EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Theodora (800-luku)

Theodora (kreikaksi: Θεοδώρα; n. 810 – n. 860) oli Theofiloksen puolisona Bysantin keisarinna. Kun Theofilos kuoli vuonna 842, heidän kolmivuotiaasta pojastaan Mikaelista tuli uusi keisari, ja Theodora toimi hänen sijaishallitsijanaan. Theodora lopetti ikonien kannattajien vainon, ja häntä pidetään pyhänä ortodoksisessa kirkossa. Theodora syntyi Paflagonian prinsessana ja valittiin keisarin puolisoksi. He menivät naimisiin noin vuonna 830, ja saivat viisi tytärtä ja pojan. Theofilos vastusti ikoneita jyrkästi, eikä tiennyt, että vaimo ja tyttäret suosivat ikoneita salassa. Avioliittoa pidettiin kuitenkin onnellisena, ja älykäs Theodora oli kansan suosiossa. Theodora jäi leskeksi 842. Hänen pojastaan Mikaelista tuli muodollisesti uusi keisari, mutta koska hän oli vain pikkupoika (syntynyt noin 836), Theodora toimi sijaishalitsijana 14 vuoden ajan, mahdollisesti yhdessä vanhimman eloon jääneen tyttärensä Teklan kanssa. Theodora kutsui vuonna 843 koolle kirkolliskokouksen, jossa vahvistettiin vuoden 787 Nikean toinen kirkolliskokouksen päätökset eli päätettiin ikonoklasmista luopumisesta. Tätä muistetaan ortodoksisessa kirkossa ortodoksisuuden sunnuntaina, suuren paaston ensimmäisenä sunnuntaina. == Lähteet == Luokka:Bysantin keisarinnat Luokka:800-luvulla syntyneet Luokka:800-luvulla kuolleet
Polkupyörän ketjut

Polkupyörän ketju siirtää voiman polkimilta pyörälle. Ketjut tehdään yleensä teräksestä. Titaaniketjut ovat teräksestä valmistettuja kevyemmät, mutta maksavat enemmän. == Rakenne ja toiminta == Perinteinen polkupyörän ketju kostuu tapeista, rullista ja sivulevyistä. Sivulevyt pitävät ketjun kasassa ja toimivat vetovoiman välittäjänä samalla, kun tapit pitävät sivulevyt kiinni toisissaan ja toimivat rullien akselina. Kun ketju kohtaa rattaan, rulla pyörähtää ja löytää paikkansa ratasta vasten. Rattaan ja ketjun kontaktin aikana rullan ja rattaan välillä ei tapahdu liikettä tai se on korkeintaan minimaalista. == Hyötysuhde == Ketjut siirtävät voiman tehokkaasti, 81–98,6 %. Tutkimuksen perusteella ketjujen voitelulla ei ollut tähän erityisen paljon vaikutusta, sen sijaan ketjujen kireydellä oli hyötysuhdetta kasvattava vaikutus. == Huolto == Perussääntö on että likaista ketjua ei saa voidella koska silloin voiteluaine lähinnä siirtää hiovat partikkelit ketjua kuluttamaan. Ketjut tulisi pyyhkiä kuiviksi sen jälkeen kun voiteluaine on ehtinyt siirtyä. Nestemäiset voiteluaineet tunkeutuvat lenkkien sisäpuolelle, eivätkä ne häviä helposti, mutta ne houkuttelevat nopeasti likaa. "Kuivat" voiteluaineet, jotka sisältävät usein vahaa tai teflonia, kulkeutuvat haihtuvan liuottimen mukana ja pysyvät puhtaampina käytössä. Ketjun pitkän käyttöiän perussääntö on, että likaista ketjua ei saa koskaan voidella, sillä se huuhtoo hiukkasia teloihin. == Kuluminen == Ketjun kuluminen, väärinymmärretysti, venyminen on huomioitava laajamittaisemmassa pyöräilyssä, mutta ketjumitalla voi tarkistaa onko suositeltavaa vaihtaa ketju. == Vaihtoehdot == Toinen tapa siirtää voimaa polkupyörissä on hihnaveto. Ketjuun verrattuna hihnaveto on huoltovapaa ja pitkäikäinen eikä se ole yhtä sottaisa. Hiilikuituvahvisteisten hihnojen väitetään pysyvän mitoissaan venymättä. Kuitenkin polkupyörissä käytettävät ketjuvaihteet edellyttävät ketjun sivuttaissuuntaista liikettä rattaalta toiselle, mikä ei ole mahdollista hihnavedolla. Tämä rajaa hihnavetoa käyttävät polkupyörät yksivaihteisiin, napavaihdetta käyttäviin tai vaihdelaatikolla varustettuihin tyyppeihin. Hihnan asennus ei ole yhtä suoraviivaista kuin ketjun kohdalla. Katkaisu ja liittäminen eivät onnistu kotikonstein, vaan hihnat tulevat tehtaalta määrämittaisena. Rungon takahaarukan rakenteen on oltava tietynlainen tai sitten rungossa on oltava avattava liitoskohta asennusta varten, mikä asettaa runkosuunnittelulle ja pyörävalmistajalle lisävaatimuksia. Hihnan ja niille sopivien rattaiden hinta on myös korkeampi verrattuna vastaaviin ketjuvetoa käyttäviin komponentteihin. == Lähteet == Ketjut Luokka:Voimansiirto
Anna von Rettig

Anna Adelaide von Rettig (o.s. von Horn, 11. heinäkuuta 1872 Gävle – 2. toukokuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalais-suomalainen konsulinna ja mesenaatti. Anna von Rettig oli komentajakapteeni Lorentz Leopold von Hornin ja Adelaide (Adéle) Rettigin tytär. Hän avioitui vuonna 1893 serkkunsa, Turussa vaikuttaneen tupakkapehtailija Henning von Rettigin kanssa. Pariskunta sai neljä lasta, mukaan lukien perheyritys P.C. Rettig & Co.:n johdossa jatkanut Hans von Rettig. Anna von Rettig teki Åbo Akademille merkittävän lahjoituksen teologisen tiedekunnan perustamiseksi vuonna 1924. Anna von Rettig asui perheineen Turussa 1830-luvulla rakennetussa talossa, joka nimettiin myöhemmin hänen mukaansa Konsulinnaksi. Konsulinna toimii nykyään Aboa Vetus Ars Nova -museon toimistona samalla tontilla, jolle Hans von Rettig rakennutti vuonna 1928 Rettigin palatsin perheen uudeksi asuinrakennukseksi.Annan päivänä vapaa pääsy Aboa Vetus Ars Novaan ja erikoisopastuksia Konsulinna- toimistorakennukseen. Aamuset 8.12.2021. ==Viitteet== Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka: Vuonna 1953 kuolleet
Pilvikehrääjä

