EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Srapnelli

Srapnelli (rinnakkaismuoto šrapnelli) on tykkiaseissa käytetty luodeilla täytetty ammustyyppi, joka on tarkoitettu toimimaan ilmassa lentoratansa loppuvaiheessa sinkoamalla sisältämänsä kuulat kohti maalia. Srapnelli on saanut nimensä brittiläisen tykistöupseeri Henry Shrapnelin mukaan, joka aloitti ensimmäisten pallosrapnellien kehittelyn vuonna 1784. Pallosrapnelli oli ulkomuodoltaan identtinen saman aikakauden pallokranaattien kanssa. Shrapnelin suunnittelema uusi ammustyyppi otettiin brittitykistön käyttöön vuonna 1803. Ensimmäiset nykyisiä tykinammuksia ulkoisesti muistuttavat lieriönmuotoiset srapnellit tulivat käyttöön 1860-luvulla rihlattujen tykkien yleistyessä. Metallurgian ja valmistusmenetelmien kehityksen myötä 1880-luvulla srapnelli sai lopulliseksi jääneen muotonsa. Srapnellin vanhentuminen alkoi tehokkaiden, pikriinihapolla ladattujen sirpalekranaattien yleistyessä 1890-luvulla. Tehokkailla räjähdysaineilla ladatut sirpalekranaatit olivat paljon srapnellia yksinkertaisempia ja monipuolisempia ammuksia. Srapnellin teho perustui yksinomaan sen suoraan eteenpäin sinkoamien luotien vaikutukseen, eikä se alkuunkaan soveltunut linnoitteiden tuhoamiseen. Sirpalekranaatilla sen sijaan oli srapnellin kapeaa luotiviuhkaa kattavampi sirpalevaikutus sekä ruhjova painevaikutus, minkä lisäksi se voitiin käytetystä sytyttimestä riippuen asettaa räjähtämään joko maanpinnan yläpuolella, maanpinnan tasalla tai sen alla. Srapnelli oli kuitenkin vielä ensimmäisessä maailmansodassa käytössä sirpalekranaattien rinnalla, mutta toisen maailmansodan alkaessa se oli ammustyyppinä jo harvinainen. Tiedosto:Shrapnel&BoxerShellDesigns.jpg;|Pallosrapnelleja. Alkuperäinen Henry Shrapnelin suunnitelema versio (vas.) ja E. M. Boxerin 1850-luvulla parantelema malli (oik.) Tiedosto:RML 16 pounder shrapnel shell Mk III diagram.jpg|16-naulaisen (91,4 mm) tykin srapnelli 1870-luvulta. Paksu valurautainen kuori pienensi luodeille jäävää tilaa Tiedosto:Shrapnel (PSF).png|I MS:n aikaisen srapnellilaukauksen rakenne. 1. Ajopanos, 2. Luodit, 3. Aikasytytin, 4. Sytytysputki, 5. Hartsia sitomassa luoteja, 6. Teräksinen kuori, 7. Patruunahylsy, 8. Patruunapanos Tiedosto:18pdrShrapnelDiagram1.jpg|Brittiläinen 18-naulainen (83,8 mm) srapnelli. Teräskuori on ratkaisevasti vanhaa valurautaista ohuempi Tiedosto:Shrapnel shell.gif|Srapnellin toiminta == Lähteet == Luokka:Ammukset
Geevarghese Divannasios Ottathengil

Geevarghese Divannasios Ottathengil (1. marraskuuta 1950 – 16. tammikuuta 2018) oli intialainen syyrialais-malankarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi 20. huhtikuuta 1978 ja nimitettiin Batteryn eparkian johtoon 11. marraskuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Cyril Baselios Malancharuvil, jota avustivat Geevarghese Timotheos Chundevalel ja Lawrence Ephraem Thottam.Catholic- Hierarchy.org: Bishop Geevarghese Divannasios Ottathengil 25\. tammikuuta 2010 Ottathengil sai nimityksen Puthurin eparkian piispaksi. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Geevarghese Timotheos Chundevalel

Geevarghese Timotheos Chundevalel (2. helmikuuta 1928 – 4. kesäkuuta 2019Former bishop Geevarghese Mar Timotheos, 91, passes away) oli intialainen syyrialais-malankarilaisen katolisen kirkon piispa. Hänet vihittiin papiksi Tiruvallan eparkiaan 24. elokuuta 1953, ja hänet nimitettiin sen piispaksi 30. huhtikuuta 1988. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. elokuuta Benedict Varghese Gregorios Thangalathil, jota avustivat Cyril Baselios Malancharuvil ja Paulos Philoxinos Ayyamkulangara.Catholic-Hierarchy.org: Bishop Geevarghese Timotheos Chundevalel Chundevalel jäi eläkkeelle 29. maaliskuuta 2003. == Lähteet == Luokka:Intialaiset katoliset piispat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Pinaattielämänlanka

Pinaattielämänlanka (Ipomoea aquatica) on elämänlankojen sukuun kuuluva kosteikkokasvilaji. Se kasvaa luontaisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Sitä viljellään lähinnä kaakkoisessa Aasiassa ravintokasvina. Se on levinnyt luontoon myös alkuperäisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle, ja varsinkin Pohjois-Amerikassa sitä pidetään pahanlaatuisena rikkakasvina. == Kuvaus == Pinaattielämänlanka on yksivuotinen, yleensä maanmyötäisesti suikertava tai osittain veden pinnalla kelluva ruohovartinen kosteikkokasvi. Kasvin varret ovat onttoja, poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja nivelkohdistaan juurehtivia. Onttous auttaa varsia kellumaan veden pinnalla. Lehdet ovat yleensä 3,5–17 senttimetriä pitkiä ja muodoltaan teräväkärkisen suikeita. Lehden laidat ovat ehyet tai aaltoilevat. Lehtiruoti on 3–14 senttimetriä pitkä. Kukat kasvavat pienissä 1–3 kukan kukinnoissa. Kukintovarsi on 1,5–9 senttimetriä pitkä. Kukan kukkaperä on 1,5–5 cm pitkä, verholehdet noin 7–8 mm. Teriö on suppilomainen, 3,5–5 senttimetriä leveä, karvaton ja väriltään lähes valkoinen tai violetin vaaleanpunainen, keskeltä tummempi kuin reunoilta. Heteet ja emiö ovat teriötä lyhyempiä eivätkä työnny sen ulkopuolelle. Emin luotti on kaksihaarainen. Hedelmä on tyypiltään kota. == Käyttö == Pinaattielämänlankaa on viljelty Aasiassa ravintokasvina yli 2 000 vuotta. Kasvin lehtiä ja varsia käytetään vihanneksena lähinnä Kiinassa, Indonesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Pinaattielämänlanka valmistetaan yleensä joko höyryttämällä tai paistamalla. Lisäksi kasvia on käytetty jonkin verran koristekasvina. Sitä kuitenkin pidetään nykyään monilla alueilla pahanlaatuisena rikkakasvina, ja sen kasvatus on kokonaan kielletty osissa Pohjois-Amerikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ipomoea aquatica Luokka:Elämänlangat Luokka:Viljeltävät ravintokasvit
HMS Barfleur

HMS Barfleur on ollut viiden Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä. * HMS Barfleur (1697), 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva * HMS Barfleur (1768), Barfleur-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva * HMS Barfleur (1819), satamapalvelus * HMS Barfleur (1892), Centurion-luokan taistelulaiva * HMS Barfleur (D80), Battle-luokan hävittäjä
Vesiurut (suihkulähde)

Vesiurut (musikaalinen suihkulähde, tanssiva suihkulähde) on soiva suihkulähde, joka muodostaa vesisuihkuja, jotka voivat elää musiikin tahdissa. Eriväriset valot usein tehostavat taiteellista vaikutelmaa. Lahden vesiurut, Lahden Kariniemessä, Pikku-Vesijärven puistossa sijaitseva soiva suihkulähde, on lajissaan Pohjoismaiden suurinVesiurut Lahti, Matkailu-opas.com. Suihkulähteessä on yhteensä 600 suutinta ja enimmillään vesisuihku voi nousta 30 metrin korkeuteen. Valoja laitteistossa on yhteensä 250. ==Katso myös== *Vesiurut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Vesiurut ihastuttavat, Kokkola.fi Luokka:Suihkulähteet Luokka:Musiikin esittäminen
HMS Inflexible (1876)

HMS Inflexible oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan 2. luokan pre-dreadnought-taistelulaiva, joka oli suunniteltu kahta aluksen keskiakselille sijoitettua tykkitornia varten. Se oli valmistettu torjumaan Välimerellä Italian kuninkaallisen laivaston alusten aiheuttamaa uhkaa, kun Italia aloitti kahden taistelulaivan RN Duilion ja RN Dandolon valmistamisen. Suunniteltujen alusten aseistuksena oli neljä Armstrongin toimittamaa 15 tuuman tykkiä, mikä teki niistä ylivoimaisia brittiläiseen Välimeren laivastoon sijoitetuille aluksille. Inflexiblen tykit olivat aikansa suurimmat kuninkaallisen laivaston alukselle sijoitetut ja sen panssarointi oli paksumpi kuin laivaston aiemmilla aluksilla. Lisäksi se oli rakennettu siten, että mikäli panssaroimattomat keula ja perä vaurioituisivat niin keskiosan panssaroitu osa pitäisi aluksen pinnalla. == Valmistus == Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 24. helmikuuta 1874. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1876 ja se valmistui 18. lokakuuta 1881.Gardiner, Robert 1860-1905 s. 26 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903. == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston taistelulaivat Luokka:Portsmouthin telakan valmistamat alukset
Esivahvistin

Esivahvistin on vahvistin, joka vahvistaa esimerkiksi mikrofonin heikon signaalin linjatasoiseksi päätevahvistimelle. Käytännössä vahvistetaan yleensä jännitettä, eivätkä esivahvistimet yleensä voi syöttää suurta sähkötehoa. Päätevahvistimien otoissa on yleensä suhteellisen suuri-impedanssiset ottoliitännät, joille riittää esivahvistimen tuottama signaali. Rakenteeltaan esivahvistimet voivat olla pienehköjä, koska ne eivät kuluta pajon tehoa, jolloin myös muuntaja, varsinkin hakkurivirtalähde voi olla pienikokoinen. Raskaita, yleensä alumiinisia jäähdytysrakenteita ei välttämättä tarvita, koska hukkalämpöä ei muodostu niin paljon kuin päätevahvistimissa. On olemassa erillisiä, pelkästään esivahvistukseen tarkoitettuja esivahvistimia mutta sellaisia voi myös olla sisäänrakennettuina esim. miksereissä ja instrumenttivahvistimissa. Elektronisesti esivahvistimen voi toteuttaa vaikka muutamalla transistorilla tai operaatiovahvistimella. Syynä erillisen esivahvistimen käyttöön voi olla se, että halutaan kokeilla erilaisia päätevahvistimia. Käytettäessä impedanssiltaan matalia kaiuttimia ei tarvitse kokeiluvaiheessa aina ostaa uutta esivahvistinta koska voi hankkia päätevahvistimen joka voi syöttää enemmän sähkövirtaa. Lisäseikka voi olla se että hifiä arvostavalla alan harrastajalla on tietyt vaatimukset esivahvistimen ominaisuuksien suhteen joita tyypilliset ratkaisut eivät välttämättä toteuta. Äänitysstudioissa käytetään usein erillisiä esivahvistimia. Esivahvistimien tärkeitä ominaisuuksia on alhainen särö. ==Katso myös== *Hifi Luokka:Musiikkilaitteet Luokka:Äänentoistotekniikka Luokka:Hifi Luokka:Elektroniikka
Toivo Kuula -laulukilpailu

Toivo Kuula -laulukilpailu on nimetty säveltäjä Toivo Kuulan mukaan.Toivo Kuula -kilpailu Laulukilpailun tarkoituksena on nostaa esiin Toivo Kuulan musiikkia ja löytää uusia tulkitsijoita säveltäjän tuotannolle. Toivo Kuula -laulukilpailu on järjestetty säveltäjän synnyinseudulla Alavudella kolme kertaa, vuosina 2012, 2016 ja 2021. Kilpailun on järjestänyt Alavudella Alavuden kaupunki yhteistyössä Alavuden seurakunnan ja muiden yhteistyökumppanien kanssa. Kilpailu on järjestetty aiemmin vuonna 1987 Vantaalla. Järjestävä organisaatio oli tuolloin Kuula-Kamari Säätiö yhteistyössä Vantaan kaupungin kanssa. Vantaalla kilpailun voitti basso Kalevi Olli. ==2012== Vuonna 2012 voittajaksi valittiin baritoni Juhani Alakärppä, toisen palkinnon sai sopraano Leena Liimatainen ja kolmannen sopraano Ilona Jokinen. Parhaan uuden musiikin tulkinnan palkinnon sai baritoni Petteri Lehikoinen. Laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2012 basso Jaakko Ryhänen (puheenjohtaja), sopraano Ritva Auvinen, mezzosopraano Monica Groop, sopraano Camilla Nylund ja tenori Seppo Ruohonen. Sihteerinä toimi kilpailun taiteellinen johtaja, sopraano Sirkka Lampimäki (nykyisin Lamminen). ==2016== Vuonna 2016 Alavudella Toivo Kuula -laulukilpailun voitti sopraano Silja Aalto, toisen palkinnon sai tenori Mika Nisula ja kolmannen palkinnon sopraano Annami Hylkilä. Silja Aalto sai myös Ilmajoen Musiikkijuhlien erikoispalkinnon ja palkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta. Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2016 tenori Seppo Ruohonen (puheenjohtaja), sopraano Sirkka Lamminen, sopraano Johanna Rusanen-Kartano ja basso, kamarilaulaja Matti Salminen. ==2021== Vuodeksi 2020 suunniteltu Toivo Kuula -laulukilpailu Alavudella siirrettiin seuraavaan vuoteen.Toivo Kuula -laulukilpailu Alavudella siirtyy vuoteen 2021, Tapahtumat. Alavus.fi 1.8.2020. Viitattu 7.7.2023 Vuonna 2021 järjestetyn laulukilpailun voitti kokkolalainen sopraano Minna-Leena Lahti. Toiseksi tuli baritoni Samuli Takkula (Helsinki/ Kaarina) ja kolmanneksi mezzosopraano Ida Wallén (Helsinki). Seppo Ruohonen -erityispalkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta voitti mezzosopraano Seeli Toivio. Tuomariston jäsenet olivat Karita Mattila, Juha Uusitalo, Kirsi Tiihonen ja Sirkka Lamminen. Finaali käytiin Alavuden kirkossa.Sopraano Minna-Leena Lahti Toivo Kuula -laulukilpailun voittoon, Alavus.fi 8.8.2021. Viitattu 7.7.2023 ==Voittajat== * 1987: Kalevi Olli * 2012: Juhani Alakärppä, baritoniToivo Kuula -kilpailun voittaja * 2016: Silja Aalto, sopraano * 2021: Minna-Leena Lahti, sopraano ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset laulukilpailut Luokka:Alavus
HMS Christopher (1912)

HMS Christopher oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto- ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1912 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla marraskuussa.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset
HMS Cockatrice (1912)

HMS Cockatrice oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto- ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1912 ja valmistui maaliskuussa 1913.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset
OGK-2

OGK-2 () on venäläinen energiayhtiö, joka tuottaa voimaloissaan sähköä ja lämpöenergiaa. Yhtiön osake-enemmistö on Venäjän suurimmaksi sähköntuotantoyhtiöksi kasvaneen Gazprom-konsernin hallinnassa Gazprom Energyholding -yhtiön kautta. Aiempi OGK-6 energiantuotantoyhtiö on sulautettu saman yhtiön osaksi. Gazprom Energoholdingin pääomistus OGK-2:ssa on hoidettu Tsentrenergoholding-tytäryhtiön välityksellä. OGK-2:n osake noteerataan Moskovan pörssissä (), vaikka kaupankäynnin kohteena onkin vähemmistö osakkeista. ==Voimalat== thumb|left|230px|Gazpromin hallinnoiman OGK-2 energiayhtiön Pihkovan voimalaa Yhtiön voimaloihin kuuluvat: * Kirišin voimala, Leningradin alue, 2,575 GW * Krasnojarskin voimala-2, Zelenogorsk, Krasnojarskin aluepiiri, 1,250 GW * Novotšerkasskin voimala, Rostovin alue, 2,112 GW * Pihkovan voimala, Pihkovan alue, 0,430 GW * Rjazanin voimala, Novomitšurinskin kaupunki (Новомичу́ринск), Rjazanin alue, 2,650 GW * Serovin voimala, Sverdlovskin alue, 0,526 GW * Stavropolin voimala, Solnetšnodolskin kaupunkityyppinen taajama (Солнечнодольск), Stavropolin aluepiiri, 2,400 GW * Surgutin voimala-1, Hanti-Mansia, 3,280 GW * Troitskin voimala, Tšeljabinskin alue 2,059 GW * Tšerepovetsin voimala, Kadyi, Vologdan alue, 0,630 GW ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Russia OGK-2 needs extra 20 bln roubles for investment (reuters.com) Luokka:Gazprom Luokka:RTS Index Luokka:MICEX Index Luokka:Venäläiset pörssiyhtiöt
HMS Contest (1913)

HMS Contest oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 26. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1913 ja valmistui samana vuonna kesäkuussa.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen torpedoimana 18. syyskuuta 1917. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Hawthorn Leslien valmistamat alukset
Mustasinappi

Mustasinappi (Brassica nigra) on Euroopassa esiintyvä yksivuotinen kaalilaji. Se on 40–80-senttiseksi kasvava melko pystyhaarainen ruoho. Alemmat lehdet ovat isohampaisia, -halkoisia, ylemmät hammas- tai ehytlaitasia. Teriö on keltainen. Lidut ovat lyhyehköjä, pystyjä, päärangan myötäisiä, nelisärmäisiä. Kasvia on viljelty jo vuosituhansia mausteeksi. == Lähteet == * Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.) 1998: Retkeilykasvio, 4. uudistettu painos, 656 s. Luonnontieteellisen keskusmuseon kasvimuseo. Helsinki. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mustasinappi – Mutarda nigra *Luontoportti: Mustasinappi (Brassica nigra) *ITIS: Brassica nigra *United States Department of Agriculture (USDA): Brassica nigra *Flora of China: Brassica nigra * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Brassica nigra *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Brassica nigra (black mustard) *Gernot Katzer's Spice Pages: Black Mustard (Brassica nigra) Luokka:Kaalit
HMS Lynx (1913)

HMS Lynx oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1913 ja valmistui tammikuussa 1914.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus upposi 9. elokuuta 1915 osuttuaan miinaan. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
HMS Midge (1913)

HMS Midge oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1913 ja valmistui maaliskuussa 1914.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
HMS Owl (1913)

HMS Owl oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 ja valmistui huhtikuussa 1914.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Harland and Wolffin valmistamat alukset
HMS Shark (1912)

HMS Shark oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1912 ja valmistui huhtikuussa 1914.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta- luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
HMS Sparrowhawk (1912)

HMS Sparrowhawk oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto- ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 17. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1912 ja valmistui toukokuussa 1913.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
HMS Spitfire (1912)

HMS Spitfire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä. == Valmistus == Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1912 ja valmistui kesäkuussa 1913.Gardiner, Robert s. 75 == Palvelus == Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Acasta-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset
Tungjärvi

Tungjärvi (; ) on taajama Karjalan tasavallan Louhen piirin Kiestingin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven koillispuolella 72 kilometriä Louhesta länteen. Taajamassa toimii peruskoulu ja kulttuuritalo. Asukkaita on 447 henkeä (vuonna 2009). ==Lähteet== Luokka:Louhen piirin asutut paikat
Dern

Dern on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bruce Dern (s. 1936), yhdysvaltalainen näyttelijä * George Dern (1872–1936), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, Utahin kuvernööri ja sotaministeri * Laura Dern (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä
Anderlecht

Anderlecht on yksi Brysselin alueen yhdeksästätoista kunnasta. Vuonna 2013 siellä oli noin 113 000 asukasta. Anderlecht sijaitsee pääkaupunkiseudun lounaisosassa. Se oli alkujaan maatalousyhteisö, joka on kaupungistunut Brysselin kasvamisen myötä. Kaupungin keskustassa on säilynyt keskiaikainen sävy. Siellä pelaa jalkapallojoukkue RSC Anderlecht.We are Abnderlecht == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Brysselin pääkaupunkialueen kunnat
Ryan Tannehill

Ryan Timothy Tannehill (s. 27. heinäkuuta 1988 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Tennessee Titansia. ==Ura== Tannehill pelasi yliopistossa Texas A&M; Aggies -joukkueessa. Hän oli avauskaudellaan 2008 joukkueen kolmas pelinrakentaja Stephen McGeen ja Jerrod Johnsonin jälkeen. Tannehill pelasi kauden aikana yhden ottelun ja antoi yhden ainoan syötön.Tannehill leads Aggies to win against Red Raiders lubbockonline.com 30.10.2010 Viitattu 10.1.2016 Mike Sherman peluutti häntä enimmäkseen laitahyökkääjänä ja Tannehill kirjautti kauden aikana 55 syötön vastaanottoa. ===Miami Dolphins=== Tannehill on Miami Dolphinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän nousi heti tulokaskaudellaan joukkueen aloittavaksi pelinrakentajaksi. Hän oli aloittava pelinrakentaja Dolphinsin kaikissa 16:ssa ottelussa ja rikkoi useita seuran tulokasennätyksiä. Hän keräsi kauden aikana 282 onnistunutta syöttöä, joista 12 johti maaliin.Ryan Tannehill nfl.com Viitattu 9.1.2016 Kaudella 2013 Tannehill pelasi tulokaskauden tapaan kauden kaikki ottelut avauksessa. Hän antoi 355 onnistunutta syöttöä, joista 24 johti maaliin. Yhteensä Tannehill syötti 3 913 jaardia. Kaudella 2014, kolmannellaan NFL:ssä, Tannehill antoi 392 onnistunutta syöttöä, mikä on Dolphinsin seuraennätys, ja syötti yhteensä yli 4 000 jaardia. Hän antoi myös 27 maaliin johtanutta syöttöä. Toukokuussa 2015 hän teki Dolphinsin kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2020. Hän pelasi kaudella 2015 tuttuun tapaan kaikki kauden ottelut avauksessa. Tannehill ei onnistunut saamaan edellisen kauteen nähden samoja tuloksia. Hän antoi 363 onnistunutta syöttöä ja syötti yhteensä 4 208 jaardia. Näistä 24 johti maaliin. Kauden 2018 jälkeen Dolphins myi Tannehillin Tennessee Titansiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Grans Bryggeri

Grans Bryggeri on norjalainen virvoitusjuomatehdas ja panimo. Se on perustettu 1899. == Juomat == * Julebrus (joululimonadi) on punainen jouluvirvoitusjuoma. Juomasta löytyy myös päärynänmakuinen versio. * Singo on limetin- ja sitruunanmakuinen virvoitusjuoma. * Champ on hedelmänmakuinen virvoitusjuoma. * Cider (siideri) on viinirypäleen- ja omenanmakuinen virvoitusjuoma. Vaikka juoman nimi on Cider se on alkoholitonta. * Siesta on oranssi appelsiininmakuinen virvoitusjuoma. Limonadia on tarjolla sekä sokeriversiona ja sokerittomana keinotekoisesti makeutettuna. Siinä on alhainen hiilihappopitoisuus. Siesta on yksi Gransin eniten myydyistä tuotteista. * Yuzu on yuzunmakuinen virvoitusjuoma. * Cola Classic on Coca-Colaa jäljittelevä virvoitusjuoma. Limonadia on tarjolla sekä sokeriversiona ja sokerittomana keinotekoisesti makeutettuna. * Julebrus med pæresmak (päärynänmakuinen joululimonadi) on päärynänmakuinen virvoitusjuoma. * Halloweenbrus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Grans Bryggeri Luokka:Virvoitusjuomatehtaat Luokka:Panimot Luokka:Norjalaiset yritykset
Sylviornis neocaledoniae

Sylviornis neocaledoniae on sukupuuttoon kuollut kanalintu, jonka jäännöksiä on löydetty Uudesta-Kaledoniasta. Laji jätti jälkeensä luulöydösten lisäksi suurikokoisia pesärakennelmia, jotka ovat säilyneet näihin päiviin saakka. S. neocaledoniae hävisi arviolta 1 500 vuotta sitten, mutta se on saattanut selviytyä pitempäänkin. == Jäännökset == Uudesta-Kaledoniasta on löydetty suuria määriä lajin luita ja lähes kaikki sen luuston osat. Pindain luolasta on löydetty yli 4000 ja Kanumerasta yli 600 luuta tai luun kappaletta. Laji määriteltiin vuonna 1980 alun perin Kanumerasta löydettyjen vain muutaman luun avulla. Sittemmin samasta paikasta on tehty lisää löytöjä ja tutkijat löysivät myös Pindain luolan jäännökset, joihin kuuluu lähes kokonaisia luurankoja useista eri yksilöistä. Pindain luolan jäännökset ovat myös paremmin säilyneitä. Lajin jäännöksiä on löytynyt myös alueen arkeologisilta paikoilta. == Kuvaus == Sylviornis neocaledoniae oli suurin koskaan elänyt kanalintu. Se painoi 30–35 kiloa ja oli 1,3 metriä korkea ja 1,7 metriä pitkä. Laji oli lentokyvytön, ja sen siivet ja rintalasta olivat surkastuneet. Linnun nokan päällä oli suuri luinen lisäke. == Elintavat == S. neocaledoniaen jäännökset ovat hyvin yleisiä, mistä sen on päätelty olleen kasvinsyöjä, vaikkakin sen nokka muistutti ennemminkin petolintujen nokkaa. Se käytti ehkä voimakkaita jalkojaan maan kaivamiseen ja esimerkiksi juurien syömiseen, mutta lajin ravinnosta voidaan tehdä vain arvailuja. Île des Pinsiltä on löydetty lajin jälkeensä jättämiä suurikokoisia maassa sijaitsevia pesäkumpuja. Jotkut niistä ovat jopa 5 metriä korkeita ja 50 metriä leveitä. Ne ovat lisäksi todennäköisesti pienentyneet ajan kuluessa. Tiedossa ei ole, ovatkö pesät yhden linnun aikaansaannosta. On myös mahdollista, että useammat lajin yksilöt rakensivat pesät, tai että niitä käytti useampi sukupolvi. Laji oli menettänyt lentokykynsä, joten sille ei todennäköisesti ollut uhkanaan maapetoja ennen ihmisen saapumista saarille. == Häviäminen == Lajin häviäminen on ajoitettu noin 1 500 vuoden päähän ja sen häviämisen syynä on pidetty ihmisen toimintaa. Lapitakulttuurin edustajat saapuivat saarille kiistellyn teorian mukaan 1 500 vuotta eaa. Ihmiset metsästivät lajia, mikä tiedetään sen luista, joita on löydetty ihmiseen liitettyjen löydösten läheltä. Ihmiset toivat saarille myös mukanaan koiria, rottia ja sikoja, jotka saattoivat saalistaa aikuisia lintuja tai näiden munia. Häviäminen on saattanut tapahtua myöhemminkin, sillä paikallinen suullinen perinne tuntee yhä tarinat suurikokoisista linnuista. == Lähteet == Luokka:Kanalinnut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut Luokka:Lentokyvyttömät linnut
Alissa Johnson

thumb|right|Alissa Johnson Alissa Johnson (s. 28. toukokuuta 1987 Platsburg) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän aloitti kilpailemisen FIS-kilpailuissa vuonna 2003. Continental Cupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2004, ja saavutti ensimmäisen voittonsa syyskuussa 2008 Lillehammerissa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 sekä Oslon MM-kilpailuissa 2011 Johnson sijoittui 20:nneksi. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2011 sijoittuen 19:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 15:nneksi Val di Fiemmessä tammikuussa 2012. Johnson lopetti uransa mäkihyppääjänä vuonna 2014. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Hlinkan muistoturnaus 2012

Ivan Hlinkan muistoturnaus 2012 alkoi 13. elokuuta ja finaali pelattiin 18. elokuuta 2012. Turnaus pelattiin Tšekissä ja Slovakiassa, ja sen voitti Kanadan joukkue. == Alkusarja == === Lohko A === Joukkue O V JV JT H TM PM Pisteet Suomi 3 2 0 0 1 11 13 6 Tšekki 3 2 0 0 1 9 6 6 Venäjä 3 1 1 0 1 10 5 5 Yhdysvallat 3 0 0 1 2 9 15 1 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2) === Lohko B === Joukkue O V JV JT H TM PM Pisteet Kanada 3 3 0 0 0 14 8 9 Ruotsi 3 2 0 0 1 20 14 6 Sveitsi 3 1 0 0 3 9 12 3 Slovakia 3 0 0 0 3 5 14 0 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2) == Sijoituspelit == === 7. sijasta === === 5. sijasta === == Pudotuspelit == {{Turnauspuu4 |17. 8. Břeclav | Kanada|5| Tšekki|2 |17. 8. Piešťany | Suomi|5| Ruotsi|4 |18. 8. Piešťany | Kanada|4| Suomi|0 |18. 8. Břeclav| Tšekki|1| Ruotsi|2 }} Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2) === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Loppusijoitukset == Sija Joukkue Kanada Suomi Ruotsi 4\. Tšekki 5\. Venäjä 6\. Sveitsi 7\. Yhdysvallat 8\. Slovakia http://www.iihf.com/home-of-hockey/news/news-singleview/recap/7117.html?tx_ttnews%5BbackPid%5D=955&cHash;=b5531cd668 IIHF: MacKinnon shines, Canada wins. (Loppusijoitukset) == Katso myös == * Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2012 * Jääkiekko nuorten talviolympialaisissa 2012 – poikien turnaus == Lähteet == * Turnaus TSN:n sivuilla * Leijonat.fi: U18-Tässä Hlinka-turnauksen otteluohjelma * Passionhockey - Matches internationaux des moins de 18 ans 2012/13 * SFRP Hockey - U18 Memorial of Ivan Hlinka 2012 Luokka:Vuoden 2012 jääkiekko
Erika Manninen

Erika Manninen (s. 24. maaliskuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän edustaa naisten salibandyliigassa pelaavaa Seinäjoen Peliveljiähttp://www.peliveljet.com/index.php?p=joukkue&tid;=4⊂=ajankohtaista&id;=1104. Manninen aloitti uransa pietarsaarelaisessa Jeppis FBC:ssä, jossa hän pelasi vuosina 2003–2007. Sieltä hän siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi vuoteen 2011 saakka. Turussa hän pelasi ensimmäisen liigapelinsä kaudella 2008–2009. Kauden 2011–2012 hän edusti nurmijärveläistä SB-Pro:ta mutta joutui loukkaantumisen vuoksi olemaan sivussa lähes koko kauden. Manninen on saavuttanut TPS:n väreissä nuorten SM-pronssia kaudella 2008–2009 sekä nuorten Suomen-mestaruuden kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän saavutti SB- Pro:ssa Suomen cupin voiton sekä SM-hopeaa. Manninen on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua ja saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2010 Tšekin Olomoucissa pelatuissa MM-kisoissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Čunovuohppi

350px|thumb|Čunovuohppin saamelaiskylää ruskamaisemassa 350px|thumb|Esiintymislava kylän läheisyydessä Čunovuohppi on kylä Norjan Finmmarkissa Koutokeinossa. Kylässä sijaitsee Čunovuohppin tunturimaja (Čunovuohppi fjellstue). Luokka:Koutokeinon kylät
Perttilän riippusilta

Perttilän riippusilta on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta. Vuosina 1909–1910 norjalaisen mallin mukaan rakennettu silta ylittää Kyrönjoen Isossakyrössä. Sillan ylittää Perttilän siltatie. Sillan kokonaispituus on 108,5 metriä ja jänneväli 81,5 metriä, vapaaksi aukoksi jää 80,5 metriä. Sillan hyötyleveys on neljä metriä. Perttilän riippusillan suunnitteli ja rakensi tunnettu sillanrakentaja Valle Antila. thumb|left|250px|Liikkuva kuorma kuluttaa sillan rakenteiden kantokykyä, joten tällä sillalla ei saa ajaa hevosta juosten. Puukantinen Perttilän riippusilta otettiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Perttilänmäen ja Napuen taistelutantereen muodostamaan alueeseen, joka sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. == Sillan korjaukset == Perttilän sillan puinen kansi uusittiin 1980-luvulla, samoin sillan kaiteet. Silta suljettiin liikenteeltä vuoden 2010 alkukesällä, kun yhden säienipun havaittiin olevan poikki yhdessä sen neljästä kannatinvaijerista. Kannatinvaijerit olivat alkuperäiset. Sillan korjaussuunnitelman laatimisessa ja rahoituksen hankkimisessa kului aikaa niin, että silta pysyi suljettuna koko seuraavan vuoden. Korjaustöihin päästiin vasta vuonna 2012, jolloin kaikki vaijerit vaihdettiin uusiin. Silta avattiin liikenteelle lokakuussa 2012. Sillan painorajoitus on 4 tonnia, ja sillalle pääsevät vain alle 2,5 metriä korkeat ajoneuvot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen tieliikenteen museosillat Luokka:Suomen riippusillat Luokka:Isonkyrön liikenne Luokka:Suomen tieliikennesillat
Porin VPK

thumb|Nykyään yökerhona toimiva Porin VPK:n talo Pohjoispuiston varrella. Porin vapaaehtoinen palokunta ry on Porissa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Se on perustettu 4. kesäkuuta 1863 ja on Turun VPK:n jälkeen maan toiseksi vanhin vapaaehtoinen palokunta. Porin VPK:n soittokunta perustettiin vuonna 1884 ja nuoriso-osasto vuonna 1926. Naisosasto aloitti toimintansa vuonna 1951. Ennen VPK:n perustamista kaupungissa oli toiminut lakisääteinen yleinen palokunta, johon kuuluminen oli pakollista kaikille 21-40-vuotiaille miehille. VPK:n jäsenet olivat liberaalin arvomaailman omaavia henkilöitä, jotka pyrkivät saavuttamaan vapaaehtoiselle palokunnalle täysin itsenäisen aseman suhteessa yleiseen palokuntaan. Porin VPK:n toimintaan kuului alkuvuosina varsinaisen palontorjunnan ja paloharjoitusten lisäksi myös erilaista sivistystoimintaa. VPK järjesti muun muassa laulu- ja näytelmätilaisuuksia ja sillä oli oma kirjasto. Porin VPK:n pitkäaikainen perinne on vuodesta 1883 järjestetty "laskiasmarssi", jossa paikalliset palokunnat marssivat VPK:n soittokunnan johdolla kauppatorilta Itäpuiston paloasemalle. Porin VPK:n 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi Itäpuistossa paljastettiin kesäkuussa 2013 kuvanveistäjä Sofia Saaren suunnittelema muistomerkki, joka kuvaa Porin historian kaupunkipaloja. ==Itäpuiston paloasema== thumb|Porin VPK:n paloasema. Porin VPK:n palokuntatalo valmistui Itä- ja Pohjoispuiston kulmaukseen vuonna 1894. Rakennuksessa toimii nykyään yökerho. Viisi vuotta myöhemmin rakennettiin samalle tontille arkkitehti August Krookin suunnittelema kalustohalli. Vuonna 1926 perustettiin Porin kunnallinen palolaitos, joka toimi vuoteen 1961 saakka Itäpuistossa Porin VPK:n tiloissa. Muiden rakennusten yhteyteen valmistui vuonna 1937 VPK:n rakennuttama paloasema, joka vuokrattiin kunnalliselle palolaitokselle. 1956 rakennettiin uusi kalustohalli sekä kerhohuone. Kunnallinen palolaitos muutti nykyisiin toimitiloihinsa vuonna 1961, jonka jälkeen Itäpuiston paloasema on ollut pelkästään VPK:n käytössä. Porin VPK:n rakennukset ovat nykyään suojeltuja. Paloaseman tiloissa on näytteillä vuonna 1921 käyttöön otettu entisöity Benz Gaggenau-museopaloauto. Nykyään Porin VPK:ssa on kuusi eri osastoa. Kalustona VPK:lla on sammutusauto, raivausauto, säiliöauto sekä kaksi miehistöautoa ja kalustoperäkärry. ==Lähteet== *Porin VPK:n kotisivut ===Viitteet=== Luokka:Porilaiset yhdistykset Luokka: Satakunnan pelastuslaitoksen sopimuspalokunnat
Mirja Rekola

Mirja Ronni (o.s. Rekola, aik. Ronni-Rikalainen, 20. huhtikuuta 1919 Maaninka – 15. kesäkuuta 1998 Iisalmi) oli suomalainen keihäänheittäjä, agronomi ja opetusneuvos. Ronni voitti kahdesti keihäänheiton Suomen mestaruuden (1949 (tulos 39,88), 1952) ja oli yhteensä kahdeksan kertaa SM-mitaleilla. Hänen ennätyksensä oli 41,98 metriä, jonka hän heitti Nivalassa 1951. Hänellä oli kaksi maaotteluedustusta. Hän edusti Eurajoen Veikkoja. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Aino Aalto (keihäänheittäjä)

Aino Aalto (11. kesäkuuta 1917 Kymi – 29. syyskuuta 1999 Kotka)Kotka-Kymin seurakunta, Aalto Aino, Laajakosken hautausmaa, Kotka, osasto 1, viitattu 20.4.2022 oli suomalainen keihäänheittäjä, joka voitti kaksi kertaa keihäänheiton Suomen mestaruuden. Aalto edusti Karhulan Katajaisten seuraa. Ensimmäisen kerran hän voitti vuonna 1945 tuloksella 36,92. Mestaruus tuli myös vuonna 1947 tuloksella 38,56, jolloin hän voitti olympiahopeamitalisti Kaisa Parviaisen. Aalto oli lähtöisin Kymin Jumalniemeltä. Lapsuudessaan hän harjoitteli Syväsalmen lastentarhan pihassa paljasjaloin keihäänheittoa. Neuvoja hän sai sorvari August Schneiderilta. Schneiderin suosituksesta Aalto matkusti Helsinkiin Eläintarhan kisoihin ja voitti tuloksella 38,26. Valmentajat kiinnostuivat Aallosta ja hän sai kutsun olympiavalmennettavien leirille 1939. Aalto ei mielestään koskaan oppinut heittotyyliä ja häntä vaivasivat jatkuvasti käsivammat. Aalto asui vanhuuspäivät pienessä mökissä Marinkylässä Kotkassa. Hänet on haudattu Kotkan Laajakosken hautausmaalle vanhempiensa hautaan. Aaltoa haastateltiin vuonna 1992 Karhulan Katajaisten 100-vuotisjuhlajulkaisuun.Aino Aalto – keihäänheiton ihmetyttö, sivu 36, Olavi Yrjölä & Pekka Seppänen: Matkan varrelta muistiin merkittyä – Karhulan Katajaiset 1893–1993. 98 sivua. 1993 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Videopelivuosi 2008

Videopelivuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia. == Tapahtumia == ;Heinäkuu :15.–17. heinäkuuta – E3 2008 järjestettiin Los Angelesissa. ;Joulukuu :14. joulukuuta - Spike Video Game Awards == Videopelijulkaisuja == Merkintä Ohjelmisto Mac Mac OS Win Microsoft Windows Lin Linux NDS Nintendo DS PS2 PlayStation 2 PS3 PlayStation 3 PSP PlayStation Portable Wii Wii X360 Xbox 360 ;Tammikuu :13. tammikuuta – Need for Speed: Undercover (Win, PS2, PS3, PSP, Wii, X360) :22. tammikuuta – Burnout Paradise (PS3, X360) ;Helmikuu :22. helmikuuta – Sonic Riders: Zero Gravity (PS2, Wii) :26. helmikuuta – Lost: Via Domus (Win, PS3, X360) ;Maaliskuu :4. maaliskuuta – Army of Two (PS3, X360) :14. maaliskuuta – No More Heroes (Wii) ;Huhtikuu :10. huhtikuuta – Mario Kart Wii (Wii) :24. huhtikuuta – Valkyria Chronicles (PS3) :29. huhtikuuta – Grand Theft Auto IV (PS3, X360) ;Toukokuu :28. toukokuuta – Mass Effect (Win) ;Kesäkuu :3. kesäkuuta – The Bourne Conspiracy (PS3, X360) :3. kesäkuuta – Lego Indiana Jones: The Original Adventures (Win, NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360) :12. kesäkuuta- Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots (PS3) :23. kesäkuuta – Battlefield: Bad Company (PS3, X360) :27. kesäkuuta – Super Smash Bros. Brawl (Wii) ;Heinäkuu :11. heinäkuuta – Secret Agent Clank (PS2, PSP) ;Elokuu :21. elokuuta – Ratchet & Clank: Quest for Booty (PS3) ;Syyskuu :8. syyskuuta – Spore (Mac, Win, NDS) :9. syyskuuta – NHL 09 (PS3, X360) :14. syyskuuta – Rock Band 2 (X360) :23. syyskuuta – Lego Batman: The Video Game (Win, NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360) :30. syyskuuta – Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood (NDS) ;Lokakuu :7. lokakuuta – Crash: Mind over Mutant (NDS, PS2, PSP, Wii, X360) :14. lokakuuta - Dead Space (Win, PS3, X360) :14. lokakuuta – Littlest Pet Shop (Win, NDS, Wii) :16. lokakuuta – Wii Music (Wii) :19. lokakuuta – Rock Band 2 (PS3) :20. lokakuuta – NHL 09 (Win) :21. lokakuuta - Fable II :21. lokakuuta – The Legend of Spyro: Dawn of the Dragon (NDS, PS2, PS3, Wii, X360) :28. lokakuuta – LittleBigPlanet (PS3) :31. lokakuuta – Quantum of Solace (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360) ;Marraskuu :11. marraskuuta – Banjo-Kazooie: Nuts & Bolts (X360) :11. marraskuuta – Call of Duty: World at War (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360) :11. marraskuuta – Mirror's Edge (PS3, X360) :11. marraskuuta – SmackDown vs. RAW 2009 (NDS, PS2, PS3, PSP, Wii, X360) :18. marraskuuta – Sonic Unleashed (PS2, PS3, Wii, X360) :18. marraskuuta – Tomb Raider: Underworld (Win, NDS, PS2, PS3, Wii, X360) :21. marraskuuta – Lips (X360) ;Joulukuu :2. joulukuuta – Grand Theft Auto IV (Win) :7. joulukuuta – Prey (Lin) == Palkinnot == ===Aapeli=== * The Orange Box ===Game Developers Choice Awards=== * Portal - Vuoden Peli (Game of the Year) ===Golden Joystick Awards=== * Call of Duty 4: Modern Warfare – Ultimate Game of the Year ===Interactive Achievement Awards=== * Call of Duty 4: Modern Warfare - Vuoden peli === Spike Video Game Awards === * Grand Theft Auto IV - Game of the Year Luokka:Videopelivuodet *
Juha Tanskanen

Juha Tanskanen (s. 3. marraskuuta 1965) on Sotkamon Jymyn entinen pelinjohtaja ja nykyinen SuperJymy OY:n hallituksen puheenjohtaja. Hän omistaa kajaanilaisen mainostoimisto Pohjolan Mylly Oy:n. == Saavutukset == === Pelinjohtajana === * 4 SM-kultaa: 1992, 1993, 1995, 1997 * Miesten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja (4): 1992, 1993, 1995, 1997http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden_pelinjohtajat/ ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Pesäpallon pelinjohtajat Luokka:Sotkamon Jymyn pelinjohtajat Luokka:Sotkamon Jymyn henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Saku Hakkarainen

Saku Jalmari Hakkarainen (s. 20. heinäkuuta 1994) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Sotkamon Jymyä. Hakkarainen voitti kaudella 2013 Suomen mestaruuden. Lisäksi hän on voittanut juniorimestaruuksia C-pojissa 2010, B-pojissa 2010, 2011 ja 2012 sekä A-pojissa 2013. Kaudella 2015 Hakkarainen toi Oulun Lipolle miesten Ykköspesiksessä 60 juoksua, mikä on kautta aikain toiseksi eniten Ykköspesiksessä. Hänen isänsä on pesäpalloilija Kari Hakkarainen. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 2013 * 1 SM-hopea: 2017 * Ykköspesiksen etenijäkuningas (1) 2015 == Aiheesta muualla == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Sotkamon Jymyn pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yamadonga

Yamadonga (, suomeksi ”Mestarivaras”) on vuonna 2007 ilmestynyt intialainen, telugunkielinen elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut S. S. Rajamouli. Sankarin roolia elokuvassa esittää Jr. NTR ja sankaritarta Priyamani. Kuoleman jumala Yaman roolissa nähdään Mohan Babu. == Juoni == Ovela jumalia pilkkaava rosvo nimeltä Raja (Jr. NTR) pitää panttivankinaan rikasta tyttöä Maheshwaria (Priyamani), joka sattuu olemaan hänen lapsuudenihastuksensa. Kuoleman jumala Yama (Mohan Babu) saa Rajan pilkasta tarpeekseen, ja lunnaita maksamaan tulleet miehet tappavat tämän. Yaman palvelijat hakevat Rajan Helvettiin, mutta nokkeluutensa ansiosta Raja saa varastettua Yaman taikaruoskan, jonka avulla hän rupeaakin itse kuoleman jumalaksi ja ryhtyy kamppailemaan Yaman kanssa Helvetin herruudesta. Lopulta Raja kuitenkin päättää lähteä takaisin maan päälle, jossa Maheshwari odottaa häntä. Ennen poistumistaan Raja on ehtinyt pyyhkiä syntinsä pois Chitraguptan (Brahmanandam) kirjasta, joten Yama ei pysty tappamaan häntä uudelleen. Katkeroitunut Yama ottaa valeasun ja tulee Rajan perässä maahan selvittämään kumpi heistä on ovelampi. == Rooleissa == == Vastaanotto == Pääosanäyttelijä Jr. NTR voitti roolisuorituksellaan vuoden 2007 Filmfare Awards South -palkinnon parhaan telugumiesnäyttelijän kategoriassa. Andhra Pradeshin osavaltion hallituksen myöntämiä Nandi Awards -palkintoja elokuvalle kertyi neljä kappaletta: leikkaus, puvustus, maskeeraus ja erikoistehtosteet. == Musiikki == Elokuvan soundtrack julkaistiin 14. heinäkuuta 2007. Elokuvan musiikin on säveltänyt M. M. Keeravani. Anant Sriram ja Jonnavithula ovat sanoittaneet laulut. # Rubberu Gajulu – san. Anant Sriram, laulajat: Daler Mahndi, Pranavi # Noonoogu Meesalodu – san. Anant Sriram, laulajat: M. M. Keeravani, Sunitha # Na Chore – san. Anant Sriram, laulajat: Deepu, Ganga # O Lammi Thikkareginda – san. Jonnavithula, laulajat: Jr. NTR, Mamta Mohandas # Nuv Muttukunte – san. Anant Sriram, laulajat: Ranjith, Pranavi # Srikarakarunda – san. Jonnavithula, laulajat: Mano # Chala Challaga Gali – san. Jonnavithula, laulajat: M. M. Keeravani, Sangeetha # Bambharala Chumbhanala – san. Jonnavithula, laulajat: Mano, Pranavi # Young Yama – san. Anant Sriram, laulajat: M. M. Keeravani, Mano, Shankar Mahadevan, Pranavi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2007 intialaiset elokuvat Luokka:S. S. Rajamoulin ohjaamat elokuvat Luokka:Intialaiset fantasiaelokuvat Luokka:Telugunkieliset elokuvat
Kölipallokala

Kölipallokala eli vanhemmalta nimeltään kolmihammaskala (Triodon macropterus) on jäykkäleukakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. Se on ainoa elävä laji kölipallokalojen (Triodontidae) heimossa. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan kölipallokala kasvaa suurimmillaan 48-54 senttimetriä pitkäksi. Sen tunnusomaisin piirre on vatsan suurikokoinen läppä. Selkäeviä lajilla on yksi ja se sijaitsee ruumiin takaosassa. Pyrstöevä muistuttaa muodoltaan kuunsirppiä. Kummassakin kölipallokalan leaussa kolme hammasta ovat sulautuneet yhteen levymäisesti. Väriltään laji on kellanruskea. Vatsaläppä on vaaleampi ja kalan vatsassa on keltareunainen tumma täplä. ==Levinneisyys== Kölipallokalaa tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikan rannikolta Filippiineille, Japaniin ja Australiaan. Ne elävät syvissä vesissä tyypillisesti 50-300 metrin syvyydessä riuttojen läheisyydessä. ==Lähteet== Luokka:Jäykkäleukakalat
Nüshu

Nüshu (perint.: 女書; yksink.: 女书; pinyin: nǚshū; sananmukaisesti ”naisten kirjoitus”), on kiinan kielen kirjoittamiseen käytetty tavukirjoitusjärjestelmä. Sitä käyttivät Hunanin maakunnan Jianyongin alueen yao-kansan naiset luultavasti 1000-luvun alusta 2000-luvulle asti. Koulutuksesta ulos rajatut ja kotipiiriin sidotut naiset kehittivät kiinan kielen kirjoitusmerkeistä salakielen, jolla he saattoivat viestiä toisilleen vapaasti. Naiset kirjoittivat nüshua erityisesti kankaalle, viuhkoihin, nenäliinoihin ja vöihin. Nüshua kirjoitetaan oikealta vasemmalle. Kirjoitusmerkkejä oli käytössä yli 600, joista 400–500 käyttäjää kohti. Merkit ovat kursiivilla kirjoitettuja kapeita variantteja kaishu-kirjoitusmerkeistä, ja ne ovat syntyneet kolmella eri tavalla: suoraan lainaamalla, muokkaamalla, ja vanhoja osia yhdistelemällä. Merkeistä kukin edustaa aina yhtä tietyllä tavalla lausuttua tavua, vaikka tavu edustaisikin eri sanoja eri asiayhteyksissä. Viimeinen nüshun käyttäjä kuoli vuonna 2004. Vaikka kirjoitus onkin menettänyt käytännön merkityksensä, Kiinan hallitus pyrkii pitämään sitä hengissä järjestämällä sen opetusta ja näyttelyitä. Elvytykseen pelätään kuitenkin liittyvän kirjoituksen alkuperäisten piirteiden vääristymistä. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Lisa See: Lumikukka ja salainen viuhka, WSOY, 2006 ==Aiheesta muualla== * AntroBlogi: Kiinalainen naisten kieli Luokka:Tavukirjoitusjärjestelmät Luokka:Kiinan kirjoitusjärjestelmä