EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Talvitammi

Talvitammi (Quercus petraea) on pyökkikasvien (Fagaceae) heimoon kuuluva kesävihanta tammilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Länsi-Euroopasta Iraniin. == Ulkonäkö == Talvitammi kasvaa 20–40 metriä pitkäksi suorarunkoiseksi puuksi. Se voi olla halkaisijaltaan kolmemetrinen ja 300 vuotta vanha.Sessile oak - quercus petraea Great Britain Forestry Commission Lehdet ovat parihalkoisia ja 7–14 senttimetriä pitkiä. Kukinnot ovat keväällä kukkivia norkkoja. Hedelmä on 2–3 senttiä pitkä ja 1–2 leveä terho, joka kypsyy noin kuudessa kuukaudessa. Talvitammi muistuttaa suuresti metsätammea (Quercus robur), sen erottaa siitä lehtien pidempi ruoti ja terhojen varrettomuus. Harjaantunut silmä erottaa myös näiden kahden lajin lehdissä eron niiden muodoissa; metsätammen lehti yleensä levenee voimakkaammin kärkeä kohti, talvitammella lehti on tasapaksumpi ja hieman leveämpi. Metsätammi ja talvitammi risteytyvät joskus keskenään, mutta se ei ole kovin yleistä. == Levinneisyys == Talvitammen levinneisyysalue on suurelta osin päällekkäinen metsätammen kanssa. Se ei kasva kuitenkaan niin laajalla alueella kuin metsätammi, ja onkin rajoittunut merellisille alueille, lähelle Atlantin rannikoita. Talvitammi arvostaa mereisiä olosuhteita, kun taas metsätammi kasvaa mantereisemmissa ja viileämmissäkin olosuhteissa. Talvitammea kasvaa erityisesti Britteinsaarilla, Ranskassa Atlantin läheisyydessä, Saksassa, Tanskassa, osassa Puolaa, eteläisimmässä Ruotsissa (Skåne) ja Norjan etelärannikolla. Paikoitellen sitä kasvaa myös Pohjois-Espanjassa, Keski- Euroopan vuoristoissa ja jopa Vähässä-Aasiassa on esiintymiä. == Käyttö == Talvitammen puuainesta on käytetty rakennusmateriaalina, laivanrakennukseen ja viinitynnyreihin. == Kuvia == Quercus petraea 02.jpg|Lehtiä ja terhoja. Quercus petraea 06.jpg|Talvitammi == Lähteet == Luokka:Tammet
Kainuunmäen pysäkki

Kainuunmäen pysäkki () sijaitsi Kauppilanmäki-Sukeva-rataosuudella Pohjois- Savossa Sonkajärven kunnassa. Pysäkkirakennus oli puinen rakennus radan länsipuolella. Rakennus on purettu. Asema-alueella on vielä nähtävissä joitakin merkkejä pysäkistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Piirros pysäkistä Luokka:Pohjois-Savon lakkautetut rautatieliikennepaikat Luokka:Sonkajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Sonkajärven liikenne
Vernon Wells

Vernon Wells (s. 31. joulukuuta 1945) on australialainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten näyttelijä Arnold Schwarzeneggerin tähdittämässä Commando-elokuvassa vastustajahahmo Bennettinä. Muita rooleja ovat muun muassa elokuvassa Mad Max 2 ja televisiosarjoissa Ritari Ässä ja Ihmemies MacGyver. == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Primož Kozmus

Primož Kozmus (s. 30. syyskuuta 1979 Novo Mesto) on slovenialainen moukarinheittäjä. Hän on olympiavoittaja ja maailmanmestari. Kozmus karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 tuloksella 68,83. Vuonna 2001 hän sijoittui viidenneksi Välimeren kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin ykkösliigan ja karsiutui Münchenin EM-kilpailuissa. Vuonna 2003 hän sijoittui Pariisin MM-kilpailuissa viidenneksi tuloksella 79,68. Kauden lopussa hän oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa kuudes. Seuraavana vuonna hän heitti viidenneksi Ateenan olympialaisissa ja neljänneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Kozmus voitti vuonna 2006 Euroopan cupin ykkösliigan heitettyään 80,38. Myöhemmin samana vuonna hän oli Göteborgin EM-kilpailuissa seitsemäs ja IAAF:n yleisurheilufinaalissa kahdeksas. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan talviheittocupin ja MM-hopeaa Osakan MM-kilpailuissa tuloksella 82,29 sekä sijoittui kuudenneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Kozmus voitti kultaa Pekingin olympialaisissa 2008 tuloksella 82,02. Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin heitettyään 79,99. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän voitti maailmanmestaruuden tuloksella 80,84. Hän voitti myös IAAF:n yleisurheilufinaalin heitettyään 79,80. Kozmus lopetti uransa kauden 2009 jälkeen, mutta ilmoitti vuotta myöhemmin tekevänsä paluun. Hän sai pronssia Daegun MM-kilpailuissa 2011 tuloksella 79,39. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa tuloksella 79,36 m. Moskovan MM- kilpailuissa 2013 hän oli neljäs. Kozmuksen sisko Simona on myös moukarinheittäjä. Hän heitti 2001 tuolloisen Slovenian naisten ennätyksen 58,60. ==Ennätykset== * Moukarinheitto: 82,58 (2009) (Slovenian ennätys) ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Slovenialaiset moukarinheittäjät Luokka:Slovenialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut

Rugbyn maailmanmestaruuskilpailut ovat merkittävin kansainvälinen rugby unionin kilpailu. Ensimmäiset rugbyn MM-kisat pidettiin vuonna 1987 ja niitä on järjestetty siitä lähtien neljän vuoden välein. Etelä-Afrikka on voittanut neljä, Uusi-Seelanti kolme, Australia kaksi ja Englanti yhden maailmanmestaruuden. ==Mitaliottelut== Vuosi Järjestäjä Loppuottelu Loppuottelu Loppuottelu Pronssiottelu Pronssiottelu Pronssiottelu Vuosi Järjestäjä Kultaa Tulos Hopeaa Pronssia Tulos Neljäs 1987 Australia & Uusi-Seelanti Uusi-Seelanti 29–9 Ranska Wales 22–21 Australia 1991 Englanti Australia 12–6 Englanti Uusi-Seelanti 13–6 Skotlanti 1995 Etelä-Afrikka Etelä-Afrikka 15–12 (jatkoajalla) Uusi-Seelanti Ranska 19–9 Englanti 1999 Wales Australia 35–12 Ranska Etelä-Afrikka 22–18 Uusi-Seelanti 2003 Australia Englanti 20–17 (jatkoajalla) Australia Uusi-Seelanti 40–13 Ranska 2007 Ranska Etelä-Afrikka 15–6 Englanti Argentiina 34–10 Ranska 2011 Uusi-Seelanti Uusi-Seelanti 8–7 Ranska Australia 21–18 Wales 2015 Englanti Uusi-Seelanti 34–17 Australia Etelä-Afrikka 24–13 Argentiina 2019 Japani Etelä-Afrikka 32–12 Englanti Uusi-Seelanti 40–17 Wales 2023 Ranska Etelä-Afrikka 12–11 Uusi-Seelanti Englanti 26–23 Argentiina == Aiheesta muualla == * Rugbyworldcup.com * IRB.com *
Madeleine L’Engle

Madeleine L'Engle (29. marraskuuta 1918, New York City – 6. syyskuuta 2007, Connecticut) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka julkaisi yli 60 teosta. Hänet tunnetaan parhaiten lukuisista lastenkirjoistaan ja tieteiskirjoistaan. L'Englen romaani Hyppy ajassa (1962) voitti Newbery-palkinnon.Kirjasampo.fi: Newbery-mitali Viitattu 2.7.2024. == Teoksia == === Kairos-sarja === *A Wrinkle in Time (1962) (suom. Hyppy ajassa, Lasten Keskus 1986, suomentanut Katri Yli-Viikari) *A Wind in the Door (1973) *Many Waters (1986) *A Swiftly Tilting Planet (1978) *The Arm of the Starfish (1965) *Dragons in the Waters (1976) *A House Like a Lotus (1984) *An Acceptable Time (1989) === Chronos- sarja === * Meet the Austins (1960) *The Moon by Night (1963) *The Young Unicorns (1968) *A Ring of Endless Light (1980) *Troubling a Star (1994) *A Severed Wasp (1982) === The Crosswicks Journals === *A Circle of Quiet (1972) *The Summer of the Great-grandmother (1974) *The Irrational Season (1977) *Two-Part Invention: The Story of a Marriage (1988) === The Genesis Trilogy === *And It Was Good (1983) *A Stone For A Pillow (1986) *Sold Into Egypt (1989) === Muuta kirjallisuutta === *The Small Rain (1945) *A Severed Wasp (1982) *Camilla Dickinson (1951) *A Live Coal in the Sea (1996) *Ilsa (1946) *And Both Were Young (1949) *A Winter's Love (1957) *The Love Letters (1966) *The Other Side Of The Sun (1971) *Dance in the Desert (1988) *Certain Women (1996) === Runous === *Lines Scribbled On An Envelope (1969) *The Weather Of The Heart (1978) *A Cry Like A Bell (1987) *The Ordering of Love: The New and Collected Poems of Madeleine L'Engle (2005) ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Madeleinen L'Englen internetsivut Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kalliosuon rata

Kalliosuon rata oli Kalliomäen pysäkiltä rataosalta Sukevan keskusvankilalle johtanut sivurata. Radan kaltevuus oli alamäkeä vankilalta Kalliomäen pysäkin suuntaan, joten veturia ei välttämättä tarvittu vaunujen siirrossa vankilalta Kalliomäen asemalle. Rata on lakkautettu ja purettu. Kalliomäen pysäkkirakennus on jäljellä. Ratapohja on kohtuullisen helposti löydettävissä maastosta siltoineen. ==Katso myös== *Saukkosuon kapearaiteinen rata ==Lähteet== * Sukevan keskusvankilan historiikki . Aro, Jari, PDF. 1989. * Haavikko, Jari: Sonkajärven rakennusperinnettä ,. PDF. 1992. * Suomen vankilat, koonnut: Jouko Nevalainen, julkaisija: Oikeusministeriön vankeinhoito-osasto, Helsinki, 2. painos, 1961, s. 49–58. Luokka:Suomen entiset rautatiet Luokka:Sonkajärven liikenne
Plauen

Plauen on kaupunki Saksin osavaltiossa, itäisessä Saksassa, lähellä Baijerin osavaltiota ja Tšekin rajaa. Se on noin 65 000 asukkaallaan Saksin viidenneksi runsasväkisin kaupunki. Se on myös niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikuntaan. == Historia == Plauenin perustivat slaavit 1100-luvulla. Se siirtyi Böömille vuonna 1327 ja Saksille vuonna 1466. Myöhäisellä 1800-luvulla Plauenista muodustui tekstiiliteollisuuden keskus, ja se erikoistui erityisesti pitsin valmistukseen. Menestyvässä teollisuuskaupungissa oli kaikkein eniten asukkaita vuonna 1910, kun sen väkiluku nousi yli 100 000 asukkaaseen. Kansallissosialisteilla oli merkittävä kannatus Plauenissa jo 1920-luvun puolivälissä. Plauen selvisi toisen maailmansodan aikana pitkään pommituksilta, mutta sodan loppuvaiheessa kaupunki valittiin kohteeksi Dresdenin tavoin ja noin kaksi kolmasosaa kaupungin rakennuksista tuhoutui. Vuonna 1945 Plauenista tuli osa Neuvostoliiton miehitysaluetta Saksassa, ja vuosina 1949–1990 se oli osa Saksan demokraattista tasavaltaa eli DDR:ää. ==Lähteet== * Schlosser, Eric: Pikaruokakansa. Helsinki: WSOY, 2002. == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Saksin kunnat
Volgodonsk

Volgodonsk () on kaupunki Rostovin alueella Etelä-Venäjällä. Tsimljanskin tekojärven eteläpuolella sijaitsevan kaupungin asukasluku on 170 621 (2010). Kaupunki kasvoi nopeasti Volgan–Donin kanavan ja Tsimljanskin padon rakennustöiden seuraksena. Volgodonsk sai kaupunginoikeudet 1956. Kuva:RIAN archive 155730 The first unit of the Volgodonsk NPP.jpg|Volgodonskin (Rostovin) ydinvoimalan 1. yksikkö. Kuva:Volgodonskaya train station.jpg|Volgodonskin rautatieasemaa. Kuva:Храм Донской Иконы Божией Матери.JPG |Volgodonskin jumaläidin ikonin mukaan nimetty ortodoksikirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Rostovin alueen kaupungit
Linzin linna

Linzin linna () on linna Linzin kaupungissa, Itävallassa. Varhaisin maininta linnasta on vuoden 799 tienoilta. Vuonna 1477 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Fredrik III rakennutti linnan kokonaan uudelleen. Vuoden 1600 tienoilla Rudolf II:n hallitessa linnaa laajennettiin hollantilaisen rakennusmestari Anton Muysin piirustusten pohjalta. Napoleonin sotien aikana linna toimi sotilassairaalana. Sieltä sai alkunsa vuoden 1800 suuri kaupunkipalo, joka tuhosi linnasta muun muassa eteläsiiven. Vuoden 1811 alussa linnan säilyneitä osia käytettiin vankilana ja vuodesta 1851 vuoteen 1945 kasarmina. Vuosina 1953–1963 linna jälleenrakennettiin ja sinne sijoitettiin Ylä-Itävallan linnamuseo. == Aiheesta muualla == * Schlossmuseum Luokka:Itävallan linnat Luokka:Linz
Nuijamalikka

Nuijamalikka (Ampulloclitocybe clavipes, syn. Clitocybe clavipes) on yleinen kangasmetsien syyssieni. Se muistuttaa läheisesti suppilomalikkaa, mutta vaikuttaa olevan tätä yleisempi. Sen lakki on harmaanruskea ja reunalta usein vaaleampi. Jalan väri on samanlainen. Jalan tyvi on usein huomattavan paksu Itiöpöly, heltat ja malto ovat vaaleat. Heltat ovat selkeän malikkamaisesti johteiset. Nuijamalikassa on mieto maku ja hienoinen miellyttävä haju. Nuijamalikkaa muistuttaa myös jossain määrin härmämalikkaa (Clitocybe nebularis). Nuijamalikka on lahottajasieni ja se on yleinen koko maassa. Nuijamalikka ei sovellu alkoholin yhteydessä nautittavaksi, koska se sisältää antabuksen tavoin vaikuttavaa klitosybiiniä. Muuten sieni on täysin käyttökelpoinen ruokasieni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Nuijamalikka (Clitocybe clavipes) * Luontonetti: Nuijamalikka (Clitocybe clavipes) * Medicinal Mushrooms: Ampulloclitocybe clavipes * MushroomExpert: Ampulloclitocybe (Clitocybe) clavipes Luokka:Hygrophoraceae
Lepola

