EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Cité de l'espace

Cité de l'espace on avaruuteen ja avaruuden valloitukseen suuntautunut tiedekeskus, joka on omistettu yhtä paljon tähtitieteelle kuin avaruuslentäjille. Ranskan Toulouseessa sijaitseva Cité de l'Espace vihittiin käyttöön kesäkuussa 1997. Cité de l'Espacessa on näytteillä Ariane 5 -raketin (53 metriä korkea), Sojuz-avaruusaluksen ja ERS-maanhavainnointisatelliitin täysimittaiset kopiot. Tiedekeskuksessa on myös täysin varusteltu Mir- avaruusaseman suunnittelumalli. Keskuksessa on La Coupole de l'Astronome -havainnointikupoli. Tiedekeskuksessa on vieraillut lähes viisi miljoonaa kävijää. == Aiheesta muualla == * Museon verkkosivut Luokka:Toulouse Luokka:Ranskan museot Luokka:Tiedekeskukset
Windows GDI

Windows GDI (Graphics Device Interface) on Microsoft Windowsin ohjelmointirajapinta, jonka avulla sovellusohjelmat piirtävät grafiikkaa ja tekstiä näyttölaitteelle ja tulostimelle. GDI:stä kerrottiin vuonna 1983 ennen Windowsin ensimmäisen version julkaisua. GDI sisältää toiminnot viivojen, tekstin ja kuvioiden piirtämiseen. Ikkunointijärjestelmä välittää pyynnöt piirtää ikkunoita ja nappeja GDI:lle. Windows NT 4:ssä suuri osa ikkunointi- ja grafiikkakoodista siirrettiin käyttöjärjestelmän ytimen tilassa suoritettaviin palveluihin. GDI+ on luokkapohjainen rajapinta C/C++ ohjelmojille, joka on esitelty Windows XP:ssä ja Windows Server 2003:ssa. Windows Vistassa käyttöön tulleissa uusissa näytönohjaimen 3D-kiihdytystä hyödyntävissä WDDM-grafiikka-ajureissa (Windows Display Driver Model) vanha GDI-rajapinta ei enää ollut laitteistokiihdytetty, vaan kaikki piirrettiin ohjelmallisesti kuvapuskuriin, josta sitten koostettiin kuva näytölle. GDI:n rajoitteiden vuoksi Microsoft kehitti 1994 Windows 3.1:lle pelejä varten WinG- rajapinnan. WinG-rajapinnan on myöhemmin korvannut DirectX. DirectWrite on tarkoitettu siirtymätieksi pois GDI:n kirjasintyyppikäsittelystä. GDI:tä täydentämään Microsoft esitteli Direct2D-rajapinnan, joka tuli Window 7:een Service Pack 2 -versiosta ja Vistaan Platform Update -versiossa. Tämä uusi rajapinta toteuttaa tietokoneen näytönohjaimen piirtämän, kiihdytetyn 2D-grafiikan, mukaan lukien bittikartat ja tekstin. == Lähteet == Luokka:Microsoft Windows Luokka:Ohjelmointirajapinnat
Hirohiko Araki

Hirohiko Araki () on japanilainen mangaka, eli mangataiteilija. Hänet tunnetaan parhaiten edelleen ilmestyvän Jojo’s Bizarre Adventuren piirtäjänä ja käsikirjoittajana. ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Ibrahima Mamadou Ouane

Ibrahima Mamadou Ouane (10. heinäkuuta 1908 Bandiagara – ?) oli malilainen kirjailija. Ouane kuului tukulorivaltakunnan perustajan Umar Tallin jälkeläisiin. Hän kävi Terrasson de Fougères -koulun ja työskenteli hallintovirkailijana. Mielipiteidensä takia hän joutui karkotetuksi Kidaliin. Ouane oli yksi Ranskan Sudanin ensimmäisiä kirjailijoita. Hän julkaisi kertomuskokoelmat Fâdimâtâ, la princesse du désert (1955) ja Les filles de la reine Cléopâtre (1961), romaanin Le collier de coquillages (1958), runokokoelman Pérégrinations soudanaises (1960) sekä historiaa, kansatiedettä ja islamia käsitteleviä tutkimuksia ja esseitä. Ouanen teemoja on afrikkalaisen, islamilaisen ja länsimaisen kulttuurin kohtaaminen. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Voronin

Voronin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Andri Voronin (s. 1979), ukrainalainen jalkapalloilija * Inga Voronina (1936–1966), neuvostoliittolainen pikaluistelija * Mihail Voronin (1945–2004), neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja * Valeri Voronin (1939–1984), neuvostoliittolainen jalkapalloilija * Vjatšeslav Voronin (s. 1974), venäläinen korkeushyppääjä * Vladimir Voronin (1890–1952), venäläinen merikapteeni ja arktisen alueen tutkija * Vladimir Voronin (s. 1941), moldovalainen poliitikko * Zinaida Voronina (1947–2001), neuvostoliittolainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
San Clemente (Kalifornia)

San Clemente on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 63 522. Kaupunki perustettiin 28. helmikuuta 1928. San Clementen pormestarina toimii Kathleen Ward. == Väestö == Kaupungin asukkaista 83,12 prosenttia on valkoisia, 4,25 prosenttia aasialaisia, 0,78 prosenttia afroamerikkalaisia ja 0,39 prosenttia intiaaneja. 4,56 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 44,3 vuotta. ==Kuvia kaupungista== Tiedosto:San Clemente Sunset - panoramio.jpg|Tyynenmeren rantaa San Clementessa. Tiedosto:Pacific Surfliner San Clemente.jpg|Amtrakin Pacific Surfliner -juna. Tiedosto:San Clemente Beach Club 2020.jpg|San Clemente Beach Club. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kaupungin kotisivut Luokka:Kalifornian kaupungit Luokka:Orangen piirikunta (Kalifornia)
Lauri Hakanen

Lauri Hakanen (s. 23. toukokuuta 1985) on suomalainen jalkapallovalmentaja. Hän toimii turkulaisen FC Interin apuvalmentajana. Hakanen on aiemmin valmentanut Kakkosessa pelaavaa HJS Akatemiaa, jonka valmentajana hän on toimi seuran toiminnan alusta 2015 lähtien. Itseään Hakanen luonnehtii analyyttiseksi ja vaativaksi valmentajaksi. Pelaajauraa Hakasella on FC Hämeenlinnassa, Valkeakosken Hakassa, FC Espoossa, Nummelan Palloseurassa sekä Lohjan Pallossa. Hän toimi HJS:n toiminnan alkuvuosina joukkueen pelaajavalmentajana, mutta on sittemmin pitäytynyt valmentamisessa. Pelaajauransa tärkeimpänä saavutuksena Hakanen on pitänyt kahta A-junioreiden Suomen-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Björnholmen (Ekerö)

pienoiskuva|Kartta vuodelta 1900 Björnholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa Tukholman läänissä. == Maantietoa == Björnholmen on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se kuuluu edelleen kruunulle (Drottningholms kungsgård ). Saari sijaitsee Mälarenin itäosassa kohdassa, jossa Tukholman keskustasta alkava lahti haarautuu Fiskarfjärdenin ja Lambarfjärdeniin johtaviksi salmiksi. Björnholmen on siellä sijaitsevan saariryhmän ensimmäinen saari. Sen taakse jää Fågelön ja luoteispuolelle Kärsön. Saarien välissä sijaitsee lisäksi pienet Krankholmen, Granholmen ja Tallholmen. Salmen pohjoispuolella 600 metrin päässä sijaitsee Bromman Ålstensparken ja yhtä kaukana kaakossa Hägerstenin rannat. Kummallakin rannalla on pienvenesatamat. Viimeiset ympärivuotiset asukkaat jättivät saaren 1950-luvun jälkeen ja saarella on enää kuudella perheellä vapaa-ajan asuntoja. Saarella ei ole vieläkään sähköä . == Historiaa == Saarella on ollut tämä nimi kaikissa käytettävissä olevissa kartoissa. Muinoin kerrottiin, että Kaarle IX olisi ampunut saarella majailleen karhun, mistä saari sai sitten nimensä. Saarella on kiinteää asutusta 1600-luvulla ja 1700-luvulla on siinä toiminut kapakka (). Sitten 1800-luvun alkupuoliskolla käyttivät Tukholman hyväosaiset saarta viikonkoppuisin päiväretkipaikkana. Noin 1859 rakennettiin saarelle Stora Villan sanomalehtimies Franz Sjöbergin toimesta. Sen omistaja on vaihtunut pariin kertaan ja eräs huvilan pitkäikäinen omistajasuku käytti sitä vielä 1960-luvulla kesäasuntonaan. Sen eräs asukas Gunnar Brusewitz on kirjoittanut siellä Björnholmenista kertovan romaanin. == Luontoarvoja == Saari liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa-alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)). Siihen kuuluvat Lovön (lukuun ottamatta Lindön niemeä) ja itäpuoliset saaret kuten esimerkiksi Kärsön, Fågelön, Skräddarholmen, Krankholmen, Granholmen, Tallholmen, Björnholmen ja Fläsket. Saaren asuintontit on rajattu pois suojelualueesta. == Katso myös == * Luettelo Mälarenin saarista == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Mälarenin saaret Luokka:Ekerön kunta
Krankholmen

Krankholmen on Mälarenin saari Ruotsissa Ekerön kunnassa, joka sijaitsee Tukholman läänissä. == Maantietoa == Krankholmen sijaitsee Mälarenin itäosassa kohdassa, jossa Tukholman keskustasta alkava lahti haarautuu Fiskarfjärdenin ja Lambarfjärdeniin johtaviksi salmiksi. Saari sijaitsee Kärsönin ja Fågelönin välisessä salmessa ja sen etäisyydet naapurisaariin on 120–150 metriä. Sen itäpuolella sijaitsevat Granholmen, Tallholmen ja Björnholmen. Pieni Krankholmen on 400 metriä pitkä ja 330 metriä leveä. Se on metsäinen saari, jonka keskellä sijaitsee niitty. Se on autio saari , jolle ei tule teitä tai eikä siellä käy yhteysaluksia. == Luontoarvoja == Saari liitettiin vuonna 2014 Lovön luonnonsuojelualueeseen (Lovö naturreservat, 3 228 hehtaaria, josta maa- alaa 2 090 hehtaaria, Natura 2000 -hankkeessa Lovö Kärsö (SE0110186)). Siihen kuuluvat Lovön (lukuun ottamatta Lindön niemeä) ja itäpuoliset saaret, joita ovat esimerkiksi Kärsön, Fågelön, Skräddarholmen, Krankholmen, Granholmen, Tallholmen, Björnholmen ja Fläsket. == Katso myös == * Luettelo Mälarenin saarista == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Mälarenin saaret Luokka:Ekerön kunta
Kefpiramidi

Kefpiramidi (C25H24S2N8O7) on kefalosporiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä antibioottina. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa kefpiramidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste luokitellaan vaihtelevasti joko kolmannen tai neljännen sukupolven kefalosporiineihin ja sen antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden luokan yhdisteiden tavoin bakteerien soluseinän biosynteesin estoon. Kefpiramidi tehoaa grampositiivisista bakteereista stafylokokkeihin ja gramnegatiivisista bakteereista erityisesti Pseudomonas-suvun lajeihin, mutta teho enterobakteereihin on heikompi kuin monilla muilla kolmannen tai neljännen sukupolven kefalosporiineilla. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen. ==Haittavaikutukset== Kefpiramidi voi aiheuttaa haittavaikutuksenaan ripulia. ==Lähteet== Luokka:Kefalosporiinit
Ribbungenit

Ribbungenit () olivat Norjan keskiajan kapinallisryhmä tai puolue. Kun merkittävin kapinaliike baglit oli hävinnyt taistelun birkebeinejä vastaan vuonna 1219, baglien rippeistä muodostettiin ribbungenit. Heidän johtajansa oli entinen bagli Gudolf av Blakstad. Ribbungenit ajoivat kuninkaaksi baglien puolueen kannattaman vastakuningas Erling Steinveggin poikaa Sigurd Ribbungia. Ribbungenien kannatus rajoittui Østlandetiin, jossa heidän tärkein alueensa oli Romerike. Vuonna 1223 jaarli Skule Bårdsson vangitsi Sigurd Ribbungin, mutta tämä onnistui pakenemaan seuraavana vuonna. Ribbungit pitivät sen jälkeen hallussaan Romerikeä ja osia Hedmarkista, kunnes kuningas Haakon IV Haakoninpoika karkotti heidät vuonna 1227. Sigurd Ribbung oli kuollut edellisenä vuonna, eivätkä ribbungenit enää pystyneet keräämään riittävää kannatusta. == Lähteet == Luokka:Norjan historia
J. E. Forsman

Johan Edvard Forsman (15. marraskuuta 1857 – 1. elokuuta 1934) oli suomalainen kivenveistäjä ja Helsingissä toimineen Forsmanin kiviveistämön perustaja. Vuosina 1902–1984 toiminut kiviveistämö toteutti monia suomalaisten kuvanveistäjien töitä.Kuolleita, Uusi Suomi, 03.08.1934, nro 205, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaisema-arkkitehtitoimisto Näkymä Oy : Kumtähden kenttä Puistohistoriallinen selvitys. Kaupunkiympäristön julkaisuja 2017-15, viite 1650 vuotta kiven kimpussa ja yhä vieläkin, Suomen Kuvalehti, 21.05.1932, nro 21, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Lohjalta kotoisin ollut Forsman oli parikymmentä vuotta helsinkiläisen Stigellin kiviveistämön palveluksessa kivenveistäjänä mutta sen jälkeen kun tämä yritys lopetti toimintansa hän perusti oman kivenveistämön aloittaen hautakivien valmistuksen. Kiviveistämö toimitti Suomeen hautamuistomerkkejä, kuvanveistäjien suunnittelemia kiviveistoksia, sankaripatsaita ja patsaiden jalustoja. Kiviveistämö harjoitti vientiä myös ulkomaille, muun muassa Yhdysvaltoihin. Forsmanin kiviveistämö valmisti muun muassa Suomen Pankin talon edustalla sijaitsevan J. V. Snellmanin patsaan jalustan, Topeliuksen patsaan jalustan, Jussi Mäntysen graniittikarhun Kallion kirkon edustalla, Viipurin Itsenäisyyspatsaan graniittileijonan ja Gustaf Finnen Pellingin retken muistopatsaan Liisanpuistossa. Veistämö toteutti myös useita hautamuistomerkkejä (Matti Äyräpää, Toivo Kuula, Eero Erkko, Matti Helenius-Seppälä, Pietari Hannikainen, Paavo Cajander, Santeri Alkio). 1930-luvulla Forsmanin kiviveistämö sijaitsi Lauttasaarenkadun varrella ja kivivarasto Lapinlahdenkadulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiviveistämö Forsmanin verstas, kuvattu Porkkalankadulta, edessä linjan kahdeksan raitiotie, Joel Nokelaisen valokuva 8.11.1990, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Kiviveistämö Oy Forsmanin kokoelma, 1902 - 1998 : Kiviveistämö Oy Forsmaniin liittyvien asiakirjojen kopioita, Kansallisgalleria * Haastattelu: Eero Koskivaara, Forsmanin kiviveistämö - 1998, Kansallisgalleria * Veikko Pakkanen : Kiviveistämö O/Y Forsman, suomalaisen kivenveistotaiteen käsite. Dokumentti, 1998, No 1, s. 9-11 Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset käsityöläiset Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Salmo ferox

Salmo ferox on taimenen (Salmo trutta) lajikompleksiin kuuluva Britteinsaarten sisävesien lohikala. Se on suurikokoiseksi kasvava petokala, joka elää suurehkoissa järvissä. Kalan tieteellinen lajinimi ferox merkitsee ”hurjaa” tai ”raivokasta”, mikä viitannee sen ahneeseen ja saaliinhimoiseen käyttäytymiseen. Jotkut tutkijat pitävät S. feroxia omana erillisenä lajinaan. Toiset, samoin kuin Skotlannin ja Irlannin viranomaiset, taas pitävät sitä taimenen paikallisena lajinsisäisenä muotona.Ferox trout marinescontland Topic sheet number 51. Scottish Government, 2016. pdf.(luettu 26.4.2024)Ferox Trout Study on Lough Corrib and Lough Mask Inland Fisheries Ireland (luettu 26.4.2024) S. feroxin pohjaväritys vaihtelee ruskeasta hopeiseen ja sen kyljissä voi olla joitakin mustia täpliä. Se on tavallisesti maksimissaan 80 senttimetrin mittainen (SL). Ruumiin korkeus on sen standardipituutta 4,6–5 kertaa suurempi. Painavin vapavälinein kalastettu yksilö on painanut 14,4 kilogrammaa ja vanhin tavattu yksilö on ollut 23 vuoden ikäinen. S. feroxiksi kutsuttuja lohikaloja tavataan Lough Melvin-, Lough Erne-, Lough Corrib- ja Lough Mask -järvissä Irlannissa, useissa Skotlannin pohjoisosan järvissä ja ilmeisesti myös Ullswater- ja Bassenthwaite-järvissä Cumbriassa sekä Llyn Padarn- ja Llyn Peris -järvissä Walesissa. Nämä kalat elävät sympatrisesti alueen taimenten kanssa ja erottuvat niistä geneettisesti, mutta ei ole varmistunut, ovatko ne kaikki Salmo feroxin edustajia tai samaa lajia keskenään. S. feroxin lisääntymisaika on marras-joulukuussa. Lajin ravintoa ovat kalat ja erilaiset hyönteiset. Skotlannissa on havaittu, että sen ruokavalio koostuu selkä­rangattomista noin 30-senttiseksi asti ja alkaa sitten saalistaa kalaa, pääasiassa Salvelinus-suvun lajeja. S. ferox saavuttaa sukukypsyyden samoihin aikoihin, milloin se vaihta kalaruokavalioon, mikä on verrattain myöhään. == Lähteet == Luokka:Lohikalat
Kustaa Pellonpää

Kustaa Pellonpää (3. heinäkuuta 1839 Pertteli – 2. maaliskuuta 1919 Pertteli) Geni: Kustaa Gabrielinpoika Pellonpää Viitattu 20.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Pellonpään vanhemmat olivat Gabriel Samulinpoika Pellonpää ja Eeva Jaakontytär Anttila ja puoliso Ulrika Wilhelmina Kustaantytär Pellonpää. Pellonpää oli kunnallismies ja talonpoikaissäädyssä Halikon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1882. Hän oli valtiopäivillä talousvaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Johan Henrik Peltola

Johan Henrik Peltola (21. maaliskuuta 1816 Mäntsälä – 18. helmikuuta 1884 Mäntsälä) Geni: Juho Heikki Antinpoika Peltonen (Peltola) Viitattu 20.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Peltolan vanhemmat olivat Antti Antinpoika Peltola ja Anna Juhontytär Anttila ja puoliso Maria Lovisa Junttila. Lautamies ja herastuomari Peltola oli talonpoikaissäädyssä Porvoon tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1872. Hän oli valtiopäivillä valtiovarainvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Karl Waldemar Forsman

Karl (Kaarlo) Waldemar Forsman (19. lokakuuta 1847 Turku – 27. marraskuuta 1922 Ilmajoki) oli suomalainen opettaja, rehtori, päätoimittaja ja kansakoulutarkastaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Forsmanin vanhemmat olivat filosofian ja teologian tohtori, lääninrovasti Carl Rudolf Forsman ja Sofia Charlotte Björnberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1863 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1868 sekä filosofian maisteriksi ja opettajakandidaatiksi 1869. Forsman oli Helsingin suomalaisen alkeisopiston historian ja ruotsin opettajana 1871–1885 sekä koulun rehtorina 1871–1885. Hän oli Morgonbladet-lehden päätoimittajana 1877. Vuodesta 1885 alkaen hän toimi Vaasan läänin itäisen piirin ja myöhemmin Kaskisten piirin kansakoulutarkastajana.J. V. Snellman kootut teokset : Forsman, Karl Waldemar Karl Waldemar Forsman oli naimisissa vuodesta 1872 Fanny Beata Tujulinin kanssa. == Teoksia == Nimellä Karl Waldemar Forsman: * Ruotsin kielioppi: oppikirjan koe suomalaisia kouluja varten. Holm, Helsinki 1884 Nimellä K. W. Forsman: * Kort anvisning rörande landsfolkskolans undervisning och ledning. Vasa 1903, suomeksi nimellä Lyhyt opastus maa-kansakoulun opetuksessa ja hoidossa. Tekijä, Vaasa 1903 == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Le Faouët (Morbihan)

Le Faouët () on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Elléjoen varrella, noin 48 kilometriä Pontivyn kaupungista länteen. Kunnan keskus on 1500-luvulla rakennettu katettu tori, Les Halles. Se on puurunkoinen ja liuskekivikattoinen. Torilla pidetään markkinat joka kuukauden ensimmäisenä ja kolmantena keskiviikkona. Le Faouëtissa on kaksi näyttävää kappelia lähellä kaupunkia. Keskustasta etelään oleva goottilainen Saint-Fiacren kappeli hallitsee pientä kylää suuren kokonsa ja torninsa ansiosta. Kappelissa on runsaasti lasimaalauksia sekä koristeellisesti veistetty lektorium. Keskustasta pohjoiseen oleva Pyhän Barbaran kappeli on rakennettu suuren kallion viereen. Kappelin erikoiselle sijainnille löytyy selitys tarinasta, jonka mukaan paikallinen lordi haki myrkyllä turvaa kalliolta. Myrsky kuitenkin oli niin voimakas, että kivilohkareita satoi hänen niskaansa. Hädissään lordi lupasi rakentaa pyhälle Barbaralle kappelin sille paikalle, jos hän selviäisi myrkystä. Toriaukion, Place des Halles, reunalla 1600-luvulta peräisin olevassa entisessä Ursulinesin luostarissa on nykyään Musée du Faouët, jossa on esillä paikallisten taiteilijoiden teoksia. Le Faouët houkutteli 1800-luvun puolivälistä lähtien useita ranskalaisia ja ulkomaisia taiteilijoita. Kuvatuimpia kohteita olivat Saint-Fiacren ja Pyhän Barbaran kappelit sekä Place des Hallesin markkinapäivät ihmisineen. Museossa on nähtävillä teoksia kaupungissa vaikuttaneilta taidemaalareilta, joita olivat muiden muassa François Hippolyte Lalaisse, Emmanuel Lansyer, Jules Trayer, Henri Guinier, Élisabeth Sonrel, Guy Wilthew, Germain David-Nillet, Arthur Midy, Henry d'Estienne, Adolphe Beaufrère, Maurice Denis, Ernest Guérin, Émile Compard, Mathurin Méheut, Henri Barnoin ja Marius Borgeaud. Tiedosto:Halles_Le_Fouët_(56).jpg|Les halles Tiedosto:Le_Faouët_(56)_Couvent_des_Ursulines_01.JPG|Entinen Ursulinesin luostari Tiedosto:Chapelle_Saint-Fiacre_du_Faouët.JPG|Saint-Fiacren kappeli Tiedosto:Le Faouët (Morbihan) Chapelle Saint-Fiacre Jubé 671.jpg|Saint-Fiacren kappelin lektorium ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Morbihanin kunnat
Le Faouët

Le Faouët voi tarkoittaa seuraavia: * Le Faouët, kunta Ranskassa Morbihanin departementissa * Le Faouët, kunta Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa
Matti Pennanen (valtiopäivämies)

Matti Pennanen (1847 – 12. marraskuuta 1892 Kesälahti) oli suomalainen maanviljelijä ja liike- ja valtiopäivämies. Maanviljelijä, kunnallismies ja liikemies Matti Pennanen Kesälahdelta oli talonpoikaissäädyssä Kiteen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1888. Hän oli valtiopäivillä rautatievaliokunnan varajäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Vihtori Penttilä

Vihtori Penttilä (Kylä-Mattila) (26. toukokuuta 1825 – 8. joulukuuta 1867) Geni: Victor Johansson Penttilä (Kylä-Mattila) Viitattu 20.2.2021. oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies. Penttilän isä oli Juho Kylä- Mattila ja puolisot Mariana Lovisa Penttilä ja Kaisa Liisa Penttilä. Penttilä oli talonpoikaissäädyssä Ylä-Satakunnan alisen tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1867. Hän oli valtiopäivillä valitsijamies ja säädyn yksityisen valitusvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Vsevolod Baranovski

Vsevolod Stepanovitš Baranovski (; 8. joulukuuta (J: 26. marraskuuta) 1853 – heinäkuu 1921 Istanbul, Turkki)Барановский Всеволод Степанович Русская армия в Первой мировой войне (Grwar.ru, Aleksei Lihotvorik). Viitattu 20.2.2021. oli venäläinen ratsuväenkenraali ja sotatuomari, joka toimi vuosina 1914–1917 Suomen senaatin oikeustoimituskunnan vt. päällikkönä niin sanotussa amiraalisenaatissa. Baranovski palveli Venäjän keisarikunnan armeijassa vuodesta 1875, kävi Nikolain ratsuväkiopiston, liittyi Henkikaartin kyrassieerirykmenttiin ja osallistui vuosien 1877–1878 Turkin sotaan. Hän valmistui vuonna 1883 Aleksanterin sotilaallis-oikeustieteellisestä akatemiasta ja oli vuosina 1889–1902 Omskin ja Turkestanin sotilaspiirien sotaoikeuksissa eri tehtävissä kuten prokuraattorin apulaisena ja sotilastutkintotuomarina. Baranovski oli sotatuomarina Kazanin sotilaspiirin sotaoikeudessa vuosina 1902–1907, Moskovan sotilaspiirin sotaoikeudessa 1907–1909 ja Odessan sotilaspiirin sotaoikeudessa 1909–1914. Hän sai 1894 everstin ja 1902 kenraalimajurin arvon.Senaattori W. Baranovski Uusi Suomi 14.3.1914, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 20.2.2021. Baranovski nimitettiin 10. maaliskuuta 1914 Suomen senaatin talousosaston jäseneksiUusi senaattori Pohjalainen 13.3.1914, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 20.2.2021. ja hänet määrättiin hieman myöhemmin oikeustoimituskunnan vt. päälliköksi, kun Konstantin Kazanski siirtyi prokuraattoriksi. Baranovski ylennettiin huhtikuussa 1914 kenraaliluutnantiksi. Hän joutui eroamaan vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen jälkeen ja muutti Jaroslavliin. Hän sai myöhemmin samana vuonna ratsuväenkenraalin arvon. Venäjän sisällissodan aikana Baranovski palveli Etelä-Venäjän armeijan oikeushallintoa ja pakeni kesällä 1920 Turkkiin, jossa hän kuoli seuraavana vuonna keuhkokuumeeseen. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Tuomarit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Vilho Penttilä (valtiopäivämies)

Vilho (Vilhelm) Penttilä (1. marraskuuta 1854 Suursaari – 14. helmikuuta 1905)Geni: Vilhelm Penttilä Viitattu 20.2.2021. oli suomalainen merikapteeni, laivanvarustaja, maanviljelijä ja valtiopäivämies. Vilho Penttilän vanhemmat olivat Johannes ja Saara Kristiina Penttilä ja puoliso Regina Penttilä. Penttilä oli merimies, joka kävi merikoulun Viipurissa ja suoritti merikapteenin tutkinnon 1877. Hän harjoitti myös laivanvarustustoimintaa. Maatilan Penttilä osti 1883 Koivistolta. Hän oli talonpoikaissäädyssä Rannan tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1894, 1897 ja 1904–1905. Vuonna 1894 Penttilä oli yleisen valitusvaliokunnan varajäsen, vuonna 1897 laki- ja säädyn yksityisen kielianomusvaliokunnan jäsen ja vuosina 1904–1905 valitsijamies ja valtiovarainvaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Karl August Wigg

Karl August Wigg (23. huhtikuuta 1864 Helsingin pitäjä – 12. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen seppä ja Helsingissä toimineen K. A. Wiggin takomo- ja ajokalutehtaan, myöhemmin K. A. Wigg Oy perustaja. Tehtailija K. A. Wigg, Käsityö- ja teollisuuslehti : Suomen teollisuusvaliokunnan äänenkannattaja, 01.10.1927, nro 10, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKarl August Wiggin kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 14.10.1927, nro 278, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Wigg työskenteli aluksi maataloustöissä kotitilallaan mutta meni sitten 16-vuotiaana sepänoppiin Helsinkiin. Hän työskenteli sitten eri liikkeissä ensin seppänä ja sitten 1888–1889 työnjohtajana. Hän oli sitten pari vuotta metallitöiden opettajana Satakunnan maanviljelysseuran teollisuuskoulussa kunnes hän vuonna 1891 perusti Helsinkiin merkittäväksi kasvaneen takomon ja ajokalutehtaan. 1920-luvulla Korkeavuorenkatu 15:ssa toimineen Wiggin tehtaan valmistusohjelmaan kuuluivat rakennustakeet (portit, portaiden ja parvekkeiden kaiteet, palotikkaat, rauta-aidat, rautaovet, kassaholvinovet ym.) sekä ajurinrattaat, erilaiset kuormavaunut ja -rattaat sekä paketti- ja käsikärryt.Suomen teollisuuskalenteri, 01.01.1923, s. 300, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot 1930-luvulla K. A. Wigg Oy toimi Hernesaarenkadulla ja valmisti kaikkia rakennusalaan liittyviä rautatakeita.Rakennustaito : Suomen rakennusmestariliiton ammattilehti, 14.02.1936, nro 3-4, s. 66, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot K. A. Wigg Oy valmisti myös muun muassa Tuisku-merkkisiä lumiauroja.Tie & Liikenne 1-2/2010, sivu 18 Wigg valmisti 1905–1913 Korkeasaaren eläintarhaan rautahäkkejä ja rauta-aitauksia. Korkeasaari, Hylkysaari ja Palosaari kulttuuriympäristöselvitys, Arkkitehtitoimisto Schulman Oy ja Maisemasuunnittelu Hemgård 2010, sivu 27 Wigg oli Suomen Metalliteollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä sekä Suomen Yleisen Työnantajaliiton valtuutettuna ja hallituksen jäsenenä. Hän oli metalliteollisuustyönantajain ja työntekijäin välisen sovittelukomitean jäsenenä metalliteollisuuslakoissa vuosina 1906 ja 1908. Wigg oli lisäksi Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä, Helsingin Käsityö- Ja tehdasyhdistyksen valtuutettuna ja Helsingin Ammatti- ja Teollisuudenharjoittajainliiton johtokunnan jäsenenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helsingin kaupunginarkisto : K. A. Wigg Oy (1891 - 1948) arkistokokoelma Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Karppijärvi

Karppijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Ehunsalmen lähellä sijaitseva järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on 20 kilometriä luoteeseen ja Tampereelta 83 kilometriä koilliseen. == Maantietoa == Karppijärvi on 1,3 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria. Karppijärven rannat ovat pääosin metsäiset. Kaakkoispuolella avautuu maatalousmaisema, järven keskiosassa on luotoja. Järven eteläinen puolisko on kaakkois–luoteissuuntainen, pohjoinen puolisko kaartuu koilliseen. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järven rantaviivan pituus on 3,9 kilometriä. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,2 metriä mpy. Karppioja tulee lännestä laskien Jumijärven lounaiseen rantaan. Karppijärven lounaispuolella on lähes suorassa koillis–lounaissuuntaisessa linjassa viisi lampea: Ahvenlammi, Ehunlammi, Suolammi, Iso-Haukinen ja Pikku-Haukinen. Niiden länsipuolella on Kokemäenjoen vesistöön kuuluva Kerteselkä. Ahvenlammi laskee Karppijärveen, kuten myös Karppijärven lounaispuolella sijaitseva Kelalammi. Puoli kilometriä Karppijärveltä pohjoiseen sijaitsee Valkeajärvi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Karppijärvi Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Hotel de Ruckel

Hotel de Ruckel (tunnettiin myös nimillä Hotelli Hökkeli, Flaskfodret ja Pullokopsa) oli Helsingissä Fabianinkatu 22:n pihalla sijainnut kaksikerroksinen 1700-luvulta peräisin ollut puutalo. Rakennus säilyi aina 1900-luvun puoliväliin saakka.Vanhaa Helsinkiä takapihojen idyllissä, Suomen Kuvalehti, 04.06.1932, nro 23, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMagnus von Wrightin maalaus Kuutamoinen piha vuodelta 1841 esittää Fabianinkatu 3:n (nykyinen Fabianinkatu 24) piha-aluetta. Piharakennusten kattojen takaa näkyy Hällströmin pihalla sijainneen Hotel de Ruckelina tunnetun rakennuksen mansardikattoa, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) Alun perin professori Gustaf Hällströmin ja myöhemmin Helsingin yliopiston omistamalla tontilla sijainnut talo oli vielä 1800-luvun puolivälissä mansardikattoinen. Kertoman mukaan talossa toimi aikanaan ylioppilaiden suosima ravintola, josta hotelli-nimitys rakennukselle oli peräisin. Talon kerrottiin aikanaan olleen myös pappilana ennen Nikolainkirkon rakentamista kun Ulrika Eleonoran kirkko oli vielä olemassa. Talon rapun vieressä oli kivi, johon oli hakattu vuosiluku 1804. Nykyisin Fabianinkatu 22:n tontilla sijaitsee 1957 valmistunut Helsingin yliopiston Porthania-laitosrakennus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fabianinkatu 22, piha. Rakennuksessa sijainnut ylioppilaiden kuuluisa kapakka "Flaskfodret" eli "Hôtel de Ruckel", Signe Branderin valokuva vuodelta 1907, Helsingin kaupunginmuseo (Finna) * Vanhimmat vanhojen joukossa. Fabianinkatu 22, Helsingin vanhin puutalo, Ilta- Sanomat, 29.07.1933, nro 171, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kluuvi Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Jumijärvi

Jumijärvi on Keski-Suomessa Jämsässä Lahnajoen lähellä sijaitseva järvi. Jämsän keskustasta on noin yhdeksäntoista kilometriä luoteeseen ja Tampereelta noin 85 kilometriä koilliseen. == Maantietoa == Jumijärvi on 1,4 kilometriä pitkä, 500 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Järven keskiosassa on itään työntyvä niemi, joka jakaa sen läntiseen ja itäiseen osaan. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Jumijärven rantaviivan pituus on 4,0 kilometriä. Järven etelärannalla on jonkin verran asutusta. Jumijärven koillispuolella on maanviljelysmaisema, jota Lahnajoki halkoo. Saaralammin itäpuolella on Murtojärvi, joka on osa Hopsun maatalousmaisemaa. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma- alueen (14.5) Jämsänjoen alueella (14.51), jonka Lahnajoen valuma-alueeseen (14.514) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 103,1 metriä mpy. Jumijärven lounaisrannalle virtaa lännestä Karppijärveltä Karppioja, järven kaakkoiskulmasta lähtee Vataanjoki kohti Saaralammia, josta vedet kulkevat Lahnajokea pitkin Lahnajärveen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fishing.fi: Jumijärvi Luokka:Jämsänjoen alue Luokka:Jämsän järvet
Andrée Chedid

Andrée Chedid, kirjailijanimi A. Lake, oik, (20. maaliskuuta 1920 Kairo, Egypti – 6. helmikuuta 2011 Pariisi, Ranska)Chedid Andrée, BnF päivitetty 5.7.2012,viitattu 20.2.2021 oli Egyptissä syntynyt sittemmin ranskalaistunut kirjailija, jonka tausta on syyrialais-libanonilainen. Chedid asui Ranskassa vuodesta 1946. Hän kirjoitti ranskaksi ja englanniksi. Hän julkaisi runokokoelmia, proosaa ja esseekokoelman Liban. Hänen runonsa ovat aistillisia ja hallitun lyyrisiä. Muinaiseen Egyptiin sijoittuva suomennettu romaani Nefritite käsittelee yleisinhimillisiä teemoja. Lisäksi hän julkaisi. Chedille myönnettiin Paul Morandin palkinto 1994.Chedid, Andrée, Kirjasampo.fi, viitattu 20.2.2021 ==Suomennettu tuotanto== * Nefritite (Nefertiti et le rêve d'Akhnaton), suom. Saara Palmgren, Kirjayhtyemä 1985 ISBN 951-26-2581-4 * "Ikuinen piina", novelli, suom. Pia von Essen, antologiassa Pahoja tyttöjä, villejä naisia, toim. Angela Carter, Kääntöpiiri 1993 ISBN 951-8989-31-1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Egyptiläiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Kotijärvi (Jämsä, Hopsu)

Kotijärvi on Jämsän Hopsussa Kankarisveden luoteispuolella sijaitseva 9,3 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on seitsemäntoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 88 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Kotijärvi on osa Hopsun maatalousmaisemaa, ja sen loivasti polveilevilla rannoilla levittäytyy peltoaukeita rinnan metsätilkkujen kera. Järven keskiosassa on pieni saari. Kotijärven luoteiskolkasta lähtee laskuoja länteen Murtojärveen. Kotijärven eteläpuolella sijaitsee Poikkeus, joka laskee Palojoen kautta Kotijärven kaakkoisrantaan. Poikkeuksen kaakkoispuolella on Majajärvi. Kotijärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta, ja sen vakavesistä vain Liesjärvi on yli neliökilometrin laajuinen. Kotijärvi kuuluu valuma-alueen koillisiin järviin.Lahnajoen valuma-alue (14.514). Järviwiki. Viitattu 10.2.2021. Jämsässä on toinenkin Kotijärvi, se sijaitsee kaksitoista kilometriä Hopsun Kotijärveltä itään. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Tuorla

Tuorla voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tuorla, kylä Piikkiössä, Kaarinan kaupungissa * 1425 Tuorla, asteroidi == Katso myös == * Tuorlan kartano * Tuorlan observatorio * Tuorlan planetaario
Vuorisjärvi (Jämsä, Hopsu)

Vuorisjärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva 30 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kolmetoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 87 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Vuorisjärvi on pitkä ja kapea. Sen pituus etelästä pohjoiseen on 1,3 kilometriä, leveimmät kohdat ovat järven eteläosan 300 metriä. Vuorisjärvi kääntyy keskikohdastaan luoteen suuntaan ja kapenee alle sadan metrin levyiseksi salmeksi. Järven pohjoisin osa on keskiosaa leveämpi, ja Hopsun maatalousmaisema alkaa järven pohjoisrannalta. Pääosin järven rannat ovat metsämaata. Vuorisjärven pohjoiskolkasta lähtee laskuoja luoteeseen Majajärvelle. Vuorisjärven kaakkoispuolella sijaitsee Hietamäki, jonka huippu kohoaa yli 200 metrin korkeuteen ylänkömaaksi. Itäpuolella sijaitsee hieman matalampi Isomäki ja eteläpuolella Viinamäki. Järven pohjoisrannoilla Hopsussa maasto on alavampaa. Vuorisjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Vuorisjärvi on valuma-alueen itäisimpiä vakavesiä. Pari kilometriä sen itäpuolella sijaitsee Kankarisvesi, joka kuuluu myös Jämsänjoen alueeseen. Vedet virtaavat Vuorisjärvestä pohjoiseen Lahnajärvelle ja sieltä eteläkaakkoon Kankarisvedelle ja edelleen Päijänteeseen.Lahnajoen valuma-alue (14.514). Järviwiki. Viitattu 11.2.2021. == Lähteet == Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Mustinganjärvi

Mustinganjärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva 30 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsänkosken keskustasta on viisi kilometriä länsiluoteeseen ja Jämsän keskustasta yhdeksän kilometriä luoteeseen. Tampereelta etäisyys on 82 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Mustinganjärvi on pitkä ja kapea. Sen pituus kaakosta luoteeseen on noin 2,6 kilometriä, leveimmät kohdat ovat järven pohjois- ja eteläosan runsaat 200 metriä. Kaakossa on Järvenpään pitkä ja kapea lahti, jonka luoteispuolella on Mustinganlahti. Kantatie 56 kulkee aivan Mustinganjärven länsipuolitse. Järven rannat ovat enimmäkseen metsämaata, siellä täällä on rakennuksia ja peltotilkkuja. Mustingan kylä sijaitsee välittömästi järven luoteispuolella. Mustinganjärven pohjoiskolkasta lähtee Mustinganoja pohjoiseen, ja laskee Toivas-järveen. Idässä on kaksi metsäjärveä: pohjoinen Olkolammi ja eteläinen Olkolammi. Mustinganjärvi kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Mustinganjärvi on valuma-alueen itäisiä vakavesiä.Lahnajoen valuma- alue (14.514). Järviwiki. Viitattu 11.2.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fishing.fi: Mustinganjärvi Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Hietajärvi (Jämsä)

Hietajärvi on Jämsän keskiosassa sijaitseva 22 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on yksitoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 86 kilometriä koilliseen. Jämsän keskustaajamaan kuuluva Jämsänkosken keskusta sijaitsee muutamia kilometrejä Hietajärveltä kaakkoon. == Maantiede == Hietajärvi on pitkä ja melko kapea, sen pituus etelästä pohjoiseen on 1,6 kilometriä. Järvi käsittää eteläisen ja pohjoisen altaan, joita yhdistää noin 150 metriä pitkä salmi. Eteläinen allas kattaa suurimman osan järven pinta-alasta. Järven etelärantaan virtaa laskuoja etelästä. Pohjoisrannasta virtaa noin 250 metriä pitkä Salakkaoja pohjoiseen, oja päätyy Vuorisjärven etelärantaan. Hietajärven itäpuolella sijaitsee Hietamäki, jonka huippu kohoaa yli 200 metrin korkeuteen ylänkömaaksi. Luoteispuolella sijaitsee Viinamäki ja lännessä Metsisianpesävuori, jonka länsipuolella on noin hehtaarin laajuinen Vuorenalanen (124,6 metriä mpy). Noin kilometri Hietajärveltä kaakkoon levittäytyy Lehmisuon maatalousmaisema, noin 900 metriä etelään levittäytyy puolestaan Lavakorven maatalousmaisema. Puolisentoista kilometriä Hietajärvestä itään sijaitsee Kankarisvesi. Kankarisveden länsipuolisia kapeita ja pitkiä vakavesiä ovat myös Mustinganjärvi, Toivas ja Vuorisjärvi. Aluetta täplittävät pienet ja pyöreähköt metsälammet, kuten Olkolammit, Vuorenalanen ja Kiurulammi. Hietajärvi kuuluu Lahnajoen valuma- alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma- alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta. Hietajärvi on valuma-alueen itäisimpiä vakavesiä.Lahnajoen valuma-alue (14.514). Järviwiki. Viitattu 13.2.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fishing.fi: Hietajärvi Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Toivas

Toivas on Jämsän keskiosassa sijaitseva 66 hehtaarin laajuinen järvi. Etäisyys Jämsän keskustasta on kolmetoista kilometriä pohjoisluoteeseen ja Tampereelta 85 kilometriä koilliseen. == Maantiede == Toivas on pitkä, kapea ja saareton. Sen pituus etelästä pohjoiseen on noin neljä kilometriä, leveimmät kohdat ovat noin 300 metriä. Järvessä on useita yli kymmenen metrin syvänteitä, syvin kohta on noin kuusitoista metriä. Tilavuus on noin 3,46 miljoonaa kuutiometriä. Toivaksen rannat ovat valtaosin metsämaata. Rakennuksia on jonkin verran, ja etelärannalla on pieni viljelysaukea. Toivaksen ja sen itäpuolella sijaitsevan Kankarisveden välissä on samantyyppisiä, pitkänomaisia järviä: Hietajärvi ja Vuorisjärvi. Toivaksen vedet laskevat Toivasojaa pitkin pohjoiseen Poikkeus-järveen. Toivaksen eteläpuolella on Kaustalammi ja Ala- Kiimajärvi. Kaakkoispuolella on Mustinganjärvi, joka laskee Mustinganojaa Toivakseen. Länsipuolella sijaitsee Viitalammi ja Iso Rantjärvi. Toivas kuuluu Lahnajoen valuma-alueeseen, joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kymijoen päävesistössä. Toinen jakovaihe on Jämsänjoen alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Lahnajoen valuma-alue kattaa suuren osan Jämsänjoen alueesta.Lahnajoen valuma-alue (14.514). Järviwiki. Viitattu 11.2.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fishing.fi: Toivas Luokka:Jämsän järvet Luokka:Jämsänjoen alue
Rasmus Surakka

Rasmus Henrik Surakka on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis- joukkue Imatran Pallo-Veikkoja. Hän on pelipaikaltaan lukkari. == Ura == Surakka on Pesä Ysien kasvatti. Hän on pelannut sittemmin juniorina Imatran Pallo-Veikoissa, Haminan Palloilijoissa ja Hyvinkään Tahkossa. Surakka teki Superpesis-debyyttinsä 24. heinäkuuta 2020 vieraissa Manse PP:tä vastaan. Hän toi ottelussa yhden juoksun. Surakka teki lokakuussa 2020 IPV:n kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. == Muuta == Surakka valmistui ylioppilaaksi keväällä 2020 Sotkamon lukion pesäpallolinjalta. Hänen äitinsä on pelannut Superpesiksessä. Surakka on pelannut nuorempana jääkiekkoa. Hänen serkkunsa Seeti ja Senna pelaavat pesäpalloa Joensuun Mailassa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Imatran Pallo-Veikkojen pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Arhat

Arhat (sanskritiksi अर्हत्) on buddhalaisuudessa käytettävä nimitys henkilöstä, joka on saavuttanut täydellisen valaistumisen (nirvanan). Varhaisessa buddhalaisuudessa Siddhartha Gautamasta käytettiin nimitystä arhat ja sitä käytettiin nimityksen buddhan rinnalla. Yhtenä erona pidetään sitä, että buddha on saavuttanut valaistumisensa itsenäisesti, kun taas arhat on saavuttanut sen seuraamalla Buddhan opetuksia. Kiinassa, Koreassa ja Japanissa arhatit ovat suosittu kuva-aihe temppelien seinillä. Arhatien määrä on yleensä 16, 18 tai 500. 16 arhatia kuvaavat Buddhan ensimmäisiä oppilaita. Varsinkin theravada-buddhalaisuus korostaa arhatin saavuttamista. Tällainen henkilö on vapautunut kaikesta kärsimyksestä ja samsarasta. Arhatin ei tarvitse syntyä uudelleen kuolemansa jälkeen, vaan hän siirtyy kuolemansa yhteydessä parinirvanaan. Arhatin ja bodhisattvan ero riippuu siitä, mitä buddhalaisuuden suuntausta seurataan. Hinayanassa (nykyisin siis vain theravadassa) arhatin saavuttaminen on buddhalaisuutta harjoittavan henkilön päämäärä. Mahayana- buddhalaisuudessa arhatia korkeampi tavoite on tulla bodhisattvaksi, joka tullessaan Buddhaksi auttaa kaikkia maailman olentoja valaistumaan. == Katso myös == * Sotāpanna == Lähteet == Luokka:Buddhalaisen filosofian termit
Dark Side

Dark Side on suomalaisen rock-yhtyeen Blind Channelin esittämä kappale, jolla yhtye edusti Suomea vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa. Kappale sijoittui toisessa semifinaalissa viidenneksi 234 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui kuudennelle sijalle 301 pisteellä. ”Dark Side” valittiin Suomen edustuskappaleeksi 20. helmikuuta 2021 Uuden Musiikin Kilpailussa. == Listasijoitukset == Lista Sija (Single Top 100) 22 (Ultratip Flanders) 1 (IRMA) 62 (Tónlist) 10 (Ö3 Austria Top 40) 64 (IFPI) 54 (AGATA) 5 (VG-lista) 27 (Sverigetopplistan) 28 (Official German Charts) 51 (Suomen virallinen lista) 1 (Swiss Music Charts) 39 (UK Singles) 66 (UK Indie) 11 (UK Rock & Metal) 3 == Lähteet == Luokka:Suomen euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Suomen singlelistan ykköset
Vesivainajala

Vesivainajala on monissa uskonnoissa ja mytologioissa esiintyvä vedenalainen tai -takainen vainajala, joka sijaitsee vielä usein elävien maailman alapuolella tai äärimmäisellä laidalla. Muinaisbabylonialaisessa mytologiassa vainajala oli lähteen tapaisesta aukosta levittäytyvä maanalainen alkumeri, kun taas kiinalaiset uskomukset tuntevat kaukana pohjoisessa sijaitsevan vedenalaisen vainajalan. Myös eskimot tunsivat vesivainajalan, ja suomensukuisten hantien mukaan Objoen suun takana, veden ympäröimänä, oli tuonpuoleiseen johtava aukko. Vesivainajala muistuttaa saamelaisten saivo- käsitettä, ja Martti Haavion mukaan saamelaisen noidan apuhenki tuli vesivainajalasta. Karjalan kielen livvin ja lyydin murteissa ruumisarkkua on kutsuttu ruuheksi, ja ruuhentapaista onttoa puuta on varhaisina aikoina käytetty ruumisarkkuna laajalla Brittein saarilta Siperiaan ulottuvalla alueella. Hantien keskuudessa tapa on ollut tunnettu aivan näihin päiviin asti. Käytäntö saattaa olla jäänne varhaisemmista vesivainajalauskomuksista. Toisaalta karjalaisissa itkuvirsissä ei esiinny vesivainajalaan viittaavia mainintoja, poikkeuksena eräiden eteläaunukselaisten huondezitkujen motiivit, joissa sielun oli huhuttava venettä päästäkseen Tuonelan virran yli. Myöskään venehautauksia ei tunneta Laatokan etelärannikolta; sen sijaan Skandinaviassa tapa on ollut yleinen. Karjalaiset kuolinitkut edustavat kuitenkin suhteellisen myöhäistä, laajalla alueella Itä-Euroopassa tunnettua lähivainajalaan liittyvää perinnettä, kun taas varhaisemmat käsitykset tulevat ilmi Tuonela-aiheisista runoista ja loitsuista, joissa vallitsevat uskomukset ovat etävainajala-tyyppiä. Tuonen virta esiintyy myös suomalaisessa kansanrunoudessa ja sen pohjalta rakennetussa Kalevalassa (Väinämöisen Tuonelan-matka). == Lähteet == Luokka:Suomalaisen mytologian paikat ja olotilat Luokka:Vainajalat
Tix

Andreas Andresen Haukeland (s. 12. huhtikuuta 1993 Bærum, Norja) on norjalainen laulaja, lauluntekijä ja tuottaja, joka tunnettaan myös taiteilijanimellä Tix. Hänellä on todettu Touretten oireyhtymä, minkä vuoksi hänen taiteilijanimenään on Tix (Tic-liike). Haukeland on suosittu Snapchat- palvelussa, jossa hän julkaisee usein myös kiistanalaista materiaalia. Haukeland tuli tunnetuksi kappaleesta nimeltä "Sjeiken 2015", jonka hän teki yhdessä The Pøssy Projectin kanssa. Hänen albuminsa nimeltä Dømt og berømt saavutti 2. sijan Norjan VG-listalla. Haukeland on toiminut myös yhtenä Flo Ridan kappaleen "Game Time" ja Ava Maxin kappaleen "Sweet but Psycho" kirjoittajista. Tix edusti Norjaa vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Fallen Angel". Hän sijoittui Rotterdamissa järjestetyssä Euroviisufinaalissa sijalle 18. Haukeland osallistui Paradise Hotel Norway -ohjelmaan vuonna 2019 ja voitti Melodi Grand Prix 2021 -kilpailun. Haukeland seurusteli vuosina 2019–2020 Paradise Hotel -ohjelmassa tapaamansa Marthe Elise Brennen kanssa. ==Diskografia== ===Albumit=== Nimi Yksityiskohdat Listasijoitukset NOR Dømt og berømt * Julkaistu: 9. syyskuuta 2016 * Levy-yhtiö: Sony Music * Formaatti: Digitaalinen lataus, CD 2 ===Singlet=== Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi NOR "Shotgun" 2018 5 rowspan="17" "Håper nissen har råd" 5 "Jeg vil ikke leve" 2019 1 "Neste sommer" 3 "Når jeg er full" 14 "Brosjan Jesus" 20 "Jævlig" 3 "Kaller på deg" 2020 1 "Karantene" 1 "Skål" 2 "Deg eller ingenting" (Morgan Sulelen kanssa) 4 "Nå koser vi oss" 4 "Ikke han" (Teddyn kanssa) — "Jul i karantene" 10 "Tusen tårer" 6 "Ut av mørket" 2021 3 Engel, ikke dra — == Lähteet == Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2021 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tourette-henkilöt
Nyingma

Nyingma (tiibetiksi རྙིང་མ་) on yksi tiibetinbuddhalaisuuden koulukunta. Kaikista nykyisistä koulukunnista nyingma on vanhin. Nimi nyingma tarkoittaa "aikaista koulukuntaa". Sen perustajaksi mainitaan Padmasambhava eli Guru Rinpoche. Erona muihin koulukuntiin nyingma sisältää joitakin ainutlaatuisia opetuksia, esimerkiksi Salaisen olemuksen tantra. Nyingma-koulukunnan opetuksia voidaan välittää kahdella tavalla: kama ("kaukainen suullinen") ja terma ("läheinen aarre"). Kama tarkoittaa jatkuvaa ja katkeamatonta suullista opin välitystä, joka alkoi Intiasta, siirtyi Tiibetiin ja on jatkunut sikäläisten opettajien toimesta. Terma on opetus, jonka Padmasambhava havaitsi erityisen hyväksi tulevaisuutta ajatellen ja "kätki" niitä oppilaidensa tietoisuuteen sekä erilaisiin maantieteellisiin paikkoihin. Lisäksi hän jätti seuraajilleen ohjeet siitä, miten tunnistaa henkilö, jonka mielessä tällainen aarre on. Tällaisia henkilöitä kutsutaan nimellä tertön, ja ensimmäinen heistä oli Sangye lama (1000–1080). Tertönit ovat suora, eli läheinen, linkki Padmasambhavan opetusten ja sen hetkisen ajan välillä. Nyingma-koulukunta keskittyy erityisesti dzogchenin (eli Suuren täydellistymän) ymmärtämiseen, minkä kautta pyritään ymmärtämään myös omaa mieltä. Kun ihminen ymmärtää paremmin omaa mieltään, hän kykenee opettamaan paremmin meditaatiota. == Lähteet == Luokka:Buddhalaisuuden koulukunnat‎