Maria Ohisalo

Maria Karoliina Ohisalo (s. 8. maaliskuuta 1985 Helsinki) on suomalainen poliitikko ja tutkija. Hän toimi Suomen ympäristöministerinä vuosina 2022–2023. Hän toimi Marinin hallituksessa Suomen sisäministerinä vuosina 2019–2021. Ohisalo oli vihreiden puheenjohtajana kesäkuusta 2019 kesäkuuhun 2023,https://www.is.fi/politiikka/art-2000006143765.html ja Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton yhteispuheenjohtajana hän oli vuosina 2013–2014. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän on ollut vuodesta 2017. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hänet valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä. Vuoden 2024 Eurovaaleissa hänet valittiin Euroopan parlamenttiin. == Tausta == Ohisalo syntyi vuonna 1985 Helsingin Vesalaan parikymppisten vanhempien lapseksi. Ohisalo eli varhaislapsuutensa köyhyydessä Helsingin lähiöissä. Yksivuotispäivänsä hän vietti turvakodissa. Vanhemmat olivat vaihtelevasti työttöminä ja pätkätöissä. Isän alkoholiongelma johti lopulta vanhempien eroon. Äiti puolestaan jatkoi opiskelua ja teki samalla töitä iltaisin ja viikonloppuisin. Ohisalo harrasti nuorena jalkapalloa ja yleisurheilua. Ohisalo on pelannut jalkapalloa FC Konnussa ja FC Viikingeissä sekä yleisurheillut Helsingin Kisa-Veikoissa. Aikuisiällä Ohisalo on voittanut palkintoja ratapyöräilyssä. == Ura == Ohisalo valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen urheilulukiosta vuonna 2004 ja valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2011 pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Ohisalo väitteli vuonna 2017 Itä-Suomen yliopistossa yhteiskuntatieteiden laitoksella sosiologiasta tohtoriksi. Kaudella 2014–2017 Ohisalo oli Yhteiskunta-alan korkeakoulutettujen liittovaltuuston jäsen. Ohisalo on tutkinut ruoka-apua ja pitkäaikaisasunnottomuutta Helsingin kaupungin sosiaali- ja terveysviraston alaisuudessa toimivassa pääkaupunkiseudun sosiaalialan osaamiskeskuksessa Soccassa ja ruoka-apua Itä-Suomen yliopistossa sekä toiminut tutkijana Y-säätiöllä. === Poliittinen ura === Hän liittyi vihreiden jäseneksi 2008.Ilari Tapio: ”Vihreiden uusi Super-Maria”, Kainuun Sanomat 15.6.2019, s. A8 Kunnallisvaaleissa 2012 Ohisalo sai Helsingissä 612 ääntä ja valittiin varavaltuutetuksi. Vuonna 2013 hän oli nuorisolautakunnan jäsen ja loppukauden 2014–2017 Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin hallituksen jäsen. Helsingin kaupunginvaltuustoon Ohisalo valittiin vuoden 2017 kuntavaaleissa 4 400 äänellä. Ohisalo toimi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton (ViNO) kansainvälisten asioiden työryhmän puheenjohtajana vuonna 2011. Vuonna 2012 hän oli järjestön hallituksen jäsen ja kansainvälisten asioiden vastaava. Vuonna 2013 hän toimi ViNOn puheenjohtajana yhdessä Veli-Matti Partasen kanssa ja vuonna 2014 Aaro Häkkisen kanssa. Ohisalo on ollut Vihreän liiton sosiaali- ja terveyspoliittisen ohjelmatyöryhmän jäsen 2010–2011. Hän oli vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen vuosina 2013–2015. Kesäkuussa 2015 hänet valittiin puolueen varapuheenjohtajaksi. Ohisalo oli ehdolla vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa ja sai 3 089 ääntä. Hän oli ehdolla myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, sai 4 087 ääntä ja jäi 109 äänen päähän kansanedustajan paikasta. Seurakuntavaaleissa 2010 Ohisalo valittiin Kallion seurakunnan seurakuntaneuvoston jäseneksi, mutta hän erosi tehtävästä muuttaessaan pois alueelta lokakuussa 2011. Kaudella 2015–2018 hän on Helsingin yhteisen kirkkovaltuuston ja Paavalin seurakunnan seurakuntaneuvoston jäsen. Vuonna 2012 Ohisalo toimi ulkoasiainministeriön pohjoismaisen yhteistyön tulevaisuutta pohtineen nuorten työryhmän puheenjohtajana. Hän oli myös Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton hallituksen jäsen vuonna 2012. Ohisalo oli ehdolla vihreiden puheenjohtajaksi vuoden 2017 Tampereen puoluekokousta edeltäneessä jäsenäänestyksessä ja herätti huomiota päästyään tuolloin verrattain tuntemattomana ehdokkaana hyvin lähelle puheenjohtajavaalin toista sijaa kuuden ehdokkaan vaalissa. Ohisalo nimettiin 18. syyskuuta 2018 vihreiden viralliseksi puheenjohtajan sijaiseksi, kun Touko Aalto oli edellisellä viikolla jäänyt sairauslomalle. Sijaisuus päättyi 3. marraskuuta 2018, kun puoluevaltuusto nimesi loppukauden ajaksi Pekka Haaviston puheenjohtajaksi. ==== Kansanedustajaksi ja ministeriksi 2019 ==== Ohisalo asettui ehdolle vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja hänet valittiin kansanedustajaksi Helsingin vaalipiiristä. Ohisalo sai 11 897 ääntä ja oli koko maan seitsemänneksi eniten ääniä saanut naisehdokas. Vihreät päätti kesäkuussa 2019 esittää Ohisaloa Antti Rinteen hallituksen sisäministeriksi. Kesäkuussa 2019 Ohisalo valittiin vihreiden puheenjohtajaksi puoluekokouksessa Porissa. Ohisalo jäi vanhempainvapaalle 19. marraskuuta 2021. Hän aloittaa vanhempainvapaan jälkeen ympäristö- ja ilmastoministerinä. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Ohisalo valittiin uudelleen kansanedustajaksi 6 937 äänellä. Vihreiden kärsittyä vaalitappion Ohisalo ilmoitti, ettei hae jatkokautta puheenjohtajana kesän puoluekokouksessa. == Kritiikki == Ohisalo on kutsunut poliittisia virkanimityksiä ongelmaksi ollessaan vihreiden varapuheenjohtaja. Perussuomalaiset kansanedustajat Ville Tavio ja Wille Rydman kritisoivat hänen ministerinä tehneen poliittisia virkanimityksiä. Ministerinä Ohisalo nosti sisäministeriön kansliapäälliköksi Kirsi Pimiän, joka oli toiminut aiemmin yhdenvertaisuusvaltuutettuna ja vihreiden eduskuntaryhmässä. Nimitys herätti laajaa keskustelua poliittisista virkanimityksistä. Pimiän lisäksi valinnan toiselle kierrokselle ylsivät Suojelupoliisin kokoomustaustainen päällikkö Antti Pelttari ja Rajavartiolaitoksen apulaispäällikkö Markku Hassinen. Pimiän valintaa perusteltiin sillä, että sisäasiainhallinnossa korostuvat erityisesti perus- ja ihmisoikeuksiin liittyvät kysymykset. Hän on aiemmin korostanut haluavansa edistää laajaan turvallisuuskäsitykseen pohjaavaa politiikkaa. Hänen mukaansa Suomen suurin sisäisen turvallisuuden uhka on syrjäytyminen. Entinen professori Olli Mäenpää ja professori Markku Jokisipilä pitivät Pimiän valintaa poliittisena virkanimityksenä. Valittaessa Maahanmuuttoviraston ylijohtajaa Ohisalo nimitti virkaan Joutsenon vastaanottokeskuksen johtajan Jari Kähkösen. Kähkönen ohitti valinnassa muun muassa Maahanmuuttoviraston entisen ylijohtajan Jaana Vuorion. Nimitystä arvostelivat perussuomalaiset kansanedustajat Jussi Halla-aho ja Jani Mäkelä sekä yliopistonlehtori Matti Muukkonen. Valituksi tulleella Kähkösellä ei kuitenkaan ollut puoluetaustaa Vihreässä liitossa. Keskustalainen kansanedustaja Pekka Aitokumpu Ohisaloa kritisoi ymmärtävästä suhtautumisestaan ympäristöliike Elokapinan mielenosoituksia kohtaan. Ohisalo on kommentoinut, ettei hän yksittäisenä poliitikkona voi ottaa kantaa yksittäisiin mielenosoituksiin. Ohisalo sanoi myös, ettei pidä ”hyvänä sitä, että poliitikko menee mielenosoittajia ohjeistamaan tai opastamaan jossain tämänkin kaltaisessa avoimessa demokratiassa, jossa ihmisillä tämä oikeus on”. == Yksityiselämä == Ohisalo avioitui Miika Johanssonin kanssa joulukuussa 2019. Heillä on vuonna 2021 syntynyt tytär. == Kunnianosoituksia == * Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maria Ohisalon verkkosivut Luokka:Nykyiset Suomen europarlamentaarikot Luokka:Nykyiset Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisäministerit Luokka:Suomen ympäristöministerit Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Vihreän liiton puheenjohtajat Luokka:Vihreiden nuorten puheenjohtajat Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vihreän liiton europarlamentaarikot Luokka:Kansanedustajat