EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
José de Medeiros Delgado

José de Medeiros Delgado (28. heinäkuuta 1905 Pombal – 9. maaliskuuta 1988) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 2. kesäkuuta 1929 ja nimitettiin Caicón hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1941. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Moisés Sizenando Coelho, jota avustivat João da Matha de Andrade e Amaral ja Marcolino Esmeraldo de Souza Dantas.Catholic-Hierarchy.org: Archbishop José de Medeiros Delgado De Medeiros Delgado sai 4. syyskuuta 1951 nimityksen São Luís do Maranhãon ja 10. toukokuuta 1963 Fortalezan arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja erosi tehtävistään arkkipiispana 26. maaliskuuta 1973. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset papit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Antonio Rocca

Antonio Rocca (20. helmikuuta 1888 Buenos Aires – 12. toukokuuta 1979) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Buenos Airesin arkkihiippakuntaan 28. lokakuuta 1911 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Augustan titulaaripiispaksi 27. kesäkuuta 1936. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Santiago Luis Copello, jota avustivat Fermín Emilio Lafitte ja Fortunato Devoto.Catholic- Hierarchy.org: Antonio Rocca Rocca jäi eläkkeelle 22. huhtikuuta 1975. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset papit Luokka:Katoliset piispat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Kantai Collection

Kantai Collection (, lyh. KanColle) on Kadokawa Gamesin kehittämä japanilainen selainpohjainen keräilykorttipeli. Pelissä on tarkoitus kasata laivasto moe- hahmoisista toisen maailmansodan sotalaivoista, edetä kartalla, huoltaa aluksia ja ottaa yhteen muiden pelaajien kanssa. Peli julkaistiin huhtikuussa 2013.Japan's Latest Popular Online Game Has Anthropomorphic Battleships == Anime == Siihen perustuva anime on alkanut 8. tammikuuta 2015 alkaen maaliskuun 26. päivään (arvioitu päivämäärä) astiKantai Collection Moe Card Battle Game Gets Anime, New Manga「艦これ」大ヒットの秘密をDMM松栄社長に直撃インタビュー1. Sarjan pituus on noin 12 jaksoa. Sarjan avaustunnuskappale on "Miiro (海色)" esittäjältä AKINO from bless4 ja loppumusiikki "Fubuki (吹雪)", esittäjänä Shiena Nishizawa (西沢幸奏). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Discourses of war and history in the Japanese game Kantai Collection and its fan community Luokka:Flash-pelit Luokka:2010-luvun anime ja manga Luokka:Ilmaispelit
Merja Ylä-Anttila

Merja Hannele Ylä-Anttila (o.s. Kivinen, s. 14. toukokuuta 1960 Hämeenlinna)Kuka kukin on 2011, Otava. on suomalainen toimittaja ja yritysjohtaja, joka on toiminut Yleisradion toimitusjohtajana vuodesta 2018. Koulutukseltaan Ylä-Anttila on ylioppilas. == Elämä == Ylä-Anttila kirjoitti ylioppilaaksi hämeenlinnalaisesta Kaurialan lukiosta 1979. Hän tuli MTV:hen alun perin kesätoimittajaksi vastaperustettuihin uutisiin vuonna 1982. Hän työskenteli muun muassa kotimaan toimittajana sekä pitkään politiikan toimittajana ja toimituspäällikkönä ennen siirtymistään päätoimittajaksi 2001. Ylä-Anttila toimi myös MTV:n toimitusjohtajan varahenkilönä. Huhtikuussa 2018 Ylä-Anttila valittiin Yleisradion toimitusjohtajaksi. Ylä-Anttila on toinen nainen Yleisradion johtajana Hella Wuolijoen jälkeen.Ylen toimitusjohtajat Ylä-Anttila aloitti tehtävässään Yleisradion toimitusjohtajana syyskuun 2018 alussa. Hän on toiminut MTV3:n MTV Uutisten uutis- ja ajankohtaisohjelmien vastaavana päätoimittajana vuosina 2001–2018. Ylä-Anttila oli sisällöntuotantoyhtiö Mediahub Helsingin toimitusjohtaja vuosina 2015–2018. Mediahubiin siirrettiin MTV:n uutistoimitus vuonna 2015. Merja Ylä-Anttila kuuluu Päätoimittajien yhdistyksen johtokuntaan.Johtokunta , Päätoimittajien yhdistys. Viitattu 28.12.2013 Vuonna 2011 hänet nimitettiin Pelastakaa Lapset ry:n hallitukseen. Ylä-Anttila toimi Palvelualojen työnantajat Palta ry:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 2021–2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Ylen toimitusjohtajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:MTV Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Riitta Pihlajamäki

Riitta Liisa Pihlajamäki (s. 23. joulukuuta 1956) on suomalainen televisiotoimittaja. Riitta Pihlajamäki pääsi ylioppilaaksi Ilmajoen lukiosta 1975 ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta 1985. Hän on työskennellyt Yleisradion televisio-ohjelmatoiminnassa vuodesta 1978 muun muassa A-studion toimitussihteerinä, kansainvälisten ohjelmien tuottajana sekä Yle Uutisten ulkomaantoimittajana. Hän on toiminut Ylen kirjeenvaihtajana Pariisissa ja Wienissä. Bonnin-kirjeenvaihtajana Pihlajamäki raportoi mm. Berliinin muurin murtumisesta marraskuussa 1989.Nordell, Marja-Liisa: “Arvio laadusta syntyy vastaanottajan päässä”. Riitta Pihlajamäki, Ylen journalististen standardien ja etiikan päällikkö. Yleisradio 25.9.2014. Viitattu 30.9.2014. Pihlajamäki nimitettiin Yle TV1:n ohjelmasuunnittelupäälliköksi 1998 ja ohjelmajohtajaksi 2005. Hän toimi Yle TV1:n kanavapäällikkönä 2008-2011, jonka jälkeen välinepäällikkönäPäällikkönimityksiä Ylessä , Journalisti 19/2010. Viitattu 28.12.2013 ja myöhemmin Ylen suomenkielisten tv-kanavien julkaisupäällikkönä. Ylen journalististen standardien ja etiikan päälliköksi Pihlajamäki nimitettiin 2014.Luukka, Teemu: Yle nimitti päällikön valvomaan etiikkaansa. Helsingin sanomat 13.9.2014 s. C3. Joulukuussa 2016 hän siirtyi johtamaan A-studion toimitusta. Toukokuussa 2021 hän jäi Yleisradiosta eläkkeelle. Riitta Pihlajamäki toimii vuodesta 2022 alkaen Ilmajoen Musiikkijuhlien hallituksen puheenjohtajana. Pihlajamäki on ollut naimisissa Yleisradion entisen toimittajan Hannu Lehtilän kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Riitta Pihlajamäki Ylen sivustolla *Riitta Pihlajamäki Ritva- ohjelmatietokannassa Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Ulkomaankirjeenvaihtajat
Suomenhevosten Derby

Suomenhevosten Derby on vuodesta 1975 lähtien järjestetty 5-vuotiaiden suomenhevosten ravikilpailu. Se on ikäluokan merkittävin suurkilpailu. Suomenhevosten Derby järjestetään vuosittain elokuussa Jyväskylässä Killerin raviradalla.Keskisuomalainen Derby Killerin ravirata. Viitattu 28.12.2013. == Suomenhevosten Derbyn voittajat 1975–2024 == Vuosi VoittajaSuomenhevosten Derby Suomen Hippos. Viitattu 7.12.2014. Ohjastaja Voittoaika 1975 Jytä- Raketti Leo Räisänen 32,9a 1976 Vekku-Lento Tuomo Mäkelä 30,7a 1977 Sukkula Markku Hietanen 31,6a 1978 Vipaus Esa-Pekka Kuivinen 31,3a 1979 Ero-Ralli Risto Tupamäki 32,7a 1980 Pelimies Jukka Tammi 30,5a 1981 Ilon-Tähti Jukka Hannunen 30,5a 1982 Puntari Pekka Roiha 28,5a 1983 Luonto-Hilkka Matti Kuitunen 30,6a 1984 Vinkaus Veikko Okkola 28,0a 1985 Liikku Raineri Puikkonen 26,8a 1986 Patrik Risto Lanki 28,0a 1987 Viulan-Vilaus Tapio Perttunen 28,1a 1988 Javin Hilu Terho Rautiainen 29,6a 1989 Turo Seppo Sarkola 29,2a 1990 V.T. Valtteri Risto Tupamäki 32,0a 1991 Ventteri Heikki Torvinen 28,4a 1992 Vispok Erkki Kauppinen 27,3a 1993 Suikun Ero Heikki Torvinen 27,6a 1994 Vokkerin Prinssi Markku Nieminen 27,3a 1995 Kihin Hiski Ahti Antti-Roiko 27,5a 1996 Hovi-Ari Olavi Nisonen 26,9a 1997 K.M. Nopsa Aki Antti-Roiko 27,0a 1998 Piirron Sopu Matti Mikkonen 27,2a 1999 Liising Ari Moilanen 26,3a 2000 Cameron Ari Moilanen 25,9a 2001 Totemi-Rok Antti Teivainen 25,1a 2002 Suikun Sisu Seppo Ristimäki 27,3a 2003 Villiari Reino Salmela 28,9a 2004 I.P. Vipotiina Heikki Torvinen 27,1a 2005 Artture Ari Moilanen 25,7a 2006 Frans Juha Utala 27,9a 2007 Calle Dahlia Jukka-Pekka Kauhanen 26,4a 2008 Valtraus Akseli Lahtinen 26,0a 2009 Linkori Markku Hietanen 25,5a 2010 Pihlajan Aaroni Akseli Lahtinen 24,6a 2011 Sörkän Sälli Tero E. Mäenpää 25,9a 2012 Ekoloki Heikki Mikkonen 25,0a 2013 Jokivarren Kunkku Ari Moilanen 24,1a 2014 Koivikon Kalle Tuomas Pakkanen 26,6a 2015 Vitter Mika Forss 24,4a 2016 Äänestäjä Harri Kotilainen 25,0a 2017 Humiro Janne Haapiainen 24,4a 2018 Herra Heinämies Antti Ojanperä 25,7a 2019 Landen Paukku Jani Suonperä 24,1a 2020 Parvelan Retu Hannu Torvinen 24,6a 2021 Ville Kalle Ari Moilanen 26,2a 2022 V.G.Voitto Ari Moilanen 25,6a 2023 Wertti Jani Ruotsalainen 24,3a 2024 Paavolan Hurmos Jani Ruotsalainen 23,9a == Katso myös == *Derby (hevoskilpailu) *Suuri Suomalainen Derby *Kriterium == Lähteet == Luokka:Suomen ravikilpailut Luokka:Jyväskylän urheilutapahtumat
Trichiurinae

Trichiurinae on makrillikalojen alalahkoon (Scombroidei) ja huotrakalojen heimoon (Trichiuridae) kuuluva kalojen alaheimo. ==Suvut== Alaheimoon kuuluu neljä sukua ja 14 lajia. *Demissolinea *Lepturacanthus *Tentoriceps *Trichiurus ==Lähteet== Luokka:Makrillikalat (alalahko)
Matala-Tatra

Matala-Tatra (slovakiksi: Nízke Tatry) on vuoristo Slovakiassa. Se on Tatravuoristosta erillinen vuoristo. Sen korkein huippu on Ďumbier, jonka korkeus on 2 043 metriä.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 121, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Slovakian vuoristot Luokka:Žilinan alue
Trichiurus

Trichiurus on huotrakalojen heimoon kuuluva kalasuku. == Lajit == Sukuun kuuluu yhdeksän lajia. *Trichiurus auriga Klunzinger, 1884 *Trichiurus australis Chakraborty, Burhanuddin & Iwatsuki, 2005 *Trichiurus brevis Wang & You, 1992 *Trichiurus gangeticus Gupta, 1966 *Trichiurus lepturus Linnaeus, 1758 – Huotrakala *Trichiurus margarites Li, 1992 *Trichiurus nanhaiensis Wang & Xu, 1992 *Trichiurus nickolensis Burhanuddin & Iwatsuki, 2003 *Trichiurus russelli Dutt & Thankam, 1967 == Lähteet == Luokka:Makrillikalat (alalahko)
Matanzas

Matanzas on kaupunki Atlantin rannikolla Länsi-Kuubassa. Sieltä on Kuuban pääkaupunkiin Havannaan matkaa noin 80 km. Se on merkittävä satama- ja teollisuuskaupunki, ja siellä on 1600-luvulla rakennettu linnoitus. Kaupungin itäpuolella on lentokenttä ja Varaderon lomakeskus. Asukkaita vuonna 1991 oli 115 000.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 121, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Vuonna 2012 asukasluku oli 145 246\. Se on Matanzasin provinssin pääkaupunki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuuban kaupungit
Simo Matavulj

Simo Matavulj (1852–1908) oli serbialainen kirjailija, jonka tyylilaji oli realismi. Häntä on pidetty objektiivisen ihmiskuvauksen mestarina. Humoristinen romaani Bakonja fra Brne on serbialaisen kirjallisuuden klassikkoromaani.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 121, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Serbialaiset kirjailijat Luokka:Serbiankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Bruno Mathsson

Karl Bruno Mathsson (13. tammikuuta 1907 − 17. elokuuta 1988) oli ruotsalainen arkkitehti ja huonekalusuunnittelija. Hänen tuotannostaan maineikkaimpia ovat kevyet, taivutetusta puusta valmistetut tuolit. Hän suunnitteli myös taloja. Mathssonin mukaan on nimetty Bruno Mathsson -palkinto. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Ruotsalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Hupputinami

Hupputinami (Nothocercus nigrocapillus) on tinameihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Kooltaan hupputinami voi kasvaa 32-35 cm pitkäksi. Yleisväritykseltään laji on ruskea. Päälaki on muuta ruumista tummempi ja lähes musta. Vatsa, selkä ja siivet ovat väriltään ruskeat ja osa siipien sulista on valkokärkisiä. Höyhenpuvussa voi olla ohuita mustia raitoja ja alalaji N. n. cadwaladeri on väriltään nimialalajia N. n. nigrocapillus punaisempi. Hupputinamin kurkku on valkoinen. ==Levinneisyys ja elintavat== Hupputinamilla on 2 alalajia. Niistä nimialalajia N. n. nigrocapillus tavataan Perun keskiosista Boliviaan ja alalajia N. n. cadwaladeri Perun pohjoisosista. Linnun elinympäristöä ovat kosteat subtrooppiset ja lauhkeat vuoristometsät tyypillisesti noin 1 300-3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Hupputinamit kerääntyvät alueille, joissa kasvaa runsaasti bambuja. Lintu on todennäköisesti kaikkiruokainen ja sen tiedetään myövän muun muassa maahan pudonneita siemeniä. Hupputinamikannan kooksi arvioidaan noin 200 000 sukukypsää yksilöä. Lajin kantaa uhkaavat erityisesti sopivien elinympäristöjen väheneminen metsien hakkuiden vuoksi. Hakkuut aiheuttavat myös eroosiota, mikä vähentää elinympäristöjen määrää edelleen. ==Lähteet== Luokka:Tinamilinnut
Matkakoski

