EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kalle Rikala

Kalle (Karl) Alarik Rikala (26. tammikuuta 1875 Hämeenkyrö Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, ss. 705–706. (Viitattu 27.4.2019) – 8. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja lääkäri, joka sai professorin arvonimen.Professori Kalle Rikala kuollut. Helsingin Sanomat, 10.9.1957, s. 12. ==Julkaisuja== * Pöytäkirja Tampereella 1.–4.7.1897 pidetystä toisesta yleisestä nuorisoseurain kokouksesta, 1898 * Asunto-olot Jyväskylän kaupungissa v. 1908, 1908 * Leikki- ja urheilukenttiä maaseudullekin, 1915, Elin Oihonna Kallio, Kalle Rikala * Komitealta, joka on asetettu tutkimaan kysymystä yliopiston voimistelulaitoksen muuttamisesta korkeakouluksi fyysillistä kasvatusta varten, 1921, Edvard Hjelt, Hjalmar Grönroos, Ivar Wilskman, Kalle Rikala, Anni Collan, K. R. Brotherus * Kysymys Voimistelulaitoksen uudestaanjärjestämisestä, 1936, komiteamietintö, Osvald Streng, Väinö Lassila, Kalle Rikala, Albert Lilius ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka: Vuonna 1875 syntyneet Luokka: Vuonna 1957 kuolleet
L’Malouma Said

L’Malouma Said (s. 1972 Boutilimit, Mauritania) on mauritanialainen poliitikko ja ihmisoikeusaktivisti. Orjuudessa syntynyt Said on taistellut kansansa haratinien puolesta erilaisissa järjestöissä. Hänet valittiin vuonna 2006 Mauritanian kansalliskokoukseen. == Elämäkerta == L’Malouma Said syntyi orjuuteen vuonna 1972 Mauritanian lounaisosassa sijaitsevassa Boutilimitin kaupungissa. Hän kuuluu haratineihin, jotka ovat olleet perinteisesti valtaapitävien bidanien palvelijoina. Said suuntasi jo 17-vuotiaana koulussaan keskustleun haratinien vapauttamiseen. Said on toiminut laajasti haratinien vapauttamisen puolesta. Hän on työskennellyt asiaa ajavaa El Hor -liikkeessä ja ollut perustamassa mauritanialaista abolitionisista S. O. S. Esclaves järjestöä. Hänet valittiin vuonna 2006 Mauritanian kansalliskokoukseen. Hän oli yksi neljästä haratininaisesta. Said valittiin uudelleen vuonna 2013. Hän on parlamentissa pyrkinyt ajamaan samoja asioita kuin sitä ennenkin. Said on taistellut ihmisoikeuksien ja tasa-arvon puolesta ja kaikenlaista sortamista vastaan. Said palkittiin vuonna 2018 International Women of Courage -palkinnolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mauritanialaiset poliitikot Luokka:Ihmisoikeusaktivistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maarit Nissilä

Maarit Nissilä (s. 1952 Aura) on suomalainen kuvanveistäjä. Hän valmistui kuvanveistäjäksi Kankaanpään taidekoulusta vuonna 1973. Nissilä on asunut 1970-luvun loppupuolelta asti Turussa. Hän toimi vuosina 1977–2017 Turun taidemuseon museomestarina. __NOTOC__ == Julkinen taide == Nissilä paitsi suunnittelee, myös työstää veistoksensa itse. Hänen suunnittelemiaan ja tekemiään julkisia veistoksia ovat muun muassa vuorineuvos Armas Puolimatkan 70-vuotisjuhlan yhteydessä Turun Iso-Heikkilän Patterinhakaan vuonna 1988 pystytetty betoniveistos Vahva ja vuonna 2017 paljastettu pronssinen veistos Uho Raision Ystävyydenpuistossa Liedon lukion seinällä on vuonna 1981 paljastettu betonireliefiteos Kasvukaudet. Nissilä suunnitteli myös muistolaatan Naantalissa sijainneelle lottien kahvilalle; muistolaatta paljastettiin vuonna 2001. Tiedosto:Maarit Nissilä Kasvukaudet.jpg|Kasvukaudet, betoni, 1981, Lieto Tiedosto:Maarit Nissilä, Matkan varrelta 1985.jpg|Matkan varrelta, 1985, Turku. Tiedosto:Maarit Nissilä 'Vahva' 1988.jpg|Vahva, betoni, 1988, Turku Tiedosto:Lotta-kahvilan muistolaatta Naantali.jpg|Lottakahvilan muistolaatta, 2001, Naantali. Tiedosto:Maarit Nissila Uho.JPG|Uho, pronssi, 2017, Raisio == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jennie Nilsson

Jennie Gaby Christel Nilsson (s. 1972, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Nilsson toimi Löfvenin II hallituksen maaseutuministerinä kesään saakka. Kesäkuun lopussa 2021 hän erosi ministerin tehtävästään ja palasi kansanedustajaksi, koska hänen sijaisensa valtiopäivillä, Sara Heikkinen Breitholtz, oli ollut edellisestä vuodesta saakka sairauslomalla, ja hallituskriisin takia sosiaalidemokraattien piti varmistaa, että heidän kaikki valtiopäiväpaikkansa olivat täytettynä. Nilsson on toiminut kansanedustajana vuodesta 2006 alkaen. Aiemmin hän on työskennellyt kunnanneuvoksena ja sairaala-apulaisena. Nilsson on kotoisin Hyltestä.CV Jennie Nilsson - Regeringen.se Regeringen.se. Viitattu 27.4.2019. (ruotsiksi) == Lähteet == Luokka:Ruotsin maatalousministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbara Czarniawska

Barbara Czarniawska (2. joulukuuta 1948 Białystok – 7. huhtikuuta 2024 Göteborg) oli puolalais-ruotsalainen taloustieteen tohtori, ja Göteborgin yliopiston kauppakorkeakoulun yritystalouden professori. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Vilnasta toisen maailmansodan jälkeen. Elokuusta 1988 lähtien Czarniawska oli Ruotsin kansalainen. Hän valmistui Varsovan yliopistosta sosiaali- ja teollisuuspsykologian oppiaineesta maisteriksi (M.A. 1970) ja taloustieteen tohtoriksi Varsovan kauppatieteellisestä korkeakoulusta (1976). Työurallaan hän vieraili tutkijana tai vierailevana professorina laajalti ja työskenteli monissa arvostetuissa eurooppalaisissa ja pohjoisamerikkalaisissa yliopistoissa. Czarniawska oli Suomen Tiedeseuran ulkomainen jäsen vuodesta 2009. Hän oli myös Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian, Ruotsin kuninkaallisen insinööritieteiden akatemian ja Göteborgin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Vuonna 2003 Czarniawskalle myönnettiin Wihurin kansainvälinen palkinto luovasta työstä, joka on erityisesti edistänyt ja kehittänyt ihmiskunnan kulttuurellista ja taloudellista edistymistä. Hän oli Tukholman kauppakorkeakoulun kunniatohtori (2005), Kööpenhaminan kauppakorkeakoulun kunniatohtori (2006) ja Helsingin kauppakorkeakoulun kunniatohtori (2006). Czarniawskan tuotantoon kuuluu yhteensä 33 kirjaa ja 23 toimitettua teosta sekä 103 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia ja osuus 100:aan kirjan lukuun puolaksi, englanniksi, italiaksi, ranskaksi ja saksaksi. Czarniawskan englanniksi julkaistuihin teoksiin kuuluvat esimerkiksi: * Writing Management: Organization Theory as a Literary Genre. 1999 * A Tale of Three Cities or the Glocalization of City Management. 2002 * Narratives in Social Science Research. 2004 * A Theory of Organizing. 2008/2014 * Cyberfactories: How News Agencies Produce News. 2012 * Social Science Research from Field to Desk. 2014 ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset taloustieteilijät Luokka:Puolalaiset professorit Luokka:Göteborgin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Anna Ekström

Anna Ekström (s. 1959 Mora) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja juristi. Hän oli Ruotsin koulutusministeri vuosina 2019–2022. Sitä ennen hän toimi lukioista ja osaamistason nostosta vastaavana ministerinä 2016–2019. Vuosina 2011−2016 hän työskenteli Ruotsin opetushallituksen pääjohtajana. Hän on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Tukholman yliopistosta vuonna 1988. == Lähteet == Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tamara Zidanšek

Tamara Zidanšek (s. 26. joulukuuta 1997) on slovenialainen tennispelaaja. Hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla kaksinpelissä parhaimmillaan sijalle 63 helmikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalle 142 joulukuussa 2018. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä. Zidanšek pelasi WTA- turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran toukokuussa 2018 ja voitti WTA 125K -turnauksen kuukautta myöhemmin. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2018. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Slovenialaiset tennispelaajat
Giola Gandini

Giola Gandini (1906 Parma – 1941 Venetsia) oli italialainen taidemaalari. Hän sairasti lapsena polion, joka teki hänen liikkumisestaan vaikeaa. http://www.galleriarecta.it/autore/gandini-giola/ Taidemaalarin koulutuksensa Gandini sai Venetsian taideakatemiassa. Hänen uransa kesti vuodesta 1929 aina hänen poismenoonsa asti ja hän ehti osallistua moniin näyttelyihin, kuten Rooman Quadriennaleen vuonna 1935 ja Venetsian Biennaleen vuonna 1940. Teoksissaan Gandini kuvasi intiimejä kotinäkymiä ja teki tutkielmia naisista. Hän työskenteli myös pianistina. Elämäntyyliltään hän oli erakkomainen. Vuonna 2014 hänelle pidettiin postuumi näyttely, jossa oli myös kolmen muun naistaiteilijan teoksia. == Valikoituja teoksia == File:Veduta del Canal Grande.jpg|Näkymä Canal Grandelle (1932) File:Sorelle che cuciono.jpg|Sorelle che cuciono (1932) File:R Gandini - donna che legge (1938).jpg|Donna che legge (1938) File:Giola Gandini - Natura morta.jpg|Asetelma (1940) File:Nudo con gambe accavallate.jpg|Alaston (1940) File:Donna appoggiata Giola Gandini.jpg|Donna appoggiata (1941) File:Studio di figura, 1941, Giola Gandini.jpg|Mallitutkielma (1941) == Viitteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Fanny Syrjänne

Fanny Lovisa Syrjänne (21. elokuuta 1872 Tampere – 29. heinäkuuta 1945 Orimattila) oli suomalainen emäntäkoulun johtajatar. Syrjänteen vanhemmat olivat kauppias Karl Anton Syrén ja Lovisa Sylvan. Syrjänne kävi tyttökoulun, talous- ja käsityökoulun ja tutustui talouskouluoloihin Ruotsissa 1910.Aikalaiskirja 1920 s. 451. Helsinki: Otava 1920. Syrjänne toimi emäntäkoulun johtajattarena Laihialla 1906–1908, Orimattilassa vuodesta 1908. Hän oli Orimattilan kunnanvaltuuston jäsen ja varapuheenjohtaja vuodesta 1919. Hän jäi Orimattilan koulun johtajan virasta eläkkeelle 1939 ja sai talousneuvoksen arvonimen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Orimattilan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Pavao Pervan

Pavao Pervan (s. 13. marraskuuta 1987 Livno, Jugoslavia) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on kaudesta 2018–2019 alkaen pelannut VfL Wolfsburgin riveissä Saksan Bundesliigassa. Pervan on pelannut kauden 2019–2020 loppuun mennessä Itävallan Bundesliigassa 37 ottelua, Itävallan 2. Ligassa 119 ottelua ja Saksan Bundesliigassa 17 ottelua. Pervan pelasi Itävallan maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2019 EM- karsinnassa Latviaa vastaan. Hän on kesäkuun 25. päivään 2021 mennessä pelannut seitsemän maaottelua. Hän on kesän 2021 EM-kilpailuissa Itävallan joukkueen varamaalivahtina. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Céleste Albaret

Célest Albaret, o.s. Gineste, (17. maaliskuuta 1891 Auxillac, Lozère, Ranska – 25. huhtikuuta 1984 Monfort-l’Amaury, Yvelines, Ranska) oli ranskalaisen kirjailijan Marcel Proustin palvelija. Hän kirjoitti muistelmat, jotka käsittelevät hänen isäntäänsä. == Elämäkerta == Céleste Gineste avioitui 1913 taksinkuljettaja Odilon Albaret’n kanssa, jonka säännöllinen asiakas oli Marcel Proust. Vuonna 1914 hän astui aviomiehensä suosituksesta Proustin palvelukseen. Albaret toimi palvelijana aina kirjailijan kuolemaan vuoteen 1922 saakka.Marcel Proust vu par sa gouvernante Céleste Albaret proust- personnages.fr Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Proust eli hyvin eristäytynyttä ja suljettua elämää. Albaret osallistui siihen omalla tavallaan. Hän kirjoitti Proustin sanelusta, kokosi ja tarkasti Proustin pyytämiä tietoja, huolehti Proustin yhteyksistä sosiaaliseen verkostoon ja osittain tarjosi hänelle aineksia eräiden teosten henkilökuvien luomiseen. Proustin kuoleman jälkeen Albaret ja hänen aviomiehensä ostivat hotelli Alsace Lorrainen ja nimesivät se uudelleen Hotelli Le Perleksi. Hotelli sijaitsi osoitteessa 14. rue des Canettes Pariisin VI kaupunginosassa. Vuosina 1954–1970 hän toimi yhdessä sisarensa Marie Ginesten kanssa Maurice Ravelin kotitalon Belvédèren hoitajana Montfort-l’Amauryssa.Manuel Cornejo, Editorial. Bolérite aiguë, Cahiers Maurice Ravel, no 18,‎ 2016. Kirjassaan ”Kadonnutta aikaa etsimässä” Proust on ikuistanut taloudenhoitajansa nimellä Françoise. Teossarjan niteessä Sodoma ja Gomorra on henkilö, jonka nimi on Céleste Albaret. == Céleste Albaret -palkinto == Vuodesta 2015 lähtien Hôtel Littéraire le Swan ja kirjakauppa Fontaine Haussmann ovat yhteistyössä Cocktail et Culture -yhdistyksen kanssa jakaneet Prix Célest Albaret -palkintoa,Prix Céleste Albaret Cocktail & Culture jonka tarkoituksena on vuosittain palkita sinä vuonna ilmestynyt Marcel Proustia ja hänen tuotantoaan käsittelevä teos. Palkintoraadin muodostavat Jean-Paul Enthoven, Michel Erman, Laure Hillerin, Jacques Letertre, Jürgen Ritte sekä edellisen vuoden palkinnonsaaja. Palkinnon ovat saaneet: * 2015 Laure Hiller: La Comtesse Greffulhe, l’ombre des Guermantes, Flammarion 2015. * 2016 Pierre-Yves Leprince: Les nouvelles enquêtes de Monsieur Proust, Gallimard 2016. * 2017 Philippe Berthier: Charlus, Fallois 2017. * 2018 Évelyne Bloch-Dano: Une jeunesse de Marcel Proust, Stock 2018. * 2019 Thierry Laget, Proust, prix Goncourt : une émeute littéraire Editions Gallimard * 2020 Jean-Yves Tadié, Marcel Proust, Croquis d'une épopée, Editions Gallimard * 2021 Stéphane Heuet, Autour de Madame Swann, 2e partie, À l’ombre des jeunes filles en fleurs, éditions Delcourt == Tunnustukset == * Ordre des Arts et des Lettres -ritarikunnan komentajamerkki 1954. == Teokset == *Céleste Albaret; Monsieur Proust, Laffont, Pariisi, 1973. *Céleste Albaret ja Georges Belmont (éd.); Monsieur Proust : Souvenirs recueillis par Georges Belmont, Robert Laffont, 1973, == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Camilla Hollanti

Camilla Hollanti (s. 1979 Kokkola) on suomalainen matemaatikko ja professori, joka on tutkinut urallaan algebran ja lukuteorian sovelluksia langattomassa viestinnässä. Hän opiskeli matematiikkaa Turun yliopistossa, jossa hän aloitti myös akateemisen uransa. Aalto-yliopiston vakituiseksi professoriksi hän nousi vuonna 2014. == Elämäkerta == === Nuoruus ja opiskelu === Camilla Hollanti syntyi Kokkolassa vuonna 1979, ja hän kirjoitti vuonna 1998 ylioppilaaksi Kokkolan yhteislyseon lukiosta. Lukiossa hän opiskeli lähinnä kieliä ja luonnontieteitä. Hän päätti opiskella Turun yliopistossa matematiikkaa, sillä hän pääsi ylioppilaskirjoituksen laudaturin ansiosta suoraan sisään. Hollanti erikoistui yliopistossa algebraan, lukuteoriaan ja diskreettiin matematiikkaan. Maisteriksi Hollanti valmistui vuonna 2003. Hollanti kiinnostui jo maisterivaiheen opintojen aikana tietoliikennesovelluksista ja jatkoi alan parissa myös väitöstutkimuksessaan. Hän suoritti jatko-opintonsa Turun yliopistossa. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2009, ja hänen väitöskirjansa käsitteli yksinkertaisia algebroja langattomassa viestinnässä. === Ura === Hollanti aloitti väitöskirjansa jälkeen Turun yliopistossa vastuullisena projektitutkijana. Hän sai tutkimusta varten Emil Aaltosen säätiön nuoren tutkijan apurahan ja vuonna 2010 Suomen Akatemian kolmivuotisen projektirahoituksen. Hollanti oli projektin aikana myös vuoden lehtorina Tampereen yliopistossa. Hän osallistui myös eurooppalaisen DVB-konsortion standardointitehtäviin. Hollanti siirtyi vuonna 2011 Aalto-yliopiston matematiikan ja systeemianalyysin laitokselle. Hänet valittiin niin sanotulle professorien urapolulle. Hän aloitti kakkostason apulaisprofessorina, ja hänen virkansa vakinaistettiin syksyllä 2014 tason 1 professoriksi. Hollanti sai vuonna 2017 kolmivuotisen Hans Fischer -stipendin Münchenin teknillisen yliopiston Institute for Advanced Study -tutkimuslaitokseen. == Tutkimus ja tunnustukset == Hollanti on tutkinut ja kiinnostunut erityisesti algebran ja lukuteorian sovelluksia langattomassa viestinnässä ja fyysisen kerroksen turvallisuudessa. Hollannin tutkimus ja hänen ohjaamansa tutkimusryhmät ovat tutkineet myös hajautettua pilvitallennusta, ja sen paikallisesti korjaavia koodeja. Suomalainen tiedeakatemia palkitsi Hollannin vuonna 2017 Väisälän palkinnolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Danuta Mirka

Danuta Mirka on puolalainen musiikintutkija ja musiikkiteoreetikko. Hän on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistossa. Hänellä on professorin virka Northwestern University School of Music -yliopistossa. Mirka on tutkinut erityisesti rytmiä ja metriikkaa 1700-luvun loppupuolen taidemusiikissa. Hän on myös tutkinut laajasti musiikinteorian historiaa. Hän pyrkii tutkimuksissaan löytämään yhtymäkohtia historiallisesta ja nykyaikaisesti musiikinteoriasta ja kognitiivisesta musikologiasta. Society for Music Theory myönsi Wallace Berry Award -palkinnon Danuta Mirkalle kirjasta Metric Manipulations in Haydn and Mozart vuonna 2011. == Teoksia == * Metric Manipulations in Haydn and Mozart: Chamber Music for Strings, 1787–1791 (2009) New York: Oxford University Press. ISBN 9780195384925 * The Sonoristic Structuralism of Krzysztof Penderecki. (1997) Katowice: Akademia Muzyczna. ISBN 8385679359 == Lähteet == Luokka:Puolalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Birutė Galdikas

Birutė Galdikas (s. 10. toukokuuta 1948 Wiesbaden) on biologi, joka on tunnettu orankien asiantuntija. Hän on Saksassa syntynyt liettualaisten vanhempien lapsi, joka kasvoi Kanadassa kaksivuotiaasta asti ja on asunut ja työskennellyt Kalimantanissa, Borneon saaren Indonesialle kuuluvassa osassa vuodesta 1971. Galdikas opiskeli psykologiaa Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa, ja valmistui vuonna 1966. Hän tutustui Louis Leakeyhin, joka auttoi rahoituksen hankkimisessa samantyyppiseen orankiprojektiin, kuin mitä Jane Goodall oli toteuttanut simpanssien ja Dian Fossey gorilloiden kanssa. == Julkaisuja == * Reflections of Eden : My Years with the Orangutans of Borneo ISBN 9780316301862 * Great Ape Odyssey ISBN 9780810955752 * Orangutan Odyssey ISBN 9780810936942 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spektinomysiini

Spektinomysiini (C14H24N2O7) on aminosyklitoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä antibioottina erityisesti tippuria vastaan. Spektinomysiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa spektinomysiini on valkoista amorfista ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja alkoholeihin, mutta huonosti asetoniin ja hiilivetyihin. Spektinomysiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen kiertokyky vesiliuoksessa on -20. Spektinomysiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se sitoutuu bakteerien ribosomin 30S-alayksikköön ja estää proteiinisynteesin. Yhdiste on aktiivinen eräitä streptokokkeja ja stafylokokkeja vastaan. Spektinomysiini tehoaa myös gramnegatiivisiin bakteereihin kuten enterobakteereihin ja erityisesti Neisseria-suvun lajeihin. Spektinomysiiniä käytetään ihmisillä lähinnä tippuria vastaan muille antibiooteille vastustuskykyisten kantojen ja penisilliineille allergisten potilaiden hoidossa. Uudemmat antibiootit ovat osittain syrjäyttäneet sen käytön ja resistenttejä kantoja on havaittu. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen tai lihakseen.Donald McGregor: Aminoglycosides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Eläinlääketieteessä spektinomysiiniä käytetään lihakarjan antibioottina esimerkiksi kolibakteeri- ja Pasteurella-infektioissa.Richard Sams: Veterinary Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 27.4.2019 ==Haittavaikutukset== Tyypillimmät spektinomysiinin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pääkipu, oksentelu, ripuli ja pistoskohdan ärsytys. Harvinaisina voi esiintyä huimausta ja ihottumaa. ==Valmistus== Spektinomysiini eristettiin ensimmäisen kerran Streptomyces spectabilis -aktinobakteerista vuonna 1960. Yhdisteen valmistus tapahtuu bioteknisesti kyseisen bakteerin avulla. Streptomyces spectabilis syntetisoi spektinomysiiniä glukoosista. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Janet Schmalfeldt

Janet Schmalfeldt on yhdysvaltalainen pianisti ja musiikintutkija. Hän on tutkinut erityisesti musiikin muotorakenteita ja musiikilliseen muotoon liittyviä filosofisia kysymyksiä. Janet Schmalfeldt työskentelee tällä hetkellä emeritaprofessorina Tuftsin yliopistossa. Janet Schmalfeldtin kirjalle In the Process of Becoming: Analytic and Philosophical Perspectives on Form in Early Nineteenth-Century Music (2011) myönnettiin vuonna 2012 sekä Society for Music Theory -yhdistyksen Wallace Berry Award -palkinto että The American Society of Composers, Authors & Publishers -yhdistyksen ASCAP Deems Taylor Award -palkinto. == Teoksia == * Berg's Wozzeck: Harmonic Language and Dramatic Design, 1983, Yale University Press * In the Process of Becoming: Analytic and Philosophical Perspectives on Form in Early Nineteenth-Century Music, 2009, Oxford University Press == Katso myös == *Musiikkifilosofia *Musiikin muotorakenne == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät‎ Luokka:Musiikkiteoreetikot
Lucy McBath

Lucia ”Lucy” McBath (s. 1. kesäkuuta 1960 Joliet, Illinois) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Hän on toiminut vuodesta 2019 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Georgian 6. vaalipiiristä. McBath työskenteli pitkään lentoemäntänä Delta Air Linesilla. Hän siirtyi toiselle uralle, kansalaisaktivismiin, 17-vuotiaan poikansa kuoleman jälkeen. Kolmen ystävänsä kanssa samassa autossa ollut Jordan Davis kuoli 23. marraskuuta 2012, kun kovaa soitetusta musiikista valittanut 45-vuotias Michael Dunn ampui häntä huoltoasemalla Jacksonvillessä, Floridassa. McBath alkoi vaikuttaa näkyvässä roolissa tiukempaa asekontrollia ajavissa kansalaisjärjestöissä Everytown for Gun Safety ja Moms Demand Action for Gun Sense in America. McBath harkitsi alun perin pyrkimistä osavaltion edustajainhuoneeseen, mutta ilmoittautui vuonna 2018 lopulta ehdolle Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen Georgian 6. vaalipiiristä. Hän voitti demokraattien esivaalissa heinäkuussa Kevin Abelin ja varsinaisessa vaalissa marraskuussa republikaani Karen Handelin. McBath voitti edustajainhuoneessa edellisenä vuonna aloittaneen Handelin yhden prosenttiyksikön ja noin kolmentuhannen äänen erolla. Lucy McBath on ollut vuodesta 2008 naimisissa Curtis McBathin kanssa. Aiemmin hän oli naimisissa Ron Davisin kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lentoemännät ja stuertit
Jessica Keenan Wynn

Jessica Keenan Wynn (syntyjään Armstrong; s. 12. kesäkuuta 1986) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Heather Chandler elokuvaan Heathers perustuvassa musikaalissa Heathers: The Musical, Dina sarjassa Forever, ja nuori Tanya elokuvassa Mamma Mia: Here We Go Again!. == Yksityiselämä == Wynn on näyttelijä Keenan Wynnin lapsenlapsi, koomikko Ed Wynnin ja esiintyjä Hilda Keenanin lapsenlapsenlapsi ja näyttelijä Frank Keenanin lapsenlapsenlapsenlapsi. Hän on myös käsikirjoittaja Tracy Keenan Wynnin sisaruksentytär. == Lavaesiintymiset == Vuosi Nimi Rooli Paikka 2011 Life Could Be a Dream Lois Los Angeles 2012 Les Misérables (musikaali) Ensemble 2014 Heathers: The Musical Heather Chandler Off Broadway 2015-2018 Beautiful: The Carole King Musical Cynthia Weil Broadway (teatteri) == Filmografia == Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 2018 Mamma Mia: Here We Go Again! Nuori Tanya Televisio Vuosi Nimi Rooli 1987 Tyttökullat Emily 2014 The Knick Sister Theresa 2015 Forever (televisiosarja) Dina 2016 The Mysteries of Laura Ingrid 2016 Billions Cheryl == Lähteet == Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat
Bournoniitti

Bournoniitti on sulfidimineraali, jonka kemiallinen kaava on PbCuSbS3. Bournoniitti esiintyy yleensä levymäisinä tai prismaattisina kasaumina. Sillä esiintyy yleensä kaksostusta. Mineraali muodostaa isomorfisen seossarjan seligmanniitin kanssa. Bournoniittia esiintyy matalan ja keskilämpötilan hydrotermisissä juonissa yhdessä muiden sulfidimineraalien, kuten lyijyhohteen, rikkikiisun ja sinkkivälkkeen kanssa. Sitä löydettiin ensimmäisen kerran Cornwallista Englannista. Myöhemmin bournonittia on löydetty suurina kiteinä muun muassa Saksasta ja Romaniasta. == Lähteet == * * Luokka:Sulfidimineraalit Luokka:Cornwall
Fernande Bochatay

Fernande Bochatay (o.s. Frank; s. 23. tammikuuta 1946 Les Marécottes, Valais, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa päättänyt alppihiihtäjä. Hän saavutti talviolympialaisissa 1968 naisten suurpujottelun pronssia. Bochatay on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit
Alice Weidel

Alice Weidel (s. 1979) on saksalainen poliitikko. Hän on toinen oikeistopopulistisen Vaihtoehto Saksalle -puolueen liittopäiväryhmän johtajista. Weidel on marraskuusta 2019 lähtien toiminut puolueensa liittovaltion varapuheenjohtajana ja helmikuusta 2020 lähtien AfD:n osavaltioyhdistyksen puheenjohtajana Baden-Württembergissä. == Lapsuus ja nuoruus == Weidel syntyi Gütersloh’ssa ja asui nuoruutensa Versmoldissa, jossa hän valmistui lukiosta vuonna 1998. Hän opiskeli kauppatiedettä ja taloustiedettä Bayreuthin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2004. Hän teki väitöskirjansa Kiinan eläkejärjestelmästä työskennellen samalla Kiinan Pankissa, ja vietti sitä tehdessään kuusi vuotta Kiinassa. Hän on työskennellyt konsulttina Goldman Sachsille ja Allianzille. == Poliittinen ura == Weidel liittyi Vaihtoehto Saksalle -puolueeseen vuonna 2013. === Poliittisia näkemyksiä === Weidel vastustaa samaa sukupuolta olevien avioliittoa, mutta kannattaa rekisteröityä parisuhdetta samaa sukupuolta oleville. Hän kannattaa talousliberalismia ja veronalennuksia, kannattaa perintöveron poistoa ja pitää Margaret Thatcheria esikuvanaan. == Yksityiselämä == Weidel asuu naispuolisen srilankalaissyntyisen puolisonsa ja kahden adoptoidun lapsen kanssa Sveitsissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vaihtoehto Saksalle Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Power (vuoden 2014 elokuva)

Power on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen kannadankielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut K. Madesh. Sen pääosissa esiintyivät Puneeth Rajkumar ja Trisha Krishnan. Elokuva on virallinen uudelleenfilmatisointi telugunkielisestä elokuvasta Dookudu. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 intialaiset elokuvat Luokka:Elokuvat kamppailulajeista Luokka:Intialaiset toimintakomediat Luokka:Intialaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Kannadankieliset elokuvat
Nise da Silveira

Nise da Silveira (15. helmikuuta 1905 Maceió, Brasilia – 30. lokakuuta 1999 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen psykiatri, Carl Jungin oppilas. Hän oli taideterapian edelläkävijä joka suositteli kuntouttavaa toimintaterapiaa mielisairauksien hoitoon aikana jolloin yleisimpiin hoitomenetelmiin kuuluivat lobotomia ja sähköshokit. Da Silveira syntyi 1905 Maceióssa, Brasiliassa. Hänen isänsä oli matematiikanopettaja Faustino Magalhães da Silveira ja äiti oli pianisti Maria Lídia da Silveira. Hän aloitti 16-vuotiaana Bahiassa lääketieteen opinnot ja oli luokkansa ainoa nainen. Hän valmistui 21-vuotiaana psykiatriaan erikoistuneena. Hän avioitui lääkäri Mário Magalhãesin kanssa ja he muuttivat Rio de Janeiroon jossa da Silveira oli kuusi vuotta töissä psykiatrisessa sairaalassa. Vuonna 1934 hän joutui vangituksi puolentoista vuoden ajaksi kun hänen työtoverinsa kavalsi hänet marksilaisen kirjallisuuden hallussapidosta ja häntä syytettiin kommunismista. Päästyään vankilasta hän ei voinut palata julkiselle puolelle töihin ennen armahdusta, ja vasta sen jälkeen hän pääsi palaamaan psykiatriselle osastolle. Hän pettyi usein hototapoihin joita piti väkivaltaisina ja epäinhimillisinä. Da Silveira oli kapinallinen joka sai innoitusta valtavirran ulkopuolelta psykiatrian alalta ja sen ulkopuolelta. Hän sai vaikutteita silloisesta valtavirrasta poikkeavilta psykiatreilta kuten: R. D. Laingilta, David Cooperilta ja Maxwell Jonesilta, ja alkoi heidän innoittamanaan kehittämään uusia tapoja kroonisesti mielisairaiden potilaiden kanssa työskentelyyn ja hoitoon. Uusien hoitojen kehittäminen johti siihen että da Silveira perusti vuonna 1946 osaston, jossa potilaita rohkaistiin ilmaisemaan tuntitaan maalauksen ja kuvanveiston keinoin. Hän sovelsi Jungin oppeja potilaiden teosten tulkintaan, ja koetti näin ymmärtää potilaiden oireiden alla piileviä psykoottisia prosesseja. Menetelmä oli tuloksekas ja monet potilaat pystyivät palaamaan arkielämään. Potilastöitä laitettiin esille myös da Silveiran perustamaan Alitajuisen taidemuseoon (Museu de Imagens do Inconsciente). Da Silveira kokeili myös eläinten käyttämistä terapian apuna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brasilialaiset henkilöt Luokka:Psykiatrit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Marcello Giombini

Marcello Giombini (24. heinäkuuta 1928 Rooma, Italia – 12. joulukuuta 2003 Assisi, Italia) oli italialainen säveltäjä, kirkkomuusikko ja virsirunoilija. Hän on tullut tunnetuksi ns. spagettiwesternelokuvien musiikin säveltäjänä, sekä italialaisen nuorten kirkkomusiikin säveltäjänä. Jo nuorena Giombini soitti kirkkourkuja ja aloitti sävellysopintonsa klassisen barokkimusiikin tyylisen kirkkomusiikin alueella. Hän toimi kuoronjohtajana Roomassa ja sävelsi sinfonista musiikkia. Hän tuli kuitenkin tunnetuksi lukuisten, yli sadan spagettiwesternin musiikin säveltäjänä. Tunnetuin elokuva, jossa on hänen säveltämänsä musiikki, on Sabata – salaperäinen ratsastaja jonka ensi- ilta oli vuonna 1969. Elokuva sai kaksi jatko-osaa, Adios Sabata (1970) ja Sabatan paluu (1971). Hän on käyttänyt myös pseudonyymejä Pluto Kennedy ja Marcus Griffin. Hän oli myös elektronisen musiikin uranuurtajia Italiassa. Kun katolisen kirkon Vatikaanin II konsiili uudisti katolisen kirkon jumalanpalveluselämää konsiilin päätöksen mukaan tuli mm. mahdolliseksi käyttää jumalanpalvelusmusiikissa uusia musiikin tyylikeinoja. Uusissa olosuhteissa pääsivät myös Giombinin kirkkomusiikin säveltäjän kyvyt esille. Hän on kirjoittanut useita messuja ja kirkollista musiikkia, jotka seuraavat konsiilin antamia ohjeita, mutta ammentavat vaikutteita oman aikansa musiikista. Hän sävelsi ensimmäisen ns beat-messunsa lauluäänille, kitaralle, bassolle, pianolle ja lyömäsoittimille. Messu sai nimen Messa Iuventutis, (italiaksi Messa dei Giovani, Nuorten messu) ja sen ensiesitys oli Roomassa San Filippo Neri Oratoriossa 28. 4. 1966. Hän kirjoitti useita messuja yhdessä filmimusiikin säveltäjäkollegansa Ennio Morriconen kanssa. Hän on säveltänyt runsaasti virsiä ja hengellisiä lauluja, joita hän julkaisi italiankielisessä kokoelmassa 150 Salmi per il nostro tempo. Vuonna 1970 Giombini sävelsi messun "Camminiamo nella speranza", (Me vaellamme toivossa). Tässä messussa on laulu Le tue mani son pieni di fiori. Laulu tuli suosituksi, sen ja monia muita Giombinin uusia lauluja levitti Pro Civitate Christiana -järjestö joka toimii Assisissa, Italiassa. Pro Civitate Christiana osallistui NMKY:n maailmanliiton seminaariin Ruotsissa, Ljungskilessä 1970, jossa aiheena oli kristillinen musiikki. Giombinin laulu ”Le tue mani son pieni di fiori” esiteltiin tässä kokouksessa. Pian se käännettiin ruotsiksi, kääntäjänä pappi ja nuorisomusiikin tekijä Lars Åke Lundberg. Laulu ”Dina händer är fulla av blommor” tuli Ruotsin kirkon virsikirjaan 1986 ja käännettiin suomeksi 2003 ilmestyneeseen Ruotsin kirkon suomenkieliseen virsikirjaan, kääntäjänä Anna- Mari Kaskisen. Virsi on numerolla 154, "Sylin täydeltä kukkia kannat” ja se on myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan lisävihkossa virsi 943. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Marcello Giombiniin filmimusiikista Internet Movie Databasessa * Kappale ”Le tue mani” ensilevytyksellä (YouTube) * Marcello Giombinin kotisivu Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Ana Derșidan-Ene-Pascu

Ana Derșidan-Ene-Pascu (22. syyskuuta 1944 Bukarest, Romania – 6. huhtikuuta 2022Fosta mare scrimeră Ana Pascu a încetat din viață la vârsta de 77 de ani ) oli romanialainen miekkailija. Derșidan-Ene-Pascu saavutti pronssia naisten floretin joukkuekilpailuissa kesäolympialaisissa 1968 ja 1972. Miekkailun maailmanmestaruuskilpailuista Derșidan-Ene-Pascu voitti seitsemän mitalia, yhden kullan vuodelta 1969, yhden hopean vuodelta 1970 sekä viisi pronssia. == Lähteet == Luokka:Romanialaiset miekkailijat Luokka:Romanialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Annemarie Schimmel

Annemarie Schimmel (7. huhtikuuta 1922 – 26. tammikuuta 2003) oli saksalainen kielitieteilijä ja kääntäjä. Hän käänsi arabian-, persian-, turkin- ja urdinkielistä runoutta saksaksi. Tutkijana hän oli erityisen kiinnostunut runoilija, uskonnonfilosofi ja poliitikko Muhammad Iqbalista. Hänen tutkimuskohteensa ulottuivat kuitenkin laajemmalle, islamilaista kalligrafiaa myöten. Schimmel oli arabian ja islamintutkimuksen professori ensin Bonnin yliopistossa, ja vuosina 1967–1992 Harvardin yliopistossa. Hän opetti myös Ankaran yliopistossa turkin kielellä viiden vuoden ajan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Wye Allanbrook

Wye Jamison "Wendy" Allanbrook (15. maaliskuuta 1954 – 15. heinäkuuta 2010) oli yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä. Hänet tunnetaan erityisesti kirjastaan Rhythmic Gesture in Mozart: 'Le Nozze di Figaro' and 'Don Giovanni' (1983), jossa hän esitti, että Mozartin ja muiden saman ajan säveltäjien musiikki on usein vähemmän abstraktia kuin oli aiemmin ajateltu. Wye Allanbrook esitti, että Mozart käytti systemaattisesti tiettyjä seuratanssien rytmisiä kuvioita kuvaamaan tiettyjä asioita, esimerkiksi menuettia kuvatessaan ylimystöä ja gigue-tanssia kuvatessaan maalais- ja talonpoikaiselämää. == Teoksia == * Rhythmic Gesture in Mozart: 'Le Nozze di Figaro' and 'Don Giovanni', 1984, University of Chicago Press * The Secular Commedia: Comic Mimesis in Late Eighteenth-Century Music, 2014, University of California Press == Katso myös == *Seuratanssi == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Valentyna Tserbe-Nesina

Valentyna Adamivna Tserbe-Nesina (, s. 8. tammikuuta 1969 Polessja, Žytomyr, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt ampumahiihtäjä. == Kilpailu-ura == Tserbe-Nesina aloitti ampumahiihdon vuonna 1987. Lillehammerin talviolympialaisissa 1994 hän saavutti pikakilpailussa pronssia. Sekä Lillehammerissa että Naganon talviolympialaisissa 1998 hän sijoittui Ukrainan joukkueessa 4 × 7,5 kilometrin viestissä viidenneksi. MM- kilpailuista Tserbe-Nesina voitti kaksi pronssimitalia, Rupholdingissa 1996 viestistä ja Osrbliessa 1997 joukkuekilpailusta.Olympedia Tserbe-Nesina asuu Prylukyssä Ukrainassa. Hän oli urheilu-urallaan 162 senttimetriä pitkä ja painoi 53 kilogrammaa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ukrainalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emily Quarton

Emily Beth Quarton (s. 9. elokuuta 1984 Kanada) on kanadalainen painonnostaja. Hän edusti Kanadan maajoukkuetta painonnoston maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. Quarton painaa 58 kilogrammaa. == Muuta == Quarton asuu nykyisin Whitehorsessa ja toimii siellä peruskoulun opettajana. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset painonnostajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirchberg

Kirchberg on kymmenien paikkakuntien nimi muun muassa * Itävallassa :* Kirchberg, kunta Tirolissa :* Kirchberg ob der Donau, kunta Pohjois- Itävallassa * Luxemburgissa :*Luxemburgin kaupungin kaupunginosa * Ranskassa :* Kirchberg, kunta Haut-Rhinissa * Saksassa :* Kirchberg, kaupunki Rheinland- Pfalzissa * Sveitsissä :* Kirchberg, kunta Bernin kantonissa :* Kirchberg, kunta Sankt Gallenin kantonissa.
Lillian Moller Gilbreth

Lillian Moller Gilbreth (1878 – 1972) oli yhdysvaltalainen työpsykologi, insinööri ja 12 lapsen äiti. Lillian Moller Gilbreth ja hänen aviomiehensä Frank Gilbreth työskentelivät yhdessä ja kehittivät monia teollisuustyötä tehostavia menetelmiä. Tehostaminen ulottui myös perhe-elämään, missä he pohtivat tehokkaampia tapoja pestä astiat, harjata hampaat ja muita vastaavia toimia. Kaksi heidän lastaan kirjoitti perheen elämästä humoristisia kirjoja, joiden pohjalta tehtiin elokuva Tusinoittain halvemmalla. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Ylva Johansson

Ylva Julia Margareta Johansson (s. 1964 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Von der Leyenin I komission sisäasioista vastaavana komissaarina vuosina 2019–2024. Hänen toimialaansa kuuluivat muun muassa uuden sisäisen turvallisuuden strategian kehittäminen sekä maahanmuutto- ja turvapaikkasopimuksen valmistelu. Johansson toimi työmarkkinaministerinä Löfvenin I hallituksessa ja Löfvenin II hallituksessa. Vuosina 2004−2006 Johansson toimi sairaanhoito- ja vanhustenhoivaministerinä ja vuosina 1994−1998 kouluministerinä. Koulutukseltaan Johansson on matematiikan ja fysiikan opettaja.https://www.regeringen.se/sveriges- regering/arbetsmarknadsdepartementet/ylva-johansson/cv-ylva-johansson/ Regeringen.se. Viitattu 27.4.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset EU-komissaarit Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lena Hallengren

Lena Hallengren (s. 25. joulukuuta 1973 Kalmar) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Ruotsin entinen sosiaaliministeri. Aiemmin Hallengren on toiminut lapsi-, vanhus- ja tasa-arvoministerinä sekä esiopetuksesta, nuorisosta ja aikuisopetuksesta vastaavana ministerinä ja kirkkoministerinä. Hallengren on ollut kansanedustaja vuodesta 2006 alkaen. ==Ura== Lena Hallengren on koulutukseltaan musiikin ja yhteiskuntaopin opettaja. Valmistuttuaan hän ei kuitenkaan heti löytänyt töitä ja hänestä tuli sen sijaan kunnallispoliitikko, SSU:n pääsihteeri ja lopulta ministeri ja kansanedustaja. ==Yksityiselämä== Hallengren asuu Kalmarissa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Huhtikuussa 2021 Hallengren kertoi, että hänellä on todettu rintasyöpä, johon hän saa hoitoa. == Lähteet == Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matilda Ernkrans

Matilda Elisabeth Ernkrans (s. 1973 Hallsberg, Ruotsi) on ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Ruotsin kehitysapuministeri Anderssonin hallituksessa vuosina 2021–2022. Sitä ennen hän toimi Löfvenin II ja III hallituksissa korkeakoulu- ja tutkimusministerinä. Ernkrans on istunut valtiopäivillä vuodesta 2002. Ernkrans on opiskellut valtio-oppia, kansantaloustiedettä ja sosiologiaa Örebron yliopistossa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Matilda Ernkrans Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bo Birgerinpoika (Grip)

Bo Birgerinpoika (Grip) (1540–1569) oli ruotsalainen komentaja ja valtaneuvos sekä Vinäsin herra. Hän oli Birger Niilonpojan (Grip) poika. Bo Birgerinpoika oli Ruotsin armeijan upseeri Pohjoismaiden seitsenvuotisen sodan aikana. Syyskuussa 1566 hän yritti epäonnistuneesti valloittaa Halmstadin. Hänet nimitettiin Varbergin linnoituksen komentajaksi 14. tammikuuta 1567. Hän kaatui linnan piirityksen aikana vuonna 1569. == Lähteet == : Tämä artikkeli perustuu kokonaan tai osittain Nordisk familjebokin, Bo Birgersson Gripin materiaaliin, 27. huhtikuuta 1908. Luokka:Sodissa kaatuneet Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Valtaneuvokset Luokka:Vuonna 1569 kuolleet Luokka:Vuonna 1540 syntyneet Luokka:Sivut, joissa on tarkistamattomia käännöksiä
Mary Wigman

Mary Wigman (s. Karoline Sophie Marie Wiegmann; 13. marraskuuta 1886 Hannover – 18. syyskuuta 1973 Berliini) oli saksalainen tanssija ja koreografi. Häntä pidetään yhtenä modernin tanssin perustajista. Hän tutustui eurytmiaan 1911. Se sai hänet ajattelemaan tanssia elämää ilmaisevana taidemuotona. Hän kuitenkin koki, että eurytmian perustajan Émile Jaques-Dalcrozen opetuksessa tanssi oli toissijaista musiikin rinnalla. Wigmanista tuli Rudolf von Labanin oppilas ja assistentti. Wigman kehitti omia teorioitaan liikkeestä, ja käytti usein tanssia joko täysin ilman säestystä tai vain lyömäsoitinten säestämänä. Hän esiintyi tanssijana ensimmäisen kerran 1914, mutta pääosan urastaan tanssija-koreografina hän teki ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Hänellä oli vuosien varrella tuhansia oppilaita. Wigmanin suomalaisiin oppilaisiin lukeutui muun muassa Helvi Salminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mary Wigman Hexentantz MoMA Luokka:Saksalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Pekka Supinen

Pekka (Petter) Supinen, sukunimi aik. Korniloff (12. heinäkuuta 1881 Sortavala – 11. helmikuuta 1947 Pori) oli suomalainen filosofian maisteri ja puutavaraliikemies.Ylioppilasmatrikkeli 1901, matrikkelinumero 27136Pekka Supisen kuolinilmoitus, Sisämaa-Laatokka 13.02.1947, nro 35, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Supisen vanhemmat olivat kauppias Mikko Supinen, aik. Mikael Korniloff ja Eva Kivinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Helsingin normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1906 ja maisteriksi 1914. Supinen oli pankkialalla Helsingissä ja Jyväskylässä sekä toimi puutavaraliikemiehenä Sortavalassa. Supinen oli vuonna 1919 Aunuksen väliaikainen hoitokunnan jäsenenä. Hän oli isänsä perustaman Rajavahti-lehden päätoimittajana 1906–1907. Vuonna 1916 Supinen otti haltuunsa isänsä jälkeen Supisen puuliikkeen. Hän perusti 1917 yhdessä salmilaisen Feodor Kiril (Heikki) Röppäsen (1881–1926, alk. Feodor Reppijev) kanssa Aunuksen Puuliike Osakeyhtiön joka harjoitti sahaustoimintaa Suojärvellä. Supinen aikoi alun perin kaupata Itä-Karjalan metsistä hakattua puutavaraa Petroskoihin, mutta vuoden 1917 vallankumoukset Venäjällä estivät suunnitelmat. Yhtiö siirsi toimintonsa Suomen puolelle Suojärvelle, jonne rakennettiin Kaipaan saha. Yhtiö oli 1924 vararikon partaalla, ja se vaihtoi useaan otteeseen omistajaa, kunnes joutui 1927–1928 Hella Wuolijoen perustaman Osakeyhtiö Carelia Wood Co:n haltuun. Myöhemmin yhtiön omistajaksi tuli Enso- Gutzeit.Virtuaali-Sortavala, Malvalan talo (Google cache-linkki) Myytyään puutavaraliikkeensä Supinen toimi Helsingissä muun muassa Uusi Suomi-lehden kauppaosaston ja Suomen Ulkomaankauppa-lehden toimittajana. Supinen asui 1930-luvulla Sortavalassa viljellen Louhelan tilaa. 50 vuotta, Laatokka 14.07.1931, nro 76, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Annika Strandhäll

Annika Strandhäll (s. 30. huhtikuuta 1975 Göteborg) on ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Strandhäll on toiminut Ruotsin ilmasto- ja ympäristöministerinä, sosiaaliministerinä ja sosiaaliturvaministerinä sekä lyhyen aikaa virkaa toimittavana kansanterveys-, sairaanhoito- ja urheiluministerinä. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2018. Strandhäll on opiskellut Göteborgin yliopistossa työ- ja organisaatiopsykologiaa sekä organisaatio- ja johtamisteoriaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Annika Strandhäll Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Annika Strandhäll Ruotsin hallituksen verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin ympäristöministerit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aito hyvän olon kauppa

Aito hyvän olon kauppa on luontaistuotealan kauppaketju. Ketju on perustettu vuonna 1983. Aito hyvän olon kauppa toimii osuuskuntana, Luontaistuntijat Osuuskunta. Aito hyvän olon kauppa -myymälät ovat suomalaisia paikallisia pienyrityksiä. Ketjuun kuuluu yli 30 kauppaa ympäri Suomen. vhyvän olon kaupan tuotevalikoimassa painotetaan ihmisen ja ympäristön kannalta kestäviä ja hyviä vaihtoehtoja. Tarkoitus on tarjota mahdollisimman luonnollisia tuotteita, joissa ei ole turhia täyte- ja lisäaineita. Luontaistuntijat Osuuskunta käytti markkinoinnissa Luontaistuntija-nimeä vuoden 2018 syyskuuhun saakka; 1. syyskuuta 2018 brändi uudistettiin, jolloin kaikki Luontaistuntija-myymälät ottivat käyttöön Aito hyvän olon kauppa -nimen, sekä uuden brändin mukaisen liikkeiden ulkoasun. Aito hyvän olon kauppa julkaisee informatiiviseen, terveysaiheiseen sisältöön keskittyvää Aito hyvän olon -lehteä. == Lähteet == Luokka:Luontaislääkintä Luokka:Suomalaiset kauppaketjut
Svenja Schulze

Svenja Schulze (s. 29. syyskuuta 1968 Düsseldorf) on saksalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimii talousyhteistyö- ja kehitysministerinä Scholzin hallituksessa 2021 lähtien. Schulze oli ympäristö-, luonnonsuojelu- ja ydinturvallisuusministeri Merkelin IV hallituksessa 2018–2021. Vuosina 2010−2017 Schulze oli Nordrhein-Westfalenin osavaltion innovaatio-, tiede- ja tutkimusministeri. Svenja Schulze on opiskellut saksan kieltä ja politiikan tutkimusta Ruhrin yliopistossa Bochumissa.https://www.nrwspd.de/personen/svenja-schulze/ nrwspd.de Viitattu 27.4.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan ministerit Luokka:Saksalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalmari Elia

Jalmari Elia (5. toukokuuta 1893 Karkku – 7. marraskuuta 1949) oli suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli erikoistunut muotokuvamaalaukseen. Bukowskin Bukipedia Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto > Vuosina 1946-1949 kuolleiden henkilöiden hakemistoTaidemaalausten myyntitilaisuudesta, Rovaniemi, 04.03.1926, nro 26, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJalmari Elian lehti-ilmoitus, Laatokka, 05.10.1937, nro 113, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Maalauksia == * Maalaistalo talvella, öljymaalaus. 1924 * Pihapiiri, öljymaalaus. 1931 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Suomen alle 22-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue

Suomen alle 22-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue edusti Suomea jääkiekossa alle 22-vuotiaiden naisten kansainvälisissä otteluissa. Vuosina 2001–2004 joukkuetta valmensi Jussi Melkko. Kaudella 2002–2003 valmennusryhmässä olivat Hannu Saintula päävalmentajana, Melkko apuvalmentajana ja Juuso Toivola joukkueen johtajana. == Katso myös == * Suomen naisten jääkiekkomaajoukkue * Suomen alle 20-vuotiaiden naisten jääkiekkomaajoukkue * Suomen alle 18-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue * Suomen alle 16-vuotiaiden tyttöjen jääkiekkomaajoukkue == Lähteet == alle 22-vuotiaat
Marina Aitova

Marina Alexandrovna Aitova (s. 13. syyskuuta 1982) on kazakstanilainen korkeushyppääjä. Hänen ennätyksensä on 199 cm, jonka hän hyppäsi Ateenassa heinäkuussa 2009. Tulos on voimassa oleva Aasian ennätys.http://athleticsasia.org/index.php/presets/49-asian-continental- records-1/file == Ura == Aitova esiintyi kansainvälisillä areenoilla ensi kerran 2003 sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa sekä samana kesänä ulkoratojen MM-kilpailuissa. Kummallakin kerralla hän jäi karsintoihin. Seuraavan kerran hän edusti maataan vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa, mutta tulos 185 cm ei riittänyt varsinaiseen kilpailuun.https://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ai/marina-aitova-1.html Vuoden 2007 MM- kisoissa hän selvitti karsinnat ja sijoittui lopputuloksissa seitsemänneksi. 2008 Aitova kilpaili sisäratojen MM-kisoissa ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa, jossa sijoitus oli kymmenes. Vuoden 2009 MM-kisoissa Aitova jäi jälleen karsintoihin. 2010 sisäratojen Aasian mestaruuskilpailuissa Aitova voitti kultaa kisaennätystä sivuavalla tuloksella 193 cm. == Lähteet == * === viitteet === Luokka:Kazakstanilaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt