EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gyöngyös

Gyöngyös on kaupunki Unkarissa Hevesin läänissä, 80 kilometrin päässä Budapestistä. Kaupunki sijaitsee Sárhegy- ja Mátravuoristojen alueella, ja se on useiden viinitilojen kotikaupunki. Kaupungin asukasluku on 32 546 ja pinta- ala 55,31 neliökilometriä. Nimi Gyöngyös tarkoittaa helmekästä. Unkarissa asuvat kroaatit kutsuvat kaupunkia nimellä Đunđuš. Gyöngyös on olympiauimari Gabriella Csépen kotikaupunki. == Ystävyyskaupungit == * Târgu Secuiesc, Romania * Luohe, Kiina * Manisa, Turkki * Pieksämäki, Suomi * Ringsted, Tanska * Sanok, Puola * Štip, Pohjois-Makedonia * Zeltweg, Itävalta Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Unkarin kaupungit Luokka:Heves (lääni)
Kathrin Lang

Kathrin Cornelia Lang (o.s. Hitzer, s. 3. syyskuuta 1986 Balingen) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Lang saavutti junioreiden MM- kilpailuissa kaksi hopeamitalia: sprinttikilpailussa Ranskan Haute Maurienne'ssa 2004 ja viestissä Kontiolahdella 2005. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Anterselvassa 2007 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Saksan sekaviestijoukkueeseen. Östersundin MM-kisoissa 2008 hän oli sprintissä kahdestoista ja takaa-ajossa yhdeksäs. Lang sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran palkintosijalle oltuaan kolmas takaa-ajokilpailussa Lahdessa 4. maaliskuuta 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti niin ikään takaa-ajossa Hanti-Mansijskissa 8. maaliskuuta 2008. Lang lopetti uransa ampumahiihtäjänä kauteen 2013–2014. == Maailmancupin palkintosijat == * Kausi 2006–2007: Lahti: takaa-ajossa kolmas, Oslo: yhteislähdössä toinen, Hanti- Mansijsk: yhteislähdössä kolmas ** Kokonaiscupissa kymmenes, yhteislähtöcupissa neljäs * Kausi 2007–2008: Hanti-Mansijsk: takaa-ajossa ja yhteislähdössä voitto == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Saksalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Black Tie White Noise

Black Tie White Noise on David Bowien vuonna 1993 julkaistu albumi. Britanniassa albumi nousi suoraan listaykköseksi. Sen sijaan Yhdysvalloissa levyn menestys jäi heikoksi, johtuen hyvin pitkälle Savage Recordsin ajautumisesta konkurssiin juuri levyn ilmestyessä. Cream-coverissa "I Feel Free" kitaraa soittaa Bowien vanha yhteistyökumppani Mick Ronson, joka menehtyi syöpään myöhemmin samana vuonna. Helsingin Sanomien musiikkitoimitus otti albumin mukaan vuoden 1993 päätteeksi tekemäänsä Vuoden levyt -koosteeseen. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut David Bowie, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # ===CD-version bonuskappaleet=== # * # ===10th Anniversary -version bonuskappaleet=== # * # # # # # # # # # # # ===10th Anniversary -version bonus DVD=== #Introduction #With Lester Bowie #On Reeves Gabrels #You've Been Around (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #Expanding and Experimenting #Nite Flights (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #Otherness #Miracle Goodnight (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #On Marriage #Black Tie White Noise (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #With Mick Ronson #I Feel Free (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #With Nile Rodgers #I Know It's Gonna Happen Someday (Hollywood Center Studios, L.A., 5/8/93) #Miracle Goodnight (promovideo) #Jump They Say (promovideo) #Black Tie White Noise (promovideo) #Credits ==Kokoonpano== * David Bowie – laulu, kitara, saksofoni * Pugi Bell – rummut * Sterling Campbell – rummut * Barry Campbell – basso * Nile Rodgers – kitara * Richard Hilton – kosketinsoittimet * John Regan – basso * Michael Reisman – harppu, putkikellot * Dave Richards – kosketinsoittimet * Philippe Saisse – kosketinsoittimet * Richard Tee – kosketinsoittimet * Gerado Velez – lyömäsoittimet * Fonzi Thorton, Tawatha Agee, Curtis King, Jr., Dennis Collins, Brenda White-King, Maryl Epps – taustalaulu * Al B. Sure! – laulu kappaleessa "Black Tie White Noise" * Fonzi Thorton, Tawatha Agee, Curtis King, Jr., Dennis Collins, Brenda White-King, Maryl Epps, Frank Simms, George Simms, David Spinner, Lamya Al-Mughiery, Connie Petruk, David Bowie, Nile Rodgers – kuoro kappaleessa "I Know It's Gonna Happen Someday" * Mick Ronson – kitarat kappaleessa "I Feel Free" == Arvostelut == *Allmusic: () linkki *Pitchfork: 6,8/10 ==Lähteet== Luokka:David Bowien albumit Luokka:Vuoden 1993 albumit
Riihivuori

thumb|Riihivuori nähtynä Muuratsalosta Riihivuori on mäki ja sillä sijaitseva vuonna 1981 avattu laskettelukeskus, joka sijaitsee Muuramessa lähellä Jyväskylää. Rinteitä on kymmenen. Niiden pituudet ovat 500–800 metriä ja korkeusero 120 metriä. Riihivuoren rinteet ovat itään ja pohjoiseen. Itärinteet ovat loivemmat ja pohjoisrinteet vaativammat. Pohjoispuolella sijaitsee myös Mikko Ronkaisen nimikkorinne. Samaisessa rinteessä on myös kumparelaskumahdollisuus. Hiihtokeskus on aloittanut kaudella 2019–2020 toimintansa parin vuoden hiljaiselon jälkeen. == Riihivuoren vaiheita == Riihivuori ajautui konkurssiin 30. toukokuuta 2017. Hissit, lumetusjärjestelmä, rinnetarvikkeet sekä vuokraamo myytiin huutokaupalla muihin hiihtokeskuksiin. Riihivuori siirtyi Muuramen kunnan omistukseen syksyllä 2017 sen jälkeen, kun Riihivuori Oy teki konkurssin. Helmikuussa 2018 Riihivuoreen avattiin kaikille avoin, ilmainen Snowpark, joka yhdistää ympäristötaiteen rinnesuunnitteluun. Snowpark sopii freestyle- ja temppulaskemiseen. Lisäksi on pulkkamäki ja lasten hiihtolatu. Parkin toteuttavat Taiteen edistämiskeskus ja Havumäki Ranch. Riihivuoressa käynnistyi toiminta uudelleen syksyllä 2019. == Riihivuori MasterPlan == Riihivuori siirtyi Muuramen kunnan omistukseen syksyllä 2017. Muuramen kunta omistaa 32 hehtaarin maa-alueen sekä ravintola Riihikelon, Riihivuori-areenan, grillikodan ja 6 erillistä majoitustilaa. Riihivuoren kehittämistä katsotaan laaja-alaisesti ottamalla huomioon se potentiaali, joka Riihivuoressa on ympärivuotiseen käyttöön. Tässä vaiheessa kunta on vetovastuussa, mutta tarkoituksena on löytää ajan myötä Riihivuoreen yrittäjävetoista toimintaa. Muuramen kunta käynnisti keväällä 2018 MasterPlanin suunnittelun. == Muu toiminta == Riihivuoressa sijaitsee ravintola Riihikelo, kokoustiloja, lomamökkejä, caravan-alue ja kesäteatteri. Riihivuoren frisbeegolfrata avattiin vuonna 2013 Muuramen toisena ratana. Se on 18-väyläinen ja luokiteltu A1-radaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Riihivuori 30 vuotta, Pekka Hirvimäen haastattelu. Luokka:Suomen talviurheilukeskukset Luokka:Muurame Luokka:Keski-Suomen nähtävyydet
Maksim Maksimov

Maksim Gennadjevitš Maksimov (, 6. syyskuuta 1979 Iževsk, Udmurtia) on venäläinen ampumahiihtäjä, kolminkertainen MM-mitalisti. Maksimov saavutti monille yllätyksellisesti normaalimatkan MM-pronssia Östersundista 2008. Hän selvitti ampumapaikat ilman sakkominuutteja ja hävisi yhden sakon ampuneelle voittajalle Emil Hegle Svendsenille 34,8 sekuntia - hän hävisi hopeaa voittaneelle Ole Einar Bjørndalenille vain 3,4 sekuntia. Samoissa kisoissa hän sijoittui neljänneksi yhteislähdössä. Hanty-Mansijskissa 2011 hän sai samalla matkalla hopeaa. Viestissä hän hiihti kolmannen osuuden Venäjän hopeajoukkueessa. MM-kisoja lukuun ottamatta hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kymmenes sija Östersundin sprinttikilpailussa joulukuussa 2010. == Lähteet == * Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Song Hye-rim

Song Hye-rim (, 1937–2002) oli pohjoiskorealainen näyttelijä ja yksi Kim Jong- ilin rakastajista sekä Kim Jong-namin äiti. Hän syntyi nykyisen Etelä-Korean alueella Changnyeongin maakunnassa. Song meni opiskelemaan Pjongjangin elokuvakouluun, mutta lähti pois synnytettyään tytön. Hän valmistui myöhemmin ja teki ensimmäisen debyyttiroolinsa 1960. Hänestä tuli suosittu näyttelijä 1960-luvulla, ja hän esiintyi muun muassa elokuvissa Onjŏngryŏng (온정령) ja Baek Il-hong (백일홍). Songin on ilmoitettu kuolleen 17. toukokuuta 2002. Jotkut uskovat hänen kuolleen Moskovassa. == Aiheesta muualla == *The Daily NK – Song Hye-rim Luokka:Pohjoiskorealaiset näyttelijät Luokka:Kim Il-sungin suku Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Coherent

Coherent on Mark Williams Companyn kehittämä Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka on kehitetty PDP-11-alustalle. Yhtiön toiminta päättyi vuonna 1995 ja käyttöjärjestelmän lähdekoodit on julkaistu vuonna 2015. AT&T; lähetti aikanaan henkilöt tarkistamaan ettei käyttöjärjestelmässä ollut luvattomasti käytetty Unixin lähdekoodia. Dennis Ritchie kirjoitti käyttäneensä käyttöjärjestelmää ja etsineensä siitä bugeja ja erikoisuuksia: käyttöjärjestelmää varten Unixia oli tutkittu, mutta siitä ei löytynyt mitään suoraan kopioitua. 1983 esitelty Coherent oli ensimmäinen Unix-tyyppinen käyttöjärjestelmä IBM PC -yhteensopiville tietokoneille. Coherenttia voitiin ajaa Intel 8088-, 286-, 386- ja 486-prosessoreilla, ja kuten oikeat Unix- järjestelmät Coherent tuki moniajoa ja useita käyttäjiä. Coherentissa oli tuki myös X11- ja MGR-ikkunointijärjestelmille. Andrew S. Tanenbaum käytti käyttöjärjestelmää Minixin kehitykseen. == Katso myös == * 386BSD == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mark Williams Company Sources Luokka:Unix
Harmaamalvikki

Harmaamalvikki (Lavatera thuringiaca) on suurikokoinen, monivuotinen malvakasvi, jota kasvaa luonnonvaraisena Itä-Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa harmaamalvikkia tapaa lähinnä puutarhojen koristekasvina. == Ulkonäkö ja koko == pienoiskuva|vasen|Harmaamalvikin kukka. Harmaamalvikki kasvaa 100–150 cm korkeaksi. Kasvi on pysty ja harmaan tähtikarvan peittämä, joka antaa erityisesti lehdille harmahtavan värin. Lehtilapa on munuaismainen, 3–5-halkoinen ja puikealiuskainen. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia ja sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa. Kukan ulkoverhiö on kolmiliuskainen ja tyvipuoliskosta yhdyslehtinen, teriö on 5 cm leveä. Harmaamalvikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Siemenet kypsyvät seleissä kiekkomaisissa lohkohedelmässä.Retkeilykasvio 1998, s. 223.Den virtuella floran: Gråmalva Viitattu 26.3.2011. Muista malvakasveista harmaamalvikki muistuttaa eniten rohtosalkoruusua (Althaea officinalis). == Levinneisyys == Harmaamalvikin päälevinneisyysalue ulottuu Balkanin niemimaalta, Unkarista ja Puolasta itään läpi Venäjän aina Keski-Aasiaan asti. Lajia tavataan yleisesti myös Keski- Italiassa ja Kaukasuksella, satunnaisemmin Saksassa, Baltiassa sekä Ruotsin ja Suomen eteläosissa. Suomessa harmaamalvikkia tavataan villiintyneenä lähinnä eri puolilta Etelä-Suomea. Pohjoisimmat havainnot ovat Raahen seuduilta.Lampinen, R. & Lahti, T. 2010: Kasviatlas 2009: Harmaamalvikin levinneisyys Suomessa. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Viitattu 26.3.2011. == Elinympäristö == Suomessa harmaamalvikkia tavataan toisinaan villiintyneenä viljelyjäänteenä, joskus harvoin myös viljelykarkulaisena. Tyypillisiä kasvuympäristöjä ovat niityt, tienvarret ja maatilojen pihat. == Käyttö == Harmaamalvikkia viljeltiin aikaisemmin yleisesti koristekasvina. Nykyään sen käyttö on kuitenkin vähentynyt. Se on myös vanha rohtokasvi, jota on käytetty monenlaisiin vaivoihin. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Harmaamalvan levinneisyys Suomessa. * Puutarha.net: Harmaamalvikki Luokka:Malvakasvit
Mooseksenpalavapensas

Mooseksenpalavapensas (Dictamnus albus) on voimakastuoksuinen kasvilaji. Se on myös perinteinen koristekasvi.Suomen terveyskasvit 1982, s. 297. Se on toinen sukunsa kahdesta lajista. Kasvi on saanut ainakin suomen- ja ruotsinkielisen ('Moses brinnande buske') nimensä siitä, että se erittää eteerisiä öljyjä, jotka syttyvät helposti palamaan. Tämä on yhdistetty Raamatun kertomukseen Mooseksesta ja palavasta pensaasta (2 Moos. 3:1–6). Todennäköisesti mooseksenpalavapensas ei kuitenkaan ole Raamatun kertomuksen laji, koska sitä ei tavata luonnonvaraisena Siinain alueella. == Ulkonäkö ja koko == thumb|vasen|Mooseksenpalavapensaan kukka. thumb|vasen|Mooseksenpalavapensaan hedelmä. Monivuotinen mooseksenpalavapensas kasvaa 40–60 cm korkeaksi. Jäykkiä, alaosasta puutuneita varsia on runsaasti. Varsien yläosissa on tiheään vaaleita nystykarvoja ja mustia eritenystyjä. Vuoroittain olevat lehdet ovat 3–5-pariset ja päättölehdykkäiset. Lehdykät ovat puikeansuikeita, kaljuja ja hienosahalaitaisia. Isokokoiset, voimakastuoksuiset kukat ovat kerrannaisessa latvatertussa. Väriltään kukat ovat vaaleanpunaisia, joskus myös valkoisia. Verho- ja terälehtiä on viisi kappaletta. Verholehdet ovat suikeita. Terälehdet ovat 20–25 mm pitkiä ja tummasuonisia. Neljä terälehteä on ylöspäisiä, viides eteenpäin siirottava. Heteitä on kymmenen, ja ne ovat pitkäpalhoisia ja kärjestä tummanystyisiä. Mooseksenpalavapensas kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Kota on kova ja syvään viisiliuskainen. Koko kasvi tuoksuu voimakkaasti sitruunalle.Suuri Pohjolan kasvio 2005, s. 380. == Levinneisyys == Mooseksenpalavapensas kasvaa luonnonvaraisena Siperiasta ja Keski-Aasiasta Etelä-Eurooppaan ulottuvalla alueella. == Elinympäristö == Luontaisilla kasvualueillaan mooseksenpalavapensas kasvaa kuivahkoissa, avoimissa metsissä ja louhikoissa, metsäaroilla ja aroilla.Siirtolapuutarhat: Mooseksenpalavapensas Viitattu 28.4.2012. == Käyttö == Mooseksenpalavapensas on suosittu puutarhojen koristekasvi. Kasvia käsiteltäessä iho on kuitenkin suojattava hyvin, sillä ihokosketus kasviin aiheuttaa allergisen reaktion erityisesti aurinkoisella säällä (fytofotodermatiitti). Myös lapset on syytä pitää kasvista loitolla. Kasvista valmistetaan hajuvettä, ja Siperiassa siitä on valmistettu myös teetä. Kansanlääkinnässä kasvin lehtiä ja juuria on aikaisemmin käytetty matolääkkeenä, naistentauteihin, virtsanerityksen lisäämiseen ja vatsan vahvistamiseen. == Lähteet == * Suomen terveyskasvit. Luonnon parantavat yrtit ja niiden salaisuudet. Toim. Huovinen, Marja-Leena & Kanerva, Kaarina. Oy Valitut Palat – Reader's Digest Ab, Helsinki 1982. * Suuri Pohjolan kasvio. Toim. Mossberg, Bo & Stenberg, Lennart. Kustannusosakeyhtiö Tammi, Helsinki 2005 (2003). === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Mooseksenpalavapensas (Dictamnus albus) * Särkän taimisto: Mooseksenpalavapensas * Terveyskirjasto: Mooseksenpalavapensas * United States Department of Agriculture (USDA): Dictamnus albus * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Dictamnus albus Luokka:58.41 Puut, pensaat Luokka:Ruutakasvit Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Mooses
Lootofagit

Lootofagit (, ”Lootuksensyöjät”) olivat kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen kansa, jonka Homeros mainitsee Odysseiassa. He elivät Pohjois-Afrikan rannikolla saaressa, jota antiikin aikana etsittiin Djerbalta ja Kyreneltä.Strabon, Geografia 4.3.4 (engl. käännös)Strabon, Geografia 17.3.17 (engl. käännös) Lootofagit nauttivat ravinnokseen kukkia, jotka saivat syöjänsä vaipumaan narkoosiseen apatiaan. Kun Odysseus kotimatkallaan saapui heidän saarellensa, hän lähetti kolme miestänsä ottamaan selvää saaren asukkaista. Nämä otettiin ystävällisesti vastaan ja heille tarjottiin lootusta syötäväksi. Heti heidän maistettuaan kukkien makeuden suussaan, he unohtivat kotimatkansa eivätkä enää halunneet palata kotiin. Odysseus joutui hakemaan miehensä takaisin ja köyttämään heidät penkkeihinsä, jotta koko miehistö pääsi jatkamaan matkaa nopeasti saarelta eteenpäin kohti kotia.Homeros: Odysseia 9.82–104 (engl. käännös)Hyginus: Fabulae cxxv (engl. käännös)Herodotos, Herodotoksen historia 4.177 (engl. käännös) == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
David Fleay

pienoiskuva|David Fleay vuonna 1954.David Fleay (6. tammikuuta 1907, Ballarat, Victoria – 7. elokuuta 1993, West Burleigh, Queensland) oli australialainen eläintieteilijä ja vankeudessa elävien uhanalaisten lajien lisääntymisen pioneeri. Hän muun muassa sai ensimmäisenä ihmisenä vangitut vesinokkaeläimet lisääntymään. Fleay syntyi Ballaratissa ja kiinnostui jo nuorena Australian eläimistöön. Hän lähti Melbournen yliopistoon opiskelemaan 1927 ja valmistui 1931 aineinaan eläintiede, kasvitiede ja kasvatustiede. Fleay kuvasi 1933 viimeisen elävän pussihukan, joka puri häntä, aiheuttaen Fleaylle elinikäisen arven takamukseen. Fleay anoi Tasmanian virkailijoilta lupaa vankeudessa elävien pussihukkien lisääntymisohjelmalle, mutta hänen pyyntönsä evättiin. 1934 Fleaya pyydettiin suunnittelemaan ja johtamaan Melbournen eläintarhan uutta osaa. Fleayn kolmen ja puolen vuoden työskentelynsä aikana useat lajit, joita ei oltu aikaisemmin saatu lisääntymään vankeudessa, saivat Fleayn ansiosta jälkikasvua. Näihin kuuluivat muun muassa emu, pensaskana ja koala. Fleay myös rakensi ensimmäisen platypusarynsa eli vesinokkaeläimille tarkoitetun jokitankin. Fleay joutui kuitenkin erimielisyyksiin eläintarhan johdon kanssa ja hänet erotettiin 1937. Tämän jälkeen hän siirtyi työskentelemään Healesville Sanctuaryyn, jossa hänen onnistui ensimmäisenä saada vesinokkaeläimet lisääntymään vankeudessa. Fleay kirjoitti useita kirjoja työstään: "We Breed the Platypus" ja "Observations on the Breeding of the Platypus in Captivity" julkaistiin 1944 ja "Gliders of the Gum Trees" muutamaa vuotta myöhemmin 1947. Fleay erotettiin tehtävästään 1948 kun hänen perusteettomasti väitettiin lahjoittaneen Healsvillen eläimiä Amerikkaan. Hänet otettiin myöhemmin takaisin huomattavasti aikaisempaa pienempiin tehtäviin. Fleay ylläpiti omaa yksityistä eläinkokoelmaansa kunnes 1951 Victorian hallituksen lakimuutos pakotti hänet siirtämään kokoelmansa muualle. Hän löysi sopivan maa-alueen Gold Coastilta, Queenslandista ja perusti David Fleay Wildlife Parkin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * David Fleayn villieläinpuisto * David Fleayn Tasmanian tiikeriretki Luokka:Australialaiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Glykopeptidiantibiootti

Glykopeptiditantibiootit ovat ryhmä antibiooteja. Niiden vaikutusmekanismina on bakteerin soluseinän peptidoglykaanin synteesin esto. Glykopeptidit tehoavat lähinnä grampositiivisiin bakteereihin, mutta haittavaikutustensa johdosta niitä on perinteisesti käytetty lähinnä viimeisen linjan lääkkeenä vakavissa infektioissa, esimerkiksi MRSA-infektiossa. Glykopeptideihin kuuluvat muun muassa seuraavat lääkeaineet: *Vankomysiini *Teikoplaniini *Telavansiini Ensimmäisen sukupolven glykopeptideitä ovat vankomysiini, teikoplaniini ja ramoplaniini; toisen sukupolven lääkkeisiin kuuluvat oritavansiini, dalbavansiini ja telavansiini. Ryhmän lääkkeistä käytössä ovat lähinnä vankomysiini ja teikoplaniini. ==Lähteet== Luokka:Antibiootit
Konstantinopolin piiritykset

Konstantinopoli piiritettiin 11 kertaa Bysantin valtakunnan aikana. Kahden piirityksen ansiosta Konstantinopoli vapautui Kreikan vallasta: ristiretkeläisten vuonna 1204 ja lopullisesti osmanien 1453, ja niiden jälkeen kaupunki islamilaistettiin. ==Persialaisten ja arabien piiritykset== :Osa Rooman-Persian sotia *Konstantinopolin ensimmäinen piiritys vuonna 626, piirittäjinä avaarit ja sassanidit. *Ensimmäinen arabien tekemä piiritys vuosina 674–678. *Toinen arabien tekemä piiritys vuosina 717–718. ==Bulgaarien ja russien piirtykset== *Bulgaarit piirittivät kaupungin vuonna 813. *Russien tekemä piiritys vuonna 860. *Russien tekemä piiritys vuonna 941. ==Ristiretkeläisten piiritykset== *Ensimmäinen piiritys neljännellä ristiretkellä tapahtui vuonna 1203. Piiritys loppui keisarin maksaessa lunnaat piirittäjille. *Toinen piiritys onnistui 1204 ja ristiretkeläiset ryöstivät kaupungin. ==Osmanien piiritykset== *Osmanit piirittivät Konstantinopolin useaan otteeseen 1390–1402 välisenä aikana. *Piiritys vuonna 1422 *Konstantinopolin viimeinen piiritys vuonna 1453. Luokka:Bysantin valtakunnan sotahistoria Luokka:Istanbulin historia Luokka:Piiritykset
Rusien–Bysantin sota

Rusien–Bysantin sota on ollut usean rusien ja Bysantin valtakunnan välisen sodan nimi: *Rusien–Bysantin sota 830-luvulla. *Rusien–Bysantin sota (860) *Rusien–Bysantin sota (907) *Rusien–Bysantin sota (941-944) *Rusien–Bysantin sota (968–971) *Rusien–Bysantin sota (988) *Rusien–Bysantin sota (1024) *Rusien–Bysantin sota (1043) Luokka:Bysantin sodat
Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys

Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestys eli Suomen Suuriruhtinaanmaan Valtiopäiväjärjestys (AsK 26/1906) oli perustuslaillinen säädös, jolla Suomen säätyvaltiopäivät korvattiin yksikamarisella eduskunnalla. Tämä valtiopäiväjärjestys oli voimassa vuoteen 1928, jolloin se korvattiin uudella. Monet siinä määritellyt eduskunnan työmuodot ovat kuitenkin edelleen olemassa osana Suomen perustuslakia ja muita säädöksiä. Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksen valmisteli talvella 1905–1906 professori Robert Hermansonin johtama komitea osana muuta eduskuntauudistusta. Se korvasi vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksen. Viimeiset säätyvaltiopäivät hyväksyivät lakiesityksen lopullisesti 1. kesäkuuta 1906, ja keisari vahvisti sen 20. heinäkuuta. Valtiopäiväjärjestys tuli voimaan 1. lokakuuta. Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestykseen ja sen yhteydessä säädettyyn vaalilakiin sisältyneitä keskeisiä uudistuksia olivat muun muassa yleinen ja yhtäläinen äänioikeus, eduskunnan yksikamarisuus ja vaalitavan suhteellisuus. Valtiopäiväjärjestyksessä myös määriteltiin uusi lain- ja perustuslainsäätämisjärjestyksen muoto, määrävähemmistösäädökset, eduskunnan koollekutsuminen ja hajottaminen sekä kansanedustajan oikeudet. Lisäksi siinä nimettiin virallisesti uusi kansanedustuslaitos eduskunnaksi. Monet valtiopäiväjärjestyksessä määritellyistä uuden eduskunnan työmuodoista perustuivat kuitenkin jo säätyvaltiopäivien toimintaan ja vanhaan valtiopäiväjärjestykseen. Eduskunnan valtaoikeudet suhteessa hallitusvaltaan jäivät tässä valtiopäiväjärjestyksessä niukiksi, sillä Venäjän edustajat eivät suvainneet hallitsijan valtaoikeuksien rajoittamista. Vuoden 1906 valtiopäiväjärjestyksessä määrättiin, että vuosittaiset valtiopäivät saivat kestää enintään 90 päivää, ja vaalikauden pituudeksi säädettiin kolme vuotta. Siinä myös määrättiin jokaisilla valtiopäivillä asetettavaksi kaksi erikoista valiokuntaa: toimitusvaliokunta ja tarkastusvaliokunta. ==Lähteet== * Mylly, Juhani: Edustuksellisen kansanvallan läpimurto, s. 118–166, 206–223, 246–249, 305–315. Helsinki: Suomen eduskunta (Edita), 2006. ISBN 951-37-4541-4. * Suomen Suuriruhtinaanmaan Valtiopäiväjärjestys (26/1906). Finlex.fi. Viitattu 1.1.2012. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomen perustuslaki Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät
Epäluottamuslause

Epäluottamuslause tarkoittaa parlamentaarisessa järjestelmässä parlamentin tekemää päätöstä, jonka mukaan hallituksella ei ole enää parlamentin enemmistön tukea, mikä johtaa hallituksen kaatumiseen. Joissain maissa kuten Saksassa, Israelissa tai Espanjassa parlamentti voi kaataa hallituksen vain valitsemalla ensin hallitukselle uuden johtajan. Maissa joissa on kaksikamarijärjestelmä, voidaan vaatia kummankin kamarin luottamus tai vain alahuoneen. Suomessa epäluottamusäänestystä edeltää yleensä välikysymys, johon hallitus on velvollinen vastaamaan. Hallituksen kaatuminen epäluottamuslauseeseen oli melko yleistä maailmansotien välisenä aikana; viimeksi epäluottamuslauseeseen on kaatunut von Fieandtin hallitus vuonna 1958. Maissa joissa on presidentiaalinen järjestelmä, kuten Yhdysvalloissa, hallitus on vastuussa presidentille ja se ja parlamentti ovat täysin toisistaan erotettuja, eikä kumpikaan voi erottaa toista. Koko hallituksen ohella epäluottamuslausetta voidaan esittää myös yksittäiselle ministerille. Suomessa ministeri on joutunut eroamaan kaksi kertaa eduskunnan hyväksyttyä hänelle esitetyn epäluottamuslauseen: vuonna 1922 ulkoministeri Rudolf Holstin oli erottava, koska eduskunta katsoi hänen ylittäneen valtuutensa hänen allekirjoittaessaan reunavaltiosopimuksen (Varsovan sopimus), ja vuonna 1948 sisäministeri Yrjö Leino joutui jättämään hallituksen niin sanottujen Leinon vankien tapauksen vuoksi. ==Katso myös== *Luettelo pääministereistä jotka ovat eronneet epäluottamuslauseen takia == Lähteet == Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Hallitukset
Vuk

Vuk on unkarilaisen István Feketen vuonna 1965 kirjoittama romaani. Kirja kertoo pikku ketun elämänvaiheista. Kirjan pohjalta tehtiin animaatioelokuva Kettupoika Vuk vuonna 1981. Elokuva julkaistiin myös Suomessa VHS-kasettina, ja se oli ensimmäisiä VHS-julkaisuja Suomessa. Myöhemmin elokuva on julkaistu myös DVD:llä. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1965 kirjat
Nebula Electronics

Nebula Electronics on englantilainen yhtiö, joka valmistaa digitelevisio- vastaanotinkortteja tietokoneille. Yhtiön tuotteet kulkevat tuotemerkillä DigiTV. == Aiheesta muualla == * Yhtiön kotisivut * Tukifoorumi Luokka:Laitteistovalmistajat Luokka:Brittiläiset teollisuusyritykset
M/S Sovereign

MS Sovereign on Pullmantur Cruisesin omistama entinen Royal Caribbean International-varustamon risteilylaiva. Se otettiin käyttöön tammikuussa 1988 ja se liikennöi Bahamalla. Sovereign-luokan laivat olivat risteilyalalla ensimmäiset ns. megalaivat ja asettivat nykyisten risteilylomien standardin. Lokakuussa 2008 M/S Sovereign of the Seas siirtyi Pullmantur Cruisesille ja se uudelleennimettiin MS Sovereigniksi. Laiva teki neitsytmatkansa Pullmanturin omistuksessa 23. maaliskuuta 2009. MS Sovereign tekee pääasiassa risteilyjä Välimerellä. ==Lähteet== * Sovereign Class Royal Caribbeanin sivuilla Luokka:Risteilyalukset
Sabrina Buchholz

Sabrina Buchholz (s. 5. maaliskuuta 1980 Schmalkalden) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä, joka on kilpaili maailmancup-tasolla kaudesta 2000–2001 alkaen kauteen 2011–2012 asti. Buchholz saavutti vuoden 2000 Hochfilzenin juniorien MM-kilpailuissa neljä mitalia; hopeaa normaalimatkalta, kultaa takaa-ajosta ja sprintistä. Lisäksi hän oli mukana Saksan viestijoukkueessa, joka kukisti hopeajoukkue Venäjän lähes neljällä minuutilla. Buchholz debytoi aikuisten arvokilpailuissa Östersundissa 2008, jossa hän kilpaili henkilökohtaisilla matkoilla vain yhteislähdössä sijoittuen 26:nneksi. Hän hiihti avausosuuden Saksan sekaviestijoukkueessa, joka voitti mestaruuden – 52,6 sekuntia ennen Valko-Venäjää. Maailmancupissa Buchholzin toistaiseksi paras sijoitus osakilpailussa on Hochfilzenin sprinttikilpailun viides sija kaudelta 2007–2008. Hän sijoittui kauden loppupisteissä kahdeksanneksitoista. == Lähteet == * * Kotisivut Luokka:Saksalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Llewellyn Herbert

Llewellyn Herbert (s. 21. heinäkuuta 1977 Bethal) on eteläafrikkalainen 400 metrin aitajuoksija. Herbert saavutti vuoden 1996 juniorien MM-kisoista Sydneystä hopeaa. Seuraavana vuonna hän saavutti hopeaa Ateenan MM- kilpailuista ajalla 47,86. Vuonna 2000 hän saavutti Sydneyn olympialaisista pronssia ajalla 47,81, joka on hänen ennätyksensä. Hän on Afrikan mestaruuden voittanut kahdesti: vuosina 2002 ja 2004. ==Lähteet== * Luokka:Eteläafrikkalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Eteläafrikkalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Malakanpitta

Malakanpitta (Pitta gurneyi) on äärimmäisen uhanalainen Thaimaassa ja eteläisessä Myanmarissa elävä varpuslintu. Lajin luultiin kuolleen sukupuuttoon vuonna 1952, mutta lajin yksilöitä löydettiin uudestaan vuonna 1986. Laji on nimetty brittiläisen ornitologin John Henry Gurneyn mukaan. Kooltaan malakanpitta on noin 18–21 cm. Lajin vatsa sekä pää ovat väriltään mustat. Siiven alareuna ja rinta ovat malakanpitalla keltaiset. Nokan alunen on valkoinen. Linnulla on sininen päälaki ja pyrstö. Selkä ja siivet ovat väritykseltään ruskeat. Malakanpitan laululle on tyypillistä voimakkaat lilip- äänet. Malakanpitan elinympäristöä ovat ikivihreät metsät yleensä alle 160 metrin korkeudessa. Tyypillistä kasvillisuutta ovat Salacca-palmut, joihin laji tekee pesänsä. Malakanpittakannan kooksi arvioidaan noin 1000–2500 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat metsien hakkuut viljelysmaaksi ja rakennuspuiksi. == Lähteet == Luokka:Pitat Luokka:Uhanalaiset linnut
Norbert Rózsa

Norbert Rózsa (s. 9. helmikuuta 1972 Dombóvár) on unkarilainen rintauimari. Hän voitti urallaan useita mitaleja olympialaisissa, sekä MM- ja EM-kisoissa. Rózsa saavutti olympiahopeaa 100 ja 200 metrin rintauinnissa Barcelonassa 1992. Neljä vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa hän voitti kultaa 200 metrin rintauinnissa. Pitkän radan maailmanmestaruuden hän voitti 100 metrillä vuosina 1991 ja 1994 sekä 200 metrillä vuonna 1994. Ainoat EM-mitalinsa hän voitti Ateenassa 1991 – kilpailut käytiin pitkällä radalla ja hän saavutti kultaa 100 metrillä, hopeaa 200 metrillä ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset uimarit Luokka:Unkarilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sonic Mirror

Sonic Mirror on Mika Kaurismäen vuonna 2008 valmistunut dokumenttielokuva rytmin ja autismin yhteisestä kielestä. Elokuva tutkii rytmin, musiikin ja viestinnän yhteyttä eri puolilla maailmaa. Rumpali Billy Cobham toimii elokuvan keskeisenä oppaana, kolmessa hyvin erilaisessa konserttitilanteessa eri puolilla maailmaa. Jazzrumpali Billy Cobhamin opastamana kuljetaan muusikon lapsuusmaisemista New Yorkista Brasiliaan, jossa Kaurismäki etsii latinalaisen rytmin alkuperää Salvadorin kaupungissa Malê Debale -muusikkoryhmän opastuksella. Sveitsissä nähdään musiikin terapeuttinen vaikutus autististen ihmisten soittaessa yhdessä nigerialaisen Okuta- perkussioryhmän kanssa.Piela, Mikko: Elokuva-arvio: Sonic Mirror, Uusi Suomi 19.12.2013 (maksumuuri). Viitattu 2.12.2024. Sonic Mirror on Kaurismäen kolmas brasilialaismusiikkia käsittelevä pitkä dokumenttielokuva. Aikaisempien Brasileirinhon ja Moro no Brasilin lisäksi 1990-luvun alusta Brasiliassa asunut Kaurismäki on käsitellyt aihetta myös lyhyttuotannoissaanhttp://www.sonicmirror.com/index.php?id=43 Sonic Mirror . Uuden Suomen Mikko Pielan mielestä Sonic Mirror on humanistisen elokuvantekijän työ, joka uskaltaa käsitellä myös näennäisen epäkaupallisia aihealueita. Hänestä Billy Cobham on hauska matkakumppani Espoo Jazzista ja kotikaupungistaan New Yorkista Brasilian Salvadoriin ja lopulta Sveitsiin. ”Joskus dokumenttielokuvia katsellessa tulee mieleen, että pitikö nyt välttämättä tuonnekin mennä kuvaamaan. Ei tullut tässä.” == Katso myös == * Billy Cobham * Autistien oikeuksien liike == Lähteet == Luokka:Mika Kaurismäen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat Luokka:Musiikkidokumenttielokuvat Luokka:Sveitsiläiset elokuvat Luokka:Elokuvat autismista
Erkki Vanhanen

Erkki Väinö Ilmari Vanhanen (22. tammikuuta 1940 Helsinki – 12. marraskuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, moottoriurheiluasiantuntija ja -selostaja. Hän toimi Yle TV2:n Ruutulippu-ohjelman toimituspäällikkönä ja teki ohjelmaa sen ensimmäisestä lähetyksestä viimeiseen. Vanhanen kirjoitti myös lehtiin kuten Vauhdin Maailmaan ja Tekniikan Maailmaan. Vanhanen työskenteli myös 30 vuotta autokoulunopettajana. Freelancertoimittajana hän toimi 1970-luvun lopulta lähtien. Nuoruudessaan Vanhanen harrasti myös moottoriurheilua: hän osallistui Päijänteen ympäriajoon kolme kertaa ja kertoo ”nautiskelleensa” niin rallin kuin rata-autoilunkin parissa.Koivusalo, Olli, "8 x Vanhanen". Vauhdin Maailma 4/2015, s. 60–61 Vanhanen selosti Urheilukanavalla muun muassa A1GP, DTM- ja American Le Mans Series -sarjan kilpailuja. Hän oli myös torstaisin esitetyn, viikon moottoriurheilutapahtumia kertaavan, Motorsport Eveningin isäntä. Eläkkeellä ollessaan Vanhanen julkaisi lukuisia kirjoja, esimerkiksi teoksen Flat Out – Täysillä, jossa hän kertoi omia näkemyksiään moottoriurheilun historiasta ja toimittajan työstä. == Kirjat == * Flat Out – Täysillä (Alfamer, 2011) * Racing – Radalla (Alfamer, 2012) * Ensimmäinen rallikirjani (Alfamer/Karisto, 2012) * Motorsport – Made in Finland (Alfamer, 2013) * Liikenteessä et ole yksin (Alfamer, 2014) * Varikko – Motorsportin taustatekijät (Alfamer, 2015) * Liikenne seniorin silmin (Alfamer, 2016) * Rallin kultaiset vuosikymmenet (Alfamer, 2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kun Suomi ajettiin maailman rallikartalle. Moottori-lehti 3.5.2016 Luokka:Suomalaiset urheiluselostajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Maxime Laheurte

Maxime Laheurte (s. 20. toukokuuta 1985) on ranskalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Laheurte debytoi aikuisten arvokilpailuissa Sapporon MM- kisoissa 2007, jossa hän sijoittui sprintissä kymmenenneksi, normaalikilpailuissa yhdeksänneksitoista ja oli Ranskan kuudenneksi sijoittuneen viestijoukkueen jäsen. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 35:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 38:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 16:s ja joukkuekilpailussa viides sekä suurmäen kilpailussa 21:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Val di Fiemmen MM- kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:s ja suurmäessä 25:s. Normaalimäen joukkuekilpailusta Laheurte voitti kultaa yhdessä Ranskan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 17:nneksi, suurmäen vastaavassa 27:nneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sai joukkuekilpailussa pronssia. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli neljästoista ja normaalimäen vastaavassa kilpailussa kuudestoista. Lahden MM- kilpailuissa 2017 hän oli parisprintissä viides. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 11:nneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 14:nneksi. Maailmancupissa Laheurte on kilpaillut kaudesta 2004–2005 lähtien, hän tosin nousi vasta kauden puolivälissä mukaan A-maajoukkueeseen B-maailmancupista. Hänen ensimmäinen kilpailunsa oli 29. tammikuuta 2005 Sapporossa järjestetty yhteislähtö, jossa hän sijoittui kahdenneksikymmenenneksi. Palkintokorokkeelle Laheurte on hiihtänyt kaksi kertaa; hän oli kolmas kaudella 2006–2007 Lillehammerin sprintissä ja Ramsaun yhteislähdössä. Hän sijoittui kauden loppupisteissä viidenneksitoista. Laheurte lopetti uransa yhdistetyn hiihtäjänä keväällä 2019. Laheurte kävi Suomessa harjoittelemassa syksyllä vuonna 2012. Kyseessä oli vastavierailu suomalaisten nuorten vierailulle Ranskassa heinäkuussa 2012. Laheurte edusti Douanes Geradmer -seuraa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gibson L5

Gibson L5 on Gibsonin vuodesta 1922 lähtien valmistama ja Lloyd Loarin suunnittelema kitara. Loar on suunnitellut Gibsonille myös mandoliineja. == Historia == Ensimmäinen L5 esiteltiin vuonna 1922. Sen runko oli tehty vaahterasta ja kuusesta ja siinä oli kaksiosainen vaahterakaula. L5 oli ensimmäinen Gibsonin valmistama kitara f-ääniaukoilla perinteisen pyöreän sijasta sekä ensimmäinen kitara säädettävällä kaularaudalla. Sen lisäksi sen kaulaliitos oli vasta neljännentoista nauhan kohdalla, mikä helpotti korkeiden sävelien soittamista ja näin ollen paransi sen käytännöllisyyttä myös sooloinstumenttina. L5-kitaroita käytettiin julkaisemisensa jälkeen 1920-luvulla paljon tanssiyhtyeiden keskuudessa. Yksi ensimmäisimmistä kuuluisista L5-soittajista oli jazz-kitaristi Eddie Lang, joka alkoi käyttää L5:a vuonna 1929. 1930- ja 1940-luvuilla akustinen L5 kasvatti suosiotaan jazz-muusikoiden ja varsinkin big bandien keskuudessa. Kuitenkin kun 1950-luvulla äänentoisto sähköistyi vahvistimien ja mikrofonien myötä, alettiin valmistaa myös puoliakustista versiota L5:sta. Vuonna 1951 julkaistu L5CES oli ensimmäinen puoliakustinen L5-malli. Ensimmäinen L5CES oli varustettu yksikelaisella P-90-mikrofonilla, mutta myöhemmin alettiin käyttää myös kahta humbuckeria. 1970-luvulla alettiin valmistaa kokopuurunkoista L5S-mallia. Kokopuurunkoisesta mallista ei tullut kovinkaan suosittua verrattuna puoliakustisiin malleihin. Puoliakustiset mallit ovat nykyäänkin suositumpia kuin kokopuurunkoinen. == Tunnettuja L5-soittajia == * Eddie Lang (akustinen L5) * Elvis Presley (akustinen L5) * Pat Martino (akustinen L5) * Eric Clapton (L5 Super 400Eric Clapton FAQ) * Ron Wood (yksimikrofoninen L5S,Gibsonin kotisivut - Adventures in Archives Super 400 CES ja akustinen L5) * Wes Montgomery (L5CES, Gibson on myös valmistanut hänelle nimikkomallia L5CES-kitarasta) * Albert Järvinen (L5S kokopuurunkoinen) == Lähteet == * Propeller.com - Gibson L5 Archtop * === Viitteet === L5
Taskukuutio

thumb|300px|Rubikin taskukuutio Rubikin taskukuutio tai virallisesti Rubikin 2 × 2 × 2 -kuutio on kahdeksasta pienemmästä kuutiosta koostuva kuutio. Se voidaan sekoittaa 3 674 160 erilaiseen asentoon. == Ennätykset == Päivitetty 26. tammikuuta 2025 * Yksittäinen ratkaisu: 0,43 sekuntia (Teodor Zajder) * Viiden keskiarvo: 0,88 (Yiheng Wang) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rubikin pulmapelit
István Fekete

pienoiskuva István Fekete (25. tammikuuta 1900 Gölle, Unkari – 23. heinäkuuta 1970 Budapest, Unkari) oli unkarilainen kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti nuortenromaaneistaan ja eläintarinoistaan. Fekete voitti vuonna 1937 ensimmäisen palkinnon Géza Gárdonyi -yhdistyksen romaanikilpailussa. Vuonna 1960 hän voitti Attila József -kirjallisuuspalkinnon teoksellaan Tüskevár. Kirjaan perustuva elokuva valmistui vuonna 1967. Osa Feketen tuotannosta on julkaistu vasta kirjailijan kuoleman jälkeen. ==Teoksia== * A koppányi aga testamentuma 1937 * Zsellérek 1939 * Csí – és más elbeszélések 1940 * Doktor Kovács István 1940 * Hajnalodik 1940 * Öreg utakon 1941 * Féltékenység 1942 * Túlsó part 1942 * Hajnal Badányban 1942 * Aranypáva 1943 * Egy szem kukorica 1944 * Emberek között 1944 * Emberpor 1944 * Gyeplő nélkül 1947 * Tíz szál gyertya 1947 * Kele 1955 * Lutra 1955 * Halászat 1955 * Tüskevár 1957 * Bogáncs 1957 * Téli berek 1959 * Pepi-kert 1960 * Őszi vásár 1962 * Kittenberger Kálmán élete 1962 * Vuk 1965 * Csend – 21 nap 1965 * Hu 1966 * Barangolások 1968 * Ballagó idő 1970 * Tarka rét 1973 * Rózsakunyhó 1973 * Erdei utakon 1987 * Vadászatok erdőn-mezőn 1987 * Ci-Nyi 1993 * Végtelen út 1994 * Karácsony éjjel 2005 * Kisértés 2006 * Tűz mellett 2006 * Erdély 2006 * Fészekrablás 2007 * Tojáshéjdarabkák 2007 Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Naomie Harris

Naomie Melanie Harris (s. 6. syyskuuta 1976 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän nousi julkisuuteen vuonna 2002 tehtyään pää­roolit Selenana Danny Boylen kauhuelokuvassa 28 päivää myöhemmin ja Clarana televisio­sarjassa Valkoiset hampaat. Harris on näytellyt muun muassa Tia Dalmaa eli Kalypsoa Pirates of the Caribbean -elo­kuva­sarjassa ja poliisia elo­kuvassa After the Sunset – keikka Bahamalla. Hän on näytellyt myös Bond-elo­kuvissa MI6:n johtajan sihteeriä Eve Money­pennyä elo­kuvasta 007 Skyfall lähtien. Harris sai parhaan nais­sivu­osan Oscar -ehdokkuuden roolistaan draama­elo­kuvassa Moon­light (2016). == Valikoitu filmografia == * 28 päivää myöhemmin (2002) * Valkoiset hampaat (2002) * James Bond (2012–2021) * Moon­light (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Anders Eriksson (jalkapalloilija)

Anders Eriksson (s. 19. huhtikuuta 1965 Maarianhamina) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Eriksson valittiin Veikkausliigan legendaksi 2007. ==Seurajoukkueura== Eriksson debytoi pääsarjatasolla kaudella 1989 FF Jarossa. Kaudeksi 1990 hän siirtyi Kokkolan Pallo-Veikkoihin, jonka jälkeen hän pelasi seuraavat kaksi kautta Rovaniemen Palloseurassa. Sieltä hän lähti pelaaman useammaksi kaudeksi ulkomaille Norjaan ja Ruotsiin. Suomeen hän palasi pelaamaan liigaan kaudeksi 1997 FC Interiin. Hän kuitenkin lopetti uransa huipputasolla 32-vuotiaana ja siirtyi siviilitöihin Maarianhaminaan. ==Maajoukkueura== Eriksson kuului 1990-luvun alkupuolella Suomen A-maajoukkueeseen, jossa hän pelasi yhteensä 15 ottelua ja teki yhden maalin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anders Eriksson National-football-teams.comin sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Veikkausliigan legendat Luokka:Ahvenanmaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiivistymisjuova

Tiivistymisvana eli tiivistymisjuova, joskus myös tiivistysvana, on lentokoneen tietyissä olosuhteissa aiheuttama pilvi.Ilmatieteen laitos Se syntyy lentokoneen pakokaasun sisältämän vesihöyryn tiivistyessä nestemäisiksi vesipisaroiksi sopivissa kosteus- ja lämpötilaoloissa.Contrail formation NASA Globe Pakokaasussa olevat muut hiukkaset toimivat tiivistymisytiminä. Tiivistymisjuovia syntyy tyypillisimmin 8–12 kilometrin korkeudessa.NOAA ==Syntymekanismi== Juovan tiivistyminen muistuttaa prosessia, jossa hengitysilmasta muodostuu silminnähtävää höyryä pakkassäällä. Prosessin kannalta on tärkeää, että vesihöyryn kyllästymisosapaine riippuu lämpötilasta: pienempi ominaiskosteus riittää kyllästystilaan kylmemmässä ilmassa. Siksi voidaan saada aikaan kyllästystila sekoittamalla kahta alikyllästynyttä ilmaa. Pakoputkesta tuleva ilma on lämmintä ja sen kosteussisältö (g/m³) on suuri, vaikka suhteellinen kosteus on alle 100 %. Ympäröivä ilma on kylmää ja siinä on hyvin vähän vesihöyryä – siinäkin on suhteellinen kosteus alle 100 %. Näiden ilmojen sekoittumisesta voi syntyä seos, jonka lämpötila on sellainen, että ilmaseoksen vesimäärä riittää 100 % suhteellisen kosteuden saavuttamiseen. Kuivassa ilmassa tiivistymisjuova on hyvin lyhytkestoinen ja haihtuu usein viimeistään minuuttien kuluttua, mutta kosteassa ne säilyvät pitkään, jopa tunteja. Sopivissa oloissa tiivistymisjuovien hiukkasiin alkaa tiivistyä lisää kosteutta ympäröivän ilman vesihöyrystä, ja ne laajenevat peittäen merkittäviä osia taivaasta untuvapilven alle. Tällaisten pilvien määrä voi jo vaikuttaa ilmastoon. Vaikutus on sekä lämmittävä että jäähdyttävä, ja nettovaikutuksen suunnasta on käyty keskustelua. ==Esiintyminen== Tiivistymisjuovien esiintymistä voidaan ennustaa Applemanin kaavion avulla, kun tunnetaan ilman lämpötila ja kosteus eri korkeuksilla (nämä tiedot saadaan radioluotausten avulla tai säänennustusmallista). Applemanin kaavio on kehitetty 1950-luvun alussa Yhdysvalloissa. Tiivistymisjuovien esiintyminen on tärkeää sotilasilmailulle: jäljitysharjoituksissa ei haluta antaa liian helppoja vinkkejä maalikoneen liikkeistä, ja tiedustelutehtävissä koneet haluavat pysyä piilossa vastapuolelta. Chemtrails- eli kemikaalivanasalaliittoteoriaan uskovat väittävät, että tiivistymisjuovat sisältävät todellisuudessa suuria määriä haitallisia kemikaaleja, joita maailman eliitti, hallitukset tai muut tahot sekoittavat niihin. Tutkijoiden mukaan todisteita tästä ei kuitenkaan ole.https://www.nature.com/articles/s41599-017-0014-3 ==Katso myös== *Ilmakehän hämärtyminen ==Kirjallisuutta== * H. Appleman, 1953: The formation of exhaust condensation trails by jet aircraft, Bull. Am. Met. Soc, Vol 34, No.1, Jan 1953, pp. 14-20 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pilvet Luokka:Ilmailu
John H. McConnell

John H. McConnell (10. toukokuuta 1923 Pughtown, Länsi-Virginia, Yhdysvallat – 25. huhtikuuta 2008) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja ja urheiluvaikuttaja. McConnell syntyi terästeollisuuden työntekijän perheeseen vuonna 1923. Toisessa maailmansodassa hän palveli lentotukialus USS Saratogalla. Hän valmistui liiketaloustieteen laitokselta Michiganin osavaltion yliopistosta vuonna 1949. Työskennellessään Weirton Steelillä McConnell huomasi markkinaraon tilaustyönä tehdyn raudan jalostamiseen. Vuonna 1955 hän käytti vuoden 1952 Oldsmobilensa panttina lainasta, jonka avulla hän pystyi perustamaan Worthington Industries -yrityksen. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana vuoteen 1996 asti ja hallituksesta hän vetäytyi vuonna 2002. McConnell tuli tunnetuksi Columbuksessa myös työstään yhteisön hyväksi. Hän oli perustamassa Riversiden metodistisairaalaan McConnell Heart Health Centeriä, joka tarjosi hoitoa ja ehkäisyä sydäntauteihin. Vuonna 1997 McConnell johti sijoittajaryhmää, joka toi Columbus Blue Jacketsin NHL- liigaan. McConnell toimi joukkueen pääomistajana kuolemaansa asti. John ja Peggy McConnell olivat naimisissa 59 vuotta ja heillä oli kaksi lasta, minkä lisäksi Johnilla oli kuolinhetkellään kaikkiaan viisi lastenlasta. Hänen vaimonsa kuolema vuonna 2005 ja omat sairaudet vaikeuttivat hänen elämäänsä viimeisinä vuosina. Parin viimeisen vuoden ajan John H. McConnell käytti pyörätuolia ja hänellä diagnosoitiin maksasyöpä talvella 2008. Maksasyöpä myös johti McConnellin kuolemaan huhtikuussa 2008 tämän ollessa 84-vuotias. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Columbus Blue Jackets Luokka:Yhdysvaltalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
William McMillan

William McMillan (29. tammikuuta 1929 - 6\. kesäkuuta 2000http://www.militarymarksmanship.org/tapsmcmillan.htm ) oli yhdysvaltalainen pistooliampuja ja olympiavoittaja. William McMillian saavutti olympiakultaa 25 m olympiapistoolilla Roomassa 1960. Lisäksi hän on saavuttanut lukuisian MM-mitaleita. Näistä kirkkain on Moskovasta 1958 voitettu maailmanmestaruus 25 m isopistoolissa. McMillan voitti myös 1954 Caracasissa ammutun Venezuela-pistooli kilpailun, jota ei kuitenkaan ole listattu virallisten MM-kisalajien joukkoon.36th World Shooting Championships By Arthur C. Jackson and Philip C. Roettinger ==Lähteet== *Profiili databaseOlympics.comissa *ISSF:n tietokanta *Marine Corps Top Marksman ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset ampujat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
The Wayward Sons of Mother Earth

The Wayward Sons of Mother Earth on englantilaisen folk metal -yhtye Skycladin vuonna 1991 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumia pidetään yleisesti ensimmäisenä folk metal -albumina ja siitä ottivat mallia monet folk metal -yhtyeet, kuten esimerkiksi Cruachan. Etenkin kappale ”The Widdershins Jig” viittaa genreen. ==Kappaleet== #The Sky Beneath My Feet – 5:41 #Trance Dance (A Dreamtime Walkabout) – 5:29 #A Minute's Piece – 1:10 #The Widdershins Jig – 3:40 #Our Dying Island – 7:07 #Pagan Man – 1:00 #The Cradle Will Fall – 6:26 #Skyclad – 5:01 #Moongleam and Meadowsweet – 4:35 #Terminus – 6:38 ==Kokoonpano== *Martin Walkyier – laulu *Graeme English – basso *Steve Ramsey – kitara *Keith Baxter – rummut *Mike Evans – viulu ==Aiheesta muualla== * Albumi Encyclopaedia Metallumissa Luokka:Vuoden 1991 esikoisalbumit Luokka:Skycladin albumit
Ranta-ahon valot

Ranta-ahon valot on Jani Wickholmin neljäs albumi. Se julkaistiin 30. huhtikuuta 2008. Ennen albumin julkaisua radioille lähetettiin single ”Kaveri”. Jani on toiminut joidenkin kappaleiden sovittajana, lisäksi Rakkaus on ainoo on Janin kokonaan säveltämä ja sanoittama. Lisäksi Jani on säveltänyt albumin nimikkokappaleen ja kappaleet Kymmenen kesää ja Rajua rakkautta. Kappaleiden tekijöinä ovat kuitenkin vaikuttaneet mm. Pauli Hanhiniemi, Esa Eloranta, Timo Kiiskinen ja Jussu Pöyhönen. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 14. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio * V2.fi: V2.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Jani Wickholmin albumit
Tomáš Vlasák

Tomáš Vlasák (s. 1. helmikuuta 1975 Praha) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, joka voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Vlasák pelasi SM-liigassa Hämeenlinnan Pallokerhon joukkueessa syksystä 1998 lähtien kahden ja puolen kauden ajan. Vuosina 1999 ja 2000 hän saavutti SM-pronssia, ja vuonna 1999 hänet valittiin liigan tähdistökentälliseen. Kaudella 2000–2001 hän siirtyi NHL:ään, mutta pääsi pelaamaan Los Angeles Kingsin joukkueessa vain kymmenen ottelua. Kotimaansa ja Suomen lisäksi hän on pelannut Sveitsin, Venäjän ja Ruotsin sarjoissa. Kaudesta 2007–2008 lähtien hän on edustanut kotimaansa HC Plzeň 1929 -seuraa. Vlasák voitti Tšekin maajoukkueen riveissä maailmanmestaruuden vuosina 1999, 2000 ja 2001. Hänen lisäkseen vain František Kaberle David Výborný Pavel Patera ja Martin Procházka kuuluivat näihin kaikkiin kolmeen mestarijoukkueeseen. Vlasák ilmoitti 19. huhtikuuta 2015 lopettavansa uransa. ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt