EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ylä-Satakunta

Ylä-Satakunta on historiantutkimuksessa käytetty nimitys osasta Satakunnan historiallista maakuntaa. Nimitys perustuu 1400-luvulla tehtyyn kihlakuntajakoon, jossa Satakuntaan muodostettiin kaksi kihlakuntaa: Ala- Satakunnan kihlakunta (, voidaan suomentaa myös "Satakunnan alinen kihlakunta") ja Ylä-Satakunnan kihlakunta (, voidaan suomentaa myös "Satakunnan ylinen kihlakunta"). Pääosa Ylä-Satakunnasta kuuluu nykyään Pirkanmaan maakuntaan, kun taas nykyinen Satakunnan maakunta käsittää pääosan Ala-Satakunnasta. Ylä-Satakunta ole kuitenkaan sama kuin nykyinen Pirkanmaan maakunta eikä Ala-Satakunta sama kuin nykyinen Satakunnan maakunta. ==Historiallinen Ylä-Satakunta== Ylä-Satakunnan kihlakuntaan kuuluivat vuonna 1636 Hämeenkyrön, Karkun, Tyrvään, Ruoveden, Pirkkalan, Kangasalan, Lempäälän ja Vesilahden hallintopitäjät. Hallintopitäjät eivät rajoiltaan olleet yhteneviä silloisten tai myöhempien kirkkopitäjien kanssa vaan muodostivat näistä paikallisesti vaihdellen enemmän tai vähemmän poikkeavan aluejaon. Nykyisen Satakunnan maakunnan kunnista Ylä-Satakuntaan ovat kuuluneet Kankaanpää, Jämijärvi, Honkajoki, Karvia ja Lavia. Nykyisestä Pirkanmaan maakunnasta Ylä-Satakuntaan on kuulunut maakunnan pääosa, pois lukien kuitenkin Ala-Satakuntaan kuuluneet aikoinaan Huittisista itsenäistynyt Keikyä, josta osana Äetsän kuntaa tuli vuonna 2009 osa pirkanmaalaista Sastamalan kaupunkia, sekä niin ikään aikoinaan Huittisista itsenäistynyt Punkalaidun, joka siirtyi Satakunnasta Pirkanmaahan vuonna 2005. Tämän lisäksi nykyisestä Pirkanmaan maakunnasta Ylä-Satakuntaan kuulumattomia ovat historialliseen Hämeen maakuntaan luetut nykyiset Urjala, Kylmäkoski, Akaa, pääosa nykyisestä Valkeakoskesta, nykyinen Pälkäne ja nykyiseen Oriveteen liitetty osa Längelmäkeä. Pirkanmaan ja Satakunnan nykymaakuntien ulkopuolelta Ylä-Satakuntaan ovat kuuluneet lisäksi pääosiltaan nykyiset Keuruu ja Multia nykyisestä Keski-Suomen maakunnasta ja Ähtäri ja Soini nykyisestä Etelä- Pohjanmaan maakunnasta. ==Käsitteen käyttö nykyään== Nykyään käsitteitä Ylä- Satakunta ja Ala-Satakunta alkuperäisissä merkityksissään käytetään vain historiallisissa yhteyksissä. Käsitteet elävät kuitenkin muuttuneessa merkityksessä sanomalehtien, yhdistysten ja liikeyritysten nimissä. Luoteisella Pirkanmaalla ja Satakunnan maakunnan koillisimmassa osassa Ylä- Satakunta on nimenä Parkanossa ilmestyvällä, Parkanoon, Karviaan ja Kihniöön leviävällä paikallislehdellä. Tämän lisäksi nimitystä Ylä-Satakunta käyttävät nimessään myös samalla alueella toimivat järjestöt, oppilaitokset ja yritykset. ==Lähteet== Luokka:Satakunnan historia Luokka:Pirkanmaan historia Luokka:Keski-Suomen historia Luokka:Etelä-Pohjanmaan historia Luokka:Suomen kihlakunnat Luokka:Maakuntien osat
Starman (yritys)

thumb|Starmanin pääkonttori Tallinnan Mustamäellä (2014). Starman AS oli vuonna 1992 perustettu virolainen kaapeli-tv ja internet-palveluntarjoaja, jonka suomalainen Elisa osti vuonna 2016. Starman listautui Tallinnan pörssiin kesäkuussa 2005, mutta yhtiön pörssitaipale tuli päätökseensä vain muutamaa vuotta myöhemmin Starman pääomistajien päätettyä yhtiön ottamisesta pois pörssilistalta lokakuussa 2008. Starman hankki vuonna 2015 omistukseensa liettualaisen televisio- ja internet-palveluntarjoajan Cgatesin. Elisa tiedotti joulukuussa 2016 ostaneensa Starmanin Viron liiketoiminnan Polaris Invest ja Com Holding -yhtiöiltä 151 miljoonan euron kauppahintaan. Elisan mukaan yrityskaupan oli tarkoitus tulla päätökseen vuoden 2017 ensimmäisen neljänneksen aikana. Polaris Invest ja Com Holding säilyttivät omistuksensa liettualaisessa Cgatesissa. Kaupan vahvistamisen jälkeen Elisa luopui Starman- brändin käytöstä vuoden 2018 alussa ja toi Starmanin palvelut oman nimensä alle. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Starman Luokka:Elisa Luokka:Virolaiset yritykset
Williamsburg

Williamsburg voi olla *Williamsburg, kaupunki Coloradossa. *Williamsburg, kaupunki Floridassa. *Williamsburg, kaupunki Indianassa. *Williamsburg, kaupunki Iowassa. *Williamsburg, kaupunki Kansasissa. *Williamsburg, kaupunki Kentuckyssa. *Williamsburg, kaupunki Marylandissa. *Williamsburg, kaupunki Massachusettsissa. *Williamsburg, kaupunki Michiganissa. *Williamsburg, kaupunki New Mexicossa. *Williamsburg, kaupunki Ohiossa. *Williamsburg, kaupunki Pennsylvaniassa. *Williamsburg, kaupunki Virginiassa. **Colonial Williamsburg, historiallinen museoalue Williamsburgissa Virginiassa. *Williamsburg, kaupunginosa Brooklynin alueella New Yorkissa; sinne johtaa Manhattanilta Williamsburg Bridge *Williamsburgin piirikunta, piirikunta Etelä-Carolinassa
Transmontanonmastiffi

Transmontanonmastiffi () on portugalilainen laumanvartija koirarotu, josta pitää huolta sen kasvattajien perustama yhdistys Associaçăo de Criadores do Căo de Gado Transmontano. Se oli vuonna 2019 kotimaassaan kolmanneksi suosituin portugalilainen rotu."Registos 2019". Clube Português de Canicultura. Viitattu 29.2.2020. Vuoden 2020 alussa Kansainvälinen Kennelliitto FCI tunnusti sen virallisesti roduksi. Vuoden 2020 lopulla Suomeen tuotiin ensimmäiset yksilöt, vuonna 2018 syntyneet uros ja narttu Portugalista. == Ulkomuoto == Rotu on keskipitkäkarvainen ja muistuttaa alentejonkoiraa ja keskiaasiankoiraa. Yleisin väritys ovat valkokirjava fawn- värisin, keltaisin, sudenharmain tai mustin merkein. Yksivärisistä sallitaan fawn, keltainen, sudenharmaa ja brindle. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 75–85 cm ja paino 60–75 kg välillä, kun taas nartuilla vastaavat mitat ovat 68–78 cm ja 50–60 kg.Transmontano Mastiff . Clube Português de Canicultura. Viitattu 29.2.2020. Kuva:Transmontanomastiffcao-f&w1.jpg;|fawn-valkoinen Kuva:Transmontanogado-brindle&white3.jpg;|brindle-valkoinen Kuva:Transmontanogado-black&white1.jpg;|mustavalkoinen == Luonne ja käyttäytyminen == Transmontanonmastiffi on työssään väsymätön vartija. == Alkuperä == Rotu on kotoisin Tras-os-Montes'n alueelta eli entisestä Transmontanosta, jossa sitä tavataan edelleen paljon. Sen alkuperä on yhteinen kaikkien muiden iberialaisten mastiffien kanssa, ja se on sukua alentejonkoiralle, estrelanvuoristokoiralle ja castro laboreironkoiralle. Pohjois-Portugalissa transmontanonmastiffilla on edelleen jäljellä hyvät ominaisuudet alkuperäiseen työhönsä laumanvartijana ja yli 95 % populaatiosta toimii vieläkin kyseisessä tehtävässä. == Katso myös == *Alentejonkoira == Lähteet == *Molosserworld === Viitteet === Luokka:FCI 2 Pinserit, snautserit, molossityyppiset ja sveitsinpaimenkoirat Luokka:Vuoristokoirat Luokka:Portugalilaiset koirarodut
Voimistelu kesäolympialaisissa 1896 – miesten köysikiipeily

Miesten köysikiipeily kesäolympialaisissa 1896 käytiin 10. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui viisi urheilijaa neljästä eri valtiosta. Köysi oli 14 metriä pitkä ja ripustettu kehykseen. Tuomarit arvioivat nopeutta ja tyyliä huipulle kivunneista ja ylöspäin kiivettyä matkaa heistä, jotka eivät päässeet ylös saakka. == Tulokset == == Lähteet == Luokka:Voimistelu kesäolympialaisissa 1896
Hilja

Hilja on suomalainen naisen etunimi, jonka nimipäivä on 8. lokakuuta. Pohjanmaalla nimi on ääntynyt Hilia. Hilja-nimen oli saanut 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 25 028 henkilöä. == Tunnettuja Hiljoja== * Hilja Aaltonen (1907–2013), evankelista ja runoilija * Hilja Aaltonen (1907–2013), kirjailija * Hilja Aho (1900–1963), kirjailija * Hilja Byström (1908–1993), ruotsalainen kirjailija * Hilja Gestrin (1882–1963), arkkitehti * Hilja Grönfors (s. 1952), romanilaulaja ja taiteen akateemikko * Hilja Haahti, oik. Hilja Krohn (1874–1966), kirjailija ja suomentaja * Hilja Haapala, oik. Hilja Janhonen (1877–1958), kirjailija * Hilja Heiskanen (1866–1939), vapaakirkkolainen lähetyssaarnaaja * Hilja Hyvärinen, o.s. Vikkula (1881–1939), toimitusjohtaja * Hilja Jorma (1885–1972), elokuvanäyttelijä * Hilja Karttunen (1886–1944), seminaarin harjoituskoulun opettaja ja laulukirjojen tekijä * Hilja Kettunen (1888–1981), runoilija * Hilja Kilpi (1884–1927), näytelmäkirjailija, Volter Kilven puoliso * Hilja Kyllönen (s. 1937), korkeushyppääjä * Hilja Laitila (1900–2000), kommunistipoliitikko * Hilja Mörsäri (1932–2016), kirjailija ja kirjallisuusvaikuttaja * Hilja Niku, Hilja Maria (1898–1985), voimistelunopettaja, kaupunginvaltuutettu ja pakinoitsija * Hilja Pärssinen (1876–1935), toimittaja, kirjailija ja SDP:n kansanedustaja * Hilja Raviniemi (1915–1973), kemisti ja valokuvaaja * Hilja Riipinen (1883–1966), Lapuan liikkeen jäsen, Kokoomuksen ja IKL:n kansanedustaja * Hilja Skantz (1903–1929), ryöstömurhan uhri * Hilja Tamminen (1889–1932), runoilija * Hilja Tavaststjerna (1848–1924), lastenkirjailija * Hilja Teräskeli (1893–1958), silmälääkäri ja professori * Hilja Tolvanen (1879–1959), opettaja ja taidemaalari * Hilja Valkeapää (1912–1981), kirjailija * Hilja Valtonen (1897–1988), kirjailija * Hilja Varis (1907–1991), kirjailija * Hilja Vartiainen, oik. Hilja Sipola (1898–1972), muistelmakirjailija * Hilja Vilkemaa (1887–1976), Edistyspuolueen kansanedustaja ja kirjailija * Hilja Väänänen (1896–1987), Maalaisliiton/Keskustapuolueen kansanedustaja * Hilja Walldén (1871–1929), kirjallisuuden suomentaja == Kuvitteellisia Hiljoja == * Hilja, päähenkilö Johannes Linnankosken novellissa ja siihen perustuvassa Toivo Särkän elokuvassa Hilja – maitotyttö * Hilja Ilveskero, päähenkilö Leena Lehtolaisen romaanitrilogiassa Henkivartija, johon kuuluvat kirjat Henkivartija, Oikeuden jalopeura ja Paholaisen pennut == Muita Hiljoja == *M/S Hilja, entinen hinaaja Jyväskylässä == Lähteet == Luokka:Etunimet
It’s Raining Men

It's Raining Men on The Weather Girls -yhtyeen single, joka julkaistiin albumilta Success vuonna 1982. Singlestä tuli kansainvälinen hitti myyden kuusi miljoonaa maailmanlaajuisesti. Britannian singlelistalla se sijoittui toiseksi ja US Hot Dance Club Play -listalla ensimmäiseksi. Geri Halliwellin cover vuodelta 2001 menestyi myös musiikkilistoilla. Versio löytyy myös Bridget Jones – elämäni sinkkuna -elokuvan soundtrackiltä. Kummastakin versiosta on julkaistu musiikkivideo. ==Aiheesta muualla== * Sanoitus Luokka:Yhdysvaltalaiset popkappaleet Luokka:Dance-pop-kappaleet Luokka:Vuoden 1982 kappaleet Luokka:Vuoden 2001 kappaleet
Fuck...I’m Dead (demo)

Fuck...I'm Dead on australialaisen grindcore -yhtye Fuck...I'm Deadin ensimmäinen julkaisu. Se julkaistiin vuonna 2000 No Escape Recordsin kautta. Demoa painettiin vain 100 kappaletta. Viitattu 2. elokuuta 2009 == Kappaleet == # "Fucking the Fetus" # "My Feral Fucktoy" # "Shop Front Whore" # "M.G.S." # ? # "Pablo's Anal Maggot Colony" # "Tarquin the Terrible" # "Inject Me With AIDS" Demon kansikuva Encyclopaedia Metallum -sivustolla. Viitattu 2. elokuuta 2009 == Kokoonpano == * Jay Jones – laulu * Tom Raetz – basso * Dave Hill – kitara, rumpuohjelmointi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Fuck...I’m Deadin albumit
Voimistelu kesäolympialaisissa 1896 – miesten nojapuiden joukkuekilpailu

Miesten nojapuiden joukkuekilpailu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 9. huhtikuuta. Kyseessä oli ainoa kerta, kun tapahtuma oli voimistelun olympiaohjelmassa. Kilpailuun osallistui kolme joukkuetta, Saksan joukkue sekä kaksi kreikkalaista voimisteluseuraa. Kilpailussa tuomaristo arvioi joukkueen suorituksen toteutusta, rytmiä ja teknistä vaikeustasoa. Kilpailun voitti Saksan joukkue. == Tulokset == == Lähteet == Luokka:Voimistelu kesäolympialaisissa 1896
Ella Räsänen

Ella Sofia Räsänen (s. 27. tammikuuta 1994 Kangasala) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Esbo Idrottsföreningiä ja häntä valmentaa Petra Stenman. Aikaisemmin hän on edustanut Kangasalan Kisaa ja Tampereen Pyrintöä. Vuoteen 2014 saakka häntä valmensi Juha Sainio. Viitattu 11.1.2015 Räsänen saavutti Kalevan kisoissa 2009 15-vuotiaana hopeaa 200 metrillä ajalla 24,81. Alkuerissä hän juoksi ajan 24,64. Hänen aiempi ennätyksensä oli 25,26. Tammikuussa 2010 hän juoksi sisäratojen ylipitkän radan naisten Suomen ennätyksen 300 metrillä ajalla 38,15. Hän on juossut myös useita nuorten Suomen ennätyksiä. Räsänen selviytyi Monctonin alle 20-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2010 välieriin 400 metrillä. Hän voitti saman matkan Suomen- mestaruuden Kajaanin Kalevan kisoissa 2010. Sisäratojen SM-kilpailuissa Helsingissä 2011 hän rikkoi 200 metrin alkuerissä Johanna Mannisen 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen 24,33. Loppukilpailussa hän voitti Suomen- mestaruuden kaikkien aikojen viidenneksi parhaalla suomalaisajalla 24,13. Hän juoksi nuorten sisäratojen SM-kilpailuissa 2011 uudeksi naisten Suomen ennätykseksi 300 metrillä 37,81. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lillessä 2011 Räsänen sijoittui 400 metrin juoksussa kahdeksanneksi. Turun Kalevan kisoissa 2011 Räsänen voitti Suomen-mestaruuden 100 metrin juoksussa ja sijoittui 200 metrillä toiseksi. Räsänen voitti sisäratojen SM-kultaa 400 metrillä Tampereella 2012. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 54,52 s. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa hän juoksi alkuerissä ajan 53,77. Välierässä Räsänen jäi viidenneksi ajalla 54,40 eikä selviytynyt finaaliin. http://www.iaaf.org/mini/wjc12/Results/ResultsByDate.aspx?racedate=07-12-2012/sex=W/discCode=400/combCode=hash/roundCode=sf/results.html#detW_400_hash_sf Lahden Kalevan kisoissa 2012 Räsänen voitti Suomen-mestaruuden 400 metrillä ajalla 53,69. 200 metrillä hän oli toinen ennätysajallaan 23,79. SM- hallikisoissa 2013 Räsänen voitti kultaa 400 metrillä SE-ajalla 52,99, kultaa 4×200 metrin viestissä SE-ajalla ja hopeaa 200 metrin juoksussa alle 20-vuotiaiden SE-ajalla 23,67. Räsänen juoksi Göteborgin sisäratojen EM- kilpailujen 2013 alkuerissä Suomen ennätyksen sekä alle 20-vuotiaiden sisäratojen Euroopan-ennätyksen 52,37. Välierissä hän sijoittui viidenneksi ja karsiutui jatkosta ajalla 52,84. Toukokuussa 2013 Räsäsen selkänikamasta paljastui rasitusmurtuman esiaste, joka pilasi hänen ulkoratojen kilpailukautensa. Räsänen soittaa viulua Menominor-kansanmusiikkiyhtyeessä. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 11,80 Tampere 8. syyskuuta 2012 200 m 23,79 Lahti 26. elokuuta 2012 300 m 37,85 Jyväskylä 13. elokuuta 2011 400 m 53,44 Helsinki 10. syyskuuta 2011 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 7,55 Helsinki 16. tammikuuta 2013 200 m 23,67 Jyväskylä 17. helmikuuta 2013 300 m 37,81 Helsinki 27. helmikuuta 2011 400 m 52,37 Göteborg 1. maaliskuuta 2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefano Mancinelli

Stefano Mancinelli (s. 17. maaliskuuta 1983, Chieti) on italialainen koripalloilija, joka edustaa Fortitudo Bolognaa. == Ura == === Seurajoukkue === Mancinelli aloitti koripallon pelaamisen Pallacanestro Chietin juniorijoukkueissa, joissa hän pelasi aina vuoteen 1999 saakka. Kaudeksi 1999–2000 hän siirtyi pelaamaan Fortitudo Bolognan juniorijoukkueihin, joista hän nousi edustusjoukkueeseen seuraavana vuonna. Kaudella 2003–2004 Mancivelli johdatti joukkueensa Euroliigan finaaliin, jossa Fortitudo hävisi Maccabi Tel Aviville. Hän voitti joukkueensa kanssa Italian mestaruuden kaudella 2004–2005. Kauden jälkeen Gianluca Basile vaihtoi seuraa, jolloin Mancinellista tuli joukkueen kapteeni. Kausi 2008–2009 päättyi seuralta putoamiseen ja Mancinelli joutui lähtemään talousvaikeuksiin joutuneesta seurasta. Tämän jälkeen kolme NBA-seuraa osoitti kiinnostuksensa Mancinelliin. Uusi seura löytyi kuitenkin Italiasta, kun hän siirtyi Olimpia Milanoon kaksivuotisella sopimuksella. Kauden 2012–2013 Mancinelli oli ilman seuraa, mutta siirtyi tammikuussa Cantùun. Elokuussa 2013 hän teki sopimuksen Torinon kanssa. Vuodesta 2016 lähtien Mancinelli on edustanut jälleen Fortitudo Bolognaa. === Maajoukkue === Mancinelli on kuulunut maansa alle 18- ja 20-vuotiaiden maajoukkueisiin. Vuodesta 2005 lähtien hän on kuulunut Italian maajoukkueeseen. Mancinelli oli mukana vuosien 2005 ja 2007 EM-kisoissa, sekä vuoden 2006 MM-kisoissa. Elokuussa 2009 hän sai aikaan joukkotappelun harjoitusmaaottelussa Kanadaa vastaan. Vuoden 2011 kisoissa Mancinelli teki 6,8 pistettä ottelua kohden ja toimi maajoukkueen kapteenina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ULEN Eurocupin pelaajaprofiili *Legabasket Serie A:n pelaajaprofiili Luokka:Italialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voimistelu kesäolympialaisissa 1896 – miesten rekin joukkuekilpailu

Miesten rekin joukkuekilpailu kesäolympialaisissa 1896 käytiin 9. huhtikuuta. Kyseessä oli ainoa kerta, kun tapahtuma oli voimistelun olympiaohjelmassa. Kilpailuun osallistui vain Saksan joukkue. Kilpailussa tuomaristo arvioi joukkueen suorituksen toteutusta, rytmiä ja teknistä vaikeustasoa. == Tulokset == == Lähteet == Luokka:Voimistelu kesäolympialaisissa 1896
Kuollut mies kummittelee

Kuollut mies kummittelee on Jorma Nortimon ohjaama elokuva vuodelta 1952. Elokuva on kolmas ja viimeinen Simo Penttilän omien tarinoidensa pohjalta käsikirjoittamasta Kuollut mies -sarjan elokuvasta.Kuollut mies rakastuu . Yle.fi. Viitattu 4.6.2011. Tekijöinä ovat uusi tuotantoyhtiö ja uusi ohjaaja.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 17.10.2011, s. D 5. ==Juoni== Elokuvassa eversti evp. Sarmo (Joel Rinne) selvittelee kuolleen miehen Helsinkiin toimittaman sormuksen arvoitusta, kun sormuksen saajiksi osoitetut eteläamerikkalaisten valtioiden ”Bindoran”, ”Bolivarin”, ”Punta Negran” ja ”Costa Rosan” konsulit alkavat saada murhauhkauksia. Arvokasta maapalaa tavoittelevat konnat epäonnistuvat yrityksessään. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Ohjaaja Nortimo esiintyy elokuvan alkupuolella pienessä roolissa. Atomipommin valmistusaine uraani saa repliikeissä ajankohtaan sopivia viittauksia. Samoin mainitaan euroopanmestaruuden voittanut Elis Ask. Elokuvan yleisömenestys oli vaatimaton. Taustaa. Viitattu 5.3.2014. ==Arviot== Arvioijat eivät juuri innostuneet elokuvasta, joskin käsikirjoitusta kiitettiin melko yleisesti paremmaksi kuin itse elokuvaa. Esimerkiksi Olavi Veistäjän (Aamulehti) mielestä sitä ei ollut osattu hyödyntää riittävästi: ”Tavallisestihan juuri käsikirjoitus on suomalaisen filmin heikko kohta, mutta tässä tapauksessa asia on päinvastainen: aiheesta olisi saanut paljon paremman elokuvan.” Lehdistöarvio. Viitattu 5.3.2014. Pertti Avola (Helsingin Sanomat) pitää Nortimon ohjausta löysänä. Hän pitää kuitenkin sarjan elokuvia kiinnostavina ”vanhan kotimaisen jännitysviihteen huipaisasti vanhentuneina edustajina”.Avola, Pertti: Kuollut mies tekee paluun. Tv & radio, Helsingin Sanomat 5.3.2014, s. B 21. == Katso myös == * Kuollut mies rakastuu * Kuollut mies vihastuu == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kuollut mies kummittelee, Yle, tv2 Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Jorma Nortimon ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1952 suomalaiset elokuvat
Tiger Cruise

Tiger Cruise on Duwayne Dunhamin ohjaama televisioelokuva vuodelta 2004. Se on Disney-tuotanto ja luonteeltaan isänmaallishenkinen. Elokuvassa 15-vuotias Maddie (Hayden Panettiere) osallistuu eräälle Yhdysvaltain laivaston jäsenten perheille järjestetyistä Tiger-risteilyistä tavoitteenaan saada aluksen toisena päällikkönä toimiva isänsä (Bill Pullman) takaisin perheensä luokse. Risteilyn ajankohtana 11. syyskuuta 2001 alus kuitenkin joudutaan asettamaan taisteluvalmiuteen. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Duwayne Dunhamin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Disney Channelin elokuvat Luokka:Elokuvat merenkulusta
Hermann Weingärtner

Hermann Weingärtner (27. elokuuta 1864 Frankfurt - 22\. joulukuuta 1919 Frankfurt) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti yhteensä kuusi mitalia, joista kolme oli kultaisia, kaksi hopeisia ja yksi pronssinen. Weingärtner voitti kultaa nojapuiden ja rekin joukkuekilpailuista sekä rekin henkilökohtaisesta kilpailusta. Lisäksi hän sai hopeaa hevosesta ja renkaista sekä pronssia hypystä. Weingärtner aloitti uransa kotikaupunkinsa Frankfurter Turnverein 1860-joukkueessa, mutta myöhemmin hän muutti Berliiniin edustaakseen Deutsche Turnerschaftia. Hänen palattuaan Saksaan suurin osa saksalaisvoimistelijoista jäi pois olympialaisista, sillä maan voimisteluliiton mukaan kilpaileminen oli "epäsaksalaista". Tästä syystä hän muutti takaisin Frankfurtiin, jossa hän hoiti isänsä tekemää ulkoilmauima-allasta Ziegenwerder-saarella. Weingärtner hukkui yrittäessään pelastaa toista henkilöä hukkumasta Oderiin. Vuonna 1996 Ziegenwerderin suurin polku nimettiin Hermann-Weingärtner-Wegiksi. == Aiheesta muualla == *Weingärtnerin profiili databaseolympics.com-sivustolla Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Saksalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Gennadi Manakov

Gennadi Mihailovitš Manakov (; 1. kesäkuuta 1950 Jefimovka – 26. syyskuuta 2019Умер летчик-космонавт СССР Геннадий Манаков ) oli neuvostoliittolainen ja venäläinen kosmonautti. Gennadi Manakov syntyi Jefimovkassa Venäjän neuvostotasavallassa, Neuvostoliitossa 1. kesäkuuta 1950.Gennadi Mikhailovich Manakov, colonel/cosmonaut, Soyuz TM-10, TM-16 June 1 in History Hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen 2. syyskuuta 1985 ja hän lensi Sojuz TM-10 -avaruusaluksen päällikkönä ja myös Sojuz TM-16 -aluksella. Hän siirtyi eläkkeelle 20. joulukuuta 1996.Cosmonaut Biography: Gennadi Manakov Manakov toimi uransa aikana myös koelentäjänä. Hän on naimisissa ja perheessä on kaksi lasta. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Venäläiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Bafatán alue

Bafatán alue () on Guinea-Bissaun keskiosissa sijaitseva maakunta, jossa vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan asui 225 516 ihmistä. Bafatán alue rajoittuu pohjoisessa Senegaliin. Idässä naapurina on Guinea-Bissaun Gabún alue, etelässä Tombalin alue ja lännessä Quinaran ja Oion alueet. Bafatán alue on pinta-alaltaan Gabún jälkeen maan toiseksi suurin hallintoalue. Alueen hallinnollinen keskus on Bafatán kaupunki, jonne on linnuntietä noin 110 kilometriä ja maanteitse noin 140 kilometriä (satelliittikuvan perusteella) länsilounaassa sijaitsevasta maan pääkaupungista Bissausta. Bafatán kaupungissa on pienlentokenttä. Bafatán maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen osa-alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Bafatá, Bambadinca, Contuboel, Cossé, Gãmamudo ja Xitole. Suurimmat etniset ryhmät ovat fulbet (60,0 %), mandinkat (22,9 %) ja balantet (8,0 %). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sää Bafatássa (Guinea-Bissau) ja *Wikimapia karttalinkki Bafatán alueelle, vähäisten linkkien selitykset pääosin , tai *
Aleksandr Poleštšuk

Aleksandr Fjodorovitš Poleštšuk (, s. 10. lokakuuta 1953 Tšeremhovo, Irkutskin alue, Neuvostoliitto) on venäläinen kosmonautti. Poleštšuk valmistui Moskovan ilmailuinstituutista vuonna 1977 koneinsinöörinä. Hän toimi Energija- yhtymässä, jossa hän erikoistui avaruusalusten lennonaikaiseen korjauksiin ja kokoonpanotöihin. Helmikuussa 1989 hänet valittiin kosmonauttikoulutukseen. Koulutus päättyi tammikuussa 1991. Hän lensi Sojuz TM-16-avaruusaluksella 24. tammikuuta – 22. heinäkuuta 1993 ja teki avaruusaluksen ulkopuolista työtä liki kymmenen tuntia. Poleštšuk on naimisissa ja perheessä on yksi lapsi. ==Aiheesta muualla== *Aleksandr Poleštšukin elämäkerta Nasan sivustolla Luokka:Venäläiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
CONCACAF Gold Cupin kultainen kenkä

CONCACAF Gold Cupin kultainen kenkä on palkinto, joka annetaan CONCACAF Gold Cupin jalkapalloturnauksen parhaalle maalintekijälle. == Lähteet == Luokka:CONCACAF Gold Cup Luokka:Jalkapallopalkinnot
John Levén

John Gunnar Levén (s. 25. lokakuuta 1963 Tukholma, Ruotsi) on basisti ruotsalaisessa hard rock -yhtye Europessa. Levén ja laulaja Joey Tempest ovat yhtyeen ainoat jäsenet, jotka ovat esiintyneet kaikilla sen studioalbumeilla. == Nuoruus ja Europen alkuajat == Kun Levén oli seitsemänvuotias, hän muutti perheensä kanssa Upplands Väsbyn esikaupunkiin, joissa useat Europen jäsenet kasvoivat. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1981, jolloin hän korvasi Peter Olssonin. Vuonna 1985 Levén ehdotti, että Joey Tempestin pitäisi kirjoittaa laulu, joka perustuisi vanhaan syntikkariffiin, jonka laulaja oli kirjoittanut noin 1981–1982. Tuloksena oli kappale ”The Final Countdown”. Kun Europe jäi tauolle vuonna 1992, Levén äänitti ja oli kiertueilla yhtyeiden kuten Brazen Abbot, Clockwise, Last Autumn's Dream, Southpaw, Europe-kollegansa John Norum ja entisen Black Sabbath/Deep Purple -vokalistin Glenn Hughesin kanssa. Europe yhdistyi uudelleen vuonna 2003 ja Levén kirjoitti yhdessä Tempestin kanssa singlen ”Always Pretenders” vuoden 2006 Secret Society -albumille. Levénillä on kolme poikaa, Daniel, Alex ja Adrian. Luokka:Ruotsalaiset basistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfred Flatow

Alfred Flatow (3. lokakuuta 1869 Gdańsk, Preussi – 28. joulukuuta 1942 Theresienstadt) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa nojapuiden ja rekin joukkuekilpailuista sekä nojapuiden henkilökohtaisesta kilpailusta. Palattuaan Kreikasta takaisin Saksan keisarikuntaan, hän ja useimmat muut voimistelujoukkueen jäsenet jättäytyivät pois taantumuksellisesta Saksan voimisteluliitosta, sillä he olivat osallistuneet kansainvälistymiseen liittyvään urheilutapahtumaan. Heitä kiellettiin osallistumasta Berliinissä pidettyyn kansalliseen kilpailuun. Hän toimi voimistelunopettajana vuodesta 1890 lähtien ja hän kirjoitti urheiluun liittyviä kirjoja 1900-luvun alkupuolella. Vuonna 1933 hän joutui luopumaan voimistelukerhon jäsenyydestä, sillä hän oli juutalainen. Häntä kuitenkin kunnioitettiin Berliinin vuoden 1936 olympialaisissa, johon oli kutsuttu kaikki saksalaiset olympiavoittajat. Vuonna 1938 hän joutui pakenemaan yhä antisemitistisempää Saksaa Alankomaihin, jossa asui myös hänen serkkunsa Gustav Flatow, joka myös oli vuoden 1896 olympialaisten olympiavoittajia. Natsi-Saksan Alankomaiden valtauksen jälkeen juutalaisten vaino levisi myös Alankomaihin ja Alfred Flatow vangittiin. Hänet vietiin Theresienstadtin keskitysleirille, jossa hän menehtyi nälkään vuonna 1942 73-vuotiaana. Myös hänen serkkunsa Gustav menehtyi holokaustin uhrina. Vuonna 1996 Deutsche Post julkaisi neljän merkin sarjan postimerkkejä nykyaikaisten olympialaisten 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Yhdessä merkissä on kuva Flatoweista. Vuonna 1997 Berliinin kaupunki kunnioitti Flatowien muistoa nimeämällä heidän mukaansa kadun ja urheiluhallin, lähellä Berliinin olympiastadionia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Alfred Flatow - Yad Vashem Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Saksalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Gary Hocking

Gary Stuart Hocking (30. syyskuuta 1937 – 21. joulukuuta 1962) oli rhodesialainen ratamoottoripyöräilijä ja lajin maailmanmestari 350- ja 500-kuutioisissa vuodelta 1961. Hocking syntyi Caerleonissa, lähellä Newportia, Monmouthshiressa, Kaakkois-Walesissa, mutta eli lapsuutensa eteläisessä Rhodesiassa, nykyisessä Zimbabwessa. Teini-ikäisenä hän aloitti moottoripyöräilyn ruohokentillä ja siirtyi pian kilparadoille. == Moottoripyöräura == Hocking lähti Rhodesiasta vuonna 1958 kilpaillakseen Euroopassa ja teki vaikutuksen saavuttaessaan kolmannen sijan MV Agustalla Nürburgringillä. Hockingia sponsoroi manchesterilainen välittäjä Reg Dearden, joka toimitti hänelle uudet 350- ja 500-kuutioiset Manx Norton -pyörät. Hän vietti talven 1958–1959 Castletownissa opetellen ajamaan Man-saaren Snaefell Mountain Coursea Senior Manx Grand Prixin vuonna 1954 voittaneen ja Dearden- tallin perustaneen George Costainin johdolla. Hocking sijoittui vuonna 1959 Junior TT:ssa 22. lähtöruudusta startanneena kymmenenneksi, mikä oli suuri saavutus vasta-alkajalle. Vuonna 1959 hän sijoittui 250-kuutioisten MM- sarjassa toiseksi. Vuoden 1959 Junior TT -harjoitusten aikana hänen kuten myös tallikavereidensa Terry Shepherdin ja John Hartlen pyöriin asennettiin huippusalaiset 350-kuutioiset Desmodromic-moottorit mutta itse kilpailussa he ajoivat tavallisilla moottoreilla. MV Agusta tarjosi täyden tukensa MM- kaudelle 1960, jossa Hocking sijoittui toiseksi niin 125-, 250- kuin 350-kuutioisissakin. Kun seitsenkertainen maailmanmestari John Surtees siirtyi vuonna 1961 moottoripyöräilystä Formula 1:een, tuli Hockingista MV Agustan ykköskuljettaja ja hän voitti maailmanmestaruuden sekä 350- että 500-kuutioisissa. == Autourheilu-ura == Hockingin ystävä, vuoden 1961 125-kuutioisten maailmanmestari Tom Phillis, kuoli vuonna 1962 Mansaaren osakilpailussa, mikä sai Hockingin jättämään moottoripyöräilyn ja palaamaan Rhodesiaan. Hän piti moottoripyöräilyä turhan vaarallisena ja siirtyi turvallisempana pitämänsä autourheilun pariin. Samana vuonna hän kuitenkin kuoli Natal Grand Prixin harjoituksissa, kun hänen Lotus 24 -autonsa pyörähti ympäri nopeassa mutkassa ja iskeytyi ojaan. Hocking oli kuollessaan 25-vuotias. == Lähteet == Luokka:Zimbabwelaiset autourheilijat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Georgi Beregovoi

Georgi Beregovoi (; s. 15. huhtikuuta 1921 Fedorovka, Ukrainan neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 30. heinäkuuta 1995 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen kosmonautti. Georgi Beregovoi liittyi Neuvostoliiton ilmavoimiin vuonna 1941 ja lensi toisessa maailmansodassa 185 taistelulentoa Iljushin Il-2 -rynnäkkölentokoneella. Hänet palkittiin Neuvostoliiton sankarimitalilla. Sodan jälkeen Beregovoi toimi 16 vuotta koelentäjänä ja yleni everstiksi. Hän oli Neuvostoliiton ilmavoimien koelento-osaston varapäällikkö. Vuonna 1962 hän haki kosmonauttikoulutukseen. Hän lensi avaruudessa vain kerran, Sojuz 3 -avaruusaluksella. Hän jäi toimeen kosmonauttien koulutuskeskukseen, jonka johtajaksi hän nousi vuonna 1972. Beregovoin siirryttyä eläkkeelle hänet valittiin Ukrainan neuvostotasavallasta kansanedustajaksi Neuvostoliiton parlamenttiin. Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Water Island

Water Island on yksi Yhdysvaltain Neitsytsaarten pääsaarista Pienten Antillien saaristossa Karibianmerellä. Saari on tuliperäinen ja sijaitsee Yhdysvaltain Neitsytsaarten pääkaupungin Charlotte Amalien edustalla. Niiden välillä on vajaan kilometrin levyinen salmi, jossa kulkee lauttayhteys. Water Islandin pinta-ala on 1,989 km2 ja se on pääsaarista pienin. Hallinnollisesti se kuuluu Saint Thomasin piiriin. Vakituisia asukkaita saarella on noin 160. Monet saaren asunnoista ovat tarjolla vuokralle matkailijoille. Pääasialliset matkailijoita kiinnostavat kohteet saarella ovat sen hiekkarannat ja toisen maailmansodan aikana rakennettu maanalainen linnoitus. Saaren pohjoisosassa on ulkopuolisilta suljettu yhdyskunta Sprat Bay Estates. == Historia == Ensimmäiset tunnetut asukkaat Water Islandilla olivat 1400-luvulla saapuneet tainointiaanit. Nimen Water Island () antoivat eurooppalaiset saaren juomavesivarojen johdosta. Useimmilla Pienten Antillien saarilla on puutetta luonnollisista juotavaksi kelpaavan veden lähteistä. Tanskalaiset ottivat saaren haltuunsa vuonna 1769. Tanskan hallussa nykyiset Yhdysvaltain Neitsytsaaret olivat Tanskan Länsi-Intian nimellä vuoteen 1917, jolloin ne myytiin Yhdysvalloille lukuun ottamatta Water Islandia. Vuonna 1944 Water Island myytiin Yhdysvalloille 10 000 dollarin hinnasta. Vuosina 1944–1950 saari oli yhdysvaltalaisten sotilaskäytössä, sen yhtä osaa käytettiin muun muassa kemiallisten aseiden testauspaikkana. Tämän jälkeen saaren maat vuokrattiin asumiskäyttöön. Luokka:Yhdysvaltain Neitsytsaaret
Marja Rantanen

Marja Rantanen (s. 9. marraskuuta 1947) on suomalainen lääketieteen tohtori ja Patmos Lähetyssäätiön lääkintälähetysjohtaja. Rantanen on Patmoksen omistaman Kuva ja Sana -yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Hän on työskennellyt kolmessa maanosassa kehitysaputehtävissä. Kokemuksistaan hän on kirjoittanut useita kirjoja. Rantanen on opiskellut tutkintonsa Ranskassa.Patomoksen mukaan. Kaivo - Marja Rantanen 1/3. DVD Kaivo: Marja Rantanen. Taivas TV7 / Ristin tuki ry. viitattu 15.1.2010. == Teokset == * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sitraali

Sitraali (C10H16O) eli lemonaali on tyydyttymätön aldehydi, joka on rakenteeltaan geometristen isomeerien seos. Se koostuu kahdesta E,Z-isomeeristä. E-isomeeria kutsutaan geraniaaliksi (CAS 141-27-5) tai sitraali A:ksi ja Z-isomeeria neraaliksi (CAS 106-26-3) eli sitraali B:ksi. Sitraali sisältää geraniaalia noin 55–70 % ja neraalia noin 35–45 %. Molemmat isomeereista ovat vaaleankeltaisia nesteitä, joilla on sitruunankaltainen tuoksu. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä. Sitraalin leimahduspiste on 82 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 225 °C. == Esiintyminen kasveissa == Sitraalia on erityisen paljon sitruunaruohojen ja Litsea cubeba -kasvin eteerisissä öljyissä. Sitruunaruohoissa sitraalipitoisuus on jopa 85 prosenttia ja Litsea cubebassa noin 75 prosenttia. Tämän lisäksi sitraalia esiintyy pienemmissä määrin muun muassa sitruunamelissassa ja tuoksuampiaisyrtissä. == Valmistus ja käyttö == Pieniä määriä sitraalia valmistetaan eristämällä sitä kasveista. Teollisesti ainetta voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Geraniolia hapetettaessa syntyy seos, jonka pääkomponentti on sitraali A eli geraniaali. Vastaavasti nerolin hapetuksessa syntyy pääasiassa sitraali B:tä eli neraalia. Sitraalia voidaan valmistaa myös isobutyleenin ja formaldehydin reaktiolla, jolloin syntyy isoprenolia (C5H10O), joka voidaan edelleen muokata sitraaliksi. Sitruunankaltaisen tuoksunsa vuoksi sitraalia käytetään muun muassa hajusteteollisuudessa. Tämän lisäksi sitraalia käytetään useiden eri yhdisteiden synteesissä. Siitä voidaan valmistaa muun muassa jononeja, joista erityisesti β-iononia käytetään A-vitamiinin synteesissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Inchem: Citral CAS N°: 5392-40-5 (pdf) *ChemBlink: Citral *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): cis-Citral, Neral *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): trans-Citral, Geranial *Pherobase: Floral Compound - citral *Pherobase: Semiochemical - citral *Bristol University School of Chemistry, Molecule of the Month: Citral Luokka:Aldehydit Luokka:Terpeenit
Euroopan unionin satelliittikeskus

Euroopan unionin satelliittikeskus (, EUSC) on Euroopan unionin neuvoston alainen virasto, jonka satelliittimaa-aseman kautta EU hankkii esimerkiksi osan EU:n konfliktintorjunnan ja humanitaaristen operaatioiden käyttämästä satelliittikuva-aineistosta. EU:n erillisvirastoksi EUSC perustettiin vuonna 2002. Se jatkoi vuosikymmen aiemmin luodun Länsi-Euroopan unionin WEU:n satelliittikeskuksen toimintaa. Asema toimii Madrid–Torrejón lentoaseman alueella, Torrejón de Ardozissa, Madridin itsehallintoalueella Espanjassa. Virastoa johtaa Pascal Legai. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * About the EU SatCen: Key documents and publications Luokka:Avaruustoiminta Satelliittikeskus Luokka:Madridin itsehallintoalue
Music & Me

Music & Me on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 1973. Levyltä julkaistiin neljä singleä: ”With a Child’s Heart” ja ”Morning Glow” vuonna 1973 sekä ”Music and Me” ja ”Happy” vuonna 1974. == Kappaleet == == Arvostelut == *AllMusic: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Music & Me Discogsissa Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:Michael Jacksonin albumit
Hyper Crush

Hyper Crush on yhtye Los Angelesista, Kaliforniasta. Se koostuu kahdesta laulajasta, Holly Valentinesta ja Donnie Fontainesta ja DJ ja kevytartistista, Preston Meroniesta. == Taustaa == === Alkuvaiheet (2006–2007) === Alussa Hyper Crushissa oli vain Donnie ja Preston. Yhtyeen nimi oli aluksi Bel-Airs, mutta kun heidän tyyli vaihtui, niin samalla muuttui yhtyeen nimi. He etsivät naisvokalistia Donnyn pariksi. Donny ja Preston kysyivät heidän pitkäaikaisystävää Hollya, joka otti paikan. Ryhmä sai ensimmäiseksi kuuluisuutta heidän MySpace sivuillaan. He aloittivat soittamaan Los Angelesissa ja Kalifornian läheisyydessä. 2007 loppupuolella he julkaisivat debyyttinsä Mixtape Volume 1 joka koostui 31 biisistä Hyper Crushilta. Sen ohella he julkaisivat myös omatekemiä musiikkivideoita The Deloreonille, joka on poistettu Hyper Crushin YouTube-kanavalta, eikä Slow Motion tai Mixtape Volume 1 voi ostaa tai ladata. Hyper Crushin musiikki liittyy paljon vuosikymmeniin 1950 ja 1980, niin kuin heidän ulkoasu. He viittaavat musiikillaan Nintendoon, Technicoloriin, Hyper Coloriin ja Genesikseen. He jopa käyttivät ääniä Nintendon Duck Huntista The Arcaden alussa ja musiikkia The Legend of Zeldasta sen lopussa. ==Diskografia== Päivämäärä Nimi Levy-yhtiö 31\. elokuuta 2007 Mixtape Volume 1 Omakustanne 1\. toukokuuta 2008 The Arcade Omakustanne 26\. kesäkuuta 2009 Mixtape Volume 2 New Wave 29\. marraskuuta 2010 Hyper Crush Presents Crushmas Mix Omakustanne Luokka:Hip house -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Slovakian koripallomaajoukkue

Slovakian koripallomaajoukkue edustaa Slovakiaa koripallon maajoukkuekilpailuissa. Se ei ole koskaan päässyt EM-kisojen lopputurnaukseen. Maa liittyi FIBA:an vuonna 1993, jota ennen se oli kilpaillut Tšekkoslovakian maajoukkueen alaisuudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Koripallomaajoukkueet Luokka:Slovakian koripallo
Vladimir Šatalov

Vladimir Aleksandrovitš Šatalov (; 8. joulukuuta 1927 Petropavlovsk, Neuvostoliitto – 15. kesäkuuta 2021Умер старейший космонавт мира Владимир Шаталов ) oli neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi kolme avaruuslentoa: Sojuz 4, Sojuz 8 ja Sojuz 10. Hän toimi vuodet 1971–1987 kosmonauttien koulutuspäällikkönä ja sen jälkeen vuoteen 1991 asti kosmonauttien koulutuskeskuksen johtajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elämäkerta * Engl. elämäkerta Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Biombon alue

Biombon alue () on Guinea-Bissaun länsiosassa sijaitseva pieni hallinnollinen alue, jossa vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan asui 94 869 ihmistä. Biombon aluetta rajaa pohjoisessa Guinea-Bissaun Cacheun alue, idässä Oion alue ja Bissaun autonominen sektori eli pääkaupunki Bissau. Etelässä ja lännessä on Atlantin valtameri ja Bolaman alue saaristoineen. Alueen hallinnollinen keskus on pientalovaltainen Quinhamel, jonka keskustaan on linnuntietä vain noin 30 kilometrin ja maanteitse noin 37 kilometrin (satelliittikuvan perusteella) matka idässä sijaitsevasta pääkaupunki Bissausta. Biombon alue on pinta- alaltaan maan toiseksi pienin maakunta (maan pääkaupungin jälkeen). Suuren osan alavasta rannikkoalueesta muodostaa säännöllisesti vuorovesien alle peittyvä mangrovemetsikkö. Maakunta jakautuu hallinnollisesti kolmeen osa- alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Quinhamel, Safim ja Prabis. Suurimmat etniset ryhmät ovat pepelit (64,7 %) ja balantet (19,4 %). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Wikimapia karttalinkki Biombon alueelle, linkkien selitykset pääosin , tai *
Vladimir Aksjonov

Vladimir Viktorovitš Aksjonov (; 1. helmikuuta 1935 Giblitsy, Venäjän SFNT – 9. huhtikuuta 2024https://news.ru/cosmos/ushel-iz-zhizni-kosmonavt-i-dvazhdy- geroj-sssr-vladimir-aksenov/?ysclid=lusls3etde368739524) oli neuvostoliittolainen kosmonautti.Spacefacts.de Aksjonov valmistui insinööriksi ja sen jälkeen Ilmavoimien instituutista. Hänet valittiin kosmonautiksi 3. maaliskuuta 1975. Hän lensi Sojuz 22- ja Sojuz T-2 -avaruuslennoilla. Hän siirtyi eläkkeelle 17. lokakuuta 1988. Hän toimi sen jälkeen tutkimusinstituutin johtajana. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset avaruuslentäjät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Tiia Mäki

Tiia Emilia Mäki (s. 21. tammikuuta 1992 Turku) on suomalainen pikajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja häntä valmentaa Mirva Savolainen. Viitattu 6.8.2011 Mäki edusti Suomea Bressanonen 17-vuotiaiden MM- kilpailuissa 2009. Hän eteni 100 metrin juoksussa toisiin alkueriin tehtyään alkuerissä ennätyksensä 12,32 s. Pituushypyssä hän putosi karsintakilpailussa. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän sai pituudessa pronssia ennätyksellään 604 cm. Mäki voitti 17-vuotiaiden tyttöjen pituushypyn Suomen-mestaruuden vuonna 2009 ennätyksellään 612 cm. Turun Kalevan kisoissa 2011 hän voitti pituushypyn Suomen-mestaruuden ennätyksellään 623 cm. ==Ennätykset== ===Ulkoradat=== Laji Tulos Paikka Vuosi 100 m 11,99 (+1,9) Valkeakoski 2011 200 m 26,27 (-0,5) Turku 2010 Pituus 623 (+0,8) Turku 2011 Kolmiloikka 12,25 (-0,4) Valkeakoski 2008 ===Sisäradat=== Laji Tulos Paikka Vuosi 60 m 7,60 Turku 2011 Pituus 5,70 Tampere 2010 Kolmiloikka 12,36 Turku 2011 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Louis Zutter

Jules Alexis Louis Zutter (2. joulukuuta 1856 Neuchâtel - 10\. marraskuuta 1946) oli sveitsiläinen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa hevosella ja hopeaa sekä hypyssä että nojapuissa. Zutter oli mukana myös rekin kilpailussa, mutta ei ollut kahden parhaan joukossa. Hän edusti uransa alussa La Société des Amis gymnastes de Neuchâtel-seuraa, mutta kun hänen isänsä palkattiin Kreikkaan Panachaikin valmentajaksi vuonna 1893, Zutter liittyi seuraan. Olympialaisten jälkeen koko perhe kuitenkin jätti maan, sillä se soti Osmanien valtakuntaa vastaan. ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläiset olympiavoittajat Luokka:Sveitsiläiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Juha Kauppinen (moukarinheittäjä)

Juha Antti Kauppinen (s. 16. elokuuta 1986 Tampere) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kangasalan Kisaa ja häntä valmentavat Jukka Kauppinen ja Harri Huhtala. Viitattu 2.8.2009. Kauppinen putosi karsintakilpailussa 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004. Hän sijoittui neljänneksi saman ikäluokan EM-kilpailuissa Kaunasissa 2005 heitettyään 6 kg:n moukaria 73,74 m. Hän edusti Suomea aikuisten maaottelussa ensimmäisen kerran Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2008 sijoittuen neljänneksi. Kauppinen sai pronssia Kalevan kisoissa 2009 sekä Kalevan kisoissa 2012. Hän heitti ennätyksensä 74,38 Helsingissä 24. toukokuuta 2009. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Eronen

Pekka Jarmo Veikko Eronen (s. 1961 Helsinki) on suomalainen sanoittaja ja elokuvakriitikko, jonka arvosteluja julkaisee muun muassa Aamulehti. == Musiikkiura == 1980-luvulla Eronen teki musiikkia E. Sarmo & Elite -yhtyeen nimissä jolloin hän julkaisi kaksi levyä joiden kappaleista suurin osa oli Erosen tekemiä. Eronen esiintyi E. Sarmo -taiteilijanimellä ja lisäksi hän teki E. Sarmo -nimellä biisejä mm. TikTakille, Aija Puurtiselle ja XS- yhtyeelle. Eronen työskentelee myös lauluntekijänä ja laulunkirjoittamisen kouluttajana. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Robinin, TikTakin, Indican, Haloo Helsingin, Irinan, Sirun, Stina Girsin, Topi Sorsakosken, Jani & Jetsettersin, Pentti Hietasen ja Aki Sirkesalon kanssa sekä lastenlauluja muun muassa Munamiehen, Jani-Petterin ja Smurffien levyille. Vuonna 2009 Eronen ja säveltäjä Jussi Rasinkangas voittivat Seinäjoen Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun kappaleella ”Häätango”. Vuonna 2015 hän osallistui taiteilijanimellään Aikuinen Uuden Musiikin Kilpailuun, kappaleella ”Kyynelten lahti”. Lisäksi Aikuinen on julkaissut myös muutamia muita singlejä. Vuonna 2021 Eronen perusti Petri Savolaisen kanssa B-kasetti -yhtyeen. http://www.instagram.com/bkasettivirallinen ==Diskografia== === E.Sarmo & Elite === * Öiseen aikaan (1987), Välilevy * Kaktuksenpiikkejä (1989), Välilevy === Aikuinen === * Partajaana (single, 2014) * Kyynelten lahti (single, 2015) * Hyttynen (single, 2015) * Tautinen olo (single, 2016) * Pehmonalle (single, 2019) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset elokuvakriitikot Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuomo Tihinen

Tuomo Hermanni Tihinen (s. 12. joulukuuta 1977 Yli-ii) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja häntä valmentaa Alpo Nisula. Viitattu 2.8.2009. Tihinen voitti kuulantyönnön Suomen mestaruuden Espoossa 2009 tuloksella 18,47 m. Se oli hänen ensimmäinen aikuisten sarjan SM- mitalinsa. Hän on edustanut Suomea maaottelussa Barcelonassa 2004 ja Göteborgissa 2009 sijoittuen molemmilla kerroilla toiseksi. Hän työnsi ennätyksensä 18,99 Pudasjärvellä 24. kesäkuuta 2004. Hallissa hän on työntänyt parhaimmillaan 18,42 Oulussa 8. helmikuuta 2004. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ampiaishaukat

Ampiaishaukat (Henicopernis) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Ampiaishaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Ampiaishaukkoihin kuuluvia lajeja == * Ampiaishaukka (Henicopernis longicauda) * Tumma-ampiaishaukka (Henicopernis infuscatus) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Henicopernis Luokka:Haukat
Asko Raivio

Asko Olavi Raivio (4. joulukuuta 1947 – 28. heinäkuuta 1989 Tampere) oli suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten vuosina 1974–1982 aktiivisesti toimineen Kaseva-yhtyeen toisena johtohahmona Mikko Jokelan ohella. Asko Raivio oli Kasevan kitaristi ja pääasiallinen laulusolisti. Suuri osa yhtyeen kappaleista on hänen kirjoittamiaan. 2000-luvun comeback-kiertueella hänen tilallaan on ollut Tapio Virtanen.http://www.kaseva.fi/biografiat/tapio.html (Viitattu 28.9.2014.) Raivio toimi työkseen kirjapainoalalla latojana. == Yksityiselämä == Raiviolla on yksi tytär, Johanna. Asko Raivio hukkui Polson kaupunginosan Maisansalossa entisen Teiskon kunnan alueella heinäkuussa 1989. Hän oli ollut ystävänsä kanssa käymässä ystävän omistamalla vapaa-ajan asunnolla. Kuolemaa edeltävänä iltana he olivat nauttineet alkoholia. Aamulla he olivat päättäneet lähteä lievittämään krapulaa vastarannalla sijaitsevaan Maisansalon lomakylän ravintolaan soutuveneellä. Lopulta Raivio oli päättänyt lähteä takaisin asunnolle lepäämään. Muutama sata metriä ennen mökin rantaa hän oli ilmeisesti noussut veneessä seisomaan ja horjahtanut laidan yli. Pelastusliivejä hänellä ei ollut. Raivio on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle. ==Diskografia== * Asko Raivio & Karisma, Polydor (1986) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *25 vuotta Kaseva-yhtyeen Askon tragediasta – mitä järvellä tapahtui? *Mitä järvellä tapahtui?. Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Mehiläishaukat

Mehiläishaukat (Pernis) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku. Mehiläishaukkojen sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia. == Mehiläishaukkoihin kuuluvat lajit == * Celebesinmehiläishaukka (Pernis celebensis) * Idänmehiläishaukka (Pernis ptilorhynchus) * Mehiläishaukka (Pernis apivorus) * Pernis steerei‎ == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Pernis Luokka:Haukat