EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
El amor perjudica seriamente la salud

El amor perjudica seriamente la salud (; kansainvälisesti Love Can Seriously Damage Your Health) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Manuel Gómez Pereiran ohjaama espanjalais-ranskalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Ana Belén, Juanjo Puigcorbé, Gabino Diego ja Penélope Cruz. Manuel Gómez Pereira käsikirjoitti elokuvan Yolanda García Serranon, Juan Luis Iborran ja Joaquín Oristrellin kanssa. Pereira ja Oristrell tuottivat elokuvan César Benítezin kanssa. == Juoni == Pariisi, 1996. Seurapiirihenkilö Diana Balaguer (Ana Belén) tapaa Hôtel de Crillonissa vanhan rakastajansa, Santi Garcian (Juanjo Puigcorbé), joka on Espanjan kuningas Juan Carlos I:n henkivartija. He alkavat muistella yli kolmekymmentä vuotta taaksepäin vuoteen 1965, jolloin he tapasivat ensimmäistä kertaa. Madrid, 1965. Diana (Penélope Cruz) on fanaattinen John Lennonin ihailija ja haluaa tavata idolinsa vähän ennen The Beatlesin konserttia. Hän menee salaa Lennonin hotellihuoneeseen ja piiloutuu sängyn alle, missä hän tapaa toisen Lennonin suuren ihailijan, hotellityöntekijä Santin (Gabino Diego). Diana ja Santi ovat on-off-suhteessa seuraavat vuosikymmenet; he tapaavat aina mitä oudoimmissa paikoissa ja tilanteissa. == Näyttelijät == == Tuotanto == El amor perjudica seriamente la salud -elokuvan kuvaukset alkoivat 29. huhtikuuta 1996 ja päättyivät 6. heinäkuuta 1996. Elokuva kuvattiin työnimellä Camas Madridissa ja Pariisissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat espanjalaiset BocaBoca Producciones, Canal+ España, Sociedad General de Televisión, Sogepaq ja Telecinco sekä ranskalaiset Canal+ ja DMVB Films. == Julkaisu ja vastaanotto == El amor perjudica seriamente la salud sai ensi-iltansa Talavera de la Reinassa, Espanjassa joulukuussa 1996. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Espanjassa 10. tammikuuta 1997 ja Ranskassa 15. heinäkuuta 1998. Elokuva tuotti Espanjassa 3 631 191 euron lipputulot. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Espanjassa Sony Pictures Releasing de España ja Ranskassa Les Acacias. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos Hamptonsin elokuvajuhlien yleisöpalkinto Paras elokuva Manuel Gómez Pereira Peñíscolan komediaelokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinto Peñíscolan komediaelokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän palkinto Ana Belén == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * El amor perjudica seriamente la salud SensaCinessä * El amor perjudica seriamente la salud eCartelera Cinessä * El amor perjudica seriamente la salud AlloCinéssä Luokka:Vuoden 1996 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1996 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset romanttiset komediat
East West Line (MRT)

East West Line (EW Line) on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Sen ensimmäinen vaihe avattiin liikenteelle 12. joulukuuta 1987, mikä tekee siitä MRT:n linjoista toiseksi vanhimman. 49 kilometrin pituisella linjalla on 35 asemaa, ja se on Singaporen pisin toiminnassa oleva rautatielinja. == Historia == East West Linen ensimmäinen osa avattiin 12. joulukuuta 1987, noin kuukausi North South Linen avaamisen jälkeen. Ensimmäisessä osassa aukesivat North South Lineen yhdistyvät City Hallin ja Raffles Placen metroasemat, sekä pelkällä EW Linella sijaitsevat Tanjong Pagarin ja Outram Parkin metroasemat. Seuraavana vuonna linjaa jatkettiin Lakesiden metroasemalle saakka. Itäinen osa valmistui 1990-luvun alulla yhdistäen City Hallin metroaseman Tanah Merahin asemaan. Linjan läntisimmän Boon Layn metroaseman rakentaminen meinattiin hyllyttää vuonna 1987. Housing and Development Board päätti tosin noin kuukausi North South Linen avaamisen jälkeen aloittaa noin 25 000 uuden asunnon rakentamisen aseman ympäristöön. Boon Layn asema avattiin heinäkuussa 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mass Rapid Transit (Singapore)
Golos russkoi kolonii

Golos russkoi kolonii (, ”Venäläisen siirtokunnan ääni”; loppuvaiheessa Russki golos, Русский голос, ”Venäjän ääni”) oli Helsingissä maalis-huhtikuussa 1918 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Helmikuun vallankumouksen jälkeen perustetuista venäläisistä sotilaslehdistä ja myöhemmistä emigranttilehdistä poiketen Golos russkoi kolonii oli tarkoitettu Suomessa vanhastaan asuneille venäläisille. Sen taustayhteisön muodosti vuoden 1918 tammikuussa perustettu yhdistys Russkaja kolonija, jonka tarkoituksena oli Suomen venäläisyhteisön aseman laillistaminen. Siirtokunnan ja lehden keskeinen henkilö oli Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Konstantin Arabažin. Hänen tavoitteenaan oli lähentää suomalaisia ja venäläisiä toisiinsa kulttuurin avulla. Kuudesti viikossa ilmestynyt lehti painettiin entisessä Gorškovin kirjapainossa. Golos russkoi kolonii ilmestyi Suomen sisällissodan aikana punaisessa Helsingissä. Sillä ei näytä olleen ongelmia sodan punaisen osapuolen kanssa. Valkoisten voitettua sisällissodan Suomessa asuneita venäläisiä ryhdyttiin karkottamaan maasta, minkä johdosta myös Russki golos lopetti ilmestymisensä. Huhtikuun lopulla Arabažin alkoi toimittaa uutta lehteä Russki vestnik. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Golos russkoi kolonii digitoituna kansalliskirjastossa * Russki golos digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
Elisabeth Forsell

Elisabeth Forsell (k. vuoden 1747 jälkeen) oli ruotsalainen kehruumestaritar ja kehruun opettaja, joka toimi Suomessa vuodesta 1739 ainakin vuoteen 1747. Hän toi Suomeen erityisesti uusia pellavankäsittelyn menetelmiä.Vainio- Korhonen, Kirsi: Forsell, Elisabeth, Biografiskt lexikon för Finland 1. Svenska tiden, 2008. Viitattu 18.1.2017. Ruotsissa syntynyt mutta pitkään Suomessa vaikuttanut Forsell oli kehruumestaritarkollegojensa Margaretha Zetterberg ja Maria Öberg kanssa Suomen ensimmäisiä virallisen ammattitutkinnon suorittaneita, hyväpalkkaisia naisia sekä naisten ammattikoulutuksen pioneereja, jotka levittivät rukilla kehruun taitoa ympäri Suomen siihenastisen värttinällä tapahtuneen kehruun korvaamiseksi ja langan laadun parantamiseksi.Ijäs, Ulla: Toimivat ja tuntevat 1700-luvun naiset, arvio Kirsi Vainio-Korhosen kirjasta Suomen herttuattaren arvoitus. Suomalaisia naiskohtaloita 1700-luvulta, Ennen ja nyt -verkkojulkaisu 4.5.2010. Viitattu 18.1.2017.Suomen herttuattaren arvoitus - Suomalaisia naiskohtaloita 1700-luvulta , kirjan esittely Antikka.net-sivustolla. Viitattu 18.1.2017. Forsell toimi Suomessa aluksi Turun seudulla ja sitten Porvoossa, kunnes tiettävästi muutti takaisin Ruotsiin 1740-luvun lopulla. ==Elämä ja ura== Ruotsin valtiopäivillä 1738–1739 päätettiin perustaa Ruotsiin ensimmäiset kehruukoulut, jotta pellavasta, hampusta ja silkistä saataisiin aikaan parempaa lankaa. Pian päätettiin lähettää myös Suomeen kehruuneuvoja erityisesti Suomessa hyvin kasvavan pellavan kehräämiseksi, ja tehtävään nimitettiin Elisabeth Forsell. Hänet tunnettiin tuolloin Västmanlandin Harakerissa sijaitsevan kehräämön parhaisiin kuuluvana työntekijänä. Forssell toi mukanaan kerinpuut sekä Suomessa siihen asti tuntemattoman kaksoisrukin. Kahta erillistä lankaa yhtä aikaa kehräävän kaksoisrukin oli kehittänyt Forsellin aiempi esimies Abraham Hedman, ja taitavan kehrääjän käsissä sillä saavutettiin kaksinkertainen työteho ilman juurikaan lisärasitusta kehrääjälle. Forsell työskenteli Turussa aluksi pormestari Esaias Wechterin kehräämössä, jossa hänellä oli muutamia naispuolisia oppilaita. Pian hän joutui muuttamaan hirttopaikan läheiseen taloon, jonne monetkaan oppilaat eivät uskaltautuneet. Forsell kävi opettamassa myös Piikkiössä ja Loimaalla. Nuori Elisabeth Forsell joutui Turussa vahingollisten huhujen kohteeksi ja muutti vuonna 1740 Porvooseen, mutta joutui sielläkin epäilysten alaiseksi. Kirjanpitodokumentit osoittavat hänelle maksetun Ruotsista palkkaa vielä vuonna 1747, mutta hänen sen jälkeisistä vaiheistaan ei ole tietoa. Hänen arvellaan siirtyneen takaisin Ruotsiin. Elisabeth Forsellin tunnetuin oppilas Turussa oli Juliana Garberg ja Porvoossa Margaretha Zetterberg. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Vainio-Korhonen, Kirsi: Suomen herttuattaren arvoitus. Suomalaisia naiskohtaloita 1700-luvulta. Edita Publishing Oy, Helsinki, 2009, ISBN 9789513754617 Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:1700-luvulla kuolleet Luokka:Ruotsalaiset käsityöläiset Luokka:Ruotsalaiset opettajat
Narón

Narón on kunta Galician itsehallintoalueella Espanjassa. Narónin väkiluku on 39 462 (vuonna 2016). == Kuvia == Xulgado de Paz de Narón.JPG|Juzgado de Paz Narón Casa do Concello de Naron.jpg|Kunnantalo Pazo da Cultura de Narón A Coruña.jpg|Kulttuuritalo Mosteiro de San Martiño de Xuvia (O Couto).JPG|Monasterio de San Martín de Jubia == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Galician kaupungit
Más que amor, frenesí

Más que amor, frenesí (kansainvälisesti Not Love, Just Frenzy) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Alfonso Albaceten, Miguel Bardemin ja David Menkesin ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen mustan komedian elokuva, jonka pääosia näyttelevät Nancho Novo, Cayetana Guillén Cuervo, Íngrid Rubio, Beatriz Santiago, Gustavo Salmerón, Javier Manrique, Javier Albalá, Liberto Rabal, Bibiana Fernández ja Juan Diego Botto. Más que amor, frenesí kertoo madridilaisesta kaveriporukasta ja heidän värikkäästä elämästään. Más que amor, frenesín kuvaukset alkoivat 13. toukokuuta 1996 ja päättyivät 29. kesäkuuta 1996. Elokuva kuvattiin Madridissa, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Canal+ España, Fernando Colomo Producciones Cinematográficas S.L., Películas Freneticas ja Televisión Española. Elokuvan tuottajina olivat Fernando Colomo ja Beatriz de la Gándara. Más que amor, frenesí sai teatteriensi-iltansa Espanjassa 15. marraskuuta 1996 ja oli Alta Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 1 040 527 euron lipputulot. == Näyttelijät == == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas / ehdokkaat Tulos Goya-palkinto Paras uusi ohjaaja Alfonso Albacete Miguel Bardem David Menkes Fotogramas de Plata -palkinto Paras miesnäyttelijä elokuvassa Gustavo Salmerón Unión de Actores y Actrices -palkinto Elokuva: paras roolisuoritus sivuosassa Gustavo Salmerón == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Más que amor, frenesí SensaCinessa Luokka:Vuoden 1996 espanjalaiset elokuvat Luokka:Mustan komedian elokuvat Luokka:Draamakomediaelokuvat
Hymenochaetales

Hymenochaetales on sienilahko, johon kuuluu lähinnä kääpiä ja niiden kaltaisia lajeja, joilla ei ole erityisiä näkyviä yhteistuntomerkkejä. Ne voidaan kuitenkin yhdistää yhdeksi kladiksi DNA-tutkimusten avulla. Lahkoon kuuluu Hymenochaetaceae-heimo, jonka edustajia on Suomessa kymmeniä. Joskus on myös muun muassa otaraspikat (Hyphodontia) sisältävä heimo Schizoporaceae luettu tähän heimoon, mutta esimerkiksi Tuomo Niemelä lukee 2016 ne Polyporales- lahkoon. Toisaalta on esitetty myös, että purppuranuijakas (Alloclavaria purpurea) kuuluu Hymenochaetales-lahkon Repetobasidiaceae-heimoon. Suomessa tavattavia Hymenochaetales-lahkon kääpäsukuja ovat laajassa merkityksessä arinakäävät (Phellinus), kangaskäävät (Coltricia), kätkökäävät (Inonotopsis), kynsikäävät (Trichaptum), lepänkäävät (Inonotus) sekä vaahterankäävät (Oxyporus), joissa näyttäisi erottuvan omaksi suvukseen vielä kuorikäävät (Chaetoporus). == Lähteet == *
Danielle Campbell

Danielle Campbell (s. 30. tammikuuta 1995 Hinsdale, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio- ja elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Jessica Olsonina Disney Channelin elokuvassa StarStruck sekä Davina-noitana televisiosarjassa Vampyyrien sukua. Campbell on kotoisin Hinsdalesta, Illinoisista. Hänen vanhempansa ovat Georganne ja John Campbell, ja hänellä on yksi nuorempi veli. Campbell löydettiin näyttelijäksi hiussalongista Chicagossa kun hän oli 10-vuotias. Campbellin debyytti näyttelijänä oli televisiosarjassa Pako vuonna 2006, jossa hän esiintyi viiden jakson mittaisessa roolissa. Hän oli mukana myös Build-A-Bear Workshopin mainoksessa. Campbell esiintyi ensimmäisen kerran valkokankaalla vuonna 2008 elokuvassa The Poker House. Seuraavaksi hän sai ison roolin Disneyn elokuvasta StarStruck, sekä vierailevan roolin sarjasta Zeke and Luther. Vuodesta 2013 lähtien Campbell näytteli Davina-nimistä noitaa Vampyyripäiväkirjojen spin-off- sarjassa Vampyyrien sukua (The Originals). Hän oli mukana sarjassa kolmen tuotantokauden ajan vuoteen 2016 asti. == Filmografia == Elokuvaroolit Vuosi Elokuva Rooli 2008 The Poker House Darla 2011 Prom Simone Daniels 2012 Madea's Witness Protection Cindy Needleman Televisioroolit Vuosi Nimi Rooli Huomioita 2006–07 Pako Gracey Hollander 5 jaksoa 2010 Zeke and Luther Dani Jakso: "Double Crush" 2010 StarStruck Jessica Olson Disney Channel Original Movie 2012 Drop Dead Diva Carla Middlen Jakso: "Family Matters" 2013–2016 Vampyyrien sukua Davina Claire 65 jaksoa 2017 Runaways Eiffel 4 jaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luca Marini

Luca Marini (s. 10. elokuuta 1997 Urbino) on italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän on äidin puolelta velipuoli Valentino Rossille. == Ura == Marini teki hänen ensiesiintymisensä Moto3 sarjassa vuonna 2013 San Marinon ja Riminin rannikolla Grand Prix:ssä villikortin kuskina, pääsemättä maaliin. Vuonna 2015 hän sai toisen villikortin samassa paikassa, tällä kertaa Moto2-luokan kanssa Pons Racing Junior Team:ssä, sijoittuen kisassa sijalle 21. Vuodelle 2016 Marini oli allekirjoittanut Forward Team:n sopimuksen kilpailla koko ajan samassa luokassa, hän sai hänen ensimmäiset Grand Prix pisteet Qatarissa, jossa hän sijoittui 10:ksi ja hänen paras tulos Saksasta, jossa hän oli 6:s. == Tulokset == === MotoGP === ==== Kausittain ==== Kausi Sarja Pyörä Talli Kisa Voitot Palkintopalli Paalut Nopeimmat kierrokset Pisteet Plcd Moto3 FTR Honda Twelve Racing 1 0 0 0 0 0 NC 2015 Moto2 Kalex Pons Racing Junior Team 1 0 0 0 0 0 NC 2016 Moto2 Kalex Forward Team 18 0 0 0 1 34 23rd Yhteensä 20 0 0 0 1 34 ==== Sarjoittain ==== Sarja Kaudet 1sija kisat 1sija Paalut 1sija Voitot Kisa Voitot Paalut Pole FLap Pts WChmp Moto3 2013 2013 San Marino 1 0 0 0 0 0 0 Moto2 2015-2016 2015 San Marino 19 0 0 0 1 34 0 Yhteensä 2013, 2015–2016 20 0 0 0 1 34 0 ==== Kilpailut vuosittain ==== Vuosi Sarja Pyörä 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pts Moto3 FTR Honda QAT AME SPA FRA ITA CAT NED GER IND CZE GBR RSM Ret ARA MAL AUS JPN VAL NC 0 2015 Moto2 Kalex QAT AME ARG SPA FRA ITA CAT NED GER IND CZE GBR RSM 21 ARA JPN AUS MAL VAL NC 0 2016 Moto2 Kalex QAT 10 ARG 18 AME Ret SPA 16 FRA 12 ITA Ret CAT Ret NED Ret GER 6 AUT 17 CZE Ret GBR Ret RSM 13 ARA 25 JPN 12 AUS 16 MAL 9 VAL 22 23rd 34 == Lähteet == == Linkit == * Profiili MotoGP.com Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Italialaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Elävät henkilöt
Keeping Up with the Joneses

Keeping Up with the Joneses on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen humoristinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Greg Mottola. == Juoni == Naimisissa olevat Jeff (Zach Galifianakis) ja Karen Gaffney (Isla Fisher) asuvat rauhallisessa lähiössä kahden lapsensa kanssa, kunnes naapuriin muuttaa uusi pariskunta. He alkavat pian epäillä uusien liian täydellisten naapureiden, Dan (Matt Walsh) ja Meg Craverstonin (Gal Gadot) olevan vakoojia. == Näyttelijät == == Tuotanto == Maaliskuussa 2014 kerrottiin Greg Mottolan ohjaavan Michael LeSieurun käsikirjoittaman elokuvan. Kuvaukset aloitettiin 20. huhtikuuta 2016 Atlantassa. == Vastaanotto == Keeping Up with the Joneses on saanut heikon vastaanoton kriitikoilta. Rotten Tomatoes-sivustolla sen arvosana on 19 % (4,4/10). Metacritic antoi sille arvosanaksi 34/100. CinemaScoren käyttäjien kirjainarvosana elokuvalle oli B- . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan kotisivut * Luokka:Vuoden 2016 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat
AMosaic

AMosaic on AmigaOS:lle julkaistu versio NCSA:n Mosaic-selaimesta ja se oli ensimmäinen graafinen selain Amigalle. Ensimmäinen versio on julkaistu 25. joulukuuta 1993. Kehittäjä on Michael Fischer. AMosaic oli Amiga World lehden kansikuvassa maaliskuussa 1995. == Amiga-version ominaisuudet == Amiga-version käyttöliittymä on tehty Magic User Interface (MUI) kirjaston avulla, joka mahdollistaa käyttöliittymän muokkaamisen mukaan lukien fontit, värit ja taustat. Selain tukee Amigan datatyyppimekanismia kuvaformaattien käsittelyyn. Selaimessa on tuki Amigan ohjelmien väliselle ARexx-kommunikaatiolle. Runtime- kirjastojen käytöllä selain tukee kahta eri TCP/IP toteutusta (AS225 ja AmiTCP) sekä DNET kommunikointia. == Vaatimukset == * AmigaOS 2.0 tai uudempi * AmiTCP 3.0 beta 2 tai AS225 Release 2 tai DNET * Magic User Interface (MUI) 3.8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * AMosaic kotisivu Luokka:Selaimet Luokka:Amiga-ohjelmat
Chapter V

Chapter V voi viitata seuraaviin: * Chapter V, Staindin albumi vuodelta 2005 * Chapter V, Trey Songzin albumi vuodelta 2012 * Chapter V: Unbent, Unbowed, Unbroken, HammerFallin albumi vuodelta 2005.
Russki vestnik

Russki vestnik (, ”Venäjän sanansaattaja”) oli Helsingissä huhti-toukokuussa 1918 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Lehteä julkaisi Neuvosto-Venäjän Suomen diplomaattiedustajakseen nimeämä entinen Viaporin komendantti Konstantin Kovanko. Sen toimittajana työskenteli aikaisemmin Russki golos -lehteä toimittanut Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Konstantin Arabažin. Taustastaan huolimatta Russki vestnik ei toiminut bolševikkien äänitorvena, eikä sitä ilmeisesti ollut sellaiseksi tarkoitettukaan. Seitsemän kertaa viikossa ilmestynyt lehti lakkasi, kun Suomen viranomaiset pidättivät Kovankon. Kesäkuussa sen tilalle perustettiin uusi lehti Russki listok. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Russki vestnik digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
Russki listok

Russki listok (, ”Venäjän lehti”) oli Helsingissä vuosina 1918–1919 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Russki vestnikin lakkauttamisen jälkeen Helsingin yliopiston venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Konstantin Arabažin perusti kesäkuussa 1918 uuden lehden. Kuudesti viikossa ilmestynyt Russki listok ei vielä ollut varsinainen emigranttilehti, vaan se oli tarkoitettu Suomessa ennestään asuneelle venäläisväestölle. Russki listok ja Andrei Igelströmin toimittama Severnaja žizn yhdistettiin maaliskuussa 1919 Russkaja žizn -nimiseksi lehdeksi. ==Lähteet== Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
ISA (täsmennyssivu)

ISA voi tarkoittaa seuraavia asioita: * ISA, tietotekniikan väylästandardi * ISA, kansainvälinen esteettömyyden tunnus * ISA-auktorisointia käsitellään artikkelissa isännöitsijä * Isa (Kagoshima), kaupunki Japanissa, Kagoshiman prefektuurissa
Weitek

Weitek Corporation oli mikropiirejä suunnitteleva yritys, jonka tunnetuimmat tuotteet olivat matematiikkasuorittimia (FPU). Suorittimia käytettiin mm. Sun Microsystemsin ja SGI:n työasemissa. Yrityksen perustivat Inteliltä lähteneiden insinöörien joukko vuonna 1981. Rockwell-yhtiö (nyk. Conexant) osti konkurssiin ajautuneen Weitekin. == Tuotteet == * Weitek 1164/1165 ** eivät olleet itsenäisiä matematiikkasuorittimia vaan vaativat muita piirejä rinnalle * Weitek Abacus 3167 matematiikkasuoritin ** SPARCstation 1B.1 Floating-Point Hardware ** myös Intel 80386 rinnalla käytetty * Weitek 3170 matematiikkasuoritin * Weitek 3172 matematiikkasuoritin * Weitek 4167 matematiikkasuoritin * RISC 8200, PA-RISC-yhteensopiva suoritin * SPARC POWER µP (WTL 8601), SPARC-yhteensopiva suoritin, sisäänrakennettu matematiikkasuoritin * P9000 ja VideoPower 5x86 grafiikkaprosessori * P9100 grafiikkaprosessori ** yhdisti P9001 ja 5286 piirit yhdelle sirulle === Weitek 3167 === Yhtiön matematiikkasuoritin oli hyvin suorituskykyinen aikanaan: == Lähteet == Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikkayhtiöt
Karikko

Karikko voi tarkoittaa seuraavia: * karikko, vesillä oleva paikka, joka on vaikeakulkuinen karien vuoksi ; Sukunimenä * Kaarle Karikko (1842–1916), kirjailija * Paavo Karikko (1903–1978), yleisurheiluvalmentaja ja urheilukirjailija, Kaarle Karikon poika * Ahti Karikko, rikostarkastaja Osmo Ahtokarin (1926–2010) käyttämä kirjailijanimi. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Svartå

Svartå, Svartån tai Svartsån voi tarkoittaa seuraavia: ==Asutuskeskus== * Svartå, taajama Degerforsin kunnassa Ruotsissa * Mustio (), ruukkiyhdyskunta ja sen lähellä oleva asemakylä Karjaalla Suomessa ==Joki== * Mustionjoki (), joki läntisellä Uudellamaalla Suomessa * Mustijoki (), joki itäisellä Uudellamaalla Suomessa * Svartån, joki Itä-Götanmaalla Ruotsissa * Svartån, joki Närkessä Ruotsissa * Svartån, joki Västmanlandissa Ruotsissa
Lamminjärvi (Vesilahti)

Lamminjärvi on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Vesilahden Onkemäellä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen. Lamminjärvi kuivatettiin suoksi ja pelloksi hiljalleen 1900-luvun alkupuoliskon aikana. == Historiaa == Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi piirrettiin saman kokoiseksi kuin esimerkiksi Sarvijärvi ja se sijaitsi keskellä suota. Kartassa ei ole Lamminjärven nimeä, muuta siihen oli piirretty Inhanoja laskuojaksi ja nykyinen Pussimäenoja, joka laskee Iso Arajärvestä, on vain pienempi sivuhaara. Se on piirretty vielä vuoden 1922 Tampereen taloudellisessa kartassa järvenä, jonka nimi kirjoitettiin siinä ”Lammijärvi”. Lamminjärven lyhyt laskuoja laski Hirvijärveen, jonka vedenpinta on voinut olla samalla korkeudella Lamminjärven kanssa. Vuoden 1959 peruskartassa järven avovesi on kuivunut märäksi suoksi. Suon läpi kulkee kapea oja, jota on vuoden 1980 kartassa merkitty huomattavasti leveämpänä ja suorempana Myllykoskesta Hirvijärveen asti. Vuoden 1993 kartassa näkyy, kuinka entisen järven rantapeltoja on annettu joutamaaksi Tervakorven kohdalla ja siitä ojan yli pohjoisessa. == Lähteet == Luokka:Vanajaveden–Pyhäjärven alueen kuivatetut järvet Luokka:Vesilahden luonto
Kortejärvi (Vesilahti)

Kortejärvi eli nykyään kartalla Kortejärvenletto on kuivatettu järvi Pirkanmaalla Vesilahden Kahnassa, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Koskenjoen valuma-alueeseen. Kortejärvi kuivatettiin suoksi ja pelloksi 1910-luvulla tai sitä ennen. == Historiaa == Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Kortetjärvi”. Siihen laski etelästä Karstunoja, joka on vieläkin Karstunjärven laskuoja, ja lännestä Onkemäenjärven laskuoja. Kortetjärven ympärillä oli laajat niityt, mutta joitakin peltoja oli raivattu Karstunojan suunnalta. Järvi oli muuten autio. Vuoden 1922 Tampereen taloudellisessa kartassa järveä ei enää näy. Se on kuivatettu suoksi ja pelloksi, jonka matalimpaan kohtaan on avattu Koskenjoelle uusi uoma. Karstunoja käännettiin yhteen uusista kuivatusojista, joka yhtyy suoraan Koskenjokeen. Syntynyttä vetistä suota kutsuttiin vuoden 1959 peruskartassa Kortejärvenletoksi (letto on suo). Osittain järven pohjaa ja ympäröivää suota olivat myös Mustiaiskorpi, Kahnalankorpi ja Kieliö. Vuoden 1976 kartassa Kortejärvenletto sekä Kahnalankorven länsireunaa ja pohjoisreunaa on raivattu pelloksi. Vuoden 1992 kartassa pohjoisimmat palstat Koskenjoen eteläpuolella ei ollut enää suota, vaikka ne eivät vielä olleet raivattu pelloiksi. == Lähteet == Luokka:Vanajaveden–Pyhäjärven alueen kuivatetut järvet Luokka:Vesilahden luonto
Jussi Tuulensuu

Jussi Tuulensuu (s. 1977Suomen lehdistö 5/2015 (Googlen esikatselussa: "Vuonna 1977 syntynyt Tuulensuu harrastaa ruokaa ja monumentaalista arkkitehtuuria." Lehtiluukku)) on suomalainen toimittaja. Hän oli Aamulehden päätoimittaja vuodesta 2015 ja vastaava päätoimittaja syksystä 2017 maaliskuuhun 2023.Aamulehden vastaavaksi päätoimittajaksi Jussi Tuulensuu. Yle uutiset 15.2.2018Jussi Tuulensuu siirtyy Aamulehden vt. vastaavaksi päätoimittajaksi.Aamulehden vastaava päätoimittaja Jussi Tuulensuu jättää tehtävänsä Yle uutiset 13.3.2023 ==Häirintätapaus== Tuulensuu joutui eroamaan tehtävästään 13.3.2023 käyttäydyttyään humalassa häiritsevästi naisia kohtaan Tampereen yliopiston journalistiikan, kuvajournalismin ja visuaalisen journalismin opiskelijoiden ainejärjestö Vostokin 30-vuotisjuhlissa.https://www.is.fi/kotimaa/art-2000009450610.html Myöhemmin heräsi epäilyjä aiemmista häirintätapauksista, joita selvitetään.Tuukka Tuomasjukka: Aamulehdessä epäillään: entinen päätoimittaja Jussi Tuulensuu on häirinnyt aiemminkin Journalisti.fi 17..3.2023Journalisti: Aamulehdestä eronneesta Jussi Tuulensuusta lisää häirintäepäilyjä Mtv Uutiset 17.3.2023 Journalisti: Aamu­lehdessä epäillään ex-päätoimittaja Jussi Tuulensuun häirinneen aiemminkin Ilta-Sanomat 17.3.2023 ==Uran alku== Tuulensuu opiskeli Tampereen yliopistossa pääaineenaan tiedotusoppi. Opiskeluaikanaan hän toimi ylioppilaslehti Aviisin päätoimittajana vuosina 2000–2003. Tuulensuu on työskennellyt muun muassa Sanoma Media Finlandin aikakauslehtien ulkoasupäällikkönä, Kauppalehti Option ulkoasuvastaavana ja toimitussihteerinä, Journalisti-lehden AD:na sekä Aamulehden taittavana toimittajana. Lisäksi hän on toiminut konsulttina useissa lehtiuudistuksissa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Aamulehti Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brujas

Brujas on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Álvaro Fernández Armeron ohjaama ja käsikirjoittama espanjalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Penélope Cruz, Ana Álvarez ja Beatriz Carvajal. Brujasin kuvaukset alkoivat 23. elokuuta 1995 ja päättyivät 30. syyskuuta 1995. Elokuva kuvattiin Madridissa, Espanjassa, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Canal+ España, Enrique Cerezo Producciones Cinematográficas ja Televisión Española. Elokuvan tuottajana oli Enrique Cerezo. Brujas sai ensi-iltansa Espanjassa 18. huhtikuuta 1996 ja oli Líder Filmsin teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 342 743 euron lipputulot. == Juoni == Brujas kertoo kolmesta eri- ikäisestä espanjalaisnaisesta. Patricia (Penélope Cruz) on 17-vuotias, joka harhailee ympäriinsä ja etsii tiettyä miestä. 27-vuotias Sol (Ana Álvarez) on ovelta ovelle kulkeva myyjä, joka on taloudellisessa ahdingossa ja heitetty ulos asunnostaan. Virginia (Beatriz Carvajal) on keski-ikäinen kotirouva, joka päättää aloittaa uuden elämän. Patricia, Sol ja Virginia viettävät hyvin ainutkertaisen vuorokauden yhdessä. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Brujas SensaCinessä * Brujas eCartelera Cinessä Luokka:Vuoden 1996 espanjalaiset elokuvat Luokka:Draamakomediaelokuvat
Inkeri Numminen

Inkeri Numminen (27. tammikuuta 1938 Rantasalmi – 25. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja Mannerheimin lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkö. Hän sai vuonna 1978 Tiedonjulkistamispalkinnon kirjasta Vammainen lapsi – anna minun olla ihminen. Palkintoperusteissa kirjaa arvioidaan:Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta. Haku viitattu 19.1.2017 Mannerheim lastensuojeluliiton tiedotuspäällikkönä ollessaan Numminen vaikutti lapsen asemaa eri puolilta valottavan lapsiraporttisarjan monipuolisuuteen. Sitä ennen hän työskenteli toimittajana ensin Viikkosanomissa ja siirtyi 1960-luvun lopulla Me Naisiin.Laura Saarenmaa: Unohdetun kansan Leena. s. 158–159. Turun Historiallinen Yhdistys. viitattu 19.1.2017 Numminen oli 1980-luvun alussa Helsingin kaupunginvaltuustossa yhden kauden sosialidemokraattisena valtuutettuna.Kallion Sosialidemokraattien 50-vuotishistoriikki, Kallion demarit. 7.10.2012 viitattu 19.1.2017. ==Teokset== * My world - is a ball = Min värld - är en boll = Minun maailmani - on pallo, Toim.: Inkeri Numminen, Jaakko Kentala, Pekka Vuori & Teemu Lipasti; (Julk.: UNICEF). Kirjapaino oy Savo, 1971-72. * Asumispoliittinen tavoiteohjelma: kartoitus lapsen ja ympäristön välisistä suhteista, toim.: Inkeri Numminen, Mauri Upanne. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 4.). * Lapsi asuu, lyhennelmän toim. Inkeri Numminen & Mauri Upanne; kuv. Pekka Vuori . Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1975 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 5.). * Tietoa huumausaineongelmaan, toim.: Inkeri Numminen & Toivo Rönkä; tark.: Juhana Idänpää-Heikkilä. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 6.). * Hoidamme lasta, toim. Marja Viita, Inkeri Numminen; kuvitus: Pekka Vuori. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 9.). * Afrikan lapsi, toim.: Inkeri Numminen; kuvitus: Pekka Vuori. Mannerheimin lastensuojeluliitto, 1972 - (Mannerheimin lastensuojeluliiton lapsiraportti. 12.). * Vammainen lapsi, Inkeri Numminen; piirros: Pekka Vuori . Tammi, 1977 ISBN 951-30-4135-2. * Eläkeläisenä Suomessa, Inkeri Numminen. Tammi, 1979 ISBN 951-30-4297-9. * Arvo Ylppö: Arvo Ylpön vuosisata, toim. Inkeri Numminen. WSOY, 1987 ISBN 951-0-14432-0. * Arvo Ylppö: Kiitos on paras palkka: arkkiatri Arvo Ylpön kokemuksia, näkemyksiä, utopioita, toimittanut Inkeri Numminen. WSOY, 1990 ISBN 951-0-16597-2. * Arvo Ylppö: Sanat kuin helminauha: arkkiatri Arvo Ylpön ajatuksia, koonnut Inkeri Numminen. WSOY, 1992.WSOY, 1992. ISBN 951-0-18132-3. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Severnaja žizn

Severnaja žizn (, ”Pohjolan elämä”) oli Helsingissä vuosina 1918–1919 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Marraskuussa 1918 aloittanut Severnaja žizn oli Suomen ensimmäinen varsinainen emigranttilehti. Sen tehtävänä oli yhdistää kaikki Venäjältä paenneet bolševismin vastaiseen taisteluun. Lehden toimittajina työskentelivät Helsingin yliopiston kirjaston slaavilaisen osaston hoitaja Andrei Igelström ja Pietarista paennut vasemmistolainen kirjallisuudentutkija ja lehtimies Jevgeni Ljatski. Julkaisijana ja toimittajana mainitaan myöhemmin myös T. F. Strandberg ja toimituskunnan jäseninä I. Karatajev, K. Luginin ja Viljo Mansikka. Lehti ilmestyi aluksi kahdesti tai kolmesti ja vuoden 1919 alusta lähtien kuudesti viikossa. Severnaja žizn ja Konstantin Arabažinin toimittama Russki listok yhdistettiin maaliskuussa 1919 Russkaja žizn -nimiseksi lehdeksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Severnaja žizn digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
Vadim Krasnoselski

Vadim Nikolajevitš Krasnoselski (, mold. Вадим Николаевич Красносельский, , , s. 14. huhtikuuta 1970 Dahuria, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Venäjä) on Transnistrian nykyinen presidentti. Krasnoselski oli Transnistrian korkeimman neuvoston puhemies 2015-2016 ja maan sisäministeri. Hän voitti presidentinvaaleissa 2016 istuvan presidentin Jevgeni Ševtšukin. Moldovan presidentti Igor Dodon onnitteli häntä voitosta ja kutsui hänet tapaamiseen. Dodon ja Krasnoselski tapasivat Benderissä tammikuussa 2017 ja toisen kerran lokakuussa 2019. Krasnoselski valittiin toiselle kaudelle joulukuussa 2021. Huhtikuussa 2022 Transnistriassa räjäytettiin turvallisuuspalvelun rakennus Tiraspolissa, radioasema ja paikalliselle lentoasemalle tehtiin pommi-isku. Maan presidentti Krasnoselski syytti ukrainalaisia joukkoja. 9\. maaliskuuta 2023 Krasnoselskia ja maan johtoa vastaan yritettiin autopommi-iskua. Syyttäjä Anatoli Guretskin mukana syyllinen oli Ukrainan turvallisuuspalvelu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Transnistrialaiset poliitikot Luokka:Transnistrian presidentit
BMW 3-sarja (E90)

BMW E90 on BMW 3-sarjan viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2004–2013. Se korvasi edeltäneen E46-mallin ja seuraajaksi tuli F30, jonka coupé-, fastback- ja cabriolet-korimallit tunnetaan omana 4-sarjana (F32). == BMW 3-sarja (E90) 2004–2013 == BMW E90 -mallin valmistus alkoi vuoden 2004 joulukuussa. Noin 60 prosenttia auton osista on yhteisiä 1-sarjan (E87) kanssa. Samalle pohjalevylle perustuu myös crossover-malli X1 (E84). Ensimmäisenä markkinoille esiteltiin neliovinen sedan keväällä 2005, farmarimalli Touring saapui saman vuoden syksyllä. Sen 460-litrainen tavaratila oli täysin samankokoinen kuin sedanissa. Coupé esiteltiin syksyllä 2006 ja kovakattoinen avomalli keväällä 2007. E90-sukupolven coupé- ja cabriolet-korimallit poikkesivat aiempia 3-sarjalaisia enemmän sedanista ja farmarista. Esimerkiksi etu- ja takavalot on muotoiltu eri tavalla. Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä BMW E90 sai tulokseksi täydet viisi tähteä. Sedan- ja farmarimallit kokivat syksyllä 2008 kasvojenkohotuksen, johon kuului uudenmalliset puskurit ja takavalot sekä leveämpi etusäleikkö. Coupé ja cabriolet puolestaan uudistuivat keväällä 2010. Mallisarjaa alettiin korvaamaan asteittain vuodesta 2011 alkaen uudella F30-mallilla. Sedanien tuotanto päättyi vuoden 2011 lopulla, farmarin keväällä 2012, coupén kesällä 2013 ja lopulta myös cabrioletin saman vuoden syksyllä. Tiedosto:BMW 320d Touring (E91) – Frontansicht, 17. Juli 2011, Mettmann.jpg|BMW 320d Touring Tiedosto:BMW 3-Series E93 convertible -- 11-20-2011.jpg|BMW 3-sarjan avomalli. Tiedosto:2006-2010 BMW 325i (E92) coupe (2011-07-17) 01.jpg|BMW 325i Coupé Tiedosto:2009-2011 BMW 335Xi sedan -- 10-27-2011.jpg|Facelift-mallin BMW 335Xi. Tiedosto:BMW 320d Cabriolet M-Sportpaket (E93) Facelift front 20100919.jpg|Facelift-mallin BMW 320d Cabriolet. == BMW M3 == Urheilumalli BMW M3 esiteltiin konseptina Geneven autonäyttelyssä keväällä 2007, eikä saman vuoden syksyllä Frankfurtissa esitelty tuotantomalli juurikaan eronnut siitä. Ensimmäinen M3-malli oli coupé, neliovinen sedan ja cabriolet täydensivät mallistoa keväällä 2008. Sedan-korisen M3:n keulailme oli perusmalleista poiketen samanlainen kuin coupéssa. Moottorina M3-malleissa oli 4,0-litrainen V8, jonka teho on 420 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli joko kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai seitsemänportainen M DCT -kaksoiskytkinvaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 3-sarja (E90) Luokka:D-segmentin autot Luokka:2000-vuosikymmenen autot Luokka:2010-luvun autot
Put (lehti)

Put (, ”Tie”) oli Helsingissä vuosina 1921–1922 ilmestynyt venäjänkielinen sanomalehti. Helmikuussa 1921 aloittanut Put oli puolueettomaksi ilmoittautunut päivälehti, joka käsitteli etupäässä Neuvosto-Venäjän tapahtumia. Sen ideologinen tausta liittyy Smena veh -liikkeeseen, joka kannatti venäläisemigranttien paluuta kotiin ja osallistumista isänmaansa jälleenrakentamiseen. Samanhenkiset lehdet perustettiin lähes samanaikaisesti Riikaan ja Berliiniin, ja emigranttilehdistössä niitä kaikkia syytettiin neuvostohallituksen äänitorviksi. Kuudesti viikossa ilmestyneen Putin vastaaviksi toimittajiksi ilmoitettiin Paul Leontjeff ja K. I. Šarin. Varsinainen päätoimittaja oli kuitenkin Nikolai Iordanski. Lehti lakkasi ilmestymästä tammikuussa 1922, kun Suomen viranomaiset karkottivat maasta vakoilijoiksi epäillyn Iordanskin ja kaksi muuta lehden toimittajaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Put digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
Plasco-rakennus

Plasco-rakennus (myös nimellä Plasko, ) oli Iranin pääkaupunkiin Teheraniin vuonna 1962 valmistunut 17-kerroksinen asuin- ja toimistorakennus. Se syttyi palamaan ja romahti 19. tammikuuta 2017. Onnettomuudessa kuoli yli 20 tulipaloa sammuttanutta palomiestä.Iranin vanhin tornitalo syttyi tuleen ja romahti – kymmenien palomiesten pelätään jääneen loukkuun. Helsingin Sanomat 19.1.2017. Talon nimi juontui sen rakennuttajan Habib Elghanianin omistamasta muovialan yhtiöstä. Hallitus antoi huhtikuussa 2017 raportin rakennuksen romahtamisesta, jossa todettiin, että Mostazafan-säätiö oli toiminut huolimattomasti viranomaisten varoittaessa onnettomuuden mahdollisuutta. Raportissa todettiin myös, että ministeriöt eivät olleet panneet täytäntöön 22 kansallista rakennusmääräystä, jotka koskevat rakennusten turvallisuutta ja kunnossapitoa, mitkä olivat tekijöitä Plascon romahtamiseen. == Kuvia tulipalosta == Plasco building on fire by Emi uploaded by Mardetanha (2).jpg|Plasko-rakennus tulipalossa. Plasco Building 1.jpg|Plascon romahtaminen. Plasco_Building_3.jpg|Plascon romahtaminen. Plasco Building 2.jpg|Romahduksen jälkeen. Plasco collapsed Tasnim.jpg|Romahduksen jälkeen. Plasco victims funeral in Tehran 19.jpg|Romahduksessa menehtyneiden hautajaiset Tehranissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Teheranin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Teheranin historia Luokka:Asuinrakennukset Luokka:Toimistorakennukset
Joseph Stadler

Joseph Francis Stadler (12. kesäkuuta 1880 Cleveland – 25. helmikuuta 1950 Temple City) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti.Joseph Stadler Stadler osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1904 St. Louisissa. Hän saavutti kisoista hopeaa vauhdittomasta korkeushypystä tuloksella 1,44 metriä ja pronssia vauhdittomasta kolmiloikasta tuloksella 9,60 metriä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset yleisurheilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Leena Malkki

Leena Malkki (s. 1975 Helsinki) on suomalainen terrorismin tutkija, joka työskentelee Eurooppa-tutkimuksen keskuksessa Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Malkki on koulutukseltaan valtiotieteiden tohtori. Hän on Eurooppa-tutkimuksen yliopistonlehtori sekä politiikan tutkimuksen dosentti, ja hänen asiantuntemukseensa kuuluvat erityisesti terrorismi ja poliittinen väkivalta, kouluammunnat sekä terrorismintorjuntapolitiikka länsimaissa. Hän on myös työskennellyt vierailevana tutkijana Leidenin yliopistossa. Malkin kirja Mitä tiedämme terrorismista oli ensimmäinen suomeksi kirjoitettu terrorismista kertova yleisteos, ja se ilmestyi syyskuussa 2020. Kirja oli ehdolla vuoden 2020 Tietokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajaksi. Malkki on myös yksi Politiikasta-verkkolehden päätoimittajista. == Julkaisuja == * Terrorismin monet kasvot. toim. Leena Malkki, Jukka Paastela, kirjoittajat: Elina Eloranta ym. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-31170-7. * How terrorist campaigns end: the campaigns of the Rode Jeugd in the Netherlands and the Symbionese Liberation Army in the United States. University of Helsinki, 2010, Acta politica 41 (). ISBN 978-952-10-6266-7. Väitöskirja: Helsingin yliopisto. * Vapauden, turvallisuuden ja oikeuden Eurooppa. toim. Kimmo Nuotio ja Leena Malkki. Helsinki: Helsingin yliopiston oikeustieteellinen tiedekunta, 2010. ISBN 978-952-10-5538-6. * Mitä tiedämme terrorismista. Otava, 2020. ISBN 9789511356684 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Malkin kotisivut * Malkkin Helsingin yliopiston sivuilla Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat‎ Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Russkaja žizn

Russkaja žizn (, ”Venäjän elämä”) oli Helsingissä vuonna 1919 perustettu venäjänkielinen sanomalehti. Joulukuusta 1919 lähtien sen nimenä oli Novaja russkaja žizn (Но́вая ру́сская жизнь, ”Uusi Venäjän elämä”), kesäkuusta 1922 Russkije vesti (Ру́сские ве́сти, ”Venäjän viestit”) ja joulukuusta 1923 vuoteen 1926 saakka Novyje russkije vesti (Но́вые ру́сские ве́сти, ”Uudet Venäjän viestit”). Lehti syntyi maaliskuussa 1919, kun Andrei Igelströmin Severnaja žizn ja Konstantin Arabažinin Russki listok yhdistettiin. Samalla molemmat syrjäytettiin Russkaja žiznin toimituksesta. Uutta lehteä toimittivat entisen Venäjän ministerit ja poliitikot ja sen linjan määräsi Venäjän valkoisten sotapolitiikka. Ajan mittaan Russkaja žizn muuttui entistäkin taantumuksellisemmaksi, ja loppuvuodesta 1919 sen kilpailijaksi perustettiin uusi lehti Rassvet. Lehden tärkeimpiä tehtäviä olivat Neuvosto-Venäjän, Venäjän sisällissodan ja venäläisen emigranttiyhteisön tapahtumista kertominen. Sillä oli omat kirjeenvaihtajat Prahassa, Lontoossa, Berliinissä, Pariisissa ja muissa emigranttien keskuspaikoissa. Lehti toimi myös Suomen venäläisyhteisön yhdyssiteenä ja pyrki luomaan yhteisymmärrystä ja kulttuurisuhteita suomalaisten ja venäläisten välille. Se julkaisi emigranttikirjailijoiden runoja, kuvauksia, kirjallisuus- ja taideartikkeleita sekä kirjallisuus-, teatteri- ja musiikkiarvosteluja. Kuudesti ja välillä kolmesti viikossa ilmestyneen lehden julkaiseminen kävi taloudellisesti raskaaksi, mikä heijastui useina keskeytyksinä ja nimenmuutoksina. Vastaaviksi toimittajaksi ilmoitettiin Paul Leontjeff (1919), Georg (Juri) Grigorkoff (1919–1922) ja Valerian Voutilainen (1922–1926). Toimituskuntaan kuuluivat Novaja russkaja žiznin aikaan Anton Kartašov, David Grimm, Vladimir Kuzmin- Karavajev, Aleksandr Kuprin, Ivan Bunin, Aleksandr Jablonovski, Valerian Voutilainen ja Jevgeni Ljatski. Suurin osa toimittajista muutti muualle Eurooppaan keväällä 1922. Novyje russkije vestin lakattua kesäkuussa 1926 Russkaja kolonija -yhdistys yritti vielä keväällä 1927 julkaista Listok russkoi kolonii -nimistä lehteä, johon Suomen venäläisen emigranttisanomalehdistön historia päättyi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden numeroita digitoituina * Russkaja žizn (1919) digitoituna kansalliskirjastossa * Novaja russkaja žizn (1919–1922) digitoituna kansalliskirjastossa * Russkije vesti (1922–1923) digitoituna kansalliskirjastossa * Novyje russkije vesti (1923–1926) digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset venäjänkieliset sanomalehdet
Aerolit

Aerolit () oli venäläinen rahtilentoyhtiö. Vuonna 1992 perustetun yhtiön solmukohtia olivat Puškinin lentoasema lähellä Pietaria ja Tušinon lentokenttä Moskovassa. Sen toimintalupa peruttiin 29. kesäkuuta 1995. == Laivasto == Aerolitin laivastoon kuului viisi lentokonetta. * 2 Antonov An-32 * 3 Antonov An-32B == Lähteet == Luokka:Entiset venäläiset lentoyhtiöt Luokka:Rahtilentoyhtiöt
RKW Finland

RKW Finland Oy on suomalainen muoviteollisuusyritys. Se on saksalaisen RKW:n tytäryhtiö. Yhtiön kotipaikka on Pori ja tuotantotilat sijaitsevat Porin Ulasoorissa. RKW Finland on erikoistunut teollisuuden muovisiin joustopakkauksiin. Tuotevalikoimaan kuuluvat muovisäkit, erilaiset pakkauskalvot ja päällystetyt tuotteet, kuten aluskatteet. Tilikaudella 2016 RKW Finlandin liikevaihto oli 46,7 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos 1,3 miljoonaa euroa. Työntekijöitä tilikaudella 2015 oli 173. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Pekka Saariluoma ja hallituksen puheenjohtajana Matthias Kaufmann. Vuonna 2015 RKW Finland oli Porin 11. suurin osakeyhtiömuotoinen työllistäjä.http://www.satamittari.fi/sites/satamittari.fi/files/asiakaskuvat/Satamittari/Suurimmat_tyonantajat/Satakunta%202015%20suurimmat%20yritykset%20kunnittain%20Satamittari.xls == Historia == Monialaperheyritys Rosenlew aloitti Porissa paperisäkkien valmistuksen vuonna 1923. Myöhemmin yrityksestä muodostui yksi Euroopan suurimmista muovisäkkien valmistajista. Vuonna 1987 Rauma-Repola osti Rosenlewin. Vuodenvaihteessa 2000–2001 saksalainen RKW osti Porin tehtaan UPM- Kymmeneltä, jolloin perustettiin uusi yhtiö Rosenlew RKW Finland Oy. Vuonna 2012 yrityksen nimeksi muutettiin konsernin yhtenäisen käytännön mukaisesti RKW Finland Oy. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Porilaiset yritykset
Alfaketovoihappo

α-Ketovoihappo eli alfaketovoihappo (C4H6O3) on ketokarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy välituotteena aminohappojen biosynteesi- ja hajotusreaktioissa. α-Ketovoihappoa muodostuu treoniinista treoniinideaminaasin katalysoimana. Yhdistettä muodostuu myös kysteiinin biosynteesin sivutuotteessa, kun kystationiini hajoaa kysteiiniksi ja α-ketovoihapoksi kystationaasin katalysoimana. Näissä reaktioissa muodostunut α-ketovoihappo voidaan prosessoida edelleen propionyylikoentsyymi-A:ksi α-ketohappodehydrogenaasikompleksin katalysoimana. Eräät eliöt kykenevät syntetisoimaan isoleusiinia α-ketovoihaposta.Karlheinz Drauz, Ian Grayson, Axel Kleemann, Hans-Peter Krimmer, Wolfgang Leuchtenberger & Christoph Weckbecker: Amino Acids, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 19.1.2017 Sotoloni on laktoneihin kuuluva aromiyhdiste, joka antaa ranskalaiselle viinille Vin jaune sen tyypillisen maun. Sotolonia muodostuu viiniin käymisprosessin aikana asetaldehydistä ja α-ketovoihaposta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Human Metabolome Database: 2-Ketobutyric acid *DrugBank: 2-Oxobutanoic Acid *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): alpha-Ketobutyric acid *ChemBlink: 2-Oxobutyric acid Luokka:Karboksyylihapot
Olli Tikka

Olli Yrjö Julius Tikka (3. lokakuuta 1923 Viipuri – 11. tammikuuta 2012) oli suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin ja Panssariprikaatin komentajana. Tikan vanhemmat olivat eversti Yrjö Tikka ja Martta Wennström. Hänen puolisonsa vuodesta 1947 oli Anneli Kaisla. Ylioppilaaksi Tikka tuli Helsingin normaalilyseosta 1945. Talvisodassa Tikka toimi Kannaksen Armeijan esikunnan lähettinä ja jatkosodassa ennen varusmiespalvelustaan suojeluskuntasotamiehenä. Varusmiespalveluksen hän suoritti Jalkaväen koulutuskeskus 17:ssä ja Jalkaväkirykmentti 50:ssä, jossa hän reserviupseerikurssilta valmistuttuaan toimi nuorempana upseerina jatkosodan loppuun asti ja osallistui myös Lapin sotaan. Kadettikoulun 28. kadettikurssin Tikka suoritti 1946–1947, minkä jälkeen hän toimi nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 3:ssa. Vuodesta 1949 hän toimi Kadettikoulun opetusupseerina ja vuodesta 1953 koulun jääkärikomppanian päällikkönä. Vuodesta 1957 hän oli komppanianpäällikkö Porin prikaatissa ja toimi vuodesta 1958 pataljoonan komentajan sijaisena. Tikka oli toimistoupseeri 2. Divisioonan esikunnassa 1960–1961, Tampereen läntisen sotilaspiirin esikunnan järjestelytoimiston päällikkö 1961–1967, Panssariprikaatin esikunnan päällikkö 1970–1971, Hämeen jääkäripataljoonan komentaja 1973–1975, Pohjan prikaatin komentaja 1975–1976 Eero Eräsaaren jälkeen, Panssariprikaatin komentaja 1976–1979 ja Huoltokoulutuskeskuksen päällikkö 1979–1983. Tikka erosi aktiivipalveluksesta vuonna 1983. Hänen ylennettiin vänrikiksi 1942, luutnantiksi 1944, kapteeniksi 1951, majuriksi 1961, everstiluutnantiksi 1968 ja everstiksi 1975. Tikka kuoli 88-vuotiaana 11. tammikuuta 2012. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Jussi Lehmusvesi

Jussi Lehmusvesi (s. 1972 Vantaa) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Vainikkala ilmestyi helmikuussa vuonna 2017. Toinen kirja Operaatio Zuckerberg ilmestyi vuoden 2019 maaliskuussa. Lehmusvesi työskentelee Helsingin Sanomissa kulttuuritoimittajana. Lehmusvesi on työskennellyt aiemmin Nelosen uutisissa uutis- ja kulttuuritoimittajana (1999–2013) ja sitä ennen MTV:n ajankohtaistoimituksessa. Hän on ollut tekemässä Dokumenttiprojektin dokumenttielokuvaa Rakastaa, rakastaa, ei rakasta, Hän on ollut myös ohjaamassa, käsikirjoittamassa ja leikkaamassa musiikkivideoita Radiopuhelimet-yhtyeelle. Lehmusvesi on filosofian maisteri. Hänen pääaineensa on journalistiikka. Hän on käynyt Sanoman toimittajakoulun. Hän on naimisissa Ylen Aamu-tv:n juontajan Anna Lehmusveden kanssa. Lehmusvedellä on kaksi lasta ja hän asui vuonna 2017 Helsingin Hakaniemessä. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Suomalaiset toimittajat