EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Katja Koren

Katja Koren (s. 6. elokuuta 1975 Maribor, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti. Koren saavutti pronssia Lillehammerin olympialaisten pujottelussa 1994 Vreni Schneiderin ja Elfi Ederin jälkeen. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi kuudes alppiyhdistetyssä, seitsemäs supersuurpujottelussa ja kymmenes syöksylaskussa. Sierra Nevadan MM- kilpailuissa 1996 Koren oli yhdeksäs yhdistetyssä. Maailmancupissa Koren voitti supersuurpujottelun Flachaussa joulukuussa 1993. Hän oli lisäksi pujottelussa toinen Mammoth Mountainilla ja Vailissa maaliskuussa 1994 sekä Mariborissa helmikuussa 1995. St. Antonissa joulukuussa 1995 hän oli pujottelukisassa kolmas. ==Lähteet== * Luokka:Slovenialaiset alppihiihtäjät Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Kiiskinen

Timo Kiiskinen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Timo Veli Kiiskinen (s. 1963), laulaja, säveltäjä ja sanoittaja * Timo Arvo Kiiskinen, urkumusiikin lehtori, osastonjohtaja
Ghadamés

Ghadamés (, berb. ɛadēməs) on keitaalla sijaitseva kaupunki Libyan länsiosassa, noin 550 kilometriä Tripolista lounaaseen. Sitä kutsutaan myös erämaan helmeksi. Ghadamésissä asuu vajaat kymmenentuhatta henkeä, enimmäkseen tuaregi-berbereitä. Ghadamés on Saharan alueen vanhimpia kaupunkeja. Sen asuintalot on jaettu pystysuunnassa: pohjakerrokset toimivat varastoina, keskikerroksessa on perheen asuintilat ja kattoterassit on varattu naisten ulkoilupaikoiksi. Ghadamésin vanha kaupunki on Unescon maailmanperintökohde. Tuaregiklaaneilla on muurien suojaamassa vanhassa kaupungissa omat alueensa, jonne he kokoontuvat edelleen sukujuhliin, vaikka heille on osoitettu varsinaiset asuinsijat muualta. == Lähteet == Luokka:Libyan kaupungit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Libyassa
Euroopan taloudellinen yhteistyöjärjestö

Euroopan taloudellinen yhteistyöjärjestö (ransk. L’Organisation européenne de coopération économique (OECE), engl.Organisation for European Economic Co- operation (OEEC)) oli lyhytaikainen Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) edeltäjä, joka perustettiin osana Yhdysvaltojen Marshall- suunnitelmaa Marshall-avun jakamiseksi toisesta maailmansodasta kärsineen Länsi-Euroopan maille ja maiden sitouttamiseksi Yhdysvaltojen vaikutuspiiriin 16. huhtikuuta 1948. Järjestö muuttui OECD:ksi syyskuussa 1961. OEEC:n päämaja oli perustamisesta alkaen Pariisissa sijaitseva Rothschild-suvun omistama Château de la Muette -kartano. OEEC muodosti perustan Euroopan hiili- ja teräsyhteisölle, josta tuli myöhemmin Euroopan unioni. == Jäsenvaltiot == OEEC:llä oli alun perin 18 jäsenvaltiota: * * * * * * * * * (alun perin yhdistämällä Britannian, Ranskan ja Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeet Saksassa) * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Kansainväliset talousjärjestöt Luokka:OECD
Alenka Dovžan

Alenka Dovžan (s. 11. helmikuuta 1976 Mojstrana, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, olympiamitalisti. Dovžan saavutti pronssia alppiyhdistetyssä Lillehammerin olympialaisissa 1994 Pernilla Wibergin ja Vreni Schneiderin jälkeen. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa oli Vailin 1999 kisojen pujottelun 12. tila. Maailmancupissa Dovžan voitti supersuurpujottelun Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1994. Se jäi hänen ainoaksi palkintokorokesijoituksekseen. Kauden 1993–1994 supersuurpujottelucupissa hän oli neljäs. ==Lähteet== * Luokka:Slovenialaiset alppihiihtäjät Luokka:Slovenialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sabratha

Sabratha on laaja raunioalue Libyan luoteiskulmassa, Välimeren rannalla noin 70 kilometriä Tripolista länteen, Al-Zawiyan itäpuolella. Sen paikalla oli foinikialaisten kauppasatama noin vuodesta 500 eaa. Siitä kehittyi kaupunki, jota hallitsivat numidialaiset, Rooma ja Bysantti ennen kuin se päätyi arabien käsiin Maghrebin valloituksen yhteydessä. Silloin se menetti asemansa ja kuihtui kyläpahaseksi. Sabrathassa on jäänteitä kaikkien sitä hallinneiden valtakuntien ajoilta, etenkin roomalaisilta. Sen arkeologinen kaivausalue on UNESCOn maailmanperintökohde == Lähteet == *UNESCO Luokka:Africa proconsulariksen provinssin kaupungit Luokka:Arkeologiset kohteet Libyassa Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Libyassa
Kaikkein pyhin (mormonismi)

Kaikkein pyhin (engl. Holy of Holies) on Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkossa temppelissä sijaitseva huone, joka on omistettu pappeuden korkeimmille toimituksille. Kaikkein pyhin on tiettävästi vain yhdessä temppelissä, Salt Laken temppelissä Salt Lake Cityssä Utahissa. Ennen Salt Laken temppelin valmistumista kaikkien pyhin oli Mantin temppelissä, mutta nykyään Mantin temppelin kaikkein pyhin palvelee tavallisena sinetöintihuoneena. Oletettavasti Salt Laken temppelin kaikkein pyhimmällä on samanlainen funktio kuin Jerusalemin temppelin kaikkein pyhimmällä. Se on siis erityinen Jumalan läsnäolon ja kohtaamisen paikka, johon vain harvoilla on pääsy. Hyvin vähän tiedetään niistä pappeuden toimituksista, joita kaikkein pyhimmässä suoritetaan. Toinen voitelu lienee ainoa siellä suoritettava pyhä toimitus, josta on edes jonkinlaista tietoa temppelin ulkopuolella. On esitetty, että Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkon presidentti voi vetäytyä temppelin kaikkein pyhimpään rukoilemaan ja etsimään Herralta johdatusta ennen tärkeitä päätöksiä. Lisäksi on mahdollista että hän suorittaa kaikkein pyhimmässä toimituksia koko kirkon puolesta. Luokka:Mormonitemppelit
Nataša Bokal

Nataša Bokal (s. 9. toukokuuta 1967 Škofja Loka, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, pujottelun MM-mitalisti. Bokal edusti vielä Jugoslaviaa saavuttaessaan pujotteluhopeaa Saalbachin MM-kilpailuissa 1991 Vreni Schneiderin jälkeen. Samoissa kisoissa hän oli suurpujottelussa kahdestoista. Albertvillen olympialaisissa 1992 Bokal sijoittui Slovenian edustajana alppiyhdistetyssä seitsemänneksi ja suurpujottelussa kolmanneksitoista. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 1996 Bokal oli pujottelussa kymmenes, Naganon olympialaisissa 1998 samassa lajissa yhdestoista, Vailin MM- kilpailuissa 1999 kolmastoista sekä Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 yhdeksäs. Maailmancupissa Bokal oli suurpujottelussa toinen Kranjska Gorassa helmikuussa 1991, voitti seuraavana päivänä samassa paikassa pujottelukilpailun ja sijoittui joulukuussa 1999 Lienzissä toiseksi pujottelussa. ==Lähteet== * Luokka:Slovenialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Richard Glücks

Richard Glücks (22. huhtikuuta 1889 Odenkirchen, Saksa – 10. toukokuuta 1945 Flensburg, Saksa) oli SS-Gruppenführer toisen maailmansodan aikana. Hän vastasi keskitysleirien tarkastustoimesta ja muun muassa Auschwitzin keskitysleirin perustamisesta. Glücks oli Rudolf Hössin ja muiden keskitysleirijohtajien suora esimies. Auschwitzin perustamisen lisäksi hän oli vastuussa myös leirien "lääketieteellisistä palveluista" ja pakkotyövoiman organisoinnista. Hän päätti, kuinka monta vankia tulisi kaasuttaa tai asettaa pakkotyöhön. Glücks nähtiin viimeksi elossa Tanskan rajan läheisyydessä laivaston sairaalassa. Useimpien lähteiden mukaan hän teki itsemurhan. == Lähteet == Luokka:Holokaustin toteuttamiseen osallistuneet Luokka:SS-kenraalit Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Get Yer Ya-Ya’s Out!

Get Yer Ya-Ya's Out! The Rolling Stones in Concert on The Rolling Stonesin syyskuussa 1970 julkaistu livealbumi. Levyn materiaali äänitettiin kahdessa Yhdysvalloissa järjestetyssä konsertissa marraskuussa 1969, juuri ennen Let It Bleed -studioalbumin julkaisua. Get Yer Ya-Ya's Out! jäi yhtyeen viimeiseksi albumiksi, jonka julkaisi Britanniassa Decca Records. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards, ellei toisin mainita. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # ==Kokoonpano== ===The Rolling Stones=== *Mick Jagger - laulu, huuliharppu *Keith Richards - kitara, taustalaulu *Mick Taylor - kitara *Bill Wyman - basso *Charlie Watts - rummut ===Vierailijat=== *Ian Stewart - piano kappaleissa "Carol" ja "Little Queenie". ===Tuotanto=== *Glyn Johns - äänitys ja miksaus *Wally Heider Mobile - äänitys *John Kosh, Steve Thomas Accociates - alkuperäinen suunnittelu *David Bailey - kansikuva *Ethan Russell - valokuvat ==Arvostelut== *Allmusic: linkki ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1970 konserttitallenteet Luokka:The Rolling Stonesin konserttitallenteet
Urška Hrovat

Urška Hrovat (s. 18. helmikuuta 1974 Ljubljana, Jugoslavia) on entinen slovenialainen alppihiihtäjä, pujottelun MM-mitalisti. Hrovat edusti vielä Jugoslaviaa voittaessaan nuorten MM-kilpailuissa 1991 Norjan Hemsedalissa kultaa pujottelussa ja hopeaa yhdistetyssä. Slovenian edustajana hän uusi pujottelumestaruutensa seuraavana talvena kotikisoissaan Mariborissa ja saavutti samassa lajissa pronssia vielä Italian Coleressa 1993. Hrovat sijoittui Albertvillen olympialaisissa 1992 pujottelussa kymmenenneksi ja Lillehammerissa 1994 kahdeksanneksi. Hrovat saavutti pronssia Sierra Nevadan 1996 MM-kilpailujen pujottelussa Pernilla Wibergin ja Patricia Chauvet'n jälkeen. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi suurpujottelussa yhdestoista. Vailin MM-kisoissa 1999 Hrovat oli pujottelussa seitsemäs ja St. Antonissa 2001 kymmenes. Hrovat saavutti urallaan viisi maailmancupin osakilpailuvoittoa, kaikki pujottelussa. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui neljätoista kertaa. ==Maailmancupin palkintosijat== *Pujottelu **Kausi 1993–1994: Santa Caterina kolmas, Maribor voitto & kolmas; pujottelucupissa kolmas **Kausi 1994–1995: Meribel voitto, Bormio kolmas; pujottelucupissa neljäs **Kausi 1995–1996: St. Anton toinen, Veysonnaz toinen, Garmisch- Partenkirchen voitto; pujottelucupissa toinen **Kausi 1996–1997: Maribor toinen **Kausi 1997–1998: Val d'Isère kolmas, Lienz kolmas, Crans-Montana voitto; pujottelucupissa neljäs **Kausi 1998–1999: Park City voitto *Suurpujottelu **Kausi 1994–1995: Bormio kolmas *Kokonaiscup **1993–1994 kymmenes, 1994–1995 kymmenes, 1997–1998 yhdeksäs ==Lähteet== * Luokka:Slovenialaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mystic Quest

Mystic Quest (Japanissa nimellä Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden () ja Pohjois-Amerikassa nimellä Final Fantasy Adventure) on Squaren kehittämä julkaisema toimintaroolipeli. Peli julkaistiin vuonna Game Boylle. Peli julkaistiin Final Fantasy -spinoffina, mutta samalla se on myös itsenäisen Seiken densetsu -sarjan ensimmäinen osa. Pelin keskushenkilöinä ovat nimetön sankari ja sankaritar. He pyrkivät estämään manaa havittelevaa Pimeyden lordia ja tämän velhoapuria tuhoamasta taiallista Mana-puuta, joka pitää yllä maailman tasapainoa. Vuonna 1998 Sunsoft julkaisi Seiken densetsu: Final Fantasy gaidenin uudestaan. Alustana oli edelleen Game Boy, ja ainoa muutos oli pelin pakkauksessa ja introssa olevan Squaresoft-logon vaihtaminen Sunsoftin vastaavaan. Uudistuksiltaan merkittävämpi uusversio oli kuitenkin viisi vuotta myöhemmin Game Boy Advancelle ilmestynyt Sword of Mana, joka sisältää parannetun grafiikan, uusitun pelimekaniikan ja tarinan sekä moninpelin. Vuosina 2006–2007 peliä julkaistiin japanilaisille matkapuhelimille. == Vastaanotto == Mystic Questista tehdyt arviot ovat lähinnä retropeliarvosteluita, jotka on laadittu vuosia pelin julkaisun jälkeen. Pelistä annetut arvosanat ovat yleisesti ottaen olleet hyvää tasoa, ja eniten kehuja saaneisiin ominaisuuksiin kuuluvat The Legend of Zeldaa muistuttava taistelusysteemi sekä visuaalinen esitys ja äänipuoli, joita on sanottu pelin julkaisuaikaan ja käsikonsolikokoon nähden edistyksellisiksi. == Ääniraidat == Pelin musiikkikappaleet julkaistiin 15. heinäkuuta 1991 Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden Original Sound Version -albumilla. Kaikki sävellykset olivat Kenji Itōn laatimia lukuun ottamatta Original Sound Versionin 17. kappaletta ("Chocobo no teima"), jonka sävelsi Final Fantasy -peleissä vaikuttanut Nobuo Uematsu. Vuoden 1991 syyskuussa julkaistiin Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden ~ Omoi wa shirabe ni nosete, joka koostuu Takayuki Hattorin orkesterille sovittamista Seiken densetsu -kappaleista. Molemmat edellä mainituista levyistä sisällytettiin elokuussa 1995 ilmestyneeseen Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden Sound Collectionsiin. Kokoelma julkaistiin uudestaan vuonna 2004. === Original Sound Versionin kappaleet === # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # === Omoi wa shirabe ni noseten kappaleet === # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen Seiken densetsu: Final Fantasy gaiden -sivusto * * Final Fantasy Adventure Seikens.comissa * Kuvakaappauksia FantasyAnime.comissa Luokka:Toimintaroolipelit Luokka:Game Boy -pelit Luokka:Vuoden 1991 videopelit Luokka:Seiken densetsu de:Seiken Densetsu#Mystic Quest
Australian kansallispuolue

Australian kansallispuolue () on australialainen keskusta-oikeistolainen puolue, joka edustaa perinteisesti lähinnä maanviljelijöitä. Se perustettiin 1920 nimellä Country Party (maaseudun puolue), ja se otti nimen National Country Party vuonna 1975 ja nykyisen nimensä vuonna 1982. Kansallispuolue on perinteisesti tehnyt yhteistyötä sekä muodostanut porvarihallituksen Australian liberaalipuolueen kanssa 1940-luvulta eteenpäin. Se piti tosin johtopaikkaa Queenslandissa 1957–1989. Vuodesta 2018 puoluetta on johtanut Michael McCormack. Häntä edelsi Warren Truss. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa kansallispuolue sai yhdeksän paikkaa ja kuuluu konservatiivipuolueiden hallituskoalitioon. Senaatissa puolueella on kuusi edustajaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Australian kansallispuolueen verkkosivu Luokka:Australian puolueet Luokka:Agraaripuolueet
Australian liberaalipuolue

Australian liberaalipuolue (Lib, ) on australialainen oikeistopuolue, joka perustettiin vuonna 1945 korvaamaan United Australia Party. Ideologisesti puolueen on nähty edustavan konservatismia, liberaalikonservatismia ja talousliberalismia. Kansainvälisesti Liberaalipuolue on International Democrat Unionin jäsen. == Historia == Puolueen perustaja oli Robert Menzies, joka oli pää­ministerinä vuosina 1939–1941 United Australia Partyn edustajana ja uudelleen vuosina 1949–1966. Liberaalipuolue perustettiin 1945 useiden konservatiivipuolueiden yhteenliittymänä vastustamaan hallitsevaa Australian työväenpuoluetta. Liberaalipuolue on perinteisesti tehnyt yhteistyötä sekä muodostanut porvarihallituksen Australian kansallispuolueen kanssa 1940-luvulta eteenpäin. Menzies oli pääministerinä ennätykselliset 23 vuotta. Antikommunismi ja sosialismin vastustus oli puolueen perusperiaatteita 1950- ja 1960-luvuilla, ja Menzies yritti jopa kieltää paikallisen kommunistipuolueen 1951. Menzies oli myös vannoutunut monarkisti, jonka mielestä Australian piti pysyä monarkiana ja Britannian monarkin alaisena. Liberaalipuolue on myös perinteisesti pitänyt tärkeänä vahvaa suhdetta Yhdysvaltoihin. 1980-luvulta liberaalipuolue sai vaikutteita "uusoikeiston" thatcherilaisesta uusliberaalista talouspolitiikasta. Liberaalipuolue oli oppositiossa vuodesta 1983 ja hallitusvastuussa vuodesta 1996, jolloin puolueen johtajana ja pääministerinä oli John Howard. Hallituksessa oli mukana myös Australian kansallispuolue. Marraskuun 2007 vaalitappion jälkeen, jossa Howard menetti parlamenttipaikkansa, hän ja varajohtaja Peter Costello erosivat puolueen johtotehtävistä. Johtajaksi valittiin syyskuussa 2008 Malcolm Turnbull ja joulukuussa 2009 Tony Abbott. Vuoden 2013 parlamenttivaaleissa liberaalipuolue sai liittolaisensa kansallispuolueen kanssa merkittävän vaalivoiton ja Abbottista tuli pääministeri. Hallituskoalitio voitti myös heinäkuun 2016 vaalit. ==Puheenjohtajat== *Robert Menzies 1944–1966 *Harold Holt 1966–1967 *John Gorton 1968–1971 *William McMahon 1971–1972 *Billy Snedden 1972–1975 *Malcolm Fraser 1975–1983 *Andrew Peacock 1983–1985 *John Howard 1985–1989 *Andrew Peacock 1989–1990 *John Hewson 1990–1994 *Alexander Downer 1994–1995 *John Howard 1995–2007 *Brendan Nelson 2007–2008 *Malcolm Turnbull 2008–2009 *Tony Abbott 2009–2015 *Malcolm Turnbull 2015–2018 *Scott Morrison 2018–2022 *Peter Dutton 2022–virassa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Australian liberaalipuolue Luokka:Australian puolueet Luokka:Liberaalikonservatistiset puolueet Luokka:Konservatiiviset puolueet
Sztutowo (kylä)

Sztutowo () on kylä Pommerin voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee 38 kilometriä Gdańskista itään Veiksel-joen suiston koillisosassa Veikselin kynnään juurella Itämeren rannikolla. Kylässä asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 931 asukasta. Kylän länsipuolella oli toisen maailmansodan aikana Stutthofin keskitysleiri, jonka paikalla on nykyisin museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolan kylät Luokka:Pommerin voivodikunta
Eturaajan luusto

Eturaajan luustoon () kuuluvat lapaluu, solisluu, olkaluu, värttinäluu, kyynärluu, ranneluut, kämmenluut ja sormien luut. Eturaajan luusto eroaa takaraajan luustosta siten, että eturaajan luilla ei ole luista yhteyttä vartaloon vaan se kiinnittyy vartalon luihin lähinnä lihasten ja jänteiden avulla. ==Eturaajan nivelet== * Olkanivel muodostuu lapaluun ja olkaluun välille * Kyynärnivel muodostuu olkaluun ja värttinäluun sekä kyynärluun välille * Ihmisellä, lihansyöjillä ja sialla muodostuu nivel värttinä- ja kyynärluun välille * Etupolvinivel koostuu kolmesta erillisestä nivelestä ** Värttinä- sekä kyynärluun ja proksimaalisten ranneluiden välille muodostuu nivel ** Ranneluiden väleihin muodostuu pystysuuntaiset nivelet ** Distaalisten ranne- ja kämmenluiden väliin muodostuu nivel * Sormen tyvinivel muodostuu proksimaalisen sormiluun ja vastaavan kämmenluun välille * Sormen keskinivel muodostuu proksimaalisen ja mediaalisen sormiluun välille * Sormen kärkinivel muodostuu mediaalisen ja distaalisen sormiluun välille ==Lähteet== *
Soul

Soul voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * soul, afroamerikkalaisen populaarimusiikin tyylilaji * Soul, Etelä-Korean pääkaupunki * Soul, Lena Hornen musiikkialbumi vuodelta 1966 * Soul, Sealin musiikkialbumi vuodelta 2008 * Kia Soul, henkilöautomalli.
Rudolf Spanner

Rudolf Spanner (17. huhtikuuta 1898 Koblenz-Metternich – 1960 Köln, Saksa) oli saksalainen professori ja SA:n jäsen, joka työskenteli muun muassa Danzigin lääketieteellisen akatemian anatomisessa instituutissa Toisen maailmansodan aikana. Hänen kerrotaan yleisesti tehneen saippuaa ihmisruumiista, erityisesti Stutthofin keskitysleirin juutalaisuhreista. == Spannerin saippua == Spanneria kuulusteltiin sodanaikaisista toimistaan Saksassa 1947 ja 1948. Hän kertoi käyttäneensä ihmisrasvoista tehtyä saippuaa nivelsideruiskeisiin. Lisätutkimuksista häntä vastaan luovuttiin. Spanner joutui kuitenkin eroamaan Kölnin yliopiston virastaan brittien vaatimuksesta. Tämän jälkeen hän työskenteli lääkärinä Schleswig-Holsteinissa. Hän kuoli Kölnissä vuonna 1960. Vuonna 2002 alkaneiden puolalaistutkimusten mukaan Spannerin alaisuudessa tuotettiin noin 10–100 kilogrammaa saippuaa, jossa oli ihmisruumiista peräisin olevia rasvoja. Professori Andrzej Stołyhwo Varsovan maatalouskorkeakoulusta havaitsi saippuassa olleen merkkejä myös kaoliinista, mikä viittaa sitä käytetyn hyödyntämistarkoituksessa, mikä hänen mukaansa rikkoo yleisiä eettisiä periaatteita vastaan. == Kirjallinen tuotanto == Spalteholz—Spanner Handatlas der Anatomie des Menschen (toim. Rudolf Spanner), 16. p., Scheltema and Holkema, Amsterdam. 1959-61. oli anatomian klassikkoteoksia 1900-luvulla. Siitä oli vuonna 1961 otettu 16 painosta. == Katso myös == Tehtiinkö Stutthofin juutalaisista saippuaa? == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Saippuakertomus, myös Spannerin kuva Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Saksalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Pjotr Potšintšuk

Pjotr Ivanovitš Potšintšuk (; 26. heinäkuuta 1954 – 1. joulukuuta 1991) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili 20 kilometrin kävelyssä. Hän voitti olympiahopeaa 20 kilometrin kävelyssä vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa. Potšintšuk kuoli juuri silloin, kun Neuvostoliitto oli hajoamaisillaan. ==Lähteet== * * * * Luokka:Neuvostoliittolaiset kävelijät Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Christina Scherwin

Christina Scherwin (s. 11. heinäkuuta 1976) on tanskalainen yleisurheilija, jonka päälaji on keihäänheitto. Scherwinin parhaat arvokisasijoitukset ovat vuoden 2005 MM-kilpailujen neljäs ja vuoden 2006 EM-kilpailujen viides sija. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kolmas vuonna 2006. Scherwin on voittanut maansa mestaruuden peräti kuusi kertaa, vuosina 2000, 2002, 2003, 2004, 2005 ja 2006. Lisäksi hän voitti mestaruuden vuonna 2003 myös kuulantyönnössä. Hän pitää myös hallussaan Tanskan ennätystä keihäänheitossa tuloksella 64,83, jonka hän heitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa Stuttgartissa 9. syyskuuta 2006. ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu * Luokka:Tanskalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Philander C. Knox

Philander Chase Knox (6. toukokuuta 1853 Brownsville, Pennsylvania – 12. lokakuuta 1921 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Knox toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä vuosina 1901–1904 ja vuosina 1904–1909 hän edusti Pennsylvaniaa Yhdysvaltain senaatissa. Presidentti William Howard Taftin ulkoministerinä hän toimi vuosina 1909–1913. Hänet valittiin uudelleen Pennsylvanian senaattoriksi 1917 ja hän istui senaatissa kuolemaansa asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain oikeusministerit Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Charles Evans Hughes

Charles Evans Hughes (11. huhtikuuta 1862 – 27. elokuuta 1948) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanipuolueen poliitikko, joka toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1910–1916, Yhdysvaltain ulkoministerinä vuosina 1921–1925 sekä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuosina 1930–1941. Hughes toimi New Yorkin osavaltion kuvernöörinä vuosina 1907–1910, kunnes hänet nimitettiin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän erosi korkeimmasta oikeudesta voidakseen asettua presidenttiehdokkaaksi vuoden 1916 vaaleissa. Hän hävisi Woodrow Wilsonille. Hän toimi ulkoministerinä vuosina 1921–1925, ensin Warren G. Hardingin hallituksessa ja tämän kuoltua varapresidentistä presidentiksi nousseen Calvin Coolidgen alaisena. Hughes erosi vuonna 1925 ja toimi muun muassa Kansainvälisen tuomioistuimen tuomarina vuosina 1928–1930. Vuonna 1930 presidentti Herbert Hoover nimitti hänet korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1941. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarit Luokka:Yhdysvaltain ulkoministerit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet Luokka:Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajat
Pekka Ilveskoski

Pekka Juhani Ilveskoski (31. toukokuuta 1931 - 6\. syyskuuta 1987)Tampereen seurakuntayhtymä, Ilveskoski Pekka Juhani, Kalevankankaan hautausmaa, Tampere, osio 47, viitattu 22.3.2022 oli suomalainen arkkitehti, jolla oli oma arkkitehtitoimisto Tampereella. Tunnetuin Ilveskosken suunnittelemista rakennuksista on Tampereella sijaitseva Näsinneulan näkötorni. == Pekka Ilveskosken töitä == * Poliisitalo, Tampere (1963) * Likolahden pientalot, Likolammenkatu 4, Tampere (1965) * Tesomajärven koulu (1967) * Pirkkalan peruskoulun yläaste (1968) ja sen laajennus (1975) * Nekalan seurakuntatalo, Tampere (1968) * Uusi Domus, Tampere (1968) * Kenkätehtailija Pertti Palmrothin asuintalo, Pirkkala (1968) Näsinneulan arkkitehti suunnitteli kenkämogulin kodin: tältä luksustalo näyttää!, Iltalehti 21.11.2019 * Akvaario-planetaario, Särkänniemi, Tampere (1969) * Fränkin äidin talo, Pirkkala (1969) * Näsinneula, Tampere (1971) * Tesoman koulun päärakennus (1972) * Pirkkalan lukio (1973) * Hatanpään oikeustalo, Tampere (1977) * Sara Hildénin taidemuseo, Tampere (1979) (yhdessä Asko Rasinperän kanssa) * Mäntän seurakunnan Eskolan leirikeskuksen päärakennus, Kuorevesi (1979) * Euran seurakuntakeskus, Eura (1982) * Tesoman koulun sivurakennus (1983) * Särkänniemen delfinaario, Tampere (1985) * Hervannan ammattioppilaitos, Tampere (1986) * Sotainvalidien veljeskoti, Tampere (1988) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
T. & J. Salvesen

Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli norjalaisomistuksessa ollut osakeyhtiö, joka harjoitti sahaustoimintaa ja puutavaran vientiä Suomessa 1800-luvun ja 1900-luvun vaihteessa. Etelä-Norjasta kotoisin ollut Salvesenin suku harjoitti 1800-luvun puolivälissä laivanvarustusta, kaivostoimintaa sekä valaanpyyntiä Britteinsaarilla. He kiinnostuivat Suomen puutavaramarkkinoista 1860-luvulla, ja vuonna 1871 Christian Salvesenin hallitsema brittiläinen yhtiö The Finland Wood Co osti Haapakosken sahan loviisalaiselta Alfred Björksténiltä. Sahaa vuodesta 1875 johtanut Christian Salvesenin sukulainen James Salvesen (1855–1926) perusti yhdessä veljensä Thomas Salvesenin kanssa toiminimi T. & J. Salvesenin vuonna 1882 Helsinkiin. Toiminimi keskittyi aluksi hoitamaan The Finland Wood Co:n sahatavaran ja kaivos- sekä paperipuun viennin yhteydessä tarvittuja laivanselvityksiä, mutta se aloitti myös oman sahaustoiminnan ostettuaan 1889 Himangalta hollantilaisen Bratzes & Co:n omistaman Rauman sahan. Salvesenin veljekset perustivat pian sahalaitoksen myös Saimaan etelärannalle Lauritsalaan, ja heillä oli 1900-luvun alussa omistuksessaan myös sahalaitos Ruokolahdella, Haapakosken saha Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakoskella sekä 1903 hankittu Kiviojan saha (perustettu 1889) Ylivieskassa. Vuonna 1903 toiminimi muutettiin Aktiebolaget T. & J. Salvesen -nimiseksi osakeyhtiöksi, jonka osake-enemmistö oli James Salvesenin hallussa. Myös The Finland Wood Co -yhtiö siirtyi James Salvesenin haltuun 1911 Christian Salvesenin kuoltua Skotlannissa. Tämän jälkeen James Salvesen omisti Suomessa kuusi sahalaitosta ja noin 130 000 hehtaaria maata. Vuosittain laivattiin 170 000–200 000 kuutiometriä puutavaraa, ja Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli Suomen viidenneksi tai kuudenneksi suurin sahaustoiminnan harjoittaja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Salvesenit luopuivat omistuksistaan Suomessa vuonna 1916. Saimaan alueella olleet sahat myytiin Kaukas Fabrik Ab:lle, Jyväskylän saha siirtyi Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnalle (SOK) ja Himangan sekä Ylivieskan sahat porilaiselle W. Rosenlew & Co:lle. The Finland Wood Co:n omistamia metsiä oli jo 1913 myyty W. Gutzeit & Co:lle. == Lähteet == * Harri Turunen: Sahateollisuuden historiaa Kala- ja Pyhäjokilaaksoissa * James Salvesenin elämäkerta Kansallisbiografiassa == Aiheesta muualla == * Salvesenin yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä Luokka:Entiset suomalaiset metsäteollisuusyhtiöt Luokka:Suomen teollisuushistoria
Jurjen Hempel

Jurjen Hempel on alankomaalainen kapellimestari, jonka ohjelmistossa on paljon nykymusiikkia. Hän on vuodesta 2005 toiminut geneveläisen Ensemble Contrechamps -yhtyeen musiikillisena johtajana ja johtaa säännöllisesti Asko Ensemblea, London Sinfoniettaa, Netherlands Wind Ensemblea, Nieuw Ensemblea ja Schönberg Ensemblea. Hempel on vieraillut usein myös Suomessa johtaen muun muassa Helsingin kaupunginorkesteria, Radion sinfoniaorkesteria ja Tapiola Sinfoniettaa. Syksystä 2013 alkaen Hempel on Joensuun kaupunginorkesterin taiteellinen johtaja kolmivuotiskauden ajan. Syksyllä 2015 hänet valittiin jatkamaan kevääseen 2019 saakka. Hempel opiskeli orkesterinjohtoa Utrechtin konservatoriossa opettajinaan David Porcelijn ja Kenneth Montgomery. Tanglewoodissa hän opiskeli kapellimestariluokalla Seiji Ozawan kutsumana opettajinaan Bernard Haitink ja Lorin Maazel. Ensimmäisessä kansainvälisessä Jean Sibelius -kapellimestarikilpailussa vuonna 1995 Hempel sijoittui jaetulle kolmannelle sijalle. Kilpailun seurauksena hän sai useilta suomalaiselta orkestereilta kutsun saapua johtamaan. Vuonna 1989 Hempel debytoi Radio Philharmonic Orchestra Hollandin ja 1990 Netherland Radio Symphony Orchestran johtajana. Vuosina 1996–1997 Hempel toimi Rotterdamin filharmonikoissa Valeri Gergijevin apulaiskapellimestarina ja 1997 hän johti ensi kerran Amsterdamin Concertgebouw-orkesteria ja Haagin Residentie-orkesteria. Kun Hempel Gergijev- festivaalilla johti Richard Straussin Salome-oopperan, hänet kutsuttiin johtamaan sama teos myös Mariinski-teatteriin Pietariin. Hempel on ensimmäinen alankomaalainen kapellimestari, joka on johtanut Mariinskissa. Vuonna 2004 Hempel johti Brian Ferneyhoughin Shadowtime-oopperan Münchenin biennaalissa. Hän johtaa myös säännöllisesti BBC:n sinfoniaorkesteria ja BBC:n Skotlannin sinfoniaorkesteria. Vuonna 2013 hän aloitti Joensuun kaupunginorkesterin ylikapellimestarina. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset kapellimestarit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Reynaldo Hahn

Reynaldo Hahn (9. elokuuta 1874 Caracas – 28. tammikuuta 1947 Pariisi) oli Venezuelassa syntynyt ranskalaistunut säveltäjä. Hän syntyi Caracasissa 12-lapsisen perheen kuopukseksi, mutta muutti jo 3-vuotiaana Pariisiin. Hahn oli lahjakas lapsi ja pääsi 10-vuotiaana Pariisin konservatorioon, jossa hänelle antoivat opetustaan Jules Massenet, Charles Gounod ja Camille Saint- Saëns. Hahn tunnetaan etenkin laulujen säveltäjänä. 1900-luvun alkaessa hänellä oli jo verrattain laaja tuotanto nuoresta iästään huolimatta. Sävellystyön lisäksi Hahn toimi kapellimestarina ja musiikkikriitikkona ennen kuolemaansa Pariisissa 72-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Venezuelalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan_säveltäjät Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Eklogiitti

Eklogiitti on harvinainen metamorfinen kivilaji, joka sisältää rakeista punaista granaattia ja vaaleanvihreää augiittia. Eklogiitti muodostuu suuremmissa paineissa kuin mikä on ominaista maankuorelle. Geologisen tutkimuslaitoksen (GTK) julkaisema Retkeilijän kiviopas suosittelee timanteista kiinnostuneille luonnonharrastajille kimberliittisten kivilajien (ja siis eklogiitin) tunnistamisen harjoittelua. Näissä saattaa olla Suomessakin timantteja pieninä oktaedreinä ja näistä syöpyneinä pyöreämpinä rakeina. Kaavin ja Kuopion alueen kimberliiteissä on enimmillään noin 0,01 g timantteja tonnissa kiveä. Timanttien tunnistaminen löydöksestä on kuitenkin hyvin hankalaa ja vaatii käytännössä laboratoriomäärityksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Don L. Anderson: The layered mantle revisited. An eclogite reservoir (mantleplumes.org) * Robert P. Rapp, Nobumichi Shimizu & Marc D. Norman: Growth of early continental crust by partial melting of eclogite (Letters to Nature, 2003) Luokka:Metamorfiset kivilajit
Dick Van Patten

Richard Vincent ”Dick” Van Patten (9. joulukuuta 1928 Kew Gardens, New York – 23. kesäkuuta 2015 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli näyttelijä Joyce Van Pattenin vanhempi veli, ja hänen velipuolensa Tim Van Patten on televisio-ohjaaja. Van Patten oli vuodesta 1954 naimisissa Patricia Poolen kanssa; parilla oli kolme poikaa. Van Patten esiintyi jo lapsena Broadway-teatterissa. Hän siirtyi sittemmin televisioon (muun muassa Eight Is Enough, 1977–1981) ja elokuviin, joista yksi oli Mel Brooksin Avaruusboltsit. Hänet nähtiin niin ikään ”Weird Al” Yankovicin musiikkivideoilla. Van Pattenilla on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Hellbilly Deluxe

Hellbilly Deluxe on Rob Zombien (White Zombie) ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin 25. elokuuta 1998. Albumin nimi tulee Dwight Yoakamin albumista Hillbilly Deluxe. Kappaleen "Dragula" remix oli vuoden 1999 elokuvan The Matrixin soundtrackilla. Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2005, sisältäen DVD:n, jossa on musiikkivideo albumin jokaiselle kappaleelle (myös "täyteraidoille" kuten Perversion 99 ja The Beginning of the End) ja uusi kansitaide. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Rob Zombie ja Scott Humphrey. # # # # # # # # # # # # # * Danny Lohner - kitara kappaleessa "Meet the Creeper" ==Listasijoitukset== Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Lista Sijoitus 1998 The Billboard 200 5 1998 Kanadan albumilista 2 Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Single Lista Sijoitus 1998 "Dragula" Mainstream Rock Tracks 6 1998 "Dragula" Modern Rock Tracks 27 1999 "Living Dead Girl" Mainstream Rock Tracks 7 1999 "Living Dead Girl" Modern Rock Tracks 22 1999 "Superbeast" Mainstream Rock Tracks 26 Luokka:Vuoden 1998 esikoisalbumit Luokka:Rob Zombien albumit
Irna Phillips

Irna Phillips (1. heinäkuuta 1901 Chicago, Illinois – 22. joulukuuta 1973 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen radio- ja televisiokäsikirjoittaja jota pidetään saippuaoopperoiden keksijänä ja kehittäjänä, ja häntä nimitettiin saippuan kuningattereksi (Queen of Soaps). == Ura == Phillips työskenteli opettajana ennen kun 1930-luvulla aloitti radiossa käsikirjoittajana. Hänen WGN-radioasemalle käsikirjottamansa Painted Dreams (1930), oli ensimmäinen hänen luomansa saippuasarja, ja sitä alettiin lähettää kaikkialla Yhdysvalloissa vuonna 1932. Hän kehitti sarjan saaman menestyksen myötä useita muita sarjoja, ja oli tuottelias kirjoittaja joka kirjoitti viittä eri saippuasarjaa vuonna 1943, ja hänen laskettiin siihen asti kirjoittaneen vuosittain noin kaksi miljoonaa sanaa. Hän kehitti sarjoista sellaisia että ne vetosivat yhdysvaltalaisiin kotiäiteihin, ja muokkasi tarinat sellaisiksi että ne myös edistivät sponsoreiden tuotteiden myyntiä. Hän myös kehitti jaksojen loppuun kohdan joka jätti sen roikkumaan niin että jatko selvisi vain kuuntelemalla seuraavan jakson. Phillips siirtyi television puolelle 1950-luvun alussa kun televisiosta tuli yksi tärkeimmistä Yhdysvaltain viestintä- ja viihdevälineistä. Eräs Phillipsin kehittämistä sarjoista oli Guiding Light joka alkoi vuonna 1937 radiossa, ja jatkui televisiossa vuoteen 2009 asti. Se on pisimpään Yhdysvalloissa tehty sarja, joka jatkui yli 72 vuotta. Hänet tunnetaan muun muassa käsikirjoittamistaan televisiosarjoista: * Another World (1964–1999) * As the World Turns (1956–2010) * Päivien viemää (1965–) * The Brighter Day (1948–1956 radiossa ja 1954–1962 televisiossa) * Guiding Light (1937–1956 radiossa ja 1952–2009 televisiossa) * Love is a Many Splendored Thing (1967–1973) * Our Private World (1965). Lähde: == Yksityiselämä == Phillips ei mennyt naimisiin, mutta adoptoi kaksi lasta, Thomasin vuonna 1943 ja Katherinen vuonna 1944. Hänen tyttärensä alkoi myös television käsikirjoittajaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
R. K. Salon Lakkitehdas

R. K. Salon Lakkitehdas on suomalainen perheyritys, jonka toimitilat sijaitsevat Sastamalassa. Salon Lakkitehtaan päähineet ovat suomalaista suunnittelua. Mallisto kattaa naisten, miesten ja lasten lakkeja, hattuja ja pipoja. Valikoimasta löytyy lakki myös kaikille valmistuneille. Design from Finland -merkin saaneet Salon valmistujaislakit kattavat kaikki ylioppilastutkinnot, toisen asteen ammattitutkintoalat ja ammattikorkeakoulututkinnot sekä ylemmät AMK-tutkinnot. Tehtaan perusti Reino K. Salo (1926–2000) Kaustisella vuonna 1952 ja se toimi ensimmäiset vuotensa Kyrölässä. Kimmokkeen lakkitehtaan perustamiseen ja teollisen valmistuksen aloittamiseen Reino sai veljeltään Toivolta, joka oli valmistanut karvalakin harrastuspohjalta. Reino oli kirjoittanut metsästys- ja hyvän elämän oppaan, joiden tuotoista hän sai alkupääomaa tehtaan perustamiseen. Salon Lakkitehtaan päätuote oli pitkään karvalakit. Vientiä oli Keski-Eurooppaa ja Neuvostoliittoa myöten. 1980-luvulla tehdyn yritysoston myötä kangaslakkien rooli kasvoi yrityksen tuotannossa ja myös ylioppilas- ja valmistujaislakit tulivat Salon tuotantoon. Ylioppilaslakkeja myytiin aluksi etenkin Ruotsiin. Ruotsissa haluttiin nostaa ammattitutkintojen arvostusta ja valmistujaislakkien kysyntä kasvoi. Reino Salon jälkeen yrityksen vetovastuu siirtyi 1980-luvulla hänen pojilleen. Salon suvulla lähes 70 vuotta ollut yritys vaihtoi omistajaa vuoden 2019 lopulla. Tehtaan johtajaksi tuli Ville Nuutinen. Yritys jatkaa edelleen kotimaisena perheyrityksenä. Luokka:Suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset
Winifred Holtby

Winifred Holtby (23. kesäkuuta 1898 – 29. syyskuuta 1935) oli brittiläinen kirjailija. Häneltä ilmestyi useita romaaneja, joista tunnetuin, South Riding vasta postuumisti vuonna 1936. Se kertoo Yorkshiren maaseudun asukkaiden ponnisteluista laman kourissa. Romaanilla on yhteyksiä tositapahtumiin,vaikka paikkojen ja henkilöiden nimiä on muutettu. Niinpä Holtbyn äiti, aktiivinen kunnallispoliitikko, yritti estää sen julkaisemisen. Holtby ja Vera Brittain olivat läheisiä ystäviä opiskeluvuosistaan Somerville Collegessa alkaen. Holtby asui jonkun aikaa Brittainin ja tämän aviomiehen kanssa. Holtby menehtyi munuaissairauden seurauksena vain 37 vuoden ikäisenä. Holtby voitti South Riding -romaanillaan James Tait Blackin muistopalkinnon 1936. Hänen omalle muistolleen omistettua kirjallisuuspalkinto jaettiin vuosina 1967–2002. BBC teki South Ridingin pohjalta televisiosarjan vuonna 2011. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
I’m Eighteen

I’m Eighteen on shock rock -yhtye Alice Cooperin kappale. Se ilmestyi singlenä vuonna 1970 ja vuonna 1971 albumilla Love It to Death ja oli yhtyeen läpimurtohitti. Anthrax ja Creed ovat myös levyttäneet kappaleen. Johnny Rotten esitti kappaleen Sex Pistolsin koe-esiintymisessä. == Lähteet == Luokka:Alice Cooperin kappaleet Luokka:Vuoden 1970 kappaleet
No More Mr. Nice Guy

No More Mr. Nice Guy on shock rock - ja glam rock -yhtye Alice Cooperin hittikappale. Se ilmestyi vuonna 1973 albumilla Billion Dollar Babies. == Megadethin versio == Megadeth on tehnyt kappaleesta cover-version elokuvan Shocker soundtrackille vuonna 1989. Single on Megadethin ensimmäinen ja ainoa virallinen julkaisu, jonka yhtye äänitti kolmimiehisenä. Kokoonpanoon kuului tuolloin Dave Mustaine, David Ellefson, sekä Nick Menza. == Aiheesta muualla == * Megadethin versio discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1973 kappaleet Luokka:Alice Cooperin kappaleet Luokka:Megadethin kappaleet
Fylliitti

Fylliitti tai kovasinkivi archive.org tai savikiilleliuske on savikivestä muodostunut metamorfinen kivi. Fylliitti koostuu lähinnä kiillemineraaleista ja kvartsista. Sen väri on usein tumma tai musta. Fylliitti on hienorakeinen ja sen metamorfoosiaste on suhteellisen alhainen. archive.org Fylliittia käytetään hiomakivien valmistukseen, rakennusten ja muistomerkkien verhoilumateriaalina sekä käytävälaattoina. Fylliitti kestää säiden vaihteluja, eikä se ole liukasta tai lasimaisen kovaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kivigalleria: Fylliitti archive Luokka:Metamorfiset kivilajit
Jan Janssen

Johannes Adrianus "Jan" Janssen (s. 19. toukokuuta 1940) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, josta tuli vuonna 1968 maansa ensimmäinen Ranskan ympäriajon voittaja. Toinen merkittävä saavutus uralla oli Espanjan ympäriajon voitto vuonna 1967. Janssen voitti maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa kultaa vuonna 1964 sekä hopeaa vuonna 1967. thumb |Jan Janssen vuoden 1964 Ranskan ympäriajossa. ==Saavutuksia== ===Etappikilpailut=== *Ranskan ympäriajo: **1963 etapin 7 voitto **1964 pistekilpailun sekä etappien 7 ja 10a voitto **1965 kokonaiskilpailussa yhdeksäs, pistekilpailun ja etapin 12 voitto **1966 kokonaiskilpailussa toinen **1967 kokonaiskilpailussa viides, pistekilpailun ja etapin 13 voitto **1968 kokonaiskilpailun sekä etappien 14 ja 22a voitto **1969 kokonaiskilpailussa kymmenes *Espanjan ympäriajo: **1967 kokonais- ja pistekilpailun sekä etapin 1b voitto **1968 kokonaiskilpailussa kuudes, pistekilpailun sekä etappien 1a ja 1b voitto *Pariisi-Nizza: **1964 kokonais- ja pistekilpailun voitto **1965 kokonaiskilpailussa viides, etapin 3 voitto **1968 kokonaiskilpailussa viides, etapin 5 voitto **1969 kokonaiskilpailussa kuudes, etapin 5 voitto **1970 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 6a voitto *Dauphiné Libéré: **1965 pistekilpailun ja etapin 8a voitto **1969 pistekilpailun ja etapin 3 voitto *Sveitsin ympäriajo: **1969 pistekilpailun voitto *Katalonian ympäriajo: **1967 etappien 4b, 6 ja 7a voitto *Grand Prix du Midi Libre: **1963 kokonaiskilpailussa toinen, etappien 3 ja 6 voitto **1965 etapin 1 voitto *Belgian ympäriajo: **1963 etapin 3 voitto **1967 kokonaiskilpailussa kolmas *Alankomaiden ympäriajo: 1965 kokonaiskilpailun ja etapin 3 voitto *Dunkerquen neljän päivän ajo: 1966 kokonaiskilpailussa toinen *Pariisi-Luxemburg: 1967 kokonaiskilpailun ja etapin 1 voitto *Luxemburgin ympäriajo: 1972 etapin 2 voitto ===Yhden päivän kilpailut=== *Maantieajon MM- kilpailu: 1963 seitsemäs, 1964 kultaa, 1967 hopeaa, 1970 kuudestoista *Milano–San Remo: 1965 kuudes, 1969 seitsemäs *Pariisi-Roubaix: 1963 kolmas, 1964 kahdeksas, 1966 toinen, 1967 voitto, 1968 kahdeksas, 1970 seitsemäs, 1971 neljäs *Flanderin ympäriajo: 1968 neljäs, 1970 kahdeksas, 1971 kuudes *Lombardian ympäriajo: 1964 seitsemäs, 1968 neljäs *Züri-Metzgete: 1962 voitto *Gent-Wevelgem: 1964 kuudes, 1967 toinen *La Flèche Wallonne: 1963 toinen, 1964 toinen, 1966 neljäs, 1968 kolmas *Paris-Tours: 1966 neljäs *Bordeaux- Pariisi: 1966 voitto, 1969 toinen *Brabantse Pijl: 1966 voitto *Grand Prix d'Isbergues: 1969 voitto ==Lähteet== *Jan Janssen Memoire du cyclisme -tietokannassa Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskan ympäriajon voittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elektroskooppi

Elektroskooppi on yksinkertainen laite, jolla voi havainnollistaa sähkövarausta. Siitä on aikojen kuluessa esitetty monenlaisia toteutuksia, joiden periaate on kuitenkin sama. Yksinkertainen elektroskooppi koostuu lasipullosta, jonka eristemateriaalista valmistetun kansiosan läpi viedään sähköjohde, joka haarautuu alaosaltaan kahdeksi ohueksi liuskaksi. Kansiosan läpi viedyn johteen yläosa päättyy yleensä metallipalloon, jolla estetään varauksen nopea purkautuminen ympäröivään ilmaan. Sähköfysiikan Coulombin lain mukaan samanmerkkinen nettovaraus kahdessa kappaleessa saa kappaleet hylkimään toisiaan. Keskenään erimerkkiset nettovaraukset taas aiheuttavat kappaleiden välille vetovoiman. Vietäessä sähköisesti positiivisesti varautunut kappale lähelle metallitangon yläpäätä se vetää tangon negatiivisesti varautuneita elektroneja puoleensa, jolloin tangon yläpäähän kertyy negatiivinen nettovaraus. Negatiivisesti varautuneen kappaleen tapauksessa tilanne on päinvastainen ja elektroneja pakenee tangon alapäähän. Kun hankaussähköllä varattu lasitanko tai muu esine viedään kosketuksiin kyseisen metallipallon kanssa, järjestyy tangon elektroninen varaus siten, että toiseen päähän kulkeutuu negatiivinen ja toiseen päähän positiivinen nettovaraus. Koska tangon alempi pää haarautuu kahdeksi liuskaksi, saa niiden keskenään samanmerkkinen varaus liuskat hylkimään toisiaan. Varauksen purkautumisen kesto riippuu muun muassa ilman kosteudesta, lasin eristävyydestä ja tangon ylemmän pään pallon sileydestä. Yleensä pienikin varaus pitää ohuet liuskat vaakasuorassa asennossa useista minuuteista aina tunteihin saakka. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Ilmari Jäämaa: Nuorten kokeilijain ja keksijäin kirja, 12. painos, WSOY, Porvoo 1950, s. 170. Luokka:Mittalaitteet Luokka:Sähkö
Ferdinand Kübler

Ferdinand ”Ferdi” Kübler (24. heinäkuuta 1919 – 29. joulukuuta 2016 Zürich) oli sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän aloitti pyöräilyn ammattitasolla vuonna 1940 ja voitti vuonna 1950 Ranskan ympäriajon. Kübler voitti Sveitsin ympäriajon vuosina 1942, 1948 ja 1951. Hän voitti maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa 1949, pronssia 1950 ja viimein kultaa 1951. Kübler osallistui Italian ympäriajoon vuosina 1950, 1951 ja 1952, sijoittuen kahdesti kolmanneksi ja kerran neljänneksi. Hän vetäytyi vuonna 1957. ==Saavutuksia== ===Etappikilpailut=== *Ranskan ympäriajo: **1947 etapin 1 voitto **1949 etapin 5 voitto **1950 kokonaiskilpailun sekä etappien 6, 16 ja 20 voitto **1954 kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun sekä etappien 5 ja 14 voitto *Italian ympäriajo: **1950 kokonaiskilpailussa neljäs **1951 kokonaiskilpailussa kolmas **1952 kokonaiskilpailussa kolmas *Sveitsin ympäriajo: **1941 kokonaiskilpailussa kolmas, etapin 2 voitto **1942 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto **1947 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 3 voitto **1948 kokonaiskilpailun sekä etappien 1a, 3b, 6 ja 7b voitto **1950 kokonaiskilpailussa viides, mäkikilpailun voitto **1951 kokonais- ja mäkikilpailun sekä etappien 2a ja 4 voitto **1952 kokonaiskilpailussa toinen, mäkikilpailun ja etapin 6 voitto **1955 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 voitto *Tour de Romandie: **1947 kokonaiskilpailussa kolmas **1948 kokonaiskilpailun sekä etappien 1 ja 3 voitto **1949 kokonaiskilpailussa toinen **1950 kokonaiskilpailussa neljäs, etapin 5 voitto **1951 kokonaiskilpailun sekä etappien 1a, 1b, 2 ja 4 voitto **1953 etapin 3b voitto *Rooma–Napoli–Rooma: **1951 kokonaiskilpailun sekä etappien 1, 2c ja 3b voitto *Luxemburgin ympäriajo: **1953 etapin 1 voitto ===Yhden päivän kilpailut=== *Maantieajon MM-kilpailu: 1948 seitsemäs, 1949 hopeaa, 1950 pronssia, 1951 kultaa, 1952 kymmenes, 1953 seitsemäs, 1955 neljästoista *Pariisi–Roubaix: 1952 neljäs, 1954 neljäs *Liège–Bastogne–Liège: 1951 voitto, 1952 voitto, 1954 kolmas *Lombardian ympäriajo: 1949 toinen, 1950 viides *Züri-Metzgete: 1941 kuudes, 1942 neljäs, 1943 voitto, 1946 viides, 1947 kolmas, 1949 kuudes, 1950 toinen *La Flèche Wallonne: 1951 voitto, 1952 voitto, 1953 toinen, 1954 toinen *Gent–Wevelgem: 1954 toinen, 1955 viides *Pariisi–Tours: 1953 toinen *Grand Prix des Nations: 1941 kolmas, 1948 toinen *Bordeaux–Pariisi: 1953 voitto *Pariisi–Bryssel: 1954 kolmas *Milano–Torino: 1956 voitto *Sveitsin maantiepyöräilymestari: 1948, 1949, 1950, 1951, 1954 ==Lähteet== *Ferdinand Kübler Memoire du cyclisme -tietokannassa ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Adieu, Ferdi Kübler – muistokirjoitus Tour-voittajalle Velofilo.fr 5.1.2017 Luokka:Sveitsiläiset maantiepyöräilijät Luokka:Ranskan ympäriajon voittajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet