EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tunturihorsma

Tunturihorsma (Epilobium anagallidifolium) on pienikokoinen horsmalaji. == Ulkonäkö == Tunturihorsma on monivuotinen, pintarönsyllinen, 5–20 senttimetriä korkeaksi kasvava. Lehdet ovat pieniä, soikeahkoja ja lyhytruotisia. Lajinimellä anagallidifolium Jean-Baptiste Lamarck viittaa tunturihorsman lehtien olevan samanlaisia kuin peltopungalla.Encyclopédie Méthodique: Botanique 2:376. 1786. Botanicus.org / Kukkia on yhdestä kolmeen versoa kohden. Purppuranpunainen teriön leveys on neljästä kuuteen millimetriä. == Levinneisyys == Tunturihorsmaa esiintyy Maan pohjoispuoliskolla vuoristoalueilla ja arktisilla alueilla. Euroopassa sitä esiintyy laajemmin Skandeilla, lisäksi monin paikoin Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa.Den virtuella floran: Dvärgdunört, Epilobium anagallidifolium Lam. (levinneisyyskartta Maan pohjoisosassa) Suomessa se on pohjoinen tunturialueiden kasvi, jota tavataan Keski- ja Pohjois-Lapissa Kittilästä ja Sallasta pohjoiseen. Yleisenä tunturihorsmaa kasvaa Enontekiön pohjoisosassa ja Utsjoella. == Lähteet == Luokka:Horsmat
Vuorolehtihorsma

Vuorolehtihorsma (Epilobium davuricum) on pohjoinen, suohorsmaa muistuttava kasvilaji. == Ulkonäkö == Vuorolehtihorsma kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Suohorsmaan verrattuna vuorolehtihorsma on tyvirönsytön, mutta lehtiruusukkeellinen, sen lehdet ovat kapean tasasoukkia ja lehtiasento on alimpia lehtiä lukuun ottamatta kierteinen. Vuorolehtihorsma risteytyy suohorsman kanssa. == Levinneisyys == Vuorolehtihorsmaa esiintyy Fennoskandiassa, Grönlannissa, Kanadassa, Alaskassa ja Siperiassa. Suomessa se on pohjoinen laji, jota esiintyy Kainuussa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa. Lapissa se on paikoittain yleinen. Eteläisin havaintopaikka, 1910-luvulta, on Pohjois-Karjalasta Juuasta. Vuorolehtihorsma kasvaa Suomessa etenkin lettosoilla ja on kalkinvaatija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Vuorolehtihorsma (Epilobium davuricum) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Epilobium davuricum Luokka:Horsmat
Merirantaputki

Merirantaputki eli rantaputki (Ligusticum scothicum tai L. scoticum) on monivuotinen merenrannoilla kasvava sarjakukkaiskasvi. Kasvin tieteellisen lajinimen alkuperäinen muoto on scothicum, mutta Carl von Linné muutti sitä alkuperäisen julkaisunsa jälkeen, molempia käytetään edelleen. == Ulkonäkö == Merirantaputki kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Kolmilehdykkäiset lehdet ovat tummanvihreitä ja kiiltäväpintaisia. Sarjakukinto koostuu 8–20 pikkusarjasta, kukat ovat pieniä ja valkoteräisiä. Lohkohedelmä on soikea, siipipalteinen. Merirantaputkea kuvaillaan pahanhajuiseksi tai voimakkaan tuoksuiseksi. == Levinneisyys == Merirantaputkea esiintyy Pohjois-Euroopassa Atlantin, Barentsinmeren, Vienanmeren ja Itämeren rannikoilla, luoteisessa Pohjois-Amerikassa Atlantin rannikolla sekä pohjoisella Tyynenmeren rannikolla Kanadan länsirannikolta yhtenäisesti Japaniin asti. Atlantin ja Tyynenmeren esiintymät luetaan erillisiksi alalajeiksi, scoticum ja hultenii. Merirantaputkea myös viljellään.Den virtuella floran: Strandloka (Ligusticum scothicum L.) (levinneisyyskartta Maan pohjoisosassa.)Annotated Checklist of the Panarctic Flora (PAF). Vascular plants: Ligusticum scothicum L. Viitattu 16.1.2016.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Ligusticum scoticum L. Viitattu 16.1.2016. Suomessa merirantaputkea kasvaa melko harvinaisena uustulokkaana kivikkoisilla merenrannoilla Ahvenanmaalla, Selkämeren rannikolla ja Uudellamaalla Pääkaupunkiseudulla. Se löydettiin ensimmäisen kerran Merikarvialta vasta 1968, Ruotsin puoleiselta Selkämeren rannikolta 25 vuotta aiemmin. Lajia pidetään Suomessa leviävänä kasvina ja leviämisnopeuden on epäilty kasvavan tulevaisuudessa.Suominen, Juha 2013: Satakunnan kasvit. — Norrlinia 26: 1–783. ISBN 978-952-10-8803-2.Hinneri, S. & Santamala, E. 2000: Rantaputki Uudenkaupungin ja Kustavin (V) sekä Kumlingen (A) saaristoissa. – Lutukka 16 (2): 43–46. == Kuvia == Tiedosto:Dritvík - Vegetation und Lavakiesel 1.jpg Tiedosto:Ligusticum scoticum im Balranald-Vogelschutzgebiet.jpg Tiedosto:Dritvík - Vegetation und Lavakiesel 3.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2021: Merirantaputken (Ligusticum scothicum) levinneisyys Suomessa. Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Gustavelund

Gustavelund on entinen kartano ja nykyinen kokoushotelli Tuusulassa. 1700-luvun ratsutila ja 1800-luvun kartano Tuusulanjärven kaakkoisrannalla toimi 1960–1980-luvulla Kunnallisopistona eli Suomen Kunnallisliiton koulutuskeskuksena. == Historiaa == thumb|left|Gustavelundin rantaa kesällä 2013. Gustavelundin tilan ensimmäinen tunnettu asukas oli Sipi Jaakonpoika 1500-luvulla. 1700-luvulla tila tunnettiin Eggertasin ratsutilana, kunnes uusi omistaja, kontra-amiraali Carl Adolf Danckwardt nimesi tilan Gustavelundiksi puolisonsa Gustavan mukaan. Kartanon päärakennus, joka paloi vuonna 1892, oli tiettävästi Carl Ludvig Engelin piirtämä. Tilalle rakennettiin empiretyylinen puukartano. Ruotsalainen, Suomeen muuttanut ravintoloitsija Karl Edvard Jonsson asettui 1900-luvun alussa asumaan Gustavelundin kartanoon ja ryhtyi viljelemään juureksia, hedelmiä ja vihanneksia erityisesti Helsingin seudun ravintoloiden tarpeisiin. Seuraava omistaja, varatuomari Rafael Sederholm aloitti Gustavelundissa hotellitoiminnan 1930-luvulla. Kartanohotellista tuli suosittu juhlapaikka pääkaupungin yläluokan parissa. Sodan jälkeen kartanon silloinen isäntä Matti Parviainen luovutti maita asuntotonteiksi rintamamiehille ja siirtoväelle, ja asuntoalue sai hänen mukaansa nimen Mattila. Vuonna 1956 Maalaiskuntien liitto osti Gustavelundin oman koulutustoimintansa keskukseksi. Vuonna 1965 valmistui ensimmäinen vaihe Into Pyykön suunnittelemasta matalasta, modernistisesta rakennusryhmästä, joka sai nimen Kunnallisopisto. Vanhasta kartanosta muistuttaa enää vain huvimaja Tuusulanjärven rannassa. Kokoushotelli yhtiöitettiin vuonna 1990 Suomen Kuntaliiton tytäryritykseksi. Vuonna 2015 Kuntaliitto myi kiinteistön ja sen liiketoiminnan Pia ja Antti Ropposelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivu (gustavelund.fi) Luokka:Tuusulan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kartanot
Liuskalääte

Liuskalääte (Serratula tinctoria) on monivuotinen asterikasvi. Sitä käytetään värikasvina. == Ulkonäkö == Liuskalääte kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Kasvin varsi on vankka, uurteinen ja yläosastaan haarova. Alimmat lehdet ovat ehytlapaiset ja ylemmät pariliuskaiset. Ne ovat karvattomat ja terävästi hammaslaitaiset. Mykerökukinnot ovat kooltaan kuudesta kymmeneen millimetriä. Yksittäiset kukat ovat purppuranpunaiset, joskus valkoiset. == Levinneisyys == Liuskaläätettä esiintyy Euroopassa pohjoisosia lukuun ottamatta.Den virtuella floran: Ängsskära (Serratula tinctoria L.) (levinneisyyskartta Maan pohjoisosassa) Se on levinnyt myös Yhdysvaltoihin New Yorkiin ja Connecticutiin.United States Department of Agriculture (USDA) Plants Database: Serratula tinctoria L. Suomessa liuskalääte on löydetty vain kerran, vuonna 2012 Uudestakaupungista.Alho, R., Heino, S., Laine, K., Laine, U. & Nurmi, J.: Liuskalääte (Serratula tinctoria L.), maalle uusi putkilokasvi Varsinais- Suomessa. Lutukka 28(4): 99–102. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Liuskaläätteen levinneisyys Suomessa. Luokka:Asterikasvit
Uimahypyt Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 uimahypyt pidettiin Bakussa Baku Aquatics Centre 18. - 21. kesäkuuta 2015. Osallistujia oli 160. Sarjoja oli neljä kummallekin sukupuolelle. Menestynein maa oli Iso-Britannia, joka voitti neljä kultamitalia ja yhteensä kuusi mitalia. ==Tulokset== ===Miehet=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 1 m ponnahduslauta Nikita Shleikher Ilia Molchanov James Heatly 3 m ponnahduslauta James Heatly Ruslan Adriano Cristofori Ilia Molchanov 3 m ponnahduslauta Parihyppy Ilia Molchanov Nikita Shleikher James Heatly Ross Haslam Frithjof Seidel Nico Herzog Kerroshyppy Matty Lee Nikita Shleikher Alexis Jandard ===Naiset=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia 1 m ponnahduslauta Maria Polykova Louisa Stawczynski Diana Shelestyuk 3 m ponnahduslauta Katherine Torrance Ekaterina Nekrasova Saskia Oettinghaus 3 m ponnahduslauta Parihyppy Louisa Stawczynski Saskia Oettinghaus Maria Polykova Elena Chernykh Diana Shelestyuk Marharita Dzhusova Kerroshyppy Lois Toulson Anna Chuinyshena Elena Wassen ==Mitalitaulukko== 1\. 4 1 1 6 2\. 3 5 1 9 3\. 1 1 3 5 4\. 0 1 0 1 5\. 0 0 2 2 6\. 0 0 1 1 ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015
Nappikotula

Nappikotula (Cotula coronopifolia, lajinimi coronopifolia variksenkrassien Coronopus mukaan) on Etelä-Afrikasta laajalle levinnyt asterikasvilaji. == Ulkonäkö == Nappikotula on yksivuotinen ja ryydintuoksuinen, matalakasvuinen ja rentovartinen. Lehdet ovat suikeita, hampaisia tai liuskaisia, korvakkeellisia. Mykeröt ovat keskimäärin yhden senttimetrin levyisiä. Niissä on vaaleankeltaiset kehräkukat mutta ei lainkaan laitakukkia. == Levinneisyys == Nappikotula kasvaa alkuperäisenä eteläisessä Afrikassa Etelä-Afrikan tasavallassa Kapmaalla ja Namibiassa. Se on levinnyt laajasti usealle mantereelle: Pohjois-Amerikkaan, Etelä-Amerikkaan, Eurooppaan, Pohjois- Afrikkaan, Australiaan ja Uuteen-Seelantiin.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Cotula coronopifolia L. Viitattu 27.10.2021. Pohjoismaissa nappikotula on hyvin harvinainen uustulokas. Se on saavuttanut Pohjois-Euroopan maista Tanskan ja Ruotsin painolastikasvina 1800-luvulla. Suomessa laji on havaittu ensimmäisen kerran vuonna 2012 Helsingin Arabianrannassa valkoposkihanhien laitumelta. Nappikotulan epäillään levinneen Suomeen muuttolintujen kuljettamana ja Ruotsissa uusien kasvupaikkojen olevan lintulevintäisiä.Widgren, Å. 2003: Kotula – guldknappar på spridning i Sverige. Svensk Botanisk Tidskrift 97(3–4): 130–133.Ojala, M. 2013: Nappikotula ja sinivihvilä Helsingin Arabianrannassa (U). Lutukka 29(2): 55–56. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Nappikotula – Cotula coronopifolia Luokka:Asterikasvit
Taitouinti Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 taitouinti pidettiin Bakussa Aquatics Centressä 12. - 16. kesäkuuta 2015. Osallistujia oli 150. Sarjoja oli neljä. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti jokaisen kultamitalin. Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Yksilökilpailu Anisiya Neborako Berta Ferreras Sanz Anna-Maria Alexandri Parikilpailu Valeriya Filenkova Daria Kulagina Anna-Maria Alexandri Eirini-Marina Alexandri Yana Nariezhna Yelyzaveta Yakhno Joukkuekilpailu Vapaaohjelma ==Mitalitaulukko== 1\. 4 0 0 4 2\. 0 3 0 3 3\. 0 1 1 2 4\. 0 0 3 3 ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015
Ojavesitähti

Ojavesitähti (Callitriche stagnalis) on ratamokasveihin kuuluva yksivuotinen vesi- ja kosteikkokasvi. == Ulkonäkö == Ojavesitähden lehdet ovat sekä versossa että latvaruusukkeessa samanlaisia, leveän lusikkamaisia ja kapeatyvisiä. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Hedelmä on pyöreä nelilohkoinen lohkohedelmä, josta emin luotit irtoavat ennen kypsymistä. == Levinneisyys == Ojavesitähteä esiintyy suurimmassa osassa Eurooppaa Islanti pohjoisrajana. Sitä ei esiinny Suomessa. Laji on satunnaisluonteisesti löydetty kahdesta paikasta Etelä-Suomessa 1900-luvun alkupuolella. Ojavesitähti kasvaa vedessä tai märällä maalla kasvupaikkoina muun muassa lätäköt, lammet, ojat ja suoallikot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Ojavesitähti – Callitriche stagnalis Luokka:Vesitähdet
Uposvesitähti

Uposvesitähti (Callitriche hermaphroditica) on ratamokasveihin kuuluva yksivuotinen uposvesikasvi. == Ulkonäkö == Uposvesitähti on kokonaan veden alla kasvava hento 10–40 senttimetriä pitkä ruoho. Lehdet ovat lähes tasasoukkia, yhden millimetrin leveitä, kuudesta kahteentoista millimetriä pitkiä, läpikuultavia ja tummanvihreitä. Versoon ei kasva latvaruusuketta, jossa olisi varsilehdistä poikkeavia lehtiä, kuten muilla vesitähtilajeilla. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Ne ovat perättömiä ja hyvin vaatimattomia, kehälehtiä tai esilehtiä ei ole. Lajinimestä hermaphroditica huolimatta kukat ovat yksineuvoisia, heteet ja emit sijaitsevat eri kukissa. Hedelmä on pyöreä neliosainen lohkohedelmä, tavallisesti leveän siipipalteinen.Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Uposvesitähti (Callitriche hermaphroditica) == Uposvesitähti Suomessa == Suomessa uposvesitähti on tavattu koko maasta. Yleisenä sitä esiintyy läntisellä merenrannikolla Pohjanlahdella Selkämereltä Perämerelle. Sisämaan emäksisissä ja neutraaleissa järvissä laji on harvinainen. == Lähteet == Luokka:Vesitähdet
Lapinvesitähti

Lapinvesitähti (Callitriche hamulata) on ratamokasveihin kuuluva monivuotinen vesikasvi. == Ulkonäkö == Lapinvesitähti kasvaa yleensä uposkasvina kokonaan veden alla. Kelluslehdet ovat Suomen kasvustoissa hyvin harvinaisia. Muualla kasvista esiintyy latvaruusukkeellisia versoja ja harvoin maamuotojakin. Lapinvesitähden verso on 20–70 senttimetriä pitkä, melko niukkahaarainen, kärkiosasta kilpikarvainen. Lehdet ovat 15–30 millimetriä pitkiä ja lähes rihmamaisia. Lehden kärki on pihtimäinen, muuhun lapaan nähden leveämpi, mikä on yksi lajituntomerkki. Yksineuvoiset perättömät kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukissa ei ole kehälehtiä, mutta pieniä esilehtiä voi olla. Emin luotit ovat lyhyitä. Hedelmä on lähes pyöreä neliosainen lohkohedelmä, jonka lohkot ovat kapean siipipalteisia.Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lapinvesitähti (Callitriche hamulata) == Levinneisyys == Suomessa lapinvesitähteä esiintyy harvinaisena Lapissa. Se kasvaa joissa ja järvissä usein melko syvässä vedessä. Lapin eteläpuolella laji on hyvin harvinainen, mutta sillä on toistakymmentä löytöpaikkaa Etelä- ja Keski- Suomessa. Tunnetuin Etelä-Suomen löytöpaikka on Tampereen keskustassa Tammerkoskessa.Ranta, Pertti 2014: Villit vihreät kaupungit – Suomen kaupunkikasvio. Vastapaino, Tampere. ISBN 978-951-768-434-7. Muissa Pohjoismaissa lapinvesitähden levinneisyyskuva ei ole pohjoinen vaan Ruotsissa ja Norjassa se on yleisempi maiden eteläosissa. Laajemmin lajilla on atlanttinen levinneisyysalue, joka kattaa Länsi-Euroopan Pohjois- Skandinaviasta Pyrenneiden vuoristoon sekä Islannin ja Grönlannin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Lapinvesitähti – Callitriche hamulata Luokka:Vesitähdet
Tuurin kyläkauppias

Tuurin Kyläkauppias on tositelevisiosarja, jossa seurataan arkea Alavuden Töysän Tuurin kylässä sijaitsevassa Suomen suurimmassa kyläkaupassa. Ohjelmassa seurataan Veljekset Keskinen Oy:n kyläkaupan henkilökuntaa sekä asiakkaita. Sarjasta on esitetty TV5:lla seitsemän tuotantokautta. Vesa Keskisen mukaan ohjelman kuvaaminen loppui kulukaton tullessa vastaan. == Ensimmäinen tuotantokausi == Ensimmäinen tuotantokausi alkoi TV5-kanavalla 19. helmikuuta 2015.http://www.tuuri.fi/ajankohtaista/kylaekauppa- uutiset/1226-tv5-n-uusi-sarja-tuurin-kylaekauppias-alkaa-torstaina Jakso Nimi Ensiesitys 1\. - 19. helmikuuta 2015 2\. Kesäsesonki on todenteolla alkamassa Tuurin kyläkaupassa 26. helmikuuta 2015 3\. Tuurin kyläkaupassa on käynnissä yksi kesän tärkeimmistä sesongeista, Onnenviikko, jonka johdosta kaupan pihaan virtaa uusia asiakkaita solkenaan 5. maaliskuuta 2015 4\. Kyläkaupan pihan täyttää moottorien pärinä ja basson jytke! 12. maaliskuuta 2015 5\. Tuurin kesätapahtumien kirjo on laaja ja tällä kertaa vuorossa on MiljoonaKirppis 19. maaliskuuta 2015 6\. Tässä jaksossa Vesa Keskinen kertoo kiharaisesta suhteestaan julkisuuteen ja avaa kotiarkistonsa ovet esitelläkseen vuosien varrella talteen kerättyjä lehtijuttuja omista tekemisistään, kyläkaupasta ja salarakkaista 26. maaliskuuta 2015 7\. Tämän viikon jaksossa Tuuriin saapuu vieraita kaukomaita myöten 2. huhtikuuta 2015 8\. Tuurin kesäillassa raikaavat ysäridancehitit, kun Tuuri DanceParty rävähtää käyntiin! 9. huhtikuuta 2015 9\. Tuskin on Tuurin kyläkaupassa ehditty DancePartysta toipua, kun jo seuraava tapahtuma painaa päälle 16. huhtikuuta 2015 10\. Tuurin kyläkaupassa vietetään niin Vesan syntymäpäiviä kuin Cicciolinan läksiäisjuhliakin 23. huhtikuuta 2015 11\. Tuurin kesäsesonki on huipentumassa perinteikkääseen Miljoona Rockiin, joka on myös Vesalle yksi kesän tärkeimmistä viikonlopuista 30. huhtikuuta 2015 12\. MiljoonaRock on tuonut Tuuriin sankoin joukoin monenkirjavaa festivaalikansaa kuulemaan suosikkejaa 7. toukokuuta 2015 == Toinen tuotantokausi == Toinen tuotantokausi esitettiin 4. huhtikuuta 2016 alkaen.https://www.tuuri.fi/ajankohtaista/tuurin-kylaekauppias-tv5-lla == Lähteet == Luokka:2010-luvun suomalaiset tositelevisiosarjat
Põltsamaan linna

Põltsamaan linna ( tai ; ) on Etelä-Viron Põltsamaan kaupungissa sijaitseva raunioitunut keskiaikainen ritarilinna, jonka saksalainen ritarikunta rakensi vuonna 1272.Põltsamaa pargid. Viitattu 16.1.2016. == Historiaa == Põltsamaa sijaitsi keskiajalla Ugandiksi nimitetyssä maakunnassa. Saksalainen ritarikunta pyrki 1200-luvulla alistamaan Baltian maakunnat ja liittämään ne lännen kirkon piiriin. Vuonna 1215 ritarikunta hyökkäsi Turaidan suunnasta Ugandiin, ja paikalliset lupautuivat ottamaan kasteen vastaan. Saksalaisten voittokulusta huolestunut Pihkovan ruhtinas hyökkäsi Ugandiin, jolloin paikalliset pyysivät apua saksalaisilta. He riensivätkin avuksi ja tekivät yhdessä ugandilaisten kanssa kostoretken Pihkovaan. Tämä taas johti Viron läntisten maakuntien liittoon pihkovalaisten kanssa. Nämä hyökkäsivät virolaisten suuressa kapinassa yhteisvoimin Ugandin Otepäähän. Vakiinnuttaakseen valloituksensa ritarikunta teki vuonna 1272 Otto von Rodenstein johtamana Põltsamaan joen partaalle linnoituksen, josta linna on kehittynyt. Linnamaisen asun se sai 1500–1600-luvuilla.Põltsamaa castle. Estonian Manors Portal. Viitattu 16.1.2016. Linnanherra Woldemar Johann von Lauw kehitti siitä 1700-luvulla rokokoo-linnan. Rakennus kärsi suuria vaurioita vuonna 1941.Põltsamaa castle . Visit Estonia. Viitattu 16.1.2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Pictures of Põltsamaa castle before the war. Europeana. Luokka:Viron linnoitukset Luokka:Viron linnat Luokka:Põltsamaa
Tequila (kappale)

”Tequila” on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Paula Vesalan taiteilijanimellä Vesala julkaisema esikoissingle. Vesalan itse sanoittama, säveltämä ja tuottama single julkaistiin 23. lokakuuta 2015. Kappale sisältyy Vesalan kesäkuussa 2016 julkaistavalle esikoisalbumille. ”Tequila” nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 4. Latauslistalla se on sijoittunut toiseksi ja radiosoitossa soitetuimmaksi kappaleeksi kuudeksi viikoksi alkuvuodesta 2016. Singleä on myyty platinalevyyn oikeuttava määrä. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin levy-yhtiö Warner Music Finlandin YouTube-kanavalla 25. marraskuuta 2015. Video on ohjannut Hannu Aukia. == Kappaleet == # == Vastaanotto == Rumba-lehden kriitikot antoivat kappaleelle varovaisen myönteisen arvion, ja kehuivat erityisesti sävellystä. Niko Peltonen piti kappaletta ajanmukaisesti tuotettuna ja komeana sävellyksenä, mutta nopeatempoisempaa loppupuolta hieman ärsyttävänä. Vesalaa hän vertasi Lana Del Reyhin. Santtu Reinikainen piti sävellystä mieleenpainuvana, mutta mielikuvituksettomana. Anna Brotkin puolestaan piti kertosäkeen sanoitusta turhan yksinkertaisena. Kappaleessa on havaittu vahvoja PMMP-vaikutteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen musiikkivideo YouTubessa * Tequila discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Iso-Kuukkanen

Iso-Kuukkanen on Keski-Suomessa Jyväskylän ja Laukaan kuntarajalla Jylhänperän lähellä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 180 hehtaaria eli 1,8 neliökilometriä, se on 2,7 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Järvellä on suuri järvenselkä, jonka länsireunalla on järven ainoa saari Pukkisaari. Järvi kapenee lounaiskulmassa kapeaksi salmeksi, jonka päässä sijaitsee lahdenpohjukka Pieni-Kuukkanen. Järven pohjois-, itä- ja eteläpuolella kohoavat korkeat mäet. Eteläinen Pukkivuori nousee 55 metrin korkeuteen. Pukkisaari on 160 metriä pitkä, 90 metriä leveä ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna 1,0 hehtaaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 13,13 miljoonaa kuutiometriä eli 0,01313 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 7,3 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Järvenselällä on laaja yli 15 metriä syvä syvänne, jossa syvin kohta sijaitsee. Pukkisaaren kaakkoispuolella sijaitsee vielä toinen yli 15-metrinen syvänne. Pieni-Kuukkanen on yhdeksänmetrinen. Järven rantaviivan pituus on 9,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta järven länsirantojen suomaita. Järven ympäristössä on vain haja-asutusta ja rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet seututieltä 638 tai Petäiskorven kautta tulevalta tieltä. Jyväskylän ja Laukaan välinen kuntaraja ylittää järven keskeltä niin, että suuri osa järvestä jää Jyväskylän puolelle. == Luontoarvoja == Järven veden humuspitoisuus on pieni ja sen ekologinen luokitus on vuonna 2013 ollut erinomainen. Vedessä on vain vähän ravinteita ja järvi onkin karu. Järven tilanne on ollut aina vakaa. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Makkarajoen valuma-alueeseen (14.296) järvi kuuluu. Järven valuma-alueesta 90 % on metsämaata ja 10 % peltomaata. Vesi viipyy järvessä poikkeuksellisen kauan. Sen laskennallinen viipymä on 957 vuorokautta eli lähes kolme vuotta. Järven vedenpinnan korkeus on 131,2 metriä mpy. Järveen on johdettu kymmenen metsä- tai suo-ojaa. Järven itärantaa tulee Hosioislammen (2 ha) ja Purstolammen yhteinen laskuoja. Pohjoisrantaan laskee ojitetun Konttisuon ja pieneten Konttilampien laskuoja. Pohjoisrantaan laskee myös Karhujärvi (14 ha) lyhyttä ojaa pitkin. Läntiseen rantaan Sammalislahteen ja Kaukolahteen laskevat ojitetun suoalueen pienet ojat, joita myöten laskee myös Rummakkolampi (1 ha). Askeleentakanen (2 ha) on varsin syvä pikkulampi, jonka laskuoja on vain muutama metri pitkä. Pukkivuoren takana sijaitsee Hiidenjärvi (50 ha), jonka laskuoja laskee Pieni-Kuukkaseen. Sen takaa idästä tulee vielä pikkuoja nimettömältä lammelta, jonka rantakalliossa on Halsvuoren kalliomaalaus. Pieni-Kuukkasesta alkaa laskujoki Lapiojoki, joka laskee 3,2 kilometrin päässä Lehesjärvi-Vähäjärveen (86 ha). == Lähteet == Luokka:Makkarajoen valuma-alue Luokka:Jyväskylän järvet Luokka:Laukaan järvet
Muulinkultakorva

Muulinkultakorva (Syngonium podophyllum) on vehkakasveihin kuuluva huonekasvina kasvatettava köynnös, jolla on nuolimaiset lehdet. == Tuntomerkit == Nuorilla yksilöillä on keihäsmäiset, varttuneilla nuolimaiset lehdet. Lehtiin voi kehittyä myös sivuliuskoja. Lehdet voivat olla kellan- tai valkoisenkirjavat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Muulinkultakorva (Syngonium podophyllum) * ITIS: Syngonium podophyllum * United States Department of Agriculture (USDA): Syngonium podophyllum Luokka:Kultakorvat Luokka:Huonekasvit
Burkina Fason terrori-iskut 2016

Burkina Fason terrori-isku 2016 tapahtui maan pääkaupungissa Ouagadougoussa 15. tammikuuta 2016, kun terroristit hyökkäsivät turistihotelliin ja ottivat kymmeniä ihmisiä panttivangeiksi. Uutislähteiden mukaan hyökkääjiä oli kolme. Burkina Fason turvallisuusjoukot yhdessä Ranskan erikoisjoukkojen kanssa onnistuivat vapauttamaan 63 panttivankia. Hotellia vastapäätä olevaan kahvilaan tehtiin myös terrori-isku. Islamilaisen Maghrebin al-Qaida otti vastuun iskuista. ==Tapahtumat== Iskuista selvinneiden mukaan hyökkääjät iskivät Ouagadougoun keskustan Hotel Splendidiin ja lähellä olleeseen Café Cappuccinoon noin puoli yhdeksän aikaan illalla ampuen ilmaan ja huutaen ”Allahu Akbar”. Terroristit alkoivat sitten surmata ihmisä lähietäisyydeltä. Selvinneiden mukaan hyökkääjät ottivat kohteekseen etenkin länsimaalaiset. Tämän jälkeen hyökkääjät ottivat kohteekseen kadun toisella puolella sijaitsevan Hotel Splendidin, joka on suosittu länsimaalaisten avustustyöntekijöiden keskuudessa ja jonne on myös sijoitettu ranskalaissotilaita. Terroristit ampuivat rakennusta ja sytyttivät sen sekä useita alueelle pysäköityjä autoja tuleen. Burkina Fason mukaan hyökkäyksessä kuoli yhteensä 28 henkilöä ja haavoittui 56. Myös neljä hyökkääjää sai surmansa. Burkina Fason sisäministeri Simon Compaoren mukaan uhreja oli yhteensä 18:sta eri maasta. ==Tekijät== Paikalla olleiden mukaan hyökkääjät olivat pukeutuneet turbaaneihin ja vaikuttivat ulkonäöltään tuaregeilta, joita asuu pääasiassa Malissa ja Nigerissä. Eräs iskusta selviytynyt kuvaili hyökkääjiä lapsiksi sanoen näillä olleen vaikeuksia ampua rynnäkkökivääreillään pienen kokonsa takia. Burkina Fason presidentin mukaan kaksi hyökkääjistä oli naisia, mutta väite on ristiriidassa Ranskan viranomaisten kanssa. Ranskalla on Burkina Fasossa sotilastukikohta. Islamilaisen Maghrebin al-Qaida otti vastuun iskuista sanoen niiden olevan kosto "Ranskaa ja vääräuskoista länttä" vastaan. Yhdysvaltalaisen terroristijärjestöjä tarkkailevan SITE:n mukaan hyökkääjät kuuluivat al- Murabitoun-järjestöön, joka on ilmeisesti toiminut yhteistyössä al-Qaidan kanssa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 terrori-iskut Luokka:Burkina Fason historia
Vispiläjoki

Vispiläjoki eli VispilänjokiEloranta & Perämäki 2015, s. 49. on Jyväskylän Vesangassa ja osittain Muuramessa sijaitseva noin viiden kilometrin pituinen joki, joka laskee Isosta-Lampsista etelään Muuramen rajalla olevaan Kuusjärveen. Siinä on koskiosuuksia.http://www.jyvaskyla.fi/instancedata/prime_product_julkaisu/jyvaskyla/embeds/jyvaskylawwwstructure/51834_50369_Melonta_netti291211.pdf Ennen vuoden 2009 kuntaliitoksia Jyväskylän maalaiskunnan ja Korpilahden raja seurasi osittain Vispiläjokea. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Jyväskylän joet Luokka:Muuramen joet Luokka:Kuusjärven alue
Ngaraard

Ngaraard on yksi Palaun 16 osavaltiosta. Se sijaitsee Babeldaobin saaren pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 36 neliökilometriä ja siellä on 481 asukasta (vuonna 2015). == Lähteet == Luokka:Palaun osavaltiot
Hansin matkassa

Hansin matkassa on ruokaohjelma, jossa Hans Välimäki tapasi julkisuudesta tuttuja henkilöitä maailmalla ja teki heidän kotonaan ruokaa. == Ensimmäinen tuotantokausi == Ensimmäinen tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 28. elokuuta 2012.http://www.telvis.fi/katso/tvuutiset/_a451504/hans+on+oikeasti+rento/ Jakso Paikka Vieras Ensiesitys 1\. Monaco Erja Häkkinen 28. elokuuta 2012 2\. Anaheim Teemu Selänne 4. syyskuuta 2012 3\. Bryssel Mitro Repo 11. syyskuuta 2012 4\. New York Angelika Kallio 18. syyskuuta 2012 5\. Lontoo Esa-Pekka Salonen 25. syyskuuta 2012 6\. Firenze Ella Kanninen 2. lokakuuta 2012 7\. Los Angeles Alexi Laiho 9. lokakuuta 2012 8\. Pariisi Kira Poutanen 16. lokakuuta 2012 9\. Berliini Robert Helenius 23. lokakuuta 2012 10\. Hongkong Jaakko Sorsa 30. lokakuuta 2012 == Toinen tuotantokausi == Toinen tuotantokausi alkoi 3. syyskuuta 2014.http://ruoka.ts.fi/jutut/hansin-matkassa-ohjelman-toinen- kausi-tuo-ruutuun-uudet-julkkikset/ Jakso Paikka Vieras Ensiesitys 1\. Buenos Aires Tarja Turunen 3. syyskuuta 2014 2\. Tallinna Kalle Palander 10. syyskuuta 2014 3\. Bern Antti Törmänen 24. syyskuuta 2014 4\. Nizza Johanna Oras 1. lokakuuta 2014 5\. Varsova Jari Vilén 8. lokakuuta 2014 6\. Brooklyn Janita 15. lokakuuta 2014 7\. Tukholma Kari Lumikero 22. lokakuuta 2014 8\. Boston Mikko Nissinen 29. lokakuuta 2014 9\. Amsterdam Maucca Kärki 5. marraskuuta 2014 10\. Piemonte Jyrki Sukula 12. marraskuuta 2014 == Kolmas tuotantokausi == Kolmas tuotantokausi alkoi 5. huhtikuuta 2020 Nelosella. Jakso Paikka Vieras Ensiesitys 1\. Miami Olli Jokinen 24. maaliskuuta 2020 2\. Aurinkorannikko Tarja Turunen 31. maaliskuuta 2020 3\. Finnmark Jasper Pääkkönen 7. huhtikuuta 2020 4\. Düsseldorf Lukas Hradecký 14. huhtikuuta 2020 5\. Los Angeles Suvi Riggs 21. huhtikuuta 2020 6\. Sydney Tomi Björck 28. huhtikuuta 2020 7\. Bryssel Laura Huhtasaari 5. toukokuuta 2020 8\. Kapkaupunki Iiro Seppänen 12. toukokuuta 2020 9\. München Petteri Koponen 19. toukokuuta 2020 10\. Tallinna Mika Salo 26. toukokuuta 2020 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat Luokka:Ruokaohjelmat
Degerman

Degerman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Börje Degerman (1918–1999), suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, talous- ja teollisuusneuvos * Otto Degerman (1888–1918), sisällissodassa punakaartin työpataljoonan päällikkö * Lars Degerman (s. 1963), ruotsalainen shakkimestari * Otto Degerman (1888–1918), sisällissodassa punakaartin työpataljoonan päällikkö * Patrick Degerman, suomalainen seikkailija * Rasmus Degerman (s. 2001), suomalainen jalkapalloilija * Tommi Degerman (s. 1976), suomalainen jääkiekkoilija
Helge Sirén

Helge Sulo Sirén (23. marraskuuta 1928 Riihimäki – 16. tammikuuta 2014 Riihimäki) oli suomalainen palomestari, kunnallispoliitikko ja kansanedustaja 1975–1983. Helge Sirénin vanhemmat olivat palomestari Sulo Kristian Sirén ja Helga Tuulikki Vuorela. Hän työskenteli Riihimäen palokunnassa palomiehenä 1946–1954 ja 1957–1962, konekersanttina 1954–1957 ja 1962–1966 sekä Riihimäen palokunnan palomestarina vuodesta 1966. Sirén valittiin eduskuntaan sosiaalidemokraattien edustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä vuosiksi 1975–1983. Hän toimi myös Riihimäen kaupunginhallituksessa ja kaupunginvaltuuston puheenjohtajana sekä Riihimäen aluesairaalan liittohallituksen puheenjohtajana. Presidentin valitsijamiehenä Sirén oli 1982. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Riihimäen kaupunginvaltuutetut Luokka:Hämeen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset palomiehet Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Sulatejuusto

Sulatejuusto on maidon kaseiiniproteiinin, maitorasvan ja veden muodostama emulsio, joka on valmistettu perinteisesti juustosta, voista, sulatesuoloista ja vedestä. Nykyisin valmistetaan myös vähärasvaista sulatejuustoa, joka ei sisällä voita. Pehmeämpiä sulatejuustoja voidaan käyttää levitteenä. Kiinteämpiä sulatejuustoja myydään suurempina lohkoina tai yksittäispakattuina siivuina. Sulatejuustot sopivat pehmeän rakenteensa vuoksi leivän päällystämisen lisäksi myös esimerkiksi kastikkeiden ja keittojen valmistukseen. == Valmistus == Sulatejuusto valmistetaan kuumentamalla lähtöaineita, jolloin ne sulavat ja emulgoituvat sulatesuolojen vaikutuksesta. Sulatejuuston valmistukseen voidaan käyttää yhtä tai useampaa kypsytettyä juustolaatua. Leikattavissa sulatejuustoissa vesi lisätään tyypillisesti kerralla ja levitettävissä kahdessa osassa. Sulatesuoloina voidaan käyttää sitraatteja eli sitruunahapon suoloja tai fosfaatteja eli fosforihapon suoloja. Sulatejuustoon voidaan lisätään myös maito- tai herajauhetta, suolaa, mausteita ja väri- tai säilöntäaineita niiden maun, rakenteen, värin tai säilyvyyden parantamiseksi. == Historiaa == Sulatejuusto kehitettiin Sveitsissä vuonna 1911, kun Walter Gerber ja Fritz Stettler kehittivät pidemmän säilyvyyden omaavaa juustoa. He saivat natriumsitraatin ja kuumennuksen avulla muutettua juuston homogeeniseen, juoksevaan muotoon eli sooliksi, josta jäähdyttyä tuli vakaa homogeeninen geeli. Samantyyppinen rakenne löytyy myös fonduesta, jossa sooli saadaan aikaiseksi kuumennuksen ja viinin avulla. Sulatejuuston valmistus alkoi Yhdysvalloissa vuonna 1917, jolloin J.L. Kraft esitteli cheddarpohjaisen, tölkitetyn sulatejuuston. Norjalainen O. Kavli vuonna 1924. Sulatejuuston valmistus Suomessa alkoi vuonna 1925, jolloin Suomen ensimmäinen sulatejuustotehdas Oy Suomen juusto Ab Lahti aloitti toimintansa. Sen ensimmäinen sulatejuusto oli nimeltään Marathon-herkkujuusto. Valio toi vuonna 1933 markkinoille Emmentalista valmistetun leikattavan Koskenlaskijan ja vuonna 1934 levitettävä Violan. Voin osuus oli ennen huomattavasti suurempi kuin nykyisin. Levitettävä Viola sisälsi 60 prosenttia rasvaa ja Koskenlaskija 45 prosenttia nykyisen 22 prosentin sijaan. Levitettävää sulatejuustoa kutsuttiinkin ennen voijuustoksi. Voijuustossa oli enää 35 prosenttia rasvaa vuonna 1993. == Käyttö == Sulatejuustoa voidaan käyttää paitsi leivälle, myös ruoanlaittoon. Se voi olla aineksena keitoissa, kastikkeissa ja laatikkoruoissa. Sitä voidaan käyttää myös leivontaan ja esimerkiksi kakkujen kuorrutteisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Juustot
Helvi Hyrynkangas

Helvi Inkeri Hyrynkangas (o.s. Pääkkönen; 30. syyskuuta 1928 Oulu – 11. syyskuuta 2021 Oulu) oli suomalainen sosiaalineuvos ja kansanedustaja. Helvi Pääkkösen vanhemmat olivat johtajaopettaja, luutnantti Erkki Pääkkönen ja kansakoulunopettaja Anni Markkanen. Hän avioitui Seppo Hyrynkankaan kanssa 1950 ja suoritti farmaseutin tutkinnon Helsingin yliopistossa 1952. Hän työskenteli farmaseuttina 1952–1961, Medipolar Oy:n työnjohtajafarmaseuttina 1961–1964 sekä Kansaneläkelaitoksen sairausvakuutusfarmaseuttina 1964–1983 ja Pohjois-Suomen aluetarkastajana 1983–1987, kunnes jäi eläkkeelle loukkaannuttuaan porokolarissa. Hyrynkangas valittiin eduskuntaan liberaalisen kansanpuolueen edustajaksi Oulun läänin vaalipiiristä vaalikaudeksi 1979–1983. Hän on toiminut myös Oulun kaupunginhallituksessa ja kaupunginvaltuustossa, kirkkovaltuutettuna ja useissa muissa luottamustehtävissä. Hänelle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi 1997. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset liberaalit poliitikot Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Lukas Müller

Lukas Müller (s. 14. maaliskuuta 1992 Villach) on itävaltalainen mäkihyppääjä. 177 senttimetriä pitkä Müller edustaa SV Villachia. Müller debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2009 Lahden normaalimäen kilpailussa sijoittuen 44:nneksi. Avauspisteensä hän saavutti kahden päivän päästä Lahden suurmäen kilpailusta ollen 28:s. Hänen paras sijoituksensa on kuudes joulukuulta 2009 Keski-Euroopan mäkiviikon Oberstdorfin kilpailusta. Müllerillä on kolme kultaa ja yksi pronssi nuorten MM-kilpailuista. Yksi kultamitaleista on henkilökohtainen. Müller toimi koehyppääjänä vuoden 2016 lentomäen MM- kilpailuissa. Hänen vasen suksensa irtosi kesken ilmalennon ja Müller putosi niskalleen maahan. Hänen alaraajansa halvaantuivat.http://www.mtv.fi/sport/hiihtolajit/makihyppy/artikkeli/karmea- uutinen-rajusti-kaatunut-makihyppaaja-halvaantunut/5691570 Onnettomuuden jälkeen Müller on kyennyt ottamaan askeleita. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karri Hakala

Karri Hakala (s. 5. lokakuuta 1996 Keminmaa) on suomalainen maastohiihtäjä. Hakala edusti Ilmajoen Kisailijoita. Hakala debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Planican sprintissä, jossa sijoittui 28:nneksi. Se on hänen paras maailmancupsijoituksensa. Hakala sijoittui nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2015 Almatyssä perinteisen sprintissä 28:nneksi ja 2016 Rasnovissa vapaan sprintissä 19:nneksi. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2017 hän oli perinteisen sprintissä 45:s ja 15 kilometrin vapaalla 50:s. Hakala saavutti vapaan hiihtotavan sprintissä SM-pronssia Vöyrillä 2020. Hakala on kilpaillut viimeksi keväällä 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
III (Lapinpolthajien albumi)

III – ”Jokainen isä toivoo pojastaan miestä, ei hinttiä – jokainen poika toivoo isästään miestä, ei natsia” on hardcore punk -yhtye Lapinpolthajien kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 12. kesäkuuta 2015. Kappaleiden aiheet keskittyvät perisuomalaiseen ahdistukseen ja epätoivoon.Soundi Samalla albumi ottaa vahvasti kantaa seksuaaliseen tasa-arvoisuuteen. Albumi on yhtyeen ensimmäinen digitaalisessa studiossa äänitetty albumi. Albumin alaotsikko tulee rumpali Jukkelin homoseksuaaliselta tuttavalta, jonka isä oli lausunut hänelle näin. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tuomas – laulu, kitara * Antti – kitara, taustalaulu * Häsperi – bassokitara, taustalaululaulu * Jukkeli – rummut == Arvostelut == * Keskisuomalainen: Keskisuomalainen * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Lapinpolthajien albumit
Outo hedelmä

Outo hedelmä on Pää Kii -yhtyeen sekä Lapinpolthajien split-albumi, joka julkaistiin 6. heinäkuuta 2013. == Kappaleet == === A-puoli === #Kävelevien aborttien kaupunki #Aina jonon viimeinen === B-puoli === # * Nyrkillä kasvatettu poika #Murrosikä jatkuu... == Aiheesta muualla == * Outo hedelmä discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2013 split-albumit Luokka:Pää Kii -yhtyeen albumit Luokka:Lapinpolthajien albumit
Voimistelu Euroopan kisoissa 2015

Euroopan kisojen 2015 voimistelu pidettiin Bakussa Crystal Hallissa 13. - 14. kesäkuuta 2015. Urheilijoita oli yhteensä 446. Sarjoja oli yhteensä 34. Menestynein maa oli Venäjä, joka voitti yhteensä 30 mitalia, joista 18 oli kultaa. ==Tulokset== ===Akrobatiavoimistelu=== ====Naisten ryhmäkilpailut==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Kokonaiskilpailu Tasapaino Dynaaminen ====Sekaparit==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Kokonaiskilpailu Marina Chernova Georgy Pataraya Yana Vastavel Solano Cassamajor Hannah Baughn Ryan Bartlett Tasapaino Marina Chernova Georgy Pataraya Yana Vastavel Solano Cassamajor Hannah Baughn Ryan Bartlett Dynaaminen Marina Chernova Georgy Pataraya Yana Vastavel Solano Cassamajor Hannah Baughn Ryan Bartlett ===Aerobic=== Ryhmäkilpailussa joukkueessa oli viisi osallistujaa, joista kolme oli naisia. Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Sekaparikilpailu Sara Moreno Vicente Lli Michela Castoldi Davide Donati Dukhik Dzhanazian Denis Soloev Sekaryhmäkilpailu ===Rytminen voimistelu=== ====Yksilö==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Kokonaiskilpailu Yana Kudryavtseva Margarita Mamun Melitina Staniouta Vanne Margarita Mamun Melitina Staniouta Neta Rivkin Pallo Yana Kudryavtseva Ganna Rizatdinova Melitina Staniouta Keilat Yana Kudryavtseva Ganna Rizatdinova Melitina Staniouta Nauhat Yana Kudryavtseva Marina Durunda Salomé Pazhava ====Joukkue==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Kokonaiskilpailu Nauhat Keilat ja vanteet ===Telinevoimistelu=== ====Miehet==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Joukkuekilpailu Kokonaiskilpailu Oleg Verniaiev Oleg Stepko Nikita Ignatyev Permanto Rayderley Zapata Fabian Hambüchen David Belyavskiy Hevonen Sašo Bertoncelj Oleg Stepko Brinn Bevan Renkaat Eleftherios Petrounias Nikita Ignatyev İbrahim Çolak Hyppy Oleg Verniaiev Casimir Schmidt Oleg Stepko Nojapuut Oleg Stepko David Belyavskiy Marius Berbecar Rekki Fabian Hambüchen Vlasios Maras Nikita Ignatyev ====Naiset==== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Joukkuekilpailu Kokonaiskilpailu Aliya Mustafina Giulia Steingruber Lieke Wevers Hyppy Giulia Steingruber Seda Tutkhalyan Lisa Top Eritasonojapuut Aliya Mustafina Sophie Scheder Andreea Iridon Puomi Lieke Wevers Andreea Iridon Giulia Steingruber Permanto Giulia Steingruber Aliya Mustafina Lieke Wevers ===Trampoliini=== Sarja Kultaa Hopeaa Pronssia Miesten yksilökilpailu Dmitri Ushakov Uladzislau Hancharou Ilya Grishunin Miesten parikilpailu Dmitri Ushakov Mikhail Melnik Uladzislau Hancharou Mikalai Kazak Martin Gromowski Kyrylo Sonn Naisten yksilökilpailu Yana Pavlova Katherine Driscoll Hanna Harchonak Naisten parikilpailu Yana Pavlova Anna Kornetskaya Marine Jurbert Joëlle Vallez Beatriz Martins Ana Rente ==Mitalitaulukko== 1\. 18 8 4 30 2\. 3 3 0 6 3\. 2 4 1 7 4\. 2 1 1 4 5\. 2 0 1 3 6\. 1 3 8 12 7\. 1 3 3 7 8\. 1 3 1 5 9\. 1 1 4 6 10\. 1 1 0 2 11\. 1 0 0 1 1 0 0 1 13\. 0 2 2 4 0 2 2 4 15\. 0 1 4 5 16\. 0 1 0 1 0 1 0 1 18\. 0 0 1 1 0 0 1 1 0 0 1 1 ==Lähteet== Luokka:Euroopan kisat 2015
Tiiu Kuik

Tiiu Kuik (s. 16. maaliskuuta 1987) on virolainen malli. Kuik oli 13-vuotias, kun Top Models -mallitoimiston Paolo Moglia huomasi hänet ruokamessuilla Tallinnassa. Pian Kuik aloitti mallin työt Japanissa ja Milanossa. Kuik käveli ensimmäisen kerran isossa muotinäytöksessä Milanon muotiviikoilla syksyllä 2002 Jil Sanderin ja Guccin näytöksissä. Hän on ollut muotinäytösmallina muun muassa muotisuunnittelijoille Calvin Klein, Zac Posen, Oscar de la Renta, Christian Dior, Jean Paul Gaultier ja Giorgio Armani. Vuonna 2005 hän teki sopimuksen CoverGirl-meikkibrändin kanssa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Virolaiset mallit
Pesäpallon suomensarja 1973

Pesäpallon suomensarja pelattiin 29. kerran kaudella 1973. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Jyväskylän Kiri, Vimpelin Veto ja Loimaan Palloilijat nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1974. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Itälohkossa voiton vei Jyväskylän Kiri puhtaalla pelillä. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Jyväskylän Kiri 18 18 0 0 325–82 36 Ilomantsin Urheilijat 18 13 1 4 242–114 27 Tohmajärven Urheilijat 18 10 0 8 163–176 20 Juvan Urheilijat 18 9 0 9 135–151 18 Karjalan Maila 18 7 2 9 129–134 16 Lahden Mailaveikot 18 7 2 9 202–233 16 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 8 0 10 148–179 16 Puurtilan Kisa-Pojat 18 7 0 11 171–143 14 Summan Ponnistus 18 6 1 11 86–219 13 Outokummun Partio 18 2 0 16 73–243 4 ===Etelälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Loimaan Palloilijat 18 15 0 3 199–77 30 Kuortaneen Kunto 18 14 0 4 196–114 28 Riihimäen Pallonlyöjät 18 13 1 4 173–79 27 Jokioisten Koetus 18 11 0 7 149–119 22 Ilmajoen Kisailijat 18 8 1 9 200–141 17 Puna-Mustat 2 18 7 2 9 150–159 16 Kauhajoen Karhu 18 7 2 9 156–189 16 Pomarkun Pyry 18 6 0 12 155–232 12 Turun NMKY 18 4 2 12 115–154 10 Janakkalan Jana 18 1 0 17 66–295 2 Herttoniemen Urheilijat palasi seuraavalle kaudelle PuMu 2:n paikalle. ===Länsilohko=== Vimpelin Veto nousi länsilohkosta voitettuaan Jyväskylässä 9. syyskuuta käydyssä uusintaottelussa Nurmon Jymyn 4–3. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Vimpelin Veto 18 16 1 1 220–60 33 Nurmon Jymy 18 16 1 1 185–55 33 Muhoksen Pallo-Salamat 18 10 2 6 133–104 22 Vähänkyrön Viesti 18 10 0 8 171–153 20 Halsuan Toivo 18 9 0 9 142–161 18 Tyrnävän Tempaus 18 8 0 10 153–163 16 Sotkamon Jymy 18 7 2 9 113–128 16 Simon Kiri 18 7 1 10 139–139 15 Iin Urheilijat 18 3 1 14 94–240 7 Rantsilan Raikas 18 0 0 18 73–230 0 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1973 pesäpallo
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1983

Pesäpallon naisten Mestaruussarja kaudella 1983 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät lopulliset sijoitukset. ==Naisten Mestaruussarja== Joukkue O V T H Juoksut Pts Hyvinkään Tahko 18 16 1 2 274-138 31 Lapuan Virkiä 18 11 2 5 116-83 24 Mansen Pesäpallo 18 10 2 6 197-123 22 Jyväskylän Kiri 18 9 1 8 141-157 19 Roihuvuoren Roihu 18 9 0 9 133-136 18 Lännen Pallo 18 8 0 10 151-155 16 Ulvilan Pesä-Veikot 18 7 1 10 152-191 15 Ikaalisten Tarmo 18 7 0 11 115-191 14 Oulun Lippo 18 5 2 11 126-166 12 Riihimäen Pallonlyöjät 18 4 1 13 128-193 9 Oulu ja Riihimäki putosivat. Sarjaan nousivat Nurmon Jymy ja Imatran Pallo-Veikot. Hyvinkään Tahko: Kaija Väisänen, Merja Laine, Pirjo Ahokas, Sanna Vuorinen, Paula Wirtanen, Leena Sarkola, Kirsti Kästämä, Jaana Majuri, Helinä Mörä, Päivi Karivirta, Marja Simola, Valmentaja ja pelinjohtaja Ari Skyttä. ==Palkinnot== Palkinto Pelaaja Joukkue Vuoden pesäpalloilija Antti Laurila Hyvinkään Tahko Vuoden lukkari Leo Haukkala Alajärven Ankkurit Lyöjäkuningas Antti Laurila Hyvinkään Tahko Kärkilyöjä Esa Hacklin Kankaanpään Maila Etenijäkuningas Asko Laine Hyvinkään Tahko Tehopelaaja Jarmo Rönkä Kiteen Urheilijat Vuoden naispesäpalloilija Marita Karhunen Mansen Pesäpallo Vuoden naislukkari Anitta Sandberg Riihimäen Pallonlyöjät Lyöjäkuningatar Satu Hakala Riihimäen Pallonlyöjät Kärkilyöjä Merja Laine Hyvinkään Tahko Etenijäkuningatar Merja Laine Hyvinkään Tahko Tehopelaaja Merja Laine Hyvinkään Tahko vuoden tuomari Raimo Merivalo Fair Play -joukkue Alajärven Ankkurit Kunnon Jätkä Aarre Peltonen Johtokunnan pytty Saara Merasto Itä-Länsi paras pelaaja Asko Laine Hyvinkään Tahko ==Lähteet== * Siukonen-Ahola: Urheilun vuosikirja 5 1983 (ISBN 951-9466-36-3) * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/ * http://www.pesis.fi/historia/pelaajatilastot/parhaat_etenijat/ * Pesäpallon vuosikirja 2008 * http://mrasilainen.com/sarjat/ottelut/N_SM_1931-2009.xls Naisten 1983 Luokka:Vuoden 1983 pesäpallo
Mercedes-Benz E-sarja (W213)

Mercedes-Benz W213 on Mercedes-Benz E-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2016–2023. Se korvasi edeltäneen W212-mallin ja seuraajaksi tuli W214. == Mercedes-Benz W213 (2016–2023) == Mercedes-Benz W213 esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2016. Edeltäjäänsä verrattuna auton kokonaispituus kasvoi 43 millimetriä ja akseliväli 65 millimetriä. Muotoiluun on otettu vaikutteita suuremmasta S-sarjasta (W222). Ensimmäiset mallivaihtoehdot olivat E 200 (185 hv), E 220 d (195 hv) ja pistokehybridi E 350 e (279 hv), jossa kaksilitraisen bensiinimoottorin apuna on sähkömoottori. Vuoden 2016 Euro NCAP -kolaritestistä W213 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2016 esiteltiin Mercedes-Benz E All- Terrain, joka on farmarimallin maasturimaisempi versio. Sen maavara on 29 millimetriä tavallista farmaria korkeampi. All-Terrain kilpailee Audi A6 Allroadin ja Volvo V90 Cross Countryn kanssa. Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2017 esiteltiin E-sarjan kaksiovinen coupé-malli. Muotoilultaan malli on hyvin samankaltainen kuin pienempi C-sarjan coupé. vasen|pienoiskuva|Mercedes-Benz E-sarjan avomalli (A238) Kangaskattoinen E-sarjan Cabriolet esiteltiin keväällä 2017 Geneven autonäyttelyssä. Keväällä 2020 keulan ilme uudistui uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla. Sedan sai kiilamaiset, uuden A-sarjan (W177) tyyliset takavalot. Myös takaluukku- ja puskurit ovat uudet. Ohjaamossa näkyvin muutos on uusi ohjauspyörä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == E-sarja (W213) Luokka:E-segmentin autot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Dolma

Dolma (osmaninturkin طولمه dolma, ”täytetty”) on Lähi-idän ja naapurialueiden Kreikan ja muun Balkanin, Kaukasuksen, Venäjän ja Keski-Aasian ruokakulttuuriin kuuluva joukko täytettyjä kasvisruokia. Yleisiä kasviksia ovat tomaatti, paprika, sipuli, kesäkurpitsa, munakoiso ja valkosipuli. Täyte voi sisältää tai olla sisältämättä lihaa. Lihadolmat tarjotaan yleensä lämpimänä ja kasvisdolmat kylmänä alkupalana (meze). Viininlehti- tai kaalikääryleitä kutsutaan myös nimellä dolma tai yaprak dolma (”lehtidolma”). Kreikkalaisesta keittiöstä viininlehtikääryleet tunnetaan nimellä dolmades (, monikko) eli dolmadakia (ντολμαδάκια, ntolmadákia, monikon diminutiivi). Niiden täytteenä on riisiä ja yrttejä. Täytetyt vihannekset kuuluvat myös italialaiseen keittiöön, missä niitä kutsutaan nimellä ripieni ("täytetty"). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alkuruoat Luokka:Kreikkalaiset ruokalajit luokka:Lähi-idän keittiö Luokka:Turkinkieliset sanat ja sanonnat luokka:Turkkilainen keittiö
Oikari

Oikari on valtatie 13:n varrella Kyyjärvellä lähellä Karstulan rajaa sijaitseva kylä. Oikarin maasto on mäkistä ja viljavat pellot laskevat kylää halkovaan Oikarinjokeen. Asutus on jakautunut molemmin puolin jokea. Vuonna 1989 tehdyn rakennusinventoinnin mukaan Oikarin kylän raitti on maakunnallisesti merkittävä, sillä uudisrakentaminen on onnistuneesti sovitettu jo olemassaolevaan talonpoikaiseen rakennuskantaan. Vuonna 2006 Oikari valittiin Kyyjärven vuoden kauneimmaksi kyläksi. Kyyjärveläinen betonielementtitehdas Betset käyttää tuotteidensa valmistuksessa Oikarinharjun soraa. Luokka:Kyyjärven kylät
Kalmankoura

Kalmankoura () on vuonna 1965 valmistunut scifi-trilleri, joka perustuu Alistair MacLeanin salanimellä Ian Stuart kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Elokuvakäsikirjoituksesta vastasi myös kirjailijana tunnettu James Clavell (mm. Shōgun) ja ohjauksesta John Sturges, joka myös toimi elokuvan tuottajana. == Juoni == Biologisten aseiden laboratoriossa on tapahtunut onnettomuus. Ensimmäinen teoria tapahtuneesta on, että jokin taudinaiheuttaja on päässyt vahingossa vapaaksi ja tappanut useita tiedemiehiä. Suurempaa pelkoa aiheuttaa epäilys siitä, että paljon vaarallisempi, Kalmankouraksi nimetty taudinaiheuttaja, olisi varastettu. Jos Kalmankoura pääsisi vapaaksi, se voisi tappaa koko ihmiskunnan muutamassa viikossa tai kuukaudessa. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1965 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:John Sturgesin ohjaamat elokuvat
Tabbouleh

Tabbouleh, tabouleh tai suomeksi suositusten mukaan tabbule ( tabūlah) on libanonilainen kasvisruoka, joka valmistetaan tomaateista, hienoksi pilkotusta persiljasta, mintusta, bulgurista ja sipulista ja maustetaan oliiviöljyllä, sitruunamehulla ja suolalla. Tabbulea tehdään joskus myös runsaampia versioita, jotka sisältävät esimerkiksi kurkkua ja/tai kikherneitä. Tabbulea tarjotaan usein meze-alkupalana arabimaailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == luokka:Lähi-idän keittiö Luokka:Kasvisruoat