EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Filippo Magnini

* * = ui alkuerissä Filippo Magnini (s. 2. helmikuuta 1982 Pesaro) on italialainen uimari, 100 metrin vapaauinnin kaksinkertainen maailmanmestari. Hän voitti mestaruuden Montrealissa 2005 kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 48,12. Melbournessa 2007 hän jakoi kultamitalin Kanadan Brent Haydenin kanssa ajalla 48,43. Magnini kuului Italian pronssia voittaneeseen joukkueeseen Ateenan 2004 olympialaisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän on voittanut kaksi lyhyiden ratojen MM-kisojen viestimestaruutta sekä yhdeksän pitkien ja kahdeksan lyhyiden ratojen Euroopan mestaruutta. ==Ennätykset== *100 m vapaauinti, 50 m allas - 48,04 (2009) *200 m vapaauinti, 50 m allas - 1.46,89 (2009) *100 m vapaauinti, 25 m allas - 46,26 (2009) *200 m vapaauinti, 25 m allas - 1.41,65 (2009) ==Lähteet== *Filippo Magnini Italian Uimaliiton sivustolla *Profiili swimrankings.net *Profiili the-sports.org ==Aiheesta muualla== *Filippo Magninin virallinen sivusto Luokka:Italialaiset uimarit Luokka:Italialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Honfleur

Honfleur on satamakaupunki Normandiassa, Calvadosin departementissa Ranskassa. Se sijaitsee Seinen suiston etelärannalla. Kaupunki on erityisen tunnettu kauniista vanhasta satamastaan. Kaupungissa sijaitsee myös Ranskan suurin puusta tehty kirkko Sainte-Catherine. Honfleurin satama on ollut tärkeä kauppapaikka aina 1100-luvulta asti. Nykyään sen merkitystä on vähentänyt lähellä sijaitseva Le Havren moderni satama, mutta Honfleurin satama on edelleen toiminnassa. Honfleurista Le Havreen johtaa Seinen ylittävä moottoritiesilta, Pont de Normandie. == Kuuluisia honfleurlaisia == *Eugene Boudin (1824–1898), taidemaalari *Alphonse Allais (1854–1905), kirjailija *Erik Satie (1866–1925), säveltäjä *Michel Danino (1956–), kirjailija *Christopher Rocancourt (1967–), huijari == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Honfleurin kaupungin kotisivut *Kuvia Honfleurista *Honfleur kuvissa Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Calvadosin kunnat
Modi’in Illit

Modi'in Illit () on juutalaissiirtokunta Israelin vuoden 1967 jälkeen miehittämällä Länsirannalla. Suurin osa Modi'in Illitin asukkaista on ortodoksijuutalaisia ja se kuuluu nopeimmin kasvaviin Länsirannan siirtokuntiin. Vuoden 2017 lopussa sen asukasluku oli 70 081\. ==Maantiede== Modi'in Illit sijaitsee Israelin miehittämän Länsirannan alueella vain hieman ennen vuotta 1967 vallinneen rajalinjan ulkopuolella. ==Historia== thumb|vasen|Tervetulokyltti. Modi'in Illitin alue kuuluu Länsirantaan, jonka Israel miehitti vuonna 1967 kuuden päivän sodan aikana. Sodan jälkeen syntyi siirtokuntaliike, jonka aikana juutalaisia siirtolaisia on muuttanut Israelin miehittämille alueille. Monet siirtolaisista ovat sionisteja, jotka ovat ajaneet alueiden liittämistä Israeliin. Israelin tilastokeskuksen antamien tietojen mukaan Modi'in Illit perustettiin vuonna 1996. Joistakin muista siirtokunnista poiketen sen asukkaat eivät kuitenkaan olleet oikeastaan sionisteja. Siirtokuntaan muuttaneet siirtolaiset olivat pääasiassa ortodoksijuutalaisia. Ortodoksijuutalaisia on pidetty kultin tapaisena, eikä heille tarjottu asuntoja muista kaupungeista samalla, kun nopeasti kasvavat yhteisöt Jerusalemissa ja Tel Avivissa kärsivät asuntopulasta. Israelin valtiolle siirtokunta tarjosi mahdollisuuden levittää valtion rajaa. Siirtokunta sisällytettiin Länsirannan muurin sisälle, jonka rakennustyöt alkoivat vuonna 2002. Vuonna 2007 Israelin korkein oikeus määräsi muuria siirrettäväksi, koska se vei suhteettoman osan viereisen Bilinin palestiinalaiskylän maista. Purkutyöt alkoivat 2011 ja Modi'in Illitin suojaksi rakennettiin toinen betonieste. Modi'in Illit on ollut esillä yhtenä mahdollisena alueena, joka saatettaisiin vaihtaa mahdollisissa rauhanneuvotteluissa palestiinalaisten kanssa muihin alueisiin. Israelin siirtokuntia on väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään." Israel kiistää väitteen, koska se ei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja. ==Väestö== Modi'in Illitin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 70 081. Siirtokunnan asukkaista lähes kaikki ovat ortodoksijuutalaisia. Yhteisön syntyvyys on erittäin korkeaa ja Modi'in Illit kuuluukin Länsirannan nopeimmin kasvaviin juutalaissiirtokuntiin. == Kansainvälisoikeudellinen asema == Israelin siirtokuntia on väitetty laittomiksi, koska Geneven neljännen sopimuksen 49. artiklan 6. pykälän mukaan "valtaajavalta ei saa valtaamalleen alueelle karkottaa tai siirtää osaa omasta siviiliväestöstään." Haagin kansainvälinen tuomioistuin antoi 9. heinäkuuta 2004 neuvoa antavan lausunnon, jossa se katsoi, että Israelin siirtokunnat olivat kansainvälisen oikeuden vastaisia. Israel on kiistänyt väitteet siirtokuntien laittomuudesta, koska se katsoo, ettei ole tehnyt sopimuksen mainitsemia karkotuksia tai siirtoja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin siirtokunnat
Kuikui

Kuikui (Chasmistes cujus) on pohjoisamerikkalainen erittäin uhanalainen kalalaji. Sitä elää vain Yhdysvalloissa Nevadan osavaltiossa Pyramid-järvessä ja Truckee-joessa. Aiemmin lajin kuteminen Truckeejoessa oli näyttävä tapahtuma, mutta 1800- ja 1900-luvuilla laji kalastettiin sieltä lähes sukupuuttoon. Myös rakennushankkeet ovat tuhonneet lajin elinympäristöjä. == Ulkonäkö ja koko == Kuikui kasvaa noin 67 cm pitkäksi. Se on pitkä ja kapea; suurin tunnettu yksilö painoi 2720 grammaa ja oli 41 vuotta vanha. Kalan vartalo on ruskeansävyinen, evät harmahtavat. Suu on leveä.Dezertfishes - kuvia == Lähteet == Luokka:Imukarppikalat Luokka:Uhanalaiset kalat
Special Edition EP

Special Edition EP sisältää kolme Deep Purplen Saksan Beat Club -ohjelmassa vuosina 1969–1971 esittämää kappaletta. == Sisältö == *Hallelujah (elokuu 1969) *No No No (syyskuu 1971) *Highway Star (syyskuu 1971) == Ekstrat == *Pop-up DVD (infoa kappaleista) *Previews (infoa muiden artistien Special Edition EP:istä) *DVD jukebox (näytteitä Classicpicturesin muista DVD:istä) == Muusikot == *Ritchie Blackmore: kitara *Ian Gillan: laulu *Roger Glover: basso *Jon Lord: urut *Ian Paice: rummut Luokka:Vuoden 2002 EP:t Luokka:Deep Purplen albumit
Totuusseerumi

