EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Supertramp (albumi)

__NOTOC__ Supertramp on brittiläisen rockyhtye Supertrampin yhtyeen nimeä kantava debyyttialbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1970. Albumi on julkaistu myös nimellä "Now and Then". Albumi julkaistiin Yhdysvalloissa vasta vuoden 1977 loppupuolella, mutta se oli saatavana maahantuojien kautta sekä levymyymälöissä, jotka olivat erikoistuneet brittiläisen musiikin tuontiin. Vuonna 1977 albumi nousi sijalle 158 Yhdysvaltojen Billboard 200 -lehdessä. == Tausta ja nauhoitus == Kaikki levyn sanoitukset on kirjoittanut Richard Palmer. Kaikkien kappaleiden musiikit sävelsivät Rick Davies ja Roger Hodgson. Albumi nauhoitettiin kokonaan yöistunnoissa keskiyöstä aamukuuteen, johtuen yhtyeen jäsenten taikauskosta. Hodgson on muistellut myöhemmin: "Insinöörimme Robin Black nukahteli keskellä istuntoja, jotka olivat aika intensiivisiä, koska tappelimme paljon Richard Palmerin kanssa". Albumin kappaleita, kuten muun muassa "Words Unspoken" sekä "I Am Not Like Other Birds of Prey" käytettiin osana brittiläisen Extremes-elokuvan (1971) ääniraitaa yhdessä muiden yhtyeiden musiikin kanssa. == Vastaanotto == Albumin saama vastaanotto oli yleisesti ottaen myönteinen. Judith Simsonsin kommentoi Daily Expressin arvostelussa albumia: "Tämän lupaavan musiikkiyhtyeen debyyttialbumi on melko hyvin onnistunut toisin kuin useimmat levyt, jotka kulkevat levymyymälöissä nimellä "progressiivinen pop." Arvostelusta huolimatta albumi oli kaupallinen floppi. == Kappaleet == * Kaikki kappaleet ovat kirjoittaneet Rick Davies, Roger Hodgson ja Richard Palmer. * Kaikissa lauluissa laulaa Roger Hodgson, ellei toisin mainita. === A-puoli === # # # # # (Palmer ja Hodgson) # === B-puoli === # (Hodgson ja Davies) # (Davies ja Hodgson) # (Hodgson ja Palmer) # == Kokoonpano == * Richard Davies - urut, piano, sähköpiano, huuliharppu, taustalaulu ja laulu * Roger Hodgson - bassokitara, flageolet, akustinen kitara, sello, laulu ja taustalaulu * Richard Palmer - sähkökitara, akustinen kitara, balalaikka, taustalaulu ja laulu * Robert Millar - rummut, lyömäsoittimet, huuliharppu === Tuotanto === * Supertramp - tuottaja * Robin Black - insinööri == Arvostelut == * Allmusic: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1970 esikoisalbumit Luokka:Supertrampin albumit
Mycenaceae

Mycenaceae on Agaricales-lahkoon kuuluva sieniheimo. Se on yksi monista heimoista, jotka erotettiin Tricholomataceae-heimosta fylogeneettisten tutkimusten perusteella. Mycenaceaen jäsenet ovat saprofyyttejä, kosmopoliitteja, ja niitä esiintyy lähes kaikilla ympäristövyöhykkeillä. == Suvut == Heimo sisältää seuraavat suvut: * Cruentomycena * Cynema * Favolaschia * Filoboletus * Hiipot (Mycena) * Nahkavinokkaat (Panellus) * Poromycena * Vaivaishiipot (Resinomycena) * Limajalkahiipot (Roridomyces) == Lähteet == *
Kate Wilhelm

Kate Wilhelm (8. kesäkuuta 1928 Toledo, Ohio – 8. maaliskuuta 2018 Eugene, Oregon) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän voitti kolme Nebula- palkintoa ja Hugon teoksella Where Late the Sweet Birds Sang. == Teoksia == * Where Late the Sweet Birds Sang (1976), Hugo-palkinto, Locus-palkinto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kate Wilhelm Science Fiction Awards Database -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Hugo- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistys

Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistys eli MPV-pelkistys on kemiallinen reaktio, jossa alkoholi pelkistää karbonyyliyhdisteen kuten aldehydin tai ketonin hapettuen itse karbonyyliyhdisteeksi. Reaktio vaatii katalyytikseen alumiinialkoksidin. Reaktio on minetty Hans Meerweinin, Wolfgang Ponndorfin ja Albert Verleyn mukaan, jotka raportoivat reaktion vuosina 1925-1926\. Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistyksellä on tärkeitä sovelluksia orgaanisen kemian synteeseissä. Reaktion käänteisreaktiota nimitetään Oppenauer- hapetukseksi. ==Reagenssit ja mekanismi== Meerwein, Ponndorf ja Verley havaitsivat reaktion jokainen itsenäisesti. Meerwein raportoi alumiinietoksidin pelkistävän aldehydejä primäärisiksi alkoholeiksi vuonna 1925. Samana vuonna Verley osoitti, että geranioli pelkistää butyraldehydin butanoliksi alumiinietoksidin läsnä ollessa. Vuonna 1926 Ponndorf raportoi, että myös ketonit voidaan pelkistää käyttämällä pelkistimenä isopropanolia alumiini-isopropoksidin läsnä ollessa. Nykyisinkin käytetyin pelkistin on isopropanoli. Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistys tapahtuu useille aldehydeille ja ketoneille ja se on selektiivinen karbonyyliryhmän suhteen ja monet muut funktionaaliset ryhmät selviytyvät reagoimatta. Meerwein–Ponndorf–Verley- pelkistys on tasapainoreaktio ja reaktiota ajetaan tuotteina kohden poistamalla reaktioseoksesta asetonia tislaamalla.Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber & Guido D. Frey: Aldehydes, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 16.10.2017.Bernhard Kammermeier: Reduction, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 16.10.2017. Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistyksen mekanismin ensimmäisessä vaiheessa alumiinialkoksidi koordinoituu sekä aldehydin tai ketonin karbonyyliryhmään että alkoholin hydroksyyliryhmään. Tämän jälkeen muodostuu rengasmainen siirtymätila. Siirtymätila purkautuu tuotteiksi siten, että alkoholilta siirtyy hydridi-ioni karbonyyliyhdisteen karbonyyliryhmälle. Tällöin alkoholi hapettuu karbonyyliyhdisteeksi ja lähtöaineena oleva karbonyyliryhmä pelkistyy alkoholiksi. Käyttämällä kiraalisia alumiinialkoksideja tai kiraalisia apuaineita voidaan Meerwein–Ponndorf–Verley-pelkistys suorittaa stereoselektiivisesti. Reaktiolla on käyttöä muun muassa luonnonaineiden kokonaissynteeseissä. : ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Krasnaja zvezda

Krasnaja zvezda (, ”Punatähti”) on Venäjän puolustusministeriön lehti, joka on perustettu vuoden 1923 päätöksellä Neuvostoliiton puolustuksen kansankomissariaatin julkaisuksi. Ensimmäinen numero ilmestyi 1. tammikuuta 1924. Päätoimittajana oli vuosina 1955—1985 kenraalimajuri Nikolai Ivanovitš Makejev. Elokuusta 1988 päätoimittajana on Nikolai N. Jefimov. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * http://www.redstar.ru/ * http://красная-звезда.рф/ Luokka:Venäjän asevoimat Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet Luokka:Venäläiset sanomalehdet
Hampton Fancher

