EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Empire of Silver

Empire of Silver () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut kiinalais- hongkongilainen historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Christina Yao. Elokuvan pääosissa ovat Aaron Kwok, Zhang Tielin, Hao Lei ja Jennifer Tilly. Elokuva sijoittuu vuoden 1899 Kiinaan. Empire of Silver sai ensi-iltansa Saksan Berliinin elokuvajuhlilla 12. helmikuuta vuonna 2009. Valmistusmaissa Taiwanissa elokuva pääsi teatterilevitykseen 31. heinäkuuta vuonna 2009 ja Hongkongissa 28. tammikuuta vuonna 2010. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa San Franciscon elokuvajuhlilla 25. huhtikuuta vuonna 2010 ja pääsi teatterilevitykseen 3. kesäkuuta vuonna 2011. Empire of Silver oli ilmestymisensä aikaan yhteensä 17:ään elokuvapalkintoon, joista se voitti yhdeksän. ==Näyttelijät== ==Palkinnot ja palkintoehdokkuudet== Vuosi Palkinto Kategoria Kenelle Voitto / Ehdokkuus 2009 Golden Rooster -palkinto Paras kuvaus Anthony Pun Ehdokkuus Huabiao -palkinto Paras elokuva Christina Yao (tuottaja) Crystal Clear Pictures (tuotantoyhtiö) Paras yhteistuotettu elokuva Ehdokkuus Havaijin elokuvajuhlat: Halekulani Golden Orchid -palkinto Paras kertomuselokuva Christina Yao Voitto Shanghain elokuvajuhlat: Press Prize Paras ohjaaja Shanghain elokuvajuhlat: Special Jury Award – 2010 Anchoragen elokuvajuhlat: Audience Choice -palkinto Paras elokuva Christina Yao (tuottaja) Crystal Clear Pictures (tuotantoyhtiö) Dixien elokuvajuhlat: Festival Prize Paras kuvaus Paras ulkomaalainen elokuva Paras elokuva Hongkong- elokuvapalkinto Paras lavastus Chung Man Yee Chi Ping Chang Christina Yao Ehdokkuus Paras kuvaus Anthony Pun Paras puvustus Chung Man Yee Jessie Dai Yun-Ling Man Popeye Ying Kwan Tam Shanghai Film Critics -palkinto: Film of Merit – Christina Yao (tuottaja) Crystal Clear Pictures (tuotantoyhtiö) Voitto 2011 Golden Trailer -palkinto Paras ulkomaalaisen draamaelokuvan traileri Ehdokkuus Paras ulkomaalaisen romanttisen elokuvan traileri Ehdokkuus Meksikon elokuvajuhlat: Pronssinen palmu Paras elokuva Voitto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset sivut * * Luokka:Vuoden 2009 elokuvat Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Hongkongilaiset draamaelokuvat Luokka:Historialliset draamaelokuvat
Greatest Hits 87–99

__NOTOC__ Greatest Hits 87–99 on Kylie Minoguen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2003. Albumi julkaistiin ainoastaan Australiassa, ja se on laajennettu versio vuoden 1992 kokoelma-albumista Greatest Hits. == Kappaleet == === CD 1 === #The Loco-Motion #I Should Be So Lucky #Got to Be Certain #Je Ne Sais Pas Pourquoi #Especially for You #Turn It into Love #Made in Heaven #It’s No Secret #Hand on Your Heart #Wouldn’t Change a Thing #Never Too Late #Tears on My Pillow #Better the Devil You Know #Step Back in Time #What Do I Have to Do? (7" Remix) #Shocked (DNA 7" Mix) === CD 2 === #Word Is Out (Summer Breeze 7" Mix) #If You Were with Me Now #Give Me Just a Little More Time #Finer Feelings (BIR 7" Mix) #What Kind of Fool (Heard All That Before) #Celebration #Confide in Me (Master Mix) #Put Yourself in My Place #Where Is the Feeling? (BIR 7" Mix) #Where the Wild Roses Grow #Some Kind of Bliss #Did It Again #Breathe (Radio Edit) #Cowboy Style (Radio Edit) #Dancing Queen (7" Edit) #Tears #The Real Thing === DVD === #The Loco-Motion #I Should Be So Lucky #Got to Be Certain #Je Ne Sais Pas Pourquoi #Especially for You #It’s No Secret #Made in Heaven #Hand on Your Heart #Wouldn’t Change a Thing #Never Too Late #Tears on My Pillow #Better the Devil You Know #Step Back in Time #What Do I Have to Do? #Shocked #Word Is Out #If You Were with Me Now #Give Me Just a Little More Time #Finer Feelings #What Kind of Fool (Heard All That Before) #Celebration #Confide in Me #Put Yourself in My Place #Where Is the Feeling? (Edit Version) #Where the Wild Roses Grow #Some Kind of Bliss #Did It Again #Breathe #Cowboy Style == Aiheesta muualla == *Kylie Minoguen virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Kylie Minoguen albumit Luokka:Kylie Minoguen DVD:t
Nuoruustango (jännitysromaani)

Nuoruustango on Reijo Mäen kirjoittama jännitysromaani, joka sijoittuu osittain Jussi Vareksen nuoruuteen 1970-luvulle. Se on Vares-kirjasarjan 16. romaani. == Juoni == Ensimmäisessä persoonassa kerrotun romaanin prologissa kerrotaan nuoren Jussi Vareksen matkasta kotoaan Merikarvialta tansseihin Siikaisiin. Mustasukkaisuuskohtaus johtaa henkirikokseen. Romaanin muissa osissa Vares oppii yllättäviä asioita nuoruudenystävistään, jotka ovat päätyneet eri teitä rikollisuuden pariin. I osassa Vares jäljittää uskottomaksi epäillyn aviomiehen yhteyttä salaperäiseen Susannaan. Aviomies paljastuu Vareksen nuoruudenystäväksi, jolla on huonoa seuraa. Hänen kumppaneistaan toisella on mielestään Varekselle kostettavaa. II osassa Vares tapaa naisen, puhuu tälle harkitsemattomia ja löytää naisen asunnolta nuoruudenrakastettunsa Emilian. Vareksen varjostama nuoruudenystävä katoaa. III osassa Vares jäljittää kadonnutta ystäväänsä, joutuu ansaan, pelastetaan ja kätkeytyy Pastorin antikvariaattiin. IV osassa Vares aseistautuu ja yrittää omaksua kovan kundin imagoa. Pieni mies löytää ruumiita ja saa kohtelustaan hyvityksen. Vares käy vakavan keskustelun Emilian kanssa. Loppuluvussa Vares kohottaa maljan vähiin käyneille ystäville. == Yhteydet kirjailijan nuoruuteen == Mäki on lapsuudessaan ja nuoruudessaan asunut Siikaisten Saarikoskella, joka on tunnistettavissa kirjan prologin tapahtumapaikaksi. Hän on kertonut jalkapalloharrastuksestaan, jolla on myös merkittävä osa Jussi Vareksen tarinassa. == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Antti Majanderin mukaan kirjassa parasta on menneisyyden vihlomisen kuvaus. Siitä syntyy enemmän kuin rikosliemen taustamauste. Muuten kirja tarjoaa lisää samaa, joten fanit eivät pety. Nuoruustango oli ilmestymisvuonnaan neljänneksi myydyin kotimainen kirja ja sitä myytiin 68 700 kappaletta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2005 kirjat Luokka:Reijo Mäen kirjoittamat kirjat
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 2013

Suomen vuoden 2013 yleisluistelumestaruuksista kilpailtiin Seinäjoella 2.-3.2.2013. === Miesten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 5 000 m # 1 500 m # 10 000 m # Pisteet 1 Robert Brandt 39,45 2 7.34,10 1 2.01,69 1 15.55,95 1 173,220 2 Lauri Linden 39,83 4 8.03,35 3 2.07,60 2 16.41,93 2 180,794 3 Jarkko Viertola 40,10 5 8.08,48 4 2.09,62 4 18.05,56 6 186,432 4 Vesa Visti 41,41 7 8.19,25 5 2.13,91 6 17.47,18 5 189,330 5 Juuso Käenmäki 42,50 9 8.22,65 7 2.17,50 7 17.20,31 3 190,613 6 Kimmo Kivioja 43,17 10 8.22,12 6 2.19,28 9 19.21,96 8 197,906 7 Pertti Kiiskinen 41,63 8 9.06,35 12 2.18,15 8 18.53,09 7 198,969 8 Ari Hiltunen 47,63 13 9.25,58 14 2.29,90 10 19.22,08 9 212,258 === Naisten yleismestaruus === Sija Kilpailija 500 m # 3 000 m # 1 500 m # 5 000 m # Pisteet 1 Eveliina Brandt 44,61 1 5.05,20 1 2.22,89 1 8.57,25 1 196,831 2 Anni Mattila 45,53 2 5.28,67 3 2.29,43 2 9.29,97 2 207,115 3 Veera Sarkanen 48,54 4 5.24,53 2 2.33,70 4 9.34,08 3 211,269 == Lähteet == * Luisteluliiton tuloskalenteri * Väliaikainen tulospalvelu Luokka:Vuoden 2013 pikaluistelu Luokka:Seinäjoen urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
William F. Walsh Regional Transportation Center

William F. Walsh Regional Transportation Center on Syracusessa New Yorkin osavaltiossa sijaitseva bussi- ja junaliikenteen matkakeskus, joka on nimetty Syracusen entisen pormestarin ja kongressiedustajan William F. Walshin mukaan. == Lähteet == Luokka:Syracuse Luokka:New Yorkin osavaltion rautatieliikennepaikat
Henrik Eolenius

Henrik Eolenius (syntynyt n. 1639 Turku) oli suomalainen ylioppilas ja tunnettu taikauskon uhri. Eoleniuksen isä Tuomas oli turkulainen porvari. Hän oli Turun katedraalikoulun oppilas ja pääsi ylioppilaaksi 1658 tai 1659, toimien sitten Turun akatemiassa eli yliopistossa alimman luokan stipendiaattina syyslukukauden 1660 ja kevätlukukauden 1661. Hän harjoitti itämaisten kielten opintoja, kunnes opiskelijatoveri antoi hänet ilmi konsistorille noituudesta. Ilmiannon mukaan hän olisi luvannut opettaa taikuutta ja oppinut itse päivässä hepreaa ja syyriaa. Eolenius vakuutti syyttömyyttään, mutta konsistori tuomitsi hänet Mooseksen lain mukaan kuolemaan. Varsinkin varakansleri piispa Johannes Terserus vaati tätä. Sen sijaan kansleri Pietari Brahe nuhteli konsistoria tuomiosta, jonka hovioikeus muuttikin kirkkorangaistukseksi. Eolenius kuitenkin erotettiin yliopistosta 1670. Hän toimi lasten opettajana Artjärven kartanossa 1695. Eoleniuksen tiedetään olleen naimisissa. Turkulaisen Kansanoopperan Henrik ja Noitavasara innoittajana on juuri Henrik Eoleniuksen kohtalo. Sen kantaesitys oli Turun linnan pihalla lauantaina 27. elokuuta 2011. ==Lähteet== * Sivu 170. * Viitattu 3.2.2013. * Heikkinen, Antero: Paholaisen liittolaiset : Noita- ja magiakäsityksiä ja -oikeudenkäyntejä Suomessa 1600-luvun jälkipuoliskolla (n. 1640-1712). Historiallisia tutkimuksia, 1969. s. 141–163 ==Aiheesta muualla== * Henrik ja Noitavasara Turkulainen, 24.8.2011. Viitattu 3.2.2013 Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1639 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:Suomalaiset okkultistit Luokka:Noituudesta tuomitut henkilöt Luokka:Turun historia
Carl Timoleon von Neff

Carl Timoleon von Neff, myös Timofei Andrejevitš Neff (; 14. lokakuuta (J: 2. lokakuuta) 1804 Neu Isenhof, nyk. Püssi – 5. tammikuuta 1877 (J: 24. joulukuuta 1876) Pietari) oli baltiansaksalaista alkuperää oleva venäläinen hovimaalari, konservaattori ja taiteenkeräilijä. == Elämäkerta == Carl Timoleon von Neff syntyi ranskalaisen kotiopettajattaren aviottomana lapsena. Hänet lähetettiin vuonna 1824 opiskelemaan Dresdenin kuvataideakatemiaan ja hän asettui Pietariin vuonna 1826, jossa hänen lahjakkuutensa opittiin tuntemaan keisarillisessa hovissa. Hän matkusti sen jälkeen Italiaan sekä teki pitkän matkan Venäjällä vuonna 1837, jonka aikana hän maalasi kylänäkymiä ja laatukuvia. Vuodesta 1839 alkaen hän oli Keisarillisen taideakatemian dekaani ja Nikolai I:n hovimaalari. Vuodesta 1846 alkaen hän oli Accademia delle Arti del Disegnon kunniajäsen. Kesällä 1838 Neff nai Louise von Kalbarsin, jonka kanssa hän sai kaksi lasta. Neff nimitettiin Keisarillisen taideakatemian professoriksi vuonna 1849. Kaksi vuotta myöhemmin hän osti Pieran kartanon Wesenbergistä (nykyinen Rakvere), jonka ateljeessa hän maalasi useimmat teoksistaan. Hänestä tuli vuonna 1864 Eremitaašin taidemuseon konservaattori ja hän hoiti keisarillisen perheen palatsin taidekokoelmia. Hänet esiteltiin ajan seurapiireille. Neff on ennen kaikkea yläluokan muotokuvamaalari ja hän maalasi myös raamatullisia ja mytologisia aiheita, kuten myös laatukuvia. Hän sai myös tilauksia Venäjän ortodoksiselta kirkolta muun muassa Pietarin Iisakin kirkkoa ja Wiesbadenin venäläistä ortodoksikirkkoa varten. Neff maalasi myös luterilaisen Helsingin tuomiokirkon alttaritaulun Jeesuksen ristiltäotto. Vuonna 1861 Neff oli myös Münkenhofin linnan (lähellä Laekverea) omistaja ja hän kokosi kahteen kartanoonsa tärkeän taulukokoelman, joka on nykyään Tallinnan Kumun taidemuseon kokoelmien pohjana. Hän uudisti kartanonsa uusrenessanssityyliseksi vuosien 1866–1872 välillä, jonne keisari Aleksanteri II henkilökohtaisesti lahjoitti hänelle marmorisen pääportaikon. Carl Timoleon von Neff on haudattu Simunan (tuohon aikaan Sankt Simonis) hautausmaalle Virossa. == Teoksia == Image:Aleksandra Petrovna of Rzssu.jpg|Suuriruhtinatar Aleksandra Petrovnan muotokuva Image:Mariya Nikolayevna i Olga Nikolayevna.jpg|Suuriruhtinattarien Marian ja Olgan muotokuva, Nikolai I:n tyttäret Image:Neff Portret Detey Olsufyevyh.jpg|Olsufjevin lasten muotokuva Image:Neff Kupalshchitsa.jpg|Kylpijä Image:Lady Barrett of Belhus, by Carl Timoleon von Neff.jpg|Lady Barrett Image:Neff Angel.jpg|Enkeli Image:Itaalia tänavalapsed.jpg|Italialaiset katulapset Luokka:Venäläiset taidemaalarit Luokka:Virolaiset taidemaalarit Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Moumi Sébergué

Moumi Sébergué (s. 7. joulukuuta 1977) on tšadilainen pikajuoksija. Hän kilpaili miesten 100 metrin juoksussa vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä ja vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään kummallakin kerralla eränsä seitsemänneksi. Sydneyssä Séberguén aika oli 11,00 ja Pekingissä 11,14.Moumi Sébergué Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Tšadilaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eliaquim Mangala

Eliaquim Mangala (s. 13. helmikuuta 1991 Colombes, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valenciaa. Mangala pelasi Standard Liègessä 77 Jupiler Pro Leaguen ottelua kausilla 2008–2011. Hän voitti Belgian-mestaruuden 2009, Belgian cupin 2011 sekä Belgian Super cupin 2008 ja 2009. 16. elokuuta 2011 hän siirtyi portugalilaisjätti Portoon 6,5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi Portossa 51 Primeira Ligan ottelua kausilla 2011–2014. Hän voitti Portugalin- mestaruuden ja Super cupin vuosina 2012 ja 2013. Hän siirtyi Manchester Cityyn 40 miljoonalla eurolla kesällä 2014. Hän voitti Cityssä Valioliigan mestaruuden 2018 sekä liigacupin 2016 ja 2018. Kaudella 2016−2017 hän pelasi lainalla Valenciassa 30 Primera Divisiónin ottelua. Seuraavalla kaudella hän oli lainalla Evertonissa, jossa pelasi kaksi liigaottelua. Manchester Cityssä hän on pelannut kaikkiaan 57 valioliigaottelua. Mangala pelasi ensimmäisen maaottelunsa Ranskan joukkueessa Uruguayta vastaan kesäkuussa 2013. Hän kuului Ranskan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014, muttei päässyt pelaamaan. Hän pelasi EM-kilpailuissa 2016 Ranskan hopeajoukkueessa 18 minuuttia puolivälierässä Islantia vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Eliaquim Mangalan tilastot Footballdatabase-sivustolla Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Torsten Hartman

Torsten Edvard Hartman (19. lokakuuta 1867 Kitee – 31. toukokuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen historioitsija ja toimittaja. Hartmanin vanhemmat olivat insinööri Edvard Hartman ja Ida Pehrmand. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1891. Vuonna 1898 hänestä tuli valtionarkiston aktuaari ja 1905 arkiston hoitaja. Hartman julkais tutkimukset Raseborgs slotts historia (1896), De tre gustavianerna G.M. Armfelt, J.F. Aminoff och. J.A. Ehrström (1899), Borgå stads historia (1907) ja Då Helsingfros blev huvudstad (1912), samoin kuin asiakirjakokoelman Utdrag ur Åbo stads dombok 1635-38 (1891-1898). Hän myös toimitti teoksen Fänrik Ståls män (1901, suomennettiin), johon hän laati itse useita elämäkertoja, kuten myös teokseen Finsk Biografisk Handbook. Hartman oli sanomalehtimies, joka toimi 1894-1897 Nya Pressen -lehden pakinoitsijana ja vuodesta 1897 alkaen aina kuolemaansa saakka Hufvudstadsbladetin toimittajana, joka muun muassa laati lehteen pääkirjoituksia. Kaiken kaikkiaan hän lienee kirjoittanut noin kymmenen tuhatta lehtiartikkelia. Hartmanin ensimmäinen puoliso vuodesta 1904 oli Hilja Maria Emilia von Essen (k. 1919) ja toinen vuodesta 1922 Helga Elisabet Tallqvist. == Lähteet == * Sivu 276. Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Notorious (elokuva)

Notorious on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva rap-artisti Notorious B.I.G:stä. ==Rooleissa== ==Tuotto== Elokuva tuotti avausviikollaan 24 000 000 dollaria Yhdysvalloissa. Ensi-ilta oli Martin Luther King -viikonloppuna, ja elokuva pyöri 1 638 eri elokuvateatterissa. Kokonaistuotot yltivät lopulta 44 371 751 dollariin, josta 6 207 865 dollaria kertyi kansainvälisestä tuotosta. ==DVD-myynti== Notorious julkaistiin DVD:llä 21. huhtikuuta 2009. DVD myi yhteensä noin 858 000 DVD-kopiota. ==Ääniraita== Elokuvan ääniraita sisältää yhteensä 17 kappaletta, joista ainoastaan kahdeksan soi itse elokuvassa. * Born Again (Intro) * Hypnotize * Going Back To Cali * Ten Crack Commandments * Bed Stuy Brooklyn (the film credits list this as the title, although the track appears on the soundtrack under the name ”Guaranteed Raw”) * Suicidal Thoughts * Everyday Struggle * It’s A Demo (the film credits list this as the title, although the track appears on the soundtrack under the name ”Microphone Murderer”) * Pimps & Macs * Party & Bullshit * Machine Gun Funk * Unbelievable * Juicy * Flava In Ya Ear * Big Poppa * Warning * I Love The Dough * Get Money * Gimme The Loot * Who Shot Ya * Sky’s The Limit Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elämäkertoihin ja muistelmiin perustuvat elokuvat
Gunnar Stenfors

Gunnar Stenfors (28. helmikuuta 1903 Turku – 6. kesäkuuta 1955 Kolari) oli suomalainen alppihiihtäjä, joka osallistui muun muassa Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1939. Helsingissä asunut Stenfors omisti hiihtomajan Kolarin Äkäslompolossa. Hän oli yksi Lapin hiihtomatkailun pioneereita, joka teki tunnetuksi erityisesti Yllästunturia. Vuonna 1949 Stenforsista tuli Suomen Ladun ikäsusi numero 2 ja 1953 Kolarin kunta myönsi hänelle Ylläksen Sivakkaritarikunnan Suurmestarin arvonimen. Stenfors katosi kesäkuussa 1955 ollessaan melomassa Äkäsjoella. Hänen ruumiinsa löydettiin parin päivän kuluttua paikallisen maanviljelijän näkemän unen perusteella joen rannalla sijainneesta pienestä lammikosta. Ruumiinavauksessa Stenforsin todettiin kuolleen sydänkohtaukseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Padma Bhushan

Padma Bhushan () on kolmanneksi korkein Intian valtion myöntämä siviilipalkinto. Se on arvojärjestyksessä Bharat Ratnan ja Padma Vibhushanin jälkeen, mutta ennen Padma Shritä. Kahden viimeksi mainitun kanssa Padma Bhusaniin viitataan kollektiivisella nimityksellä Padma-palkinnot. Näitä myönnetään tunnustuksena saavutuksista taiteen, sosiaalityön, julkishallinnon, tieteen, teollisuuden, lääketieteen, kirjallisuuden, koulutuksen, urheilun ja virkamiespalveluksen saralla. Palkintoja on jaettu vuodesta 1954. Kunnianosoitusta myönnetään yhdessä luokassa: * kunniamerkin nauha == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Padma Awards Directory (1954–2011) Ministry of Home Affairs Luokka:Intialaiset palkinnot
Maarit Lalli

Maarit Lalli (s. 4. huhtikuuta 1964 Rauma, Suomi) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan lähinnä lyhytelokuvistaan. Lallin ensimmäinen pitkä elokuva Kohta 18 voitti parhaan käsikirjoituksen, parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen Jussi- palkinnon. Lalli asuu Suomenlinnassa. == Filmografia == === Elokuvat === * Kohta 18 (2012, ohjaus, tuotanto, käsikirjoitus, kuvaus (Joni-osuus), leikkaus, visualisointi) * Kuudes kerta (2017) === Lyhytelokuvat === * Suojaviiva 1995 Ohjaus, käsikirjoitus * Legio 1997 Ohjaus, käsikirjoitus * Rippeitä 1999 Ohjaus, käsikirjoitus * Kovat miehet 1999 Ohjaus * Saaren vangit 2002 Ohjaus, käsikirjoitus * Järvi 2006 Ohjaus * Keinu kanssain 2009 Ohjaus, käsikirjoitus === Televisiosarjat === * Tie Eedeniin, 2003, Ohjaus * Käenpesä, 2005–2006, Ohjaus * Sydänjää, 2007–2010, Ohjaus * Made in Finland, 2022, Ohjaus ja käsikirjoitus == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvatuottajat Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Petšora–Ilytšin luonnonpuisto

Petšora–Ilytšin luonnonpuisto tai Petšora–Ilytšin biosfäärialue () on laaja, 7213,2 neliökilometrin kokoinen biosfäärialueen tasoinen luonnonpuisto Venäjän Komin tasavallan kaakkoisosassa, Troitsko-Petšorskin piirissä. Alue on nimetty Petšorajoen ja sen oikeanpuoleisen sivuhaaran Ilytšin mukaan; joet toimivat osaltaan suojelualueen etelä- ja länsirajoina. Lännessä puisto rajoittuu Uralin huippuihin, jossa kulkee samalla Komin tasavallan ja maantieteellisen Euroopan itäraja. Luonnonpuisto muodostaa keskeisen osan vuonna 1995 UNESCOn maailmanperintöluetteloon hyväksyttyjä Komin aarniometsiä. Luonnonpuiston pohjoispuolella aarniometsäalue jatkuu laajana Jogyd van kansallispuistona. thumb|210px|left| Laiduntamiskokeilussa kasvatettuja hirviä Luonnonpuisto on kaksiosainen: * Suurempi Uralin osa (Уральский): 7055,22 km2 laajuinen metsäosa Uralin länsipuolella ja -rinteellä. : * Tämän laajan aarnimetsäalueen nähtävyyksiin sisältyvät Petšora-joen alun lähellä sijaitsevat, Venäjän 7 ihmeen joukkoon vuonna 2008 nimetyt, noin 30-42 metriä korkeat, mansien aiemmin pyhänä pitämän Man-Pupu-njorin (Мань-Пупу-нёр) vuorenhuipulla seisovat hahmoja muistuttavat kalliopaadet. * Pienempi Jakšan osa (Якшинский): 158,00 km2 laajuinen alavampi alue Petšora-joen rannalla sijaitsevan Jakšan kylän lähistöllä. : * Alueella vuodesta 1949 tutkittu hirvien laiduntamista. Eräänä ajatuksena neuvostotiedemiehillä oli etsiä mahdollisuuksia laajojen taiga- alueiden käyttämiseen osin kesytettyjen eläinten laidunmaina. Joku vuosi sitten (2007) hirvitarhassa kasvoi jo seitsemäs tarhattu hirvisukupolvi. Tarhatuista hirvinaaraista lypsetään maitoa. Tutkimustyön tuloksista on julkaistu monia tieteellisiä julkaisuja. Nykyään jäljellä on vain osa tästä aiemmin laajastakin hirvitarhauksesta. Kulttuuridokumenttiin Suomensukuiset 30 päivässä liittyen Ville Haapasalo kävi toukokuussa 2012 kuvausryhmineen tutustumassa luonnonpuistoon ja sen nähtävyyksiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Petšora–Ilytšin luonnonpuiston kotisivut , (pechora-reserve.ru) * UNESCO: Virgin Komi Forests (whc.unesco.org) Luokka:Komin tasavallan luonnonsuojelualueet
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1901

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin viidennen kerran Helsingissä 25. - 26. helmikuuta 1901. Kilpailut käytiin kansainvälisten luistelukilpailujen yhteydessä. Franz Fredrik Wathén puolusti Suomen-mestaruuttaan menestyksellä voittamalla kaksi lyhintä matkaa, joilla suoritettiin erikseen karsinnat ja loppukilpailu. === Miesten yleiskilpailu === Sija Kilpailija 500 m karsinta # 500 m Finaali # 1 500 m karsinta # 1 500 m Finaali # 5 000 metriä # 1 Franz Fredrik Wathén 47,8 1 46,2 1 2.33,4 1 2.33,0 1 9.09,2 2 Jussi Viinikainen 51,2 6 49,4 3 2.40,0 3 2.38,0 4 9.08,6 1 K. Fager 51,2 6 50,0 5 – – 2.39,6 5 9.32,2 4 Emil Helin 50,0 4 – – – – – – – – E. Garoff 49,6 3 51,0 6 2.47,2 6 – – – – Toivo Tillander – – – – 2.42,2 4 2.37,2 3 DNF – UP Rudolf Gundersen 48,0 2 47,4 2 2.35,0 2 2.34,4 2 9.22,8 3 UP Martinus Lørdahl 50,4 5 49,4 3 2.45,0 5 2.45,0 6 – – UP Ragnar Thorn 51,2 6 51,2 7 – – – – – – == Lähteet == * 27.02.1901 Uusi Suometar no 49 * SpeedSkatingNews [.info] Luokka:Vuoden 1901 pikaluistelu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Pikaluistelun Suomen-mestaruuskilpailut
Shime-daiko

Shime-daiko () on japanilainen pienikokoinen, tavallista taiko-rumpua korkeaäänisempi rumpu. Sana shime-daiko on lyhennys sanasta (). Shime-daikon runko matala mutta leveä ja molemmissa päissä on nahkaiset metalliselle kaarelle pingotetut rummunkalvot ja sitä soitetaan jalustalla, bachi nimisillä puupalikoilla. Shime-daiko muistuttaa rakenteeltaan japanilaista tsuzumi- rumpua ja Länsi-Afrikkalaista Tama-rumpua. Shime-daikolla säestetään perinteisiä japanilaisia musiikkiesityksiä kuten nagauta (), hayashi (), taiko (), ja kansanmusiikki min'yō () esityksiä. == Shime-daiko == Shime-daikon rummunkalvot ovat lehmänahasta ja läpimitaltaan noin 26 cm. Rummun runko on noin 15 cm. Shime-daikoa soitettaessa on soittotelineen pidettävä myös rummun lattianpuoleinen kalvo irti maasta.Hashi Noo-teatteri, 2008 s. 25–29 Soittaessa rumpali käyttää kiaita valppautensa ’zanshin tai tahdinmuutoksen ilmentämiseen hyökkäyshuutoja kakegor. Näitä ovat Ho, Yo, Iye ja Yoi. Nämä ovat vastaavia mitä käytetään esimerkiksi budo-lajeissa. Shime-daiko kuuluu myös olennaisena osana Nō- ja kabuki-teatteriin jossa se on yksi säestävän hayashi-yhtyeen soittimista. Hashi teatteritaide, 1983 sivut 32-34 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Rummut Luokka:Japanilaiset soittimet
Saukkoaapa

Saukkoaapa on asutusalue Pelkosenniemen kunnassa. Se sijaitsee Kemijärveltä 35 km Sodankyläntietä Vuostimon kohdalta Saukkoaavantielle. Kylä on aikanaan muodostunut siirtoväestä jotka on asutettu Saukkoaavantien varrelle. Pelkosenniemen kirkonkylään Pyhäjärventien (Pyhäntie) kautta on n. 12 km matka. Lähellä näkyy Pyhätunturi ympärillään kansallispuistoalue. Saukkoaavalta on latuyhteys tunturiin 7–8 km tietä pitkin 20 km, Suvannon kylään 10 km. Kylälle rakennettiin koulu 1950-luvun alussa. Koulurakennuksessa on 3 luokkahuonetta ja kirjastohuone sekä keittiötila, jossa on suuri leivinuuni. Keittiössä oli pieni sivuhuone joka oli talonmiehen tai emännän asuntona, pihassa oli erillinen talo, jossa oli kahden opettajan neljän ja kolmen huoneen asunnot. Suuressa ulkorakennuksessa oli ulkohuoneet ja suuri varastotila (puuvaja) sekä sauna. Lämmitys toimi vesikeskuslämmityksellä, kattilahuone ja halkovarasto oli kellaritilassa. Koulusta muodostui kylän keskuspaikka jossa oli monenlaista toimintaa. Koulun opettajana on toiminut mm. Juha Tarkki, joka tuli opettajaksi 1956. Koulutoiminta lakkautettiin Saukkoaavalla 1960-luvulla. Muuttoliike etelän kaupunkeihin ja Ruotsiin vaikutti Pelkosenniemen väkimäärän vähenemiseen, varsinkin sivukyliltä kouluja lakkautettiin. Koulu jäi tyhjäksi ja alkoi rapistua. 1981 Helluntaiherätyksen Raamattuopisto osti koulun ja remontoi sen kurssi- ja retkeilykäyttöön. 1990 Raamattuopisto keskitti toimintansa Keuruulle ja luopui Saukkoaavan paikasta, jolloin rakennus myytiin yksityisyrittäjälle. Yritys loppui konkurssiin vuonna 1998. Vuonna 2002 koulurakennus tuhoutui täysin tulipalossa. Asuintalo varjeltui palolta. == Lähteet == Luokka:Pelkosenniemen kylät
Karjukalat

Karjukalat (Caproidae) on pietarinkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä. Toisinaan karjukalojen katsotaan kuuluvan ahvenkalojen (Perciformes) tai jäykkäleukakalojen (Tetraodontiformes) lahkoon. == Lajit ja anatomia == Varhaisimmat karjukalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu oligoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 2 sukua ja 8-11 lajia. Karjukalat ovat kooltaan pienehköjä tai keskikokoisia kaloja ja saavuttavat suurimmillaan noin 30 cm:n pituuden. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat litteä ja korkeahko ruumis, pienikokoinen pää ja suu, kookkaat silmät ja pitkät selkä- ja peräevät. Selkä- ja peräevän etuosassa on piikkejä, pieni pyrstöevä on suora tai pyöristynyt. Väritykseltään karjukalalajit ovat tyypillisesti vaaleanpunaisia tai punaisia ruumiin yläosasta ja vatsastaan vaalean hopeanharmaita. == Levinneisyys ja elintavat == Karjukalalajeja tavataan lämpimistä ja lauhkeista vesistä Atlantista Välimeri mukaan lukien, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Pohjoisimmillaan ne elävät Norjassa.Varjo, Markku, Suomen ja Pohjolan kalat, 2017. Ne elävät tyypillisesti lähellä kivikkoisia pohjia 40-600 metrin syvyydessä merenpinnasta. Heimon kalojen ravintoa ovat äyriäiset ja muut pienet selkärangattomat eläimet. == Lähteet == Luokka:Välskärikalat
Puukala

Puukala () on japanilainen lyömäsoitin, jota käytetään usein buddhalaisessa perinteessä ja rituaaleissa. Puukala on kokopuuta, ja sitä soitetaan puisella nuijalla tai kartulla. Alun perin puukala on ollut konkreettisesti kalan muotoinen lyömäsoitin. Sittemmin se on tyylitelty pienemmäksi, ja sitä säilytetään omalla tyynyllään. Koreassa käytettävä variantti puukalasta on nimeltään moktak. == Lähteet == Luokka:Rummut Luokka:Japanilaiset soittimet
Pyhävuoren kalliomaalaus

Pyhävuoren kalliomaalaus sijaitsee Kuhmoisten Lästilän kylässä, Päijänteen länsirannalla Judinsalonselän alueen Pyhävuoren eteläpäässä rannan tuntumassa. Kalliomaalauksen pääkenttä sisältää punaväriläiskiä, joista ei erotu kuvioita. Kalliopinnan pakkasrapautuminen on irrottanut siitä kuvioiden kohdalta laajoja palasia. Viereiseltä kallionpinnalta on löydetty pieni kuvio, joka saattaa esittää hirveä. Pyhävuoren kalliomaalaus ajoitetaan kivikaudelle. == Löytäminen ja tutkimus == Vuonna 2001 eräällä kalliomaalausretkellä viereisille Pyhänpään kalliomaalauksille huomasi Anna-Liisa Hakkarainen tämän maalauksen, jonka Pekka Kivikäs ja arkeologi Timo Sepänmaa vahvistivat välittömästi aidoksi. Antti Lahelma tarkasti maalauksen vuonna 2004. == Maalaukset == Maalausalue sijaitsee parikymmentä metriä rannasta jyrkänteen juurella noin 9 metriä järven pinnan yläpuolella. Kalliossa on suuria murroksia, jotka ovat auenneet halkeamiksi. Maalauskenttä muodostuu väriläiskistä, joita löytyy 2,5 metriä korkealta ja useita metriä leveältä alueelta. Keskisin ja huomiota herättävä kohta on kirkkaan punainen ja selvästi ihmisen tekemä. Selviä kuvioita ei erotu. Kuitenkin 8 metriä oikealla on huomattu pienellä pinnalla vaatimaton ja haalistunut kuvio, joka saattaa esittää hirveä. Ikävä huomio sen sijaan on, että lohkeamat saattavat olla ampumajälkiä. == Katso myös == Samalla nimellä tunnetaan toinen mahdollinen kalliomaalaus. * Pyhävuoren kalliomaalaus Alajärvellä Samalla seudulla sijaitsevat seuraavat kalliomaalaukset: *Pyhänpään kalliomaalaukset sijaitsevat samalla niemellä noin 450 metriä pohjoiseen. *Avosaaren kalliomaalaus sijaitsee Päijänteen itäpuolella aivan Pyhänpäätä vastapäätä. *Viherinkosken kalliomaalaukset ovat Avosaaren vaikutuspiirissä reitillä, joka vie Puulavedelle. *Hahlavuoren kalliomaalaus sijaitsee Puulaveden alueella. == Lähteet == * * * Luukkonen, Ismo: Pyhävuoren kalliomaalaus * * === Viitteet === Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Keski-Suomen historia Luokka:Kuhmoinen
Lain varjossa

Lain varjossa () on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kertoo Los Angelesissa toimivasta peiteoperaatin johtajasta ja tämän ryhmästä. Sarjaa esitettiin Yhdysvalloissa TNT:llä vuosina 2009–2010. Suomessa sarjaa esitti Sub. Sarjan päähenkilö Carter Shaw on poliisi, joka on päättänyt omistaa elämänsä saadakseen julmimmat rikolliset kiinni Shaw’n ryhmään kuuluvat Ty Curtis, joka kamppailee oman työnsä ja elämänsä välillä, Dean Bendis, joka on niin syvällä peiterooleissaan, että tiimi ei ole enää varma kummalla puolella hän on sekä Jaimie Allen, joka värvättiin peiteoperaatioihin menneisyytensä ja rikollisten taitojensa takia. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == *TNT *TV.com * Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintasarjat Luokka:TNT:n televisio-ohjelmat
NOS (tavara)

NOS on lyhenne englannin kielen sanoista ”new old stock”. Ilmaisulla viitataan tuotteen alkuperäisosiin tai varaosiin, joita ei enää valmisteta itse tuotteen valmistuksen päätyttyä. Osaa ei ole myyty kuluttajalle ja se on näin käyttämätön ja tehdasuusi. Osa voi olla tuotantoerästä jäljelle jäänyt tai alkuperäinen varaosa mahdollisesti alkuperäisessä pakkauksessa. Nos-osat ovat haluttuja keräilijöiden sekä entisöijien keskuudessa. Vanhojen sähkökitaroiden ja kitaravahvistimien sekä autojen ja moottoripyörien osat ovat tyypillinen esimerkki nos-osista, joiden hinta voi olla hyvin korkea. Ilmaisua ei pidä sekoittaa reissue-termiin. Tämä tarkoittaa tuotetta tai mallia, jossa on pyritty mahdollisimman tarkasti seuraamaan alkuperäisen version valmistusmateriaaleja, mittoja ym. käytettävyyteen vaikuttavia ominaisuuksia. Valmis tuote ei kuitenkaan ole nk. vintage jota puolestaan pyritään pitämään tai saattamaan alkuperäiseen kuntoon käyttämällä nos-osia. Luokka:Lyhenteet
Jonathan Pitroipa

Beninwende Yann Jonathan Pitroipa (12. huhtikuuta 1986 Ouagadougou) on burkinalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikentän laidalla. Hän edustaa ranskalaista Stade Rennais -seuraa. Aiemmin hän on pelannut Saksassa SC Freiburgin joukkueessa vuosina 2004–2008 sekä Hamburger SV:ssä vuosina 2008–2011. Burkina Fason maajoukkueessa Pitroipa on pelannut vuodesta 2006. Hän on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2010, 2012 ja 2013. Luokka:Burkinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
V For Violence

V For Violence on vuonna 2007 perustettu helsinkiläinen metalliyhtye. Yhtyeen perustivat Jay Tan, J. Salò sekä Mr. Kunt, jonka jälkeen toinen kitaristi Mr. Kock liittyi kokoonpanoon ja kitaraa soittanut Jay Tan aloitti yhtyeen laulajana. ==Jäsenet== *J. Lähderanta: Laulu (2007–) *J. Salo: Kitara (2007–) *Riku Vuorio: Kitara (2013–) *Miikki Kunttu: Rummut (2007–) *Jani Rahkonen: Basso (2010–) ===Entiset jäsenet=== *Base: Basso (2008–2009) *Varjo: Basso (2009–2010) *Mr. Kock: Kitara (2007–2013) ==Diskografia== ===Albumit=== * *The Book Of V aka Vol.2: The Book Of V (2015) ===Singlet=== * *The Hated Saint (2015) *The Downfall Pt. II: Amourageddon (2015) ===Demot=== * * ===Musiikkivideot=== * Boy Called Fucker (2008) * Constant Of Death (2009) * The Hated Saint (2015) * The Downfall Pt. II: Amourageddon (2015) ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen kotisivut Luokka:Suomalaiset metalliyhtyeet
Carnal Demise

Carnal Demise on death metallia ja rockia soittava kuopiolainen yhtye. Se aloitti toimintansa 2007. Yhtye julkaisi 2012 debyyttialbuminsa Carnal Demisen. Vuonna 2014 yhtyeen alkuperäinen solisti Jarkko lähti yhtyeestä, siirtyen soittamaan bassoa Jälkiabortti-nimiseen bändiin. 2014 toukokuun lopulla yhtyeen solistina debytoi Ville Rautiainen, joka lähti yhtyeestä marraskuussa samana vuonna. Tästä lähtien bändi on pysynyt hiljaiselossa. == Kokoonpano == * Timo Pönni – kitara * Tuomas Leskinen – kitara * Taave Kinnunen – bassokitara * Tatu Halmetoja – rummut === Entiset jäsenet === * Jarkko Korhonen – laulu (2009–2014) * Ville Rautiainen - laulu (huhtikuu 2014- marraskuu 2014) == Diskografia == === Studioalbumit === * === Demot === * * * * == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivu * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset death metal -yhtyeet Luokka:Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Tsuzumi

thumb|Kotsuzumi eli pieni tsuzumi. Tsuzumi () on pienikokoinen, tavallista taiko-rumpua korkeaäänisempi japanilainen rumpu. Tsuzumin runko on päistään maljamainen, keskikohdastaan kapeneva tiimalasia muistuttava ja molemmissa päissä on nahkaiset metalliselle kaarelle pingotetut rummunkalvot, joita pitää koossa kaksi sidosnarua. Tsuzumit muistuttavat rakenteeltaan japanilaista shime-daiko-rumpua ja länsiafrikkalaista tama-rumpua. == Kōtsuzumi ja ōtsuzumi == Nō-teatteriesitysten säestykseen käytetään vähimmillään kotsuzumi- ja ōtsuzumi-rumpuja. Kotsuzumi on näistä pienempi. Sen runko on noin 25 cm pitkä ja rummunkalvot hevosennahkaa. Kotsuzumia kannatellaan vasemmalla olkapäällä ja soitetaan oikealla kädellä.Hashi 2008 nro 29: Noo-teatteri, sivut 25-29 Ōtsuzumi on matalaäänisempi ja sen tiimalasia muistuttava runko on noin 30 cm pitkä ja rummunkalvot lehmännahkaa. Ōtsuzumia soitetaan sylissä pitäen yhdellä tai kolmella oikean käden sormella. Kotsuzumilla ja ōtsuzumilla säestetään perinteistä japanilaista musiikkia kuten nagauta-, hayashi-, taiko-, ja min'yō- eli kansanmusiikkiesityksiä. Tsuzumi kuuluu myös olennaisena osana Nō- ja kabuki-teatteriin, jossa se on yksi säestävän hayashi-yhtyeen soittimista. Hashi 1983 nro 4: Teatteritaide, sivut 32-34 Tsuzumin soittaja kostuttaa soiton aikana rummun kalvoja hengityksellään säilyttääkseen haluttavan äänenvärin. Lisäksi tsuzumin säveltä voi nostaa tai laskea kesken soiton kiristämällä tai höllentämällä nyöritystä, joka pitää rummun kalvoja asemissaan. == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Rummut Luokka:Japanilaiset soittimet
Möykynmäen rautatietunneli

thumb|Möykynmäen tunnelin länsipää. Möykynmäen tunneli on Jyväskylän Vesangassa sijaitseva rautatietunneli. Se sijaitsee keskeisellä paikalla, puolitoista kilometriä Vesangan asemalta itään, ja sen pituus on 350 metriä. Tunneli valmistui vuonna 1926 osana Haapamäki–Jyväskylä-rataosan perusparantamista. Se on rataosan ainoa tunneli. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vaunut.org -sivuston kuvia Möykynmäen tunnelista * Maamme kolmas tunneli, Suomen Kuvalehti, 03.07.1926, nro 27, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen rautatietunnelit Luokka:Jyväskylän liikenne Luokka:Vesanka
Gnisvärdin laivalatomukset

Gnisvärdin laivalatomukset sijaitsevat Toftassa Länsi-Gotlannissa Ruotsissa. Alueella, joka johtaa Gnisvärdin kalasatamaan, on useita laivalatomuksia ja hautaröykkiöitä. Ne ovat erinomaisesti säilyneitä, vaikka ne ajoitetaan nuorempaan Skandinaviseen pronssikauteen, millä tarkoitetaan Monteliuksen periodeja IV–VI eli 1100–500 eaa. == Alueen haudat ja laivalatomukset == Gotlannin suurin latomus, joka on 47 metriä pitkä ja 7 metriä leveä, tunnetaan Gnisvärdin laivalatomuksen nimellä. Se on rakennettu noin 100 kivestä, jotka on nostettu pystyyn reunakivetystä rakennettaessa. Keula- ja peräkivet ovat 1,3 metriä pitkiä ja ovat muita kiviä pitempiä. Laivaa reunustaa kaksi pienempää kehäkivetystä. Vajaa 100 metriä etelään edellisestä sijaitsee toinen laivalatomus, joka on 36 metriä pitkä ja 4 metriä leveä. Sen lähelle on kasattu myös hautaröykkiö eli hiidenkiuas ja kaksi pienempiä ja pyöreitä kehäkivetyksiä. Hiidenkiukaan leveys on 16 metriä. Viereinen laivalatomus on hiidenkiuasta pienempi ja osittain tuhoutunut. Noin 200 metriä itään sijaitsee kalmisto, jossa on hautaröykkiö ja kahdeksan pyöreää kehäkivetystä. Myös kalasataman ja laivalatomusten välissä on hautaröykkiö, jonka halkaisija 23 metriä ja korkeus 2,7 metriä. == Valokuvia == Tiedosto:Gnisvard_stone_circle.jpg|Näkymä tieltä Tiedosto:gnisv02.jpg|Näkymä tien suuntaan == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Guteinfo.com * Segotland.se Luokka:Ruotsin kehäkivetykset Luokka:Skandinavian pronssikausi Luokka:Gotlanti
Lahdenvuoren rautatietunneli

Lahdenvuoren tunneli on Jyväskylän Korpilahdella sijaitseva rautatietunneli Orivesi–Jyväskylä-rataosalla. Sen pituus on 4 293 metriä ja se rakennettiin vuosina 1974–1976. Tunnelin louhintatyöt saatiin valmiiksi vuoden 1975 alussa ja lujitustyöt 2. marraskuuta 1976. Tunnelin leveys on 5,2 m ja korkeus 7,5 m. Louhintatöiden urakkamäärittelyssä käytettiin kattavasti kallioluokitusmäärittelyä, jossa kallio jaettiin neljään luokkaan lujitustarpeen mukaan. Vähäisen lujitustarpeen I ja II -kallioluokkaa oli yhteensä 76 % tutkitusta pituudesta. Aikanaan tunneli oli Suomen pisin liikennetunneli, ja valmistumisestaan vuoteen 2008 se oli pisin rautatietunneli. Sittemmin siitä tuli Suomen kolmanneksi pisin rautatietunneli Vuosaaren satamaradan 13,5 kilometrin pituisen Savion tunnelin (2008) ja Kehäradan 8,2 kilometrin pituisen tunnelin (2015) jälkeen. Tunnelin turvallisuutta on parannettu 2000-luvulla rakentamalla sinne kaksi hätäpoistumissuojatilaa (Km 309+580 ja 311+093). Vuonna 2005 läntiselle suuaukolle tehtiin teräsbetoninen suuaukkorakenne ja itäpäässä avarruslouhintatöitä. Tunnelissa on 160 km/h nopeusrajoitus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vaunut.org -sivuston kuvia Lahdenvuoren tunnelista Luokka:Suomen rautatietunnelit Luokka:Jyväskylän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jyväskylän liikenne Luokka:Korpilahti
Jay Kortehisto

thumb|Jay Kortehisto Leningrad Cowboysissa. Juha Jay Kortehisto (s. 28. joulukuuta 1972) on suomalainen muusikko, laulaja ja sovittaja. Hänen instrumentteinaan on pasuuna ja didgeridoo. Juha Kortehisto on kotoisin Seinäjoelta. Vuonna 1994 hän muutti Helsinkiin ja aloitti opiskelunsa Oulunkylän Pop & Jazz konservatoriossa. Kortehisto toimii 1950-luvun rhythm and bluesia soittavan Screaming Jay & The Bonesin yhtyeen laulajana ja pasunistina. Pasunistina hän on soittanut muun muassa yhtyeissä Ricky Tick Big Band, Dallapé, Boston Promenade, Nu Spirit Helsinki, Jean S., Elastinen, Sunrise Avenue, Leningrad Cowboys, Popeda sekä Sami Saaren, Jimi Tenorin yhtyeissä. Hän on myös paljon käytetty studiomuusikko ja hän on soittanut yli 200 albumilla. Vuonna 2018 hän julkaisi sooloalbumin Jay Kortehisto. Levyn kappaleet on sävelletty yhdessä saksofonisti Pope Puolitaipaleen kanssa. Jay Kortehisto -bändin muusikkoina toimivat: Jay Kortehisto laulu ja pasuuna, Pope Puolitaival saksofoni, Mikael jakobsson piano, Antti lötjönen basso sekä Jaska Lukkarinen rummut. Albumin kappaleet ovat jazzia suomeksi laulettuna. Hän on tehnyt sovituksia muun muassa albumeille Nu Spirit Helsinki ja Nicole Willis / Be it sekä musikaaliin Smokkijätkät. Hänen ääntänsä voi kuulla muun muassa sarjassa Paavo Pesusieni (Jalmari Kalmari ja ranskalainen kertoja) sekä sivurooleina elokuvassa Kaksin karkuteillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Jazzpasunistit Luokka:Suomalaiset pasunistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kelim

Kelim (, gelīm) on itämainen matto, jossa ei ole nukkaa, eli sitä ei ole solmittu. Kelim on sen vuoksi ohut ja kevyt. Kelimejä on alun perin valmistettu Turkissa, mistä niiden valmistus on levinnyt Balkanille, Kaukasiaan, Persiaan ja Turkestaniin, sekä Pohjois-Afrikkaan ja koko Aasiaan. Paimentolaiset ovat käyttäneet kelimejä teltoissaan alustoina ja tilanjakajina, peittoina, tavaroiden päällisinä, säilytyssäkkeinä ja laukkuina, sekä seremonioiden pitopaikkojen koristeina. Kelimejä ei yleensä käytetä lattiamattoina, sillä ne eivät ohuina pysy paikallaan. Kelimin kumpikin puoli on samanlainen. Kelim-kudonta muistuttaa kiintopujotusta. Erona on se, että kelimin kuteet pujotetaan sitomatta, jolloin rajakohtaan syntyy reikä. Kelimien kuviointi on yleensä yksinkertaista ja geometristä. ==Lähteet== Luokka:Matot
Osa-alue

__NOTOC__ Osa-alue () tarkoittaa aluetta, joka on muodostettu jakamalla kunta pienempiin osiin tilastointia varten. Suomen kunnat on jaettu osa-alueisiin joko yhdellä, kahdella, kolmella tai neljällä eri hierarkiatasolla. Kolmitasoisessa aluejaotuksessa hierarkiatasojen nimitykset suurimmasta pienimpään ovat suuralue, tilastoalue ja pienalue. Suomessa on noin 11 000 pienaluetta. Ruotsin kielellä vastaavat nimitykset ovat storområde, statistikområde ja småområde. == Esimerkkejä == Suomessa esimerkiksi Turku on jaettu kolmitasoisesti suur-, tilasto- ja pienalueisiin. Osa-alueiden tunnusnumeroiden pituudet ovat vastaavasti 1, 3 ja 6 numeroa. Koodin ensimmäinen numero yksilöi suuralueen, seuraavat kaksi tilastoalueen ja viimeiset kolme pienalueen. Turussa on 9 suuraluetta ja 134 pienaluetta. Aluejakokartan luettelon perusteella tilastoalueita on 53 kappaletta. Helsingissä piirijakojärjestelmään kuuluu marraskuussa 2012 tehdyn päätöksen mukaan 8 suurpiiriä, 34 peruspiiriä, 148 osa-aluetta ja 404 pienaluetta. Kouvola puolestaan on jaettu kuuteen suuralueeseen, 43 tilastoalueeseen eli kaupunginosaan ja 193 pienalueeseen. Kouvolassa suuralueet käsittävät Kouvolan seudun vuoden 2009 kuntaliitosta edeltäneen kuuden kunnan alueet. ==Ruotsi== Ruotsissa kuntien osa-alueita kutsutaan nimellä NYKO-delområde, missä "NYKO" tulee sanasta nyckelkodsystemet. ==Norja== Norjassa kuntien osa-alueiden nimitys on grunnkrets. ==Katso myös== * Kylä * Luettelo Jyväskylän tilastoalueista * Luettelo Jyväskylän pienalueista * Luettelo Tampereen tilastoalueista ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== ===Suomi=== * Tilastokeskus: Esimerkki 2. Helsingin osa-aluejaot: pienalue-, tilastoalue- ja suuraluetasot * Aluesarjat: Helsingin, Espoon ja Vantaan aluejakokarttoja * Kylät ja kaupunginosat Torniossa ===Ruotsi=== * Basområdelistan 2012 (Tietoa Tukholman osa-aluejaosta) ===Norja=== * Standard for delområde- og grunnkretsinndeling (Luettelo Norjan kuntien osa-alueista vuodesta 2002 lähtien) * Luokka:Ruotsin maantiede Luokka:Norjan maantiede
Tulikomentoja

Tulikomentoja - tykkimiesten lehti on Suomen kenttätykistöaselajin sekä tykistökoulutuksen saaneen maanpuolustusväen aikakauslehti. Lehteä julkaisee taas vuonna 2013 kenttätykistön valtakunnallinen aselajiyhdistys Tykkimiehet ry, jonka jäseniä ovat muut tykistöyhteisöt sekä yksittäiset tykistön ystävät. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa. ==Aiheesta muualla== *http://www.tulikomentoja.fi/ Luokka:Suomalaiset aikakauslehdet Luokka:Maanpuolustus Luokka:Tykistö
Toulouse-Blagnacin lentoasema

Toulouse Blagnacin lentoasema () on lentoasema joka sijaitsee noin 7 kilometriä luoteeseen Toulousesta Blagnacissa, Ranskassa. Vuonna 2012 lentoaseman kautta kulki 7 550 350 matkustajaa.http://www.toulouse.aeroport.fr/fr/aeroport/groupe- aeroport/resultats-de-trafic Airbus ja ATR kokoavat ja testaavat lentokoneensa lentoaseman alueella. Lentoaseman johtaja on vuodesta 1999 lähtien ollut Jean-Michel Vernhes.Jean-Michel Vernhes - Président du Directoire L'interview de 18h. Jean-Michel Vernhes, Aéroport de Toulouse- Blagnac : "Une croissance de 9,1% en 2011" ==Perustiedot== Lentoasema sijaitsee 152 metriä merenpinnan yläpuolella. Kentällä on kaksi asfaltilla ja osittain betonilla päällystettyä kiitotietä, 14R/32L (3 500 m × 45 m) ja 14L/32R (3 000 m × 45 m). ==Lentoyhtiöt ja kohteet== Lentoyhtiö Kohteet Halli Aer Lingus Kausittainen: Dublin C Aigle Azur Alger, Oran D Air Algérie Alger, Oran Kausittainen: Constantine D Air Arabia Maroc Casablanca C Air Corsica Kausittainen: Ajaccio C Air France Casablanca, Hampuri, Istanbul-Atatürk, Lyon, Malta, Marrakesh, Pariisi-CDG, Pariisi-Orly, Praha, Rooma, Sevilla, Strasbourg, Tunis, Venetsia Kausittainen: Ateena, Berliini-Tegel, Malaga, Naples B, C, D Air France Marseille, Nizza C Air France Nantes, Rennes C Air France Lille Kausittainen: Calvi, Figari C Air Transat Kausittainen: Montreal D Alitalia Alitalia CityLinerin operoimana Rooma, B British Airways Lontoo-Heathrow C Brussels Airlines Bryssel B Eastern Airways Dijon B EasyJet Basel/Mulhouse, Bristol, Bryssel, Geneve, Lille, Lontoo-Gatwick, Lyon, Madrid, Milano-Malpensa, Nantes, Nizza, Pariisi-CDG, Pariisi-Orly, Porto, Rooma, Venetsia Kausittainen: Bastia (2.4.2013 alkaen) C Iberia Madrid, Sevilla B Jet2.com Kausittainen: Edinburgh, Leeds/Bradford, Manchester D Jetairfly Agadir, Marrakesh D KLM Amsterdam C Lufthansa Frankfurt B Lufthansa Regional Frankfurt, München B Royal Air Maroc Casablanca, Marrakesh D TAP Portugal Lissabon B Tunisair Tunis D Turkish Airlines Istanbul-Atatürk C Twin Jet Basel/Mulhouse, Metz-Nancy B Volotea Kausittainen: Ajaccio (30.3.2013 alkaen), Bastia (28.3.2013 alkaen) C Vueling Barcelona Kausittainen: Ibiza, Malaga, Palma de Mallorca B XL Airways France Kausittainen: Punta Cana D ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan lentoasemat Luokka:Haute-Garonne
Dashi Namdakov

Dashi Namdakov (s. 1967 Transbaikal) on venäläinen kuvanveistäjä ja burjattikulttuurin uomo universale. == Elämä == Dashi Namdakov kasvoi yhdeksänlapsisessa perheessä Ukurikin kylässä Transbaikalissa. Hänen isänsä oli talonrakentaja, joka rakensi myös buddhalaisia temppeleitä ja rituaalipatsaita. Buddhalaisuus ja burjaattipaimentolaisten maailmankuva tarinoineen loivat pohjan hänen omaperäiselle taiteelleen. Vuosina 1986-1988 Namdakov opiskeli Krasnojarskin Valtiollisessa kuvataidekoulussa kuvanveistäjäksi. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Siperiassa vuonna 2000. Vuonna 2005 hän avasi Moskovaan Dashi Art Studion. Kuvanveiston lisäksi hän on vaikuttanut myös muulla taiteen saralla. Hän oli muun muassa Sergei Bodrovin ohjaamassa elokuvassa Mongol tuotantoassistenttina. == Nimityksiä == *2001 Venäjän taiteilijaliiton jäsen *2006 Burjatin tasavallan kunniataiteilija *2007 Venäjän elokuvataiteen akatemian jäsen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tampereen Taidemuseo Luokka:Venäläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Binzasara

Binzasara () on japanilainen rytmisoitin, jota soitetaan aaltomaisesti taivuttelemalla. Binzasarassa on kymmeniä puulevyjä, jotka on kiinnitetty kahteen kahvaan puuvillaisella nyörillä. Binzasara on yksinkertainen kansanmusiikin ja tanssin säestyssoitin. Luokka:Lyömäsoittimet Luokka:Japanilaiset soittimet