Pilvikehrääjä (Systellura longirostris) on kehrääjiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. == Koko ja ulkonäkö == Pilvikehrääjä voi kasvaa 20-26 cm pitkäksi. Lajin koiras on väriltään tummanruskea ja naaras on usein vaaleampi ja harmaampi. Sävyt vaihtelevat alalajeittain. Linnun höyhenissä on kellanruskeita ja valkoisia täpliä. Pilvikehrääjän siivissä on kolme riviä valkoisia täpliä. Kaulassa on kellanruskea kaulus. Koiraslinnulla on valkoinen pyrstönkärki. ==Levinneisyys ja elintavat== Pilvikehrääjän levinneisyysalue on kaksiosainen. Lajia tavataan Venezuelasta Argentiinan ja Chilen eteläkärkeen Tulimaahan ulottuvalta alueelta sekä Brasilian itärannikolta. Linnun elinympäristöä ovat metsien reunamaat, ruohomaat ja kaupunkien puistot. Pilvikehrääjä on yöaktiivinen. == Lähteet == Luokka:Kehrääjät
David ja Lisa

David ja Lisa (David and Lisa) on Frank Perryn ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva vuodelta 1962. Mielenterveysaiheinen draamaelokuva perustuu psykoanalyytikko-kirjailija Theodore Isaac Rubinin pienoisromaaniin, josta käsikirjoituksen laati ohjaajan vaimo Eleanor Perry. Pääosissa näyttelevät Keir Dullea, Janet Margolin ja Howard Da Silva. ==Juoni== Tieteellisesti lahjakas yläluokan perheen teinipoika David tuodaan nuorten aikuisten psykiatriseen sairaalakouluun. Hän raivostuu jos joku koskettaa häntä ja käyttäytyy muutenkin epäluuloisesti. Toinen potilas, Lisa, kärsii jakautuneesta persoonallisuudesta. He lähenevät vähitellen. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Mustavalkoinen pienen budjetin elokuva sai Oscar-ehdokkuudet ohjauksestaan ja käsikirjoituksestaan,, ja kahdesta elokuvan tuottamasta Golden Globe -ehdokkuudesta Keir Dullea voitti parhaan miespuolisen tulokkaan palkinnon. Elokuva sai myös neljä brittiläistä Bafta-palkintoehdokkuutta. David ja Lisa sai Suomessa ensi-iltansa syyskuussa 1964. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti sitä sympaattisena ja rehellisenä nykyelämän kuvauksena, herkkänä tutkielmana kahden järkkyneen nuoren vähittäisestä tervehtymisestä ja rakastumisesta. Hän ihasteli todellisiin sairaalatutkimuksiin perustuvan alkuperäistarinan hienovaraista elokuvasovitusta ja pienieleistä mutta rikasta ohjaustyötä. == Uusintaversio == Vuonna 1998 valmistui samasta tarinasta televisioelokuva, jonka pääosia esittävät Lukas Haas, Brittany Murphy ja Sidney Poitier. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1962 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Tšeremošin kansallispuisto

Tšeremošin kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Tšernivtsin alueella. Vuonna 2009 perustetun kansallispuiston pinta-ala on 71,1750 neliökilometriä. Kansallispuisto on nimetty Tšeremošjoen () mukaan. Хребет Чорний Діл.jpg Вид з каменя в Жупанах. Автор Діана Юзик.jpg Зимова казка в НПП "Черемоський". Автор Євген Кіцул.jpg Клявза на Перкалабі.jpg Кремена гібридна.jpg Сімейне фото.jpg Саламандра плямиста. Автор Андрій Томнюк.jpg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Natsionalnyi pryrodnyi park "Tšeremoskyi" - Pro nas Luokka:Ukrainan kansallispuistot Luokka:Tšernivtsin alue
Thaimaan maantiede

Thaimaan maantiede kertoo Thaimaan maantieteestä. Osa Thaimaan alueesta sijaitsee Malakan niemimaalla, mutta suurin osa maasta sijaitsee hieman pohjoisempana. == Vesistöt ja pinnanmuodot == Thaimaan maasto on vaihtelevaa. Pohjoinen osa maasta on pitkälti vuoristoista. Koillis-Thaimaa eli Isan on ylänkö, jonka pohjois- ja itärajana toimii Mekong-joki. Keski-Thaimaa, jossa sijaitsee myös Bangkok, on Chao Phraya-joen laaksoa. Etelä-Thaimaa koostuu vain kapeasta Kran-kannaksesta, joka yhdistää Manner-Aasian Malakan niemimaahan. Joet ovat Thaimaalle keskeisiä kulkureittejä ja niiden varsilla kasvaa riisiä.Topography and Drainage Thailand: A Country Study. Library of Congress, 1987. Joki nimeltä Chao Phraya virtaa pitkälti pohjoisesta kohti etelää ja laskee Siaminlahteen. Sen mukana kulkee massoittain lietettä maan eteläosassa sijaitseville pelloille. Siaminlahden rannikolla tämän joen suisto on laajentunut viimeisten satojen vuosien aikana. Muita jokia ovat Nam Mun ja Nam Chi. Maan koillisosassa on Khoratin ylänkö, joka eristyksissä muusta maasta, koska välissä on kalkkikivivuoristoa. Maan pohjoisosassa on vuoristoja ja laaksoja, jotka ovat lähes kaikki pohjois-eteläsuuntaisia. Maan korkein vuori on Doi Inthanon ja korkeimmat vuoristot sijaitsevat maan pohjois- ja länsiosassa. Maan eteläosassa merenranta-alue reunustaa Bangkokinlahtea ja hieman etelämpänä Kran kannaksen kautta on yhteys muualta Thaimaasta maan Malakan niemimaalla sijaitsevaan osaan. Malakan niemimaalla merenrannikolla on pitkiä hiekkarantoja ja alueella on mangroverämeitä ja kallioisia alueita. == Ilmasto == Ilmastoltaan koko maa on trooppinen ja kuuluu monsuunivyöhykkeeseen. Lähes kaikkialla saadaan tarpeeksi sadetta, mutta sadekauden pituus ja ajoitus vaihtelee maan eri osissa. Koillisosassa kuiva kausi on melko pitkä, ja kun maaperä pidättää vettä huonosti, kuivuus haittaa maanviljelyä.Climate Thailand: A Country Study. Library of Congress, 1987. == Kasvillisuus == Maan eteläosassa metsät ovat trooppisia ja ikivihreitä. Maan pohjois- ja länsiosan vuoristoalueilla on sademetsän lisäksi monsuunimetsää, missä ekosysteemit ovat hyvin monimuotoisia. Maan koillisosassa on monsuunimetsää, missä puut ovat lehdettömiä osan vuodesta. == Lähteet == *
Weranta

Weranta on vuonna 2016 perustettu suomalainen iskelmäyhtye. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat "Mies tekee mitä tahtoo", "Väärä laulu", "Elämä etsii sut" ja "Tulta ja tähtiä". Weranta on keikkaillut aktiivisesti ympäri Suomea vuodesta 2018 lähtien. "Mies tekee mitä tahtoo" oli yksi vuoden 2021 Aito Iskelmä -radiokanavan soitetuimpia kappaleita. Lokakuussa 2022 Weranta kilpaili Syksyn sävel-semifinaalissa kappaleella "Elämä etsii sut". Heinäkuussa 2023 yhtye julkaisi musiikkivideon kappaleesta "Tulta ja tähtiä". Weranta keikkailee noin 120 keikan vuositahdilla. == Jäsenet == * Esa Kinnunen – laulu * Iisak Latvala – kitara * Petri Hannonen – basso * Ossi Peltoniemi – koskettimet * Henri Schröter – rummut == Diskografia == === Singlet === * Ohikulkija (2019) * Kaukainen maa (2020) * Mies tekee mitä tahtoo (2021) * Äidin sanat (2021) * Rakkaus minut rakensi (2021) * Väärä laulu (2022) * Elämä etsii sut (2022) * Tulta ja tähtiä (2023) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset iskelmäyhtyeet
Kathe Koja

Kathe Koja (s. 1960) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän aloitti uransa kauhukirjallisuudella, mutta on sittemmin kirjoittanut myös nuortenkirjallisuutta ja historiallista fiktiota. Hänen teoksensa ovat voittaneet lukuisia palkintoja. Koja syntyi Detroitissa ja alkoi harrastaa kirjoittamista jo lapsena. Hänen maineensa perustuu kuuteen vuosina 1991–1996 julkaistuun kauhuromaaniin, joissa yhdistyvät väkivaltainen ja groteski kuvasto, musta huumori, arkikokemuksen vastaiset tapahtumat sekä viittaukset 1980- ja 1990-lukujen vastakulttuuriin. Monet Kojan kauhuromaaneista käsittelevät hulluutta ja pakkomielteitä. Kojan esikoisromaani The Cipher (1991) sekoittaa ruumiskauhua kosmiseen kauhuun ja sitä pidetään nykykauhun klassikkona. Romaanille myönnettiin parhaan ensiromaanin Locus- ja Bram Stoker -palkinnot. Koja on tunnetuimpia naispuolisia splatterpunk-kirjailijoita. Vuonna 1996 julkaistun Kinkin jälkeen Koja siirtyi kirjoittamaan nuortenromaaneja, joissa hän on käsitellyt esimerkiksi koulukiusaamista ja seksuaalista hyväksikäyttöä. Hänen päähenkilönsä ovat usein yksinäisiä ja ujoja hahmoja. Kojan ensimmäinen nuortenromaani Straydog (2002) sai tunnustusta eläinsuojeluyhdistyksiltä Humane Society of the United States ja American Society for the Prevention of Cruelty to Animals (KIND- ja Henry Bergh -palkinnot). Nuortenromaani Buddha Boy (2003) voitti sekin useita palkintoja, ja myös Kojan tuoreemmat teokset ovat saaneet myönteisen vastaanoton. Vuonna 2010 Koja palasi aikuisten kirjallisuuden pariin historiallisella Under the Poppy -romaanillaan. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin World Fantasy -palkinto novellikokoelmasta Velocities. Koja tunnetaan eläinten oikeuksien puolestapuhujana. Hän on naimisissa kuvataiteilija Rick Liederin kanssa. Pariskunnalla on yksi poika. == Suomennettu tuotanto == * ”Epämuodostumia” (Teratisms, 1991). Antologiassa * ”Noxin ruhtinas” (The Prince of Nox, 1992). Antologiassa * ”Sovitus näkymättömille äänille” (Arrangement for Invisible Voices, 1993). * ”Kaksintanssi” (Pas de Deux, 1995). Antologiassa == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Appellation d’origine contrôlée

Appellation d'origine contrôlée (AOC) on Ranskassa merkki, jolla tunnistetaan maataloustuote, jonka tuotanto- ja jalostusvaiheet on suoritettu määritellyllä maantieteellisellä alueella ja niiden tuotannossa käytetään tunnustettua ja perinteistä taitotietoa. AOC-tuotteen spesifisyys määräytyy fyysisen ja biologisen ympäristön ja ihmisyhteisön sisällä levitettyjen vakiintuneiden tuotantotekniikoiden yhdistelmällä, jotka yhdessä antavat tuotteelle sen tunnusomaiset ominaisuudet. Nämä keskeiset tekniset ja maantieteelliset tekijät esitetään standardeissa jokaiselle tuotteelle, mukaan lukien viinit, juustot ja liha. Euroopan unionissa on nykyään samanlaiset merkintäjärjestelmät ja Euroopan unionin suojattu alkuperänimitys (SAN ja SMM) on nyt yhdenmukaistanut kaikkien maantieteellisten merkintöjen suojan ja niiden rekisteröinnin. Viiniä merkitessään tuottajat voivat silti käyttää tunnustettuja perinteisiä merkintöjä, kuten AOC, eikä heidän tarvitse esittää SAN- ja SMM-logoja tai -selvityksiä. Vastaava perinteinen Italian merkintä on Denominazione di origine controllata. Merkkiä valvovan ja hallinnoivan Institut national de l'origine et de la qualité -instituutin (INAO) pääkonttori sijaitsee Pariisissa. ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut (ranskaksi ja englanniksi) Luokka:Euroopan unionin nimisuojajärjestelmä elintarvikkeille Luokka:Ranskankieliset sanat ja sanonnat
Barkingin metroasema

Barking on Lontoon metron asema Barking and Dagenhamissa, Lontoossa. == Historia == Barkingin metroasema avattiin vuonna 1854. Se rakennettiin uudelleen vuosina 1908 ja 1959. Aseman vierestä lähtee myös London Overground- ja National Rail-junia. == Lähteet == Luokka:Lontoon metroasemat
P-klubi

Turun yliopiston Politiikan tutkimuksen klubi ry. (P-klubi) on Turun yliopiston poliittisen historian ja valtio-opin opiskelijoiden ainejärjestö. Yhdistyksen tehtävä on toimia jäsenistönsä edunvalvojana Turun yliopiston sekä sen alaisuudessa politiikan tutkimuksen laitoksen suuntaan. Toinen tärkeä tehtävä on monipuolisen vapaa-ajantoiminnan järjestäminen jäsenistölle ja sitä kautta yhteen kokoavana voimana toimiminen. Monelle P-klubi tarjoaa antoisan vastapainon opinnoille ja elinikäisiä ystävyyssuhteita. Jäseniä yhdistyksessä on päälle 400. P-klubi kuuluu yhteisöjäsenenä Turun yliopiston ylioppilaskuntaan (TYY), Turun yliopiston Yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan ja Kasvatustieteiden laitoksen opiskelijoiden kattojärjestöön Indexiin, Historian Opiskelijain Liittoon (HOL) sekä International Students of History Association (ISHA) -järjestöön. == Lähteet == Luokka:Turun yliopisto Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat Luokka:Politiikan tutkimus
Trooping the Colour

Trooping the Colour (myös Kuninkaan syntymäpäiväparaati) on vuosittain kesäkuussa Lontoon Westminsterissä järjestettävä sotilasparaati, jolla juhlistetaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan syntymäpäivää. Paraati pidetään Horse Guards Paraden kentällä ja sen järjestää Household Division, johon kuuluu seitsemän Britannian armeijan rykmenttiä. Tapahtuma sai alkunsa 1700-luvun alussa kahdesta erillisestä seremoniasta, jotka tunnettiin nimellä Trooping the Colour ja Mounting the King’s Guard. Trooping the Colour järjestetään tavallisesti kesäkuun alussa. Sitä edeltää kaksi kenraaliharjoitusta päätapahtumaa edeltävinä lauantaina: kenraalimajurin tarkastus on kaksi viikkoa ja everstin tarkastus viikkoa aikaisemmin. Itse tapahtumassa joukot tarkastaa kuningas – tosin hallitsija on osallistunut tapahtumaan henkilökohtaisesti vasta Edvard VII:stä lähtien (1901–1910). Paraatin lopuksi kuningas johdattaa joukot Mall-katua pitkin Buckinghamin palatsille ja tervehtii niitä sen parvekkeelta. Tapahtuman nimessä ’colour’ viittaa pataljoonan lippuun, jota paraatin aikana kannetaan (’troop’) riviin järjestäytyneiden sotilaiden editse. Sotilaiden oli tärkeää oppia tunnistamaan oman pataljoonansa lippu, jotta he osasivat ryhmittyä sen taakse taistelussa. == Lähteet == Luokka:Lontoon tapahtumat
Akira Schmid

Akira Schmid (s. 12. toukokuuta 2000 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa. Schmid on Devilsin viidennen kierroksen varaus vuodelta 2018. Hän allekirjoitti kolmivuotisen tulokassopimuksen seuran kanssa 17. toukokuuta 2021. Hän pelasi kausilla ja enimmäkseen Devilsin farmiseurassa Utica Cometsissa AHL-liigassa. Schmid nousi NHL:n pudotuspeleissä 2023 aloittavaksi maalivahdiksi Devilsin kokoonpanoon. Kesäkuussa 2024 Devils kauppasi Schmidin ja Alexander Holtzin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa Paul Cotteriin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/golden-knights-acquire-alexander-holtz- akira-schmid-from-devils-for-paul-cotter-pick/ Schmid on pelannut Sveitsin nuorten maajoukkueessa. Hän oli mukana vuoden 2019 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Vegas Golden Knightsin pelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seikkailevat soittimet

Seikkailevat soittimet (ransk. Piccolo, Saxo et compagnie) on ranskalainen animaatioelokuva vuodelta 2006. Sen ovat ohjanneet André Clavel, Marco Villamizar ja Eric Gutierrez (lähteestä riippuen eri henkilöt on nimetty ohjaajiksi), sekä käsikirjoittaneet André Popp, Isabelle De Catalogne ja Juliette Sales. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomalainen ääninäyttelijä Rooli Eugène Christo-Foroux Pikkolo Jean-Baptiste Maunier Sakso Anaïs Croze Do-nuotti Camille Donda Pikkurumpu Patrick Préjean Ukki-Fagotti == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset animaatioelokuvat
Barone

Barone voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Barone Canavese, kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa * Enrico Barone (1859 – 1924), oli italialainen sotilas, sotahistorioitsija ja taloustieteilijä * Simone Barone (s. 1978), on italialainen jalkapalloilija
Barone Canavese

Barone Canavese () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Barone Canavese Sapere.it Barone Canavese Enciclopedia Treccani Barone Canavese Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 556 asukasta. pienoiskuva|left ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Lontoon suuri savusumu

Lontoon suuri savusumu eli vuoden 1952 suuri savusumu oli vakava ilmansaastetapahtuma, joka vaikutti Lontooseen joulukuussa 1952. Epätavallisen kylmän sään ajanjakso yhdistettynä korkeapaineeseen sekä tuulettomiin olosuhteisiin keräsi ilman epäpuhtauksia, jotka johtuivat enimmäkseen hiilen käytöstä, ja muodostivat paksun savukerroksen kaupungin päälle. Se kesti perjantaista 5. joulukuuta tiistaihin 9. joulukuuta 1952. Lopulta se hajaantui nopeasti sään muuttuessa. Sumu aiheutti suuria häiriöitä heikentämällä näkyvyyttä ja jopa tunkeutumalla sisätiloihin, paljon ankarammin kuin aiemmat savusumutapahtumat. Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen lääketieteelliset raportit tapahtumaa seuraavina viikkoina arvioivat, että jopa 4 000 ihmistä oli kuollut suoraan savusumun seurauksena ja 100 000 muuta sairastui savun aiheuttamana. Tuoreemmat tutkimukset viittaavat siihen, että kuolonuhrien kokonaismäärä on voinut olla huomattavasti suurempi, arviolta 10 000 - 12 000 kuollutta. == Lähteet == Luokka:Ympäristöongelmat Luokka:Lontoon historia Luokka:Vuoden 1952 onnettomuudet
Gunnar Bråthen

Gunnar Bråthen (7. lokakuuta 1896 Hole – 7. kesäkuuta 1980) oli norjalainen ammattiyhdistysmies ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan palkka- ja hintaministerinä 1955–1959. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gunnar Bråthen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Ingibjörg Pálmadóttir

Ingibjörg Pálmadóttir (s. 18. helmikuuta 1949) on islantilainen edistyspuolueen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1991–2001 sekä terveys- ja sosiaaliturvaministerinä vuosina 1995–2001. Ingibjörg syntyi Hvolsvöllurissä Etelä-Islannissa. Hän valmistui vuonna 1970 sairaanhoitajaksi ja työskenteli vuoteen 1988 sairaanhoitajana Akranesin sairaalassa. Vuosina 1982–1994 hän istui Akranesin kunnanvaltuustossa ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 1986–1988 ja 1990–1991. Vuosina 1984–1991 hän istui myös Akranesin kunnanhallituksessa. Vuonna 1991 hänet valittiin Alþingiin. Vuonna 1995 hänet nimitettiin terveys- ja sosiaaliturvaministeriksi. Tammi- ja helmikuussa 2001 hän oli kahdesti sivussa ministerin tehtävistä sairauden takia, ja huhtikuussa 2001 hän jätti sekä ministerin että kansanedustajan tehtävät. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Islannin ministerit
Hazel Heald

Hazel Drake Heald (4. huhtikuuta 1896 – 4. helmikuuta 1961) oli yhdysvaltalainen pulp-kirjailija. Viisi Weird Talesissa vuosina 1932–1935 ilmestynyttä tarinaa julkaistiin Healdin nimissä, mutta todellisuudessa ne olivat H. P. Lovecraftin haamukirjoittamia. Lovecraftin kirjeenvaihdosta ilmenee, että Heald keksi tarinan perusidean ja Lovecraft kirjoitti sen pohjalta novellin, jonka juoni oli pitkälti jälkimmäisen keksintöä. Healdin ei tiedetä julkaisseen muuta kirjallisuutta. == Novellit == * ”Kivimies” (The Man of Stone, 1932) * ”Hautausmaan kauhu” (The Horror in the Burying-Ground, 1933) * ”Kauhujen kabinetti” (The Horror in the Museum, 1933) * ”Siivekäs kuolema” (Winged Death, 1934) * ”Aikakausien haudasta” (Out of the Aeons, 1935) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hazel Heald Internet Speculative Fiction Databasessa Luokka:Cthulhu-kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset novellikirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Gunnar Bøe

Gunnar Bøe (20. tammikuuta 1917 Bergen – 9. joulukuuta 1989 Trondheim) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan palkka- ja hintaministerinä 1959–1962. Hän oli taloustieteen professori vuodesta 1956 ja Norjan teknillisen korkeakoulun rehtori 1969–1972. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Gunnar Bøe Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan ministerit Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Norjalaiset taloustieteilijät Luokka:Rehtorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Laosin maantiede

Laosin maantiede kertoo Laosin maantieteeseen liittyvistä asioista. Laos sijaitsee Vietnamin länsipuolella ja Thaimaan koillispuolella. Laosin eteläpuolella on Kambodža ja pohjoispuolella ovat Kiina ja Myanmar. == Pinnanmuodot ja vesistöt == Laosin pohjoisosassa on vuoristoja, joiden välissä on syviä rotkoja ja laaksoja. Vuorilla on useita yli 2000 metriä korkeita huippuja ja niiden välissä on yli 1000 metriä merenpinnan yläpuolella olevia ylänköalueita. Ylänköalueisiin kuuluu Xiangkhoang, jossa on historiallinen alue Tran Ninh, jota on kutsuttu Ruukkujen tasangoksi. Tämän ylängön eteläpuolella on maan korkein vuorenhuippu, Phou Bia, joka on 2820 metriä korkea. Vietnamin rajan tuntumassa sijaitsee Annamin vuorijono. Maan eteläosassa on 1700 metriä korkea Bolovensin ylänkö. Pisin Laosin aluella virtaava joki on Mekong. == Ilmasto == Ilmasto on Kaakkois-Aasiassa yleinen kostea ilmasto, jossa sateisuus vaihtelee monsuunikausien ja kuivempien kausien välillä. Viileimmät kuukaudet ovat marraskuusta helmikuulle, jolloin lämpötila on alhaisimmillaan hieman alle 10°C. Lämpötila nousee heti maaliskuulta huomattavasti. Maaliskuun ja toukokuun välisen ajan keskilämpötila on 35°C. Toukokuun ja syyskuun välillä on monsuunisateiden aika. == Luonto == Laosin pohjoisosissa kasvaa trooppista sademetsää, eteläosissa monsuuninmetsää. Maassa tavataan myös satoja erilaisia orkideoita ja palmuja. Metsissä elää monipuolinen eläimistö, johon kuuluu lähes 200 nisäkäslajia, saman verran matelijoita ja sammakkoeläimiä sekä noin 700 lintulajia. == Lähteet == *
Tvedestrandsposten

Tvedestrandsposten on norjalainen vuonna 1872 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Tvedestrand. Lehti ilmestyy kolmesti viikossa ja kuuluu Amedia- konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Tvedestrand
Rooveri – kaupunkilaiskoira

Rooveri – kaupunkilaiskoira (engl. Rover Dangerfield) on vuonna 1991 ensi- iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet James L. George ja Bob Seeley. Elokuvassa Rover elää antoisaa elämää Los Angelesissa, mutta kun hän joutuu yhteenottoon gangsterin kanssa hän joutuu muuttamaan maaseudulle turvaan, ja siellä elämä on outoa kaupunkiin tottuneelle koiralle. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Rodney Dangerfield Ilkka Moisio Rooveri Susan Boyd Ulla Ollikainen Liisi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rover Dangerfield (1991) DVD Elokuva katsottavissa Internet Archivessa. Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 1991 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat koirista
Zealia Bishop

Zealia Brown Bishop (4. kesäkuuta 1897 – 29. kesäkuuta 1968) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän kirjoitti enimmäkseen nykypäivään sijoittuvia romanttisia tarinoita, mutta hänen tunnetuimmat teoksensa ovat H. P. Lovecraftin vuosina 1928–1930 haamukirjoittamia kauhukertomuksia, jotka ilmestyivät pulp-lehti Weird Talesissa. Bishop keksi tarinoihin perusidean, jonka pohjalta Lovecraft kirjoitti kokonaisen novellin. Usein Lovecraft lisäsi tarinoihin viittauksia Cthulhu-tarustoon. Bishop ja Lovecraft olivat myös kirjeenvaihtoystäviä, mutta riitaantuivat myöhemmin maksamattomien laskujen takia. Bishopilta julkaistiin vuonna 1953 kokoelma The Curse of Yig, joka sisälsi kolme Lovecraftin kanssa kirjoitettua kauhutarinaa ja muistelman ”H. P. Lovecraft: A Pupil’s View” (’H. P. Lovecraft: oppilaan näkökulma’). Toinen henkilökuva käsitteli August Derlethiä. Fantasy & Science Fiction -lehdessä tuoreeltaan julkaistu arvio kuvaili Bishopin kauhutarinoita vähäpätöisiksi mutta kiitti henkilökuvia erinomaisiksi. Lovecraft-tutkija S. T. Joshin (2001) mukaan Bishopin Lovecraft-elämäkerta vilisee virheitä. == Kauhutarinat == * ”Yigin lapset” (The Curse of Yig, novelli, julkaistu 1929) * ”Medusan lonkerot” (Medusa’s Coil, novelli, julkaistu 1939) * Hautakummun salaisuus (The Mound, pienoisromaani, julkaistu lyhennettynä 1940 ja täydellisenä 1989) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * Zealia Bishop Internet Speculative Fiction Databasessa Luokka:Cthulhu-kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset novellikirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Hugh Keays-Byrne

Hugh Keays-Byrne (s. 18. toukokuuta 1947 Srinagar, Brittiläinen Intia – 1. joulukuuta 2020 Gosford, Australia) oli brittiläis-australialainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten rooleistaan toimintaelokuvissa Mad Max (1979) ja Mad Max: Fury Road (2015). == Elämä ja ura == Keays-Byrne syntyi Intiassa brittiläiseen perheeseen. Hän muutti lapsena Yhdistyneeseen kuningaskuntaan. Hän näytteli nuorena Royal Shakespeare Company -teatterissa. Vuonna 1973 hän muutti Australiaan, jonne hän oli matkustanut teatteriseurueensa mukana. Hän oli metodinäyttelijä, jolle elokuvaohjaaja George Miller antoi konnan roolin kahdessa eri Mad Max -elokuvassa.Mad Max star Hugh Keays-Byrne dies aged 73, BBC News, 3.12.2020, viitattu 14.4.2023.Mike Barnes: Hugh Keays-Byrne, Dastardly Villains in ‘Mad Max’ Films, Dies at 73, The Hollywood Reporter, 2.12.2020, viitattu 14.4.2023.Luke Buckmaster: Mad Max's Hugh Keays-Byrne was an actor of visceral, wall-rattling force and underrated talent, The Guardian, 3.12.2020, viitattu 14.4.2023. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 1974 Soturit Stone Toad 1975 Mies Hongkongista The Man from Hong Kong Morrie Grosse 1976 Hullu koira Mad Dog Morgan Simon 1979 Mad Max Mad Max Toecutter 1979 Alastonkuva Snapshot Linsey 1980 Ketjureaktio The Chain Reaction Eagle 1984 Missä vihreät muurahaiset uneksivat Wo die grünen Ameisen träume Kaivosyrittäjä 1986 Kangaroo Kangaroo 1987 Pelastava paukku Les Patterson Saves the World Tarkastaja Farouk 1989 Kuolemanottelu The Blood of Heroes Lordi 1998 Moby Dick Moby Dick Stubb 2015 Mad Max: Fury Road Mad Max: Fury Road Immortan Joe === Televisiosarjat === Vuodet Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Roolihahmo 2000–2001 Farscape Farscape Grunchlk == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Australialaiset näyttelijät luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Siponen

Siponen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Kirsi Siponen (s. 1969), taidevalaja ja kuvanveistäjä *Markku Siponen (s. 1979), poliitikko, Keskustan kansanedustaja, maatalousyrittäjä, maanviljelijä ja opettaja *Mikko Siponen (s. 1974), tietojärjestelmätieteen professori ja taekwondoin *Orvokki Siponen (1915–1978), tanssitaiteilija *Sivo Siponen (1887–1941), klovni ja notkeustaiteilija *Tuuli Siponen (s. 2000), jalkapalloilija
Arosopuli

Arosopuli (Lagurus lagurus) on myyrien heimoon kuuluva jyrsijälaji. Se on sukunsa ainoa laji. Arosopuleilla on tumma viiva selässä. == Lähteet == Luokka:Myyrät
Oranen

Oranen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Aapo Oranen (s. 1986), suomalainen näyttelijä ja muusikko *Esko Oranen (1868–1951), suomalainen aliupseeri, maanviljelijä, talonomistaja, poliitikko ja kansanedustaja (Maalaisliitto) *Kalle Oranen (1946–2023), alankomaalainen jalkapalloilija *Raija Oranen (s. 1948), suomalainen kirjailija
Clara Peeters

Clara Peeters (syntynyt noin 1587, kastettu 15.5.1594, Antwerpissa, Belgiassa – kuollut vuoden 1657 jälkeen) oli flaamilainen taidemaalari, joka maalasi asetelmamaalauksia. Peeters oli yksi harvoista flaamilaisista asetelmiin keskittyneistä naistaiteilijoista 1600-luvulla. Peeters nosti aamupalaa kuvaavat asetelmamaalaukset suosituiksi. Hänellä oli tapana maalata asetelmiensa esineiden heijastuksiin omakuvia itsestään. Peeters oli erityisen lahjakas erilaisten luonnollisten tekstuurien kuvaamisessa siveltimen avulla. Ensimmäiset öljymaalauksensa hän maalasi vuosina 1607 ja 1608. Jo näissä teoksissa on nähtävissä Peetersille ominainen tyyli kuvata asetelmaa matalasta näkökulmasta. Peeters kuvasi tarkasti detaljeja, kuten kastepisaroita ja ajallisen ohimenevyydestä kertovaa kuten nuutuneita tulpaaneita. Samanaikainen tieteellinen vallankumous vaikutti kukkamaalaukseen, jolla oli läheistä yhteyttä kasvitieteelliseen kuvitukseen.A Bouquet of Flowers. Clara Peeters. Metropolitan Museum. Viitattu 30.4.2024. Clara Peeters - Still Life of Fish and Lemons.jpg|Kala- ja sitruuna-asetelma. Clara Peeters Stillleben.jpg|Asetelma. Makupaloja, rosmariinia, viiniä, koruja ja kynttilä, 1607. Öljy puulevylle 23,7 × 36,7 cm. Clara Peeters Stillleben fly.jpg|Kärpänen, yksityiskohta edellisestä maalauksesta. Clara Peeters - Still life with silver-gilt tazza.jpg|Asetelma. Viinirypäleitä, hedelmäkori, kaksi rapua ja orava, 1612-1615. Koko 34,1 x 46,8 cm. Clara Peeters - Still Life with Cheeses, Almonds and Pretzels.jpg|Juusto-, manteli- ja pretzelasetelma, noin 1615. WLA lacma Clara Peeters still life.jpg|Asetelma, Juustoja, kirsikoita ja artisokka, 1625. A Still Life Of Flowers In a Roemer (Peeters).jpg|Kukka-asetelma. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Belgialaiset taidemaalarit Luokka:1580-luvulla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Marija Lvova-Belova

Marija Aleksejevna Lvova-Belova (; s. 25. lokakuuta 1984 Penza) on venäläinen poliitikko, joka on toiminut Venäjän lapsiasiainvaltuutettuna vuodesta 2021 lähtien. Maaliskuussa 2023 kansainvälinen rikostuomioistuin antoi pidätysmääräyksen Lvova-Belovasta, jota se syyttää ukrainalaislasten pakkosiirroista Venäjän hyökkäyssodassaan miehittämiltä Ukrainan alueilta Venäjälle. == Ura == Lvova-Belova syntyi Penzassa ja valmistui A. A. Arhangelskin Penzan kulttuuri- ja taidekoulusta kapellimestariksi vuonna 2002. Vuosina 2003–2005 hän opiskeli Samaran kulttuurin ja taiteiden valtionakatemiassa. Vuonna 2021 hän valmistui Venäjän presidentillisestä kansantalouden ja julkishallinnon akatemiasta. Vuonna 2019 Lvova-Belova valittiin Penzan kaupunginduumaan. Myöhemmin samana vuonna hän liittyi Venäjän valtapuolueeseen Yhtenäiseen Venäjään. Samalla hänet valittiin puolueen yleisneuvoston puheenjohtajistoon. Vuonna 2020 hänet nimitettiin Venäjän liittoneuvostoon. Lokakuussa 2021 Venäjän presidentti Vladimir Putin nimitti Lvova-Belovan Venäjän lapsiasiavaltuutetuksi. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Venäjä on Lvova-Belovan johdolla kaapannut ukrainalaisia lapsia miehittämiltään alueilta ja antanut heitä ”adoptoitaviksi” venäläisiin perheisiin. Lvova-Belova on itse ”adoptoinut” 15-vuotiaan mariupolilaisen pojan. Muun muassa Yhdistynyt kuningaskunta, Euroopan unioni ja Yhdysvallat ovat lisänneet Lvova-Belovan pakotelistoilleen. Maaliskuussa 2023 kansainvälinen rikostuomioistuin antoi pidätysmääräkyset Putinista ja Lvova- Belovasta. Tuomioistuin syyttää heitä sotarikoksista eli lasten laittomista siirroista Venäjän miehittämiltä Ukrainan alueilta Venäjälle. == Yksityiselämä == Lvova-Belovan puoliso Pavel Kogelman on Venäjän ortodoksisen kirkon pappi. Heillä on viisi biologista lasta ja 17 adoptiolasta. Yksi adoptoiduista lapsista on 15-vuotias mariupolilainen poika, joka kuuluu Venäjän kidnappaamiin ukrainalaislapsiin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Venäläiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niina Kantola

Niina Kantola (s. 15. elokuuta 1975) on suomalainen pesäpalloilija. Kantola edusti urallaan Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Viinijärven Urheilijoita. Kantola saavutti kaksi SM-kultaa kaudella 1994 ja kaudella 1995, kaksi SM- hopeaa kaudella 1999 ja kaudella 2000 ja kaksi SM-pronssia kaudella 1993 ja kaudella 1996. Kantola pelasi viisi Itä-Länsi-ottelua vuosina 1996, 1997, 1998, 2000 ja 2001. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/02/Kantola- Niina.xlsx Hän pelasi ulkokentällä ykkösvahtina. http://old.pesistulokset.fi/cgi-bin/tilastot/ottelu2.py?data=12-2-1&id;=5137 Kantola pelasi 208 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi 11 kunnaria ja 132 tavallista juoksua, toi 180 juoksua ja keräsi 1 092 kärkilyöntipistettä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Åsa Wikforss

Åsa Wikforss (s. 25. heinäkuuta 1961 Göteborg) on ruotsalainen kirjailija ja teoreettisen filosofian professori Tukholman yliopistossa vuodesta 2008. Wikforss väitteli tohtoriksi Columbian yliopistosta vuonna 1996. Vuonna 2019 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. Wikforss on tutkimustyössään keskittynyt muun muassa kieleen ja tietoisuuteen. Vuonna 2017 häneltä ilmestyi kirja Alternativa fakta – om kunskapen och dess fiender (2017), jossa hän pohtii tiedevastaisuutta filosofian näkökulmasta. Kirja sai paljon huomiota muun muassa edellisenä vuonna presidentiksi valitun Donald Trumpin vuoksi, ja Björn Ulvaeuksen aloitteesta noin 110 000 kirjakappaletta jaettiin ruotsalaisille lukiolaisille lukuvuonna 2019–2020. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ruotsin akatemia Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset filosofit Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michelle Gildernew

Michelle Gildernew (s. 28. maaliskuuta 1970 Tyronen kreivikunta, Pohjois- Irlanti) on pohjoisirlantilainen Sinn Féin -puolueen poliitikko. Hänet valittiin Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneeseen vuonna 2001, ja on ollut alahuoneen jäsen siitä lähtien lukuun ottamatta vuosia 2015–2017. Sinn Féinin harjoittaman abstentionismin takia hän ei kuitenkaan ole ottanut vastaan paikkaansa alahuoneessa. Vuosina 2007–2011 hän oli Pohjois-Irlannin maatalous- ja maaseutuministeri. Gildernew on opiskellut Ulsterin yliopistossa. == Yksityiselämä == Gildernew on naimisissa ja hänellä on kaksi poikaa sekä yksi tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Michelle Gildernew Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin verkkosivuilla * Michelle Gildernew Pohjois- Irlannin kansalliskokouksen verkkosivuilla Luokka:Pohjoisirlantilaiset poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Margelin

Sulo Robert ("Bobben") Margelin (29. joulukuuta 1912 Helsinki – 17. elokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja metsätalouden asiantuntija, joka sai ylimetsänhoitajan ja metsäneuvoksen arvonimet. Viitattu 15.4.2023. ==Henkilöhistoria== Margelinin vanhemmat olivat postiljooni Otto Wilhelm Margelin ja Olga Fredrika Wasenius ja puolisot 1938–1947 Ilse Anita Sourander ja vuodesta 1952 Stella Suominen. Margelin tuli ylioppilaaksi Svenska normallyceumista 1930 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta 1934 ja ekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1936. Kääntäjän tutkinnon hän suoritti 1975. Margelin oli Metsähallituksen ylimääräinen metsänhoitaja Lieksan ja Nurmeksen hoitoalueilla 1934, Lieksan hoitoalueella 1935 ja Haapajärven ja Kuhmon hoitoalueilla 1936–1938 ja Kankaan Paperi Oy:n osastopäällikkö Jyväskylässä 1938–1939. Centralskogssällskapet Skogskulturin, vuodesta 1968 Centralskogsnämnden Skogskultur, Uudenmaan ja Turunmaan metsänparannuspiirin apulaismetsänhoitaja Margelin oli 1939–1942 ja piirimetsänhoitaja 1942–1948 sekä Helsingin metsänhoitolautakunnan, vuodesta 1968 piirimetsälautakunta, metsänhoitaja vuodesta 1965 ja päämetsänhoitaja 1968–1976. Hän oli myös Halikon, Uskelan, Angelniemen ja Salon pika- asutustoimikuntien jäsen 1940–1941 ja Helsingin polttopuukeskuksen osastopäällikkö 1945–1946. Hänellä oli lisäksi useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Ylimetsänhoitajan arvonimen Margelin sai 1969 ja metsäneuvoksen arvonimen 1977. ==Julkaisuja== * Statliga stödformer för det privata skogsbruket, 1979 * Några glimtar från tiden på gamla ursan, 1987, julkaisussa Helsingfors simsällskap 1887–1987, s. 382-384. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Yann LeCun

Yann Andre LeCun (s. 8. heinäkuuta 1960) on ranskalainen tekoälyasiantuntija. Hän työskentelee professorina New Yorkin yliopistossa ja Metan johtavana tekoälytutkijana. LeCun on saanut Turing palkinnon vuonna 2018 saavutuksista neuroverkkoihin liittyen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivu Luokka:Tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Ranskalaiset professorit Luokka:Meta Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amélie (Orléans)

Marie Amélie d'Orléans (28. syyskuuta 1865 Twickenham, Middlesex, Britannia – 25. lokakuuta 1951 Château de Bellevue, Versailles, Ranska) oli ranskalainen ylhäisönainen, josta tuli Kaarle I:n puolisona Portugalin kuningatar. == Suku == Marie-Amélie syntyi Pariisin kreivin Philippe d’Orléansin perheeseen vuonna 1865 Twickenhamissa Middlesexin kreivikunnassa Englannissa, missä hänen perheensä oli maanpaossa. Perhe pääsi palaamaan Ranskaan 1870-luvun alussa. Hän oli Ranskan entisen kuninkaan Ludvig Filipin pojanpojan tytär.Charles Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 18.4.2013. == Avioliitto == Vuonna 1886 Marie-Amélie meni naimisiin Portugalin kruununprinssin, tulevan Kaarle I:n kanssa. Häät Lissabonissa ja niitä edeltänyt vastaanotto Pariisissa olivat suurelliset ja herättivät niin paljon positiiivista huomiota, että tasavaltalainen hallitus karkotti d’Orléansin perheen ja muut entisten hallitsijasukujen edustajat Ranskasta. Marie-Amélie ja Kaarle saivat kaksi poikaa ja tyttären, joka kuoli alle vuoden ikäisenä. == Kuningatar ja maanpako == Amélie käytti aikaansa tuberkuloosin vastaiseen työhön. Vuonna 1908 hän oli paikalla, kun hänen miehensä ja vanhempi poikansa kuolivat salamurhan uhreina. Nuoremmasta pojasta tuli kuningas Emanuel II. Kun tämä syrjäytettiin vuonna 1910, Amélie lähti hänen kanssaan maanpakoon Englantiin. Sieltä hän muutti Versailles'hin. Vuonna 1945 Portugalin hallitus salli hänen käydä vielä Portugalissa. Amélie kuoli vuonna 1951. == Lähteet == Luokka:Portugalin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
D. K. Broster

Dorothy Kathleen Broster (2. syyskuuta 1877 – 7. helmikuuta 1950) oli englantilainen kirjailija. Hänen laaja tuotantonsa jakautuu historiallisiin romaaneihin ja yliluonnollisiin kauhunovelleihin. Broster syntyi Liverpoolin lähellä ja opiskeli Oxfordin St Hilda’s Collegessa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän ilmoittautui vapaaehtoiseksi ja palveli sairaanhoitajana Ranskassa. Kotiuduttuaan hän sai pestin erään Oxfordin yliopiston professorin sihteerinä. Hänen ensimmäinen romaaninsa Chantemerle julkaistiin 1911, mutta parhaiten hänet tunnetaan jakobiittikapinaa käsittelevästä trilogiastaan The Flight of the Heron (1925), The Gleam in the North (1927) ja The Dark Mile (1929). Sarjan ensimmäinen osa on suomennettu nimellä Kohtalon lintu. Spekulatiivisen fiktion harrastajien parissa Broster muistetaan novellikokoelmistaan A Fire of Driftwood (1932) ja Couching at the Door (1942). Jälkimmäisen niminovellia ”Vaanija oven edessä” pidetään weird fictionin klassikkona. Brosterin yliluonnollisille kertomuksille tyypillinen piirre on arkitodellisuuden ja luonnonlakien särkyminen sekä kosto, joka palauttaa jännitteisen järjestyksen. Monet aikalaiset luulivat nimikirjaimien taakse kätkeytynyttä kirjailijaa mieheksi. Broster ei vaivautunut korjaamaan väärinkäsitystä. == Suomennetut teokset == * Kohtalon lintu (The Flight of the Heron, romaani, 1925). Suomentanut Antero Manninen, WSOY 1953. * ”Vaanija oven edessä” (Couching at the Door, novelli, 1933). Kokoelmassa Paha vieras, WSOY 1996. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * D. K. Broster Internet Speculative Fiction Databasessa Luokka:Englantilaiset kauhukirjailijat Luokka:Englantilaiset novellikirjailijat Luokka:Historiallisten romaanien kirjoittajat Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Twickenham

Twickenham on esikaupunkialue Lontoon lounaisosassa, Thames-joen rannalla. Se oli aikaisemmin osa Middlesexin kreivikuntaa, mutta vuonna 1965 se yhdistettiin Barnesin ja Richmondin kanssa Richmond upon Thamesin kaupunkipiiriksi. Twickenhamissa on useita historiallisia rakennuksia 1700-luvulta. Tuleva Portugalin kuningatar Amélie syntyi York Housessa, missä hänen Orléans-sukuun kuulunut perheensä oli maanpaossa. Kun hänen poikansa Portugalin kuningas Emanuel II, syrjäytettiin vuonna 1910, hän asettui Fulwell Parkiin ja osallistui aktiivisesti Twickenhamin sosiaaliseen elämään. Twickenhamissa on Englannin Rugby union-liiton kotistadion Twickenham Stadium ja sen lähistöllä Twickenham Film Studios. == Lähteet == Luokka:Richmond upon Thames
Jorma Pajunen

Jorma Pajunen (14. joulukuuta 1949 – 15. huhtikuuta 2023) oli suomalainen pesäpalloilija, joka pelasi sisäpelissä etenijänä ja ulkopelissä ykkösvahtina. Pajunen pelasi pesäpallon mestaruussarjassa vuosina 1968–1977 ja 1979–1981 edustaen koko uransa pääsarjatasolla Kankaanpään Mailaa. Pajunen pelasi urallaan mestaruussarjassa 282 ottelua. Niissä hän löi 115 juoksua tuoden 468 juoksua. Mestaruussarjan etenijäkuninkuuden Pajunen voitti vuosina 1970–1973, ja hänet tunnettiinkin yhtenä Kankaanpään Mailan huippuvuosien kärkipelaajsta. Loukkaantumisista kärsinyt Pajunen lopetti uransa pääsarjatasolla kaudella 1981. Urallaan Pajunen valittiin Itä–Länsi-otteluun seitsemän kertaa, ja ja Liitto–Lehdistö-ottelussa hän pelasi puolestaan seitsemän kertaa. Pajunen valittiin Pesäpallon kunniagalleriaan vuonna 2022. Kankaanpään Mailan lisäksi Pajunen edusti kaudella 1978 sarjanousun saavuttanutta Kauhajoen Karhuja. Kankaanpään Mailassa Pajunen saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Ammattimaisen pesäpallouransa jälkeen Pajunen pelasi lajia kakkosjoukkueessa ja piirisarjatasolla. Jorma Pajusen poika Timo Pajunen pelasi vuosina 1992–2003 Superpesistä Kankaanpään Mailassa ja Ulvilan Pesä-Veikoissa. Pajunen kuoli huhtikuussa 2023 aivoverenvuoden aiheuttamiin komplikaatioihin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Tiiti Mendelin

Tiiti Mendelin (ent. Taskinen, s. 1941 Vaasa) on suomalainen taiteilija. Mendelin opiskeli 1960-luvulla kamera- ja elokuvataidetta Taideteollisessa oppilaitoksessa, joka sijaitsi tuolloin Ateneumissa. Valmistuttuaan hän työskenteli nimellä Tiiti Taskinen Fennada-Filmissä kuvaussihteerinä, muun muassa Edvin Laineen Pohjantähti-trilogiassa. Akseli ja Elina -elokuvassa hän näytteli Rouva Rautajärveä. Hän asuu Kemiönsaarella. Kuvataiteissa Tiiti Mendelinin pääasiallinen tekniikka on vesivärimaalaus eli akvarelli. Hän kertoo maalanneensa elämänsä aikana noin 4000 työtä, mukana myös kirjojen kuvituksia, julisteita ja levynkansia. Mendelinin taiteellisia teemoja ovat olleet muun muassa ihmisen koristautuminen, muinaiset kansat ja näyttämötaide. Tiiti Mendelin on eläkeiässä tehnyt useita maalausmatkoja suomensukuisten kansojen pariin Volgan mutkaan ja Siperiaan. Mendelinin retrospektiivinen näyttely "Näyttämöllä" oli Salon taidemuseo Veturitallissa 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt