EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Stump

Stump oli suomalainen nuorisolehti, jota julkaistiin vuosina 1966–1970. Sen päätoimittajia olivat Seppo Bruun, Ilkka Sysimetsä ja viimeisenä vuonna Timo Toivonen. Kustantajana toimi Lehtipojat ja lehti ilmestyi noin kerran kuukaudessa. Lehden formaatti oli aluksi tabloidimainen, noin A3-kokoinen, mutta muuttui myöhemmin tavanomaiseksi aikakauslehtiformaatiksi. Lehden jutut olivat aluksi muutaman virkkeen esittelyjä äänilevyistä ja niiden esittäjistä. Stump aloitti 1967 juttusarjan, jossa esiteltiin Suomen suurimpien kaupunkien nuorisokulttuuria. Lehden ”Karvapäälista” esitteli kitarayhtyeitä eri puolilta Suomea. Vesa Kurkela: Tangoa, rautalankaa ja paljon muuta sulassa sovussa, Kehityslinjat 1960–1969, Pomus.net Koska Suomen Yleisradio lähetti yhä varsin vähän popmusiikkia, lehti teki juttusarjan DX-kuuntelusta. Yhteiskunnalliseen osallistuvuuteen kannustavan ajan hengen mukaisesti se aloitti myös seksuaalisuus- ja huumekysymysten käsittelyn sekä otti kantaa moniin nuoria koskettaviin yhteiskunnallisiin aiheisiin, kuten koululaitoksen kuriin, ravintoloiden korkeisiin ikärajoihin ja oikeuteen tupakoida koulussa.Jukka Laarin artikkeli Popmodernisaatiosta - Nuortenlehdet Stump ja Intro rockdiskurssin kätilöinä, teoksessa Kimmo Saaristo: Hyvää pahaa rock’n’roll. Sosiologisia kirjoituksia rockista ja rockkulttuurista, SKS 2003. Loppuaikoinaan lehti alkoi kilpailla skandaali- ja miestenlehtien kanssa painottamalla sisällössä yhä enemmän seksiasioita. Lehden kansissa esiintyi tuohon aikaan alastomia nuoria naisia, kuitenkin melko siveellisissä asennoissa ja jotakin kantaa ottavaa juttuotsikkoa kuvittamassa. Tyylinmuutos ei kuitenkaan kyennyt pelastamaan lehteä, vaan sen ilmestyminen loppui vuonna 1970. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset nuortenlehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Nauran ja rakastan

Nauran ja rakastan on Arja Korisevan 13. albumi, joka julkaistiin 2003. Albumin on julkaissut CD-levynä Magnum Music. Albumin kappaleesta Tää tunne meille jää tehtiin musiikkivideo, joka esitettiin Levyraati -ohjelmassa. Kesällä 2003 levyltä irrotettu tangosinkku, Voitko vain unohtaa, myi kultaa, eli yli 5000 kappaletta, Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Lisäksi levy palkittiin elokuussa 2003 paikallisradioitten toimittajien "kuukauden levy" -kunniakirjalla. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # ==CD-singlet== * Nauran ja rakastan * Voitko vain unohtaa? * Uudet tähdet (promo) * Mene vain (promo) == Lähteet == Luokka:Arja Korisevan albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Watzmann

Watzmann on kolmanneksi korkein vuori Saksassa. Watzmannin korkeus on 2 713 metriä. Vuoren kolme päähuippua (kuvassa) ovat Hocheck (2651 m), Mittelspitze (2 713m) ja Südspitze (2 712 m). Luokka:Saksan vuoret Luokka:Berchtesgadener Landin piirikunta
Urho Lahti

Urho Evert Lahti (7. syyskuuta 1901 Maaninka – 3. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. == Ura == Lahden ura alkoi Jyväskylän Työväen Näyttämön näyttelijänä 1920–1927. Sen jälkeen hän toimi teatterinjohtajana, ohjaajana ja näyttelijänä Joensuun Työväen Näyttämöllä 1927–1933, Oulun Näyttämöllä (nyk. Oulun kaupunginteatteri) 1933–1940, Kuopion Yhteisteatterissa (nyk. Kuopion kaupunginteatteri) 1940–1943, Lappeenrannan Työväen Näyttämöllä 1943–1944 ja Joensuun Teatterissa 1944–1947 sekä näyttelijänä ja näyttämöpäällikkönä Helsingin Kansanteatteri- Työväenteatterissa (nyk. Helsingin kaupunginteatteri) 1947–1957. Lahden elokuvaura alkoi vasta hänen muutettuaan Helsinkiin. Ensimmäinen elokuvarooli oli tohtori Kallio elokuvassa Maaret – tunturien tyttö vuodelta 1947. Kymmenvuotisella elokuvaurallaan Lahti ehti esittää sivurooleja noin kolmessakymmenessä elokuvassa. Hän näytteli Oskar Merikantoa elokuvassa Ruusu ja kulkuri, ja oli mukana muun muassa filmeissä Niskavuoren Heta, Niskavuori taistelee, 1918 – mies ja hänen omatuntonsa. Urho Lahti menehtyi 56-vuotiaan vaikeaan sairauteen. Hänen veljensä Toivo Lahti oli myös näyttelijä. Lahti on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin. == Filmografia == *Maaret – tunturien tyttö (1947) *Hormoonit valloillaan (1948) *Laitakaupungin laulu (1948) *Ruusu ja kulkuri (1948) *Toukokuun taika (1948) *Isäpappa ja keltanokka (1950) *Professori Masa (1950) *Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950) *Tapahtui kaukana (1950) *Radio tekee murron (1951) *Vihaan sinua – rakas (1951) *"Jees, olympialaiset", sanoi Ryhmy (1952) *Niskavuoren Heta (1952) *Yhden yön hinta (1952) *2 hauskaa vekkulia (1953) *Huhtikuu tulee (1953) *Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953) *Lentävä kalakukko (1953) *Herrojen Eeva (1954) *Onnelliset (1954) *Opri (1954) *Nukkekauppias ja kaunis Lillith (1955) *Pastori Jussilainen (1955) *Ratkaisun päivät (1956) *Silja – nuorena nukkunut (1956) *1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957) *Herra sotaministeri (1957) *Niskavuori taistelee (1957) *Risti ja liekki (1957) *Kohtalo tekee siirron (1959) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Oulun kaupunginteatterin johtajat Luokka:Kuopion kaupunginteatterin johtajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Günther von Kluge

Günther ”Hans” von Kluge (30. lokakuuta 1882 Posen, Itä-Preussi – 19. elokuuta 1944 Metz, Ranska) oli saksalainen sotamarsalkka. Von Kluge osallistui ensimmäiseen maailmansotaan esikuntaupseerina. Kenraaliluutnantti von Kluge komensi toisen maailmansodan alkaessa Saksan 4. armeijaa, jonka komentajana hän osallistui Puolan offensiiviin, taisteluun Ranskasta sekä suurhyökkäykseen Neuvostoliittoon. Hän nautti suurta arvostusta maansa armeijassa, mutta pelkäsi silti joutuvansa Adolf Hitlerin epäsuosioon. Von Kluge nimitettiin keskustan armeijaryhmä komentajaksi 19. joulukuuta 1941 tehtävästä vapautetun Fedor von Bockin tilalle. Moskovan taistelun aikana Kluge hoiti vetäytymisen pyytämällä Hitleriltä toistuvasti luvan rajoitettuihin vetäytymisiin, joista yhdessä muodostui täysimittainen perääntyminen. Kluge loukkaantui auto- onnettomuudessa 27. lokakuuta 1943 ja pystyi palaamaan palvelukseen vasta heinäkuussa 1944. Palattuaan palveluksen von Kluge oli ensin lyhyen aikaa armeijaryhmä D:n komentajana, kunnes hänet siirrettiin armeijaryhmä B:n komentajaksi puolustamaan Atlantin vallia. Normandian taistelujen aikana kenraali Carl-Heinrich von Stülpnagel houkutteli häntä liittymään Hitlerin murhaa suunnittelevaan heinäkuun 20. päivän salaliittoon, mutta hän kieltäytyi. Salaliiton epäonnistumisen myötä von Kluge kutsuttiin elokuussa Berliiniin. Tästä hän päätteli, että häntäkin syytettiin osallisuudesta siihen. Ajaessaan autolla kotiseutuaan kohti hän pysähtyi Verdunin taistelukentän kohdalla ja teki itsemurhan syanidikapselin avulla 19. elokuuta 1944. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan sotamarsalkat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Chula Vista

Chula Vista on kaupunki eteläisessä San Diegon piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2010 väestönlaskennassa 243 916 ihmistä. Chula Vista on toiseksi suurin kaupunki San Diegon piirikunnassa ja 14. suurin Kalifornian osavaltiossa.State of California, Department of Finance. "January, 2007 Cities and Counties Ranked by Size, Numeric and Percent Change" , Sacramento, California, May 2007. Luettu 24. elokuuta 2007. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:San Diegon piirikunta
Blutsabbath

Blutsabbath on Belphegorin toinen täyspitkä albumi. Albumilla Belphegorin musiikkiin lisättiin enemmän black metallia, sekä yhtyeen logokin ja aiheet muuttuivat enemmän antikristillisemmäksi. Vuonna 2001 levy julkaistiin The Last Supperin kanssa kaksoislevynä extraäänitteiden kera. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Belphegorin albumit
René Guénon

René Jean Marie Joseph Guénon eli Sheikh 'Abd al-Wahid Yahya (15. marraskuuta 1886 – 7. tammikuuta 1951) oli ranskalainen kirjailija ja metafyysikko. Guénon kääntyi kristitystä muslimiksi ja sovelsi metafysiikkaa kulttuuristen perinteiden ja uskontojen historian tutkimiseen. Hän kuitenkin kieltäytyi ”filosofin” ja ”ajattelijan” leimoista. Guénonin kirjoitukset loivat pohjan uskonnonfilosofisen traditionalistisen koulukunnan synnylle. == Teoksia == === Kirjoja === * Introduction générale à l'étude des doctrines hindoues (1921) * Le Théosophisme, histoire d'une pseudo-religion (1921) * L'Erreur spirite (1923) * Orient et Occident (1924) * L’Ésotérisme de Dante (1925) * L'Homme et son devenir selon le Vêdânta (1925) * La Crise du monde moderne (1927) * Le Roi du Monde (1927) * Saint Bernard (1929) * Le Symbolisme de la Croix (1931) * Les États multiples de l'Être (1932) * La Métaphysique orientale (1939) * Le Règne de la Quantité et les Signes des Temps (1945) * Les Principes du Calcul infinitésimal (1946) * Aperçus sur l'Initiation (1946) * La Grande Triade (1946) * Autorité spirituelle et pouvoir temporel (1952) === Postuumeja artikkelikokoelmia === * Aperçus sur l'ésotérisme chrétien * Aperçus sur l'ésotérisme islamique et le taoïsme * Comptes rendus' * Études sur l'Hindouisme * Études sur la Franc-maçonnerie et le Compagnonnage, 1 * Études sur la Franc-maçonnerie et le Compagnonnage, 2 * Formes traditionnelles et cycles cosmiques' * Initiation et Réalisation spirituelle * Mélanges * Symboles de la Science sacrée == Katso myös == * Ivan Aguéli, ruotsalainen taidemaalari joka tutustutti René Guénonin sufisuuteen ja islamilaiseen ajatteluun. == Aiheesta muualla == * René Guénonin elämästä , Institute for Gnostic Studies Luokka:Metafyysikot Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
SU-76

SU-76 (Samohodnaja Ustanovka) on neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Vaunu perustuu kevyen panssarivaunu T-70:n runkoon, jota oli pidennetty ja siihen lisätty yksi telepyöräpari. Aseistuksena on 76,2 millimetrin ZiS-3-tykki. Sitä käytettiin monipuolisesti rynnäkkötykkinä tukemaan jalkaväkeä, panssarintorjuntaan ja tykistön epäsuoraan tuleen. Tuotanto päätyi kesäkuussa 1945, jolloin vaunuja oli valmistettu 14 292 kappaletta. Sitä käytettiin joidenkin maiden asevoimissa aina 1980-luvulle asti. ==Kehitys== Vaunun suunnittelu alkoi marraskuussa 1942 valtion puolustuskomitean käskystä. Alustaksi valittiin kevyt T-70-panssarivaunu. SU-76:n ensimmäisten vaunujen pohjana oli T-70:n ensimmäinen versio, jossa oli kaksi GAZ-moottoria, jotka molemmat käyttivät omaa telaketjuaan. Ratkaisu hylättiin pian T-70:ssä sen ongelmien vuoksi. Vaunua oli lähes mahdoton ohjata ja värinät rikkoivat nopeasti voimansiirron. SU-76-vaunua ehdittiin valmistaa noin 350 kappaletta tällä alustalla ennen kuin tuotanto pysäytettiin ongelmien vuoksi. T-70:n ongelmat ratkaistiin kytkemällä moottorit sarjaan pyörittämään yhtä akselia. SU-76:n tuotantoa jatkettiin uuteen alustaan perustuvalla SU-76M-mallilla. Fiaskon vuoksi vaunun pääsuunnittelija Semjon Ginzburg erotettiin tehtävästään ja hänet lähetettiin rintamalle, jossa hän sai myöhemmin surmansa Kurskin taistelussa. vasen|pienoiskuva|SU-76M Vaunut sijoitettiin mekanisoitujen ja panssaroitujen joukkojen rynnäkkötykkijoukkoihin. SU-76:lle rinnakkainen malli oli SU-122, jossa on suurempi 122 millimetrin haupitsi T-34-vaunun alustalla. Myöhemmin 76 millimetrin tykin osoittauduttua tehottomaksi uusia saksalaisia panssarivaunuja vastaan SU-122:n pohjalta kehitettiin raskaammat SU-85- ja SU-100-vaunut panssarintorjuntaan. == Ominaisuudet == Päätykki on tehokas 76 millimetrin ZIS-3Š, johon oli sekä panssarinläpäisevä että sirpalekranaatti. Panssari oli ohut (15–30 mm), mutta viisto. Vaunu ei ollut miehistön erityisessä suosiossa ja sai lempinimen suka (). == Lähteet == * Crawford, Steve: Saksan itärintama 1941–1945. Gummerus. ISBN 951-20-6816-8 == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Neuvostoliittolaiset rynnäkkötykit
Marketta

Marketta on suomalainen naisen etunimi, Margareta-nimen muunnelma. Marketan nimipäivää juhlitaan suomalaisessa kalenterissa 20. heinäkuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi oli Suomessa annettu 22 488 henkilölle. Marketta oli 1980- ja 1990-luvuilla myös erään Elannon myymäläketjun nimenä. ==Marketta- nimisiä henkilöitä== * Marketta eli Margareeta (k. 304?), pyhimys, joka kärsi marttyyrikuoleman Diocletianuksen aikana * Marketta Enegrén (1916–1969), kirjallisuuden suomentaja * Marketta Franck (1944–2013), museonjohtaja * Marketta Hartikka (s. 1949), jalkapalloilija * Marketta Horn (s. 1949), ympäristövaikuttaja, kirjailija ja poliitikko * Marketta Kitkiöjoki (s. 1957), Sysmän ent. kunnanjohtaja * Marketta Kokkonen (s. 1946), kaupunkineuvos, Espoon ent. kaupunginjohtaja * Marketta Kääriäinen (s. 1951), kuulantyöntäjä * Marketta Mattila (s. 1956), toimittaja, kolumnisti ja tuottaja * Marketta Pietarintytär Parkkonen (1600-luvulla), noita ja kerjäläinen * Marketta Ristontytär Punasuomalainen (n. 1600–1658), kansanparantaja * Marketta Sihvo (s. 1993), puhe- ja ääniterapian kehittäjä * Marketta Sipi (s. 1954), puuteknologian professori * Marketta Sundman (1949–2022), pohjoismaisen filologian professori * Marketta Tikkanen (s. 1993), näyttelijä * Marketta Valve (s. 1939), pianisti ja cembalisti * Marketta Viitala (s. 1935), tanssitaiteilija, koreografi ja opetusneuvos ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Jättihylkyahven

Jättihylkyahven (Stereolepis gigas) on Pohjois-Amerikan subtrooppisella Tyynenmeren rannikolla elävä suurikokoinen, äärimmäisen uhanalainen lyhtyahvenkalalaji. Alun perin jättihylkyahven luettiin kuuluvaksi meriahventen heimoon (Serranidae), mutta siirrettiin kuuluvaksi hylkyahventen heimoon (Polyprionidae) poikasvaiheen ominaisuuksien perusteella, ja sitten omaan jättihylkyahventen heimoonsa Stereolepididae.Smith, W.L. et al., 2022. Investigations into the ancestry of the Grape-eye Seabass (Hemilutjanus macrophthalmos) reveal novel limits and relationships for the Acropomatiformes (Teleostei: Percomorpha). Neotrop. Ichthyol., 20. Jättihylkyahven voi kasvaa jopa 250 cm pitkäksi ja 250-kiloiseksi ja elää jopa sata vuotta. Nuoret poikaset ovat väriltään kirkkaan oransseja suurin mustin täplin. Myöhemmin väritys muuttuu pronssinväriseksi. Kalan kasvaessa täplät häviävät ja väritys muuttuu tummemmaksi harmaaksi. Suuret kalat säilyttävät kuitenkin kyvyn tuoda täplät esille. Jättihylkyahvenet elävät 5-46 m:n syvyydessä. Johtuen kalan suuresta koosta ja sen suojelustatuksesta ei jättihylkyahvenen biologiasta ja elämäntavoista juurikaan ole julkaistua tutkimustietoa. Jättihylkyahvenen suurin uhka on sen liikakalastus. Kala on myös hyvin hidas lisääntymään, se tulee sukukypsäksi 7-10 vuoden ikäisenä ja kannan kaksinkertaistumiseen kuluu yli 14 vuotta. Jättihylkyahvenkanta on suojeltu Kaliforniassa vuodesta 1982 alkaen ja Meksikossa vuodesta 1992 . == Lähteet == Luokka:Lyhtyahvenkalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Necrodaemon Terrorsathan

Necrodaemon Terrorsathan on Belphegorin kolmas täyspitkä albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Belphegorin albumit
Isofoton

Isofoton oli vuonna 1981 perustettu espanjalainen aurinkoenergiateknologiaa kehittävä yritys. Perustaja oli Malagan yliopiston professori Antonio Luque López. Yritys myi aurinkokennoja, keskittävää aurinkovoimaa (5 MW 2007)http://www.solarserver.de ja aurinkokeräimiä aurinkolämmitykseen. Vuoden 2014 alussa Isofoton sulki Malagan tehtaansa maksukyvyttömyyden takia. Vuonna 2015 yritys teki konkurssin. ==Yrityksen toimialan kehitys== Yrityksen toimialan aurinkokennojen markkinakasvu vuosina 2000–2005 oli keskimäärin 30 prosenttia vuodessa.American Energy, The Renewable Path to Energy Security Worldwatch, 9/2006 Yritys hallitsi vuonna 2004 noin 5 prosenttia aurinkokennojen maailmanmarkkinoista.[Photovoltaics and renewable energies in Europe, Arnulf Jaäger-Waldau, Renewable and Sustainable Energy Reviews 11 (2007) 1414–1437 ja oli vuonna 2006 tuotantokapasiteetiltaan maailman 11:nneksi suurin alansa yritys 61 megawatin tuotannollaan.Photovoltaic energy barometer 2007 - EurObserv’ER Systèmes solaires Le journal des énergies renouvelables n° 178, s. 49-70, 4/2007 Japanilais- ja saksalaisyritykset olivat johtavia, mikä perustui maiden hallitusten tukeen. 2006 alkaen yrityksen kotimaa Espanja lisäsi aurinkovoiman kotimarkkinoita sekä aurinkokennojen että aurinkolämmityksen suhteen. Espanjan Technical Building Coden ennustettiin tuottavan 2,5 miljoonaa neliömetriä aurinkolämmityksen keräyspinta-alaa 2008–2010. Espanjan uusiutuvan energian tavoite oli keräyspinta-alan kasvattaminen vuoteen 2010 mennessä viidellä miljoonalla neliömetrillä, josta 4,2 miljoonaa neliömetriä 2006–2010. Tavoitetta toteuttamaan pyrittiin saamaan neljännes kotitalouksista niitä taloudellisesti tukemalla: 1,2 miljoonaa neliömetriä vuosina 2006–2010.Vuosikertomus 2006 ==Katso myös== * Uusiutuva energia Espanjassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivu Luokka:Aurinkokennovalmistajat Luokka:Espanjalaiset energiayhtiöt Luokka:Aurinkoenergiayhtiöt Luokka:Tavaramerkit
Granny

Granny tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * granny, englannin kielen isoäitiä tarkoittava sana * Granny, hahmo piirrossarjoissa * Granny D, yhdysvaltalainen poliittinen aktivisti * Granny Smith, omenalajike * Granny, DVloperin kauhupeli == Lähteet ==
Daniel Harding

Daniel Harding (s. 31. elokuuta 1975 Oxford) on brittiläinen kapellimestari. Hardingia ovat opettaneet Simon Rattle ja Claudio Abbado. Hän on toiminut aiemmin ylikapellimestarina muun muassa Trondheimin sinfoniaorkesterissa 1997–2000 ja Deutsche Kammerphilharmonie Bremenissä 1999–2003. Harding on toiminut Lontoon sinfoniaorkesterin virallisena vierailevana kapellimestarina. Hän on toiminut Abbadon Mahler -kamariorkesterin musiikillisena johtajana syyskuusta 2003. Harding aloitti vuonna 2007 Ruotsin radion sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Hänen edeltäjänsä oli Manfred Honeck. Hardingilla on kaksi lasta entisen vaimonsa, alttoviulisti Béatrice Mutheletin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gavin Little

Gavin Little (s. 16. joulukuuta 1983) on kanadalainen lentopalloilija, joka pelasi Lentopallon SM-liigassa kaudella 2007–2008 Muuramen Lentopallon joukkueessa. Little on pelannut ennen Suomeen tuloaan Kanadan yliopistosarjoissa. Kaudella 2007 Little voitti joukkueensa sisäisen pistepörssin. Joukkueessa pelasi muun muassa Kanadan miesten lentopallomaajoukkueen kovakätinen hakkuri Mark Dodds. Kentällä Little tunnetaan etenkin iloisuudestaan ja äänestään. Suomen Little valitsi, koska hän halusi kokeilla uransa ensimmäisen kerran siipiään ulkomailla. Muuramen Lentopallon kanssa tehty sopimus oli yksivuotinen. == Pelaajaura == * 2002–2003 Grande Prairie Regional College, Kanada * 2003–2004 Grande Prairie Regional College, Kanada * 2004–2005 University of Saskatchewan, Kanada * 2005–2006 University of Saskatchewan, Kanada * 2006–2007 University of Saskatchewan, Kanada * 2007–2008 Muuramen Lentopallo, Suomi Luokka:Kanadalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
House (tanssi)

House on yksi katutanssien tyylisuuntauksista, vaikkakin sen alkuperä ei ole kaduilla vaan klubeilla. House tanssissa käytetään housemusiikkia. House on luonteeltaan improvisaatiollista ja korostaa nopeata ja monimutkaista jalkatyötä yhdistettynä sujuvaan vartalon liikkeeseen. ==Historia== House itsessään on paljon vanhempi kuin housemusiikki, joka nousi pintaan 1970-luvun lopussa. ==Aiheesta muualla== *The House Dance Project *House History at Homestead Luokka:Katutanssi
Keith Ward

Keith Ward (s. 22. elokuuta 1938) on brittiläinen filosofi ja teologi, joka on erikoistunut uskonnonfilosofiaan ja metafysiikkaan. Ward toimi vuosina 2004–2008 Gresham Collegen teologian professorina Lontoossa. Hän on British Academyn jäsen ja hänellä on Englannin kirkon pappisvihkimys. == Teoksia == * Ethics and Christianity (1970) ISBN 978-0-04-241001-2 * Divine Image (1976) ISBN 978-0-281-02935-8 * Christian Way (1976) ISBN 978-0-281-02893-1 * The Concept of God (1977) ISBN 978-0-312-15925-2 * Rational Theology and the Creativity of God (1982) * Holding Fast to God (1982) ISBN 978-0-687-85476-9 – Don Cupittin teoksen Taking Leave of God arvostelua * Living God (1984) ISBN 978-0-281-04126-8 * The Battle for the Soul (1985) ISBN 978-0-340-37278-4 * Images of Eternity (1987) ISBN 978-0-232-51686-9 * The Rule of Love (1989) ISBN 978-0-232-51824-5 * A Vision to Pursue (1991) ISBN 978-0-334-02411-8 * Is Christianity a Historical Religion? (1992) ISBN 978-0-85217-054-0 * Religion and Revelation (1994) ISBN 978-0-19-826375-3 * Religion and Creation (1996) ISBN 978-0-19-826394-4 * God, Chance and Necessity (1996) ISBN 978-1-85168-116-7 * Concepts of God end Ed (1998) ISBN 978-1-85168-064-1 * Religion and Human Nature (1998) ISBN 978-0-19-826965-6 * God, Faith and the New Millennium(1998) * In Defence of the Soul (1998) ISBN 978-1-85168-040-5 * Christianity: A Short Introduction (2000) ISBN 978-1-85168-229-4 * Religion and Community (2000) ISBN 978-0-19-875259-2 * God, A Guide for the Perplexed (2002) ISBN 978-1-85168-323-9 * What the Bible Really Teaches: A Challenge for Fundamentalists (2004) ISBN 978-0-281-05680-4 * Pascal's Fire- Scientific Faith and Religious Understanding (2006) ISBN 978-1-85168-446-5 * Is Religion Dangerous? (2006) ISBN 978-0-7459-5262-8 == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Keith Ward , Gresham College * Luokka:Englantilaiset filosofit Luokka:Metafyysikot Luokka:Uskonnonfilosofit Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wake the Sleeper

Wake the Sleeper on Uriah Heepin 21. studioalbumi. Se äänitettiin kesällä 2007 ja julkaistiin virallisesti 2. kesäkuuta 2008. Levy oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi lähes kymmeneen vuoteen, ja ensimmäinen, jolla soittaa rumpali Russell Gilbrook. Gilbrook korvasi Lee Kerslaken, joka soitti rumpuja seitsemällä edeltäneellä studioalbumilla sekä jokaisella studioalbumilla vuosina 1972–1978. Kerslake oli eronnut yhtyeestä tammikuussa 2007 vedoten terveysongelmiin. Albumi sai yleisesti hyvää palautetta kriitikoilta. Yhdysvalloissa se julkaistiin vasta 26. elokuuta. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Bernie Shaw – laulu * Mick Box – kitara, laulu * Trevor Bolder – bassokitara, laulu * Phil Lanzon – kosketinsoittimet, laulu * Russell Gilbrook – rummut, laulu == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Blabbermouth: 8/10Blabbermouth * Imperiumi.net: 7+/10Imperiumi.net == Lähteet == == Aiheesta muualla == *wake-the-sleeper.com, albumin sivut Luokka:Uriah Heepin albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Ernie Ashworth

Ernest Bert ”Ernie” Ashworth (15. joulukuuta 1928 – 2. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin laulaja ja lauluntekijä. Ashworth syntyi Huntsvillessä, Alabamassa, ja aloitti uransa paikallisella radioasemalla. Hän muutti vuonna 1949 Nashvilleen, ja hänen laulujaan levyttivät vuosina 1949–1955 muiden muassa Jimmy Dickens, Carl Smith, Johnny Horton ja Paul Anka. Ashworth palasi Huntsvilleen 1957 ja sai levytyssopimuksen itsenäisenä artistina Deccalta. Hän nousi listoille singleillään "Each Moment (Spent With You)", "You Can't Pick a Rose in December" ja "Forever Gone". Ashworth siirtyi vuonna 1962 Hickory Recordsin riveihin ja sai huomattavat hitit "Everybody But Me" ja "I Take the Chance". Kolmas julkaisu Hickorylle – "Talk Back Trembling Lips" – teki hänen nimestään kuolemattoman. Single oli listaykkönen ja pysyi listoilla 42 viikon ajan. Myöhempiin listamenestyksiin lukeutuvat "The DJ Cried", "At Ease Heart" ja "I Love to Dance With Annie". Ashworth oli ollut Grand Ole Opryn vakituinen esiintyjä 1960-luvulta. Ashworth esiintyi vuonna 1965 elokuvassa The Farmer’s Other Daughter. Ashworthista tuli vuonna 1989 radioaseman omistaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1992 paikka Alabama Music Hall of Famessa. Hän saavutti menestystä pitkälti yli 70 vuoden ikään saakka. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Mahavira

Mahaviran (540 eaa – 468 eaa?) opetuksiin perustuu intialainen uskonto jainalaisuus. Mahavira oli todennäköisesti Siddhartha Gautaman vanhempi aikalainen, joka asui Ganges-virran alajuoksulla, tämänhetkisen Biharin alueella. Mahaviran kerrotaan saavuttaneen täydellisen valaistumisen ja tulleen siten jainaksi ("se joka selviytyy"). Mahavira kuoli Pavassa Biharissa täydellisen ravinnosta pidättäytymisen seurauksena. Jainalaiset itse eivät pidä Mahaviraa kuitenkaan uskontonsa perustajana, vaan 24. trithankarana eli "suurena opettajana". == Elämäkerta == Mahaviran elinajasta ei ole varmaa tietoa. Jainalainen perinne pitää kiinni vuosista 599–527 eaa., mutta historiantutkijoiden mielestä todellinen elinaika on ollut 50–100 vuotta myöhemmin. Vardhamana Mahavira syntyi sotilassäätyyn jossain Gangesin laakson kuningaskunnista. Nimi Mahavira on lisänimi, joka tarkoittaa suurta sankaria. Hänet kasvatettiin paikallishallitsijaksi, mutta noin 30-vuotiaana hän jätti tehtävänsä ja perheensä ryhtyen askeetiksi. Mahavira teki meditaatio- ja itsekidutusharjoituksia ja hankki elantonsa kerjuulla. Varanasissa hän tapasi jainalaisuuden varhaismuodon kehittäjän, Parsvan, seuraajia ja otti heiltä paljon vaikutteita. Tietyt lähteet väittävät Mahaviran vanhempien kannattaneen Parsvan oppeja. Kolmantenatoista askeettivuotenaan Mahavira saavutti valaistumisen ja sai kunnianimen jina tai jaina (). Tämän jälkeen hän kierteli 30 vuotta opettamassa Gangesin varren kuningaskunnissa, ja kävi varmuudella ainakin Kashissa, Kosalassa ja Magadhassa. Hän kuoli yli 70-vuotiaana paastoamalla itsensä hengiltä. Tämä paasto on säilynyt äärimmäisenä esikuvana jainalaisille. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Intialaiset uskonnolliset johtajat Luokka:Jainalainen usko ja oppi
Palast Hohenems

Palast Hohenems on renessanssilinna Hohenemsin pikkukaupungissa Vorarlbergin osavaltiossa, Itävallassa. Se on toiminut Hohenemsin kreivien residenssilinnana. Nykyisin se on Hohenemsin kreivien jälkeläisten, Waldburg- Zeil-Hohenemsin suvun omistuksessa. Linnan rakennutti Hohenemsin kreivi, kardinaali Markus Sittikus III ja sen suunnitteli italialainen arkkitehti Martino Longhi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1562 ja päättyivät vuonna 1567. Myöhemmin, vuosina 1603–1610, linnaa laajensi valtakunnankreivi Kaspar von Hohenems. == Aiheesta muualla == * Palast Hohenemsin historiaa (PDF) * Tietoa linnasta Burgen-Austria.com-sivustolla Luokka:Itävallan linnat Luokka:Vorarlberg
TM-XML

Trade Mark Extensible Markup Language on avoin XML-standardimuoto, jota käytetään tavaramerkkihallinnossa sekä tavaramerkkejä koskevan tiedon vaihtamisessa teollisoikeuksia käsittelevien virastojen sekä niiden kumppaneiden tai käyttäjien välillä. ==Tavoitteet== Alkuperäisenä tavoitteena oli XML-standardin määrittäminen tavaramerkkejä koskevan tiedon välittämiseen. Määrittelytyön aikana ja WIPO Standard ST.66:n laatimisen jälkeen mukaan on otettu vielä seuraavat tavoitteet: * Määrittää XML-standardit tavaramerkkejä käsitteleviä virastoja ja liiketoimintaa varten * Ehdottaa käyttökelpoisia tuloksia WIPO-standardien perustaksi * Määrittää tavaramerkkejä koskevan verkkopalvelun standardit * Tarjota esimerkkejä sovellutuksista ja työvälineistä * Jakaa kokemuksia, käytännön menettelyjä ja tietoa * Edistää tavaramerkkejä koskevan tiedotuksen ja tietolähteiden yhteistoimintaa ja harmonisointia * (Uusi) Valmistella emergenttiä tavaramerkkialan semanttista verkkoa teollisoikeudellisessa viitekehystössä ==Historia== Sisämarkkinoiden harmonisointiviraston perustama työryhmä määritteli kesäkuussa 2003 TM-XML: Kommentteja varten julkaistiin kahdeksan luonnosversiota (versiot 0.1 - 0.7 sekä 1.0 luonnos) ennen kuin versio 1.0 lopullinen julkaistiin 26. toukokuuta 2006 viraston verkkosivuilla TM-XML.org. TM-XML lopullista versiota 1.0 on ehdotettu perustaksi WIPO-standardi ST.66:lle, jonka tietotekninen pysyvä komitea ja standardi- ja dokumentointiryhmä (SCIT/SDWG) hyväksyivät 8. kokouksessaan 19. – 22. maaliskuuta 2007 Genevessä. ==Tiekartta vuosille 2008 – 2010== Versio Suunniteltu ajankohta Sisältö TM-XML versio 2.0 2008 Väite-, muutoksenhaku- ja uudistamismenettelyä koskeva tiedotus Ensimmäiset verkkopalvelut ja resurssienkuvauksen puitesäännöt (RDF) sekä ontologinen verkkokieli (OWL) TM-XML versio 3.0 2010 Lisäverkkopalvelut ja semanttinen verkko – tiedon esittäminen ja palvelut == Katso myös == * DS-XML == Aiheesta muualla == * TM-XML-kotisivut ** TM-XML-määritelmät ** TM-XML-sanakirja ** TM- XML-sovellutukset ** TM-XML-työkalut ja esimerkit * WIPO-standardit, -suositukset ja -ohjeet ** WIPO-standardi ST.66 – tavaramerkkitiedon käsittelyä koskeva suositus XML:ää käytettäessä ** WIPO-standardin ST.66 liitteet * SMHV, Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) ** OHIM CTM-latauspalvelun versio 3 TM-XML:ssä Luokka:XML
Korumonninen

Korumonninen (Corydoras elegans) on useimpien muiden monnisten tapaan pieni eli noin 6 cm pitkä. Se on pohjakala ja viihtyy parvissa, joskin korumonninen ui jossain määrin myös pohjan yläpuolella. == Ulkonäkö == Korumonnisen väritys vaihtelee sukupuolittain. Koiraalla on pienten pilkkujen muodostama verkkokuviointi ja naaraalla on kyljessään tumma juova. Naaras on koirasta pulskempi ja koiraan selkäevä on korkeampi. Eri yksilöillä voi olla värityksellisiä eroja myös saman sukupuolen kesken. == Ravinto == Luonnossa korumonniset syövät pohjalla eläviä selkärangattomia, mutta akvaariossa niille kelpaa lähes kaikki pohjakaloille tarkoitettu ruoka. == Vesiolot == Veden pH- arvon pitäisi olla 6,0–7,4, pehmeähköä ja lämpötilaltaan 22–26-asteista. Pohjamateriaali saisi mieluiten olla hienoa hiekkaa monnisille ominaisen kaiveluhalun takia. Akvaarion minimikoko on 60 litraa pienelle parvelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.seriouslyfish.com/species/corydoras-elegans/ Luokka:Akvaariokalat Luokka:Monniset
Ulla Renko

Ulla Hakola-Renko on Sibelius-Akatemiasta valmistunut musiikinopettaja, laulupedagogi ja diplomilaulaja, joka on toiminut laulun lehtorina Lahden ammattikorkeakoulun musiikin laitoksen musiikkiteatterilinjalla. Nykyään hän opettaa Tiirismaan lukiossa. Pitkän ammattilaulajan ja musiikkipedagogin uran lisäksi Hakola-Rengon työuransa sisältää useiden musikaalien lauluvalmennusta sekä piirrettyjen elokuvien dubbausta ja ohjausta. Hän on esiintynyt ääninäyttelijänä, laulajana, ohjaajana ja kääntäjänä vuodesta 1993 lähtien useissa animaatioelokuvissa (mm. Aladdin, Leijonakuningas, Mulan, Bambi, Maija Poppanen, Tarzan) ja tv-sarjoissa. Hän vastaa myös Disney on Ice -kiertueen suomenkielisistä versioista. Hakola-Renko on toiminut mm. jazz-yhtyeiden ja big bandien solistina, pitänyt teatterilauluiltoja ja konsertoinut lied- laulajana Suomessa ja ulkomailla (Saksa, Belgia, Ranska). Kuorolaulajan ammatista hänellä on kokemusta mm. Suomen Kansallisoopperan kuorosta. Hakola- Renko on perustanut ja johtanut useita lapsi-, nuoriso- ja aikuisten kuoroja. Tällä hetkellä hänen ohjauksessaan on 66-henkinen naiskuoro Virtapiiri, jonka esityksissä on mukana myös tanssia ja teatteria. ==Filmografia== === Ääninäyttelijänä === === Ääniohjaukset === * Show-katit (1997) * The Rugrats Movie – Ipanat elokuva (1998) * Mikki, Aku, Hessu – kolme muskettisoturia (2004) * Mikki Hiiri – Joulu Ankkalinnassa (2004) * Bambi (1942/2005) * Bambi 2 (2006) * Ice Age 2 – Jäätikkö sulaa (2006) * Karvakamut (2006) * Virran viemää (2006) * Lotta ystäväni (2006) * Tuhkimo III – taikansa kutakin (2007) * Helinä-keiju ja suuri keijupelastus (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kids Return

Kids Return () on vuonna 1996 valmistunut japanilainen draamaelokuva, jonka on ohjannut, käsikirjoittanut ja editoinut Takeshi Kitano. Se oli ilmestymisaikanaan Kitanon menestynein elokuva. Elokuva kertoo kahdesta koulusta ulos potkitusta nuorukaisesta, jotka yrittävät löytää elämälleen tarkoituksen. Toinen ryhtyy yakuzan jäseneksi ja toinen nyrkkeilijäksi. == Rooleissa == Luokka:Japanilaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1996 japanilaiset elokuvat Luokka:Takeshi Kitanon ohjaamat elokuvat
Esterházyn linna

Esterházyn linna () on linna Burgenlandin osavaltion pääkaupungissa Eisenstadtissa, Itävallassa. Se on nykyisin Esterházyn suvun omistuksessa. Linna tunnetaan muun muassa sen Haydnsaal-salista, joka on nimetty linnassa työskennelleen itävaltalaisen säveltäjän Joseph Haydnin mukaan. == Historia == Nykyisen linnan paikalla on sijainnut linna jo 1200-luvulta lähtien. Tuolloinen linna oli Gutkeledin suvun omistuksessa, kunnes se siirtyi Kanizsain suvun hallintaan vuonna 1364. Kanizsait teettivät linnassa suuria uudistustöitä. Unkarin kuninkaan Ludvig I:n luvalla suku rakennutti koko Eisenstadtin kaupungin ympärille muurin, jonka keskeinen osa linna oli. Vuonna 1445 linna siirtyi koko kaupungin ohella Habsburgin suvun hallintaan. Vuonna 1622 siitä tuli Esterházy-suvun, jonka mukaan se on myös nimetty, omaisuutta. 1600-luvulla, linnan siirryttyä Esterházyjen hallintaan, linna sai barokin tyylisuuntaa edustavan ulkonäön. Linnan muutostyöt kestivät kymmenisen vuotta. 1700-luvulla puolestaan pääasiassa vain linnan interiööriä muutettiin, muun muassa pääportaikot vaihdettiin uusiin. Ruhtinas Nikolaus II Esterházyn aikana linnalle luotiin klassistinen ilme ranskalaisten arkkitehtien piirustusten pohjalta. Taloudellisten ongelmien vuoksi linnaa ei kuitenkaan uudistettu niin runsaasti kuin alun perin suunniteltiin. 1800-luvun lopulla linnaa uudistettiin jälleen, mutta linnan ulkonäkö ei juurikaan muuttunut tuolloisesta. Toisen maailmansodan jälkeen Itävallan miehityksen aikana linnassa kokoontui kymmenen vuoden ajan Burgenlandin osavaltiohallitus ja oikeus. Vuonna 1969 osavaltiohallitus vuokrasi suuria osia linnasta käyttöönsä. == Aiheesta muualla == * Esterházyn linnan viralliset internetsivut Luokka:Itävallan linnat Luokka:Burgenland
Susanna Leinonen

Susanna Tuulikki Leinonen (s. 7. helmikuuta 1972 Tampere) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hänen tanssinsa edustaa liikkeen virtaavuuteen perustuvaa modernia nykytanssia, joka kuitenkin hyödyntää liikesanastossaan myös klassista balettia. == Opiskelu == Leinonen valmistui Turun konservatorion tanssilinjalta vuonna 1996 ja Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitokselta tanssitaiteen maisteriksi vuonna 2000. Hänen esikoiskoreografiansa Ei kukaan, vain ystäväsi (2000) sai innostuneen vastaanoton kansainvälisen Bagnolet-koreografiakilpailun Suomen katselmuksessa. Sittemmin teos on esitetty useilla kansainvälisillä festivaaleilla Englannissa, Irlannissa, Ranskassa, Portugalissa, Tanskassa ja Japanissa. == Ura == Leinonen oli jo opiskeluaikanaan 1994–1995 kiinnitettynä Viron kansallisbalettiin, jossa hän esiintyi muun muassa balettiteoksissa Don Quijote, Pähkinänsärkijä, Giselle ja Joutsenlampi. Viime vuosina hän on työskennellyt oman ryhmänsä kanssa ja pyörittänyt Susanna Leinonen Companya, toiminut freelance-taiteilijana ja työskennellyt huomattavan kansainvälisesti. Leinonen esiintyy useimmissa omissa tanssiteoksissaan itsekin tanssijana. Hänen tanssinsa edustaa liikkeen virtaavuuteen perustuvaa modernia nykytanssia, joka kuitenkin hyödyntää liikesanastossaan myös klassista balettia. Teoksille on muodostunut tyypilliseksi surrealistinen ja aistikas, osittain myös utuinen ja hyvin tiivis tunnelma. Oman ryhmänsä lisäksi Leinonen on työskennellyt koreografina myös suurille baletti- ja nykytanssitaloille, kuten Suomen Kansallisbaletille, Ruotsin kuninkaalliselle baletille, sekä Dansk Danseteaterille. Susanna Leinosen teoksia on esitetty 25 maassa. == Susanna Leinosen teokset == * Ei kukaan, vain ystäväsi (2000) * Babolat (2001) * Indigo (2002) * Suo tihkua vihreä tammi (2003) * Häiritty hiljaisuus (2004) * Chinese Objects (2005) * Kaira (2006) * Grain (2008) * fragile | entity (2008) * And the Line Begins to Blur (2009) * Sokea mieli (2011) * Romeo & Julia (2012) * Touch of Gravity (2014) * SEE | OBEY (2015) * Dreams of Replay (2017) * Kenttä (2018) * Nasty (2018) * TOXIC (2020) * BODY (2021) * JUURET (2022) == Palkinnot ja tunnustukset == * Kaapelipalkinto (2001) * Pro Dance -palkinto (2003) * Suomi-palkinto (2004) * Tanssiteko-palkinto (2004) * Valtion kolmevuotinen taiteilija-apuraha (2005) * Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (2008) * Ehdokkuus Prix Benois de la Danse -kilpailun koreografisarjassa (2010) * Helsingin kulttuuripalkinto (2012) * Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha (2014) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ariel Dorfman

Ariel Dorfman (s. 6. toukokuuta 1942 Buenos Aires, Argentiina) on chileläinen kirjailija. Roman Polański on ohjannut hänen tunnetuimmasta näytelmästään La muerte y la doncellasta elokuvan Yö ei tunne armoa (1994). Dorfman syntyi juutalaiseen perheeseen, joka muutti ensin Yhdysvaltoihin ja vuonna 1954 Chileen. Hän opiskeli Chilen yliopistossa, jonka professoriksi itse myöhemmin nousi. Hän sai Chilen kansalaisuuden 1967. Dorfmaninkin tukema Salvador Allenden hallitus Chilessä kaadettiin vuonna 1973. Augusto Pinochetin noustua valtaan Dorfman joutui maanpakoon. Hän on opettanut vuodesta 1985 Duken yliopistossa Yhdysvalloissa ja asuu nykyisin sekä Yhdysvalloissa että Chilessä. Dorfman on kirjoittanut runsaasti myös muuta kuin näytelmiä. Teoksista tunnetuimpiin kuuluu poleeminen Kuinka Aku Ankkaa luetaan: imperialistinen ideologia Disneyn sarjakuvissa (alkuteos Para leer al pato Donald, 1971). Dorfman on naimisissa kroatialaisen Angelica Malinarichin kanssa, ja hänellä on pojat Joaquin ja Rodrigo.Thevillager.com == Suomennettu teos == * == Lähteet == Luokka:Chileläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joustopiikkiäes

Joustopiikkiäes eli S-piikkiäes on traktorivetoinen maanmuokkauskone, jota käytetään maataloudessa maan äestykseen. Se on tarkoitettu pellon pintakerroksen tasaamiseen ja kuohkeuttamiseen. Sen tarkoitus on luoda hyvät edellytyksen kylvösiemenen itämiselle. Muokkaussyvyys on useimmiten säädettävissä ja tavoitteena on muokata maata kylvösyvyyteen asti. Äkeet vaativat traktorilta paljon tehoa, noin 15–20 hevosvoimaa työleveyden metriä kohden. Tämäntyyppisiä äkeitä on ollut kaupan jo viitisenkymmentä vuotta. ==Rakenne== Nykyiset joustopiikkiäkeet ovat yleensä 5–10 metriä leveitä ja hinattavia. Aiemmin pienemmät äkeet olivat myös nostolaitekiinnitteisiä, jolloin ei tarvittu erillisiä pyöriä. Nykyiset suuret äkeet on kuitenkin painonsa takia pakko tehdä hinattaviksi. Äkeissä on yleensä kolme osaa; keskilohko ja kaksi sivulohkoa keskilohkon kummallakin puolella. Keskilohko on kiinnitetty traktoriin ja sivulohkot on saranoitu siihen kiinni. Kuljetuksen ajaksi sivulohkot on mahdollista nostaa ylös, jolloin äes on riittävän kapea maantiekuljetukseen. Äkeen piikit on kiinnitetty lohkoihin. Yleensä äes on normaalin käytön aikana pyöriensä kannatuksella, ja pyörien korkeutta säätämällä voidaan säätää muokkaussyvyyttä. Äkeessä on yleensä piikkien lisäksi myös muita osia, kuten varpajyrät, etulata tai jälkihara. ==Katso myös== *Luettelo maatalouskoneista vuodenkierron mukaan ==Lähteet== Luokka:Maatalouskoneet
René Angélil

René Angélil (16. tammikuuta 1942 Montréal, Kanada – 14. tammikuuta 2016 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli syyrialaistaustainen kanadalainen muusikko ja manageri. Hän oli poplaulaja, joka sittemmin tuli tunnetuksi Céline Dionin managerina ja aviomiehenä. Angélil aloitti 1960-luvulla Québecissä uran popartistina. Alueellisesti menestyneen yhtyeensä hajottua hän työskenteli managerina René Simardille ja Ginette Renolle. Hän kuuli vuonna 1981 Céline Dionin demonauhan ja ryhtyi tämän manageriksi. Hän voitti vuosina 1987 ja 1988 parhaan managerin Félix-palkinnon. René Angélil ja Céline Dion menivät naimisiin 17. joulukuuta 1994. Heille syntyi kolme lasta: poika vuonna 2001 ja kaksospojat vuonna 2010. Angélililla oli lisäksi kolme lasta kahdesta aiemmasta avioliitostaan. Angélil tunnettiin innokkaana pokerinpelaajana. Angélil kuoli 73-vuotiaana kotonaan Las Vegasissa 14. tammikuuta 2016. Hän oli sairastanut kurkkusyöpää. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset poplaulajat Luokka:Managerit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kääpiöpussiunikeot

KääpiöpussiunikeotNimistöehdotus. Viitattu 18.9.2011 tai pussiunikeot eli pikkuburrat (Cercartetus) on pussieläinten suku, johon kuuluu neljä lajia. Cercartetus- ja Burramys-suvun lajit muodostavat yhdessä pussiunikekojen heimon. == Lajit == * pitkähäntäburra (Cercartetus caudatus) * eteläaustralianburra (Cercartetus concinnus) * tasmanianburra (Cercartetus lepidus) * kääpiöpussiunikeko eli paksuhäntäburra (Cercartetus nanus) Edellä mainittujen lajien lisäksi Bruce Beehlerin johtama Conservation Internationalin ja Indonesian tiedeinstituutin () tieteilijäryhmä raportoi 17. joulukuuta 2007 löytäneensä uuden Cecartetus-sukuun kuuluvan pussiunikekolajin kesäkuussa 2007 Papuan saaren Indonesian puoleisesta osasta Foja-vuoristosta. Tarkempi lajinmääritys ja tutkimus oli joulukuussa 2007 yhä meneillään. == Lähteet == Luokka:Pussiunikeot
Kymmenen ensimmäistä vuotta

Kymmenen ensimmäistä vuotta on Arja Korisevan vuonna 1999 julkaistu kokoelma- albumi, joka sisältää 36 kappaletta hänen uransa kymmeneltä ensimmäiseltä vuodelta. Albumi sisältää aiemmin vain CD-singlenä vuonna 1993 julkaistut kolme kappaletta: "Vain taivas yksin tietää", "Huomiseen" ja "Hymy vain". Albumin on julkaissut tupla-cd:nä Sony Music Entertainment (Finland) Oy. ==Kappaleet== ===Levy 1=== # Kuningaskobra (Snake Charmer) - 3'10 # Kun minuun kosketat (Sometimes When We Touch) - 4'00 (duetto Ari Klemin kanssa) # Tää ystävyys - 4'17 # Rannalla - 3'47 # Kuljen lapsuuten päiviin - 3'20 # Me kaksi vain (We're All Alone) - 3'51 # Enkelin silmin - 2'58 # Wanhaan malliin - 3'32 # Kevätvalssi - 4'11 # Kun ilta saapuu kaupunkii - 3'23 # Vain taivas yksin tietää - 2'58 # Huomiseen - 3'18 # Hymy vain - 2'50 # Kai virheen tein (I Take It Back) - 3'08 # Naisen tie (Prinz Eisenherz) - 3'37 # Rakastanut nainen (Woman In Love) - 3'56 # Tuulen värit (Colors Of The Wind) - 4'08 # Jokin sisälläni - 3'59 ===Levy 2=== # Kattojen primadonna (Inget Stoppar Oss Nu) - 3'19 # Yksin (Uno) - 3'43 # Pieni sydän - 2'27 # Hiljainen kylätie - 2'50 # Mieli maailmoja juoksee - 3'26 # Onnenkyyneleet - 3'13 # Kaarnalaiva - 3'47 # Kauas tuuli kuljettaa - 3'54 # Suunnaton kaipaus - 3'18 # Niin yksin - 5'20 # Kun tyttö rakastuu - 1'56 # Rakkaus on ikuinen - 3'10 (duetto Tapani Kansan kanssa) # Valloitan koko maailman - 4'17 # Hääsunnuntai (Var Rädda Om Kärleken) - 3'14 # Pieni kultainen avain - 4'17 # Sun valos on voimaa (A Nadie Le Importa) - 3'58 # Sydämet - 3'22 # Olet kastetta maan - 4'34 ==Alkuperäiset albumit== Kappaleet on koottu seuraavilta Korisevan albumeilta: * Arja Koriseva (1990) * Me kaksi vain (1991) * Kun ilta saapuu kaupunkiin (1992) * Naisen tie (1994) * Rakastunut nainen (1995) * Tango Illusion (1996) * Mieli maailmoja juoksee (1997) * Yö on hellä (1998) * Pieni kultainen avain (1998) ==Aiheesta muualla== * "Kymmenen ensimmäistä vuotta" Suomen äänitearkiston tietokannassa Luokka:Vuoden 1999 kokoelma-albumit Luokka:Arja Korisevan albumit
Sweet Kisses

Sweet Kisses on yhdysvaltalaisen poplaulajan Jessica Simpsonin esikoisalbumi. Se julkaistiin 9. marraskuuta 1999. Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli ”I Wanna Love You Forever”. Toinen single oli ”Where You Are”. Albumia myytiin maailmalla 4 miljoonaa kappaletta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1999 esikoisalbumit Luokka:Jessica Simpsonin albumit
Hymyhuulet (albumi)

20 suosikkia – Hymyhuulet on Arja Korisevan vuonna 1995 julkaistu kokoelma- albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen neljältä albumiltaan vuosilta 1990–1994. Albumin on julkaissut CD:nä ja C-kasettina Fazer Records. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Alkuperäiset albumit== Kappaleet on koottu seuraavilta Korisevan albumeilta: * Arja Koriseva (1990) * Me kaksi vain (1991) * Kun ilta saapuu kaupunkiin (1992) * Naisen tie (1994) ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut albumit ==Aiheesta muualla== * "20 suosikkia – Hymyhuulet" Suomen äänitearkiston tietokannassa Luokka:Vuoden 1995 kokoelma-albumit Luokka:Arja Korisevan albumit
Harry Church Oberholser

Harry Church Oberholser (25. kesäkuuta 1870, Brooklyn, New York – 25. joulukuuta 1963, Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä. Hänen vanhempansa olivat Jacob ja Lavera S. Oberholser. Hän opiskeli Columbian yliopistossa 1880-luvun lopussa, mutta ei suorittanut loppututkintoa. Myöhemmin hän opiskeli George Washingtonin yliopistossa, jossa väitteli filosofian tohtoriksi 1916. Oberholser työskenteli 46 vuotta (1895–1941) Yhdysvaltain luonnonsuojeluhallinnossa (United States Bureau of Biological Survey, myöhemmin United States Fish and Wildlife Service), ensin lintutieteilijänä, myöhemmin biologina ja lopulta toimittajana. Hän julkaisi useita kirjoja ja tieteellisiä artikkeleita, kaikkiaan lähes 900 kirjoitusta. 1941 hän muutti Clevelandiin, Ohioon, hoitamaan Clevelandin luonnonhistoriallisen museon lintuosastoa. Hän avioitui Mary Forrest Smithin kanssa 30. kesäkuuta 1914. Oberholser kunnostautui etenkin lintuheimojen, -sukujen ja -lajien uudelleennimeäjänä (englanniksi splitting). Hän muun muassa nimesi uudelleen Allan Octavian Humen Pohjois-Intiasta 1867 löytämän intianruokokerttusen (Acrocephalus macrorhynchus) vuonna 1905. Uusi ja edelleen käytössä oleva tieteellinen nimi on (Acrocephalus orinus). Pensassieppari (Empidinax oberholseri) on nimetty hänen kunniakseen (Phillips 1939). == Teokset == * The Bird Life of Texas (1974) ISBN 0-292-70711-8 * Birds of Mt. Kilimanjaro (1905) * Birds of the Anamba Islands (1917) * The Bird Life of Louisiana (1938) * When Passenger Pigeons Flew in the Killbuck Valley (1999) ISBN 1-888683-96-1 * Critical notes on the subspecies of the spotted owl * The birds of the Tambelan Islands, South China Sea * The great plains waterfowl breeding grounds and their protection (1918). == Lähteet == * Handbook of Texas Online * Muistokirjoitus Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Kuningaskobra (albumi)

20 suosikkia – Kuningaskobra on Arja Korisevan vuonna 1998 julkaistu kokoelma- albumi, joka sisältää 20 kappaletta hänen neljältä albumiltaan vuosilta 1990–1994 sekä "Anna kaikkien kukkien kukkia" -kappaleen Toivo Kärki muistoissamme -albumilta. Albumin on julkaissut CD:nä ja C-kasettina Fazer Records. ==Kappaleet== # Kuningaskobra (Snake Charmer) - 3'10 # Tää ystävyys - 4'18 # Rannalla - 3'47 # Me kaksi vain (We're All Alone) - 3'52 # Enkelin silmin - 2'59 # Wanhaan malliin - 3'32 # Kevätvalssi - 4'11 # Se on rakkautta oikeaa (Perhaps Love) - 3'03 (duetto Tapani Kansan kanssa) # Sä saat mut svengiin - 3'10 # Anna kaikkien kukkien kukkia - 3'31 # Rakkauden vanki - 3'40 # Miten kaunis onkaan maa - 3'54 # Kun mennään bailaamaan - 3'20 # Naisen tie (Prinz Eisenherz) - 3'35 # Rakkaus jää - 3'35 # Kai virheen tein (I Take It Back) - 3'08 # Kuin häkkilintu (Ich will nicht länger dein Geheimnis sein) - 3'27 # Taittuu multakin Rock'n Roll (Toute ma vie j'ai chante du rock'n roll) - 2'33 # Tuu (Noches de Acapulco) - 3'57 # Et saa mua unohtaa (Moi, moi, moi) - 4'05 ==Alkuperäiset albumit== Kappaleet on koottu seuraavilta albumeilta: * Arja Koriseva (1990) * Me kaksi vain (1991) * Kun ilta saapuu kaupunkiin (1992) * Naisen tie (1994) * Toivo Kärki muistoissamme (1992) ==Katso myös== * 20 suosikkia -sarjan muut albumit ==Aiheesta muualla== * 20 suosikkia – Kuningaskobra Suomen äänitearkiston tietokannassa Luokka:Vuoden 1998 kokoelma- albumit Luokka:Arja Korisevan albumit
Halbturnin linna

thumb|300px|Halbturnin linna. Halbturnin linna () on barokin tyylisuuntaa edustava linna Halbturnin kunnassa Burgenlandissa, Itävallassa. Linna rakennettiin vuosien 1701 ja 1711 välillä arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandtin piirustusten pohjalta keisari Kaarle VI:n metsästyslinnaksi. Kaarle VI:n tyttären Maria Teresian hallintokaudella linnaa uudistettiin hoviarkkitehti Franz Anton Hillebrandtin suunnitelmien mukaisesti, ja linnasta tuli herttua Albert Kasimir von Sachsen-Teschenin ja arkkiherttua Marie Christinen kesäresidenssi. Samoilta ajoilta on peräisin myös linnassa sijaitsevat Franz Anton Maulbertschin maalaamat freskot. Vuodesta 1955 lähtien linna on ollut paroni Paul Waldbott-Bassenheimin, Habsburgien jälkeläisen, hallinnassa. == Aiheesta muualla == * Halbturnin linna Luokka:Itävallan linnat Luokka:Burgenland