EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kivikkohämähäkit

Kivikkohämähäkit eli kivikit (Gnaphosidae) on hämähäkkiheimo. Ne eivät saalista verkon avulla vaan juoksemalla uhrinsa kiinni. == Suomessa esiintyvät lajit == * Berlandina cinerea hietaharjakki * Callilepis nocturna muurahaiskivikki * Drassodes cupreus kuparihiirikki * Drassodes pubescens samettihiirikki * Drassodes villosus mäntyhiirikki * Drassyllus lutetianus luhtaviuhukki * Drassyllus praeficus ketoviuhukki * Drassyllus pumilus paahdeviuhukki * Drassyllus pusillus hietaviuhukki * Gnaphosa bicolor punaharjakki * Gnaphosa lapponum suoharjakki * Gnaphosa leporina nummiharjakki * Gnaphosa microps tihruharjakki * Gnaphosa montana havuharjakki * Gnaphosa muscorum paahdeharjakki * Gnaphosa nigerrima luhtaharjakki * Gnaphosa orites tundraharjakki * Gnaphosa sticta tunturiharjakki * Haplodrassus cognatus kaarnamyyräkki * Haplodrassus moderatus suomyyräkki * Haplodrassus signifer kangasmyyräkki * Haplodrassus silvestris lehtomyyräkki * Haplodrassus soerenseni metsämyyräkki * Haplodrassus umbratilis hietamyyräkki * Micaria aenea pronssikiillokki * Micaria alpina tunturikiillokki * Micaria formicaria muurahaiskiillokki * Micaria fulgens rinnekiillokki * Micaria lenzi dyynikiillokki * Micaria nivosa kirjokiillokki * Micaria palmgreni pikkukiillokki * Micaria pulicaria metallikiillokki * Micaria silesiaca hietakiillokki * Micaria subopaca runkokiillokki * Micaria tripunctata lapinkiillokki * Phaeocedus braccatus täpläkivikki * Poecilochroa variana kirjokivikki * Scotophaeus quadripunctatus kotikivikki * Sosticus loricatus sostikki * Zelotes clivicola varpuviuhukki * Zelotes electus punaviuhukki * Zelotes exiguus kalkkiviuhukki * Zelotes latreillei niittyviuhukki * Zelotes longipes nummiviuhukki * Zelotes petrensis kiviviuhukki * Zelotes subterraneus maaviuhukki == Lähteet == Luokka:Hämähäkit
Muurahaiskivikki

Muurahaiskivikki (Callilepis nocturna) on kivikkohämähäkkien heimoon Gnaphosidae kuuluva hämähäkki. Se on päiväaktiivinen ja saalistaa ravinnokseen muurahaisia. Metsästysmenetelmänä muurahaiskivikki käyttää tuntosarven juureen annettua myrkkypistosta, jonka seurauksena muurahainen alkaa kävellä ympyrää ja pian kuolee. Muurahaiskivikki ei kudo verkkoa saalistustarkoituksiin. Se elää ja liikkuu maan tasalla ja kivien alla. Muurahaiskivikki viihtyy rantojen lähettyvillä. Koiraan pituus on 2.8-4.7 mm ja naaraan pituus 3.8-5.9 mm. Hämähäkkien pituus mitataan ilman jalkoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * laji.fi * araneae * British spiders Luokka:Hämähäkit
Vyöskorpionikorento

Vyöskorpionikorento (Panorpa communis) on mustankellertävä skorpionikorento, jonka siipikuviot ovat harmaanruskeat. Skorpionikorentojen toukat elävät maaperässä ja karikkeessa. Laji on yleinen Suomessa Oulun korkeudella asti ja esiintyy tuoreilla niityillä ja metsänreunoilla Aikuiset syövät muita hyönteisiä ja niiden raatoja. == Ulkonäkö == Siipiväli 26-28 mm. Pää on kärsämäisesti pidentynyt. Takaruumiin kärki punertava. Koirailla pullistuneet lisääntymiselimet takaruumiin kärjessä, joita ne pitävät skorpionimaisesti koholla. Vyöskorpionikorento on sekoitettavissa yleiseen tummavyöskorpionikorentoon ja muihin skorpionikorentoihin, jotka ovat harvinaisempia. Siipien värikuvioiden tummuus ja sijainti toimivat erotustuntomerkkinä: etusiipien tyvitäplä vyöskorpionikorennolla pieni tai puuttuva, tummavyöskorpionikorennolla se ulottuu vähintään kahden siipisolun alueelle. == Lähteet == Luokka:Hyönteiset
Neottiura bimaculata

Nauhapallokki (Neottiura bimaculata) on pallohämähäkkien heimoon Theridiidae kuuluva hämähäkki. Koiraan pituus on 2.3-2.5 mm ja naaraan pituus 2.5-3.5 mm. Hämähäkkien pituus mitataan ilman jalkoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * laji.fi * araneae Luokka:Hämähäkit
Your Finnish Friends

Your Finnish Friends ry (lyh. YFF) on vuonna 2022 perustettu suomalainen hyväntekeväisyysjärjestö, joka avustaa Ukrainan sodassa taistelevia suomalaisvapaaehtoisia ja Ukrainan asevoimia. YFF ry lähettää hankinnat Suomesta suoraan Ukrainaan eikä käytä toiminnassaan välikäsiä. == Historia == Your Finnish Friends ry:n perustamiskokous pidettiin 23. maaliskuuta 2022 ja yhdistyksen puheenjohtajaksi valittiin Kasper Kannosto. Yhdistyksen ensimmäinen avustuskuljetus lähti Ukrainana maaliskuussa 2022 ja se sisälsi mm. vaatteita, taisteluliivejä, retkeily- ja ensiaputarvikkeita ja viestintävälineitä. Lokakuussa 2023 Your Finnish Friends ry:n puheenjohtaja Kasper Kannosto vaati Ukrainassa taisteleville suomalaisille veteraanistatusta. Hänen mukaansa tämä edesauttaisi mm. Ukrainasta palaavien kuntoutukseen pääsyä. Marraskuussa 2023 Your Finnish Friends ry ja Ukrainalaisten yhdistys Suomessa toivat Helsingin Kansalaistorille näytille Ukrainassa tuhotun venäläispanssarivaunun. Venäjän Helsingin-suurlähetystö lähetti tankkitempauksen johdosta Suomen ulkoministeriölle nootin, jossa se "ilmaisi tuohtumuksensa" näyttelyyn liittyen. Myös venäläismedia RIA Novostin haastattelema diplomaattilähde kutsui tankin esillepanoa ”pyhäinhäväistykselliseksi toimeksi”, joka ”sytyttää vihaa Venäjää vastaan”. YFF ry:n ja ukrainalaisyhdistyksen marras-joulukuussa 2023 järjestämä "tankkikeräys" keräsi noin 21 300 euroa ensiavun ja evakuoinnin tarpeisiin Ukrainaan. == Toiminta == YFF kerää lahjoituksia tilisiirroilla sekä MobilePay- ja PayPal-lahjoituksin. Lisäksi järjestö myy erilaisia tukituotteita, kuten YFF-logolla varustettuja paitoja, pipoja ja huppareita. Ensimmäisen toimintavuotensa, vuoden 2022, aikana yhdistys keräsi lahjoituksia noin 29 500 euron edestä ja teki hankintoja Ukrainaan 23 600 eurolla. Suurimpana hankintana oli 5000 euron arvoinen lava-auto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Your Finnish Friends ry:n tilinpäätös 2022 * Your Finnish Friends ry:n puheenjohtaja Kasper Kannosto Ylen A-Studiossa 19.2.2024 Luokka:Suomalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt Luokka:Suomen ja Ukrainan suhteet
Pohjanmustamuurahainen

Pohjanmustamuurahainen eli pohjanmustahainen (Formica lemani) on Formica- sukuun kuuluva ruumiiltaan kokonaan ruskea muurahaislaji. Työläisen koko on 4,5–7 millimetriä. Lajia esiintyy koko Suomessa, mutta se on yleisempi maan keski- ja pohjoisosissa. Etelä-Suomessa yleisempi laji on hyvin samannäköinen ja elintavoiltaan samankaltainen mustamuurahainen (Formica fusca). Lajit erottaa toisistaan pohjanmustamuurahaisen karvaisemman selkäkilven ja jalkojen perusteella. Pohjanmustamuurahainen ei rakenna kekoja, vaan pesii maan alla, kannossa, mättäässä tai lahopuussa. Pesässä on yleensä joitakin satoja tai muutamia tuhansia työläisiä. Pesissä saattaa olla useita kuningattaria, tyypillisesti 1-10. Laji elää monenlaisissa elinympäristöissä, kuten hakkuuaukioilla, teiden penkoilla ja metsien ja soiden reunoilla. == Lähteet == Luokka:Muurahaiset
Korosteriipukki

Korosteriipukki (Neriene emphana) on riippuhämähäkkien heimoon Linyphiidae kuuluva laji, jonka voi tunnistaa paljain silmin takaruumiin kuvioista. Koiraan pituus on 3.6-4 mm ja naaraan 4-6.5 mm. Hämähäkkien pituus mitataan ilman jalkoja. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * laji.fi Luokka:Riippuhämähäkit
Suomen Hyönteisseura

Suomen Hyönteisseura ry eli Entomologiska Föreningen i Finland rf (engl. The Entomological Society of Finland) on vuonna 1919 perustettu hyönteistieteellinen yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää hyönteisten tuntemusta, tutkimusta ja suojelua sekä toimia hyönteistutkijoiden ja -harrastajien yhdyssiteenä. Hyönteisten lisäksi seuran toimialaan kuuluvat myös hämähäkkieläimet ja tuhatjalkaiset. == Historia == Seura aloitti toimintansa vuonna 1919 nimellä Entomologiska Klubben i Helsingfors – Helsingin Hyönteistieteellinen Kerho. Vuonna 1921 kerho muutettiin yhdistykseksi ja nimi muuttui muotoon Entomologiska Föreningen i Helsingfors – Helsingin Hyönteistieteellinen Yhdistys (Societas Entomologica Helsingforsiensis). Vuonna 1935 osa suomenkielisistä jäsenistä irtautui yhdistyksestä ja perusti oman Suomen Hyönteistieteellisen Seuran, kunnes vuonna 2022 seurat yhdistyivät ja uudeksi nimeksi tuli Suomen Hyönteisseura. == Toiminta == Seura järjestää kokouksia ja retkiä sekä myöntää apurahoja opinnäytetöihin, tutkimushankkeisiin ja tutkimus- ja kongressimatkoihin. Lisäksi seura kehittää hyönteisten yleiskielisiä nimistöjä. Seura on osakkaana Hyönteistarvike Tibiale Oy:ssä. == Seuran julkaisuja == Vuosina 1921–1989 seura julkaisi Notulae Entomologicae -nimistä hyönteistieteellistä lehteä ja vuosina 1990–2019 se osallistui Entomologica Fennica -lehden julkaisuun yhdessä Suomen Hyönteistieteellisen Seuran, Suomen Perhostutkijain Seuran ja Turun Eläin- ja Kasvitieteellisen Seuran kanssa. == Organisaatio == Seuran asioita hoitaa hallitus, jonka muodostavat puheenjohtaja, varapuheenjohtaja, sihteeri, rahastonhoitaja ja näiden lisäksi kolme muuta jäsentä. Hallitus valitaan seuran vuosikokouksessa ja sen toimikausi on vuosikokousten välinen aika. === Puheenjohtajat === * Runar Forsius 1919–1935 * Åke Nordström 1936–1938 * Rolf Krogerus 1939–1948 * Richard Frey 1949–1954 * Håkan Lindberg 1955–1965 * Harry Krogerus 1966–1982 * Martin Meinander 1983–1996 * Olof Biström 1997–2013 * Tomas Roslin 2014–2015 * Gunilla Ståhls-Mäkelä 2016–2022 * Marko Nieminen 2022– == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Hyönteisseuran kotisivu * Helsingin Hyönteistieteellisen Yhdistyksen kotisivu Luokka:Suomalaiset tiedeyhdistykset
Uglies

Uglies on yhdysvaltalaiskirjailija Scott Westerfeldin neliosainen, nuorille suunnattu tieteiskirjasarja, joka julkaistiin vuosina 2005–2007. Sarjaan kuuluvat romaanit Uglies, Pretties, Specials ja Extras. Samaan maailmaan sijoittuu myös Westerfeldin kirjasarja Impostors. Tulevaisuuteen ajoittuva kirjasarja kertoo dystooppisesta yhteiskunnasta, jossa jokaiselle tehdään 16-vuotiaana pakollinen kauneusleikkaus. Tally Youngbloodin ystävä ei suostu operaatioon, vaan pakenee. Tallylle annetaan vaihtoehdoiksi joko löytää ystävänsä tai luopua omasta leikkauksestaan, joka avaisi oven parempaan elämään. Kirjasarjan ensimmäisestä osasta on tekeillä samanniminen elokuva, joka julkaistaan Netflixin mukaan vuonna 2024. Elokuvan ohjaa McG ja päähenkilö Tally Youngbloodia näyttelee Joey King. == Osat == === Pääteokset === * Uglies (2005) * Pretties (2005) * Specials (2006) * Extras (2007) === Liittyvät teokset === ==== Impostors ==== * Impostors (2018) * Shatter City (2019) * Mirror’s Edge (2021) * Youngbloods (2022) ==== Muut teokset ==== * Bogus to Bubbly: An Insider’s Guide to the World of Uglies (2008) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjasarjat Luokka:Nuortenkirjasarjat Luokka:Tieteiskirjasarjat
Olli Loukola