Totuusseerumi on psykoaktiivinen aine, jonka avulla ainetta nauttinut henkilö yritetään saada puhumaan totta. Totuusseerumeiden tai sellaisiksi tulkittavien aineiden käyttö on kansainvälisten kidutusta koskevien lainsäädäntöjen nojalla vankien kuulusteluissa ehdottomasti kielletty. Totuusseerumina käytetty amobarbitaali on luokiteltu Suomen lainsäädännössä huumausaineeksi. Nykyään lääketiede ei tunne yhtäkään ainetta, jonka avulla ihminen saataisiin puhumaan ainoastaan totta. Nykyisten totuusseerumien kuten natriumtiopentaalin käyttö perustuu siihen, että niiden avulla keskushermoston toimintaa saadaan hidastettua ja ihminen puheliaammaksi, jolloin ihminen voisi helpommin kertoa salaamiaan asioita. Natriumpentotaalia annetaan kuulusteltavalle niin suuri annos, että tämä hetken kuluttua menettää tajuntansa, minkä jälkeen hänet herätetään piristävillä aineilla. Joissakin tapauksissa kuulustelut ovat johtaneet kuolemaan. Kirjallisuudessa ja viihdeteollisuudessa totuusseerumi on varsin suosittu aihe. Aikanaan muun muassa CIA kiinnostui LSD:stä ja koetti käyttää sitä totuusseerumina MKULTRA-projektissaan, mutta se ei osoittautunut toimivaksi. Myös muita huumeita on koetettu käyttää totuusseerumina, mutta ne eivät ole saaneet aikaan toivottuja vaikutuksia. Myös hulluruohojen sisältämää skopolamiinia on käytetty totuusseerumina, sekä suurina annoksina Thorazinea (klooripromatsiini)A&D; Televisiodokumentti: sarhamurhaaja Henry Lee Lucas. == Lähteet == Luokka:Psykoaktiiviset aineet
Doing Their Thing

Doing Their Thing on Deep Purplen TV-esiintymisestä koottu videojulkaisu. Sen on nauhoittanut Granada Television 21. elokuuta 1970. Kappaleita on editoitu runsaasti. == Kappaleet == # # # # == Kokoonpano == * Ritchie Blackmore – kitara * Ian Gillan – laulu, lyömäsoittimet * Roger Glover – basso * Jon Lord – urut * Ian Paice – rummut Luokka:Deep Purplen videot Luokka:Deep Purplen konserttitallenteet Luokka:Vuoden 1990 konserttitallenteet Luokka:Konserttielokuvat
M/S TransTimber

M/S TransTimber () on ruotsalaisen Rederi AB Transatlanticin omistuksessa oleva ro-ro-alus. Nykyisin alus kuljettaa suomalais-ruotsalaisen metsäteollisuusyritys Stora Enson tuotteita, reitillä Kemi–Oulu–Göteborg/Lyypekki. Alus on rakennettu vuonna 2007 Aker Yardsin Rauman telakalla. TransTimber on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Skärhamn. TransTimberin sisaraluksia ovat M/S TransPaper ja M/S TransPulp. == Käyttöhistoria == 5\. tammikuuta 2005 alus tilattiin. 28. joulukuuta 2005 laivan köli laskettiin ja 10. syyskuuta 2006 laiva laskettiin vesille. Aluksen runko rakennettiin Puolassa, josta se hinattiin Aker Yardsin telakalle Raumalle loppuunrakennusta varten. 19. huhtikuuta 2007 alus luovutettiin Baltic Container Shippingin (Rederi AB Transatlantic) omistukseen. Vielä saman kuukauden aikana Stora Enso aloitti liikennöinnin laivalla sen nykyisellä reitillään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Transtimber *Transatlantic: TransTimber TransTimber
Maarit Peltoniemi

Maarit Peltoniemi (s. 10. huhtikuuta 1969 Kaustinen) on suomalainen laulaja, joka Seinäjoen tangomarkkinoilla vuonna 1994 nimettiin tangoprinsessaksi. Vuonna 1998 julkaistiin hänen ensimmäinen albuminsa Haaveiden laiva. Peltoniemi vierailee myös Juhonpojat-yhtyeen levyllä Kohtalo. ==Diskografia== * Haaveiden laiva (1998) * Hiekkaan piirretyt sydämet (1999) * Maarit Peltoniemi (2000) * Myrskyn maa (2001) * Onnenmaa (2003) * Sano sana vain (2008) * Pihamaan pienet kivet (2015) == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * * Maarit Peltoniemen kotisivut Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Rantanen

Paavo Ilmari Rantanen (s. 28. helmikuuta 1934 Jyväskylä) on suomalainen entinen suurlähettiläs, joka toimi lyhyen aikaa ulkoministerinä vuonna 1995. Rantanen on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän aloitti työnsä ulkoministeriössä virkamiesharjoittelijana. Myöhemmin hän toimi muun muassa kauppapoliittisen osaston osastopäällikkönä ja kauppapoliittisena alivaltiosihteerinä.Yöpakkaskriisin 1958 taloudellinen merkitys: Tunnistaminen ja käsittely päättävissä elimissä. Pro gradu -tutkielma, Antti Calonius. Helsingin yliopisto, 2020. Suomen suurlähettiläänä Genevessä hän oli 1981–1986Geneven-edustuston historia. ja Washingtonissa 1986–1988Suomen suurlähettiläät Yhdysvalloissa: Suomen Washingtonin-suurlähetystö.. Rantasen työskentelyajaksi ulkoministeriössä tuli kolmekymmentä vuotta, vuodesta 1958 vuoteen 1988. Myöhemmin Rantanen toimi Nokian johtokunnassa konsernin kansainvälisistä suhteista vastaavana johtajana vuosina 1988–1995, kunnes hänestä tuli Esko Ahon hallituksen puolueisiin sitoutumaton ulkoministeri Heikki Haaviston saatua äkillisen sairauskohtauksen tammikuussa 1995. Rantasen ministerinura kesti 70 päivää, kevään 1995 eduskuntavaalien yli. Rantanen toimi Suomen Atlantti-Seuran puheenjohtajana 2002–2004. Hänelle myönnettiin ministerin arvonimi vuonna 2003. ==Yksityiselämä== Rantasen vanhemmat olivat pastori, kirjailija Vilho Rantanen ja hammaslääkäri Jenny Rantanen o.s. Auer. == Teokset == * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alivaltiosihteerit Luokka:Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläät Luokka:Suomen ulkoasiainministerit Luokka:Nokian henkilöstö Luokka:Suomalaiset ministerin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kate Greenaway -mitali

Kate Greenaway -mitali () on lasten- ja nuortenkirjojen kuvittajille suunnattu brittiläinen kirjallisuuspalkinto. Palkinnon myöntää vuosittain CILIP, Chartered Institute of Library and Information Professionals, ansioituneesta yksittäisen englanninkielisen kirjan kuvituksesta. Kate Greenaway -palkinto perustettiin vuonna 1955 ja ensimmäinen mitali jaettiin vuonna 1957. Palkinto on nimetty 1800-luvulla eläneen kuvittaja Kate Greenawayn mukaan. Kate Greenaway -mitali on kirjailijoille suunnatun Carnegie-mitalin sisarpalkinto. Molempien ensisijaisena palkintona on kultainen mitali ja 500 punnan arvosta kirjoja lahjoitettavaksi voittajan valitsemaan kirjastoon. Vuodesta 2000 lähtien Kate Greenaway -mitaliin on kuitenkin liittynyt myös itse kuvittajalle suunnattu Colin Mears Award, viiden tuhannen punnan rahapalkinto. Mitalin ovat saaneet vuosien saatossa muun muassa Raymond Briggs (1966, 1973), Pauline Baynes (1968), Quentin Blake (1980), Alan Lee (1993), Lauren Child (2000) ja Chris Riddell (2001, 2004 ja 2016). ==Valintaprosessi== CILIP on Ison- Britannian suurin kirjasto- ja informaatioalan järjestö, jolla on noin 24 000 jäsentä. Jokaisella jäsenellä on oikeus nimetä ehdolle Kate Greenaway -mitalin saajaksi vuosittain kaksi erityislaatuisen hyväksi kokemaansa lastenkirjakuvitusta. Kuvakirjan on oltava englanninkielinen, suunnattu lapsi tai nuorille ja julkaistu kuluneena vuonna. Mikäli kirja on julkaistu ensin jossakin muualla, on se täytynyt julkaista Isossa-Britanniassa kolmen kuukauden sisällä ensijulkaisusta. Alkuperäisistä poiketen nykyiset säännöt sallivat palkinnon jo aiemmin voittaneiden kirjailijoiden uudet teokset ehdokkaiksi. Kirjoja voivat asettaa ehdolle myös järjestön paikallisryhmät ja alajaostot. Tavallisesti kirjoja asetetaan ehdolle 40–50. Valintaraadin muodostaa kaksitoista CILIP:n lastenkirjallisuuteen keskittyneen jaoksen YLG:n (Youth Libraries Group) jäsentä, jotka siis ovat ammatiltaan lastenkirjastonhoitajia. He lukevat ja arvioivat kaikki kirjaehdokkaat, ja valitsevat sitten niistä noin kuusi finalistia. Lista finaaliin selvinneistä teoksista julkistetaan vuosittain huhtikuussa ja Kate Greenaway -mitalin voittaja paljastetaan heinäkuisessa palkintoseremoniassa. Samassa juhlassa jaetaan myös lastenkirjailijoiden Carnegie-mitali, jonka valitsee sama raati. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kate Greenaway -mitalin virallinen sivusto Luokka:Brittiläiset kirjallisuuspalkinnot
Jussi Rasinkangas

Väinö Juhani "Jussi" Rasinkangas (s. 1960 Kestilä) on suomalainen säveltäjä ja opettaja. Jussi Rasinkangas on säveltänyt vuodesta 1988 lähtien. Hän on yksi vuonna 1989 perustetun laulukuoro Musareiden perustajista. Hänen sävellyksiään on levytetty sadoittain. Rasinkangas on tehnyt iskelmiä, lastenmusiikkia ja joulumusiikkia. Rasinkankaan säveltämiä kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Suvi Teräsniska, Diandra, Katri Helena, Yölintu, Arja Saijonmaa, Anne Mattila ja Jyrki Anttila. Hänen sävellyksensä on tullut valituksi neljä kertaa vuoden lastenlauluksi. Rasinkankaan joululaulu on muun muassa Suvi Teräsniskan levyttämä "Hei mummo". Lisäksi musiikin oppikirjoissa on runsaasti hänen tuotantoaan. Hän on voittanut muun muassa P. J. Hannikainen -joululaulusävellyskilpailun, Seinäjoen tangomarkkinoiden sävellyskilpailun, Salon lastenlaulukilpailun, Suven sävelen ja Kotkan meripäivien sävellyskilpailun. Rasinkangas on toiminut myös luokanopettajana. Hän aikaisemmin oli Kempeleen Ylikylän koulussa luokanopettajana, jossa aloitti vuonna 1985. Nykyisin hän toimii luokanopettajana Kempeleen Santamäen koulussa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Säveltäjä Rasinkankaan kotisivut Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pektoraali

Pektoraali (lat. pectoralis, mon pectorales) on * yleisessä merkityksessään "rintariipus" * erityisessä merkityksessään kristillisissä kirkoissa piispan merkkinä oleva rintaristi. Luokka:Kristilliset ristit
Knorr-Bremse Group

Knorr-Bremse Group on jarrujärjestelmiä raideliikennekalustoon ja hyötyajoneuvoihin valmistava yhtiö. Se perustettiin Berliinissä Saksassa vuonna 1905. Sen perusti keksijä Georg Knorr. Sen kasvun perustana oli toimitukset Preussin rautateille. Vuonna 1922 yhtiö alkoi valmistaa paineilmajarruja kuorma-autoihin. Vuonna 2006 yhtiön myynti oli 3,1 miljardia euroa ja sillä oli noin 13 000 työntekijää. ==Kuvagalleria== Kuva:KB Hauptverwaltung.jpg|Knorr-Bremsen pääkonttori Münchenissä. Kuva:Georg Knorr.jpg|Yrityksen perustaja Georg Knorr. Kuva:KB Stammhaus.jpg|Yrityksen toimitilat Berliinissä 1900-luvun alkupuolella. Kuva:M290 002 Valasske Klobouky 16-10-2021.jpg|Tšekkoslovakialainen pikajuna ČSD M290.0, joka on varustettu Knorr-Bremse Groupin jarruilla. ==Aiheesta muualla== * Yrityksen sivut Luokka:MDAX-indeksi Luokka:Saksalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Ajoneuvoteollisuuden osatoimittajat
Tom Spezialy

Tom Spezialy on yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja, televisiotuottaja ja käsikirjoittaja. Syksyllä 2007 hän toimii tuottajana teinidraamasarjassa Reaper. Vuosina 2004–2005 Spezialy tunnettiin pääasiassa Täydellisten naisten tuottajana ja käsikirjoittajana. Heikompia arvosteluja saaneella toisella kaudella Spezialy ajautui erimielisyyksiin sarjan luojan, Marc Cherryn kanssa ja jätti ohjelman. Spezialy oli aiemmin työskennellyt sarjoissa Dead Like Me, Parker Lewis Can't Lose, Lisa ja pojat, Veronica's Closet, Jack & Jill, Ed ja The District. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Michael Edelstein

Michael Edelstein (s. 20. helmikuuta, 1968, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiotuottaja. Edelstein tuotti Täydellisiä naisia Marc Cherryn ja Tom Spezialyn kanssa vuosina 2004–2006, ja hän sai työstään myös Emmy-ehdokkuuden. Toisella kaudella Edelsteinillä oli ristiriitoja Cherryn kanssa ja hän lopulta lähti sarjasta tammikuussa 2006. Edelstein on työskennellyt myös sarjoissa Threat Matrix ja Hope & Faith. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seppo Närhi

Seppo Närhi (s. 2. syyskuuta 1949 Äänekoski) on suomalainen laulaja. Hän oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Närhen tunnetuin kappale on Hectorin sanoittama "Prinsessa 65" vuodelta 1975. Närhi levytti enimmäkseen englanninkielisten kappaleiden suomenkielisiä cover-versioita. == Elämä ja ura == Närhi kävi koulunsa Äänekoskella. Hieman toisella kymmenellä ollessaan hän aloitti pianotunnit kuoronjohtaja Annika Wahrmanin johdolla. Myöhemmin Närhi perusti neljän koulukaverinsa kanssa Five Fellows -bändin, josta siirtyi Tuomo Vuorisen yhtyeeseen laulajaksi. 1970-luvun alussa perustettiin ravintolaorkesteri Kalmar Union, jossa Närhi toimi urkurina ja lauloi kakkossooloa, pääsolistin ollessa Leo Luoto. Yhtye julkaisi ainoan albuminsa Kalmar Union vuonna 1973. Alkutalvesta 1975 levy-yhtiö Scandian uuden Hi-Hat- levymerkin tuottaja Tommi Liuhala kiinnostui Närhen persoonallisesta lauluäänestä ja kiinnitti hänet levy-yhtiön sooloartistiksi. Liuhala antoi Närhelle kappaleen "Prinsessa 65", jonka Hector oli suomentanut Neil Sedakan kappaleesta "Queen of 1964". Muita Närhen tuon ajan kappaleita ovat "Soittaja", "Minä ja toi kuu", "Vieraat huoneet" ja "Takki pois". Närhi osallistui Syksyn sävel -kilpailuun vuonna 1975 Hectorin tekemällä kappaleella "Kujakissa" sekä vuonna 1976 kappaleella "Riita halki ja voita väliin". Närhen ura hiljeni 1980-luvulla, mutta hän jatkoi keikkailua Kari Tapion ja Kari Vepsän taustayhtyeissä. 2000-luvun alussa Närhi halvaantui ja vietti hiljaiseloa vuoteen 2006 asti. Tuolloin ilmestyi uusi levy Voittamaton. Sen jälkeen Närhi on satunnaisesti jatkanut keikkailua Kurimus-orkesterinsa kanssa. Vuonna 2009 ilmestyi single "Vielä keikkaa monta teen", joka on uusi country-versio Närhen jo vuonna 1975 levyttämästä kappaleesta. Seppo Närhen tytär on Kemopetrolin laulusolisti Laura Närhi, jonka äiti on Seppo Närhen entinen puoliso ja Otavan markkinointijohtaja Maija Kuusi. Närhi on saanut valtion taiteilijaeläkettä vuodesta 2016 alkaen. Hän konsertoi yhä vuonna 2018 muutaman konsertin vuodessa. ==Diskografia== * * * * * * * * == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * Sepponärhi.net Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan Lee

Alan Lee (s. 20. elokuuta 1947) on englantilainen taidemaalari, kuvittaja ja elokuvalavastaja. Hän on kuvittanut useita englanninkielisiä fantasiakirjoja sekä mytologiateoksia. Erityisen tunnettu hän on J. R. R. Tolkienin fantasiamaailmaan liittyvistä lukuisista töistään. Suomessa Alan Leen kirjankuvituksia on ilmestynyt vain muutaman kerran. Huomattavin näistä on sekä maalauksista että mustavalkopiirroksista koostuva kuvitus Tolkienin postuumisti julkaistuun teokseen Húrinin lasten tarina (WSOY 2007). Lee voitti vuonna 1994 Kate Greenaway -mitalin kuvituksestaan Rosemary Sutcliffin kirjaan Black Ships Before Troy, joka kertoo uudelleen Iliaan tarinan nuorille suunnatussa muodossa. Vuonna 1998 hän voitti World Fantasy Conventionin vuoden parhaan taiteilijan palkinnon. Alan Lee oli John Howen ohella keskeisin lavastussuunnittelija Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -filmatisoinneissa. Vuonna 2004 he voittivat työstään elokuvatrilogian kolmannen osan, Kuninkaan paluun, parissa parhaan lavastuksen Oscar-palkinnon. Sormusten herra -trilogian lisäksi Lee on toiminut lavastussuunnittelijana myös elokuvissa Legenda (1985), Erik viikinkisoturi (1989), King Kong (2005) ja Narnian tarinat: Velho ja leijona (2005) sekä televisiosarjassa Merlin (1998). Alan Lee on jatkanut lavastussuunnittelijana myös Jacksonin Hobitti- elokuvissa (2012–2014). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Fantasiataiteilijat Luokka:Brittiläiset elokuvalavastajat Luokka:Oscar- palkinnon saajat Luokka:Brittiläiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Englantilaiset kuvittajat
Bovesin verilöyly

Bovesin verilöyly oli Waffen-SS-yksikön Italiassa toisen maailmansodan aikana suorittama joukkomurha. Länsiliittoutuneiden vallattua Etelä-Italian maa irtautui sodasta 8. syyskuuta 1943. Natsi-Saksa miehitti Italian keski- ja pohjoisosan. Fasisteja vastustanut vastarintaliike alkoi toimia uusia miehittäjiä vastaan. Cuneon maakunta oli yksi alueista, joissa partisaanitoiminta oli aktiivista. s. 172–174 1\. SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitleriin kuulunut SS-majuri Joachim Peiperin komentama 3. pataljoona miehitti Cuneon alueen sunnuntaina 12. syyskuuta 1943. Pataljoona alkoi pidättää entisiä Italian armeijan sotilaita, joita se vangitsi alueella yhteensä noin 5 000\. Vangit lähetettiin leireille Saksaan. ==Verilöyly== 19\. syyskuuta 1943 partisaaniryhmä saapui Bovesiin tarkoituksenaan ostaa leipää kylästä. Kylässä sattui olemaan kaksi SS-miestä, jotka ryhmä vangitsi ja vei mukanaan. Vajaata tuntia myöhemmin paikalle saapui lisää SS-miehiä ja pieni tulitaistelu puhkesi. Molemmat puolet menettivät yhden miehen taistelussa. Hiukan myöhemmin paikalle saapui Peiperin johtama joukko SS- miehiä. Peiper vaati, että Bovesin seurakunnan pappi isä Giuseppe Bernardi ja eräs asukas, Antonio Vassallo ottaisivat yhteyden partisaaneihin ja palauttaisivat vangitut saksalaiset. Bernardi ja Vassallo tottelivat ja palasivat pian takaisin hengissä vapautettujen SS-miesten kera. Palauttaminen ei kuitenkaan riittänyt Peiperille, joka määräsi kylän poltettavaksi. SS- miehet murhasivat 23-53 Bovesin asukasta ja tuhosivat noin 350 taloa kostotoimena. s.214Bovesin kunnan kotisivu Isä Giuseppe Bernardi ja Antonio Vassallo olivat murhattujen joukossa. Heidät joko ammuttiin, jonka jälkeen heidän ruumiinsa poltettiin tai valeltiin paloöljyllä ja poltettiin elävältä.George Duncan: Massacres and Atrocities of World War II ==Verilöylyn jälkeen== Bovesin jälkeen SS-divisioona Leibstandarte Adolf Hitlerin miehet alkoivat pidättää partisaanien lisäksi myös Italian juutalaisia, jotka lähetettiin keskitysleireihin ja kuolemanleireihin Saksaan. Sodan jälkeen 1966 joukko Bovesin asukkaita tunnisti Joachim Peiperin, joka työskenteli tuolloin Volkswagenille mainoksia tekevän mainostoimiston päällikkönä. Tutkinnan ja 7 kuukautta kestäneen oikeudenkäynnin jälkeen syyte hylättiin todisteiden puuttuessa, vaikka oikeudessa vieraili 140 italialaista todistajaa. Hylkääminen oli seurausta lähinnä länsisaksalaisten lakimiesten haluttomuudesta syyttää maanmiehiään sodan aikaisista rikoksista. s. 153–154 ==Katso myös== * Malmedyn verilöyly * Oradour-sur-Glane ==Lähteet== Luokka:1943 Luokka:Joukkosurmat Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:Waffen-SS Luokka:Italian historia Luokka:Cuneon maakunta
Paula Erko

Paula Erko (myös Paula Suhonen ja Pauliina, s. 3. tammikuuta 1948 Varkaus) on suomalainen laulaja, jonka ensimmäinen single "En voi peittää tunteitani" / "Hetki jolloin nään" ilmestyi vuonna 1966 taiteilijanimellä Paula Suhonen. Myöhemmin hän otti taiteilijanimen Pauliina. Erko on ollut mukana monilla levytaustoilla. Hänen tunnetuin levytyksensä on Belgian vuoden 1977 eurovisiokappale "Mistä hankkisin miljoonan". Vuonna 1978 Paula liittyi Marianne Nymanin tilalle Silhuetit-yhtyeeseen. Vuonna 1982 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa. ==Diskografia== * Aika on minua vastaan (1982) == Lähteet == * ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pikku-Orava

Pikku-Orava on EMI:n markkinointihahmo, jonka nimissä on julkaistu neljä albumia. Pikku-Oravan albumit sisältävät lainakappaleita, joissa laulajan äänen korkeutta on nostettu ”oravamaisen” vaikutelman saavuttamiseksi. Ensimmäinen albumi, Uusi seedee! julkaistiin 27. syyskuuta 2006 ja se nousi listaykköseksi. Seuraava albumi, Kesä seedee julkaistiin 23. toukokuuta 2007. __NOTOC__ == Diskografia == * Uusi seedee (2006) * Uusi seedee – kultapainos (2CD 2006) * Kesä seedee (2CD 2007) * Tosi seedee (2CD 2007) * Satu seedee (2008) ==Katso myös== * Saukki ja Pikkuoravat, Sauvo Puhtilan Eino Virtasen kanssa tekemät levyt 1950-luvulta alkaen. Luokka:Suomalainen huumorimusiikki Luokka:Lastenmusiikki
Diprotodon

Diprotodon oli suurin kaikista tunnetuista pussieläimistä. Diprotodon eli noin 1,6 miljoonaa – 20 000 vuotta sitten. Diprotodonien fossiileja on löydetty ympäri Australiaa, muutamista fossiileista on löydetty myös emon pussissa olleita poikasia. Se oli noin kolme metriä pitkä, korkeutta sillä oli kaksi metriä ja painoa jopa kolme tonnia. Sen lähimmät elävät sukulaiset ovat vompatit. Diprotodonit saattavat olla Australian alkuperäisasukkaiden bunyip- tarueläimen legendan taustallaKarl Shuker. "5". In search of prehistoric animals; Do giant extinct creatures still exist? (1 ed.). Blanchford. ISBN 0-7137-2469-2.. ==Piirteet== Ulkonäöltään Diprotodon muistutti sarvetonta sarvikuonoa. Sen jalat kääntyivät vompattien lailla lievästi sisäänpäin. Sen etujaloissa oli voimakkaat kynnet, löydettyjen jalanjälkien perusteella tiedetään että sen jaloissa oli samanlainen karvoitus kuin vompateilla. Diprotodoneihin luokitellaan yleensä kolme lajia, mutta joidenkin tutkijoiden mielestä lajeja on saattanut olla jopa 20. Lajit erosivat toisistaan lähinnä koon perusteella, pienin oli noin puolet suurimman koosta.Sex secrets of a prehistoric marsupial Diprotodon esiintyi tiettävästi koko Australian alueella lukuun ottamatta Tasmaniaa.BBC > Science & Nature > Animals > Wildfacts > Diprotodon == Häviäminen == Diprotodonin häviämisen syystä on esitetty useita teorioita. Sen häviäminen yhdistetään useissa teorioissa ihmisen toimintaan, näissä teorioissa esitetään että ihminen olisi hävittänyt lajin metsästämällä tai muuttamalla sen elinympäristöä esimerkiksi polttamalla metsää. ==Lähteet== Luokka:Esihistorialliset pussieläimet Luokka:Pleistoseenin sukupuuttoon kuollut megafauna Luokka:Harvaetuhampaiset
Kutsuohjattu joukkoliikenne

Kutsuohjattu joukkoliikenne tarkoittaa asiakastarpeen mukaan reitittyvää julkista joukkoliikennettä. Perinteisesti on bussien aikataulut suunniteltu kulkemaan tiettyä reittiä pitkin ja tiettynä aikana riippumatta siitä oliko bussissa asiakkaita vai ei. Kutsuohjattu joukkoliikenne sen sijaan toimii nimenomaan asiakkaiden matkustustarpeiden pohjalta, kuljettaen matkustajat heille sopivina aikoina paikasta A paikkaan B, ollen näin reittiliikenteen ja taksin välimaastoon sijoittuva liikennöintimuoto. Matkustaja soittaa tilauskeskukseen ennen matkan alkua ja kertoo tiedot matkan päätepisteistä ja ajankohdasta sekä saa sitten tietää, että milloin auto tulee noutamaan. Kyydissä voi olla samanaikaisesti useita matkustajia. Tilauskeskus hoitaa vain puheluihin vastaamisen ja asiakaspalvelun, automaattinen tietokoneohjelmisto hoitaa loput ja yhdistelee tilaukset. Jokaisessa autossa on ns. ajoneuvotietokone eli kännykkäverkon kautta keskustietokoneelle yhteydessä oleva tietokone, joka ohjeistaa kuljettajaa ja kertoo ajoreitin. Ajoneuvotietokone on koko ajan yhteydessä keskuspalvelimen kanssa, joten järjestelmä tietää koko ajan auton sijainnin, aikataulussa pysymisen sekä muut tarvittavat tiedot. Suurimman kohderyhmän muodostavat kaupunkien maksamat vanhusten ja vammaisten matkat. Nämä matkat on organisoitu Matkapalvelukeskusten kautta. Esimerkiksi Helsingissä palvelee kaupunki erityisryhmiään Matkapalvelukeskuksella. Sen kautta voivat palveluun oikeutetut yli 12 000 helsinkiläistä tilata matkansa. Näitä matkoja tehdään päivittäin noin 2000 kpl ja määrä on jo pitkään ollut kasvussa. Invavarustuksella varustettuja pikkubusseja on pelkästään tätä palvelua varten varattu 60 kpl, joiden lisäksi saman verran autoja on käytettävissä muiden ajojensa ohella. ==Matkahuollon kutsuliikenne== Matkahuolto on toteuttanut sähköisen kutsujoukkoliikenteen tilausjärjestelmän seuraaviin kuntiin: * Inkoo (Inkyyti) * Pietarsaari (Vippari) * Porvoo (Kyläkyyti) * Riihimäki (R-kyyti) * Uusikaupunki (Ukikyyti). == Lähteet == == Katso myös == * Palveluliikenne Luokka:Joukkoliikenne
Vakka-Suomen Sanomat

Vakka-Suomen Sanomat on varsinaissuomalainen vuonna 1949 perustettu kolmipäiväinen paikallislehti, joka sisältää uutisia Uudenkaupungin, Kustavin, Maskun, Mynämäen, Nousiaisten, Taivassalon, Vehmaan ja Naantalin tapahtumista ja asioista. Lehdessä julkaistaan myös edellä mainittujen kuntien viralliset ilmoitukset. Uutisia on myös Laitilasta, joka ei kuulu julkaisijayhtymään. Lehti on Euroopan ainoa kuntien omistama lehti, mutta se pyrkii olemaan kunnista riippumaton. Vuoden 2015 alusta omistuspohjaksi tuli osuuskunta.Rosvall, Minna: Euroopan ainoa kuntien omistama lehti tehdään Vakka-Suomessa. Yle.fi/uutiset. Viitattu 1.10.2014. Lehdellä on päätoimittaja Vesa Penttilän ja julkaisuyhtiön toimitusjohtajan Janne Vuorelan lisäksi 11 työntekijää. Lehden toimitus sijaitsee Uudenkaupungin Rauhankadulla. Toimittajia on kolme vakituista ja kaksi aluetoimittajaa. Aluetoimittajien sijoituspaikat ovat Mynämäki ja Masku. Lehdellä on myös palvelupiste Mynämäen keskustassa. Lehti tekee yhteistyötä alueen muiden paikallislehtien kanssa: lehden osto- ja myyntipalsta Vakka-Makasiini on yhteinen Uudenkaupungin Sanomien ja Laitilan Sanomien kanssa. Lehti painetaan Kirjapaino Alma ManussaTampereella. == Historia == Vakka-Suomen Sanomien ulkoasua uudistettiin lokakuussa 2007, jolloin vuosikymmeniä muuttumattomana ollut kirjaintyyppi vaihdettiin kevyempään ja lehden eri osastojen ulkoasua yhtenäistettiin. Muutoksen tarkoituksena oli keventää lehden vanhahtavaksi ja raskaaksi moitittua yleisilmettä. Muutoksen yhteydessä myös lehden toimitus- ja taittojärjestelmät uusittiin. Lehti alkoi ilmestyä 2013 myös verkossa. Myös verkkolehti on maksullinen. Vuonna 2015 lehden johdon epäiltiin käyttäneen opetusministeriön rahoja omien yritystensä tukemiseen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset paikallislehdet Luokka:Uudenkaupungin media Luokka:Masku Luokka:Kustavi Luokka:Mynämäki Luokka:Nousiainen Luokka:Taivassalo Luokka:Vehmaa Luokka:Naantalin media
Hilkka Kotamäki

Hilkka Rakel Kotamäki (17. joulukuuta 1941 Helsinki – 22. maaliskuuta 2024) oli suomalainen iskelmälaulaja, joka tuli tunnetuksi 1970-luvulla Suomen ensimmäisenä Lottotyttönä. Hänen iskelmälaulajan uransa oli alkanut jo vuonna 1962, ja ensilevynsä hän teki vuonna 1963. Hän oli parhaimmillaan lavaesiintymisissä, joissa hänen roolihahmojaan olivat muun muassa mustalaismusiikkia esittävä Gipsy-Girl ja blondi Miss Christine. Hän levytti kaikkiaan vain kaksi singleä. Toimittuaan viisi vuotta Lotto-tyttönä hän muutti Tukholmaan ja perusti sinne oman mannekiinikoulun. Hän palasi Suomeen vuonna 1988 ja toimi yksityisyrittäjänä tuote-esittelijänä. Kotamäki oli kotoisin kauppiasperheestä Humppilasta. Hän esiintyi myös mainoksissa ja oli Sanelma Vuorteen mannekiinikoulussa opettajana, ennen kuin perusti oman koulun Tukholmaan. Vuonna 2011 hän myi yrittäjänä kullan ja kuparin kiillotusaineita. Kotamäki esiintyi Jörn Donnerin ohjaamassa elokuvassa Sixtynine 69 (1969), jossa hän näytteli pesijää, ja Maunu Kurkvaaran elokuvassa Lauantaileikit, jossa hän oli tyttö baarissa. Kotamäki on haudattu Pyhän Laurin kirkon hautausmaalle Vantaalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Koneviesti

Koneviesti on maa-, metsätalouden ja maarakennuksen parissa työskenteleville suunnattu ammattilehti. Aihealue on laaja: maa- ja metsätalouskoneet, maarakennuskoneet, yhdyskuntatekniikka ja maastoajoneuvot. Lisäksi tulevat konealan uutiset, ajankohtaiset tapahtumat ja kuulumiset alan messuilta. Pääosassa lehdessä ovat käytännön olosuhteissa tehdyt vertailutestit ja koeajot. Lehden mukana ilmestyy myös uusiin energiamuotoihin keskittyvä BioEnergia-liite viisi kertaa vuodessa. Lehden vakiopalstoihin kuuluvat myös maatalouskoneiden historiasta kertova Weteraanit-osa, jossa esitellään vanhoja työkoneita ja niiden kehitystä sekä Huolto ja korjaus -osio, joka keskittyy käytettyjen työkoneiden kunnostukseen. Lehden päätoimittajan Uolevi Oriston lisäksi lehdellä oli vuoden 2013 paikkeilla viisi muuta toimittajaa ja kahdeksan vakituista avustajaa. Koneviestin perusti vuonna 1952 lapualainen koneteknikko ja paikallislehden toimittaja Paavo Raukko (1899–1973), ja kustantajana toimi seinäjokelainen Maaseudun ammattilehtiyhtymä. Aluksi lehden nimi oli Maaseudun Koneviesti, mutta kustantajan vaihtuessa vuonna 1957 Viestilehdet muutti lehden nimen pelkäksi Koneviestiksi. Koneviestin ohella Viestilehdet julkaisi vuosina 1998–2003 myös erillistä Mikroviesti-lehteä, joka keskittyi maa- ja metsätalouden tietotekniikkaan ja yleisiin tietotekniikan perusteisiin. Vuoden 2004 alussa lehti kuitenkin sulautettiin kannattamattomana Koneviestiin, jonka liitteenä Mikroviesti on ilmestynyt muutamia kertoja vuodessa. Koneviestissä julkaistiin Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitoksen Vakolan koetusselostuksia Koneviestin ja Vakolan keskinäisen sopimuksen mukaisesti. ==Moottoriviesti== Moottoriviesti (MV) oli Koneviestin autoliite, joka eriytettiin omaksi lehdekseen vuonna 1965. A-lehtien kustantaja Olli Lyytikäinen osti lehden vuonna 1973 ja yhdisti sen Tuulilasiin. Moottoriviestiä tekivät viimeisinä vuosina päätoimittaja Erkki Raukko ja toimittaja Matti Järvi, jotka jatkoivat Tuulilasin toimituksessa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tekniikkalehdet Luokka:Suomalaiset ammattilehdet Luokka:Suomen maatalous Luokka:Metsätalous Luokka:Maa- ja vesirakennus
Simon Scott

Simon Scott, oik. Veikko Salonen (1948 Merikarvia – 2023 Ruotsi) oli suomalainen iskelmälaulaja. Scott valittiin vuonna 1970 vuoden Supertähdeksi, ja samalta vuodelta on hänen tunnetuin levytyksensä Vain ulkopuolelle jään. Myöhemmin Simon Scott keikkaili erityisesti ruotsinsuomalaisten parissa. ==Diskografia== * Simon Scott, (1971) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sisuradio * Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Hautakylä

Hautakylä on kylä Kiuruveden kaupunkitaajaman eteläpuolella Pohjois-Savossa. Hautakylä sijaitsee linnuntietä noin 5 kilometriä Kiuruveden kirkon eteläpuolella. Usein - esimerkiksi kulttuuriperintöä käsitellessä - Hautakylää tarkastellaan yhdessä siitä noin kolme kilometriä etelään sijaitsevan Rapakkojoen kylän kanssa nimellä Hautakylä-Rapakkojoki. Hautajärven, Kilpijärven ja Rapakkojärven seudun kyläalueet liittyvät toisiinsa saumattomasti avarien maisematilojen jatkumoina, eikä selviä kylärajoja polveilevilla kyläteillä kulkiessa havaitse. Maisemakuvalle on ominaista laajat, suhteellisen loivarantaiset peltoaukeat, joissa paremman pienilmaston ja rakentamispohjan vuoksi tilakeskukset sijoittuvat kauemmaksi vesistöjen rantalinjasta. Pääelinkeino on ollut maatalous. Hautakylä-Rapakkojoen alueella on noin 350 asukasta 2004). Hautakylä-Rapakkojoken tai lähialueiden kulttuuriperintökohteisiin kuuluu muun muassa muinaismuistolain nojalla suojeltu Paljakanvuori (koordinaatit noin ). Se on vanha huvittelupaikka. Perimätiedon mukaan Paljakka on myös merkkitulien pitopaikka ja lähellä on kulkenut Pähkinäsaaren rauhan rajalinja. Vuoren luoteissivulla on Pirunpesänä tunnettu onkalo ja vuoren laella on kuppikiviä tai kallioon koverrettuja uhrikuppeja. Luonnonmuistomerkeistä huomattavimpiin kuuluu 8-9 metriä korkea, puumainen, rauhoitettu Petäjäharjun pylväskataja. Maakunnallisesti merkittäväksi seudun rakennusperintökohteeksi on luokiteltu vuonna 1908 rakennettu ja vuonna 1924 laajennettu entinen Rapakkojoen koulu. Koulu lakkautettiin vuonna 2010. Rakennuksessa toimii nyttemmin Rapakkojoen Seurahuone. ==Lähteet== Luokka:Kiuruveden kylät
Matti Helminen (kilpapyöräilijä)

Matti Helminen (s. 14. elokuuta 1975 Kotkahttp://www.cyclingarchives.com/coureurfiche.php?coureurid=16101) on suomalainen maantiepyöräilijä. Helminen voitti kolmannen etapin Ronde van Vlaams-Brabant -kilpailussa vuonna 2000 sekä toisen etapin ja kokonaiskilpailun Tour du Brabant Wallon -ajossa 2004. Helminen aloitti ammattilaisuransa 2005. Hän on voittanut Suomen maantieaika-ajomestaruuden vuosina 2003, 2006, 2007, 2008, 2010 ja 2012, saanut SM-hopeaa 2001, 2009, 2011, 2015, 2017 ja 2019 sekä SM-pronssia 2002, 2005. Maantieajossa hän sai SM-hopeaa 2009 sekä SM-pronssia 2008 ja 2015. Hän sijoittui vuonna 2006 kolmanneksi Chrono des Herbiers -tempokilpailussa. Chrono Champenois -aika- ajokilpailun hän voitti vuonna 2006 ja sijoittui vuonna 2010 toiseksi ja 2008 kolmanneksi. Vuoden 2007 Missourin ympäriajossa hän sijoittui aika-ajoetapilla kolmanneksi voittaen muun muassa Alberto Contadorin ja George Hincapien Matti Helmiselle huippusuoritus Tour of Missourissa Fillari-lehti 15.9.2007 Viitattu 21.9.2007 . Vuoden 2007 maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa Helminen oli aika- ajossa kuudestoista. Vuonna 2011 hän oli samalla matkalla 53:s. Helminen jäi vuonna 2012 kiinni dopingista ja sai kahden vuoden kilpailukiellon.IS Urheilu paljastaa: Suomalainen huippupyöräilijä kärähtänyt dopingista, is.fi 12.11.2012. Hän kuitenkin kiisti käyttäneensä dopingia. Hän on jatkanut uraansa kilpailukiellon jälkeen, ei kuitenkaan ammattilaistasolla. ==Lähteet== *Matti Helminen Trap-Friis-tietokannassa *Matti Helminen Cycling Archives -tietokannassa *Matti Helminen Pro Cycling Stats -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut suomalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut pyöräilijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finnish Aircraft Maintenance

Finnish Aircraft Maintenance Oy (FAM) oli vuonna 2008 perustettu Finnairin sekä Finncommin puoliksi omistama huoltoyritys, jonka toimilupa kattoi ATR, Embraer ERJ 145 sekä Embraer 170 -suihkukoneet. FAM:n suurimpana asiakkaana oli Finncomm, sillä FAM vastasi yhtiön koko laivaston linjahuolloista sekä ATR-koneiden osalta myös raskaista huollosta. Lisäksi FAM teki huoltotöitä ulkopuolisille asiakkaille. Yhtiön toimipaikka oli Helsinki-Vantaan lentoasema ja se työllisti noin 90 henkilöä. FAM:n toiminta käynnistyi elokuun alussa 2008, jolloin ilmailuviranomainen myönsi sille lentokonekorjaamon toimiluvan. Toimilupa kattoi ATR-potkuriturbiinikoneet ja Embraer ERJ 145 -suihkukoneet. Finnair ja Finncomm yhteiseen huoltoyritykseen , Finncomm Airlinesin lehdistötiedote 2.9.2008 Yhtiölle valmistui huhtikuussa 2009 Helsinki-Vantaan lentoaseman alueelle 11 000 neliömetrin kokoinen huolto- ja toimistorakennus. Huoltohallin lattiapinta-ala on 6 000 neliömetriä. FAM:n suurin asiakas oli Finncomm Airlines, joka operoi mm. ATR72 -sarjan lentokoneilla. Finncomm vastaanotti 13. ATR-lentokoneensa, Finncomm Airlinesin lehdistötiedote 13.5.2011 Finnair luopui ATR-liikenteestä tammikuun 2008 alkupuolella, jolloin sen tytäryhtiö Aero Airlines lopetti toimintansa. Jäähyväiset Aeron ATR- lentokoneille, Finnairin lehdistötiedote 4.1.2008 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * FAM - Finnish Aircraft Maintenance Luokka:Suomen ilmailu
Symbolinen interaktionismi

Symbolinen interaktionismi on George Herbert Meadin työn pohjalta kehittynyt näkemys ihmisen sosiaalisuudesta. Sen mukaan kun ihminen oppii tarkastelemaan itseään muiden näkökulmasta, hänen minäkäsityksensä kehittyy sosiaalisesti. Symbolisessa interaktionismissa tärkeä on Thomasin teoreemana tunnettu ajatus: "Ne tapahtumat, jotka ihmiset määrittelevät todellisiksi, ovat todellisia seurauksiltaan"Merton, Robert K. (1995). The Thomas Theorem and The Matthew Effect. Social Forces 74(2), 379–424. http://www.garfield.library.upenn.edu/merton/thomastheorem.pdf . Symbolinen interaktionismi on yksi varhaisimmista sosiaalipsykologian minäteorioista ja on toiminut lähtökohtana monille muille teorioille, jotka painottavat minuuden muodostumisessa sosiaalisen ympäristön merkitystä. Meadin mukaan yksilön käsitys itsestä ja muista kehittyy rinnakkain. Lapsi kokee erilaisia rooleja varhaisessa leikki-iässä 3–4 vuoden iässä. Vähitellen lapsi alkaa leikeissään esittää myös toisenlaisia ihmistenvälisiin suhteisiin liittyviä rooleja ja samalla hän opettelee ymmärtämään näitä suhteita ja tarkastelemaan toisten ihmisten silmin. == Lähteet == Luokka:Sosiaalipsykologia
Pekka Loukiala

Pekka Jouni LoukialaKuolinilmoitus Helsingin Sanomissa 25.4.2010 (28. maaliskuuta 1944 Pieksämäki – 23. maaliskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen rocklaulaja. Pieksämäellä syntynyt Loukiala muutti veljensä Jukan kanssa Turkuun, jossa hänen uransa alkoi 1950-luvun lopulla. Vappuna 1959 Loukiala sijoittui toiseksi Ponnahdus pinnalle -kilpailussa kappaleella "What You've Done To Me". Tammikuussa 1961 Loukiala voitti Suomen rock-kuninkuuskisat Helsingissä, mikä avasi hänelle mahdollisuuden päästä levyttämään. Hän kiersi Suomea ja Ruotsia veljensä sekä Eero ja Jussi Raittisen ja Tuula sekä Paula Karppasen kanssa. Rockmusiikin suosion laskettua hän siirtyi perinteiseen tanssimusiikkiin, mutta 1970-luvulla hän palasi rockin pariin, jolloin hän esitti ja levytti erityisesti Elviksen musiikkia. Hän voitti muun muassa maailmanlaajuisen Elvis-kilpailun, ja hänet palkittiin Kanadassa. Ammattimuusikon uransa hän lopetti 1980-luvun lopulla ja siirtyi kiinteistöalalle. Musiikkia hän ei kuitenkaan täysin jättänyt, vaan vielä vuonna 2000 hän levytti omakustannelevyn Love me Tender. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Föribeat * Suomi Rock-A-Billy (mm. diskografia) * Pekka Loukiala Ylen Elävässä arkistossa * Äänitearkisto Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Liberian talous

Liberian talous on tuhoutunut hyvin pitkälti Liberian sisällissodissa 1989−1995 ja 1999–2003. Vain 15 prosenttia väestöstä on palkkatyössä, ja suurin osa ihmisistä elää omavaraistaloudessa maanviljelyllä. Ennen sisällissotia maa oli vauras, ja yksi maailman suurimmista kumin tuottajamaista. Firestone Rubber Companylla oli maassa maailman suurin kumiplantaasi. Kumin lisäksi maassa tuotettiin rautamalmia, puuta ja kahvia. Teollisuudenaloja oli kumin, palmuöljyn ja elintarvikkeiden jalostus, rakennusmateriaalinen tuotanto, huonekaluteollisuus ja timanttien louhinta. Riisi oli tärkein viljelyskasvi, ja lisäksi kalaa saatiin rannikolta ja sisämaan kalanviljelyslaitoksista. Sodat tuhosivat teollisuuden ja pääkaupungin Monrovian ja sen lähialueen infastruktuurin täysin, ja liikemiehet lähtivät maasta vieden mukanaan pääoman ja taitotiedon. Urbaani kaupankäynti romahti, ja sitä ollaan vasta pikkuhiljaa elvyttämässä. Liberian tärkeimmät vientimaat ovat Saksa, Etelä-Afrikka, Puola, Yhdysvallat ja Espanja. Suurimmat tuontimaat ovat Etelä-Korea, Singapore ja Japani. BKT asukasta kohden oli Liberiassa 1000 dollaria vuonna 1999. ==Lähteet== * *
Bodenin matti

Bodenin matti on shakissa kuvio, jossa tapahtuu shakkimatti kahdella lähetillä. Yleensä kuningas on apuna tai matitettava kuningas on loukussa. Bodenin matin näkee useammin tehtävissä kuin käytännön peleissä. Bodenin matti on saanut nimensä Samuel Bodenin mukaan, joka pelasi sen ensimmäisen kerran vuonna 1853.Chessgames.com Peli oli seuraavanlainen: 1.e4 e5 2.Rf3 d6 3.c3 f5 4.Lc4 Rf6 5.d4 fxe4 6.dxe5 exf3 7.exf6 Dxf6 8.gxf3 Rc6 9.f4 Ld7 10.Le3 O-O-O 11.Rd2 Te8 12.Df3 Lf5 13.O-O-O? (13.Ld5 on parempi) 13...d5! 14.Lxd5?? (johtaa mattiin; parempi olisi 14.Tde1) 14...Dxc3+ 15.bxc3 La3# ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pelejä, jotka päättyvät Bodenin mattiin Luokka:Shakkimatit
Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu

Technion – Israelin teknillinen korkeakoulu (, ) on Haifaan, Israeliin 1924 perustettu teknillinen yliopisto, mutta sillä on myös yksi maailman arvostetuimmista lääketieteellisistä tiedekunnista. Technionissa on tällä hetkellä noin 13 000 opiskelijaa Technionissa on 13 osastoa: * arkkitehtuuri ja kaupunkisuunnittelu * biologia * fysiikka * kemia * kemian tekniikka * konetekniikka * matematiikka * materiaalitekniikka * sähkötekniikka * tietojenkäsittelytiede * tuotantotalous * yhdyskuntatekniikka * ympäristötekniikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Israelin yliopistot
Intianviippa

Intianviippa (Rhinoptilus bitorquatus) on vain Intiassa elävä äärimmäisen uhanalainen pääskykahlaajiin kuuluva lintu. Intianviippa on yksi maailman harvinaisimmista linnuista. __notoc__ == Ulkonäkö == Intianviipan pituus on noin 27 cm. Selkä linnulla on ruskea ja pyrstön pää musta. Vatsa on väriltään harmaan valkea ja rinnassa on kolme ruskeaa juovaa. Intianviipan pää on valkoinen ja siinä on kaksi ruskeaa juovaa. Nokka linnulla on keltainen ja mustakärkinen. == Elinympäristö == Intianviippa elää pääasiassa pensaikkoisilla metsäseuduilla ja vuoristojen reunaseuduilla.. Intianviippa on yöaktiivinen ja käyttää ravintonaan hyönteisiä. == Kanta ja uhat == Ensimmäisen kerran intianviipan löysi Thomas C. Jerdon vuonna 1848. Sen luultiin myöhemmin kuolleen sukupuuttoon, mutta se löytyi uudelleen vuonna 1986. Koska lintu on harvinainen sen elintavoista ei tiedetä paljonkaan. Arviot kannan koosta vaihtelevat 25-200 yksilöön. Suurimmat uhat linnuille ovat elinympäristön tuhoutuminen sekä ihmisten aiheuttama häiriytyminen. Intianviipan ainoa tunnettu esiintymisalue oli vaarassa tuhoutua Telugu-Gangan kanaalin rakennustöiden takia vuonna 2005. Lisäksi alueella tapahtuva laiton rakentaminen uhkaa intianviippoja. == Lähteet == Luokka:Pääskykahlaajat Luokka:Uhanalaiset linnut Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Tiedonsosiologia

Tiedonsosiologia on sosiologian osa-alue, joka tutkii mekanismeja, joilla tieto, vallitsevat käsitykset ja esimerkiksi arkiajattelun uskomukset syntyvät ja muotoutuvat yhteiskunnassa. Tiedonsosiologia liittyy läheisesti tieteenfilosofiaan. Tiedonsosiologinen tutkimus syntyi 1920- ja 1930-luvuilla. Eräitä tiedonsosiologian keskeisiä teoksia ovat Peter L. Bergerin ja Thomas Luckmannin teos Todellisuuden sosiaalinen rakentuminen (1966), David Bloorin teos Knowledge and Social Imagery (1976) ja Paul Feyerabendin Against method: Outline of an anarchistic theory of knowledge (1975). Muihin tunnettuihin tiedonsosiologeihin lukeutuu Michel Foucault. Tieto voidaan tiedonsosiologiassa nähdä esimerkiksi yhteisön kognitiivisena tajuntana, jonka yksilöt omaksuvat sosialisaatiossa, ja yhteisöä muokkaavana tekijänä. Eräs tiedonsosiologinen näkökanta on sosiaalinen konstruktionismi, jonka mukaan tiede, tieto ja totuus ovat ensisijaisesti sosiaalisia konstruktioita. Muun muassa Pierre Bourdieun refleksiivisen sosiologian teoria on saanut vaikutteita tiedonsosiologiasta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Sosiologian osa-alueet Luokka:Tieteenfilosofia Luokka:Tietoteoria