EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lars Widding

Lars-Gustav Axelsson Widding (1924 Uumaja, Ruotsi – 1994 Tukholma, RuotsiLars Widdingn, Svensk Filmdatabas, viitattu 6.11.2021 ) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja. Widding julkaisi 1700-1800-luvulla eläneen "Årstafrun" päiväkirjaan pohjautuvia romantisoituja ja stilisoituja teoksia. Esikuvanaan Boris Pasternak hän kirjoitti herooisen kansallishistoriallisen Ratsumestari- eli Sorunda-sarjan. Toinen historiallinen sarja on Karolinersviten. ==Palkinnot ja tunnustukset== * BMF- plaketten:1968Widding, Lars, Kirjasampo, viitattu 6.11.2021 ==Suomennetut teokset== ;Ratsumestari-sarja * Ratsumestarin aika (På ryttmästarns tid, 1969), suom. Juhani Koskinen, Helsinki: Tammi 1972 ISBN 951-30-2302-8 * Majurin jäähyväiset (Majors avsked, 1969), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1973 ISBN 951-30-2464-4 * Majurin sydän (1812, 1970), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1974 ISBN 951-30-2757-0 * Joutsenlaulu (Svanesång, 1971), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1975 ISBN 951-30-2936-0 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
International Mathematical Union

International Mathematical Union (IMU) on kansainvälinen kansalaisjärjestö, joka on omistautunut kansainväliseen yhteistyöhön matematiikan alalla kaikkialla maailmassa. Se on International Council for Science (ISC) jäsen ja sen jäseniä ovat kansallisia matematiikan organisaatioita yli 80 maasta. IMU:n tavoitteet ovat; edistää kansainvälistä yhteistyötä matematiikan alalla, tukea ja avustaa kansainvälistä matemaatikoiden kongressia (ICM) ja muita kansainvälisiä tieteellisiä kokouksia/konferensseja, tunnustaa erinomaiset tutkimuspanokset matematiikan alalla mm. tieteellisten palkintojen myöntämisen kautta, sekä muiden kansainvälisten matemaattiikaan liittyvien toimien kannustaminen ja tukeminen, joiden katsotaan todennäköisesti edistävän matemaattisen tieteen kehitystä kaikilla sen osa-alueilla. ==IMU:n puheenjohtajat== Vuodet Puheenjohtaja Varapuheenjohtajat 1952–1954 Marshall Harvey Stone Émile Borel Erich Kamke 1955–1958 Heinz Hopf Arnaud Denjoy W. V. D. Hodge 1959–1962 Rolf Nevanlinna Pavel Alexandrov Marston Morse 1963–1966 Georges de Rham Henri Cartan Kazimierz Kuratowski 1967–1970 Henri Cartan Mihail Lavrentjev Deane Montgomery 1971–1974 K. S. Chandrasekharan Abraham Adrian Albert Lev Pontrjagin 1975–1978 Deane Montgomery J. W. S. Cassels Miron Nicolescu Gheorghe Vrănceanu 1979–1982 Lennart Carleson Masayoshi Nagata Juri Prokhorov 1983–1986 Jürgen Moser Ludvig Faddejev Jean-Pierre Serre 1987–1990 Ludvig Faddejev Walter Feit Lars Hörmander 1991–1994 Jacques-Louis Lions John H. Coates David Mumford 1995–1998 David Mumford Vladimir Arnold Albrecht Dold 1999–2002 Jacob Palis Simon Donaldson Shigefumi Mori 2003–2006 John M. Ball Jean-Michel Bismut Masaki Kashiwara 2007–2010 László Lovász Zhi-Ming Ma Claudio Procesi 2011–2014 Ingrid Daubechies Christiane Rousseau Marcelo Viana 2015–2018 Shigefumi Mori Alicia Dickenstein Vaughan Jones 2019–2022 Carlos Kenig Nalini Joshi Loyiso Nongxa ==Lähteet== Luokka:Matematiikka Luokka:Tiedejärjestöt
Pierre Louis Dulong

Pierre Louis Dulong (12. helmikuuta 1785 Rouen, Ranska – 19. heinäkuuta 1838 Pariisi) oli ranskalainen fyysikko ja kemisti. ==Ura== Dulong toimi ensin lääkärinä Pariisin köyhissä kaupunginosissa, sitten fysiikan ja kemian opettajana useissa tieteellisissä laitoksissa Pariisissa sekä lopuksi professorina École polytechniquessä. Hänen varhaisimmat tutkimuksensa olivat luonteeltaan kemiallisia. Dulong tutki vuonna 1811 helposti räjähtävää typpitrikloridia, ja menetti räjähdyksessä toisen silmänsä sekä sai vakavia vammoja käteensä. Dulongin muut tutkimukset koskivat etupäässä lämpötilan vaikutusta kappalten tilavuuteen, paineen vaikutusta kaasuihin, kyllästetyn vesihöyryn jäntevyyttä, kaasujen valontaittamiskykyä sekä lämmön syntymistä aineiden palaessa. Yhdessä Alexis Thérèse Petit'n kanssa Dulong teki vuonna 1819 sen tärkeän huomion, että useimmilla aineilla ominaislämpökapasiteetin ja moolimassan tulo on likipitäen yhtä suuri. Löytö tunnetaan Dulongin ja Petit'n lakina. Dulong nimitettiin löydön ansiosta Ranskan tiedeakatemiaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset fyysikot Luokka:Ranskalaiset kemistit Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1785 syntyneet Luokka:Vuonna 1838 kuolleet
Electropedia

Electropedia on kansainvälisen sähköalan standardointijärjestö IEC:n ylläpitämä palvelu, johon on koottu järjestön laatimien sanastojen sisältöä. Palvelu on maksuton eikä siihen vaadita rekisteröitymistä. Tietokannasta löytyy sähköalan sanastoja 20 eri kielellä, myös suomeksi. Electropedia sisältää IEC 60050 (kansainvälinen sähkötekninen sanaston IEV:n (International Electrotechnical Vocabylary) -standardisarjassa julkaistujen sanastojen termit ja määritelmät. Suomessa sähkö- ja elektroniikka-alan standardointijärjestö SESKO:n terminologiakomitea SK 1 osallistuu IEC:n komitean TC 1 Terminology toimintaan sekä Electropedian kehittämiseen. Electropedian yli 20 000 termistä on suomennettu noin 10 000. Electropedia on jaettu osiin, joista kukin käsittelee tiettyä sähkö- ja elektrotekniikan aluetta. Osat numeroidaan ja kullekin luodulle termille muodostetaan osanumerointiin perustuva numerotunnus, joka säilyy muuttumattomana koko termin elinkaaren ajan. Tämä auttaa teknisten tekstien laatijoita viittaamaan yksiselitteisesti tiettyyn Electropedian termiin. ==Lähteet== Luokka:Tietokannat Luokka:Sanakirjat Luokka:Terminologia Luokka:Sähkötekniikka
Tarja Knuuttila

Tarja Tellervo Knuuttila on suomalainen tieteenfilosofi, joka toimii filosofian professorina Wienin yliopistossa vuodesta 2018. Hän tutkii erityisesti tieteellistä mallintamista, representaatiota ja tieteidenvälisyyttä. Viime vuosina Knuuttila on keskittynyt synteettisen biologian tieteenfilosofiaan. Knuuttila valmistui maisteriksi taloustieteestä Helsingin yliopistosta vuonna 1985 ja filosofiasta 2001. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2005 aiheella ”Models as Epistemic Artefacts: Towards a Non-Representationalist Account of Scientific Representation”. Vuosina 2003–2014 Knuuttila toimi erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä Helsingin yliopistossa. Lukuvuoden 2009–2010 hän oli vierailevana tutkijana California Institute of Technologyssä ja vuosina 2013–2018 hän toimi apulaisprofessorina (associate professor) Etelä-Carolinan yliopistossa. Euroopan tiedeneuvosto myönsi Knuuttilalle arvostetun viisivuotisen Consolidator Grant -tutkimusrahoituksen vuonna 2018. Hänet kutsuttiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2021. ==Kirjallisuutta== * Models as Epistemic Artefacts: Towards a Non-Representationalist Account of Scientific Representation Knuuttilan väitöskirja. Helsingin yliopisto 2005. * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tarja Knuuttila Wienin yliopiston sivuilla Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
Uskonto natsi-Saksassa

Uskonto natsi-Saksassa tarkoittaa maan uskonnollista tilaa natsiaikana sekä maan natsihallinnon suhteita eri uskonnollisiin instituutioihin. Natsi- Saksassa protestanttiset kirkot pyrittiin yhtenäistämään yhdeksi natsihallintoa tukevaksi kirkoksi. Deutsche Christen oli protestanttinen painostusryhmä ja liike Saksan evankelisen kirkon sisällä, joka oli olemassa vuosina 1932–1945. Se kannatti natsien antisemitistisiä, rasistisia ja Führeriin liittyviä näkemyksiä, ja sen tavoitteena oli saada koko Saksan evankelinen kirkko hyväksymään nämä periaatteet.Google Books: Antisemitism: A Historical Encyclopedia of Prejudice and Persecution Tunnustuskirkko kuitenkin vastusti näitä tavoitteita. Natsit suhtautuivat epäillen katolilaisuuteen. Katolilaisella kirkolla ja natsihallinnolla oli solmittu Valtakunnankonkordaatti vuonna 1933 ja siinä luvattiin kunniottaa kirkon autonomiaa. Natsihallinto kuitenkin rutiininomaisesti rikkoi sopimusta vastaan ja sulki kaikki katoliset instituutiot, joidet tehtävät eivät olleet tiukasti uskonnollisia. Pienemmistä uskonnolliseista vähemmistöistä Jehovan todistajat ja Bahai-usko kiellettiin kokonaan, kun taas juutalaisuus pyrittiin hävittämään kansanmurhan kautta. Myös Pelastusarmeija ja Seitsemännen päivän adventistit katosivat molemmat Saksasta. Tämän lisäksi myös astrologit, parantajat, ennustajat ja noituus kiellettiin. Pieni pakanallinen Deutsche Glaubensbewegung tuki kuitenkin natseja.BBC: What effect did the Nazis' racial and religious policy have on life in Germany? Joillakin uskonnollisilla vähemmistöryhmillä oli monimutkaisempi suhde natsihallintoon, esimerkiksi Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko (eli mormonit) veti lähetyssaarnaajat pois Saksasta ja Tšekkoslovakiasta vuonna 1938, mutta Saksan MAP-kirkon haaratoimistot saivat jatkaa toimintaansa koko sodan ajan, vaikka heidän oli kuitenkin pakko tehdä joitain muutoksia rakenteeseensa ja opetuksiinsa.The Saints during World War II ==Lähteet== Luokka:Natsi-Saksa Luokka:Uskonto Saksassa
Onni Mäkelä

Onni Alarik Mäkelä (12. toukokuuta 1916 Jyväskylä – 28. marraskuuta 1978 Kuopio) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Onni Mäkelä Viitattu 6.11.2021. Mäkelän vanhemmat olivat maanviljelijä Oskar Mäkelä ja Helmi Amanda Andstén ja puolisot vuodesta 1945 Raili Vappu Marjatta Aho ja vuodesta 1972 Kaija Anneli Nykänen. Mäkelä kävi oppikoulun ja valmistui sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1942. Hän oli jo opiskeluaikana työskennellyt useissa eri sähkölaitoksissa ja osallistui sekä talvisotaan että jatkosotaan. Mäkelä oli 1944–1945 Viipurin maalaiskunnassa toimineen Viipurin ympäristön Sähkö -yhtiön toimitusjohtaja ja siirtyi sitten oululaisen sähköasennus- ja sähköalan vähittäiskauppayhtiö Pohjolan Sähkön tekniseksi johtajaksi. Jo 1946 hänestä tuli kuitenkin Oulaisiin pääkonttorinsa sijoittaneen alueellisen Revon Sähkö -yhtiön toimitusjohtaja. Mäkelä oli myös Oulaisten kunnanvaltuuston jäsen 1951–1952. Revon Sähkön hallintoneuvosto vapautti Mäkelän yhtiön toimitusjohtajan tehtävästä helmikuussa 1952 ja hänen seuraajakseen tuli Sakari Sihvola. Mäkelä kutsuttiin kuitenkin samana vuonna Pohjois-Karjalan Sähkön toimitusjohtajaksi. Hän oli myös Puhoksen Voima -yhtiön toimitusjohtaja 1959–1978. Mäkelä paitsi rakennutti ja kehitti alueellista sähköverkkoa Pohjois-Karjalaan, myös hankki ja rakennutti sähkön tuotantoon vesivoimaloita sekä pyrki edistämään sähkön käyttöä kotitalouksissa. Yhtiö oli Suomessa edelläkävijä turpeen hyödyntämisessä energiantuotannossa jo 1950-luvulla ja kehitti kaukolämmön tuotantoa ja jakelua 1970-luvulla. Teollisuusneuvoksen arvonimen 1976 saanut Mäkelä jäi eläkkeelle syyskuussa 1978, mutta menehtyi jo saman vuoden marraskuussa.Kuolleita. Onni Mäkelä. Helsingin Sanomat, 2.12.1978, s. 11. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Oulaisten kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Tsoun kieli

Tsoun kieli (omakielinen nimi: cou) on Taiwanissa puhuttava kieli, joka kuuluu austroneesialaisten kielten alaryhmään, tsoukieliin. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat saaroa ja kanakanabu. Nämä kolme ovat kieliryhmän ainoat tunnetut kielet. Saaraosta ja kanakanabusta voidaan myös toisinaan käyttää nimitystä "etelätsou" ja ne saatetaan niputtaa yhteen yhdeksi kieleksi. Tsoun katsotaan olevan uhanalainen. Tsou jaetaan viiteen päämurteeseen. Murteiden väliset erot eivät kuitenkaan ole yhtä suuria kuin muissa paikallisissa austronesialaisissa kielissä (esim. seediq, atayal tai amis). Tsoun murteista tapangu ja tfuea ovat kaikkein puhutuinpia, kun taas muilla murteilla ei juurikaan ole enää puhujia. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti on käännetty tsouksi vuonna 2014. Tsouta on tutkittu toisen maailmansodan jälkeen melko aktiivisesti. Yksi tunnetuimmista tutkijoista on Dong Tonghe (1911–1963). == Puhujamäärä ja asema == Kielellä on arviolta noin tuhat puhujaa. Nuoret oppivat kielen perusteet, mutta kielitaito jää vanhempaa ikäpolvea, joka puhuu tsouta äidinkielenään, selkeästi heikommaksi. Koulujen opetuskieli on mandariinikiina. Puhujakunta rajoittuu maantieteellisesti lähinnä Alishan-vuoriston rinteille, Chiayin piirikunnan alueella. Tsou- kansaan kuuluvista nuorista nykyään vain noin 10 % puhuu kieltä. Elvytystoimia on kuitenkin aloitettu, ja niihin kuuluvat mm. tsoun opettaminen kouluissa sekä sanakirjan kokoaminen. Yhtenä tavoitteena on ollut kannustaa nuoria palaamaan isoista kaupungeista tsou-kansan kotiseuduille. Vuonna 2017 Taiwanin parlamentti sääti lain, jonka nojalla kaikki Taiwanin alkuperäiskansojen kielet, tsou mukaan lukien, nostetaan maan kansallisiksi kieleksi. Lain nojalla valtio tukee kielten säilymistä ja edistää niiden käyttöä. Esimerkiksi tsou-kansan asuttamilla alueilla viranomaisia ohjeistetaan kääntämään asiakirjoja ja ohjeistuksiaan tsouksi. Tsoun, yhdessä muiden tsoukielten kanssa, on arveltu olevan yksi varhaisimmista edelleen puhuttavista austroneesialaisista kielistä, jota on todennäköisesti puhuttu saarella ennen kuin austronesialaiset lähtivät levittäytymään Tyynenmeren saarille noin 4000 vuotta sitten. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Labiodentaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili Norm. p t k ʔ Preglott. ʔb ʔd Affrikaatta ts Frikatiivi v z h Approksimantti j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ u Puolisuppea e o Avoin a Lähde: == Kielioppi ja sanasto == Yksi tsoun silmiinpistävä piirre on se, että kielessä tehdään ero näkyvän ja näkymättömän välille pronominien käytössä. Lisäksi pronomineilla tehdään ero inklusiivisen ja eksklusiivisen välillä. Toinen merkittävä ero muihin sukulaiskieliin on se, että substantiiveihin merkitään läheisyyttä, näkyvyyttä ja todenperäisyyttä kuvaavia elementtejä: näillä merkitään sitä, onko kohde lähellä puhujia, onko siitä selkeitä todisteita ja onko se näkyvillä. Lukusanat 1–10 tsouksi: 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 coni yuso tuyu sʉptʉ eimo nomʉ pitu voyu siyo maskʉ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dong Tonghen tsoun kielioppi Luokka:Taiwanin kielet Luokka:Tsoukielet
Hermes (parkki)

Hermes oli suomalainen raumalaisten laivanvarustajien omistama kolmimastoinen parkki, joka tuhoutui 14 hengen miehistöineen ankarassa myrskyssä Merenkurkussa 2. – 3. lokakuuta 1912 välisenä aikana.Rauman alusrekisteri : Hermes 1879Hermes ex Leif ex Anglesea, Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia Hermes lähti puutavaralastissa Torniosta 29. syyskuuta 1912 kohti Lontoota. 2. – 3. lokakuuta 1912 Merenkurkun alueella raivonneen myrskyn jälkeen löydettiin Rönnskärin luota katkennut laivan masto raakapuineen, laivanhylyn osaan sidottu merimiehen ruumis ja erilaisia laivan kappaleita. Lisäksi löydettiin laivavene jossa oli nimi "Hermes, Raumo". Myöhemmin löytyi vielä kahden merimiehen ruumiit, laivan kappaleita ja laivan puutavaralastia. Laivan hylky löytyi sittemmin Strömmingsbådanin ja Rönnskärin saarten väliltä. Laivan päällikkö oli ollut merikapteeni Evert Konstantin Wiglund (s. 1869). Hän oli ollut vuonna 1906 St. Lawrence-joen suulla Kanadassa haaksirikkoutuneen raumalaisen teräsfregatti Sovinnon päällikkönä. Tässä haaksirikossa menehtyi 14 miehistön jäsentä mutta Wiglund onnistui sillä kertaa pelastumaan. Puisen 936 rekisteritonnin tasasaumaisen ja tasaperäisen parkkilaiva Hermeksen oli rakentanut J. A. Harvie Newportissa Nova Scotiassa Kanadassa vuonna 1879. Laivan pohja oli peitetty metallilevyillä ja sen kantavuus oli 1 500 tonnia. Laivan pituus oli 54,86 metriä, leveys 11,14 metriä ja syväys 6,60 metriä. Laiva oli aluksi amerikkalais-, sittemmin vuodesta 1897 norjalaisomistuksessa nimellä Leif. Laivan omisti vuodesta 1909 alkaen raumalainen laivayhtiö, jonka suurin osakas oli Rauman merikoulun johtaja, merikapteeni Fredrik Groundstroem (1844–1915). Yhtiö osti hylyksi tuomitun aluksen ja kunnosti sen Raumalla laivanrakennusmestari Emmanuel Urnbergin (1837–1917) johdolla. Laiva sai tällöin nimekseen Hermes. Hermes joutui 30. syyskuuta 1911 myrskyn runneltavaksi Pohjanmerellä ollessaan puutavaralastissa matkalla Pietarista Lontooseen. Laiva menetti lähes kaikki purjeensa ja kansilastinsa ja se jouduttiin hinaamaan Gravesendiin Lontoon lähelle.Emmanuel Urnbergin hautakivi Rauman vanhalla hautausmaalla, Suomen Sukutukimusseura, Hautakirjoituksia ja hautakuvia Toinen Hermes-niminen suomalainen purjelaiva oli 1875 rakennettu rautafregatti, myöhemmin parkki Hermes. Tämä laiva oli suomalaisomistuksessa 1895–1915. Ensimmäisen maailmansodan aikana 4. huhtikuuta 1915 saksalainen sukellusvene U 33 upotti räjäyttämällä laivan Englannin kanaalissa Wightin saaren lähellä. Laivan miehistö pääsi turvaan pelastusveneellä, jota sukellusvene hinasi jonkin aikaa.Hermes ex Hurunui, Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1912 onnettomuudet Luokka:1910-luvun onnettomuudet Suomessa Luokka:Laivaonnettomuudet Suomessa
Julius Plücker

Julius Plücker (16. kesäkuuta 1801 Elberfeld, Saksa – 22. toukokuuta 1868 Bonn, Saksa) oli saksalainen fyysikko ja matemaatikko, joka antoi perustavanlaatuisen panoksen analyyttiseen geometriaan sekä katodisäteiden tutkimukseen. ==Ura== Kouluttauduttuaan Düsseldorfissa sekä Bonnin, Heidelbergin ja Berliinin yliopistoissa hän lähti vuonna 1823 Pariisiin, jossa hän joutui ranskalaisen geometrisen koulukunnan vaikutuksen alaiseksi, jonka perustaja Gaspard Monge oli vasta hiljattain kuollut. Plücker tuli vuonna 1829 matematiikan ylimääräiseksi professoriksi Bonniin, vuonna 1834 vakinaiseksi professoriksi Halleen ja vuonna 1836 matematiikan ja fysiikan professoriksi Bonniin. Plücker on matemaattisilla tutkimuksillaan edistänyt etenkin analyyttisen geometrian kehitystä. Viivojen ja pintojen yhtälöille hän keksi lyhennetyn merkitsemistavan, joka johti laajennettuun koordinaatti- käsitteeseen. Plücker on myös keksinyt hänen mukaansa nimitetyt kaavat, joiden avulla singulaariset pisteet voidaan määrittää, sekä luokitellut kolmannen ja neljännen asteen käyrät. Vuodesta 1847 alkaen Plücker rupesi omistamaan aikansa fysikaaliseen tutkimustyöhön toimien magnetismin, sähköopin ja spektroskopian alalla. Hänen aloitteestaan ja ohjeidensa mukaan Heinrich Geissler valmisti sähkövaloilmiöiden havaitsemiseksi ohennetussa kaasussa soveliaan niin sanotun Geisslerin putken, joka oli eräänlainen loisteputki. Euroopan eri tiedeyhteisöjen Plückerille myöntämien lukuisten kunnianosoitusten joukossa oli Copley-mitali, jonka Royal Society myönsi hänelle kaksi vuotta ennen hänen kuolemaansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Haaparannan almanakka

Haaparannan almanakka oli Ruotsin tiedeakatemian julkaisema suomalainen almanakka, joka tehtiin vuosiksi 1811–1812 ja 1830–1900. Almanakka oli suomenkielinen, ja sen tiedot laskettiin Haaparannan horisontin mukaan.Oja, Heikki: Aikakirja 2013, s. 246\. Kuudes painos, verkkoversio Helsinki: Helsingin yliopiston almanakkatoimisto, 2013.Nivanka, Eino: Suomalaisen almanakan nimipäivät ja kiinteät juhlapäivät vuosina 1705–1955 – Kustaa Vilkuna, Eino Kaskimies, Gösta Hedström & Eino Nivanka (toim.) Suomen almanakan juhlakirja, s. 184–185. Helsinki: Helsingin yliopisto & Weilin+Göös, 1957. Nimipäivät ja nimet olivat erilaisia kuin Suomessa painetuissa almanakoissa. Haaparannan almanakkaa ei saanut tuoda myyntiin Suomeen. Suomalaisilla oli kuitenkin mahdollisuus käydä ostamassa se rajan takaa. ==Tausta== Ruotsin tiedeakatemia teki kaikki suomenkieliset almanakat vuosina 1749–1808. Suomen irtauduttua Ruotsista tämä perinne katkesi, sillä Venäjän keisari ei halunnut, että maahan tuodaan länsinaapurin propagandaa. Suomen almanakan julkaiseminen siirtyi näin Turun akatemian tehtäväksi. Ruotsalaiset alkoivat sen sijaan painaa kilpailevaa Haaparannan suomalaista almanakkaa.Oja 2013, s. 239, 241, 246. ==Lähteet== Luokka:Almanakat
Fredrik Groundstroem

Fredrik Groundstroem (19. marraskuuta 1844 Rauma – 26. tammikuuta 1915 Rauma) oli suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja ja Rauman merikoulun johtaja. Merikoulunjohtaja Fredrik Groundstroem, Länsi-Suomi, 28.01.1915, nro 10, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuollut, Aamulehti, 28.01.1915, nro 22, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotFredrik Groundstroem, Kylväjä, 25.02.1915, nro 8, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Groundstroem kävi Raumalla ala-alkeiskoulun ja lähti sitten merille. Hän suoritti merikapteenin tutkinnon Turun merikoulussa vuonna 1870 ja oli sitten päällikkönä Itämerellä, Pohjamerellä ja Atlantilla purjehtineissa parkkilaivoissa Edward ja Arwio sekä kuunareissa Toiwo, Ludwig ja Ystäwä. Merielämästä luovuttuaan Groundstroem valittiin 1879 Rauman ruotsinkielisen neliluokkaisen tyttökoulun matematiikan opettajaksi ja hän hoiti tehtävää parin vuoden ajan. Vuonna 1880 hänet valittiin Rauman merikoulun opettajaksi ja hän toimi vuodesta 1901 alkaen myös koulun johtajana. Groundstroem oli Rauman merimieshuoneen asiamiehenä vuodesta 1891 alkaen ja hän toimi lisäksi laivamittarina ja raastuvanoikeuden meriasioiden asiantuntijana. Groundstroem toimi tämän ohella laivanvarustajana ja puutavarakauppiaana. Rauman kaupunginvaltuuston jäsenenä Groundstroem oli 1888–1892. Hän osallistui aktiivisesti raittiusliikkeen toimintaan. Groundstroem kuoli sydänkohtaukseen tammikuussa 1915. Hänet on haudattu Rauman vanhalle hautausmaalle.Fredrik Groundstroemin hautakivi Rauman vanhalla hautausmaalla == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Opiskelijaelämää Rauman merikoulussa Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Rauman kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Lomayhtymä

Lomayhtymä on vuonna 1949 perustettu ja vuoteen 1967 Maaseudun Lomaliitto -nimeä käyttänyt keskustalainen yhdistys. 1960-luvulla se alkoi välittää maatilarakennuksia lomanviettopaikoiksi. Vuonna 1966 mökit, huoneistot ja tilat siirtyivät Lomarengas-yhdistykselle. Lomayhtymän toimintaan kuului myös järjestää valtion tukemia lomia maaseudun vähävaraisille. Raha- automaattiyhdistys tuki Lomayhtymää vuosittain, vuonna 2011 vielä kahdella miljoonalla eurolla, mutta tuen loputtua yhdistys ajautui talousvaikeuksiin. Se myi Runnin kylpylähotellin vuonna 2013 Perttu Nousiaisen ja Aki Haaron yhtiöille. Järvenpäästä juuri ostettu ravintola Rantapuisto myytiin Lomayhtymän toimitusjohtaja Rauno Koitermaalle, Haarolle ja Nousiaiselle. Lomayhtymän viimeinen omaisuus eli Lappajärven Kivitippu myytiin vuonna 2016. Kivitippu oli aiemmin toiminut myös vastaanottokeskuksena. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomen Keskusta
Henkilötieto

Henkilötietoja ovat kaikki tiedot, jotka liittyvät tunnistettavissa olevaan tai tunnistettuun henkilöön. Henkilötietoihin lasketaan kaikki tiedot, joilla henkilö voidaan tunnistaa joko suoraan tai välillisesti monen vaiheen kautta. Esimerkkejä henkilötiedoista ovat ihmisen kotiosoite, nimi, puhelinnumero tai IP-osoite. ==Lähteet== Luokka:Yksityisyys
Ernst Wiechert

Ernst Wiechert (1887 Kleinort, Itä-Preussi – 1950 Uerikon, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija. Hän kuvasi teoksissaan itäpreussilaista maisemaa, ensimmäistä maailmansotaa, ja hänen teoksiaan leimasivat pessimismi ja vaatimattoman elämän kaipuu. Hänen esikoisteoksensa Der Wald ilmestyi 1922. ==Suomennetut teokset== * Majurinrouva (Die Majorin, 1934), suom. Mika Waltari, WSOY 1936 * Uskollinen lautturi (Die Magd des Jürgen Doskocil, 1932), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1937 * Yksinkertainen elämä (Das einfache Leben, 1939), suom. Lauri Hirvensalo, WSOY 1940 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Emmanuel Urnberg

Emmanuel Urnberg (26. maaliskuuta 1837 – 31. joulukuuta 1917 Vuojoki) oli suomalainen Raumalla vaikuttanut laivanrakennusmestari.Emmanuel Urnbergin hautakivi Rauman vanhalla hautausmaalla, Suomen Sukutukimusseura. Hautakirjoituksia ja hautakuvia Emmanuel Urnbergin kuolinilmoitus, Länsi- Suomi, 03.01.1918, nro 1 A, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Urnberg rakensi 1800-luvun lopulla Rauman seudulla useita puisia purjelaivoja. Hänen rakentamiaan laivoja olivat * Fregatti/parkkilaiva Altai, rakennettu 1876 Raumalla, jäi hylyksi tammikuussa 1902 purjehdittuaan koralliriuttaan Tamataven edustalla matkalla Englannin Newportista Madagaskarin Tamataveen Altai, Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia * Fregatti/parkkilaiva Rhea, rakennettu 1880 Luvialla, jäi matalikolle Irlannin Limerickin edustalla heinäkuussa 1915 Rhea, Jukka Mikkolan Suurten purjelaivojen bibliografia * Parkkilaiva Vega, rakennettu 1880, saksalainen sukellusvene upotti laivan ensimmäisen maailmansodan aikana Irlannin rannikon lähellä maaliskuussa 1917 Rauman alusrekisteri : Vega 1880 * Kuunari Onni, rakennettu 1889 laivuri I. Helinille, jäi hylyksi Norjan rannikolla lokakuussa 1892 Rauman alusrekisteri : Onni 1889 * Parkki Suometar, rakennettu 1891, haaksirikkoutui maaliskuussa 1892 Le Moulen sataman suulla Rauman alusrekisteri : Suometar 1891 * Kuunari Uljas, rakennettu 1891, viimeinen Raumalla rakennettu purjelaiva, poltettiin ja upotettiin Rauman edustalla kesäkuussa 1950 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Vuonna 1837 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Masonin piirikunta (Washington)

Masonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 65 726 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Sheltonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1854. == Väestö == Vuonna 2020 Masonin piirikunnan 65 726 asukkaasta valkoisia oli 87,5 %, mustia 1,5 % ja aasialaisia 1,3 %. Vuonna 2019 8,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,7 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:Vance Creek Viaduct Oct 2016.jpg Kuva:Mason County Courthouse - Shelton Washington.jpg|Masonin piirikunnan oikeustalo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Washingtonin piirikunnat
Linda Cardellinin filmografia

Tämä on Linda Cardellinin filmografia. == Elokuvat == Vuosi Nimi Rooli Huomioita 1997 Burger kunkut Heather 1998 Strangeland Genevieve Gage 1998 Dead Man on Campus Kelly 1999 The Prince and the Surfer Melissa 1999 Dying to Live 2001 Blondin kosto Chutney 2001 Kohtalon vanki Shelly Hunter 2002 Scooby-Doo ja salaperäinen saari Velma Dinkley 2004 Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla Velma Dinkley 2004 LolliLove Linda inde­pendent 2004 Jiminy Glick in Lalawood Natalie Coolidge 2005 Brokeback Mountain Cassie Cartwright 2005 American Gun Mary Ann Wilk inde­pendent 2006 Grandma's Boy Samantha 2008 Menneisyyden synnit Julie Ingram 2010 Gleeclipse valmentaja lyhyt­elo­kuva, elo­kuva­musikaali 2011 Kill the Irishman Joan Madigan 2011 All-Star Superman Nasthalthia Luthor, ääni 2011 Super lemmikki­kaupan työntekijä 2011 Return Kelli inde­pendent 2014 Welcome to Me 2015 Daddy’s Home Sara Whitaker 2015 Avengers: Age of Ultron Laura Barton 2016 The Founder Joan Smith 2017 Daddy’s Home 2 Sara Whitaker 2017 Austin Found Leanne Wilson 2018 Hunter Killer Jayne Nor­quist 2018 Missä on Emily? Diana Hyland 2018 Green Book Dolores 2019 Itkevän naisen kirous Anna Tate-Garcia 2019 Avengers: Endgame Laura Barton 2020 Capone Mae Capone == Televisio == Vuosi Sarja Rooli Jaksot / huomioita 1996 Bone Chillers Sarah 9 1997 Kolmas kivi auringosta Lorna 1 1997 Pacific Palisades Sara 2 1997 Clue­less Oddrey 1 1997 Step by Step Cassie Evans 1 1998 Promised Land Amber 1 1998 Kenan & Kel Becky 1 1998-1999 Guys Like Us Jude 1998-1999 Isojen poikien leikit Lauren 4 1999 The Lot June Parker 4 1999-2000 Freaks and Geeks Lind­say Weir 2003 The Twi­light Zone Ali Warner 1 2003-2009 Teho-osasto Samantha "Sam" Taggart vieraileva rooli 10. tuotantokaudella 2005, 2008, 2014, 2018 Robot Chicken Mustikka­muffini, Velma Dinkley, Jem (Jerrica Benton), Pippa-Minttu, aasia­lainen hieroja, Condo­leeza Rice, tytön äiti, ääni 7 2007 Human Giant Melody Richards 1 2008 Comanche Moon Clara Forsythe kolmi­osainen mini­sarja 2009 The Goode Family Bliss Goode, Shelly, ääni 2009 Cupid hieroja 1 2011 Kohde tohtori Megan Till­man 1 2011-2013 Scooby-Doo! Mystery Incorporated Marcy "Hot Dog Water" Fleach, Dark Lilith, lento­kentän kuuluttaja, ääni 8 2012-2015 Regular Show C.J., auto­maattinen ääni­järjestelmä, Cerberus-emo #1, Daphne Gonzales, tyttö #2, rouva Chamber­lain, koulu­tyttö, ukkos­tyttö #2, ääni 24 2012-2016 Gravity Falls Wendy Cordu­roy, ääni 2013 Out There Sharla Lemoyne, ääni kymmen­osainen mini­sarja 2013-2015 Mad Men Sylvia Rosen 9 2013-2016 Sanjay and Craig Megan Sparkles, Susan Loogie, TV-selostaja, Hectorin äiti, Madam Slash, morsian, Broe, tanssija #3, tyttö #1, tyttö #2, vanha nainen, soturi­prinsessa, nainen, ääni 2014 Kolme miestä ja tyttö Abby Day 3 2015-2017 Blood­line Meg Ray­burn Netflix 2019- Dead to Me Judy Hale Netflix 2022 Hawkeye Laura Barton 5; Disney+ 2024 No Good Deed Margo Starling Netflix == Ääninäyttely videopeleissä == Vuosi Videopeli Rooli 2003 Gladius: The Video Game Ursula 2004 Scooby-Doo 2: Monsters Unleashed Velma Dinkley 2012 Lollipop Chainsaw Cordelia Star­ling == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Filmografiat
Thurstonin piirikunta (Washington)

Thurstonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Washingtonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 294 793 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Olympian kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1852. == Väestö == Vuonna 2020 Thurstonin piirikunnan 294 793 asukkaasta valkoisia oli 81,5 %, aasialaisia 6,3 % ja mustia 3,6 %. Vuonna 2019 11,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:Black River, Thurston County.JPG Kuva:General Administration Building.jpg|Washingtonin osavaltion hallinnon rakennus Olympiassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Washingtonin piirikunnat
Blismes

Blismes on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Château-Chinon (Ville):n kaupungista luoteeseen. Kunnan keskustassa oleva Saint-Martinin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkon sivukappeli on rakennettu 1500-luvulla, ja kellotorni 1800-luvulla. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Neuvostoliiton ulkoministeri

Neuvostoliiton ulkoministeri oli Neuvostoliitossa käytetty ulkoministerin virkanimike, joka otettiin käyttöön ulkoasiainkansankomissaarin jälkeen 1946. Neuvostoliiton ensimmäinen ulkoministeri oli sen kolmas varsinainen ulkoasiainkansankomissaari Vjatšeslav Molotov. Luokka:Neuvostoliiton ulkoministerit Luokka:Neuvostoliiton ulkopolitiikka
Kim Seon-ho

Kim Seon-ho (; s. 8. toukokuuta 1986) on eteläkorealainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lavalla ja esiintyi useissa näytelmissä ennen kuin teki debyyttinsä vuonna 2017 Good Manager -televisiosarjassa. Hän nousi tunnetuksi vuoden 2020 televisiosarjassa Start-Up ja sai enemmän tunnustusta pääroolistaan vuoden 2021 sarjassa Hometown Cha-Cha-Cha, joka esitettiin tvN- kanavalla ja Netflixissä; hän esittää siinä Hong Du-sikia eli päällikkö Hongia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1986 syntyneet
Penpa Tsering

Penpa Tsering (, s. 1967) on tiibetiläinen poliitikko ja nykyinen sikyong eli käytännössä presidentti. Hän on toinen tehtävään demokraattisesti valittu henkilö sen jälkeen, kun dalai-lama ilmoitti siirtyvänsä yksinomaan Tiibetin hengelliseksi johtajaksi vuonna 2011. == Tausta ja yksityiselämä == Tsering syntyi vuonna 1967 tiibetiläisten pakolaisleirillä Bylakuppessa, Intiassa. Hän kävi koulua myös samalla alueella, kunnes muutti Chennaihin opiskelemaan taloustiedettä Madrasin kristillisessä yliopistossa. Opiskeluaikoinaan Tsering oli aktiivinen Tiibet–Nigeria-ystävyysseurassa sekä Tiibetin-vapausliikkeessä. Sittemmin hän on toiminut muun muassa Tiibetin parlamentin ja politiikantutkimuksen keskuksen hallintojohtajana. Ennen politiikkaan lähtemistään Tsering on toiminut myös vientialalla ja omistanut ravintolan. == Poliittinen ura == Ensimmäisen kerran Tsering valittiin pakolaishallinnon edustajistoon vuonna 1996. Hän uusi paikkansa 2001 ja 2006. Vuonna 2008 hänet valittiin pakolaishallituksen puhemieheksi. Vuoden 2016 vaalien jälkeen hänet valittiin jälleen puhemieheksi. Vuonna 2016 Tsering myös nimitettiin dalai- laman viralliseksi edustajaksi Pohjois-Amerikkaan. Tuona aikana hän muun muassa tapasi Sarah Sewallin, joka toimi Obaman hallinnon demokratiasta ja ihmisoikeuksista vastaavana alivaltiosihteerinä. Lisäksi hän isännöi tiibetiläisten ja kiinalaisten demokratia-aktivistien järjestämiä tapahtumia. === Nousu sikyongiksi === Tsering oli ehdokkaana sikyongiksi jo vuonna 2016, mutta ei tullut valituksi. Syyskuussa 2020 Tsering ilmoitti aikomuksestaan pyrkiä sikyongiksi vuoden 2021 vaaleissa. Poliittisesti Tseringiä on kuvattu keskitien kulkijaksi. Toukokuussa 2021 Tsering nimitettiin sikyongin virkaan saatuaan 34 324 annetuista äänistä ja voitti vastaehdokkaansa Kaydor Aukatsangin (28 907 ääntä). Sikyongina Tsering on pyrkinyt luomaan keskusteluyhteyden Kiinan hallituksen kanssa, joka katkaisi kaikki suhteet pakolaishallintoon vuonna 2010. Tsering sanoi jo ennen vaalien voittoa, että aikoo käydä läpi "kaikki mahdolliset tavat kommunikoida Kiinan kanssa joko suoraan tai epäsuoraan". Tsering on vaatinut Kiinaa vapauttamaan panchen- laman, Gedhun Choekyi Nyima, ja muita poliittisia vankeja. Hänen mukaansa Tiibetistä on yhä vaikeampi saada tietoa, koska Kiina on kiristänyt valvontaa. Tämän lisäksi hän on varoitellut Tiibetin pakolaisia Kiinan yrityksistä kylvää eripuraa ihmisten keskuudessa. Dalai-laman tavoin Tsering ei kannata Tiibetin itsenäisyyttä Kiinasta. Syyskuussa 2021 Tsering sanoi, että on saanut "positiivisia signaaleja" koskien Pekingin halukkuutta aloittaa dialogi, vaikka hän itse oli vielä varuillaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sikyongit Luokka:Tiibetiläiset henkilöt
Chen Chi-mai

Chen Chi-mai (, s. 23. joulukuuta 1964) on taiwanilainen lääkäri ja poliitikko, joka on toiminut maansa varapääministerinä ja nyttemmin Kaohsiungin pormestarina. Lisäksi Chen on pitkäaikainen edustaja Taiwanin parlamentissa. Hän edustaa demokraattista edistyspuoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Chen syntyi Keelunging kaupungissa vuonna 1964. Hän on opiskellut lääketiedettä Chungshanin lääketieteellisessä yliopistossa, josta hänellä on kandidaatintutkinto. Hän jatkoi opintojaan Taiwanin kansallisessa yliopistossa, josta hän valmistui maisteriksi pääaineenaan kansanterveystiede.. Lääkärinä Chen on erikoistunut ennaltaehkäisevään terveydenhuoltoon. Valmistuttuaan Chen työskenteli lääkärinä 1980-luvun lopulla Chan Kenin sairaalassa. Vuonna 1994 hän siirtyi Kaohsiungin lääkäriliiton toiminnanjohtajana. Vuotta myöhemmin hän kuitenkin siirtyi Taiwanin ympäristösuojeluliiton Kaohsiungin paikallisosaston johtoon.. Chenin isä, Chen Che-nan, on myös ollut politiikassa ja toiminut mm. presidentin kansliapäällikkö. Chen on naimisissa Wu Hongin kanssa. Parilla on kaksi lasta. Koko perhe harrastaa laitesukellusta, ja Chen itse on sertifioitu sukeltaja ja erittäin aktiivinen sukeltajien yhteisötoiminnassa.. == Poliittinen ura == Chen lähti mukaan politiikkaan 1990-luvun lopulla: hän asettui ehdolle vuoden 1996 parlamenttivaaleissa, joissa hän tuli valituksi. Hän uusi paikkansa seuraavissa kaksissa vaaleissa, kunnes Chen nimitettiin Taiwanin parlamentin puhemieheksi vuonna 2004.. Kun Frank Hsieh nimitettiin pääministeriksi tammikuussa 2005, Chen nousi hänen tilalleen Kaohsiungin virkaa tekeväksi pormestariksi. Chen pyysi eroa jo syksyllä kaupungissa alkaneiden mielenosoitusten takia. Mieltään osoittivat thaimaalaiset vierastyöläiset, jotka työskentelivät kaupungin joukkoliikenneyhtiölle. Chenin tilalle nousi Yeh Chu-lan. Vuonna 2012 Chen asettui jälleen ehdolle parlamenttivaaleissa ja tuli valituksi. Hän toimi virassa vuoteen 2018 asti, jolloin hän asettui ehdolle Kaohsiungin pormestarivaaleissa.. Chen hävisi kuitenkin Kuomintangin Han Kuo-yulle. === Varapääministeri ja Kaohsiungin pormestari === Vuonna 2019 Chen nimitettiin Taiwanin varapääministeriksi. Hän panosti kaudellaan erityisesti teknologiaan. DPP nimesi Chenin pormestariehdokkaakseen kesäkuussa 2020 tämän erottua varapääministerin virasta. Hänen ehdokkuuttaan tuki mm. varapresidentti William Lai. Elokuussa 2020 Chen valittiin Kaohsiungin pormestariksi saatuaan 70 % annetuista äänistä. Virkaanastujaisissaan Chen sanoi haluavansa mm. puuttua suurkaupungin ilmanlaatuun, laajentaa kaupungin joukkoliikennettä ja kehittää yritystoimintaa vetovoimaisemmaksi. Lokakuussa 2021 sattuneen Kaohsiungin tuhoisan rakennuspalon, joka vaati 46 ihmisen hengen, seurauksena Chen esitti anteeksipyynnön ja lupasi ottaa kaupungin paloturvallisuuden tarkasteluun. Marraskuussa 2022 DPP:n hävittyä paikallisvaalit, presidentti Tsai Ing-wen erosi puheenjohtajan toimestaan. Chen valittiin tämän jälkeen DPP:n virkaatekeväksi puheenjohtajaksi. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Taiwanilaiset poliitikot Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Taiwanilaiset lääkärit Luokka:Kaohsiungin pormestarit
Jatkosodan asemasotavaihe

Jatkosodan asemasotavaihe alkoi joulukuussa 1941 jatkosodan hyökkäysvaiheen jälkeen ja päättyi kesäkuussa 1944, kun Neuvostoliitto aloitti suurhyökkäyksen. Asemasotavaiheen kokonaisuudessaan Suomen rintamalla on katsottu alkaneen 9. joulukuuta 1941. Asemasotavaiheen alkuun vaikutti Suomen pelko siitä, että Yhdistynyt kuningaskunta julistaa Neuvostoliiton toivomuksesta sodan Suomelle, minkä Englanti tekikin joulukuussa 1941. Suomen haasteeksi muodostui myös diplomaattisten suhteiden säilyttäminen Yhdysvaltoihin, koska Japani oli hyökännyt 7. joulukuuta 1941 Pearl Harboriin, joka oli Yhdysvaltain laivastotukikohta Havaijilla, ja Saksan valtakunta oli julistanut Yhdysvalloille sodan 12. joulukuuta, mikä asetti Suomen aseman kyseenalaiseksi, koska Suomi taisteli Neuvostoliittoa vastaan Saksan rinnalla. Asemasotavaihe päättyi 9. kesäkuuta 1944 Neuvostoliiton suurhyökkäykseen, joka päättyi tulitaukoon 4. syyskuuta 1944. Neuvostoliitto lopetti ampumisen paikoin vasta seuraavana päivänä, 5. syyskuuta 1944. 19. syyskuuta solmittiin Moskovan välirauhan sopimus, mikä lopetti jatkosodan. ==Lähteet== *
Lorenz Petrell

Lorenz Christoffer Petrell (7. marraskuuta 1876 Turku – 15. tammikuuta 1941) oli suomalainen sähköinsinööri ja Kone Oy:n toimitusjohtaja.Insinööri Lorenz Petrell 60-vuotias, Helsingin Sanomat, 07.11.1936, nro 302, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotLorenz Petrellin hautakivi Hietaniemen vanhalla hautausmaalla Aikalaiskirja 1934 Lorenz Petrellin vanhemmat olivat merikapteeni Carl Johan Petrell ja Rosalie Lundman. Hän kävi Turussa keskikoulun ja 1895 Turun teollisuuskoulun koneosaston. Hän suoritti sähköinsinööritutkinnon Saksassa Bingenin Technikumissa vuonna 1901 ja teki opintomatkoja Saksaan ja Sveitsiin. Petrell oli Turun Rautateollisuus ja Vaunutehdas Oy:n palveluksessa 1894–1898 ja oli työssä Oy Crichtonin työpajoissa ja piirustuskonttorissa. Petrell muutti Helsinkiin 1902 ja toimi Oy Gottr. Strömbergin asennus- ja hissiosaston päällikkönä 1902–1916. Vuonna 1910 perustettiin Gottr. Strömbergin tytäryhtiö Osakeyhtiö Kone Aktiebolag, jonka toimialaksi tuli käytettyjen sähkökoneiden korjaus ja myynti emoyhtiön keskittyessä uusien sähkökoneiden valmistukseen ja myyntiin. Petrell valittiin Kone Oy:n toimitusjohtajaksi 1912 ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1932 saakka, jolloin hän joutui eroamaan sairauden takia. Petrell jatkoi kuitenkin edelleen Kone Oy:n johtokunnan jäsenenä.Sodat loivat Koneen menestyksen pohjan, Helsingin Sanomat 10.3.1994 (Tilaajille) Lorenz Petrell oli naimisissa vuodesta 1915 Hulda Elisabeth Erikssonin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Matti Pesola

Matti Kalevi Pesola (13. lokakuuta 1925 Helsinki – 21. marraskuuta 2005) oli suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.Biografia-sampo: Matti Pesola Viitattu 7.11.2021. Pesolan vanhemmat olivat säveltäjä, professori Väinö Pesola ja voimistelunopettaja Alma Esteri Salminen ja puoliso vuodesta 1947 Eva Orvokki Kouvo. Pesola osallistui jatkosotaan ja Lapin sotaan, opiskeli Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa ja valmistui insinööriksi 1953. Hän työskenteli valmistuttuaan ensin usean vuoden ajan Sähköliikkeiden Oy:ssä ja sitten osastopäällikkönä Idmanilla ja Suomen Kaapelitehtaalla. Vuonna 1966 hänestä tuli Suomen Kaapelitehtaan Ouluun perustaman Pohjolan Kaapeli -yhtiön toimitusjohtaja. Yhtiö kansainvälistyi ja kasvoi Pesolan johdossa erittäin nopeasti muun muassa ryhtymällä johdinsarjojen tuotantoon. Sillä oli 1970-luvun lopussa yli 1300 työntekijää. Kun Pohjolan Kaapeli liitettiin vuonna 1981 osaksi Nokian kaapeli- ja metalliteollisuusryhmää, Pesola palasi takaisin Idmaniin, mutta nyt yhtiön toimitusjohtajaksi. Tehtävää varsin lyhyen ajan hoidettuaan hänestä tuli vuonna 1985 Airamin toimitusjohtaja. Tästä tehtävästä vuonna 1976 teollisuusneuvoksen arvonimen saanut Pesola jäi eläkkeelle jo seuraavana vuonna, 1986. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Lovely

Lovely on Billie Eilishin ja Khalidin kappale, joka julkaistiin singlenä 19. huhtikuuta 2018. Balladi on osa Netflixin tuottaman Kolmetoista syytä -televisiosarjan toisen tuotantokauden ääniraitaa. Vuoden 2019 syyskuuhun mennessä kappaleen myynti oli ylittänyt platinalevyrajan kaksinkertaisesti Yhdysvalloissa. Musiikkipalvelu Spotifyssa se on Eilishin kuunnelluin kappale, jota oli marraskuuhun 2024 mennessä striimattu yli kolme miljardia kertaa. Kappale on Khalidin, Eilishin ja tämän veljen Finneasin kirjoittama. Finneas on myös tuottanut sen. Sillä käsitellään muun muassa yksinäisyyttä ja ajatuksiinsa juuttumista. Eilishin mukaan kirjoitusprosessi oli enemmänkin ajanviettoa ystävien kesken kuin tulevan hittikappaleen tekoa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 26. huhtikuuta 2018. Synkällä videolla mustiin vaatteisiin ja hopeaketjuihin pukeutuneet Eilish ja Khalid ovat loukussa lasiseinäisessä laatikossa. Vuoden 2021 tammikuuhun mennessä videota oli katsottu yli miljardi kertaa videopalvelu YouTubessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2018 kappaleet Luokka:Billie Eilishin kappaleet Luokka:Finneasin tuottamat kappaleet Luokka:Balladit
Älä luovuta

Älä luovuta on Huoran kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 4. helmikuuta 2022. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Loppu”, ”Pyörällä baariin (taksilla himaan)” ja ”(Älä) luovuta”. Albumi debytoi Suomen virallisen albumilistan ykkösenä viikolla 6/2022. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Kulttuuritoimitus: Huoran kolmosalbumilla punkin ja metallin elementit kohtaavat jälleen äkäisesti nyrkki pystyssä Viitattu 30.10.2022. * Soundi: Levyarvio: Huoran kolmanteen albumiin on syytä suhtautua vakavasti – Älä luovuta on kuin voimaannuttava soundtrack syrjäytyneille Viitattu 4.2.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Huoran albumit
Ahvo Yli-Lonttinen

Ahvo Uuno Adolf Yli-Lonttinen (11. toukokuuta 1913 Lieto – 7. joulukuuta 1992 Kajaani) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Yli-Lonttisen vanhemmat olivat tilallinen Kustaa Yli-Lonttinen ja Eeva Mäki ja puoliso vuodesta 1945 opetusneuvos Tuulikki Viitanen. Yli- Lonttinen tuli ylioppilaaksi Turussa. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistuneen Yli-Lonttisen oikeustieteen opinnot jäivät kesken. Hän oli 1944–1945 Turun kaupungin huoneenvuokralautakunnan palveluksessa ja toimi sitten usean vuoden ajan Maaseudun Nuorten Liitossa järjestö-, tiedotus- ja toimitussihteerinä. Karjalan Maan ilmoitus- ja levikkipäälliköksi Yli- Lonttinen siirtyi 1950, Maakansan levikkipäälliköksi 1953, Lallia painattaneen Satakunnan Maakunta -yhtiön toimitusjohtajaksi 1956 ja Kainuun Sanomien kirjapainoyhtiön toimitusjohtajaksi 1963. Kirjapainoa Yli-Lonttinen johti aina vuoteen 1978 asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen 1976 saanut Yli-Lonttinen osallistui aikoinaan aktiivisesti nuorisoseuratyöhön, myöhemmin hän oli mukana maalaisliittolaisessa paikallis- ja maakuntapoliitiikassa. Hänet tunnettiin myös Lions-työstä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Lamb of God (albumi)

Lamb of God on saman nimisen yhtyeen studioalbumi, ja se julkaistiin 19. kesäkuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 8-/10Levyarvostelu: Lamb of God - Lamb of God Viitattu 7.11.2021. * Inferno: 8+/10Randy Blythen sielunpuhdistus – arviossa Lamb of God Viitattu 7.11.2021. * Kaaoszine: 8+/10”Richmondin metallijyrän ehein albumikokonaisuus?” – Arvostelussa Lamb Of God : ”Lamb of God” Viitattu 7.11.2021. * Soundi: Levyarvio: Lamb Of God tykittelee saman kaavan kautta – Nimikkoalbumi ei ole bändin parhain tai freesein levy Viitattu 7.11.2021. * V2.fi: Lamb of God : Lamb of God Viitattu 7.11.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Lamb of Godin albumit
Sven Stendahl

Sven Göran Stendahl (5. maaliskuuta 1911 Vaasa – 9. toukokuuta 2002 Turku) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Stendahlin vanhemmat olivat johtaja Gunnar Gideon Stendahl ja Siri Maria Svahn ja puoliso 1937–1986 Sylvia Axberg. Stendahl tuli ylioppilaaksi Vaasassa 1929 ja valmistui diplomiekonomiksi 1932 ja kauppatieteen kandidaatiksi 1937 Åbo Akademin kauppakorkeakoulusta. Hän toimi viini- ja likööritehdas Nordforsin teknillisenä johtajana 1932–1935 Turussa ja siirtyi kauppatieteen kandidaatiksi valmistuttuaan Käkisalmeen, kirjanpitäjäksi Waldhofin palvelukseen. Vuonna 1939 hän palasi Turkuun, Kutomo & Punomo -yhtiön toimitusjohtajaksi. Hänen johdollaan yhtiöstä kehittyi omalla alallaan pohjoismaiden suurin, osin myös yrityskauppojen seurauksena. Niiden myötä myös yhtiön nimi vaihtui, siitä tuli Inka. Yrityksellä oli 1970-luvun puolivälissä noin viisisataa työntekijää ja se oli tuolloin liikevaihdoltaan Suomen 374. suurin teollisuusyritys. Yhtiön palveluksessa liki 40 vuotta ollut Stenbdahl jäi eläkkeelle keväällä 1976, teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai saman vuoden marraskuussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet