EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo Kiuruveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kiuruveden julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kiuruveden kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Anna-Mari Mårdin muistokivi (Anna-Marin patsas) Kuorevirrankatu 13, Virranrannan vanhainkodin piha (karttalinkki likimääräinen) Kiuruveden keskustaajama 1993 Heränneitä Kristuksen ristin juurellaKiuruveden kirkko; Kiuruvedenseurakunta.fi Kiuruveden kirkon oven yläpuolella, Kirkkokatu 8 Jalkaväen sotilaskoulutuskeskuksen muistolaattaJV:n sotilaskoulutuskeskuksen muistolaatta; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Kiuruveden kaupungintalon pihan pylväikkö, Harjukatu 2 (karttalinkki likimääräinen) Kiuruveden keskustaajama 1994 Karjalaan jääneiden muistomerkki Kiuruveden ortodoksisen kirkon piha, Niemistenkatu 6 Kiuruveden keskustaajama 1959 Kaskisavut Raivaajapuiston pohjoispää, Rinnekatu (2) Kiuruveden keskustaajama 1976 Kirmailijat (Kirmaavat vasikat) Kiuruveden torin laidalla, Asematie 3 Kiuruveden keskustaajama 2004 Kiuruveden ensimmäisen (1765-1852) ja toisen kirkon (1852-1937) muistomerkki (samalla Sankarivainajien muistomerkki) Vanha hautausmaa, Kirkkokatu Kiuruveden keskustaajama Arkkitehtitoimisto Harmia& Backman 1946 100px Nälkään kuolleiden muistomerkki Järven puolella Kirkkokatua, metsikössä Pappilanrannan uimarannan P-alueen länsipuolella; lähin osoite Metsäpolku 2 Kiuruveden keskustaajama 1955 Paavo Tikkasen muistomerkki Lähteentie 8, Kiuruveden vanhan kirjaston edessä Kiuruveden keskustaajama 1994 Remeksen suvun muistokiviMurtomäen Remekset; Seppo Remeksen kotisivusto Remeskylän Murtomäessä, Turhalan Vanhatalo; suuren kuusen juurella 1959 Runonlaulaja Antti Vartiaisen muistokivi Lähteentie 8, Kiuruveden vanhan kirjaston edusta 1985 Sankarihautojen muistomerkki Vanha hautausmaa, Kirkkokatu 1946 100px Tieikonikappeli Valtakadun ja valtatien 27 (Pyhäsalmentie) risteyksen lounaispuolella 1998 Vakaumuksensa puolesta kuolleiden muistomerkkiPunaisten muistomerkki, Kiuruvesi; Punaisten muistomerkit Vanha hautausmaa, Kirkkokatu 1978 Vapaussodassa kaatuneiden muistomerkki Vanha hautausmaa, Kirkkokatu; lähellä sankarimuistomerkkiä ja -hautoja (karttalinkki likimääräinen) 1919 Veteraanijärjestöjen muistomerkki (eli Rintamalle lähteneiden muistokivi)Veteraanijärjestöjen muistomerkki; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Huom! Virheellinen vuosiluku Valtion virastotalon puisto, Asematie 4 (torin ja kaupungintalon puolivälissä) 1991 Viekijärvi (Evakossa Kiuruvedellä 1939-1940 menehtyneiden muistomerkki) Tuonelanharjun hautausmaa, Tuonelanharjuntie 135 (karttalinkki likimääräinen) 1970 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kiuruveden kulttuurikävely (lopussa kartta) Luokka:Kiuruvesi Kiuruvesi
Ashin Wirathu

Ashin Wirathu ("Herra Wirathu"), yleensä vain Wirathu (s. 1968) on tunnettu myanmarilainen buddhalaisten hengellinen johtaja ja kiihkeän kansallismielinen vaikuttaja. Hän on 969-liikkeen hengellinen johtaja sekä Myanmaria ja buddhalaisuutta puolustavan Ma Ba Tha -liikkeen johtaja. Wirathun harjoittaman laajan rasistis-kiihkouskovaisen saarnaamisen on katsottu merkittävästi auttaneen nykyisä Myanmarin rohingyoihin kohdistuneita vainoja. == Wirathu == Wirathu liittyi 2000-luvulla vanhoillisbuddhalaiseen 969-liikkeeseen. Wirathu on kiihkeästi vastustanut islamia, jonka pelkää aikaa myöten valtaavan koko Myanmarin. Hallitus pidätti Wirathun vuonna 2003 kansan kiihotuksesta. Vuonna 2007 vapaana olleet buddhalaismunkit alkoivat osoittaa mieltään hallitusta vastaan. Myanmarin demokratisoimisprosessin takia Wirathu pääsi vapaaksi vuonna 2011. Wirathu oli ylpeä siitä, että oli jyrkkä kovan linjan buddhalainen. Wirathu lietsoi tämän jälkeen vuonna 2012 alkaneita levottomuuksia, jotka johtivat suureen Rohinghya-kansan vainoon vuodesta 2013 alkaen. Wirathu levitti ideoitaan muun muassa Internetissä. Wirathu kiisti buddhalaisten muslimeita vastaan käyttämän väkivallan, tyytyen syyttämään muslimeja buddhalaisten vastaisesta väkivallasta. Myanmarin hallinto kielsi vuoden ajaksi Wirathua vuonna 2017 pitämästä saarnojaan. == Lähteet == Luokka:Myanmarilaiset henkilöt Luokka:Buddhalaiset munkit Luokka:Islamin kriitikot Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tornado (P44)

Tornado (runkonumero P44) on Espanjan laivaston vuonna 2011 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin 31. heinäkuuta 2006 Navantialta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 2010. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 2011 ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 2012.Waters 2013 s. 86buquesdeguerra.com == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Meteoro-luokan ulkovartiolaivat
Pekka Puustinen (toimittaja)

Pekka Puustinen on suomalainen toimittaja. Hän on ollut aikaisemmin Karjalan Maan päätoimittaja ja toiminut sen jälkeen sanomalehti Karjalaisessa. Puustinen on koulutukseltaan opettaja, mutta siirtyi heti toimittajaksi. Hän tuli Karjalan Maan palvelukseen 1978 ja oli sen päätoimittaja vuoteen 2011, jolloin lehti lakkautettiin.Pekka Puustinen ei malta jättää toimittajuutta. Ylen uutiset 24.11.2011 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Pohjois-Karjalan aluevaltuutetut
Audaz (P45)

Audaz (runokonumero P45) on Espanjan laivaston vuonna 2017 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin 7. toukokuuta 2014 Navantialta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 2016. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 2017 ja se otettiin palvelukseen 28. heinäkuuta 2018.buquesdeguerra.comSeaforth World Naval Review 2015 s. 64Seaforth World Naval Review 2016 s. 64 == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == Luokka:Meteoro-luokan ulkovartiolaivat
Furor (P46)

Furor (runokonumero P46) on Espanjan laivaston vuonna 2017 vesillelaskettu Meteoro-luokan ulkovartiolaiva (). == Valmistus == Alus tilattiin 7. toukokuuta 2014 Navantialta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 2016. Alus laskettiin vesille 8. syyskuuta 2017 ja se otettiin palvelukseen 21. tammikuuta 2019.buquesdeguerra.comSeaforth World Naval Review 2015 s. 64Seaforth World Naval Review 2017 s. 70 == Palvelus == Alus on palveluksessa. == Lähteet == Luokka:Meteoro-luokan ulkovartiolaivat
Furor

Furor voi tarkoittaa seuraavia Espanjan laivaston aluksia tai alusluokkia: *Furor-luokka, laivaston ensimmäinen hävittäjäluokka **Furor (1896), Furor- luokan nimikkoalus *Furor (D34), Audaz-luokan hävittäjä *Furor (P46), Meteoro- luokan ulkovartioalus.
Pekka Puustinen (diplomaatti)

Pekka Puustinen (s. 19. huhtikuuta 1963) on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut vuodesta ulkoministeriön palveluista vastaavana alivaltiosihteerinä. Sitä ennen hän toimi Pariisissa pysyvän OECD- ja Unesco-edustuston päällikkönä 1. syyskuuta 2016 alkaen. Hän siirtyi tehtävään ulkoasiainministeriön kehityspoliittisen osaston osastopäällikön virasta ja oli sitä ennen eri tehtävissä kehityspoliittisella osastolla, muun muassa toimialapolitiikan yksikön päällikkönä. Puustinen tuli ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1991. Hän on työskennellyt valtiosihteerien virkamiessihteerinä, henkilöstöhallintotehtävissä sekä Amerikan ja Aasian osaston apulaisosastopäällikkönä. Hän työskenteli 1997–2000 suurlähetystöissä Bonnissa ja Berliinissä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä. Ennen ulkoministeriöuraansa hän oli Keskisuomalaisen vapaana toimittajana Latinalaisessa Amerikassa sekä YK:n kehitysohjelman UNDP:n palveluksessa Keski-Amerikassa.Pekka Puustinen, Kehityksen tekijät, Ulkoministeriö. Viitattu 22.12.2017 Puustinen valittiin ulkoasiainhallinnon Vuoden esimieheksi 2005. == Lähteet == Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sähköherkkyyssäätiö

Sähköherkkyyssäätiö sr on säätiörekisteriin rekisteröity suomalainen säätiö, jonka tarkoituksena on tukea sähköherkkien toimintakykyä ja hyvinvointia ja edistää sähköherkkyyden tutkimusta. Sähköherkkyyssäätiö on perustettu ja rekisteröity marraskuussa 2016 ja aloittanut toimintansa keväällä 2017. Säätiöllä on toimipaikka Helsingissä ja Turussa. Lokakuussa 2017 Sähköherkkyyssäätiö avasi vertaistukipuhelimen ja sähkömagneettisten kenttien mittauspalvelun. == Kritiikkiä == Ylen tutkivan journalismin ohjelman MOT:n mukaan säätiö on muun muassa rahoittanut 5g-matkapuhelinverkon rakentamista vastustavan kampanjan mainoskuluja ja neuvonut säteilystä huolestuneita ihmisiä jopa harkitsemaan asunnostaan muuttamista. Säätiön edustajat kieltäytyivät haastattelusta eikä säätiö perustellut MOT:lle, miksi se neuvoo ihmisiä näin. MOT:n mukaan säätiön keskeisintä toimintaa on sähköherkkien neuvonta ja apuvälinelainaamon pyörittäminen. Säätiö on lainannut ensimmäisten toimintavuosiensa aikana apuvälineitä yli sadalle henkilölle. Säätiö lainaa apuvälineitä ilmaiseksi. Mikäli lainaaja haluaa kokeilujakson jälkeen ostaa välineet itselleen, säätiö tarjoaa kauppiaiden yhteystietoja. MOT:n mukaan mobiilisäteilyltä suojaavat välineet ovat kasvava bisnes, joka pohjaa kyseenalaisiin väitteisiin säteilyn vaarallisuudesta. Yksikään Ylen haastattelemista lääketieteen asiantuntijoista ei suositellut mobiilisäteilyltä suojautumista, koska oireet eivät johdu säteilystä vaan nosebo-ilmiöstä, jolloin apuvälineiden käyttö voi pikemminkin pahentaa oireita kuin vähentää niitä. == Katso myös == * Sähköherkkyys * Ympäristöherkkyys == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset säätiöt
Axel Haglund

Axel Matias Haglund (16. joulukuuta 1884 Helsinki – 21. helmikuuta 1948 Riihimäki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja.Siukonen, s. 45 Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912, jossa hän karsiutui yksikössä ensimmäisellä kierroksella hävittyään sittemmin pronssia saavuttaneelle Kanadan Everard Butlerille.Arponen, s. 61 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Oskar Forsman

Oskar Edvin Forsman (13. elokuuta 1878 Espoo – 19. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella.Siukonen, s. 38Arponen, s. 61 Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Johan Nyholm

Johan Waldemar Nyholm (3. helmikuuta 1881 Pirkkala – 8. huhtikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella.Siukonen, s. 229Arponen, s. 61 Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Emil Nylund (soutaja)

Emil Nylund (23. marraskuuta 1881 Helsinki – 30. tammikuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella.Siukonen, s. 230Arponen, s. 61 Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Edvin Lönnberg

Karl Edvin Lönnberg (13. maaliskuuta 1885 Helsinki – 5. tammikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella.Siukonen, s. 193Arponen, s. 61 Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Valdemar Henriksson

Valdemar Henriksson (18. heinäkuuta 1884 Pietari – 17. helmikuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 perämiehenä ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella.Siukonen, s. 63Arponen, s. 61 Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Kala (albumi)

__NOTOC__ Kala on dance-artisti M.I.A:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi XL Recordings ja Interscope Records 8. elokuuta 2007. Albumi oli nimetty M.I.A:n äidin mukaan, jonka ongelmat oli yleinen aihe albumissa. M.I.A:n suunnittelemat nauhoitussessiot Amerikassa epäonnistui, koska hänen viisuminsa hylättiin. Albumissa esiintyy kappale Paper Planes, jota käytetään paljon mediassa. Kappale esiintyy Far Cry 3 -pelissä VG247: Far Cry 3’s dramatic opening sequence: watch it here (21.11.2012) ja Slumdog Millionaire -elokuvassa Internet Movie Database: Slumdog Millionaire (2008) - soundtrack M.I.A. järjesti People Vs Money Tourin albumin julkaisun jälkeen. Hän peruutti kesken kiertueen Euroopassa ja Englannissa pidettävät live-esiintymiset henkisen väsymyksen takia. Drowned in Sound: M.I.A. cancels European and UK dates to garden (12.7.2008) == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 87/100 Kala - albumi Metacriticissä * Pitchfork: 8.9/10 Pitchfork: Kala - albumin levyarvostelu * Rolling Stone Rolling Stone: Kala - albumin levyarvostelu == Lähteet == Luokka:M.I.A:n albumit Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Brittiläiset R&B-albumit; Luokka:Brittiläiset hip hop -albumit Luokka:Brittiläiset dance-albumit
Bruttomeno

Bruttomeno tarkoittaa menoa, josta ei ole vähennetty mitään. Bruttomenosta ei vähennetä menoa pienentäviä eriä kuten esimerkiksi saatuja alennuksia. == Katso myös == * Bruttotulo == Lähteet == * Taloustiedon taloussanasto, Taloustieto r.y. 1987, ISBN 951-628-145-1 Luokka:Taloustieteen käsitteet
The Principle of Moments

__NOTOC__ The Principle of Moments on englantilaisen rocklaulaja Robert Plantin toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 11. heinäkuuta 1983. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # == Arvostelut == * Allmusic: * Rolling Stone: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1983 albumit Luokka:Robert Plantin albumit
Bruttohinta

Bruttohinta tarkoittaa kokonaishintaa, josta ei ole vähennetty alennuksia.Taloustiedon taloussanasto, Taloustieto r.y. 1987, ISBN 951-628-145-1. Hakusanat bruttohinta, bruttohintaperiaate. Bruttohinnan vastinpari on nettohinta. Bruttohintaperiaate tarkoittaa kaupankäynnissä hinnoittelua, jossa jakelutien ylempi porras määrää myyntihinnan, jolla alemman portaan (jälleenmyyjän) tulee myydä tuote eteenpäin. Tästä bruttohinnasta lasketaan jälleenmyyjälle alennus. Suomessa bruttohintaperiaatteen käyttö on ilman lupaa kielletty. == Lähteet == Luokka:Taloustieteen käsitteet
Nettoverotus

Nettoverotus tarkoittaa sellaista verotusta, jossa bruttotuloista saadaan vähentää verovähennyksinä tulojen hankkimisesta tai säilyttämisestä aiheutuneita menoja.Asko Lehtonen: Tietokoneiden ja tietokoneohjelmien hankintamenon verokohtelusta henkilö- ja elinkeinoverotuksessa. Luku 2. Henkilöverotus. 2002 Suomen tuloverotus on nettoverotusta. == Lähteet == Luokka:Verotus
Bürkert

Bürkert Fluid Control Systems (Christian Bürkert GmbH & Co. KG) on saksalainen nestemäisten ja kaasumaisten prosessien mittaus- ja valvontajärjestelmien valmistaja, jonka pääpaikka on Ingelfingenissä. Bürkertin historia alkaa vuodesta 1946. Yrityksen perustajalla Christian Bürkertillä oli idea innovatiivisten tuotteiden valmistamisesta ja kehittämisestä sen ajan perustarpeisiin. Yritystoiminta aloitettiin valmistamalla termostaatteja uuneihin ja lämmönsäätelyjärjestelmiä jalkojen lämmitysmattoihin sekä hautomakoneisiin.Historia, Burkert == Segmentit == *Vedenkäsittely *Kaasun käsittely *Hhygieeniset prosessit *Mikro == Lähteet == Luokka:Saksalaiset yritykset
Nettohinta

Nettohinta tarkoittaa hintaa, josta on vähennetty alennukset. Nettohinta voi tarkoittaa myös hintaa, josta ei ole tarkoitettu tehtäväksi mitään vähennyksiä. Nettohinnalla voidaan myös ymmärtää hintaa ilman arvonlisäveroa. Nettohinnan vastinpari on bruttohinta. == Katso myös == * Nettolaskutus == Lähteet == * Taloustiedon taloussanasto, Taloustieto r.y. 1987, ISBN 951-628-145-1 Luokka:Taloustieteen käsitteet
Sakari Paasonen

Sakari Johannes Paasonen (12. lokakuuta 1935 Mäntyharju – 7. marraskuuta 2020 Hollola) oli suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuosina 1988 ja 1992 sekä saavutti joukkuekilpailussa EM-pronssia vuonna 1989.Siukonen 2001, s. 237 Paasonen sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 ilmapistoolikilpailussa 18:nneksi ja vapaapistoolikilpailussa 19:nneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän oli ilmapistoolilla viides ja vapaapistoolilla yhdestoista. MM-kilpailuissa hän oli 22:s vapaapistoolilla ja 58:s ilmapistoolilla vuonna 1983, 28:s vapaapistoolilla ja 43:s ilmapistoolilla vuonna 1986, yhdeksäs ilmapistoolilla vuonna 1987, yhdeksäs ilmapistoolilla ja 30:s vapaapistoolilla vuonna 1990 sekä 26:s vapaapistoolilla vuonna 1994. EM-kilpailuissa hän saavutti ilmapistoolin joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1989 ja oli ilmapistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa parhaimmillaan viides vuonna 1986, kymmenes vuonna 1990, yhdestoista vuonna 1992 sekä kolmastoista vuonna 1982. Seuratasolla Paasonen edusti Lahden Ampumaseuraa. Hän voitti Suomen- mestaruuden henkilökohtaisissa lajeissa 12 kertaa, ilmapistoolilla vuosina 1979-1980, ilmapistoolin sisäratakilpailussa 1980, 1982-1983 ja 1986 sekä vapaapistoolilla vuosina 1980, 1983, 1986, 1988, 1993Pihlaja 1994, s. 89–90 ja 1995Siukonen 1996, s. 199. Joukkuekilpailuissa hän voitti yhdeksän Suomen- mestaruutta. Paasosen henkilökohtainen ennätystulos oli vapaapistoolilla 572 ja ilmapistoolilla Suomen-ennätys 585, molemmat vuodelta 1991. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Tritonuskorvaus

Tritonuskorvauksella tarkoitetaan musiikissa dominanttiseptimisoinnun korvaamista siitä tritonuksen päässä olevalla toisella dominanttiseptimisoinnulla. Sitä käytetään paljon lähinnä jazzmusiikissa. Tritonuskorvaus säilyttää dominanttiseptimisoinnulle ominaisen tritonusintervallin eli asteikon 4. ja 7. sävelen. Lisäksi siinä on kaksi asteikkoon kuulumatonta säveltä alennettu 2. ja alennettu 6. sävel. Niillä on pyrkimys purkautua asteikon 1. ja 5. sävelelle eli toonikasoinnulle. Tällöin tritonuskorvaussoinnulla on sama toiminnallinen ominaisuus kuin alkuperäisellä dominanttiseptimisoinnulla eli pyrkimys purkautua toonikalle.Stuart Smith: http://www.cs.uml.edu/~stu/JazzTheory.pdf Jazz Theory Book, sivu 59, 4. tarkistettu painos, 2008, viitattu 22.12.2017. Seuraavassa on C-duurin dominanttiseptimisointu G7 ja sen tritonuskorvaussointu Db7. Siinä tritonusintervalli on G7 soinnun f ja h sävelten välillä. Vastaavasti Db7 soinnusta tritonus löytyy f sävelen ja ces sävelen väliltä. Ces sävel on enharmonisesti sama kuin h sävel. Esimerkkinä tritonuskorvauksen käytöstä olkoon tavanomainen sointukulku IIm7-V7-Imaj7, joka reaalisoinnuilla merkittynä C duurissa on Dm7-G7-Cmaj7. Tritonuskorvauksella se muuttuu muotoon Dm7-Db7-Cmaj7. Jättämällä kvintit pois saadaan seuraavassa olevat sointukulut. Tällöin tritonuskorvauksella on saatu bassoon kromaattisesti eli puolisävelaskelin aleneva sävelkulku.Levine, Mark, 1995: The Jazz Theory Book. Petaluma: Sher Music 1995, sivu 262. Nuottien alla olevissa sointuastemerkinnöissä Vs tarkoittaa viidennen asteen soinnun tritonuskorvaustaAarre Joutsenvirta, Jari Perkiömäki: Sointujen funktionaalisuus jazzissa, viitattu 22.12.2017. == Lähteet == Luokka:Musiikkitermit
Cowpensin taistelu

Cowpensin taistelu käytiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana 17. tammikuuta 1781 yhdysvaltalaisten ja brittiläisten sotilaiden välillä Etelä-Carolinan rajaseudulla nykyisessä Cherokeen piirikunnassa. Taistelussa yhdysvaltalaisia joukkoja johti prikaatikenraali Daniel Morgan ja brittiläisiä joukkoja everstiluutnantti Banastre Tarleton. Cowpensin taistelu oli amerikkalaisten kannalta merkittävä käännekohta Etelä-Carolinan valloituksessa brittiläisiltä, joka myös vesitti brittiläisten tavoitteita edetä Pohjois-Carolinaan. == Lähteet == Luokka:1781 Luokka:Etelä-Carolinan historia Luokka:Yhdysvaltain vapaussodan taistelut
Jouni Vainio

Jouni Antero Vainio (s. 13. lokakuuta 1960 Mäntsälä) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuonna 1988 ja voitti joukkuekilpailuissa maailman- ja Euroopan-mestaruuksia.Siukonen 2001, s. 350 Vainio sijoittui Soulin olympialaisissa 1988 olympiapistoolikilpailussa 31:nneksi ja ilmapistoolikilpailussa 39:nneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden vakiopistoolin joukkuekilpailussa vuonna 1994 sekä MM-pronssia isopistoolin joukkuekilpailussa 1982 ja vakiopistoolin joukkuekilpailussa 1986. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hän sijoittui parhaimmillaan kuudenneksi isopistoolilla vuonna 1982 ja 11:nneksi olympiapistoolilla 1986. Vuoden 1987 EM-kilpailuissa hän voitti kultaa iso- ja vakiopistoolin joukkuekilpailuissa sekä saavutti hopeaa isopistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa ja pronssia vakiopistoolin henkilökohtaisessa kilpailussa. Vuoden 1991 EM-kilpailuissa hän sai hopeaa isopistoolin henkilökohtaisessa ja joukkuekilpailussa sekä pronssia vakiopistoolin joukkuekilpailussa. Seuratasolla Vainio edusti Hyvinkään Metsästys- ja Ampumaseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden olympiapistoolilla vuosina 1980, 1983, 1987 ja 1991–1992 sekä isopistoolilla 1983, 1992 ja 1997. Vuonna 1989 Vainio jäi dopingtestissä kiinni beetasalpaajan käytöstä ja sai Suomen Ampujainliitolta 18 kuukauden kansallisen kilpailukiellon ja 24 kuukauden kansainvälisen kilpailukiellon. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ampujat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut suomalaiset Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Näveri

Timo Juhani Näveri (s. 6. heinäkuuta 1956 Sodankylä) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili pistoolilajeissa olympialaisissa vuonna 1992 Barcelonassa ja sijoittui vapaapistoolilla 31:nneksi sekä ilmapistoolilla 39:nneksi. MM- kilpailuissa Näveri sijoittui 11:nneksi vapaapistoolilla vuonna 1990 ja 43:nneksi ilmapistoolilla vuonna 1994.Siukonen 2001, s. 232 Seuratasolla Näveri edusti Orimattilan Jymyä. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen- mestaruuden ilmapistoolilla vuonna 1990. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maialen Chourraut

Maialen Chourraut Yurramendi (s. 8. maaliskuuta 1983 Lasarte-Oria) on espanjalainen koskimelonnan olympiavoittaja. == Ura ja elämä == Chourraut kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran vuonna 2002. Ensimmäisen arvokisamitalin hän sai kotimaassaan Espanjassa La Seu d'Urgellissa vuonna 2009 järjestetyissä MM-kilpailuissa, joissa hän voitti hopeaa koskimelonnan kajakkiyksiköiden kilpailussa. Kaksi vuotta myöhemmin hän sai pronssia Bratislavassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Euroopan- mestaruuskilpailuissa hän on saanut kolme mitalia (yksi kulta ja kaksi hopeaa). Ensimmäisen olympiamitalinsa, pronssin, Chourraut sai Lontoossa vuonna 2012. Olympiakultaa hän voitti Riossa 2016. Viisi vuotta myöhemmin Chourraut saavutti Tokion olympialaisissa olympiahopeaa. Chourraut on naimisissa Xabier Extanizin kanssa, ja heillä on tytär Ane (s. 2013). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Espanjalaiset melojat
Kurt Thune

Kurt Einar Thune (s. 18. elokuuta 1953 Tukholma, Ruotsi) on Ruotsia ja Suomea edustanut ampuja. Hän kilpaili kiväärilajeissa ja osallistui olympialaisiin Soulissa 1988.Siukonen 2001, s. 334 Thune saavutti EM-kilpailuissa hopeaa vapaakiväärin polviasentokilpailussa vuonna 1981 Ruotsin edustajana. Suomen kansalaisuuden hän sai vuonna 1988 ja kilpaili samana vuonna Soulin olympialaisissa, jossa hän sijoittui pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa 24:nneksi ja 3 × 40 laukauksen täysottelussa 34:nneksi. Hän voitti Suomen- mestaruuden pienoiskiväärin täysottelussa ja ilmakivääriammunnassa vuonna 1985. Seuratasolla Thune edusti Poliisien Ampumaseuraa, jonka riveissä hän voitti myös joukkuekilpailun Suomen-mestaruuksia. Kurt Thunen vaimo Leena Melartin-Thune (o.s. Melartin) on ilmakivääriammunnan joukkuekilpailun maailmanmestari. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Ruotsalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Nieminen (ampuja)

Timo Väinö Nieminen (s. 2. maaliskuuta 1951 Orimattila) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili haulikkoammunnassa olympialaisissa vuosina 1984 ja 1988 sekä saavutti EM-kisoissa mitaleja.Siukonen 2001, s. 219 Nieminen sijoittui Los Angelesin olympialaisissa 1984 olympiatrapissa neljänneksi ja neljä vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa 43:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli trapissa 16:s vuonna 1986 ja yhdeksäs vuonna 1990. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1981 sekä pronssia joukkuekilpailussa vuonna 1983 ja henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1983 EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui viidenneksi. Seuratasolla Nieminen edusti Lahden Ampumaseuraa, Orimattilan Jymyä ja Orimattilan Urheiluampujia. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden olympiatrapissa vuosina 1976–1983, 1985–1986 ja 1992.Pihlaja 1994, s. 94-95 Lisäksi hän voitti mestaruuksia automaattitrapissa sekä joukkuekilpailuissa. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Grönholm

Juho Emil Grönholm (s. 11. marraskuuta 1975 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Grönholmin vanhemmat ovat johtaja Birger Grönholm ja tutkija Kaisa Grönholm. Hänen avopuolisonsa vuodesta 2009 on arkkitehti Riikka Ylimäki. Grönholm valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 2001. Hän työskenteli useissa eri arkkitehtitoimistoissa 1996–2004, kunnes tuli 2004 Arkkitehtitoimisto ALAn osakkaaksi. Toimiston palkittuja suunnitelmia, joiden tekemiseen Grönholm on osallistunut, on muun muassa vuonna 2011 valmistunut teatteri- ja konserttitalo Kilden Kristiansandissa Norjassa. Rakennustietosäätiö RTS:n Pietilä-palkinnon toimisto sai 2008. Grönholm on arkkitehdin työnsä ohella toiminut arkkitehtuurin tuntiopettajana 2003–2005 ja vuodesta 2011. Grönholm voitti kollegoineen Helsingin keskustakirjaston suunnittelukilpailun vuonna 2013. . Vuonna 2018 valmistunut Helsingin keskustakirjasto Oodi on saanut laajalti kiitosta niin kotimaisissa kuin ulkomaisissakin medioissa valmistuttuaan, ja oli ehdolla mm. Mies Van der Rohe -palkinnon saajaksi. == Kuvia tuotannosta == Kilden teater og konserthus.jpg| Kilden, Norja (2012). Oodi July 2019 6.jpg| Helsingin keskustakirjasto Oodi (2018). Hotelli Marriott keväällä 2022.jpg| Hotelli Marriott, Tampere (2020). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kun arkkitehdin kunnianhimo ja kaupunkilaisten toiveet kohtaavat Luokka: Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nettopalkka

Nettopalkka eli käteen jäävä palkka tarkoittaa palkansaajalle palkkapäivänä maksettavaa rahasummaa. Nettopalkka saadaan vähentämällä bruttopalkasta pidätettävät verot ja muut maksut. Vähennettäviä summia ovat ennakonpidätys ja eräät palkasta pidätettävät maksut, kuten työeläkemaksu.Kun kotitalous palkkaa työntekijän Miten nettopalkka lasketaan? Vero.fiPalkka – Mitä jokaisen työntekijän tulee tietää? Palkkaus.fiPalkka SAK Nettopalkan suuruuteen vaikuttavat bruttopalkan suuruuden lisäksi eri maksujen pidätysprosentit. == Katso myös == * Bruttopalkka * Palkka == Lähteet == Luokka:Palkka Luokka:Taloustieteen käsitteet Luokka:Verotus
Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Sauvon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Sauvon kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Sauvoon on liitetty Karunan kunta. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD ABC-tuppen - Karuna Svenska Folkskola Karunan seurakuntakodin ulkoseinä, Karunan kirkkotie 66 Karuna 1997 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, KarunaKarunan kynttilä 2018, Karunan kyläyhdistys ry Karunan hautausmaa, Karunan kirkkotie 66 Karuna 1959 Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, SauvoKarjalaan jääneiden vainajien muistomerkkien paljastustilaisuuksia eilen. Helsingin Sanomat 27.8.1956 s. 3 Aikakone, digitilaajille Sauvon kirkon hautausmaa, Karunan kirkkotie 66 Sauvo 1956 Karunan vanhan puukirkon muistomerkkiSigneeraus reliefissä: Jussi Vikainen 1935. Karunan hautausmaa, Karunan kirkkotie 66 Karuna 1936 (1935) Menneiden polvien muistolle, Sauvo Sauvon hautausmaa, Sauvontie 50 Sauvo Sandön meritaistelu -muistolaatta, Suomen sota Karunan kirkon lähistö, Karunan kirkkotie 66 Karuna , 2008 100px Sankarimuistomerkki, KarunaSauvo, Karunan vanha hautausmaa; Sotasampo.fi Karunan kirkon sankarihautausmaa, Karunan kirkkotie 66 Karuna 1940 100px Sankarimuistomerkki Katse kohti tulevaisuutta, SauvoSauvo, Sauvon hautausmaa; Sotasampo.fi Sauvo kirkon sankarihautausmaa, Sauvontie 50 Sauvo 1946 100px Tallholman meritaistelun muistolaatta,Suomen sota Karunan kirkon lähistö, Karunan kirkkotie 66 Karuna , 2008 100px Veteraanikivi, SauvoSigneeraus reliefissä: "Raili Mikkonen -90".Laatta kivessä: "Pystytti Sauvo-Karunan veteraanit 1990" Seuralan kylätalon piha, Seuralantie 4 Sauvo 1990 ==Lähteet== Luokka:Sauvo Sauvo
Bruttopalkka

Bruttopalkka tarkoittaa palkan määrää ennen palkasta pidätettäviä veroja ja muita maksuja. Bruttopalkka on yleensä suurempi kuin palkansaajalle palkkapäivänä maksettava nettopalkka. Bruttopalkkaan voi kuulua rahapalkan lisäksi luontoisetuja. Työsopimuksissa, lehtiartikkeleissa ja tilastoissa esiintyvät palkat ovat tavallisesti bruttopalkkoja. On yleistä, että bruttopalkalla tarkoitetaan kuukausipalkkaa, mutta sillä voidaan tarkoittaa muutakin palkkaa, esimerkiksi tuntipalkkaa. == Lähteet == * Vero.fi: Kun kotitalous palkkaa työntekijän Miten nettopalkka lasketaan? * Palkkaus.fi: Palkka – Mitä jokaisen työntekijän tulee tietää? * SAK: Palkka Luokka:Palkka Luokka:Taloustieteen käsitteet Luokka:Verotus
Samuli Woolston

Samuli William Woolston (s. 19. joulukuuta 1975 Helsinki) on suomalainen arkkitehti. Woolston syntyi tutkija, arkkitehti George Woolstonin ja aluearkkitehti Taru Tyynilän perheeseen. Woolston opiskeli arkkitehtuuria Edinburghin yliopistossa 1996–1997, arkkitehdiksi hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 2003. Hän työskenteli eri arkkitehtitoimistoissa 1996 ja 1998–2005, Arkkitehtitoimisto ALAn osakas hänestä tuli 2004. Toimiston palkittuja suunnitelmia on muun muassa vuonna 2011 valmistunut teatteri- ja konserttitalo Kilden Kristiansandissa Norjassa. Rakennustietosäätiö RTS:n Pietilä-palkinnon toimisto sai 2008. Woolston on toiminut myös arkkitehtuurin tuntiopettajana ja arkkitehtuurin teorian opintostudion vetäjänä, samoin kuin ollut muun muassa SAFAn kilpailujaoston puheenjohtaja. Woolston voitti kollegoineen Helsingin keskustakirjaston suunnittelukilpailun vuonna 2013. == Kuvia tuotannosta == Kilden teater og konserthus.jpg| Kilden, Norja (2012). Oodi July 2019 6.jpg| Helsingin keskustakirjasto Oodi (2018). Hotelli Marriott keväällä 2022.jpg| Hotelli Marriott, Tampere (2020). == Lähteet == Luokka: Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sähköelin

Sähköelin on elin, jolla eläin tuottaa sähköä. Kaikilla eläimillä on hieman sähköä hermoissaan ja lihaksissaan, mutta sähköankeriaat ja eräät muut kalat pystyvät kehittämään voimakkaan sähköimpulssin, jolla ne tappavat tai tainnuttavat saaliinsa. Sähköelimet muodostuvat erilaistuneista soluista, joita kutsutaan elektrosyyteiksi. Solut ovat ohuita laattamaisia muodostelmia. Sähköankeriaalla laattoja on noin 6000, ja kylkiä mukailevat, pitkät sähköä tuottavat elimet täyttävät melkein koko kalan. Suurin osa sähkölaatoista on kytkeytynyt sarjaan. Alle sata on lisäksi kytkeytynyt rinnakkain. Tästä seuraa noin yhden ampeerin virta. Sähköelimiin syntyy sähköä ionien liikkeestä samalla periaatteella kuin kemiallisessa patterissa. Sähkö purkautuu selkäydinhermoston käskystä. Kerralla purkautuessaan ankerias tuottaa riittävän suuren jännitteen lähellä uivan kalan tainnuttamiseksi. Joillakin lajeilla jännite saattaa nousta 650 volttiin, joka pökerryttää ihmisenkin. ==Lähteet== * Luokka:Kalojen anatomia Luokka:Sähkö
Nina Ortlieb

Nina Ortlieb (s. 2. huhtikuuta 1996) on itävaltalainen alppihiihtäjä ja syöksylaskun MM-mitalisti. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Ortlieb saavutti syöksylaskussa hopeaa. Ortlieb saavutti nuorten MM-kultaa suurpujottelussa Hafjellissä 2015 sekä supersuurpujottelussa Sotšissa 2016. Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Altenmarkt- Zauchenseen superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2016 oltuaan 11:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan neljäs Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Crans-Montanan syöksylaskussa helmikuussa 2020. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti La Thuilen supersuurpujottelussa karkauspäivänä 2020. Joulukuussa 2022 hän sijoittui Lake Louisen jälkimmäisessä syöksylaskussa toiseksi. Maaliskuussa 2023 hän voitti Kvitfjellin supersuurpujottelun. Nina Ortliebin isä on syöksylaskun olympiavoittaja Patrick Ortlieb. == Maailmancup-voitot == Päivä Paikka Laji 29\. helmikuuta 2020 La Thuile Supersuurpujottelu 5\. maaliskuuta 2023 Kvitfjell Supersuurpujottelu == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Nina Ortliebin kotisivut Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapani Mustonen

Tapani Mustonen (s. 1961 Turku) on suomalainen arkkitehti (SAFA). Mustonen on kotoisin Karhulasta. Hän on valmistunut Tampereen teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1993. Hän on perehtynyt Alvar Aallon arkkitehtuuriin ja suunnittelee paljon korjaustöitä. Hän toimi pääsuunnittelijana Viipurin kirjaston korjauksessa.Päivi Taussi: Arkkitehti Tapani Mustonen kehuu Sunilaa, Kymen Sanomat 19.10.2017 Tapani Mustonen on saanut vuonna 2014 arkkitehtuurin valtionpalkinnon. Arkkitehti Tapani Mustonen on perustanut Arkkitehdit Mustonen Oy:n, arkkitehtitoimiston osakkaina ovat arkkitehdit Tapani Mustonen, Olli Helasvuo, Tuulikki Tanskanen ja Niina Svartström. Toimiston vahvuus on 10 henkeä, 9 arkkitehtia ja filosofian maisteri.Henkilöstö, Arkkitehdit Mustonen Toimiston erikoisalaa on rakennusperinnön vaaliminen, restaurointi-, korjaus- ja muutossuunnittelu.Arkkitehdit Mustonen Arkkitehdit Mustonen on laatinut laajan kirjon arvokohteiden rakennushistoriaselvityksiä, alueselvityksiä sekä asiantuntijalausuntoja rakennushistorian alalta. == Toimiston restaurointitöitä == * Viipurin kirjasto *Ravintola Savoy *Hvitträsk *Villa Skeppet *Valtiontalo, Jyväskylä * Töölön kirjasto * Villa Aalto, Riihitie 2, Alvar Aallon kotitalo * Villa Tammekann * Seinäjoen Aaltokirjasto *Lozzi ja Lyhty, Jyväskylän yliopisto *Otaniemen Saha *Ahvenanmaan merenkulkumuseo, Maarianhamina, laajennus ja vanhan osan korjaus yhdessä Vuorinen & Kangas arkkitehtien kanssa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rafael Tšimiškjan

Rafael Tšimiškjan (23. maaliskuuta 1929 Tbilisi, Georgia – 25. syyskuuta 2022) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja. Tšimiškjan voitti olympiakultaa höyhensarjassa Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 97,5 kg, tempaustuloksensa 105 kg ja työntötuloksensa 135 kg. Yhteistuloksellaan 337,5 kg hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Nikolai Saksonovin viidellä kilolla. Maailmanmestaruuden hän voitti Wienissä 1954 ja Münchenissä 1955, molemmissa yhteistuloksella 350 kg.. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Caio Bonfim

Caio Bonfim (s. 19. maaliskuuta 1991 Brasília) on brasilialainen kilpakävelijä ja olympiamitalisti. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 20 kilometrin matkalla pronssia ajalla 1.19.04. Hän saavutti samalla matkalla pronssia myös Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Brasilian ennätysajalla 1.17.47. Hän on ollut samalla matkalla MM-kilpailuissa lisäksi kuudes 2015, kolmastoista 2019 ja seitsemästoista 2011. 35 kilometrin kävelyssä hän oli MM-kilpailuissa seitsemäs 2022 ja kymmenes 2023. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä neljänneksi ja 50 kilometrillä yhdeksänneksi. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 20 kilometrin kävelyssä kolmastoista. Pariisin olympialaisissa 2024 hän otti ensimmäisen olympiamitalinsa oltuaan 20 kilometrin kävelyn toinen ajalla 1.19.09. Bonfim saavutti Pan-Amerikan kisoissa 20 kilometrin kävelyssä hopeaa Limassa 2019 ajalla 1.21.57 ja Santiagossa 2023 ajalla 1.19,24 sekä pronssia Torontossa 2015 ajalla 1.24.43. Maratonviestissä hän sai pronssia 2023. Lisäksi hän oli 50 kilometrin kävelyssä neljäs 2019. Pan-Amerikan kävelymestaruuskilpailuissa hän sai 20 kilometrin kävelyssä hopeaa 2015 ja pronssia 2013. Hän voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden 20 000 metrin kävelyssä 2013 sekä 20 kilometrin kävelyssä 2012, 2020 ja 2024 sekä sai samalla matkalla hopeaa 2022. Ibero-Amerikan mestaruuskilpailuissa hän saavutti 20 000 metrin kävelyssä kultaa 2016 ja 10 000 metrin kävelyssä hopeaa 2022. Nuorten sarjoissa hän voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden alle 18-vuotiaiden 10 000 metrin kävelyssä 2008, alle 20-vuotiaiden 10 kilometrillä 2010 ja alle 23-vuotiaiden 20 000 metrin kävelyssä 2012. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 10 000 metrin kävelyssä neljänneksi 2010 ja kuudenneksi 2008. Bonfim antoi toukokuussa 2017 positiivisen dopingnäytteen ja sai kuuden kuukauden kilpailukiellon ajalle 1.3.2018–31.8.2018.Latest sanctions for doping and non-doping violations – July and August 2018 athleticsintegrity.org (pdf) == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset kävelijät Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut brasilialaiset Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eider Arévalo

Eider Arévalo (s. 9. maaliskuuta 1993 Pitalito) on kolumbialainen kilpakävelijä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 20 kilometrin matkalla kultaa Kolumbian ennätysajalla 1.18.53. Hän on sijoittunut samassa lajissa 20:nneksi Lontoon olympialaisissa 2012, keskeyttänyt Moskovan MM-kilpailuissa 2013 sekä sijoittunut seitsemänneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015, 15:nneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, 18:nneksi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa, 22:nneksi Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ja 26:nneksi Budapestin MM-kilpailuissa 2023. 35 kilometrin kävelyssä hän sijoittui kahdeksanneksi MM-kilpailuissa 2022 Kolumbian ennätysajalla 2.25.21. BUdapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti. Arévalo saavutti Etelä- Amerikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 20 000 metrin ratakävelyssä 2013. Pan- Amerikan kisoissa 2015 hän sijoittui 20 kilometrillä viidenneksi. Arévalo voitti alle 20-vuotiaiden 10 000 metrin ratakävelyn maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 ajalla 40.09,74. Hän voitti 10 kilometrin maantiekävelyn alle 20-vuotiaiden maailmancupin 2010 ja 2012. Alle 20-vuotiaiden Pan- Amerikan-mestaruuden hän voitti 10 000 metrin ratakävelyssä 2011. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden sekä 10 000 metrin ratakävelyssä että 10 kilometrin maantiekävelyssä 2010 sekä alle 20-vuotiaiden Etelä- Amerikan-mestaruuden 10 000 metrin ratakävelyssä 2011. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Kolumbialaiset kävelijät Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Suonenjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Suonenjoen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Suonenjoen kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Suonenjoella on Kari Tapion muistomerkki. __TOC__ == Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat == Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Evakkomatkalla menehtyneiden karjalaisten muistomerkki Kirkkomaalla Suonenjoen ortodoksisen kirkon vieressä, Herralantie 120 Kari Tapion muistomerkki Kaupungintalon puistossa (torin etelälaidalla), Herralantie 1 vastapäätä 2011 Karjalaan jääneiden muistomerkki Suonenjoen sankarihautausmaa, kirkon itäpuolella (Kirkkotien lähellä); Asemakatu 13 1955 Lottatyttö ja sotilaspoika Kirkon pohjoispuolella Veteraanipuistossa, Asemakatu 11 1988 100px Mansikkatytöt Kaupungintalon puistossa (torin viereisessä), Herralantie 1 vastapäätä 1981 Pähkinäsaaren rauhan rajan muistomerkki Puistikossa Kruunusillan kupeessa, sillan itäpuolella; Kuopiontie 2 1969 Rukous isänmaan puolesta (Lotta ja suojeluskuntalainen -patsas) Kirkon pohjoispuolella Veteraanipuistossa, Asemakatu 11 1988 100px Sankarihautojen muistomerkki Suonenjoen sankarihautausmaa, kirkon eteläpuolella; Asemakatu 13 1949 100px Sotasairaalan muistolaatta Entisen maatalousoppilaitoksen päärakennus, oven vieressä, Jalkalantie 160 (nykyisin Vanha Maamies -hostelli)https://vanhamaamies.fi/historia/ Historia, Vanha Maamies Oy Suojeluskunnan ja Lotta Svärd -järjestön muistolaatta Rautalammintie 11, julkisivussa 1991 Suomen sodan 14.6.1808 Kutujoen taistelun muistomerkki Kutumäentie 120 Kutumäki 2008 Suonenjoen ensimmäisen kirkon muistomerkki kirkon kellotapulin lähellä, Pihlajakatu 21 Vakaumuksensa puolesta 1918 kaatuneiden muistomerkki Lepomäen hautausmaa, alue 5; Herralantie 118 Veteraanikivi eli Sotaanlähdön muistokiviVeteraanikivi; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945Kuvasarja E: valokuva 15, 2016, jukkajoutsi.com (Rautatieaseman muistomerkki) Suonenjoen asemanpuisto, Asemakatu 13 ja 1987 Ystävyydenpuisto Puistossa Rautalammintien ja Putamonkadun välissä, Putamonkatu 12 1982 ==Julkisia teoskokonaisuuksia== Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Niilo Rytkösen patsaspuisto Kutumäki, Kutumäentie 138 Kutumäki == Lähteet == Luokka:Suonenjoki Suonenjoki
Kai Kobayashi

Kai Kobayashi (s. 28. helmikuuta 1993 Tokio) on japanilainen kilpakävelijä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti 50 kilometrin matkalla pronssia ajalla 3.41.19. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Japanilaiset kävelijät Luokka:Elävät henkilöt
Trofim Lomakin

Trofim Lomakin (2. elokuuta 1924 Barantša, Altain aluepiiri, Venäjä – 13. kesäkuuta 1973 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja. Lomakin voitti olympiakultaa alle 82,5-kiloisten sarjassa Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 125 kg, tempaustuloksensa 127,5 kg ja työntötuloksensa 165 kg. Yhteistuloksellaan 417,5 kg hän voitti hopealle sijoittuneen yhdysvaltalaisen Stanley Stanczykin 2,5 kilolla. Melbournen vuoden 1956 olympialaisten ulkopuolelle hänet jätettiin alkoholi- ja käytösongelmiensa vuoksi. Roomassa 1960 hän saavutti alle 90 kilogramman sarjassa olympiahopeaa 15 kiloa maanmiehelleen Arkadi Vorobjoville hävinneenä. Maailmanmestaruuden Lomakin voitti Teheranissa 1957 yhteistuloksella 450 kg ja Tukholmassa 1958 yhteistuloksella 440 kg. Lomakin tuomittiin 1960-luvun lopulla kullan salakuljetusyrityksestä viiden vuoden vankeuteen. Hänet vapautettiin kolmen vuoden jälkeen mutta kesäkuussa 1973 hän kuoli pudottuaan 20 metriä juopuneena. Epäselväksi jäi, oliko kyseessä onnettomuus vai murha. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset painonnostajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Luettelo Pihtiputaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pihtiputaan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pihtiputaan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Julkinen teos Paikka Alue Kartalla Tekijä Paljastusvuosi Kuva WD Elämänpuu / Kylätalo Mäntypirtin piha, Elämänjärventie 339 (koordinaatit epävarmoja) Elämäjärvi Yhteisöllinen teos 2016 Kahdeksan surmanluotiaMönkkönen 2000, s. 468.Mönkkönen 2000, s. 434. Pihtiputaan kirkon kirkkotarha, Sallilantie 5 1970 100px KeihäänheittäjäMönkkönen 2000, s. 471. Urheilukenttä 1990 RaivaajapatsasMönkkönen 2000, s. 470. Sallilan puisto 1987 Rillankivi eli Kolmen läänin rajamerkki Rillankiven luonnonsuojelualue Sallilan tyttöMönkkönen 2000, s. 468. Terveyskeskuksen piha 1993 Sankarihautojen muistomerkki, Muurasjärvi Reisjärventie 2943 1953 Sankarihautojen muistomerkki, Pihtipudas Pihtiputaan kirkon sankarihautausmaa, Sallilantie 5 1957 100px Tahko Pihkalan patsas Pihtiputaan kunnanviraston edessä, Keskustie 9 1989 (tai 1983) Vapaussodan muistomerkki, Pihtipudas Pihtiputaan kirkon sankarihautausmaa, Sallilantie 5 1922 == Lähteet == * Mönkkönen, Mauri: Voimakkaan murroksen aika. Teoksessa Pihtiputaan kirja II. Toimittanut Mauri Mönkkönen. Jyväskylän yliopiston julkaisusarja 37. Pihtipudas-Seura, Jyväskylä 2000; s. 339–486. === Viitteet === Luokka:Pihtipudas Pihtipudas
Danil Lysenko

Danil Lysenko (s. 19. toukokuuta 1997 Birsk, Venäjä) on venäläinen korkeushypyn MM-mitalisti. Lysenko voitti kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2013 tuloksella 208. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja voitti kultaa nuorten olympialaisissa Nanjingissa tuloksella 220. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 hän oli viides. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Lysenko voitti hopeaa tuloksella 232. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 tuloksella 236. Lysenkon ennätys ulkoradoilla on Eberstadtissa elokuussa 2017 hypätty 238 ja sisäradoilla Hustopecessä tammikuussa 2018 hypätty 237. Hän hyppäsi 20. heinäkuuta 2018 Monacossa 240 cm, mutta tämä tulos hylättiin myöhemmin dopingtuomion takia. Kansainvälinen yleisurheiluliitto epäsi Lysenkon osallistumisen vuoden 2018 EM-kisoihin Berliinissä kun hän ei ollut toimittanut olinpaikkatietojaan ja tämän vuoksi häntä ei ollut kolmeen kertaan vuoden aikana tavoitettu dopingtestiin. Lopulta Lysenko sai vuonna 2021 kuuden vuoden kilpailukiellon alkaen 3.8.2018. Kaksi vuotta tuli testien väliin jättämisestä ja neljä vuotta dopingtutkinnan häiritsemisestä. Kilpailukieltoa kuitenkin lyhennettiin kahdella vuodella Lysenkon avustaessa dopingviranomaisia Venäjän yleisurheiluliittoon liittyvässä dopingtutkinnassa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset korkeushyppääjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Majd Eddin Ghazal

Majd Eddin Ghazal (s. 21. huhtikuuta 1987 Damaskos) on syyrialainen korkeushyppääjä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Ghazal voitti pronssia tuloksella 229. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta olympialaisissa 2008, 2012 ja 2020, MM-kilpailuissa 2009, 2011, 2013, 2015 ja 2019 sekä sisäratojen MM- kilpailuissa 2012. Ghazal saavutti Aasian-mestaruuskilpailuissa kultaa Dohassa 2019 tuloksella 231, hopeaa Kobessa 2011 ja pronssia Bhubaneswarissa 2017. Lisäksi hän on ollut viides 2013 sekä kahdeksas 2009 ja 2015. Aasian kisoissa hän saavutti pronssia 2018 ja sijoittui kuudenneksi 2014. Sisäratojen Aasian- mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa 2008, 2014 ja 2016 sekä pronssia 2012, sisäratojen Aasian kisoissa kultaa 2009 ja 2017. Välimeren kilpailuissa hän sai kultaa 2018 ja hopeaa 2022. Ghazal hyppäsi ennätyksensä 236 cm Pekingissä 18. toukokuuta 2016. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 228 Dohassa 19. helmikuuta 2016. Molemmat tulokset ovat Syyrian ennätyksiä. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Syyrialaiset korkeushyppääjät Luokka:Elävät henkilöt
Valeri Pronkin

Valeri Pronkin (s. 15. kesäkuuta 1994 Nižni Novgorod, Venäjä) on venäläinen moukarinheittäjä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän voitti hopeaa tuloksella 78,16. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Nuorten sarjoissa Pronkin voitti Euroopan-mestaruuden alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja saavutti hopeaa alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa 2015. Pronkin heitti ennätyksensä 79,32 Žukovskissa 29. heinäkuuta 2017. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Venäläiset moukarinheittäjät Luokka:Elävät henkilöt
Sepänkannas

Sepänkannas (ruots. Smedsede) on asuinalue ja kylä Kirkkonummella, Kantvikin itäpuolella. Sepänkannaksella sijaitsee muun muassa Sepänkannaksen päiväkoti, joka valmistui vuonna 2016. Sepänkankaalta Kirkkonummen keskustaan on noin 4 kilometriä. ==Lähteet== Luokka:Kirkkonummen kylät Luokka:Suomen asuinalueet