Lepola voi tarkoittaa muun muassa seuraavia paikkoja: * Lepola, Lappeenrannan kaupunginosa * Lepola, Oulun kaupunginosan Perävainion osa-alue * Lepola, Järvenpään kaupunginosa * Lepola, kylä Juupajoella * Lepola, kylä Tuusulassa * Lepola, järvi Jämsässä. * Lepolan huvila huvila Tampereen Härmälässä * Lepolan hautausmaa, useita hautausmaita eri paikkakunnilla * Lepola eli Ahti Karjalaisen synnyinkotimuseo, kotimuseo Hirvensalmella Sukunimenä: *Anton Lepola (s. 1996), suomalainen jalkapalloilija *Esa Lepola (1948–2021), suomalainen uimari * Hannu Lepola, suomalainen laulaja, Rajaton-lauluyhtyeen tenori *Jaakko Lepola (s. 1990), suomalainen jalkapalloilija *Kalle Lepola (1888–1937), suomalainen SDP:n kansanedustaja, vaikuttanut myös SKP:ssä *Markku Lepola (1946–2016), suomalainen valokuvaaja, Apu-lehden kuvatoimituksen esimies *Tapani Lepola (s. 1945), Savon Sanomien päätoimittaja 1991–2007 *Tero Lepola (s. 1979), suomalainen pesäpalloilija. Luokka:Sukunimet
Cynan ap Hywel

Cynan ap Hywel oli Gwyneddin ruhtinas vuosina 999-1005. Gwynedd oli yksi Walesin entisistä valtakunnista. Hän oli Hywel ap Ieuafin poika. Hän seurasi hallitsijana Maredudd ap Owainia vuonna 999, jolloin valta palautui alkuperäiselle hallitsijasuvulle eli Idwal Foel ap Anarawdin jälkeläisille. Cynan hallitsi vuoteen 1005, mutta hänen hallintokaudestaan ei tiedetä juuri mitään, ei edes miksi hänen seuraajansa oli perimysjärjestyksen ulkopuolinen Aeddan ap Blegywryd. Luokka:Walesin hallitsijat Luokka:900-luvulla syntyneet Luokka:1000-luvulla kuolleet
Dogfeiling

Dogfeiling eli Dogfeilion oli pieni kuningaskunta Pohjois-Walesissa ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä. Valtio syntyi Gwyneddin itärajalle varhais-keskiajalla. Alue nimettiin Dogfaeliksi Gwyneddin ensimmäisen kuninkaan Cuneddan kahdeksannen pojan Dogfaelin mukaan. Valtio syntyi vuoden 445 tienoilla ja liitettiin takaisin Gwyneddiin vuoden 700 tienoilla. == Lähteet == Luokka:Euroopan entiset monarkiat Luokka:Varhaiskeskiaika Luokka:Walesin historia
Raindance-elokuvajuhlat

Raindance-elokuvajuhlat ovat laajimmat riippumattomat elokuvajuhlat Britanniassa. Juhlat perustettiin 1992 juhlistamaan ja tukemaan itsenäistä elokuvantekoa, ja siellä on esitetty sellaisia menestyksiä kuin Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta, The Blair Witch Project, Tapaus Friedman, Memento, Oldboy, Steve Baldersonin Firecracker, Girlfriend in a Kimono ja Ramones ja vuosisadan loppu. Elokuvajuhlat järjestetään vuosittain syyskuun lopulta lokakuun ensimmäiselle viikolle Lontoon keskustassa. Aiemmin on juryssa ollut mukana Lou Reed, Judi Dench, Marky Ramone, hollantilainen valokuvaaja ja elokuvantekijä Anton Corbijn, brittiläinen näyttelijä Parminder Nagra, yhdysvaltalainen elokuvantekijä Jonathan Caouette ja yhdysvaltalainen kuvaaja Matthew Libatique. Raindancen suojelijoita ovat muun muassa Ewan McGregor, Terry Gilliam, Mike Figgis, Ken Loach ja Marky Ramone. Juhlilla on ollut läsnä alan merkkihenkilöitä, kuten Alan Rickman, Mike Figgis, Ken Loach, Don Letts, Marky Ramone, Trudie Styler, Vanessa Redgrave, Noel Gallagher, Sarah Jessica Parker ja Jonny Lee Miller. Raindance on perustanut palkinnon British Independent Film Awards. == Aiheesta muualla== * Kotisivu Luokka:Elokuvajuhlat Luokka:Lontoon tapahtumat
Amfilokhos (Alkmaionin poika)

Amfilokhos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Alkmaionin ja Manton poika. Pseudo-Apollodoros viittaa Euripideen näytelmään lähteenä, jossa sen jälkeen, kun Alkmaion oli murhannut äitinsä Erifylen, erinykset tekivät tämän rangaistukseksi teostaan hulluksi. Tämän mielenvikaisuuden aikana Alkmaionin sai kaksi lasta Manton, Teiresiaan tyttären, kanssa: Amfilokhoksen ja Teisifonen. Alkmaion toi lapset mukanaan Korinttiin, ja jätti heidät kuningas Kreonin huomaan kasvatettavaksi. Heidän vartuttuaan Kreonin puoliso oli kuitenkin myynyt Teisifonen orjaksi pelätessään tämän tavattoman kauneutensa avulla syrjäyttävän hänet itsensä kuninkaan puolisona. Almaion kuitenkin sattumalta osti hänet tunnistamatta tytärtään ennen kuin palasi takaisin Korinttiin hakemaan lapsiaan, jolloin hän löysi myös poikansa.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.7.7 (engl. käännös) Tämän jälkeen Amfilokhoksen sanotaan perustaneen Argos Amfilokhikonin eli Amfilokhian Argoksen, aitolialaisen kaupungin, Apollonin käskyn mukaisesti. Joskus sen perustajaksi esitetään kuitenkin toinen Amfilokhos, joka oli Amfiaraoksen poika eli Alkmaionin veli, toisin sanoen tässä käsitellyn Amfilokhoksen setä.Thukydides, Peloponnesolaissota 2.68 (engl. käännös)Strabon, Geografika ('Maantieto') vii.7.7 (engl. käännös)Pausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.18.4 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Gerd Albrecht

Gerd Albrecht (19. heinäkuuta 1935 Essen – 2. helmikuuta 2014 Berliini) oli saksalainen kapellimestari. Albrecht oli musiikintutkija Hans Albrechtin poika. Hän opiskeli Hamburg Musikhochschulessa vuosina 1955–1958 sekä Hampurin ja Kielin yliopistoissa. Hänen ammattiuransa kapellimestarina alkoi 1950-luvun lopussa. Vuosina 1961–1963 hän toimi Mainzin oopperan ylikapellimestarina. Vuodesta 1962 Gerd Albrecht johti Buhnen Lübeckiä, vuodesta 1966 Kasselin valtionoopperaa ja vuodesta 1972 Länsi-Berliinin ooppera Berlin Deutsche Operaa. Vuonna 1975 hänestä tuli Tonhalle-orkesterin ylikapellimestari Zürichissä. Hän jätti Berlin Deutsche Operan 1977 ja Tonhallen 1980. Myöhempiä virkoja Gerd Albrechtilla oli muun muassa Tšekin filharmonisen orkesterin kanssa 1990-luvun alussa, Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa 2000–2004 ja Yomiuri Nippon -sinfoniaorkesterin kanssa Japanissa 1998–2007. Säveltäjiin, joiden musiikin tulkinnoista Gerd Albrecht tuli tunnetuksi, kuuluivat esimerkiksi Louis Spohr, Hans Zemlinsky, Max Reger, Robert Schumann, Antonín Dvořák, Arnold Schönberg, Alban Berg, Anton von Webern, Paul Hindemith, Viktor Ullman, Gideon Klein ja Pavel Haas. Hän johti myös tuoreempaa tuotantoa muiden muassa György Ligetiltä, Krzysztof Pendereckiltä ja Alfred Schnittkeltä. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Jiří Bělohlávek

Jiří Bělohlávek (24. helmikuuta 1946 Praha – 31. toukokuuta 2017 Praha) oli tšekkiläinen kapellimestari. Sergiu Celibidachelta opetusta saanut Jiří Bělohlávek valmistui Prahan konservatoriosta ja Prahan esittävän taiteen akatemiasta. Hän voitti vuonna 1970 kansallisen kapellimestarikilpailun. Hän johti vuosina 1977–1989 Prahan sinfoniaorkesteria ja nousi vuonna 1990 Tšekin filharmonisen orkesterin ylikapellimestariksi vain erotakseen pari vuotta myöhemmin. Jiří Bělohlávek perusti vuonna 1994 kansainvälistä arvostusta saaneen Prahan Philharmonian. Hän toimi 2000-luvun alussa lyhyesti Slovakian filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina ja nousi vuonna 2006 BBC:n sinfoniaorkesterin johtoon. Ensimmäisen esiintymisensä New Yorkin Metropolitan-oopperassa Jiří Bělohlávek teki 17. joulukuuta 2004, jolloin hän johti Karita Mattilan tähdittämän Leoš Janáčekin Ukonilman. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Marin Alsop

Marin Alsop (s. 16. lokakuuta 1956) on yhdysvaltalainen kapellimestari. Hän syntyi Manhattanilla New Yorkissa ja opiskeli Yalen yliopistossa sekä Juilliard Schoolissa. Alsopille myönnettiin vuonna 1989 Koussevitzky-palkinto Tanglewoodissa, jossa hän sai opetusta muiden muassa Leonard Bernsteiniltä, Seiji Ozawalta ja Gustav Meieriltä. Hän toimi vuosina 1993–2005 Coloradon sinfoniaorkesterin ylikapellimestarina. Alsop on johtanut Bournemouthin sinfoniaorkesteria vuodesta 2002 sekä Baltimoren sinfoniaorkesteria vuodesta 2007. Hän on tullut tunnetuksi muun muassa Johannes Brahmsin ja Gustav Mahlerin tulkinnoillaan, ja hän on ollut vierailevana kapellimestarina sellaisille merkittäville orkestereille kuin Lontoon sinfoniaorkesterille ja Toronton sinfoniaorkesterille. Alsopille myönnettiin 2005 MacArthur-stipendi. Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Atherton

David Atherton (s. 3. tammikuuta 1944 Blackpool) on englantilainen kapellimestari. Hän opiskeli musiikkia Cambridgen yliopistossa. Atherton on johtanut säännöllisesti muiden muassa Covent Gardenissa ja Metropolitan- oopperassa. Hän oli mukana perustamassa London Sinfoniettaa 1967 ja toimi sen ensimmäisenä musiikillisena johtajana vuosina 1968–1973. Atherton on saanut Edison-palkinnon ja Grand Prix du Disquen sekä Michael Tippettin oopperan King Priam levytyksellään International Record Critics' Awardin. David Atherton toimi vuosina 1980–1987 San Diegon sinfoniaorkesterin, 1989–2000 Hongkongin filharmonisen orkesterin ja vuosina 1980–1983 Liverpoolin kuninkaallisten filharmonikkojen ylikapellimestarina. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paukkukaramelli

Paukkukaramelli () on joulukoriste, joka on osa Ison-Britannian, Irlannin ja sekä muiden Kansainyhteisöön kuuluvien maiden jouluperinteitä. Paukkukaramelli on yleensä koristeelliseen paperiin kääritty, ripustuslenkillä varustettu karamellin muotoinen paketti, johon liittyy paperinauhasta vetämällä laukeava nalli; nauhaa vedettäessä nalli laukeaa ja avaa kääreen, jolloin paljastuu varsinainen sisältö, jota ovat esim. makeiset, pienet lelut tai värikkäät paperihatut. Ensimmäisenä paukkukaramelleja alkoi valmistaa 1800-luvun puolivälissä lontoolainen karamellikauppias Tom Smith. == Lähteet == Luokka:Joulukoristeet
Antonio del Pollaiolo

Antonio del Pollaiuolo (alun perin Antonio Benci, 1432 – 4. helmikuuta 1498) oli italialainen taidemaalari,britannica.com: Antonio del Pollaiuolo kuvanveistäjä, kaivertaja ja kultaseppä. Pollaiuolo oli ilmeisesti Andrea del Castagnon oppilas, ja Vasarin mukaan Pollaiuolo kuului niihin renessanssitaiteilijoihin, jotka pyrkivät ruumiinavausten avulla ymmärtämään ihmisen lihasten ja luiden rakennetta, jotta pystyisivät kuvaamaan ihmistä mahdollisimman luonnonmukaisesti. Pollaiuolo työskenteli usein veljensä Piero del Pollaiuolon kanssa. Pollaiuolon veljesten huomattavimpiin töihin kuuluivat Pietarinkirkon Sixtus IV:n ja Innocentius VIII:n pronssiset hautamuistomerkit. Antonio del Pollaiuolon tunnettu maalaus on Apollon ja Dafne. == Lähteet == Luokka:Italialaiset taidemaalarit Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Renessanssin taidemaalarit
James Ehnes

James Ehnes (s. 27. tammikuuta 1976 Manitoba) on kanadalainen viulisti. Ehnes syntyi Manitobassa ja aloitti viulunsoiton opintonsa neljävuotiaana. Hän valmistui Juilliard Schoolista vuonna 1997 ja on saanut toistuvasti Juno- palkinnon. Hän sai arvostusta jo vuonna 1995 levyttämillään Niccolò Paganinin kapriiseilla. Hänen käyttämänsä instrumentti on vuoden 1715 ex-Marsick Stradivarius. Paganinin ohella James Ehnes on tulkinnut muiden muassa Sergei Prokofjevin, Max Bruchin, Johann Sebastian Bachin, Antonín Dvořákin, Samuel Barberin ja Maurice Ravelin tuotantoa. Hän on sukupolvensa merkittävimpiä viulisteja ja esiintynyt myös Suomessa.http://www.tampere.fi/teksti/filharmonia/media/t070504d.html Viulistista tehtiin vuonna 2007 Royal Society of Canadan jäsen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harmonia

Harmonia – tarkoittaen yleensäkin sopusointua – voi viitata seuraaviin asioihin: * harmonia, musiikin teorian termi, jolla tarkoitetaan yhtä aikaa soivia erikorkuisia ääniä * Harmonia, kreikkalaisen mytologian sovun jumalatar * 40 Harmonia, asteroidi * Harmonia, leppäkerttuihin (Coccinellidae) kuuluva kovakuoriaissuku * Harmonia, kasvisuku, johon kuuluu Kaliforniassa kasvavia asterikasveja * Harmonia, kaupunki Rio Grande do Sulissa, Brasiliassa * Harmonia, Turussa sijaitseva suihkulähdeveistos * Harmonia, Mika Myllyahon kirjoittama näytelmä * Harmonia, saksalainen yhtye * Harmonia-puolue, latvialainen puolue * Harmonia Mundi, ranskalainen levy-yhtiö * looginen harmonia, logiikan käsite * ennalta-asetettu harmonia, Leibnizin filosofiaan liittyvä käsite. * Harmonia, Nicolen EP-levy vuodelta 2001.
Zhou Chunxiu

Zhou Chunxiu (, s. 15. marraskuuta 1978 Jiangsu, Kiina) on kiinalainen kestävyysjuoksija. Zhou voitti vuonna 2003 Xiamenin maratonin ajalla 2.34.16. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi toiseksi Pekingin maratonilla ajalla 2.23.41. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen Xiamenin maratonin juostuaan 2.23.28 ja sijoittui Ateenan olympialaisten maratonilla kolmanneksikymmenenneksikolmanneksi.http://www.worldmarathonmajors.com/UK/index.php?nid=143&athlete;=125 Samana vuonna hän juoksi New Delhin puolimaratonin MM-kisoissa kahdenneksitoista ajalla 1.12.52 ja sijoittui kauden lopussa Pekingin maratonilla toiseksi. Vuonna 2005 hän voitti Soulin maratonin ajalla 2.23.24 sekä Xiamenin maratonin. Helsingin MM-kisoissa hän juoksi viidenneksi ja kauden lopussa voitti Pekingin maratonin ajalla 2.21.11. Zhou voitti 2006 Soulin maratonin ajalla 2.19.51, mikä teki hänestä historian seitsemännen naisen, joka alitti 2.20 maratonilla. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Aasian kisojen maratonin. 2007 Zhou voitti Lontoon maratonin. Osakan MM- kisoissa hän voitti MM-hopeaa. Pekingissä 2008 Zhou voitti olympiapronssia. Hän taisteli hopeasta Kenian Catherine Ndereban kanssa loppukiritaistelussa, jonka hävisi sekunnilla. Berliinin MM-kisoissa 2009 hän oli neljäs. ==Ennätykset== * 5 000 metrin juoksu: 15.22,46 (2003) * 10 000 metrin juoksu: 31.09,03 (2005) * 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.57 (2005) * 20 kilometrin maantiejuoksu: 1.06.39 (2005) * Puolimaraton: 1.08.59 (2008) * 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.23.42 (2005) * 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.41.03 (2005) * Maraton: 2.19.51 (2006) ==Lähteet== Luokka:Kiinalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Kiinalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julia Fischer

Julia Fischer (s. 15. kesäkuuta 1983, München) on saksalainen viulisti ja pianisti. Fischer aloitti viulunsoiton ennen 4-vuotispäiväänsä ja pääsi Münchenin musiikkiakatemiaan 9-vuotiaana. Hän voitti Jehudi Menuhin -viulukilpailun ensimmäisen palkinnon vuonna 1995 ja on aikuisiällään levyttänyt muun Mozartin konserttoja sekä J. S. Bachia. Fischer on tehnyt yhteistyötä Lorin Maazelin, Neville Marrinerin ja David Zinmanin kanssa. Hänen äitinsä Viera on pianisti ja slovakiansaksalainen, joka muutti Košicestä Saksaan vuonna 1972. Luokka:Saksalaiset viulistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivry Gitlis

Ivry Gitlis (, 25. elokuuta 1922 – 24. joulukuuta 2020) oli israelilainen viulisti. Gitlis syntyi Haifassa etnisesti venäläisille vanhemmille. Hän aloitti viulunsoiton 5-vuotiaana ja piti ensimmäisen konserttinsa 10 vuoden iässä. Hän pääsi Pariisin konservatorioon ja sai opetusta muiden muassa Carl Fleschiltä, George Enesculta ja Jacques Thibaud'lta. Gitlis esiintyi muun muassa New Yorkin filharmonikkojen sekä Berliinin filharmonikkojen kanssa ja saavutti levytyksillään kansainvälistä arvostusta. Alban Bergin viulukonserton (Enkelin muistolle) levytyksellään hän voitti Ranskassa Grand Prix du Disquen; Bruno Maderna kirjoitti Piece for Ivryn hänelle, ja vuonna 1972 hän piti Iannis Xenakiksen Mikkan kantaesityksen. Ivry Gitlis toimi Unescon hyvän tahdon lähettiläänä. Hän julkaisi vuonna 1980 kirjan L’âme et la corde. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset viulistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Tatjana Arhipova

Tatjana Valerjevna Arhipova (o.s. Petrova, , s. 8. huhtikuuta 1983 Tšuvassia) on venäläinen kestävyysjuoksija. Petrova sijoittui 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjassa neljänneksikymmenenneksiensimmäiseksi ja myöhemmin samana vuonna Thunin maastojuoksun EM-kisoissa nuorten sarjassa yhdeksänneksitoista. Seuraavana vuonna hän oli Dublinin maastojuoksun MM-kisoissa nuorten sarjan viideskymmenestoinen. Samana vuonna Kingstonin nuorten MM-kisoissa hän juoksi 3 000 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 9.17,83 ja 5 000 metrin juoksussa kuudenneksi ajalla 16.04,10. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän voitti 10 000 metriä vuonna 2005 ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi vuosina 2003 ja 2005. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän voitti EM-hopeaa 3 000 metrin esteissä ajalla 9.28,05. Kauden lopussa hän sijoittui yleisurheilun maailmancupissa samassa lajissa viidenneksi. Osakan MM-kisoissa 2007 hän voitti MM-hopeaa ajalla 9.09,19. Pekingin olympialaisissa 2008 Arhipova sijoittui estejuoksussa alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssimitalistiksi kun edelle sijoittunut Jekaterina Volkova hylättiin dopingin takia. Lontoon olympialaisissa 2012 Arhipova sijoittui maratonjuoksussa kolmanneksi ajalla 2.23.29. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 1 500 metrin juoksu: 4.16,01 (2008) * 3 000 metrin juoksu: 8.44,13 (2006) * 5 000 metrin juoksu: 15.46,58 (2003) * 10 000 metrin juoksu: 32.17,49 (2005) * 10 kilometrin maantiejuoksu: 32.10 (2007) * 15 kilometrin maantiejuoksu: 49.52 (2004) * Puolimaraton: 1.12.31 (2011) * 25 kilometrin maantiejuoksu: 1.26.01 (2011) * 30 kilometrin maantiejuoksu: 1.43.22 (2011) * Maraton: 2.23.29 (2011) * 3 000 metrin estejuoksu: 9.09,19 (2007) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset estejuoksijat Luokka:Venäläiset kestävyysjuoksijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ida Haendel

Ida Haendel (15. joulukuuta 1928 Chełm – 30. kesäkuuta 2020https://theviolinchannel.com/violinist-ida-haendel-passed-away- died-91-obituary/) oli puolanjuutalainen viulisti. Hänet tunnettiin erityisesti Johannes Brahmsin ja Jean Sibeliuksen tulkitsijana. Haendel syntyi Chełmissä, aloitti viulunsoiton 3-vuotiaana ja oli jo 7-vuotiaana Wieniawski- kilpailun finalisti. Hän teki vuonna 1937 Lontoon- ja vuonna 1946 Yhdysvaltain-debyyttinsä. Vuosina 1948–1949 hän levytti Ludwig van Beethovenin ja Max Bruchin viulukonsertot Rafael Kubelíkin johtamana. Hän on saanut tunnustusta Sibeliuksen viulukonserton tulkitsijana säveltäjältä itseltään. Vuonna 1952 Ida Haendel muutti Montréaliin. Hän eteni urallaan nopeasti ja soitti vuonna 1957 Luigi Dallapiccolan Tartiniana Secondan kantaesityksen. Hänen omaelämäkertansa Woman with Violin ilmestyi 1970. Hän asettui vuonna 1979 Miamiin. Hänet nimettiin vuonna 1991 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajaksi ja vuonna 2000 Royal Collegen kunniatohtori. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset viulistit Luokka:Brittiläiset viulistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Tatjana Šemjakina

Tatjana Šemjakina (, s. 3. syyskuuta 1987) on venäläinen kävelijä. Šemjakina voitti Osakan MM-kisoissa 2007 MM-hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.30.42. ==Ennätykset== * 10 kilometrin kävely: 43.57 (2007) * 20 kilometrin kävely: 1.25.46 (2008) ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset kävelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arleen Sorkin

Arleen Sorkin (14. lokakuuta 1955 Washington D.C. – 24. elokuuta 2023Arleen Sorkin, Original Voice of Harley Quinn and ‘Days of Our Lives’ Actress, Dies at 67Arleen Sorkin, 'Days of Our Lives' Actress & Harley Quinn Voice, Dies at 67) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjasta Päivien viemää, josta hän voitti kolme kertaa Soap Opera Digest -palkinnon. Sorkin toimi myös ääninäyttelijänä DC-animaatiouniversumin piirretyissä, Harley Quinnin roolissa, jonka hänen ystävänsä Paul Dini kehitti hänelle. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Eberswalde

Eberswalde (vuosina 1970–1993 Eberswalde-Finow) on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, itäisessä Saksassa. Se on Barnimin piirikunnan hallintokaupunki. Kaupunki sijaitsee noin 50 kilometriä koilliseen Berliinistä. Kaupungin asukasluku vuoden 2016 lopussa oli 40 019\. Sen pinta-ala on 58,17 neliökilometriä. == Historia == Eberswalden perusti rajakreivi Johann I vuonna 1254 nimellä Everswolde. Se sai kauppaoikeudet vuonna 1300. Kaupungin läpi kulki Stettinin ja Frankfurt an der Oderin välinen kauppareitti. Vuonna 1499 kaupunkia runteli suuri tulipalo. Kaupungin uudelleenrakennuksen jälkeen siitä muodostui huomattava teollisuuskaupunki. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Eberswaldea piiritettiin ja kaupunki valloitettiin useaan otteeseen sodan eri osapuolten tahoilta. Sodan jälkeen kaupunki oli pahoin vaurioitunut. 1700- ja 1800-luvuilla kaupungin teollistuminen jatkui. Sinne myös perustettiin ensimmäinen saksalainen puhelinlinja vuonna 1877. Eberswaldesta myös lähetettiin maailman ensimmäinen radiokonsertti vuonna 1923. Vuonna 1970 Eberswalde yhdistettiin Finowin kaupungin kanssa ja uusi yhdistynyt kaupunki sai nimen Eberswalde-Finow. Vuonna 1993 kaupungin nimi palautettiin muotoon Eberswalde. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto Luokka:Brandenburgin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Hilary Hahn

Hilary Hahn (s. 27. marraskuuta 1979 Virginia) on Grammy-palkittu yhdysvaltalainen viulisti. == Ura == Hahn aloitti 3-vuotiaana viulunsoiton Suzuki-menetelmällä. Hänet otettiin vuonna 1990 Philadelphian Curtis Institute of Musiciin, ja hän opiskeli seitsemän vuoden ajan Jascha Brodskyn johdolla. Vuonna 1991 Hilary Hahn teki ensimmäisen merkittävän esiintymisensä suuren orkesterin kanssa. Baltimoren sinfoniaorkesterin solistina esiinnyttyään hän pääsi tekemään yhteistyötä Philadelphian orkesterin, Clevelandin orkesterin, Pittsburghin sinfoniaorkesterin ja New Yorkin filharmonikkojen kanssa. Hilary Hahnin kansainvälinen debyytti tapahtui Saksassa vuonna 1995, jolloin hän tulkitsi Ludwig van Beethovenin viulukonserton Lorin Maazelin johtamana. Vuotta myöhemmin hän esiintyi ensimmäistä kertaa Carnegie Hallissa. Hahn on esiintynyt muun muassa Lontoon sinfoniaorkesterin ja Singaporen sinfoniaorkesterin kanssa. Debyyttinsä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa hän teki maaliskuussa 2007. Time-lehti nimesi Hilary Hahnin vuonna 2001 ”Amerikan parhaaksi nuoreksi klassisen musiikin esittäjäksi”. Hän sai vuonna 1996 levytyssopimuksen Sony Musicilta ja vuonna 2003 Deutsche Grammophonilta. Paitsi sooloviulistina, hän on tullut tunnetuksi myös kamarimuusikkona. Hän soittaa vuoden 1864 Vuillaumella. Hän on nimennyt mielisäveltäjäkseen Johann Sebastian Bachin. == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Yhdysvaltalaiset viulistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vappu Pimiä

Vappu Marjaana Pimiä (s. 16. toukokuuta 1978 Helsinki"Hyvä jätkä ja sopivasti narsisti", Helsingin Sanomat 7.3.2009 s. C9.) on suomalainen radiotoimittaja ja juontaja. == Ura == Pimiä valmistui ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulun lukiosta vuonna 1997. Hän näytteli Noora Uusitaloa elokuvassa Tyttöjä ja jäätelöä (1995) ja haki lukion jälkeen Teatterikouluun mutta ei yltänyt opiskelupaikkaan. Hän valmistui Helsingin Evankelisen Opiston radiotoiminnan linjalta vuonna 2000, ja lisäksi hän on käynyt erilaisia esiintymiseen liittyviä kursseja. Pimiä toimi vuosina 2001–2003 MTV3 Chat -ohjelman juontajana ja siirtyi sitten Kiss FM:lle ja myöhemmin Voicelle, jossa hän juonsi 2007–2010 nimeään kantanutta iltapäivälähetystä. Pimiä toimi 2005–2006 Big Brother -tositelevisio-ohjelman Big Brother Extran ja 2007–2009 Big Brother Talk Show’n juontajana. Pimiä kilpaili keväällä 2008 Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kolmannella tuotantokaudella sijoittuen parinsa Jani Rasimuksen kanssa kuudenneksi. Hän juonsi keväällä 2009 Tanssii tähtien kanssa -ohjelman neljännen kauden juontajaparinaan Marco Bjurström. Hän juonsi myös syksyllä 2010 esitetyn viidennen tuotantokauden Mikko Leppilammen kanssa ja jatkoi Leppilammen kanssa juontajana myös syksyllä 2011 esitettävällä kuudennella tuotantokaudella. Lisäksi hän juonsi syksyllä 2010 Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan liittyvää talk show’ta Vappu tähtien kanssa. Hän palasi juontajaksi sarjan kahdeksannelle kaudelle. Pimiä on toiminut Miss Suomi -kilpailun juontajana vuosina 2010 ja 2011. Hän juonsi Jenni Pääskysaaren kanssa 2011–2013 talk show’ta Korkojen kera. Pimiä toimi kesällä 2011 Radio Novan Los Angelesin kirjeenvaihtajana ja bloggaajana. Hän palasi takaisin The Voice -radiokanavan juontajaksi kesän 2012 ajaksi. Hän juonsi myös syksyllä 2012 alkanutta AVA:lla esitettävää Erilaiset äidit -vauvaohjelmaa. Vuonna 2014 hän esiintyi ruokaohjelmassa Vapun valtakunta. Tammikuusta 2016 Pimiä on toiminut yhtenä Mitä tänään syötäisiin? -ohjelman juontajista. Hän on juontanut Maajussille morsian -ohjelmaa vuodesta 2017 lähtien.Maajussi morsian juontaja vaihtuu taas Mtv.fi Hän toimii myös toisena juontajana, yhdessä Marja Hintikan kanssa, Vappu ja Marja Live -talk show'ssa, joka alkoi AVA- ja MTV3-kanavilla helmikuussa 2019. == Yksityiselämä == Pimiä avioitui yli 12 vuoden seurustelun jälkeen vuonna 2006, mutta pari jätti vuonna 2008 yhdessä avioerohakemuksen. Hän avioitui 2013 kansanedustaja Jorma Huuhtasen pojan, liikemies Teemu Huuhtasen kanssa.http://www.iltasanomat.fi/viihde/art-2000000479122.html Heillä on vuosina 2012 ja 2015 syntyneet tyttäret. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Big Brother Suomi Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat
Jaime Laredo

Jaime Laredo (s. 7. kesäkuuta 1941, Cochabamba) on Grammy-palkittu bolivialainen viulisti ja kapellimestari. Laredo lähti Pohjois-Amerikkaan vuonna 1948. Vuonna 1953 hän asettui Clevelandiin, jossa hän sai opetusta Josef Gingoldilta. Ennen valmistumistaan hän opiskeli Ivan Galamianin johdolla Curtis Institute of Musicissa. Hän alkoi saada arvostusta varsinkin Carnegie Hall -resitaalinsa jälkeen lokakuussa 1960. Viulistina Laredo tunnetaan varsinkin kamarimusiikin alalta. Hän on levyttänyt mm. Gabriel Faurén ja Johannes Brahmsin pianokvartettoja Isaac Sternin, Yo-Yo Man ja Emanuel Axin kanssa. Vuonna 1976 hän perusti trion pianisti Joseph Kalichsteinin ja sellisti Sharon Robinsonin kanssa. Sharon Robinson on hänen aviopuolisonsa. Jaime Laredo asuu Yhdysvalloissa. Hän on toiminut vuodesta 1999 Vermontin sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja kapellimestarina. Luokka:Yhdysvaltalaiset viulistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Bolivialaiset viulistit Luokka:Bolivialaiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vladimir Markovnikov

Vladimir Vasiljevitš Markovnikov (; 25. joulukuuta (J: 13. joulukuuta) 1838 Knjaginino – 11. helmikuuta (J: 29. tammikuuta) 1904 Moskova) oli venäläinen kemisti, joka tunnetaan parhaimmin Markovnikovin säännöstä. Vladimir Markovnikov aloitti kemian opiskelun Moskovassa. Opintojensa jälkeen hän työskenteli kemian professorina ensin Odessan yliopistossa ja sitten Moskovan yliopistossa. Markovnikov siirrettiin eläkkeelle vuonna 1898 poliittisista syistä. Vladimir Markovnikov tunnetaan * elektrofiilisen addition säännöstä eli Markovnikovin säännöstä, jonka hän esitti vuonna 1869 * nafteenin löytämisestä maaperän öljystä == Lähteet == * Luokka:Venäläiset kemistit Luokka:Venäläiset professorit Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1904 kuolleet
National Gallery of Scotland

National Gallery of Scotland on Edinburghissa sijaitseva Skotlannin kansallistaidegalleria. Gallerian vuonna 1859 yleisölle avattu rakennus edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja sen on suunnitellut skotlantilainen arkkitehti William Henry Playfair. Galleria sijaitsee keinotekoisella The Mound -mäellä yhdessä Royal Scottish Academy Buildingin kanssa. Sekä Royal Scottish Academy Building että kansallistaidegallerian rakennus uusittiin vuonna 1912 arkkitehti William Thomas Oldrieven suunnitelmien mukaisesti. Gallerian uudelleenavattua ovensa se keskittyi kartuttamaan pysyvää kokoelmaansa skotlantilaisesta ja eurooppalaisesta taiteesta. National Gallery of Scotlandin ja Royal Scottish Academy Building yhdistävä maanalainen yhteys, Playfair Project, avattiin 4. elokuuta 2004. Luokka:Edinburghin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Skotlannin museot
Silvio Horta

Silvio Horta (14. elokuuta 1974 Miami, Florida – 7. tammikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Hän kirjoitti jaksoja muun muassa yhdysvaltalaiseen Ruma Betty -televisiosarjaan, josta hän vuonna 2007 sai parhaan komediasarjan Golden Globe -palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Yo soy Betty, la fea

Yo soy Betty, la fea (Olen Betty, se ruma) on kolumbialainen telenovela (saippuaooppera). Vuonna 2006 alkanut Ruma Betty -televiosarja perustuu siihen. Telenovelan on käsikirjoittanut Fernando Gaitán. ==Aiheesta muualla== * Luokka:1990-luvun draamakomediasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen draamakomediasarjat Luokka:Kolumbialaiset televisiosarjat Luokka:RCN Televisiónin telenovelat
Arohilleri

Arohilleri (Mustela eversmanii) on kärppien sukuun kuuluva näätäeläin. == Ulkonäkö ja koko == Arohillerin turkki on punertavan ruskea. Vatsa, jalat ja naamari ovat väriltään tummempia. Lisäksi korvat ja huulet ovat valkoiset ja selkä ja kupeet ovat vaaleita, melkein keltaisia. Hännänpää on musta. Arohilleri on tavallista hilleriä suurempi. Koiras saattaa painaa jopa kaksi kilogrammaa keskipainon ollessa 1,4 kilogrammaa. Täysikasvuinen arohilleri on 38–56 senttimetriä pitkä. Kuten monella muullakin näätäeläimellä, myös arohillerillä naarat ovat koiraita hivenen pienempiä. == Levinneisyys == Levinneisyysalue käsittää suurimman osan Sisä-Aasian aro- ja puoliaavikkoseuduista. Itä-Euroopassa arohilleriä esiintyy Unkarissa, Puolassa, Slovakiassa ja Saksassa. == Lisääntyminen == Arohillerin kanto-aika on 36–46 vuorokautta ja se saattaa kerrallaan synnyttää jopa 18 poikasta. Tavallisesti poikasia on kuitenkin alle 10. == Ravinto == Joidenkin tutkimuksien mukaan jopa 75 prosenttia arohillerin ravinnosta on jyrsijöitä. Etenkin siiseli ja hamsteri päätyvät usein sen ravinnoksi. == Lähteet == * http://personal.inet.fi/yhdistys/sfyry.mustela.htm, * Suuri Eläinkirja. Wsoy 1998. ISBN 951-0-22848-6 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Arohilleri (Mustela eversmannii) * iNaturalist: Arohilleri (Mustela eversmanii) * ITIS: Mustela eversmanii * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Mustela eversmanii * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Mustela eversmanii, steppe polecat Luokka:Kärpät
Brasilian Grand Prix 1986

Brasilian Grand Prix 1986 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 23. maaliskuuta 1986 Jacarepaguán radalla. Kilpailu oli kauden ensimmäinen. Sen voitti Williams-kuljettaja Nelson Piquet. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 6 Nelson Piquet Williams- Honda 61 1:39'32.583 2 9 2 12 Ayrton Senna Lotus-Renault 61 + 34.827 1 6 3 26 Jacques Laffite Ligier-Renault 61 + 59.759 5 4 4 25 René Arnoux Ligier-Renault 61 + 1'28.429 4 3 5 3 Martin Brundle Tyrrell-Renault 60 + 1 krs. 17 2 6 20 Gerhard Berger Benetton-BMW 59 + 2 krs. 16 1 7 4 Philippe Streiff Tyrrell- Renault 59 + 2 krs. 18 8 8 Elio de Angelis Brabham-BMW 58 + 3 krs. 14 9 11 Johnny Dumfries Lotus-Renault 58 + 3 krs. 11 10 19 Teo Fabi Benetton-BMW 56 + 5 krs. 12 Kesk. 18 Thierry Boutsen Arrows-BMW 37 Pakoputki 15 Kesk. 27 Michele Alboreto Ferrari 35 Polttoaineen syöttö 6 Kesk. 1 Alain Prost McLaren-TAG 30 Moottori 9 Kesk. 22 Christian Danner Osella-Alfa Romeo 29 Moottori 24 Kesk. 28 Stefan Johansson Ferrari 26 Jarrut 8 Kesk. 16 Patrick Tambay Lola-Hart 24 Akku 13 Kesk. 7 Riccardo Patrese Brabham-BMW 21 Vesivuoto 10 Kesk. 14 Jonathan Palmer Zakspeed 20 Moottori 21 Kesk. 17 Marc Surer Arrows-BMW 19 Moottori 20 Kesk. 24 Alessandro Nannini Minardi- Motori Moderni 18 Kytkin 25 Kesk. 23 Andrea de Cesaris Minardi-Motori Moderni 16 Turbo 22 Kesk. 21 Piercarlo Ghinzani Osella-Alfa Romeo 16 Moottori 23 Kesk. 2 Keke Rosberg McLaren-TAG 6 Moottori 7 Kesk. 15 Alan Jones Lola-Hart 5 Suihkutus 19 Kesk. 5 Nigel Mansell Williams-Honda 0 Ulosajo 3 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Muuta == * Paalupaikka: Ayrton Senna – 1'25.501 * Nopein kierros: Nelson Piquet – 1'33.546 kierroksella 46 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1986 Luokka:Brasilian Grand Prix
Tarquinius

Tarquinius oli merkittävän etruskisuvun nimi. * Lucius Tarquinius Priscus, Rooman viides myyttinen kuningas * Lucius Tarquinius Superbus, Rooman seitsemäs ja viimeinen myyttinen kuningas * Sextus Tarquinius, L. Tarquinius Superbuksen poika. Lucretian raiskaaja. * Lucius Tarquinius Collatinus, Rooman ensimmäinen konsuli Lucius Junius Brutuksen kanssa. de:Tarquinius en:Tarquinius
Kap Verde -tyypin hurrikaani

Kap Verde -tyypin hurrikaani on Atlantin hurrikaani, joka saa alkunsa lähellä Kap Verde -saaristoa, Afrikan länsirannikolla. Kap Verde -tyypin hurrikaaneja kehittyy keskimäärin kaksi kappaletta per hurrikaanikausiHurricane FAQ NOAA HRD , ja ne ovat monesti kauden voimakkaimpia hirmumyrskyjä, koska niillä usein on paljon avointa, lämmintä merta edessään kehittyä ennen kuin ne mahdollisesti kohtaavat maa-alueita. == Lähteet == Luokka:Trooppiset hirmumyrskyt
Antonietta Di Martino

Antonietta Di Martino (s. 1. kesäkuuta 1978 Cava de' Tirreni, Salernon maakunta, Italia) on italialainen korkeushyppääjä. Di Martino voitti 2000 Italian mestaruuden korkeushypyssä. Seuraavana vuonna hän uusi maansa mestaruuden sekä hyppäsi Edmontonin MM-kisoissa kahdenneksitoista tuloksella 185. Kauden lopussa hän karsiutui Universiadeissa. Hän voitti 2003 Italian sisäratojen mestaruuden ja 2005 sijoittui viidenneksi Euroopan cupissa hypättyään 189. Vuonna 2006 Di Martino voitti maansa sisäratojen mestaruuden ja oli Moskovan sisäratojen MM-kisoissa viides tuloksella 196. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Italian mestaruuden ja sijoittui Euroopan cupin ykkösliigassa kolmanneksi ja Göteborgin EM-kisoissa kymmenenneksi. Vuonna 2007 hän voitti Italian sisäratojen mestaruuden ja EM-hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa. Samana vuonna hän voitti Italian mestaruuden ja MM- hopeaa Osakan MM-kisoissa tuloksella 203. Hän oli toinen myös IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Di Martino karsiutui vuonna 2008 Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa ja sijoittui kymmenenneksi Pekingin olympialaisissa. Vuonna 2009 hän voitti Italian sisäratamestaruuden. Kesäkaudella hän oli kolmas Euroopan joukkuemestaruuskilpailussa, neljäs Berliinin MM-kilpailuissa ja kolmas IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Berliinin MM-kisojen sijoitus parani myöhemmin pronssisijaan Anna Tšitšerovan dopinghylkäyksen jälkeen. Di Martino karsiutui loppukilpailusta Barcelonan EM-kilpailuissa 2010. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Pariisissa 2011 tuloksella 201. Daegun MM- kilpailuissa 2011 hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 200. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa tuloksella 195. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ;Ulkoradat * 800 metrin juoksu: 2.24,21 (2001) * 100 metrin aitajuoksu: 14,11 (2001) * Korkeushyppy: 203 (2007) * Pituushyppy: 560 * Kuulantyöntö: 11,74 * Keihäänheitto: 46,64 (2001) * Seitsenottelu: 5542 (2001) ;Sisäradat * Korkeushyppy: 204 (2011) * Viisiottelu: 3980 (2001) ==Lähteet== * Luokka:Italialaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kateřina Baďurová

Kateřina Baďurová (s. 18. joulukuuta 1982 Ostrava) on entinen tšekkiläinen seiväshyppääjä. Baďurová hyppäsi Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 1999 viidenneksi tuloksella 375. Kolme vuotta myöhemmin hän karsiutui Wienin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 400. Myöhemmin samana vuonna hän karsiutui Münchenin EM-kisoissa. Vuonna 2004 hän karsiutui Budapestin sisäratojen MM- kisoissa hypättyään 410. Ateenan olympialaisissa hän oli kahdestoista tuloksella 420. Baďurová karsiutui Göteborgin EM-kisoissa 2006 tuloksella 430. Seuraavana vuonna hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa hypättyään 440, mutta voitti MM-hopeaa Osakan MM-kisoissa tuloksella 475. Baďurová lopetti uransa polvivaivojen vuoksi vuonna 2010. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Seiväshyppy: 475 (2007) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkiläiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt