EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kristinusko Ranskassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Ranskassa. Ranskan suurin kirkkokunta on katolinen kirkko, johon kuuluu 47 prosenttia väestöstä. Protestantiisiin ja ortodoksisiin kirkkoihin kuuluu molempiin noin 1 prosentti ranskalaisista. == Tunnustuskunnat == Nykyisin roomalaiskatolinen kirkko on Ranskan enemmistökirkko, mutta protestanttisuus on pysynyt maassa vähemmistönä. Maahanmuuton myötä Ranskaan on tullut monia afrikkallaisia kristillisiä yhteisöjä. Vuonna 2006 tehdyn tutkimuksen mukaan protestanttien määrä on hieman lisääntynyt Ranskassa, mikä johtuu pääasiassa afrikkalaisperäisten evankelisten kirkkojen kasvusta. == Historia == Ranska kristillistyi 400-luvulla ja Ranskan katolinen kirkko on ollut yksi läntisen kristikunnan tärkeimmistä keskuksista. Eteläistä Ranskaa asuttaneet visigootit kääntyivät katolilaisuuteen, kun kuningas Rekkared I omaksui Khalkedonin uskontunnustuksen Sevillan piispa Leanderin johdattamana. Frankkikuningas Klodovig kääntyi vaimonsa Klotilden ja Reimsin piispa Remigiuksen vaikutuksesta katolilaisuuteen. Klodvigin kasteella 496 oli suuri merkitys frankkien historiassa, sillä tästä tapahtumasta alkoi yhtenäisen frankkien valtakunnan kehitys. Dué & Laboa 1998, s. 66 === Uskonpuhdistuksen aika === Ranska on kalvinismin syntymä paikka. Maassa raivosi uskonpuhdistuksen aikana vuosikymmeniä kestänyt katolilaisten ja hugenottien välinen sisällissota. Sisällissodan taustalla vaikuttivat albigenssien tuhoamisen ajalta juontuvat vihamielisyydet. Jean Calvin lähetti Genevestä yli sata pappia Ranskaan, joka osoittautui vastaanottavaiseksi kalvinismille. Erityisesti kaukana Pariisista olevilla syrjäseuduilla papit otettiin innostuneesti vastaan ja Calvinin kannattajia alettiin kutsua hugenoteiksi.Dué & Laboa 1998, s. 208–211 Valistuksen ja Ranskan vallankumouksen myötä Ranskassa kehittyi laïcité- käsite, jolla julkiset tahot ja uskonnollinen toiminta erotettiin toisistaan. == Kirkkojenväliset järjestöt == Ranskan prostentattien liitto käsittää monia kirkkokuntia, mukaan lukien evankeliset ja helluntailaiset. Kristillisten kirkkojen neuvosto yhdistää katolisen kirkon, protestanttisen liiton sekä ortodoksiset kirkot. == Lähteet == * === Viitteet === *
Kristinusko Saksassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Saksassa. Saksan suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 26 prosenttia väestöstä. Protestanttisiin kirkkokuntiin kuuluu 23,7 prosenttia saksalaisista. == Tunnustuskunnat == Nykyisin katolisia ja protestanttisia kristittyjä on Saksassa suunnileen yhtä tasaisesti. Ortodoksisen vähemmistön koko on kasvanut enimmäkseen maahanmuuton vuoksi. Saksassa on myös lukuisia protestanttisia vapaakirkkoja ja helluntailaisia kirkkoja. Vuonna 2000 evankelikaalisten, helluntailaisten ja karismaattisten lukumääräksi arvioitiin 6,3 prosenttia kristittyjen kokonaismäärästä. == Historia == Kristinusko laajentui Saksan alueelle 200-luvulta aina 1100-luvulle saakka. Vuonna 1517 Martti Luther julkaisi 95 teesiään Wittenbergissä, mikä merkitsi protestanttisen reformaation alkua. === Uskonpuhdistuksen aika === Augsburgin uskonrauhan mukaisesti kansa velvoitettiin omaksumaan ruhtinaansa uskonto. Tämä periaate ohjasi Saksan poliittista kehitystä. Koko väestö ei kuitenkaan aina hyväksynyt ylhäältä määriteltyä uskontoa. Näin katolisille alueille syntyi evankelisia vähemmistöjä ja evankelisille alueille katolisia vähemmistöjä. 1500-luvun väestönkasvun, kauppakaupunkien ja uusien valtiorakenteiden myötä politiikka ja kulttuuri moniarvoistui. Saksan sisä- ja ulkopuolelle syntyi keskikokoisia valtioita, mikä merkitsi samalla kristinuskon universaalisuuden heikkenemistä.Dué & Laboa 1998, s. 208. Kirkko menetti yhteiskunnallisen johtoasemansa ja alistui valtion johtoon 1500-luvulla. Tältä ajalta juontaa juurensa myös ajatus kirkon ja valtion yhteydestä. Uutta oli papiston liittäminen osaksi hallitsevaa luokkaa. Papisto hoiti moni tehtäviä niin opetuksen, sosiaalityön, julistuksen kuin diplomatiankin alueella. Tässä yhteiskunnallisessa tilanteessa luterilaisuus levisi maan lukuisiin ruhtinaskuntiin, mutta yhtenäistä protestanttista valtiota ei syntynyt. === Ensimmäisen maailmansodan jälkeen === Kirkon johto varoitti kristittyjen eriytyneestä suhteesta kansallissosialismiin ennen Hitlerin valtaantuloa. Hitler vakuutti valtaan noustessaan, ettei hän puuttuisi kirkon oikeuksiin. Puolue ja hallitus pyrki kolmen vuoden ajan saada kirkot vakuuttumaan, että niiden tukea tarvittiin kansallissosialismin tavoitteiden saavuttamiseen.Monet katoliset ja protestanttiset kristityt luottivat tähän doktriiniin. Vastustajien määrä kasvoi, kun kansallissosialistiset yhdenmukaistamispyrkimykset ja rotuideologia alkoivat näkyä.Dué & Laboa 1998, s. 283 Monet protestantit tunsivat aluksi vetoa kansallissosialismiin ja liittyivät puolueosastoihin. Tunnustuskirkko mudoostettiin vuonna 1934 evankeliumin tunnustamiseksi ja kansallissosialististen pyrkimysten vastustamiseksi. Kirkko oli selvä merkki uskonnollisuuden heräämisestä ja itävästä kristillisestä protestista kolmannen valtakunnan hallitusta kohtaan. Sveitsiläinen Karl Barth joutui Saksassa opetuskieltoon ja häneen vetosivat kaikki kansallissosialismia evankeliumin nimissä vastustavat, kuten pastori Dietrich Bonhoeffer. == Lähteet == * === Viitteet === *
Loeys–Dietzin oireyhtymä

Loeys–Dietzin oireyhtymä on vallitsevasti periytyvä sidekudossairaus. Sille tyypillisiä piirteitä ovat kitalakihalkio, kaksiosainen kitakieleke, hypertelorismi, aortan pullistuma ja dissekaatio sekä valtimoiden merkittävä kiemuraisuus. Joskus Loeys–Dietzin oireyhtymään kuuluvat myös kraniosynostoosi, Arnold–Chiarin epämuodostuma, kampurajalka ja avoin valtimotiehyt. Pullistumia ja dissekaatioita voi myös esiintyä muissa valtimoissa kuin aortassa.Petri Saari, Jussi M. Kärkkäinen, Jari Karjalainen, Pekka Jaakkola, Loeys-Dietzin oireyhtymä Duodecim 2020, viitattu 19.7.2023 Loeys–Dietzin oireyhtymästä kärsivillä potilailla verisuonten seinämät ovat heikkorakenteiset. Tämä altistaa heidät jo nuorina vakaville aorttaongelmille, kuten dissekaatioille ja aneurysmille. Aortan laajentuman leikkaushoito on Loeys–Dietz-potilailla tarpeellista aiemmin kuin sen ilmetessä potilailla, joilla ei ole Loeys–Dietzin oireyhtymää. Loeys–Dietzin oireyhtymään ei Marfanin oireyhtymästä poiketen yleensä liity pitkien luiden liikakasvua tai mykiön siirtymää. Loeys–Dietzin oireyhtymään liittyvä valtimotauti on usein aggressiivisempi kuin Marfan-potilailla ja johtaa siten nopeammin aortan dissekaatioon tai repeytymiseen. Loeys–Dietzin oireyhtymä on kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 2005. Se voidaan jakaa edelleen alatyyppeihin sen taustalla olevan geenivirheen mukaan. Sitä aiheuttavat mutaatiot geeneissä TGFBR1, TGFBR2, SMAD2, SMAD3, TGFB2 ja TGFB3. Tyypillisesti mutaatiot geeneissä TGFBR1, TGFBR2 ja SMAD3 aiheuttavat vaikeamman taudinkulun kuin muiden geenien virheistä johtuvat Loeys–Dietz-tapaukset. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Sidekudossairaudet Luokka:Perinnölliset sairaudet
DM1-tauti

DM1-tauti eli synnynnäinen myotoninen dystrofia tai Steinertin tauti on perinnöllinen lihasdystrofia, joka vahingoittaa useita elimiä. Se aiheuttaa muun muassa myotoniaa eli lisääntynyttä lihasjänteyttä.Kongenitaalinen dystrofia myotonica Lihastautiliitto, viitattu 19.7.2023Uudentyyppinen myotoninen dystrofia Duodecim 2003, viitattu 19.7.2023 DM1-taudin vaikeusasteessa on huomattavia yksilöllisiä eroja, mutta sille tyypillistä on aikuisiällä puhkeavaa DM2-tautia vaikeampi oirekuva. DM1-tautiin ei yleensä kuulu havaittavaa myotoniaa alle kymmenen vuoden iässä. Hyvin varhaisia merkkejä taudista voivat olla runsas lapsivesi, sikiön vähäinen liikkuvuus ja vastasyntyneellä ilmenevät hengitysvaikeudet. Tyypillisimpiä lapsuusiän oireita DM1-taudissa ovat hypotonia, ilmeettömyyttä aiheuttava kasvolihasten heikkous, motoriset ja kognitiiviset kehitysviiveet, kampurajalkaisuus sekä vaikeudet hengittämisessä, imemisessä ja nielemisessä. Näiden lisäksi esiintyy kävelyvaikeuksia. Hypotonia vähenee kasvun myötä. Hypotonia on DM1-tautia sairastavilla lapsilla selkeintä niissä lihaksissa, jotka sijaitsevat etäällä vartalosta. DM1-tautiin liittyy myös endokrinologisia ongelmia, ruoansulatuselimistön ongelmia, rytmihäiriöalttiutta, harmaakaihia ja hengityslihaslaman riski nukutuksessa. DM1-taudin taustalta löydettiin vuonna 1992 kromosomin 19 DMPK-geenissä sijaitseva CTG-toistojaksolaajentuma. Toistojaksojen suurempi lukumäärä korreloi sairauden vaikeusasteen kanssa ja kasvaa taudin siirtyessä sukupolvelta toiselle (antisipaatio). Periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Jostain syystä tauti periytyy äidiltä, mutta ei isältä. Varmuus diagnoosista saadaan perimätutkimuksella. Hoito on oireenmukainen. DM1-tauti on aikuisilla yleisin lihasdystrofia. 1980-luvulla ilmaantuvuudeksi arvioitiin noin 1/8 000. Myöhemmässä tutkimuksessa on havaittu DM1-taudista kärsivän jopa yhden ihmisen 2 100:sta, mikä viittaa siihen, että alidiagnosointia on esiintynyt.Population-Based Prevalence of Myotonic Dystrophy Type 1 Using Genetic Analysis of Statewide Blood Screening Program National Library of Medicine 16.2.2021, viitattu 19.7.2023 == Lähteet == Luokka:Lihassairaudet Luokka:Perinnölliset sairaudet
Safari-ralli 1992

Safari-ralli 1992 (viralliselta nimeltään 40. Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 27. maaliskuuta-1\. huhtikuuta 1992. Kilpailu oli kauden neljäs ja se järjestettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 105 tarkastuspistettä. Kilpailussa ajanotto oli matkalla ja kilpailun kokonaispituus oli . == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Carlos Sainz Luis Moya Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) 2:35.00 0.0 2\. Juha Kankkunen Juha Piironen Lancia Delta HF Integrale 3:27.00 +52.00 3\. Jorge Recalde Martin Christie Lancia Delta HF Integrale 3:34.00 +59.00 4\. Mikael Ericsson Nicky Grist Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) 4:13.00 +1:38.00 5\. Markku Alén Ilkka Kivimäki Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) 5:40.00 +3:05.00 6\. Ian Duncan David Williamson Toyota Celica GT-4 (ST165) 6:38.00 +4:03.00 7\. Sarbi Rai Supee Soin Toyota Celica GT-4 (ST165) 8:29.00 +5:54.00 8\. Patrick Njiru Ian Munro Subaru Legacy RS 8:54.00 +6:19.00 9\. Per Eklund Johnny Johansson Subaru Legacy RS 9:41.00 +7:06.00 10\. Kenjiro Shinozuka John Meadows Mitsubishi Galant VR-4 10:30.00 +7:55.00 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1992 Luokka:Safari-ralli
Georg Stang

Hans Georg Jacob Stang (17. helmikuuta 1858 Kristiania – 11. syyskuuta 1907 Kristiania) oli norjalainen upseeri, joka toimi maan puolustusministerinä vuosina 1900–1903. Vuodesta 1903 hän toimi Oscarsborgin linnoituksen komentajana. Sotilasarvoltaan hän oli eversti. Stangin isä oli poliitikko Jacob Stang. Georg stang grav.jpg|Gustav Lærumin veistämä Stangin hautamuistomerkki Vår Frelsers -hautausmaalla Oslossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puolustusministerit Luokka:Norjalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Stang

Stang on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Arnold Stang (1918–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä * Emil Stang (1834–1912), Norjan pääministeri * Fredrik Stang (1867–1941), norjalainen juristi ja poliitikko * Fredrik Stang Lund (1859–1922), norjalainen juristi ja poliitikko * Georg Stang (1858–1907), norjalainen upseeri ja poliitikko * Jacob Stang (1830–1907), norjalainen poliitikko
Vår Frelsers gravlund

Vår Frelsers gravlund on Oslossa St. Hanshaugenin kaupunginosassa Gamle Akerin kirkon vieressä sijaitseva hautausmaa. Se perustettiin vuonna 1808 ja sen pinta-ala on nykyisin 8,6 hehtaaria. Vuonna 1969 uusien hautojen perustaminen kiellettiin, mutta uurnahautaus sallittiin 2009. ==Kuuluisia haudattuja== * Ivar Aasen, uusnorjan kirjakielen luoja * Richard Andvord, liikemies * Peter Christen Asbjørnsen, kansansatujen keräilijä * Bjørn Bjørnson, näyttelijä ja teatterinjohtaja * Bjørnstjerne Bjørnson, runoilija * Elias Blix, virsirunoilija ja uusnorjan edistäjä * Camilla Collett, kirjailija ja naisasianainen * Johanne Dybwad, näyttelijä * Klaus Egge, säveltäjä * Hans Gude, taidemaalari * Carl Joachim Hambro, oikeistopoliitikko ja lehtimies * Henrik Ibsen, näytelmäkirjailija * Christian Krohg, taidemaalari * Gina Krog, naisasianainen * Edvard Munch, taidemaalari * Rikard Nordraak, säveltäjä * Alf Prøysen, kirjailija ja muusikko * Johan Svendsen, säveltäjä * Johan Sverdrup, Norjan pääministeri 1884–1889 * Marcus Thrane, työväenliikkeen pioneeri * Martin Tranmæl, työväenpuolueen poliitikko * Johan Sebastian Welhaven, runoilija * Henrik Wergeland, runoilija * Arnulf Øverland, runoilija ja vastarintamies ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon hautausmaat
Morningside Heights

Morningside Heights on New York Cityn kaupunginosa Manhattanin alueella, joka kuuluu Communition District 9:ään. Alue on tunnettu useista opiskelulaitoksistaan, joista yksi on esimerkiksi Columbian yliopisto. Alue sijaitsee Manhattanin saaren länsilaidalla, lähialueinaan Upper West Side etelässä, Manhattanville pohjoisessa ja Harlem idässä. Morningside Heights ulottuu 110. Streetiltä 125. Streetille, eli Riverside Drivelle ja Morningside Parkin välille. Morningside Heightsin alueella asuivat alun perin Amerikan alkuperäisasukkaat, kunnes sinne muutti hollantilaisia uudisasukkaita 1600-luvulla. 1800-luvun loppupuolella alueelle siirtyi Columbian yliopisto sekä muita opiskelulaitoksia, mikä houkutteli paikalle opiskelijoita. Alueelle rakennettiin myös kirkkoja 1900-luvun alkupuolella, jolloin alueelle muutti myös uskonnollisia yhdyskuntia. == Lähteet == Luokka:Upper Manhattan
Aitolammen kaivos

Aitolammen kaivos on Heinävedelle suunnitteilla oleva grafiittikaivos. Brittiläis-ruotsalaisomisteisen Beowulf Mining Ltd:n suomalainen tytäryhtiö Oy Fennoscandian Resources Ab (vuodesta 2021 alkaen Grafintec Oy) sai vuonna 2016 malminetsintäluvan 1 000 hehtaarin suuruiselle Pitkäjärven malminetsintäalueelle, joka sijaitsee Heinäveden ja Leppävirran alueella. Yhtiö teki vuosina 2017-2018 timanttisyväkairauksia Pitkäjärven etsintäalueeseen kuuluvalla Aitolammen alueella. Kairausten perusteella alueella on hyödynnettävää malmia 19,3 miljonaa tonnia, josta grafiittia 848 000 tonnia. Malmin grafiittipitoisuus on keskimäärin 4,5 % ja rikkipitoisuus 4,8 %. Kaivos tulisi tuottamaan vaahdottamalla rikastettua grafiittikonsentraattia, jonka grafiittipitoisuus on 94-98 %. Kaivos olisi avolouhos ja malmin rikastus tapahtuisi kaivoksen yhteydessä.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 8.2.2020 : Heinäveden grafiittiesiintymätKaivosvastuu.fi : 2020 Grafintec Oy Vuonna 2019 Beowulf Mining ilmoitti päättäneensä siirtää kaivoksen hankekartoituksen tekemistä muutamia vuosia eteenpäin tehdäkseen ensin selvitykset kaivoksen vaikutuksista ympäristöön. Lisäksi yhtiö halusi testata grafiittimalmin soveltuvuutta litiumioniakkujen valmistamiseen. Yle Uutiset 24.1.2019 : Heinäveden Aitolammen kaivoshanke lykkääntyy vuosilla – Yhtiö: "Syynä on paikallisten suuri huoli" Joulukuussa 2020 perustettu yksityinen 9 hehtaarin kokoinen Aitoniemen yksityinen luonnonsuojelualue sijoittuu osittain Pitkäjärven malminetsintäalueelle. Grafintec Oy valitti asiasta Itä-Suomen hallinto- oikeudelle, koska sen mielestä luonnonsuojelualue perustettiin estämään malminetsintä ja mahdollisen kaivostoiminta alueella.Yle Uutiset 4.8.2021 : Malmeja etsitään Suomessa jopa luonnonsuojelualueilta – Heinävedellä kiistaa ratkotaan oikeudessa Kaivoshanketta vastustamaan on perustettu Heinävedellä Pro Heinävesi-kansanliike. Kaivoshankkeen ongelmina ovat malmin alhainen grafiittipitoisuus, suuri rikkipitoisuus ja rikastamisessa tarvittavan veden laskeminen alueen vesistöihin. Heinävedellä enemmistö kunnanvaltuutetuista kannattaa suojavyöhykkeiden kaavoittamista Valamon ja Lintulan luostarien ympärille niiden suojelemiseksi mahdollisen kaivoksen aiheuttamilta melu- ja pölyhaitoilta. Aitolammen kaivos ja Pitkäjärven malminetsintäalue sisältyisi Lintulan luostarin suoja-alueeseen. Itä-Savo 28.12.2019 : Kompastuuko Heinäveden kiistelty kaivoshanke lopulta luostareihin? — Enemmistö kunnanvaltuutetuista kaavoittaisi luostarien ympärille suojavyöhykkeen (Tilaajille) Heinäveden alueella on toiminut aiemmin grafiittikaivoksia Suurenkahanvuorella 15 kilometriä Aitolammelta itään sekä Haapamäen alueella Käärmerinteellä (kokonaislouhinta 1200 t) ja Kultakalliolla (60t). Suurenkahanvuorella grafiittimalmia kaivettiin 1860- ja 1870-luvuilla sekä 1900-luvun alussa yhteensä 1 000 tonnia, josta grafiittia saatiin 200 tonnia. Käärmerinteellä malmia louhittiin 1 200 tonnia ja Kultakalliolla 60 tonnia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heinäveden kunta : Heinäveden Aitolammen malminetsintä * Pro Heinävesi-liikkeen sivut Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Heinävesi
Kirakkajuppuran koelouhos

Kirakkajuppuran koelouhos sijaitsee 23 kilometriä Tervolasta kaakkoon. Lapin Malmi Oy louhi täältä avolouhoksesta 1987-1988 platinaa ja palladiumia. Kaikkiaan Kirakkajuppurasta louhittiin 55 620 tonnia kiveä, josta malmia oli 2 165 tonnia. Malmin murskaus tapahtui 9 kilomatrin päässä Keminmaalla Partekin Sompujärven gabrolouhoksella, murske rikastettiin Rautuvaaran kaivoksella ja rikaste myytiin Saksan liittotasavaltaan. Kirakkajuppuran 11 000 tonnin suuruiseksi arvioitu malmio sisälsi 0.00235 % palladiumia, 0.00107 % platinaa ja 0.0001 % rodiumia. Koelouhos tuotti kaikkiaan 21.65 kiloa platinaa ja 43.3 kiloa palladiumia.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 24.7.2022 : Kirakkajuppura Kirakkajuppuran avolouhos on nykyisin täyttynyt vedellä ja ympäröity aidalla. Louhosen vieressä oleva sivukivialue on metsittymässä. Kirakkajuppuran alue kuului vuonna 2022 Suhanko Arctic Platinum Oy:n malminetsintäalueeseen. == Lähteet == Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Tervola
Tikanmaan kvartsilouhos

Tikanmaan kvartsilouhos on Tervolan Jouttiaapassa sijaitseva louhos, josta Lohja Rudus Oy louhi vuosina 1980-1984 kvartsiittia. Yhteensä louhittiin 71 050 tonnia kiveä, esiintymän kvartsipitoisuus oli korkea 80 prosenttia.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 6.7.2022 : Tikanmaan kvartsilouhos Tikanmaan avolouhos on nykyisin täyttynyt vedellä ja alueelle on jäänyt jonkin verran käyttämätöntä kvartsimursketta. Louhoksen vieressä on laavu ja louhosta käytetään uimapaikkana. == Lähteet == Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Tervola
Isokaunokainen

Isokaunokainen (Bellis sylvestris) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on luokiteltu myös nurmikaunokaisen alalajiksi (Bellis perennis ssp. sylvestris). Isokaunokainen on monivuotinen kasvilaji, jolla on mehevät juuret. Se muodostaa maanrajaan lehtiruusukkeen, jonka keskeltä kohoaa tavallisesti lehdetön varsi. Varren päähän kehittyy halkaisijaltaan 2–4 cm oleva, keltakehräinen mykerökukinto. Ruusukkeena kasvavat lehdet ovat 1,5–18 cm pitkät ja 0,5–2,5 cm leveät, muodoltaan pitkänsoikeita tai hieman vastapuikeita, kolmisuonisia ja vihreitä. Lehdet kapenevat tyveään kohti, mutta niissä ei ole selvästi erottuvaa lehtiruotia. Isokaunokaisen hedelmät ovat karvaisia pähkylöitä, joissa voi joskus olla jäljellä surkastunut ja lyhythaiveninen pappus. Isokaunokainen kasvaa kosteilla niityillä, puutarhoissa ja kausivihannilla pensastomailla usein hieman varjossa. Lajia tavataan merenpinnan tasosta aina 1400 metrin korkeuteen saakka. Isokaunokaista tavataan luonnossa laajalti Välimeren ympäristössä. == Lähteet == Luokka:Kaunokaiset
Kaliumdisyanoauraatti

Kaliumdisyanoauraatti (K[Au(CN)2]) on kalium- ja disyanoauraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään kullan metallurgiassa ja metallien pinnoituksessa. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa kaliumdisyanoauraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen, erityisesti kuumaan veteen. Kaliumdisyanoauraatti liukenee myös hieman etanoliin. Hapot reagoivat yhdisteen kanssa muodostaen kultasyanidia. Kaliumdisyanoauraattia muodostuu liuotettaessa kultamalmia kaliumsyanidiliuokseen. Yhdistettä valmistetaan myös kultahydroksidin tai räjähdyskullan ja kaliumsyanidin reaktiolla tai elektrolyysillä. :4 Au + 8 KCN + O2 \+ 2 H2O → 4 K[Au(CN)2] + 4 KOH Kaliumdisyanoauraatti on välivaihe kullan puhdistuksessa malmistaan. Yhdistettä käytetään pinnoitettaessa metalliesineitä, esimerkiksi koruja, kullalla elektrolyyttisesti ja elektroniikkateollisuudessa.Ernst Gail, Stephen Gos, Rupprecht Kulzer, Jürgen Lorösch, Andreas Rubo, Manfred Sauer, Raf Kellens, Jay Reddy, Norbert Steier & Wolfgang Hasenpusch: "Cyano Compounds, Inorganic", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Vol. 10, s. 687 ==Lähteet== Luokka:Kaliumyhdisteet Luokka:Kultayhdisteet
Kaustisen litiumkaivos

Kaustisen litiumkaivos on Keliber Technology Oy:n valmisteilla oleva litiumkaivoshanke Kaustisella. Kaustisen alueen litiumia sisältävät spodumeeniesiintymät löydettiin jo 1960-luvulla. Litiumia on tarkoitus louhia Syväjärven, Rapasaaren, Läntän, Emmeksen ja Outoveden esiintymistä. Syväjärvi ja Outovesi toteutetaan avolouhoksina, Rapasaari ja Länttä avolouhoksina ja maanalaisena kaivoksena sekä Emmes maanlaisena kaivoksena. Tunnetut malmivarat mahdollistavat 13 vuotta kestävän louhinnan. Kaivoksen rakentaminen alkaa Syväjärven kaivoksen ja Päivänevan rikastamoalueen rakentamisella vuosina 2022-2024. Malmin louhinta Syväjärvellä on määrä aloittaa loppuvuodesta 2024. Kaivostoiminnan painopiste on aluksi Syväjärven ja Rapasaaren alueella, ja Läntän kaivos on tarkoitus avata vasta 2034. Kaivoshankkeen kokonaiskustannukset ovat arviolta 500–600 miljoonaa euroa. Kaivoksien ja rikastamon lisäksi rakennetaan litiumkemiantehdas Kokkolaan. Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 27.11.2022 : Kaustisen litiumkaivos IKaivoksien ympäristöongelmat Suomessa-blogi 8.10.2021 : Kaustisten litiumkaivos II Vuonna 2022 eteläafrikkalainen kaivosyhtiö Sibanye-Stillwater tuli Keliber Technology Oy:n enenmmistöosakkaaksi ja sen osuuden yhtiöstä on tarkoitus kasvaa 80 prosenttiin.Yle Uutiset 30.6.2022 : Kaivosyhtiö Keliberin rahoitus varmistui: Euroopan suurin litiumkaivos tulee Kaustiselle, rakennusvaihe työllistää jopa 500 henkilöä == Lähteet == Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Kaustinen Luokka:Ullava
Arbogan säädökset

Arbogan säädökset (Arboga artiklar) tarkoittaa niitä herttuoiden vallan supistamista ja kuninkaanvallan vahvistamista sisältäviä määräyksiä, jotka Eerik XIV kuninkaaksi tultuaan hyväksytti Arbogan valtiopäivillä 1561.Arbogan säädökset, Tietosanakirja. Osa 1, palsta 520. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909 Arbogan säädöksillä mitätöitiin Eerik XIV:n isän Kustaa Vaasan poliittinen testamentti. Vaikka säädöksissä puhuttiin herttuoista monikossa, Eerik XIV tavoitteli niillä nimenomaan veljensä Suomen herttua Juhanan valta-aseman murtamista. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin historia
Lakeakallion kaivos

Lakeakallion kaivos oli Askolan Lakeakalliolla sijainnut Imatran Voima Oy:n uraanikaivos, joka oli toiminnassa 1957-1959. Imatran Voima etsi 1950-luvulla Etelä-Suomesta uraania laajalta alueelta. Kaivokseen kuului pari koelouhosta ja koerikastamo. Malmikiveä louhittiin noin 550 tonnia ja malmin uraanipitoisuus oli keskimäärin 0,18 prosenttia. Askolassa sijaitsi useita uraanipitoisia graniitti- ja pegmatiittijuonia joista saatu kiviaines tuotiin Lakeakallion koerikastamolle. Rikastamo tuotti toimintansa aikana noin ämpärillisen verran uraanirikastetta (yellowcake). Geologian tutkimuskeskus teki 1978-1980 tutkimuksia Lakeakallion alueella mutta löydetyn uraanin hyödyntäminen ei osoittautunut taloudellisesti kannattavaksi.Kaivoksien ympäristöongelmat Suomessa 4.11.2019 : Askolan uraanitutkimukset Lakeakallion koerikastamosta on nykyisin jäljellä rikastussiilo ja jätekasa. Lakeakallion maastoon on jäänyt kaivostoiminnan jäljiltä pikivälkettä eli uraniittia ja säteilylukemat ovat koholla, paikoin jopa 10 mikrosievertiä tunnissa. == Lähteet == Luokka:Suomen kaivokset Luokka:Askola
AH Haapasalo

AH Haapasalo (oikealta nimeltään Mika Haapasalo) on suomalaisen Happoradio- yhtyeen kitaristi ja taustalaulaja. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2003 korvaten Miki Piin. == Yksityiselämä == Haapasalo on seurustellut Mira Luodin kanssa, pari erosi vuonna 2021. Heillä on yksi lapsi. Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Junkers G 24

Junkers G 24 oli saksalainen kolmimoottorinen, täysmetallinen matalasiipinen yksitasoinen matkustajalentokone, jota Junkers valmisti vuodesta 1925 alkaen. Junkers F 24 oli saman lentokoneen yksimoottoristen versioiden nimitys. Lisääntynyt lentoliikenne 1920-luvun Saksassa johti siihen, että tarvittiin suurempia matkustajakuljetuskoneita. G 24 oli Junkers F 13:n suurennettu kehitysversio. Ernst Zindel suunnitteli sen alun perin yksimoottoriseksi koneeksi. Versaillesin sopimuksen Saksassa lentokoneille asettamien rajoitusten mukaan vain pienitehoiset moottorit olivat sallittuja. Niinpä Junkers-yhtiö suunnitteli suuren G24-matkustajakoneensa yksimoottoriseksi, mutta rakensi sen kolmimoottorisena. Kolmella pienitehoisella moottorilla G24 pystyi lentämään, mutta se ei ollut käyttökelpoinen matkustajakone. Suunnitelmana oli myydä kolmimoottoriset koneet Saksan ulkopuolisille lentoyhtiöille, jotka asentaisivat nokkaan yhden suuritehoisen moottorin (esim. 450 hv Napier Lion) ja poistaisivat yksinkertaisesti siiven keskiosassa olevat tulpat, joissa oli kaksi muuta moottoria. Liittoutuneiden välinen sotilasvalvontakomissio julisti kuitenkin G24-mallin sotilaslentokoneeksi ja kielsi sen käytön. Junkers esitti sitten uudelleen periaatteessa saman mallin, mutta uudella nimityksellä: Junkers G23. Liittoutuneiden komissio antoi lopulta Junkersille luvan rakentaa G23:n, jopa yksimoottorisena versiona, koska se oli selvästi lentoyhtiötyyppi. Konetta markkinoitiin aina nimellä G24. ==Käyttö Suomessa== Vuonna 1926 Aero O/Y hankki Junkers G 24W -koneen, joka aloitti liikennöinnin Tukholman reitillä. Koneessa oli kellukkeet, mutta ei suksia, joten sitä voitiin käyttää vain kesäisin. Kone sai käytön aikana uuden rekisteritunnuksen OH-ALC ja poistui yhtiön käytöstä joulukuussa 1934. Kone myytiin Junkersille kesäkuussa 1935. == Tekniset tiedot (G 24) == == Lähteet == Luokka:Saksalaiset matkustajalentokoneet Luokka:1920-luvun matkustajalentokoneet Luokka:Junkersin ilma-alukset
Noisetti

Noisetti eli paistike (, oik. hasselpähkinä < noix, pähkinä) on pienikokoinen sisäfileestä leikattu, paistettu lihaviipale, jota ympäröi silavarengas. Viipaleisiin käytetään yleensä lampaan tai vasikan lihaa, mutta ne voidaan leikata myös peuran, poron tai porsaan ruhosta. Lihan alkuperän mukaan käytetään nimityksiä poronnoisetti, porsaannoisetti, vasikannoisetti jne. ==Lähteet== Luokka:Liharuoat
Mark Friedman

Mark Friedman (s. 25. joulukuuta 1995 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksissa. Hänet varattiin Philadelphia Flyersiin kolmannella kierroksella vuonna 2014. Lokakuussa 2023 Penguins kauppasi Friedmanin ja Ty Gloverin Vancouver Canucksiin vaihdossa Jack Rathboneen ja Karel Plasekiin. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/canucks-trade-rathbone-plasek-to- penguins-for-friedman-glover/ ==Tilastot== 2012–2013 Waterloo Black Hawks USHL 64 8 27 35 44 5 2 3 5 2 2013–2014 Waterloo Black Hawks USHL 51 10 30 40 30 12 0 7 7 4 2014–2015 Bowling Green State Univ. NCAA 39 2 17 19 75 – – – – – 2015–2016 Bowling Green State Univ. NCAA 42 6 17 23 40 – – – – – 2016–2017 Bowling Green State Univ. NCAA 40 8 18 26 28 – – – – – Lehigh Valley Phantoms AHL 1 0 1 1 0 – – – – – 2017–2018 Lehigh Valley Phantoms AHL 65 2 14 16 18 13 2 0 2 8 2018–2019 Philadelphia Flyers NHL 1 0 0 0 0 – – – – – Lehigh Valley Phantoms AHL 75 5 21 26 68 – – – – – 2019–2020 Philadelphia Flyers NHL 6 0 1 1 2 – – – – – Lehigh Valley Phantoms AHL 45 3 15 18 30 – – – – – 2020–2021 Philadelphia Flyers NHL 4 0 0 0 4 – – – – – Pittsburgh Penguins NHL 5 2 1 3 5 – – – – – 2021–2022 Pittsburgh Penguins NHL 26 1 4 5 23 6 1 0 1 0 Wilkes- Barre/Scranton Penguins AHL 2 0 0 0 2 – – – – – 2022–2023 Pittsburgh Penguins NHL 23 1 2 3 15 – – – – – Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 24 1 5 6 19 – – – – – 2023–2024 Wilkes-Barre/Scranton Penguins AHL 2 0 0 0 0 – – – – – Vancouver Canucks NHL 23 0 1 1 21 – – – – – Abbotsford Canucks AHL 4 1 3 4 4 – – – – – 7 kautta yhteensä AHL 218 12 59 71 141 13 2 0 2 8 7 kautta yhteensä NHL 88 4 9 13 70 6 1 0 1 0 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vancouver Canucksin pelaajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Kärntenin herttuakunta

Kärntenin herttuakunta () oli herttuakunta, joka sijaitsi suurin piirtein nykyisen Itävallan osavaltion Kärntenin alueella. Pyhä saksalais-roomalainen keisari Otto II perusti herttuakunnan vuonna 976.Carinthia, Duchy of. Teoksessa John E. Morby & Charlie Rozier: Dynasties of the World. 2. laitos. Oxford: Oxford University Press, 2014. Se lakkautettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918, samaan aikaan kun Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia lakkautettiin. == Kärntenin herttuat == Luitpoldingin suku * Henrik I, v. 976–978 Saalilainen suku * Otto I, v. 978–985 Luitpoldingin suku * Henrik I, v. 985–989 Saksilainen suku * Henrik II, 989–995 Saalilainen suku * Otto I, v. 995–1004 * Konrad I, v. 1004–1011 Eppensteinin suku * Adalbert, v. 1012–1035 Saalilainen suku * Konrad II, v. 1036–1039 Welfin suku * Welf III, v. 1047–1055 Ezzon suku * Konrad III, v. 1056–1061 Zähringenin suku * Berthold I, v. 1061–1077 Eppensteinin suku * Liutold, v. 1077–1090 * Henrik III, v. 1090–1122 Spanheimin suku * Henrik IV, v. 1122–1123 * Engelbert, v. 1123–1134 * Ulrik I, v. 1134–1144 * Henrik V, v. 1144–1161 * Herman, v. 1161–1181 * Ulrik II, v. 1181–1202 * Bernard, v. 1202–1256 * Ulrik III, v. 1256–1269 * Filip, v. 1276–1279 Görz-Tirolin suku * Meinhard, v. 1286–1295 * Ludvig, v. 1295–1305 * Otto II, v. 1295–1310 * Henrik VI, v. 1295–1335 Vuonna 1335 Habsburgin sukuun kuuluneet Itävallan herttuat Albert II ja Otto II perivät Kärntenin herttuakunnan.Austria-Hungary. Teoksessa Encyclopædia Britannica. 11. laitos. Cambridge: Cambridge University Press, 1911. Saatavilla Wikiaineistossa, viitattu 19.7.2023. Tämän jälkeen Kärnten lakkasi olemasta itsenäinen herttuakunta ja liitettiin osaksi Habsburgien maita. == Lähteet == Luokka:Itävallan historia
Nylænde

Nylænde oli norjalainen feministinen aikakauslehti, joka ilmestyi vuosina 1887–1927. Alkuvuodet sitä julkaisi Norjan naisasialiitto, mutta vuonna 1893 lehti siirtyi kokonaan päätoimittajansa Gina Krogin vastuulle. Lehti toimi keskustelualustana sekä naisasiajärjestöjen tiedotusvälineenä. Se joutui taloudellisiin vaikeuksiin 1910-luvulla ja lakkautettiin vuonna 1927. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Feministiset julkaisut Luokka:Norjalaiset aikakauslehdet
Kristinusko Islannissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Islannissa. Islannin suurin ja virallinen kirkkokunta on luterilainen Islannin kansalliskirkko, johon kuuluu 62,3 prosenttia Islannin väestöstä. Muita kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 4 prosenttia väestöstä sekä Reykjavíkin ja Hafnarfjörðurin itsenäiset seurakunnat 4,7 prosentin väestöosuudella. == Historia == Islannin väestö polveutuu skandinaavisista viikingeistä sekä kelttiläisten maahanmuuttajien jälkeläisistä. Islannista tuli kristityksi valtioksi kansankokouksen päätöksellä vuonna 1000. Maassa toteutui myös luterilainen uskonpuhdistus 1500-luvulla. Evankelis-luterilainen kirkko on Islannin kansalliskirkko sekä olennainen osa Islannin historiaa ja kulttuuria. Islannissa toimii myös pieni luterilainen vapaakirkko sekä helluntaikirkko. == Lähteet == *
Van der Wouden oireyhtymä

Van der Wouden oireyhtymä on autosomissa vallitsevasti periytyvä oireyhtymä, joka aiheuttaa keskeisimpänä piirteenään tois- tai molemminpuoleisen huuli- ja/tai suulakihalkion. Se erottuu tavallisemmista halkioista alahuulen keskilinjan molemmin puolin sijaitsevilla pienillä nystyillä tai kuopilla, joista useimmiten erittyy sylkeä tai limaa.Teija Salokorpi, Van der Wouden oireyhtymä Tukiliitto 27.1.2010, viitattu 19.7.2023 Van der Wouden oireyhtymä ilmenee joskus suulaen piilohalkiona, jota peittää ehjä limakalvo ja joka on siten vaikea havaita. Joissain tapauksissa ainoana halkio-oireena suulaen pehmeässä takaosassa ilmenee kaksiosainen kitakieleke. Van der Wouden oireyhtymään voi liittyä hampaiden puuttumista. Harvinaisissa tapauksissa halkiota ei lainkaan esiinny vaan hampaiden puuttuminen on ainoa oire. On myös mahdollista, että alahuulen pienet kuopat esiintyvät ainoina poikkeavuuksina. Noin 70 %:ssa tapauksista Van der Wouden oireyhtymä johtuu IRF6-geenin mutaatiosta. Saman geenin mutaatioista aiheutuu polvitaipeen pterygiumoireyhtymä. Joskus Van der Wouden oireyhtymä johtuu GRHL3-geenin mutaatiosta. Van der Wouden oireyhtymä saattaa johtua joskus sporadisista uusista mutaatioista. Osassa tapauksista geenivirhe jää tunnistamatta. Van der Wouden oireyhtymän katsotaan olevan taustalla muutamassa prosentissa kaikista huuli-/suulakihalkioista. Oireiston esiintyvyydeksi on arvioitu 1/35 000–1/100 000\. Sen aiheuttavan mutaation penetranssi ei ole täydellinen eli kaikilla oireita ei välttämättä ilmene tai ne voivat ilmetä vain minimaalisina muutoksina. Van der Wouden oireyhtymän merkittävin piirre eli huuli-/suulakihalkio on korjattavissa leikkauksilla. Hoitomuotoihin kuuluu myös puheterapia. Lisäksi puheen ongelmia saatetaan pyrkiä korjaamaan kirurgisesti. == Lähteet == Luokka:Oireyhtymät Luokka:Perinnölliset sairaudet
Fredrikke Marie Qvam

Fredrikke Marie Gram Qvam (31. toukokuuta 1843 Trondheim – 10. syyskuuta 1938 Steinkjer) oli norjalainen naisasianainen. Hän ajoi 1880-luvulta alkaen naisille äänioikeutta ja oli mukana perustamassa useita naisten asiaa ajaneita järjestöjä, kuten Norjan naisasialiittoa. ==Elämä ja ura== Qvam syntyi Trondheimissä ja varttui Steinkjerissä. Vuonna 1865 hän meni naimisiin juristi Ole Anton Qvamin kanssa. He saivat viisi lasta, joista kaksi kuoli hyvin pieninä ja vain yksi oli elossa vanhempien kuollessa. Vuonna 1893 Qvamit muuttivat Kristianiaan (nyk. Oslo), jossa Fredrikke aloitti naisasialiikkeen parissa toimimisen. Hänestä tuli yksi liikkeen keskeisimmistä johtohahmoista vuosikymmenten ajaksi. Qvam kuoli 95-vuotiaana vuonna 1938. LN-NIC Boeing 737WL Norwegian Tail (9523821803).jpg|Qvam maalattuna Norwegianin koneen pyrstöön. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kristinusko Irlannissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Irlannissa. Irlannin suurin kirkkokunta on roomalaiskatolinen kirkko, johon kuuluu 78,3 prosenttia väestöstä. Anglikaaniseen Irlannin kirkkoon kuuluu 2,7 prosenttia väestöstä ja ortodoksiseen kirkkoon 1,3 prosenttia väestöstä. Muihin kristillisiin kirkkokuntiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. == Historia == Kelttiläinen asutus saapui Irlantiin noin vuosina 800–100 eKr. Kristinusko saapui Irlantiin 200-luvulla. Lähetyssaarnaaja Patrick saarnasi Irlannissa vuosien 430 ja 460 välisenä aikana ja toi kelttiläisvaikutteisen kristinuskon saarelle. Irlanti kuului 400-luvun puolivälissä länsimaisen munkkilaisuuden vilkkaimpiin keskuksiin. Pohjois-Euroopan lähetystyö sai alkunsa Irlannin kirkosta. Luostarilaitokset olivat kehittyneet kristinuskon keskuksiksi. Munkit lähtivät kotiseuduiltaan ja luostareistaan pitkille matkoille uskonnollisten ihanteiden saattelemana. Irlantilaiset lähetyssaarnaajat osallistuivat kristillisen uskon levittämiseen manner-Eurooppaan. Kuuluisin irlantilaisista munkeista oli Columbanus.Dué & Laboa 1998, s. 65–66, 106 1100-luvulta 1700-luvulle asti alue oli asteittain Englannin hallitsema. Uskonpuhdistuksen aikaan Irlanti säilyi pääosin roomalaiskatolisena ja kirkko on edelleen enemmistössä Irlannissa. Vuonna 1801 muodostettiin Irlannin ja Ison-Britannian liitto. Useat miljoonat irlantilaiset muuttivat pois 1840-luvun suurien nälänhätien yhteydessä. == Kirkkojenväliset järjestöt == Kaikki Irlannin kirkot, samoin kuin Irlannin kirkkojen neuvosto kattavat Irlannin tasavallan sekä Pohjois-Irlannin. Irlannin kirkkojen välinen kokous kokoaa yhteyteen neuvoston sekä katolisen kirkon. Irlannin kirkot ovat toimineet aktiivisesti rauhan puolesta Pohjois- Irlannissa. == Kristillinen kulttuuri == Kristinusko syntyi Irlannissa ilman roomalaistunutta kulttuuria. Irlannin kirkon organisaation keskuksena oli Patrickin lähetystyön jälkeen erityisesti luostarit ja apotit kaupunkien ja piispojen sijasta. Kristinuskon ja kelttiläisen perinteen yhteisvaikutuksena Irlannissa syntyi oma kulttuuri, johon olennaisena osana kuului käsitys maallisesta elämästä matkana taivaaseen. Irlannin kirkko erottautui muista elinvoimaisuutensa vuoksi ja levitti kristinusko myös Englantiin ja Euroopan mantereelle perustaen lukuisia luostareita, joissa harjoitettiin ankaraa askeesia, ahkeraa paastoamista ja muita kieltäymyksiä. == Lähteet == * === Viitteet === *
M2010 ESR

M2010 ESR (lyhenne engl. sanoista Enhanced Sniper Rifle) on yhdysvaltalainen armeijakäyttöön tehty tarkkuuskivääri. M2010 ESR on M24 SWS:n seuraaja, joka taas on kehitetty Remington 700:n pohjalta. Ase suunniteltiin helpottamaan tarkka-ampumista Afganistanin sodan pitkän välimatkan avoimilla alueilla. Ase käyttää .300 Win Mag -kaliiperin patruunoita. Aseen mukana tulee irrotettava äänenvaimennin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tarkkuuskiväärit
Operaatio Tonava

Operaatio Tonava oli 20. elokuuta 1968 noin kello 22 alkaen tapahtuneen Varsovan liiton jäsenvaltioiden suorittama Tšekkoslovakia miehitys.Kylmää rauhaa, sivu 34, Pekka Turunen Sillä pysäytettiin keväällä 1968 alkanut aikaisempaa vapaampi sosialismikokeilu. Varsovan liiton jäsenvaltioista operaatio Tonavaan osallistuivat vain Bulgarian kansantasavalta, Neuvostoliitto, Puolan kansantasavalta, Saksan demokraattinen tasavalta ja Unkarin kansantasavalta. Saksan demokraattisen tasavallan osuus jäi pääasiassa huollon logistiikkatukeen. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Neuvostoliitto toimeenpani laajan maahanlaskun yllätyshyökkäykseksi. Tšekkoslovakian puolustusministeri, slovakialainen Martin Dzúr, oli saanut vihjeen 19. elokuuta alkavasta miehityksestä, salannut asian presidentti Ludvik Svobodalta ja kieltänyt Tšekkoslovakian kansanarmeijalta vastarinnan. Varmistuksen miehitysepäilyyn puolustusministeri oli saanut Kylmää rauhaa, sivu 36, Pekka Turunen Samankaltainen operaatio tapahtui Neuvostoliiton Afganistanin miehityksen aluksi 1979 onnistuen. Venäjän federaatio yritti 24. helmikuuta 2022 samaa Kiovan pohjoispuolella, mutta epäonnistui ukrainalaisten vastarinnan vuoksi. Operaatio alkoi erikoisjoukkojen suorittamalla Praha- Ruzynen kansainvälisen lentoaseman haltuunotolla. Lentoasemalla laskeutui neuvostoliittolainen Antonov An-24 -lentokone ilmaoperaatioiden johtolentokoneeksi siltä varalta, että lentoaseman haltuunotossa lentoaseman lennonjohtotorni olisi vahingoittunut. Samoihin aikoihin lentoasemalle saapui toinenkin lentokone, missä oli Aeroflotin Prahan toimiston johtaja, KGB:n eversti Makarov 24 muun neuvostoliittolaisen kanssa ottaen haltuunsa mm. lentoaseman lennonjohtotornin. Tämän jälkeen lentoasemalle tunnin aikana alkoi laskeutua sotilaskuljetuslentokoneita, ja kello 23 mennessä noin rykmentinvahvuinen joukko-osasto oli ennätetty saada lentoasemalle. Sotilaskuljetuslentokoneita laskeutui myös muille Tšekkoslovakian lentoasemille. Yhdellä sellaisella ilmoitettiin hätälaskusta, minkä jälkeen lentoaseman henkilökunta otettiin kiinni. 21. elokuuta 1968 kello 2:30 :een mennessä miehittäjät olivat tavoittaneet keskeisiä tavoitteitaan. He olivat ottaneet haltuunsa Tšekkoslovakian presidentin virka-asunnon, televisiokeskuksen, esikuntia, varuskuntia ja tärkeimpiä ministeriöitä. Keskushallinnon lamauttamisen ohella päähyökkäys tuli Tšekkoslovakian rajoilta jalkaväkijoukoin ja moottoroidun jalkaväkijoukoin. Yhdysvallat arvioivat miehitysjoukon vahvuudeksi yhteensä 19 divisioonasta - 20 divisioonaan. Venäläisten myöhemin ilmoitus oli 26 divisioonaa, mitkä vahvuudeltaan olisivat vastanneet kuutta armeijaryhmää tai kolmea armeijaa.Kylmää rauhaa, sivu 35, Pekka Turunen == Lähteet == *
Uuden-Seelannin ralli 1992

Uuden-Seelannin ralli 1992 (viralliselta nimeltään 22. Rothmans Rally of New Zealand) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 25. -28\. kesäkuuta 1992. Kilpailu oli kauden seitsemäs ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu Yleiskilpailu 1\. Carlos Sainz Luis Moya Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) 6:36.10 0.0 2\. Piero Liatti Luciano Tedeschini Lancia Delta HF Integrale 6:40.40 +4.30 3\. Ross Dunkerton Fred Gocentas Mitsubishi Galant VR-4 6:46.22 +10.12 4\. Mikael Sundström Jakke Honkanen Lancia Delta HF Integrale 7:03.12 +27.02 5\. Ed Ordynski Harry Mansson Mitsubishi Galant VR-4 7:06.04 +29.54 6\. Yoshio Fujimoto Hakaru Ichino Nissan Sunny GTI-R 7:08.36 +32.26 7\. Will Orr Heather Orr Subaru Legacy RS 7:12.39 +36.29 8\. Seiichiro Taguchi Chris Clarke Mitsubishi Galant VR-4 7:13.31 +37.21 9\. Barry Sexton Neil Cathcart Mazda 323 7:14.12 +38.02 10\. Craig Stallard Graeme Jesse Mitsubishi Galant VR-4 7:15.16 +39.06 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == Luokka:MM-rallikausi 1992 Luokka:Uuden-Seelannin ralli
Søren Tobias Årstad

Søren Tobias Årstad (2. kesäkuuta 1861 Stavanger – 11. tammikuuta 1928) oli norjalainen juristi ja Venstren poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä vuosina 1900–1901 ja oikeusministerinä 1902–1903. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Norjan valtiovarainministerit Luokka:Norjalaiset juristit Luokka:Stavangerin pormestarit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Eidsvolls plass

pienoiskuva|200px|Eidsvolls plass lännestä päin nähtynä. Taustalla suurkäräjätalo. Eidsvolls plass on aukio Oslon keskustassa suurkäräjärakennuksen edessä. Sitä reunustavat pohjoisessa Karl Johans gate, etelässä Stortingsgata ja lännessä Roald Amundsens gate. Aukion läpi kulkee Rosenkrantz’ gate. Aukion nimi viittaa vuoden 1814 Eidsvollin kansalliskokoukseen. ==Kuvia== Oslo centre skating.jpg|Aukiolla sijaitseva Spikersuppa-suihkulähde muuttuu talvisin luistelukentäksi. Suihkulähde sai nimensä rahoittajansa, Oslon naulatehtaan, mukaan. Wergeland-statuen - 1998 - Jan-Christian Raastad - Oslo Museum - OB.A17403.jpg|Henrik Wergelandin patsas (Brynjulf Bergslien, 1881) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oslon aukiot
Allmänna reklamationsnämnden

Allmänna reklamationsnämnden (lyh. ARN) on ruotsalainen valtiollinen kuluttajansuojaa valvova lautakunta. Se perustettiin vuonna 1967. Lautakunnan päätökset eivät ole laillisesti sitovia, mutta yritykset yleensä noudattavat niitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Verkkosivut Luokka:Kuluttajansuoja Luokka:Ruotsin valtion virastot
Arn

Arn tai ARN voi tarkoittaa seuraavia: * Gréta Arn (s. 1979), unkarilais- saksalainen tennispelaaja * Arn Magnusson, keskiaikainen hahmo Jan Guilloun romaaneissa ja niihin perustuvissa elokuvissa * ARN, Allmänna reklamationsnämnden, ruotsalainen kuluttajansuojaa valvova lautakunta * ARN, Arlandan lentoaseman IATA-koodi. == Katso myös == * Arn – Temppeliritari (Arn – Tempelriddaren), Jan Guillou romaaneihin perustuva pohjoismainen elokuva vuodelta 2007 * Arn – Pohjoinen valtakunta (Arn – Riket vid vägens slut), edellisen jatko-osa vuodelta 2008
Punahelmilevä

Punahelmilevä (Ceramium tenuicorne) on punaleviin kuuluva laji. Sen haarat ovat punertavia tai kellertävän vaaleita, ne muodostavat tupsuja ja ne ovat pituudeltaan pisimmillään 12 cm mittaisia. Sekovarressa on paljon Y:n muotoisia haaroja ja kärjet ovat haarukkamaisia ja käyriä. Punalevä on ulkonäöltään pilvimäinen. Runsaassa auringonvalossa kasvavat punahelmilevät sisältävät vähemmän punaista väriä kuin syvemmällä kasvavat. Punahelmilevää kasvaa toisten levien pinnoilla ja sitä esiintyy 10 metrin syvyyteen saakka. Eniten sitä esiintyy 2–4 metrin syvyydessä ja syksyisin sitä on runsaasti matalissa vesissä. Punahelmilevä on Suomen merenrannoilla punalevistä yleisin. Sitä esiintyy suurin piirtein samoissa paikoissa kuin tummahelmilevää (Ceramium virgatum). == Lähteet == Luokka:Punalevät
Rosenstein

Rosenstein on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Nils Rosén von Rosenstein (vanhempi) (1706–1773), alk. Rosén, ruotsalainen lääkäri, professori, arkkiatri * Nils Rosén von Rosenstein (nuorempi) (1752–1824), ruotsalainen kirjailija, valtiosihteeri * Rod Rosenstein (s. 1965), yhdysvaltalainen juristi, apulaisoikeusministeri
Kristinusko Latviassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Latviassa. Latvian kirkkokunnista suurin on luterilainen kirkko, johon kuuluu 36,2 prosenttia latvialaisista. Muita suuria kirkkokuntia ovat roomalaiskatolinen kirkko 19,5 prosentilla sekä ortodoksinen kirkko 19,1 prosentilla. Muihin kristillisiin ryhmiin kuuluu 1,6 prosenttia väestöstä. == Historia == Latviasta tuli kristillinen valtio 1100- ja 1200-luvun aikana. Latviassa vaikutti yhtaikaa idästä tullut ortodoksinen kristilisyys sekä lännestä tullut katolinen vaikutus. Osa Latvian katolisesta kirkosta omaksui 1500-luvun alussa luterilaisen uskonpuhdistuksen. Neuvostomiehityksen aikana ateismia edistettiin aktiivisesti Latviassa. Samoihin aikoihin useissa kirkoissa on tapahtunut herätystä ja useita uusia kristillisiä yhteisöjä on juurtunut maahan. Evankelis-luterilaisen kirkon lisäksi keskeisiä protestanttisia suuntauksia ovat mm. baptistit ja helluntailaiset. Venäjän ortodoksinen kirkko Latviassa kuului Moskovan patriarkaatin alaisuuteen syksyyn 2022 asti, jolloin maan parlamentti Saeima määräsi sen autokefaliseksi. Sen yhteydessä toimii myös vanhauskoisten itsenäinen kirkko. == Lähteet == *
Kristinusko Liettuassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Liettuassa. Valtaosa Liettuan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä on 74,2 prosenttia. Muita Liettuassa toimivia kristillisiä yhteisöjä ovat Venäjän ortodoksinen kirkko 3,7 prosentin osuudella, vanhauskoiset 0,6 prosentin osuudella, evankelis-luterilaiset 0,6 prosentilla osuudella sekä evankeliset reformistit 0,2 prosentin osuudella väestöstä. == Historia == Roomalaiskatolisella kirkolla on aina ollut vahva asema Liettuassa. Katolisella kirkolla on edelleen suuri läsnäolo maassa. Neuvostomiehityksen aikana Liettuan kirkot kokivat ankaraa sortoa ja vainoa. Roomalaiskatolisella kirkolla oli vahva rooli Liettuan itsenäisyystaistelussa. == Lähteet == *
Kristinusko Maltalla

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Maltalla. Valtaosa Maltan väestöstä kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolisen kirkon osuus väestöstä oli vuonna 2006 yli 90 prosenttia. == Historia == Maltalla on historian saatossa ollut monia erilaisia sivilisaatioita. Ristiretkien aikana Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V luovutti Maltalle Johanniittain ritarikunnan, jotka olivat saaren hallinnassa 1800-luvulle saakka. Tuolloin Iso-Britannia asutti saaren, joka antoi Maltalle itsehallinnon ja perustuslain vuonna 1921. Käytännössä kaikki Maltan kansalaiset kastetaan roomalaiskatoliseen kirkkoon. Katolinen kirkko on valtionkirkko ja hallitsee Maltan sosiaalista ja kulttuurista elämää. Roomalaiskatolinen kirkko omistaa myös yli kuudesosan kaikesta saaren omaisuudesta ja julkaisee omaa päivälehteään. Roomalaiskatolisella kirkolla on vaikutusta myös saaren koulutukseen ja terveydenhuoltoon. == Lähteet == *