EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Asadora

Asadora on japanilainen NHK-televisioyhtiön esittämä saippuasarjan tyyppi. Se koostuu yleensä 15 minuutin mittaisista jaksoista, joita esitetään kuutena päivänä viikossa. Sama jakso saatetaan esittää useana eri ajankohtana saman päivän aikana, esimerkiksi kello 08:15 ja 12:45. Yhdessä sarjassa on noin 160 jaksoa, joiden yhteispituus on noin 36 tuntia. Sarjat on suunnattu pääosin naisille ja eläkeläisille, mutta erityisesti aamulähetyksiä katsovat myös lapset ja teini-ikäiset. Saman vuoden aikana esitetään yleensä kaksi asadora- sarjaa, joista toinen alkaa huhtikuussa ja toinen syksyllä ensimmäisen päätyttyä. Asadora-sarjatyyppi luotiin vuonna 1961 vastineeksi radiossa esitetyille saippuasarjoille ja sanomalehdissä julkaistuille jatkotarinoille. Näistä juurista juontaa asadora-sarjoissa käytetty kertojaääni, joka esittelee miljöön ja tarvittaessa täydentää tarinaa. Asadora-sarjojen päähenkilöinä on yleensä nuoria naisia, joilla on vaikeuksia vallitsevan ympäristön ja läheistensä kanssa ja jotka vaikeuksien kautta kehittyvät ihmisinä. Ne eivät yleensä sisällä väkivaltaa, sankarillisuutta tai ylettömän pahoja antagonisteja. Sarjojen miljöönä on yleensä lähihistorian Japani. Asadora- sarjoissa on olemassa oma alagenrensä jōkyō, jossa sarjan tapahtumat alkavat muualla, mutta naispäähenkilö muuttaa sarjan aikana Tokioon, missä hänen maalaismaiset käytöksensä ja arvonsa aiheuttavat konfliktitilanteita. Tunnetuin asadora-sarja lienee vuosina 1983–1984 esitetty Oshin, jonka katsojaluvut helmikuussa 1984 olivat yli kaksi kertaa niin korkeat kuin millään muulla televisio-ohjelmalla ja jota esitettiin Japanin lisäksi yli 60 maassa. Se kertoo 1900-vuosikymmenellä syntyneestä Oshin-nimisestä tytöstä/naisesta, joka varttuu äärimmäisessä köyhyydessä ja kohtaa monia tragedioita, mutta josta lopulta tulee supermarkettiketjun johtaja. == Katso myös == * Taiga (draamasarja) * Telenovela == Lähteet == Luokka:Saippuasarjat Luokka:NHK:n televisio-ohjelmat Luokka:Japanilaiset televisiosarjat
Napoleon Wesander

Karl Napoleon Emil Wesander (4. huhtikuuta 1858 Turku – 23. tammikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja muistelmakirjailija.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 26.01.1938, nro 24, s. 11, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuolinilmoitus, Aamulehti, 25.01.1938, nro 23, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotJohtaja Napoleon Wesander, Aamulehti, 25.01.1938, nro 23, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Napoleon Wesanderin vanhemmat olivat kirjakauppias Karl Emil Ferdinand Wesander (1833-1899) ja Helena Juliana Bäck. Emil Wesander perusti vuonna 1883 kirjakaupan Tampereelle Kauppakatu 15:ta. Kirjakauppa oli toinen kaupungissa. Napoleon Wesander kävi Turussa teknisen reaalikoulun ja opiskeli sitten liikealaa Saksassa.Tampereen kirjakauppa oy 1910-1960, kirjoittanut Uuno Sinisalo. Tampere 1960, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKuollut, Sanomia Turusta, 09.02.1899, nro 33, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Wesander tuli 20-vuotiaana Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n palvelukseen konttoristiksi. Hän toimi yhtiössä sitten prokuristina ja konttoripäällikkönä kunnes hänestä 1902 yhtiön isännöitsijä ja 1906 toimitusjohtajan apulainen. Hän oli vuodesta 1913 alkaen yhtiön konttorin johtajana ja oli yhtiön palveluksessa yli 50 vuotta aina vuoteen 1932 saakka. Wesander perusti yhdessä tamperelaisten liikemiesten K. Hjorthin ja K. W. Helanderin kanssa Suomen ensimmäisen vaneritehtaan Karkun Kiuralan kylään vuonna 1893. Wiikarin Oy:n tehdas lopetti toimintansa syyskuussa 1899 yhtiön tehtyä konkurssin. Yhtiöllä oli oma Alku-niminen höyryvene ja kolme proomua joilla kuljetettiin valmiita tuotteita, raaka- aineita ja matkustajia vaneritehtaan ja Siuron rautatieaseman välillä vuosina 1894–1899.Kulovesi ja Rautavesi vesistöjen vesiliikennehistoria : Alku- höyryalus Kuloveden ja Rautaveden ensimmäisiä höyryveneitä Wesander kirjoitti muistelmateoksen Levnadsminnen, joka ilmestyi vuonna 1936.Minnen från gångna år, Boknyheterna, 08.12.1936, nro 8, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Min bokföring. Tekijä, Jakobstad 1932, suomeksi nimellä Kirjanpitoni. Tekijä, Pietarsaari 1932 * Levnadsminnen. Söderström, Helsingfors 1936 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Pikkutikaskuoriainen

Pikkutikaskuoriainen (Trypodendron domesticum) on kaarnakuoriainen alaheimoon ja tikaskuoriaisten (Trypodendron) sukuun kuuluva laji. Aikuiset pikkutikaskuoriaiset ovat pituudeltaan 3,0-3,5 mm. Lajin etuselkä on väriltään musta ja oljenkeltaisten peitinsiipien sivuilla on mustat juovat. Pikkutikaskuoriaiset elävät koivuilla, huonokuntoisissa ja kaatuneissa puissa ja kannoissa. Pikkutikaskuoriaisemo kaivaa puuainekseen syvälle ulottuvia käytäviä, jonne se laskee munat rykelmiksi. Lajia on Suomessa tavattu etelästä Oulun korkeudelle saakka. Suomessa pikkutikaskuoriainen on luokiteltu vakiintuneeksi ja elinvoimaiseksi lajiksi. Pikkutikaskuoriaista on tavattu laajemmin Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Trypodendron domesticum Pikkutikaskuoriainen muistuttaa havutikaskuoriaista (Trypodendron lineatum). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *iNaturalist: Pikkutikaskuoriainen (Trypodendron domesticum) *ITIS: Trypodendron domesticum *UniProt: Taxonomy - Trypodendron domesticum *University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Trypodendron domesticum *Bug Guide: Species Trypodendron domesticum - European Hardwood Ambrosia Beetle *Pherobase: Semiochemicals of Trypodendron domesticus, the European hardwood ambrosia beetle Luokka:Kaarnakuoriaiset
Pyrstömuura

Pyrstömuura (Mackenziaena severa) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Pyrstömuuraa tavataan Brasiliassa, Argentiinan koillisosassa ja Paraguayn kaakkoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 390 000 km2. Lajin kanta on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Elinvoimaiset lajit
Kara Yusuf

Kara Yusuf (n. 1356 – 1420) oli Kara Koyunlun hallitsija vuosina 1390–1420. Hänen valtakaudellaan Kara Koyunlu oli suurimmillaan. Kara Jusuf onnistui hallintokautensa alkuvuosina torjumaan vihamielisten naapurivaltojen hyökkäykset. Vuonna 1400 Timur Lenkin sotaretki kohdistui Kara Koyunluun ja Kara Jusufin oli paettava maasta. Hän pakeni ensin Osmanien valtakuntaan, sitten Mamelukkien sulttaanikuntaan, kunnes palasi Timur Lenkin kuoleman jälkeen 1406 ja otti Kara Koyunlun taas hallintaansa. Kara Jusuf soti hallintokaudellaan menestyksekkäästi Ak Koyunlua vastaan lännessä, georgialaisia ja Širvania vastaan pohjoisessa, timurideja vastaan idässä ja jalayiridejä vastaan etelässä. Kara Jusuf kuoli kesken sotaretken vuonna 1420, mistä alkoi Kara Koyunlun vallan hiipuminen. ==Lähteet== Luokka:Hallitsijat Luokka:1350-luvulla syntyneet Luokka:1420-luvulla kuolleet
Luettelo elokuvista ja videoista, joissa Magdalan Maria esiintyy

Tämä on luettelo elokuvista ja videoista, joissa Magdalan Maria esiintyy. Vuosi Nimi Ohjaaja Näyttelijä 1912 From the Manger to the Cross Sidney Olcott Alice Hollister 1914 Mary Magdalene Arthur Maude Constance Crawley 1919 Redenzione Carmine Gallone Diana Karenne 1927 King of Kings Cecil B. DeMille Jacqueline Logan 1946 María Magdalena: Pecadora de Magdala Miguel Contreras Torres Medea de Novara 1949 The Lawton Story a.k.a. The Prince of Peace William Beaudine Hazel Lee Becker 1952 The Martyr of Calvary a.k.a. El Mártir del Calvario Miguel Morayta Alicia Palacios 1953 Barabbas Alf Sjöberg Barbro Hiort af Ornäs 1957 He Who Must Die Jules Dassin Melína Merkoúri 1958 The Sword and the Cross a.k.a. La spada e la croce Carlo Ludovico Bragaglia Yvonne De Carlo 1961 King of Kings a.k.a. Rey de Reyes Nicholas Ray Carmen Sevilla 1961 Barabbas Richard Fleischer Paola Pitagora 1965 Mies Nasaretista George Stevens Joanna Dunham 1966 Andrei Rublev Andrei Tarkovski Irina Miroshnichenko 1971 Jesús, nuestro Señor Miguel Zacarías Nélida Bottini 1973 Jesus Christ Superstar Norman Jewison Yvonne Elliman 1973 Gospel Road: A Story of Jesus Robert Elfstrom June Carter Cash 1977 Jesus of Nazareth Franco Zeffirelli Anne Bancroft 1979 Jeesus John Krish Talia Shapira 1986 The Inquiry Damiano Damiani Lina Sastri 1988 Kristuksen viimeinen kiusaus Martin Scorsese Barbara Hershey 1990 The Easter Story (animaatio) Don Lusk Adrienne Barbeau (voice) 1993 The Visual Bible: Matthew Regardt van den Bergh Pippa Duffy 1996 Kristo Ben Yalung Amy Austria 1998 Book of life Hal Hartley PJ Harvey 1999 Mary, Mother of Jesus Kevin Connor Simone Bendix 1999 Raamattu: Jeesus Roger Young Debra Messing 2000 The Testaments of One Fold and One Shepherd Kieth Merrill Tayva Patch 2000 The Miracle Maker (animaatio) Derek W. Hayes Miranda Richardson (voice) 2003 The Gospel of John Philip Saville Lynsey Baxter 2004 The Passion of the Christ Mel Gibson Monica Bellucci 2006 The Final Inquiry Giulio Base Ornella Muti 2006 Da Vinci -koodi Ron Howard Charlotte Graham 2006 Color of the Cross Jean-Claude La Marre Marjan Faritous 2007 Is It Real? (episodi: "Secrets of the Shroud"; kausi 4) Gary Grieg Libertad Green 2007 Magdalena: Released from Shame Charlie Jordan Brookins Rebecca Ritz 2008 The Passion (episodi 1) Michael Offer Paloma Baeza 2011 Mary of Nazareth Giacomo Campiotti Paz Vega 2013 The Bible (minisarja; 3 episodia) Christopher Spencer Amber Rose Revah 2014 Son of God Christopher Spencer Amber Rose Revah 2015 A.D. The Bible Continues (TV-sarja; 4 jaksoa) Ciaran Donnelly Chipo Chung 2018 Maria Magdaleena Garth Davis Rooney Mara Magdalan Maria
Pystynokkamuura

Pystynokkamuura (Clytoctantes alixii) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu. Pystynokkamuura on 16,5 cm pitkä ja sen alanokan kärki on ylöspäin taipunut. Pystynokkamuuraa tavataan Venezuelan luoteisosissa ja Kolumbian pohjoisosissa. Vuoden 2020 uhanalaisuusarvioinnissa lajin kannaksi arvioitiin 150–700 aikuista yksilöä. Sen levinneisyys tunnetaan huonosti ja laji saattaa olla yleisempi kuin on luultu. == Lähteet == Luokka:Puumuurat Luokka:Erittäin uhanalaiset lajit Luokka:Uhanalaiset linnut
Gustav Rümelin

Gustav Rümelin (1815–1889) oli saksalainen tilastotieteilijä ja kirjailija. Hän toimi ensin koulunopettajana. Hän oli 1848–1849 Frankfurtin parlamentin jäsen, 1856–1861 Württembergin kirkollis- ja kouluasiain ministeri, sen jälkeen tilastollisen toimiston johtaja Stuttgartissa. Vuodesta 1867 hän toimi filosofian ja tilastotieteen opettajana Tübingenin yliopistossa ja vuodesta 1870 yliopiston kanslerina. Hänen julkaisujaan ovat muun muassa Reden und Aufsätze I–III (1875–1894) ja Shakespeare-Studien (1866).Rümelin, Gustav, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 429. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tilastotieteilijät Luokka:Saksalaiset opettajat Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Thomas J. Hudner Jr.

Thomas Jerome Hudner Jr. (31. elokuuta 1924 – 13. marraskuuta 2017) oli Yhdysvaltain laivaston upseeri ja laivaston lentäjä. Hän nousi kapteenin arvoon ja sai kunniamitalin teoistaan yrittäessään pelastaa siipimiehensä Jesse L. Brownin hengen taistelun aikana Korean sodassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset sotilaat Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Vuonna 2017 kuolleet Luokka:Vuonna 1924 syntyneet
Argentiinalainen viittomakieli

Argentiinalainen viittomakieli (esp. Lengua de señas argentina; LSA) on pääsääntöisesti Argentiinan kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli. Sitä on käytetty vuodesta 1885 lähtien. Argentiinan naapurimaiden viittomakielet ovat ottaneet vaikutteita tästä kielestä. Kielen ISO 639 -tunniste on aed. La Platan yliopistossa on tehty argentiinalaisen viittomakielen videotietokanta, jonka avulla voidaan oppia kielen yleisimpiä viittomia. == Lähteet == Luokka:Viittomakielet Viittomakieli, argentiilainen
Johan Berndt Hägerström

Johan Berndt Hägerström (18. huhtikuuta 1878 – 1954) oli suomalainen vahtimestari ja muistelmakirjailija.Sjuttioåring, Hufvudstadsbladet, 18.04.1948, nro 104, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hägerström teki jo 13-vuotiaasta lähtien taksvärkkiä ja hän toimi sitten Hagelstamin perheen omistamassa Westerkullan kartanossa hevoskuskina. Hän muutti Helsinkiin ja toimi siellä muun muassa neljän vuoden ajan poliisina ennen vahtimestariksi tuloaan. Hägerström oli Uusmaalaisen osakunnan Kasarmikatu 40:ssa sijaitsevan osakuntatalon vahtimestarina 30 vuoden ajan 1910–1940. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän oli mukana jääkäriliikkeen värväystoiminnassa ja joutui sen vuoksi 1916 venäläisten santarmien vangitsemaksi Katajanokan vankilaan. Hägerström oli myös viidentoista kesän ajan vahtimestarina Nyländska Jaktklubbenin paviljongilla Valkosaaressa. Hän oli viimeksi John Nylundin yrityksen palveluksessa vahtimestarina. Hägerström kirjoitti muistelmateoksen Vad jag varit med om : minnen från ofärdsåren och frihetskampen, joka ilmestyi vuonna 1936.Bland och med de nyländska studenterna, Boknyheterna, 08.12.1936, nro 8, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1954 kuollut Hägerström on haudattu Malmin hautausmaalle.Hautahaku.fi : Hägerström, Berndt Johan == Teoksia == Nimellä J. B. Hägerström: * Vad jag varit med om: minnen från ofärdsåren och frihetskampen. Söderström, Helsingfors 1936 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Jääkäriaktivismi Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Le Fréty

Le Fréty on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Charleville-Mézièresin kaupungista länteen. Kunnan keskustassa oleva uusgoottilainen Saint Gorgonin kirkko on rakennettu 1800-luvun lopulla. Tuolloin apotti Blaise kiersi ympäri Eurooppaa keräämässä rahoitusta pienen kunnan suurelle kirkolle. Kirkko on valmistumisen jälkeen kohdannut paljon varoja vaativia korjauksia, kuten tornin tulipalo vuonna 1930 sekä toisen maailmansodan aikaisten pommi-iskujen vauriot. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Gabriel Terra

Gabriel Terra (1873–1942) oli uruguaylainen poliitikko, joka valittiin vaaleilla Uruguayn presidentiksi vuonna 1931, syrjäytti oman hallintonsa ja hallitsi diktatorisesti vuoteen 1938. Colorado-puolueen sisäisen hajaannuksen aikana Terra kuului José Batlle y Ordóñezin kannattajiin eli batlisteihin. Hänen virkakautensa alkoi lamakaudella, ja maataloustuotteiden vienti romahti. Terra otti etäisyyttä entisiin kannattajiinsa ja alkoi valmistella perustuslain uudistusta. Hän hajotti parlamentin 1933, uusi parlamentti hyväksyi uuden perustuslain ja valitsi Terran toiselle kaudelle 1934. Terran seuraaja oli hänen lankonsa Alfredo Baldomir. == Lähteet == Luokka:Uruguayn presidentit Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Arado E.530

Arado E.530 oli toisen maailmansodan aikainen saksalainen pommikone, joka suunniteltiin yksipaikkaiseksi vertaukseksi kaksipaikkaiselle Arado Ar 440 raskaalle hävittäjälentokoneelle. == Suunnittelu ja kehitys == Vuonna 1942 Arado lähetti suunnitelmansa nopeasta yksipaikkaisesta pommikoneesta Saksan ilmailuministeriölle (RLM) vertailemista varten Aradon aikaisemmin suunnitteleman samankaltaisen Ar 440 hävittäjäkoneen kanssa. Koneesta oli myös olemassa raskas hävittäjäversio. Lentokone oli kaksirunkoinen ja runkoja yhdisti niiden välissä olevat siipi- ja pyrstö-osa. Kone oli kuitenkin sen vasemmanpuoleisessa rungossa olevaa paineistettua ohjaamoa lukuun ottamatta symmetrinen. Laskutelineenä toimivat molemmissa rungoissa edessä sisäänvedettävät kaksipyörätelineet ja takana kannuspyörät. Koneen voimanlähteenä oli tarkoituksena toimia kaksi mekaanisesti ahdettua Daimler- Benz DB 603G moottoria, joissa voitiin hyödyntää GM-1 tehonlisäysjärjestelmää. Tehonlisäysjärjestelmää käyttäen nousi koneen käytännöllinen lakikorkeus 7 000 metristä 9 500 metriin ja suurin lentonopeus 728 km/h:sta 8 500 metrissä 780 km/h:n 11 300 metrissä. GM-1 järjestelmää voitiin kuitenkin käyttää vain 30 minuutin ajan ennen kuin ilokaasu loppuisi kesken. Pommilastina olisi käytetty yhtä 500 kg pommia ripustettuna siiven alle koneen keskiosassa. Pommikoneversiota ei ollut muuten aseistettu, mutta raskaassa hävittäjäversiossa olisi pommin tilalle ripustettu tykkisäiliö, johon oli asennettuna yksi 5 cm tykki sekä kaksi 20 mm MG151/20 lentokonetykkiä. Koneen suurimmaksi heikkoudeksi nähtiin sen runkoon asennettu ohjaamo, joka antoi tavanomaisempaa nokkaan asennettua ohjaamoa huomattavasti heikomman tähtäyskyvyn ampumiselle ja pommittamiselle ohjaamon edessä olevan moottorin vuoksi. Vaikkakin kone oli suorituskyvyltään vertausvaihtoehtoaan lähes kaikilta osa-alueilta parempi, hylkäsi RLM ehdotelman tarpeen puutteeseen vedoten. == Tekniset tiedot == Lähde: === Yleiset ominaisuudet === * Miehistö: 1 * Pituus: 14,15 m * Kärkiväli: 16,25 m * Lentopaino: 10 410 kg * Voimalaite: 2 x Daimler-Benz DB 603G; 1 937 kW (1 874 hv) === Suoritusarvot === * Suurin nopeus: 728 km/h 8 500 metrissä, GM-1 tehonlisäyksellä 780 km/h 11 300 metrissä * Käytännöllinen lakikorkeus: 7 000 metriä, GM-1 tehonlisäyksellä 9 500 metriä * Lentosäde: 1 800 km * Nousunopeus: 11,5 m/s === Aseistus === Pommikoneversio: * 1 x 500 kg lentopommi Raskas hävittäjäversio: * 1 x 5 cm tykki * 2 x MG 151/20 20 mm tykit == Katos myös == * Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939-1945 * Arado Ar 231 * BMW Strahlbomber I == Lähteet == Luokka:Aradon ilma-alukset Luokka:Saksalaiset lentokoneprojektit, 1939–1945 Luokka:Saksalaiset pommikoneet Luokka:1940-luvun pommikoneet
Riverhead (New York)

Riverhead on kunta (town) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 35 902 vuonna 2020. Kunta toimii Suffolkin piirikunnan hallintokeskuksena. == Väestö == Vuonna 2020 Riverheadin 35 902 asukkaasta valkoisia oli 69,5 %, mustia 6,3 %, aasialaisia 1,3 % ja alkuperäisasukkaita 0,9 %. Asukkaista 12,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 9,8 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 23,0 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 16,9 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 13,5 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin kunnat Luokka:Suffolkin piirikunta (New York)
Hekashepes

Hekashepes on ei-kuninkaalinen muumio, joka löydettiin Kairossa sijaitsevan Sakkaran porraspyramidin lähellä tehdyissä kaivauksissa 26. tammikuuta 2023. 4 300 vuotta vanha muumio löydettiin 15 metriä syvän kuilun pohjalle sijoitetusta sarkofagista. Muumion arvellaan olevan kaikkein vanhin ja säilynein Egyptistä löydetty muumio. Hekashepes-nimisen miehen kultalehtipäällysteinen muumioitunut ruumis löytyi kalkkikivisarkofagista, joka oli sinetöity laastilla. == Lähteet == Luokka:Muumiot Luokka:Arkeologiset kohteet Egyptissä
Mykola Butovytš

Mykola Butovytš (1. joulukuuta 1895 Petrivka, Pultavan kuvernementti – 21. joulukuuta 1961 Hackensack, New Jersey, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen yhdysvaltalainen modernistinen taidemaalari ja graafikko. Butovytš opiskeli Prahassa, Berliinissä ja Leipzigin Graafisen taiteen akatemiassa (1922–1926). Hän työskenteli aluksi Lvivissä ja Länsi-Euroopassa ja vuodesta 1947 Yhdysvalloissa. Hänellä oli yksityisnäyttelyitä Berliinissä ja New Yorkissa, ja hän osallistui ryhmänäyttelyihin Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Butovytšin maalausten teemat ovat lähtöisin Ukrainan historiasta ja perinteestä, ja hän käsittelee aiheitaan usein humoristisesti, jopa groteskiin tyyliin. Hän teki myös kirjankuvituksia ja yritysten logoja. Teoksissa on toisinaan ekspressionistisia ja konstruktivistisia aineksia. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Ukrainalaiset graafikot Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Smithtown (New York)

Smithtown on kunta (town) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 116 296 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnassa. == Väestö == Vuonna 2020 Smithtownin 116 296 asukkaasta valkoisia oli 84,5 %, aasialaisia 4,8 %, mustia 1,5 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 2,3 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 6,8 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 8,6 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 7,7 % oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Yorkin kunnat Luokka:Suffolkin piirikunta (New York)
Palosaaren työväentalo Taisto

Palosaaren työväentalo Taisto oli Vaasassa Palosaaren kaupunginosassa sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Palosaaren työväenyhdistys Taisto perustettiin aluksi Vaasan työväenyhdistyksen tehtaalaisosastoksi, jonka jäseninä oli pääasiassa Palosaarella sijainneen Vaasan Puuvillatehtaan työntekijöitä. Työväenyhdistys Taisto itsenäistyi vuonna 1905. Yhdistys oli ostanut jo vuonna 1904 talon Sigsbyn kylästä, josta se siirrettiin Palosaaren Kainotielle vuonna 1905. Yhdistys siirtyi vuonna 1919 Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja se lakkautettiin vuonna 1926. Taiston työväentalo siirtyi vuonna 1930 perustetun Palosaaren Sosialidemokraattisen työväenyhdistyksen omistukseen, joka myi sen samana vuonna. ==Toimintaa työväentalolla== Työväentalo Taisto oli Palosaaren järjestöväen keskeinen kokoontumispaikka. Talo oli vapaa-ajan ja poliittisen toiminnan keskus. Siellä järjestettiin poliittisia kokouksia, iltamia ja tansseja. Vaasan työväestön vappumarssi lähti Palosaaren urheilukentältä ja päätyi Taiston talolle. Joulupäivän aamu aloitettiin talolla aamusaarnalla eli poliittisella puheella ja torvisoitolla. Talolla toimi aktiivinen näytelmäseura ja monet työväen urheilujärjestöt. Voimistelu-, urheilu- ja nyrkkeilyharjoitusten lisäksi urheiluseurat tarjosivat monipuolista ohjelmaa erilaisiin tilaisuuksiin. Lauantaisin oli tanssit orkesterien säestäminä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Vaasan rakennukset ja rakennelmat
East Hampton (kunta New Yorkissa)

East Hampton on kunta (town) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 28 385 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnan itäosassa, Atlantin rannalla. == Väestö == Vuonna 2020 East Hamptonin 28 385 asukkaasta valkoisia oli 68,3 %, mustia 2,9 %, mustia 1,7 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 15,5 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 10,7 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 26,5 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 27,2 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 21,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suffolkin piirikunta (New York) Luokka:New Yorkin kunnat
Kaappikello

Kaappikello eli lattiakello on lattialla seisova kaappimainen heilurikello. Kaappikello sai alkunsa, kun Englannissa ja Hollannissa tehtiin 1600-luvun puolivälin jälkeen heiluriin ja käyntimekanismiin liittyviä innovaatioita ja uuden mekanismin, heilurin ja painojen suojaksi alettiin valmistaa korkeita kellokoteloita. Käyntitarkkuutensa ansiosta kaappikellosta tuli nopeasti suosittu, ja sen suosio jatkui 1800-luvun puoliväliin saakka. == Historia == pienoiskuva|vasen|120px|Naisen hahmoinen mamsellikello Alavetelin Alakylästä, Suomen kansallismuseo. Kaappikellon varhaisena muotona pidetään hollantilaisen tähtitieteilijän Christiaan Huygensin vuonna 1656 kehittämää heilurikelloa, jossa heiluri sääti viisarien pyörimiesnopeutta ns. ”pintelin” välityksellä. Tarkimmat Hyugensin rakentamat kellot heittivät alle minuutilla vuorokaudessa. Englantilainen tiedemies Robert Hooke paransi heilurikellojen käyntitarkkuutta korvaamalla pintelin ankkurihillikkeellä, minkä ansiosta heilurin heilahduskulma pieneni 2–5 asteeseen ja käynninvaihtelu muutamaan sekuntiin vuorokaudessa. Lontoolainen kelloseppä William Clement paranteli Hooken kelloa entisestään pidentämällä heiluria, ja pitkälti hänen ansiostaan kaappikelloista tuli Englannissa hyvin suosittuja 1670-luvulta lähtien. Ruotsissa kaappikellojen valmistus aloitettiin 1700-luvun alussa Taalainmaalla Stjärnsundin pitäjässä, jonne Englannissa oppinsa saanut keksijä Christopher Polhem perusti konetekniikan verstaan. Saman vuosisadan puolessavälissä kelloja alettiin valmistaa myös Morassa, jossa toimintaan osallistui koko kylän väki. Sekä Stjärnsundin että Moran kaappikelloja levisi Suomeen saakka. Kaappikellot olivat arvoesineitä, joihin oli varaa aluksi vain kirkoilla, raatihuoneilla ja aateliskartanoilla, myöhemmin myös varakkaimmilla porvareilla. Suomessa niiden koneistoja valmistivat myös maaseudun kellonrakentajat, joista tunnetuimpia olivat Könnin mestarit. Yleensä kellonrakentajat myivät kellot ilman kaappia, jonka ostaja rakensi itse tai teetti puusepällä. Kaappikellojen suosio oli huipussaan 1800-luvun alussa, mutta alkoi hiipua 1850-luvulla, kun Eurooppaan perustettiin kellotehtaita, jotka valmistivat sarjatuotantona pöytä- ja seinäkelloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kellot
Valinte

Valinte Oy, 1970-luvun puolivälistä alkaen Lampukas, oli vuodesta 1942 aina 1990-luvun loppupuolelle toiminut suomalainen valaisintehdas. Into Linteron perustama Valinte toimi vuoteen 1959 asti Helsingin Malmilla ja muutti sitten Vantaan Veromieheen osoitteeseen Manttaalitie 1 rakennettuun uuteen tehtaaseen, jota laajennettiin 1964. Valintella oli oma varjostinompelimo, minkä lisäksi se valmisti metallivalaisimia ja kristallikruunuja. 1980-luvulla se keskittyi Lampukas-nimellä kohdevalaisimiin. Into Lintero kuoli 1996, ja hänen tyttärenpoikansa Teuvo Salmivalli jatkoi valaisinvalmistusta vuonna 2000 Saarijärvellä. Valinten valaisimia on toisinaan signeerattu lyhenteellä V-e. ==Into Lintero== Into Lintero (1902–1996) työskenteli synnyinkaupungissaan Porissa aluksi polisilaitoksen kirjanpitäjänä ja sitten Satakunnan Urheiluliike Oy:ssä, jonka osake-enemmistön hän hankki 21-vuotiaana. Vuonna 1941 Lintero muutti Helsinkiin ja perusti metalliyritys Valinte Oy:n, joka sotien jälkeen valmisti valaisinten ohella lastenvaunuja. Hän oli mukana myös Oru-Radio Oy:n, Kotisähkö Oy:n, Lasihytti Oy:n ja Kallion Lasitus ja Hiomo Oy:n toiminnassa. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Sisustusalan tuotemerkit Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat
Stonne

Stonne on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 24 kilometriä Sedanin kaupungista etelään. Kunnan alueella käytiin toisen maailmansodan aikana Stonnen taistelu. Stonnen 338 metriä korkea kukkula vallattiin vuoron perään 17 kertaa ranskalaisten ja saksalaisten joukkojen välillä. Koko Stonnen kylä tuhoutui tässä neljä vuorokautta kestäneessä panssarivaunutaistelussa toukokuussa 1940. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Tyre Nicholsin kuolema

Tyre Nicholsin kuolema oli pidätetyn Tyre Nicholsin kuolema poliisiväkivallan tuloksena 10. tammikuuta 2023. Se sattui Yhdysvalloissa, Tennesseen osavaltion Mephisissä. Sekä Nichols että häntä pahoinpidelleet poliisit olivat mustia. == Tapahtumat == Poliisi pysäytti 7. tammikuuta 2023 29-vuotiaan Tyre Nicholsin, koska tämä ei ollut pysähtynyt stop-merkin kohdalle. Poliisit käyttivät alusta asti pidätyksessä voimaa, kuten pippurisumutetta. Nichols teki vastarintaa ja yritti paeta juosten. Kun poliisit saivat Nicholsin kiinni, he pahoinpitelivät tätä pitkän aikaa ilman järkevää syytä enen kuin saivat rautoihin, ja pahoinpitely jatkui sen jälkeenkin. Poliisit pitivät Nicholsia maassa lyöden ja potkien. Nichols kuljetettiin sairaalaan kriittisessä tilassa. Pidätetty kuoli kolmen päivän päästä pidätyksestään. Memphisin poliisi erotti Nicholsin kuoliaaksi pahoinpidelleet poliisit. Viranomaiset nostivat poliiseja vastaan syytteen muun muassa taposta ja virkavirheestä. Valvontakameravideoiden julkaisu 27. tammikuuta johti mielenosoituksiin suurissa kaupungeissa. Protestit eivät olleet voimakkaita ja väkivaltaisia, niin kuin George Floydin kuolemassa vuonna 2020, koska Nicholsin kuolemassa ei ollut rotukytkentää. == Taustaa == Memphis oli 2020-luvun alussa niitä Yhdysvaltain kaupunkeja, joissa on eniten rikollisuutta. Rikollisuus oli nopeassa kasvussa. Poliisi vastasi tähän perustamalla marraskuussa 2021 Scorpion-erikoisyksikön. Sen ajatus oli lisätä poliiseja korkean rikollisuuden alueille. Scorpion keskittyi jengirikollisuuteen, autovarkauksiin ja huumerikollisuuteen. Scorpion tulee sanoista "Street Crimes Operation to Restore Peace in Our Neighborhoods" eli "Katurikollisuusoperaatio rauhan palauttamiseksi lähiöihin". Siinä 40 poliisia partioi pahimmilla rikollisuusalueilla neljänä ryhmänä. Alueet määriteltiin hätäpuhelusoittojen perusteella. Scorpion-ykiskön tavoitteena oli vähentää muun muassa kaupungissa yleisellä paikalla tapahtuvia ammuskeluja. Scorpion teki melko hyvää työtä rikollisuutta vastaan lukuisin pidätyksin, mutta paikalliset syyttivät sitä liiasta voimankäytöstä. Ei ollut selvää, kuinka moni syytetyistä poliiseista kuului Scorpion-yksikköön. Nicholsin perheen asianajana vaati Scorpionin lakkauttamista. Mielenosoittajat vaativat uudistusta poliisiin. Memphisin kaupunki lakkautti Scorpionin 29. tammikuuta 2023. Yksikköön kuuluneet poliisit olivat päätöksestä samaa mieltä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain poliisitoimi Luokka:Tennesseen historia Luokka:2023
Nikolai Tschaplin

Nikolai Tschaplin (19. huhtikuuta 1868 Vishnavolodsj, Tverin alue, Venäjän keisarikunta – 25. elokuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen toimittaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Toimittaja Nikolai Tschaplin kuollut, Helsingin Sanomat, 26.08.1939, nro 228, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotRedaktör N. Tschaplin död, Hufvudstadsbladet, 26.08.1939, nro 228 (2. painos), s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Tschaplinin vanhemmat olivat valtioneuvos, luutnantti Feodor Tschaplin ja Aurora Matilda Jung. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1888 ja opiskeli sitten jonkin aikaa matematiikkaa ja kemiaa Helsingin yliopistossa. Tschaplin oli Hufvudstadsbladetin toimittajana 1899–1933. Hän oli aluksi lehdessä merenkulku- ja urheilutoimittajana mutta siirtyi sitten virastouutisten hankkijaksi. Tschaplin oli ruotsinkielisen sanomalehtimiesliiton Finlands svenska publicistförbundin hallituksen jäsen ja liiton pitkäaikainen rahavarainhoitaja. Lisäksi Tschaplin toimi liiton Espoon Suvisaaristossa Estholmenin saarella sijaitsevan kesäkodin intendenttinä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Scream VI

Scream VI on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen slasher-elokuva, jonka ovat ohjanneet Matt Bettinelli-Olpin ja Tyler Gillett. Sen ovat käsikirjoittaneet James Vanderbilt ja Guy Busick. Se on Scream-elokuvasarjan kuudes osa ja elokuvan Scream (2022) suora jatko-osa. Scream VI sai ensi- iltansa 10. maaliskuuta 2023. Suomessa ensi-ilta oli 31. maaliskuuta 2023. ==Rooleissa== ==Lähteet== Luokka:Scream-elokuvat Luokka:Paramount Picturesin elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Pinatubon purkaus 1991

Pinatubon tulivuori purkautui 1991 kesäkuussa. Purkaus oli yksi suurimmista 1900-luvulla ja sen arvellaan alkaneen suuresta sarjasta maanjäristyksiä. Pinatubon purkauksella on paljon sosiaalisia ja taloudellisia vahinkoja, vaikka purkauksen tieltä evakuoitiin 12 000 paikallista ihmistä, silti noin 300 ihmistä sai surmansa. Paikallisten lisäksi Yhdysvaltain Clarkin lentotukikohdasta jouduttiin evakuoimaan 14 000 amerikkalaista sotilasta. Pinatubon ensimmäinen näyttävä purkaus tapahtui 12.6.1991, josta seurasi 19 km (12 mi) korkuinen tuhkapylväs kohti ilmakehää. Pinatubon purkauksesta 15.6.1991 seurasi erittäin kaasupitoista magmaa, joka lensi 40 km (25 mi) korkeuteen. Purkauksesta syntyi 2,5 kilometriä leveä kaldera, jonka pohjalle on sittemmin muodostunut makeavesinen järvi. Kalderan muodostuminen laski vuoren korkeutta 259:llä metrillä: 1745 metristä 1486 metriin. == Lähteet == Luokka:Luonnonmullistukset Filippiineillä Luokka:1900-luvun tulivuorenpurkaukset Luokka:Vuoden 1991 luonnonmullistukset
Slovenská elektrizačná prenosová sústava

Slovenská elektrizačná prenosová sústava, a. s. (lyhennys SEPS) on Slovakian kansallinen kantaverkkoyhtiö ja sähkönsiirron systeemioperaattori (TSO). Tämän Slovakian valtion omistaman, valtiovarainministeriönsä välityksellä ohjaaman osakeyhtiön päätoimipaikka sijaitsee Bratislavassa. Yrityksen liikevaihto oli 441,2 miljoonaa euroa (2021), ja voitto verojen jälkeen 18,3 miljoonaa euroa. Yhtiön palveluksessa oli keskimäärin 546 ihmistä (2021). SEPSin tytäryhtiö on lyhykestoisella sähkömarkkinoilla toimiva OTKE a. s. SEPS hallinnoi yli 3 100 kilometriä suurjännitelinjoja, sekä 22 sähköasemaa ja 40 muuntaja-asemaa siirtolinjojen jännitteen säätämiseksi. Sähkönsiirron kantaverkkoon kuuluvia 400 kilovoltin siirtolinjoja oli 2 356,6 kilometriä, 220 kV:n linjoja 690,0 kilometriä ja 110 kV:n linjoja 79,8 kilometriä (vuonna 2021). Slovakiassa tuotettiin vuonna 2021 yhteensä 30,093 GWh sähköä, ja käytettiin hieman enemmän eli 30,867 GWh. Erotus katettiin naapurimaista tuodulla sähköllä. Sähköstä ydinvoimalat tuottivat 15,730 GWh (52,3 %), fossiilisia polttoaineita käyttävät voimalaitokset 7,274 GEh (24,2 %), vesivoimalat 4,871 GWh (15,3 %), ja uusiutuvia energialähteitä käyttävät voimalaitokset 2,380 GWh (7,9 %). SEPS vastasi tarvittavasta sähkön siirrosta voimaloista kantaverkkojen kautta paikallisille sähkölaitoksille sekä sähkösiirosta ulkomailta ja ulkomaille. SEPS on Euroopan kantaverkkoyhtiöiden yhteistyöjärjestö ENTSO-E:n jäsenyritys. Slovakian kantaverkko (SEPS) kytkeytyy suurjänniteyhteyksillä Tšekin (ČEPS), Puolan (PSE), Ukrainan (Ukrenerho), Romanian (Transelectrica), Unkarin (MAVIR) ja Itävallan kantaverkkoihin. Double line V483 and V484 Partizánske 2020-12a.jpg|400 kV:n kantaverkkoa. V477 V478 Aug2016corner.jpg|Mutka 400 kV:n suurjännitelinjassa. Hiadeľské sedlo, výhled JV 02.jpg|220 kV:n kantaverkkoa. Rozvodňa Lemešany 2011 B.jpg|Lemešanyn sähköasema (400 kV/ 220 kV/ 110 kV). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * National Ten-Year Network Development Plan fo the Period 2020–2029 (pdf) (sepsas.sk) * ENTSO-E Transmission System Map (Euroopan ja lähialueiden kantaverkkojen kartta) (entsoe.eu) Luokka:Energiayhtiöt Luokka:Valtionyhtiöt Luokka:Sähkönsiirto Luokka:Slovakialaiset yritykset Luokka:Energia Slovakiassa
VMF-218

Marine Fighting Squadron 218 (VMF-218) oli Yhdysvaltain merijalkaväen reservihävittäjälentue, joka aktivoitiin alun perin toisen maailmansodan aikana. Laivueet pudottivat 18 vihollisen lentokonetta sodan aikana. Luokka:Yhdysvaltain merijalkaväki
Satu Suomi

Satu Suomi (s. 30. kesäkuuta 1978) on suomalainen kilpatanssija ja opettaja. Suomi saavutti parinsa Mika Honkasen kanssa vakiotanssien SM-pronssia vuonna 2001. He kuuluivat viiden vuoden ajan Suomen maajoukkueeseen. Satu Suomi on toiminut tanssinopettajana vuodesta 2005, jolloin hän ja Honkanen ryhtyivät ammattilaisiksi. He sijoittuivat ammattilaisina EM-kisoissa kymmenennelle sijalle, International Open Rising Star -kilpailujen seitsemänneksi sekä saavuttivat SM-hopeaa. Kilpailu-uransa jälkeen Suomi on työskennellyt opettajana ja valmentajana eri puolilla Suomea. Hän on ollut mukana Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kilpatanssijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ekho Collective

Ekho Collective on taiteen, muotoilun ja teknologian ammattilaisista koostuva suomalainen taidekollektiivi. Kollektiivin teoksiin kuuluvat Suomen kansallisoopperan, Esa-Pekka Salosen, Paula Vesalan ja Tuomas Norvion kanssa yhteistyössä tuotettu Laila , sekä Malva-museossa pysyvästi esillä oleva Ahto. Ekho Collective on myös nimetty Oulu2026-kulttuuriohjelman Timo Honkelan rauhankone-ajatteluun perustuvan Rauhankone-teoksen suunnitelijaksi. == Taideteokset == Ekho Collectiven immersiiviset taideteokset ovat vuorovaikutteisia, ja hyödyntävät videokuvaa sekä audiota. Suomen kansallisoopperan kanssa luotu Laila-teos hyödynsi tekoälyä, ja voitti kansainvälisen Fedora-palkinnon. Fedoraa pidetään maailman suurimpana ooppera- ja balettialan kilpailuna. Vuonna 2022 Laila oli Hong Kong Arts Festivalin 50. juhlavuoden kohokohta. == Jäsenet == Ekho Collectiven jäsenet ovat Minja Axelsson, Saara-Henriikka Mäkinen, Olli Kilpi, Essi Huotari, Iina Taijonlahti, Joonas Nissinen, Kalle Rasinkangas ja Ilmari Pesonen. Jäsenien tausta koostu muotoilusta, kuvataiteesta, insinööritieteistä ja tanssitaiteista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ekho Collective:n kotisivut Luokka:Suomalaiset taiteilijaryhmät
Flybe (2022–2023)

Flybe oli brittiläinen alueellinen lentoyhtiö. Sen kotipaikka oli Birmingham ja solmukohdat Birminghamin kansainvälinen lentoasema ja George Best Belfast Cityn lentoasema. == Historia == Flybe pohjautui samannimiseen lentoyhtiöön, joka joutui talosvaikeuksiin ja lopetti toimintansa vuonna 2020. Thyme Opco -yritys hankki yhtiön keväällä 2021 ja aloitti toiminnan käynnistämisen uudelleen. Uusi yhtiö perustettiin 13. huhtikuuta 2021 ja aloitti lennot tasan vuotta myöhemmin. Flybe lensi Yhdistyneen kuningaskunnan sisäisiä lentoja sekä lentoja Amsterdamiin ja Geneveen. Se suunnitteli laajentavansa reittiverkostoaan yli 20 kohteeseen ja 500 viikoittaiseen lentoon. Aamuyöllä 28. tammikuuta 2023 Flybe ilmoitti joutuvansa selvitystilaan ja keskeyttävänsä lentotoiminnan välittömästi. == Laivasto == Flybe käytti Bombardier Dash 8-Q400 -potkuriturbiinikoneita, joita sillä oli toiminnan lopettamisen aikaan laivastossaan yhdeksän. Yhtiön suunnitelmissa oli kasvattaa laivastoa 32 koneeseen. == Lähteet == Luokka:Entiset brittiläiset lentoyhtiöt
Kansallinen Tulimaan yliopisto

Kansallinen Tulimaan yliopisto, virallisesti Tulimaan, Antarktiksen ja Etelä- Atlantin saarten yliopisto (), on Argentiinan Ushuaiassa sijaitseva julkinen yliopisto. Se on perustettu vuonna 2010. Päätös yliopiston perustamisesta allekirjoitettiin joulukuussa 2009. Yliopisto koostuu neljästä instituutiosta: * Arktisten tieteiden, ympäristötietietden ja luonnorikkauksien instituutti * Kulttuurin, yhteiskuntatieteen ja valtio-opin instituutti * Taloudellisen kehityksen ja innovaatioiden instituutti * Opetuksen ja oppimisen instituutti == Lähteet == Luokka:Argentiinan yliopistot ja korkeakoulut
Colorado-puolue

Colorado-puolue (punaiset) on toinen Uruguayn kahdesta perinteisestä puolueesta. Sen perinteisiä kannattajia olivat kaupunkilaiset liberaalit, kun taa Blanco (valkoiset), nykyisen Kansallispuolueen edeltäjä, oli maaseudun konservatiivisten maanomistajien puolue. Puolueiden nimitykset tulevat Uruguayn sisällissodan aikaisista käsivarsinauhoista, Fructuoso Riveran kannattajat kantoivat punaista, Manuel Oriben kannattajat valkoista. José Batlle y Ordóñezin presidenttikauden jälkeen puolue jakaantui liberaalimpaan siipeen eli "battlisteihin", ja useampaan konservatiivisempaan ryhmittymään. Vuoden 2019 vaalien jälkeen puolueella on 4 paikkaa 31-jäsenisessä ylähuoneessa ja 13 paikkaa 99 jäsenen alahuoneessa. Presidenttiehdokas Ernesto Talvi karsiutui ensimmäisellä kierroksella, hän sai 12,8% äänistä.Puolueen puheenjohtaja on Julio Maria Sanguinetti. h == Lähteet == Luokka:Uruguayn politiikka
Nestori Marttila

Nestor (Nestori) Harald Marttila (1. huhtikuuta 1897 Helsinki – 18. joulukuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen vuonna 1968.Helsngin Sanomat. 24.12.1971. Kuolleita. Marttila kävi kauppakoulun ja tuli jo opiskeluaikanaan 14-vuotiaana Helsingin Rakennusainekauppa Oy:n palvelukseen myyjäksi. Hän kohosi sitten yhtiön osastonhoitajaksi eri osastoilla, sitten myymäläpäällikköksi, vuonna 1932 yhtiön ostopäälliköksi sekä kaupalliseksi johtajaksi ja lopulta joulukuussa 1967 Rake Oy:n vt. toimitusjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle tehtävästä vuonna 1968 työskenneltyään Rake Oy:ssä yhtäjaksoisesti lähes 60 vuotta. Marttilalla oli myös asiantuntijatehtäviä kansanhuoltoministeriön hintalautakunnassa ja Lisenssiviraston toimikunnissa. Hän oli myös mukana Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen toiminnassa, hoiti liike-elämän luottamustehtäviä ja oli lisäksi tilintarkastajana useissa eri yhdistyksissä ja osakeyhtiöissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Annette (elokuva)

Annette on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut englanninkielinen musikaalielokuva. Sen ohjasi Leos Carax. Elokuvan käsikirjoittivat Sparks-yhtyeen jäsenet Ron Mael ja Russell Mael, jotka myös sävelsivät elokuvan musiikin. Elokuvan päärooleissa näyttelevät Adam Driver, Marion Cotillard ja Simon Helberg. Annette sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 6. heinäkuuta 2021. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 29. joulukuuta 2021. == Juoni == Henry McHenry on koomikko ja Ann Defrasnoux on oopperalaulaja. He menevät naimisiin ja saavat yhteisen lapsen, joka on elävä nukke nimeltä Annette. Pian tämän jälkeen Henryä syytetään julkisuudessa väkivaltaisesta käytöksestä, ja hänen uransa koomikkona kääntyy laskuun. Henry, Ann ja Annette lähtevät yhdessä risteilylle, mutta heidän aluksensa joutuu myrskyn kouriin. Ann putoaa laidan yli mereen, eikä Henry pysty pelastamaan häntä. Annin aave vannoo kostoa Henrylle. Ann alkaa laulaa Annetten suun kautta, jolloin Henry tekee Annettesta maailmankuulun tähden yhdessä Annin entisen säestäjän ja miesystävän kanssa. Säestäjä riitaantuu Henryn kanssa ja väittää olevansa Annetten biologinen isä, jolloin järkyttynyt Henry tappaa hänet hukuttamalla hänet uima-altaaseen. Henry päättää lopettaa Annetten uran laulajana yhden jäähyväiskonsertin jälkeen. Valtavan yleisön edessä Annette ei kuitenkaan enää laula, vaan paljastaa Henryn olevan murhaaja. Henry joutuu vankilaan, ja sekä Annin aave että Annette kieltäytyvät antamasta hänen tekojaan anteeksi. == Rooleissa == == Vastaanotto == Helsingin Sanomien kriitikko Leena Virtanen antoi Annettelle kolme tähteä viidestä. Hän sanoi elokuvan olevan "kunnianhimoinen" sekä "hillitön ja hullu", mutta hän arvosteli elokuvan tarinaa "yhdentekeväksi ja ulkokohtaiseksi".Leena Virtanen: Annette on kunnianhimoisimpia yrityksiä uudistaa musikaalin genreä, mutta sen tarina tuntuu yhdentekevältä ja pääparin dynamiikka on toivottoman stereotyyppinen, Helsingin Sanomat, 28.12.2021, viitattu 29.1.2023. Suomen Kuvalehden kriitikko Kalle Kinnunen antoi myös kolme tähteä viidestä. Hänen mukaansa Annettessa "kaikki on alleviivatun keinotekoista", mutta elokuva "herättää sittenkin myös aitoja tunteita".Kalle Kinnunen: Viihteestä ja vähän kaikesta, Suomen Kuvalehti, 22.12.2021, viitattu 29.1.2023. Rotten Tomatoes -sivustolle on kirjattu 262 Annetten arvostelua, joista 71 prosenttia on myönteisiä.Annette, Rotten Tomatoes, viitattu 29.1.2023. Annetten ohjaaja Carax voitti Cannesin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon.Annette, Cannesin elokuvajuhlat, viitattu 29.1.2023. Elokuva voitti myös viisi César-palkintoa: paras ohjaus, paras musiikki, paras leikkaus, paras äänitys ja parhaat erikoistehosteet.Christian Zilko: ‘Annette’ and ‘Lost Illusions’ Dominate César Awards 2022: Full Winners List, IndieWire, 25.2.2022, viitattu 29.1.2023. Annette sai Suomen elokuvateattereissa 2 219 katsojaa.Katsojaluvut, Suomen elokuvasäätiö, viitattu 29.1.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * luokka:Leos Caraxin ohjaamat elokuvat luokka:Vuoden 2021 ranskalaiset elokuvat luokka:Ranskalaiset elokuvamusikaalit
Camerata Bariloche

thumb|right|Camerata Barilochen jäseniä Camerata Bariloche on argentiinalainen kamariorkesteri.Camerata Bariloche Fundación Konex, viitattu 29.1.2023About Us Camerata Bariloche, viitattu 29.1.2023 Camerata Bariloche perustettiin 17. syyskuuta 1967. Se on siitä lähtien esiintynyt pitkin Argentiinaa ja eri puolilla maailmaa. Sen esiintymispaikkoja ovat olleet muiden muassa Teatro Colón (Buenos Aires), Carnegie Hall (New York), Tšaikovski-konserttisali (Moskova), Musikverein (Wien), Komische Oper Berlin, Salle Pleyel (Pariisi), Salzburgin musiikkijuhlat, NHK-sali (Tokio), India International Centre (New Delhi) ja Sala São Paulo. Camerata Barilochen alkuperäisenä johtajana toimi vuoteen 1970 saakka Alberto Lysy. Häntä seurasivat Rubén González (1971–1974), Elías Khayat (1975–1992) ja Fernando Hasaj (1993–2010). Vuonna 2011 konserttimestariksi ja musiikilliseksi johtajaksi tuli Freddy Valera Montero. Camerata Barilochen kanssa esiintyneisiin muusikkoihin ovat kuuluneet muiden muassa Astor Piazzolla, Gerardo Gandini, Ljerko Spiller, Yehudi Menuhin, János Starker, Karl Richter, Nicolas Chumachenco, Maksim Vengerov, Jean-Pierre Rampal, Vadim Repin, Cho-liang Lin, Jean-Yves Thibaudet, Frederica von Stade, Mstislav Rostropovitš ja Martha Argerich. Camerata Bariloche on laajoja yleisöjä puoleensa vetäneiden esiintymisten lisäksi tehnyt levytyksiä. Se on lisäksi soittanut elokuvissa Argentinísima (1972), El canto cuenta su historia (1976), El hombre olvidado (1981), Un lugar en el mundo (1991), Vidas privadas (2001Vidas privadas Mar del Plata International Film Festival, viitattu 29.1.2023) ja Manuel de Falla, músico de dos mundos (2006). Camerata Bariloche sai Konex-palkinnon vuonna 1999 sekä platinaiset Konex-palkinnot vuosina 1989 ja 2009. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset yhtyeet
Agora (täsmennyssivu)

Agora voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *agora, tori antiikin Kreikan kaupungeissa *Agora, vuonna 2009 valmistunut espanjalainen elokuva *Agora, venäläinen ihmisoikeusjärjestö *Agora, Turun Yliopiston rakennus Turussa *Agora, Jyväskylän yliopiston rakennus Jyväskylässä *Agora, Itä-Suomen yliopiston rakennus Joensuussa *agora, rahayksikkö, Israelin sekelin sadasosa ==Muita== *Agora Center, Jyväskylän yliopiston entinen tutkimusyksikkö
Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue

Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalue (, ) eli YTA-alue yhteensovittaa, kehittää ja tekee yhteistyötä sosiaali- ja terveydenhuollon palveluiden järjestämiseksi yhteistyöalueella. Jokainen hyvinvointialue kuuluu yhteen asetuksella määrättyyn yhteistyöalueeseen. Kullakin YTA-alueella on yksi yliopistollinen sairaala ja sitä ylläpitävä hyvinvointialue. Poikkeuksena on Helsingin kaupunki ja Uudenmaan hyvinvointialueet. Niiden aluejako perustuu aiemmin käytössä olleisiin erityisvastuualueisiin. Sosiaali- ja terveydenhuollon yhteistyöalueeseen kuuluvat hyvinvointialueet laativat valtuustokausittain yhteistyösopimuksen. Siinä sovitaan mm. työnjaosta, yhteistyöstä ja toiminnan yhteensovittamisesta lakisääteisten tehtävien toteutumiseksi ja kustannusvaikuttavuuden turvaamiseksi. Lisäksi sovitaan myös hyvinvointialueiden rajat ylittävistä palveluista sekä myös sosiaali- ja terveydenhuollon investoinneista. ==Yhteistyöalueet== === Pohjois-Suomen yhteistyöalue === * Kainuun hyvinvointialue * Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue * Lapin hyvinvointialue * Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue (Oulun yliopistollinen sairaala) === Itä-Suomen yhteistyöalue === * Etelä-Savon hyvinvointialue * Keski-Suomen hyvinvointialue * Pohjois-Karjalan hyvinvointialue * Pohjois-Savon hyvinvointialue (Kuopion yliopistollinen sairaala) === Sisä-Suomen yhteistyöalue === * Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialue * Kanta-Hämeen hyvinvointialue * Pirkanmaan hyvinvointialue (Tampereen yliopistollinen sairaala) === Länsi-Suomen yhteistyöalue === * Pohjanmaan hyvinvointialue * Satakunnan hyvinvointialue * Varsinais-Suomen hyvinvointialue (Turun yliopistollinen keskussairaala) === Etelä-Suomen yhteistyöalue === * Etelä-Karjalan hyvinvointialue * HUS-yhtymä (Helsingin seudun yliopistollinen keskussairaala) ** Helsingin kaupunki ** Itä-Uudenmaan hyvinvointialue ** Keski-Uudenmaan hyvinvointialue ** Länsi-Uudenmaan hyvinvointialue ** Vantaan ja Keravan hyvinvointialue * Kymenlaakson hyvinvointialue * Päijät-Hämeen hyvinvointialue == Lähteet == Luokka:Sosiaalihuolto Luokka:Julkinen terveydenhoito Suomessa