EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jakob Viktor Wasastjerna

Jakob Viktor Wasastjerna (14. kesäkuuta 1819 Vaasa – 1. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies ja Vaasan hovioikeuden asessori. Wasastjernan vanhemmat olivat Suomen Pankin konttorikirjuri Vaasassa Johan Jakob Falander, vuodesta 1808 Wasastjerna (1781–1858) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Kristina Bange. Hän pääsi ylioppilaaksi 1837 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Wasastjerna sai varatuomarin arvon 1844. Wasastjerna oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1850–1853, aktuaarina 1853–1855, ylimääräisenä viskaalina 1855–1856, notaarina 1856–1859, sihteerinä 1859–1860 ja asessorina 1860–1869. Hän oli senaatin oikeusosastolla senaattori 1869–1890. Wasastjerna osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864, 1872, 1877–1878, 1882 ja 1888.Förteckning öfver Ridderskapet och Adelnsmedlemmar vid Landtdagen i Helsingfors år 1882. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1882. Tredje häftet. Helsingfors: Finska Litteratur-Sällskapets Tryckeri, 1885, ss. 1489–1493.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685–1691. Wasastjerna oli naimisissa vuodesta 1860 Vendla Helena Vilhelmina Bonsdorffin kanssa jonka isä oli arkkiatri ja valtioneuvos Evert Julius Bonsdorff. Heillä oli neljä poikaa, joista Ivar Ossian Wasastjerna (1868–1941) toimi Pohjoismaiden Yhdyspankin johtajana 1919–1935 ja Victor Waldemar Wasastjerna (1879–1941) oli kihlakunnantuomari ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos. Luettu 11.7.2015. Kahdesta muusta pojasta Evert Viktor Wasastjerna (1862–1941) oli puolestaan lääkäri ja sairaalan johtaja HelsingissäYlioppilasmatrikkeli 1853–1899: Wasastjerna Evert Victor Viitattu 22.5.2021. ja Axel Edvard Wasastjerna (1866–1917) juristi ja virkamies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Wasastjerna Axel Edvard Viitattu 8.6.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Livarot-Pays-d’Auge

Livarot-Pays-d’Auge on kunta Pohjois-Ranskassa Calvadosin departementissa Normandian alueella. ==Historia== Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun 22 kuntaa Auquainville, Les Autels-Saint-Bazile, Bellou, Cerqueux, Cheffreville-Tonnencourt, La Croupte, Familly, Fervaques, Heurtevent, Livarot, Le Mesnil-Bacley, Le Mesnil-Durand, Le Mesnil-Germain, Meulles, Les Moutiers- Hubert, Notre-Dame-de-Courson, Préaux-Saint-Sébastien, Sainte-Marguerite-des- Loges, Saint-Martin-du-Mesnil-Oury, Saint-Michel-de-Livet, Saint-Ouen-le-Houx ja Tortisambert yhdistyivät.Arrêté du 24 décembre 2015 portant création de la commune nouvelle de Livarot-Pays-d'Auge ==Livarot== Livarot on antanut nimensä alueella tehtävälle tuotesuojatulle Livarot-juustolle. Livarot’n teollisesta historiasta kertoo 1800-luvun lopulla perustetun, nykyään jo lopetetun, Leroy- tehtaan museoitu höyrykone.Tour de France 2015 Tiedosto: Usine_LEROY,_Livarot.JPG|Leroy-tehdas Tiedosto: Livarot.gif|Livarot juusto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Calvadosin kunnat
Johan Daniel Dahl

Johan Daniel Dahl (17. kesäkuuta 1816 Turku – 1. helmikuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos. Dahlin vanhemmat olivat Turun hovioikeuden asessori Samuel Dahl (1766–1843) ja Fredrika Eleonora Pipping. Hän kävi Turun katedraalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1835 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1841. Dahl sai varatuomarin arvon 1844. Dahl oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1842–1847, kanslistina 1847–1849, kirjaajana 1849, ylimääräisenä viskaalina 1849–1853 ja notaarina 1853–1854 toimien samalla kirkollisvirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1852–1854. Hän oli sitten Suomen senaatin prokuraattorintoimituskunnan sihteerinä 1854–1858 ja samalla siviilivirkakunnan leski- ja orpokassan johtokunnan asiamiehenä ja sihteerinä 1856–1858. Tämän jälkeen Dahl oli Turun hovioikeudessa asessorina 1858–1867 ja hovioikeudenneuvoksena 1867–1868. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1868–1882. Dahl oli naimisissa 1848–1875 Antoinette Adolfina Karolina Lagerbladin (k. 1875) kanssa ja vuodesta 1882 Aline Helena Josefina Cumlanderin kanssa. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Benny Södergren

Erik Benny Södergren s. 23. kesäkuuta 1948 Torshällassa on entinen ruotsalainen urallaan olympiamitalin saavuttanut maastohiihtäjä. Södergrenin osallistui urallaan kaksiin arvokisoihin - vuoden 1976 Insbruckin olympialaisiin ja vuoden 1978 Lahden hiihdon MM-kisoihin. Innsbruckin kisoissa Södergren saavutti ainoana ruotsalaisena hiihtäjänä mitalin sijoittuessaan Ivar Formon ja Gert-Dietmar Klausen jälkeen kolmanneksi 50 kilometrillä. Hän hiihti kisoissa myös 15 kilometriä sijoituksen ollessa 13., 30 kilometriä sijoittuen 12:ksi ja ollen mukana neljänneksi sijoittuneessa Ruotsin 4 x 10 kilometrin viestijoukkueessa. Viestissä hän hiihti avausosuuden ja toi Ruotsin joukkueen kärjessä ensimmäiseen vaihtoon muun muassa 20 sekuntia ennen kilpailun voittanutta Suomea, jonka avausosuutta hiihti Matti Pitkänen. Vuoden 1978 MM-hiihdoissa hän hiihti 15 kilometriä ja sijoittui 33:ksi. Ruotsin mestaruuden Södergren saavutti vuonna 1976 Edsbyns SK:n voittaessa 3 x 10 kilometrin viestin. Uransa jälkeen Södergren on toiminut metalliteollisuudessa johtotehtävissä isältään perityssä sukuyrityksessä yhdessä kahden veljensä kanssa. Nykyinen asuinseutu on ollut syntymäseudun lähellä Eskilstunassa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonio Mayor

Antonio José Mayor Hernández (eli Antonio, s. 20. huhtikuuta 1983) on espanjalainen beachfutispelaaja, joka edustaa FC Barcelonaa ja Espanjan beachfutismaajoukkuetta.http://www.baku2015.com/athletes/athlete=mayor- antonio-jose-1012440/index.html?intcmp=# 174 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Antonio on pelipaikaltaan hyökkääjä. Antonio on edustanut Espanjaa kolmissa MM-kilpailuissa, vuosina 2008, 2013 ja 2015.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=297534/index.html Vuoden 2013 MM-kilpailuista Tahitilta hän saavutti hopeaa. Vuonna 2008 hänet valittiin Euro Beach Soccer Leaguen Marseillen turnauksen parhaaksi pelaajaksi.http://www.beachsoccer.com/players/Antonio%20Mayor%20Hern%C3%A1ndez == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset beachfutispelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Macy

Macy on henkilönnimi, joka on ollut alun perin sukunimi mutta jota nykyään tavataan myös naisen etunimenä. Nimi lienee muunnos sukunimestä Massey, jonka on sanottu perustuvan ranskalaiseen paikannimeen Massy. Macy-nimen rinnakkaismuoto on Macey. == Sukunimenä == Macyn ohella on käytössä sukunimi Macey. Molemmat sukunimet on kirjattu myös Suomen väestötietojärjestelmään. Yleisiä nimiä ne eivät kuitenkaan ole. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan syyskuussa 2020 sukunimi Macy oli viidellä suomalaisella tai Suomessa vakituisesti asuvalla ulkomaalaisella. Macey-sukunimi oli käytössä kymmenellä. === Tunnettuja henkilöitä === * Dean Macey (s. 1977), englantilainen kymmenottelija * Joanna Macy (s. 1929), yhdysvaltalainen ympäristöaktivisti, tutkija ja kirjailija * Robin Lynn Macy, yhdysvaltalainen kitaristi * Rowland Hussey Macy (1822–1877), yhdysvaltalainen liikemies, Macy’s-tavarataloketjun perustaja) * William H. Macy (s. 1950), yhdysvaltalainen näyttelijä == Etunimenä == Etunimen Macy teki 1990-luvulla laajalti tunnetuksi televisiosarja Kauniit ja rohkeat, jossa esiintyi pitkään Macy-niminen naishahmo. Toinen nimekäs Macy on yhdysvaltalainen laulaja Macy Gray. Englantilaisella kielialueella Macystä ja Maceystä käytetään myös muunnelmia Macie ja Maci. Äänteellisesti samankaltainen nimi on Maisie, joka on alkuaan skotlantilainen muunnos Margaret-nimen muodoista Margery ja Marjorie. Macy- nimi saattaa olla myös tätä perua. Suomessa Macy on harvoin käytetty etunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut kirjoilla alle 40 tämännimistä henkilöä. Macey-, Macie- ja Maci-muodot ovat virallisina niminä vielä harvinaisempia. === Tunnettuja henkilöitä === * Macy Gray, oik. Natalie Renee McIntyre (s. 1967), yhdysvaltalainen soul- ja R&B-laulaja; ja näyttelijä == Lähteet == Luokka:Sukunimet Luokka:Etunimet
Emmanuele Zurlo

Emmanuele Zurlo (s. 27. helmikuuta 1988) on italialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa Catania Beach Socceria ja Italian beachfutismaajoukkuetta.http://www.baku2015.com/athletes/athlete=zurlo- emmanuele-1016118/index.html?intcmp=# 172 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Zurlo on pelipaikaltaan hyökkääjä.http://www.beachsoccer.com/players/Emmanuele%20Zurlo Zurlo kuuluu Italian joukkueeseen vuoden 2015 MM-kilpailuissa Portugalissa.http://www.fifa.com/worldfootball/statisticsandrecords/players/player=388188/index.html Kesäkuussa 2015 Zurlo voitti Italian kanssa hopeaa vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta. Zurlo teki turnauksessa neljä maalia, mukaan lukien koko turnauksen avausmaalin. Seuratasolla hän on edustanut aiemmin Panarea-seuraa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset beachfutispelaajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gaozu

Gaozu voi tarkoittaa seuraavia: * Han Gaozu, Kiinan keisari 202–195 eaa., Han- dynastian perustaja * Tang Gaozu, Kiinan keisari 618–628 jaa., Tang-dynastian perustaja
Fear the Walking Dead

Fear the Walking Dead on The Walking Dead -televisiosarjaan ja Robert Kirkmanin samannimiseen sarjakuvaan perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja. Los Angelesiin sijoittuvassa sarjassa zombiepidemia on vasta alkamassa eivätkä ihmiset vielä tiedä, mitä on edessä. Sarjan pääosassa on opinto-ohjaaja Madison Clarkin (Kim Dickens) perhe, johon kuuluvat hänen miesystävänsä Travis Manawa (Cliff Curtis), hänen ylisuorittava tyttärensä Alicia ja huumeriippuvainen poikansa Nick. Fear the Walking Dead alkoi AMC-kanavalla 23. elokuuta 2015 ja oli Yhdysvaltain kaapelitelevisiohistorian katsotuin ensimmäinen jakso 10,1 miljoonalla katsojalla. == Näyttelijät ja hahmot == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöitä === == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto * Luokka:The Walking Dead (televisiosarja) Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Paper Towns

Paper Towns on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on ohjannut Jake Schreier. Se perustuu John Greenin romaaniin Arvoitus nimeltä Margo (Paper Towns). Elokuvan pääosia näyttelevät Nat Wolff ja Cara Delevingne. Arvoitus nimeltä Margo on John Greenin kolmas nuorten aikuisten romaani. Se julkaistiin 16. lokakuuta 2008. Elokuvan takia kirja on saanut kritiikkiä. Floridassa eräs vanhempi halusi koulupiirin poistavan sen lukulistalta seksuaalisen sisällön takia. == Juoni == Quentin on asunut lapsesta asti Margo Roth Spiegelmanin vieressä ja ihastunut tähän täysin ensinäkemästä. Quentin kutsuu tätä omaksi ihmeekseen. Quentinistä ja Margosta tulee melkein heti hyvät ystävät. Quentin ja Margo ajautuvat kuitenkin erilleen. Eräänä yönä Margo tulee Quentinin ikkunasta sisään ja kertoo tarvitsevansa Quentinin autoa. He lähtevät Margon kanssa kostoretkelle, esimerkiksi nappaamaan kuvan Margoa pettäneestä ex- poikaystävästä alasti. Yön jälkeen Margo kuitenkin katoaa. Quentin ja hänen ystävänsä Ben, Radar ja Lacey lähtevät pitkälle matkalle New Yorkiin etsimään Margoa saamiensa vihjeiden avulla. Perillä Margoa ei kuitenkaan näy. Quentinin kaverit lähtevät edeltä takaisin Quentinin autolla. Kun Quentin on etsinyt Margoa tarpeeksi, hän päättää lähteä itsekin kotiin bussilla. Kun Quentin on ostamassa lippua bussiin, hän näkee Margon ja juoksee tytön perään. Margo on yllättynyt, kun näkee Quentinin, koska ei odottanut tämän tulevan hänen luokseen. Quentin kertoo rakastavansa Margoa, he suutelevat ja Quentin lähtee kotiin, vaikkakin ilman Margoa. Quentin menee päättäjäistansseihin ja valmistuu sen jälkeen. Quentin ja hän ystävänsä lähtevät eri collegeihin ja he erkaantuvat. == Rooleissa == == Arvioita == Turun Sanomien Päivi Valotien mukaan tavanomaisena high school -elokuvana alkava Paper Towns muuttuu ensin höperöksi ja miltei pitkästyttäväksi mysteeritarinaksi, mutta parantaa sitten menoaan loppuaan kohden kun aluksi aika yksioikoiset hahmot syvenevät. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat
Manamansalon muistomerkkikirkko

Manamansalon muistomerkkikirkko on Vaalan Manamansalon saaren koilliskulmaukseen Oulujärven seurakunnan 400-vuotisjuhlan muistoksi 1959 rakennettu ulkoilmakirkko, joka on nykyisin Vaalan seurakunnan käytössä. Kirkon suunnittelivat arkkitehdit Tuomas Väyrynen ja Eero Huotari. Kirkko sijaitsee Kainuun ensimmäisen vuosina 1559–1585 käytössä olleen kirkon paikalla. Sen muistomerkkinä on ulkoilmakirkon kapea, avoin, betonijalustainen, puurakenteinen ja kuparikattoinen kellotorni, jossa on yksi kello. Kirkon alttaripöytä ja puhujankorokemainen saarnastuoli on valettu betonista, ehtoollispöytä on tehty puusta. Alttarilla on suurikokoinen metalliristi, jonka takaa näkyy Oulujärven Rusilanlahti. Aidatun kirkkoalueen penkeillä on istumapaikkoja noin sadalle henkilölle. Kirkon lähellä on 1500-luvulla käytetty Kainuun vanhin kristillinen hautausmaa, samoin kuin kivikautinen asuinpaikka. Kirkossa pidetään hartauksia ja jumalanpalveluksia kesäisin, sinne on tieyhteys yhdystieltä 8820 Kappamäen kohdalta. Venäläiset ryöstivät paikalla olleen kirkon kellon 1580-luvulla. Suomalaiset löysivät kellon 1970-luvulla Venäjältä Arkangelin alueelta Solovetskin luostarista, jonne se oli tuotu 1596. == Lähteet == Luokka: Vaalan rakennukset ja rakennelmat Luokka: Kainuun kirkkorakennukset
Peregrini

Peregrini (lat. muukalaiset) olivat roomalaisen oikeuden kannalta minkä tahansa muun valtion kuin Rooman kansalaisia. Heihin nähden etuoikeutetussa asemassa olivat latinalaiset ja italialaiset, jotka saivat vuonna 89 eaa. Rooman kansalaisoikeudet. Kansalaisten ja peregrinusten välisiä oikeustapauksia käsitteli vuodesta 242 eaa. lähtien erityinen virkamies praetor peregrinus.Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. s. 416 == Lähteet == Luokka:Roomalainen oikeus
Ukonsaari

Ukonsaari voi tarkoittaa muiden muassa seuraavia: * Ukonsaari, saari Lappajärvellä Suomessa * Ukonsaari, saari Inarijärvessä Suomessa * Ukonsaari, saari Äänekoskella Suomessa
Wilhelm Forsman

Wilhelm Forsman (19. toukokuuta 1816 Vaasa – 6. maaliskuuta 1880 Pietari) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenasessori. Forsmanin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden presidentti Johan William Forsman (1788–1883) ja Elisabet Charlotta Böcker. Hän pääsi ylioppilaaksi 1831 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1837. Forsman sai varatuomarin arvon 1838. Forsman oli Viipurin hovioikeudessa kanslistina 1841–1845, aktuaarina 1845–1847, ylimääräisenä viskaalina 1847, notaarina 1847–1850, vt. sihteerinä 1850–1854, varakanneviskaalina 1852–1854 ja hovioikeuden apujäsenenä 1854–1859. Hän oli Jääsken tuomiokunnan tuomarina 1856–1867, sai hovioikeudenasessorin arvonimen 1865 ja oli vt. laamannina Viipurin ja Karjalan laamannikunnissa. Viimeksi Forsman oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1867–1880 ja samalla hän oli Suomen asiain komitean jäsenenä Pietarissa 1874–1880. Forsman ei ollut naimisissa mutta hänellä oli kasvattipoika Oskari Emil Forsman (1867–1900) joka toimi rautatievirkamiehenä ja oli viimeksi asemapäällikkönä Ylivieskassa. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1816 syntyneet Luokka:Vuonna 1880 kuolleet
Roma-luokka

Roma-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi vuosina 1863-1873 valmistettua alusta. == Alukset == Roma-luokan taistelulaivatGardiner, Robert s. 339 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo RN Roma La Foce, Genova helmikuu 1863 18. joulukuuta 1865 toukokuu 1869 poistettu alusluettelosta 1895 RN Venezia La Foce, Genova helmikuu 1863 21. tammikuuta 1869 1. huhtikuuta 1873 poistettu alusluettelosta 1895 == Lähteet == * === Viitteet === *
Shara Proctor

Shara Proctor (s. 16. syyskuuta 1988 The Valley, Anguilla) on anguillalaissyntyinen pituushyppääjä, joka on edustanut vuodesta 2011 lähtien Isoa-Britanniaa. Proctor on osallistunut urallaan seitsemän kertaa MM- kilpailuihin, vuosina 2007 ja 2009 Anguillan joukkueessa ja vuosina 2011, 2013, 2015 ja 2017 Ison-Britannian joukkueessa. Pekingissä 2015 hän voitti hopeaa uudella Britannian ennätyksellä 707. Moskovassa 2013 hän oli viides, Berliinissä 2009 kuudes ja Dohassa 2019 yhdestoista. Osakassa 2007, Daegussa 2011 ja Lontoossa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kahdeksanneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2012 Proctor saavutti pronssia Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuista ja seuraavana vuonna hän voitti Timanttiliigan kokonaiskilpailun pituushypyssä. Vuonna 2018 hän sai pronssia sekä Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa että Berliinin EM-kilpailuissa. Proctorilla on Anguillan ulkoratojen ennätykset pituushypyn lisäksi myös kolmiloikassa ja kiekonheitossa sekä sisäratojen ennätys pituushypyssä, kolmiloikassa ja 60 metrin juoksussa. Hänellä on myös Ison-Britannian ulkoratojen ennätys pituushypyssä. Edustaessaan Anguillaa Proctor saavutti kultaa ja hopeaa Keski- Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuista kilpaillen myös korkeushypyssä. Hän sai Britannian edustusoikeuden marraskuussa 2010. == Ennätykset == Ulkoradoilla * pituushyppy: 707 cm NR (Peking 2015) * kolmiloikka: 13,82 m (Azusa 2017) * kiekonheitto: 28,55 m (2006), NR)Anguillan ennätys Sisäradoilla * pituushyppy: 691 cm (Berliini 2016) * kolmiloikka: 13,88 m (Blacksburg 2010, NR) * 60 metrin juoksu: 7,36 (Łódź 2016) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pituushyppääjät Luokka:Anguillalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otto Reinhold af Schultén

Otto Reinhold af Schultén (1. joulukuuta 1798 Solna, Ruotsi – 8. marraskuuta 1884 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies, todellinen valtioneuvos ja Viipurin hovioikeuden presidentti. Af Schulténin vanhemmat olivat senaattori, professori Nathanael Gerhard Schultén, aateloituna vuodesta 1809 af Schultén (1750–1825) ja Jakobina Teodora Finckenberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1812 ja valmistui Uppsalan yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1818 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1819. Hänestä tuli riemumaisteri 1869. Af Schultén muutti Ruotsista Suomeen 1819. Hän oli Suomen senaatin talousosastolla ylimääräisenä kopistina 1820–1821, kansliatoimituskunnan kopistina 1821–1823, Suomen asiain komitean kanslistina Pietarissa 1823–1826 ja keisarin kanslian ja Suomen valtiosihteerinviraston arkistonhoitajana 1826 ja kirjaajana 1826–1831. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1830. Af Schultén oli sitten valtiosihteerinviraston 2. osaston 2. toimitussihteerinä 1831–1833 ja 1. toimitussihteerinä ja 2. osaston päällikkönä 1833–1844 sekä samalla yliopiston kanslerinsihteerinä 1831–1844. Hän sai valtioneuvoksen arvonimen 1839. Tämän jälkeen hän oli senaatin talousosaston jäsenenä 1844–1854, sai todellisen valtioneuvoksen arvonimen 1848 ja oli Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1854–1863. Hänestä tuli vapaaherra 1859. Viimeksi hän oli senaattorina senaatin oikeusosastolla 1863–1874 ja oikeusosaston varapuheenjohtajana 1865–1874. Af Schultén osallistui aatelissäädyssä valtiopäiville 1863–1864 ja 1867. Hän omisti Nauvossa Prostvikin tilan. Af Schultén oli naimisissa 1842–1856 Anna Karolina Törnqvistin (k. 1856) ja 1860–1866 Naema Aurora von Haartmanin (k. 1866) tämän toisessa avioliitossa. Hänen pojistaan Maximus Widekind af Schultén (1847–1899) oli Helsingin yliopiston kirurgian klinikan professori, Karl Hugo Brynolf af Schultén (1850–1891) Nya Pressen-lehden toimittaja, kuten myös tilanomistaja Arvid Michael af Schultén (1861–1907), kun taas August Benjamin af Schultén (1856–1912) oli Helsingin yliopiston kemian dosentti. Luettu 11.7.2015. Kaikki pojat olivat myös isänsä tavoin aatelissäädyssä valtiopäivämiehiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Jeff Henderson

Jeffrey "Jeff" Henderson (s. 19. helmikuuta 1989) on yhdysvaltalainen pituushypyn olympiavoittaja. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2015 Torontossa Pan-Amerikan kisoissa hypätty 852 cm. Vuonna 2014 Henderson voitti Yhdysvaltain mestaruuden pituushypyssä. Hän voitti kaudella 2014 myös kolme Timanttiliigan osakilpailua, New Yorkissa, jossa hän teki kilpailuennätyksen, Lausannessa ja Glasgow’ssa. Heinäkuussa 2015 hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoista tuloksella 854 cm, joka hypättiin kuitenkin liian kovaan myötätuuleen. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Henderson hyppäsi karsinnan parhaan hypyn, mutta jäi finaalissa vasta yhdeksänneksi astuttuaan kaksi yli kahdeksanmetristä hyppyään yli. Henderson sijoittui Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 neljänneksi halliennätyksellään 819. Kesällä 2016 hän voitti Yhdysvaltain olympiakarsinnat. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 viimeisen kierroksen hypyllään 838 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Hän voitti Yhdysvaltojen- mestaruuden 2018. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa kauden parhaallaan 839 cm. Henderson on parhaimmillaan juossut 100 metriä aikaan 10,18 ja 200 metriä aikaan 20,65. == Ennätykset == Ulkoradoillaall athletics * pituushyppy: 852 cm (Toronto 2015) * 100 metriä: 10,18 (Pueblo 2013) * 200 metriä: 20,65 (Pueblo 2013) Sisäradoilla * pituushyppy: 819 cm (Portland 2016) * 60 metriä: 6,58 (Albuquerque 2014) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pituushyppääjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Granlund

Johan Granlund (11. helmikuuta 1798 Koivulahti – 20. tammikuuta 1876 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden asessori. Granlundin vanhemmat olivat Vöyrin kappalainen Vilhelm Granlund (1739–1814) ja Klara Margareta Holstius. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1817 ja suoritti Uppsalan yliopistossa tuomarintutkinnon 1820. Granlund sai varatuomarin arvon 1824. Granlund oli Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1827–1832, kirjaajana 1832–1834, aktuaarina 1834, ylimääräisenä viskaalina 1834–1835, notaarina 1835–1843, varakanneviskaalina 1843–1844, sihteerinä 1844–1847, hovioikeuden apujäsenenä 1842–1847 ja asessorina 1847–1858. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1858–1867. Granlund oli naimisissa vuodesta 1849 Lovisa Aurora von Kræmerin kanssa. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Cheonggyecheon

Cheonggyecheon () on 10,9 kilometriä pitkä, moderni yleinen virkistysalue Soulin keskustassa, Etelä-Koreassa. Korean sodan jälkeinen nopea talouskasvu vaati joelle massiivista saneeraushanketta, jotta se kattoi liikenneinfrastruktuurin vaatimukset. 900 miljoonan dollarin hanke sai aluksi paljon julkista kritiikkiä, mutta sen avaamisen jälkeen vuonna 2005 joesta on tullut suosittu kaupungin asukkaiden ja turistien keskuudessa. ==Valokuvia== Tiedosto:Korea-Seoul-Cheonggyecheon-01.jpg|Virran molemmat puolet ovat puistoa. Tiedosto:Seoul-Cheonggyecheon-01.jpg|Cheonggye-virran alku. Tiedosto:Seoul-01 (xndr).jpg|Cheonggye-virta virtaa Soulin läpi. Tiedosto:Cheonggyecheon-winter.jpg|Cheonggye-virta talvella. Tiedosto:Seoul Cheonggyecheon night.jpg|Cheonggye-virran alku yöllä. Tiedosto:Cheonggyecheon evening 2.jpg|Cheonggye-virta illalla. Tiedosto:Cheonggyecheon dongmyo.jpg|Cheonggye-virta Dongdaemun-torilta itään. Tiedosto:Cheonggyecheon Dongdaemun concert.jpg|Live-esitys Cheonggye-virralla lähellä Dongdaemun- toria. Tiedosto:Cheonggyecheon around Mojeongyo, Seoul (모전교 부근 청계천).JPG|Cheonggyecheon Mojeongyongissa. |Coosje van Bruggen ja Claes Oldenburg, Kevät (2006). ==Aiheesta muualla== *Cheonggyecheon Stream & Cheonggye Plaza (청계천 & 청계광장) english.visitkorea.or.kr Luokka:Etelä-Korean maantiede
Adolf Fredrik Munck (senaattori)

Adolf Fredrik Munck (4. huhtikuuta 1800 Vihti – 2. maaliskuuta 1886 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos. Munckin vanhemmat olivat tilanomistaja, eversti Claes Johan Munck (k. 1839) ja Kristina Elisabet Arnkihl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1818. Munck sai varatuomarin arvon 1826. Munck oli Suomen senaatin talousosastolla ylimääräisenä kamarikirjurina 1817–1822, Turun hovioikeuden ylimääräisenä notaarina 1822–1823, senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1823–1826, vakinaisena kopistina 1826–1832 ja kanslistina 1832–1835. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1834. Munck oli sitten Turun hovioikeuden asessorina 1835–1839 ja Viipurin hovioikeudessa asessorina 1839–1841 ja hovioikeudenneuvoksena 1841–1857. Hän oli viimeksi Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1857–1867. Munck oli naimisissa vuodesta 1841 Lovisa Kuhlströmin kanssa. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1886 kuolleet
Bror Pehr Markus Peterson

Bror Pehr Markus Peterson (15. joulukuuta 1801 Hattula – 19. kesäkuuta 1878 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja senaatin prokuraattori. Aviottomana lapsena syntyneen Petersonin isä oli kihlakunnantuomari Pehr Anders Gadd (1768–1808) ja hänen kasvatusisänsä oli edellisen veli, laamanni Karl Kristian Gadd (1764–1817). Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1816 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1820. Peterson sai varatuomarin arvon 1826. Peterson oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1834–1839, kirjaajana 1839, ylimääräisenä viskaalina 1839–1840, notaarina 1840–1841, varakanneviskaalina 1841–1842, sihteerinä 1842–1843, apujäsenenä 1843–1846 ja asessorina vuodesta 1846. Hän sai hovioikeudenneuvoksen arvonimen 1856 ja hänestä tuli samana vuonna senaatin prokuraattorinsijainen. Peterson oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1857–1858 ja Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1857–1867. Hän oli sensuuriylihallituksen jäsen 1863–1865 ja senaatin prokuraattori 1867–1870. Peterson oli naimisissa 1825–1873 Lovisa Lundegrenin (k. 1873) kanssa. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Georg Henrik Calonius

Georg Henrik Willy Calonius (15. kesäkuuta 1845 Helsinki – 27. tammikuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen senaatin prokuraattori ja valtiopäivämies. Willy Caloniuksen vanhemmat olivat Suomen kenraalikuvernöörin kanslian kanslisti Karl Wilhelm Calonius (1815–1847) ja Gustava Wilhelmina Wulff. Hän oli naimisissa vuodesta 1872 Berta Schröderin kanssa. Calonius pääsi ylioppilaaksi 1863 Pietarin 2. kimnaasista ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1866. Calonius sai varatuomarin arvon 1869 ja oli Viipurin hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1889–1890 ja senaatin prokuraattorina 1890–1897. Hän oli Viipurin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1888. == Lähteet == Luokka:Suomen prokuraattorit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1897 kuolleet
Dent d’Hérens

Dent d’Hérens on 4 171 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla, Valais’n Alpeilla. Vuorella käy kiipeilijöitä ja sen huipulta näkee Matterhornin länsipuolen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valais’n vuoret Luokka:Alppien vuoret Luokka:Italian ja Sveitsin raja
Kaori Matsumoto

Kaori Matsumoto (s. 11. syyskuuta 1987 Kanazawa) on japanilainen judon olympiavoittaja, maailmanmestari, Aasian kisojen voittaja ja Aasian-mestari. Matsumoto voitti olympiakultaa 57 kg:n painoluokassa Lontoossa 2012 kukistettuaan loppuottelussa romanialaisen Corina Căprioriun. Hän saavutti 57-kiloisissa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Hän voitti samassa sarjassa maailmanmestaruuden Tokiossa 2010 lyötyään finaalissa portugalilaisen Telma Monteiron ja Astanassa 2015, jolloin kukisti loppuottelussa jälleen Căprioriun. Hän sai 57-kiloisissa MM-pronssia Pariisissa 2011 ja sijoittui viidenneksi Rotterdamissa 2009. Hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden Tokiossa 2008 ja Astanassa 2015. Matsumoto voitti 57 kg:n painoluokassa kultaa Aasian-mestaruuskilpailuissa Jejussa 2008 ja Kantonin Aasian kisoissa 2010. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa neljätoista turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kolme kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kaksi voittoa ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Japanin-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset judokat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mättenberg

Mättenberg tai Mettenberg on 3 104 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla. Luokka:Bernin kantonin vuoret Luokka:Alppien vuoret Luokka:Grindelwald
Salama (nimi)

Salama on harvinainen suomalainen etunimi. Sitä annettiin vähän 1900-luvun vaihteen molemmin puolin lähinnä tytöille, 1980-luvulta lähtien etupäässä pojille. Sillä oli Suomessa nimipäivä 16. kesäkuuta vuosina 1929–1949. Tammikuuhun 2005 mennessä nimi on annettu noin 160 tytölle ja vajaalle 80 pojalle. Salama esiintyy etunimenä myös arabimaissa. Siellä se johtuu turvallisuutta merkitsevästä arabian kielen sanasta salima (سلم). Suomessa Salama esiintyy myös sukunimenä. Tammikuussa 2005 se oli nykyisenä nimenä 349 suomalaisella henkilöllä. == Tunnettuja Salama-nimisiä, Salama sukunimenä == * Abuna Abba Salama (1818–1864), Etiopian ortodoksisen kirkon abuna eli johtaja * Annukka Salama (s. 1980), suomalainen nuortenkirjailija * Aune Salama (1908–1999), suomalainen kansanedustaja * Hannu Salama (s. 1936), suomalainen kirjailija * Ismo Salama, suomalainen säveltäjä ja sovittaja * Umm Salama (580 tai 596 – n. 680), yksi profeetta Muhammadin puolisoista == Tunnettuja Salama- nimisiä, Salama etunimenä == * Salama Hirvonen (1910–2007), suomalainen toimittaja ja kääntäjä * Salama Kasdaoui (s. 1984), tunisialainen jalkapalloilija * Salama Moussa (1887–1958), egyptiläinen journalisti ==Kuvitteellisia Salamia== * Salama McQueen (Lightning McQueen), hahmo Autot- ja Autot 2 -animaatioelokuvissa * Musta Salama (DC Comics), DC Comics -kustantamon hahmo * Salama (sarjakuvahahmo), DC Comics -kustantamon hahmo * Salama (Barry Allen), DC Comics -kustantamon hahmo * Salama (Wally West), DC Comics -kustantamon hahmo * Salama-Santeri, Hanna-Barberan hahmo == Lähteet == Luokka:Etunimet Luokka:Sukunimet
Cima di Jazzi

Cima di Jazzi on 3 803 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla, Valais’n Alpeilla. Se on Monte Rosan massiivia. Luokka:Valais’n vuoret Luokka:Alppien vuoret Luokka:Italian ja Sveitsin raja
Harras

Harras on suomalainen miehen etunimi. Se pohjautuu vastaavaan suomen adjektiiviin ja kuuluu 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun alussa luotuihin positiivisia ominaisuuksia kuvaaviin nimiin. Harraksella oli nimipäivä 1. huhtikuuta vuosina 1929–1949. Pääosa nimen kantajista on syntynyt 1910–1930-luvulla. Vuoden 1979 loppuun mennessä nimi oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu noin 240 henkilölle, mutta myöhemmin vain muutamalle. == Tunnettuja Harras-nimisiä == * Harras Aulanko (1876–1921), Suomen Metodistikirkon pastori * Harras Hursti (1926–2018), oopperalaulaja * Harras Kyttä (1912–1985), hovioikeudenneuvos, kansanedustaja (KP), sisäasiainministeri (KP, amm.) ja kaupunginjohtaja * Harras H. Porkka (1892–1975), suomalainen insinööri ja teollisuusneuvos == Lähteet == Luokka:Etunimet
Uuras (nimi)

Uuras on suomalainen miehen etunimi. Se perustuu ahkeraa tarkoittavaan adjektiiviin uuras. Yrjö Karilas suositteli nimeä vuonna 1919, ja nimi oli almanakassa 14. kesäkuuta vuosina 1929–1949.Kustaa Vilkuna: Etunimet, 5. painos, s. 241 == Tunnettuja Uuraksia == *Uuras Saarnivaara, teologi ja kristillinen kirjailija. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Lars Reinhold Forssell

Lars Reinhold Forssell (3. maaliskuuta 1799 Padasjoki – 18. toukokuuta 1857 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos. Forssellin vanhemmat olivat Hämeen rykmentin jääkäripataljoonan vääpeli, kornetti Karl Jakob Forssell (k. 1826) ja Ulrika Lovisa Stenroth. Hän pääsi ylioppilaaksi 1814 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819 sekä suoritti tuomarintutkinnon 1820. Forssell sai varatuomarin arvon 1823. Forssell oli Turun hovioikeudessa kanslistina 1828–1831, kirjaajana 1831–1832, ylimääräisenä viskaalina 1832–1833 ja notaarina 1833. Hän oli Turun oikeuspormestarina 1833–1841 ja toimi samalla Turun hovioikeuden apujäsenenä 1837–1841. Forssell sai hovioikeudenasessorin arvonimen 1840 ja hän oli Turun hovioikeuden asessorina 1841–1851 ja hovioikeudeneuvoksena 1851–1855. Viimeksi Forssell oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1855–1857. Forssell ei ollut naimisissa. Hänen veljensä Karl Henrik Forssell (1790–1845) toimi Vaasan hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1833–1845. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Vuonna 1799 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Seppo Manninen

thumb|Seppo Manninen ja Heikki Paakkanen: Badding-pysäkki (2015), sinkitty teräs, Kiiruun puisto, Somero. Seppo Eero Kalevi Manninen (s. 13. marraskuuta 1937 Helsinki) on suomalainen kuvanveistäjä. Manninen valmistui ylioppilaaksi Tehtaanpuiston yhteiskoulusta Helsingissä vuonna 1957, kansakoulunopettajaksi Helsingin opettajakorkeakoulusta vuonna 1961 ja sittemmin kuvaamataidon opettajaksi Turun opettajakorkeakoulusta. Vuodesta 1963 Manninen on asunut Somerolla, missä hän toimi opettajana Joensuun koulussa eläkkeelle jäämisensä asti. Ensimmäisen näyttelynsä Manninen piti Turun taidemuseossa vuonna 1964. Erääksi varhaiseksi innoittajakseen hän mainitsee Eero Hiirosen, joka 1960-luvulla myös vaikutti Somerolla. Mannisen tuotannossa sekä materiaalit että tyylisuunnat ovat vaihdelleet, ja hän on käyttänyt materiaalina sekä metallia, puuta että tekstiilejä. Hitsaustöihinsä 1960-luvulla hän sai vaikutteita Eila Hiltuselta, 1970-luvulla hän käytti materiaalina terästä ja alumiinia minimalismin hengessä, 1980-luvulla tekstiilejä ja 1990-luvulla puuta. Mannisen julkisiin teoksiin kuuluvat muiden muassa itsenäisyysmuistomerkki Vapauden liekki (1992) Sibeliuksen puistossa Salossa, veistos Malmi (1990) Ylä-Malmin torilla Helsingissä, kasteveistos Elämän vesi (1988) Someron seurakuntatalolla ja teräsveistos Nuoruus (1974) Kiiruun koululla Somerolla. Vuonna 2015 paljastettiin Somerolla Kiiruun puistossa Mannisen yhdessä graafikko Heikki Paakkasen kanssa suunnittelema laulaja Rauli Badding Somerjoen muistomerkki Badding-pysäkki. Muita Mannisen julkisia teoksia on Vaasassa, Helsingissä ja Turussa. Manninen on Suomen kuvanveistäjäliiton jäsen ja on osallistunut näyttelyihin sekä Suomessa että muualla. Vuonna 2017 Manninen lahjoitti Someron kaupungille seitsemän puutaideteostaan vuosilta 1994–2009. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kuvaamataidonopettajat
Claës Gabriel Nordenheim

Claës Gabriel Nordenheim, vuoteen 1833 saakka Molander (25. toukokuuta 1805 Rantasalmi – 15. kesäkuuta 1875 Viipuri) oli suomalainen senaattori, valtiopäivämies, todellinen valtioneuvos ja Viipurin hovioikeuden presidentti. Nordenheimin vanhemmat olivat Mikkelin läänin maaherra, majuri Abraham Joakim Molander, aateloituna vuodesta 1833 Nordenheim (k. 1847) ja Maria Wallenius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1820 ja suoritti Turun akatemiassa kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1827. Nordenheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1827–1831, Turun hovioikeudessa ylimääräisenä notaarina 1831–1833 sekä senaatin oikeusosastolla kopistina 1833–1837, kanslistina 1837–1839 ja protokollasihteerinä 1839–1844. Hän sai kihlakunnantuomarin arvonimen 1833. Nordenheim oli valtiosihteerinviraston vt. 1. toimitussihteerinä Pietarissa 1844–1845 ja vakinaisena toimitussihteerinä 1845–1854. Hänestä tuli valtioneuvos 1851 ja todellinen valtioneuvos 1854. Nordenheim oli senaatin oikeusosastolla senaattorina 1854–1869 ja toimi Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1869–1875. Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1872. Nordenheim oli naimisissa vuodesta 1855 Karolina Blumerin kanssa. Hänen veljensä Mauritz Wilhelm Molander, v:sta 1833 Nordenheim (1807–1872) oli myös senaattori ja todellinen valtioneuvos. Luettu 11.7.2015. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka: Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1805 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Idalys Ortíz

Idalys Ortíz Bocourt (s. 27. syyskuuta 1989 Pinar del Río) on kuubalainen judon olympiavoittaja, kaksinkertainen maailmanmestari, kaksinkertainen Pan- Amerikan kisojen voittaja ja 13-kertainen Pan-Amerikan-mestari. Ortíz voitti olympiakultaa yli 78 kg:n sarjassa Lontoossa 2012 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Mika Sugimoton. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai yli 78-kiloisissa hopeaa hävittyään loppuottelussa ranskalaiselle Émilie Andéolille. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sai niin ikään hopeaa yli 78-kiloisissa hävittyään loppuottelussa Akira Sonelle. Pekingissä 2008 hän sai samassa painoluokassa pronssia. Ortíz voitti yli 78-kiloisten maailmanmestaruuden Rio de Janeirossa 2013 ja Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan molemmilla kerroilla loppuottelussa brasilialaisen Maria Suelen Althemanin. Hän sai samassa painoluokassa MM-hopeaa Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019 sekä MM-pronssia Rotterdamissa 2009, Tokiossa 2010 ja Astanassa 2015. Avoimessa luokassa hän saavutti MM-pronssia Marrakechissa 2017. Viidenneksi hän sijoittui avoimessa luokassa Rio de Janeirossa 2007 sekä yli 78 kg:n sarjassa Pariisissa 2011 ja Budapestissa 2021. Joukkuekilpailussa hän sai MM-hopeaa Pekingissä 2007 ja pronssia Rio de Janeirossa 2013. Ortíz voitti Pan-Amerikan kisoissa kultaa yli 78 kg:n painoluokassa Guadalajarassa 2011, Torontossa 2015 ja Limassa 2019. Judon Pan-Amerikan-mestaruuden hän on voittanut yli 78-kiloisissa vuosina 2008–2016, 2018 ja 2019 sekä avoimessa luokassa 2007, 2009 ja 2010. Ortíz voitti Kazanin universiadeissa 2013 kultaa yli 78 kg:n sarjassa ja avoimessa luokassa. Hän on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kymmenen turnausvoittoa, kahdeksan kakkossijaa ja kaksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa, yksi kakkossija ja yksi kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa seitsemän Kuuban-mestaruutta.. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset judokat Luokka:Kuubalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hysterian maa

Hysterian maa. Marko Tapio ja Arktinen hysteria on Timo Hännikäisen vuonna 2013 ilmestynyt esseistinen kirja, joka käsittelee kirjailija Marko Tapiota ja tämän keskeneräiseksi jäänyttä pääteosta, romaanisarjaa Arktinen hysteria (kaksi osaa 1967 ja 1968). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hannu Waarala: Hysterian maa . Keskisuomalainen 23.3.2013. * Matti Mäkelä: Arktinen hysteria nyt! Helsingin Sanomat 3.5.2013 (maksullinen). * Juhani Brander: Luvatun hysterian maa. Turun Sanomat 2.6.2013. * Vesa Rantama: Tapion aika. Kiiltomato.net 17.6.2013. * Aleksi Ahtola: Marko Tapion arktinen taika. Kansan Uutiset 25.8.2013. Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Aki Samuli

Aki Samuli (oik. Aki Samuli Hakonen, s. 10. kesäkuuta 1982 Nastola) on suomalainen iskelmälaulaja ja vuoden 2015 tangokuningas. Hän sai Tangomarkkinoiden kuningasfinaalissa 48 prosenttia annetuista äänistä. Aki Samulin esikoisalbumi Tahdon julkaistiin joulukuussa 2015. Sittemmin hän on julkaissut yhteensä kolme albumia, joista viimeisin, Sydämen voimaa, kesäkuussa 2022. Aki Samulin ensimmäinen yhtye oli nimeltään Pilke, jonka kanssa hän teki ensimmäisen julkisen esiintymisensä Iskelmäfestivaaleilla vuonna 2015. Hän esiintyi Fantasia-orkesterin kanssa vuosina 2015–2018, ja sen jälkeen Love-yhtyeen kanssa. Aki Samuli lopetti laajamittaisemman säännöllisen keikkailun keväällä 2020. Hän valmistui eläintenhoitajaksi Keudan maatalousoppilaitoksessa Mäntsälässä keväällä 2022 ja hoitaa kymmeniä kotieläimiään maatilallaan Pukkilassa. Aki Samulin elämäntarina, Tomi Lindblomin kirjoittama Aki Samuli: Oman elämänsä kuningas, julkaistiin kesäkuussa 2022. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Tahdon * Julkaistu: 4. joulukuuta 2015 * Formaatti: CD, digitaalinen * Levy-yhtiö: Sony Music – – Sama takki, eri mies * Julkaistu: 3. helmikuuta 2017 * Formaatti: CD, digitaalinen * Levy-yhtiö: Sony Music – – Sydämen voimaa * Julkaistu: 10. kesäkuuta 2022 * Formaatti: digitaalinen * Levy-yhtiö: Koho Records === Singlet === Vuosi Single Latauslista Singlelista Radiolista Albumi 2015 ”Clandestino” – – – Tahdon 2016 ”Ei kukaan ketään” – – – Sama takki, eri mies ”Sä et oo mun äiti” – – 84 ”Yks biisin aihe vaan” – – – 2017 ”Saattaja” – – – ”Aikuisten oikein” – – – ”Toive” – – – 2018 ”Katujen kuningatar” – – – Sydämen voimaa ”Jos joulu jää sydämeen” – – – 2019 ”Varpunen jouluaamuna” – – – 2020 ”Kaksi karttaa” – – – Sydämen voimaa ”Rakkaustarina” – – – ”Taivas sylissäni” – – – 2021 ”Mä en ole menossa minnekään” – – – Sydämen voimaa ”Tähti tähdistä kirkkain” – – – 2022 ”Sydämen voimaa” – – – Sydämen voimaa ”Erehdyit” – – – === Musiikkivideot === * Clandestino (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aki Samulin kotisivut * Facebook Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Tangokuninkaat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Drew Ginn

Drew Cameron Ginn (s. 20. marraskuuta 1974 Leongatha, Victoria) on australialainen soudun kolminkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Ginn voitti olympiakultaa Australian perämiehettömän nelosen joukkueessa Atlantassa 1996. Hän voitti perämiehettömässä kaksikossa kultaa James Tomkinsin kanssa Ateenassa 2004 ja Duncan Freen parina Pekingissä 2008. Hän sai pronssia perämiehettömässä nelosessa Lontoossa 2012. Ginn voitti maailmanmestaruuden perämiehellisessä nelosessa Kölnissä 1998 sekä perämiehettömässä kaksikossa St. Catharinesissa 1999, Milanossa 2003, Etonissa 2006 ja Münchenissä 2007. Hän sai MM-hopeaa perämiehettömässä kaksikossa Kölnissä 1998 sekä MM-pronssia kahdeksikossa Aiguebelettessa 1997 ja perämiehettömässä nelosessa Bledssä 2011. Lisäksi hän oli neljäs perämiehettömässä kaksikossa Sevillassa 2002. Ginn voitti maailmancupissa perämiehettömän kaksikon kilpailun Luzernissa 1998, 1999, 2002 ja 2007, Wienissä 2000 ja Poznańissa 2006 sekä perämiehettömän nelosen Münchenissä 2012. Ginn kilpaili myös maantiepyöräilyssä. Hän voitti Oseanian aika- ajomestaruuden 2009. Australian-mestaruuskilpailuissa hän oli aika-ajossa kuudes 2010 ja maantieajossa kahdeksas 2011.. == Lähteet ja huomautukset== Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Australialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Auringonvihreä

Auringonvihreä () on Gunnar Björlingin runokokoelma vuodelta 1933. Alkuaan hän julkaisi sen omakustanteena, mutta 1965 sen on julkaissut Suomessa uudestaan Söderströms. Teoksen ovat suomentaneet Pauliina Haasjoki ja Peter Mickwitz, ja suomennoksen on vuonna 2015 julkaissut Poesia. Suomentajat saivat vuonna 2015 Yleisradion myöntämän Kääntäjäkarhu-palkinnon. Björlingiä on pidetty yhtenä eurooppalaisen modernismin tärkeimmistä runoilijoista. ==Suomennoksesta== Kääntäjäkarhun palkintoraadin mukaan Haasjoki ja Mickwitz ovat selviytyneet Björlingin omaperäisen kielen suomentamisen haasteista hienosti, vaikka työ on ollut paikoin hyvin vaativaa. Suomentajat itse eivät pitäneet työtään erityisen vaikeana ja kokivat keskustelevan työtavan sopivan hyvin runouden kääntämiseen. Vesa Haapala kiitti Helsingin Sanomien kritiikissään suomentajia tärkeästä työstä, sillä teos paljastaa 1950-luvun suomalaisen modernismin juuret. Hän arvioi yhtenä suomentamisen motivaationa olleen Björlingin monessa rekisterissä liikkuvan kielen, joka on nykyrunouden tärkeä esikuva. Haapala piti suomentajien työtä ”pääosin hyvänä” mutta totesi teoksen viimeisen osan eli sonetit paikoin kömpelöiksi. Harri Nordell piti Turun Sanomien arviossaan Auringonvihreää yhtenä viime aikojen tärkeimmistä runosuomennoksista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teoksen Auringonvihreä suomennos Poesian verkkosivuilla Sisältää Fredrik Hertzbergin ja Tuula Hökän esipuheet ja Pauliina Haasjoen ja Peter Mickwitzin jälkisanat (2015). * Teoksen Auringonvihreä esittely Poesian sivulla. Luokka:Vuoden 1933 kirjat Luokka:Suomalaiset runokokoelmat‎ Luokka:Suomenruotsalainen kirjallisuus
Regina Maria Pia -luokka

Regina Maria Pia -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului neljä vuosina 1862-1866 Ranskassa valmistettua alusta. == Alukset == Regina Maria Pia -luokan taistelulaivatGardiner, Robert s. 339 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo RN Regina Maria Pia Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne- sur-Mer 22. heinäkuuta 1862 28. huhtikuuta 1863 17. huhtikuuta 1864 poistettu alusluettelosta 1904 RN San Martino Forges et Chantiers de la Méditerranée, La Seyne-sur-Mer 22. heinäkuuta 1862 21. syyskuuta 1863 9. marraskuuta 1864 poistettu alusluettelosta 1903 RN Castelfidardo Gouin et Guibert, St. Nazaire 22. heinäkuuta 1862 1. elokuuta 1863 toukokuu 1864 poistettu alusluettelosta 1910 RN Ancona Arman Fréres - Chantiers et Ateliers de l'Océan, Bordeaux 11. elokuuta 1862 17. lokakuuta [1864 huhtikuu 1866 poistettu alusluettelosta 1903 == Lähteet == * === Viitteet === *