Matkakoski on koski Torniossa Tornionjoessa. Sen pituus on yksi kilometri ja putouskorkeus 4,8 metriä. Sen rannalla on nähtävyyksinä myös vanhat kala- aitat.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 124, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == 221px|Matkakoski ja kala-aitat. Luokka:Suomen kosket Luokka:Tornion luonto
Mayerling

Mayerling on kylä Allandin kunnassa Itävallassa 25 kilometriä Wienistä etelään. Itävalta-Unkarin kruununprinssi Rudolf ja hänen rakastajattarensa, paronitar Maria Vetsera tekivät vuonna 1889 itsemurhan Wienerwaldissa Mayerlingin metsästyslinnassa, joka muutettiin keisari Frans Joosef I:n aloitteesta luostariksi.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. , WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Itävallan kylät Luokka:Ala-Itävallan maantiede
Lacey Duvalle

Lacey Duvalle (s. 5. huhtikuuta 1982 Washington) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän tuli julkisuuteen näyttelijänä vuonna 2000. ==Palkinnot== * 2009: Urban X Awards Winner – Best POV Sex Scene – Tunnel Vision ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sitruunaverbena

Sitruunaverbena (Aloysia citrodora)Suomen Lajitietokeskus: Sitruunaverbena – Aloysia citrodora Viitattu 5.11.2022. on verbenakasvien eli rautayrttikasvien heimoon kuuluva kasvi. Kasvista käytetään myös nimeä Lippia citriodora. Sitruunaverbena on vahvasti sitruuna-arominen yrtti, jonka lehtiä käytetään mausteeksi. Siitä saadaan myös verbenaöljyä. Sen versoihin kasvaa suikeita lehtiä kolmen kappaleen ryhminä. Se kukkii myöhään syksyllä, valkoiset tai siniset kukat ovat latvatähkissä. Sitruunaverbena kasvaa esimerkiksi suurissa ruukuissa. Se tuodaan talveksi sisätiloihin. Lämpimissä maissa, joissa sitä viljellään laajasti, kuten Keski- ja Etelä-Amerikassa, kasvi talvehtii ulkona. Sitruunaverbenaa voi lisätä pistokkaista.Hupila, Irma: Suosikkikasvi sitruunaverbena. Kotipuutarha 4/1998 s. 84. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Aloysia citrodora * United States Department of Agriculture (USDA): Aloysia triphylla * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Aloysia citrodora * Gernot Katzer's spice pages: Lemon Verbena (Lippia citriodora) Luokka:Verbenakasvit
Mehiläinen (aikakauslehti 1859)

Mehiläinen oli Rietrikki Polénin julkaisema suomenkielinen lehti. Se ilmestyi 1859–1863 kerran kuussa ja oli lähinnä kirjallinen aikakauslehti.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 143, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Polén puolusti lehdessä voimakkaasti suomen kieltä. Myös valtiopäivä- ja työväenasia olivat esillä. Lehden levikki laski kuitenkin alun innostuksen jälkeen ja sen ilmestyminen loppui kesken vuoden 1863.Jarmo Paikkala: Kiuruvetisiä nimiä ja sukuja: Suomalaisuusmiehen sukua. Kiuruvesi-lehti 12.11.1986 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjallisuuslehdet Luokka:Suomalaiset yhteiskunnalliset lehdet Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Meibomin rauhanen

Meibomin rauhanen eli luomitukirauhanen on kummankin silmän silmäluomen takareunuksen eteen avautuva rauhanen, josta erittyy silmäluomen reunoja voitelevaa eritettä. Se on nimetty saksalaisen anatomin Heinrich Meibomin mukaan.WSOY Iso tietosanakirja 6, s.145, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Meibomin rauhasen, kuten myös muiden silmäluomirauhasten, tulehdusta sanotaan näärännäpyksi.Walter Nienstedt, Osmo Hänninen, Antti Arstila, Stig-Eyrik Björkqvist: Ihmisen fysiologia ja anatomia, s. 498, WSOY, 2000, ISBN 951-0-23265-3 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Meibomin rauhaset Luokka:Silmät
Maaorjien vapauttaminen Venäjällä 1861

Maaorjien vapauttaminen Venäjällä 1861 oli ensimmäinen ja tärkein uudistus, joka toteutettiin Aleksanteri II:n valtakauden aikana Venäjällä. Siihen saakka talon­pojat olivat olleet maa­orjan asemassa, eikä heillä ei ollut omistusoikeutta maahan, jota he viljelivät. Venäjällä maaorjuus oli yleistä. Joissakin Venäjän osissa maaorjuus oli lakkautettu jo aikaisemmin. Vuoden 1861 vapautus­manifesti julisti vapautuksen yksityisten kartanoiden maaorjille. Tällä käskyllä yli 23 miljoonaa ihmistä sai vapautensa. Maaorjille myönnettiin täydet vapaiden kansalaisten oikeudet: he saivat mennä naimisiin ilman maanomistajan suostumusta, omistaa omaisuutta ja omistaa yrityksen. Manifesti määräsi, että talonpojat voisivat ostaa maata vuokranantajilta. Kotitalouksien maaorjat olivat huonoimmassa asemassa, koska he saivat vapautensa, mutta eivät maata. Heidän oli maksettava viljelemisestä, ja maa kuului edelleen maanomistajalle. Uudistus tehtiin itsevaltiuden jatkuvuuden varmistamiseksi, eikä itsenäistä talonpoikaisluokkaa syntynyt, koska harvalla talonpojalla oli mahdollisuus ostaa maata. Georgiassa maa­orjien vapautus lykättiin vuoteen 1864. Valtion omistamat maaorjat vapautuivat vuonna 1866 ja saivat parempia ja suurempia tontteja. == Lähteet == Luokka:Venäjän keisarikunta Luokka:1861 Vapauttaminen Venäjällä
Melvillen niemimaa

thumb|Boothian ja Melvillen niemimaat, Nunavut, Kanada. Melvillen niemimaa (engl. Melville Peninsula) on niemimaa Kanadassa. Se on Pohjois-Amerikan koillisin niemimaa ja sijaitsee Boothianlahden ja Foxe Basinin välissä. Se on 400 km pitkä ja 110–220 kilometriä leveä.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 154, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Kanadan niemimaat
Viktor Dankl von Krasnik

Viktor Dankl von Krasnik (18. syyskuuta 1854 Udine, Lombardia-Venetia – 8. tammikuuta 1941 Innsbruck)Count Viktor Dankl von Krasnik Firstworldwar.com. Viitattu 28.12.2013.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 237 Runeberg.org. Viitattu 28.12.2013. oli itävaltalainen kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Danklin isä oli armeijan kapteeni. Dankl kävi 1869–1870 St. Pöltenin kadettikoulua ja sen jälkeen Wiener Neustadtin Maria Teresian sotilasakatemiaa, josta valmistuttuaan hänet määrättiin 1874 luutnantiksi kolmanteen rakuunarykmenttiin. Opiskeltuaan vielä Wienin sotakoulussa hänet siirrettiin 1880 pääesikuntaan. Vuonna 1899 Dankl ylennettiin everstiksi ja nimitettiin pääesikunnan keskustoimiston päälliköksi. Hän eteni 1903 kenraalimajuriksi ja prikaatinkomentajaksi, 1907 sotamarsalkkaluutnantiksi ja divisioonankomentajaksi sekä 1912 ratsuväenkenraaliksi ja 14:nnen armeijakunnan komentajaksi. Maailmansodan syttyessä 1914 Dankl nimitettiin komentamaan ensimmäistä armeijaa, joka muodosti Itävalta-Unkarin armeijan vasemman siiven. Dankl saavutti itävaltalaisten ensimmäisen voiton koko sodassa lyödessään Venäjän neljännen armeijan Kraśnikin taistelussa pohjoisessa Galitsiassa 23.–25. elokuuta 1914. Pian venäläisten hyökkäys itävaltalaisten oikeaa siipeä vastaan pakotti kuitenkin Itävalta-Unkarin joukot perääntymään takaisin omalle puolelleen rajaa. Sama toistui itävaltalaisten toisessa etenemisyrityksessä lokakuussa 1914. Italian sodanjulistuksen jälkeen Dankl siirrettiin toukokuussa 1915 vastaamaan Tirolin puolustuksesta. Joukkojensa alivoimaisuudesta huolimatta hän onnistui aluksi torjumaan italialaisten toistuvat hyökkäykset. Maaliskuussa 1916 hänet nimitettiin yhdennentoista armeijan komentajaksi. Arkkiherttua Eugenin alaisuudessa hän tosiasiallisesti johti toukokuussa käynnistettyä hyökkäystä italialaisten asemia vastaan Trentinojoella, ja hän eteni armeijoineen Rovereton eteläpuolelle. Itävaltalaiset kärsivät kuitenkin lopulta tappion, josta esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf syytti Danklia. Dankl jätti tämän seurauksena eronpyyntönsä ja vetäytyi palveluksesta kesäkuussa 1916. Krasnikissa sodan alussa saavutetun voiton ansiosta Danklille myönnettiin elokuussa 1917 Maria Teresian ritarikunnan komentajaristi. Hänestä tuli kyseisen ritarikunnan kansleri Conrad von Hötzendorfin kuoltua vuonna 1925. Vuonna 1917 Dankl myös korotettiin vapaaherraksi ja nimitettiin symboliseen kunniavirkaan henkikaartin ylipäälliköksi, jona hän toimi seuraavaan vuoteen asti. Vuonna 1918 hänet korotettiin kreiviksi nimellä Dankl von Krasnik. ==Lähteet== Luokka:Itävaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Melvillensalmi

:Kanadassa on myös Melville Sound, joka on eri salmi. Melvillensalmi () on salmi Kanadan arktisessa saaristossa. Se sijaitsee Melvillensaaren ja Victoriansaaren välissä.WSOY Iso tietosanakirja 6, s. 154, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 == Lähteet == Luokka:Kanadan salmet
Matt Beleskey

Matt Beleskey (s. 7. kesäkuuta 1988 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. == Pelaajaura == Beleskey kasvoi pikkukaupunki Midhurstissa, Ontariossa ja pelasi jääkiekkoa Barrie Icemanissä. Hänet varattiin toisella kierroksella numerolla 21 OHL:ssä pelaavaan Belleville Bullsiin vuonna 2004. NHL:ään Beleskey varattiin vuoden 2006 varaustilaisuudesa numerolla 112. Hänen ammattilaisuransa alkoi vuonna 2008 neljän vuoden junioriuran jälkeen. Hän teki NHL-debyyttinsä kaudella 2008–2009, kun esiintyi Ducksissa kahdessa pelissä. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta AHL-joukkue Iowa Chopsissa. Beleskey pelasi 2012–2013 työsulun aikana EIHL:ssä pelaavassa Coventry Blazessa. Aneheimista Beleskey siirtyi kaudeksi 2015–2016 Boston Bruinsiin. Hän pelasi Bostonissa siirtotakarajalle, helmikuuhun 2018 saakka. Kunnes siirtyi yhdessä Ryan Spoonerin ja 2018 1. kierroksen varasvuoron kanssa New York Rangersiin vaihdossa Rick Nashiin. https://www.nhl.com/news/boston-acquires-rick-nash- from-new-york/c-296208168?tid=278542340 == Tilastot == 2008–2009 Anaheim Ducks NHL 2 0 0 0 0 – – – – – Iowa Chops AHL 58 11 24 35 58 – – – – – 2009–2010 Anaheim Ducks NHL 60 11 7 18 35 – – – – – San Antonio Rampage AHL 12 1 4 5 19 – – – – – Toronto Marlies AHL 3 1 1 2 2 – – – – – 2010–2011 Anaheim Ducks NHL 35 3 7 10 36 6 1 0 1 4 Syracuse Crunch AHL 27 11 13 24 39 – – – – – 2011–2012 Anaheim Ducks NHL 70 4 11 15 72 – – – – – 2012–2013 Coventry Blaze EIHL 26 12 21 33 39 – – – – – Anaheim Ducks NHL 42 8 5 13 56 7 2 1 3 2 2013–2014 Anaheim Ducks NHL 55 9 15 24 64 5 2 2 4 8 Norfolk Admirals AHL 3 1 0 1 0 – – – – – 2014–2015 Anaheim Ducks NHL 65 22 10 32 39 16 8 1 9 2 2015–2016 Boston Bruins NHL 80 15 22 37 65 – – – – – 2016–2017 Boston Bruins NHL 49 3 5 8 47 3 0 0 0 4 2017–2018 Boston Bruins NHL 14 0 0 0 17 – – – – – Providence Bruins AHL 21 4 2 6 15 – – – – – Hartford Wolf Pack AHL 14 1 5 6 11 – – – – – New York Rangers NHL 1 0 0 0 4 – – – – – 2018–2019 Hartford Wolf Pack AHL 53 5 17 22 55 – – – – – New York Rangers NHL 4 1 0 1 5 – – – – – 11 kautta yhteensä NHL 473 75 82 157 435 37 13 4 17 20 7 kautta yhteensä AHL 191 35 66 101 199 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Albrecht (Württembergin herttua)

Albrecht Maria Alexander Filip Josef, Württembergin herttuaNordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 110–111 Runeberg.org. Viitattu 28.12.2013. (23. joulukuuta 1865 Wien, Itävalta – 31. lokakuuta 1939 Altshausen, Saksa) oli Saksan armeijan sotamarsalkka, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Albrechtin isä oli Württembergin herttua Vilhelm. Albrecht aloitti sotilasuransa vuonna 1883 ulaanirykmentin upseerina. Hän yleni 1896 everstiksi, 1898 kenraalimajuriksi, 1901 kenraaliluutnantiksi ja 1906 kenraaliksi. Hän toimi 1908–1913 Württembergiin sijoitetun 13:nnen armeijakunnan komentajana ja sen jälkeen kuudennen sotilaspiirin tarkastajana. Maailmansodan syttyessä elokuussa 1914 Albrecht sai komentoonsa Saksan neljännen armeijan, joka hyökkäsi heti sodan alussa Luxemburgin kautta Ardennien yli Ranskaan. Hän voitti ranskalaiset Neufchâteaussa 23. elokuuta, taisteli tiensä Maasin yli ja osallistui syyskuun alussa Marnen taisteluun. Marnen tappion jälkeen Albrechtin armeija perääntyi aluksi Champagnen alueelle, mutta se siirrettiin lokakuussa 1914 niin sanotun Atlantin kilpajuoksun yhteydessä Flanderiin.Albrecht, Duke of Wurttemberg Firstworldwar.com. Viitattu 28.12.2013. Vuosina 1914 ja 1915 hän johti saksalaisten hyökkäyksiä Ypresissä. Ypresin toisen taistelun alussa saksalaiset käyttivät ensimmäistä kertaa länsirintamalla taistelukaasua aseena. Elokuussa 1916 Albrecht ylennettiin kenraalisotamarsalkaksi ja hän sai johtoonsa pohjoisen armeijaryhmän eli rintamaosuuden Atlantin rannikolta Sommeen. Helmikuusta 1917 aina sodan loppuun asti hän johti ”armeijaryhmä Albrechtia”, jonka vastuulla oli länsirintaman hiljaisempi eteläpää Elsassissa ja Lothringenissa. Sodan lopussa Saksassa tapahtuneen vallankumouksen seurauksena Württembergin suku menetti kuninkaallisen arvonsa. Albrecht asui vuodesta 1921 vetäytyneenä linnaansa. Samana vuonna hänestä tuli sukunsa päämies entisen kuninkaan Vilhelm II:n kuoltua lapsettomana. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset ensimmäisen maailmansodan sotilaat‎ Luokka:Saksan sotamarsalkat Luokka:Saksalaiset aateliset Luokka:Herttuat Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Kyrenia

Kyrenia eli Kerýneia (, myös Kyríneia, Κυρήνεια, ) on kaupunki ja kunta (Δήμος Κερύνειας, Dímos Kerýneias) Kyproksen saarella. Se on de facto Pohjois- Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa, ja kuuluu sen hallinnossa Girnen alueeseen, jonka hallinnollinen keskus se on. Kyproksen tasavallan pakolaishallinnossa se kuuluu Kyrenian alueeseen. Koko kunnan väkiluku on 33 207 ja varsinaisen Kyrenian kaupungin väkiluku 22 148 (2011). == Maantiede == Kyrenia sijaitsee Kyproksen pohjoisrannikolla Pentadáktylos-vuorten pohjoispuolella. Kaupungissa on vanhakaupunki, jossa sijaitsee muun muassa Kyrenian linna, sekä kaksi satamaa, vanha satama ja uusi satama. Etäisyys Kyreniasta pääkaupunki Nikosiaan on noin 28 kilometriä ja Famagustaan noin 78 kilometriä. == Historia == === Antiikki === Antiikin Keryneia oli yksi Kyproksen vanhoista kuningaskunnista. Sen perustivat Akhaiasta tulleet kreikkalaiset 900-luvulla eaa. Siitä muodostui vauras kaupunkivaltio (polis). Vuonna 312 eaa. Keryneian ottivat hallintaansa Kreikan Salamiin saarelta tulleet kilpailijat. Keryneian satama oli tärkeä myös roomalaisvallan aikana. pienoiskuva|vasen|Kyrenian linna === Myöhempi historia === Bysanttilaisella ajalla 600-luvulla kaupunkiin rakennettiin kiviset muurit suojaksi arabien hyökkäyksiltä. Kyproksen hallitsija Isaak Komnenos lähetti vuonna 1191 vaimonsa ja tyttärensä Kyrenian linnaan turvaan kolmannella ristiretkellä olleilta Rikhard I Leijonamielen joukoilta. Kaupunki kuitenkin valloitettiin. Valloituksen takana ollut Guy de Lusignan, josta tuli myös Kyproksen hallitsija (1192–1194), uudisti linnan. Kyproksen hallitsija Hugo I teki valtakaudellaan (1205–1218) linnasta kuninkaallisen palatsin. Kaupungin nimi vakiintui lännessä muotoon Kyrenia (Cyrenia) keskiajalla. Kyreniasta tuli vuonna 1291 alueensa tärkein kaupunki, ja sen muureja ja puolustusta vahvistettiin. genovalaiset yrittivät vuonna 1373 valloittaa kaupungin linnoineen sekä maalta että meritse siinä kuitenkaan onnistumatta. Venetsialaisten hallitessa aluetta he vahvistivat linnaa kestämään tykistön tulitusta. Kuitenkin vuonna 1570 Kyrenia antautui taisteluitta osmaneille. == Nähtävyydet == Kyrenian tärkeimmät nähtävyydet ovat Kyrenian linna ja sataman läheltä löydetty 300-luvulta eaa. peräisin oleva haaksirikkoutunut kauppalaiva, Kyrenialainen laiva, joka on osoittanut sataman merkityksen kaupungille vuosituhansien ajan. Laiva lasteineen on nykyään näytteillä Kyrenian linnassa olevassa museossa. Muita nähtävyyksiä on muun muassa bysanttilaisaikainen torni. Kaupungin lähettyvillä olevia nähtävyyksiä ovat muun muassa Bellapáisin luostarin rauniot sekä Pyhän Hilarionin linna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Κερύνειας. Kyrenian (Kerýneian) kreikkalaisen kunnan verkkosivut. * Girne Belediyesi. Kyrenian (Girnen) turkkilaisen kunnan verkkosivut. *
Fiesolen maisema

Fiesolen maisema on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1894. Kooltaan tämä työ on 37×54 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se talletettiin vuonna 2005. Fiesolen kukkuloilla on maalattu Italiassa. Helene Schjerfbeck matkusti huhtikuussa 1894 Wienistä Italiaan Firenzeen, josta hän palasi syksyllä Suomeen. Hän maalasi Firenzessä maisemia Fiesolen kukkuloilla mutta myös henkilökuvia. Schjerfbeckin taide muuttui utuisemmaksi ja vaaleammaksi noina kuukausina, se yksinkertaistui. Hän myös kopioi tunnettuja vanhoja italialaisia taiteilijoita Fra Angelicoa, Filippo Lippiä ja Giorgionea. Wienissä hän oli perehtynyt Holbeiniin ja Velázqueziin näitä kopioimalla.Leena Ahtola-Moorhouse teoksessa Helene Schjerfbeck 150 vuotta, näyttelykirja vuodelta 2012, Helsinki: Ateneumin taidemuseo ==Lähteet== Luokka:Helene Schjerfbeckin maalaukset
Kirkkoväkeä

Kirkkoväkeä (Pääsiäisaamu) on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1900. Kooltaan teos on 70×95 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se lahjoitettiin vuonna 1991. Helene Schjerfbeck maalasi Kirkkoväkeä-maalausta viisi vuotta, vuosina 1895–1900. Maalaus kuvaa naista kolmessa eri ikävaiheessa sunnuntaisiin ulkovaatteisiin pukeutuneina. Heidän edessään on poika karvalakki päässään. Helene Schjerfbeck pani tämän maalauksen esille loppuvuonna 1900. Hän oli matkustanut kesällä Ruotsin Åren tunturiparantolaan ja sairastui siellä joulukuussa. Schjerfbeck oli koko seuraavan vuoden, 1901, sairauslomalla Suomessa. Taulussa on merkinnät H/Schjerf/beck/1895– /1900.Leena Ahtola-Moorhouse teoksessa Helene Schjerfbeck 150 vuotta, Ateneumin taidemuseon näyttelykirja vuodelta 2012, Helsinki: Ateneumin taidemuseo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kirkkoväkeä. Luokka:Helene Schjerfbeckin maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat
Pagani Huayra

Pagani Huayra on Paganin valmistama superauto, joka korvasi Pagani Zondan. Autoa valmistettiin vuosina 2011-2018 yhteensä 100 kappaletta. Huayra esiteltiin suurelle yleisölle Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2011. Auton voimanlähteenä on Mercedes-AMG:n kehittämä 6,0-litrainen turboahdettu V12-moottori. Voimansiirtona on Xtracin valmistama seitsemänvaihteinen yksikytkiminen sekventaalivaihteisto. Huayran suunnittelleen Horacio Paganin mukaan autossa ei käytetä hieman nopeammin vaihtavaa kaksoiskytkinvaihteistoa siitä syystä, että se nostaisi auton painoa liikaa. Huayra on nimetty Etelä- Amerikkalaisen tuulen jumalan Huayra-tatan (transliteroitu myös Wayra Tata) mukaan. Seuranneet mallit ovat Huayra BC vuonna 2016 ja Huayra Roadster vuonna 2018. Codalunga on erikoismalli, jota valmistettiin viisi kappaletta, jotka räätälöitiin asiakaskohtaisesti. == Aerodynamiikka == Auton keulassa ja perässä on yhteensä neljä liikkuvaa siivekettä (kaksi edessä ja kaksi takana), joita ohjataan elektronisesti auton nopeuden, kallistuksen, sivuttaiskiihtyvyyden, ohjauskulman ja kaasun asennon mukaan. Siivekkeiden liikkuminen muuttaa auton aerodynamiikkaa eri tavoin jarrutuksissa ja kaarreajossa. Kaarreajossa vain sisäkaarteenpuoleiset siivekkeet nousevat pitovoiman lisäämiseksi sekä auton kallistumisen vähentämiseksi. Auton ilmanvastus on normaalisti 0,3 Cd, joka nousee 0,5 Cd kun kaikki neljä siivekettä ovat ylhäällä. == Huayra BC == Huayra BC on edelleen kehitetty malli. Malli on nimetty Horacio Paganin ystävän ja ensimmäisen asiakkaan Benny Caiolan mukaan. Muutoksena alkuperäiseen auto on kevyempi, moottorissa on enemmän tehoa ja vääntöä ja vaihteiston vaihtonopeus on puolitettu. == Roadster == Avomalli Huayra Roadster esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2017. Se on coupéa 80 kilogrammaa kevyempi. Autossa on irrotettava katto. == Huayra R == Huayra R on uudelleen yhdessä HWA AG:n kanssa suunniteltu puhtaasti ratakäyttöön tarkoitettu erikoismalli, jossa perusmallista poiketen on vapaastihengittävä moottori. Huayra R:ää tullaan valmistamaan 30 kpl. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Huayra Luokka:Superautot Luokka:2010-luvun autot Luokka:2020-luvun autot
Kansakoulutyttö II

Kansakoulutyttö II on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1908. Kooltaan tämä työ on 71×40,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se ostettiin vuonna 1915. Kansakoulutyttö II on Helene Schjerfbeckin modernistisia maalauksia, jonka hän maalasi Hyvinkäällä. Ns. Hyvinkään vuosinaan (jolloin hän ei sieltä pois matkustellut) Schjerfbeck lähetti usein töitään arpajaisvoitoksi Turkuun tai Helsinkiin. Kansakoulutyttö II on Turun taideyhdistyksen arpajaisvoitto huhtikuussa 1909, josta sen voitti rouva Anna Ramstadius. Maalauksen seuraava omistaja oli rouva W. Munsterhjelm, joka myi tämän Taideyhdistyksen kokoelmiin. Maalauksen aiheesta syntyi samaan aikaan myös öljyvärein puulle maalattu Kansakoulutyttö I, 30×20 cm. Siinä on sama malli kuvattu vyötäröstä ylöspäin samoissa vaatteissa. Työ kuuluu yksityiskokoelmiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kansakoulutyttö II. Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka: Helene Schjerfbeckin maalaukset
Deftones (albumi)

Deftones on alternative metal -yhtye Deftonesin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003. Albumi on yhtyeen ja tuottaja Terry Daten viimeinen yhteistyö. Date toimi yhtyeen neljän ensimmäisen albumin tuottajan debyyttialbumi Adrenalinesta lähtien. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kultaa. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, "Minerva" ja "Hexagram". Tyyliltään albumi on edeltäjiinsä verrattuna erilainen, tunnelman ollessa huomattavasti synkempi ja raskaampi. Albumi kuitenkin sisältää myös kokeilevampia kappaleita kuten trip hop -kappale "Lucky You" ja "Anniversary of an Uninteresting Event". Albumin nimen piti olla alun perin Lovers, mutta yhtye päätti kuitenkin nimetä levyn myöhemmin omalla nimellään. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet Deftonesin säveltämiä, paitsi "Lucky You", jota säveltämässä oli myös DJ Crook. ==Kokoonapano== ;Deftones *Stephen Carpenter – kitara *Chi Cheng – basso, taustalaulu *Abe Cunningham – rummut *Frank Delgado – samplaus ja koskettimet *Chino Moreno – laulu, kitara ==Sertifikaatit== Maa Sertifikaatti Kanada Kulta Iso-Britannia Hopea USA Kulta == Arvostelut == * Imperiumi: 7/10 * Soundi: == Aiheesta muualla == * Deftones discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 albumit Luokka:Deftonesin albumit
Patrick Maroon

Patrick Maroon (s. 23. huhtikuuta 1988 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkohyökkääjä ja kolminkertainen Stanley Cup-voittaja, joka pelaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksissa. == Pelaajaura == Philadelphia Flyers varasi Maroonin NHL:ään kuudennella kierroksella numerolla 161 vuoden 2007 varaustilaisuudessa. Kauden 2010–2011 alussa, 30. lokakuuta Maroon siirrettiin syrjään Adirondack Phantomsin kokoonpanosta. 21. marraskuuta ilmoitettiin, että Maroon vaihdetaan yhdessä David Laliberten kanssa Anaheim Ducksiin. Tilalle Flyers sai Ducksilta hyökkääjä Rob Bordsonin ja puolustaja Danny Syvretin. Lokakuussa 2020 Maroon teki Lightningin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,8 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/tampa-bay-lightning-re-sign-forward-pat-maroon-defenceman- luke-schenn-1.1545343 Helmikuussa 2022 Maroon teki Lightningin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/tampa-bay-lightning-patrick- maroon-extension-1.1756591 Heinäkuussa 2023 Lightning kauppasi Maroonin ja Max Cajkovicin Minnesota Wildiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/lightning-trade-maroon-cajkovic-to-wild- for-seventh-round-pick/ Maaliskuussa 2024 siirtorajan viimeisenä päivänä Wild kauppasi Maroonin Boston Bruinsiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. https://www.sportsnet.ca/nhl/article/bruins-acquire-veteran-forward-pat- maroon-from-wild/ Heinäkuussa 2024 Maroon teki vapaana agenttina Chicago Blackhawksin kanssa vuoden mittaisen ja 1,3 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. == Tilastot == 2007–2008 Philadelphia Phantoms AHL 1 0 0 0 0 – – – – – 2008–2009 Philadelphia Phantoms AHL 80 23 31 54 62 4 1 2 3 13 2009–2010 Adirondack Phantoms AHL 67 11 33 44 125 – – – – – 2010–2011 Adirondack Phantoms AHL 9 5 3 8 30 – – – – – Syracuse Crunch AHL 57 21 27 48 68 – – – – – 2011–2012 Anaheim Ducks NHL 2 0 0 0 2 – – – – – Syracuse Crunch AHL 75 32 42 74 120 4 0 0 0 4 2012–2013 Anaheim Ducks NHL 13 2 1 3 10 – – – – – Norfolk Admirals AHL 64 26 24 50 139 – – – – – 2013–2014 Anaheim Ducks NHL 62 11 18 29 101 13 2 5 7 38 2014–2015 Anaheim Ducks NHL 71 9 25 34 82 16 7 4 11 6 2015–2016 Anaheim Ducks NHL 56 4 9 13 54 – – – – – Edmonton Oilers NHL 16 8 6 14 34 – – – – – 2016–2017 Edmonton Oilers NHL 81 27 15 42 95 13 3 5 8 28 2017–2018 Edmonton Oilers NHL 57 14 16 30 60 – – – – – New Jersey Devils NHL 17 3 10 13 13 5 1 0 1 0 2018–2019 St. Louis Blues NHL 74 10 18 28 64 26 3 4 7 8 2019–2020 Tampa Bay Lightning NHL 64 9 14 23 71 25 1 5 6 32 2020–2021 Tampa Bay Lightning NHL 55 4 14 18 60 23 2 2 4 37 2021–2022 Tampa Bay Lightning NHL 81 11 16 27 134 23 4 2 6 32 2022–2023 Tampa Bay Lightning NHL 80 5 9 14 150 6 0 1 1 16 2023–2024 Minnesota Wild NHL 49 4 12 16 60 – – – – – Boston Bruins NHL 2 0 0 0 0 13 0 2 2 18 13 kautta yhteensä NHL 780 121 183 304 990 163 23 30 53 215 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Chicago Blackhawksin pelaajat Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Kerkkonen

Martti Aatto Olavi Kerkkonen (13. syyskuuta 1905 Liminka – 28. helmikuuta 1990 HelsinkiMartti Kerkkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. (Maksullinen linkki.)) oli suomalainen historiantutkija. Hän oli Valtionarkiston arkistoneuvos 1952–1967, valtionarkistonhoitaja professorin arvolla 1967–1970. Hän tutki Pietari Kalmin vaiheita.Facta 2001, osa 8, p. 269. WSOY 1981. Martti Kerkkosen vanhemmat olivat kouluneuvos Kaarlo Kerkkonen ja Anni Kulta Sofia Krank. Hänen vanhempi veljensä oli yliopettaja Veikko Kerkkonen.Kuka kukin on 1954, s. 354. Kerkkosen puoliso vuodesta 1930 oli historiantutkija Gunvor Kerkkonen. ==Julkaisuja== * Pietari Kalm talousopin professorina. Diss. Suomen historiallinen seura, 1936. * Peter Kalm’s North American journey: Its ideological background and results. Studia Historica, 1. Suomen historiallinen seura, 1959. * Kalm, Pehr: Resejournal över resan till Norra Amerika I. Julkaisija Martti Kerkkonen. Svenska litteratursällskapet i Finland, 1966. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 419. . * Kalm, Pehr: Resejournal över resan till Norra Amerika II. Julkaisijat Martti Kerkkonen & John E. Roos. 1970. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland, 436. * Suomen arkistolaitos Haminan rauhasta maan itsenäistymiseen. Valtionarkisto, 1988. ISBN 951-47-1575-6 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Valtionarkistonhoitajat‎ Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Lorentz Clerck

Lorentz Clerck (14. toukokuuta 1653 Ruotsi – 16. maaliskuuta 1720 Hunnerstad, Ruotsi) oli ruotsalainen sotilas, joka toimi Pohjanmaan läänin maaherrana 1706-1720. Clerckin vanhemmat olivat amiraali Hans Clerck ja Brita Svahn ja hänen isoisänsä oli tullut Ruotsiin Skotlannista.Clerck nr 433 - Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor Hän otti osaa Kaarle XI:n käymän Suuren Pohjan sodan Tanskan sotaan 1676-1679, tuli Länsi- Götanmaan ja Dalin rykmentin everstiksi 1693 ja kenraalimajuriksi 1706. Samana vuonna hänestä tuli Pohjanmaan läänin maaherra, vapaaherraksi hänet korotettiin seuraavana vuonna. Vaikeissa oloissa Isovihan aikana Clerck avusti pakolaisia Ruotsiin ja siirtyi sinne lopulta itsekin. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1720. Clerckin puoliso vuodesta 1686 oli vapaaherratar Beata Mörner. == Lähteet == * Sivu 120. luokka: Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Suomen maaherrat Luokka:Ruotsin skotlantilaiset Luokka:Suomen skotlantilaiset Luokka:Vuonna 1661 syntyneet Luokka:Vuonna 1720 kuolleet
Pukukuva I

Pukukuva I (Tyttö ja appelsiini, Leipurin tytär) on taiteilija Helene Schjerfbeckin öljyvärimaalaus kankaalle, 1908–1909. Kooltaan maalaus on 46×56,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin. Vuonna 1909 Helene Schjerfbeckiltä valmistui kolme tiedossa olevaa Pukukuva-maalausta. Pukukuva I:tä hän maalasi kaksi vuotta. Se on suurpiirteisesti maalattu työ, jonka taidekauppias Gösta Stenman Helsingistä osti vuonna 1913. Seuraavan vuoden toukokuussa se ostettiin Taideyhdistyksen kokoelmiin. Pukukuva II ja Pukukuva (Leipurin tyttö) syntyivät vuonna 1909. Istuva malli on kaikissa sama: Taimi Lilja (1883–1967), myöhemmin Perttula. Pukukuva II on edellistä hieman isompi, 89,5×63 cm, öljyvärityö, jonka Schjerfbeck lähetti arpajaisvoitoksi Suomen Taideyhdistykselle toukokuussa 1909. Sen voitti henkikirjuri Frans Junnelius, joka myi sen Gösta Stenmanille, jolta se siirtyi Taideyhdistyksen kokoelmiin 8. joulukuuta 1914. Pukukuva II on tyylikäs kokomuotokuva valkopukuisesta Taimi Liljasta kiiltävine tuolinpielineen ja raidallisine siistine pöytäliinoineen samainen appelsiini kuten Pukukuva I:ssä ja kukkamaljakko pöydällä. Kolmas Pukukuva (Leipurin tyttö) on vesiväri- ja hiilityö paperille, 42×31 cm. Se on yksityisomistuksessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Pukukuva I. * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Pukukuva II. Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka: Helene Schjerfbeckin maalaukset
Frans Edvard Conradi

Frans Edvard Conradi (21. helmikuuta 1812 Jokioinen – 29. helmikuuta 1888 Vaasa) oli suomalainen opettaja. Conradin vanhemmat olivat värjäri Frans Wilhelm Conradi ja Maria Kristina Ståhlberg. Hän tuli ylioppilaaksi 1832, mutta ei suorittanut koskaan yliopistollista loppututkintoa. Conradi valittiin opettajaksi Helsingin yksityislyseoon 1838 ja Mustialan opistoon 1847. Vaasan teknillisen reaalikoulun johtaja ja samalla Uudenkaarlepyyn ruotsalaisen seminaarin ensimmäinen johtaja hänestä tuli 1873, missä toimessa hän työskenteli vuoteen 1880 asti. Conradia pidettiin taitavana opettajana, jolla oli monipuoliset tiedot ja oppilaita ymmärtävä järjestyksenpitotapa. Conradin puoliso vuodesta 1849 oli Agnes Emma Gustafva Renvall (k. 1876). == Lähteet == * Sivu 124. ==Aiheesta muualla== * Viitattu 28.12.2013. Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Pallotuhatjalkaiset

Pallotuhatjalkaiset (Glomeridae) on kaksoisjalkaisten luokkaan kuuluva tuhatjalkaisten heimo. == Ulkonäkö ja koko == Ruumis on lyhyt. Jalkapareja on 17–23; koirailla enemmän kuin naarailla. Ruumiin ympärillä on kitiinirenkaat, joissa on selkä- ja vatsakilpi. Selkäkilvissä on yleensä värikkäitä kuvioita. Etuosassa selkäkilpi muodostaa selkälevyn, jota eläin käyttää apuna kaivautuessaan maahan. Pallotuhatjalkainen voi kiertyä pallon muotoon, kuten jotkut muutkin kaksoisjalkaiset. == Levinneisyys ja elinympäristö == Afrikassa ja Australiassa tavataan Sphaerotherium-suvun lajeja, jotka ovat kookkaimpia pallotuhatjalkaisia. Euroopassa tavataan Glomeris-suvun lajeja. == Lisääntyminen == Koirailla on raajoja jaokkeissa, joissa niitä ei naarailla ole. Nämä raajat ovat tarttumaelimiä, joilla koiras tarttuu kiinni naaraaseen parittelun aikana. == Lähteet == Luokka:Kaksoisjalkaiset
Lumiukko ja lumikoira

Lumiukko ja lumikoira () on animoitu lyhytelokuva, joka julkaistiin vuonna 2012. Se on jatko-osa vuonna 1982 julkaistulle Lumiukolle ja sen julkaisun yhteydessä juhlistettiin alkuperäisen elokuvan 30-vuotisjuhlaa. Lumiukko ja lumikoira on tehty muistoksi John Coatesille (elokuvatuottaja, joka kuoli syyskuussa 2012) ja se sisältää uuden kappaleen nimeltä "Light the Night", jonka esittää Razorlightin rumpali Andy Burrows. Laulun suomenkielisen version "Yö valaistaan" esittää J-P Salo. Lumiukko ja lumikoira sai Suomen televisioensi-iltansa joulupäivänä 2012, jolloin sen esitti Yle TV2. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2012 brittiläiset elokuvat Luokka:Jouluelokuvat Luokka:Lastenelokuvat Luokka:Brittiläiset lyhytelokuvat
Digão (jalkapalloilija)

Rodrigo Izecson dos Santos Leite, joka tunnetaan paremmin nimellä Digão, (s. 14. lokakuuta 1985) on brasilialainen jalkapalloilija, jonka pelipaikka on keskuspuolustaja. Vasenjalkainen Digão on tällä hetkellä ilman seuraa. Hänen kasvattajaseuransa on brasilialainen São Paulo Futebol Clube, jossa hän myös aloitti ammattilaisuransa. == Ura == Vuonna 2005 Digão ostettiin AC Milaniin, missä hän ei kuuden vuoden jaksollaan pelannut kuin yhden ottelun, vaan vietti lähes koko ajan lainalla pääosin muissa italialaisseuroissa. Vuonna 2012 yhdysvaltalainen New York Red Bulls osti Digãon Milanilta. Hän ei pelannut New Yorkin ajallaan yhtään ottelua Red Bullsin paidassa. Heinäkuussa 2013 Red Bulls ja Digão purkivat sopimuksensa yhteisymmärryksessä. == Yksityiselämä == Digãon veli Ricardo Izecson dos Santos Leite, joka tunnetaan paremmin nimellä Kaká, on myös jalkapalloilija. Digão ja Kaká pelasivat yhdessä São Paulossa ja Milanissa. Kaká on vuoden 2002 maailmanmestari ja lisäksi hänet valittiin maailman parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 2007. Digão kutsui Ricardoa pienenä Kakáksi ja tällä samalla nimellä hänet tunnetaan nykyäänkin. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Axel Gabriel Corander

Axel Gabriel Corander (23. maaliskuuta 1827 Mikkelin pitäjä – 29. syyskuuta 1877 Viipuri) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja toimittaja. Coranderin vanhemmat olivat nimismies Karl Fredrik Corander ja Lovisa Charlotta Nass. Opettaja ja toimittaja Claes Fredrik Corander (1822–1872) ja kirkkoherra, opettaja, sanomalehtimies ja suomen kielen tutkija Henrik Konstantin Corander (1814–1878) olivat hänen veljiään. Corander valmistui maisteriksi 1850 ja toimi ensin opettajana Helsingissä sekä sitten 1852–1874 aluksi matematiikan ja myöhemmin uskonnon lehtorina Viipurissa. Hän painatti 1848 ensimmäisen suomalaisen pitäjänkertomuksen Kertoelma Suur-Savosta eli Mikkelistä, kirjoittaen nimensä muotoon A. G. Korander. 1861 hän julkaisi oppikirjan Utkast till finsk satslärä, josta ilmestyi uusi täydennetty painos 1865 muun muassa Julius Krohnin antamiin tietoihin perustuen. Corander työskenteli Viipurissa myös sanomalehtimiehenä, toimittaen Sanan-Lennätintä sekä Otawaa 1862–1863 ja Ilmarista 1871–1872. Hän toimi myös Viipurin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran sihteerinä 1857–1875. Coranderin puoliso vuodesta 1854 oli Sofia Calonius (k. 1913). == Lähteet == * Sivu 124. ==Aiheesta muualla== * Viitattu 28.12.2013. Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Lucia Joas

Lucia Joas (o.s. Anger, s. 26. tammikuuta 1991) on saksalainen maastohiihtäjä, joka edustaa SC Oberstdorf -seuraa. Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2009 Joas saavutti hopeaa viiden kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia samalla matkalla sekä vapaan hiihtotavan sprintissä. Vuoden 2009 nuorten MM- kilpailuissa hän hiihti pronssia saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Vuoden 2011 nuorten MM-kilpailuissa Joas voitti kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja saavutti pronssia viestissä. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Joas sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 42;nneksi ja vapaan hiihtotavan sprintissä 43:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 31:s. Joas kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran marraskuussa 2009 Beitostølenin viestikilpailussa. Ensimmäiseen henkilökohtaiseen kilpailuunsa maailmancupissa hän osallistui Drammenissa maaliskuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän selviytyi ensimmäisen kerran Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2010 oltuaan 25:s. Joulukuussa 2013 Joas sijoittui Tour de Skihin kuuluneessa Oberhofin vapaan hiihtotavan sprintissä kuudenneksi. Hänen paras sijoituksensa yksittäisessä maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa on Toblachin vapaan hiihtotavan sprintin 14:s sija joulukuulta 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt