EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kulmakivipuhe

Kulmakivipuhe (, tunnetaan myös nimellä the Cornerstone Address) oli Alexander Stephensin, Amerikan konfederaation virkaatekevän varapresidentin, pitämä puheenvuoro Savannahin teatterissa, Georgiassa, 21. maaliskuuta 1861, muutamaa viikkoa ennen Yhdysvaltain sisällissodan alkua. Improvisoidussa puheessaan Stephens puolusti orjuutta mustan rodun oletetusta alemmuudesta johtuvana perustavanlaatuisena ja oikeutettuna järjestelmänä, selitti Yhdysvaltain ja Konfederaation perustuslakien perustavanlaatuiset erot, luetteli Unionin ja Konfederaation ideologioiden välisiä eroja ja esitti Konfederaation perustelut liitovaltiosta irtautumiselle. ==Puheen nimi== "Kulmakivipuhe" on saanut nimensä siitä, että Stephens käytti sanaa "cornerstone" ("kulmakivi") kuvatakseen valkoisen ylivallan ja mustien alisteisuuden "suurta totuutta", johon irtautuminen ja Konfederaation perustaminen perustuivat: > Uusi hallituksemme perustuu täsmälleen [tasa-arvolle] vastakkaiseen > periaatteeseen; sen perusta on laskettu suurelle totuudelle, sen kulmakivi > lepää suurella totuudella, että neekeri ei ole tasa-arvoinen valkoisen > miehen kanssa; että orjuus, ylemmälle rodulle alistuminen, on hänen > luonnollinen ja normaali osansa. - - Muistan kerran kuulleeni erään > pohjoisen osavaltion herrasmiehen, voimakkaan ja kyvykkään, julistavan > edustajainhuoneessa vakuuttavasti, että me etelässä lopulta joutuisimme > taipumaan tässä orjuusasiassa, että periaatetta vastaan on mahdoton käydä > onnistunutta sotaa niin politiikassa kuin fysiikassa tai mekaniikassakin. > Että periaate voittaisi lopulta. Että me, säilyttäessämme orjuuden > sellaisena kuin se meillä on olemassa, kävimme sotaa periaatetta vastaan, > luontoon perustuvaa periaatetta, ihmisten tasa-arvon periaatetta. Vastasin > hänelle, että hänen omien perustelujensa mukaan meidän tulisi lopulta > onnistua ja että hän ja hänen liittolaisensa, ristiretkellään > instituutioitamme vastaan, epäonnistuisivat lopulta. Myönsin esitetyn > totuuden, että on mahdoton käydä onnistunutta sotaa periaatetta vastaan niin > politiikassa kuin fysiikassa tai mekaniikassakin; kerroin kuitenkin hänelle, > että hän ja hänen kanssaan toimivathan ne kävivät sotaa periaatetta vastaan. > He yrittivät tehdä tasa-arvoisia asioista, jotka Luoja oli tehnyt epätasa- > arvoisiksi. ==Lähteet== Luokka:1861 Luokka:Amerikan konfederaatio Luokka:Puheet Luokka:Rotubiologia Luokka:Valkoinen ylivalta Luokka:Yhdysvaltain poliittinen historia Luokka:Yhdysvaltain sisällissota
Auren kirkko

Auren kirkko () on Auren kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1924. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aure
Stemshaugin kirkko

Stemshaugin kirkko () on Auren kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1908. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aure
Zendan vanki (vuoden 1952 elokuva)

Zendan vanki (The Prisoner of Zenda) on Richard Thorpen ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva vuodelta 1952. Värielokuva perustuu Anthony Hopen moneen kertaan filmatisoituun romaaniin vuodelta 1894, ja pääosissa näyttelevät Stewart Granger (kaksoisroolissa), Deborah Kerr, James Mason, Jane Greer ja Louis Calhern. ==Juoni== Kun kuvitteellisen Ruritanian kuningaskunnan kruununprinssi huumataan ja kidnapataan vähän ennen kruunajaisiaan, tulevan kuninkaan sijaiseksi värvätään tämän serkku, maassa paraikaa lomaileva englantilaismies. Molempia rooleja näyttelee Stewart Granger. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Paula Talaskivi nosti vuonna 1953 uutuuselokuvan parhaaksi puoleksi Grangerin ja Masonin hahmojen väliset uljaat miekkailukohtaukset. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1952 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Richard Thorpen ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Gullsteinin kirkko

Gullsteinin kirkko () on Auren kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1869. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aure
Eidfjordin kirkko

Eidfjordin kirkko () on Eidfjordin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1981. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Eidfjord
Sotilasarvot Armenian asevoimissa

Sotilasarvot Armenian asevoimissa jakautuvat upseereihin ja muihin. Koska Armenia on sisämaavaltio, sillä ei ole laivastoa. == Upseerit == Sotilasarvo (armeniaksi) Բանակի գեներալ Banaki general գեներալ-գնդապետ General-gndapet գեներալ-լեյտենանտ General-lejtenant գեներալ-մայոր General-major գնդապետ Gndapet փոխգնդապետ P’vokhgndapet մայոր Major կապիտան Kapitan ավագ լեյտենանտ Avag lejtenant լեյտենանտ Lejtenant Suomeksi Armeijakenraali Kenraalieversti Kenraaliluutnantti Kenraalimajuri Eversti Everstiluutnantti Majuri Kapteeni Yliluutnantti Luutnantti Maavoimat Ilmavoimat Lähde: == Muut == Sotilasarvo (armeniaksi) ԱՎԱԳ ԵՆԹԱՍՊԱ Avag yent’aspa ԵՆԹԱՍՊԱ Yent’aspa ԱՎԱԳ Avag ԱՎԱԳ ՍԵՐԺԱՆՏ Avag serzhant ՍԵՐԺԱՆՏ Serzhant ԿՐՏՍԵՐ ՍԵՐԺԱՆՏ Krtser Serzhant ԵՖՐԵՅՏՈՐ Yefreytor շարքային Shark’ayin Suomeksi Ylisotilasmestari Sotilasmestari Vääpeli Ylikersantti Kersantti Alikersantti Korpraali Sotamies Maavoimat Ilmavoimat Lähde: == Lähteet == Luokka:Armenian asevoimat Armenian asevoimissa
Vangenin kirkko

Vangenin kirkko () on Aurlandin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Kuvia== Vangen kirke, Aurland, interior, July 2009-1.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Aurland
Flåmin kirkko

Flåmin kirkko () on Aurlandin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1670. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aurland
Bakkan kirkko

Bakkan kirkko () on Aurlandin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1859. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aurland
Norsk Jernbaneforbund

Norsk Jernbaneforbund (lyh. NJF; vuosina 1892–1918 De Norske Jernbaneforeningers Forbund) on norjalainen rautatiealan ammattiliitto, joka kuuluu keskusjärjestö LO:hon. Se on perustettu vuonna 1892 ja sillä oli noin 15 000 jäsentä vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset ammattiliitot Luokka:Norjan rautatieliikenne
Norjan rautatiemuseo

Norjan rautatiemuseo () on Norjan Hamarissa sijaitseva rautatiemuseo. Se on perustettu vuonna 1896, ja sen kokoelmiin kuuluu muun muassa vanhoja vetureita sekä asemarakennuksia. ==Kuvia== Norsk Jernbanemuseum, Hamar 2014.jpg|Näyttelyrakennus NSB 2a 16 at Norsk Jernbanemuseum.jpg|NSB 2A 16 -veturi vuodelta 1861. Bestum stasjon Jernbanemuseet.jpg|Bestumin asema ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Verkkosivut rautatiemuseo Luokka:Hamar Luokka:Norjan rautatieliikenne Luokka:Rautatiemuseot
Armenian jesidit

Jesidit ovat yksi Armenian merkittävistä vähemmistöistä. Armeniasta on tullut turvapaikka jesideille, jotka saavat maan uskonvapauden nojalla harjottaa uskontoaan rauhassa ilman vainoja. Muiden jesidien tavoin myös Armenian jesidit puhuvat kurmandžia. == Historia == Armenian jesidit saapuivat Osmanien valtakunnasta nykyiseen Armeniaan 1800-luvun alkupuoliskolla lähtien ja he käsittävät itsensä joko kurdeiksi tai kokonaan erilliseksi omaksi ryhmäkseen. Syynä Osmanien valtakunnasta lähtöön oli jesideihin kohdistuva vaino ja paine kääntyä islamiin. Ensimmäisen tasavallan aikana maan parlamentissa toimi jesiditaustainen Usub Bek Temurjan. Armenian ensimmäiset jesidien koulut perustettiin 1920-luvulla. Isis-järjestön iskut jesidejä vastaan Irakissa herättivät sympatioita Armeniassa, jossa iskut julistettiin kansanmurhaksi vuonna 2018. Armenialaiset itse kokivat kansanmurhan vuonna 1915. == Nykyään == Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Armeniassa oli 31 079 jesidiä. Jesidiyhteisöjen johtajien mukaan luku on kuitenkin lähempänä 50 000. Maassa on parikymmentä maalaiskylää, joissa jesidit muodostavat enemmistön. Suurin näistä on Verin Artašat, jonka asukasluku on 4270. Maailman suurin jesiditemppeli Quba Mere Diwane sijaitsee armenialaisessa Aknalitšin kylässä. Armeniassa valtaan noussut Nikol Pašinjanin reformistihallitus korosti jesidien ja muiden vähemmistöjen asemaa. Kun temppelin rakennustyöt alkoivat, valtio asetti esimerkiksi verovapautuksia sen rakennusmaterien ostamiselle. Temppelin tärkeä rahoittaja oli armenialainen jesidiliikemies Mirza Slojan. Temppeli valmistui vuonna 2019. Armenian kansalliskokouksessa, jossa on perustuslain mukaan vähintään 101 paikkaa, on yksi jesideille varattu kiintiöpaikka. == Lähteet == *
Oscar Alin

Oscar Josef Alin (22. joulukuuta 1846 Falun – 31. joulukuuta 1900 Tukholma) oli ruotsalainen historioitsija ja Uppsalan yliopiston professori vuodesta 1882. Hän tulkitsi, että Kaarle XIV Juhana oli vuonna 1814 saanut Norjan haltuunsa nimenomaan Ruotsin kuninkaan ominaisuudessa, ja Norja oli siksi alisteisessa asemassa Ruotsiin nähden (nk. lydrikesteorin). Alin valittiin vuonna 1888 valtiopäivien ensimmäiseen kamariin. Poliitikkona hän vastusti myönnytyksiä norjalaisille, elleivät he samalla saisi lisää velvollisuuksia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Uppsalan yliopiston professorit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Peter Pomerantsev

Peter Pomerantsev (synt. Pjotr Igorevitš Pomerantsev, ; s. 1977 Kiova) on neuvostoliittolaissyntyinen brittiläinen tietokirjailija, toimittaja ja televisiotuottaja.Peter Pomerantsev Democracy and Tolerance, viitattu 8.8.2024 Peter Pomerantsev Like Kustannus, viitattu 8.8.2024 Pomerantsev asui vuodesta 2001 Venäjällä ja työskenteli TNT-televisiokanavalle. Marraskuussa 2010 hän palasi Lontooseen.Peter Pomerantsev Ordfront förlag, viitattu 8.8.2024 Pomerantsev oli senior fellow London School of Economicsissa vuosina 2017–2020 ja sitten Johns Hopkinsin yliopiston SNF Agora Institutessa. Hän on kirjoissaan käsitellyt digitaalisen aikakauden propagandaa ja disinformaatiota. Pomerantsevin kirjoituksia on julkaistu muun muassa The Guardianissa, The Atlanticissa, The New York Timesissa ja Grantassa. Hän on saanut kutsuja konferensseihin ja seminaareihin muun muassa Natoon ja Euroopan unioniin sekä Oxfordin, Cambridgen, Harvardin, Columbian ja Princetonin yliopistoihin. == Kirjoja == * Mikään ei ole totta ja kaikki on mahdollista – uuden Venäjän surrealistinen sydän (suomennos Kirsi Luoma, Like Kustannus, 2015; alkuperäisversio Nothing Is True and Everything Is Possible: The Surreal Heart of the New Russia, 2014) * This Is Not Propaganda: Adventures in the War Against Reality (2019) * How to Win an Information War: The Propagandist Who Outwitted Hitler (2024) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alqoš

Alqoš () on pikkukaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin pohjoispuolella. Sen asukasluku oli vuonna 2020 arviolta 4 500\. Kaupungin asukkaat ovat pääosin kaldealaiskatolisia kristittyjä. ==Maantiede== Alqoš sijaitsee Pohjois-Irakissa Niniven maakunnassa noin 40 kilometriä Mosulin kaupungista pohjoiseen ja 10 kilometriä Tigrisjoesta itään. Alqoš muodostaa oman alapiirinsä Tel Kaifin piirikunnassa. Piirikunta on puolestaan osa suurempaa Niniven tasangon aluetta. ==Historia== Alqoš on joskus liitettu raamatun Nahumin kirjan profeetta Nahumiin. Niniven tuhoa ennustavan Nahumin mainitaan kirjassa olevan "Elkosista" ja Alqošissa sijaitsee kansanperinteenssä häneen liitetty hauta. Toisaalta "Elkos" on liitetty myös paikkoihin Galileassa. Alqoš on yksi Pohjois-Irakin vanhimmista kristityistä paikkakunnista. Kristinusko lienee levinnyt alueella jo ensimmäisellä vuosisadalla jaa. alkujaan etenkin paikallisissa juutalaisyhteisöissä. Alkujaan paikalliset kuuluivat etenkin Idän apostoliseen kirkkoon ja myöhemmin Kaldealaiskatoliseen kirkkoon. Kaupunki on kärsinyt historiansa aikana useista hävityksistä. Sen kautta ovat kulkeneet esimerkiksi mongolien ja persialaisten armeijat. 1500-luvulta 1800-luvulle koettiin erityisen vaikeaita aikoja. Vuonna 1828 paikallisia kuoli ruttoon ja vuonna 1879 koettiin nälänhätä. Paikkakunta oli vaikeuksista huolimatta hyvin merkityksellinen alueen kristityille etenkin läheisten Rabban Hormizdin ja Pyhän Marian luostarien kautta. Molemmat laitokset tuottivat esimerkiksi kristillistä kirjallisuutta, runoutta ja kalligrafiaa. Äärijärjestö isis valtasi Mosulin kaupungin vuonna 2014 ja iski myös Niniven tasangon alueelle. Monet paikallisista kaupungeista kukistuivat, mutta hyökkäys pysähtyi ennen Alqošia. Järjestön muodostama uhka ajoi kuitenkin monet paikalliset pakenemaan irakin Kurdistaniin. Isisin jäädessä lopulta alakynteen paikallisia on palannut koteihinsa. ==Väestö== Alqošin asukasluku vuonna 2020 oli arviolta 4 500\. Ennen Isis-järjestöä kaupungin asukasluku oli noin 6 000. Alqošin kaupungin asukkaat ovat lähes yksinomaan kristittyjä ja kaldealaiskatolilaisia. Sen sijaan ympäröivän alapiirin asukaat ovat pääosin jesidejä. Alqošin asukkaat puhuvat syyrian kieltä, eli aramean itäistä murretta. Maastamuuton takia huomattava määrä alqošilaisia ja heidän jälkeläisiään asuu Yhdysvalloissa, etenkin Detroitin ja San Diegon kaupungeissa. ==Lähteet== Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Ninive
Alfredo (albumi)

Alfredo on yhdysvaltalaisen rap-artisti Freddie Gibbsin ja tuottaja The Alchemistin yhteisalbumi, joka julkaistiin 29. toukokuuta 2020 ESGN:n, ALC:n ja Empiren kautta. Sillä vierailevat Rick Ross, Benny the Butcher, Tyler, the Creator ja Conway the Machine. Albumi on Gibbsin ja The Alchemistin toinen yhteisprojekti sekä ensimmäinen, jossa he työskentelivät kahdestaan, edellisen olleen vuoden 2018 Fetti, jossa oli mukana myös rap-artisti Currensy. Albumi sai ilmestyessään erittäin positiivisen vastaanoton ja se debytoi Billboardin 200 -listalla sijalla 15. Se oli myös ehdolla parhaan rap-albumin Grammy- palkintoon vuoden 2021 gaalassa. == Kappaleet == # 1985 – 2:32 # God Is Perfect – 3:59 # Scottie Beam – 4:04 (feat. Rick Ross) # Look at Me – 2:33 # Frank Lucas – 4:41 (feat. Benny the Butcher) # Something to Rap About – 4:42 (feat. Tyler, the Creator) # Baby $hit – 3:36 # Babies & Fools – 3:26 (feat. Conway the Machine) # Skinny Suge – 2:52 # All Glass – 2:33 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Porvoon adventtiseurakunta

Porvoon adventtiseurakunta on Porvoossa toimiva adventtiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1970. Seurakunnan toimitilat sijaitsevat Porvoon keskustassa Pihlajatiellä. Seurakunnan pastorina toimii Aimo Helminen. Seurakunta kuuluu Suomen Adventtikirkko -kirkkokuntaan. Adventisteilla on ollut toimintaa Porvoossa vuodesta 1918 alkaen. Porvoon adventistit kuuluivat Helsingin adventtiseurakunnan alaisuuteen vuoteen 1970 saakka, jolloin porvoolaiset perustivat itsenäisen paikallisseurakunnan. == Katso myös == * Uskonto Uudellamaalla * Adventismi Suomessa * Suomen Adventtikirkko == Lähteet == Adventtiseurakunta Luokka:Suomen adventtiseurakunnat
Bagdida

Bagdida ( tai , Baḫdīdā, ) eli Qaraqoš (, ) on kaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin eteläpuolella. Se on nykyisin suurin niin sanotun Niniven tasangon kristityistä kaupungeista. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2020 arviolta 35 000\. ==Maantiede== thumb|vasen|Portti vanhassa keskustassa. Bagdida sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa noin 30 kilometriä Mosulin kaupungista etelään ja 80 kilometriä Arbilin kaupungista länteen. Alue on niinsanottua Niniven tasankoa. Noin 40 kilometriä kaupungista etelään sijaitsee Iso-Zabin ja Tigrisin yhtymäkohta. ==Historia== Kaupungin virallinen nimi Bagdida on syyrian kieltä ja se viittaa mahdollisesti jumalan antamaan "paikkaan" tai "taloon". Toinen usein käytetty kaupungin nimi on Qaraqoš, joka on puolestaan turkkilaisperäinen ja viitaa mustaan lintuun. Kansanperinteen mukaan kristinusko saapui alueelle 300-luvun lopulla tai 400-luvun alussa. Varsinainen kääntyminen uskoon laajemmassa mittakaavassa lienee alkanut vasta 600-luvulla. Alueella vaikuttivat aluksi etenkin nestoriolaiset ja myöhemmin monofysiitit. 1000- ja 1100-luvuilla paikalle saapui monia kristittyjä Tikritissä heidän paetessaan käännytystä islamiin. 1700-luvulla paikallisia liittyi kaldealaiskatoliseen kirkkoon. Vuonna 1743 Persian hallitsija Nadir Šah tuhosi sotaretkellään alueen kautta paikallisia kirkkoja ja itse kaupunki ryöstettiin. Äärijärjestö Isis valtasi kaupungin sen joukkojen edetessä Pohjois-Irakissa elokuussa 2014. Monet paikalliset pakenivat Irakin Kurdistaniin. Irakin armeija ja kristittyjen muodostamat puoliaseelliset joukot vapauttivat kaupungin lokakuussa 2016 osana laajempaa operaatiota vapauttaa Mosulin kaupunki. Monet kaupungista paenneet palasivat koteihinsa huhtikuusta 2017 alkaen. Lokakuussa 2023 vähintään 107 henkilöä kuoli hääjuhlissa syttyneessä tulipalossa. ==Väestö== Bagidan asukasluku vuonna 2020 oli arviolta 35 000\. Ennen Isis-järjestöä kaupungin asukasluku oli noin 50 000. Bagdida on nykyisin Niniven tasangon kristityistä kaupungeista suurin ja sitä on luonnehdittu alueen kristittyjen eräänlaiseksi uskonnolliseksi pääkaupungiksi. ==Lähteet== Luokka:Irakin kaupungit Luokka:Ninive
Sharon van Rouwendaal

Sharon van Rouwendaal (s. 9. syyskuuta 1993 Baarn) on alankomaalainen uimari. Hän on voittanut avovesiuinnissa kaksi olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta. Ratauinnissa hän on voittanut lyhyen radan MM- kilpailuissa yhden maailmanmestaruuden viestiuinnissa. Van Rouwendaal kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Lontoossa 2012. Hän ui avausosuuden 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa Alankomaat sijoittui kuudenneksi. Hän ei yltänyt henkilökohtaisilla matkoilla loppukilpailuihin vaan sijoittui 200 metrin selkäuinnissa 11:nneksi ja 100 metrin selkäuinnissa 20:nneksi. Rio de janeiron olympialaisissa hän sijoittui 400 metrin vapaauinnissa 19:nneksi. Avovesiuinnissa hän voitti kultaa 10 kilometrin kilpailussa 17,4 sekunnin erolla hopeamitalisti Rachele Bruniin. Tokion olympialaisissa 2021 hän sijoittui ratauinnissa 200 metrin selkäuinnissa 16:nneksi yllettyään välieriin. Avovesiuinnissa hän saavutti hopeaa 0,9 sekunnin erolla kultaa vieneeseen Ana Marcela Cunhaan. Pariisin olympialaisissa 2024 van Rouwendaal voitti avovesiuinnissa kultaa 5,5 sekunnin erolla hopeamitalisti Moesha Johnsoniin. Van Rouwendaal on voittanut avovesiuinnissa kolme maailmanmestaruutta: 10 kilometrillä Budapestissa 2022 sekä viidellä ja 10 kilometrillä Dohassa 2024. Hän on saavuttanut avovesiuinnissa neljä MM-hopeaa, joista yksi on sekajoukkuekilpailusta, ja yhden MM-pronssin. Ratauinnissa hän on saavuttanut pitkällä radalla MM-pronssia 200 metrin selkäuinnissa Shanghaissa 2011 ja MM-hopeaa 400 metrin vapaauinnissa Kazanissa 2015. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 van Rouwendaal voitti kultaa 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä sekä saavutti hopeaa 400 metrin vapaauinnissa ja pronssia 800 metrin vapaauinnissa. Van Rouwendaal on voittanut avovesiuinnissa kahdeksan Euroopan-mestaruutta: 10 kilometrillä ja sekajoukkuekilpailussa Berliinissä 2014, 5 kilometrillä, 10 kilometrillä ja sekajoukkuekilpailussa Glasgow'ssa 2018, 5 kilometrillä ja 10 kilometrillä Budakalászissa 2021 sekä 5 kilometrillä Roomassa 2022. Van Rouwendaalille rakas Rio-niminen lemmikkikoira kuoli toukokuussa 2024. Hän otti tuhkauksen jälkeen ranteeseensa koirasta muistuttavan käpälätatuoinnin ja omisti Pariisin olympiavoittonsa lemmikilleen. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ana Marcela Cunha

Ana Marcela de Jesus Soares da Cunha (s. 23. maaliskuuta 1992 Salvador da Bahia) on brasilialainen uimari. Hän on voittanut avovesiuinnissa yhden olympiakullan ja seitsemän maailmanmestaruutta. Cunha kilpaili olympialaisissa ensimmäisen kerran Pekingissä 2008. Tuolloin hän sijoittui 10 kilometrin avovesiuinnissa viidenneksi. Rio de janeiron olympialaisissa hän sijoittui avovesiuinnissa kymmenenneksi. Tokion olympialaisissa 2021 hän voitti avovesiuinnissa kultaa 0,9 sekunnin erolla hopeamitalisti Sharon van Rouwendaaliin. Pariisin olympialaisissa 2024 Cunha sijoittui neljänneksi. Cunha on voittanut avovesiuinnissa seitsemän maailmanmestaruutta: 25 kilometrillä Shanghaissa 2011, Kazanissa 2015 ja Budapestissa 2017, viidellä ja 25 kilometrillä Gwangjussa 2019 sekä viidellä ja 25 kilometrillä Budapestissa 2022. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi MM-hopeaa, joista toinen on sekajoukkuekilpailusta, ja kahdeksan MM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset uimarit Luokka:Brasilialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purjehait

Purjehait (Oxynotidae) on piikkihaikaloihin kuuluva rustokalaheimo. Lajeja elää syvissä vesissä kaikissa valtamerissä. Heimon lajit luettiin aiemmin kuuluviksi valohaihin. == Lajit ja anatomia == Purjehaihin kuuluu yksi suku ja viisi lajia. Heimon lajit voivat kasvaa 70–150 cm pitkiksi. Ruumiinmuoto on korkea ja levenee vatsaa kohden. Korkeita kolmiomaisia selkäeviä on kaksi, joista taaempi on matalampi. Purjehaiden vatsaevät sijaitsevat ruumiin tasaosassa ja peräeviä ei ole. Ihossa on piikkejä, jotka tekevät siitä karhean. Väriltään heimon kalat ovat harmaita tai ruskeita. == Levinneisyys ja elintavat == Purjehaita tavataan Atlantissa, läntisessä Tyynessämeressä ja Intian valtameren lounaisosissa. Ne elävät lähellä pohjaa 40–1 000 metrin syvyydessä merenpinnasta. Purjehait syövät muun muassa äyriäisiä ja nilviäisiä. Ne synnyttävät kerrallaan 7–23 poikasta. ==Lähteet== Luokka:Hait
Armen Babakhanjan

Armen Babakhanjan (; s. 1967) on armenialainen pianisti.Armen Babakhanian The Leeds International Piano Competition, viitattu 8.8.2024 The Ninth Van Cliburn International Piano Competition : a life in music University of Wisconsin- Madison Libraries Search, viitattu 8.8.2024 Babakhanjan opiskeli Jerevanin Komitas-valtionkonservatoriossa Anahit Bogdanjanin johdolla. Hän sai opetusta myös Claude Frankilta ja Vera Gornostajevalta. Babakhanjan pääsi palkintosijoille useissa kilpailuissa, kuten Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa vuonna 1996. Hän on pitänyt resitaaleja monissa maissa ja esiintynyt eri orkesterien solistina muiden muassa Simon Rattlen, Juri Temirkanovin ja Valeri Gergijevin johdolla. Babakhanjanin ja Takács Quartetin tulkinta Dmitri Šostakovitšin pianokvintetosta valittiin Festival Internacional de Santanderissa festivaalin parhaaksi kamarimusiikkiesitykseksi. Babakhanjan valittiin Jerevanin Komitas- valtionkonservatorion pianonsoiton laitoksen dekaaniksi vuonna 2011. Hän perusti vuonna 2004 Cadence-kokoonpanon, joka piti tuona vuonna ensimmäisen kansainvälisen kiertueensa ja esiintyi muun muassa Teatro Colónissa. Babakhanjan on kuulunut eri kansainvälisten kilpailujen tuomaristoihin ja pitänyt mestarikursseja monissa maissa. Hän on levyttänyt muun muassa Aram Hatšaturjanin kokonaispianotuotannon. == Lähteet == Luokka:Armenialaiset pianistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansallinen sopimus

Kansallinen sopimus (, lyh. ) on armenialainen puolue. == Historia == Alkujaan KP oli kansalaisjärjestö, jonka perusti vuonna 2013 virkaa tekevä pääministeri Nikol Pašinjan. Puolueena KP aloitti vuonna 2015 ja osallistui ensimmäisiin parlamenttivaaleihinsa vuonna 2017, jolloin se kuului Jelk-nimiseen vaaliliittoon, joka voitti tosin vain 9 paikkaa. Vuoden 2018 vaalien jälkeen KP muodosti Missio-puolueen kanssa uuden vaaliliiton nimeltä Minun askeleeni. Heinäkuussa 2024 viranomaiset ilmoittivat aloittavansa rikostutkinnan, joka kohdistui puolueen rahaliikenteen epäsäännöllisyyksiin, koska se oli hyväksynyt nimettömiä lahjoituksia sekä lahjoituksia yrityksiltä. == Ideologia == Pašinjan ei ole halunnut nimetä puolueelle mitään tiettyä ideologiaa. Puoluetta on kuitenkin ulkopuolisten tahojen toimesta luokiteltu keskustalaiseksi, liberaaliksi ja EU-myönteiseksi. == Lähteet == Luokka:Armenian puolueet Luokka:Liberaalit puolueet
Veddriq Leonardo

Veddriq Leonardo (s. 11. maaliskuuta 1997 Pontianak) on indonesialainen kiipeilijä. Hän on erikoistunut nopeuskiipeilyyn. Pariisin olympialaisissa 2024 Leonardo voitti kultaa nopeuskiipeilyssä. Finaalissa hänen aikansa oli 4,75 sekuntia. == Lähteet == Luokka:Indonesialaiset kiipeilijät Luokka:Indonesialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armenian venäläiset

Armenian venäläiset (, ) ovat merkittävä vähemmistö Armeniassa. == Historia == Venäläisten määrä nykyisen Armenian alueella alkoi kasvaa merkittävästi, kun Venäjän keisarikunta valloitti alueen 1800-luvun alkupuolella. Venäläiset toimivat lähtökohtaisesti yhteiskunnallisesti merkittävillä paikoilla kuten upseereina tai hallinnossa. Toinen venäläisten muuttoaalto Armenian tapahtui Neuvostoaikana. Huomattava määrä venäläisiä muutti pois Armenian SNT:sta vuonna 1989, kun sen ainoaksi viralliseksi kieleksi määriteltiin armenia. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 suuri joukko venäläisiä, erityisesti nuoria koulutettuja miehiä, lähti Venäjältä omaehtoiseen maanpakoon. Lokakuussa 2023 Armeniaan oli saapunut arviolta 100 000 Venäjän kansalaista. Venäjän sotilaspoliisi on onnistunut pidättämään joitakin tällaisia henkilöitä Armenian maaperällä, mitä Armenian pääministeri Nikol Pašinjan on kutsunut laittomaksi toiminnaksi, jota ei voi suvaita. == Nykyään == Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Armenian venäläisten määrä oli 14 076. Venäjän kieli, joka ei ole virallinen kieli Armeniassa, on yleisessä käytössä maan venäläisväestön keskuudessa, ja Armeniassa tuotetaan venäjänkielistä sisältöä sanomalehdissä, televisiossa ja radiossa. Jerevanissa toimii vuonna 1997 venäläis-armenialainen yliopisto. Merkittäviä asutuskeskuksia, joissa Armenian venäläisiä asuu, ovat mm. Amasia, Ašotsk, Sevan, Semjonovka, Fioletovo, Lermontovo, Puškino, Sverdlov, Lernantsk, Medovka, Lerhovit, Petrovka, Tašir ja Mikhajelovka. == Lähteet == *
Aron Petäjäs

Aron Johan Alexander Petäjäs, sukunimi vuoteen 1935 Grönroos (3. marraskuuta 1888 Uusikaupunki – 5. elokuuta 1939 Turku) oli suomalainen juristi, pankinjohtaja, asianajaja ja Uudenkaupungin pormestari.Kuolinilmoitus, Uudenkaupungin Sanomat, 08.08.1939, nro 88, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024Nimenmuutokset, Uudenkaupungin Sanomat, 12.11.1935, nro 129, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024Kuolleita, Helsingin Sanomat, 08.08.1939, nro 210, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024Aron Petäjäs, Uudenkaupungin Sanomat, 08.08.1939, nro 88, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024 Aron Petäjäksen vanhemmat olivat kauppalaivuri Johan Oskar Grönroos ja Anna Maria Elisabeth o.s. Cederqvist. Petäjäs tuli ylioppilaaksi vuonna 1908 Uudenkaupungin yhteislyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1915. Hän sai varatuomarin arvon 1918. Petäjäs valittiin 1917 Länsi-Suomen Osakepankin Uudenkaupungin konttorin johtajaksi ja vuonna 1919 Uudenkaupungin raastuvanoikeuden oikeusneuvosmieheksi. Vuonna 1919 hän siirtyi Poriin Länsi-Suomen Osakepankin Porin konttorin johtajaksi. Hänet valittiin Uudenkaupungin pormestariksi vuonna 1921 ja tästä virasta hän terveydellisistä syistä erosi vuonna 1923. Tämän jälkeen Petäjäs toimi asianajajana Uudessakaupungissa. Hän oli pitkät ajat Uudenkaupungin kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä, kunnallisten vaalien keskuslautakunnan puheenjohtajana ja holhouslautakunnan puheenjohtajana. Petäjäs kuoli 50-vuotiaana Turun keskussairaalassa elokuussa 1939. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Uudenkaupungin kaupunginjohtajat Luokka:Uudenkaupungin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Yliopistolaki

Yliopistolaki (, ) on Suomen yliopistojen toimintaa ohjaava laki, joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2010. Sitä tarkentavat lukuisat muut lait ja säädökset, joista tärkein on valtioneuvoston asetus yliopistoista. Yliopistolaissa säädetään muun muassa yliopistojen itsehallinnosta ja tehtävistä, tutkimuksesta ja opetuksesta, organisaatiosta, henkilöstöstä, opiskelijoista ja ylioppilaskunnista, yliopistojen ohjauksesta, rahoituksesta ja taloudenpidosta sekä muutoksenhausta. Laissa on lisäksi säännöksiä muun muassa harjoittelukouluista ja erityissäännöksiä, jotka koskevat Helsingin yliopistoa ja Åbo Akademia. Laki keräsi runsaasti kritiikkiä jo ennen säätämistään. == Muutokset == Vuonna 2009 annettu uusi yliopistolaki yhdisti useita yliopistoja uusiksi yliopistoiksi lain voimaantulemisesta 1. tammikuuta 2010 alkaen. Kuopion yliopisto ja Joensuun yliopisto yhdistyivät Itä-Suomen yliopistoksi. Turun yliopisto ja Turun kauppakorkeakoulu yhdistyivät uudeksi Turun yliopistoksi. Helsingin kauppakorkeakoulu, Taideteollinen korkeakoulu ja Teknillinen korkeakoulu yhdistyivät Aalto-yliopistoksi, josta tuli muista uusista yliopistoista poiketen säätiöyliopisto. Samalla yhdistyvien yliopistojen ylioppilaskunnat yhdistyivät uusien yliopistojen ylioppilaskunniksi. Yliopistojen henkilöstön virkasuhteet muuttuivat työsuhteiksi. Samalla dosenttien virat lakkasivat ja dosentista tuli arvo, jonka yliopisto myöntää. Ennen uuden yliopistolain voimaantuloa nimitetyt dosentit saivat dosentin arvon hakemuksetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yliopistolaki * Yliopistolaki alkuperäisenä * Laki yliopistolain voimaanpanosta 559/2009 * Luettelo korkeakoulutusta ja tutkimusta koskevasta lainsäädännöstä Opetus- ja kulttuuriministeriö. Luokka:Suomen laki Luokka:Suomen yliopistot
Gunnar William Lindeberg

Gunnar William Lindeberg (25. lokakuuta 1877 Turku – 4. elokuuta 1939 Koli) oli suomalainen hovioikeudenneuvos ja Turun hovioikeuden varapresidentti.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kuolleita, Helsingin Sanomat, 09.08.1939, nro 211, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024G. W. Lindeberg, Turun Sanomat, 08.08.1939, nro 210, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 08.08.2024 Lindebergin vanhemmat olivat apteekkari Daniel Lindeberg ja Anna Matilda Gröndahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1901 sekä valmistui molempien oikeuksien kandidaatiksi 1903. Lindeberg sai varatuomarin arvon 1904. Lindeberg oli vuodesta 1907 Turun hovioikeuden palveluksessa ja oli kanslistina vuodesta 1912. Hän tuli notaariksi 1914 ja viskaaliksi sekä hovioikeuden asessoriksi 1918. Hovioikeudenneuvokseksi hän tuli 1924 ja hovioikeuden varapresidentiksi 1936. Lindeberg oli naimisissa vuodesta 1905 Aeda Helena Kanniaisen kanssa. Hän kuoli sydänkohtaukseen 61-vuotiaana elokuussa 1939 ollessaan lomamatkalla Kolilla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Sydneyn metro

Sydneyn metro on täysin automatisoitu metrojärjestelmä Sydneyssä, Uudessa Etelä-Walesissa, Australiassa. Se on ensimmäinen metrojärjestelmä Australiassa ja Oseaniassa. Ensimmäinen vaihe, Tallawongista Chatswoodiin avattiin 26. toukokuuta 2019 ja toinen vaihe Chatswoodista Sydenhamiin 19. elokuuta 2024. Laajennuksen piti avautua jo 4. elokuuta 2024, mutta sitä lykättiin myöhemmäksi, koska turvallisuusmääräyksiä ei saatu hyväksyttyä aikataulussa. Linjalla on 21 asemaa ja se on 52 kilometriä pitkä. Se kulkee enimmäkseen maan alla. Parhaillaan rakennetaan linjan jatketta Sydenhamista Bankstowniin osana Southwest-hanketta, joka korvaa nykyisen sydneyn paikallisjunaverkon T3-linjan vuonna 2025. Metroa tullaan laajentamaan merkittävästi lähivuosina, kaksi uutta linjaa on rakenteilla, jotka avataan vuonna 2026 ja 2032. == Tulevat linjat == === Sydney metro Western Sydney Airport === Maaliskuussa 2018 liittovaltion ja osavaltioiden hallitukset allekirjoittivat Länsi-Sydneyn kaupunkisopimuksen ja ilmoittivat metroyhteyden kehittämisestä osana sopimusta. Linjan ensimmäinen vaihe liikennöi St Marysin ja Badgerys Creek Aerotropoliksen välillä Länsi-Sydneyn uuden lentoaseman kautta. Rakennustyöt alkoivat loppuvuodesta 2020 ja valmistuvat vuoteen 2026 mennessä, jolloin lentoasema avataan. Huhtikuussa 2019 liittohallitus ilmoitti 3,5 miljardin dollarin rahoitusosuudesta metroyhteyden ensimmäisen vaiheen toteuttamiseen. Tämä rahoitus sisältää 50 miljoonaa dollaria metroyhteyden suunnitteluun ja 61 miljoonaa dollaria Elizabeth Driven ylikulkusillalle. Kesäkuussa 2019 osavaltion hallitus ilmoitti 2 miljardin dollarin investoinnista ensimmäisen vaiheen rakentamiseen seuraavan 4 vuoden aikana. === Sydney Metro West === Sydney Metro West on rakenteilla oleva erillinen linja Sydney CBD: n ja Westmeadin välillä. Linja ilmoitettiin viralliseksi hankkeeksi marraskuussa 2016, ja sille harkitaan jopa 12 asemaa, mukaan lukien asemat Parramattassa, Sydneyn olympiapuistossa, Five Docksissa, Bays Precinctissä ja CBD:ssä. Maaliskuussa 2018 hallitus ilmoitti, että Westmeadiin rakennetaan lisäasema sekä asema, joka tarjoaa yhteyden joko Concord Westin tai North Strathfieldin olemassa oleviin rautatieasemiin. Uuden Etelä-Walesin osavaltion talousarviossa 2019–2020 kesäkuussa 2019 hankkeelle myönnettiin 6,4 miljardia dollaria vuoteen 2024 asti. Hallitus vahvisti seitsemän aseman sijainnit linjan varrella vuonna 2019, ja vielä kahden aseman vuonna 2021. Ensimmäiset rakennustyöt alkoivat vuonna 2020 ja tunnelin rakentaminen alkoi vuoden 2022 puolivälissä. Linjan odotetaan valmistuvan vuoteen 2032 mennessä. == Lähteet == Luokka:Sydney Luokka:Oseanian metroliikenne
Austevollin kirkko

Austevollin kirkko () on Austevollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1890. ==Kuvia== Austevoll kirke T261 01 0042.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Austevoll
Møksterin kirkko

Møksterin kirkko () on Austevollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1892. ==Kuvia== Austevoll kirke T261 01 0042.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Austevoll
Bekkjarvikin kirkko

Bekkjarvikin kirkko () on Austevollin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1895. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Austevoll
Austrheimin kirkko

Austrheimin kirkko () on Austrheimin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1865. ==Kuvia== Austrheim kyrkje, inne.jpg|Kirkko sisältä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Austrheim
Bremsnesin kirkko

Bremsnesin kirkko () on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1771. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Averøy
Kornstadin kirkko

Kornstadin kirkko () on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1871. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Averøy
Kvernesin kirkko

Kvernesin kirkko () on Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1893. ==Kuvia== Kvernes kirke - interiør.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Averøy
Bremsnes

Bremsnes on taajama Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 042 vuonna 2023. Vuosina 1897–1964 Bremsnes oli itsenäinen kunta. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Averøy
Sveggen

Sveggen on taajama Averøyn kunnassa Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,29 neliökilometriä ja asukasluku 290 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Averøy
Henry Allard

Henry Allard (1911 – 23. lokakuuta 1996) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi yksikamaristen Ruotsin valtiopäivien ensimmäisenä puhemiehenä vuosina 1971–1979. Tätä ennen hän oli ollut toisen kamarin puhemies 1969–1971. Allardin nauttimasta arvostuksesta kertoo, että hän sai jatkaa tehtävässä myös porvarillisen hallituksen aikana vuodesta 1976. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Henry Allard Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla Luokka:Ruotsin valtiopäivien puhemiehet Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Sluseholmenin metroasema

Sluseholmenin metroasema on Kööpenhaminan metroasema samannimisessä kaupunginosassa Kööpenhaminassa, Tanskassa. Asema sijaitsee M4-linjalla, Enghave Bryggen ja Mozarts Pladsin asemien välissä. Asema avattiin 22. kesäkuuta 2024 osana linjan eteläistä laajennusta Kööpenhaminan keskustasta København Sydiin. == Lähteet == Luokka:Kööpenhaminan metroasemat
Thule-Seminar

Thule-Seminar on saksalainen metapoliittinen järjestö, joka määrittelee itsensä Euroopan henkiseen uudistamiseen keskittyväksi ajatuspajaksi. Sitä olivat perustamassa 14. heinäkuuta 1980 Kasselissa ranskalaistaustainen filosofi, kirjallisuustieteilijä Pierre Krebs ja Wigbert Grabertin äärioikeistolainen kustantamo. Thule-Seminarin ideologialle keskeistä on ollut egalitarismin vastustaminen. Horst Junginger, Thule-Seminar Eberhard Karls Universität Tübingen, viitattu 8.8.2024 Thule-Seminar vastustaa juutalais- kristillistä perintöä ja kannattaa tieteelliseksi kutsuttua biologista hierarkiaa. Uskontotieteilijä Horst Jungingerin mukaan Thule-Seminar on ajanut yhteiskunnassa kulttuurista vallankumousta indoeurooppalaisen maailman mytologioiden pohjalta, mutta on sittemmin keskittynyt enemmän uskonnolliseen toimintaan ja indogermaanisiin lähteisiin perustuvan kirjallisuuden toimittamiseen. Thule-Seminar on sulkenut pois ajatuksen yhteistyöstä konservatiivisten kristittyjen kanssa. Horst Jungingerin mukaan järjestön aatteelliset juuret ovat kansallissosialismissa, mutta järjestö ei yleensä tee siihen suoria viittauksia. Sosiologi Göran Dahl puolestaan väitti Thule- Seminarin olevan uusnatsien ja fasistien verkosto.Nils G Göran Dahl, The Thule Seminar Lund University, viitattu 8.8.2024 Thule-Seminarin johtajana on toiminut Pierre Krebs. Hän oli ennen sen perustamista tutustunut Nouvelle Droiten teoreetikko Alain de Benoistiin. Antifasistista näkökulmaa edustavan Lotta-lehden mukaan Krebsin tarkoitus Thule-Seminarin perustamisessa oli luoda Nouvelle Droitea edustavan GRECE-ajatuspajan saksalainen haara. Sen mukaan Thule-Seminarille tärkeä on kristillisvastainen ja uuspakanallinen maailmankuva.Sonja Brasch, Was ist eigentlich aus dem "Thule-Seminar" geworden? Lotta 30.10.2016, viitattu 8.8.2024 Yhteistyö Grabertin kustantamon kanssa johti Krebsin toimittaman antologian Das unvergängliche Erbe – Alternativen zum Prinzip der Gleichheit julkaisuun. Kirjoittajia olivat Armin Mohler, Alain de Benoist, Guillaume Faye ja Jürgen Rieger. Yhteistyö Grabertin kustantamon kanssa lopetettiin vuonna 1983, mutta kolme vuotta myöhemmin Krebsin oma kustantamo alkoi julkaista lehteä Elemente zur Metapolitik für die europäische Wiedergeburt. Päätoimittajana oli Krebs. Muita toimittajia olivat Alain de Benoist, Guillaume Faye, Julien Freund ja Jean Haudry. Vuonna 2000 Thule-Seminar alkoi julkaista nuorille suunnattua lehteä Metapo – Metapolitik im Angriff zur Neugeburt Europas. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset järjestöt Luokka:Uuspakanalliset järjestöt Luokka:Ajatushautomot Luokka:Äärioikeisto
Fuad Shukr

Fuad Shukr (; n. 1962 Nabatieh – 30. heinäkuuta 2024 Haret Hreik) oli libanonilainen Hizbollah’n komentaja.Who was Fuad Shukr, the Hezbollah commander killed by Israel in Beirut? Al Jazeera 31.7.2024, viitattu 9.8.2024 Shukr oli 1980-luvun alussa mukana perustamassa Hizbollah’n aseellista siipeä. Hän oli Israelin sotilasviranomaisten mukaan Hassan Nasrallah’lle läheinen neuvonantaja ja Hizbollah’lle merkittävä aiempaa kehittyneempien aseiden hankkija. Vuonna 2000 Israel syytti häntä kolmen sotilaan sieppaamisesta ja tappamisesta Hizbollah’n Shebaan maatiloille tekemän iskun aikana. Shukrin asema Hizbollah’n sisällä vahvistui komentaja Imad Mughniyeh’n saatua surmansa Damaskoksessa vuonna 2008. Yhdysvallat asetti Shukria vastaan Specially Designated Global Terrorist -luokituksen vuonna 2019. Yhdysvallat syytti häntä osuudesta Beirutin vuoden 1983 autopommi-iskuun. Israel surmasi Shukrin ohjusiskulla 30. heinäkuuta 2024. Israelin mukaan Shukr oli ollut vastuussa jalkapalloa pelanneita lapsia tappaneesta Majdal Shamsin iskusta kolme päivää aiemmin. Hizbollah itse kiisti osuuden hyökkäykseen. Shukrin kuoleman aiheuttanut ohjusisku surmasi myös neljä muuta ihmistä, joista kaksi oli lapsia.Alex Smith, Hugo Bachega, Hezbollah confirms commander died in Israeli strike BBC 31.7.2024, viitattu 9.8.2024 == Lähteet == Luokka:Libanonilaiset terroristit Luokka:Hizbollah Luokka:1960-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Sleesian yliopisto

Sleesian yliopisto () on neljällä paikkakunnalla Puolan Sleesian voivodikunnassa toimiva yliopisto. Sen pääkampus sijaitsee Katowicessa (Uniwersytet Śląski w Katowicach). Yliopisto perustettiin vuonna 1968. Lukuvuonna 2023-2024 yliopistoon kuului seitsemän tiedekuntaa ja muun muassa Krzysztof Kieślowskin elokuvakoulu. Tiedekuntia olivat humanistinen, luonnontieteellinen, yhteiskuntatieteellinen, tieteen ja tekniikan, lakitieteen ja hallinnon, taiteiden ja kasvatuksen sekä teologinen tiedekunta. Yliopistossa oli noin 19 500 opiskelijaa, joista päätoimisia oli yli 15 000 ja osa-aikaisia noin 3 000\. Tuolloin jatko-opiskelijoita oli 714, ja tohtoriopiskelijoita 124. Tunnetuista yliopistorankingeista THE luokitteli yliopiston vuoden 2024 maailmanlistansa sijaluokkaan 1501+ ja QS World University -ranking maailmanlistansa sijaluokkaan 1201-1400. 2024-08-08 University of Silesia in Katowice - 11.jpg|Sleesian yliopiston Katowicen pääkampusta: rehtoraatti (vasemmalla) ja viereinen rakennus, osoitteessa ul. Bankowa 12. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Yliopisto Luokka:Puolan yliopistot ja korkeakoulut
Sleesian lääketieteellinen yliopisto

Sleesian lääketieteellinen yliopisto () on viidellä paikkakunnalla Puolan Sleesian voivodikunnassa toimiva lääketieteellinen yliopisto. Sen pääkampus sijaitsee Katowicessa (Śląski Uniwersytet Medyczny w Katowicach). Yliopisto perustettiin vuonna 1948. Yliopiston pääkampus sijaitsee Katowicen lounaisosassa, Ligota-Panewnikin alueella. Tunnetuista yliopistorankingeista THE luokitteli yliopiston vuoden 2024 maailmanlistansa sijaluokkaan 1201-1500. SUM - Medical University of Silesia in Katowice, main campus - 2.jpg|Sleesian lääketieteellisen yliopiston pääkampusta Katowicen Ligota-Panewnikin alueella. 2022-07 Katowice - Ligota-Panewniki 264.jpg|Yliopistosairaalaa eli yliopiston kliinistä keskusta (Uniwersyteckie Centrum Kliniczne im. prof. K. Gibińskego Śląskiego) Katowicen Ligota-Panewnikin alueella, yliopiston pääkampusalueella osoitteessa Ulica Medyków 14. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Lääketieteellinen yliopisto Luokka:Puolan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Lääketieteelliset yliopistot ja korkeakoulut
Too Much Too Soon

Too Much Too Soon on yhdysvaltalaisen glam rock- ja protopunk-yhtye New York Dollsin toinen ja viimeinen studioalbumi 1970-luvulla. Mercury Records julkaisi albumin 10. toukokuuta 1974, ja se äänitettiin samana vuonna A&R; Studioilla New Yorkissa. Albumin tuotti The Shangri Las -yhtyeen tuottaja ja säveltäjä George Shadow Morton. == Tuotanto == Shadow Mortonin ollessa ohjaksissa Too Much Too Soon sisälsi monia hänen tuotannolleen tyypillisiä tekniikoita, jotka olivat Shangri-Las-faneille tuttuja, erityisesti äänitehosteiden, kuten aseen laukauksien, ja vahvojen naislaulajien käyttö taustalauluissa. Albumilla oli myös enemmän cover-kappaleita kuin yhtyeen debyyttialbumilla. Mukana on yhtyeen tulkinta The Cadetsin vuoden 1956 hitistä ”Stranded in the Jungle” sekä Archie Bellin vuoden 1969 hitistä ”There's Gonna Be a Showdown” ja blueslegenda Sonny Boy Williamsonin kappaleesta ”Don't Start Me Talkin'”. Kitaristi Johnny Thunders kirjoitti albumille ”Chatterbox”-kappaleen, jossa hän oli ensimmäistä kertaa päälaulaja. Albumi sai nimensä päihteiden yliannostukseen kuolleen näyttelijän Diana Barrymoren omaelämäkerran mukaan, ja levy on omistettu hänen muistolleen. Musiikkitoimittaja Jon Savagen mukaan albumin nimi oli enemmän kuin osuva myös Dollsille itselleen bändin jäsenten alkoholismista ja muista ongelmista johtuen, mukaan lukien kitaristi Thundersin heroiinin käyttö. == Levyn vastaanotto == Levy sai ristiriitaisen vastaanoton. Kriitikot ylistivät levyä, mutta ostava yleisö ei innostunut siitä alkuunkaan. Albumilta julkaistiin kaksi singleä albumin mainostamiseksi—”Stranded in the Jungle” / ”Who Are the Mystery Girls?” heinäkuussa 1974 ja ”There's Gonna Be A Showdown” / ”Puss 'n' Boots” syyskuussa 1974—mutta kumpikaan ei menestynyt. Albumi ei saavuttanut kaupallista menestystä, ja yhtye hajosi vuotta myöhemmin albumin kiertueen jälkeen. Yhtye kuitenkin palasi yhteen 2000-luvulla eri kokoonpanolla, mikä johti uusiin studioalbumeihin. Guns n Roses levytti vuonna 1993 cover-version kappaleesta ”Human Being” albumilleen The Spaghetti Incident?. == Kappaleet == # "Babylon" (David Johansen, Johnny Thunders) - 3:31 # "Stranded in the Jungle" (James Johnson, Ernestine Smith, Al Curry) - 3:49 # "Who Are the Mystery Girls?" (Johansen, Thunders) - 3:07 # "(There's Gonna Be A) Showdown" (Kenny Gamble, Leon Huff) - 3:37 # "It's Too Late" (Johansen, Thunders) - 4:35 # "Puss 'n' Boots" (Johansen, Sylvain Sylvain) - 3:06 # "Chatterbox" (Thunders) - 2:26 # "Bad Detective" (Kenny Lewis) - 3:37 # "Don't Start Me Talkin'" (Sonny Boy Williamson II) - 3:12 # "Human Being" (Johansen, Thunders) - 5:44 == Muusikot == New York Dolls: * David Johansen – laulu, huuliharppu, * Johnny Thunders – kitara, laulu kappaleessa "Chatterbox" * Sylvain Sylvain – kitara, piano, taustalaulu * Arthur Kane – basso * Jerry Nolan – rummut == Lähteet == Luokka:New York Dollsin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Johan Gustaf Winter

Johan Gustaf Winter (5. helmikuuta 1776 – 10. heinäkuuta 1854 Helsinki) oli suomalainen Winter-sukuun kuulunut valtioneuvos ja Suomen Pankin johtokunnan puheenjohtaja. Suomen Pankki toimi silloisen Waihetus-, Laina- ja Depositioni- Contorin nimellä eli "Suomen Pankin" edeltäjä, jonka päähjohtana Winter toimi vuosina 1827–1841. Winterin toimikauden lopussa vuonna 1840 tehtiin hopearahauudistus, jonka jälkeen Pankki sai nykyisin tunnetun nimensä Suomen Pankki. Vanhemmat: Timoteus Johansson Winter ja Brita Katarina Serlachius, Puoliso: Agata Ulrika Winter, Lapset: Karl Richard Winter ja Ebba Gustava Holmsten. Johan Gustaf ja muuta perhettään on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Valtioneuvokset Luokka:Suomen pankin pääjohtajat Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Sven Palme

Sven Palme (4. joulukuuta 1854 Kalmar, Ruotsi – 9. elokuuta 1934 Tukholma) oli ruotsalainen vakuutusjohtaja.Johtaja Sven Palme, Aamulehti, 10.08.1934, nro 212, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 09.08.2024Johtaja Sven Palme kuollut, Helsingin Sanomat, 10.08.1934, nro 212, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 09.08.2024 Sven Palme oli aluksi sotilasuralle palvellen upseeriksi valmistuttuaan luutnanttina Svean tykistörykmentissä. Hän siirtyi sitten Henkivakuutusyhtiö Victorian palvelukseen ja aloitti uransa vakuutusalalla. Vuodesta 1888 alkaen hän toimi Thule-henkivakuutusyhtiön pääjohtajana aina vuoteen 1933 saakka. Palme oli aikaansaamassa ja kehittämässä Pohjoismaiden vakuutusmiesten ja -laitosten yhteistoimintaa. Sven Palme tuki jo 1900-luvun alun sortovuosina suomalaisia ja avusti Suomesta karkoitettuja henkilöitä Ruotsissa. Suomen julistauduttua itsenäiseksi 1917 Palme oli hankkimassa sanomalehdistön kautta tunnustusta Suomen itsenäisyydelle ja vaikutti asiassa myös Ruotsin hallitukseen. Suomen sisällissodan alettua Palme oli hankkimassa virallista ja vapaaehtoista apua sodan valkoisille. Palme vieraili useita kertoja Suomessa, viimeksi kesällä 1934. Sven Palme oli naimisissa vuodesta 1883 suomalaissyntyisen vapaaherratar Hanna von Bornin kanssa, jonka isä oli vapaaherra J. A. von Born. Heidän poikansa Olof Palme oli johtohenkilönä organisoimassa ruotsalaista prikaatia Suomen sisällissodan alettua. Hän kaatui Tampereen valtauksen aikana, ja hänet haudattiin Sigtunaan. Ruotsin pääministeri Olof Palme oli Sven Palmen pojanpoika. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet