Istanbulin sopimus

Istanbulin sopimus eli Euroopan neuvoston yleissopimus naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan ehkäisemisestä ja torjumisesta on maailman ensimmäinen laaja-alainen sopimus, jonka tarkoitus on ennaltaehkäistä ja poistaa perheessä tapahtuvaa ja naisiin kohdistuvaa väkivaltaa. Istanbulin sopimus hyväksyttiin vuonna 2011, ja se astui kansainvälisesti voimaan 1. elokuuta 2014. Sopimuksen tavoitteena on muun muassa: * ehkäistä ja poistaa naisiin kohdistuvaa väkivaltaa ja perheväkivaltaa * suojella perheenjäseniin ja naisiin kohdistuvan väkivallan uhreja ja tarjota heille tukipalveluita * saattaa perheessä tapahtuvan tai naisiin kohdistuvan väkivallan tekijät vastuuseen teoistaan * edistää kaikkien naisiin kohdistuvan syrjinnän muotojen poistamista * edistää naisten ja miesten välistä tosiasiallista tasa-arvoa * edistää viranomaisten ja järjestöjen yhteistyötä edellä mainitun väkivallan kitkemisessä Sopimus velvoittaa muun muassa: * säätämään leikkauksella tehtävä naisen sterilointi rangaistavaksi, jos siihen ei ole hänen lupaansa tai hän ei ymmärrä menettelyä * kieltämään seksuaalisen häirinnän (säätää rikosoikeudellinen tai muu seuraamus kaikista ei-toivotuista sanallisista, sanattomista tai ruumiillisista seksuaalisen käyttäytymisen muodoista, joiden tarkoituksena tai vaikutuksena on henkilön ihmisarvon loukkaaminen, erityisesti, jos käyttäytyminen luo uhkaavan, vihamielisen, halventavan, nöyryyttävän tai loukkaavan ilmapiirin) * pakottamalla solmitut avioliitot voidaan mitätöidä, kumota tai purkaa aiheuttamatta uhreille kohtuutonta taloudellista tai hallinnollista taakkaa. * ottamaan käyttöön 24/7 toimivan ilmaisen auttavan puhelimen, jossa voi luottamuksellisesti tai nimettömästi kysyä neuvoa naisiin tai perheenjäseniin kohdistuvassa väkivallassa * perustamaan riittävän määrän helposti saavutettavia turvakoteja * §34 säätämään rangaistavaksi toiseen henkilöön kohdistuvan tahallisen ja toistuvan uhkaavan käyttäytymisen, joka saa henkilön pelkäämään turvallisuutensa vaarantumista (vainoaminen) Sopimusmääräysten täytäntöönpanoa seuraa naisiin kohdistuvan väkivallan ja perheväkivallan torjunnan asiantuntijaryhmä (GREVIO). == Suomessa == Suomi allekirjoitti Istanbulin sopimuksen (53/2015) 11. toukokuuta 2011 ja hyväksyi sen 17. huhtikuuta 2015. Sopimus astui voimaan Suomessa 1. elokuuta 2015. === Valmistelu === Ennen sopimuksen voimaantuloa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos arvioi, että sopimuksen velvoitteiden täyttäminen maksaa Suomelle noin 40 miljoonaa euroa vuodessa. Alexander Stubbin hallitus ei 18. syyskuuta 2014 antamassaan esityksessä esittänyt erillistä rahoitusta sopimuksen saattamiseksi voimaan, vaan toimenpiteet aiottiin toteuttaa valtiontalouden kehyksen puitteissa. Hallitus ei esittänyt perustettavaksi matalan kynnyksen tukikeskuksia. Se lupasi selvittää vuorokauden ympäri auttavan puhelimen ja raiskauskriisikeskusten järjestämistä, mutta sopimuksen puolesta kampanjoineen ihmisoikeusjärjestö Amnestyn mukaan käytännön suunnitelmat puuttuivat, eikä esityksessä ollut selkeää aikataulua tai rahoitusta sopimuksen velvoittaman erillisen koordinaatioelimen perustamisesta. Maaliskuussa 2015 eduskuntapuolueet Perussuomalaisia lukuun ottamatta kannattivat Istanbulin sopimusta. Keskustaa lukuun ottamatta eduskuntapuolueet halusivat sopimusta vasten koordinaatioelimen, joka tehostaisi sopimuksen toteuttamista. === Toteuttaminen === Osana sopimuksen voimaansaattamista Suomi lisäsi vuonna 2014 rikokseksi vainoamisen (Istanbulin sop. §34). Suomessa on sopimuksen vastaisesti lupa sterilisoida henkilö "painavista syistä" vasten hänen tahtoaan, jos hän on sairauden vuoksi on pysyvästi kykenemätön ymmärtämään steriloimisen merkityksen (esimerkiksi kehitysvamman vuoksi) ja hänen laillinen edustajansa hakee hänelle pakkosterilointia a. koska hänen lapsensa olisivat luultavasti vaikeasti sairaita tai ruumiiltaan viallisia b. raskaus vaarantaisi hänen terveytensä c. hänen sairautensa tai siihen verrattava syy rajoittaisi vakavasti hänen kykyään hoitaa lapsia. Suomen turvakotien määrä ei täyttänyt sopimuksen vaatimusta heinäkuussa 2017. Amnestyn Suomen osasto kampanjoi vuosia, jotta Suomeen perustettaisiin naisiin kohdistuvan väkivallan vastaista työtä koordinoiva elin. Istanbulin sopimuksessa velvoite kirjattiin artiklaan 10. Istanbulin sopimus korostaa sitä, että seksuaalirikoksen tunnusmerkkinä käytetään suostumuksen puutetta, kun taas nykyinen Suomen lainsäädäntö määrittelee raiskauksen käytetyn ruumiillisen väkivallan kautta. Vuonna 2014 myös Suomen perustuslakivaliokunta totesi lausunnossaan (6/2014 vp), että suostumuksen puuttumiseen perustuva kirjoittamistapa korostaisi raiskauksen luonnetta seksuaalisen itsemääräämisoikeuden loukkauksena ja että jatkossa on syytä arvioida mahdollisuudet kehittää raiskauksen tunnusmerkistöä siihen suuntaan. Sopimuksen edellyttämät matalan kynnyksen tukikeskukset puuttuivat Suomesta. Helmikuussa 2016 Suomeen alettiin suunnitella sopimuksen mukaista matalan kynnyksen tukikeskusta raiskausten ja muun seksuaalisen väkivallan uhreille. Sopimuksen mukaan tukikeskuksessa uhrin tulee saada "yhdestä ja samasta paikasta" erityistukea, kuten oikeustieteellinen tutkimus, traumatuki, psykologinen neuvonta ja terapia. Alustavien suunnitelmien mukaan keskus sijoitettaisiin jonkin suuren sairaalan yhteyteen, jotta esimerkiksi oikeuslääketieteelliset näytteet voidaan ottaa. Suomi perusti viimeisenä Pohjoismaana keskuksen (Seksuaalisen väkivallan uhrien tukikeskus Seri) 29. toukokuuta 2017 Helsingin Naistenklinikalle. Tuen piirissä ovat vain pääkaupunkiseudun kuntien asukkaat. Keskus auttaa yli 16-vuotiaita seksuaalirikoksen uhreja kuukauden sisällä tapahtuneesta. Sinne pääsee ilman lähetettä tai rikosilmoituksen tekemistä. Samanlaisia tukikeskuksia on tarkoitus perustaa myöhemmin muualle Suomeen. == Euroopan neuvoston jäsenvaltioiden sopimustilanne 22.01.2019 == Valtio Allekirjoitus-pvm Voimaantulopäivä Albania 19.12.2011 1.8.2014 Andorra 22.2.2013 1.8.2014 Alankomaat 14.11.2012 1.3.2016 Armenia 18.1.2018 Azerbaidžan Belgia 11.9.2012 1.7.2016 Bosnia 8.3.2013 1.8.2014 Bulgaria 21.4.2016 Espanja 11.5.2011 1.8.2014 Euroopan unioni 13.6.2017 Georgia 19.6.2014 1.9.2017 Irlanti 5.11.2015 Islanti 11.5.2011 1.8.2018 Iso-Britannia 8.6.2012 Italia 27.9.2012 1.8.2014 Itävalta 11.5.2011 1.8.2014 Kreikka 11.5.2011 1.10.2018 Kroatia 22.1.2013 1.10.2018 Kypros 16.6.2015 1.3.2018 Latvia 18.5.2016 Liechtenstein 10.11.2016 Liettua 7.6.2013 Luxemburg 11.5.2011 1.12.2018 Malta 21.5.2012 1.11.2014 Moldova 6.2.2017 Monaco 20.9.2012 1.2.2015 Montenegro 11.5.2011 1.8.2014 Norja 7.7.2011 1.11.2017 Pohjois-Makedonia 8.7.2011 1.7.2018 Portugali 11.5.2011 1.8.2014 Puola 18.12.2012 1.8.2015 Ranska 11.5.2011 1.11.2014 Romania 27.6.2014 1.9.2016 Ruotsi 11.5.2011 1.11.2014 Saksa 11.5.2011 1.2.2018 San Marino 30.4.2014 1.5.2016 Serbia 4.4.2012 1.8.2014 Slovakia 11.5.2011 Slovenia 8.9.2011 1.6.2015 Suomi 11.5.2011 1.8.2015 Sveitsi 11.9.2013 1.4.2018 Tanska 11.10.2013 1.8.2014 Tšekki 2.5.2016 Turkki 11.5.2011 1.8.2014 - eronnut sopimuksesta vuonna 2021 Ukraina 7.11.2011 Unkari 14.3.2014 Venäjä Viro 2.12.2014 1.2.2018 == Neuvostoon kuulumattomien valmisteluun osallistuneiden/ tarkkailijavaltioiden sopimustilanne 4.6.2018 == Valtio Allekirjoitus-pvm Voimaantulopäivä Japani Kanada Meksiko Vatikaanivaltio Yhdysvallat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Istanbulin sopimus suomeksi Luokka:Feminismi Luokka:Perheväkivalta Luokka:Euroopan neuvosto Luokka:Ihmisoikeussopimukset Luokka:Istanbulin historia