EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luettelo langobardien kuninkaista

Tämä on luettelo langobardien kuninkaista. Langobardit olivat germaaniheimo, joka luettiin sveebeihin. Langobardit asuivat 100-luvulla eaa. Elben alajuoksulla. 300-luvulta lähtien Langobardit matkasivat etelämmäs. 500-luvulla Langobardit asettuivat Italiaan ja perustivat sinne valtakuntansa. * Tato 500-luvun alussa. * Wacho vuosina 510–539. * Walthari vuosina 532-546 tai 539–546. * Audoin vuosina 546–565. * Alboin vuosina 565–572. * Cleph vuosina 572–574. * Authari vuosina 584–590. * Agilulf vuosina 590-616. * Adaloald vuosina 616-626. * Arioald vuosina 626–636. * Rothari vuosina 636–652. * Rodoald vuosina 652-653. * Aripert vuosina 653-661. * Perctarit ja Godepert vuosina 661-662. * Cunincpert vuosina 688-700. * Liutpert vuosina 700-702. * Raginpert vähän aikaa vuonna 701. * Aripert II vuosina 702-712. * Ansprand vähän aikaa vuonna 712. * Liutprand vuosina 712-744. * Ratchis vuosina 744-749. * Aistulf vuosina 749-756. * Desiderius vuosina 757-774. * Langobardien kuninkaat
Viirutyrskynpolkija

Viirutyrskynpolkija (Fregetta maoriana) on ulappakeijuihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Oseaniasta. ==Koko ja ulkonäkö== Viirutyrskynpolkija voi kasvaa 17-18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Viirutyrskynpolkijan pää on suuri. Pää, selkä ja siivet ovat väriltään hyvin tumman ruskeat, lähes mustat. Siipien alapinnalla on valkoinen juova. Myös vatsa ja perä ovat valkoiset. Linnun kyljissä on mustia viiruja. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Viirutyrskynpolkijaa tavataan Uuden-Seelannin pohjoisosista Haurakinlahdelta ja se voi vaeltaa Australian itärannikolle. Viirutyrskynpolkijat lentävät lähellä veden pintaa ja pyydystävät pieniä äyriäisiä ravinnokseen. Laji munii helmikuussa ja kätkee munansa metsien pohjakerrokseen. Viirutyrskynpolkija luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioidaan alle 50 täysikasvuista yksilöä. Lajin arveltiin hävinneen 1800-luvulla mutta se löydettiin uudelleen vuonna 2003. Kantaa uhkaavat vieraslajit kuten kissat ja rotat. ==Lähteet== Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Ulappalinnut
Ensi rakkaus

Ensi rakkaus (First Love) on Joan Darlingin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1977. Collegeopiskelijoiden ihmissuhteista kertovan elokuvan pääparia näyttelevät William Katt´ja Susan Dey. == Juoni == Elokuvassa romanttisiin ihanteisiinsa uskova, sulkeutunut mutta komea opiskelijapoika Elgin rakastuu itseään kokeneempaan tyttöön Carolineen, jolla puolestaan on suhde itseään vanhemman, naimisissa olevan miehen kanssa. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Ensi rakkaus kuvattiin muun muassa Reed Collegessa Oregonin osavaltion Portlandissa., Filming & Production. Viitattu 19.7.2021. John Barry sävelsi elokuvaan musiikin, joka kuitenkin suurelta osalta korvattiin muun muassa Cat Stevensin levytyksillä ja Sibeliuksen Karelia- sarjan Alla marcialla. Barryn alkuperäinen musiikki julkaistiin sountrack- albumilla vuonna 2013. ==Vastaanotto== The New York Timesin Janet Maslin näki naisohjaaja Joan Darlingin tavassa käsitellä tarinan keskeistä naishahmoa samankaltaista misogyniaa kuin joissakin Elaine Mayn ja Lina Wertmüllerin töissä. Ensi rakkaus sai Suomessa ensi-iltansa Helsingin Viiskulman Meranossa 23. helmikuuta 1979, Esitystiedot.. Se sai teatterikierroksellaan 429 katsojaa. Helsingin Sanomien Helena Ylänen luonnehti elokuvaa makeahkoksi tarinaksi ensilemmestä eikä ollut vakuuttunut ohjaajan tai käsikirjoittajien taidoista. Hän piti sitä eräänlaisena Love Storyn käänteisversiona, jossa poika on köyhä ja tyttö rikkaasta perheestä. Yläsen mielestä tarina hukkaa mielenkiintoisen asetelman, jossa poika suhtautuu rakkauteen vakavasti, tytöt taas kevytmielisesti. Myöskään college-miljööstä ei ole saatu paljoa irti. Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi kuittasi elokuvan ”vaisuntuntuiseksi ihmissuhdekelailuksi” ja antoi sille kaksi tähteä viidestä.Romano, Bello (toim.): Video-opas 95, WSOY 1994. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat
Ivan Rodionov

Ivan Aleksandrovitš Rodionov (, 1. marraskuuta 1866 Donin kasakoiden alueen Kamyševskajan kylä – 24. tammikuuta 1940 Berliini) oli venäläinen kirjailija. Donin kasakka-aateliin kuulunut Rodionov sai kasvatuksensa sotakouluissa ja palveli kasakkajoukoissa. Vuosien 1905–1906 vallankumoustapahtumien aikana hän oli kukistamassa levottomuuksia Borovitšissa. Erottuaan palveluksesta hän meni naimisiin tehtaanomistajan tyttären kanssa ja toimi Borovitšin semstvon päällikkönä. Rodionov oli näkemyksiltään yltiöisänmaallinen monarkisti ja antisemiitti, ja hän osallistui venäläisen äärioikeiston toimintaan. Rodionovin ensimmäinen teos ilmestyi vuonna 1894. Talonpoikaiston moraalin rappiota kuvaava pienoisromaani Rikoksemme (Naše prestuplenije, 1909) herätti suurta huomiota Venäjän lisäksi myös ulkomailla. Liberaali sivistyneistö piti kirjaa törkeänä poliittisena pamflettina, mutta kriitikot ylistivät sen voimakasta kuvausta ja kieltä. Rodionovin myöhempien teosten aiheita ovat Venäjän ja Donin kasakoiden historia sekä ”juutalaisten salajuonet” Venäjän ja maailman tuhoamiseksi. Rodionov osallistui ensimmäiseen maailmansotaan rintamalehden toimittajana ja oli mukana Kornilovin kapinassa. Hän osallistui valkoisten puolella Venäjän sisällissotaan, mutta katsoi pian pelin menetetyksi ja siirtyi Turkin kautta Jugoslaviaan ja myöhemmin Berliiniin. Rodionovia väitettiin aikanaan Mihail Šolohovin Hiljaa virtaa Don -romaanin tekijäksi. ==Suomennettu teos== * Rikoksemme: kuvaus kansanelämästä. Suom. S. Wennelvirta. Helsinki: Yrjö Weilin & Kumpp, 1910. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Kotipoltto

Kotipoltto tai kotitarvepoltto tarkoittaa viinan valmistamista itse tislaamalla. Kotipolttoisen viinan eli pontikan valmistustaito levisi Suomessa 1500-luvulta lähtien. Etenkin vanhoina aikoina pontikka tehtiin viljasta tai perunasta. Kotipolttoa harjoitettiin saaristoissa, sillä ne olivat syrjäisiä. Viinan kotitarvepoltto kiellettiin kansalaisilta vuonna 1866, jolloin noin 40 000 pientä polttimoa lopetti toimintansa.Pieni tietosanakirja. Osa IV. s 1383: Väkijuomalainsäädäntö . ==Katso myös== * Kieltolaki * Kieltolaki (Suomi) == Lähteet == Luokka:Alkoholi
Okazakin puisto

Okazakin puisto () on 15 hehtaarin laajuinen viheralue Kioton kaupungissa Japanissa. Se sijaitsee Kioton keskustan itäpuolella Sakyōn suuralueella Biwajärven kanavan varrella. Puiston pohjoisosassa on suuri Heian-jingūn šintolainen pyhäkkö, itäpuolella Kioton eläintarha. Okazakin puisto perustettiin vuonna 1904 alueelle, jossa oli järjestetty vuoden 1895 kansallinen teollisuusnäyttely, Japanin neljäs teollisuusnäyttely. Puistoalueella sijaitsee useita kulttuurilaitoksia ja nähtävyyksiä. Niihin kuuluvat Kioton kaupungin taidemuseo, Kioton kansallinen modernin taiteen museo, Kioton kaupungin messukeskus Miyako Messe, Rohm Theatre Kyōto -teatteri ja Kioton prefektuurin kirjasto. Puiston läpi kulkee etelä–pohjoissuuntainen Jingū-michi-katu, joka toimii Heian-jingūn pyhäkön kulkutienä (omotesandō). Sen eteläpäässä on pyhäkön suuri, yli 24 metriä korkea kirkkaanpunainen torii- portti. Kulttuuri-instituutioiden lisäksi puistossa on myös baseball-kenttä ja tenniskenttiä. Vuonna 2015 puistoon tuotiin vanha raitiovaunu, joka oli käytössä Kioton raitioliikenteessä 1970-luvulle saakka. Raitiovaunuun on sijoitettu matkailuneuvontapiste. Puiston alle on rakennettu maanalainen pysäköintilaitos. Alueen lounaispuolella sijaitsee Kioton metron Tōzai-linjan Higashiyaman metroasema. == Kuvia == Tiedosto:Kyoto Heian-jingu Großes Torii & Städtisches Kunstmuseum.jpg|Heian-jingūn torii-portti ja Kioton kaupungin taidemuseo Tiedosto:Kyoto Prefectural Library 20120901-001.jpg|Kioton prefektuurin kirjasto Tiedosto:The National Museum of Modern Art, Kyoto.jpg|Kansallinen modernin taiteen museo, Biwajärven kanava Tiedosto:Tram at Okazaki Park 3.jpg|Kioton entinen raitiovaunu Okazakin puistossa == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Okazaki Concierg Luokka:Kioto Luokka:Japanin puistot
Global File System

Global File System (GFS2) on klusteritiedostojärjestelmä. Klusteritiedostojärjestelmä sallii klusterissa olevien tietokoneiden käyttää yhtäaikaisesti samaa lohkopohjaista laitetta, joka on jaettu niiden välillä (esimerkiksi Fibre Channel, iSCSI tai muu tapa). == Historia == GFS2 perustuu aiempaan GFS-tiedostojärjestelmään ja se on suunniteltu pääasiassa Storage Area Network (SAN) -sovelluksiin. Alkuperäisen GFS:n kehitti Matt O'Keefen tutkimusryhmä Minnesotan yliopistossa: GFS käytti SCSI:n varauksia hallinnoimaan pääsyä tallennuksiin ja toimi SGI:n IRIXssä. Myöhemmin GFS siirrettiin Linuxille pääasiassa johtuen vapaasta pääsystä lähdekoodiin. Lukitusta kehitettiin hienojakoisemmaksi, kunnes havaittiin, että verkkopohjainen lukitus oli haluttavampi. GFS:ään kehitettiin Grand Unified Locking Manager (gulm), joka oli oletuksena kunnes Distributed Lock Manager (DLM) kirjoitettiin. Matt O'Keefe perusti Sistina Softwaren loppuvuodesta 1999 ja vuonna 2003 Red Hat osti sen. Vuonna 2005 GFS2 suunniteltiin ja kirjoitettiin (Ken Preslan, Steven Whitehouse) ja se hyväksyttiin Linuxin ytimeen versiossa 2.6.16. == Tekniikka == GFS ja GFS2:ssa ei ole käsitettä metatietopalvelimesta ja kaikki solmut ajavat samaa ohjelmistoa. Levylle tallennettu tiedostojärjestelmä on tarkoituksellisesti pysynyt samankaltaisena GFS2:ssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Testing and verification of cluster filesystems (PDF) Luokka:Tiedostojärjestelmät
Konservatiivipuolue (Skotlanti)

Konservatiivipuolue on isänmaallinen ja keskusta-oikeistolainen puolue Skotlannissa. Vuoden 2021 vaalien jälkeen puolueella on 31 paikkaa. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet
Työväenpuolue (Skotlanti)

Työväenpuolue on yksi Skotlannissa toimivista puolueista. Puolueella on Skotlannin parlamentissa 22 paikkaa. Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneessa puolueella on yksi paikka. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet
Työväenpuolue (Wales)

Työväenpuolue on paikkamäärältään Walesin suurin puolue. Puolueella on 30 parlamentin 60 paikasta. Puolue sai yhden lisäpaikan vuoden 2021 vaaleissa. Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa puolueella on 22 paikkaa (kaikilla Walesin valituilla oli yhteensä 40 paikkaa). == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet Luokka:Walesin politiikka
Konservatiivipuolue (Wales)

Konservatiivipuolue on Walesin paikkamäärältään toiseksi suurin puolue. Puolueella on 16 Walesin parlamentin 60 paikasta. Puolueella on Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa 13 paikkaa walesilaisten kaikkiaan 40 paikasta. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan puolueet Luokka:Walesin politiikka
Lasse Hirvi

Lasse Hirvi (s. 1964 Jalasjärvi) on suomalainen pianisti ja kapellimestari, joka on työskennellyt monipuolisena pianistina vuodesta 1979 lähtien sekä teatterikapellimestarina vuodesta 1986 lähtien. Hirvi opiskeli ensin pianonsoittoa Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistossa ja sen jälkeen Sibelius- akatemiassa. Hän valmistui maisteriksi Sibelius-akatemian jazz-musiikin koulutusohjelmasta sekä Metropolian muusikko YAMK -koulutusohjelmasta. Hirvi on työskennellyt pianistina eri musiikkityyleissä (klassinen musiikki, viihdemusiikki, rhythm & blues ja jazz-musiikki) ja hän on tullut tunnetuksi erityisesti laulajien ja instrumentalistien säestäjänä. Hirvi toimi aluksi kapellimestarina harrastajateatteriryhmissä sekä kesäteattereissa. Vakituinen teatterikapellimestarin ura alkoi v. 1989 Helsingin kaupunginteatterissa. Vuonna 2014 hän siirtyi kapellimestariksi Jyväskylän kaupunginteatteriin. Hän on opiskellut orkesterinjohtoa Jorma Panulan Panula-Akatemiassa sekä Atso Almilan kapellimestarikursseilla. Hirvi on säveltänyt laulusarjoja, näytelmämusiikkia sekä kappaleita eri instrumentaalikokoonpanoille. Hän on toiminut opettajana Pop & Jazz konservatoriossa (jazz-piano, yhtyeworkshop), Sibelius-akatemiassa (vapaa säestys ja improvisointi), Teatterikorkeakoulussa (laulaja ja pianisti näyttämöllä -opintojaksot) sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulu JAMKissa (jazz-piano). Hirvi on isännöinyt jazz-klubeja ja lauluklubeja vuodesta 2007 lähtien. Hän on julkaissut soolopiano-CD:n "Moods by the Sea" v. 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarlo Halme

Kaarlo (Kaarle, Kalle) Halme (; 11. elokuuta 1899 Hausjärvi – 19. maaliskuuta 1938 Kommunarka) oli Neuvostoliitossa toiminut kääntäjä ja kirjailija. Sisällissodan jälkeen Venäjälle siirtynyt Halme työskenteli Kustannusliike Kirjan suomentajana ja suomenkielisen kirjallisuuden sensorina. Hän osallistui Leningradin kirjailijajärjestön suomalaisen osaston toimintaan ja julkaisi teoksiaan lehdissä. Halme kuului Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuosina 1919–1935 ja oli mukana 1930-luvun alun puhdistuksissa. Hänet pidätettiin marraskuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan syytettynä vakoilusta. Halme rehabilitoitiin vuonna 1957. ==Teoksia== * Sirpin ja vasaran maasta: kertomuksia. Superior: Amerikan suom. sos. kustannusliikkeiden liitto, 1930. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Venäjän suomenkieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
John O’Hara

John O’Hara (1905 Pottsville, Pennsylvania, Yhdysvallat – 1970 Princeton, New Jersey, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja. Hänen lajinsa oli tapainkuvaus, hän kuvasi varakasta keskiluokkaa, sen hienostelua, pintapuolisuutta ja luokkatietoisuutta. Myös tapahtumaympäristö, Hollywood ja Broadway, antaa kuvan keskiluokkaisesta elämänpiiristä. Teosten tyyli lähenee raportoivuudessaan naturalismia. Monia hänen teoksiaan on sovitettu näytelmiksi ja elokuviksi. Hän on kirjoittanut itsekin näytelmiä ja myös pienoisromaaneja, novelleja ja esseitä. ==Suomennetut teokset== * Elizabeth Appleton (Elizabeth Appleton, 1963), suom. Mirja Rutanen, Gummerus 1964 * Kiihko ja kunnia (Ten North Frederick), suom. Laura Tala, Gummerus 1962 National Book Award * Lockwoodien tarina (The Lockwood concern), suom. Mirja Rutanen, Gummerus 1967 ;Novelli * Raleigh Bond. Julkisuus on pahasta, teoksessa: Ellery Queenin jännityslukemisto. 1963, n:o 4; suomeksi toimittanut Pauli A. Kopperi, Jyväskylä: Gummerus 1963 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Mecklenburgin piirikunta (Pohjois-Carolina)

Mecklenburgin piirikunta () on Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 1 110 356 vuonna 2019, tehden siitä asukasmäärältään Pohjois-Carolinan toiseksi suurimman piirikunnan. Piirikunnan hallintokeskus on Charlotten kaupunki. Piirikunta on perustettu 1762. == Kuvia piirikunnasta == Kuva:Charlotte from Marshall Park at night - panoramio.jpg|Charlotten keskustaa yöllä Marshallin puistolta päin. Kuva:Charlotte Skyline.jpg|Charlotten kaupunkikuvaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Pohjois-Carolinan piirikunnat
Ivan Makarov

Ivan Ivanovitš Makarov (, 30. lokakuuta 1900 Rjazanin läänin Rjažskin kihlakunnan Saltykin kylä – 16. heinäkuuta 1937 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Ivan Makarov syntyi suutarina toimineen talonpojan perheeseen. Hän kävi keskikoulun, osallistui nuorisoliittolaistoimintaan ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen vuonna 1923. Talonpoikaiskirjailijana tunnetun Makarovin esikoisromaani Stalnyje rjobra (”Teräskylkiluut”, 1929) kuvaa yhteiskunnallisia muutoksia vallankumousta edeltävällä maaseudulla. Kirjailijan myöhemmät teokset herättivät kritiikkiä, ja romaanin Miša Kurbatov (1936) jälkeen hänet julistettiin kansanviholliseksi. Makarov pidätettiin helmikuussa 1937 syytettynä vastavallankumouksellisesta toiminnasta ja tuomittiin kuolemaan. Hänet rehabilitoitiin vuonna 1956. Keskeneräiseksi jäänyt talonpoikaisromaani Golubyje polja (”Siniset pellot”) ilmestyi vuonna 1959. ==Suomennettu teos== * Kuolema (Smert). Leningrad: Kirja, 1930. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Noiduttu rakkaus

Noiduttu rakkaus () on Manuel de Fallan balettiteos, joka ensiesitettiin vuonna 1915 flamencoesityksenä ja vuonna 1924 nykyisen kaltaisena balettina. Sen libreton kirjoitti Gregorio Martínez Sierra. Andalusialainen romanityttö Candela rakastaa Carmeloa, mutta hänet on jo järjestetty petollisen ja ikävän miehen vaimoksi. Mies kuolee, mutta jatkaa leskensä vainoamista kummittelemalla. Candelaa pidetään hulluna, kun hän joka ilta tanssii miehensä karkottamiseksi. Hän saa selville, että mies kuoli tämän rakastajattaren, romanityttö Lucian, aviomiehen tappamana. Hän juonittelee Lucian tapaamaan kummittelevaa miestään, ja kuolleen miehen sielu tyyntyy rakastuessaankin taas Luciaan. Näin Candela ja Carmelo ovat lopultakin vapaita ja onnellisia. == Lähteet == Luokka:Baletit
Adolf Kasimir Aminoff

Adolf Kasimir (Casimir) Aminoff (24. tammikuuta 1846 Mietoinen – 27. joulukuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, upseeri ja valtiopäivämies. == Perhe == Aminoffin vanhemmat olivat eversti Alexander Aminoff ja Fredrika Charlotta Maria af Forselles. Aminoff avioitui Olga Aleksandrovna Heirothin kanssa vuonna 1874. Pariskunta sai neljä lasta: Alexanderin, Wladimirin, Paulin ja Olga Fredrika Emilia Sofian. Aminoffin isoisä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff. == Ura == Aminoff valmistui kadetiksi Haminan kadettikoulusta vuonna 1857. Hänestä tuli paaši Keisarin paašikoulussa Pietarissa vuonna 1862 ja kamaripaaši vuonna 1863. Aminoff ylennettiin vänrikiksi vuonna 1864 ja hänet siirrettiin Venäjän keisarillisen kaartin rakuunarykmenttiin. Aminoff ylennettiin luutnantiksi vuonna 1868. Aminoff toimi Suomen kenraalikuvernööri Nikolai Adlerbergin adjutanttina ja hevosmestarina vuodesta 1872. Hänet ylennettiin majuriksi vuonna 1873. Aminoff toimi Suomen sotilaspiirin vanhempana adjutanttina vuodesta 1876 ja hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1879. Aminoff toimi Suomen kenraalikuvernöörin kanslian sotilasasioista vastaavana adjutanttina vuodesta 1880. Hänet siirrettiin Henkikaartin Suomen Tarkk’ampujapataljoonaan vuonna 1881. Sotapalveluksesta hän sai eron everstinä 1902.Geni: Adolf Casimir Aminoff Viitattu 19.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Aminoff nr 456, Tab 93 Viitattu 19.7.2021. Aminoff oli aatelissäädyn edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1888.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. == Ritarikunnat == * Pyhän Annan ritarikunta kolmannen luokan risti (1876) * Pyhän Stanislauksen ritarikunta toisen luokan risti (1884) * Pyhän Annan ritarikunta toisen luokan risti (1892) * Pyhän Vladimirin ritarikunta neljännen luokan risti (1895) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1910 kuolleet
Keldon Johnson

Keldon Johnson (s. 11. lokakuuta 1999 Chesterfield, Virginia) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä pelaava Johnson on pelannut NBA:ssa vuodesta 2019 lähtien. Hän on edustanut myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, jossa voitti olympiakultaa Tokiossa 2020. == Pelaajaura == Johnson pelasi kauden 2018–2019 yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa. Hänen kautensa palkittiin useilla henkilökohtaisilla palkinnoilla, muun muassa SEC-konferenssin parhaan tulokkaan palkinnolla.College Basketball at Sports- Reference.comhttps://ukathletics.com/sports/mens-basketball/roster/keldon- johnson/6789 San Antonio Spurs varasi Johnsonin NBA:han 29. vuorolla vuoden 2019 varaustilaisuudessa. Johnson on edustanut Spursia tästä lähtien pelaten myös farmijoukkue Austin Spursissa.Basketball-Reference.com Kesällä 2021 Johnson harjoitteli Tokion kesäolympialaisiin valmistautuneen Yhdysvaltain miesten maajoukkueen mukana ja nousi heinäkuussa olympiajoukkueeseen Bradley Bealin jouduttua sivuun koronavirusaltistuksen vuoksi.https://www.espn.com/olympics/story/_/id/31827912/cleveland-cavaliers- kevin-love-withdrawing-team-usa-tokyo-olympics Debyyttiottelussaan, harjoitusottelussa Espanjaa vastaan, Johnson tuli peliin vaihtopelaajana ja teki 15 pistettä.https://sports.yahoo.com/team-usa-basketball-beats-spain- final-exhibition-game-tokyo-olympics-gregg-popovich-025618785.html Yhdysvallat voitti Tokiossa olympiakultaa. == Lähteet == * Keldon Johnson Stats Basketball-Reference.com * Keldon Johnson College Stats College Basketball at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puhdistus (politiikka)

Puhdistus tarkoittaa politiikassa ei-toivottujen henkilöiden eliminoimista eli sivuun siirtämistä, vangitsemista, karkottamista tai surmaamista. Henkilöt eliminoidaan, koska valtion johtaja on katsonut heidät vastustajikseen, epälojaaleiksi tai vaarallisiksi maan hallinnossa, taloudessa tai muussa yhteiskunnassa. Joitain kuuluisia puhdistuksia: * Natsit surmasivat Saksassa ”pitkien puukkojen yössä” kesällä 1934 Ernst Röhmin ja kymmeniä muita puolisotilaallisen SA:n johtajia. * Neuvostoliiton diktaattori Josif Stalin murhautti tai karkotti vuosien 1934–1939 aikana kymmeniä puoluejohtajia. * Irakin diktaattori Saddam Hussein puhdisti noustuaan valtaan vuonna 1979 yli 60 Baath-puolueen vanhempaa jäsentä, joista moni teloitettiin maanpetoksesta. * Kiinan johtaja Deng Xiaoping puhdisti edesmenneen diktaattori Maon tukijaryhmän eli ”neljän koplan”. ==Katso myös== * Etninen puhdistus ==Lähteet== Luokka:Politiikka
Carl Alphonse Walleen-Bornemann

Carl Alphonse Walleen-Bornemann (ent. Walleen, 6. huhtikuuta 1863 Gränna, Ruotsi – 28. marraskuuta 1941 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalais-tanskalainen vapaaherra, sotilas, kirjailija ja kääntäjä. ==Elämä== Walleen-Bornemann syntyi Suomen kansalaisena Grennassa Ruotsissa suomalaisen ratsumestari, vapaaherra Theodor Walleenin ja tanskalaisen Anna Lovisa Ulrika de Bornemannin lapsena. Theodor Walleenin isä oli Viipurin läänin maaherra ja valtioneuvos Carl Johan Walleen. Walleen-Bornemann opiskeli Lundin yliopistossa ja astui sotapalvelukseen vuonna 1887 Kööpenhaminan kaartin husaarirykmenttiin. Vuosina 1901-02 hän työskenteli luutnanttina Kongon vapaavaltiossa. Sen jälkeen hän palasi Tanskaan, jossa hän työskenteli kääntäjänä. Walleen-Bornemann oli kiinnostunut okkultismista ja erityisesti Rudolf Steinerin antroposofisesta liikkeestä, josta hän luennoi toistuvasti myös Suomessa. Hän teki useita luento- ja muita matkoja Sveitsiin, Englantiin, Turkkiin, Saksaan, Amerikkaan, Ranskaan ja muihin maihin. Hän julkaisi kolme runokokoelmaa vuosina 1894, 1895 ja 1930. Vuonna 1920 hän julkaisi saksankielisen antroposofisen teoksen Christentum ja englanninkielisen teoksen The Turning Point of Evolution vuonna 1913. Hän julkaisi yksittäisiä runoja, artikkeleita ja analyysejä useissa lehdissä, muun muassa Hufvudstadsbladetissa. Walleen-Bornemannin puoliso oli tanskalainen näyttelijätär Soffy Walleen (o.s. Rosenberg).Dansk Kvindebiografisk leksikon - Soffy Walleen (1861 - 1940) == TeoksiaSvenskt författarlexikon / 1. 1900-1940 A-Ö / == * Zigeuner-Viser (1893) * Digte (1894) * The Turning Point of Evolution (H. Collison, 1913) * Christentum (1920) * Nu vina höstens vindar. Dikter. (1930) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset teosofit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
K. T. Oslin

Kay Toinette Oslin (15. toukokuuta 1942 – 21. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Menestyssingle ”80’s Ladies” (1987), jonka Country Music Association valitsi vuoden kappaleeksi, käynnisti levytysuran Oslinin ollessa 45-vuotias. Sitä ennen hän oli esiintynyt folklaulajana, teatterissa, Broadway-musikaaleissa ja televisiomainoksissa. Albumit 80’s Ladies (1986) ja This Woman (1988) myivät platinaa. Yksitoista Oslinin levyttämää kappaletta sijoittui Hot Country Songs Top 40 -listalle, niistä neljä listan kärkeen. Oslin sai kolme Grammy- palkintoa. Oslin näytteli country-teemaisessa elokuvassa The Thing Called Love (1993) ja esiintyi television keskusteluohjelmissa. ==Diskografia (valikoima)== ===Albumit=== * 80’s Ladies (1986) * This Woman (1988) * Love in a Small Town (1990) * My Roots Are Showing... (1996) * Live Close By, Visit Often (2001) * Simply (2015) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Senjutsu

Senjutsu (merkitys löyhästi käännettynä ”taktiikat & strategia”) on brittiläisen metallimusiikkia esittävän Iron Maiden -yhtyeen 17. studioalbumi sekä tupla-albumi. Se julkaistiin 3. syyskuuta 2021. Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2015 julkaisun The Book of Souls, ja albumien väliin jäävä tyhjä aika on toistaiseksi Iron Maidenin historian pisin. Senjutsu nauhoitettiin The Book of Soulsin tapaan Ranskassa. Albumin ensimmäinen single sekä animoitu musiikkivideo ”The Writing on the Wall” julkaistiin pitkän vihjailun päätteeksi 15. heinäkuuta. Senjutsu oli vuoden 2021 myydyin vinyylilevy Suomessa. == Kappalelista == == Kokoonpano == * Bruce Dickinson – laulu * Steve Harris – bassokitara, kosketinsoittimet * Adrian Smith – kitara * Dave Murray – kitara * Janick Gers – kitara * Nicko McBrain – rummut == Arvostelut == * Imperiumi (verkkosivusto): 8.5/10 Viitattu 5.9.2021. * Kaaoszine: 9/10Kiehtova suuri seikkailu – arviossa Iron Maidenin 17. studioalbumi ”Senjutsu” Viitattu 2.9.2021. * Metalliluola: 5½/10 * Rumba: 6/10 * Soundi: Itseään kadottamatta setäytynyt – Iron Maidenin mittava uutuus ryskää tarvittaessa myös tanakasti Viitattu 2.9.2021. *V2.fi: == Lähteet == * Iron Maiden - Senjutsu | Genius - Song Lyrics & Knowledge === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Iron Maidenin albumit Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Kevin Shirleyn tuottamat albumit
The Writing on the Wall

The Writing on the Wall on brittiläisen metalliyhtye Iron Maidenin kappale sekä ensimmäinen single vuonna 2021 julkaistulta studioalbumilta Senjutsu. Se julkaistiin 15. heinäkuuta. Kappale oli yhtyeen ensimmäinen uutta tuotantoa oleva teos kuuteen vuoteen sekä ensimmäinen single sitten maaliskuussa 2016 albumilta The Book of Souls julkaistun teoksen ”Empire of the Clouds”. Kappale on järjestykseltään kolmas Senjutsun kappalelistalla. ”The Writing on the Wall” nauhoitettiin Guillaume Tell Studiolla Ranskassa. Sen ovat kirjoittaneet kitaristi Adrian Smith ja laulaja Bruce Dickinson. Kappaleelta julkaistiin myös animoitu musiikkivideo, joka kuvattiin animaatiostudio BlinkInkissä Lontoossa. Sen on ohjannut Nicos Livesey. Videon tekemiseen osallistui kymmeniä ihmisiä yhteensä 13 maasta, muun muassa Ranskasta, Romaniasta, Brasiliasta ja Yhdysvalloista. == Kappaleet == # ”The Writing on the Wall” – 06.13 (Adrian Smith, Bruce Dickinson) == Kokoonpano == * Bruce Dickinson – laulu * Steve Harris – bassokitara, kosketinsoittimet * Adrian Smith – kitara * Dave Murray – kitara * Janick Gers – kitara * Nicko McBrain – rummut == Lähteet == Luokka:Iron Maidenin kappaleet Luokka:Vuoden 2021 kappaleet
Ōkuma Kotomichi

Ōkuma Kotomichi (, 1798 Fukuoka, Japani – 1868 Fukuoka, Japani) oli japanilainen tankarunoilija ja esseisti. Hänen runotyylinsä oli omaperäistä tankaa. Hän vaikutti Tokugawa-kaudella. Hän ja Tachibana Akemi osoittivat, että tankaa voi käyttää maisemakuvauksen ja rakkaussurujen ilmaisemisen lisäksi kertomaan arjen asioista, kuten hyvästä kala-ateriasta, tai poliittisten tapahtumien harmitteluun.Literature during the Tokugawa period (1603–1867) > Late Tokugawa period (c. 1770–1867), Britannica, viitattu 20.7.2020 Ōkuma Kotomichi kuoli Meiji-kauden ensimmäisenä vuonna, kuten myös Tachibana Akemi. ==Suomennettuja runoja== ;LähdeKotomichi Okuma, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.7.2021, viitattu 20.7.2021 * Sateen ääni sillalla: japanilaista runoutta, suomentanut englannin-, saksan- ja ranskankielisistä käännöksistä Tuomas Anhava; toimittanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava. Helsinki: Otava 2007 ISBN 978-951-1-21576-9 ** Huopakin näyttää hauraalle vanhukselle ** Keltaruusu on melkein virtaan vajonnut ** Keskellä yötä pää tyynyssä ** Keväinen sade keveää niin kuin utu ** Kotiportille palaan taas ** Kuin lehdet ikään tuulen kokoamina ** Kun luumunnuput räystään tasalla ** Lätäköt yhä kertyvästä vedestä ** Miten kauan soi illan kello ** Ollapa koti lehvien siimeksessä ** Puutarhassa vain pudonneilla lehdillä ** Syvällä yössä vuoteessa väsyneenä ** Talot lähekkäin, niitä erottamassa ** Tuskin ehtivät perille ** Tänään on tänään ja me juomme siis viinin ** Valtaa, loistoa en toivo saavani ** Virran pyörteissä laiskasti ui sammakko ** Yksitellen voi laskea vuoren harjaa ** Äidin selässä lapsi nukkuu rauhassa * Tuomas Anhavan suomentamia runoja julkaisussa Parnasso 1966; nro 8 ** Aina ihmiset sanovat: tämä on ** Kas! Jo kävelen kädet selän takana ** Monta tuntia kirjani ikkunalla, unohtuneena ** Parempi ettet ollenkaan tule käymään * Tuomas Anhavan suomentamia runoja ** Kas! Jo kävelen kädet selän takana, julkaisussa Taite: runouslehti 2005; nro 2 ** Miten on tämä ilo yksinkertainen, julkaisussa Taite: runouslehti 2004; nro 2 ** Tupsulatvaiset nyökkäävät syksyn ruohot, julkaisussa Taite: runouslehti 2005; nro 2 ==Lähteet== Luokka:Japanilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1868 kuolleet
Poron hahmossa pitkin taivaankaarta...

Poron hahmossa pitkin taivaankaarta... on Markku Lehmuskallion ohjaama, käsikirjoittama, tuottama ja kuvaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1993. Elokuva on ensimmäinen osa nenetseistä kertovasta dokumenttitrilogiasta, jonka muut osa ovat Kadotettu paratiisi (1994) sekä Jäähyväisten kronikka (1995). Elokuva on kansantieteellinen dokumentti, jossa kuvataan nenetsien perinteistä paimentolaiselämää Jamalin niemimaalla. Sen tarinankerrontaa rytmitetään Anastasia Lapsuin ja hänen äitinsä Maria Lapsuin laulamilla nenetsilauluilla. Elokuva oli Lehmuskalliolle ja Anastasia Lapsuille ensimmäinen elokuva, jossa he tekivät yhteistyötä. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Markku Lehmuskallio voitti elokuvasta vuonna 1995 Yhdysvalloissa, Alaskan Anchoragessa järjestettävillä Northern Lights -elokuvajuhlilla parhaan ohjauksen ja parhaan kuvauksen palkinnot. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1993 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Kavilanjärvi-Kaakanjärvi

Kavilanjärvi-Kaakanjärvi on kaksialtainen metsäjärvi Lohjan ja Karkkilan rajalla luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 15,6 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 38 kilometriä pohjoiseen ja Karkkilan keskustasta 11 kilometriä luoteeseen.Niemilampi. Järviwiki. Viitattu 30.6.2021. == Maantiede == Kaakanjärvi sijaitsee Lohjalla ja Kavilanjärvi Karkkilassa. Kuntien raja kulkee altaita yhdistävän, muutaman metrin levyisen Suntin halki. Kaakanjärven lounaisosassa sijaitsee pieni, nimetön saari. Kavilanjärvi-Kaakanjärven rannat ovat enimmäkseen metsämaata ja suota. Kavilanjärven etelärannalta lähtee noin puolen kilometrin mittainen laskuoja etelään Kolmperse-Vähäveteen. Kaakanjärven länsipuolella sijaitsee useita suolampia, joiden korkeustaso on muutaman metrin Kavilanjärvi-Kaakanjärveä ylempi. Kavilanjärven itäpuolinen Sahapukkimäki kohoaa noin 150 metriä merenpinnan yläpuolelle, mäen itäpuolella sijaitsee Vilthattu (133,4 metriä mpy). Kavilanjärvi-Kaakanjärven ekologinen tila on hyvä. Kavilanjärvi-Kaakanjärvi (23.063.1.011) kuuluu Tarkeelanjärven alueeseen (23.063), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Kavilanjärvi- Kaakanjärvi on Karjaanjoen vesistön pohjoisia vakavesiä.Tarkeelanjärven alue (23.063). Järviwiki. Viitattu 30.6.2021. == Lähteet == Luokka:Karkkilan järvet Luokka:Lohjan järvet Luokka:Karjaanjoen vesistö
Susen Tiedtke

Susen Tiedtke (s. 23. tammikuuta 1969 Itä-Berliini, Itä-Saksa) on saksalainen kaksiin olympiakisoihin osallistunut pituushyppääjä. Vuoden 1992 olympialaisissa Tiedtke oli viides ja vuoden 2000 olympialaisissa kahdeksas. Yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa Tiedtke sai vuonna 1993 hopeaa ja vuonna 1995 pronssia. == Doping == Vuonna 1995 Tiedtke jäi kiinni Oral-Turinabolin käytöstä doping-testissä päivää hallimaailmanmestaruuskilpailusuorituksensa jälkeen. Kilpailuissa häntä ei ollut testattu. Hän sai neljän vuoden kilpailukiellon, joka kuitenkin muutettiin Saksan lakien mukaisesti kahdeksi vuodeksi. == Telinevoimistelu-ura == Tiedtken laji oli aluksi telinevoimistelu. Hän oli maansa mestari puomilla 13-vuotiaana vuonna 1982, ja hänen oli tarkoitus osallistua vuoden 1984 olympialaisiin, mutta ne jäivät väliin sosialististen maiden olympiaboikotin vuoksi. == Yksityiselämä == Myös Tiedtken vanhemmat ovat olleet yleisurheilijoita: isä-Jürgen seiväshyppääjä ja äiti-Ingrid (ent. Schneider) Itä-Saksaa 200 metrillä vuoden 1966 Euroopan-mestaruuskilpailuissa edustanut juoksija. Setä-Manfred edusti Itä-Saksaa vuoden 1968 olympialaisissa kymmenottelussa. Susen Tiedtke oli vuodesta 1993 vuoteen 1998 naimisissa pituushyppääjä Joe Greenen kanssa ja käytti sukunimeä Tiedtke-Greene. Vuodesta 2005 hän on ollut naimisissa tennispelaaja Hendrik Dreekmannin kanssa. == Muuta == Sekä Joe Greenen että Susen Tiedtken managerina on toiminut suomalainen Jukka Härkönen. == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset pituushyppääjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut saksalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fata Morgana (vuoden 2005 elokuva)

Fata Morgana on Markku Lehmuskallion ja Anastasia Lapsuin ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2005. Elokuva on kansantieteellinen dokumentti, jossa kuvataan Siperiassa asuvan tšuktšit-kansan historiaa ja nykyisyyttä. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Elokuva voitti vuonna 2005 Sveitsissä, Nyonissa järjestettävillä Visions du Réel -elokuvajuhlilla Interreligieux-palkinnon sekä nuoren yleisön tuomariston kunniamaininnan. Elokuva voitti vuonna 2005 Venäjällä, Pietarissa järjestettävillä Message to Man -elokuvajuhlilla dokumenttisarjan pääpalkinnon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
Suojärvi (Mäntsälä)

Suojärvi on runsashumuksinen ja matala järvi Mäntsälän pohjoisosassa pohjoisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,17 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 66 kilometriä pohjoiskoilliseen ja Mäntsälän keskustasta 11 kilometriä pohjoiseen.Suojärvi (19.005.1.002). Järviwiki. Viitattu 1.7.2021. == Maantiede == Suojärven pituus kaakosta luoteeseen on runsaat kaksi kilometriä, järvi on melko tasaleveä. Saaria ei ole. Suojärven luoteispuolella levittäytyy Isosuo, itäpuolella Palomäensuo ja kaakkoispuolella Suojärvensuo. Myös länsiranta on soista. Puolentoista metrin syvyyskäyrä kulkee varsin lähellä rantaa, syvin kohta sijaitsee altaan länsiosassa. Suojärven ympäristössä sijaitsee vähäisiä lampia. Runsaat kolme kilometriä luoteeseen sijaitsee Sulkavanjärvi ja seitsemän kilometriä länteen Hunttijärvi. Noin viisi kilometriä lounaaseen sijaitsee Kilpijärvi. Suojärven ekologinen tila on hyvä, vesitilavuus on 3 073 000 kuutiometriä. Suojärvellä on jonkin verran kelluslehtistä kasvillisuutta. Kalalajeja edustavat ahven, hauki, lahna, made ja siika. Suojärvi (19.005.1.002) kuuluu Sulkavanjärven valuma-alueeseen (19.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Suojärvi on Sulkavanjärven valuma-alueen laajin vakavesi, se sijaitsee alueen kaakkoisosassa. Alueeseen kuuluu kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Suojärvi, Sulkavanjärvi, Pursijärvi, Rutajärvi, Lammikko ja Lammijärvi.Sulkavanjärven valuma-alue (19.005). Järviwiki. Viitattu 1.7.2021. Mäntsälän 30:stä järvestä Suojärvi on viidenneksi laajin.Mäntsälä. Järviwiki. Viitattu 1.7.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Mäntsälän järvien kunnostuksen yleissuunnitelma (pdf) Luokka:Mäntsälän järvet Luokka:Mustijoen vesistö
Miradonna Sirkka

Mira Donna Sirkka (s. 29. lokakuuta 1991 Vihti) on suomalainen nykysirkus- ja performanssitaiteilija ja ohjaaja. Vihdissä syntymässä käynyt rovaniemeläinen Sirkka on asunut koko lapsuutensa ja nuoruutensa Rovaniemellä ja vaikuttaa edelleen Lapissa. Sirkka on esiintynyt, ohjannut lukuisia teoksia ja työskennellyt residensseissä sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen työskentelyvälineitään ovat muun muassa vannemanipulaatio, ilma-akrobatia ja kohtaamiseen perustuva performanssi. Yksi kantavia teemoja Sirkan taiteessa on kiusallisuuden käsittely. Sirkka on valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Turun taideakatemiasta vuonna 2015, ja taiteen maisteriksi Aalto-yliopistosta vuonna 2018. Hän on opiskellut taidetta myös Tampereen teatteriopistolla ja Japanissa Tokion Tama Art Universityssä. Sirkka on tunnettu muun muassa immersiiviseen taiteeseen keskittyneestä monitaideryhmä Recover Laboratorystä, jonka perustaja ja toinen ohjaaja hän on. Sirkka on keskittynyt poikkitaiteiseen työskentelyyn, ja hänen taidettaan on nähty myös perinteisemmissä gallerioissa ja elokuvissa sekä esimerkiksi Helsingin kaupungin taidelahjoissa vuonna 2020. Hän on myös esiintynyt esimerkiksi rap- artisti Pyhimyksen kanssa poikkitaiteisella kiertueella. Sirkka on lisäksi opettanut sirkusta Suomessa ja ulkomailla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pursijärvi (Hausjärvi)

Pursijärvi on vähähumuksinen järvi Hausjärven itäosassa Kanta-Hämeen maakunnassa. Sen pinta-ala on 85 hehtaaria. Etäisyys Hämeenlinnasta on 38 kilometriä kaakkoon.Pursijärvi (19.005.1.005). Järviwiki. Viitattu 1.7.2021. == Maantiede == Pursijärven pituus lounaasta koilliseen on 1,7 kilometriä. Saaria on kolme, ja ne sijaitsevat järven länsiosan matalikolla. Matalikon itäpuolella on yli kymmenen metriä syvä alue, jonka keskivaiheilla sijaitsee järven syvin kohta. Myös järven lounaisosassa on noin kymmenen metriä syvä kohta. Pursijärven ympärillä on runsaasti peltomaata, joskin aivan ranta-alue on metsäistä; länsirannan tuntumassa kulkee Riihimäki–Lahti-rata. Itäranta on länsirantaa jyrkempi. Puolisen kilometriä lounaaseen sijaitsee Torholan lammi eli Lammikko (88,8 metriä mpy). Pursijärven luoteis- ja pohjoispuolella sijaitsevat Kokemäenjoen vesistöön kuuluvat Valkjärvi, Ansionjärvi ja Mommilanjärvi. Pursijärven vesitilavuus on 3 850 000 kuutiometriä. Pursijärvi (19.005.1.005) kuuluu Sulkavanjärven valuma-alueeseen (19.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Mustijoen vesistössä (19). Pursijärvi on Sulkavanjärven valuma-alueen kolmanneksi laajin vakavesi, se sijaitsee alueen luoteisosassa. Alueeseen kuuluu kuusi vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Suojärvi, Sulkavanjärvi, Pursijärvi, Rutajärvi, Lammikko ja Lammijärvi.Sulkavanjärven valuma-alue (19.005). Järviwiki. Viitattu 1.7.2021. == Lähteet == Luokka:Hausjärven järvet Luokka:Mustijoen vesistö
Kamtšatkanuunilintu

Kamtšatkanuunilintu (Seicercus examinandus) on uunilintujen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on läheisintä sukua lapinuunilinnulle (Seicercus borealis), ja sitä pidettiin aiemmin toisinaan sen alalajina. Morfologisesti nämä lajit ovat lähellä toisiaan, mutta DNA:n ja laulunsa puolesta ne ovat selvästi erilliset, ja vuodesta 2011 niitä on pidetty omina lajeinaan. == Levinneisyys ja elinympäristö == Kamtšatkanuunilintu pesii Kamtšatkan niemimaalla sekä Sahalinin, Hokkaidōn ja Kuriilien saarilla. Se suosii pesimäympäristönään alavia lehtimetsiä. Laji talvehtii Bruneissa, Filippiineillä, Indonesiassa, Malesiassa ja Taiwanissa. Euroopan tiettävästi ensimmäinen havainto kamtšatkanuunilinnusta tehtiin 18. heinäkuuta 2021 Enontekiön Kilpisjärvellä. Yhdysvalloissa sitä on tavaittu harhailijana jo aiemmin. == Lähteet == Luokka:Aasiansieppokertut
Insundet

Insundet on järvi Eckerössä Ahvenanmaan länsiosassa. Sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 19 kilometriä luoteeseen.Insundet. Järviwiki. Viitattu 2.7.2021. == Maantiede == Insundetin pituus etelästä pohjoiseen on 660 metriä. Järven pohjoisosa on soistunut. Saaria ei ole. Insundetin rannat ovat metsää ja suota, valuma-alueella on myös maatalousmaata. Insundetiin virtaa laskuoja lounaasta Träsketistä, jonka korkeustaso on 1,4 metriä Insundetia ylempi. Insundetista virtaa laskuoja pohjoiseen Norrsundetiin, joka on Marsundista etelään työntyvä kapea merenlahti. Marsund on salmi, joka erottaa Eckerön saaren Manner- Ahvenanmaasta. Insundet (94.210.1.026) kuuluu Ahvenanmaan luoteiseen saaristoalueeseen (94.21), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Ahvenanmeren päävesistössä (94). Luoteiseen saaristoalueeseen kuuluu Insundetin ohella Vandöfjärden, Inre fjärden, Leviksfjärden, Norsträsk ja 21 muuta järveksi luokiteltua vakavettä.Ahvenanmaan luoteinen saaristoalue (94.21). Järviwiki. Viitattu 2.7.2021. Insundet on kolmanneksi laajin Eckerön yhdestätoista järvestä. Laajin on Inre fjärden Eckerön pääsaaren pohjoisosassa.Eckerö. Järviwiki. Viitattu 2.7.2021. == Lähteet == Luokka:Eckerön järvet
Adolf Edvin Arppe

Adolf Edvin Arppe (18. joulukuuta 1852 Helsinki – 13. syyskuuta 1889 Pälkjärvi) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Arppe Adolf Edvin Viitattu 20.7.2021. Arppen vanhemmat olivat professori, senaattori Adolf Edvard Arppe ja Emilia Sofia Porthan ja puoliso vuiodesta 1884 Elin Sofia Karsten. Arppe tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1868 ja valmistui filosofian maisteriksi 1873 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1879, varatuomarin arvon hän sai 1881. Arppe oli lääkintöhallituksen kanslisti vuodesta 1884 ja senaatin talousosaston kanslisti vuodesta 1886. Hän harjoitti myös asianajajan tointa. Arppe oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885 ja 1888.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1885 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1885. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1886, s. 1419-1424.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Ivan Lažetšnikov

Ivan Ivanovitš Lažetšnikov (, 25. syyskuuta 1790 Kolomna – 8. heinäkuuta 1869 Moskova) oli venäläinen kirjailija. == Suku, koulutus ja virkaura == Ivan Lažetšnikov syntyi varakkaaseen kauppiasperheeseen. Hän sai perusteellisen kotikoulutuksen, työskenteli virkamiehenä Moskovassa ja osallistui Venäjän isänmaalliseen sotaan. Lažetšnikov erosi armeijan palveluksesta vuonna 1819. Vuosina 1820–1837 hän työskenteli kansanvalistusministeriössä muun muassa Penzan, Kazanin ja Tverin läänien koulujohtajana. Lažetšnikov oli Tverin ja Vitebskin varakuvernöörinä vuosina 1843–1853 ja sensorina Pietarissa vuosina 1856–1857. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1858 ja asettui lopullisesti Moskovaan. Näkemyksiltään Lažetšnikov oli isänmaallinen maltillinen liberaali. == Kirjallinen ura == Lažetšnikov julkaisi ensimmäiset teoksensa vuonna 1807. Hänen ensimmäinen historiallinen romaaninsa Posledni Novik, ili Zavojevanija Lifljandii v tsarstvovanije Petra Velikogo (”Viimeinen Novik eli Liivinmaan valloitus Pietari Suuren aikana”, 1831–1833) herätti paljon huomiota. Lažetšnikov oli ensimmäinen venäläinen kirjailija, jonka elävät ja yksityiskohdiltaan uskottavat romaanit perustuivat historiallisiin faktoihin. Hänen teoksistaan tunnetuin on keisarinna Annan hovin juonitteluja kuvaava romaani Ledjanoi dom (”Jäätalo”, 1834–1835). Kolmas romaani Basurman (1838) kertoo Iivana III:n ajasta ja Venäjällä toimineista ulkomaalaisista. Lažetšnikovin myöhempiä proosateoksia pidettiin vähemmän onnistuneina. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä ja muistelmia. Näytelmään Opritšnik (1842) perustuu Pjotr Tšaikovskin samanniminen ooppera. ==Suomennettu teos== * Viimeinen Novik (katkelma). Suom. M. Hoppueff. Karjalattaren nurkkanovelli 14.3.–30.5.1879. Digitoituna kansalliskirjastossa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ivan Lažetšnikovin teoksia Lib.ru-sivustolla Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1790 syntyneet Luokka:Vuonna 1869 kuolleet
Ólafur

Ólafur on islantilainen miehen etunimi. Sen nimisiä islantilaisia henkilöitä ovat muun muassa: * Ólafur Tryggvason Thors (1892–1964), poliitikko, parlamentin jäsen * Ólafur Haukur Símonarson (s. 1947), kirjailija * Ólafur Ingi Skúlason (1983), jalkapalloilija * Ólafur Jóhann Sigurðsson (1918–1988), kirjailija * Ólafur Stefánsson (s. 1973), käsipalloilija ja olympiamitalisti * Ólafur Ragnar Grímsson (s. 1943), Islannin viides presidentti, virassa 1996–2016 * Ólafur Jóhannesson (s. 1957), jalkapallovalmentaja, jalkapalloilija ja puuseppä * Ólafur Rafnsson (1963–2013), urheiluvaikuttaja ja koripalloilija * Ólafur Vignir Albertsson (s. 1936), pianisti * Ólafur Darri Ólafsson (1973), islantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja Luokka:Islantilaiset miehen etunimet‎
Knut Adolf Boije af Gennäs

Knut Adolf Boije af Gennäs (27. heinäkuuta 1856 Ilola – 14. huhtikuuta 1918 Tampere) oli suomalainen sotilas ja virka- ja valtiopäivämies. Boije af Gennäsin vanhemmat olivat eversti Adolf Vilhelm Boije af Gennäs ja Anna Charlotta Matilda Grundelstierna ja puoliso 1893–1907 Nadeschda Ponomareva. Boije af Gennäs palveli upseerina venäläisissä joukko-osastoissa, luutnantiksi hän yleni 1878. Hän oli sittemmin Suomen kenraalikuvernöörin kanslian palveluksessa, ratsumestariksi hänet ylennettiin 1882. Erottuaan tehtävistään hovineuvoksena 1891 Boije af Gennäs toimi virkamiehenä vuoteen 1906 ja sai valtioneuvoksen arvon. Sotapalvelukseen hänet kutsuttiin uudelleen ensimmäisen maailmansodan aikana.Geni: Knut Adolf Boije af Gennäs Viitattu 20.7.2021.Adelsvapen-wiki: Adliga ätten Boije af Gennäs nr 16, Tab 40 Viitattu 20.7.2021. Boije af Gennäs oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, s. 1685-1691. Vapaakirkollinen vaikuttaja Constantin Boije af Gennäs oli Knut Adolf Boije af Gennäsin veli.Biografiasampo: Constantin Boije af Gennäs Viitattu 20.7.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Telluuriheksafluoridi

Telluuriheksafluoridi (TeF6) on telluurin ja fluorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. ==Ominaisuudet ja valmistus== Huoneenlämpötilassa telluuriheksafluoridi on väritöntä ja pahanhajuista kaasua. Yhdiste hydrolysoituu veden vaikutuksesta telluurihapoksi ja reagoi myös alkoholien tai amiinien kanssa. Telluuriheksafluoridi on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridien kanssa kompleksiseksi heptafluorotelluraatti(VI)ioniksi ([TeF7]-). Telluuriheksafluoridi on hyvin myrkyllistä.James E. Hoffmann, Michael G. King, C. Carapella, J. E. Oldfield & R. D. Putnam: Tellurium and Tellurium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011.Guy Knockaert: Tellurium and Tellurium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011. Telluuriheksafluoridia voidaan valmistaa telluurista ja fluorista kuumentamalla tai fluoraamalla telluuridioksidia bromitrifluoridilla. :Te + 3 F2 → TeF6 ==Lähteet== Luokka:Fluoridit Luokka:Telluuriyhdisteet