EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sander Berge

Sander Gard Bolin Berge (s. 14. helmikuuta 1998 Bærum) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa englantilaisseura Fulhamia. Hän on pelannut Norjan A-maajoukkueessa vuodesta 2017. Bergen kasvattajaseura on Asker. Hän pelasi pääsarja Eliteserienissä Vålerengan joukkueessa kausina 2015–2016. Hän siirtyi tammikuussa 2017 belgialaisseura Genkiin, jossa hän pelasi kolme vuotta. Hän voitti Belgian liigamestaruuden vuonna 2019. Hän edusti Genkiä 11:ssä Eurooppa-liigan ottelussa, joissa hän teki kaksi maalia, ja kuudessa Mestarien liigan ottelussa. Berge edusti tammikuusta 2020 elokuuhun 2023 Sheffield Unitedia. Hän pelasi tuona aikana Valioliigassa 29 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia, ja mestaruussarjassa 68 ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Kaudella 2023–2024 Berge edusti Burnleyä ja pelasi Valioliigassa 37 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän siirtyi kaudeksi 2024–2025 Fulhamiin. Berge pelasi Norjan eri juniorimaajoukkueissa yli 20 ottelua. Hän pelasi Norjan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Pohjois-Irlantia vastaan. Hän on pelannut tammikuun 2025 loppuun mennessä 52 A-maaottelua, joissa hän on ollut 45 kertaa avauskokoonpanossa. Otteluista kuusi on kuulunut MM-karsintaan, 17 EM-karsintaan ja 18 Kansojen liigaan. Hän teki maalin syyskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isännät ja isäntien varjot

Isännät ja isäntien varjot on Pentti Haanpään samannimiseen romaaniin perustuva, alun perin kolmiosaisena minisarjana esitetty televisioelokuva vuodelta 1976. Sen ovat ohjanneet Kari Franck ja elokuvassa näyttelijänäkin esiintyvä Hannu Kahakorpi, joka laati käsikirjoituksen yhdessä Veijo Meren kanssa. Tarina kertoo isännistä, jotka 1930-luvun pulakauden tultua menettävät vaivalla itselleen raivaamat maatilat ja kadottavat samalla elämänsä tarkoituksen. Pääosia näyttelevät Harri Tirkkonen, Paavo Pentikäinen, Eira Soriola, Hannu Kahakorpi ja Vesa Mäkelä. Isännät ja isäntien varjot oli Suomen ja Ruotsin yleisradioyhtiöiden yhteistuotanto. Sen ensiesitys Suomessa tapahtui vuoden 1977 vaihteessa, ensimmäinen jakso esitettiin 30.12.1976 ja kolmas 5.1.1977. Elokuva esitettiin uusintana yhtenä kokonaisuutena lokakuussa 1985 ja kolmessa osassa Yle Teemalla lokakuussa 2015Esitystiedot, . ==Tuotanto== Televisioteatterin 15-vuotista taivalta juhlistanutta suurtuotantoa kuvattiin vähin erin vuodesta 1975 saakka Oulun ympäristökunnissa. Avustajia tarvittiin lähes 300. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomissa Pentti Haanpäähän erikoistunut kirjallisuustutkija Vesa Karonen vertasi Isäntiä ja isäntien varjoja paitsi Haanpään romaaniin, myös kuukautta myöhemmin ensi-iltansa saaneeseen Mikko Niskasen elokuvaan Pulakapina, joka kertoo saman ajan tapahtumista Suomen maaseudulla. Karonen harmitteli, miten Isännät ja isäntien varjot haalistuu kameran harhailuksi luonnossa ja ihmisissä sekä katkonaiseksi eri yhteiskuntaluokkien ihmisten erillisiksi kuvauksiksi. Romaanissa tarinaa sitova kertojanääni on jätetty pois, ja pois ovat hänestä jääneet myös 1930-luvun ajankuva ja ihmisten todellisuustausta. Erityisen pahana Karonen piti päähenkilön Jopi Herneisen kuvaamista pikemminkin rikollisena kuin sankarina. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Isännät ja isäntien varjot, Yle Areena Luokka:Suomalaiset draamasarjat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1976 suomalaiset elokuvat Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:Televisiosarjat köyhyydestä Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Mira Mallius

Mira Mallius (s. 1981 Tarvasjoki) on suomalainen kuvittaja ja lastenkirjailija. Hän on kuvittanut muun muassa Ville Hytösen, Anna Elina Isoaron ja Lotta-Sofia Saahkon lastenkirjoja. Isoaron ja Malliuksen teos Sinä yönä tuli talvi sai Botnia-palkinnon vuonna 2021 sekä Punni-palkinnon kunniamaininnan 2022. Malliuksen kuvittamia teoksia on ollut lisäksi ehdolla muun muassa lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-palkinnon ja Lasten LukuVarkaus -palkinnon saajaksi. Mallius on koulutukseltaan muotoilija ja aiemmalta ammatiltaan vaatesuunnittelija. ==Tuotanto== ===Omat teokset=== * * * * * ===Kuvituksia=== * * * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mira Malliuksen verkkosivut Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rapuliippa

Rapuliippa (tunnetaan myös nimillä rapuliippi ja rapuhaavi, sekä lyhyemmin liippa tai liippi) on ravustukseen käytettävä perinteinen pyydys. Liippa koostuu metallilangasta tai harvemmin puusta tehdystä tukirenkaasta eli vanteesta, joka on päällystetty verkolla niin, että muodostuu pussi. Tukirenkaan halkaisija on vaihdellut huomattavasti eri paikkakunnilla 30 senttimeristä aina 90 senttimetriin saakka. Verkon silmäkoko on valittu siten, ettei rapu mahdu verkosta läpi. Liipan keskelle verkon päälipuolelle kiinnitetään syötti narulla sitomalla tai käyttämällä syöttirasiaa. Liipan tukirenkaaseen on kiinnitetty ohuet narut, jotka yhtyvät nostonaruun liipan keskipisteen yläpuolella. Nostonarussa on usein myös pieni koho, joka pitää tukirenkaaseen kiinnitetyt narut koholla syötistä ja ravuista, helpottaen näin pyydyksen nostamista onnistuneesti. Liippa lasketaan tasaiselle pohjalle siten, että ravut pääsevät esteettä käsiksi syöttiin. Pohjassa makaava liippa on litteä, joten rapujen on esteetöntä päästä syöttiin käsiksi. Joissakin malleissa on yhden tukirangan sijaan kaksi tukirankaa, jotka voivat olla halkaisijaltaan samankokoiset tai ylempi rengas voi olla suurempi. Näissä malleissa tukirankojen välissä on samaa verkkoa, ja kun pyydys koetaan, ylempi tukirengas nostaa ylimääräisen laidan hankaloittamaan rapujen karkaamista. Ravustuksessa käytetään yleensä useita liippoja yhtä aikaa, ja syöttinä käytetään esimerkiksi kalanpaloja tai muuta lihaa. Liipat koetaan noin tunnin välein. Nostamiseen ja pyydyksen laskemiseen käytetään perinteisesti pajusta kuorittua noin 2,5-3 metriä pitkää tukevaa ja kuivattua keppiä, jonka päässä on haara. Kun pyydys koetaan, otetaan varovasti kiinni rannassa olevasta narun päästä ja toisella kädellä ujutetaan kepin haara liipan yläpuolelle naruun niin, ettei liike siirry liippaan, eikä siten pelota rapuja pois syötin ääreltä. Tämän jälkeen liippa nostetaan yhdellä määrätietoisella yhtäjaksoisella liikkeellä ylös vedestä. Toisin kuin rapumerrasta, liipasta ravut pääsevät helposti poistumaan syötyään, joten pyydyksiä on koettava riittävän usein, eikä niitä jätetä yksin yöksi veteen. Kun aktiivinen pyytäminen lopetetaan, liipat kerätään pois. Liipalla pyydystäminen tapahtuu perinteisesti hämärän ja pimeän aikaan, jolloin ravut liikkuvat ravinnon perässä herkemmin. Liipalla rapujen pyytäminen onnistuu sameassa vedessä kuitenkin myös päiväsaikaan, etenkin pilvisellä kelillä. Rapuliipat tulivat käyttöön Suomessa 1800-luvun loppupuolella. Ilmeisesti rapumerrat ovat pääosin korvanneet 1900-luvun lopulla ja 2000-luvun alussa rapuliippojen käytön, ja liipat ovatkin sittemmin kadonneet myynnistä suomalaisista verkkokaupoista. Ulkomaisista verkkokaupoista rapuliippoja löytyy edelleen myynnistä vuonna 2025. == Katso myös == * Merta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.kalapeedia.ee/4509.html sisältää kuvia yhden tyyppisestä ravustukseen käytettävästä liipasta (viroksi) Luokka:Kalastusvälineet
Reita Lounatvuori

Reita Lounatvuori on suomalainen näytelmäkääntäjä. Hän on suomentanut yli seitsemänkymmentä näytelmää ranskan ja englannin kielestä. Lounatvuori on kääntänyt muun muassa Molièren, Eugène Ionescon, Jean-Paul Sartren, Edward Albeen, David Ivesin sekä Tennessee Williamsin näytelmiä. Hänelle myönnettiin vuoden 2016 kääntäjien valtionpalkinto. Sen myöntöperusteluissa hänen kehuttiin hallitsevan ”poikkeuksellisen hyvin näyttämökielen kaikki rekisterit olipa kyse sitten nopeatempoisesta ja tauotta kielileikkejä paukuttelevasta farssista tai klassikkotekstin mitallisesta poljennosta.” ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kääntäjien valtionpalkinto 2016. * Suomen Kulttuurirahaston kolmivuotinen apuraha kaunokirjalliseen käännöstyöhön 2024. == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Kirjallisuuden valtionpalkinnon saajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Al-Tahrim

Al-Tahrim (, ) on Koraanin 66. suura ja luokitellaan medinalaiseksi.Hämeen- Anttila 2008, s. 184 Se sisältää 12 jaetta.Koraani, 1995; Koraani, 1942 Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta. == Sisältö == Suura sisältää seuraavia asioita: * Jakeessa 1 nimeltä mainitsematonta profeettaa nuhdellaan lupauksesta, jonka hän antoi miellyttääkseen vaimojaan. Islamilaisen perimätiedon mukaan kyseessä on Muhammed. Jakeessa 2 hänet vapautetaan lupauksestaan. * Jakeissa 3–5 kerrotaan, että yksi nimettömän profeetan vaimoista oli kertonut eteenpäin luottamuksellisen asian, minkä johdosta profeetta nuhteli tätä ja vihjasi myös avioerosta. * Jakeissa 6–8 uskovia kehotetaan harjoittamaan uskoaan ja tuntemaan katumusta. * Jakeessa 9 nimetöntä profeettaa kehotetaan taistelemaan (jihad) uskottomia ja teeskentelijöitä vastaan. * Jakeissa 10–12 kerrotaan, että Jumala on esittänyt uskottomille vertauksen Nooan ja Lootin vaimoista ja uskoville vertauksen faraon vaimosta ja Imranin tyttärestä Mariasta (eli Jeesuksen äidistä). Islamilaisen perimätiedon mukaan jakeiden 3–5 sisältö liittyy Muhammedin naissuhteisiin. Perimätiedon mukaan Muhammedin vaimot Aisha ja Hafsa olivat tulleet mustasukkaisiksi huomiosta, jota profeetta antoi jalkavaimolleen Maria Koptilaiselle. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan länsimainen tutkimus ei anna suurtakaan arvoa perimätiedon yksityiskohtaisille kertomuksille tietyn Koraanin kohdan taustoista. == Katso myös == * Luettelo Koraanin suurista == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suurat
Enthemonae

Enthemonae on merivuokkojen lahkoon kuuluva alalahko. Se sisältää yläheimot Actinioidea, Actinostoloidea ja Metridioidea. == Lähteet == Luokka:Merivuokot
Olipa kerran keksintö

Olipa kerran keksintö (ransk. Il était une fois... Ces drôles d’Objets) on ranskalainen opetusanimaatiosarja, joka perustuu Albert Barillén luomaan Olipa kerran... -sarjaan, ollen samalla sarjan kahdeksas osa. Sarjan on tuottanut Barillén perustama Prodicis-animaatiostudio, sekä ranskalainen Samka-tuotanto. Sarja on ensimmäinen jonka tuotantoyhtiö Prodicis on tehnyt Barillén kuoleman jälkeen. Sarjassa Maestro selittää jakson aiheena olevan keksinnön historiaa ja kehitystä, matkustaen ajassa tapaamaan historiallisesti merkittäviä henkilöitä kuten hallitsijoita, taidemaalareita ja keksijöitä. Sarjan suomenkielisestä tuotannosta vastaa Yle ja sarjan on dubannut Uptempo. Suomessa sarjaa on julkaistu 15.11.2024 alkaen Yle Areenassa, aluksi jaksoja julkaistiin 25 kappaletta, jonka jälkeen seuraava osa julkaistiin 11.12.2024. Seuraavat jaksot julkaistaan 26.2.2025 == Ääninäyttelijät == Suomenkielisissä rooleissa ovat: Petri Hanttu, Petrus Kähkönen, Jani Karvinen, Sasu Moilanen, Heljä Heikkinen, Valtteri Turunen, Jenny Ye, Anni Kajos, Hanna Mönkäre, Mirjami Heikkinen, Joonathan Kettunen, Emma Louhivuori, Aaro Wichmann ja Peter Kanerva. == Jaksot == # Suklaalevy # Jalkapallo # Polkupyörä # Käymälä # Väriaine # Kirja # Hehkulamppu # Liukumäki # Piano # Viivoitin # Pelikortit # Haarukka # Hammasharja # Kamea # Farkut # Sänky # Avain # CD-Levy # Koululaukku # Potkulauta # Huulirasva # Peili # Maksukorti # Sateenvarjo # Pyyhekumi
Viitaviirukki

Viitaviirukki (Bathyphantes nigrinus) on riippuhämähäkkien heimoon kuuluva hämähäkkilaji. Sekä koiraan että naaraan pituus on 2,5–3 mm. Hämähäkkien pituus mitataan ilman jalkoja. Viitaviirukki on niin pieni, ettei sitä voi paljain silmin tunnistaa luotettavasti, vaan lajinmääritys vaatii voimakkaan mikroskoopin käyttöä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://laji.fi/taxon/MX.201571 Luokka:Riippuhämähäkit
Seitsemän katumuspsalmia

Seitsemän katumuspsalmia ovat kristillisessä perinteessä psalmien ryhmä, johon sisältyvät psalmit 6, 32, 38, 51, 102, 130 ja 143.An Episcopal Dictionary of the Church Alunperin katumuspsalmiksi nimitettiin psalmia 51 (Miserere), joka varhaiskirkossa kuului päivittäisen aamurukoushetken loppuun.The Nuttall Encyclopædia Seitsemän katumuspsalmia esiintyy käsitteenä ensimmäisen kerran Augustinuksella ja myöhemmin Cassiodoruksella.What Are the Penitential Psalms? Christianity.com Paavi Innocentius III:n ajasta saakka näitä katumuspsalmeja on ollut tapana rukoilla erityisesti paastonaikana. Pius X:n aikana ne sisällytettiin paastonajan perjantain hetkipalvelukseen.Encyclopedia.com Katumuspsalmeja voi käyttää myös rippiin valmistautuessa.Praying the Penitential Psalms - Laments that reflect heartfelt penitence Suomessa seitsemän katumuspsalmia ovat sisältyneet Svebiliuksen katekismukseen.Svebiliuksen katekismus ==Katso myös== *Miserere (Allegri) *De profundis ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Martti Luther: Seitsemän katumuspsalmia. Herättäjä-yhdistys 1983 ISBN 951-9014-23-3 *Eero Huovinen: ==Aiheesta muualla== *Anna ahdistuksesi Jumalalle Uusi Tie 6.11.2014 Luokka:Psalmit Luokka:Spiritualiteetti Luokka:Kristilliset rukoukset
Puolan radion Varsovan orkesteri

Puolan radion Varsovan orkesteri () on Puolan radion sinfoninen orkesteri, jonka kotipaikka on Varsova. Orkesteri syntyi toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 viulisti, kapellimestari Stefan Rachońen johdolla, eräänä jatkumona kapellimestari Grzegorz Fitelbergin vuonna 1934 perustamalle Puolan radion sinfoniaorkesterille. Varsovan uusi kokoonpano esiintyi konserteissa, nauhoitti musiikkia radiolle, Puolan televisiolle ja esitti populaari- ja viihdemusiikkia kolmenkymmenen vuoden ajan. Orkesterin muuttui sinfoniseen suuntaan 1970-luvun puolivälin jälkeen kapellimestari Włodzimierz Kamirskin kaudella (1976–1980), ja kehitys jatkui Jan Pruszakin (1980–1988) ja Mieczysław Nowakowskin kausilla (1988–1990). Orkesterin harjoitus- ja konserttisalina on vuodesta 1990, kapellimestari Tadeusz Strugałan (1990–1993) kaudesta lähtien toiminut Puolan radion Witold Lutosławskin konserttistudio (Studio Koncertowe PR im. W. Lutosławskiego) Varsovassa. Puolan radion Varsovan orkesteri on järjestänyt konserttisalissa Puolan radion musiikkifestivaalin nimellä tunnettua tapahtumaa. == Katso myös == *Varsovan filharmoninen orkesteri *Puolan radion sinfoniaorkesteri == Lähteet == Luokka:Puolalaiset sinfoniaorkesterit Luokka:Radio- ja televisio-orkesterit
Butyylibutyraatti

Butyylibutyraatti (C8H16O2) on estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa, aromiaineena sekä liuottimena. Luonnossa yhdistettä esiintyy useissa hedelmissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa butyylibutyraatti on väritöntä nestettä, jolla on makea ja hedelmäinen tuoksu. Yhdiste on lähes liukenematonta veteen, mutta liukenee muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Butyylibutyraattia valmistetaan butanolin ja voihapon esteröintireaktiolla ja katalyyttinä toimivat vahvat hapot esimerkiksi rikkihappo. Myös yhdisteen tuottamista bioteknisesti alkoholiasyylitransferaasi- ja lipaasientsyymien avulla on tutkittu. Butyylibutyraattia käytetään muun muassa jäätelöiden ja makeisten aromiaineena, ainesosana hajusteissa ja liuottimena. ==Lähteet== Luokka:Esterit
Kira (vaate)

Kira (, ) on Bhutanin naisen kansallispuku, jota voi pitää niin hameen kuin mekonkin tavoin. Miehen kansallispuku on nimeltään gho. Kira on malliltaan suorakulmainen kangaspala, jonka nainen käärii ympärilleen. Sen voi pukea niin mekon kuin hameenkin tavoin. Mekkona se kiinnitetään hartioiden kohdalta koristeellisilla koma-neuloilla, ja vyötäröltä kiristetään kera-vyön avulla. Kiran alla on yleistä pitää pitkähihaista wonju-paitaa ja päällä lyhyttä toego-jakkua. Virallisemmissa tilaisuuksissa asun päällä vasemman hartian yllä pidetään rachu-huivia. Vuonna 1989 kira sai virallisesti kansallispuvun aseman. Kiramuoti on muuttunut vuosikymmenten saatossa. 1930-luvulla kira oli tyypillisesti hieman lyhyempi, eli helma ulottui noin puolisääreen. Naiset pitivät sitä mekon tavoin. Tuolloin naiset eivät vielä pitäneet mekon alla wonjua tai päällä toegoa. 1970-luvulla kiran kanssa pidettävät värikkäät ja kukalliset wonjut ja toegot tulivat muotiin, ja helma piteni nilkkapituiseksi. 1980-luvun lähestyessä mekoissa muotiin tulivat viileämmät sävyt ja vyötärölle kiedottavat näyttävät vyöt. 1990-luvulla muotivärejä olivat pastellit. Suosittua oli pukeutua värikkäisiin toegoihin. 2000-luvulla kukkakuosit palasivat muotiin, ja toegot oli tapana kietoa kimonon tavoin edestä ristiin. 2020-luvulla kiroja alettiin taas tehdä viileissä väreissä ja näyttävissä kuoseissa. Tiedosto:Kunzang Choden.jpg|Kirjailija Kunzang Choden kira päällään. Hän on kiinnittänyt mekon hartioiden kohdalta koma-korun avulla. Tiedosto:Bhutan - Flickr - babasteve (96).jpg|Kiraan pukeutunut nainen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiran pukeminen mekon tavoin (Youtube- video) * Kiran pukeminen hameen tavoin (Youtube-video) Luokka:Kansallispuvut Luokka:Bhutanin kansallissymbolit
San Estanislao

San Estanislao on kaupunki Paraguayn San Pedron departementissa. Kaupunkiin viitataan usein lempinimellä Santaní. Sen asukasluku vuonna 2022 oli 46 405\. ==Maantiede== San Estanislao sijaitsee Paraguayn San Pedron departementissa noin 151 kilometrin päässä maan pääkaupunki Asunciónista. Kaupungin läpi kulkee maantie pääkaupungista kohti Pedro Juan Caballeroa. ==Historia== San Estanislaon perusti jesuiitta Sebastián de Yegros vuonna 1749. Se oli yksi viimeisistä useista alueelle perustetuista jesuiittojen lähetysasemista. San Estanislaon ja muiden vastaavien paikkakuntien perustamisen taustalla oli tarve turvata espanjalaisten kulkua seudun mateemetsiin. Mate on suosittu paikallinen juoma. 1890-luvulla Industrial Paraguaya osti suuria maa-alueita San Estanislaon ympätistöstä ja paikasta tuli tärkeä kaupan keskus. Alfredo Stroessnerin valtakaudella (ns. Stronato) Partido Coloradon eli konservatiivipuolueen puolisotilaallinen järjestö Macheteros de la Paz oli huomattava tekijä alueella. Heidän kauttansa paikkakunta oli Pastor Milciades Coronelin poliittista tukialuetta. ==Väestö== Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan San Estanislaon asukasluku oli 46 405. Kaupunki on asukasluvussa mitattuna San Pedron departementin suurin. ==Lähteet== Luokka:Paraguayn kaupungit
Arkkitehtuuri- ja designmuseo

Arkkitehtuuri- ja designmuseo (, ) on Helsingissä toimiva arkkitehtuurin ja muotoilun suomalainen valtakunnallinen vastuumuseo. Museo perustettiin vuoden 2024 alussa yhdistämällä Arkkitehtuurimuseo ja Designmuseo. Museo sijaitsee ja toimii Kaartinkaupungissa kahdessa rakennuksessa Korkeavuorenkatu 23:ssa ja Kasarmikatu 24:ssä, jotka sijaitsevat samalla tontilla. Arkkitehtuuri- ja designmuseo ylläpitää merkittävää arkkitehtuuri- ja muotoilukokoelmaa, järjestää näyttelyitä ja tapahtumia. Arkkitehtuuri- ja designmuseolle on suunnitteilla uusi museorakennus. Arkkitehtuurikilpailu ratkeaa vuoden 2025 aikana ja uusi museorakennus on tarkoitus avata yleisölle vuonna 2030. Uuden rakennuksen sijainti tulee olemaan nykyisin parkkipaikkana käytössä oleva tontti Helsingin Etelärannassa. Arkkitehtuuri- ja designmuseon johtajana toimii elokuuhun 2025 asti Maija Tanninen-Mattila. Hänen seuraajakseen on valittu Pilvi Kalhama. == Lähteet == Luokka:Helsingin museot Luokka:Suomen valtakunnalliset vastuumuseot
Yhdysvaltain heikkeneminen

Yhdysvaltain heikkeneminen on käsitys Yhdysvaltain heikentymisestä esimerkiksi vaikutusvallan, talouden, sotilaallisen voiman tai väestökehityksen mittareilla.Charles Wolf Jr., The Facts About American ‘Decline’ Hoover Institution 13.4.2011, viitattu 16.2.2025 Keskustelua Yhdysvaltain hegemonian murtumisesta alettiin käydä kylmän sodan aikana.The Future of Decline Stanford University Press, viitattu 16.2.2025 Charlie Rosen mukaan Yhdysvaltain heikkenemisestä oli tullut yksi keskeisistä yhteiskunnallisen keskustelun aiheista Yhdysvalloissa 2010-luvun alkuun mennessä.Robert Kagan, The Myth of American Decline Brookings 14.2.2012, viitattu 16.2.2025 Historioitsija Paul Kennedy piti 1980-luvulla Yhdysvaltain koettua liian suureksi kasvanutta globaalia painoarvoa maata heikentävänä. Talouden kautta Yhdysvaltain heikentymistä ovat tarkastelleet Niall Ferguson ja Martin Jacques. Heikentymistä ovat tuoneet esiin myös muiden muassa Paul Krugman, Michael Kinsley ja Mark Helprin. Heikentymisen kokemus on yhdistänyt sekä osaa vasemmistolaisista että osaa oikeistolaisista. Barack Obama piti vuonna 2012 ajatusta Yhdysvaltain heikkenemisestä tietämättömyydestä johtuneena. Myös Robert Kagan piti heikkenemistä virheellisenä käsityksenä, koska Kiinan nousun kaltaiset haasteet eivät hänen mukaansa välttämättä olleet suurempia kuin historiallinen vastakkainasettelu Neuvostoliiton kanssa. Joe Bidenin avustajan, Kamala Harrisin kansallisen turvallisuuden neuvonantajan Philip H. Gordonin mukaan Yhdysvaltain heikkeneminen on ollut näkyvä teema Donald Trumpin kampanjoinnissa ja vaikuttanut vahvasti äänestäjien kokemuksiin. Gordonin mukaan Yhdysvaltain talousluvut ja geopoliittinen asema eivät tosiasiallisesti tukeneet ajatusta heikkenemisestä.Philip H. Gordon, Trump’s Myth of American Decline Foreign Policy 4.2.2025, viitattu 16.2.2025 Heikkenemistä koskevassa keskustelussa on mitattavien lukujen lisäksi vedottu myös vähemmän eksaktisti määritettäviin ilmiöihin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalainen yhteiskunta
August Saurio

August Julius Saurio, sukunimi aik. Jansson (9. tammikuuta 1871 Tampere – 16. helmikuuta 1935 Kokemäki) oli suomalainen maamieskoulun johtaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Maisteri A. Saurio, Aamulehti, 18.02.1935, nro 47, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 16.02.2025 Saurion vanhemmat olivat nahkuri Henrik August Jansson ja Johanna Wilhelmina Villgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Porin lyseosta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1895 sekä Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1897. Saurio toimi aluksi opettajana Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistossa ja Harjun maanviljelyskoulussa. Vuonna 1900 hän siirtyi Satakunnan maanviljelysseuran karjan- ja meijerinhoidon neuvojaksi ja oli tässä toimessa vuoteen 1908 saakka. Saurio oli Kokemäen maamieskoulun johtajana 1908–1916, Turun ja Porin läänin virkatalojen tarkastajana 1916–1921 ja Suomen maatalousasiamiehenä Virossa 1921–1922. Hän oli sittemmin Etelä- Pohjanmaan järvialueen maamieskoulun johtajana 1926–1930 ja Kokemäen maamieskoulun johtajana 1930–1935. Saurio hoiti monia maataloudellisia luottamustoimia ja oli pitkään Satakunnan maanviljelysseuran ja LSK:n johtokuntain jäsenenä ja viimeksimainitun johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului Valion hallintoneuvostoon ja toimi Satakunnan hevosjalostusliiton puheenjohtajana. Saurio suomensi myös joitain maatalousalan kirjoja. August Saurio oli naimisissa vuodesta 1897 opettaja Lilli Lydia Stenbäckin kanssa. == Suomennoksia == * N. Ödegaard : Maanviljelys-oppi ; norjan kielestä suom. ja Suomen oloihin sovittanut A. Saurio. Edlund, Helsinki 1897, 3. painos 1911 * Heinrich Leutemann : Eläinkunta: kuvitettu luonnonhistoria nuorisolle ; mukaillen suom. A. Saurio. Hagelstam, Helsinki 1899 * Carl Erik Bergstrand : Maanviljelijän käsikirja: kolmessa osassa. 1, Viljellystä maasta, sen muodostumisesta, ominaisuuksista ja hoidosta y. m.; suom. ja Suomen oloihin sovittanut A. Saurio. Satakunnan kirjakauppa, Pori 1901-1902 * Carl Erik Bergstrand : Maanviljelijän käsikirja: kolmessa osassa. 2, Viljelyskasvien kasvatus sekä niittyjen, hakomaiden ja metsien hoito; suom. ja Suomen oloihin sovittanut A. Saurio. Satakunnan kirjakauppa, Pori 1901-1902 * Carl Erik Bergstrand ja W. Nauckhoff : Maanviljelijän käsikirja: kolmessa osassa. 3, Kotieläinten hoidosta ja kalanviljelyksestä sekä maanviljelyksen sivu- elinkeinoista y. m.; suom. ja Suomen oloihin sovittanut A. Saurio. Satakunnan kirjakauppa, Pori 1903-1904 == Lähteet == Luokka: Suomen koulujen rehtorit Luokka: Suomentajat Luokka: Vuonna 1871 syntyneet Luokka: Vuonna 1935 kuolleet
Kusmark

Kusmark on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 471 asukasta. ==Tunnettuja henkilöitä== * Viktor Arvidsson (s. 1993), jääkiekkoilija * Pär Lindholm (s. 1991), jääkiekkoilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Örviken

Örviken on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 442 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Södra Bergsbyn och Stackgrönnan

Södra Bergsbyn och Stackgrönnan on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 382 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Ostvik

Ostvik on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 442 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Bygdsiljum

Bygdsiljum on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 291 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Myckle

Myckle on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 291 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Muhsin Hendricks

Muhsin Hendricks (1967 Kapkaupunki – 15. helmikuuta 2025 Gqeberhan lähistö) oli eteläafrikkalainen imaami ja seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia edistänyt aktivisti.Meet the gay imam who started South Africa's first LGBTIQ friendly mosque SBS 25.1.2019, viitattu 16.2.2025 Todah Opeyemi, World's 'first openly gay imam' shot dead in South Africa BBC 16.2.2025, viitattu 16.2.2025 Häntä kutsuttiin maailman ensimmäiseksi avoimesti homoseksuaaliseksi imaamiksi. Hendricksin isä oli henkiparantaja ja äiti opettaja moskeijassa. Hänen isoisänsä oli imaami. Hendricks opiskeli Islamilaisten opintojen yliopistossa Karachissa Pakistanissa. Hän meni naimisiin naisen kanssa Kapkaupungissa vuonna 1991. Avioliitosta syntyi kolme lasta. Hendricks masentui kaksoiselämän takia ja erosi vaimostaan. Hän tuli kaapista vuonna 1996 ja perusti The Inner Circle -järjestön, joka tuki seksuaalivähemmistöihin kuuluvia muslimeja ja tarjosi näille turvallisen tilan. Sittemmin Hendricks perusti Al-Ghurbaah Foundationin, jonka kautta hän johti homoseksuaalisille ja muille marginalisoiduille muslimeille suunnattua Masjidul Ghurbaah -moskeijaa Kapkaupungin Wynbergissä. Hän solmi uuden avioliiton miehen kanssa.Lola Wanyonyi, Gay Imam in South Africa is happily married Orato 8.8.2021, viitattu 16.2.2025 Hendricks haastoi islamin perinteiset tulkinnat ja edisti inklusiivisia, myötätuntoisia uskonkäsityksiä. Hän korosti uskontojen välistä vuoropuhelua ja uskonnollisten yhteisöjen tukea seksuaali- ja sukupuolivähemmistöihin kuuluville. Hendricks oli aiheena dokumentissa The Radical (2022). Hendricks kuoli matkustaessaan autossa, joka joutui väijytetyksi ja johon ammuskeltiin lähellä Gqeberhaa helmikuussa 2025. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset henkilöt Luokka:Imaamit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Eteläafrikkalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2025 kuolleet
Drängsmark

Drängsmark on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 346 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Frostkåge

Frostkåge on taajama Skellefteån kunnassa Västerbottenin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli vuoden 2023 lopussa 212 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Skellefteån kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Onni Hynninen

Olavi Onni Albin Hynninen (27. marraskuuta 1910 Äyräpää – 24. kesäkuuta 2001 ValkeakoskiOnni Hynninen olympediassa) oli suomalainen kivääriampuja. Hynninen osallistui Lontoon vuoden 1948 olympialaisiin ja neljiin ammunnan MM-kisoihin (1937, 1939, 1947 ja 1954). Hänen paras menestyksensä oli vuoden 1947 MM- kisojen ns. kivääriammunnan englantilaisottelussa makuulta saatu pronssimitali. == Olympialaiset ja MM-kilpailut == Armeijan palveluksessa olleen Hynnisen ura ampujana alkoi 1930-luvun lopulla. Hän osallistui MM- kisoihin Malmilla 1937, mutta silloin ei vielä tullut menestystä. Seuraavissa vuoden 1939 Luzernin MM-kisoissa hän oli hopeaa voittaneessa vapaakiväärijoukkueessa ja sijoittui henkilökohtaisessa kisassa 19:ksi. Sotien jälkeen hän oli mukana Tukholman MM-kisoissa, joissa hän sai henkilökohtaisen MM-pronssin ns. englantilaisottelussa eli pienoiskiväärin 60 laukauksen 50 ja 100 jaardin makuuammunnassa. Lisäksi tuli joukkuehopeaa vapaakiväärijoukkueessa kuten jo ennen sotia vuoden 1939 kisoissa. Hän sai myös joukkuehopean pienoiskiväärin makuulta ja -joukkuepronssia pystyltä. Vapaakiväärin henkilökohtaisessa kisassa hän oli toiseksi paras suomalainen Pauli Janhosen voittamassa MM-kisassa sijoituksen ollessa 9. ja pienoiskiväärin henkilökohtaisessa makuuammunnassa 4. niukasti kultakamppailusta jääneenä. Vuoden 1954 Caracasin MM-kilpailuissa Hynninen kilpaili vapaakiväärin henkilökohtaisessa kisassa ja edusti Suomea joukkuekilpailuissa, jossa Suomen joukkue sijoittui neljänneksi. Hynnisen oma tulos oikeutti 26:ksi Vilho Ylösen sijoittuessa MM-pronssille. Hynninen osallistui pienoiskiväärin makuuammunnan 50 metrin kilpailuun vuoden 1948 Lontoon olympialaisissa, jossa hänen sijoituksensa oli 16. == Mitalit MM- kisoissa == === Henkilökohtainen kilpailu === ;Pronssia *50 yd + 100 yd pienoiskivääri, makuu 60 ls (1947 Tukholma) === Joukkuekilpailu === ;Hopeaa *300 m vapaakivääri, asennot (1939 Luzern) *300 m vapaakivääri, asennot (1947 Tukholma) *50 m pienoiskivääri, makuu (1947 Tukholma) ;Pronssia *50 m pienoiskivääri, pysty (1947 Tukholma) SM-kisoissa Onni Hynninen saavutti vuosina 1938–1957 seitsemän SM-kultaa lajeinaan vapaakivääri, sotilaskivääri ja pienoiskivääri. Hän osallistui Suomen edustajana kaikkiaan yhdeksään maaotteluun vuosina 1935–1956. Hän jatkoi ampumauraansa eläkevuosina saavuttaen neljä SM-kultaa ikämies- ja veteraanivuosina. Ammatillisen uran Hynninen teki Suomen puolustusvoimien palveluksessa niin, että siirtyessään reserviin hän oli toimiupseerina ylennetty yliluutnantiksi. Ampumaurheilu- urastaan Hynninen sai Suomen urheilun hopeisen ansioristin ja Suomen Leijonan ritarimerkin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Annika Falkengren

Annika Falkengren (s. 1962) on ruotsalainen ekonomisti, joka toimi Skandinaviska Enskilda Bankenin pääjohtajana vuosina 2005–2017. Hän on myös istunut muun muassa Volkswagenin ja vakuutusyhtiö Munich Re:n hallintoneuvostoissa. Forbes nimesi hänet vuonna 2010 maailman 65. vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi. Hän oli sadan henkilön listauksessa ainoa ruotsalainen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset pankinjohtajat Luokka:Ruotsalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anders af Botin

Anders af Botin (15. maaliskuuta 1724 Hagby – 22. syyskuuta 1790 Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja virkamies. Botin tutki ruotsin taloudellista ja sosiaalista historiaa primäärilähteiden avulla. Vuonna 1777 hän julkaisi ruotsin kielen kieliopin Svenska språket i tal och skrift. Botin valittiin vastaperustetun Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1786. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1724 syntyneet Luokka:Vuonna 1790 kuolleet
BibleProject

BibleProject on voittoa tavoittelematon, joukkorahoitettu, järjestö joka tuottaa ilmaisia resursseja Raamatun tulkitsemiseen. Järjestön tuottamat materiaalit ovat esimerkiksi videoita, podcasteja, artikkeleja ja kursseja. Järjestö on perustettu vuonna 2014 ja sen tuottamat resurssit on käännetty yli 50 kielelle ja lisäksi järjestö on julkaissut mobiilisovelluksen. Järjestö sijaitsee Oregonin Portlandissa. Järjestö on saanut alkunsa vuonna 2014 Multnomahin yliopistossa opiskelleiden Tim Mackien ja Jon Collinsin toimesta, kun he loivat videoita ja jakoivat ne verkossa ilmaiseksi. Ystävysten tarkoituksena on ollut yhdistää teologista ja tarinankerronnallista osaamista ja kannustaa sitä kautta Raamatun ymmärtämiseen. YouTubessa järjestö raamattuanimaatioita on katsottu erityisesti 18–35-vuotiaiden nuorten miesten toimesta Vuoden 2025 alussa projektin videoita on katosttu YouTubessa yli 620 miljoonaa kertaa yli 200 maassa ja niillä on yli 5 miljoonaa tilaajaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BibleProjectin YouTube-kanava Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset järjestöt Luokka:Opetustekniikka Luokka:Youtube-kanavat Luokka:Kristillinen media
Egyptin kansallinen mediaviranomainen

Kansallinen mediaviranomainen (, , lyhennys NMA) on vuonna 2014 perustettu Egyptin kansallinen yleisradioyhtiö. Se on Euroopan yleisradiounionin ja Arabimaiden radiounionin jäsen. Valtionyhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Ahmed Al-Maslamani. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivut (maspero.eg) Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Egyptiläiset yritykset
Landon Dickerson

Landon Dickerson (s. 30. syyskuuta 1998 Hickory, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on hyökkäyksen sisempi linjamies. Dickerson edustaa NFL-joukkue Philadelphia Eaglesia. Ennen NFL-uraansa hän pelasi Floridan osavaltionyliopiston ja Alabaman yliopiston joukkueissa. Eagles varasi hänet toisella kierroksella 37. varausvuorolla vuoden 2021 NFL:n varaustilaisuudessa. https://www.pro-football- reference.com/players/D/DickLa00.htm Heinäkuussa 2021 Dickerson teki Eaglesin kanssa tulokassopimuksen. https://www.philadelphiaeagles.com/news/landon- dickerson-eagles-signs-contract Maaliskuussa 2024 Dickerson teki Eaglesin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 87 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.si.com/college/alabama/bamanfl/report-crimson- tide-product-landon-dickerson-becomes-highest-paid-guard-in-nfl-history Dickerson oli mukana Eaglesin joukkueessa, kun Eagles voitti Super Bowl LIX:n kaudella 2024. Hänet on valitty Pro Bowl-tähdistöotteluu kolme kertaa kausina 2022, 2023 ja 2024. Dickerson on pelannut 63 NFL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hänellä on yksi taklaus. Dickerson on pelannut yhdeksän NFL:n pudotuspelien ottelua ilman tilastomerkintöjä. Uran tilastot päivitetty kauden 2024 jälken. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yes California

Yes California on yhdysvaltalainen poliittinen liike, joka on ajanut Kalifornian irtautumista liittovaltiosta.Charles R. Davis, A leading California secession advocate got funding and direction from Russian intelligence agents, US government alleges Business Insider 2.8.2022, viitattu 17.2.2025 Yes Californian perusti oikeistolainen kansalaisvaikuttaja Louis J. Marinelli, joka oli asunut Jekaterinburgissa Venäjällä. Liike nousi julkisuuteen Donald Trumpin voittamien vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen. Yes California ajoi kansanäänestystä Kalifornian itsenäisyydestä vuodelle 2019. Liikkeen toiminta hiipui kiistojen, kuten mahdollisten Venäjä-kytkösten seurauksena.Fred Roggin, California Secession: Could the Golden State Go Solo? NBC Palm Strings 5.2.2025, viitattu 17.2.2025 Vuoden 2022 syytekirjelmän mukaan Venäjän globalisaation vastaisen liikkeen johtaja, moskovalainen Aleksandr Ionov oli vaatinut venäjäksi lähetetyssä sähköpostiviestissä kuvernöörin toimistoon tunkeutumista osana Yes California -ryhmän toimintaa vuonna 2018. Syyttäjät katsoivat taustalla olleen Venäjän tiedusteluviranomaisten pyrkimyksen Yhdysvaltain horjuttamiseksi poliittisten liikkeiden muuttamisella Venäjän hallinnon työkaluiksi. Yes California on jatkanut toimintaansa 2020-luvulla ja muun muassa pyrkinyt hankkimaan tukea Iranista. Kalifornian irtautumishankkeesta on käytetty nimeä “Calexit”.Ryan Lovelace, YesCalifornia turns to Iran for help with campaign Washington Times 7.4.2020, viitattu 17.2.2025 == Lähteet == Luokka:Kalifornia Luokka:Kansalaisliikkeet
Aleksandr Vinnik

Aleksandr Vinnik () on venäläinen mies, jota syytettiin kryptovaluuttoihin liittyneestä rahanpesusta Yhdysvalloissa.Russian crypto expert Alexander Vinnik returns to Moscow in Russia-US prisoner swap, reports say AP News 14.2.2025, viitattu 17.2.2025 Vinnik ylläpiti BTC-e-palvelua, yhtä maailman suurimmista kryptovaluuttapörsseistä.Filipp Lebedev, Mark Trevelyan, Who is Alexander Vinnik, the Russian prisoner being traded for American Marc Fogel? Reuters 12.2.2025, viitattu 17.2.2025 Hänet pidätettiin vuonna 2017 Kreikassa epäiltynä rahanpesusta kryptovaluuttapörssin kautta. Pidätys tehtiin Yhdysvaltain pyynnöstä, ja Vinnik siirrettiin Yhdysvaltoihin pidätyksen jälkeen. Vinnikin epäiltiin siirtäneen neljän miljardin dollarin arvosta tuottoja kiristyshaittaohjelmista, identiteettivarkauksista, huumekaupasta ja muusta rikollisesta toiminnasta.Russian cybercriminal Alexander Vinnik returns to Moscow after prisoner swap France24 14.2.2025, viitattu 17.2.2025 Yhdysvaltain viranomaiset kytkivät Vinnikin myös japanilaisen Bitcoin-pörssi Mt. Goxin kaatumiseen hakkeroinnin seurauksena vuonna 2014. Oikeusministeriön mukaan hän oli hankkinut varoja Mt. Goxin kautta ja pessyt niitä BTC-e:n sekä toisen kryptovaluuttapörssinsä Tradehillin kautta. Vinnik tunnusti syyllisyytensä salaliittoon rahanpesun suorittamiseksi toukokuussa 2024. Hänet oli määrä tuomita tammikuussa 2025. Liittovaltion tuomari kuitenkin päätti marraskuussa 2024 lykätä tuomitsemista kesäkuuhun 2025. Vinnik vapautettiin vankeudesta Kaliforniassa ja siirrettiin 13. helmikuuta 2025 Moskovaan. Vankienvaihdossa Venäjä vapautti maassa vangitun opettaja Marc Fogelin. Toimittaja Andrei Zaharov on julkaissut kirjan Vinnikin tapauksesta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Reino Niiniranta

Reino Niiniranta (1927 – 12. marraskuuta 2012) oli suomalainen kuvataiteilija ja animaatioelokuvien tekijä. Hän sai Jussi-palkinnon vuonna 1980 lyhytelokuvasarjastaan Jumalten aika, kahdesti valtion elokuvataidepalkinnon ja monia muita palkintoja Suomessa ja ulkomailla. Niiniranta menestyi animaatioillaan kaitafilmiharrastajien kansainvälisissä kilpailuissa 1960-luvulta lähtien. Niinirannan silkkipaperia ja pahvia hyödyntävää pala- animaatiotekniikkaa on kutsuttu siluettitekniikaksi ja kollaasianimaatioksi. Hän teki elokuvansa alusta loppuun itse ilman tarkkaa etukäteiskäsikirjoitusta niin, että tarinan yksityiskohdat syntyivät kuvaushetkellä. Selostustekstin ja muut äänet hän mietti vasta kuvallisen tarinan valmistuttua. Reino Niiniranta on suunnitellut Satakunnan maakuntalipun. Vuonna 1982 Niinirannan ystävistään tekemiä karikatyyrejä oli esillä elokuvateatteri Nordian aulassa Helsingissä. Niiniranta tunnettiin myös harrastajarumpalina. ==Filmografiaa== *Mies (1971) *Kalevala (1976) **osat Synty, Väinämöinen ja Joukahainen, Sampo, Lemminkäinen, Pohjolan häät, Kullervo ja Sammon ryöstö *Pieni merenneito (1977) *Jumalten aika (1979) **osat Prometheus, Faethon, Daidalos, Kadmos, Midas ja Orfeus *Lohengrin (1982) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Jussi-palkinnon saajat
Papergames

Papergames on kiinalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, jonka päämaja on Suzhoussa. Yritys on perustettu vuonna 2013. Yritys on tunnettu Nikki- sarjan peleistä. Vuonna 2024 yrityksen liikevaihto oli lähes miljardi dollaria. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset videopeliyritykset
San Ignacio Guazú

San Ignacio Guazú on kaupunki Paraguayn Misionesin departementissa. Se on saanut alkunsa jesuiittojen lähetysasemana vuonna 1609. Vuonna 2022 sen asukasluku oli 29 430\. ==Maantiede== San Ignacio Guazú sijaitsee Paraguayn Misionesin departementissa noin 225 kilometriä maan pääkaupunki Asunciónista. Sen mudosotamalla piirikunnalla on pinta-alaa 2 020 km². ==Historia== Arapysandu-niminen guaranien päällikkö pyysi vuoden 1609 paikkeilla espanjalaisia lähettämään mailleen pappeja. Paikalle lähetettiin Marcial de Lorenzana ja Francisco de San Martín Asunciónista. Matkalla heihin liittyi pappi Fernando de la Cueva ja joitakin kristinuskoon kääntyneitä guaraneja. Lopulta he saapuivat Arapysandun kylään, jonne San Ignacion jesuiittojen lähetysasema perustettiin 24. joulukuuta 1609. Paikannimeen lisättiin myöhemmin vielä termi Guazú eli Suuri, erotuksena San Ignacio Minín lähetysasemaan nykyisen Argentiinan puolella. Alkuperäinen lähetysasema sijaitsi Paraguay- ja Paranájokien yhtymäkohdalla, mutta sitä siirrettiin kahdesti itään nykyiselle paikalleen vosina 1628 ja 1668. Tarkoituksena oli väistää alueella vaikuttaneita fransiskaanilähetyssaarnaajia. Alkuperäinen lähetysasema ei ole säilynyt nykypäiviin. Paikkakunnasta kehittyi kuitenkin oman alueensa kaupan keskus, joka hyötyi ympäröivästä hedelmällisestä maatalousalueesta. ==Väestö== San Ignacio Guazún asukasluku oli Paraguayn vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan 29 430. Heistä noin 3/5 asuu kaupunkialueella ja loput maaseudulla. Kaupunki on ollut tunnettu hiljaiseen viikkoon liittyvistä juhlallisuuksistaan, kuten Cuadros Vivientes ja Via Crucis. Tapahtumia vietetään Tañarandyn kaupunginosassa ja ne vetävät paikalle myös matkailijoita. ==Lähteet== Luokka:Paraguayn kaupungit
Mauno Kosonen

Mauno Ensio Kosonen (1. helmikuuta 1943 Sääminki – 2. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen maantieteilijä ja professori. Mauno Kosonen syntyi maatyömies Antti Ensio Kososen ja postiaseman hoitaja Saara Johanna Laukkasen perheeseen. Hän avioitui 1967 lehtori Outi Lamminpään kanssa. Kosonen tuli ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1962, opiskeli biologiaa ja maantiedettä Helsingin yliopistossa ja valmistui sieltä filosofian maisteriksi 1971 ja lisensiaatiksi 1975. Filosofian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1978 tutkimuksella Kaupunkielinkeinojen dekonsentraatiosta Turun kaupunkiseudulla. Kosonen oli tutkija Helsingin kauppakorkeakoulussa 1966–1967 ja Suunnittelututkimukset Oy:ssä 1967–1970 ja assistentti Helsingin yliopistossa 1969–1980 ja Teknillisessä korkeakoulussa 1974–1975. Helsingin yliopiston suunnittelumaantieteen vt. aoulaisprofessori hän oli 1978–1980, apulaisprofessori 1980–1995 ja professori vuodesta 1995 eläköitymiseensä asti. Hän oli myös vieraileva professori Tarton yliopistossa 1999–2000 ja toimi Helsingin yliopiston matemaattisluonnontieteellisen tiedekunnan dekaanina 1994–2003 ja yliopiston yhteiskunnallisen vuorovaikutuksen vararehtorina vuodesta 2003. Kosonen oli Savolaisen osakunnan inspehtori 2000–2007 ja osakunnan kunniajäsen vuodesta 2014. Hän julkaisi sekä tutkimuksia että raportteja ja tieto- ja oppikirjoja yksin ja muiden kanssa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Manne muistelee, Helsinki: Savolaisen Osakunnan Seniorit r.y, 2024 Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Katkarapurisotto

Katkarapurisotto on risottoruoka, jossa olennaisena raaka-aineena ovat katkaravut. Siihen sopivat kalaliemi tai lihaliemi. Katkarapurisottoon saadaan lisää makua chilistä tai parmesaanijuustosta. == Lähteet == Luokka:Riisiruoat
Roni Kytönen

Roni Kytönen (s. 29. marraskuuta 1999) on suomalainen endurokuljettaja. Kytönen kilpailee E1-luokassa enduron maailmanmestaruussarjassa. Kytönen ajaa kaudella 2025 KR69 World Enduro Team -tallissa. Kytösen mekaanikkona toimii entinen enduro-kuljettaja Samuli Aro. Portugalin kilpailussa helmikuussa 2025 Kytönen ajoi E1-luokan voittoon Portugalin mestaruussarjan kilpailussa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset endurokuljettajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elsie Johansson

Elsie Johansson (o.s. Eriksson; 1. toukokuuta 1931 Vendel – 15. helmikuuta 2025) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, runokokoelma Brorsan hade en vevgrammofon ilmestyi vuonna 1979. Johansson tunnetaan erityisesti romaanitrilogiasta Glasfåglarna (1996), Mosippan (1998) ja Nancy (2001), joka kertoo työläistytön varttumisesta 1930- ja 1940-luvuilla. Ne julkaistiin vuonna 2003 yksissä kansissa nimellä Berättelsen om Nancy. Johansson oli kotoisin Uppsalasta. Hän sai uransa aikana useita palkintoja, muun muassa Sveriges Radion romaanipalkinnon, Stig Dagerman -palkinnon ja Arbetarnas bildningsförbundin kirjallisuuspalkinnon. Vuonna 2022 perustettiin Elsie-palkinto, joka myönnetään vuosittain jollekin Uppsalan läänissä asuvalle kirjailijalle, joka kirjoittaa Elsie Johanssonin hengessä. ==Yksityiselämä== Elsie Johansson meni naimisiin 18-vuotiaana ja sai ainoan lapsensa 19-vuotiaana. Avioliitto päättyi eroon 55 vuoden jälkeen. Myöhemmin hän rakastui lapsuudenystävänsä leskeen. ==Teoksia== * Brorsan hade en vevgrammofon (1979) * Kvinna som mötte en hund (1984) * Mormorsmysteriet (1987) * Glasfåglarna (1996) * Mosippan (1998) * Nancy (2001) * Näckrosträdet (2004) * Sin ensamma kropp (2008) * Sagas bok (2014) * Riktiga Elsie (omaelämäkerta, 2017) * Bladet från munnen (2021) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2025 kuolleet
Elsie

Elsie on pääasiassa englannin- ja ruotsinkielisissä maissa esiintyvä naisen etunimi, Elisabet-nimen lyhentynyt muoto. Suomessa nimi Elsie on helmikuuhun 2025 mennessä annettu 430 henkilölle. == Tunnettuja Elsie-nimisiä == * Elsie Alison, oik. Elsie Sohlberg (1892–1952), suomalainen kirjailija * Elsie Johansson (1931–2025), ruotsalainen kirjailija * Elsie Naumburg (1880–1953), yhdysvaltalainen lintutieteilijä * Elsie Suddaby (1893–1890), brittiläinen sopraano * Elsie Uwamahoro (s. 1988), burundilainen uimari * Elsie Maud Wakefield (1886–1972), brittiläinen sienitieteilijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Hannu Väisänen

Hannu Väisänen -nimisiä henkilöitä ovat: * Hannu Väisänen (1950–2000), suomalainen ulkomaantoimittaja ja kirjeenvaihtaja * Hannu Väisänen (s. 1951), suomalainen kuvataiteilija ja kirjailija * Hannu Väisänen (s. 1978), suomalainen jääkiekkoilija.