EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yksisarvinen (yritys)

Yksisarvinen () tarkoittaa varhaisen vaiheen yritystä, joka on siihen sijoittaneiden yksityisten rahoittajien mukaan yli miljardin dollarin arvoinen. Yksisarviset ovat taruolentoja ja taloudessa termillä viitataan ilmiön tilastolliseen poikkeavuuteen. Yksisarvisyritykset ovat yleensä teknologia-alalla toimivia startup-yrityksiä, jotka kasvavat eksponentiaalisesti. Yhtiön arvo määritellään esimerkiksi startupin rahoituskierroksen, yrityskaupan tai pörssilistautumisen yhteydessä. Vuonna 2021 maailmassa oli CB Insightin mukaan 650 yksisarvista. Yhtiöiden yhteenlaskettu arvo oli 2 172 miljardia dollaria. Monet yksisarviset mullistavat innovaatioillaan ja liiketoimintamallillaan sen, miten niiden markkinat toimivat. Kasvuyritystä pidetään hyvänä, jos sen liikevaihto kasvaa vuodessa yli sata prosenttia. Yksisarviset voivat kasvaa kerralla tuhansia tai kymmeniä tuhansia prosentteja. ==Yksisarviset Yhdysvalloissa== Yksisarvistermin on keksinyt Cowboy Ventures -rahaston perustajaosakas Aileen Lee vuonna 2013. Hän laski silloin, että yksisarvisia oli syntynyt vuoden 2003 jälkeen yhteensä 39. CB Insights -analyysiyhtiön mukaan Yhdysvalloissa syntyi 66 uutta yksisarvista vuonna 2019, vuotta aiemmin 58. Yhtiön toimitusjohtajan mukaan moni yksisarvinen oli hinnoiteltu rahoituskierroksilla tasan miljardiin dollariin, sillä se houkuttelee lahjakkaita työntekijöitä ja uusia sijoittajia. Leen mukaan yritysten arvostustasot olivat liian korkealla. Yhdysvalloissa käytetään myös termiä decacorn (kymmensarvinen). Se tarkoittaa yksityisesti omistettua yhtiötä, joka on arvioitu yli 10 miljardin dollarin arvoiseksi. Tällaisia yhtiöitä ovat esimerkiksi Airbnb, Dropbox, Pinterest ja Uber. ==Yksisarviset Kiinassa== Crunchbase-yhtiön tilastojen mukaan vuonna 2019 Kiinassa syntyi 21 uutta yksisarvisyhtiötä, vuotta aiemmin niitä syntyi 58. ==Yksisarviset Euroopassa== Vuonna 2015 investointipankki GP Bullhound arvioi, että Euroopassa oli syntynyt 30 yksisarvista, jotka oli perustettu 2000-luvulla, samaan aikaan kun Yhdysvalloissa niitä oli syntynyt 39. Eniten eurooppalaisia yksisarvisia oli Britanniassa (11), Venäjällä (5) ja Ruotsissa (4). Suomessa yksisarvisia oli kaksi, Supercell ja Rovio Entertainment. === Suomalaisia yksisarvisia === Ensimmäisenä suomalaisena yksisarvisena pidetään suomalaisen Michael ”Monty” Wideniuksen vuonna 1995 perustamaa MySQL-yhtiötä, joka myytiin Oraclelle vuonna 2009. Oman aikansa maailmanennätyksen teki Supercell kasvamalla kolmessa vuodessa nollasta viiteen miljardiin. Suomessa kasvatettuja yksisarvisia ovat peliyhtiöt Supercell, Small Giant Games ja Rovio, HMD Global, joka myy Nokia-brändin puhelimia, kuljetuspalvelu Wolt, terveysteknologiayritys CRF Health, optiikkavalmistaja Heptagon, älysormusvalmistaja Oura Health, ohjelmisto­kehittäjä Aiven ja toimitusketjuja optimoiva ohjelmistoyhtiö Relex. == Lähteet == Luokka:Yrittäjyys Luokka:Yritystoiminta
SHP

SHP tai shp voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Saint Helenan punta *Sairaanhoitopiiri *Akselihevosvoima (engl. shaft horse power).
Volpiano

Volpiano () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Volpiano Sapere.it Volpiano Enciclopedia Treccani Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 15 260 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Väli-Amerikan hauta

Väli-Amerikan hauta (eli Keski-Amerikan hauta tai Meksikon hauta) on Tyynessämeressä Meksikon ja Keski-Amerikan rannikon edustalla sijaitseva syvänmeren hauta. Hauta on reilut 2750 km pitkä ja kattaa noin 96000 km2 alan. Haudan syvin kohta on noin 6,67 km merenpinnan alapuolella. Hauta ulottuu luoteessa Meksikon keskiosien kohdille ja kaakossa Costa Rican edustalle. Haudan pohjoisosat ovat yleisesti ottaen matalampia ja eteläosat syvempiä sekä pohjaltaan epätasaisia. Haudan eteläosien kohdille Keski-Amerikan kannakselle onkin muodostunut aktiivista tulivuoritoimintaa eli Keski-Amerikan vulkaaninen kaari. == Lähteet == Luokka:Syvänmeren haudat Luokka:Tyynimeri Luokka:Väli- Amerikka
Pohjolan satoa

Pohjolan satoa on suomalainen komediaelokuva vuodelta 2022. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Tuukka Temonen. Hän on niin ikään tuottanut elokuvan puolisonsa Olga Temosen kanssa. Elokuvan aiheena on kannabiksen kasvatus. Pääosia näyttelevät Miska Haakana, Jussi Puhakka, Juhani Laitala sekä Arman Alizad. == Juoni == Pohjolan satoa kertoo maanviljelijöistä, jotka alkavat kasvattaa kannabista pelastuakseen taloudellisesta kurimuksestaan. Mukana on isäntiä kolmesta miespolvesta. Kannabiksen kasvatus johtaa eriasteisiin konflikteihin niin rikollisten, kunnanpäättäjien kuin paikallispoliisinkin kanssa. == Tuotanto == Pohjolan satoa kuvattiin keväällä ja loppukesästä 2021 Iitissä ja Kymenlaakson maakunnassa. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Elokuva sai kriitikoilta murskaavan vastaanoton. Helsingin Sanomien Tero Kartastenpää kuvaili sitä ”yhden tähden elokuvaksi”. Turun Sanomat antoi elokuvalle niin ikään yhden tähden ja totesi sen olevan ”pössypuskafarssi”. Keskipohjanmaa-lehden Hannu Björbacka epäili elokuvan olevan kosto kriitikoille ja kuvaili sitä vuoden huonoimmaksi. Björbackan mielestä käsikirjoitus ja ohjaus ovat luokattoman huonoja. ”Tällaista jälkeä ei saisi päästää teatterin isolle valkokankaalle silmiä pilaamaan”, hän toteaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *YouTube: Pohjolan Satoa -elokuvan traileri (Virallinen) *Episodi: ”Ei ahdista oikein mikään” – Tuukka Temonen kuvaa uutta elokuvaa: komediassa mukana Aku Hirviniemi ja muita tähtinäyttelijöitä * Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 2022 suomalaiset elokuvat
Beaune

Beaune on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Dijonin kaupungista etelään. Kaupungissa on departementin aliprefektuuri. Beaune on vanha keskiaikainen kaupunki. Vuonna 1452 kansleri Nicolas Rolin avasi kaupunkiin vaimonsa Guigone de Salinsin kanssa köyhien sairaalan. Alkuperäinen sairaalarakennus, Hôtel- Dieu (tai Hospices de Beaune), on rakennettu goottilaiseen tyyliin, ja sen kattoon on käytetty seudulle tyypillistä burgundilaista lasitettua kattotiiltä erittäin näyttävästi. Beaunen vanhankaupungin katujen varsilla on runsaasti keskiaikaisia rakennuksia. Huomattavimpia ovat 1100-luvulta oleva basilika Notre-Dame de Beaune sekä 1400-luvulta oleva Burgundin herttuoiden talo, jossa toimii nykyään Burgundin viinimuseo, Musée du vin de Bourgogne. Vanhaakaupunkia ympäröi 1100-1400-luvuilla rakennetut kaupunginmuurit. == Viinintuotanto == Beaunea pidetään burgundiviinien pääkaupunkina. Sen ympäristössä olevalla Côte de Beaunen viinintuotantoalueella tuotetaan laadukkaita ja kalliita punaviinejä. Hôtel-Dieu pitää vuosittain maailman suurimman viinihuutokaupan marraskuun kolmantena viikonloppuna. Huutokaupalla on rahoitettu sairaalan toimintaa. Tiedosto:Бон.Церковь-Нотр-Дам.jpg|Notre- Dame de Beaunen basilika Tiedosto:Hotel_duc_Bourgogne_Beaune_02.jpg|Burgundin herttuoiden talo (Hôtel des ducs de Bourgogne) Tiedosto:IMG_Pommard_et_Beaune.JPG|Beaunen viinitarhoja == Tunnettuja kuntalaisia == *Nicolas Rolin (1376-1462), kansleri, Hôtel-Dieun perustaja *Gaspard Monge (1746-1818), matemaatikko *Étienne-Jules Marey (1830-1904), tutkija, elokuvan keksijä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Luumumobola

Luumumobola (Parinari curatellifolia) on Chrysobalanaceae-heimoon, moboloiden (Parinari) sukuun kuuluva kasvilaji. Luumumobola on ainavihanta pensas tai puu, jolla on tiivis, ulkonäöltään sienimäinen latvus. Luumumobola voi kasvaa hyvin erikokoiseksi; se voi jäädä kolmimetriseksi tai kasvaa melko suureksi, 20 metriä korkeaksi puuksi. Tavallisimmin se kuitenkin kasvaa noin 8–10 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija voi olla 25–40 cm. Luumumobola on tavallinen metsäisillä ruohostomailla, joilla pohjaveden pinta on korkealla, eikä maaperä herkästi kuivu. Laji kasvaa lisäksi kausivihannissa metsissä sekä siellä täällä vuoristometsissä merenpinnan tasosta aina 2100 metrin korkeuteen asti. Luumumobolaa kasvaa luonnossa trooppisessa Afrikassa pohjoisessa Senegalista Keniaan ja etelässä Botswanaan ja Etelä-Afrikan Transvaaliin ulottuvalla alueella. Luumumobolan hedelmät ovat syötäviä ja ne ovat lajin esiintymisalueella suosittua luonnosta kerättyä ruokaa. Hedelmät ovat etenkin lasten mieleen. Hedelmiä voi syödä raakoina tai kypsennettyinä ja niissä on mansikkamainen aromi. Luumumobolan siemeniä voi myös syödä ja ne sopivat erityisen hyvin mantelien korvaajiksi. Siemenet sisältävät noin 40% öljyjä. Hedelmien lisäksi luumumobolaa käytetään lääkinnällisiin tarkoituksiin sekä puutavaraksi. Erityisesti luumumobolan juuret ovat arvostettuja niiden lääkinnällisten ominaisuuksiensa takia. Myös lajin kaarnaa ja lehtiä käytetään erilaisten vaivojen hoitoon. Puutavarana luumumobola on paikallisesti tärkeää ja sitä käytetään rakentamiseen sekä erilaisten esineiden valmistamiseen. Lajin puuaines on kovaa, kestävää, painavaa sekä myös hyvin tulenkestävää. Puuaines sisältää paljon piidioksidia, minkä takia sitä on jokseenkin hankalaa työstää. Puuaineksen väri vaihtelee vaaleanruskeasta kellertävänpunertavaan. Afrikassa luumumobolan luontaisella levinneisyysalueella luumumobola on yksi niistä puista, jotka tyypillisesti jätetään kaatamatta, kun metsää raivataan maatalousmaaksi. Lisäksi lajia istutetaan koristepuuksi sekä tuomaan varjoa. Paikalliset ovat uskoneet puun sihisevän, jos se kaadetaan. == Lähteet == * Useful Tropical Plants: Parinari curatellifolia === Viitteet === == Aiheesta muualla == * JSTOR Global Plants: Parinari curatellifolia Luokka:Mobolat
Aftonbladetin kirjallisuuspalkinto

Aftonbladetin kirjallisuuspalkinto () on vuosittain vuodesta 1957 jaettu ruotsalainen kirjallisuuspalkinto. Se on edelleen aktiivisille ruotsalaisille runoilijoille jaettu palkinto. ==Palkinnonsaajat== * 1957 Per-Erik Rundquist * 1958 Tomas Tranströmer * 1959 Willy Kyrklund * 1960 Elsa Grave * 1961 Birgitta Trotzig * 1962 Lars Gustafsson * 1963 Östen Sjöstrand * 1964 Göran Palm * 1965 Sven Delblanc * 1966 Erik Beckman * 1967 Björn Håkanson * 1968 Bengt Bratt * 1969 Christer Persson * 1970 Staffan Seeberg * 1971 Lars Norén * 1972 Göran Sonnevi * 1973 Tobias Berggren * 1974 Göran Hägg * 1975 Göran Tunström * 1976 Rita Tornborg * 1977 Lars Andersson * 1978 Eva Runefelt * 1979 Niklas Rådström * 1980 Sigrid Combüchen * 1981 Rolf Johansson * 1982 Willy Granqvist * 1983 Eva Ström * 1984 Kjell Johansson * 1985 Ulf Gyllenhak * 1986 Ernst Brunner * 1987 Magnus Dahlström * 1988 Peter Kihlgård * 1989 Björn Ranelid * 1990 Birgitta Lillpers * 1991 Mare Kandre * 1992 Ann Jäderlund * 1993 Åke Smedberg * 1994 Robert Kangas * 1995 Arne Johnsson * 1996 Steve Sem-Sandberg * 1997 Elisabeth Rynell * 1998 Kristian Lundberg * 1999 Malin Lindroth * 2000 Lars Jakobson * 2001 Lotta Lotass * 2002 Beate Grimsrud * 2003 Lars Mikael Raattamaa * 2004 Anna Hallberg * 2005 Mats Kolmisoppi * 2006 Sara Stridsberg * 2007 Mirja Unge * 2008 Johan Jönson * 2009 Helena Eriksson * 2010 Maria Zennström * 2011 Aase Berg * 2012 Johannes Anyuru * 2013 Andrzej Tichý * 2014 Ida Linde * 2015 Jila Mossaed * 2016 Eija Hetekivi Olsson * 2017 Tove Folkesson * 2018 Sami Said (sisältää luettelon aiemmista palkituista) * 2019 Lina Wolff * 2020 Axel Lindén * 2021 Andreas Lundberg * 2022 Ia Genberg == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuuspalkinnot
Naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1936

Vuoden 1936 naisten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut käytiin Ruotsissa Tukholman olympiastadionilla 26.–27. helmikuuta. Osallistujia oli 15, joista neljä Norjasta ja Japanista, kaksi Kanadasta ja Suomesta sekä yksi luistelija emäntämaa Ruotsista, Sveitsistä ja Yhdysvalloista. Kolmen matkan jälkeen 10 parasta eteni viimeiselle matkalle 5 000 metrille. Kisoista puuttui ajan naispikaluistelun suuri nimi, norjalainen Laila Schou Nilsen, joka keskittyi kyseisenä talvena alppilajeihin, jotka olivat Garmisch- Partekirchenin olympialaisissa. == Tulokset == Sija Kilpailija Maa 500 m 3000 m 1000 m 5000 m Pisteet Kit Klein 53,3 (1.) 6.12,0 (1.) ME 1.55,2 (3.) 10.18,0 (2.) 234,700 Verné Lesche 55,2 (4.) 6.12,5 (2.) 1.53,6 (1.) 10.15,3 (1.) ME 235,613 Synnøve Lie 55,2 (4.) 6.22,3 (5.) 1.54,6 (2.) 10.31,6 (4.) 239,377 Minako Taki 54,0 (2.) 6.22,9 (6.) 1.58,3 (6.) 10.44,2 (6.) 241,387 Taeko Kitani 58,2 (12.) 6.17,8 (3.) 1.57,0 (5.) 10.20,3 (3.) 241,697 Hattie Briggs 56,0 (7.) 6.33,7 (7.) 2.01,4 (10.) 10.56,8 (7.) 247,997 Ella Berntsen 57,5 (10.) 6.40,5 (9.) 2.01,0 (9.) 11.04,8 (8.) 251,230 Yasuko Kawanami 1.00,4 (14.) 6.35,4 (8.) 2.03,4 (12.) 10.20,3 (3.) 252,210 Trudy Rogger 1.01,6 (15.) 6.43,8 (10.) 2.06,7 (14.) 11.04,3 (9.) 258,980 Undis Blikken 56,1 (8.) 6.18,8 (4.) 1.56,0 (4.) NF - Jane Bjerke 54,8 (3.) 6.47,9 (12.) 1.58,7 (7.) - - Liisa Salmi 55,7 (6.) 6.46,2 (11.) 2.00,5 (8.) - - Lissa Bengtsson 56,4 (9.) 7.08,7 (14.) 2.02,0 (11.) - - Gladys Ferguson 57,6 (11.) 6.54,4 (13.) 2.05,3 (13.) - - Choko Yanase 1.00,0 (131.) 8.04,6 (15.) 2.15,4 (15.) - - == Lähteet == * Uitslag WK Allround 1936 vrouwen Schaatsstatistieken.nl Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1936 pikaluistelu Luokka:Ruotsin pikaluistelu Luokka:Tukholman urheilutapahtumat
Kommellusten joulu

Kommellusten joulu (Good Luck Charlie, It's Christmas!) on vuonna 2011 Disney Channelilla ensiesitetty jouluelokuva. Sen on ohjannut Arlene Sanford ja se perustuu televisiosarjaan Onnea matkaan, Charlie!. Elokuvassa Teddy Duncan (näyttelijänä Bridgit Mendler) ja hänen äitinsä Amy (Leigh-Allyn Baker) ajautuvat muusta perheestään erilleen ja yrittävät päästä takaisin heidän luokseen jouluksi. == Lähteet == Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Jouluelokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat
Operaatio Chopper

Operaatio Chopper käytiin 12. tammikuuta 1962 ja se oli ensimmäinen kerta, kun Yhdysvaltain joukot osallistuivat Vietnamin sodan suuriin taisteluihin. == Taustaa == Joulukuussa 1961 USS Core saapui Saigonin satamaan kyydissään 82 kpl Piasecki H-21 -helikopteria. Hieman yli 12 päivää myöhemmin aloitettiin Operaatio Chopper. == Operaatio == Helikopterit kuljettivat yli 1 000 Vietnamin tasavallan armeijan laskuvarjojääkäriä hyökkäämään epäiltyä Vietkongin linnoitusta vastaan. Vietkongit yllätettiin ja voitettiin selkeästi, mutta he saivat arvokasta taistelukokemusta, jota he käyttivät myöhemmin tehokkaasti amerikkalaisia ​​joukkoja vastaan. Laskuvarjojoukot saivat kaapattua myös maanalaisen radiolähettimen. == Jälkiseuraukset == Operaatio ennusti uutta ilmailun aikakautta Yhdysvaltain armeijalle. Vuoteen 1963 mennessä maassa oli 16 000 Yhdysvaltain sotilasta ja määrä kasvoi dramaattisesti sodan edetessä. Vietnamin sotaa on kutsuttu Amerikan ensimmäiseksi helikopterisodaksi. Helikoptereita käytettiin laajalti joukkojen kuljettamiseen viidakkoon, haavoittuneiden nopeaan evakuointiin ja maajoukkojen tukemiseen tulivoimalla. Nämä uudet pataljoonat muodostivat lopulta eräänlaisen nykyajan ratsuväen armeijalle. == Lähteet == Luokka:Vietnamin sota Luokka:Yhdysvaltain sotahistoria
Chilenalkumonni

Chilenalkumonni (Diplomystes nahuelbutaensis) on alkumonneihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Chilenalkumonni voi kasvaa suurimmillaan noin 26 cm pitkäksi. Lajin ruumis on pitkänomainen ja kuono on pitkä. Kuonossa on viiksisäiepari. Chilenalkumonnin rinta-, vatsa- ja peräevät ovat kookkaat ja muodoltaan pyöreähköt. Pyrstöevässä on lovi ja selkäevän takana on rasvaevä. Väriltään kala on harmaa ja suuret yksilöt ovat tummempia. ==Levinneisyys ja elintavat== Chilenalkumonni elää Chilessä Biobío- ja Loncomillajoissa. Se viihtyy nopeasti virtaavissa vesissä ja täysikasvuiset kalat elävät syvemmällä kuin nuoret. Lajin ravintoa ovat selkärangattomat eläimet kuten madot, hyönteiset ja äyriäiset. Kala on yöaktiivinen. Chilenalkumonnin lisääntymiskausi on eteläisen pallonpuoliskon kesällä. Chilenalkumonni on paikallisesti merkittävä kalastuksen kohde. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi ja kantaa uhkaavat saastuminen ja vedenotto. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Mantšurianvaahtera

Mantšurianvaahtera (Acer mandshuricum) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monirunkoinen pensas tai puu, joka kasvaa tavallisesti noin 6 m korkeaksi. Mantšurianvaahtera voi kasvaa 10–12 metriä korkeaksikin, mutta tällaiset kookkaammat yksilöt ovat yleensä yli 50 vuotta vanhoja. Mantšurianvaahteran lehdet ovat useimmista vaahteroista poiketen kolmilehdykkäisiä ja lehdykät ovat sahalaitaisia. Syksyllä lehdet muuttuvat vaaleanpunertaviksi tai oransseiksi. Mantšurianvaahtera kukkii keväällä tai alkukesällä. Mantšurianvaahtera kasvaa luontaisena Kiinassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Mantsurianvaahtera (Acer mandshuricum) * Mustila Arboretum: Mantšurianvaahtera (Acer mandshuricum) * Trees and Shrubs Online: Acer mandshuricum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer mandshuricum * Flora of China: Acer mandshuricum Luokka:Vaahterat
Suomen puhekieli

Suomen puhekieli on suomen kielen muoto, jota käytetään puheessa tai puheenomaisessa ilmaisussa esimerkiksi pikaviestin- tai verkkokeskustelussa. Suomen puhekielessä on paljon variaatiota, mutta on myös sellaisia puhekielen piirteitä, jotka ovat yhteisiä eri-ikäisille suomenpuhujille ja tuttuja kaikkialla Suomessa. Tällaisia piirteitä ovat muiden muassa: * verbin passiivimuodon käyttäminen me-pronominin kanssa (vertaa puhekielen me mennään, kirjakielellä me menemme) * pronominien se ja ne käyttö persoonapronomien hän ja he sijasta * verbin kolmannen persoonan yksikkömuodon käyttö ne-pronominin kanssa (puhekielessä ne lähtee, kirjakielessä he lähtevät) * i:n puuttuminen joidenkin sanojen lopusta (yks, putos) tai sanojen keskeltä sellaisissa sanoissa, joissa kirjakielessä on i-loppuinen diftongi (puhekielessä keltanen, millanen, kirjakielessä puolestaan keltainen, millainen) Lisäksi on joukko muita puhekielen piirteitä, jotka ovat tuttuja kaikkialla Suomessa, mutta joita kaikki eivät kuitenkaan käytä omassa puheessaan. == Lähteet == Luokka: Suomen kieli
Friedrich Wilhelm Seydlitz

Friedrich Wilhelm Seydlitz (1721–1773) oli preussilainen kenraali ja Fredrik Suuren etevimpiä sotapäälliköitä. Hän meni sotaväkeen 1740. Hän osallistui molempiin Sleesian sotiin ja kunnostautui varsinkin toisessa. Seitsenvuotisessa sodassa hän hankki suurta mainetta useissa taisteluissa, etenkin Rossbachin taistelussa 1757, jonka hän hyökkäyksellään ratkaisi.Friedrich Wilhelm, Seydlitz Tietosanakirja. Osa 8. Palsta 1160. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Friedrich Wilhelm, Seydlitz Pieni tietosanakirja. osa 4. Palsta 114. Otava 1928 ==Lähteet== Luokka:Preussilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1721 syntyneet Luokka:Vuonna 1773 kuolleet
Silovaahtera

Silovaahtera eli kääpiövaahtera (Acer glabrum) on vaahteroiden (Acer) sukuun kuuluva kasvilaji. Siitä voidaan erottaa ainakin kuusi eri muunnosta tai alalajia, muun muassa kaskadiensilovaahtera eli alaskankääpiövaahtera eli alaskanvaahtera (Acer glabrum var. douglasii). Silovaahtera on kausivihanta, pieni puu, joka voi kasvaa noin 10 metriä korkeaksi. Yleensä se on monirunkoinen ja kasvutavaltaan pysty. Lehtiasento on vastakkainen ja lehdet ovat noin 7–14 cm pitkiä sekä suunnilleen yhtä leveitä. Lehtiruodit ovat 3–12 cm pitkiä ja usein punaisia. Lehtilapa on jakautunut 3–5 liuskaan tai joskus harvoin kolmeen erilliseen lehdykkään. Erillisiksi lehdyköiksi jakautuneita lehtiä on tavallisimmin kosteammilla alueilla kasvavilla puilla. Lehtien yläpinnat ovat vihreitä ja alapinnat sinivihreitä. Syksyllä lehdet muuttuvat keltaisiksi. Kukat ovat viisiterälehtisiä, halkaisijaltaan noin 0,5 cm ja väriltään kellertävänvihreitä. Hedelmä on lenninsiivellinen ja lenninsiivet ovat 1,8–2,2 cm pitkiä. Silovaahtera kasvaa luonnossa Pohjois-Amerikassa Alaskan lounaisosista etelään Kalifornian pohjoisosiin ja itään Brittiläiseen Kolumbiaan, Albertaan, Idahoon ja Montanaan ulottuvalla alueella sekä etelämpänä Wyomingiin, Utahiin, Coloradoon, Arizonaan ja Uuteen-Meksikoon ulottuvalla alueella. Lajia tavataan usein purojen varsilta sekä muilta kosteilta paikoilta. == Lähteet == * Oregon State University: Landscape Plants: Acer glabrum === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Silovaahtera (Acer glabrum) * Trees and Shrubs Online: Acer glabrum * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Acer glabrum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Acer glabrum Luokka:Vaahterat
Vanhan Suomen kaartin muistomerkki

Vanhan Suomen kaartin muistomerkki on Helsingissä Suomen kaartin hautausmaalla sijaitseva muistomerkki, joka koostuu kivipilarista, metallikypärästä ja kahdesta metallilaatasta. Pystyssä olevan kaksi ja puoli metriä korkean neliskulmaisen kivipilarin yläpinnalla on kuparista valmistettu kreikkalainen kypärä. Kiven etupinnassa on kuparitaulu, jossa on kirjoitus ”Vanhan Suomen kaartinpataljoonan muistoksi vanhat kaartilaiset”. Taulun alapuolella on pienempi kuparilaatta, jossa on teksti ”Patsas paljastettiin vuonna 1938”. Patsashankkeen toteutumisen mahdollisti vanhan kaartinpataljoonan 125-vuosijuhlan 1937 järjestäneen toimikunnan suorittama työ. Juhlien järjestäjiltä oli jäänyt rahaa säästöön ja tarvittava loppuosa kerättiin vanhoilta kaartilaisilta. Teoksen suunnittelusta vastasi eversti Spåre, kiven työsti muotoonsa Granit Oy ja kupariosat toteutti Taidetakomo Antti Hakkarainen Helsingistä. Muistomerkin paljastustilaisuus järjestettiin sunnuntaina 18. syyskuuta 1938. ==Lähteet== Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Hietaniemen hautausmaa
Tor Johansson

Tor Alfons Johansson (5. elokuuta 1910 Dragsfjärd – 2. kesäkuuta 1986 Tammisaari) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Johanssonin vanhemmat olivat Augusti Johansson ja Aina Sjölund ja puolisot vuodesta 1936 Karin Emilia Alexandra Blomqvist ja vuodesta 1969 Kirsti Helena Jalava. Johansson kävi kansakoulun ja perusti 1946 Hankoon ensimmäisen yrityksensä, nimeltään Hangon Uuttaus, joka valmisti lämpökattiloita. Teräsputkien tuotantoon hän alkoi 1965 perustamassaan tehtaassa, josta syntyi sittemmin Oy Etna Rör Ab -yhtiö. Se oli Suomessa ensimmäinen ja pitkään ainoa tarkkuusteräsputkien valmistaja. Siirrettyään tehtaansa Hangosta Tenholan Lappohjaan Johansson sai käyttöönsä myös sataman. Yritys vei tuotteitaan useaan maahan Euroopassa ja oli esimerkiksi kolmanneksi suurin Volvon alihankkija Suomessa. Täyttäessään 65 vuotta vuonna 1975 Johansson myi yrityksensä, mutta perusti saman tien Tammisaareen laivanvarustustusyhtiö Torlinesin. Hän oli tämän yhtiön johtokunnan puheenjohtaja aina kuolemaansa asti. Teollisuusneuvoksen arvonimen Johansson sai vuonna 1975. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Charles de Rohan-Soubise

Charles de Rohan-Soubise (1715–1787) oli ranskalainen sotapäällikkö ja Ranskan marsalkka, joka kärsi seitsenvuotisessa sodassa Rossbachin tappion 1757. Hän oli Pompadourin markiisittaren suosikki hän sai seitsenvuotisen sodan alkaessa 24 000 miehen armeijan päällikkyyden ja siihen yhtyi myös Pyhä saksalais- roomalaisen keisarikunnan armeija. Mutta Fredrik Suuri sai siitä loistavan voiton Rossbachin taistelussa. Tästä huolimatta Soubise sai uuden armeijan johtoonsa 1758 jolloin hän voitti Lutternbergin luona Hessiläisen kenraalin Obergin ja valloitti Hessenin. Sen johdosta hänet nimitettiin sotamarsalkaksi mutta 1761 ja 1762 hän taisteli huonolla menestyksellä Ferdinand Braunschweigilaista vastaan. == Lähteet == * https://runeberg.org/pieni/4/0153.html * https://runeberg.org/tieto/8/0877.html Luokka:Vuonna 1715 syntyneet Luokka:Vuonna 1787 kuolleet Luokka:Ranskan marsalkat
Beau Willimon

Beau Willimon (s. 26. lokakuuta 1977 Alexandria) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja. Hän oli tuottamassa palkittua House of Cards -sarjaa ja myös käsikirjoitti suuren osan sarjan jaksoista. Willimonin käsikirjoittama The Ides of March oli ehdolla 2012 Golden Globe -gaalassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Studio 666

Studio 666 on Foo Fighters-yhtyeen tähdittämä kauhuelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli maailmalla 25. helmikuuta 2022. Elokuvassa yhtye vuokraa Encino-nimisen kartanon äänittäkseen uuden albumin. Yliluonnolliset voimat uhkaavat katkaista albuminteon, sekä päättää yhtyeen jäsenten elämät lyhyeen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat
Hullut hautajaiset (vuoden 2002 elokuva)

Hullut hautajaiset () on vuonna 2002 valmistunut brittiläinen draamakomediaelokuva. Se kertoo kolmesta omalaatuisesta sisaresta, jotka tulevat äitinsä hautajaisiin ja ryhtyvät selvittämään välejään. Elokuvan on ohjannut Lewis Gilbert, ja se perustuu Shelagh Stephensonin näytelmään The Memory of Water. ==Pääosissa== ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset draamakomediaelokuvat Luokka:Lewis Gilbertin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2002 brittiläiset elokuvat
Takoa Invest

Takoa Invest Oy on suomalainen perheomisteinen sijoitusyhtiö. Vuodesta 1987 asti toimineen yrityksen toimitusjohtajana ja puheenjohtajana toimii Seppo Saastamoinen. Yrityksen liiketoiminta keskittyy vähittäiskauppaan, pääomasijoituksiin, kiinteistöihin sekä rahasto- ja vaihto-omaisuuteen. Vuonna 2020 yrityksen liikevaihto oli 12,9 miljoonaa euroa ja yritys työllisti 7 henkilöä. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Helsingissä Aleksanterinkadulla. Takoa Invest on muun muassa Tokmanni-kauppaketjun suuromistaja 17,9% osakeosuudella. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sijoitusyhtiöt Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Helsinkiläiset yritykset
Ira Jokivalli

Ira Jokivalli (s. 7. joulukuuta 1999 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija. Jokivalli edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Hyvinkään Tahkoa. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Jokivalli-Ira.xlsx Hän pelaa ulkopelissä etukentällä. https://hyvinkaantahko.fi/omat-kasvatit- jatkavat/ Jokivalli on pelannut urallaan 99 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt neljä kunnaria ja 41 tavallista juoksua, tuonut 29 juoksua ja kerännyt 200 kärkilyöntipistettä. Jokivalli on pelannut yhdeksän Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt viisi tavallista juoksua, tuonut yhden juoksun ja kerännyt 16 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Bakke-Jensen

Frank Bakke-Jensen (s. 8. maaliskuuta 1965 Båtsfjord) on norjalainen entinen oikeistopuolue Høyren poliitikko. Hän toimi Solbergin hallituksessa Norjan puolustusministerinä (2017–2021) sekä ETA- ja EU-ministerinä (2016–2017). Hän istui suurkäräjillä vuosina 2009–2021. Vuodesta 2021 hän on johtanut Norjan kalastusvirastoa (Fiskeridirektoratet). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Frank Bakke-Jensen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Not Your Kind

Not Your Kind on suomalaisen vaihtoehtorockyhtye Cyan Kicksin EP-levy, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2021. == Kappaleet == # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 7½ /10Levyarvostelu: Cyan Kicks - Not Your Kind Viitattu 12.1.2022. * Kaaoszine: 9/10Entistä räiskyvämpi ja koukuttavampi – arviossa Cyan Kicksin ”Not Your Kind” -EP Viitattu 12.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 2021 EP:t
Keräsavikka

Keräsavikka (Oxybasis chenopodioides, syn. Chenopodium chenopodioides) on Euroopassa ja Aasiassa esiintyvä yksivuotinen revonhäntäkasvilaji. Kasvi on 5–50 senttimetriä korkeaksi kasvava jauhoton ruoho. Sen varsi on pysty tai rento, kellanvihreä, pehmeä ja pääosin tyveltä haarova. Lehdet ovat 2–6 cm pitkät, vaaleanvihreät, leveän kolmiomaiset-vinoneliömäiset, ehytlaitaiset tai harvaan hammaslaitaiset. Keräsavikan kukinto on haarova, tähkämäinen tai röyhymäinen. Sen kukkasykeröt ovat pienet ja tiheät. Siemen on 0,6–0,9 millimetriä pitkä, punaruskea, pyöreähkö ja tylppäreunainen. Se kukkii heinä- syyskuussa. Pohjoismaissa keräsavikkaa esiintyy pysyvästi vain Tanskassa, missä laji on yleinen. Se kasvaa meren rannalla suolaisilla savikoilla, laguuneissa ja rantasoistumilla. == Lähteet == Luokka:Revonhäntäkasvit
Pohjanmerenmaksaruoho

Pohjanmerenmaksaruoho (Sedum anglicum) on Euroopan länsirannikolla esiintyvä maksaruoholaji. Se on monivuotinen, 2–10 senttimetriä korkea ja mattomaisina kasvustoina kasvava. Lehdet ovat harmaanvihreät, usein punasävyiset, 2–4 millimetriä pitkät, puikeat ja miedonmakuiset. Kukkaversot ovat rentoja- kohenevia, niukkakukkaisia; niiden päässä kasvaa viuhkokukinto. Kukan terälehdet ovat 3–5 mm pitkiä, suippoja, valkeita ja punajuovaisia. Hedelminä on pystyjä tuppiloita. Kasvi kukkii kesä-heinäkuussa. Pohjoismaissa pohjanmerenmaksaruohoa esiintyy Etelä-Norjan ja -Ruotsin länsirannikoilla melko yleisenä. Se kasvaa kallioilla ja somerikoilla. == Lähteet == Luokka:Maksaruohot
Soskuanjoki

Soskuanjoki () on Venäjällä Karjalan tasavallan Lahdenpohjan piirissä virtaava 40 km pitkä joki, joka laskee Laatokan Kurkijoenlahteen (Куркийокский залив). == Joen kulku == Soskuanjoen latvaosuutta kutsutaan myös Latvalammenjoeksi (Латваламменйоки), koska joki alkaa pienestä Latvalammesta noin 80–85 metriä mpy. Laskiessaan muutaman kilometrin etelään päin, sitä kutsutaan jo Soskuanjoeksi. Myös Lammen koillispuolella on suopuroja, mutta niitä ei käsitellä tässä. Joki virtaa ensimmäiset kilometrinsä metsämaastossa ja sen mutkittelu loppuu sen ylittäessä pitkän pelto-osuuden Välimäellä (Вялимяки). Pellot ovat kuuluneet Kostamojärven kylälle, joka on perannut joen uoman suoraksi. Joen suunta on kohti etelää, vaikka uoma toisinaan tekee käännöksiä itään päin. Ensimmäinen suuri sivujoki on Kotavaaranjoki (Котаваранйоки ), jota kutsutaan alajuoksulla vanhoissa suomalaiskartoissa myös Vääränkoskenjoeksi. Sivujoen jälkeen joki kääntyy viideksi kilometriksi kaakkoon ja jatkaa sitten seitsemäksi kilometriksi kohti etelää. Joki virtaa täällä syvemmässä laaksossa ja joessa on ollut myös koskipaikkoja vesimyllyjä ja pieniä sähkölaitoksia varten. Kun joki saapuu Otanlahteen (Отсанлахти), alkaa se mutkitella voimakkaasti ja löytää lopulta laskupaikan Laatokkaan Kurkijoenlahdessa (myös Laikkalanlahti). Soskuassa (Соскуа) on joella leveä ja soistunut suisto korkeiden mäkien välissä. == Luontoarvoja == Joessa on jäljellä vain yksi lohikaloille kutemiseen kelpaava joenosuus. Se on 300 metriä pitkä jokiosuus, jonka pinta-ala on 30 aaria. Joessa elää lähes pelkästään kaksivuotiaita lohia. Lohi nousee jokeen kutemaan syyskuun alusta alkaen ja kutu tapahtuu lokakuun alkupuoliskolla. Joessa elää alle 50 kutevaa lohta. == Soskuanjoen valuma-alue == === Yleistä === Soskuanjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Soskuanjoen valuma-alueeseen, jonka pääuoma joki on. Soskuanjoki laskee Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Soskuanjoen valuma-alueen pinta-ala on 234 neliökilometriä. === Sivujoet ja järviä === Valuma-alueella on vain vähän järvi tai lampia. Joen sivujoetkin ovat yleensä lyhyitä ja alkavat soilta ja kosteikkoilta. Soskuan ja Otanlahden ympäristössä on pieniä lampia, kuten esimerkiksi Tentkenlampi (Тенткенлампи) ja Mälkinlampi (Мялькинлампи). Idästä jokeen yhtyvän Kiviojan latvoilla sijaitsevat Simolampi, Löyhönlampi (Леюхенлампи) ja Umpilampi. Tattarimyllynojan valuma-alueelta löytyvät Aninkaislampi ja laskuojaton Likolampi. Valuma-alueen suurin järvi on Kostamojärvi, jonka lyhyt laskuoja yhtyy suoraan Soskuanjokeen . Suurin sivujoki on Kotavaaranjoki, joka on 17 kilometriä pitkä. Sen valuma-alueella ei ole merkittäviä järviä. == Huomioita == == Lähteet == Luokka:Laatokan valuma-alue Luokka:Karjalan tasavallan joet Luokka:Luovutettujen alueiden joet
Here Come the Warm Jets

Here Come the Warm Jets on englantilaisen muusikon Brian Enon ensimmäinen sooloalbumi. Eno oli albumin julkaisua edeltävänä vuonna eronnut Roxy Music -yhtyeestä, jossa hän oli soittanut vuodesta 1971. Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Kappaleet == *Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Brian Eno, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Kokoonpano == * Brian Eno – laulu, kosketinsoittimet, syntetisaattori, kitara * Chris Spedding – kitara radoilla 1 ja 2 * Phil Manzanera – kitara raidoilla 1, 2 ja 4 * Robert Fripp – kitara raidoilla 3, 5 ja 7 * Lloyd Watson – slide-kitara raidalla 9 * Paul Rudolph – kitara raidoilla 3 ja 10, basso raidoilla 3, 5 ja 10 * Bill MacCormick – basso raidoilla 1 ja 7 * Busta Jones – basso raidoilla 2, 4, 6 ja 8 * John Wetton – basso raidoilla 3 ja 5 * Chris Thomas – basso raidalla 2 * Simon King – rummut raidoilla 1, 3, 5, 7 ja 10 * Marty Simon – rummut raidoilla 2, 3 ja 4 * Paul Thompson – rummut raidalla 8 * Nick Judd – kosketinsoittimet raidoilla 4 ja 8 * Andy Mackay – kosketinsoittimet raidoilla 6 ja 9, saksofoni raidalla 9 * Sweetfeed – taustalaulu raidoilla 6 ja 7 == Lähteet == Luokka: Brian Enon albumit Luokka: Vuoden 1974 albumit
Raoul Le Mouton de Boisdeffre

Raoul François Charles Le Mouton de Boisdeffre (6. helmikuuta 1839 Alençon – 24. elokuuta 1919 Pariisi)Nordisk familjebok (1905), p. 925–926 Runeberg.org. Viitattu 12.1.2022.Raoul de Boisdeffre Ranskan kansalliskirjasto. Viitattu 12.1.2022. oli ranskalainen kenraali, joka toimi Ranskan pääesikunnan päällikkönä vuosina 1894–1898. Hän vaikutti Ranskan ja Venäjän puolustusliiton solmimiseen mutta menetti asemansa Dreyfus-skandaalin seurauksena. De Boisdeffre kävi Saint-Cyrin sotakoulun ja sai vuonna 1860 luutnantin sekä 1866 kapteenin arvon. Osallistuessaan vuosien 1870–1871 Ranskan–Saksan sotaan hän onnistui muun muassa murtautumaan Sedanin taistelun aikana ulos vihollisen piiritysrenkaasta sekä pakenemaan piiritetystä Pariisista kuumailmapallolla. Sodan lopussa hän palveli kenraali Alfred Chanzyn adjutanttina Loiren- armeijassa. De Boisdeffre jatkoi Chanzyn alaisena tämän toimiessa vuodesta 1873 Algerian kenraalikuvernöörinä ja vuodesta 1878 Ranskan suurlähettiläänä Pietarissa, jossa de Boisdeffre sai viran suurlähetystön sotilasattaseana. Hänet ylennettiin vuonna 1887 prikaatikenraaliksi ja 1892 divisioonakenraaliksi. Ranskan kaavaillessa liittoutumista Venäjän keisarikunnan kanssa silloinen pääesikunnan apulaispäällikkö de Boisdeffre osallistui vuonna 1890 Venäjän sotaharjoituksiin ja tunnusteli sotilasliiton mahdollisuutta. Kun Venäjä taipui liiton kannalle, lähetettiin de Boisdeffre elokuussa 1892 jälleen osallistumaan Venäjän sotaharjoituksiin, todellisena tehtävänään salaisen liittosopimuksen neuvotteleminen Venäjän pääesikunnan päällikön, kenraali Nikolai Obrutševin kanssa. Sopimus puolustusliitosta allekirjoitettiin 18. elokuuta 1892.Kalervo Hovi: ”Wienin kongressista ensimmäiseen maailmansotaan”, s. 754–755 teoksessa Maailmanhistorian pikkujättiläinen. WSOY, Helsinki 2006. De Boisdeffre nimitettiin Ranskan pääesikunnan päälliköksi vuonna 1894. Hän pyrki estämään vakoilusta syyttömänä tuomitun kapteeni Alfred Dreyfusin tuomion kumoamisen ja tuki Dreyfusin vastaisia todisteita esittänyttä majuri Hubert-Joseph Henryä. De Boisdeffre oli yksi niistä korkea-arvoisista upseereista, joita kirjailija Émile Zola syytti nimeltä mainiten avoimessa kirjeessään ”J’accuse…!” (”Minä syytän!”).J’Accuse...! (I Accuse) Jewish Virtual Library. Viitattu 12.1.2022. Kun Henry paljastui väärentäjäksi, joutui de Boisdeffre eroamaan pääesikunnan päällikkyydestä 1. syyskuuta 1898. Vuodesta 1904 hän oli reservissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Morsiusleinikki

Morsiusleinikki (Ranunculus aconitifolius eli ukonhatunlehtinen leinikki) on monivuotinen keskieurooppalainen leinikkikasvi. Se kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja siirottavasti karvainen. Tyvilehdet ovat ruotiin asti 3–5-liuskaiset, ainakin keskilehdykkä on erillinen. Kukkaperä on pitkä suhteessa tukilehtiin ja yläosasta karvainen. Kukat ovat 10–25 millimetriä leveitä, valkoisia. Kasvi kukkii kesä-heinäkuussa. Morsiusleinikki on kotoisin Keski-Euroopan vuoristoista. Pohjoismaissa lajia on käytetty koristekasvina ja se on Norjassa harvoin villiytynyt luonnonvaraiseksi. == Lähteet == Luokka:Leinikit
Františkovy Lázně

Františkovy Lázně (tšekiksi [ˈfraɲcɪʃkovɪ ˈlaːzɲɛ] saksaksi: Franzensbad) on kylpyläkaupunki Karlovy Varyn läänissä Tšekin tasavallassa lähellä Saksan rajaa. Siellä on noin 5 000 asukasta (2021). Alue on tunnettu keskiajalta lähtien mineraalivesilähteistään, joissa on runsaasti hiilidioksidia ja Glauber-suolaksi kutsuttua natriumsulfaattia ja joista osa on radioaktiivisia. 1500-luvulla alkemisti Paracelsus yritti analysoida vedet, ja tunnetuimman lähteen, Frantisek-lähteen, vesitynnyreitä myytiin läheisessä Chebin kaupungissa. Františkovy Lázně vakiintui kylpyläpaikaksi vasta 1700-luvun lopulla. Vuonna 1793 kaupunki sai nimen keisari Frans I:n mukaan. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1865. Kylpyläkaupungin suosiota on nostanut rikki- ja rautapitoinen muta, jota käytetään mutakylpyihin ja gynekologisten sairauksien hoitoon. Ennen vuotta 1939 sen asukkaat olivat lähes kokonaan saksalaisia, mutta toisen maailmansodan jälkeen sinne on asutettu pääasiassa tšekkiläisiä. Yhdessä lähikaupunkien Karlovy Varyn ja Mariánské Lázněn kanssa se on osa Länsi-Böömin kylpyläkolmiota. Vuonna 2021 kaupungista tuli osa kansainvälistä Unescon maailmanperintökohdetta nimellä Euroopan suuret kylpyläkaupungit. Kaupungin keskusta on hyvin säilynyt ja vuodesta 1992 lähtien suojeltu urbaani muistomerkkialue. Nähtävyyksiin kuuluuu vuosina 1815–1820 rakennettu empiretyylinen roomalaiskatolinen Kristuksen taivaaseenastumisen kirkko (Kostel Povýšení sv. Kříže), ortodoksinen barokkityyliä edustava Pyhän Olgan kirkko sekä uusromaaniseen tyyliin rakennetu evankelinen Pietarin ja Paavalin kirkko. == Lähteet == Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Karlovy Varyn lääni
Valkoleinikki

Valkoleinikki eli valkovuokkoleinikki (Ranunculus platanifolius eli plataaninlehtinen leinikki) on monivuotinen, Euroopassa esiintyvä leinikkikasvi. Se kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvin varsi on jäykän pysty, yläosasta haarova, kalju ja sinivihreä. Tyvilehtiä kasvaa yhdestä neljään kappaletta ja ne ovat pitkäruotiset, munuaismaiset, syvään 5–7-liuskaiset, 6–17 cm leveät. Lyhytruotisia varsilehtiä on kahdesta neljään. Kukkia kasvaa pitkien kukkaperien päissä 9–30. Kukka on 14–25 millimetriä leveä. Verholehdet ovat violetinpunaiset, terälehdet valkoiset, joskus ulkopuolelta violetit, siirottavat tai hiukan taakäänteiset. Nuppu on punertava. Hedelmänä on lyhytotainen pähkylä, pituudeltaan 2,8–3,4 mm. Valkoleinikki kukkii kesä-heinäkuussa. Pohjoismaissa lajia esiintyy melko yleisenä Etelä- ja Keski-Norjan ja läntisen Keski-Ruotsin tunturiseuduilla. Se kasvaa lehtomaisissa tunturikoivikoissa, suurruohostoissa, purolaaksoissa ja pajuviidoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Valkoleinikki (Ranunculus platanifolius) *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ranunculus platanifolius Luokka:Leinikit
João José Baldi

João José Baldi (1770 Lissabon – 1816) oli portugalilainen säveltäjä.BALDI João José (1770 - 1816) Centro de Investigação & Informação da Música Portuguesa Baldi pääsi vuonna 1781 oppilaaksi Seminário Patriarcaliin. Hän oppi laulamaan sekä soittamaan urkuja ja pianoa. Kahden hänen säveltämänsä messun partituurit vuodelta 1789 ovat säilyneet Lissabonin katedraalin arkistoissa. Vuonna 1789 Baldi lähti Lissabonista Guardaan, jonka tuomiokirkossa hänestä tuli mestre da capela. Viisi vuotta myöhemmin hän siirtyi Guardan katedraalista Faron katedraaliin. Vuonna 1800 Baldi palasi Lissaboniin, jossa toimi Real Capela da Bempostan toisena musiikillisena johtajana. Ensimmäinen johtaja Luciano Xavier Santos kuoli vuonna 1806, jolloin Baldi peri hänen asemansa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1770 syntyneet Luokka:Vuonna 1816 kuolleet
Hans van Baalen

Johannes Cornelis "Hans" van Baalen (17. heinäkuuta 1960 – 29. huhtikuuta 2021) oli alankomaalainen juristi ja poliitikko. Hän toimi urallaan niin Alankomaiden kansallisessa politiikassa kuin myös kansainvälisellä tasolla mm. Liberal Internationalin puheenjohtajana. Hän edusti VVD-puoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Van Baalen syntyi Rotterdamissa vuonna 1960. Hän kävi koulua Krimpen aan den IJsselin kunnassa lukioon saakka. Tämän jälkeen hän muutti Leideniin, jossa hän opiskeli oikeustiedettä Leidenin yliopistossa. Vuonna 2006 Van Baalen meni naimisiin Ineke Sybesman kanssa. Parilla on yksi poika. Van Baalen kuoli lyhyen sairauden jälkeen 29. huhtikuuta 2021. == Poliittinen ura == Van Baalen liittyi VVD:n jäseneksi vuonna 1986. Vuonna 1999 van Baalen valittiin Alankomaiden edustajainhuoneeseen ja hän istui vuoteen 2002 asti. Hänet valittiin uudelleen vuoden 2003 vaaleissa ja hän istui parlamentissa vuoteen 2009 saakka. Tämän jälkeen hän asettui ehdolle europarlamenttivaaleissa 2009 ja tuli valituksi. Hän uusi paikkansa vuoden 2014 vaaleissa. Vuonna 2018 hän ilmoitti, ettei aio enää asettua ehdolle tulevissa EU-vaaleissa. Vuosina 2009–2014 van Baalen toimi Liberal Internationalin puheenjohtajana. Vuonna 2015 hän aloitti Euroopan liberaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana. Urallaan van Baalen joutui muutamaan otteeseen vastakkain autoritääristen valtioiden kanssa. Vuonna 2014 van Baalen kuului EU:n lähettämään tarkkailijaryhmään, joka tarkkaili Ukrainan sen vuoden parlamenttivaaleja. Tämän yhteydessä van Baalen kertoi haluavansa lisätä Naton resursseja ja sotilasliiton pitävän oveaan auki Ukrainalle. Vuotta myöhemmin uutisoitiin, että van Baalen oli joutunut Venäjän mustalle listalle, mikä esti häntä matkustamasta Venäjälle. Tämän lisäksi van Baalen ärsytti Kiinaa ylläpitämällä ystävällismielisiä henkilökohtaisia suhteita Taiwaniin. Erään Kiinan-vierailunsa aikana kiinalaiset tulliviranomaiset väitetysti neuvoivat häntä katkaisemaan nämä suhteet uransa helpottamiksi, mihin van Baalen vastasi uhkaamalla lähteä välittömästi pois Kiinasta. == Kunnianosoitukset == * Ansioritarikunta (Ukraina, 2016) * Orania-Nassaun ritarikunta (Alankomaat, 2020) * Bundesverdienstkreuz (Saksa, 2015) * Bernardo O'Higginsin ritarikunta (Chile, 2014) * Bintang Mahaputra Utama -ritarikunta (Indonesia, 2009) * Suotuisten pilvien ritarikunta (Taiwan, 2008) * Ouissam Alaouiten ritarikunta (Marokko, 2008) * Puolan tasavallan ansioritarikunta (Puola, 2006) * Romanian tähden ritarikunta (Romania, 2006) * Kruunun ritarikunta (Belgia, 2006) * Loistavan tähden ritarikunta (Taiwan, 2002) Sotilasarvoltaan van Baalen oli reservin eversti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset poliitikot Luokka:Alankomaalaiset europarlamentaarikot Luokka:Juristit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Ogemaw’n piirikunta

Ogemaw’n piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20 770 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on West Branchin kaupunki ja suurin kunta on Mills Township. Piirikunta on perustettu vuonna 1840. == Väestö == Vuonna 2020 Ogemaw’n piirikunnan 20 770 asukkaasta valkoisia oli 96,3 %, alkuperäisasukkaita 1,0 %, aasialaisia 0,6 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 2,0 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Olof Åhlström

Olof Åhlström (14. elokuuta 1756 Vårdinge – 11. elokuuta 1835 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä, urkuri, pianisti ja musiikin kustantaja.Olof Åhlström Swedish Musical Heritage == Elämä == Åhlström asui Tukholmassa vuodesta 1772 ja opiskeli urkujensoittoa Ferdinand Zellbell nuoremman johdolla. Vuonna 1776 hänestä tuli tukholmalaisen Maria Magdaleenan kirkon urkuri. Vuonna 1792 hänet nimitettiin Pyhän Jaakobin kirkon urkuriksi; tässä virassa hän pysyi kuolemaansa saakka. Åhlström perusti musiikkikustantamon vuonna 1783. Hän työskenteli lisäksi sotakollegion palveluksessa vuoteen 1827 ja sai vuonna 1804 nimityksen sotaneuvoston päälliköksi. Åhlström oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1785 ja akatemian opetusjohtaja vuosina 1803–1805. Hän toimi vapaamuurareissa vuodesta 1779. Åhlström sai vuonna 1788 Kustaa III:lta yksinoikeuden musiikin kustantamiseen seuraavien kahdenkymmenen vuoden ajan, joten hänen oma kustantamonsa oli aikoinaan Ruotsin ainoan musiikkikustantamon asemassa. Yksinoikeutta vielä laajennettiin vuoteen 1823, vaikka yksinoikeus oli lopulta supistettu koskemaan pienempää musiikin kustantamisen osa-aluetta. Omien sävellystensä lisäksi Åhlström kustansi lukuisten muiden ruotsalaisten ja ulkomaalaisten säveltäjien teoksia. Hän oli ensimmäinen Carl Michael Bellmanin Fredmans epistlar och Fredmans sånger -kappaleiden (1790–1791) kokoaja ja kustantaja. Åhlström teki yhteistyötä Johann Christian Friedrich Hæffnerin kanssa messukirjassa Swenska mässan med därtill hörande svar och sånger (1799) ja julkaisussa Svensk choralbok (Ruotsalainen virsikirja, 1820). Åhlström sai lisäksi Ruotsin kuninkaalliselta musiikkiakatemialta tehtäväkseen koota virsikirjan ChoralBok i Öfverensstämmelse med Svenska Församlingars vanliga sång, joka julkaistiin vuonna 1832. Hän keräsi myös kansanlauluja ja -tansseja Arvid August Afzeliuksen kanssa. == Teokset == Åhlström sai vuonna 1787 tilauksen musiikin säveltämiseksi oopperaan Frigga, jonka libreton laati Carl Gustaf af Leopold. Teos esitettiin vain muutamia kertoja. Suositummaksi nousi Åhlströmin toinen ooppera, Tanddoktorn, joka esitettiin vuonna 1829 kahdeksankymmentä kertaa Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa. Åhlström sävelsi oopperoidensa lisäksi muun muassa yksitoista kantaattia, virsiä, muita lauluja, vapaamuurarien seremoniallista musiikkia ja instrumentaalimusiikkia, kuten urkusävellyksiä ja sonaatteja. Lauluissaan hän käytti sanoituksia sellaisilta kirjoittajilta kuin Johan Henric Kellgreniltä, Frans Michael Franzéniltä, Johan David Valeriukselta, Mikael Choraeukselta ja Charlotta Cederströmiltä sekä kälyltään Anna Maria Lenngreniltä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Ruotsalaiset urkurit Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1756 syntyneet Luokka:Vuonna 1835 kuolleet
Osceolan piirikunta (Michigan)

Osceolan piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 891 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Reed Cityn kaupunki, joka on myös Osceolan piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1840. == Väestö == Vuonna 2020 Osceolan piirikunnan 22 891 asukkaasta valkoisia oli 96,1 %, mustia 0,8 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja aasilaisia 0,3 %. Vuonna 2019 3,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat