EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Troy Smith

Troy James Smith (s. 20. heinäkuuta 1984 Columbus, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Smith on vuoden 2006 Heisman Trophy -voittaja. Yliopistouransa jälkeen Smith ei vakiinnuttanut paikkaansa ammattilaissarjoissa. Hän pelasi muutaman kauden NFL-, UFL- ja CFL-liigoissa. ==Ammattialaisura== ===Baltimore Ravens=== Ohion valtionyliopistossa pelannut Smith voitti parhaalle yliopistopelaajalle jaettavan Heisman Trophyn viimeisenä yliopistovuotenaan 2006. Hänet valittiin vuoden 2007 NFL:n varaustilaisuudessa viidennellä kierroksella, Baltimore Ravensin toimesta. Myöhäistä varausvuoroa selitti hänen lyhyytensä verrattuna yleisesti pelinrakentajiin, sekä heikot esitykset viimeisessä yliopisto-ottelussa, BCS:n mestaruusottelussa Floridan yliopistoa vastaan. Smith oli Ravensissa varamiehenä kolmen kauden ajan, kunnes hänen sopimuksensa purettiin kauden 2009 jälkeen. Hän teki syyskuussa 2010 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa, joka oli hankkinut myös hänen yliopistoaikojensa joukkuetoverin, Ted Ginnin. ===San Francisco 49ers=== Alkukaudesta kolmannen pelinrakentajan tointa hallinnut Smith ylennettiin 49ersin aloittajaksi Lontoossa Denver Broncosia vastaan pelattuun otteluun edellisen aloittajan Alex Smithin loukkaannuttua, ja onnistui johdattamaan joukkueen voittoon. Yhteensä hän aloitti kaudella viisi ottelua, joista 49ers voitti kolme. ===Pittsburgh Steelers=== Huolimatta menestyksestä heikosti pelanneen joukkueen aloittajana, Smithille ei tarjottu kauden päätteeksi jatkosopimusta, ja hän teki sopimuksen UFL-liigan Omaha Nighthawksin kanssa. Smith pelasi kuitenkin Nighthawksissa aloittajana vain yhden ottelun, jossa joukkue hävisi Sacramento Mountain Lionsille 25-19. Sopimuksen umpeuduttua Smith teki sopimuksen Pittsburgh Steelersin kanssa, hänestä suunniteltiin mahdollista varamiestä ykköspelinrakentaja Ben Roethlisbergerille. Steelersin organisaatiossa oli kuitenkin kuusi pelinrakentajaa, joiden kanssa Smith kilpaili. Hänet irtisanottiin ennen kauden alkua. === Montreal Alouettes === Kesällä 2013 Smith solmi kahden vuoden sopimuksen Montrealin kanssa. Hän oli aluksi varamiehenä, mutta lopulta nousi aloittajaksi. Kauden jälkeen Smith solmi kolmen vuoden jatkosopimuksen. Alouettes irtisanoi Smithin sopimuksen kesken kauden 2014 hänen huonojen otteidensa vuoksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * San Francisco 49ersin profiili * Ohion valtionyliopiston profiili * Scout.comin profiili Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piennarpukinparta

Piennarpukinparta eli pukinparta (Tragopogon pratensis) on Euroopassa kasvava keltakukkainen asterikasvi. Se on juureskasvina viljellyn kaurajuuren (Tragopogon porrifolius) lähisukulainen. == Ulkonäkö ja koko == Piennarpukinparta on kaksivuotinen ja kasvaa 50–70 senttimetriä korkeaksi. Sillä on paksu pääjuuri. Varressa ja sen tyvellä on lukuisia pitkiä ja kapeita lehtiä. Varsilehdet ovat sepiviä, kouruisia ja suippokärkisiä. Piennarpukinparran 3–5 cm leveät, vaaleankeltakukkaiset mykeröt ovat yksittäin varren haarojen päissä. Hedelmät ovat isoja lenninhaivenellisia pähkylöitä. Kasvi aukaisee kukkansa vain aamupäiväksi, mikä on antanut vaikutteita kansankielisiin nimiin, esimerkiksi englanninkielinen nimi Jack-go-to-bed-at- noon ("Jaakko menee nukkumaan keskipäivällä"). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Piennarpukinparran (Tragopogon pratensis) levinneisyys Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Piennarpukinparta (pukinparta) – Tragopogon pratensis * Pohjolan kasvien pauloissa: Tragopogon pratensis - piennarpukinparta Luokka:Pukinparrat
Jaakonvillakko

Jaakonvillakko (Jacobaea vulgaris, syn. Senecio jacobaea) on myrkyllinen keltakukkainen villakkolaji, jota tavataan Euraasiassa ja Afrikassa. Se on vanha rohtokasvi. Suomessa jaakonvillakko on melko harvinainen tulokaskasvi, joka on levinnyt maahan painolastikasvina. Suomalaisissa lähteissä jaakonvillakko on 2010-luvulla siirretty villakoista eli kantavillakoista (Senecio) peijavillakoihin (Jacobaea).Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 110.) == Ulkonäkö ja koko == Jaakonvillakko on kaksi- tai monivuotinen. Se kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Alemmat lehdet ovat 10–20 cm pitkiä. Ne ovat 1–2 kertaan parijakoiset, lehtiliuskat ovat iso- ja tylppähampaiset. Jaakonvillakon kukintona on runsasmykeröinen huiskilomainen mykeröstö. Yksittäiset mykeröt ovat 1,5–2,5 cm leveitä ja niissä on 12–15 keltaista kielimäistä laitakukkaa. Kasvi on myrkyllinen sekä ihmiselle että laiduntavalle karjalle. == Levinneisyys == Jaakonvillakkoa tavataan enimmäkseen Euraasiassa, mutta sitä kasvaa myös Pohjois-Afrikassa. Laji on levinnyt ihmisen mukana Pohjois- Amerikkaan. Euroopassa laji kasvaa yleisenä Britteinsaarilla, Itämeren ja Välimeren välisellä alueella sekä Itä-Euroopassa. Suomessa jaakonvillakko on melko harvinainen tulokaslaji. Se on levinnyt painolastikasvina, ja se kasvaa satamissa, joutomailla, tienvarsilla ja radanvarsilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == pienoiskuva|vasen|Jaakonvillakko * Suomen Lajitietokeskus: Jaakonvillakko (Jacobaea vulgaris) * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Jaakonvillakko (Jacobaea vulgaris) * Kasviatlas 2020: Jaakonvillakon (Jacobaea vulgaris) levinneisyys Suomessa. * ITIS: Senecio jacobaea * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Senecio jacobaea * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Senecio jacobaea (common ragwort) Luokka:Asterikasvit
Jaana (lehti)

Jaana oli suomalainen naistenlehti, joka ilmestyi vuodesta 1962 vuoteen 1985. Jaanan perusti Mauri Lintera hänen kustantamansa Jallu-miestenlehden menestyttyä mainiosti julkaisemalla kohukaunotar Tabe Slioorin 20-osaiset muistelmat. Jaanan levikki ylitti 100 000 kappaleen rajan 1970. Lintera myi Jaanan Uudelle Kivipainolle ja tämä edelleen Lehtimiehet Oy:lle. Lehtimiesten aikoina Lintera toimi itse Jaanan päätoimittajana, osti yksinoikeudet Miss Suomi -kilpailuihin ja kuvasi lehden uutta linjaa sanoilla ”missejä, mannekiineja, mulatteja ja mustalaisia”. Jaana muutettiin kuukausijulkaisusta viikkolehdeksi 1973. Lintera tilasi silloin Suomessa suositulta neuvostoliittolaiselta taidemaalari Ilja Glazunovilta tasavallan presidentti Urho Kekkosen muotokuvan, joka julkaistiin uudistuneen lehden ensimmäisen numeron kannessa. Vuosikymmenen puolenvälin öljykriisi ja toimitukselliset riidat kaatoivat viikkolehtistrategian, ja Jaana alkoi hävitä levikkikisaa. Vuoden 1977 alkupuoliskolla Jaanan nettolevikki oli 125 644, mikä teki siitä kolmanneksi suurimman suomalaisen naistenlehden Kotilieden (155 487) ja Annan (128 658) jälkeen.Kotiliesi kiittää lukijoitaan, Kotiliesi 18/1977 s. 7. Jaana siirtyi 1979 Lehtimiehiltä A-lehdille ostajan kannalta huonolla vaihtokaupalla, jossa Lehtimiesten Urpo Lahtinen pääsi eroon kannattamattomasta Jaanasta, mutta A-lehdet tuli luopuneeksi hyvin kannattavasta Help!-nuortenlehdestä, jonka Lahtinen saman tien lakkautti häiritsemästä Suosikkinsa menestystä. A-lehdet ei onnistunut saamaan Jaanaa enää uuteen nousuun. Keväällä 1985 lopetetun lehden viimeinen päätoimittaja oli Eeropekka Rislakki. Jaanan muina päätoimittajana toimivat eri aikoina ainakin Jussi Niininen ja Annamaija Kataja. Rautakirjan irtonumeromyynnissä Jaana oli tasaisesti noin kymmenenneksi suosituin kaikista lehdistä vuosina 1963, 1973 ja 1983. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset naistenlehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Okakruunuohdake

Okakruunuohdake eli kruunuohdake (Onopordum acanthium) on Euroopassa tavattava hyvin kookkaaksi kasvava ohdakkeiden sukuinen asterikasvi. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina. Kruunuohdake on Skotlannin kansalliskukka. == Ulkonäkö ja koko == Okakruunuohdake on kaksivuotinen. Se kasvaa matalimmillaan puolimetriseksi, korkeimmillaan jopa 2,5-metriseksi. Sen varsi on runsas- ja jäykkähaarainen. Varsi on leveästi siipipalteinen, tiheään huopakarvainen ja täynnä vankkoja keltaisia piikkejä. Lehdet ovat 20–30 cm pitkät, soikeat ja liuskaiset. Kruunuohdakkeen kukintona on suuri 3–7 cm leveä mykerö. Sen kehtosuomut ovat kapeat, kovat ja piikkikärkiset. Kukkien teriö on väriltään violetti. Kruunuohdakkeen hedelmät ovat 4–5 millimetrin lenninhaivenellisia pähkylöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Okakruunuohdakkeen (Onopordum acanthium) levinneisyys Suomessa. * LuontoPortti: Kruunuohdake (Onopordum acanthium) * ITIS: Onopordum acanthium * United States Department of Agriculture (USDA): Onopordum acanthium * Flora of China: Onopordum acanthium Luokka:Asterikasvit
Kanadankoiransilmä

Kanadankoiransilmä (Erigeron canadensis, syn. Conyza canadensis koiransilmien suvussa) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva asterikasvi, joka on levinnyt erittäin laajasti Euraasiassa. Se on yleistymässä myös Suomessa. == Ulkonäkö ja koko == Kanadankoiransilmä on yksivuotinen. Sen pysty, haarova varsi kasvaa 0,2–1,8 metriä korkeaksi. Lehdet ovat kapeat ja laidoilta karvaiset. Kanadankoiransilmän kukintona on terttumainen mykeröstö, jossa on runsaasti, enintään 300 kappaletta, pieniä ja lieriömäisiä mykeröitä. Mykeröjen pienet kukat ovat vaaleat ja kalpeanväriset. Hedelmät ovat lenninhaivenellisia pähkylöitä. == Kanadankoiransilmä Suomessa == Suomessa kanadankoiransilmä on leviävä uustulokaskasvi, jota on tavattu Tornion korkeudelle. Uudellamaalla ja erityisesti pääkaupunkiseudun ympärillä laji on 2010-luvulla tullut yleiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kanadankoiransilmä (Erigeron canadensis) * Kasviatlas 2020: Kanadankoiransilmän (Erigeron canadensis) levinneisyys Suomessa. * ITIS: Conyza canadensis * United States Department of Agriculture (USDA): Conyza canadensis * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Conyza canadensis * Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Conyza canadensis (Canadian fleabane) Luokka:Kallioiset
Numb

Numb voi viitata: * Räjähdysherkkää kemiaa (engl. Numb), vuoden 2007 elokuvan pääosassa Matthew Perry * Numb, taide- ja kulttuurilehti == Musiikki == * Numb, kanadalainen yhtye * Numb, Hammerboxin albumi vuodelta 1993 * Numb, Linea 77:n albumi vuodelta 2003 * The Numb E.P., Baboonin EP vuodelta 1996 * Numb EP, DJ Wes Straubin EP * "Numb", Linkin Parkin kappale vuodelta 2003 * "Numb", U2:n kappale vuodelta 1993 * "Numb", Pet Shop Boysin kappale vuodelta 2006 * "Numb", Portisheadin kappale vuodelta 1994 * "Numb", Holly McNarlandin kappale vuodelta 1997 * "Numb", kappale Pinkin albumilta Missundaztood * "Numb", kappale The Airborne Toxic Eventilta * "Numb", kappale Archivem albumilta You All Look the Same to Me * "Numb", kappale Disturbedilta * "Numb", kappale Drowning Poolilta * "Numb", kappale Marina and the Diamondsin albumilta The Family Jewels * "N.U.M.B", kappale Diana Vickersin albumilta Songs from the Tainted Cherry Tree
Peltovillakko

Peltovillakko (Senecio vulgaris) on yksivuotinen, keltakukkainen mykerökukkaiskasvi, joka kuuluu villakoiden sukuun. Se voi risteytyä kallio- tai tahmavillakon kanssa. Peltovillakossa on mitattu olevan koko kasviaineksessa ainakin seuraavia pyrrolitsidiinialkaloideja, kuten senekioniini, senekiofylliini, retrosiini ja riddeliini. == Ulkonäkö ja koko == Peltovillakko kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on yleensä karvaton ja hieman turpea. Lehtien lapa on parihalkoinen–parijakoinen ja liuskat ovat selvästi hampaisia. Kukintona on tiheä huiskilomainen mykeröstö, jossa on runsaslukuisesti 4–5 mm leveitä lieriömäisiä mykeröitä. Kehtosuomut ovat mustakärkisiä. Peltovillakon kukat ovat keltaisia; mykeröissä ei yleensä ole lainkaan laitakukkia. == Levinneisyys == Peltovillakko esiintyy alun perin Euroopassa, Aasiassa ja Afrikan Välimeren maissa. Tulokkaana se kasvaa ympäri maailman, muun muassa Amerikassa ja Australiassa.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Senecio vulgaris Viitattu 21.1.2021.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Senecio vulgaris L. Viitattu 21.1.2021. == Peltovillakko Suomessa == Suomessa peltovillakkoa tavataan koko maassa. Se on muinaistulokas, paitsi Lapissa uustulokas. Etelä- ja Lounais-Suomessa, varsinkin Ahvenanmaalla peltovillakko on yleinen tai hyvin yleinen. Sen kasvupaikkoja ovat puutarhat, viljely- ja joutomaat. Lajista on tavattu kahta eri muunnosta: sädepeltovillakkoa (var. hibernicus) ja kehräpeltovillakkoa (var. vulgaris).Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 112.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Peltovillakko (Senecio vulgaris) * Kasviatlas 2022: Peltovillakon (Senecio vulgaris) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Peltovillakko (Senecio vulgaris) * LuontoPortti: Peltovillakko (Senecio vulgaris) * United States Department of Agriculture (USDA): Senecio vulgaris Luokka:Villakot
Maarianohdake

Maarianohdake eli rohtomaarianohdake (Silybum marianum) on yksivuotinen, piikikäs asterikasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Etelä-Euroopassa. Sitä kasvatetaan myös koristekasvina ja rohdoskasvina. == Ulkonäkö ja koko == Maarianohdake kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat suuret ja pitkänsuikeat, laidoiltaan aaltoilevat ja piikikkäät. Lehdet ovat väriltään kirjavat, kirkkaanvihreät ja lehtisuonien kohdalta valkoiset. Maarianohdakkeen kukkamykeröt ovat isohkot ja kasvavat yksittäin varren päässä. Mykeröt ovat enintään 5 cm leveät, kukat ovat väriltään punavioletit. Kehtosuomut ovat piikkireunaiset ja niiden pitkä, kapea kärki ulkonee mykeröstä. Hedelmänä on lenninhaivenellinen pähkylä, joka on 6–8 mm pitkä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas: Maarianohdake (Silybum marianum) Suomessa. * Suomen Lajitietokeskus: Maarianohdake (rohtomaarianohdake) – Silybum marianum * Yrttitarha: Maarianohdake (Silybum marianum) * ITIS: Silybum marianum * United States Department of Agriculture (USDA): Silybum marianum Luokka:Asterikasvit
Isotakiainen

Isotakiainen (Arctium lappa) on suurikokoinen takiaisten suvun mykerökukkaiskasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Euroopassa. Laji on syömäkelpoinen ihmiselle, ja sitä käytetään mustajuuren tapaan ruokakasvina erityisesti Japanissa. == Ulkonäkö ja koko == Isotakiainen kasvaa 90–200 senttimetriä korkeaksi. Laji muistuttaa paljon seittitakiaista (Arctium tomentosum) ja molemmilla takiaisilla mykeröstö on rakenteeltaan huiskilomainen. Isotakiaisen kukkamykeröjen kehdot ovat lähes tai kokonaan karvattomia, väriltään kellanvihreät ja niiden kehtosuomut koukkukärkisiä. Kehto on kooltaan 2–2,5 x 3,5–4 cm. Isotakiaisen kukat ovat väriltään punaisia torvikukkia. Hedelmät ovat 6–7 millimetrin mittaisia pähkylöitä. Isotakiainen risteytyy helposti seittitakiaisen kanssa. == Isotakiainen Suomessa == Suomessa isotakiainen on harvinainen, vain etelässä kasvava laji. Se on muinaistulokas tai toisinaan uustulokas, jota tavataan vanhojen asuinseutujen pihoilla ja tienvarsilla. == Vihannestakiainen eli gobou == Isotakiaisen viljelymuunnos vihannestakiainen eli gobou (Arctium lappa var. edule) on takiaisesta jalostettu vihannes ja juures. Kiinassa se on tunnettu jo kauan ja Japanissa sitä on viljelty 900-luvulta saakka. Sitä on käytetty myös lääkekasvina. Vihannestakiainen sisältää paljon kuitua, mineraaleja ja B-vitamiineja. Juuret ovat pitkiä ja kapeita. Ulkomuodoltaan ja käytöltään se muistuttaa mustajuurta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Isotakiainen (Arctium lappa) *Kasviatlas: Isotakiaisen (Arctium lappa) levinneisyys Suomessa. *Luontoportti: Isotakiainen (Arctium lappa) *Pohjolan kasvien pauloissa: Arctium lappa – isotakiainen *ITIS: Arctium lappa *United States Department of Agriculture (USDA): Arctium lappa *Flora of China: Arctium lappa *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arctium lappa Luokka:Takiaiset Luokka:Ihmisravinnoksi käytetyt kasvit
Per-Olof Strandberg

Per-Olof Walfrid "Pepsi" Strandberg (s. 1958) on suomenruotsalainen elokuvaohjaaja ja tuottaja. Strandberg on uransa aikana ohjannut muun muassa kotimaisia draamasarjoja Kotikatua, Samaa sukua, eri maata sekä Salattuja elämiä, jossa hän on ollut mukana alusta saakka. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adžika

Adžika (georgiaksi: აჯიკა, venäjäksi: аджика) on georgialainen maustekastike, joka sisältää yleensä ainakin punaista chiliä, valkosipulia, mustapippuria, suolaa ja erilaisia mausteita, kuten korianterin lehtiä ja laakerinlehtiä. Reseptit voivat vaihdella; osassa resepteistä mukana on myös tomaattia ja paprikaa. Adžika soveltuu hyvin grilliruokien mausteeksi. Sitä käytetään georgialaisen keittiön lisäksi myös venäläisessä keittiössä. Koostumukseltaan adžika muistuttaa hieman italialaista punaista pestoa. ==Lähteet== Luokka:Georgialainen keittiö Luokka:Maustekastikkeet
Potomacin armeija (Konfederaatio)

Potomacin armeija () oli Konfederaation armeija Yhdysvaltain sisällissodassa. Se oli toiminnassa huhtikuusta 1861 maaliskuuhun 1862 saakka. Armeijan ensimmäinen komentaja oli prikaatikenraali P. G. T. Beauregard, jonka alaisuudessa armeija kävi yhden merkittävän taistelun Unionin joukkoja vastaan ensimmäisessä Bull Runin taistelussa. Myöhemmin Shenandoahin armeija liitettiin osaksi Potomacin armeijaa, jolloin Shenandoahin komentaja Joseph E. Johnston otti koko armeijan johtoonsa. 14. maaliskuuta 1862 armeijasta luotiin Pohjois-Virginian armeija. Beauregardin komentamasta alkuperäisestä Potomacin armeijasta tuli uuden Pohjois-Virginian armeijan ensimmäinen armeijakunta. Luokka:Konfederaation sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa
Noel Kelehan

Noel Kelehan (26. joulukuuta 1935 – 6. helmikuuta 2012 Dublin, Irlanti) oli irlantilainen muusikko, Irlannin yleisradionyhtiön RTÉ:n konserttiorkesterin entinen kapellimestari ja RTÉ:n musiikkijohtaja. Hän jäi eläkkeelle kapellimestarin tehtävästä 1998. ==Elämäkerta== Kelehan oli paitsi pätevä jazzpianisti, myös tunnettu Irlannin eurovisiokilpailukappaleiden kapellimestari vuosina 1966–1998. Hän johti voittokappaleen viisi kertaa, 1980, 1987, 1992, 1993 ja 1996. Kaikkiaan Kelehan johti 29 Eurovision kilpailukappaletta, joista 24 oli Irlannin. Sattumalta kävi niin, että Kelehanin jäätyä eläkkeelle orkesterin käyttö lopetettiin kilpailussa vuonna 1999. Kelehan kuoli pitkään sairastettuaanIrish conductor Noel Kelehan has died at 76, eurovision.tv (Feb 6, 2012 ). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Biography of Noel Kelehan Luokka:Orkesterinjohtajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Euroviisukapellimestarit
Silvaner

thumb|Silvaner Silvaner on valkoinen viinirypälelajike. Se on Saksan yleisimpiä valkoviinirypäleitä, missä sitä viljellään noin 5 % koko viininviljelypinta-alasta. Pinta-alallisesti Silvaneria viljellään eniten Saksassa Rheinhessenin alueella ja suhteellisesti eniten, rypäleen kotiseudulla, Frankenin alueella. Silvaner kypsyy aiemmin kuin Riesling ja on vähemmän vaativa lajike.Rypälelajikkeen juhlavuosi – 350 vuotta saksalaista Silvaneria Saksan viinitiedotus == Historia == Ensimmäiset dokumentoidut tiedot Silvaner-viljelmistä ovat vuodelta 1659 Würzburgin lähellä sijaitsevasta Castellin kylästä. == Lähteet == Luokka:Viinirypälelajikkeet Luokka:Saksalainen keittiö
Lappohjan kirkko

Lappohjan kirkko on Hangon Lappohjan kylässä sijaitseva kirkkorakennus, joka on valmistunut vuonna 1913. Se on alun perin rakennettu rukoushuoneeksi, ja sitä on alettu käyttää kirkkona 1980-luvulla. Hangon seurakunnat olivat vuodesta 1980 lähtien rakennuksessa vuokralla ja ostivat sen vuonna 1982. == Rukoushuone == Evankeliumiyhdistys halusi Lappohjaan rukoushuoneen ja varojen keruu sitä varten alkoi vuonna 1909. Rukoushuoneen suunnitteli rakennusmestari Karl Fredrik Bergman. Sen perustukset tehtiin talvella 1909–1910. Rakentamisessa tarvittavia hirsiä saatiin lahjoituksena metsänomistajilta, osa jouduttiin ostamaan. Yhdistyksen talous oli niukka ja rakennustyö eteni hitaasti, iso sali tuli kuntoon vasta 1913, jolloin rukoushuone voitiin vihkiä käyttöön. Viimeisiä rakennustöitä tehtiin vielä 1930-luvulla. Rukoushuone joutui jo valmistumista seuraavana vuonna (1914) – maailmansodan sytyttyä – keskelle sotanäyttämöä ja Hangossa olleiden venäläisten joukkojen haltuun. Vuonna 1918 sen ottivat puolestaan haltuunsa Hangossa maihin nousseet saksalaisjoukot. Rukoushuoneen alakerrassa oli iso kirkkosali ja pienempi sali. Yläkerrassa oli muun muassa vahtimestarin asunto. Rukoushuoneen katto oli jyrkkä harjakatto, sisäänkäynnin kohdalla katolla on päätykolmio. Ruutuikkunat ovat isot ja rakennuksen pitkillä sivuilla on seinää tukemassa tukipiirut. Muutoin rakennus on varsin yksinkertaisen muotoinen, pohjakaavaltaan suorakaide. Hangon vuokra-aikana rukoushuone toimitti tyypilliseen tapaan elokuvateatterin virkaa. Rakennus vaurioitui pommituksissa ja korjattiin sotien jälkeen. == Kirkoksi == Lappohjan kylä oli kuulunut Tenholan kuntaan vuoteen 1977 asti. Tuolloin Bromarvin kunta liitettiin Tenholaan, mutta samalla Lappohja ja muutama muu Tenholan kylä liitettiin Hankoon. Hangon seurakunnat vuokrasivat rukoushuoneen Suomen Luterilaiselta Evankeliumiyhdistykseltä vuonna 1980 ja ostivat sen 1982. Rakennus kunnostettiin ostovuonna sisäpuolelta, myös ikkunat korjattiin ja hankittiin sähkölämmitys. Seuraavana vuonna oli vuorossa ulkomaalaus ja vesikaton korjaus. Sisätilojen muutokset olivat lopulta vähäisiä. Alakerran pienemmästä salista tuli kokoushuone ja iso kirkkosali jaettiin kahtia paljeovella. Toinen osa jäi kirkkosaliksi kiinteine alttareineen ja toinen osa on seurakuntasalina. Tilat ovat yhdistettävissä. Kokoushuone on tarkoitettu pienryhmien käyttöön. Yläkerrassa on toimisto- ja sosiaalitiloja. Kirkossa on noin 130 istumapaikkaa. Se vihittiin uudelleen käyttöön vuonna 1984. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen rukoushuoneet Luokka:Suomen puukirkot Luokka:Hangon kirkkorakennukset
Barb Tarbox

Barb Tarbox MSM (10. huhtikuuta 1961 Edmonton – 18. toukokuuta 2003 Edmonton) oli kanadalainen tupakoinnin vastainen aktivisti. Hän oli itse tupakoitsija, jolle kehittyi keuhkoissa ja aivoissa esiintynyt syöpä. Hän ei kyennyt lopettamaan tapaansa sairastumisensa jälkeenkään. Viimeisinä kuukausinaan hän kuitenkin teki tupakointiin liittynyttä valistustyötä. Tarboxin sairaus todettiin syyskuussa 2002. Hän oli entinen malli ja oli ehtinyt tupakoida kolmen vuosikymmenen ajan jopa kahden askin verran päivässä.Anti-smoking crusader Barb Tarbox dead at 42 Tarbox kuoli sairauteensa 42-vuotiaana. Hän sai Kanadan Meritorious Service Medalin postuumisti 5. joulukuuta 2003. Palkinnon otti vastaan Ottawassa hänen tyttärensä Mackenzie. Greg Southamin ja David Staplesin kirja Barb's Miracle kuvaa Tarboxin viimeisiä vaiheita. 30. joulukuuta 2010 Kanadan hallitus paljasti ankarammin tupakointia vastaan suunnatut varoituskuvat tupakka-askeissa; yhdessä kuvassa esiintyy Tarbox viimeisinä päivinään. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset aktivistit Luokka:Tupakointi Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Tyhjätaskut

Tyhjätaskut (2 Broke Girls) on yhdysvaltalainen CBS:n tuottama tilannekomediasarja, joka alkoi Yhdysvalloissa 19. syyskuuta 2011. Suomessa sarjaa esittää televisiokanava Sub. Ensimmäinen jakso nähtiin Suomessa 4. tammikuuta 2012. Sarja voitti Teen Choice- ja Emmy-palkinnot vuonna 2012. Maaliskuussa 2016 vahvistettiin sarjan kuudennen kauden tilaus, jonka esittäminen aloitettiin lokakuussa samana vuonna. Kuudes kausi jäi sarjan viimeiseksi. == Juoni == Sarja kertoo kahdesta täysin erilaisesta, mutta yhtä rutiköyhästä nuoresta naisesta, jotka päätyvät sattumalta asumaan yhdessä ja työskentelemään samassa kuppilassa. Sarjassa Max ja Caroline ovat aluksi vain kuppilan tarjoilijoita, mutta kun Caroline innostuu Maxin tekemistä leivoksista ja he ryhtyvät tavoittelemaan yhteistä unelmaa omasta leivoskaupasta. == Pääosissa == == Tuotanto == CBS tarjosin parhaan hinnan joulukuussa 2010 televisiokanaville esitetyn pilottijakson jälkeen ja sai sarjan esitysoikeudet. Kat Dennings valittiin Maxin rooliin 18. helmikuuta 2011. Viikon päästä Beth Behrs nimettiin toiseksi päänäyttelijäksi Carolinen rooliin. Viimeiset vakituiset roolit nappasivat Matthew Moy, Garrett Morris ja Jonathan Kite maaliskuussa 2011. Sarjaa kuvataan live-yleisön edessä. Televisiossa tämä näkyy sweetening-työstä, joka tarkoittaa taustanaurun parantamista eri tavoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto CBS.comissa * * 2 Broke Girls TV.comissa Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Foursquare

Foursquare on kaupunkikartta mobiilisovelluksen ja verkkosivuston muodossa. Palvelun perustivat Dennis Crowley ja Naveen Selvadurai vuoden 2009 alkupuolella. Vuonna 2013 Foursquarella oli jo 33 miljoonaa rekisteröityä käyttäjää. == Swarm == Yritys ilmoitti toukokuussa 2014 siirtävänsä Foursquaren sosiaaliset toiminnot uuteen mobiilisovellukseensa Foursquare Swarmiin. Swarm on sovellus, jossa sen käyttäjät ”kirjautuvat” (eng. check-in) mobiililaitteillaan eri paikkoihin ja näin kertovat tuttavapiirilleen, missä liikkuvat.http://blog.foursquare.com/post/84422758243/a-look-into-the-future- of-foursquare-including-a-new == Lähteet == Luokka:Yhteisöpalvelut Luokka:IOS- sovellukset Luokka:Android-sovellukset Luokka:Windows Phone -sovellukset
Hubert Leitgeb

Hubert Leitgeb (31. lokakuuta 1965 Anterselva – 4. helmikuuta 2012 Staller Sattel) oli italialainen ampumahiihtäjä ja maailmanmestari. Leitgeb voitti Italian joukkueessa joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Lahdessa 1991 ja Canmoressa 1994. Lisäksi hän saavutti joukkuekilpailussa MM-pronssia Ruhpoldingissa 1996 ja viestissä talviolympialaisten neljännen sijan Albertvillessa 1992. Henkilökohtaisilla matkoilla Leitgeb oli Albertvillessa sprintin 26:s ja Naganossa 1998 saman matkan 35:s.Hubert Leitgeb Biography and Olympic Results Maailmancupissa Leitgeb osallistui 131 kilpailuun, joista 17:ssä hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon. Hän lopetti aktiivisen kilpauransa vuonna 1998, minkä jälkeen hän työskenteli viisi vuotta valmentajana. Hän työskenteli myös ampumahiihdon järjestötehtävissä. Leitgeb kuoli 4. helmikuuta 2012 Staller Sattelissa jäätyään 46-vuotiaana lankonsa kanssa lumivyöryn alle. Hänen perheeseensä kuului vaimo ja kaksi lasta.Hubert Leitgeb Dies in Tragic Avalanche Accident == Lähteet == * * Hubert Leitgeb Biography and Olympic Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Italialaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Mikaela Löfroth

Mikaela Löfroth (s. 1981 Turku) on suomalainen valokuvaaja, joka on erikoistunut muotokuvaukseen. Löfroth valmistui valokuvaajaksi oppisopimuksella 2008. Lisäksi hän on opiskellut media-assistentiksi ja toimii kouluvalokuvaajana. Suomen Ammattivalokuvaajat -yhdistys valitsi hänet vuoden 2011 muotokuvaajaksi, ja hän on sijoittunut alan kilpailuissa.Arja Aho, Maalaissielu vangitsee persoonan, Helsingin Sanomat 8.2.2011 sivu C 6 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giovanni Riina

Giovanni Francesco Riina (21. helmikuuta 1976) on italialainen mafioso ja Sisilian mafian yhden tunnetuimman ja pahamaineisimman päällikön Salvatore "Toto" Riinan vanhin poika. Varsin korkealle tasolle Corleonen perheessä isänsä nimen avulla jo nuorena noussut Giovanni Riina pidätettiin mafiarikoksista ja lukuisista murhista epäiltynä vuonna 1997. Giovanni tuomittiin lopulta vuonna 2001 neljästä vuonna 1995 tehdystä murhasta elinkautiseen vankeuteen. Murhatuomiot perustuivat paljolti mafiasta lähteneen todistajan lausuntoihin. Tuomion aikoihin myös jo kauan vankeudessa ollut isä Toto Riina sai uusia tuomioita mafiaan kohdistuneissa massaoikeudenkäynneissä. Sisilian Cosa Nostran jäseneksi isänsä myötä noussut Giovanni on Salvatore Riinan neljästä lapsesta toiseksi vanhin. Veli Giuseppe Riina on myös tuomittu Italiassa mafiayhteyksistään. ==Lähteet== Luokka:Cosa Nostra Luokka:Italialaiset elinkautisvangit Luokka:Italialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giuseppe Riina

Giuseppe Salvatore Riina (3. toukokuuta 1977) on italialainen mafioso ja Sisilian mafian yhden tunnetuimman ja pahamaineisimman päällikön Salvatore "Toto" Riinan nuorin poika. Corleonen perheessa isäänsä ja isoveljeänsä jalanjäljissä ollut Giuseppe Riina pidätettiin Italian poliisin suorittamassa massapidätyksessä Sisiliassa Palermossa vuonna 2002. Giuseppea syytettiin muun muassa mafiaan kuulumisesta, rahanpesusta, huumekaupasta, hämäristä kaupoista ja kiristyksestä. Giuseppe Riina tuomittiin alun perin 14 vuoden vankeusrangaistukseen, mutta lukuisat valitukset ja valitusten myötä tulleet syytteiden hylkäykset pienensivät rangaistusta lopulta noin yhdeksään vuoteen. Lopulta Riina selvisi vain kuuden vuoden tuomiolla ja vapautui yllättäen jo vuonna 2008, kun myös viimeinen eli kolmas syyte jouduttiin vetämään pois ja siten Riina oli vapautettava, koska Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6. artiklan määritämä kuuden vuoden enimmäisaika pidätykselle ilman lainvoimaista tuomiota täyttyi, vaikka uusia tutkimuksia olikin vireillä. Näin Giuseppe Riina käytännössä pääsi odottamaan tulevaa tuomiotaan vapaana, koska häntä ei voitu pitää enää pidätettynä. Tuomioistuin määräsi lopulta Riinan kotiseudulleen tarkan kontrollin alaisuuteen odottamaan mahdollista uutta tuomiota. Myöhemmin pian vuoden 2009 alussa Giuseppe palautettiin jälleen vankilaan syytenimikkeellä mafiaan kuuluminen. Riina vapautui kuitenkin jälleen vuonna 2011, kun aiempi noin yhdeksän vuoden tuomio täyttyi määrällisesti. Mafiassa lopettamisesta vihjaillut Giuseppe ilmoitti samalla haluavansa muuttaa Pohjois-Italiaan Padovaan, muuttaa elämäänsä ja liittyä hyväntekeväisyysjärjestöön, mutta Riina ei ollut alueella haluttu vieras ja niin hän joutui jälleen kotiseudulleen vähintään kahdeksi vuodeksi tarkkailuun. Giuseppe Riina on joutunut kuitenkin heti uusiin tutkimuksiin, kun mafiatodistaja kertoi Riinan suunnitelleen mafiaa vahvasti vastustaneen Italian entisen oikeusministerin Angelino Alfano murhaa. Sisilian Cosa Nostran jäseneksi isänsä myötä noussut Giuseppe on Salvatore Riinan neljästä lapsesta toiseksi nuorin. Veli Giovanni Riina on tuomittu Italiassa mafiayhteyksistään ja lukuisista murhista elinkautiseen vankeuteen. ==Lähteet== Luokka:Cosa Nostra Luokka:Italialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tampereen palo 1865

Tampereen palo 1865 syttyi 19. elokuuta 1865. Palossa tuhoutui kokonaan 27 ja osaksi kuusi taloa kaupungin keskustasta. Kotinsa menetti 516 henkilöä eli noin 10 prosenttia kaupungin silloisesta väkiluvusta. Palo sai alkunsa Kauppakatu 10:ssä sijainneen kauppias C. J. Hildenin talon ulkorakennuksesta, ja se levisi nopeasti nykyiselle Satamakadulle saakka. Syttymissyy jäi lopulta epäselväksi, mutta tarina kertoo, että palo olisi saanut alkunsa tallinparvella yötään viettäneiden renkien huolimattomasta piipunpoltosta. Palon seurauksena yliarkkitehti C. A. Edelfeltin 1868 laatimassa uudessa asemakaavassa Hämeenkadun leveydeksi tuli 30 metriä ja Esplanadin (nykyinen Hämeenpuisto) leveydeksi 60 metriä. Palon muistolaatta paljastettiin 1965, ja se sijaitsee Kauppakatu 10:ssä nykyisin olevan Ylioppilastalon seinässä. == Lähteet == * Tampereen muistolaatat ja muut muistomerkit : Tampereen kaupungin palon muistolaatta 1965 == Aiheesta muualla == * Tampereen suurista tulipaloista viime vuosisadalla, Aamulehti, 29.08.1937, nro 231, s. 17, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Tampereen historia Luokka:1800-luvun tulipalot Luokka:1865 Luokka:Tulipalot Suomessa Luokka:Kaupunkien palot
Eeva Salo

Eeva Sofia Salo (7. huhtikuuta 1926 Rautu – 13. marraskuuta 1988) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja. == Teoksia == * Saara : runoja. Otava 1953 * Jokainen kuu. Tammi 1960 * Omenannahkakengät ; kuv. Seija Juva. Sanoma, Lasten oma kirjakerho, Helsinki 1977, 2. painos 1978 == Suomennoksia == * G. N. Lansdown : Veikeitä eläinjuttuja ; kuv. A. Lamb. Valistus 1959 * Wilhelm Hauff : Pikku taikuri ; kuv. Vladimír Machaj ; saksankielisestä alkuteoksesta suom. Eeva Salo. Weilin + Göös, Helsinki 1969 == Palkinnot == * Valtion nuorisokirjailijapalkinto 1978 == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Muru

thumb|right|250px|Ravintola Muru. Ravintola Muru on helsinkiläinen ravintola, joka sijaitsee Kampissa. Ravintola Muru on klassikko ravintola jonka ravintoloitsijana ja sommelierina toimii Samuil Angelov. Muru on tunnettu upeasta yli 800 viinin valikoimasta sekä maltillisista hinnoista. Ravintolan omistajiin lukeutuvat 2025 vuoden alusta alkaen myös yli 11 vuotta yhtiössä työskennellyt kollega Mikko Haakana sekä kolme pitkäaikaista asiakasta Martin Grotenfelt, Ilkka Pentikäinen ja Sami Kähkönen. Murun keittiöpäällikkönä toimii Karoliina Närkiniemi. Muru valittiin Vuoden ravintolaksi 2012.http://www.iltalehti.fi/ruoka/2012020715175577_ru.shtml (Luettu: 08.02.2012)http://www.gastronomit.fi/vuodenravintola.php (Luettu: 08.02.2012) == Lähteet == Luokka:Ravintolat Helsingissä Luokka:Kamppi
Kaikki kolmesta pahasta

Kaikki kolmesta pahasta on Apulannan 11. studioalbumi, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2012. Albumi julkaistiin digipak- ja digiversiona sekä vinyylinä. Levy myi myös kultaa julkaisupäivänään.Verkkomedia.org Energy.fi: Apulanta myi kultaa heti julkaisupäivänään. Kappaleista ”Pihtiote”, ”Zombeja!” ja ”Aggressio” kuvattiin musiikkivideot. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Toni Wirtanen – laulu, kitara * Sami Lehtinen – basso * Sipe Santapukki – rummut === Vierailevat muusikot === * Mira Luoti – laulu (kappale 10) * Mikhail Kapustin – fagotti (kappale 7) * Olavi Hostikka – fagotti (kappale 7) * Aki Välimäki – trumpetti (kappale 7) * Tapio Kilpinen – trumpetti (kappale 7) * Eemil Tikanmäki – viulu (kappaleet 8, 10 ja 11) * Henrik Perello – viulu (kappaleet 8, 10 ja 11) * Lotta Laaksonen – viulu (kappaleet 8 ja 10) * Pirkko Kontkanen – viulu (kappaleet 8 ja 10) * Sami Junnonen – huilu (kappaleet 8 ja 10) * Kari Nikkanen – oboe (kappaleet 8 ja 10) * Panu Saari – sello (kappale 10) * Mirja Mattinen – sello (kappale 11) * Eija Laru – alttoviulu (kappale 11) == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Kaaoszine: 7/10Kaaoszine: Levyarvio * Keskisuomalainen: positiivinenKeskisuomalainen: Levyarvio * Noise.fi: 4/5Noise.fi: Levyarvio * Rytmi: Rytmi: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio * V2.fi: V2.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Apulannan albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit Luokka:Jyrki Tuovisen tuottamat albumit
Ymer

Ymer voi tarkoittaa seuraavia: * Ymer, vuonna 1933 käyttöönotettu ruotsalainen jäänmurtaja * Ymer, vuonna 1977 käyttöönotettu ruotsalainen jäänmurtaja * Ymer, ruotsalainen maantieteellinen lehti, nykyisin vuosikirja * Ymir, ruotsalaisittain Ymer, skandinaavisen mytologian alkujättiläinen * Ymer, sukunimenä: ** Elias Ymer (s. 1996), ruotsalainen tennispelaaja ** Mikael Ymer (s. 1998), ruotsalainen tennispelaaja.
Sara (lehti)

Sara oli Sanoma Magazines -yhtiön ”aikuisille naisille” suunnattu naistenlehti, joka ilmestyi lokakuusta 2006 helmikuuhun 2012. Sen päätoimittajana toimi Kristiina Dragon. Sanoma Magazines lanseerasi lokakuussa 2006 yli nelikymppisille naisille suunnatun Sara-lehden. Levikkitavoite oli seuraavien kolmen vuoden aikana 70 000\. Sanoma Magazines panosti Saran lanseeraukseen runsaat kaksi miljoonaa euroa. ==Seuraaja Iiris ilmestyi vain puolitoista vuotta== Sara-lehden viimeinen numero ilmestyi helmikuussa 2012, ja maaliskuussa Sanoma Magazines aloitti uuden naistenlehden nimeltä Iiris. Sarasta Iiriksen palvelukseen siirtyivät tuolloin toimitussihteeri, toimittaja ja graafikko. Lokakuussa 2013 myös Iiris lakkautettiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset naistenlehdet Luokka:Sanoma Magazines
Norwegian Wood (romaani)

Norwegian Wood () on Haruki Murakamin vuonna 1987 ilmestynyt romaani. Teoksen pohjalta on tehty elokuva vuonna 2010. Tammi julkaisi vuonna 2012 Aleksi Milonoffin englannista kääntämän suomennoksen. Kirja oli Japanissa erittäin suosittu ja nosti Murakamin tähdeksi. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset romaanit Luokka:Vuoden 1987 kirjat Luokka:Haruki Murakamin teokset
Suurisilmät

Suurisilmät (Priacanthidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä valtameristä. ==Lajit ja anatomia== Suurisilmien heimo jaetaan 4 sukuun, joihin kuuluu yhteensä 18 lajia. Ne ovat keskikokoisia kaloja ja kasvavat suurimmillaan 25-65 cm pitkiksi. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat suurikokoinen suu ja erittäin suuret silmät. Silmissä on myös ainutlaatuinen heijastava kerros. Selkäeviä suurisilmillä on yksi ja se on pitkähkö. Vatsaevät ovat kookkaat ja kiinni vatsassa kalvon välityksellä. Suurisilmälajien suomut ovat karkeat ja väritykseltään tyypillisesti punertavat. Eräillä lajeilla on myös hopeaisia laikkuja tai juovia. ==Levinneisyys ja elintavat== Suurisilmälajit elävät trooppisissa ja subtrooppisissa vesissä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Ne liikkuvat yksin tai pieninä ryhminä lähellä kivikkoisia pohjia tai koralliriuttoja 5-400 metrin syvyydessä. Heimoon kuuluvat kalat ovat hämärä- ja yöaktiivisia. Suurisilmien ravintoa ovat pienemmät kalat ja selkärangattomat eläimet kuten äyriäiset. Monet suurisilmistä ovat hyviä ruokakaloja, mutta eivät kovin merkittäviä kaupallisesti. Saaliiksi kalastetaan muun muassa punasuurisilmiä (Priacanthus macracanthus) ja sirppisuurisilmiä (Priacanthus hamrur). ==Lähteet== Luokka:Välskärikalat
Routasisarukset

Routasisarukset on Eija Lappalaisen ja Anne Leinosen vuonna 2011 ilmestynyt tieteisromaani. 2300-luvun dystooppiseen maailmaan sijoittuva teos on ensimmäinen kolmen romaanin sarjasta. Kirja oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia Junior -palkinnon ehdokkaana 2011 ja vuonna 2012 tieteiskirjallisuuden Tähtivaeltaja-palkinnon ehdokaslistalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maria Loikkanen: Routasisarukset. Savon sanomat 24.7.2011. * Salla Brunou: Ekokatastrofi ja velhottaria . Etelä-Saimaa 6.8.2011. * Päivi Heikkilä-Halttunen: Nuortenfantasia yhyttää yhteiskuntakritiikkiin. Helsingin Sanomat 7.8.2011. * Toni Jerrman: Routasisarukset. Tähtivaeltaja 3/2011. * Oona Juutinen: Ennustus Euraanian raunioilla . Fifi 2.9.2011. * Mari Viertola: Seikkailu Euroopan raunioilla. Turun sanomat 21.9.2011. * Kia Kekki: Inhimillisen ja ei-inhimillisen suhde Eija Lappalaisen ja Anne Leinosen trilogiassa Routasisarukset. Pro gradu -työ. Jyväskylän yliopisto, 2015. (PDF) Luokka:Suomalaiset tieteisromaanit Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Potomacin armeija

Potomacin armeija oli Unionin armeija Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Se osallistui useimpiin itäisen sotanäyttämön tärkeimmistä taisteluista. Potomacin armeija on nimetty Potomacjoen mukaan, joka kulkee Marylandin ja Washington D.C:n läntisen rajan halki. Potomacin Armeijan vahvuus 1862 oli noin 120000 sotilasta, 200 tykkiä ja armeija koostui alun perin neljästä armeijakunnasta, mutta myöhemmin se laajennettiin kuuteen ja lopulta kahdeksaan armeijakuntaan, joista viisi oli jalkaväkiarmeijakuntia, yksi oli tykistöarmeijakunta, yksi ratsuväen ja yksi reservissä. == Potomacin Armeijan taustaa == Potomacin Armeija muodostettiin entisestä Koillis-Virginian armeijasta, joka kärsi raskaita tappioita kesän 1861 taisteluissa. Kesän 1861 tappioiden seurauksena, Koillis-Virginian armeijan komentaja Irvin McDowell erotettiin ja kenttäarmeija uudelleen organisoitiin Potomacin Armeijaksi ja armeijan johtajaksi nimitettiin tunnettu kenraalimajuri George B. McClellan. == Potomacin Armeijan taistelut == 1862 Potomacin armeija osallistui epäonnistuneeseen Virginian niemimaan sotaretkeen, jossa Unionin armeijan joukot pyrki valloittamaan Virginian Richmondin, joka toimi Amerikan konfederaation pääkaupunkina. Heinäkuussa 1863, Potomacin Armeija osallistui merkittävään Gettysburgin taisteluun, jota pidetään yhtenä Yhdysvaltain sisällissodan käännekohtana. Epäonnistuneen sotaretken seurauksena presidentti Abraham Lincoln erotti George McClellanin ja nimitti Ambrose Burnsiden komentamaan armeijaa. Joulukuussa 1862, Ambrose Burnsiden johdolla Potomacin Armeija osallistui epäonnistuneeseen Fredericksburgin taisteluun. Suuren tappion seurauksena presidentti Lincoln erotti Burnsiden ja nimitti Joseph Hookerin komentamaan armeijaa. Hooker oli armeijan kolmas komentaja kolmeen kuukauteen. == Lähteet == Luokka:Unionin sotilasyksiköt Yhdysvaltain sisällissodassa
HMS Zephyr (R19)

HMS Zephyr (viirinumero R19) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa () Vickers Armstrongilta Newcastlesta, missä köli laskettiin 13. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1943 ja valmistui seuraavana vuonna 6. syyskuuta.Naval- history.net - HMS Zephyr == Palvelus == Vastaanottotestit ja varustautuminen aloitettiin 9. syyskuuta. Niiden päätyttyä alus siirrettiin Scapa Flowhun Kotilaivastoon miehistön koulutukseen. Alus liitettiin 23. lokakuuta Kotilaivastosta muodostettuun operaatio Hardyn osasto Force 2:een, joka miinoitti laivareittejä sekä muuten häiritsi Norjan rannikon merenkulkua. Seuraavana päivänä alus suojasi miinoituslentojen ajan saattuetukialuksia. Lennot peruutettiin 25. lokakuuta heikon sään vuoksi ja osasto palasi 27. lokakuuta Scapa Flowhun. Alus siirrettiin 1954 Portsmouthin reserviin. Se sijoitettiin toukokuussa 1958 poistolistalle ja myytiin kesäkuussa BISCOlle romutettavaksi. Alus saapui 2. heinäkuuta hinattuna Dunstoniin romutettavaksi Clayton and Davielle. ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Vickersin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Suomiklassikot 2 (Kaija Koo)

Suomiklassikot 2 on Kaija Koon kokoelmalevy vuodelta 2010. == Kappaleet == # Unihiekkamyrsky # Vedet virtailee # Operaatio jalokivimeri # Minä muistan sinut # Niin kaunis on hiljaisuus # Kuka keksi rakkauden # Maraton # Totuus viiltää # Tuulikello # Tuulten viemää # Valomerkin aikaan # Tule lähemmäs beibi # Viimeinen lento # Seuraavassa elämässä # Menneen talven lumet # Hanat aukeaa # Kultainen ranta # Kevään ensilunta # Kuiskaaja # Savu hälvenee # Viimeiset hitaat == Aiheesta muualla == * Sarjan kotisivu * Suomiklassikot 2 Discogs-sivustolla Luokka:Vuoden 2010 kokoelma-albumit Luokka:Kaija Koon albumit
Taimivakka

Taimivakka on istutustöissä käytettävä teline jossa kuljetetaan puun taimia. Taimivakassa voi olla mahdollisuus olka- ja vyötäröhihnan käyttöön joten se kulkee mukavasti istuttajan mukana. Vakkoja on olemassa kiinteinä muovisina mutta myös esim. muovitettu kangas voi muodostaa vakan rakenteen sopivaan kehikkoon kiinnitettynä. Kaksoistaimivakassa on kaksi vakkaa jotka asettuvat työntekijän oikealle ja vasemmalle puolelle erityisten valjaiden avulla. ==Katso myös== *pottiputki ==Lähteet== Luokka:Metsätyökalut
Steamboat Geyser

Steamboat Geyser on Yellowstonen kansallispuiston Norrisin geysirlaaksossa sijaitseva geysir. Se on maailman korkeimmalla purkautuva aktiivinen geysir, ja se voi syöstä vettä jopa 90 metrin korkeuteen. thumb|left|Steamboat Geyserin pienempi purkautuminen. Steamboat Geyser purkautuu epäsäännöllisesti, pääosa sen vesisyöksyistä jää pieniksi. Suurten purkausten välillä voi olla neljä päivää tai jopa 50 vuotta. Isommat purkaukset kestävät noin 3–40 minuuttia, ja ne syöksevät kuumaa vettä jopa 90 metrin korkeuteen. Vain Waimangun geysirin on tiedetty purkautuneen korkeammalle, mutta se on ollut kuollut vuodesta 1904. Steamboat Geyserin suurista purkauksista ei ole tietoa ennen vuotta 1878, jolloin se purkautui sarjana. Todennäköisesti se ei ollut tuota ennen purkautunut kovinkaan näyttävästi. Seuraavien kolmenkymmenen vuoden aikana sillä oli yksittäisiä suuria purkauksia, mutta seuraava suuri purkaussarja tapahtui vasta 1911. Tämän jälkeen se oli epäaktiivinen, joitakin pieniä purkauksia lukuun ottamatta, vuoteen 1961, jolloin se aktivoitui uudelleen.Bryan. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yellowstone Luokka:Geysirit
Eero Mäntyrannan patsas

Eero Mäntyrannan hiihtäjäpatsas "Kaarteetki täysillä" on hiihtäjä Eero Mäntyrannan kunniaksi Pelloon pystytetty veistos, joka esittää Mäntyrantaa hiihtämässä. Pronssipatsaan on suunnitellut ja valmistanut kuvanveistäjä, professori Ensio Seppänen. Veistos paljastettiin vuonna 1997.Ensio Seppänen: Kaarteetki täysillä; Kuvataiteilijamatrikkeli.fi Teos sijaitsee Pellon kylän keskustassa Tornionjoen rannalla. Patsaan jalustassa on luettelo Mäntyrannan arvokisamitaleista ja kisoista, joista ne on saatu. Mäntyranta saavutti useita voittoja hiihtokilpailuissa, muun muassa kultaa Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960 ja Innsbruckin talviolympialaisissa 1964. == Lähteet == Luokka:Pello Luokka:Suomen patsaat ja veistokset Luokka:Muotokuvaveistokset Luokka:1997
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1992

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1992 pelattiin Suomessa, ottelupaikkakuntana oli Tampere. Kanada voitti maailmanmestaruuden kukistamalla Yhdysvallat loppuottelussa selvin lukemin 8-0\. Emäntämaa Suomi saavutti pronssia voitettuaan Ruotsin pronssiottelussa lukemin 5-4 rangaistuslaukauskilpailun jälkeen. == Aasian karsinta == Aasian karsinnassa vastakkain olivat Kiina ja Japani, Kiina voitti molemmat pelit maalein 5–0. == Alkusarja == === Lohko A === Sija Joukkue O V T H TM PM +/- P 1\. 3 3 0 0 24 1 +23 6 2\. 3 2 0 1 12 9 +3 4 3\. 3 1 0 2 7 16 -9 2 4\. 3 0 0 3 3 20 -17 0 === Lohko B === Sija Joukkue 0 V T H TM PM +/- P 1\. 3 3 0 0 31 4 +27 6 2\. 3 2 0 1 27 9 +18 4 3\. 3 1 0 2 8 21 -13 2 4\. 3 0 0 3 2 34 -32 0 == Sijoituspelit == === Sijat 5.–8. === === Sijat 7.–8. === === Sijat 5.–6. === == Pudotuspelit == === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Loppusijoitukset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. == Lähteet == * Whockey - WWC 1992 * Hockeyarchives - Championnats du monde féminins 1992 * SFRP Hockey Archive - World Women Championship Pool A 1992 Luokka:Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1992 jääkiekko Luokka:Suomen jääkiekko Luokka:Tampereen urheilutapahtumat
Bretagnelaistyttö ruukku kädessä

Bretagnelaistyttö ruukku kädessä on taiteilija Amélie Lundahlin (1850–1914) vuonna 1884 maalaama öljyvärimaalaus. Kooltaan teos on 90×69 cm. Bretagnelaistyttö ruukku kädessä -maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, johon se on ostettu vuonna 1996. Maalauksessa bretagnelaistyttö istuu suuri ruukku sylissään. Siinä korostuu taiteilijan hienostunut värien käyttö: roosaa, hopeanharmaata ja ruskean vivahteita. Vastakohtaisuutta luovat tytön musta mekko ja valkoinen kaulus. Tytön ruskeille mietteliäille kasvoille laskeutuu pehmeä valo. Lundahlilla on sanottu olleen vahvan koloristisen tajun. Lundahl työskenteli vuosina 1877–1885 Ranskassa, ja etenkin Bretagnessa kesäisin vietetty aika oli hänelle taiteellisesti merkittävää. Hän maalasi paljon Bretagnen rannikkoa ja sen ihmisiä. Useissa hänen maalauksissaan toistuu sama aihe, nuori nainen. Ilmeeltään maalaus pohjaa realismiin, naturalismiin ja ulkoilmamaalaukseen. Tärkeitä ulkoilmamaalauksen vaikuttajia olivat tuolloin Jules Breton ja Jules Bastien-Lepage. ==Lähteet== * Olavinen, Anja: Amélie Lundahl: Bretagnelaistyttö ruukku kädessä. Teoksessa Ateneum- opas. Toim. Timo Huusko. 2007. s. 37. ==Aiheesta muualla== * Teos Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Bretagnelaistyttö ruukku kädessä. * Suomen Kansallisgalleria: Tytön pää(1882). Luokka:Suomalaiset maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat
Liberty Street (Manhattan)

thumb|oikea|250px|Osoitteessa 33 Liberty Street sijaitseva Federal Reserve Bank of New York. Liberty Street on länsi-itä-suunnassa kulkeva katu New Yorkin kaupungissa, Lower Manhattanin kaupunginosassa rajautuen East Riveriin. Kadun läntinen pää vaurioitui pahoin syyskuun 11. päivän iskuissa. Ennen Amerikan vallankumousta katu tunnettiin nimellä Crown Street. ==Liberty Streetilla sijaitsevia rakennuksia ja puistoja== *One Chase Manhattan Plaza *Federal Reserve Bank of New York *One Liberty Plaza *Zuccotti Park *World Trade Centerin alue (Ground zero) *Brookfield Place == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Manhattanin kadut