisesti, muodostaen esimerkiksi estereitä karboksyylihappojen kanssa.T.E. Parsons: Glycols, Other Glycols, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 10.10.2017. ==Valmistus ja käyttö== Hydroksipivalyylihydroksipivalaattia voidaan valmistaa esteröimällä neopentyyliglykolia hydroksipivaalihapon kanssa. Toinen hyvin yleisesti käytetty tapa on hydroksipivaldehydin Tishchenko-reaktio. Tämä reaktio tapahtuu 80-130 °C:n lämpötilassa maa-alkalimetallihydroksidien tai alumiinialkoksidien toimiessa emäksisinä katalyytteinä. Hydroksipivalyylihydroksipivalaattia käytetään monomeerina valmistettaessa polyestereitä ja polyuretaaneja. Monomeeri parantaa polymeerien säänkestoa ja joustavuutta sekä alentaa polymeerin lasisiirtymäpistettä. Hydroksipivalyylihydroksipivalaatista valmistettuja polymeerejä käytetään erityisesti autoteollisuudessa ja pinnoitteiden valmistukseen. ==Lähteet== Luokka:Esterit
Multivariable Calculus, Linear Algebra, and Differential Equations

Multivariable Calculus, Linear Algebra, and Differential Equations on Stanley I. Grossmanin kirja matematiikasta. Kirjaa käytetään oppikirjana teknillisessä koulutuksessa. Nimensä mukaisesti sisältönä ovat differentiaali- ja integraalilaskenta, lineaarialgebra ja differentiaaliyhtälöt. == Lähteet == * Luokka:Vuoden 1995 kirjat Luokka:Kirjat matematiikasta Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat
Pietari IV

Pietari IV voi tarkoittaa seuraavia hallitsijoita: *Pietari IV, Aleksandrian paavi vuosina 567–569 *Pietari IV, Bulgarian tsaari vuosina 1185–1197 *Pietari IV (1319–1387), Aragonian kuningas vuosina 1336–1387 *Pietari IV, Brasilian keisari Pedro I:n (1798–1834) hallitsijanimi Portugalin kuninkaana vuonna 1826
Pietari V

Pietari V voi tarkoittaa seuraavia hallitsijoita: *Pietari V, Aleksandrian paavi vuosina 1340–1348 *Pietari V, portugalilaisen Pedro Coimbran käyttämä hallitsijanimi Aragonian vastakuninkaana vuosina 1463–1466 *Pietari V, Portugalin kuningas vuosina 1853–1861 *Pietari V, Kongon kuningas vuosina 1859–1891
Kilchberg

Kilchberg-nimisiä paikkakuntia löytyy useita: * Kilchberg, kunta Zürichin kantonissa Sveitsissä * Kilchberg, kunta Basel-Landschaftin kantonissa Sveitsissä * Kilchberg, Tübingenin kaupunginosa ja entinen kunta Saksassa.
Mormo

Mormo ( tai ) oli henki kreikkalaisessa mytologiassa, joka puri ilkeitä lapsia ja oli jumalatar Hekaten kumppani. Mormo-sanaa käytettiin viittaamaan myös naispuoliseen vampyyrin kaltaiseen olentoon tarinoissa, joita kreikkalaisten lasten lastenhoitajat kertoivat saadakseen lapset tottelemaan. Tämä viittaus esiintyy etenkin joissain Aristofaneen näytelmissäAristofanes. Arkharnalaiset, 425 eaa.Aristofanes. Rauha, 421 eaa.. Mormoon viitataan myös Aleksiaassa, mikä osoittaa Mormosta kerrotun lapsille vielä Bysantin ajoilla. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot
Kilchberg (Basel-Landschaft)

Kilchberg on kunta Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Kunnassa oli vuoden 2016 lopulla 157 vakinaista asukasta. == Maantiede == Kilchberg sijaitsee Eibachjoen länsirannalla, vajaat kymmenen kilometriä Oltenin kaupungista pohjoiseen. == Liikenneyhteydet == Kilchberg sijaitsee syrjässä valtaväyliltä. Baselista Olteniin johtavalla rautatiellä sijaitseva Hauensteinin rautatietunneli alittaa kylän. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Basel-Landschaftin kunnat
Kai Häggman

Kai Allan Häggman (20. marraskuuta 1956 Helsinki) on suomalainen historioitsija ja tietokirjailija. Hän toimii Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian historian dosenttina. Hän on kirjoittanut muun muassa WSOY:n ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran historiikit ja päätoimittanut Suomalaisen arjen historia -kirjasarjan. == Ura == Häggman valmistui Helsingin yliopistosta maisteriksi 1987 ja Suomen ja Skandinavian historian tohtoriksi 1994. Hänen väitöskirjansa Perheen vuosisata käsittelee perheen ihannetta ja sivistyneistön elämäntapaa 1800-luvun Suomessa. Häggman toimi 1988–1992 tutkijana Suomen Akatemiassa, 1992–1995 Renvall-instituutissa ja 1996–1997 Kansaneläkelaitoksella. Vuonna 1998 hän aloitti Helsingin yliopiston Suomen ja Skandinavian historian dosenttina. Häggman oli 1998–2003 WSOY:n historiankirjoittaja. Hän julkaisi tuona aikana kaksiosaisen WSOY:n 125-vuotishistorian. Siitä hän sai Lauri Jäntin säätiön erityismaininnan. Vuosina 2004–2007 Häggman oli päätoimittamassa Suomalaisen arjen historia -kirjasarjaa. Hänet palkittiin siitä vuonna 2008 WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinnolla. Suomalaista kustannustoimintaa ja kirjakauppaa 1800-luvulta 2000-luvulle käsitteli Häggmanin vuonna 2008 julkaistu teos Paras tawara maailmassa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran historiikkia hän kirjoitti 2008–2014. Historiikki julkaistiin kahdessa osassa (2012 ja 2014). Ensimmäisestä osasta Sanojen talossa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1890-luvulta talvisotaan hän oli ehdokkaana Kanava- tietokirjatunnustuspalkintoon. Häggman aloitti vuonna 2015 Suomen kirjailijaliiton historiankirjoittajana. Samana vuonna hänet palkittiin Suomen tietokirjailijoiden Tietokirjailijapalkinnolla. == Teokset == * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Babysitter

The Babysitter voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * The Babysitter, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1980, pääosassa Patty Duke * The Babysitter, yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1995, pääosassa Alicia Silverstone * The Babysitter, Netflixin elokuva vuodelta 2017 * The Babysitter: Killer Queen, Netflixin elokuva vuodelta 2020.
The Good Doctor

The Good Doctor on yhdysvaltalainen vuonna 2017 alkanut sairaaladraamasarja. Sen kehittäjänä toimii Housen tuottajana tutuksi tullut David Shore. Sarja perustuu eteläkorealaiseen vuonna 2013 alkaneeseen Good Doctor -lääkärisarjaan. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 25. syyskuuta 2017. Sarjan viidennen kauden esitys alkoi 21. syyskuuta 2021, ja maaliskuussa 2022 ilmoitettiin kuudennen kauden olevan tekeillä. Kuudennen kauden esitys alkoi 3. lokakuuta 2022. Sarja seuraa Shaun Murphyn, nuoren autistisen savantin kirurgin, arkea San Joséssa, Kaliforniassa sijaitsevassa arvostetussa sairaalassa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Vuoden 2014 toukokuussa CBS Television Studios ryhtyi suunnittelemaan sovitusta Good Doctor -nimiselle eteläkorealaiselle lääkärisarjalle. Vastaavana tuottajana toimivaa Daniel Dae Kim tarkensi, että sarjan hahmot tulevat sopimaan nykymaailmaan luontevasti. CBS:n hylättyä The Good Doctor -sarjan sen oikeudet siirtyivät Sonylle, joka päätti esittää pilottijakson ABC-kanavalla. ABC teki virallisen tilauksen sarjalle tammikuussa 2017. === Kuvaaminen === Sarjan kuvaukset aloitettiin maaliskuussa 2017 Kanadan Vancouverissa. Surreyn kaupungintalo toimii sarjan San Jose St. Bonaventure -sairaalan rakennuksen mallina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Good Doctor ABC.comissa * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:ABC:n televisio-ohjelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset sairaalasarjat
Vuorilampi (Jyväskylä, Ylä-Myllyjärvi)

Vuorilampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Ylä-Myllyjärvellä sijaitseva lampi. == Maantietoa == Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen itäpuolella kohoaa Roninmäki, jonka länsirinteet laskevat lampeen. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 50 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä, mikä sijaitsee keskellä lampea. Lammen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suomaata ja metsämaata. Lampi on autio, vaikka rinteen päässä sijaitsee Ylä- Myllyjärven asuinalue. Lammen ohittaa polku, johon pääsee yhdystieltä 16607. == Luontoarvoja == Lammen laskuoja on kaakkoon Keljonkankaalla sijaitsevaan lampeen laskeva Kauraoja. Vuorilampi, sen luoteispuolella oleva suo ja Kauraojan yläjuoksu ympäristöineen ovat yksi Jyväskylän arvokkaista luontokohteista. Lammen pohjoispuolella on myös kalliota. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 180,9 metriä mpy. Siihen on johdettu pieni suo-oja, johon laskee luoteesta Mustalammen ja jätteenkäsittelylaitokselta tuleva metsäoja. Lammen laskuoja Kauraoja lähtee lammen kaakkoispäästä. Siihen yhtyy Korkeaperunniitun kohdalla Kuusikkolammen laskuoja Pasko-oja,Wanha Keljo, s. 527-528. jonka jälkeen Kauraoja yhtyy Keljonkankaalla Kaijanlammesta alkavan Myllyojan kanssa Jokipakanjoeksi eli Joppakanjoeksi.. Jokipakanjoki laskee Päijänteeseen Keljonlahdella. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ristiselän–Murtoselän alue Luokka:Jyväskylän järvet
Erythrai (Boiotia)

Erythrai (, joskus myös Erythra, , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Dervenochórian Dáfnin kylän länsipuolelle Tanágran kunnassa. Erythrai sijaitsi Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) pohjoisrinteellä Parasopian eli Asopos- joen laakson etelälaidalla. Pausaniaan mukaan kaupunki oli saanut kreikkalaisessa mytologiassa nimensä Erythraksesta, Leukonin pojasta.Pausanias: Kreikan kuvaus 6.21.11. Varhaisin maininta Erythraista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa se mainitaan yhtenä boiotialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Plataiain taistelun aikaan persialaissodissa vuonna 479 eaa. Erythrai oli yksi paikoista, joiden tienoille persialaisten armeija oli aluksi ryhmittynyt. Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina. == Lähteet == Luokka:Antiikin Boiotian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Tanágra
Second Nature Security

Second Nature Security Oy (2NS Oy) on eettistä hakkerointia, tietoturva- aukkojen etsintää ja tietoturva-auditointien tekoa liiketoimintana hyödyntävä suomalainen tietoturva-alan yritys. == Yrityshistoria == Toiminta alkoi vuonna 2005 osana Louhi Net Oy:tä. Itsenäisenä yhtiönä 2NS on toiminut vuodesta 2010, kun perustajat Mika Holmberg, Marcus Westren-Doll ja Juho Ranta lähtivät kehittämään Louhi Netistä irrotettua tietoturvaliiketoimintaa itsenäisenä yrityksenä. == Hankkeita == Second Nature Security on ollut mukana VTT:n koordinoimassa Euroopan Celtic-Plus-ohjelman SASER (Safe and Secure European Routing) -hankkeessa yhdessä EXFOn, MPY Palvelut Oyj:n ja Intel Securityn kanssa.Projektissa kehitettiin VTT:n Cyber War Room -testaus- ja -harjoitusympäristöä sekä uusia havainnointi- ja suojaratkaisuja digitaalisen kaupankäynnin uhkia vastaan. == Jäsenyydet == 2NS on Tietoturva ry:n, Ohjelmistoyrittäjät ry:n, FISC ry:n ja Ryhmittymä Atraimen jäsen. ==Lähteet== Luokka:Hakkerointi Luokka:Suomalaiset ohjelmistoyritykset
Gortys (Arkadia)

Gortys (, myös Gortyna, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Arkadiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Megalópolin kunnassa kaupungista nimensä saaneen Górtynan kunnallisyksikön alueella. == Maantiede == Gortys sijaitsi Arkadian Kynurian alueella Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa, noin seitsemän kilometriä luoteeseen nykyisestä Ellinikón kylästä. Kaupunki oli rakennettu Alfeioksen sivujokiin kuuluvan Gortynios- eli Lusios-joen (nyk. Loúsios) länsipuolelle. Kaupungissa oli korkea akropolis eli linnavuori. == Historia == Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajaksi esitettiin Gortys, joka oli Stymfaloksen poika. Kaupungin historiasta tiedetään melko vähän. Gortys taantui Megalopoliin perustamisen jälkeen vuonna 371 eaa., kun suurin osa asukkaista siirrettiin uuteen kaupunkiin. 200-luvulla eaa. Gortys kuului Akhaian liittoon. Vuonna 217 eaa. sen valtasivat sodassa Euripidaan joukot. Tuohon aikaan sen tiedetään olleen Thelpusan kaupungin alaisuudessa. Pausanias kuvaa 100-luvulla jaa. paikan olleen hänen aikanaan lähinnä kylä ennemmin kuin kaupunki. Alueen arkeologiset kaivaukset on suorittanut École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu vuosina 1947–1948 ja 1950–1952. == Rakennukset ja löydökset == Gortyksen akropolis eli linnavuori sijaitsi joen varrella. Se jakaantui kahteen osaan, pohjoisempaan varsinaiseen akropoliihin sekä eteläiseen linnoitukseen, jotka ovat ilmeisesti olleet olemassa eri aikoina. Akropoliin pituus luoteis-kaakkoissuunnassa on noin 425 metriä ja leveys noin 100–60 metriä. Sen alueella on säilynyt jäänteitä muureista ja kolmesta portista sekä viidestä pyöreästä tornista. Muurit ovat pääosin 300- ja 200-luvuilta eaa. Eteläisemmän linnoituksen tornit olivat suorakulmaisia. Linnoitus rakennettiin oletettavasti 200-luvulla eaa., ja siihen saatettiin käyttää aikaisemman akropoliin muurien kiviä. Gortyksen tunnetuin rakennus oli Asklepiokselle omistettu temppeli. Se sijaitsi akropoliin pohjoispuolella samoin joen varrella. Se oli rakennettu 300-luvulla eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja oli rakennettu Pentelikon-vuoren marmorista. Temppelin koko oli noin 23,6 x 13,2 metriä, ja siinä oli pronaos sekä naos eli cella. Naoksessa oli Skopaan veistämät Asklepioksen ja Hygieian kulttikuvat. Temppelin lähellä ovat toisen, pienemmän temppelin sekä kylpylän rauniot. Kylpylässä oli hypokaustit ja suuri allas, ja se oli myös rakennettu 300-luvulla eaa. Hypokaustit lisättiin 200-luvun eaa. alkupuolella. Alueella on jäänteitä myös porteista, muureista, taloista ja vartiotornista. Lounaaseen eteläisestä linnoituksesta sijaitsi toinen Asklepiokselle omistettu pyhäkkö. Siihen kuului 400- tai 300-luvulla eaa. rakennettu temppeli, jonka koko oli noin 27,1 x 13,5 metriä, sekä toinen kylpylä. Asklepioksen temppeleistä ja kylpylöistä päätellen alueella on ollut jonkinlainen parantola. == Lähteet == Luokka:Antiikin Arkadian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Megalópoli
Halieis

Halieis (, myös Halia, tai Halike, , Halikē) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Argoliin alueella Kreikassa. Se sijaitsi noin 2,5 kilometriä etelään nykyisestä Portochélin kylästä. == Historia == Halieisin paikka on ollut asuttu viimeistään protogeometrisella kaudella. Kaupunki, jonka nimi tarkoittaa ”kalastajia”, on linnoitettu 600-luvulla eaa. Halieis oli aina melko pieni kaupunki, eikä näytellyt historiassa kovin merkittävää osaa. Sitä ei mainita persialaissotien yhteydessä. Halieis tarjosi turvapaikan Tirynsin asukkaille sen jälkeen, kun Argos oli tuhonnut kyseisen kaupungin vuonna 469 eaa. Tämä kasvatti kaupungin kokoa huomattavasti. Ateena yritti vallata Halieisin vuonna 460 eaa. mutta yritys epäonnistui. Sparta valtasi kaupungin vuonna 431 eaa. Ateenalaiset jatkoivat hyökkäyksiä alueelle peloponnesolaissodan aikana, ja nämä saivat akropoliin ja sataman käyttöönsä sopimuksella vuonna 424/423 eaa. Peloponnesolaissodan jälkeen kaupunki oli Spartan liittolainen ainakin vuoteen 370/369 eaa. 300-luvulla eaa. kaupunki löi omaa rahaa nimellä Tirynthioi. Kaupunki hylättiin suureksi osaksi hellenistisen kauden alkupuolella 300-luvun eaa. lopussa tai 200-luvun eaa. alussa, joskin roomalaisella kaudella paikalla vaikuttaa olleen ainakin pienimuotoista asutusta. Kaupungin arkeologiset kaivaukset suoritti American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu, toteuttajana Pennsylvanian yliopisto vuosina 1962 ja 1965–1968 sekä Indianan yliopisto vuosina 1970–1974. Nykyisen Portochélin (myös Pórto Chéli) kylän nimi perustuu mahdollisesti Halieisin nimeen. == Rakennukset ja löydökset == Halieis sijaitsi Portochélinlahden etelärannalla lähellä Argoliin niemimaan eteläistä kärkeä. Sen akropolis eli yläkaupunki oli kukkulalla. Siellä oli temppeli, jonka kohdetta ei tunneta. Alakaupunki sijaitsi alun perin rannalla ja rinteellä kukkulan luoteispuolella, mutta suuri osa siitä on nykyisin meren pohjassa. Kaupungilla ja akropoliilla oli alun perin erilliset muurit. Kaupungin laajetessa 400-luvulla eaa. sen muureja laajennettiin niin, että ne sulkivat sisäänsä myös akropoliin. Tuolloin muurien kokonaispituus oli noin 1,9 kilometriä, ja ne ympäröivät alueen, jonka leveys itä-länsisuunnassa oli noin 700 metriä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 380 metriä. Muurien paksuus oli noin 2,5 metriä ja niissä oli suorakulmaisia ja pyöreitä torneja sekä ainakin neljä porttia. Muurien sisäpuolella oli pieni sotasatama. Varsinainen kaupunki oli rakennettu noudattamaan Hippodamoksen mallin mukaista ruutuasemakaavaa. Noin 500 metriä kaupungista koilliseen oli Apollonille omistettu pyhäkkö, johon kuuluivat temppeli, alttari ja stadion. Temppeli oli rakennettu viimeistään noin 675 eaa. ja se tuhoutui 400-luvulla eaa. Stadion oli käytössä kaupungin historian lopulle saakka. Nykyisin myös pyhäkön alue on meren pohjassa noin kahden metrin syvyydessä. Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Náfplion arkeologisessa museossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Argoliin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Ermionída
O’Reilly Media

O’Reilly Media (aiemmin O'Reilly & Associates) on yhdysvaltalainen Tim O’Reillyn perustama mediayhtiö. Yhtiö on tullut tunnetuksi tietotekniikkaan liittyvien kirjojen kustantajana, joiden kannessa on usein puupiirros jostakin eläimestä. Tim O'Reilly aloitti myös ensimmäisen kaupallisen verkkosivun Global Network Navigator (GNN), jonka AOL osti myöhemmin. Kirja Whole Internet User's Guide and Catalog (Ed Krol, 1992) on valittu yhdeksi vuosisadan merkittävimmistä kirjoista. O'Reilly toimii yhteistyössä Creative Commonsin ja Internet Archiven kanssa ja julkaisee avoimena sisältönä kirjoja, joiden painos on loppunut tai kirjan tekijä on toivonut tiettyllä lisenssillä julkaisemista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjankustantamot
Hermione (kaupunki)

Hermione () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Argoliin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ermiónin kaupungin paikalla. == Maantiede == Hermione sijaitsi pienellä niemellä Argoliin itärannikolla. Kaupungin länsipuolella oli tasankoa, joka oli hyvää maanviljelysaluetta. Kaupunkivaltion alueeseen kuuluivat myös kaupungin edustalla sijainnut Aperopian (nyk. Dokós) saari ja alun perin myös Hydrean (nyk. Hydra/Ýdra) saari. Hermionen pohjoispuolella sijaitsi Troizenin kaupunkivaltion alue ja eteläpuolella Halieisin kaupunkivaltion alue. == Historia == Hermionen lähellä, antiikin aikaisen kaupungin länsipuolella, on ollut asutuspaikka viimeistään mykeneläisellä kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa alue kuului Diomedeen vallassa olleisiin alueisiin. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen Iliaan laivaluettelossa, jossa sen kerrotaan olleen yksi Argoliin kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.Homeros: Ilias II.559–II.569. Hermione kuului Kalaurian amfiktyoniliittoon. Kaupungista oli kotoisin muun muassa 500-luvulla eaa. elänyt lyyrinen runoilija Lasos. Herodotos kertoo, että hermionelaiset myivät Hydrean Samokselta paenneille, tyranni Polykrateen valtaa vastustaneille kapinallisille. Hermione osallistui persialaissotiin lähettämällä kolme laivaa Salamiin taisteluun ja 300 miestä Plataiain taisteluun. Peloponnesolaissodassa kaupunki kuului Spartan johtamaan peloponnesolaisliittoon. Tämän vuoksi ateenalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 430 eaa. Liitto Spartan kanssa kesti vielä 300-luvun eaa., mutta vuonna 229 eaa. Hermione pakotettiin mukaan Akhaian liittoon. Kaupunki oli suureksi osaksi hylätty 100-luvulla jaa. == Rakennukset ja löydökset == Hermionen kaupungin alkuperäinen paikka oli niemen kärjessä. Myöhemmän antiikin aikana kaupunki oli siirretty lännemmäksi suurin piirtein nykyisen kaupungin paikalle, lähelle niemen länsipuolella olevaa pitkänomaista kukkulaa, jonka nimi oli Pron. Se toimi kaupungin uutena akropoliina. Kaupungissa oli kaksi satamaa kaupungin niemen kummallakin puolella. Kaupunki oli ainakin niemen itäosassa ympäröity muurilla, josta on säilynyt joitakin osia. Niemessä sijaitsi Poseidonille omistettu temppeli, joka oli rakennettu 500-luvun eaa. lopulla tai 400-luvun eaa. alussa. Sen perustukset ovat näkyvissä. Kaupungissa tiedetään olleen myös Athenelle omistettu temppeli, sekä Demeter Khthonialle omistettu temppeli, jonka oletetaan sijainneen nykyisen Pyhien arkkienkelten (Ágioi Taxiárches) kirkon tienoilla. Pron-kukkulan pohjoispuolelta on löydetty roomalaisaikaisen akveduktin jäänteitä. == Lähteet == Luokka:Antiikin Argoliin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Ermionída
Hyrtakina

Hyrtakina (, joskus myös Artakina, , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa lähellä Teménian ja Platanéksen kyliä. == Historia == Hyrtakinan asutus syntyi viimeistään arkaaisella kaudella ja se kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Lissos, Poikilassos, Syia ja Tarrha. Hyrtakinan tiedetään lyöneen omaa rahaa. Roomalaisella kaudella kaupunki taantui. Hyrtakinan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1939 Vasíleios Theofaneídiksen johdolla. == Rakennukset ja löydökset == Hyrtakinan akropolis eli linnavuori sijaitsi nykyisin nimellä Kastrí tunnetulla kukkulalla. Kaupungin merkittävimpiin löytöihin lukeutuvat Panille omistetun ulkoilmapyhäkön jäänteet. Pyhäkkö oli rakennettu hellenistisellä kaudella tai varhaisella roomalaisella kaudella. Sen koko oli noin 23 x 6 metriä. Kaupungissa on ollut myös Heralle omistettu temppeli sekä Demeterin pyhäkkö. Hyrtakinassa on säilynyt myös muun muassa jäänteitä julkisista ja yksityisistä rakennuksista, kaupunkia ympäröinyttä linnoitusmuuria sekä jäänteitä tiestä, joka yhdisti kaupungin Lissokseen. Muurien ulkopuolelta kukkulan rinteestä on löydetty lukuisia hautoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreetan kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreetalla Luokka:Kántanos-Sélino
Hysiai (Argolis)

Hysiai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Árgos-Mykíneen kunnassa etelään nykyisestä Achladókampoksen kylästä. Hysiai oli pieni linnoitettu kaupunki, joka sijaitsi Lernasta Tegeaan ja Mantineiaan päin kulkeneen tien varressa. Kaupunki oli Argoksen vallassa ja suojasi tätä linnoituksena etelään ja Spartaan päin. pienoiskuva|vasen|Hysiain muureja. Hysiain lähellä on käyty historiassa kaksi merkittävää taistelua. Hysiain ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 669 eaa. spartalaisten ja argoslaisten välillä. Hysiain toinen taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 417 eaa. spartalaisten ja argoslais-ateenalaisen liittouman välillä. Siinä spartalaiset tuhosivat kaupungin. Pausanias kävi paikalla 100-luvulla jaa., jolloin kaupunki oli edelleen raunioina. Hysiain paikka on kukkulalla, jossa on jäljellä joitakin muurien raunioita. Muureissa on ollut pyöreitä torneja. Kukkulan rinteessä on nykyisin Neitsyt Marialle (Panagía) omistettu kirkko. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Argoliin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Árgos-Mykínes
Hysiai (Boiotia)

Hysiai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Mándra-Eidyllían kunnassa noin kaksi kilometriä itään nykyisestä Erythréen kaupungista. Hysiai sijaitsi Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) pohjoisrinteellä Parasopian eli Asopos-joen laakson etelälaidalla, itään Plataiaista ja länteen Erythraista. Läheltä kulki Ateenasta Thebaan johtanut tie. Hysiain sanottiin olleen alun perin Hyrian siirtokunta. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Nykteusta, Antiopen isää. Herodotoksen mukaan sekä Hysiai että Oinoe olivat alun perin osa Ateenan vallassa ollutta Attikaa siihen sakka, kun boiotialaiset valtasivat nämä kaupungit vuonna 507 eaa. Todellisuudessa se on saattanut kuitenkin kuului Plataiaille. Oinoen ateenalaiset valtasivat takaisin, mutta Hysiai säilyi osana Boiotiaa, koska Kithairon muodosti Attikan ja Boiotian alueiden luonnollisen rajan. Plataiain taistelussa persialaissotien aikaan vuonna 479 eaa. kaupunki oli yksi paikoista, jonka seudulle persialaiset joukot aluksi ryhmittyivät, ja jonka suuntaan kreikkalaisten armeija alkuvaiheessa siirtyi. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina. Hän mainitsee, että paikalla oli keskeneräinen Apollonille omistettu temppeli sekä pyhä kaivo tai lähde. Nykyisin Hysiain arkeologinen kohde on lähellä Neitsyt Maria (Panagía) Pantánassan kirkkoa. Paikalla on joitakin muurien ja rakennusten raunioita. == Lähteet == Luokka:Antiikin Boiotian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Mándra-Eidyllía
Hysiai

Hysiai (, ) voi viitata seuraaviin paikkoihin antiikin Kreikassa: * Hysiai, kaupunki Argoliissa, jonka lähellä käytiin Hysiain taistelut * Hysiai, kaupunki Boiotiassa
Kaino (kaupunki)

Kaino (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren lounaisrannikon suunnassa jossakin Elyroksen ja Tarrhan kaupunkien tienoilla. Nykyisin se sijoitetaan Samarián rotkon pohjoisosaan lähelle Pyhän Nikolaoksen (Ágios Nikólaos) kirkkoa. Kainon oletetaan sijainneen rotkon pohjalla virtaavan joen rannalla. Pyhän Nikolaoksen kirkon paikalla sijaitsi mahdollisesti Apollonille omistettu temppeli tai pyhäkkö. Paikalla saatettiin palvoa myös nymfi Akakallista. Kreikkalaisessa mytologiassa Britomartis eli Diktynna syntyi, ainakin Diodoros Sisilialaisen mukaan, Kainossa Zeuksen ja Eubuloksen tyttären Karmen tyttärenä. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreetan kaupungit Luokka:Sfakiá
Crime of the Century

__NOTOC__ Crime of the Century on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat Dreamer ja Bloody Well Right. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 38. Vuonna 2015 Rolling Stone valitsi albumin 50 Greatest Prog Rock Albums of All Time -listan sijalle 27. Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittaneet Roger Hodgson ja Rick Davies. Sulkeissa laulaja. === A-puoli === # (Hodgson ja Davies) # (Davies) # (Hodgson) # (Davies ja Hodgson) === B-puoli === * (Hodgson ja Davies) # (Davies ja Hodgson) # (Hodgson) # (Davies) == Kokoonpano == * Roger Hodgson - pää- ja taustalaulu, akustinen kitara (1), sähkökitara (1-6, 8), Wurlitzer-sähköpiano (3, 5), Rhodes-sähköpiano (3), akustinen piano (7) * Rick Davies - pää- ja taustalaulu, Wurlitzer-sähköpiano (1, 2, 5), akustinen piano (1-4, 6, 8), syntetisaattorit (1, 3, 6, 8), Hammond-urut (1, 3, 5), huuliharppu (1, 8) * John Anthony Helliwell - saksofonit (1-4, 6, 8), klarinetit (6, 7), taustalaulu * Dougie Thomson - bassokitara * Bob Siebenberg - rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Supertrampin albumit
Inkeroisten lasitehdas

Inkeroisten lasitehdas toimi Sippolassa vuosina 1916–1917. Kymenlaakson Osuusmeijerin omistama tehdas valmisti maitopulloja meijereitä varten.Esine elää : Suomalaisia lasitehtaita Orimattilan Pullomuseo 20.4.2017 : Museo juhlistaa 30-vuotistaivaltaan Inkeroisten lasitehtaan ehti toimia vain vuoden verran. Tehdas lopetettiin sen jälkeen kun maidon vienti Suomesta Venäjälle kiellettiin.Marko Saarinen : Viisi suomalaista taidelasitehdasta. Taiteen merkitys suomalaisen lasiteollisuuden historiassa. Historian pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015, sivu 29 == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Kymenlaakson historia Luokka:Kouvolan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sippola
Raumo Glasbruk

Rauman lasitehdas eli Raumo Glasbruk toimi Himangalla Sautinkarin alueella vuosina 1875–1879. Tehtaan perustaja oli himankalainen maakauppias J. P. Sahlgren (1826-1889). Tehdas valmisti ikkunalasia, apteekkipulloja, olutpulloja sekä erilaisia puristelasituotteita.Esine elää : Suomalaisia lasitehtaita JEDU Jokilaaksojen koulutuskuntayhtymä : Hankkeet : Ikkunalaseista pullojen kautta taidelasiin == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Kalajoen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Himanka
Miraflores

Miraflores on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Guaviaren departementissa. Departementin pääkaupunki San José del Guaviare sijaitsee 110 kilometrin päässä. Naapurikuntia ovat Retorno ja Calamar. Caquetán ja Vaupésin departementit sijaitsevat lähellä. Maisemat ovat tasankoista tai lievästi aaltoilevia. Kunta kuuluu Amazonian tasankoon ja alueella sijaitsee viidakoita. Amazonjokeen kuuluva Vaupésjoki kulkee Mirafloresin läpi. Kunnan väkiluku on yli 14 000\. Enemmistö asukkaista on miehiä. == Historia ja talous == Kunnan perustivat uudisasukkaat vuonna 1990, jolloin se myös sai kunnan oikeudet. Pääelinkeinoja ovat maa- ja metsätalous. == Ilmasto == Keskilämpötila on noin 28 °C. Trooppisia sateita esiintyy runsaasti. Vuosittainen sademäärä on 2600 millimetriä. == Nähtävyydet == Mirafloresissa on useita luonnon virkistyskohteita, kuten esimerkiksi El Portal Quindiano. Kunta järjestää myös erilaisia tapahtumia, joissa tuodaan esille maanviljelijöiden (campesinos) ja alkuperäisasukkaiden kulttuuria. == Lähteet == Luokka:Guaviaren kunnat
Hunga Munga

Hunga Munga on Afrikassa käytetty heittoveitsi, joka tunnetaan eri nimillä eri puolilla mannerta. Esimerkiksi azandet käyttävät siitä nimitystä Kpinga. Se on pituudeltaan noin 56 senttiä ja siinä on kolme erilaista, eri kulmissa ulkonevaa terää. Veistä käytettiin lähitaistelussa ja heittoaseena. Monet soturiryhmät pitivät Hunga Mungaa statussymbolina, ja niitä saivat omistaa vain ammattisotilaat. Veitsiä lahjoitettiin myös avioliiton solmimisen yhteydessä myötäjäisinä morsiamen perheelle. Hunga Munga -nimitystä käytettiin myös yhdysvaltalaisessa TV-sarjassa Buffy, vampyyrintappaja, jossa sillä viitattiin päähenkilön käyttämään heittoveitseen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Heittoaseet
Tellervo Krogerus

Tellervo Krogerus (s. 1944) on suomalainen kirjallisuustieteilijä ja tietokirjailija. Hän on Itä-Suomen yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentti ja kirjoittanut muun muassa Matti Kuusen elämäkerran. == Ura == Krogerus valmistui 1972 Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi yleisestä kirjallisuustieteestä ja estetiikasta, suomalaisesta ja vertailevasta kansanrunoudentutkimuksesta ja suomen kielestä. Joensuun yliopistosta hän valmistui 1983 filosofian lisensiaatiksi. Suomen Akatemiassa Krogerus työskenteli 1985–1989 humanistisen toimikunnan ylimääräisenä tutkimusassistenttina ja 1991–1993 virkaatekevänä nuorempana tutkijana. Krogerus valmistui vuonna 1988 Joensuun yliopistosta tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa käsitteli kriitikko Anna-Maria Tallgrenin elämäntyötä. Se oli ensimmäinen suomalaisesta kriitikosta tehty monografia. Vuonna 1992 Krogerus julkaisi teoksen Kirjallinen linja, jossa hän kirjoitti Valvoja- ja Aika- kulttuurilehdistä. Krogerus on Itä-Suomen yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosentti. Joensuun yliopistossa hän opetti 1997–2001 päätoimisesti kirjallisuutta ja ohjasi alan opinnäytetöitä. Määräaikaisena apulaisprofessorina hän oli 1997–1998 ja professorina 1999–2001. Krogerus toimi 2008–2013 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran Matti Kuusen elämäkertahankkeen vastaavana tutkijana. Sanottu. Tehty. Matti Kuusen elämä 1914–1998 ilmestyi vuonna 2014. Krogerus sai teoksesta P. E. Svinhufvudin muistosäätiön kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2015 Krogerus palkittiin Suomen tietokirjailijoiden Tietokirjailijapalkinnolla. == Teokset == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Breakfast in America

__NOTOC__ Breakfast in America on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäisellä sijalla. Sitä on myyty yli 20 miljoonaa kappaletta ja se on yksi yhtyeen suosituimmista. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat The Logical Song ja nimikkokappale Breakfast in America. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Rick Davies - pää- ja taustalaulu, akustinen piano (1, 2, 10), Wurlitzer-sähköpiano (3, 5, 8, 9), Elka ja Oberheim -syntetisaattorit (1, 2, 4, 5, 6, 7, 10), Hammond-urku (2, 3, 6, 7, 8), huuliharppu (6), klavinetti (2), cembalo (4) * Roger Hodgson - pää- ja taustalaulu, akustinen piano (4, 6, 7), Wurlitzer-sähköpiano (2, 10), akustinen kitara (2, 4, 7), sähkökitara (1-6, 8, 10), harmooni (4), vibrafoni (9) * John A. Helliwell - saksofonit (1, 2, 5, 9, 10), klarinetti (4, 6, 7), taustalaulu * Dougie Thomson - bassokitara (1-10) * Bob C. Benberg - rummut (1-10), kastanjetit (2), tamburiini (6, 7), timbaalit (2), lehmänkello (2), marimba (10) == Arvostelut == * Allmusic: * Rolling Stone: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Supertrampin albumit
Dahlbyn lasitehdas

Dahlbyn lasitehdas toimi Kemiössä vuosina 1875–1878. Tehdas valmisti pulloja.Esine elää : Suomalaisia lasitehtaita Dahlbyn lasitehdas toimi kolme vuoden ajan ja teki sitten vararikon.Marko Saarinen : Viisi suomalaista taidelasitehdasta. Taiteen merkitys suomalaisen lasiteollisuuden historiassa. Historian pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, Yhteiskunta- ja kulttuuritieteiden yksikkö 2015, sivu 27 == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Kemiö
Madeleine Onne

Madeleine Onne (s. 9. syyskuuta 1960 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen balettitanssija ja balettipedagogi. Hän oli Suomen Kansallisbaletin taiteellinen johtaja. Onne aloitti tehtävässä elokuussa 2018 Kenneth Greven lopetettua 10-vuotisen kautensa. Hänen virkansa päättyi 31.7.2022. Onne aloitti balettitanssijana Tukholman Kuninkaallisessa baletissa vuonna 1978 ja kuusi vuotta myöhemmin hänet nimitettiin ensitanssijaksi. Hän työskenteli tanssijana vuoteen 2002, jolloin hänet valittiin Tukholman Kuninkaallisen baletin johtajaksi. Johtajana hän työskenteli vuoteen 2008 ja seuraavana vuonna hän aloitti Hongkongin baletin johtajana ja toimi siellä vuoteen 2017.http://www.hkballet.com/en/Media/Press-Release/Artistic-Director- Madeleine-Onne-Takes-Her-Final-Bow-At-Hong-Kong-Ballet.html Onne perusti 1990-luvun jälkipuolella Tukholmassa yhä toimivan tanssiryhmän Stockholm 59º North. Vuonna 2012 Onne oli yksi Helsingin kansainvälisen balettikilpailun tuomareista. Vuonna 2017 Onne aloitti Houstonin balettiakatemian johtajana Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset balettitanssijat Luokka:Balettipedagogit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingeborg Norjalainen

Ingeborg Norjalainen eli Ingeborg Haakonintytär (, ; 1301 – 17. kesäkuuta 1361 tai 1366)Ingeborg Svenskt biografiskt lexikon (1973–1975). Viitattu 11.10.2017.Nordisk familjebok (1910), s. 624–626 Runeberg.org. Viitattu 11.10.2017. oli Norjan perintöruhtinatar, joka toimi Norjan holhoojahallinnon johtajana poikansa Maunu Eerikinpojan alaikäisyyden aikana vuosina 1319–1323 ja oli periaatteessa vastaavassa asemassa myös Ruotsissa vuosina 1319–1322. Ingeborgin vanhemmat olivat Norjan kuningas Haakon V Maununpoika ja Eufemia Rügeniläinen. Ingeborgin ollessa vasta yksivuotias hänen isänsä sopi hänen kihlaamisestaan Ruotsin kuningas Birger Maununpojan veljen Eerik Maununpojan kanssa. Haakon julisti Ingeborgin perillisekseen, jotta tämän puolisosta tulisi myös Norjan kuningas. Vuonna 1308 Haakon purki kihlaussopimuksen ja valitsi uudeksi sulhaseksi Ruotsin kruununprinssin Maunu Birgerinpojan, mutta päätti myöhemmin palata alkuperäiseen järjestelyyn. Ingeborg vihittiin vain 11-vuotiaana Eerik Maununpojan kanssa syyskuussa 1312. Liitosta syntyi kaksi lasta, vuonna 1316 poika Maunu ja seuraavana vuonna tytär Eufemia. Eerik Maununpoika murhattiin vuonna 1318. Kun Haakon V kuoli toukokuussa 1319 ja hänen sukunsa mieslinja sammui, Ingeborgin kolmivuotiaasta pojasta tuli Norjan kuningas. Samoihin aikoihin Birger Maununpoika poikineen syrjäytettiin vallasta, jolloin nuori Maunu Eerikinpoika valittiin myös Ruotsin kuninkaaksi ja maiden välille syntyi personaaliunioni. Ingeborg, joka oli itsekin vasta 18-vuotias, tunnustettiin poikansa holhoojaksi. Nimellisesti hänellä ei ollut sijaishallitsijan asemaa Ruotsissa, mutta hänet nimitettiin myös Ruotsin valtaneuvoston jäseneksi. Ingeborg piti omaa hovia huomenlahjaksi saamassaan Axvallin linnassa ja hallitsi henkilökohtaisena läänityksenään myös Norjan Hallantia sekä Bohusia. Vuonna 1321 hän päätti liittoutua Mecklenburgin kanssa Tanskaa vastaan ja kihlasi nelivuotiaan tyttärensä Eufemian Mecklenburgin herttuan Henrik II:n pojan Albrektin kanssa. Valtaneuvokset katsoivat Ingeborgin ylittäneen valtuutensa ryhtyessään harjoittamaan omaa ulkopolitiikkaa, joten Ruotsin valtaneuvosto päätti heinäkuussa 1322 ja Norjan valtaneuvosto helmikuussa 1323 ottaa maansa johdon omiin käsiinsä. Norjassa Erling Vidkunsson asetettiin tällöin valtionhoitajaksi Ingeborgin tilalle. Vuonna 1326 Ruotsin valtaneuvosto vaati Ingeborgia palauttamaan huomenlahjansa, mutta lupasi maksaa hänelle korvauksen. Ingeborg nai vuonna 1327 Hallannin herttua Knut Porsen, joka epäsuosittuna hahmona kuitenkin myös murhattiin vuonna 1330. Heille syntyi kaksi poikaa, Håkan ja Knut, jotka kuolivat molemmat ennen äitiään vuonna 1350. Ingeborgin tyttärestä Eufemiasta tuli aikanaan kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen äiti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Sijaishallitsijat Luokka:Norjan kuninkaalliset Luokka:Ruotsin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1301 syntyneet Luokka:1360-luvulla kuolleet
Katukaluste

thumb|Matkailijoille tarkoitettuja opasteita Lelystadssa Alankomaissa. Katukalusteet, kadunkalusteet tai kaupunkikalusteet ovat taajamien julkisissa ulkotiloissa käytettäviä kalusteita ja varusteita, kuten aitoja, kaiteita, portteja, puomeja, betoniporsaita ja muita ajoesteitä, puistonpenkkejä, pysäkkikatoksia, jäte- ja tuhka-astioita, kirje- ja postilaatikoita, istutusastioita sekä pyörätelineitä ja -katoksia. Kaduilla, jalkakäytävillä, puistoissa ja julkisten rakennusten pihoilla tarvittavat katukalusteet pyritään etenkin suurissa kaupungeissa suunnittelemaan ja valikoimaan muotoilultaan, materiaaleiltaan ja väritykseltään toisiinsa sopiviksi yhtenäisen kaupunkikuvan muodostamiseksi. Katukalusteiksi voidaan lukea myös liikennemerkit ja liikennevalot pylväineen, muut opasteet, ilmoitustaulut ja kyltit, ulkomainosrakenteet, katuvalot, viemärikannet ja -ritilät, katupuiden runkoa ja juuristoa suojaavat ritilät ja kehikot sekä siirrettävät käymälät. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Jacques Dubochet

Jacques Dubochet (s. 8. kesäkuuta 1942 Aigle, Sveitsi) on sveitsiläinen biofyysikko. Dubochet tunnetaan erityisesti elektronimikroskooppitutkimuksistaan. Dubochetille myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2017 yhdessä Joachim Frankin ja Richard Hendersonin kanssa biomolekyylien tutkimiseen käytetyistä korkeanresoluution kryoelektronimikroskopiamentelmistä. Dubochet väitteli tohtoriksi Geneven yliopistosta vuonna 1974. Hänen aiheensa liittyi elektronimikroskopian pimeäkenttämenetelmiin ja Dubochet suoritti väitöskirjatutkimuksensa professori E. Kellenbergerin alaisuudessa. Vuosina 1974–1978 hän toimi tutkijana Baselin yliopistossa keskittyen elektronimikroskopiaan. Tämä aikana hän myös vieraili useissa yliopistoissa Yhdysvalloissa. Vuosina 1978–1987 Dubochet toimi elektronimikroskopialaboratorion johtajana Euroopan molekyylibiologian laboratoriossa EMBL) Heidelbergissä Saksassa. Dubochet suoritti Nobelin kemianpalkintoon johtaneet tutkimuksessa ollessaan EMBL:ssä. Elektronimikroskopiassa käytetty elektronisuihku tuohoaa biologiset näytteet, koska niiden sisältämä vesi haihtuu ja näytteet kuivuvat. Jää haihtuu vettä hitaammin, mutta jääkiteet tekevät elektronimikroskoopin kuvista hyvin heikkolaatuisia. Dubochet kehitti menetelmän, jossa näyte applikoitiin metallihilalle, joka asetettiin nestemäiseen etaaniin –196 °C:n lämpötilaan. Tässä lämpötilassa vesi jäätyi hyvin nopeasti niin kutsutuksi lasimaiseksi vedeksi, jolla ei ole selkeää kiderakennetta, eikä se häiritse elektronimikroskooppitutkimuksia. Dubochet tutki erityisesti virusten, DNA:n ja kromatiinin rakenteita ja julkaisi ensimmäiset kryoelektronimikroskooppikuvat virusten rakenteista vuonna 1984. Vuodesta 1987 vuoteen 2011 Dubochet toimi biofysiikan professorina Lausannen yliopistossa. Vuonna 2015 hänelle myönnettiin EMBL:n jakama Lennart Philipson -palkinto. ==Lähteet== Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Sveitsiläiset biologit Luokka:Biofyysikot Luokka:Sveitsiläiset professorit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Addiewellin rautatieasema

Addiewellin rautatieasema () on rautatieasema Addiewellin kylässä Länsi- Lothianissa, Skotlannissa. Se sijaitsee Shottsin radan varrella. Asema avattiin 1. heinäkuuta 1882. Sitä käytti 19 616 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Länsi-Lothianin rautatieliikennepaikat
Baby Love

Baby Love on tv-elokuva, jonka ensiesitys oli vuonna 1986. Elokuvan on ohjannut Kari Paljakka ja sen musiikin on säveltänyt Matti Inkinen. == Juoni == Elokuvan päähenkilöt Titi (Sari Sarlund) ja Mari (Baba Lybeck) pyrkivät rocktähti Mr X:n (Matti Inkinen) suosioon. == Aiheesta muualla == *Baby Love eli kuinka päästä rokkilaulajan suosioon, Ylen Elävä arkisto Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1986 suomalaiset elokuvat
Heikki Seppälä (televisio-ohjaaja)

Heikki Juhani Seppälä (s. 13. kesäkuuta 1941 Helsinki) on suomalainen televisioalan vaikuttaja. Hän on työskennellyt ohjaajana, TV1:n Viihdetoimituksen päällikkönä ja ohjelmistojohtajana Yleisradiossa. Lisäksi hän on toiminut Kolmostelevision ohjelmistojohtajana 1987–1994. Vastaavan tuottajan roolissa Heikki Seppälä oli monissa Eurovision laulukilpailu -lähetyksissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Heikki Seppälä KAVIn Ritva-tietokannassa. Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanneksen leipäpuu

Johanneksen leipäpuu on Matti Ijäksen ohjaama suomalainen televisionäytelmä vuodelta 1994. Sen on käsikirjoittanut Juha Lehtola Martti Joenpolven novellin "Johanneksenleipäpuu" pohjalta. Näytelmän pääosaa, yrittäjä Johannes Rantasta, esittää Sulevi Peltola. Johanneksen leipäpuu esitettiin ensimmäisen kerran televisiossa 2. toukokuuta 1994. viitattu 12.10.2017 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1994 suomalaiset elokuvat
Pyhän Markuksen kellotorni

thumb|Osa tornin viidestä kellosta. Pyhän Markuksen kellotorni eli kampaniili () on Venetsian Pyhän Markuksen torilla sijaitseva 98,6-metrinen torni ja kaupungin korkein rakennus. Kellotornin rakentaminen aloitettiin vuosien 888 ja 911 välillä ja se valmistui doge Tribuno Memmon aikana 979–991. Tornin nykyinen asu on 1500-luvun alusta. Venetsian kellotorneja käytettiin alun perin majakkoina ja tulipalojen torjunnassa. Torneihin ei useinkaan päästetty ulkomaalaisia, jotta he eivät voisi vakoilla kaupunkivaltion satamien toimintaa tai puolustusta. Varakkaat kaupunkilaiset sen sijaan saattoivat kilpailla sillä kuka pystyy ratsastamaan kellotornin huipulle. Vuonna 1609 Galileo Galilei demonstroi kehittämänsä kaukoputken toimintaa Pyhän Markuksen tornissa. Tornin viidellä kellolla oli tasavallan aikana kullakin oma tehtävänsä. Esimerkiksi marangona-kello ilmoitti työpäivän alkamisen ja loppumisen, kun taas malefigo-kello ilmoitti mestauksesta. Nykyisin kaikki viisi kelloa soivat tasatunnein. Torni kesti siihen kohdistuneet salamaniskut ja tulipalot vuoteen 1902 asti, jolloin se romahti. Aluksi heinäkuun alkupuolella havaittiin murtumia tornin pohjoissivulla, ja 14. heinäkuuta torni kaatui pohjoisen suuntaan. Jälleenrakennus kesti vuoteen 1912. Vuonna 1962 torniin asennettiin hissi. Pyhän Markuksen kampaniili on ollut mallina useille muille torneille, erityisesti entisen Venetsian tasavallan alueella. Lähes identtiset vaikkakin pienemmät tornit tehtiin 1700-luvulla Slovenian Piraniin ja Kroatian Rovinjiin. Myöhemmin vastaavia on tehty muun muassa Seattleen, Torontoon, Australian Brisbaneen, Saksan Kieliin, Yhdysvaltojen Denveriin ja Berkeleyhin sekä Etelä-Afrikan Port Elizabethiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venetsian rakennukset ja rakennelmat