Hampton Lansden Fancher (s. 18. heinäkuuta 1938 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Blade Runnerin (1982) ja sen jatko-osan Blade Runner 2049:n (2017) käsikirjoittamisesta. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Elävät henkilöt
Goldbergit

Goldbergit (The Goldbergs) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC:llä tiistaina 24. syyskuuta 2013. Se perustuu sarjan luojan Adam F. Goldbergin lapsuuteen ja perheeseen 1980-luvulla. Goldbergit asuvat 1980-luvun Pennsylvaniassa. Perheen isä on nimeltään Murray, ja äiti Beverly. Lapsina ovat Barry ja Erica, sekä nuorin lapsi Adam, joka dokumentoi perhe-elämää videokamerallaan. Sarjassa esiintyy myös Beverlyn isä Albert ”Pops”. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:ABC:n televisio-ohjelmat
Iris Kick

Iris Kick on rockyhtye Plastic Tearsin single, joka julkaistiin 4. lokakuuta 2017. Se on singlelohkaisu tulevalta Angels with Attitude -albumilta. == Kappaleet == # == Kokoonpano == * Miqu December – laulu * Andy Whitewine – kitara * Edu – basso * Eco Xtasy – rummut * Marc Sonic – kitara == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Plastic Tearsin kappaleet Luokka:Vuoden 2017 kappaleet
Kangas (Jyväskylä)

Kangas on Jyväskylän Tourulan kaupunginosassa sijaitseva 34 hehtaarin laajuinen asuinalue ja yrityskeskittymä. Se sijaitsee Tourujoen itäpuolella noin kilometrin päässä keskustasta, Tourulan asuinalueen pohjoispuolella. Kangas rajautuu Tourujoen, Ailakinkadun, Vapaaherrantien ja Kympinkadun sisäpuolelle. Alue on aikaisemmin ollut Kankaan paperitehtaan käytössä. Tehtaan toiminta alueella päättyi tammikuussa 2010 ja kaupunki hankki alueen itselleen käyttämällä etuosto-oikeuttaan. Alueen kehittäminen aloitettiin vuonna 2011 asukkaiden osallistumisprojektilla. Yleisen arkkitehtuurikilpailun alueen yleiskaavasta voitti Arkkitehtitoimisto Petri Rouhiainen Oy:n ehdotus Hjalmarin uni. Alueen osayleiskaava hyväksyttiin marraskuussa 2013.Kankaan kaavoitus . Jyväskylän kaupunki. Viitattu 16.10.2017. Kankaan paperitehtaan siipiosasta on muovattu Luova kampus, jonne vuoden 2016 alussa muutti Petäjävedeltä ammattiopiston Käsi- ja taideteollisuusoppilaitos ja sen jälkeen Humanistisen ammattikorkeakoulun toimintoja. Alueen työpaikkarakentamisessa käytetään sekä vanhoja teollisuusrakennuksia että uudistuotantoa. Kankaalla sijaitsee mm. Landis+Gyrin 6 000 neliön uudisrakennus. Asuinrakennuksiin valmistui syksyyn 2018 mennessä 360 asuntoa. Niiden lippulaivaksi on noussut 16-kerroksinen opiskelijatalo KOAS Kankaantorni. Ensimmäinen kokonainen kortteli valmistui Piippurantaan vuonna 2018. Alueen ydinosien arvioidaan valmistuvan vuoteen 2025 mennessä. Suomen Kotiseutuliitto valitsi Kankaan vuonna 2024 Vuoden kaupunginosaksi. Perusteluissa Kankaan eduiksi mainittiin kestävä, kunnianhimoinen kaupunkisuunnittelu ja aktiivinen, yhteisöllinen, kierto- ja jakamistaloutta käytännössä toteuttava asukastoiminta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tourula
RAND Corporation

RAND Corporation on yhdysvaltalainen voittoa tuottamaton tutkimuslaitos ja ajatushautomo, joka perustettiin 1948 tuottamaan analyysejä Yhdysvaltain asevoimille. ==Historia== Project RAND perustettiin Douglasin lentokonetehtaan alaisuuteen pian toisen maailmansodan jälkeen 1. lokakuuta 1945. Projektin taustalla olivat ilmavoimien kenraali H. H. "Hap" Arnold, sotaministerin neuvonantaja MIT:n Edward Bowles, Douglasin johtaja Donald Douglas, Douglasin pääinsinööri Arthur Raymond ja hänen avustajansa Franklin Collbohm. Collbohm nousi RANDin johtajaksi 1946. Ensimmäinen projektin raportti oli Preliminary Design of an Experimental World-Circling Spaceship, jossa hahmoteltiin maata kiertävän satelliitin mahdollisuuksia tekniikan osalta, ongelmia ja hintaa, mutta myös sen merkitystä ja mahdollisuuksia ihmistä kantavan laitteen rakentamiseen.https://www.rand.org/pubs/special_memoranda/SM11827.html Vuonna 1947 projekti muutti Douglasin tehtaalta omiin toimistotiloihinsa Santa Monicaan. 14. helmikuuta 1948 projekti irrotettiin Douglasista omaksi voittoa tuottamattomaksi järjestökseen. RAND Corporation sai alkurahoituksenaan miljoona dollaria korottomana lainana ja pankkitakauksena Fordin säätiöltä. ==Tutkimuskohteita== RANDin saavutuksiin luetaan osallistuminen Yhdysvaltain avaruusohjelman kehittämiseen, saavutukset tekoälyssä ja monet Internetin luomiseen kehitetyt periaatteet. Vuoden 2005 raportin mukaan enää noin puolet RANDin tutkimuksesta liittyy kansalliseen turvallisuuteen. Monia muita tutkittavia aiheita ovat perheiden tukeminen, oikeudenkäyttö, työmarkkinat, yritysten johtaminen, kriisinhallinta ja luonnonkatastrofeihin varautuminen, väestö- ja aluepolitiikan tutkimus. Vuosina 1974-1982 RAND toteutti laajan tutkimuksen nimeltä RAND Health Insurance Experiment (RAND HIE) terveydenhuollon kustannuksista, käytöstä ja tuloksista Yhdysvalloissa. Tutkimusta käytetään edelleen ennustamaan kulujen muuttumista sairausvakuutuksen uudistusten myötä. Tutkimuksen toistaminen on sen laajuuden vuoksi lähes mahdotonta. Nykyrahassa tutkimus tuli maksamaan Yhdysvaltain terveysministeriön maksamana lähes 300 miljoonaa dollaria. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * https://www.rand.org/ __NOTOC__ Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot
Fresh Off the Boat

Fresh Off the Boat on yhdysvaltalainen Nahnatchka Khanin luoma tilannekomediasarja, jonka pääosissa ovat Hudson Yang, Randall Park ja Constance Wu. Sarja perustuu Eddie Huangin oikeaan elämään ja siitä kertovaan vuonna 2013 julkaistuun kirjaan Fresh Off the Boat: A Memoir. Huang toimi sarjan kertojana ensimmäisen kauden ajan. Sarjan esittäminen alkoi Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 4. helmikuuta 2015. == Juoni == Sarja seuraa taiwanilaisen perheen kulkua, kun he muuttavat Washingtonin Chinatownista Orlandoon, Floridaan ja avaavat cowboy-teemaisen pihviravintolan vuonna 1995. Äiti tuskailee sopeutumisen kanssa, perheen isä jahtaa ”amerikkalaista unelmaa” ja Eddiellä on omat ongelmansa koulunkäyntinsä kanssa. == Näyttelijät == == Tuotanto == ABC tilasi sarjalle toisen tuotantokauden toukokuussa 2015 ja kolmannen maaliskuussa 2016. ABC tilasi neljännen tuotantokauden toukokuussa 2017 ja viidennen toukokuussa 2018. == Tuotantokaudet == Kausi Jaksot Ensiesitys Avausjakso Päätösjakso 1 13 4. helmikuuta 2015 21. huhtikuuta 2015 2 24 22. syyskuuta 2015 24. toukokuuta 2016 3 23 11. lokakuuta 2016 16. toukokuuta 2017 4 19 3. lokakuuta 2017 20. maaliskuuta 2018 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fresh Off the Boat ABC:n sivustolla * * Fresh Off the Boat TV Guiden sivustolla * Fresh Off the Boat TV.comissa * * Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:2020-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:ABC:n televisio-ohjelmat
Hannu Matilainen

Hannu Matilainen (s. 1947, Kemi) on haminalainen keramiikka- ja lasitaiteilija. Hänen puolisonsa on taiteilija Raila Vainonen. ==Aiheesta muualla== *Hannu Matilainen Ornamon Finnish Designer -sivustolla *Hannu Matilainen Kotkan taiteilijaseuran sivustolla *Hannu Matilaisen oma verkkosivusto Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Draga Mašin

Draga Mašin (, o.s. Lunjevica (Луњевица); 1867 – 11. kesäkuuta 1903 Belgrad) oli Serbian kuninkaan Aleksanteri I:n puoliso. Hänet surmattiin yhdessä miehensä kanssa vuoden 1903 palatsivallankaappauksen yhteydessä.John Haag: Draga (1867–1903) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 16.10.2017. ==Elämä== Kuningatar Dragan suku eli Lunjevicat tunnettiin Serbian itsenäisyyskamppailun ja Obrenovićin dynastian tukijoina. Hänen isoisänsä Nikola Lunjevica oli tunnettu patriootti ja hänen isänsä oli valtion virkamies. Isän kuoltua perhe ajautui köyhyyteen, joten Draga nai vuonna 1884 Svetozar Mašin -nimisen insinöörin ja virkamiehen, joka kuitenkin kuoli jo seuraavana vuonna. Draga Mašin pääsi vuonna 1889 kuningatar Natalija Obrenovićin hovineidoksi ja tutustui tämän alaikäiseen poikaan Aleksanteriin, josta tuli samana vuonna kuningas, kun hänen isänsä Milan I joutui luopumaan kruunusta. Myöhemmin kuningas Aleksanteri aloitti suhteen itseään lähes kymmenen vuotta vanhemman Draga Mašinin kanssa ja päätti lopulta naida tämän. Suhde ja avioliittoaie herättivät runsaasti paheksuntaa, sillä Dragan säätyasemaa ei pidetty kuninkaan puolisolle sopivana. Asiaa pahensi se, että Aleksanteria pidettiin heikkotahtoisena ja perheenjäsentensä ohjailemana hallitsijana. Kuninkaan vastustajat levittivät myös huhuja, joiden mukaan Mašin olisi leskeydyttyään elättänyt itseään rikkaiden miesten kurtisaanina. Piittaamatta vanhempiensa ja yleisen mielipiteen voimakkaasta vastustuksesta Aleksanteri I solmi heinäkuussa 1900 avioliiton Mašinin kanssa. Aleksanterin hallinto muuttui tämän jälkeen entistä itsevaltaisemmaksi ja vihatummaksi, sillä hän alkoi erottaa hovista, hallituksesta ja armeijasta puolisoaan ja avioliittoaan arvostelleita henkilöitä. Draga ja Aleksanteri eivät saaneet lapsia, mutta kuningatar väitti useita kertoja perättömästi tulleensa raskaaksi, mikä lisäsi kuningasparin epäsuosiota. Pian alkoi myös levitä huhuja, että Aleksanteri olisi suunnitellut nimeävänsä Dragan epävakaata elämää viettäneen veljen Nikodije Lunjevican kruununperijäkseen. Kaikki tämä myötävaikutti siihen, että joukko Serbian armeijan nuoria upseereita alkoi vuodesta 1901 suunnitella kuninkaan salamurhaa. Yksi murhasalaliiton johtajista oli kuningatar Dragan entinen lanko, eversti Aleksandar Mašin, joka kuului kilpailevan Karađorđevićin dynastian kannattajiin. Salaliittolaiset tunkeutuivat 10.–11. kesäkuuta 1903 välisenä yönä kuninkaalliseen palatsiin ja ampuivat sekä kuningas Aleksanterin että kuningatar Dragan, jotka löydettiin piiloutuneina vaatekomerosta. Heidän silvotut ruumiinsa heitettiin ikkunasta palatsin puutarhaan. Valta siirtyi tämän jälkeen Karađorđevićin suvulle. ==Populaarikulttuurissa== *Pola Negri näytteli Draga Mašinia vuonna 1932 valmistuneessa Hollywood-elokuvassa Nainen käskee. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Draga Masin Luokka:Serbialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
New Hartford

New Hartford on kunta New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestölaskennan mukaan asukasluku oli 22 166\. Yhdysvaltain väestönlaskentatoimiston mukaan New Hartfordin pinta-ala on 66,03 neliökilometriä, josta 65,73 neliökilometriä on maa-aluetta ja 0,31 neliökilometriä (0,39%) on vettä. Luokka:New Yorkin kunnat
Lukáš Gavalier

Lukas Gavalier (s. 27. joulukuuta 1993) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka torjuu Slovakian Extraliigassa pelaavassa HK Popradissa. == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mannen

Mannen on Norjan tunturi, jonka laki on 1 294 metriä merenpinnan yläpuolella. Se sijaitsee Horgheimissa Romsdalenissa Raumajoen varrella.geo.ngu.no, Viitattu 17.10.2017 ==Sortumisvaara== Tunturi on epävakaa, ja se voi romahtaa milloin vain. Sitä on seurattu vuodesta 2009.Ruotsin radioNorjalaisen vuoren rinne uhkaa romahtaa, Ylen uutiset Romahtaessaan se voi saada liikkeelle 100 miljoonan m³ maamassan.Fylkesmannen Viitattu 17.10.2017 Pienempikin, noin 2–3 miljoonan m³:n, romahdus voi yltää asumuksiin, rautatiehen ja Eurooppatiehen E136. Maamassa voi tukkia Raumajoen ja aiheuttaa tulvan. ==Lähteet== Luokka:Møren ja Romsdalin läänin vuoret Luokka:Rauma (Norja)
Kyle of Lochalshin rautatieasema

Kyle of Lochalshin rautatieasema () on rautatieasema Kyle of Lochalshin kylässä Ylämaan hallintoalueella, Skotlannissa. Se on Kyle of Lochalshin radan pääteasema. Asema avattiin 2. marraskuuta 1897. Sitä käytti 65 182 matkustajaa kaudella 2017–2018. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ylämaan rautatieliikennepaikat Luokka:1890-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat
Aidepsos

Aidepsos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Euboian saarella Kreikassa. Se sijaitsi Istiaía-Aidipsóksen kunnan alueella nykyisen Loutrá Aidipsoún kaupungin paikalla, noin kolme kilometriä etelään nykyisestä Aidipsóksen kylästä. == Historia == Aidepsos oli Histiaian kaupungin alaisuudessa ainakin siinä vaiheessa, kun tämä hallitsi koko pohjoista Euboiaa. Aidepsos tunnettiin antiikin aikana erityisesti kuumistä lähteistään ja kylpylöistään. Kreikkalaisessa mytologiassa lähteet yhdistettiin Herakleehen. Varhaisimmat maininnat lähteistä ovat 400- ja 300-luvuilta eaa. Alueella vuonna 427 eaa. tapahtuneen maanjäristyksen kerrotaan kuivattaneen lähteet kolmeksi päiväksi. Aidepsos alettiin tuntea terveyskylpyläkeskuksena hellenistisen kauden lopulla ja roomalaisella kaudella. Vierailta tiedetään kannetun erityinen vero viimeistään 200-luvulla eaa. Muun muassa kihdistä kärsinyt Sulla vietti lomaa paikalla. Kaupunki oli yläluokan ja taiteilijoiden erityisessä suosiossa 100-luvulla jaa. Tuolloin sen mainitsee muun muassa Plutarkhos, joka kutsuu kaupunkiin osaksi sijoittuneissa Pitopuheissaan paikkaa ”Hellaan yhteiseksi olohuoneeksi”.Plutarkhos: Pitopuheita IV.1. Suomennos Liisa Kaski. Aidepsoksen lähistöltä kaivettiin myös kuparia ja rautaa, ja alueella oli tähän liittynyttä metalliteollisuutta. Aidepsoksen alueella on suoritettu suhteellisen vähän arkeologisia kaivauksia, sillä nykyinen kaupunki sijaitsee raunioiden päällä. Joitakin pienimuotoisia kaivauksia on tehty 1900-luvun alkupuolella. == Rakennukset ja löydökset == Aidepsoksessa tiedetään olleen suurikokoisia julkisia ja yksityisiä rakennuksia, kuten kylpylöitä, huviloita ja erilaisia majoitustiloja. Vähäisten kaivausten tuottamiin löytöihin lukeutuvat muun muassa yhden roomalaisella kaudella 100- tai 200-luvulla jaa. rakennetun kylpylän rauniot. Se oli ollut käytössä kristilliselle kaudella saakka. Kylpylä sai vetensä alueen kuumista lähteistä. Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Chalkídan arkeologisessa museossa. == Lähteet == Luokka:Antiikin Euboian kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Kreikassa Luokka:Istiaía-Aidipsós
Eretrian teatteri

Eretrian teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Eretrian kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat nykyisen Erétrian kaupungin pohjoislaidalla. Teatteri oli rakennettu kaupungin länsiosaan akropoliin eli linnavuoren lounaispuolelle, ei kuitenkaan sen rinteeseen vaan keinotekoiselle kukkulalle. Siinä on ollut kolme rakennusvaihetta. Ensimmäinen teatteri on rakennettu 400- tai 300-luvulla eaa. Teatteria muutettiin 300-luvun eaa. lopulla tai 200-luvun eaa. alkupuolella, ja se kunnostettiin sen jälkeen kun roomalaiset olivat tuhonneet kaupungin vuonna 198 eaa. Teatteri oli normaali kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Orkhestran halkaisija oli noin 20 metriä. Toisessa rakennusvaiheesa orkhestra sijoitettiin yli kolme metriä varhaisempaa alemmaksi ja kahdeksan metriä pohjoisemmaksi. Katsomossa oli tilaa noin katsojalle. Portaat jakoivat katsomon 11 sektoriin. Orkhestran takana oli skene- eli näyttämörakennus, johon kuului proskenion. Proskenionin koristelu edusti toisessa vaiheessa joonialaista ja kolmannessa vaiheessa doorilaista tyyliä. Orkhestran keskelle johti skene-rakennuksesta maanalainen käytävä ktoonisten jumaluuksien ilmestymistä varten. Alkuvaiheessa teatterin rakennelmat olivat monin osin puiset, myöhemmin kivestä. Teatterin lounaispuolella sijaitsivat Dionysokselle omistettu temppeli ja alttari, ja itäpuolella stadion sekä niin kutsuttu ylempi gymnasion. Teatterin arkeologiset kaivaukset suoritti American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu vuosina 1891–1895. Myöhemmin raunioita on kunnostettu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan teatterit Luokka:Eretria
Erétrian arkeologinen museo

Erétrian arkeologinen museo () on arkeologinen museo Erétrian kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee antiikin Eretrian kaupungin alueelta ja ympäristöstä löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Museo aloitti toimintansa pienimuotoisempana ja eri rakennuksessa vuonna 1961. Nykyisen museorakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1983 ja se otettiin käyttöön vuonna 1991. Museorakennus sijaitsee Erétrian kaupungin luoteisosassa lähellä antiikin Eretrian arkeologista aluetta. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Eretriasta sekä muun muassa Amárynthoksesta, Lefkantísta, Magoúlasta ja Xirópolista. Museoesineisiin kuuluu esineitä varhaiselta helladiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Merkittävimpiin löytöihin kuuluvat muun muassa Lefkantísta löydetty varhaisin tunnettu kentauria esittävä veistos (n. 1050–900 eaa.) sekä Apollon Dafneforoksen temppelin länsipään päätykolmiokoristelusta peräisin oleva Theseusta ja Antiopea esittävä veistos. Veistosten lisäksi kokoelmiin kuuluu muun muassa suuri määrä eretrialaista ja attikalaista keramiikkaa. Tiedosto:Centaur Chiron of Lefkandi, Archaeological museum of Eretria, Greece.jpg|Varhaisin tunnettu kentauria esittävä veistos, n. 1050–900 eaa. Tiedosto:Eretria24.jpg|Geometrisen kauden pyksis. Tiedosto:Eretria21.jpg|Geometrisen ja arkaaisen kauden kokoelmia. Tiedosto:Eretria37.jpg|Geometrisen ja arkaaisen kauden kokoelmia. Tiedosto:Theseus Antiope archmus Eretria.jpg|Theseus ja Antiope, n. 510 eaa. Tiedosto:Tete féminine 500BCE archmus Eretria.jpg|Savinen naisen pää, n. 500 eaa. Tiedosto:Eretria43.jpg|Reliefi. Tiedosto:Nikon stele archmus Eretria 674.jpg|Nikonin hautakivi. Tiedosto:Applique a testa di gorgone, IV sec. ac, da eretria, grecia (M. archeol. eretria).JPG|Gorgon, 300-luku eaa. Tiedosto:Eretria42.jpg|Pienoismalli antiikin aikaisesta talosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Erétria Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Chalkídan arkeologinen museo (vanha)

Chalkídan arkeologinen museo () on arkeologinen museo Chalkídan kaupungissa Euboian saarella Kreikassa. Se esittelee eri puolilta saarta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä. Chalkídassa toimii myös uusi Chalkídan arkeologinen museo ”Aréthousa”. == Historia ja rakennus == Chalkídan arkeologinen museo on perustettu ja rakennettu vuosina 1901–1902. Se toimii Chalkídan keskustassa sijaitsevassa uusklassisessa rakennuksessa. Museossa on kolme näyttelysalia. Esineitä on näytteillä myös museon pihalla. Rakennus kunnostettiin vuosina 1990–1991. == Kokoelmat == Museon kokoelmiin kuuluu esineitä paleoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Museoesineisiin lukeutuu löytöjä muun muassa Mánikan varhaisen helladisen kauden asutuksesta ja hautausmaalta; mykeneläisen ja geometrisen kauden keramiikkaa ja figuriineja; klassisen ja hellenistisen kauden veistoksia, keramiikkaa ja rahoja antiikin Khalkiin, Eretrian ja Karystoksen kaupungeista; sekä roomalaisen kauden veistoksia Khalkiista ja Aidepsoksesta. Merkittäviin museoesineisiin kuuluvat muun muassa paleoliittisen ja neoliittisen kauden työkalut; Mánikasta löydetty keramiikka sekä luusta ja pronssista tehdyt varhaishelladiset figuriinit 2000-luvulta eaa.; Vromoúsasta löydetty maalattu rhyton mykeneläiseltä kaudelta 1000-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta eaa.; kuros-veistosten osat 500-luvulta eaa.; istuvaa naista esittävä hautakivi 400-luvulta eaa.; Demeterin tai Kybelen kuvapatsas 300-luvulta eaa.; Dionysosta ja Plutonia esittävä votiivireliefi Karystoksesta samoin 300-luvulta eaa.; hellenistisen kauden hautausmaalta löydetty urheilijan kultainen seppele; Khalkiista löydetty päätön Apollonia esittävä patsas, joka on roomalaisaikainen kopio; sekä Aidepsoksen roomalaisesta kylpylästä löydetty Antinooksen patsas keisari Hadrianuksen kaudelta. Tiedosto:Αρχαιολογικό Μουσείο Χαλκίδας 9843.jpg|Museon kokoelmia. Tiedosto:Chalkis-Archaelogical- Museum.JPG|Museon veistoskokoelmia. Tiedosto:Αυλή αρχαιολογικού μουσείου Χαλκίδας 9833.jpg|Museon kokoelmia sen pihalla. Tiedosto:Γεωμετρικό αγγείο ΑΜΧαλκίδας 9875.jpg|Geometrisen kauden keramiikkaa Melokselta, n. 800–700-luku eaa. Tiedosto:Ανάγλυφο θυσίας κριού 9883.jpg|Pässin uhraus, reliefi, 400-luku eaa. Tiedosto:Αναθηματικό ανάγλυφο με τον Διόνυσο και τον Πλούτωνα 9888.jpg|Dionysos ja Pluton votiivireliefissä, 300-luku eaa. Tiedosto:Κορμός μεγάλου ζώου, ΑΜ Χαλκίδας 9921.jpg|Leijonan tai koiran (?) torso, 300-luku eaa. Tiedosto:Κατάλογος νικητών σε αθλητικούς αγώνες, Χαλκίδα 9837.jpg|Khalkiin Herakleian kisojen voittajien luettelo, 100-luku/1. vs. eaa. Tiedosto:Ανάγλυφο νεκρόδειπνο, Χαλκίδα 9828.jpg|Hautakivi. Tiedosto:Ακέφαλο άγαλμα Απόλλωνα, Χαλκίδα 9879.JPG|Apollon. Tiedosto:Άγαλμα Αντίνοου 9878.jpg|Antinoos. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chalkída Luokka:Kreikan arkeologiset museot
Jarrulaskuvarjo

Jarrulaskuvarjo tai jarruvarjo on lentokoneessa käytettävä laskuvarjon kaltainen osa, jolla hidastetaan koneen nopeutta laskeutumisessa. Jarruvarjon on keksinyt Gleb Kotelnikov vuonna 1912. == Aiheesta muualla == Luokka:Lentokonekomponentit
Mark Clifton

Mark Clifton (1906 - 1963) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hänen tunnetuimpia töitään on They'd Rather Be Right (myös nimellä The Forever Machine) yhdessä Frank Rileyn kanssa, josta tekijät saivat Hugo-palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Mark Clifton Science Fiction Awards Database -sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Hugo- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Meritorjunta

Meritorjunta on vihollisten sotilaallisten merialusten torjumista. Se voi kohdistua niin merenpinnan päällisiin, kuin meren alaisiin aluksiin. Pinnanalainen alus on yleensä sukellusvene. Meritorjunnassa voidaan käyttää laivastoalusten ohella: lähinnä merimaaliohjuksia, rannikkopattereita tykistön roolissa kuin myös lentokoneita. Rannikkopatteristo voi olla myös liikkuva, jolloin lähinnä telahaupitsit voisivat tulla kyseeseen tässä tehtävässä, Lentokoneisiin, ohjusveneeseen tai rannikon puolustusasemaan voi olla asennettuna meritorjuntaohjus. Näistä tunnetuimpia on Falklandin sotaan liittynyt, ranskalaisvalmisteinen Exocet-ohjus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * http://merivoimat.fi/kalustokuvastot * https://saab.com/fi/region/finland/news-and-press-releases/news-and-press- releases/2016/rbs15-meritorjuntaohjusjarjestelma-palasi-ajoneuvolaveteille- ruotsissa/ Luokka:Merisodankäynti
Paulus Utsi

Paulus Utsi (7. heinäkuuta 1918 Yykeänmuotka, Norja – 1. toukokuuta 1975http://lapinkavijat.rovaniemi.fi/pohjoisetkirjailijat/artikkelit_kalotti/kalotti_saamelaisrunoilija.paulus.utsi.LK.1975.05.04.pdf Porjus, Ruotsi) oli saamelainen runoilija ja käsityöläinen. Utsi toimi saamelaiskäsitöiden (sámi duodji) opettajana pohjoisessa Lapissa, myös Inarissa. Hän oli aktiivinen yhdistysihminen ja saamelaispoliitikko. Hän korosti saamen kielillä kirjoittamisen tärkeyttä. Utsi kirjoitti koko elämänsä, mutta ehti julkaista vain yhden kirjan elinaikanaan: runokokoelman Giela giela (1974). Muut runot ja tekstit on julkaistu postuumisti. Hänen puolisonsa Inger Utsi toimitti ja käänsi hänen tekstejään. Kuoleman jälkeen ilmestyivät Giela gielain (1980), Don čanat mu alccesat (1992) ja Följ stigen; texter 1941–1974 (2000). Paulus Utsi oli ensimmäinen saamelaiskirjailija, joka löi itsensä läpi sodanjälkeisessä ajassa. Hänestä tuli tärkeä inspiraation lähde nuorille saamelaiskirjailijoille, kuten Nils-Aslak Valkeapäälle. Utsin asema on erityisen tärkeä Ruotsin saamelaisten keskuudessa, ja hänen tunnetuinta runoaan ”Goahtoeanan”, jonka on säveltänyt Lars-Wilhelm Svonni, pitävät monet saamelaisten toisena kansallislauluna. Paulus Utsin vanhemmat olivat Könkämän lapinkylän (Könkämä sameby) porosaamelaisia, joiden porojen kesälaitumet olivat Yykeässä Norjassa ja talvilaitumet Kaaresuvannossa Pohjois-Ruotsissa. Ruotsin ja Norjan välillä vuonna 1919 solmittu uusi laidunsopimus poisti Ruotsissa kirjoilla olevilta saamelaisilta laidunnusoikeuden Norjassa. Sopimus pakotti perheen muuttamaan porojensa kanssa Sirkaksen lapinkylään (Sirkas sameby) Jokimukkaan. Utsin mukaan perhe muutti vuonna 1922, mutta kirkonkirjoihin muutto on rekisteröity vasta vuonna 1926. Perhe oli vajaan kymmenen vuoden aikana ajettu ensin Jukkasjärveltä Koutokeinoon ja sieltä edelleen Kaaresuvantoon ennen kuin he päätyivät Sirkaksen lapinkylään. Vuonna 1920 Luulajanjoesta tehtiin valtakunnallinen vesivoiman kehittämiskohde. Patoamiset hävittivät yhä enemmän porojen laidunmaata. Poronhoitoa ja saamelaista kulttuuria kohdannut paine leimasi vahvasti Utsin kirjailijantyötä. == Lähteet == Luokka:Saamelaiskirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Bahadur Šah I

Bahadur Šah I oli Suurmogulien valtakunnan hallitsija vuosina 1707–1712. ==Elämäkerta== Bahadur Šah syntyi 14. lokakuuta 1643 Burhanpurissa ja hän oli Suurmogulien valtakunnan hallitsija Aurangzebin poika. Hänen alkuperäinen nimensä oli Mu'azzam. Vuodesta 1663 hän edusti isäänsä Deccanissa Keski- Intiassa ja vuosina 1683–1684 hän johti sotaretkeä maratheja vastaan Portugalin siirtokunta Goaan. Ilman Portugalin tukea sotaretki päättyi tuhoisaan tappioon. Aurangzeb kuoli vuonna 1707 ja koska Suurmogulit eivät tavallisesti nimittäneet seuraajaansa, edellisen hallitsijan kuolema johti usein veriseen valtakamppailuun. Mu'azzam toimi isänsä kuollessa Kabulin kuvernöörinä ja joutui taistelemaan veljeänsä Azam Šahia vastaan ennen nousuaan valtaistuimelle hallitsijanimellä Bahadur Šah. Bahadur Šah päätyi taistelemaan uhkia vastaan useilta eri tahoilta. Häntä vastustivat Jaipurin ja Udaipurin rajputihallitsijat ja sikhit Punjabissa. Sikhien kymmenes ja viimeiseksi jäänyt guru Gobind Singh sai surmansa vuonna 1708 ja vaikka uutta gurua ei enää ilmaantunut, Banda Bahadur jatkoi sikhien vastarintaa myöhemmin. Marathit olivat puolestaan uhanneet valtakuntaa jo Bahadur Šahin isän valtakaudella. Aurangzeb oli ottanut Shivajin pojanpojan Šahun panttivangiksi hoviinsa ja Bahadur Šah pyrki parantamaan välejään maratheihin nimittämällä Šahin Sataran radžaksi. Šahu palveli virassaan valtakuntaa uskollisesti, mutta hän nimitti Punen peshwaksi Chitpavan Brahman Balaji Vishvanathin, jonka pojasta Baji Raosta tuli myöhemmin Suurmogulien valtakunnan voimakkain vastustaja. Bahadur Šah vaikutti näin tietämättään oman valtakuntansa myöhempään heikentymiseen. Bahadur Šah kuoli Lahoressa 27. helmikuuta 1712 ja hänen jälkeensä valtaan nousi hänen poikansa Jahandar Šah. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset suurmogulit Luokka:Vuonna 1643 syntyneet Luokka:Vuonna 1712 kuolleet
Arvo Kokko

Arvo Heikki Kokko (23. helmikuuta 1897 Ruskeala – 4. syyskuuta 1941) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja 1930-luvun äärioikeistolainen aktivisti. Hän oli mukana Lapuan liikkeessä, Vapaussodan kenttäharmaat -järjestössä ja Helsingin Rintamamiesyhdistyksessä. Vuonna 1938 Kokko suunnitteli Vihtori Herttuan ja Vietti Nykäsen kanssa äärioikeiston vallankaappausta, joka oli tarkoitus toteuttaa 16. toukokuuta 1938 sisällissodan 20-vuotisjuhlaparaatin yhteydessä. Se oli tarkoitus suorittaa Vapaussodan Rintamamiesten Liiton johdolla sen jälkeen kun liiton puheenjohtaja Carl Lindh olisi erotettu ja liiton hallituksesta puhdistettu ”vieraskieliset ja vapaamuurariutta kannattavat”. Kaappaushanke ei toteutunut, kun sille ei löytynyt liitosta kannattajia.Silvennoinen ym. 2016, s. 271–276. == Teoksia == * Lapuan laki I, Talonpoikaisliike Suomessa v. 1930. Tieto, Huopalahti 1930 * Lapuan laki II, Talonpoikaisliike 1930 - vapaussodan välttämätön jatko. Tieto, Huopalahti 1930 * Hallan Ukko : piirteitä maanviljelijä J. A. Heikkisen elämästä ja elämäntyöstä. WSOY 1939, 2. näköispainos 2003 * Mantsi, Järisevä, Koivisto : Karjalan kuulut linnakkeet. WSOY 1950 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset äärioikeistolaiset poliitikot Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Browning M1917

Browning M1917 on John Moses Browningin suunnittelema ja ensimmäisessä maailmansodassa käyttöön otettu raskas konekivääri. Pääosin Yhdysvaltain armeijan käyttämää vesijäähdytteistä konekivääriä käytettiin ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa, Korean sodassa sekä hieman pienemmissä määrin Vietnamin sodassa. Jalkaväen lisäksi sitä käytettiin myös ajoneuvoissa, kuten jeepeissä. 1930-luvulla kehitettiin päivitetty versio M1917A1, jonka tulinopeus oli parhaimmillaan 600 laukausta minuutissa.M1917A1 Caliber .30 Heavy Machine Gun and TM9-1205 Manual koreanwaronline.com Viitattu 16.10.2017 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ensimmäisen maailmansodan sotilaskalusto Luokka:Yhdysvaltain toisen maailmansodan sotilaskalusto Luokka:Konekiväärit
Tieteiskirjallisuuden kulta-aika

Tieteiskirjallisuuden kulta-aika tarkoittaa aikajaksoa 1930-luvun puolivälistä 1950-luvun loppuun, jolloin tieteiskirjallisuus eli nousuaikaa. Tuona aikana tieteiskirjallisuus nousi pulp-lehdistä merkittäväksi kirjallisuuden lajiksi. Historioitsija Adam Robertsin mukaan kulta-aikana arvostettua oli tietynlainen kirjoittaminen: kova tieteiskirjallisuus, lineaarinen narratiivi, sankarit ratkaisemassa ongelmia tai torjumassa uhkia avaruusoopperassa. John W. Campbellin sanotaan vaikuttaneen aikakauden kehittymiseen ollessaan Astounding Science Fiction -lehden toimittajana. Aikaisemmat alipalkatut pulp- kirjoittajat olivat painottaneet seikkailua tieteen tuntemuksen kustannuksella. Campbell itse oli opiskellut MIT:ssä ja muutti koko tilanteen. Toisessa maailmansodassa käytettiin vahvasti teknologiaa, joka vaikutti käsitykseen tieteisfiktiosta ja aiemmin pilkatut käsitteet kuten raketit ja atomipommi osoittautuivat mahdollisiksi. Ensimmäinen Worldcon järjestettiin vuonna 1939. Hugo-palkinto perustettiin ja parhaan romaanin Hugo-palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1953. Kulta-ajan tieteiskirjallisuutta seurasi uuden aallon tieteiskirjallisuus 1960- ja 1970-luvuilla. == Kirjailijoita == Jakson alkupuolella (1938-1946): * Isaac Asimov (1920-1992) * Alfred Bester (1913-1987) * James Blish (1921-1975) * Nelson S. Bond (1908-2006) * Leigh Brackett (1915-1978) * Ray Bradbury (1920-2012) * Fredric Brown (1906-1972) * Bertram Chandler (1912-1984) * Arthur C. Clarke (1917-2008) * John Christopher (1922-2012) * Hal Clement (1922-2003) * L. Sprague de Camp (1907-2000) * Lester del Rey (1915-1992) * Robert A. Heinlein (1907-1988) * Henry Kuttner (1915-1958) * Fritz Leiber (1910-1992) * C. L. Moore (1911-1987) * Frederik Pohl (1919-2013) * Ross Rocklynne (1913-1988) * Eric Frank Russell (1905-1978) * Clifford D. Simak (1904-1988) * E. E. "Doc" Smith (1890-1965) * Theodore Sturgeon (1918-1985) * William Tenn (1920-2010) * A. E. van Vogt (1912-2000) * Jack Vance (1916-2013) * Jack Williamson (1908-2006) * John Wyndham (1903-1969) Myöhemmällä jaksolla (1947-1959): * Arthur C. Clarke (1917-2008) * Poul Anderson (1926-2001) * Philip K. Dick (1928-1982) * James Gunn (1923-) * C. M. Kornbluth (1923-1958) * Walter M. Miller, Jr. (1923-1996) * Chad Oliver (1928-1993) == Katso myös == * Kova tieteiskirjallisuus == Lähteet == Luokka:Tieteiskirjallisuus
Suojeluraha

Suojeluraha on laitonta rahoitusta, suojelumaksua, jota laittomat toimijat voivat periä yleensä laillisilta toimijoilta. Rikolliset liigat (kuten Venäjän mafia, triadit, yakuza, huumekartellit) voivat tällä tavoin rahoittaa omaa toimintaansa. Yleensä suojelurahan perimiseen liittyy joko henkeen tai terveyteen tai myös taloudellisen liiketoimintaan liittyvä uhkailu. Suojeluraha voi kohdistua monenlaiseen toimintaan. Se voi kohdistua myös laittomuuksiin, kuten esimerkiksi luvattomaan seksibisnekseen tai ilman työlupaa/viisumia toimimiseen ansiotyössä. Terminä suojeluraha on tullut tunnetuksi lähinnä mafiaan liittyneistä uutisoinneista ja sitä kautta julkisuuteen nousseista tapauksista. Luokka:Rikollisuus
Elisabet (Romanian kuningatar)

Elisabet (synt. Pauline Elisabeth Ottilie Louise; 29. joulukuuta 1843 Neuwied, Preussi – 3. maaliskuuta 1916 Curtea de Argeș, Romania)Elizabeth of Wied (1843–1916) Women in World History: A Biographical Encyclopedia (2002), Encyclopedia.com. Viitattu 16.10.2017.Nordisk familjebok (1907), s. 408–409 Runeberg.org. Viitattu 15.10.2017. oli Romanian kuninkaan Kaarle I:n puoliso ja kirjailija. Hän julkaisi muun muassa romaaneja ja runokokoelmia, pääasiassa kirjailijanimellä Carmen Sylva. Elisabetin vanhemmat olivat Wiedin ruhtinas Hermann ja Maria von Nassau. Elisabet nai vuonna 1869 Romanian ruhtinaaksi valitun Hohenzollern-Sigmaringenin prinssin Kaarle I:n, joka vuonna 1881 kruunattiin kuninkaaksi. Romanian kuningattarena Elisabet omistautui hyväntekeväisyystyölle ja koulutuksen edistämiselle. Vuosien 1877–1878 Venäjän–Turkin sodan aikana hän panosti haavoittuneiden sotilaiden hoitoon ja perusti Elisabetin risti -nimisen kunniamerkin ansioituneille sotilassairaanhoitajille. Elisabetin ja Kaarlen avioliitosta syntyi vain yksi lapsi, kolmivuotiaana kuollut prinsessa Maria (1870–1874). Elisabet oli kirjallisesti, taiteellisesti ja musiikillisesti lahjakas. Hän kirjoitti romaaneja, näytelmiä, novelleja, esseitä ja runokokoelmia, ja julkaisi romanialaisten kansantarinoiden kokoelmia. Hänen toimittamansa ranskankielinen aforismikokoelma Les Pensées d'une reine (1882) voitti vuonna 1888 Ranskan akatemian Botta-palkinnon. Elisabet kirjoitti myös vuonna 1884 libreton ruotsalaisen säveltäjä Ivar Hallströmin oopperaan Neaga. Lisäksi hän käänsi Pierre Lotin romaanin Islannin kalastajat ja Paul de Saint-Victorin kritiikkikokoelman ranskasta saksaksi sekä Elena Văcărescun toimittaman romanialaisten kansanlaulujen kokoelman saksasta englanniksi. Suuren osan kirjallisesta tuotannostaan Elisabet julkaisi kirjailijanimellä Carmen Sylva. Nimimerkillä Dito Und Idem julkaistut teokset ovat kuningatar Elisabetin ja hänen hovineitonsa Mite Kremnitzin yhdessä kirjoittamia. ==Teoksia== *Sappho, runokokoelma, 1880 *Hammerstein, runokokoelma, 1880 *Rumänische dichtungen, kansanrunouden kokoelma, 1881 *Die hexe, runokokoelma, 1882 *Ein gebet, runokokoelma, 1882 *Jehovah, runokokoelma, 1882 *Les Pensées d'une reine, aforismikokoelma, 1882 *Leidens edengang, novelli, 1882 *Pelesch märchen, novelli, 1883 *Aus zwei welten, romaani, 1884 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa) *Meine ruh’, runokokoelma, 1884 *Astra, romaani, 1886 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa) *Es klopft, novelli, 1887 *Roman einer prinzessin, romaani, 1890 (yhdessä Mite Kremnitzin kanssa) *Lieder, runokokoelma, 1890 Suomennettu teos: *Eräs rukous (suom. J. J., 1889) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Romanialaiset kirjailijat Luokka:Romanialaiset runoilijat Luokka:Kuninkaalliset Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Roope-karhu

Roope-karhu (alkuperäiseltä nimeltä Rupert Bear) on brittiläisen taiteilijan Mary Tourtelin luoma sarjakuva. Se ilmestyi ensimmäisen kerran Daily Express -lehdessä 8. marraskuuta 1920. Sarjakuvan päähenkilö on Roope-niminen karhu, jolla on yllään punainen villapaita sekä keltaruudulliset housut ja kaulahuivi. Sarjakuvasta on tehty useita televisiosarjoja, kuten vuosina 1970–1974 valmistunut nukkeanimaatiosarja Roope-karhun seikkailut, vuosina 1991–1997 valmistunut Roope-karhu -piirrossarja, jota esitettiin MTV3-kanavalla 1990-luvulla suomen kielelle jälkiäänitettynä sekä vuosina 2006–2008 valmistunut stop motion -animaatiosarja Roope-karhun taikaseikkailut. Arto Sotavalta levytti Roope-karhusta kappaleen vuonna 1971, joka on käännöskappale laulaja Jack Leen esittämästä kappaleesta Rupert. ==Lähteet== Luokka:Brittiläinen sarjakuva Luokka:Kuvitteelliset karhut Luokka:Sarjakuvahahmot
Mike Lenarduzzi

Mike Lenarduzzi (s. 14. syyskuuta 1972 London, Ontario, Kanada) on kanadalais- italialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL:ssa 4 ottelua vuosina 1992–1994. Hartford Whalers varasi Lenarduzzin numerolla 57 vuoden 1990 varaustilaisuudessa. ==Ura== ===Junioriliigassa=== Lenarduzzi aloitti uransa OHL-liigan Oshawa Generalsin riveissä kaudella 1988–1989. Hän aloitti kautensa alemmassa junioriliigassa pelanneen Markham Waxersin maalinsuulla, mutta siirtyi loppukaudesta Oshawaan jossa pääsi pelaamaan kuudessa ottelussa. Kaikkiaan Lenarduzzi viihtyi OHL:ssa neljä kautta pelaten tänä aikana Oshawan lisäksi kolmessa muussakin seurassa. Otteluita Lenarduzzille kertyi OHL:ssa 122. ===Aikuisten sarjoissa=== Viimeisen juniorikautensa lopussa Lenarduzzi nostettiin AHL-joukkue Springfield Indiansin riveihin. Hän pääsi pelaamaan yhdessä playoff-ottelussa. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi oli Springfieldin ykkösmaalivahti ja pelasi reilun kolmanneksen joukkueen otteluista. Hän pääsi kauden aikana pelaamaan myös kolmessa NHL-ottelussa Whalersin maalin suulla. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi jäi AHL:ssa George Manelukin ja Frank Pietrangelon varjoon ja pääsi pelaamaan vain vajaan neljänneksen joukkueen otteluista. Tilille kertyi lisäksi yksi pelattu erä Hartford Whalersin maalilla. Lenarduzzi päätti kauden Salt Lake Cityn IHL-joukkue Golden Eaglesin riveissä pelaten neljässä ottelussa. Lenarduzzin sopimus Whalersin kanssa päättyi kevääseen 1994. Kaksi seuraavaa kautta Lenarduzzi pelasi Colonial Hockey Leaguessa London Wildcatsin ja Saginaw Wheelsin joukkueissa. Londonissa Lenarduzzi oli selkeässä ykkösvahdin roolissa mutta Saginawissa hän jakoi torjuntavastuun puoliksi Steve Vezinan kanssa. Kaudet 1996–1997 ja 1997–1998 Lenarduzzi pelasi ECHL-liigaa Mobile Mysticksin joukkueessa ja kävi siinä ohessa AHL:n Hersheyssa varamaalivahtina kahdessa ottelussa. Kaudella 1998–1999 Lenarduzzi pelasi 15 ottelun verran Alppiliigaa Italian Milano Rossoblun joukkueessa ja päätti kautensa Western Professional Hockey Leaguen Amarillossa. Seuraavalla kaudella Lenarduzzi pelasi vielä ECHL-joukkue Baton Rouge Kingfishin maalinsuulla 54 ottelua ja päätti sitten uransa. ==Lähteet== * * * http://goaliesarchive.com/z/whalers/lenarduzzi.html Luokka:Italialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Kanadanitalialaiset Luokka:Hartford Whalersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mike Rosati

Michael Anthony "Mike" Rosati (s. 7. tammikuuta 1968 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi suurimman osan urastaan Euroopassa. ==Ura== ===Seurajoukkueissa=== Rosati pelasi neljä kautta OHL-junioriliigan Hamilton Steelhawksissa vuosina 1985–1989 ennen siirtymistään aikuisten sarjoihin. Juniorivuosien jälkeen Rosati pelasi kauden 1989–1990 ECHLn Erie Panthersin riveissä. New York Rangers oli varannut Rosatin vuonna 1988 7.kierroksella mutta ei nähnyt Rosatille mitään käyttöä. Yhden ECHL-kauden jälkeen Rosati suuntasi pelaamaan Italiaan. Rosati pelasi HC Bolzanon riveissä kuusi kautta ja sai sinä aikana Italian kansalaisuuden. Hän pääsi näin edustamaan ensi kertaa Italian maajoukkuetta. Kaudesta 1996–1997 alkaen Rosati pelasi Saksan DEL-liigassa Adler Mannheimin joukkueessa. Kahden Saksassa pelatun kauden jälkeen Rosati solmi vapaana agenttina sopimuksen Pohjois-Amerikkaan Washington Capitalsin organisaatioon. NHL-ura ei kuitenkaan Rosatille auennut vaan hän pääsi jäälle vain yhdessä ottelussa, jossa pelasi 28 minuuttia pitäen kuitenkin maalinsa puhtaana. Pääosan kaudesta Rosati pelasi AHL-joukkue Portland Piratesin riveissä ja päätti kauden Winnipegissä IHL-joukkue Manitoba Moosen riveissä. Seuraavaksi kaudeksi suuntana oli jälleen Saksan Mannheim. Mannheimissa Rosati pelasi seuraavat neljä kautta ennen kuin siirtyi jäähdyttelemään sarjaporrasta alemmas Heilbronner Falconsin riveihin yhdeksi vuodeksi. Saksan vuosinaan Rosati voitti kahdesti DEL-liigan mestaruuden. ===Maajoukkueessa=== Rosati edusti Italiaa ensi kertaa vuoden 1994 talviolympialaisissa Lillehammerissa, jossa hän oli joukkueen kolmas maalivahti. Rosati pääsi pelaamaan kahdessa ottelussa päästäen taakseen 10 maalia. Rosati pelasi myös seuraavissa olympialaisissa, sillä kertaa joukkueen ykkösmaalivahtina pelaten neljästä ottelusta kolme. MM-tasolla Rosati edusti Italiaa säännöllisesti vuoden 1994 kotikisoista vuoteen 2003. Ainoastaan vuoden 1999 kisat jäivät väliin Rosatin pelatessa tuolloin IHL:n playoff- otteluita. ===Valmentajana=== Peliuran jälkeen Rosati toimi heti seuraavalla kaudella Adler Mannheimissa Helmut de Raafin ja Stephane Richerin apuvalmentajana. Yksivuotisen pestin jälkeen Rosati piti muutaman vuoden taukoa valmentamisesta kunnes otti vastaan OHL-joukkue Barrie Coltsin maalivahtivalmentajan tehtävän kauden 2010–2011 alusta. Tässä tehtävässä hän toimi kevääseen 2017 asti. ==Lähteet== * * * http://goaliesarchive.com/capitals/rosati.html Luokka:Italialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Kanadanitalialaiset Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesihierakka

Vesihierakka (Rumex aquaticus) on tatarkasveihin kuuluva monivuotinen ruoho jota tavataan jokseenkin kaikkeialla Suomessa. Se kasvaa yleensä veden lähellä, rannoilla ja muilla kosteilla paikoilla. == Ulkonäkö ja koko == === Varsi ja lehdet === Vesihierakka on monivuotinen 80–150 senttimetriä korkea ruoho. Varsi on pysty, uurteinen ja usein punasävyinen. Alemmat lehdet ovat pitkäruotisimpia kuin ylemmät. Lehdet ovat paljaita, ruusukelehtinen lapa kolmiomainen 20–35 senttimetriä, reunoilta heikosti poimuinen. === Kukat === Vesihierakka kukkii heinä–syyskuussa. Sen kukinto on kerrannaisterttu ja sen vihreät kukat ovat säteittäisiä, noin 5 millimetriä leveitä, kaksineuvoisia. Heteitä on kuusi. Yhdislehtinen emiö 3-lukuinen ja -vartaloinen. === Hedelmät === Hedelmäverhiö on 5–9 millimetriä pitkä, liuskat kolmiomaisia, poikkityvisiä, ehytlaitaisia ja nystermättömiä. Hedelmä on ruskea, kolmisärmäinen, kiiltävä, 3–4 millimetriä pitkä pähkylä. == Risteytymät == Vesihierakka risteytyy helposti muiden hierakoiden kanssa, ja siitä on löydetty risteymiä ainakin seuraavien hierakoiden kanssa idänhierakka (R. confervus), poimuhierakka (R. crispus), isohierakka (R. hydrolapathus), hevonhierakka (R. longifolius) ja tylppälehtihierakka (R. obtusifolius). == Levinneisyys ja kasvupaikat == Pohjoisella pallonpuoliskolla ja Suomessa jokseenkin koko maassa kasvava.Lampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 17.10.2017. Vesihierakka kasvaa jokien, järvien, purojen ja meren rannoilla vesirajassa tai sen välittömässä läheisyydessä, kuitenkin vaatimaton kasvupaikkansa suhteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Hierakat