EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kavantsaaren kartano

Kavantsaaren kartano () oli Karjalan kannaksella Antrean pitäjän Kavantsaaren kylässä sijainnut rälssitila, joka periytyi jo keskiajalta. Kyseessä oli myös Antrean ainoa historiallinen kartano. Ennen toista maailmansotaa sen pinta-ala oli yli 2 500 hehtaaria, josta peltoa oli 250 hehtaaria. Kartanon viimeinen päärakennus oli peräisin 1700-luvun alkupuolelta, mutta nykyään sen rakennuksista ei ole enää nähtävissä juurikaan mitään jäänteitä. == Historia == Kartanon ensimmäinen tunnettu omistaja oli 1500-luvun puolivälissä Viipurin linnan päällikkönä toiminut Maunu Niilonpoika (Måns Nilsson till Ahtis, k. 1560), joka osti tilan vapaaksi vuonna 1556. Hänen jouduttuaan kuninkaan epäsuosioon, kartano siirtyi kruunun omistukseen, kunnes Eerik XIV antoi sen vuonna 1562 käskynhaltija Bertil Göransson Mjöhundille. Hänen jälkeensä kartano kuului Stubben, Skalmin ja Tauben suvuille. Vuonna 1658 kartanon omistajaksi tuli Hämeen omistuksensa Kavantsaareen vaihtanut Henrik Rehbinder. Ruotsin ajan loppupuolella Kavantsaari kuului jälleen kruunulle ja kun Vanha Suomi vuonna 1721 siirtyi Venäjän keisarikunnalle, annettiin kartano vuonna 1726 lahjoitusmaana kapteeni Ivan Menšoi Šuvaloville. Hänen poikansa Ivan Šuvalovin kuoleman jälkeen kartanon osti perikunnalta vuonna 1803 myöhemmin aateloitu venäläinen kauppaneuvos Aleksandr Olhin, joka kuoltua 1815 kartano myytiin edelleen marsalkka C. G. E. Mannerheimin isoisälle Carl Gustaf Mannerheimille. Thesleffien haltuun Kavantsaari siirtyi 1848, jolloin sen osti kenraalimajuri A. A. Thesleff. Viimeinen omistaja oli hänen pojanpoikansa Nikolai Julius Thesleff, jonka aikana kartanosta itsenäistyi 24 torppaa ja 12 muuta maatilaa. Vuoden 1906 torpparilakkojen yhteydessä Kavantsaari oli Mäntsälän Sälinkään kartanon jälkeen toinen paikka, jossa lakkoja syntyi. Vuoden 1918 sisällissodan aikana kartanon päärakennuksessa toimi punaisten Antrean rintaman esikunta ja jatkosodan aikana IV armeijakunnan komentopaikka, kunnes kartano ilmeisesti tuhoutui Kannaksen suurhyökkäyksessä 1944. == Lähteet == Luokka:Antrea Luokka:Suomen kartanot
Pokémon Ranger (täsmennyssivu)

Pokémon Ranger voi tarkoittaa: * Pokémon Ranger, vuoden 2006 videopeli * Pokémon Ranger and the Temple of the Sea, vuoden 2006 elokuva * Pokémon Ranger: Shadows of Almia, vuoden 2008 videopeli * Pokémon Ranger: Guardian Signs, vuoden 2010 videopeli
Somme (joki)

Somme on joki Pohjois-Ranskassa Picardiessa. Sommen departementti on saanut nimensä joen mukaan. Joki on 245 kilometriä pitkä, ja se saa alkunsa Saint- Quentinin läheltä Fonsommesta ja laskee Englannin kanaaliin Sommenlahdessa.Britannica.com Joki mainitaan erityisesti vuonna 1916 käydyn ensimmäiseen maailmansotaan kuuluvan Sommen taistelun yhteydessä, mutta sen lähistöllä on sattunut useita historiallisia muitakin tapahtumia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan joet Luokka:Somme
Leimgruber–Batcho-indolisynteesi

Leimgruber–Batcho-indolisynteesi tai Batcho–Leimgruber-indolisynteesi on kemiallinen reaktio, jossa muodostuu indoli tai sen johdannainen lähtien o-nitrotolueenista tai sen johdannaisesta sekä dimetyyliformamidistä sekä pyrrolidiinistä. Reaktion esittelivät ensimmäisen kerran Willy Leimgruber ja Andy Batcho orgaanisen kemian konferenssissa vuonna 1971 ja se on nimetty heidän mukaansa. Menetelmä on yksi yleisimmin käytetyistä indolijohdannaisten valmistustavoista.Richard J. Sundberg :Indole, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 5.12.2016 ==Reagenssit ja mekanismi== Leimgruber–Batcho-indolisynteesi tapahtuu useille o-nitrotolueenin johdannaisille. Asetaalina reaktiossa käytetään tyypillisimmin dimetyyliformamidin dietyyli- tai dimetyyliasetaaleja. Lisäksi reaktiossa käytetään usein amiiniemästä esimerkiksi pyrrolidiiniä, piperidiiniä tai trietyyliamiinia, jotka tekevät välivaiheena esiintyvän enamiinin reaktiivisemmaksi. Lisäksi reaktiossa tarvitaan pelkistin, jonka voidaan käyttää esimerkiksi vetyä palladiumin toimiessa katalyyttinä, rauta etikkahappoisessa liuoksessa, titaani(III)kloridia, sinkkiä vetykloridipitoisessa liuoksessa tai hydratsiinia ja Raney-nikkeliä. Leimgruber–Batcho-indolisynteesin mekanismin ensimmäisessä vaiheessa dimetyyliformamidin asetaali hajoaa muodostaen iminiumionin. Asetaalin hajoamisessa muodostuva alkoksidi-ioni deprotonoi yhden o-nitrotolueenin metyyliryhmän happamista protonoista, jolloin siitä muodostuu karbanioni. Tämä karbanioni reagoi iminiumionin kanssa additioreaktiolla, jolloin muodostuu hemiaminaalieetteri. Tämä hajoaa metoksidi-ionien vaikutuksesta imiiniksi, joka tautomerisoituu enamiiniksi. Tämä o-nitroenamiini pelkistetään, jolloin nitroryhmä pelkistyy aminoryhmäksi. Happamissa olosuhteissa muodostuva välituote syklisoituu indolijohdannaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset reaktiot
Catharina Zühlke

Catharina Zühlke (taiteilija­nimeltään Zühlke) on suomalainen laulaja, joka osallistui Suomen Idolsin 7. tuotanto­kaudelle sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle. Zühlke osallistui Suomen euro­viisu­karsintaan vuoden 2017 Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleella ”Perfect Villain” sijoittuen kilpailussa toiseksi. Vuonna 2020 hän kilpaili Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleella ”Eternity” sijoittuen viidenneksi. == Diskografia == ;EP-levyt * * ;Singlet * * * * * (Uuden Musiikin Kilpailu, 2. sija.) * (Jore Marja­ranta) * * * * ;Kappaleet * ”Eternity” (2020) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Reima Kellokoski

Repe Misanthrope (oik. Reima Kellokoski, s. 8. elokuuta 1974)Encyclopaedia Metallum: Artists – Reima Kellokoski on suomalainen metallimusiikin rumpali, joka tunnetaan parhaiten black metal -yhtye Impaled Nazarenesta. Misanthrope on soittanut myös yhtyeissä Belial, Draugnim, The Rocking Dildos, Shadow Cut, Survivors Zero sekä Plan-E. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vrije Universiteit Amsterdam

Vrije Universiteit Amsterdam (Amsterdamin vapaa yliopisto, lyhenne VU) on Amsterdamin kaupungissa, Alankomaissa sijaitseva yliopisto. VU on toinen kahdesta kaupungissa sijaitsevasta suuresta monitieteisestä julkisrahoitteisesta yliopistosta yhdessä Amsterdamin yliopiston kanssa. Amsterdamin vapaan yliopiston on perustanut vuonna 1880 joukko reformoituja kristittyjä johtajanaan myöhemmin Alankomaiden pääministerinä toiminut Abraham Kuyper. Perustajat loivat kirkkoon ja valtioon nähden itsenäisen yliopiston, johon viittaa yliopiston nimessä oleva sana "vapaa". Yliopisto oli aluksi avoin ainoastaan kalvinisteille, jotka myös rahoittivat yliopistoa. Myöhemmin 1960-luvulta alkaen yliopisto siirtyi maan muiden yliopistojen tavoin pääasiassa valtiorahoitteiseksi. Yliopiston huomionarvoisia alumneja ovat muun muassa Jan Peter Balkenende, Herman Dooyewerd, Ellen van Dijk ja Pim Fortuyn. == Ranking-listasijoitukset == Vuoden 2018 QS World University Ranking -yliopistovertailussa VU sijoittui sijalla 218. Sijoitus oli toiseksi heikoin kaikista listauksessa huomioiduista Alankomaiden yliopistoista, joista taakse jäi ainoastaan Tilburgin yliopisto. Times Higher Education -lehden vuoden 2018 rankingissa VU sijoittui maailman yliopistoista sijalle 165, joka oli Alankomaiden yliopistojen joukossa kolmanneksi heikoin sijoitus Tilburgin ja Twenten yliopistojen edellä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Yliopiston kotisivut Luokka:Alankomaiden yliopistot Luokka:Amsterdam
Linjanvetoa

Linjanvetoa oli Yleisradion vuosina 1971–1974 lähettämä television keskusteluohjelmasarja, jossa suomalaisten puolueiden edustajat keskustelivat ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä. Ohjelman tekijöitä vaihtuvine tehtävänimikkeineen olivat Leo Hokkanen, Pekka Holopainen, Tauno Jarva, Leena Lohtander, Seppo Heikki Salonen, Hannu Vilpponen ja Arne Wessberg. ==Ohjelmien aiheita== Lähde: Linjanvetoa, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Haettu 5.12.2016. *28.11.1971: lasten päivähoito ja asuntokustannukset *12.12.1971: naiskansanedustajat keskustelevat *16.1.1972: hintasäännöstely *12.3.1972: vakauttamisvuosien sosiaalipaketti *9.4.1972: Suomen perustuslakiuudistus * 7.5.1972: toimiva suhdannetasausjärjestelmä Suomeen *4.6.1972: Suomen liittyminen EEC:hen, vähemmistöhallitus ja presidentin uudelleenvalitseminen *8.10.1972: kunnallisvaalien tulokset * 29.10.1972: kenellä on vastuu rappioalkoholisteista? *26.11.1972: SDP:n, SKDL:n, SKL:n, TPSL:n ja SYP:n edustajat keskustelevat ajankohtaisista poliittisista kysymyksistä *18.9.1973: taloudelliset suojalait *14.10.1973: perhepolitiikka * 11.11.1973: maapolitiikka *9.12.1973: Puolueiden sisäinen oppositio *20.1.1974: oikeiston rajat vasemmalla ja oikealla *7.4.1974: keskustelu YYA- sopimuksesta sen 26-vuotispäivän johdosta. Katselijat esittävät kysymyksiä puhelimitse. *12.5.1974: Yleisradio. ==Lähteet== Luokka:1970-luvun televisiosarjat Luokka:Ylen tuottamat televisio-ohjelmat Luokka:Suomalaiset keskusteluohjelmat
DJ Beat Records Scandinavia

DJ Beat Records Scandinavia on norjalainen tanssimusiikin julkaisuun sekä jakeluun erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Dag Krogsvold. Se perustettiin vuonna 2000. Yhtiö julkaisee vuosittain sen edustamiin musiikkilajeihin perustuvia kokoelmalevyjä, muun muassa Hard Dance Mania, Hard Dance Radio ja Summer Dance Mania. Nykyään suurin osa levyistä ovat digitaalisia. ==Yhtiön edustamia levymerkkejä== * Munix Music * Aqualoop Records * Central Stage of Music * Mental Madness Records * Global Airbeatz * Cuepoint Records ==Aiheesta muualla== * DJ Beat Recordsin kotisivut Luokka:Norjalaiset levy-yhtiöt
Puumalan lautamiehentalo

Puumalan lautamiehentalo on Kaustisella Perhonjoen rannalla sijaitseva vanha julkinen rakennus ja kulttuuriympäristö. Se lienee rakennettu 1750-luvulla Kokkola–Lintulahti-maantien varteen. Talon asukkaat olivat Puumala-sukuisia. Taloryhmän lähellä oli Piiskausmänty, joka kuitenkin kaatui vuonna 2002. Talossa on pidetty käräjiä, toiminut myös kansakoulu ja säästöpankki. Siellä on suoritettu myös sotaväenottoja. Talo siirtyi Syöpäsäätiölle testamentilla vuonna 2000, ja nykyinen omistaja Kyläsavut ry on sitä sittemmin ryhtynyt talkoilla kunnostamaan ja ylläpitämään. == Lähteet == Luokka:Kaustisen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Tony Salerno (mafioso)

Anthony ”Tony” Salerno (15. elokuuta 1911 Manhattan, New York – 27. heinäkuuta 1992 Springfield, Missouri), tunnettiin lempinimellä ”Fat Tony”, oli amerikanitalialainen mafioso. Hän oli Genovesen mafiaperheen pomo vuosina 1981–1986, ja kuului koko Yhdysvaltojen mafiaperheitä johtaneeseen "komissioon". Salerno tuomittiin vuonna 1986 kymmenen viikkoa kestäneessä oikeudenkäynnissä järjestäytyneestä rikollisuudesta sadaksi vuodeksi vankeuteen. Vuonna 1988 toisessa oikeudenkäynnissä hän sai vielä 70 vuoden tuomion liittyen Manhattanin betonirakentamisen laittomaan hallitsemiseen, kiristykseen ja lahjontaan. Häneen perustuu tunnettu Simpsonit-televisiosarjan hahmo Fat Tony. == Lähteet == Luokka:Amerikanitalialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Legacy of the Catacombs

__NOTOC__ Legacy of the Catacombs on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Nilen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 10. heinäkuuta 2007 levymerkillä Relapse Records. Albumin kansikuvan on toteuttanut Wes Benscoter.Encyclopaedia Metallum: Nile – Legacy of the Catacombs (Lineup, other staff) == Vastaanotto == Imperiumin Serpent antoi albumille arvosanan 8.5/10, ja sanoi levyä hyväsoundiseksi sekä DVD:n tuovan julkaisulle lisäarvoa, ja suositteli sitä lähinnä yhtyeeseen tutustuville. == Kappaleet == === CD === # # # # # # # # # # # # === CD 2 (DVD) === # # # == Arvostelut == * Imperiumi.net: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 kokoelma-albumit Luokka:Nilen albumit
Haulerman

Haulerman on Turussa toimiva vuonna 2015 perustettu pk-yritys, joka valmistaa eri kokoluokan kuormanostimia hyötyajoneuvojen, kuten pakettiautojen tavaratilaan. Mallistoon kuuluu kolmen eri painoluokan nostinta: Haulerman 130M, Haulerman 260M sekä Haulerman 520M, joissa mallinimi kertoo nostettavissa olevan massan määrän. Yrityksen toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana toimii yrityksen perustaja Raimo Kiviniemi. == Haulerman- kuormanostin == Haulerman on kuormanostin, jonka toimintaperiaate on yksinkertainen. Minkä tahansa auton kuormatilan katon rajaan integroitavassa nostimessa on teräsrakenteinen puomi, joka työntyy sähkömoottorin avustuksella lähes 2 metriä ajoneuvon takareunan ulkopuolelle. Tätä puomia pitkin kulkee sähkömoottorilla liikkuva kelkka, jossa on sähkötoiminen vinssi, jolla varsinainen kuorman nosto tapahtuu. Kuorman nostamisen jälkeen lasti siirretään sähkömoottorien avulla auton tavaratilaan. Nostinta ohjataan langattomalla kauko-ohjaimella, joka muutoin kuin käytön aikana säilyy omassa telineessään. Haulerman-kuormanostin on kokonaan sähkökäyttöinen ja saa virtansa suoraan auton akusta, joten mitään ylimääräistä virrantuottoa ei autoon tarvitse asentaa. == Käyttötarkoitus == Haulerman- teleskooppipuominostinta voi käyttää hyvinkin erilaisiin nostotarpeisiin, sillä vinssin köyden päässä riippuu yleiskäyttöinen koukku. Koukkuun voi kiinnittää tarvitsemansa nostoapuvälineen, kuten kuormaliinat, nostohaarukan kuormalavan nostamista varten, magneetti kaivonkansia varten, tai tynnyritarraimen tynnyreiden nostamista varten. Erona esim. paketti- tai kuorma-autoon asennettavaan takalaitanostimeen verrattuna teleskooppipuominostimella on mahdollista liikutella kuormaa myös tavaratilan sisällä, jolloin lastattavan kuorman ei tarvitse olla erikseen liikuteltavissa. Koska Haulerman-kuormanostimen nostokyky perustuu yksinkertaiseen sähkötoimiseen nostovinssiin, voi sillä nostaa myös esineitä noin 10m syvyydestä maan pinnan altakin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Haulerman.com Luokka:Nosturit
Eltel Networks

Eltel Networks, lyhyesti Eltel, on pohjoismaissa toimiva yritys, joka rakentaa ja huoltaa sähkö- ja viestintäverkkoja. Eltelin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa, ja sen osakkeella käydään kauppaa Tukholman pörssissä. Yritys esimerkiksi asentaa etäluettavia sähkömittareita ja rakentaa maanalaisia sähkönsiirtoverkkoja. Eltelillä oli vuoden 2020 lopussa 5 449 työntekijää. Eltel perustettiin vuonna 2001, kun sijoitusyhtiö Capman osti Fortumilta sähkö- ja viestintäverkkojen rakentamisen sekä rautateiden sähköistämisen liiketoiminnan. Vuonna 2004 Capman myi Eltelin 190 miljoonalla eurolla ruotsalaiselle sijoitusyhtiölle Industri Kapitalille, joka yhdisti Elteliin ruotsalaisen televerkkoja rakentavan Swedia Networksin. Eltel laajensi toimintaansa yritysostoilla ja levittäytyi Baltiaan ja Puolaan. Vuonna 2007 Eltel vaihtoi taas omistajaa, kun Industri Kapital myi sen pääomasijoitusyhtiö 3i:lle. Helmikuussa 2015 Eltel listautui Tukholman pörssiin. Vuonna 2014 Kilpailu- ja kuluttajavirasto vaati Elteliä maksamaan 35 miljoonan euron sakon kartellista. Viraston mukaan Eltel ja sen kilpailija Empower olivat sopineet voimajohtojen suunnittelu- ja rakentamisurakoiden hinnoista ja urakoiden jakautumisesta vuosina 2004–2011. Vuonna 2016 Markkinaoikeus hylkäsi vaateen vanhentuneena, koska virasto ei pystynyt todistamaan, että kartelli olisi jatkunut vuoden 2007 jälkeen. Vuosina 2016 ja 2017 Eltel joutui vaikeuksiin. Yhtiö antoi useita tulosvaroituksia epäonnistuneiden projektien vuoksi. Toimitusjohtaja Axel Hjärne ja hallituksen puheenjohtaja Ulf Lundahl erosivat. Yhtiökokous ei myöntänyt vastuuvapautta Hjärnelle eikä entiselle hallituksen puheenjohtajalle Gerard Mohrille. Eltel keräsi osakeannilla sijoittajilta 150 miljoonaa euroa lisää rahoitusta. Yhtiö alkoi luopua ydinliiketoiminnan ulkopuolisista toiminnoista ja myi toimintojaan muun muassa Virossa ja Liettuassa. Vuonna 2020 Eltel teki taas voitollisen tuloksen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset teollisuusyritykset Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt
Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (Chaniá)

Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (, myös Παναγία Τριμάρτυρη, Panagía Trimártyri) eli Chanián katedraali (Μητροπολιτικός Ναός Χανίων, Mitropolitikós Naós Chaníon) on ortodoksinen kirkko Chanián kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Kydonían ja Apokóronaksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle sekä ”Kolmen marttyyrin Neitsyt Marialle”. Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin venetsialaisvallan aikana 1300-luvulla. Osmanivallan alettua vuonna 1645 se muutettiin saippuatehtaaksi. Paikallisen legendan mukaan turkkilaiset palauttivat erään ihmeen seurauksena paikan takaisin kirkkokäyttöön. Paikalle rakennettiin uusi kirkko eli nykyinen katedraali, joka valmistui vuonna 1860. Kirkko vaurioitui Kreetan kapinan aikaan vuonna 1897. Tämän jälkeen kirkko kunnostettiin Venäjän keisarin rahallisella tuella. Samalla siihen rakennettiin kellotorni. Kirkko vaurioitui myös Chanián pommituksissa vuoden 1941 toukokuussa. Katedraali sijaitsee Chanián vanhassa kaupungissa Plateía Athinagóra -aukion itälaidalla. Kirkko on kolmilaivainen, ja näistä laivoista keskimmäinen on omistettu koko kirkon nimen mukaisesti Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Tämän johdosta kirkko myös juhlii tapahtuman muistopäivänä 21. marraskuuta. Pohjoinen laiva puolestaan on omistettu Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos) ja eteläinen laiva kolmelle hierarkille (Treis Ierárches). Kirkon arkkitehtuurissa on paljon venetsialaisia vaikutteita. Kirkon lähellä sijaitsee muun muassa Chanián arkeologinen museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan ortodoksiset katedraalit
Elävöittävän lähteen katedraali

Elävöittävän lähteen katedraali () on ortodoksinen kirkko Náxoksen kaupungissa Náxoksen saarella Kreikassa. Se on Paronaxían hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marialle "Elävöittävälle lähteelle" (Zoodóchos Pigí). Katedraali on rakennettu vuosina 1780–1787. Se sijaitsee Náxoksen kaupungin pohjoisosassa Gróttaksi kutsutulla alueella. Kirkkorakennus edustaa valkoista kykladista arkkitehtuuria. Katedraalin paikalla oli varhaisempi samanniminen kirkko, ja sen rakentamisessa on käytetty sekä tämän kirkon että lähialueen antiikin aikaisten rakennusten osia. Kirkon pylväiden sanotaan olevan peräisin Deloksen saaren antiikin aikaista rakennuksista. Sisältä kirkko on koristeltu seinämaalauksilla Katedraalin aukiolla ja sen alla sijaitsee Gróttan arkeologinen kohde ja museo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan ortodoksiset katedraalit Luokka:Náxos (kaupunki)
Pyhän Dionysioksen kirkko (Zákynthos)

Pyhän Dionysioksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Zákynthoksen kaupungissa Zákynthoksen saarella Kreikassa. Se on omistettu Zákynthoksen suojelyspyhälle Pyhälle Dionysiokselle, joka oli kotoisin saarelta. Kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1925 ja se valmistui vuonna 1948. Se korvasi tuolloin aiemman, maanjäristyksessä vuonna 1893 tuhoutuneen kirkon. Uusi kirkko pyrittiin rakentamaan maanjäristykset kestäväksi, ja se selvisikin vuoden 1953 suuresta maanjäristyksestä suhteellisen pienin vaurioin. Kirkko on kooltaan kaupungin suurin. Arkkitehtuuriltaan se on basilikakirkko. Kirkossa on noin 40 metriä korkea kellotorni, joka on yöaikaan voimakkaasti valaistu. Torni on saanut vaikutteita Venetsian Pyhän Markuksen kellotornista. Kirkossa säilytetään Pyhän Dionysioksen pyhäinjäännöksiä. Kirkko juhlii pyhimyksen muistopäivinä 24. elokuuta ja 17. joulukuuta. Suuresta koostaan huolimatta kirkko ei ole Zákynthoksen ja Strofadien hiippakunnan katedraali eli piispanistuin, vaikka siihen usein sellaisena viitataankin. Katedraalina toimii kaupungin Pyhän Nikolaoksen kirkko (Ágios Nikólaos ton Xénon). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kirkot Luokka:Zákynthos
Pyhän Kolminaisuuden katedraali (Pireus)

Pyhän Kolminaisuuden katedraali (; myös Pireuksen katedraali) on ortodoksinen kirkko Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se on Pireuksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle. Ensimmäinen paikalla ollut kirkko rakennettiin vuosina 1839–1845. Se tuhoutui, kun liittoutuneet pommittivat Pireuksen satamaa 11. tammikuuta 1944. Heti tämän jälkeen rakennettiin väliaikainen kirkko, joka oli käytössä 12 vuotta. Uuden katedraalin rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se otettiin käyttöön 17. toukokuuta 1964, vaikka valmistuikin lopullisesti vasta myöhemmin. Kirkko sijaitsee Pireuksen keskustassa kahden keskeisen kadun kulmauksessa, aivan sataman laidalla. Kirkkorakennus edustaa uusbysanttilaista arkkitehtuuria. Kirkossa on kellotorni sekä suuri kupoli, jota tukevat holvaukset sekä kahdeksan suurta kaarta. Ikonostaasi on tehty marmorista. Kirkon ikonit edustavat makedonialaista ja kreetalaista koulukuntaa. Kirkon sisätilojen pinta-ala on 835 neliömetriä ja sisälle mahtuu yli 3 000 henkeä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ιερός Καθεδρικός Μητροπολιτικός Ναός Αγίας Τριάδος Πειραιώς. Luokka:Kreikan ortodoksiset katedraalit Luokka:Pireus
Pyhän Nektarioksen kirkko

Pyhän Nektarioksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Aíginan saarella Kreikassa. Se on omistettu Pyhälle Nektarios Aiginalaiselle (Eginalaiselle). Kirkon paikalla oli bysanttilaisella ajalla Elävöittävän lähteen (Zoodóchos Pigí) luostari. Pyhä Nektarios kunnosti sen vuonna 1904 Pyhän Kolminaisuuden luostariksi. Hän kuoli vuonna 1920 ja hänet julistettiin pyhäksi vuonna 1961. Nektoriokselle omistetun kirkon rakentaminen alkoi vuonna 1973 ja se otettiin käyttöön toukokuussa 1994. Kirkko on osa luostaria, joka tunnetaan nykyisin Pyhän Nektarioksen ja Pyhän Kolminaisuuden luostarina. Kirkko ja luostari sijaitsevat Kontóksen kylässä saaren keskiosissa, noin kuusi kilometriä itään Aíginan kaupungista. Kirkko on yksi Kreikan suurimpia. Se koostuu oikeastaan kahdesta kirkosta, maanpäällisestä ja maanalaisesta. Kummankin pinta-ala on noin 635 neliömetriä. Lisäksi on kaksi naisille varattua tilaa pinta-alaltaan 560 neliömetriä. Kirkossa on kaksi kellotornia, joiden korkeudet ovat 42 ja 27 metriä, sekä suuri kupoli. Kirkon sisälle mahtuu noin 9 000 henkeä. Kirkossa säilytetään Pyhän Nektarioksen pyhäinjäännöstä. Luostarin muut rakennukset sijaitsevat heti kirkon pohjoispuolella. Luostari ja kirkko ovat suosittuja pyhiinvaelluskohteita, erityisesti niiden juhlapäivänä 9. marraskuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aígina Luokka:Kreikan kirkot
Pyhän Nikolaoksen kirkko (Sýros)

Pyhän Nikolaoksen kirkko () on ortodoksinen kirkko Ermoúpolin kaupungissa Sýroksen saarella Kreikassa. Kirkon suunnittelu alkoi vuonna 1841. Suunnitteluun ottivat osaa monet arkkitehdit. Pääarkkitehtina toimi G. Metaxás. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1849 ja kirkko otettiin käyttöön vuonna 1870. Kirkko on omistettu Ermoúpolin suojeluspyhälle, Pyhälle Nikolaokselle. Kirkko sijaitsee Ermoúpolin keskustan koillispuolella. Kirkkorakennus on ristinmuotoinen basilika, jossa on kaksi kellotornia ja kupoli. Sisältä kirkko jakaantuu kolmeen laivaan. Kirkkoa koristavat marmoriset korinttilaistyyliset pylväät. Myös ikonostaasi on marmorinen. Rakentamisessa ja koristelussa on käytetty muun muassa Pentéli-vuoren marmoria sekä italialaista marmoria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ermoúpoli Luokka:Kreikan kirkot
Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali (Réthymno)

Neitsyt Marian temppeliintuomisen katedraali () eli Megáli Panagía (Μεγάλη Παναγία, ”Suuri Neitsyt Maria”) eli Réthymnon katedraali (Μητροπολιτικός Ναός Ρεθύμνου, Mitropolitikós Naós Rethýmnou) on ortodoksinen kirkko Réthymnon kaupungissa Kreetan saarella Kreikassa. Se on Kreetan kirkon Réthymnon ja Avlopótamoksen hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle. Katedraalin paikalla on ollut pienempi kirkko jo venetsialaisvallan aikana. Katedraalin rakentaminen aloitettiin vuonna 1844 ja se valmistui vuonna 1856. Kirkko kärsi suuria vaurioita pommituksissa toisessa maailmansodassa, minkä vuoksi se purettiin vuonna 1956 ja rakennettiin uudelleen 1960-luvulla. Kirkon kellotorni on rakennettu vuonna 1899. Katedraali sijaitsee Réthymnon vanhassa kaupungissa. Kirkko on arkkitehtuuriltaan kolmilaivainen basilika. Sen pituus on 32,5 metriä, leveys 13,3 metriä ja korkeus kellotornia lukuun ottamatta 16 metriä. Kellotornin korkeus on 23,3 metriä. Kirkon keskimmäinen laiva on omistettu koko kirkon nimen mukaisesti Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Pohjoinen laiva on puolestaan omistettu kolmelle hierarkille (Treis Ierárches) ja eteläinen laiva pyhille apostoleille (Ágioi Apóstoloi). Kirkon ympärillä on katedraalin aukio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan ortodoksiset katedraalit Luokka:Réthymno
Vapahtajan temppeliintuomisen katedraali (Firá)

Vapahtajan temppeliintuomisen katedraali () on ortodoksinen kirkko Firán kaupungissa Thíran saarella Santorínin saariryhmässä Kreikassa. Se on Thíran, Amorgóksen ja saarten hiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Katedraali on omistettu Jeesuksen temppeliintuomiselle. pienoiskuva|vasen|upright=0.95|Katedraalia sisältä. Katedraali on rakennettu alun perin vuonna 1827. Se vaurioitui pahoin vuoden 1956 maanjäristyksessä ja rakennettiin uudelleen tämän jälkeen. Kirkko sijaitsee Firán keskustassa lähellä Esihistoriallisen Theran museota. Sisältä kirkko on koristeltu paikallisen Christóforos Asimíksen tekemillä seinämaalauksilla. Firássa on myös katolinen Johannes Kastajan katedraali. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Firá Luokka:Kreikan ortodoksiset katedraalit
Dar Salim

Dar Salim (s. 18. elokuuta 1977 Bagdad) on tanskalainen näyttelijä. == Ennen uraa == Dar Salim syntyi Irakissa, josta hän kuusivuotiaana perheineen pakeni Saddam Husseinin hallintoa Tanskaan. He asuivat Kööpenhaminassa Amagerin lähiössä. Salimin oli vaikea sopeutua tanskalaisten joukkoon. 13-vuotiaana hän liittyi karateseuraan, ja 16-vuotiaana hän oli siinä jo ikäluokkansa parhaita. Karatemenestyksestä Salimin elämä pääsi raiteilleen. Lukion jälkeen hän työskenteli turistioppaana ja kuninkaallisessa henkikaartissa Amalienborgin linnassa. Sitten hän valmistui lentäjäksi, mutta terrori-iskut World Trade Centeriin vuonna 2001 vähensivät lentäjien työmahdollisuuksia, ja hän lähti merille, ensin kalastusalukselle ja sitten laivakokiksi. ==Näyttelijänä== 2000-luvun alussa Salim sai ensimmäisen televisioroolin taksikuskina sarjassa Forsvar (Puolustus, 2003). Samoihin aikoihin hän sai myös lentäjän paikan, ja lentojen välissä hän kävi näyttelijäkursseilla New Yorkissa ja Lontoossa. Sitten hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvassa Gå med fred, Jamil (2008). Elokuva kertoo sunni- ja šiiamuslimien välisestä verikostosta. Salim näytteli elokuvassa pääroolin, mistä hän oli ehdokkaana Bodil Awards -palkinnon parhaan miesnäyttelijän palkinnon saajaksiEkkofilm. Televisiosarjassa Dicte hänellä oli Bo Skytten rooli, ja hän alkoi saada enemmän tunnettuutta. Televisiosarja Borgen (Vallan linnake), jossa hän esitti hallituksen ympäristöministeriä, vihreiden puheenjohtajaa Amir Divania, nosti hänet vihdoin vuonna 2010 suuren yleisön tietoisuuteen. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuva=== * Gå med fred, Jamil (2008) * Submarino (2010) ===Televisio=== * Forsvar (2003) * Borgen (2010) (Vallan linnake) * Dicte (2013, 2014, 2016) * Game of Thrones (2011) * Bron/Broen (2013) (Silta) * Springfloden (2016) (Nousuvesi) * Kriger (2018) (Soturi) * Guy Ritchie's The Covenant (2023) == Lähteet== Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quicksand (Ted Cursonin albumi)

Quicksand, on yhdysvaltalaisen trumpetisti Ted Cursonin vuonna 1974 tai 1976 lähteestä riippuen julkaistu albumi.Ted Curson discography Viitattu 5.12.2016Fitzgerald, M., Ted Curson leader entry, Viitattu 5.12.2016 == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Kokoonpano == * Ted Curson – trumpetti, piccolotrumpetti * Robin Kenyatta – alttosaksofoni, sopraanosaksofoni * Nick Brignola – baritonisaksofoni, tenorisaksofoni, saxello * Kenny Barron – piano, sähköpiano * Herb Bushler – kontrabasso, bassokitara * Albert Heath – rummut * Butch Curson – rummut, lyömäsoittimet * Lawrence Killian – conga, bell tree * Chicky Johnson – bongot, timbaalit == Lähteet == * Quicksand discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1974 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Jari Valo

Jari Valo (s. 1961) on suomalainen viulisti. Hän on vuodesta 1994 toiminut Radion sinfoniaorkesterin vuorottelevana ensimmäisenä konserttimestarina.Vuoden 2015 ulkokaustislainen on Jari Valo, Finland Festivals 9.7.2015. Viitattu 5.12.2016.Jari Valo, Yleisradio 28.02.2011. Viitattu 5.12.2016. Jari valo alkoi soittaa viulua viisivuotiaana pikkupelimannina kotikuntansa Kaustisen kansanmusiikkipitoisessa ympäristössä. Hän opiskeli ensin Keski-Pohjanmaan musiikkiopistossa Juha Kankaan ja Mauno Järvelän johdolla, ja siirtyi vuonna 1978 Sibelius-Akatemiaan opiskelemaan Ari Angervon johdolla. Hän suoritti diplomitutkinnon vuonna 1982 ja piti seuraavana vuonna ensikonserttinsa Helsingissä. Vuonna 1985 Valo voitti Kuopion viulukilpailun. Jari Valo toimi Keski-Pohjanmaan kamariorkesterin konserttimestarina sen perustamisesta 1972 lähtien vuoteen 1994, jolloin hän siirtyi Radion sinfoniaorkesteriin. Valo työskentelee orkesterityön ohella myös viulusolistina ja kamarimuusikkona. Hän opettaa viulunsoittoa Sibelius- Akatemiassa. Hän on levyttänyt muun muassa Jean Sibeliuksen, Pehr Henrik Nordgrenin ja Anders Eliassonin viulu- ja kamarimusiikkiteoksia. Hän on tehnyt myös paljon radionauhoituksia Yleisradiolle. Vuosina 1991–1995 ja 2003–2006 Jari Valo toimi Kaustisen Kamarimusiikkiviikon taiteellisena johtajana.Jari Valo Kaustisen ka­ma­ri­musiik­ki­vii­kon johtoon, Kaleva 24.4.2003. Viitattu 5.12.2016. Jari Valon instrumentti on Testore vuodelta 1764. Syyskuussa 2016 Jari Valo juhlisti 50-vuotista taiteilijanuraansa kamarimusiikkikonsertilla Helsingin Musiikkitalossa.Jari Valo juhlii 50-vuotista uraansa kamarimusiikkikonsertissa 25.9., RSO Twitterissä 23.9.2016. Viitattu 5.12.2016. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Konserttimestarit
Sateenkaaren tällä puolen

Sateenkaaren tällä puolen on rockyhtye Dawsonin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1982. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Veli Kuijala – laulu * Erkki Huru – kitara * Petteri Hätinen – kitara * Reijo Sippola – basso, laulu * Reijo Savimäki – rummut, laulu == Tiedot == * tuotanto: Unto Torniainen ja Tommi Liuhala * äänitys: Jari Laasanen RM-STUDIO Kokkola, Syksy 81 * miksaus: Jari Laasanen/Tommi Liuhala RM-STUDIO * kaiverrus: Pentti Hohtio ja Tommi Liuhala, FINNVOX * takakannen kuva: R Korolainen * kansi: Vesa Lempiäinen * ©1982 Scandia Musiikki Oy/HI-HAT == Lähteet == * Sateenkaaren tällä puolen kansalliskirjasto.finna.fi -sivustolla Luokka:Vuoden 1982 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset hard rock -albumit Luokka:Tommi Liuhalan tuottamat albumit
Pekka Tuomi

Pekka Tuomi on Luhangassa asuva, alkujaan Oulusta lähtöisin oleva tuottaja, säveltäjä ja lauluntekijä. Hän on soittanut esimerkiksi Litku Klemetin sekä Moses Hazy, G-ODD ja Bird Cherry -yhtyeissä. Soittimista Tuomi taitaa muun muassa saksofonin ja kitaran. Tuomen aviopuoliso on muusikko Litku Klemetti. == Diskografia == === Sooloalbumit === * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.luovarecords.com/ * http://www.facebook.com/pekkatuomimusiikki/ Luokka: Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Taylor Spreitler

Taylor Danielle Spreitler (s. 23. lokakuuta 1993 Hattiesburg, Mississippi, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa Päivien viemää Mia McCormickin roolissa ja sarjassa Melissa ja Joey Lennox Scanlonin roolissa. == Ura == Uransa alussa Spreitler oli mallina muun muassa Jifin, Hessin ja Chuck E. Cheese’sin mainoksissa. Vuonna 2009 Spreitler solmi kolmivuotisen sopimuksen NBC:n kanssa Mia McCormickin roolista Päivien viemää -sarjassa. Tuon jälkeen hän siirtyi ABC Familyn (nyk. Freeform) Melissa ja Joey -sarjaan esittämään Melissa Joan Hartin hahmon sisarentytärtä, Lennox Scanlonina. Spreitler esittää Kevin Jamesin hahmon tytärtä vuonna 2016 CBS:n Kevin Can Wait -televisiosarjassa. Hänet valittiin tähdittämään Bella Thornen ja Thomas Mannin kanssa vuonna 2017 julkaistavaa kauhuelokuvaa Amityville: The Awakening. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2007 All Souls Day All Souls Day Alice lyhytelokuva 2012 3 Day Test 3 Day Test Lu Taylor Stalked at 17 Stalked at 17 Angela Curson televisioelokuva 2013 The Contractor The Contractor McKenzie Chase 2014 Category 5 Category 5 Victoria (nuorena) televisioelokuva 2015 Girl on the Edge Girl on the Edge Hannah Green 2017 Amityville: The Awakening Amityville: The Awakening Marissa Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huom. 2005 Kova laki: Erikoisyksikkö Law & Order: Special Victims Unit Chloe Sellers Jakso: "Pure" 2009–10 Päivien viemää Days of Our Lives Mia McCormick 139 jaksoa 2010–15 Melissa ja Joey Melissa & Joey Lennox Scanlon 104 jaksoa 2012 Never Fade Away Never Fade Away Trish Cavanaugh 4 jaksoa Kova laki: Erikoisyksikkö Law & Order: Special Victims Unit Taylor Culphers Jakso: "Friending Emily" 2015 Bones Bones Courtney Hodsoll Jakso: "The Woman in the Whirlpool" Criminal Minds – FBI-tutkijat Criminal Minds Riley Desario Jakso: "Pariahville" Casual Casual Mia 6 jaksoa 2016 Kevin Can Wait Kevin Can Wait Kendra Gable == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdenillan pysäkki

Yhdenillan pysäkki oli Yle TV2 -kanavan vakava keskusteluohjelma, jota tuotettiin vuodesta 1993 vuoteen 1996. Sen juontajina ja haastattelijoina toimivat aluksi vuorotellen Maarit Tastula ja Jyrki Richt 1993–1994 , sitten Anne Flinkkilä ja Sinikka Hein ja loppuaikoina Eero Silvasti ja Pekka Manninen. Taustatoimittajana toimi muun muassa Elina Heino.Yhdenillan pysäkki, Ritva-tietokanta, Radio- ja televisioarkisto. Viitattu 6.12.2016. Ohjelmasarjaan tehtiin toistasataa jaksoa. Sen haastattelujen vieraina olivat muiden muassa Vivica Bandler, Rainer Friman, Helvi Hämäläinen, Heli Keinonen, Pentti Linkola, Pellervo Petäys, Ristomatti Ratia, Alpo Suhonen, Yrsa Stenius, Matti Wuori ja Jutta Zilliacus. Harvoja ulkomaisia haastateltavia olivat Marutei Tsurunen, Krzysztof Kieślowski ja Roger Moore. Julkisuuden henkilötkin olivat Yhdenillan pysäkissä usein haastateltavina jonkin yksityiselämäänsä liittyvän vaikean kysymyksen, kuten lapsen sairauden, kiusatuksi tulemisen tai avio-ongelmien takia.Pentti Saarikosken ja Tuula-Liina Variksen kahdeksan myrskyisää vuotta – Ylen Elävä arkisto, 375 humanistia -sivusto. Helsingin yliopisto. Viitattu 6.12.2016. Vieraina oli julkisuuden henkilöiden lisäksi välillä myös tavallisia ihmisiä, jotka olivat joutuneet henkilökohtaisia tragedioita, kuten insestisyytöksiä, harvinaisia sairauksia, taloudellisia menetyksiä tai huumeiden käyttöä.Entinen mainosmies matkasaarnaa hyvästä palvelusta, Yle Elävä arkisto 20.12.2012. Viitattu 6.12.2016. Aluksi ohjelmassa vieraili myös poliitikoita kuten Ulf Sundqvist, Sirpa Pietikäinen ja Paavo Väyrynen, mutta poliitikkohaastatteluista luovuttiin koska ”poliitikkoa on mahdotonta saada puhumaan rehellisesti”, kuten sarjan taustatoimittaja Elina Heino totesi tammikuussa 1995. Muista ajankohtaisohjelmista poiketen Yhdenillan pysäkin katsojista enemmistö oli ainakin vuoden 1994 paikkeilla naisia. Ohjelman tunnusmusiikkina kuultiin alku Sir Elwoodin Hiljaiset Värit -yhtyeen kappaleesta ”Vanhoilta vaan”. Kappale löytyy albumilta Varjoissa vapaan maailman. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Yle TV2:n televisio-ohjelmat
Georg Herman August Wärnhjelm

Georg Herman August Wärnhjelm (3. lokakuuta 1858 Viipuri – 14. joulukuuta 1921 Helsinki)Tor Carpelan: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna ätterna, S–Ö, s. 1355. Helsinki 1965. oli suomalainen eversti, joka kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin eli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvelleisiin suomalaisupseereihin. Hän oli vuoden 1918 sisällissodan pari ensimmäistä viikkoa valkoisten Karjalan rintaman ylipäällikkönä. Wärnhjelm kävi Haminan kadettikoulun vuosina 1872–1879. Palveltuaan vuoden ajan vänrikkinä Henkikaartin jääkärirykmentissä hän siirtyi vuonna 1880 luutnantiksi Suomen suuriruhtinaskunnan armeijan 8. Viipurin Tarkk'ampujapataljoonaan. Hän yleni siellä esikuntakapteeniksi 1889 ja kapteeniksi 1895. Hän toimi myös Viipurin kutsuntalautakunnan puheenjohtajana 1881–1884. Suomen sotaväen lakkauttamisen jälkeen Wärnhjelm siirtyi helmikuussa 1902 lakkautuspalkalle ja sai seuraavana vuonna eron Venäjän armeijasta everstiluutnanttina. Vuosina 1902–1918 hän oli Viipurin yleisen sairaalan taloudenhoitajana. Wärnhjelm edusti aatelissukuaan säätyvaltiopäivillä 1888, 1894, 1899 ja 1905–1906. == Sisällissota == Sisällissodan alettua Wärnhjelm otti 29. tammikuuta 1918 Karjalan rintaman johtoonsa, mutta joutui kuitenkin jakamaan valtansa 2. helmikuuta lähtien rintamapäälliköksi nimitetyn kapteeni Aarne Sihvon ja tämän esikuntapäällikkönä toimineen jääkäri Woldemar Hägglundin kanssa. 11. helmikuuta Kavantsaaressa käydyn taistelun jälkeen Wärnhjelm oli valmis vetämään joukot Vuoksen pohjoispuolelle, mutta Sihvo kieltäytyi tottelemasta käskyä. Tämä seurauksena Wärnhjelm siirrettiin tehtävästi sivuun jo seuraavana päivänä ja Sihvosta tehtiin uusi ylipäällikkö. Wärnhjelm puolestaan siirrettiin suojeluskunnan piirijohtajaksi Sortavalaan. (omakustanne) Hän käytti sisällissodan aikana salanimeä Furumark. Sisällissodan päättymisen jälkeen Wärnhjelm toimi Valloitettujen alueiden turvaamisosaston VATO:n päällikkönä. Hän oli heinäkuusta 1918 alkaen Uudenmaan läänin sotakomissaarina ja sai elokuussa 1918 everstin arvon. Vuonna 1919 hän siirtyi Uudenmaan läänin 2. kutsuntapiirin piiripäälliköksi. == Perhe == Wärnhjelmin isä oli Viipurin hovioikeuden varapresidentti ja valtiopäivämies Herman Georg Maria Wärnhjelm ja isoisä Suomen kaartin ensimmäisenä vakinaisena komentajana toiminut everstiluutnatti Herman Henrik Wärnhjelm. Wärnhjelmin puolisona oli vuodesta 1892 Elin Augusta Lönnblad, jonka isä oli Viipurin hovioikeuden presidentti Frans Emil Lönnblad. Heillä oli neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Herman Wärnhjelm

Herman Wärnhjelm voi viitata seuraaviin henkilöihin: *Herman Henrik Wärnhjelm (1776–1830), everstiluutnantti ja Vaasan läänin maaherra *Herman Georg Maria Wärnhjelm (1808–1882), valtiopäivämies ja Viipurin hovioikeuden varapresidentti *Georg Herman August Wärnhjelm (1858–1921), eversti
Minneapolis-Saint Paulin kansainvälinen lentoasema

Minneapolis-Saint Paulin kansainvälinen lentoasema (engl. Minneapolis-Saint Paul International Airport, Wold-Chamberlain Field, IATA: MSP, ICAO: KMSP) on siviili- ja sotilaskäytössä oleva julkinen lentokenttä Hennepinin piirikunnassa Minnesotassa Yhdysvalloissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltain lentoasemat Luokka:Minnesotan liikenne
Australianuikku

Australianuikku (Tachybaptus novaehollandiae) on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Se muistuttaa pikku-uikkua, mutta sillä on valkoinen vatsa ja tummempi kurkku. Australianuikun levinneisyysaluetta ovat Australia, Indonesia, Uusi-Kaledonia, Uusi-Seelanti, Papua-Uusi-Guinea, Salomonsaaret, Itä-Timor ja Vanuatu. Sen populaation suuruus on kasvamassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Birdlife.org Luokka:Uikkulinnut
Aleksander Pell

Aleksander Pell (1875 Hämeenlinna – 14. helmikuuta 1920 Neuvosto-Venäjä) oli suomalainen upseeri. Hän kuului niin sanottuihin tsaarinupseereihin eli suomalaisiin upseereihin, jotka olivat saaneet koulutuksensa ja palvelleet Venäjän keisarillisessa armeijassa. Pell syntyi Hämeenlinnassa, jossa hänen isänsä Aleksander K. Pell palveli upseerina. Ensimmäisen maailmansodan aikana Pell osallistui upseerina itärintaman taisteluihin ja hänet palkittiin ansioistaan Yrjönmiekalla. Sotilasarvoltaan Pell oli majuri. == Suomen sisällissota == Sisällissodan alkaessa kapteeni Pell vaikutti Sortavalassa, jossa hänen johdollaan riisuttiin kaupungin venäläiset sotilaat aseista. Hieman myöhemmin hän osallistui myös Värtsilän taisteluun. Helmikuun alussa Pell toimi Sortavalan suojeluskunnan päällikkönä Antrean rintaman taisteluissa Ahvolassa. Kuun lopulla valkoisten tekemä hyökkäys epäonnistui, ja 24. helmikuuta Pell määräsi kaikki Ahvolan joukot vetäytymään Antreaan. Lopulta hänet saatiin perumaan käskynsä, mutta valkoisen armeijan ylipäällikkö C. G. E. Mannerheim siirsi Pellin sivuun tehtävistään ja lähetti hänet komppanianpäälliköksi vähemmän tärkeälle Satakunnan rintamalle. Hyökkäyksen epäonnistuminen laitettiin Pellin syyksi, mutta mahdollisesti Karjalan ryhmän komentaja Aarne Sihvo ja ratsumestari Oskar Kuula olivat tehneet Pellistä syntipukin, saadakseen hänet pois rintamalta. Satakunnan rintamalla Pell onnistui kuitenkin ylenemään majuriksi ja pataljoonankomentajaksi. Hän johti muun muassa maaliskuun lopussa Mannanmäen taistelun jälkeen tehtyä Kyröskosken paperitehtaan valtausta yhdessä majuri Walter von Gerichin kanssa. Pell osallistui myös sodan lopussa Savon rintamalla käytyyn Jokelan taisteluun. == Arkangelin rintamalla == Sisällissodan päätyttyä Suomen uusissa puolustusvoimissa taustansa takia syrjitty Pell värväytyi usean muun tsaarinupseerin tavoin vapaaehtoiseksi Venäjän sisällissotaan valkoisen armeijan joukkoihin. Kesäkuussa 1919 Pell matkusti Arkangelin rintamalle, jossa hänet määrättiin 7. Pohjois-Venäjän tarkka-ampujarykmentin pataljoonankomentajaksi. Valkoisten rintaman romahtaessa pataljoona joutui 14. helmikuuta 1920 bolševikkien saartamaksi, ja sen miehet ryhtyivät kapinoimaan. Pellin kerrottiin tämän jälkeen ampuneen itsensä joukkojensa edessä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Venäjän sisällissodan valkoiset Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1920 kuolleet
Alexander Starck

Alexander Starck (, 18. toukokuuta 1890 Pietari – 18. syyskuuta 1925 Leningrad ) oli venäläinen laivastoupseeri, joka 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen jäi perheineen Suomeen asumaan ja sai myöhemmin myös Suomen kansalaisuuden. Sotilasarvoltaan hän oli luutnantti. 1920-luvun alussa hän vieraili lukuisia kertoja Pietarissa ja vakoili Neuvostoliittoa vastaan venäläisten vastavallankumouksellisten hyväksi. == Toiminta == Vuonna 1919 Starck oli Ison-Britannian asiamies Kuninkaallisen laivaston Pietarin saarron aikana. Hän vieraili kaupungissa useita kertoja, toimien brittien ja venäläisten vastavallankumouksellisten yhdysmiehenä. Kuninkaallisen laivaston poistuttua Itämereltä marraskuussa 1919, Starck jatkoi toimintaansa Venäjän valkoisen armeijan kuriirina ja vakoojana. Hieman myöhemmin hän ryhtyi valkoisten emigranttien monarkistisen vastavallankumouksellisen järjestön Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) salaisen tiedusteluosaston palvelukseen. ROVS:n tiedustelun Suomen-osastoa johtivat kenraalimajurit Eugèn Högström ja Theodor Charpentier. Mukana toiminnassa oli myös Suomen sotilastiedustelu, joka muun muassa järjesti rajanylitykseen tarvittavat paperit ja Neuvostoliitossa käytettävät väärät asiakirjat. Starckista tuli valkoisten tärkeimpiä Neuvostoliitossa käyviä asiamiehiä. (omakustanne) == Kuolema == Starck matkusti Leningradiin viimeisen kerran elokuussa 1925. Neuvostoliiton salainen poliisi OGPU kuitenkin onnistunut pääsemään hänen jäljilleen. Koska Starck oli Suomen kansalainen, hänet olisi pitänyt tuomion kärsimisen jälkeen palauttaa Suomeen, minkä vuoksi OGPU päätti murhata Starckin. Hänet ammuttiin 18. syyskuuta 1925 Fontanka-kanavan rantakadulla. Sanomalehdissä tapausta väitettiin ryöstömurhaksi. == Perhe == Alexander Starckin isä oli venäläinen entomologi Aleksandr Aleksandrovitš Starck (myöh. Edward Alexander Starck), joka omisti Ala-Mellolan maatilan Kuolemajärven Kaukjärvellä. Lokakuun vallankumouksen myötä koko perhe jäi asumaan Suomeen. == Lähteet == Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Suomalaiset vakoojat Luokka:Venäläiset vakoojat Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1925 kuolleet
Tavan adessiivi

Tavan adessiivi on suomen kielen ilmaisurakenne, jossa adessiivilla ilmaistaan tekemisen tapaa, esimerkiksi työ tehtiin huolella, tutkin adessiiveja innolla. Kielenhuollon suhtautuminen tavan adessiiviin on vaihdellut. Setälän kielioppi mainitsi sen olemassaolon neutraalisti, mutta E. A. Saarimaan Kielenoppaasta lähtien opastettiin korvaamaan tavan adessiivi muilla rakenteilla, esimerkiksi surulla > surren; kunnioituksella > kunnioittaen, kunnioittavasti. Tavan adessiivia pidettiin ruotsin vaikutuksena. Tavan adessiivi kuitenkin yleistyi, ja Göran Karlssonin tutkimuksen (1995) jälkeen kielenoppaiden torjuva suhtautuminen lieveni. Vuonna 2003 suomen kielen lautakunta päätti, että ”tapaa voidaan ilmaista myös adessiivilla: hyvällä syyllä, vähällä vaivalla, ilolla.” ==Lähteet== Luokka:Suomen kieli Luokka:Kielioppi Luokka:Kielenhuolto
Henrik Hellgren

Henrik Hellgren (28. helmikuuta 1838 Pälkäne – 20. maaliskuuta 1891 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon lehtori ja päätoimittaja.Historiallinen sanomalehtiarkisto : Hämäläinen no 24 25.03.1891, sivu 2Historiallinen sanomalehtiarkisto : Pohjalainen no 25 26.03.1891, sivu 3 Hellgrenin vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Heikkilä ja Maria Kristiina Heikintytär. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1859. Hellgren valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1867 ja hän suoritti opettajakandidaattitutkinnon 1869. Hellgren oli opiskeluaikanaan vuoden ajan kotiopettajana J. V. Snellmanin perheessä. Hellgren toimi Jyväskylän yläalkeiskoulun ja sittemmin Jyväskylän lyseon latinan kielen lehtorina vuodesta 1869 alkaen. Hän oli myös Jyväskylässä ilmestyneen Päijänne-lehden päätoimittajana. == Suomennoksia == * Publius Vergilius Maro : Aeneis runoelman kolmas runo, teoksessa Periculum librum qvartum Aeneidos versu hexametro fennice interpretandi, publice defendet H. Hellgren. Söderström, Borgå 1869 Valfrid Vasenius : Suomalainen kirjallisuus 1544-1877 : Aakkosellinen ja aineenmukainen luettelo. Helsinki 1878, sivu 61, 204 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1838 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Bentsyylibromidi

Bentsyylibromidi eli α-bromitolueeni (C7H7Br) on tolueenin bromattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bentsyylibromidi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta vetybromidiksi ja bentsyylialkoholiksi. Bentsyylibromidi liukenee muun muassa dietyylieetteriin, kloorattuihin hiilivetyihin ja aproottisiin polaarisiin liuottimiinWilliam E. Bauta: Benzyl Bromide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 6.12.2016. Bentsyylibromidi ärsyttää voimakkaasti silmiä ja on lakrymaattori eli kyynelvuotoa aiheuttava aine. Yhdiste ärsyttää myös ihoa sekä hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina ovat muun muassa yskä ja huonovointisuus. Viitattu 6.12.2016. ==Valmistus ja käyttö== Bentsyylibromidia valmistetaan bromaamalla tolueenia bromilla ultraviolettisäteilytyksen alaisuudessa. : Bentsyylibromidi reagoi useiden yhdisteiden kanssa luovuttaen yhdisteille bentsyyliryhmän. Tällaisia ovat niin hiilinukleofiilit kuin heteroatominukleofiilit kuten alkoholit ja amiinit. Bentsyylibromidia käytetään alkoholien suojaukseen. ==Lähteet== Luokka:Aromaattiset yhdisteet Luokka:Organohalidit