EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lääketieteellinen tutkimuslaitos Minerva

Lääketieteellinen tutkimuslaitos Minerva () on Helsingin Meilahdessa Biomedicum 2:ssa toimiva yksityinen tutkimuslaitos, joka on perustettu vuonna 1959. Tutkimuslaitos Minervaa rahoittaa ja ylläpitää Minervasäätiö. Tutkimuslaitoksessa työskentelee yhdeksän tutkimusryhmää, yhteensä noin 50 henkilöä. == Tutkimusryhmät == * Hermosolujen signaloinnin tutkimusryhmä, johtaja: professori Dan Lindholm * Neuronien solubiologian tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Pirta Hotulainen * Sydän- ja verisuonitautien tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Päivi Lakkisto * Rasvamaksa ja diabetes -tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Panu Luukkonen * Cardiorenal diabetes -tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Daniel Gordin * Monitekijäisten sairauksien epigenetiikan tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Miina Ollikainen * Metabolinen tutkimusryhmä, johtaja: dosentti Heikki Koistinen * Lipidisignaloinnin ja -homeostaasin tutkimusryhmä, johtaja (samalla laitoksen johtaja): professori Vesa Olkkonen * Membraanibiologian tutkimusryhmä, johtaja: professori Elina Ikonen Lähde == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Minerva Foundation Institute for Medical Research Luokka:Lääketieteellinen tutkimus Luokka:Meilahti Luokka:Suomen tutkimuslaitokset
SimGolf

SimGolf on Maxisin kehittämä ja julkaisema urheilupeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 1996. Pelissä pelaaja pystyi itse luomaan golf- ratoja ja pelaamaan niillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Golf Luokka:Vuoden 2002 videopelit Luokka:Golf-pelit Luokka:Windows-pelit
Yrjö Aunola

Yrjö Antero Aunola (15. maaliskuuta 1918 Oulu – 31. joulukuuta 1986) oli suomalainen kirjailija, joka käytti nimimerkkejä Antero Ala, Antero Aulamo, Tero Nola ja A. Roina. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli kirjaltaja. Aunola kirjoitti 1940-luvulla toimintanovelleja eri lukemistolehtiin muun muassa Seikkailujen maailmaan. Aunola asui vuoteen 1950 saakka Oulussa ja muutti sitten Kokkolaan. == Teoksia == Nimimerkillä Antero Ala: * Tapahtui keskiyöllä. Kirjola, Oulu 1952 Nimimerkillä Antero Aulamo: * Pentti ja kolme hänen uskollista ystäväänsä, satu, kuvittanut Sakari Sirola. Joiku, Oulu 1945 * Vieraiden tähtien alla. Kolmio-kirja, Oulu 1968 * Seikkailujen taivas : huimaa lentojännitystä! ; kirj. Joe Archibald, Antero Aulamo, Petri Laine ym. ; toimittanut Juri Nummelin ; kuvat Anssi Rauhala. Verikoirakirjat, Turku 2012 Nimimerkillä A. Roina: * Aurinko paistaa. Marjamaa, Oulu 1949 * Mutkallinen rakkaus. LP-sarja 50. Lehtipalvelu, Oulu 1949 == Palkinnot == * I palkinto Valtion rautateiden 100-vuotisjuhlien kirjoituskilpailussa 1962 * I palkinto Vaasan läänin novellikilpailussa 1975 == Lähteet == * * Päivi Weiste: Itsenäisyytemme ajan oululaista kaunokirjallisuutta : kirjailijat ja teokset * Juri Nummelinin pulpetti-blogi 29.9.2005: Finnish pulp (in Finnish) Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Stavanger Oilers

Stavanger Oilers on norjalainen Stavangerin kaupungissa toimiva jääkiekkoseura. Oilers pelaa Norjan pääsarjassa EliteHockey Ligaenissa. ==Historia== Stavangerissa toimi 1970-luvulla kaksi jääkiekkoseuraa, Siddis ja Viking. Molempien seurojen toiminta hiljalleen tyrehtyi ja Vikingin lopetettua 1996, ei kaupungissa ollut enää jääkiekkoseuraa. Stavangeriin saatiin uusi jääkiekkoseura, kun suomalainen liikemies Hartti Kristola perusti Oilersin vuonna 2001. Seura liittyi Norjan II-divisioonaan, josta se nousi vuonna 2002 I-divisioonaan ja vuonna 2003 pääsarjaan. == Joukkue kaudella 2024-2025 == Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti Maalivahti # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Jens Auke Hoekstra L 2028 38 Henrik Holm R 2027 Fredrikstad, Norja Jasper Patrikainen L 2025 Lahti, Suomi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 4 Kristian Østby L 2026 Sarpsborg, Norja 5 Andreas Klavestad R 2026 Sarpsborg, Norja 13 Sondre Bjerke L 2024 Oslo, Norja 19 Alexander Ytterell R 2026 Vetlanda, Ruotsi 25 Cliff Watson L 2025 Sheboygan, Wisconsin, Yhdysvallat 43 Philip Mønnich Hagen L Juniori Jonas Meisingset L 2025 Sarpsborg, Norja Håkon Løken Pedersen L 2025 Fredrikstad, Norja Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Mathias Trettenes (C) L KH / VLH 2028 Stavanger, Norja 10 Ludvig Hoff L VLH 2028 Oslo, Norja 16 André Bjelland Strandborg (A) L KH 2023 Stavanger, Norja 18 Martin Gran R OLH 2027 Hamar, Norja 23 Tristan Langan L KH / VLH 2025 Swan River, Manitoba, Kanada 26 Patrick Rørbu Elvsveen L H 2026 Hamar, Norja 46 Dan Kissel L VLH 2025 Crestwood, Illinois, Yhdysvallat 78 Anders Tangen Henriksen R OLH 2027 Stavanger, Norja 82 Amandus Segadal Klungtveit L H Juniori Stavanger, Norja 85 Christoffer Karlsen R OLH 2026 Sarpsborg, Norja 88 Oliver Calik L KH 2025 Huddinge, Ruotsi 92 Nick Dineen R KH 2024 Omaha, Nebraska, Yhdysvallat Evan Polei L VLH 2025 Wetaskiwin, Alberta, Kanada Nicolas Werbik R KH 2025 Zlín, Tšekki === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Anders Gjøse * Apuvalmentaja: Marius Trygg * Maalivahtivalmentaja: Sakari Lindfors * Fysiikkavalmentaja: Dennis Løvold Sveum * Huoltopäällikkö: Bent Stangvik * Toimitusjohtaja: Pål Haukali Higson Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/845/stavanger-oilers Viitattu 30.9.2021. ==NHL-pelaajat== * Rūdolfs Balcers * Philippe Cornet * Christian Hanson * Jonas Johansson * Greg Mauldin * Zdeněk Nedvěd * Eric Nystrom * Matt Ryan * Brock Trotter * Mark Van Guilder ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Stavangerin urheilu Luokka:Fjordkraft- ligaenin seurat Luokka:Vuonna 2001 perustetut urheiluseurat
Kannushi

thumb|250px|Kannushi, jolla on päässään ebōshi-hattu. Kannushi (, ”kami- mestari”, alun perin lausuttu kamunushi), toinen nimitys shinshoku (), on šintolaisen pyhäkön (jinja) ylläpidosta vastaava ja tietyn kamin palvontaa johtava henkilö. Sanan kannushi muodostavat kirjoitusmerkit luetaan joskus myös jinshu, mutta merkitys ei muutu. Alun perin kannushi toimi välittäjänä kamien ja ihmisten välillä, niin että tavalliset ihmiset saivat tietää kamien tahdon. Kannushi oli ihmeisiin kykenevä ihminen tai pyhä ihminen, joka puhdistautumiseen tähtäävien riittien kautta pystyi toimimaan välikappaleena kamille, mutta myöhemmin sana muuttui synonyymiksi termin shinshoku kanssa ja alkoi tarkoittaa pyhäköllä työskentelevää, uskonnollisia seremonioita johtavaa henkilöä. Muinaisina aikoina, kun poliittinen ja uskonnollinen valta olivat keskittyneet klaanin sisälle, klaanin päämies tai joku muu virkamies johti sen jäseniä uskonnollisissa menoissa. Myöhemmin tehtävää hoitaneelle henkilölle kehittyi erillinen ja erikoistuneempi rooli. Sana kannushi esiintyy sekä Kojikissa (680) että Nihonshokissa (720). Niissä keisarinna Jingū ja keisari Suijin ryhtyvät kannushi-papeiksi. Saman pyhäkön sisällä, esimerkiksi Ise- jingūssa tai Ōmiwa-jinjassa, voi toimia erityyppisiä kannushi-pappeja samaan aikaan. Heitä voidaan kutsua muun muassa sanoin ō-kannushi (), sō-kannushi () tai gon-kannushi (). Kannushit voivat mennä naimisiin ja heidän lapsensa yleensä jatkavat heidän ammattiaan. Vaikka perinnöllinen asema ei olekaan enää lailla säädelty, se jatkuu käytännössä monissa pyhäköissä. Kannushin pitämillä vaatteilla, kuten jōella, ebōshilla ja kariginulla, ei ole mitään erityistä uskonnollista merkitystä, vaan ne ovat yksinkertaisesti keisarillisen hovin aiemmin käyttämiä virallisia vaatteita. Tämä on osoitus kamien palvonnan ja keisarin hahmon läheisestä kytköksestä. Muihin kannushin käyttämiin välineisiin kuuluvat shaku-rituaalisauva ja ōnusa-niminen valkoisilla paperinauhoilla (shide) koristeltu sauva. Kannushia avustaa uskonnollisessa tai toimistotyössä mikoksi kutsuttu nainen. Tullakseen kannushiksi noviisin täytyy opiskella šintolaisten pyhäköiden järjestön Jinja honchōn hyväksymässä yliopistossa, tyypillisesti Tokion Kokugakuin-yliopistossa, tai läpäistä pätevyytensä osoittava koe. Myös naiset voivat ryhtyä kannushi-papeiksi, ja lesket voivat seurata aviomiehiään heidän työssään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Šintolaisuuden käytännöt Luokka:Uskonnolliset ammatit
Jevgeni Ustjugov

Jevgeni Romanovitš Ustjugov (, s. 4. kesäkuuta 1985) on venäläinen ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Ustjugov saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 2006 kultaa normaalimatkalla ja takaa-ajossa sekä hopeaa viestissä. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän sai kultaa junioreiden viestissä. EM-kilpailujen aikuisten sarjassa hän sai hopeaa pikakilpailussa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti yhteislähdössä kultaa ja viestissä pronssia. Lisäksi hän oli normaalimatkalla neljäs sekä pikakilpailussa ja takaa-ajossa viidestoista. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän sai nolla-ammunnan myötä hopeaa yhteislähtökilpailussa ja hiihti toisen osuuden hopeaa saaneessa Venäjän viestijoukkueessa sekä oli takaa- ajossa kahdestoista ja normaalimatkalla kolmastoista. Ruhpoldingin MM- kilpailuissa 2012 hän oli yhteislähdössä kymmenes. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pikakilpailussa yhdeksänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän hiihti toisen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa. Takaa-ajokilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Ustjugov sijoittui maailmancupissa ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kahdeksas Antholzin pikakilpailussa kaudella 2008–2009. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seuraavalla kaudella kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Pokljukan takaa- ajokilpailussa 20. joulukuuta 2009. Samalla kaudella hän voitti myös Oberhofin pikakilpailun sekä oli toinen Ruhpoldingin yhteislähdössä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli neljäs. Hän voitti yhteislähdön maailmancupin sekä oli neljäs pikakilpailun ja takaa-ajon cupeissa. Kaudella 2010–2011 hän oli toinen Oslon yhteislähtökilpailussa ja neljäs yhteislähtöcupissa. Kaudella 2011–2012 hän oli kolmas Oberhofin pikakilpailussa. Kaudella 2012–2013 hän oli toinen Ruhpoldingin ja Sotšin pikakilpailussa sekä kuudes maailmancupin kokonaiskilpailussa ja kolmas pikakilpailucupissa. Kaudella 2013–2014 Ustjugov sijoittui Ruhpoldingin normaalimatkalla ja Pokljukan yhteislähdössä kolmanneksi. Normaalimatkan cupissa hän oli neljäs. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ustjugovin profiili biathlonworld.com-sivustolla Luokka:Venäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katharine Isabelle

Katharine Isabelle on kanadalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Ginger Snaps -elokuvassa ja sen jatko-osissa sekä elokuvassa Tuhkimotarina 2. Esiintynyt myös Supernatural-televisiosarjassa. == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Heinonen (koripallovalmentaja)

Timo Heinonen (s. 22. helmikuuta 1965) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripallovalmentaja ja -pelaaja. Hän pelasi pääsarjatasolla Torpan Poikien, Namika Lahden, HoNsUn ja Katajan paidassa. Torpan Poikien paidassa hän voitti kaksi Suomen mestaruutta. Valmentajana Heinonen voitti kaksi SM-hopeaa sekä kolme SM-pronssia.Timo Heinonen Joensuun Kataja. Viitattu 21.12.2009 Kaudella 2005–2006 Heinonen valittiin Korisliigan vuoden valmentajaksi.Petri Virtanen ja Sanna Jämsen vuoden pelaajat Suomen Koripalloliitto. 5.5.2006. Viitattu 21.12.2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Joensuun Kataja Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vis (joki)

Vis on eteläisessä Ranskassa Languedoc-Roussillonin hallintoalueella sijaitseva joki. Sen alkulähde sijaitsee Cévennes-vuoristossa lähellä Alzonin kylää, ja se on Välimereen laskevan Hérault’n sivujoki. Joen kokonaispituus on 57,9 kilometriä ja sen virtaus on noin 10 kuutiometriä sekunnissa. == Kaupunkeja joen varrella == * Alzon * Campestre-et-Luc * Blandas * Vissec * Saint-Maurice-Navacelles * Rogues * Gorniès * Saint-Laurent-le-Minier * Cazilhac == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan joet
Aprilia Pegaso

Aprilia Pegaso 650 on nk. all-round-moottoripyörä, mikä soveltuu asfaltin lisäksi myös sorateille. Varhaisimmissa Pegaso-malleissa käytettiin kestävää itävaltalaista Rotaxin moottoria. Rotaxia on käytetty muun muassa BMW F650 -malleissa. == Aiheesta muualla == Pegaso
Pineville (Louisiana)

Pineville on kaupunki Louisianassa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Rapidesin piirikunnassa Alexandrian naapurina ja kuuluu sen metropolialueeseen. Kaupungin asukasluku on 13 829 (2000)American FactFinder ja pinta-ala 31,3 km². == Pinevilleen liittyviä henkilöitä == * Anjanette Kirkland (s. 1974), Pinevillessä syntynyt yleisurheilijaInternational Association of Athletics Federations * Fred Baden, kaupungin pormestari vuosina 1970–1998Former Pineville mayor Fred Baden dies == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Louisianan kaupungit
Pineville

Pineville on seuraavien paikkojen nimi: * Pineville (Arkansas) * Pineville (Kentucky) * Pineville (Louisiana) * Pineville (Länsi-Virginia) * Pineville (Missouri) * Pineville (Pennsylvania) * Pineville (Pohjois-Carolina)
Torsten Peltomo

Torsten Peltomo, kirjailijanimi Lennart Åkerlund (1920–2005) oli suomalainen kirjailija. Peltomon tunnetuin teos on salanimellä Lennart Åkerlund kirjoitettu dekkari Kuolema tulee aina yllättäen. Hän kirjoitti lisäksi muutamia näytelmiä omalla nimellään. Peltomo oli Pomarkun yhteiskoulun rehtori 1958–1959.Yksityiskoulut == Teoksia == Omalla nimellä: * Kaksoset, näytelmä. 1957–1958 * Laivatyttö, näytelmä. 1960 * Kapinoitsija, näytelmä. 1961 * Lentokoneteollisuutemme vaiheita ja nykynäkymiä, Koonnut Torsten Peltomo. Valmet oy, Lentokonetehdas, Tampere 1967 * Daniel Medelplan, näytelmä. 1984 Nimimerkillä Lennart Åkerlund: * Kuolema tulee aina yllättäen, salapoliisiromaani. Salamasarja 124. Gummerus 1963 == Lähteet == * Torsten Peltomo Kirjasampo * * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta : Torsten Peltomo ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Fred Baden

Frederick Herman Baden vanhempi, joka tunnettiin nimellä Fred Baden (4. toukokuuta 1934 – 17. joulukuuta 2009), oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi louisianalaisen Pinevillen kaupungin kaupunginvaltuutettuna vuosina 1966–1970 ja pormestarina 1970–1998. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan putkimiesFormer Pineville mayor Fred Baden dies. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Marija Kutitonskaja

Marija Ignatjevna Kutitonskaja (, 23. helmikuuta 1856 Odessa – 14. toukokuuta 1887 Irkutsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki. Marija Kutitonskaja syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli naisten kymnaasissa ja työskenteli sen jälkeen Odessan kaupunginduumassa. Vuonna 1876 hän liittyi Ivan Kovalskin johtamaan vallankumoukselliseen narodnikkiryhmään. Kovalskin heinäkuussa 1878 saaman kuolemantuomion jälkeen Kutitonskaja pidätettiin, mutta päästettiin pian vapaaksi takuita vastaan. Toisen kerran hänet pidätettiin kesäkuussa 1879. Kutitonskaja tuomittiin 15 vuoden pakkotyörangaistukseen, jonka Odessan kenraalikuvernööri lievensi neljäksi vuodeksi. Rangaistuksensa hän suoritti Karan pakkotyövankilassa. Heinäkuussa 1882 tuomio muutettiin karkotukseksi ja hänet siirrettiin Taka-Baikalian Akšaan. Syyskuussa 1882 Kutitonskaja yritti murhata Taka-Baikalian kuvernöörin Luka Iljaševitšin poliittisten vankien epäinhimillisen kohtelun takia. Marraskuussa 1882 Tšitan sotaoikeus tuomitsi hänet kuolemaan hirttämällä, mutta Pietarissa tuomio muutettiin elinkautiseksi pakkotyöksi. Mahdollisen ”haitallisen vaikutuksen” takia Kutitonskajaa ei lähetetty Karaan, vaan hänet sijoitettiin Irkutskin vankilaan, jossa hän kuoli tuberkuloosiin. ==Lähteet== Luokka:Narodnikit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1887 kuolleet
Solid

Solid voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Solid, suomalainen lauluyhtye * Solid, U.D.O.-yhtyeen albumi.
Ignition (peli)

Ignition on Unique Development Studios:n kehittämä ja Virgin Interactiven vuonna 1997 julkaisema autoilupeli. Peli on julkaistu MS-DOS:ille ja Windowsille. Siinä on vajaat kymmenen erilaista kenttää ja erilaisia moodeja, kuten kilpa-ajo, mestaruusajo, ja Time Trial, jossa pyritään rikkomaan oma aika-ennätys. Luokka:Ajopelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Vuoden 1997 videopelit Luokka:Windows-pelit
Mihail Štalenkov

Mihail Aleksejevitš Štalenkov (, s. 20. lokakuuta 1965 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkomaalivahti. == Ura == ===Dynamo Moskova=== Štalenkov aloitti seurajoukkueuransa Dynamo Moskovassa vuonna 1986 ja hänet valittiin vuonna 1987 Neuvostoliiton liigan vuoden tulokkaaksi. Hän voitti Neuvostoliiton-mestaruuden vuosina 1990, 1991 ja 1992. ===Milwaukee Admirals ja Mighty Ducks of Anaheim=== Hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan vuonna 1992 ja pelasi kaudella 1992–1993 IHL-liigan Milwaukee Admiralsissa. Štalenkov valittiin liigan vuoden tulokkaaksi, minkä jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi hänet NHL:ään vuoden 1993 varustilaisuuden viidennellä kierroksella numerolla 108. Štalenkov aloitti uransa NHL:ssä hänet varanneessa Mighty Ducksissa. Venäläismaalivahdin täytyi aluksi tyytyä farmikiekkoon San Diego Gullsin riveissä mutta hänet kutsuttiin ylös seuraavaksi kaudeksi kun Ron Tugnutt myytiin Montreal Canadiensiin 1994. Štalenkov pääsi pelaamaan kakkosmaalivahtina heti Guy Hebertin jälkeen. Štalenkov menestyi kansainvälisellä tasolla hyvin, pelaten 1998 Venäjän hopeaa voittaneessa joukkueessa tärkeänä osana NHL-tähtiä vilisseissä kisoissa. Kansainvälisestä menestyksestä huolimatta Štalenkov ei koskaan saanut osakseen suurta roolia NHL:ssä kuten muun muassa Nikolai Habibulin onnistui saamaan. ===Edmonton Oilers, Phoenix Coyotes ja Florida Panthers=== Nashville Predators valitsi Štalenkovin 1998 NHL:n laajennusvaraustilaisuudessa, mutta hän ei koskaan pelannut kyseisessä joukkueessa otteluakaan. Štalenkov myytiin Nashvillestä Edmonton Oilersiin. Oilersissa Štalenkov jakoi ykkösmaalivahdin paikan yhdessä Bob Essensan kanssa. Edmontonin visiitti jäi kuitenkin lyhyeksi kun Štalenkov siirrettiin Phoenix Coyotesiin, jossa hän pelasi aina kauden 1999–2000 alkuun asti, jolloin hänet myytiin Florida Panthersiin. Floridassa Štalenkov pelasi NHL-uransa viimeiset ottelut. ===Dynamo Moskova ja uran loppu=== Štalenkov palasi kasvattajaseuraansa Dynamo Moskovaan vuonna 2000. Hän päätti uransa Dynamossa kaudella 2001–2002. ==Ura maajoukkueessa== Štalenkov pelasi myös Neuvostoliiton, Itsenäisten valtioiden yhteisön ja Venäjän maajoukkueissa. Hän voitti olympiakultaa Albertvillen talviolympialaisissa vuonna 1992 ja olympiahopeaa Naganon talviolympialaisissa vuonna 1998. ==Palkinnot== *1993 IHL Garry F. Longman Memorial Trophy ==Yksityiselämä== 27\. maaliskuuta 2012 uutisoitiin Štalenkovin kadonneen hänen palattuaan Moskovaan Magnitogorskista valmentamasta maalivahteja. Hän soitti vaimolleen sunnuntaina 25. maaliskuuta 2012 Moskovan Vnukovon lentokentältä, mutta ei palannut enää kotiinsa. Štalenkovin vaimo teki tämän jälkeen katoamisilmoituksen miehestään. == Lähteet == * * Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Venäläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Venäjän koripallon superliiga-kausi 2006–2007

Kausi 2006–2007 oli 16. kausi, jolloin pelattiin Venäjän koripallon superliigan mestaruudesta. Kauden voitti PBK TsSKA Moskova. == Sarjataulukko == # Joukkue Ottelut Voitot Tappiot Korit Pisteet 1 PBK TsSKA Moskova 24 21 3 2117 - 1642 45 2 UNIKS Kazan 24 21 3 2070 - 1737 45 3 Himki BK 24 20 4 2121 - 1774 44 4 MBK Dynamo Moskova 24 18 6 1949 - 1697 42 5 Lokomotiv Kuban 24 16 8 1960 - 1762 40 6 Triumf Ljubertsy 24 12 12 1812 - 1768 36 7 Spartak Primorje 24 12 12 1857 - 1927 36 8 BK Spartak Pietari 24 9 15 1801 - 1850 33 9 CSK VVS Samara 24 8 16 1829 - 1985 32 10 PBC Ural Great 24 7 17 1856 - 2000 31 11 Universitet Yugra Surgut 24 7 17 1826 - 2037 31 12 Sibirtelecom Lokomotiv Novosibirsk 24 4 20 1753 - 2196 28 13 Стандарт 24 1 23 1701 - 2277 25 == Pudotuspelit == {{Turnauspuu8 ||PBK TsSKA Moskova|3|BK Spartak Pietari|0 ||MBK Dynamo Moskova|3|Lokomotiv Kuban|0 ||UNIKS Kazan|3|Spartak Primorje|0 ||Himki BK|3|Triumf Ljubertsy|1 ||PBK TsSKA Moskova|3|MBK Dynamo Moskova|1 ||UNIKS Kazan|3|Himki BK|1 ||PBK TsSKA Moskova|3|UNIKS Kazan|0 ||MBK Dynamo Moskova|1|Himki BK|3 }} == Aiheesta muualla == *Basket.ru *Euroliiga Luokka:Koripallosarjojen kausi 2006–2007/2007 Luokka:Venäjän koripallon superliiga -kaudet
Authari

Authari (n. 540 – 5. syyskuuta 590) oli langobardien kuningas vuosina 584–590. Hän oli edellisen kuninkaan Klefin poika. Klefin kuoltua ylimystö ei suostunut nimittämään tälle seuraajaa, ja seurasi kymmenen vuoden interregnum, joka tunnettiin herttuoiden valtakautena. Vuonna 575 frankkien kuningaskunnan Austrasian armeija työntyi hajanaiseen Pohjois-Italiaan, ja Bysantin keisari Tiberius II Constantinus ryhtyi neuvottelemaan liitosta frankkien kanssa. Langobardit pelkäsivät vihollistensa mahdollista liittoutumista ja päättivät valita uuden kuninkaan yhdistääkseen voimansa. Ylimykset valitsivat kuninkaaksi Autharin, joka joutuikin sotimaan koko hallintokautensa Bysanttia ja frankkeja vastaan. Authari kuoli 5. syyskuuta 590, mahdollisesti myrkytyksen uhrina. == Lähteet == Luokka:Langobardien kuninkaat Luokka:500-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 590 kuolleet
Sami Helenius (tanssija)

Sami Helenius (s. 25. heinäkuuta 1977 Kaarina) on suomalainen tanssija. Helenius on voittanut puolisonsa Jutta Heleniuksen (o.s. Markkanen) kanssa kolme SM-pronssimitalia 10-tanssissa amatööriluokassa vuosina niin 2003–2005Tanssiurheilija-lehtiTulospalvelin.fi. Ammattilaisluokassa pari on voittanut myös 10-tanssin SM-kultaaBalanssistudiot. Vuonna 2009 hän oli ensimmäisen kerran mukana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa, parinaan Rosa Meriläinen. Helenius ja Meriläinen sijoittuivat kilpailussa kolmanneksi. Hän on ollut mukana ohjelmassa myös vuonna 2010 Satu Silvon, vuonna 2011 Satu Ruotsalaisen, vuonna 2012 Sari Multalan, vuonna 2017 Hanna Sumarin, vuonna 2018 Marita Taavitsaisen, vuonna 2019 Einin, vuonna 2020 Virpi Sarasvuon kanssa, ja pari voitti kilpailun, vuonna 2021 Jenni Poikeluksen, vuonna 2022 Maaret Kallion, vuonna 2023 Maria Guzeninan sekä vuonna 2024 Niina Lahtinen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kilpatanssijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luděk Čajka

Luděk Čajka (3. marraskuuta 1963 Český Těšín, Tšekkoslovakia – 14. helmikuuta 1990 Košice, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija. Hän oli New York Rangersin 115. varaus vuoden 1987 varaustilaisuudessa, mutta ei koskaan pelannut NHL:ssä. Hän pelasi Tšekkoslovakian pääsarjassa TJ Gottwaldowin, HC Dukla Jihlavan ja HC Zlínin joukkueissa. Čajka voitti Dukla Jihlavassa Tšekkoslovakian mestaruuden 1985. Hän oli mukana myös pronssia voittaneessa Tšekkoslovakian joukkueessa vuoden 1987 maailmanmestaruuskilpailuissa. Čajka pelasi urallaan kaikkiaan 265 liigaottelua ja 53 maaottelua. 6\. tammikuuta 1990 Čajka sai vakavia vaurioita selkärankaansa törmätessään laitaan kiekontavoittelutilanteessa toisen pelaajan kanssa (vanhoilla pitkän kiekon säännöillä) pelatessaan VSH Košicea vastaan. Hän halvaantui ja oli koomassa kuolemaansa 14. helmikuuta asti. Zlínin jäähalli Stadion Luďka Čajky on nimetty hänen mukaansa. Čajkan tapaus oli yksi merkittävimmistä tekijöistä IIHF:n muuttaessa pitkän kiekon sääntöjä niin, ettei puolustavan pelaajan kosketusta enää tarvittu. == Lähteet == Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
2 of One

2 of One on 6. kesäkuuta 1989 julkaistu video, joka sisältää kaksi versiota Metallican vuoden 1989 musiikkivideosta ”One” heidän albumiltaan ...And Justice for All. Videon ovat ohjanneet Bill Pope ja Michael Salomon Los Angelesissa, Kaliforniassa. Videossa näyttelevät Metallican jäsenet James Hetfield, Kirk Hammett, Jason Newsted ja Lars Ulrich. Kappaleen musiikkivideo sisältää leikkeitä Dalton Trumbon vuoden 1970 sodanvastaisesta elokuvasta Sotilaspoika. == Sisältö == Kaikki osat 2 of Onesta on sisällytetty myös vuonna 2006 julkaistulle DVD:lle The Videos: 1989–2004. Luokka:Metallican videot
Uuri Ståhlhammar

Uuri Albert Ståhlhammar (29. toukokuuta 1935 Helsinki – 5. joulukuuta 1994 Riihimäki) oli suomalainen pesäpalloilija. ”Stolu” aloitti pesäpalloilun Napialan Pyrkivässä. Hän saavutti ensimmäisen SM-mitalinsa, nuorten hopean vuonna 1948 Tervakosken Padon joukkueessa ja pelasi ensimmäisen kerran SM- sarjassa Katajanokan Haukoissa 1957 ja 1958. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Pallo-Tovereita, jonka riveissä hän voitti ainoan Suomen mestaruutensa vuonna 1959. 1960-luvulla hän edusti Puna-Mustia. Stolu osallistui kahdeksaan Itä–Länsi-otteluun ja seitsemään Liitto–Lehdistö-otteluun. Vuonna 1964 hän oli SM-sarjan lyöjäkuningas sekä Suomen vuoden pesäpalloilija vuosina 1959 ja 1964Kausi 1964 . Puna-Mustat. Viitattu 21.7.2015.. Hänen ulkokentän pelipaikkansa oli kakkospolttaja ja lukkariKausi 1965 . Puna-Mustat. Viitattu 21.7.2015.. Vielä vuonna 1972 hän pelasi SM-sarjassa Puna-Mustien lukkarina. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 1959 * 1 SM-hopea: 1963 * 8 Itä-Länsi-ottelua: 1957-1964 * Pesäpallon lyöjäkuningas: 1964 * Vuoden pesäpalloilija (2): 1959, 1964 http://www.pesis.fi/pesapalloliitto/historia/parhaat-pelaajat- kausittain/vuoden-pesapalloilijat/ ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Petri Ojala

Petri Ojala (s. 21. elokuuta 1964 Renko) on Ilves Edustus Oy:n puheenjohtaja ja suomalainen entinen jalkapalloilija. Aiemmin hän on toiminut myös junioriorganisaatio Ilves ry:n puheenjohtajana. Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Ojala nousi Ilveksen edustusmiehistöön kaudella 1983. Hän pelasi Ilveksessä vuoteen 1994 voittaen seurassa Suomen-mestaruuden (1983), hopean (1985), pronssin (1984) ja Suomen cupin kaudella 1990. Hän toimi joukkueen kapteenina kausina 1989–90 ja 1992. Peliuran jälkeen Ojala jäi valmentamaan FC Ilvestä mm. Arto Uimosen kakkosvalmentajana. Ojala pelasi uransa aikana 257 pääsarjaottelua ja teki niissä 11 maalia. Ojala kuului myös nuorisomaajoukkueiden vakiopelaajiin pelaten 18 ottelua vuosina 1980–1983, lisäksi hänellä on tilillään 6 euro-ottelua Ilveksen osallistuttua UEFA Cupiin ja Cup voittajien Cuppiin. ==Saavutukset== *Suomen mestari 1983 *Suomen- mestaruus hopea 1985 *Suomen-mestaruus pronssi 1984 *Suomen cupin mestaruus: 1990 == Lähteet == * * http://ilvesedustus.com/index.php?mact=News,cntnt01,detail,0&cntnt01articleid;=329&cntnt01origid;=15&cntnt01returnid;=15 Petri Ojala on Ilves ry:n uusi puheenjohtaja * * FC Ilves: Kausikirja 1997. Tampere: Ilves ry / FC Ilves ry, 1997 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dmitri Romanov (ampuja)

Dmitri Romanov (s. 1987) on venäläinen riistamaaliampuja ja maailmanmestari. Romanov on osallistunut MM-kilpailuihin sekä poikien että miesten sarjassa. Poikien sarjassa hän on kerännyt seitsemän kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia. Miesten sarjassa Romanovilla on viisi kultaa, hopea ja kaksi pronssia. ==Lähteet== * * Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Katainen

Pentti Olavi Katainen (20. toukokuuta 1937 Helsinki – 5. elokuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen palloilija, jonka päälajit olivat pesäpallo ja jääkiekko. Hän sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000. ”Kiukki” Katainen oli pesäpallossa Suomen parhaita 1960-luvun sisäpelaajia. Hän voitti SM-sarjan lyöjäkuninkuuden vuosina 1961 ja 1965; jälkimmäisellä kerralla hän löi 3 + 53 = 56 juoksua, joka oli SM-sarjan ennätys vuoteen 1972 saakka. Katainen voitti SM-sarjassa kolme hopeaa ja kaksi pronssia, ja hänet valittiin Itä–Länsi- otteluun vuosina 1960 ja 1961 sekä Liitto–Lehdistö-otteluun neljä kertaa. Koripallossa Katainen saavutti kaksi SM-hopeaa Työväen Mailapoikien joukkueessa. Kataisen puoliso oli tapakouluttaja Kaarina Suonperä. == Jääkiekko == Myös jääkiekossa Katainen kuului 1960-luvulla Suomen parhaimmistoon. Hän pelasi Helsingin Jalkapalloklubin edustusjoukkueessa useita vuosia SM-sarjassa, voitti maalikuninkuuden vuonna 1962 ja pelasi yhdessä A-maaottelussa sekä kuudessa nuorten maaottelussa. Hän pelasi SM- sarjassa kaudet 1956–1966. Hän toimi urheilu-uransa jälkeen valmentajana Jokereissa muun muassa Jari Kurrin juniori- sekä vastuuvalmentajana. Jääkiekkoliiton hallituksessa ja valtuustossa Katainen toimi 1980-luvulla monta vuotta. Joukkueenjohtajana hän toimi myös alle 20-vuotiaiden ja miesten maajoukkueissa. NHL-seura Atlanta Thrashersin kykyjenetsijänä hän toimi vuosina 1998–2006. Tuona aikana Thrashers varasi muun muassa maalivahdit Pasi Nurmisen ja Kari Lehtosen. == Saavutukset == === Pesäpallo === * 2 SM-hopeaa: 1956, 1957 * 2 SM-pronssia: 1955, 1962 * 2 Itä-Länsi-ottelua: 1960, 1961 * Pesäpallon lyöjäkuningas (2): 1961, 1965 === Jääkiekon joukkueenjohtajana === * nuorten jääkiekon MM-kulta 1987 * miesten jääkiekon ensimmäinen arvokisamitali Calgary 1988, olympiahopea Pentti Katainen sai liikuntaneuvoksen arvonimen vuonna 2000. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Hopeavatsamuura

Hopeavatsamuura (Myrmelastes leucostigma) on Amazonasin alueella Etelä- Amerikassa tavattava puumuuriin kuuluva varpuslintu. == Koko ja ulkonäkö == Kooltaan hopeavatsamuura on 14,5-15 cm. Koiraan selkä ja päälaki ovat väriltään tumman harmaat. Vatsa on hopeanharmaa ja värin tummuus vaihtelee alalajeittain. Harmaissa siivissä on valkoisia täpliä. Täplien koko riippuu niin ikään alalajista. Perä on väritykseltään ruskea. Naaraan selkä on väriltään tumman punaruskea ja siipien pilkut ovat punaruskeita. Naaraan pää on harmaa ja vatsa punaruskea. Värin tummuus vaihtelee alalajeittain. Nokka on pitkähkö ja alapuolelta tummempi kuin yläpuolelta. Hopeavatsamuuraa on vaikea erottaa muista liuskemuurien suvun lajeista, erityisesti liuskemuurasta (Schistocichla schistacea). Liuskemuuran nokka on kuitenkin hieman lyhyempi ja täysin musta. Liuskemuura on myös väritykseltään hieman hopeavatsamuuraa tummempi. == Levinneisyys ja elinympäristö == Hopeavatsamuuraa tavataan Surinamesta, Guyanasta, Ranskan Guyanasta ja Amazonasin alueen Brasiliasta, Lisäksi lajia tavataan Venezuelan lounaiskärjestä ja Kolumbian, Ecuadorin sekä Perun itäosista. Lajin elinympäristöä ovat metsät ja metsien reunamaat erityisesti pienien jokien ja kosteiden paikkojen lähettyvillä. Yleensä lajin elinympäristöt sijaitsevat alle 1 000 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Perussa ja Venezuelassa lajin on todettu elävän jopa yli 1 500 metrin korkeudella sijaitsevissa metsissä. Hopeavatsamuurat liikkuvat yleensä pareittain tai pieninä ryhminä. Laji ei muodosta sekaparvia muiden lintujen kanssa. Hopeavatsamuuran lisääntymiskausi on heinäkuussa. == Lähteet == Luokka:Liuskemuurat
Diego Fortuna

Diego Fortuna (s. 14. helmikuuta 1968 Vicenza) on entinen italialainen kiekonheittäjä. Hän edusti maataan kesäolympialaisissa vuosina 1996 ja 2000, mutta ei selviytynyt kummallakaan kerralla loppukilpailuun: Atlantassa 1996 hän sijoittui karsinnassa 19:nneksi tuloksella 60,08 m ja Sydneyssä 2000 sijalle 14 tuloksella 62,24 m.Diego Fortuna Biography and Olympic Results Hän voitti kultamitalin Välimeren kilpailuissa vuonna 2001International Association of Athletics Federations. == Lähteet == Luokka:Italialaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andri Telesnenko

Andri Vasylovytš Telesnenko (, s. 12. huhtikuuta 1966 Odessa, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka toimii Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja. Telesnenko saapui Ukrainasta Suomeen vuonna 1992 vahvistamaan Veikkausliigan uutta oululaisseuraa FC Oulua. Kahtena kautena, vuonna 1992 Veikkausliigassa ja seuraava 1993 Ykkösessä, hän osoitti taitoa ja varmuutta, jota Veikkausliigaan vuodeksi 1994 noussut FC Oulu olisi tarvinnut sarjapaikkansa säilyttämiseksi. Hän kuitenkin lähti Suomesta ja edusti seuraavina vuosina israelilaista Hapoel Beersebaa pelaten sarjapelien lisäksi neljä UEFA Cup-ottelua. Samana kautena hän esiintyi Kauden 1995–1996 jälkeen hän siirtyi Moldovaan edustaen seuraavat neljä kautta FC Zimbru Chișinăuta, jossa hän maansa sarjapelien ja niissä saavutetun kolmen Moldovan mestaruuden lisäksi pelasi kaikkiaan 12 Mestarien liigan karsintaottelua ja kaksi UEFA Cup-ottelua saksalaista Hertha BSC:tä vastaan. Sen jälkeen Telesnenko palasi Ukrainaan. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut mm. kasvattajaseuransa Tšornomorets Odessan valmennusryhmässä. Telesnenko edusti Ukrainan maajoukkuetta kolmesti vuosina 1994–1995, pelaten kahdessa EM- karsintaottelussa. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kolme pientä porsasta (lyhytelokuva)

Kolme pientä porsasta on vuonna 1933 ilmestynyt lyhyt animaatioelokuva, joka voitti Oscar-palkinnon. Sen tuotti Walt Disney Productions ja levittäjänä toimi United Artists. Elokuva kuuluu Silly Symphonies -musiikkielokuvien sarjaan. Tarina perustuu vanhaan saman­nimiseen satuun, jossa Iso paha susi yrittää napata kolme omat talonsa rakentanutta porsasta. Susi puhaltaa jokaisen talon kumoon lukuun ottamatta viimeisen porsaan rakentamaa tiilitaloa. Ainoa muutos, jonka Disney teki varsinaiseen tarinaan, oli loppu. Sadussa susi keitetään, mutta elokuvassa se vain polttaa takamuksensa kuumassa vedessä ja pakenee. Elokuva saavutti huomattavaa suosiota ilmestymisvuonnaan, ja sen tunnussävelmästä Pahaa sutta ken pelkäisi (säv. Frank Churchill) on tullut hyvin tunnettu. Taiteilija Fred Moore, joka on osittain vastuussa "disneymäiseksi" kutsutusta söpöstä tyylistä, animoi porsaat. Elokuvaa esitettiin monissa teattereissa kuukausien ajan ja sille tehtiin useita jatko- osia, mutta ne eivät olleet yhtä suosittuja kuin alkuperäinen. Nykyään elokuvan hahmot (kolme pientä porsasta ja Iso paha susi, nimellä Sepe Susi) esiintyvät Aku Ankka -lehdessä. ==Ääninäyttelijät== ===Alkuperäiset näyttelijät=== ===Suomenkieliset ääninäyttelijät=== Veli Huilun, Veli Viulun ja Veli Pontevan suomenkieliset ääninäyttelijät eivät ole tiedossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 1933 yhdysvaltalaiset elokuvat
Ray-Ban

Ray-Ban on Bausch & Lombin vuonna 1937 perustama aurinko- ja silmälasimerkki. Vuonna 1999 Bausch & Lomb myi aurinkolasiliiketoimintansa italialaiselle Luxottica Groupille. Ray-Banit ovat aina olleet hyvin suosittuja julkisuuden henkilöiden keskuudessa. __NOTOC__ == Historia == Ray-Ban-aurinkolasit suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien lentojoukoille, jotka tarvitsivat tyylikkäät lasit suojaamaan lentäjien silmiä auringolta. Aviator- lasit patentoitiin vuonna 1937. Nämä ensimmäiset lentäjämalliset metallisankaiset mutta kevyet Ray-Banit valmistettiin vihreästä heijastuksia vähentävästä materiaalista, ja ne pystyivät suodattamaan pois ultraviolettisäteilyn. Ray-Banit saivat näkyvyyttä toisessa maailmansodassa kun kenraali MacArthur näyttäytyi ne silmillään lehtikuvissa. Vuonna 1952 Ray- Ban alkoi valmistaa muovikehyksistä Wayfarer-mallia, josta tuli suurta muotia Yhdysvalloissa kaikissa sosiaaliluokissa ja myös naisten keskuudessa. Ray- Baneissa näyttäytyivät tuolloin Audrey Hepburn, Bob Dylan, Andy Warhol, James Dean, Marilyn Monroe, Roy Orbison, John Lennon ja monet muut tähdet. 1970-luvulla Ray-Banien suosio hiipui kilpailijoiden tuotua räväkämpiä malleja markkinoille. 1980-luvulla yhtiö ryhtyi solmimaan menestyksekkäitä sopimuksia lasien näkymisestä televisiossa ja elokuvissa, kuten The Blues Brothers, Tom Cruisen Riskibisnes ja Top Gun, Reservoir Dogs, Miami Vice ja Konnankoukkuja kahdelle. Myös musiikkitähdet kuten Madonna, Michael Jackson, U2 ja Debbie Harry nähtiin Ray-Banit silmillään. 1990-luvulla Ray-Banit menivät taas pois muodista palatakseen vuoden 2007 jälkeen lehtien kansiin, kun klassisista Wayfarereista luotiin uusia, entistä värikkäämpiä malleja. Vuodesta 2008 lähtien Ray-Ban on järjestänyt Ray-Ban Room -näyttelyhuoneita suurilla musiikkifestivaaleilla. == Ominaisuudet == Ray-Baneissa käytetään polarisoituja- tai lasilinssejä ja hiilikuitua, ja niiden UV-suoja on 100-prosenttinen. == Kuvia == Tiedosto:Ray-Ban Clubmaster 3016.jpg|Ray-Ban Clubmaster -aurinkolasit. Tiedosto:Ray-Ban Round Icons.jpg|Ray-Ban Round Icon -aurinkolasit. Tiedosto:RayBanAviator.jpg|Ray-Ban Aviator -aurinkolasit. Tiedosto:RayBanWayfarer5022sunglasses.JPG|Ray-Ban Wayfarer -aurinkolasit. Tiedosto:Ray-Ban Clubround Sunglasses.jpg|Ray-Ban Clubround väreissä "musta & kulta". == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Luunelonen (yhtye)

Luunelonen on suomalainen yhtye. Kun Kolmas Nainen hajosi niin kolme sen entistä jäsentä etsi uuden laulusolistin ja perusti Luunelonen- yhtyeen.http://www.sjoki.uta.fi/~latvis/yhtyeet/Luunelonen/ == Kokoonpano == * Kalle Pakkala – laulu, koskettimet & kitara * Sakari Pesola – kitara * Raimo Valkama – basso * Pasi Kallioniemi – rummut ==Diskografia== * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Dionne Pounds

Dionne Mai Christina Pounds (s. 5. marraskuuta 1984 Kotka) on suomalainen koripalloilija. Hän on pituudeltaan 174-senttinen. Pounds aloitti uransa Kotkan Työväen Palloilijoissa ja voitti Peli-Karhujen joukkueessa Suomen cupin. Hän siirtyi vuonna 2002 Yhdysvaltoihin ja edusti siellä Pasadena City Collegea ja Lamar Universitya. Pounds palasi Suomeen ja Peli-Karhujen joukkueeseen joulukuussa 2007 valmistuttuaan yliopistosta pääaineenaan sisustussuunnittelu. Keväällä 2008 hän voitti SM-kultaa ja keväällä 2009 SM- pronssia. Pounds oli SM-sarjan tilastoykkönen onnistuneitten kolmen pisteen heittojen lukumäärässä kausina 2007–2008 (2,3 / ottelu) ja 2008–2009 (2,61 / ottelu). Heinäkuussa 2016 Pounds teki sopimuksen Espoo Unitedin kanssa.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=41293244 Dionne Poundsin isä Larry Pounds on yhdysvaltalaissyntyinen, sittemmin Suomen kansalaisuuden saanut koripalloilija ja koripallovalmentaja. == Lähteet == * Dionne Pounds Suomen Koripalloliitto * Maajoukkuetilastot Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Unnamed Feeling

"The Unnamed Feeling" on kolmas single heavy metal -yhtye Metallican v. 2003 albumilta St. Anger. Kappale kertoo nimeämättömästä tunteesta (Hetfieldin mukaan ahdistuksesta), jota henkilö tuntee, kun hän on lähellä hallinnan menettämistä, juuri ennen kuin hän panikoi. Kappale julkaistiin musiikkivideon kanssa singlenä ainoastaan Australiassa. Se julkaistiin EP-levyn osana Isossa- Britanniassa. Malloyssin ohjaamalla videolla yhtye soitti lähes tyhjässä huoneessa, jonka seinät vähitellen lähenivät heitä läpi koko kappaleen. Tähän liittyi visuaalisia tarinoita useista ihmisiä kokemassa "nimeämättömän tunteen" omalla tavallaan. CD-singlen kansikuva valittiin kilpailulla, jossa fanit saivat esittää omia taideteoksia. Voittaja oli yksittäinen kuva mustasta sydämestä, valkoisella karkeasti hahmoteltulla ääriviivalla ja mustalla taustalla (vaikka singlen etukannessa on "Monster" heidän toisista singleistä St. Anger ja Some Kind of Monster). Luokka:Metallican kappaleet Luokka:Vuoden 2003 kappaleet
Kyläsaaren jätteenpolttolaitos

Kyläsaaren jätteenpolttolaitos oli Helsingin Kyläsaaressa vuosina 1962–1983 toiminut jätteenpolttolaitos. Jätettä paloi laitoksessa enimmillään 100 000 tonnia vuodessa. Tuolloin ei ollut ilmansuojelulakia eikä noki- ja savupäästöjä vähentävää tekniikkaa, joten laitos aiheutti haittaa ympäristölleen. Laitos päästi ilmaan suuria määriä raskasmetalleja ja siitä tuli huonomaineinen, ”jätteenpolton painajainen”. Helsingin kaupungin halutessa kolminkertaistaa laitoksen toiminnan nousi sitä vastaan vuonna 1979 kansalaisliike. Liike keräsi 15 000 ihmisen allekirjoittaman adressin jätteenpolton lopettamisesta silloiselle kaupunginjohtaja Raimo Ilaskivelle. Kansalaistoiminnan seurauksena laitos suljettiin vuonna 1983, eikä uutta päätetty rakentaa. Liikkeen laatiman vaihtoehtoisen jätehuoltosuunnitelman seurauksena Helsingissä alettiin enemmän pohtia ja kehittää sekä toteuttaa kierrättämistä. Laitoksen maamerkki, savupiippu, räjäytettiin vuonna 1988. Piipun tynkä on edelleen näkyvissä. Pääkaupunkiseudun Kierrätyskeskus aloitti vuonna 1990 toimintansa jätteenpolttolaitoksen entisessä rakennuksessa.Kierrätyskeskus 20 vuotta! Pääkaupunkiseudun kierrätyskeskus 2010. Viitattu 19.5.2013. Kyläsaaren jätteenpolttolaitoksen savupiippu.jpg|Savupiippu vuonna 1976 Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, valvomo.jpg|Valvomo Kyläsaaren jätteenpolttolaitos, jätekuilu.jpg|Jätekuilu Front yard of Helsinki Metropolitan Area Reuse Centre in Kyläsaari, Hermanni, Helsinki, Finland, 2021 July.jpg|Etupiha ja sisäänkäynti ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hermanni Luokka:Suomen jätteenpolttolaitokset Luokka:Helsingin teollisuusrakennukset Luokka:Helsingin liikerakennukset
Monster Energy

Monster Energy on Hansen Naturalin valmistama energiajuoma, joka tuotiin markkinoille vuonna huhtikuussa 2002. Hansen vaihtoi nimeksi Monster Beverage vuonna 2012. Valmisteen logona on M-kirjainta muistuttava kuvio, joka on tyylitelty näyttämään raapaisujäljeltä. Kuten muutkin energiajuomat, Monster sisältää runsaasti kofeiinia ja sokeria (sokerittomat versiot eivät sisällä sokeria). Monster Energy on maailman suurin energiajuomien valmistaja ja omistaa yli 50 eri energiajuomabrändiä, kuten Burn. Monster Energy ylitti vuonna 2017 liikevaihdossa kahden miljardin rajan.Youtube-video ==Monster- makuja Suomessa== Vuonna 2024 Suomessa myytäviä makuja: * Monster Energy * Monster Energy Zero Sugar * Monster Energy Mule * Monster Energy Lewis Hamilton Zero Sugar * *Juiced Monster Aussie Style Lemonade * Juiced Monster Mango Loco *Juiced Monster Pipeline Punch *Juiced Monster Pacific Punch *Juiced Monster Monarch *Juiced Monster Khaotic * * Monster Energy Ultra * Monster Energy Ultra Fiesta * Monster Energy Ultra Violet *Monster Energy Ultra Paradise *Monster Energy Ultra Golden Pineapple *Monster Energy Ultra Watermelon *Monster Energy Ultra Rosa * Suomessa ennen myytyjä makuja ovat: * * Monster Energy Lo-Carb * Monster Energy Absolutely Zero * Monster Energy LH44 * Monster Energy The Doctor * Monster Energy Rehab Lemonade * Monster Energy Ultra Red * Juiced Monster Energy Ripper * Juiced Monster Energy Khaos * Xpresso Monster Energy Midnite * Xpresso Monster Energy Hammer ==Lähteet== * == Aiheesta muualla == * Monster Energyn kotisivut * Monster Energyn maahantuoja Suomessa Luokka:Energiajuomamerkit Luokka:Yhdysvaltalaiset juomat
Venäjän supercup

Venäjän supercup () on venäläinen vuosittainen jalkapallo-ottelu, jossa kohtaavat Venäjän valioliigan ja Venäjän cupin voittaneet joukkueet. Ottelu pelataan kauden alussa, yleensä heinäkuussa. Ensimmäisen kerran supercup pelattiin 2003. Luokka:Venäjän jalkapallocupit
Jazz Society Big Band

Jazz Society Big Band (JASO) on suomalainen big band -yhtye, joka perustettiin vuonna 1978 ja jonka johtajana oli alusta asti vuoteen 2011 Raimo Henriksson. Keväästä 2012 alkaen yhtyettä on johtanut Ari Jokelainen.http://www.jasobigband.com/esittely.htm. ==Kokoonpano== * Raimo Henriksson (johtaja) * Juhani Romppanen, (alttosaksofoni) * Ville Soro, (alttosaksofoni) * Jarmo Rouvinen, (tenorisaksofoni) * Olli Jaakkola, (tenorisaksofoni) * Seppo Olkkonen, (baritonisaksofoni) * Pelle Näätänen, (pasuuna) * Jukka Pihlajavesi, (pasuuna) * Jukka Pilli, (pasuuna) * Erkki Koskimo, (pasuuna) * Arto Alaspää, (trumpetti) * Arttu Sipilä, (trumpetti) * Risto Oinaala, (trumpetti) * Heikki Haimila (trumpetti ) * Veikko Hakkarainen, (piano) * Jarmo Kannisto, (kitara) * Sampo Tiittanen, (basso) * Juha Salminen, (rummut)http://www.jasobigband.com/soittajat.htm ==Diskografia== * Ready Steady Go (1983) * Miller Meeting (1986) * One Step Ahead (1986) * Let’s Dance with JASO (1991) * Miller Meeting (1996) * Just Friends (2001) * Kosketa minua Henki (2004) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kotisivu * Luokka:Suomalaiset jazzyhtyeet
Ilmo Lounasheimo

Ilmo Antero Lounasheimo (16. joulukuuta 1920 ViipuriLounasheimo, ym. 1986 s. 114 – 14. heinäkuuta 2014) oli suomalainen nyrkkeilyyn erikoistunut urheilutoimittaja. Hän käytti kirjoittajana nimimerkkejä Jab ja Kohokoukku. Lounasheimo oli siviilityössä Valtionrautateiden palveluksessa. Hän toimi vapaana urheilutoimittajana vuodesta 1951. Hän oli vakinainen avustaja muun muassa Urheilun Kuva-Aitassa vuosina 1953–1968, TUL-lehdessä vuosina 1954–1959, Suomen Urheilulehdessä ja Uudessa Suomessa vuodesta 1960 sekä Iltalehdessä vuodesta 1980. Hän toimi radion ja television vakinaisena avustajana vuodesta 1958. Hän oli toimittajana kesäolympialaisissa vuodesta 1960 ja talviolympialaisissa vuodesta 1972. Lounasheimon kirjalliseen tuotantoon kuuluvat muun muassa nyrkkeilyaiheiset teokset Miljoonanyrkit (1966), Elis Askista kertova Hyvät nyrkkeilyn ystävät (1974) ja Kehän sankarit (1987) sekä painonnoston olympiavoittaja Kaarlo Kangasniemeä käsittelevä Kulta-Kalle kertoo (1970). Lounasheimo oli vuosina 1957–1967 kansainvälinen nyrkkeilytuomari ja osallistui vuoden 1963 EM-kilpailuihin arvostelutuomarina. Lounasheimo toimi TUL:n nyrkkeilyvaliokunnan puheenjohtajana vuosina 1955–1960, nyrkkeilyn yhteistoimintavaliokunnan jäsenenä vuosina 1956–1959 ja Suomen Olympiayhdistyksen valtuuskunnan jäsenenä vuosina 1957–1967. Urheilutoimittajain Maailmanjärjestön (AIPS) nyrkkeilykomission jäsen hän oli vuodesta 1971. Vuosina 1976–1985 hän oli Suomen radio- ja TV-toimittajien liiton hallituksen jäsen. == Julkaisut == * * * * * * * * * == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset urheilutoimittajat Luokka:Suomalaiset nyrkkeilytuomarit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
SimCopter

SimCopter on Maxisin kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema simulaatiopeli. Peli julkaistiin Microsoft Windowsille vuonna 1996. Pelissä liikutaan metropolissa helikopterilla ja suoritetaan erilaisia tehtäviä, esimerkiksi sairaskuljetuksia. Pelissä etenemällä pelaaja ansaitsee pisteitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * SimCopterin kotisivut Copter Luokka:Vuoden 1996 videopelit Luokka:Windows-pelit
Insideout (yhtye)

Insideout oli suomalainen progressiivisen rockin yhtye, joka teki yhden pitkäsoiton.Insideout - Observer (1986) -albumi äänitetietokannassa Fono.fi == Jäsenet == * Heikki Pehkonen ‎– laulu, kitara, lyömäsoittimet * Jouni Rautakoura ‎– laulu, bassokitara, lyömäsoittimet * Kai Koski ‎– rummut, lyömäsoittimet == Diskografia == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Insideout - Observer (1986) -albumi äänitetietokannassa Fono.fi * Insideout- yhtyeen diskografia tekijätietoineen ja eri julkaisuineen verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi) * Insideout - Observer (1986) -albumi kuunneltavissa suoratoistona verkkosivustolla Spotify.com Luokka:Suomalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
SimIsle

SimIsle: Missions in the Rainforest on Maxisin vuonna 1995 julkaisema tietokonepeli. SimIslessä pelaajan tulee valita yksi trooppisista saarista ja pelaajan tulee rakentaa saarelle yhteiskunta. Peli julkaistiin DOS:ille, Windows 3.x:lle sekä Mac OS:lle. Sen ikäraja on Suomessa 3. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1995 videopelit Luokka:DOS-pelit Luokka:Windows- pelit Luokka:Mac OS -pelit Isle
SimLife

SimLife: The Genetic Playground on Maxisin vuonna 1992 julkaisema tietokonepeli. Pelissä pelaajan tulee hoitaa maansa ekosysteemiä. Pelaaja voi myös muokata maansa asukkaiden geenejä. SimLife julkaistiin alun perin DOS:ille, Windows 3.x:lle sekä Macintoshille. Peli ilmestyi myös Amigalle vuonna 1993. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Life Luokka:DOS-pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Mac OS -pelit Luokka:Amiga-pelit Luokka:Vuoden 1992 videopelit