EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hajulukko

Hajulukkoa eli vesilukkoa käytetään WC-istuimissa ja pesualtaissa estämään viemärin hajujen tulon sisäilmaan. Samalla periaatteella toimivaa vesilukkoa käytetään myös viinien, kiljun, kotikaljan tai muun alkoholijuoman valmistukseen, jossa se estää ilman ja samalla bakteerien pääsyn käymisastiaan. == Vesilukon toiminnasta == Käymisastiassa on ylipaine, jolloin kaasujen paine painaa vedenpintaa niin alas, että kaasut pääsevät purkautumaan vesilukon veden läpi. Viemärissä on suunnilleen sama ilmanpaine kuin huonetilassa, jolloin kaasujen siirtyminen estyy. Huuhteluvesi tuodaan hajulukon yläpuolelle ja tämä vesi siirtää hajulukon sisällön viemärin puolelle. Merkkejä kylpyhuoneen hajulukon puhdistamisen tarpeesta ovat lavuaarin lähellä havaittava viemärin haju ja sen hitaampi tyhjentyminen. Hajulukon puhdistaminen kuuluu Kiinteistöliiton tulkinnan mukaan taloyhtiön vastuulle, joskaan tulkinta ei ole velvoittava ja taloyhtiöstä riippuen puhdistus voi olla myös asukkaan tai vuokralaisen vastuulla.http://www.siivous.info/kotityot-siivousohjeet/hajulukko-puhdistus- tyhjennys https://www.is.fi/asuminen/art-2000005203348.htmlhttps://yle.fi/uutiset/3-10690206 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rakennuksen vesi- ja viemärijärjestelmät
Al Unser Jr.

thumb|Al Unser Jr. vuonna 2011. Al Unser Jr. (s. 19. huhtikuuta 1962 Albuquerque, New Mexico), lempinimiltään "Pikku-Al" ja "Al Junior" on amerikkalainen kilpa-ajaja, joka ajoi pitkän uran CART-sarjassa. Hän on myös kaksinkertainen Indianapolis 500 -voittaja. AL Unser Jr. syntyi kilpa- ajajasukuun: sekä hänen isänsä Al Unser että setänsä Bobby Unser olivat menestyneitä kilpa-ajajia. Ennen vuoden 1982 CART-dybyyttiään Unser Jr. ajoi kilpaa sprinttiautoilla. Unser Jr. menestyi hyvin CART-sarjassa ollen neljäs kaudella 1986, kolmas kaudella 1988, toinen kaudella 1989 ja voitti mestaruuden kaudella 1990. Hän jatkoi hyviä esityksiään sarjassa voittaen toisen mestaruuden kaudella 1994, kunnes kaudella 1999 jäi sijalle 21. Hän voitti 31 kisaa 17 CART-kautensa aikana. Sitten hän siirtyi toiseen sarjaan IRL:ään, jossa taisteli mestaruudesta, mutta mursi onnettomuudessa radan ulkopuolella lantionsa. Tämän jälkeen hän ei enää kunnolla pystynyt ajamaan. Hän yritti vielä paluuta, mutta jäätyään kaudella 2004 sijalle 22 hän ilmoitti jäävänsä eläkkeelle. Unser Jr. yritti tehdä paluun vuoden 2006 Indianapolis 500:ssa, mutta kolaroi ja keskeytti. Hän on myös testannut A1 Grand Prix -sarjaa. ==Yksityiselämä== Unser Jr. on kärsinyt muutamia kertoja alkoholismista. Tammikuussa 2007 hänet pidätettiin rattijuopumuksesta, yliajosta ja pelastustoimen laiminlyönnistä. Syyskuussa 2011 New Mexicon poliisi pidätti Unser Jr.:in rattijuopumuksesta ja hurjastelusta Albuquerquessa, minkä seurauksena hänet poistettiin IndyCar-sarjan toiminnasta. Vuonna 2009 Unser Jr. lisättiin Motorsports Hall of Fame of American kunniajäsenluetteloon suorituksistaan moottoriurheilun parissa. ==Lähteet== Luokka:Champ Car -mestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chōfu

Chōfu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Tamajoen vasemmalla rannalla Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Setagayan erillisalueeseen, Tokion Fuchūn, Inagin, Koganein, Komaen ja Mitakan kaupunkeihin sekä Kanagawan prefektuurin Kawasakin kaupunkiin. Chōfussa on 231 315 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 21,58 neliökilometriä. Chōfu perustettiin 1. huhtikuuta 1955. Kaupungissa sijaitsevat Ajinomoto-stadion eli Tokion stadion, joka toimii J. Leaguen jalkapallojoukkueiden FC Tokyon ja Tokyo Verdyn kotistadionina, pienehkö Chōfun lentoasema, Tendai-lahkon temppeli Jindai-ji ja Jindain kasvitieteellinen puutarha. Kaupunkia palvelevat Keiō-rautateiden Keiō-linja ja kaupungin läpi kulkeva Chūō-moottoritie. == Kuvia == Tiedosto:Ajinomoto Stadium 20120311.JPG|Ajinomoto-stadion Tiedosto:調布飛行場ターミナル 2016 (29358326392).jpg|Chōfun lentoasema Tiedosto:神代植物公園 2008-04-27 - panoramio (3).jpg|Jindain kasvitieteellinen puutarha Tiedosto:Fudaten Shrine.JPG|Fudaten-jinja == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin internetsivut Luokka:Tokion prefektuurin kaupungit
Ilpo Salonen

Ilpo Salonen (s. 1956 Valkeakoski) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi Salosen vuoden tiedetoimittajaksi 2022. == Kirjat == *Lontoon mitalla, WSOY 1990 ja -91 (Ossi Laurilan kanssa). Matkaopas. *Kuningaskunnan kuokkavieraana , WSOY 1992. Brittielämää suomalaissilmin. *Ihan hyvä mies, Like 1995. "Mieskirja". *(toim.) Ere Kolu: Aktivisti. Tammi 2005. Isoisän elämäkerta. * Toimittaja ja saattohoito. Artikkeli Terhokodin juhlakirjassa Elämän puu, kirjoituksia saattohoidosta (toim. Juha Hänninen ja Marjukka Luomala). Otava 2013 * Asiantuntija mediassa - rasvasota! (yhdessä Tuula Vainikaisen kanssa). Artikkeli kirjassa Tautinen media, Duodecim 2014. * Täältä tullaan, Eurooppa! Perhe autoon ja menoksi 1954–1971. Avain 2019. Sata tarinaa ja 250 kuvaa Salosten automatkoilta läpi maanosan Italiaan ja takaisin. * (toim. Hanna Rajalahti, Ilpo Salonen, Risto Uimonen) Täällä Lontoo. BBC:n suomalaistoimittajat idän ja lännen välisessä informaatiosodassa. WSOY 2020. * (toim. Pertti Koistinen, Ilpo Salonen) Ukrainan sota ja maailma sen jälkeen. Vastapaino 2022. * Keväällä 2025 ilmestyy Ilpo ja Miia Salosen kirja Sata päivää Roomassa.https://www.suomalainen.com/products/sata-paivaa- roomassa?srsltid=AfmBOopa0kOuDgcEVypIFcA6CxWUVbZUS2pu5ckNzUsJwcCXRlpTBWvXAvain 2025. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Merda d’artista

Merda d’artista () on italialaisen taiteilijan Piero Manzonin teos. Manzoni otti teoksessaan vaikutteita Marcel Duchampin readymade-taiteesta. Manzoni keräsi vuonna 1961 ulosteensa 90 numeroituun tölkkiin, joista jokainen sisältää 30 grammaa ulostetta. Manzoni myi ulosteensa sen painon arvona kullassa. Tuolloin tölkillisen arvo oli noin 37 dollaria. Vuonna 1991, jolloin tölkkiä vastaavan kultamäärän arvo oli noin 395 dollaria, Sotheby’s myi yhden tölkeistä huutokaupassa 67 000 dollarilla. Suurin tölkistä sittemmin maksettu hinta on vuodelta 2016, jolloin tölkki numero 69 myytiin taidehuutokaupassa Milanossa 275 000 eurolla. Internetissä on kiertänyt huhuja, joiden mukaan osa tai jopa puolet tölkeistä olisi vuosien varrella vuotanut tai räjähtänyt. Vain harva tölkeistä on kuitenkin vahvistetusti avattu. Tunnetuin tapaus on ranskalaistaiteilija Bernard Bazilelle kuulunut tölkki. Bazile raotti oman tölkkinsä kantta vuonna 1989 ja esitteli sitä taideteoksena nimellä Boite ouverte de Piero Manzoni (). Tölkin sisältä paljastui tuntematon, kääritty esine, mutta koska Bazile avasi tölkkiään vain hieman raolleen, sen sisältöä ei ole voitu tutkia tarkemmin. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Merda d’Artista, or, You Call That Shit Art? *Tate-galleria osti Merda d’artista -tölkkejä Luokka:Italian taide Luokka:Taideteokset (kuvataide) Luokka:Uloste
Jopie Selbach

Johanna ("Jopie") Katarina Selbach (27. heinäkuuta 1918 Haarlem - 30\. elokuuta 1998 Zoetermeer) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1936 kesäolympialaisissa, Berliinissä. Siellä hän voitti kultaa 4x100 metrin vapaauintiviestissä, Willy den Oudenin, Tini Wagnerin ja Rie Mastenbroekin kanssa. == Lähteet == *Alankomaiden olympiakomitea Luettu 15.4.2007 Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Al Berto

Al Berto, oikea nimi Alberto Raposo Pidwell Tavares, (11. tammikuuta 1948 Coimbra, Portugali – 13. kesäkuuta 1997 Lissabon, Portugali) oli portugalilainen runoilija. Al Berto syntyi Coimbrassa, mutta muutti pian Sinesiin. Hän kävi taidekoulua Lissabonissa, mutta muutti 1967 Belgiaan. Hän suunnitteli taidemaalarin uraa, mutta päätti ottaa itselleen ammatin kirjoittamisesta. Hän palasi Portugaliin neilikkavallankumouksen jälkeen vuonna 1975. Hän julkaisi suurimman osan runokokoelmistaan 1980-luvulla. Al Berto oli avoimesti homoseksuaalinen.Andrej Koymansky Hän kuoli aidsin komplikaationa ilmenneeseen lymfoomaan Lissabonissa 1997. == Teokset == === Runokokoelmat === * 1977 – À Procura do Vento num Jardim d'Agosto * 1980 – Meu Fruto de Morder, Todas as Horas * 1982 – Trabalhos do Olhar * 1983 – O Último Habitante * 1984 – Salsugem * 1984 – A Seguir o Deserto * 1985 – Três Cartas da Memória das Índias * 1985 – Uma Existência de Papel * 1987 – O Medo (Trabalho Poético 1974-1986) * 1989 – O Livro dos Regressos * 1991 – A Secreta Vida das Imagens * 1991 – Canto do Amigo Morto * 1991 – O Medo (Trabalho Poético 1974-1990) * 1995 – Luminoso Afogado * 1997 – Horto de Incêndio * 1998 – O Medo === Proosa === * 1988 – Lunário * 1993 – O Anjo Mudo * 2006 – Apresentação da Noite == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Hannie Termeulen

Johanna Maria ”Hannie” Termeulen (18. helmikuuta 1929 Wiesbaden, Saksa – 1. maaliskuuta 2001 Amsterdam) oli alankomaalainen uimari, joka voitti uransa aikana kolme olympiamitalia. Voitettuaan pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Lontoossa 1948 Termeulen kirkasti pronssinsa hopeaksi samassa lajissa ja voitti lisäksi toisen hopean 100 metrin vapaauinnissa Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference.com EM-kilpailuista Termeulen voitti 4×100 metrin vapaauintiviestistä kultaa Wienissä 1950 ja hopeaa Monte Carlossa 1947. Vuonna 1947 hän saavutti myös 100 metrin vapaauinnin EM- hopeaa.http://www.gbrathletics.com/sport/swimecw.htm == Lähteet == * Hannie Termeulen Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Alankomaiden olympiakomitea Luettu 27.3.2009 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Risto Hietanen

Risto Hietanen (s. 25. maaliskuuta 1954 Kuopio) toimi usean suomalaisen pääkaupunkiseudulla ilmestyvän ilmaisjakelulehden päätoimittaja. Hietanen toimi huhtikuusta 2007 alkaen vuoden verran Helsingin Uutisten, Länsiväylän ja Vantaan Sanomien vastaavana päätoimittajana, kunnes luovutti tehtävän Antti- Pekka Pietilälle. Tämän jälkeen Hietanen jatkoi lehden toisena päätoimittajana. Eläkkeelle hän jäi vuoden 2017 lopussa.. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Vantaan Sanomien uutispäällikkönä. Hietanen on myös kirjoittanut kirjoja, ja hänelle on myönnetty Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-palkinto vuonna 1994 sekä valtion tiedonjulkistamispalkinto vuonna 1996. Hietanen asuu Vantaan Tikkurilassa. Vuonna 2010 Helsingin hovioikeus tuomitsi Hietasen Helsingin Uutisten päätoimittajana 40 päiväsakkoon törkeästä kunnianloukkauksesta. Lehdessä oli julkaistu kesällä 2007 sosiaaliasiamiehestä valheellisia väitteitä sisältänyt mielipidekirjoitus ja hovioikeus piti Hietasta vastuullisena tekstin julkaisemisesta. == Julkaisut == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Děčín

Děčín (ääntämys ['ɟɛtʃi:n], ) on kaupunki Tšekissä Ústín läänissä Děčínin piirikunnassa aivan Saksan rajalla. Asukkaita kaupungissa on 52 282 (vuonna 2009). Kaupunki sijaitsee Elbe- ja Ploučnice-jokien yhtymäkohdassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * virtual show Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Ústín lääni
Joseph Kosma

Joseph Kosma (oik. József Kozma, 22. lokakuuta 1905 Budapest, Itävalta-Unkari – 7. elokuuta 1969 Ranska) oli juutalaistaustainen unkarilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt myös maineikkaan kappaleen ”Les feuilles mortes” (”Kuolleet lehdet”), joka on peräisin Marcel Carnén elokuvan Yön portit (Les Portes de la Nuit) musiikista. Hänen toinen maailmankuulu chansoninsa on ”Barbara”. Kosma opiskeli aluksi Budapestin Liszt-korkeakoulussa, mutta muutti 1929 Berliiniin, missä hän sai vaikutteita musiikin moderneista virtauksista. Kosma muutti Pariisiin 1933 ja tutustui siellä Jacques Prévertiin ja tämän kautta Jean Renoiriin. Renoirin ansiosta Kosma sai sävellyksiään 1900-luvun puolivälin elokuviin. Hän on säveltänyt musiikin yli sataan elokuvaan, muun muassa Renoirin Suureen illuusioon ja Aamiaiseen ruohikolla, sekä oopperoita, baletteja ja orkesteriteoksia. == Aiheesta muualla == * Luokka:Unkarilaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Nel van Vliet

Petronella (”Nel”) van Vliet (17. tammikuuta 1926 Hilversum – 4. tammikuuta 2006 Naarden) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1948. Siellä hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa. Hän voitti EM-kultaa 200 metrin rintauinnissa Monacossa 1947. == Lähteet == *Alankomaiden olympiakomitea Luettu 15.4.2007 Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tini Wagner

Catharina Wilhelmina ”Tini” Wagner (17. joulukuuta 1919 Amsterdam, Pohjois- Hollanti – 2. kesäkuuta 2004 Soest) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan vuoden 1936 Berliinin kesäolympialaisissa. Siellä hän voitti kultaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, Willy den Oudenin, Jopie Selbachin ja Rie Mastenbroekin kanssa. == Lähteet == *Alankomaiden olympiakomitea Luettu 15.4.2007 === Viitteet === Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Hironobu Sakaguchi

Hironobu Sakaguchi (, s. 25. marraskuuta 1962, Hitachi, Ibaraki, Japani) on japanilainen tietokonepelisuunnittelija, ohjaaja ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten Final Fantasy -pelisarjan luojana. Hän on suunnitellut sekä myynnillä että kriitikoiden arviolla mitaten useita historian menestyneimmistä videopeleistä. Hänen suunnittelemiaan pelejä on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta. Sakaguchi lähti Square Enixiltä lähes kahden vuosikymmenen jälkeen vuonna 2003 ja perusti seuraavana vuonna oman yhtiönsä Mistwalkerin. Uuden yhtiön rahoituksesta vastaa Microsoftin pelistudio. Mistwalker on kehittänyt Lost Odysseyn ja Blue Dragonin Xbox 360:lle, joista jälkimmäinen julkaistiin Japanissa 7. joulukuuta 2006. Blue Dragon julkaistiin Yhdysvalloissa 15. elokuuta 2007 ja Euroopassa 8. elokuuta 2007. Vuonna 2016 hän ilmoitti uuden studion perustamisesta jonka ehdotettu nimi on "Dawnwalker". Sakaguchi kertoi aikovansa laajentaa Terra Battle -mobiilipelin usean pelin sarjaksi. Hänet on nimetty Academy of Interactive Arts and Sciences Hall of Fame joukkoon.AIAS Hall of Fame == Julkaistuja pelejä == Hironobu Sakaguchi on mainittu tekijätiedoissa seuraavissa peleissä. * The Last Story (2011) * ASH: Archaic Sealed Heat * Cry On * Lost Odyssey (2007) * Blue Dragon (2006) * Final Fantasy XII (2006) * Kingdom Hearts II (2005) * Final Fantasy Tactics Advance (2003) * Final Fantasy X-2 (2003) * Final Fantasy XI (2002) * Final Fantasy Origins (2002) * Kingdom Hearts (2002) * Driving Emotion Type-S (2001) * Final Fantasy Chronicles (2001) * Final Fantasy X (2001) * The Bouncer (2000) * Final Fantasy IX (2000) * Vagrant Story (2000) * Chocobo Racing (1999) * Chrono Cross (1999) * Final Fantasy Anthology (1999) * Final Fantasy VIII (1999) * Front Mission 3 (1999) * Parasite Eve II (1999) * Saga Frontier 2 (1999) * Brave Fencer Musashi (1998) * Bushido Blade 2 (1998) * Chocobo's Dungeon 2 (1998) * Ehrgeiz (1998) * Parasite Eve (1998) * Xenogears (1998) * Bushido Blade (1997) * Einhänder (1997) * Final Fantasy Tactics (1997) * Final Fantasy VII (1997) * Bahamut Lagoon (1996) * Super Mario RPG: Legend of the Seven Stars (1996) * Tobal No.1 (1996) * Chrono Trigger (1995) * Seiken Densetsu 3 (1995) * Final Fantasy VI (1994) * Final Fantasy V (1992) * Final Fantasy IV (1991) * Final Fantasy III (1990) * Final Fantasy II (1988) * Final Fantasy (1987) * Rad Racer (1987) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Profiili MobyGamesissä Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lappilanmäki

Lappilanmäki on yksi Kokkolan asuinalueista. Se rakennettiin 1990-luvulla. Sen jälkeen alue on kasvanut voimakkaasti. Asuntokanta koostuu pääasiassa vaaleanvärisistä omakotitaloista, ja useimmat sivukaduista ovat hevosenkengän mallisia. Luokka:Kokkolan alueellinen jako
Kaio de Almeida

Kaio Márcio Ferreira Costa de Almeida (s. 19. lokakuuta 1984, João Pessoa, Paraíba) on brasilialainen uimari, joka rikkoi 50 metrin perhosuinnin maailmanennätyksen lyhyellä radalla 17. joulukuuta 2005, Santosissa, ajalla 22,60. Swimnews.com Ennätys kesti voimassa lähes kolme vuotta, lokakuuhun 2008, jolloin Australian Matt Jaukovic rikkoi sen. Marraskuussa 2009 Almeida teki Tukholmassa 200 metrin perhosuinnin lyhyen radan maailmanennätyksen 1.49,11. Almeida sai Santo Domingon Pan-Amerikan kisoissa 2003 hopeaa 200 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Hän edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 2004, missä hän sijoittui 17. sijalle 100 metrin perhosuinnissa sekä 19. sijalle 200 metrin perhosuinnissa. Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hän oli 100 metrin perhosuinnissa seitsemäs. Shanghain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006 hän voitti maailmanmestaruuden 100 metrin perhosuinnissa ajalla 51,07 ja oli kolmas 50 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron Pan-Amerikan kisoissa 2007 hän sai kultaa 100 ja 200 metrin perhosuinnissa sekä hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Almeida sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 seitsemänneksi 200 metrin perhosuinnissa ja 15:nneksi 100 metrin perhosuinnissa. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 200 metrin perhosuinnissa neljäs. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 200 metrin perhosuinnissa sekä pronssia 100 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Almeida on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 74 kiloa. UOL Esporte - kesäolympialaiset 2004 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset uimarit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MAOL-taulukot

MAOL-taulukot eli MAOL-taulukkokirja on Matemaattisten Aineiden Opettajien Liitto MAOL ry:n julkaisema ja Otavan kustantama lukion matematiikan, fysiikan ja kemian opiskelun apuvälineeksi tarkoitettu taulukkokirja. Taulukkokirja sisältää matemaattisten merkintöjen ja symbolien luettelon, laajan kaavakokoelman sekä useita numeerisia taulukoita. Ylioppilastutkintolautakunta on hyväksynyt taulukkokirjan ja antanut luvan käyttää sitä ylioppilastutkinnon kokeissa. MAOL-taulukoiden kannen väri vaihdetaan painoksittain. Kannen väri on ollut esimerkiksi keltainen, vihreä ja sininen. Uusimman kirjan kansi on punainen. Edeltävän kirjan kansi oli harmaa, ja se kelpaa vielä ylioppilastutkinnon kokeissa, mutta näitä vanhemmat painokset eivät enää kelpaa. MAOL-taulukkokirjan fyysistä painosta sai käyttää ylioppilaskokeissa vuoden 2020 loppuun, jonka jälkeen kokeissa siirryttiin käyttämään ainoastaan MAOL-taulukkokirjan digipainosta nimeltään MAOL-digitaulukot. == Kirjallisuutta == * * == Katso myös == * Lukion taulukot == Lähteet == Luokka:Oppikirjat
Dubain kansainvälinen lentoasema

Dubain kansainvälinen lentoasema (IATA: DXB, ICAO: OMDB; arabiaksi مطار دبي الدولي) on Arabiemiraattien liitossa sijaitseva, Dubaita palveleva kansainvälinen lentoasema. Lentoasema on Emiratesin kotikenttä. Lentoaseman kautta matkusti noin 89 miljoonaa ihmistä vuonna 2018. Vuonna 2018 lentoasema oli maailman kolmanneksi vilkkain matkustajamäärällä mitattuna. Suomesta Dubain kansainväliselle lentokentälle lentää talvikautisin Finnair. ==Katso myös== *Al Maktoumin kansainvälinen lentoasema *Dubain lentokenttä, lentoasemaa käsittelevä television dokumenttisarja ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Arabiemiraattien lentoasemat Luokka:Dubain rakennukset ja rakennelmat Kansainvälinen lentoasema
Tommi Kärkkäinen

Tommi Kärkkäinen (s. 15. kesäkuuta 1969 Savonlinna) on suomalainen säveltäjä. Kärkkäinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa Paavo Heinisen oppilaana. Hänen tuotantonsa sisältää pääasiassa orkesteri- ja kamarimusiikkia. Kärkkäisen orkesteriteos Seitsemän miniatyyriä voitti vuonna 1998 Unescon kansainvälisen säveltäjärostrumin sarjan alle 30-vuotiaille. Kärkkäisen tyyli sisältää vaikutteita jälkisarjallisuudesta. Kärkkäinen on soittanut kosketinsoittimia YUP-yhtyeessä. == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Douglas Robb

Douglas Seann "Doug" Robb (s. 2. tammikuuta 1975) on yhdysvaltalainen rock- muusikko, joka on tullut tunnetuksi Hoobastank-yhtyeen laulusolistina ja yhtenä lauluntekijöistä. Hänen isänsä on skotlantilais- ja äitinsä japanilaistaustainen. Douglas Robb syntyi Agoura Hillsissä, Kalifornian osavaltiossa, ja valmistui Agoura High Schoolista. Hän aloitti kitaransoiton 15-vuotiaana ja kuului Hoobastankin perustajajäseniin vuonna 1994. Hän on saanut vaikutteita mm. Faith No Moren, Van Halenin ja Red Hot Chili Peppersin tuotannosta. Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avec

Avec (ransk. "kanssa") voi tarkoittaa seuraavia: * Avec, seuralainen juhlatilaisuudessa * Kahvin kanssa tarjoiltava alkoholijuoma, usein aterian päätteeksi nautittava konjakki tai likööri * AVEC, Saska Helmikalliota säestävä yhtye * Avec, Kauko Röyhkän kirja
Rakkaudenhauta

Rakkaudenhauta tarkoittaa yleensä yksityistä naisen hautaa, joka on sijoitettu varsinaisen hautausmaan ulkopuolelle. Nykypäivän Suomessa tällainen on varsin harvinaista, joitakin hautoja kuitenkin on. Eräs tunnetuimpia rakkaudenhautoja on Karjalankannaksella Vammelsuussa sijaitseva hauta. Kirjassa Karjala – muistojen maa haudan sanotaan olleen ennen talvisotaa Kannaksen valokuvatuin kohde. Tapio Rautavaaran levyttämä, Toivo Kärjen säveltämä ja Orvokki Idän eli Reino Helismaan sanoittama Rakkauden hauta -laulelmafoksi kertoo tästä "rikkaan miehen" luomasta muistomerkistä. Vuonna 2008 hautakivenä toimiva luonnonkivi oli edelleen paikallaan, samoin tekstit olivat vielä luettavissa, joskin kiveen kiinnitetty naisen muotokuva on kadonnut. Vuoden 2015 tienoilla luonnonkiven päälle pystytettiin alkuperäisen patsaan näköispatsas.Willimiehen jäljillä-blogi 24.9.2017 : Vammelsuu / Rakkauden hauta Toinen merkittävä rakkaushauta sijaitsee Sääksjärven rannalla Hyvinkään ja Nurmijärven rajalla. Sinne on haudattu Kytäjän kartanon entisen omistajan tytär. ==Lähteet== * Nurmijärven kotiseutumuseo * https://www.sotahistoriallisetkohteet.fi/app/sights/view/-/id/100 === Viitteet === Luokka: Hautausmaat Luokka: Haudat ja hautamuistomerkit
Saliva

Saliva on Yhdysvalloissa perustettu rock/hard rock -yhtye, joka sai alkunsa syyskuussa vuonna 1996, Memphisissä Tennesseessä. Yhtye sekoittaa musiikissaan genrejä, kuten alternative rock, nu-metal ja hard rock. Yhtye on julkaissut 9 studioalbumia. == Jäsenet == ;Nykyiset jäsenet * Bobby Amaru - laulu, kitara (2012-) * Wayne Swinny - soolokitara (1996-) * Dave Novotny - basso (1996-) * Paul Crosby - rummut, lyömäsoittimet (2001-) ;Entiset jäsenet * Josey Scott - laulu (1996-2011) * Chris D'Abaldo - kitara (1996-2005) * Todd Poole - rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu (1996-2001) * Jonathan Montoya - kitara (2007-2010) ;Kiertuemuusikot * Chris Hahn - kitara (2005-2006) * Jake Stutevoss - kitara (2006-2007) * Zach Myers - basso (2004, 2005) * Eric Bice - rummut, lyömäsoittimet (2009, 2012) === Aikajana === ImageSize = width:750 height:400 PlotArea = left:110 bottom:120 top:0 right:30 Alignbars = justify DateFormat = dd/mm/yyyy Period = from:01/09/1996 till:31/03/2014 TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy Colors = id:bass value:brightgreen legend:Basso id:drums value:yellow legend:Rummut id:vocals value:red legend:Laulu id:guitar value:blue legend:Kitara id:lines value:black legend:Albumit Legend = orientation:vertical position:bottom columns:2 ScaleMajor = increment:2 start:1997 ScaleMinor = increment:1 start:1998 LineData = at:26/08/1997 color:black layer:back at:27/03/2001 color:black layer:back at:12/11/2002 color:black layer:back at:17/08/2004 color:black layer:back at:23/01/2007 color:black layer:back at:16/12/2008 color:black layer:back at:22/03/2011 color:black layer:back at:03/09/2013 color:black layer:back BarData = bar:josey text:"Josey Scott" bar:bobby text:"Bobby Amaru" bar:wayne text:"Wayne Swinny" bar:chris text:"Chris D'Abaldo" bar:jonathan text:"Jonathan Montoya" bar:dave text:"Dave Novotny" bar:todd text:"Todd Poole" bar:paul text:"Paul Crosby" PlotData= width:10 textcolor:black align:left anchor:from shift:(10,-4) bar:josey from:start till:15/10/2011 color:vocals bar:bobby from:03/01/2012 till:end color:vocals bar:wayne from:start till:end color:guitar bar:chris from:start till:29/05/2005 color:guitar bar:jonathan from:01/06/2006 till:30/08/2010 color:guitar bar:dave from:start till:end color:bass bar:todd from:start till:01/09/2001 color:drums bar:paul from:01/09/2001 till:end color:drums == Diskografia == === Studioalbumit === *Saliva (1997) *Every Six Seconds (2001) *Back into Your System (2002) *Survival of the Sickest (2004) *Blood Stained Love Story (2007) *Cinco Diablo (2008) *Under Your Skin (2011) *In It to Win It (2013) *Rise Up (2014) *Love, Lies & Therapy (2016) *10 Lives (2018) *Revelation (2023) === Kokoelmat === *Moving Forward in Reverse: Greatest Hits (2010) === EP:t === *Rest in Pieces (2003) *Ladies and Gentlemen Hit Pack (2007) == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut * Luokka:Yhdysvaltalaiset rockyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset nu metal -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset post-grunge-yhtyeet
Seleukidinen ajanlasku

Seleukidinen ajanlasku oli Seleukidien valtakunnassa ja laajemminkin hellenistisessä maailmassa käytetty vuosilukujärjestelmä. Ajanlasku alkaa Seleukos I:n paluusta Babyloniin vuonna 311 eaa. hänen oltuaan maanpaossa Ptolemaioksen Egyptissä. Seleukos ja hänen hovinsa pitivät tätä hetkeä Seleukidien valtakunnan perustamisajankohtana. Alun perin ajanlasku perustui Seleukos I:n hallitusvuosiin, mutta hänen poikansa ja kanssahallitsijansa Antiokhos I jatkoi ajanlaskua isänsä kuoleman jälkeen. Seleukidien ajanlaskusta käytettiin kahta versiota: # Valtakunnan alkuperäinen väestö käytti Babylonialaista kalenteria, jossa uusi vuosi alkaa Nisanu-kuun ensimmäisenä päivänä (vuonna 311 eaa. 3. huhtikuuta). Tässä versiossa seleukidisen ajanlaskun ensimmäinen vuosi vastaa suunnilleen ajanjaksoa huhtikuusta 311 maaliskuuhun 310. # Makedonialaiset kuninkaat omaksuivat babylonialaisen kalenterin korvaten kuukausien nimet kreikkalaisilla. Heille uusi vuosi alkoi kuitenkin syksyllä, mutta tarkkaa päivämäärää ei tunneta. Tässä versiossa seleukidisen ajanlaskun ensimmäinen vuosi vastaa ajanjaksoa syksystä 312 kesään 311 Nämä eroavaisuudet vuoden alkukohdan määrittelyssä aiheuttavat sen, että vuosiluvut voivat vaihdella yhdellä. Elias J. Bickerman antaa seuraavan esimerkin: :Jerusalemin temppelin kunnostus Juudas Makkabin johdolla (n. 15. joulukuuta 164 eaa.) tapahtui juutalaisten ja babylonialaisten laskutavan mukaan vuonna 148, mutta hovin laskutavalla vuonna 149. Seleukidinen ajanlasku oli käytössä 500-luvulle jaa. asti, mm. Zebedin piirtokirjoituksessa, joka on päivätty Syyriassa Gorpiaios-kuun 24. päivänä 823 (24. syyskuuta 512 jaa.) ==Lähteet== *Elias J. Bickerman (1943) Notes on Seleucid and Parthian Chronology === Viitteet === Luokka: Kalenterit
Kai Lappalainen

Kai Uolevi Lappalainen (10. marraskuuta 1924 Oulu - 19\. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja lavastaja. Lappalainen työskenteli aluksi teatteriohjaajana ja -näyttelijänä, myöhemmin elokuvalavastajana ja elokuvanäyttelijänä. Rakennusmestariperheeseen Oulussa syntynyt Kai Lappalainen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1948–1951 sekä muun muassa Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella. Hän oli Ylioppilasteatterissa lavastajana, näyttelijänä, ohjaajana ja johtokunnan jäsenenä vuosina 1946–1965. Lappalainen oli samaan aikaan lavastajana Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa 1951–1958 sekä vuodesta 1958 vapaana lavastajana ja ohjaajana vieraillen monissa teattereissa. Lavastajana Lappalainen oli muun muassa Kansallisteatterissa, Tampereen Teatterissa, Intimiteatterissa, Jyväskylän Huoneteatterissa ja Varkauden Teatterissa sekä Kansallisoopperassa. Hän oli lavastajana parissakymmenessä elokuvassa ja näyttelijänä noin kymmenessä elokuvassa.Kalevi Koukkusen henkilökuvaus Kai Lappalaisesta EloNetissä Lappalainen ohjasi ja lavasti Ylioppilasteatterissa Mestari Patelin-näytelmän ja esitti siinä pääosaa. Lappalainen ohjasi ja esitti pääosaa myös tästä näytelmästä Suomen Televisiota varten vuonna 1963 tehdyssä kolmiosaisessa versiossa Mestari Patelin eli sukkela asianajaja. Muita merkittäviä Lappalaisen lavastustöitä olivat islantilaisen David Stéfanssonin Kultainen portti-televisionäytelmä (1961) ja Irving Berlinin musikaali Annie mestariampuja (1957). Kai Lappalainen oli naimisissa 1953–1960 näyttelijä Marjatta Kallion kanssa. Lappalainen kuoli 53-vuotiaana toukokuussa 1978 Helsingissä. Lappalaisen kuolinvuonna 1978 hänestä tehtiin pronssinen patsas. Lappalainen on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle. == Näyttelijänä == *Radio tulee hulluksi (1952) - (Ossi, radiolainen) *Me tulemme taas (1953) - (Eugen Karkela) *Hei, rillumarei! (1954) - (Kehula, taidearvostelija) *Villi Pohjola (1955) - (baari-isäntä) *Sankarialokas (1955) - (Antti Ojala / matruusi / legionalainen) *Rakkaus kahleissa (1955) - (etsivä Penttinen) *Onni etsii asuntoa (1955) - (Vinkkeli-Väiski) *Tyttö lähtee kasarmiin (1956) - (nuorukainen) *Jokin ihmisessä (1956) - (Osmin veli) *X-Paroni (1964) - (lääkäri) *Vihreä leski (1968) - (mies rouva Kairan kutsuilla) == Elokuvalavastajana == * Kolmiapila (1953) * 2 hauskaa vekkulia (1953) * Sankarialokas (1955) * Jokin ihmisessä (1956) * Rintamalotta (1956) * Tyttö lähtee kasarmiin (1956) * Vääpelin kauhu (1957) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Gruppenführer

Gruppenführer oli SS:n ja SA:n käyttämä sotilasarvo. Se on myös yleisnimitys ryhmänjohtajalle. Suomalaisten Saksan puolella ensimmäisessä maailmansodassa palvelleiden jääkärien sotilasarvojärjestelmässä arvo Gruppenführer tarkoitti ryhmänjohtajaa. SA käytti arvoa vuodesta 1925. SA-Gruppenführer komensi useita suuria SA-Standarte-osastoja ja arvo vastasi sen käytössä kenraalia. SS puolestaan käytti arvoa vuodesta 1930 alkaen. Aluksi arvo vastasi kenraalia, mutta vuonna 1934 arvo Obergruppenführer asetettiin tarkoittamaan kenraalia, ja Gruppenführer puolestaan kenraaliluutnanttia. == Gruppenführerin arvoon kohonneita == Nimi Tehtävä, muita tietoja Ludolf-Hermann von Alvensleben SS- ja poliisijohtaja Puolassa ja Venäjällä Rūdolfs Bangerskis Latvian kenraali, joka vastasi alueen SS-operaatioista Georg-Henning von Bassewitz-Behr SS- ja poliisijohtaja Hampurin alueella Hans Baur Hitlerin henkilökohtainen pilotti Max von Behr SS-komentaja Wienissä ja Berliinissä Carl Blumenreuter SS- pääfarmalogi, valtakunnanlääkäri (Sanitätszeugmeister) Adolf von Bomhard Poliisikomentaja Ukrainassa Walter Braemer Sotilaskomentaja Baltiassa (Reichskommissariat Ostland) Karl Brandt Hitlerin henkilääkäri ja eutanasiaohjelman neuvonantaja. Karl Jakob Heinrich Brenner Lothar Debes SS- divisioona Nordin komentaja Hermann Fegelein Hitlerin lähipiiriä (Eva Braunin lanko), SS-ratsujoukkojen komentaja Josef Fitzthum SS-komentaja Albaniassa Karl Gebhardt SS-pääkirurgi ja -lääkäri. Koordinoi kirurgisia kokeiluja, tuomittiin kuolemaan Karl Genzken Lääkäri, joka teki ihmiskokeita useilla keskitysleireillä. Tuomittiin vankilaan Otto Ohlendorf Einsatzgruppe D:n johtaja, tuomittiin kuolemaan Karl-Gustav Sauberzweig SS-Waffen vuoristodivisioonan komentaja, teki itsemurhan Walter Schimana SS-johtaja Kreikassa. Teki itsemurhan. Jakob Sporrenberg Poliisijohtaja Valko-Venäjällä ja Puolassa, tuomittiin kuolemaan Jürgen Stroop SS- ja poliisijohtaja Puolassa, vastuussa Varsovan ghetoista, teloitettiin ==Nykyinen käyttö== Saksan armeija Bundeswehr, palokunta ja poliisi käyttävät arvoa Gruppenführer. Näiden laitosten arvona tai tehtävänkuvauksena Gruppenführer tarkoittaa yleensä alempaa esimiestä tai ryhmänjohtajaa. == Katso myös == * SS-arvot Alempi arvo Brigadeführer SS-arvo Gruppenführer Ylempi arvo Obergruppenführer Luokka:Sotilasarvot Luokka:Sturmabteilungin sotilasarvot Luokka:SS:n sotilasarvot
Nevill Francis Mott

Nevill Francis Mott (30. syyskuuta 1905 – 8. elokuuta 1996) oli brittiläinen teoreettinen fyysikko. Hän on selittänyt teoreettisesti, miten valo saa aikaan piilevän kuvan valokuvausemulsioon, ja tutkinut aineiden muuttumista metallisista epämetalleiksi (Mottin muunnos). Nämä tutkimukset johtivat halvempien elektroniikan komponenttien kehittämiseen. Mottin eriste on myös nimetty hänen mukaansa. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon 1977 magneettisten ja epäjärjestäytyneiden aineiden elektronirakenteen teoreettisesta tutkimuksesta yhdessä Philip Andersonin ja John Hasbrouck van Vleckin kanssa.Nobel-Winners.com Mott jatkoi työskentelyään 90-vuotiaaksi asti. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Mottin muistelmat Luokka:Brittiläiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Ruugit

Ruugit () olivat itägermaaninen heimo, joka asui ensimmäisellä vuosisadalla Itämeren etelärannoilla, nykyisen Puolan luoteisosissa. He olivat ilmeisesti muuttaneet sinne alun perin Norjasta, asuttaen ensiksi Rügenin saaren ja sen lähialueet. Heimon nimi on lähtöisin muinaisnorjan sanasta rugr, joka tarkoittaa ruista, ja Norjan Rogalandin lääni on saattanut olla heimon alkukoti, josta osa muutti liikakansoituksen vuoksi etelään. Ruugit asuivat jonkin aikaa Pommerissa, missä heidän uskotaan antaneen nimensä Rügenille. 300-luvun alkupuolella he muuttivat etelään Tisza-joen yläjuoksulle nykyisessä Unkarissa. Myöhemmin Ruugit joutuivat hunnien valloittamiksi ja osallistuivat Attilan sotaretkeen vuonna 451. Attilan kuoltua ruugit nousivat kapinaan ja perustivat oman valtakunnan nykyisen Itävallan alueelle. Joitakin ruugien kuninkaita vuosilta 451–487 tunnetaan nimeltä: *Flaccitheus (hallitsi vuoteen 475) *Feletheus, Flaccitheuksen poika (hallitsi 475–487, joutui Odovakarin vangiksi) *Fredericus, Feletheuksen poika Tämän valtakunnan kukisti ja liitti omaan kuningaskuntaansa ostrogoottien kuningas Odovakar vuonna 487. Uusien isäntiensä alaisina ruugit ottivat osaa kuningas Teoderik Suuren hyökkäykseen Italiaan vuonna 489. Italiassa ruugit muodostivat yhden ostrogoottien haaroista ja katosivat Italiasta näiden mukana. Latinankieliset kirjailijat sekoittavat toisinaan ruugit ja rusit. ==Lähteet== * Nordisk Familjebok, ruotsalainen tietosanakirja, joka julkaistiin vuosina 1904–1926 ja on nykyään vapaasti käytettävissä ns. Public domainissa === Viitteet === Luokka:Germaaniheimot
CPT-symmetria

CPT-symmetria eli varaus–pariteetti–aika-symmetria on symmetriaan liittyvä fysiikan laki, jonka mukaan jokainen luonnonlakien mukainen ilmiö on mahdollinen myös siten muunnettuna, että tapahtuman paikallinen ympäristö käännetään peilikuvakseen, kaikki ilmiöön osallistuvat hiukkaset korvataan antihiukkasillaan ja ilmiö tapahtuu ajallisesti takaperin. Kirjainyhdistelmä CPT tulee englannin kielen sanoista Charge, Parity ja Time. C tarkoittaa varauskonjugointia eli hiukkasen muuntamista antihiukkasekseen, P tarkoittaa pariteetin kääntämistä eli avaruuskoordinaatistojen peilaamista origon suhteen ja T tarkoittaa ajan suunnan kääntämistä. Käytännössä CPT-symmetria tarkoittaa, että jos hiukkasen varaus vaihdetaan vastakkaismerkkiseksi, avaruuden koordinaatit muutetaan peilikuviksi ja ajan suunta muutetaan, tilanne on ulkoapäin tarkasteltuna sama kuin alkuperäinen tilanne. Fysiikan ajateltiin noudattavan kolmea symmetriasääntöä, C-symmetriaa, P-symmetriaa ja T-symmetriaa. C-symmetriassa hiukkaset ja antihiukkaset noudattavat samoja luonnonlakeja, P-symmetriassa luonnonlait eivät muutu peilikuvatilanteessa ja T-symmetrian mukaan systeemi palaa aiempiin tiloihin, kunnes vuonna 1956 huomattiin, ettei yksikään symmetria päde yksinään heikon vuorovaikutuksen aikaansaamissa ilmiöissä. Sen sijaan symmetria toimii, kun kaikki erilliset symmetriat yhdistetään yhdeksi. Toistaiseksi ei ole havaittu CPT-symmetrian rikkoutumista, mutta sitä vastoin CP-symmetrian rikko on havaittu. == Lähteet == *Antimateria *Antimateria Luokka:Kvanttimekaniikka
David Ogilvy

David MacKenzie Ogilvy [ˈoʊɡəlviː] (23. kesäkuuta 1911 – 21. heinäkuuta 1999) oli brittiläinen mainosmies, josta käytettiin myös nimitystä ”mainonnan isä”. Ogilvy opiskeli Oxfordin yliopistossa mutta jätti opintonsa kesken. Hän aloitti uransa kaupallisella alalla myymällä AGA-liesiä hyvällä menestyksellä. Tämän jälkeen Ogilvy kirjoitti pyynnöstä liesien myymistä käsittelevän ohjekirjasen The Theory and Practice of Selling the AGA cooker. Hän liittyi Mather & Crowther -mainostoimiston henkilökuntaan, jossa hänen veljensä Francis jo työskenteli.Mainonnan suurmiehiä (Markkinointi&Mainonta; 12/2007, s. 35) Ogilvy teki galluptutkimuksia ja harjoitti maanviljelystä, ennen kuin hän ryhtyi osaomistajaksi mainostoimistossa Ogilvy & Mather. Eläkkeelle hän jäi 1973. Suurelta osin hänen luomansa Ogilvy Group päätyi WPP:n omistukseen 1989. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * David Ogilvy's 100th anniversary - YouTube * David Ogilvy: We Sell or Else – YouTube * Article by marketer Steve Gibson —contains lengthy excerpt from a speech by Ogilvy Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet Luokka:Mainonta
Kaikki kunnossa

Kaikki kunnossa on 12-osainen draamasarja, jota alettiin esittää Nelosella 3. huhtikuuta 2007 alkaen. Sarjan ovat käsikirjoittaneet Liisa Kuoppamäki ja Vera Kiiskinen. Sarja kertoo perheellisen Oonan (Liisa Kuoppamäki) ja hänen sinkkuna elävän siskonsa Tean (Matleena Kuusniemi) halusta siirtyä toistensa elämään. Tea haluaisi löytää oikean miehen ja perustaa perheen. Oona taas on miehensä Ilarin (Kari-Pekka Toivonen) ja kahden lapsensa kanssa muuttanut vastikään Helsinkiin, ja Oonalla on työn alla hänen esikoisromaaninsa. Hän on myös kyllästynyt mustasukkaisesti ja typerästi käyttäytyvään mieheensä. Sarjan vakioideana on, että Tea haluaa perustaa perheen ja Oona haluaa päästä perheestään eroon. Sarjan tunnusmusiikkina on käytetty Scandinavian Music Groupin kappaletta Hölmö rakkaus. ==Näyttelijät== == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Pikakävelyä 3. huhtikuuta 2007 2\. Metsästystä 10. huhtikuuta 2007 3\. Vuorikiipeilyä 17. huhtikuuta 2007 4\. Paritanssia 24. huhtikuuta 2007 5\. Kilpajuoksua 1. toukokuuta 2007 6\. Kuviokelluntaa 8. toukokuuta 2007 7\. Taitovoimistelua 15. toukokuuta 2007 8\. Syväsukellusta 22. toukokuuta 2007 9\. Painia 29. toukokuuta 2007 10\. Purjehdusta 5. kesäkuuta 2007 11\. Luistelua 12. kesäkuuta 2007 12\. Suunnistusta 19. kesäkuuta 2007 Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamasarjat Luokka:Nelosen televisio- ohjelmat
Ewingin sarkooma

Ewingin sarkooma on luusyöpä, jota esiintyy pääasiassa lapsilla, nuorilla ja nuorilla aikuisilla. Se on harvinainen alle 5-vuotiailla ja yli 30-vuotiailla.http://www.solunetti.fi/fi/patologia/ewingin_sarkooma/http://www.cancerindex.org/ccw/guide2e.htm Ewingin sarkooman kuvasi ensimmäisenä yhdysvaltalainen James Ewing. Kasvain kehittyy useimmiten reisi-, sääri-, olka- tai pohjeluuhun. Tavallisia oireita ovat kipu ja turvotus. Myös kuumetta saattaa ilmetä. Sairaus on yleisempi miespuolisilla henkilöillä, ja riski on suurempi murrosiässä, jolloin luut kasvavat nopeasti. Ewingin sarkooman on havaittu olevan epätavallinen afroamerikkalaisilla, afrikkalaisilla ja kiinalaisilla lapsilla.http://www.nlm.nih.gov/medlineplus/ency/article/001302.htm#Causes,%20incidence,%20and%20risk%20factors Vaikka kasvain ei ole yleinen, sen esiintyvyys on hieman suurempi pojilla kuin tytöillä. Sairauden syy on tuntematon, mutta jollain tapaa sen kehittyminen murrosiässä kytkeytyy kasvupyrähdykseen.http://www.cancerindex.org/ccw/faq/ewings.htm Nykyisin Ewingin sarkooman tavallisimmissa hoito-ohjelmissa käytettävät solunsalpaajat ovat vinkristiini, doksorubisiini, ifosfamidi, syklofosfamidi, etoposidi ja osin daktinomysiini.Joni Serlo, Ilkka Helenius, Kim Vettenranta, Tom Böhling, Hannu Aro, Anna-Stina Jääskeläinen ja Maija Tarkkanen: Ewingin sarkooman diagnostiikka ja hoito, Lääketieteellinen aikakausilehti Duodecim, 2018;134(9):953-60 == Ennuste == Ewingin sarkooman ennuste on hyvin yksilöllinen ja riippuu muiden tekijöiden ohessa syövän levinneisyydestä. Leikkaushoidolla ja kemoterapialla 5-vuotiseloonjäämisennuste on noin 74 %.http://www.thedoctorsdoctor.com/Diseases/ewings_sarcoma.htm#pgx == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Ewing sarcoma *Mayo Clinic: Ewing sarcoma Luokka:Sarkoomat
Leo Burnett

Leo Burnett (21. lokakuuta 1891 – 7. kesäkuuta 1971) oli yhdysvaltalainen mainosmies. Alallaan hän oli historian menestyneimpiä. Tupakkaikoni Marlboro- mies () on todennäköisesti Burnettin luomuksista kuuluisin. Journalistisessa koulutuksessa ollut Burnett päätyi mainosalalle toimiessaan Cadillacin copywriterina Detroitissa. Tämän jälkeen hän työskenteli mainostoimistoissa ja muutti Chicagoon, jonne hän avasi oman toimistonsa 1935. Burnett pyrki luomaan tuotteelle ytimekkään imagon laajojen tuote-esittelyjen laatimisen sijaan. Ajan saatossa hänen toimistostaan kasvoi yritys nimeltä Leo Burnett Worldwide, joka on nykyisin osa ranskalaista Publicis-konsernia. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Viialan rautatieasema

Viialan rautatieasema on seisake Suomen rataverkolla Viialan taajamassa Akaassa rataosalla . Liikennepaikalla on matkustajien suojaksi tarkoitetut katokset molemmilla laitureilla. Laitureilla on myös liikenneinformaationäytöt. Liikennepaikalla oli myös kaksi raidetta käsittävä sähköistämätön ratapiha, josta oli raideyhteys toimintansa jo lopettaneelle Viialan vaneritehtaalle. Nykyisin tehtaan yhteys päärataan on katkaistu. Asemalla pysähtyvät Tampereen seudun lähiliikenteen M-junat sekä Helsingin seudun lähiliikenteen R-junat. Päivittäisiä junavuoroja on arkisin yhdeksän vuoroparin verran, viikonloppuisin 6–7 vuoroparia. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Tampereelle raiteelta 2. Raiteet alittaa tunneli, jota käytetään radan toiselta laiturilta toiselle siirtymiseen.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/Viiala.pdf ==Historiaa== Hämeenlinnan ja Tampereen välistä rautatietä rakennettaessa Viialasta kaavailtiin alun perin Turun radan risteysasemaa, koska Viialan sijainti oli Vanajaveden läheisyyden ansiosta hyvä. Suunnitelmien muututtua risteysasema sijoitettiin kuitenkin Toijalaan ja Viialasta tuli IV luokan rautatieasema Parolan, Kuurilan ja Lempäälän tavoin. Asemarakennus valmistui lähelle Viialan kartanoa IV luokan asemarakennusten tyyppipiirustusten mukaan vuonna 1876 ja sitä laajennettiin arkkitehti Bruno Granholmin suunnitelmien mukaan vuonna 1908. Lipunmyynti Viialan asemalla päättyi vuonna 1998 ja samana vuonna sinne rakennettiin uudet matkustajalaiturit aiempaa pohjoisemmaksi. Asemarakennus ja tavarasuoja purettiin alueen muutostöiden vuoksi seuraavana vuonna. Tavaraliikenne lopetettiin ja pistoraide lakkautetulle vaneritehtaalle katkaistiin vuonna 2004. Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 76–77. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ISBN 978-952-593-214-3. == Tulevaisuus == Lempäälästä Toijalaan tulevaisuudessa mahdollisesti rakennettavan kolmannen raiteen pitäisi lisätä lähijunaliikennettä Etelä-Pirkanmaan alueella. == Lähteet == Luokka:Akaan rautatieliikennepaikat Luokka:Viiala Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Pirkanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Harjunpää ja poliisin poika

Harjunpää ja poliisin poika (1983) on Matti Yrjänä Joensuun kirjoittama, nuorten tekemiä henkirikoksia käsittelevä Timo Harjunpää -dekkari. Se on Harjunpää-sarjan viides kirja, ja sen kustansi Otava. Yleisradio teki kirjaan pohjautuvan neliosaisen kuunnelmasarjan vuonna 1990.http://www.otava.fi/kirjailijat/kotimaiset/j-l/joensuu_matti_yrjana/fi_FI/dramatisoinnit/ Kirjan rikolliset ovat 16-vuotias Leo Melin ja 14-vuotias Mikael Bergman. He pahoinpitelevät aluksi Taisto Nousiaisen, joka menehtyy myöhemmin sairaalassa. Toinen uhri on keittiömestari Orvo Laasonen, joka perheensä kanssa riideltyään ja juovuspäissään lyöttäytyy poikien seuraan. Kirjan lopussa Mikael Bergman tekee itsemurhan väkivaltaisen poliisi-isänsä virka-aseella. Hieman tämän jälkeen itsemurhan tekee myös kirjassa aiemmin esitelty vainoharhainen "Äijälä", joka kirjan alussa väittää poliisille joutuneensa myrkytetyksi ja olevansa tuhoutumassa "solu solulta". Harjunpää ottaa tapaukset raskaasti. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1983 kirjat
Keskuslukitus

Keskuslukitus on autojen varuste ja osa lähes kaikkien uusien autojen sähköjärjestelmiä. Sen tehtävänä on avata ja lukita ajoneuvon ovien ja luukkujen lukot. == Historia == Pitkään 1980-luvulle keskuslukitus oli vain kalliimmissa malleissa, joko vakiona tai lisävarusteena. Joihinkin malleihin oli mahdollista asentaa jälkikäteen tarvikesarja, tämä koostui useista johtonipuista, kytkimistä ja muista osista. Usein monen automallin erikoisvarustellut versiot sisälsivät poikkeuksetta keskuslukituksen. 1990-luvun lopulla keskuslukitus alkoi yleistyä nopeasti. Yksi yleistymisen syy oli etenkin CAN-väylän käyttöönotto autojen sähköjärjestelmissä. Koska keskuslukituksen komponentit saavat ohjauskomennot väylältä, jonka johdotus on joka tapauksessa olemassa, tarvitsee tehtaalla sen lisäksi asentaa vain kyseinen huokea alihankkijan toimittama yleismallinen vakiokomponentti. Nykyään keskuslukitus on autoissa vakiovarusteena. == Keskuslukituksen eri muodot == Keskuslukitusta on pääasiassa kolmea eri tyyppiä: * Kauko- ohjaamattomassa keskuslukituksessa avainta kierretään yhdessä lukossa, jolloin lukitus aukesi muistakin lukoista. * Kauko-ohjatun keskuslukituksen käyttö tapahtuu lähes aina avaimenperässä tai itse avaimessa olevalla radiotoimisella kaukosäätimellä. * Avaimeton järjestelmä on uudemmissa automalleissa tavattava ominaisuus. Auto tunnistaa kuljettajan, mikäli auton oikea avain on esimerkiksi taskussa. Tällöin kuljettajan ei tarvitse kuin tarttua oven kahvasta, jolloin lukitus avautuu. Myös auton moottorin käynnistys tapahtuu käynnistyspainikkeella, lähettimen ollessa esimerkiksi kuljettajan taskussa. Kun auto sammutetaan ja kuljettaja poistuu tarpeeksi kauas autosta, ovet lukkiutuvat automaattisesti. Luokka:Auton sähköjärjestelmät
Johann Georg Wagler

Johann Georg Wagler (28. maaliskuuta 1800 Nürnberg, Saksa – 23. elokuuta 1832 Moosach, München, Saksan liitto) oli saksalainen eläintieteilijä, erikoisalanaan herpetologia. Wagler väitteli tohtoriksi 1820. Hän oli Johann Baptist von Spixin (1781–1826) apulainen. Spixin kuoltua 1826 Wagler seurasi häntä Ludwig-Maximilians-Universität Münchenin eläinmuseon johtajana. Hänen suuri työnsä oli osallistuminen Spixin Brasiliasta keräämän luonnonhistoriallisen kokoelman järjestämiseen ja tulosten julkaisemiseen. Kokoelman perusteella hän kirjoitti ja julkaisi papukaijoista teoksen Monographia Psittacorum vuonna 1832, missä hän nimesi siniaran (Cyanopsitta spixii) Spixin kunniaksi. Wagler nimesi myös muita lintuja, muun muassa preerianaurulokin (Larus pipixcan). Wagler kuoli oman aseensa vahinkolaukaukseen ollessaan keräämässä näytteitä. == Teoksia == * Monographia Psittacorum (1832) * Serpentum Brasiliensium Species Novae (1824) * Descriptiones et Icones Amphibiorum (1828-1823) * Herpetology of Brazil (1981) (yhdessä Johann Baptist von Spixin kanssa). Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1832 kuolleet