Olli Juhana Loukola (s. 1981) on suomalainen biologi ja eläinekologian dosentti. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistosta vuonna 2014 aiheenaan varpuslintujen sosiaalinen informaationkäyttö. Loukola työskentelee tutkijana Oulun yliopistossa ekologian ja genetiikan tutkimusyksikössä aiheenaan sosiaalinen informaationkäyttö ja eläinten kognitio. Loukola on työskennellyt aiemmin myös Lontoossa Queen Mary Yliopistossa. Mallilajina Loukola käyttää tutkimuksessaan tällä hetkellä kontukimalaista (Bombus terrestris). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tutkimusryhmän sivut * Ötökkäakatemian artikkeleita * Olli Loukolan julkaisuluettelo Luokka:Suomalaiset biologit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tummavyöskorpionikorento

Tummavyöskorpionikorento (Panorpa vulgaris) on mustankellertävä skorpionikorento, jonka siipikuviot ovat mustat tai tumman harmaat. Laji on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Esiintyy yleensä lämpimillä ja avoimilla niityillä ja metsänreunoissa. Skorpionikorentokoiraat tarjoavat naaraille pariutumisen yhteydessä erittämäänsä ravintopitoista sylkeä tai kuolleen saaliseläimen. ==Ulkonäkö== Siipiväli 26-29 mm. Pää on kärsämäisesti pidentynyt. Takaruumiin kärki punertava. Koirailla pullistuneet lisääntymiselimet takaruumiin kärjessä, joita ne pitävät skorpionimaisesti koholla. Sekoitettavissa yleiseen vyöskorpionikorentoon ja muihin skorpionikorentoihin, jotka ovat harvinaisempia. Siipien värikuvioiden tummuus ja sijainti toimivat erotustuntomerkkinä: etusiipien tyvitäplä tummavyöskorpionikorennolla on laaja ja ulottuu vähintään kahden siipisolun alueelle, vyöskorpionikorennolla se on pieni tai puuttuva. == Lähteet == Luokka:Hyönteiset
Dysplasia

Dysplasia on solujen koon, muodon ja järjestyksen häiriö.Dysplasia Solunetti, viitattu 24.2.2024 Dysplasia voidaan jaotella vaikeusasteiltaan lievään, kohtalaiseen tai vaikeaan riippuen solujen erilaistumisen asteesta ja muutosten laajuudesta kudoksessa tai elimessä. Dysplasia ei ole syöpä, mutta joissain tapauksissa kehittyy sellaiseksi.Dysplasia National Cancer Institute, viitattu 24.2.2024 Voimakasta dysplasiaa pidetään syövän esiasteena.Syöpäsanasto Kaikki syövästä, viitattu 24.2.2024 Dysplasian eroa carcinoma in situun ei ole tarkkarajaisesti määritelty. == Lähteet == Luokka:Solubiologia
Vega (raumalainen parkki)

Vega oli suomalainen Raumalla vuonna 1880 rakennettu kolmimastoinen parkki, jonka saksalainen sukellusvene upotti ensimmäisen maailmansodan aikana Atlantilla Irlannin rannikon edustalla 8. maaliskuuta 1917. Laivan mukana hukkuivat sen päällikkö, merikapteeni William Nylund ja laivapoika Aarne Laitinen.Rauman alusrekisteri : Vega 1880Vilho Savolainen : Läpi saksalaisten sukellusveneiden saartolinjojen. Raumalaisen parkkilaiva "Vegan" matka ja sen tuhoutuminen, Hakkapeliitta, 18.02.1936, nro 7, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Laivan omisti vuoteen 1888 kauppias P. Sallmen, sen jälkeen kauppias, kunnallisneuvos J. W. Söderlund ja vuodesta 1905 kauppias John Nurminen. Helmikuussa 1894 Vega avusti Atlantilla New Yorkista Jaavalle matkalla ollutta merihätään joutunutta englantilaista Montgomery Castle-laivaa Azoreihin kuuluvalle Faialin saarelle. Huhtikuussa 1912 englantilainen höyrylaiva Fourmaline törmäsi Englannin kanaalissa Vegaan niin että laiva jouduttiin hinaamaan Doveriin korjattavaksi. Vega oli tuolloin suolalastissa matkalla Espanjasta Kotkaan. Vega liikennöi ensimmäisen maailmansodan aikana Atlantilla Englannin länsirannikon ja Yhdysvaltojen välillä. Viimeiselle matkalleen Vega lähti Jamaikalta Montagu Baystä 23. tammikuuta 1917 puulastissa kohti Liverpoolia. 8. maaliskuuta Irlannin rannikon lähellä saksalainen sukellusvene alkoi tulittaa sitä kranaateilla ja miehistölle annettiin vain muutama minuutti aikaa siirtyä pelastusveneisiin. Laivan päällikkö Nylund lähti hakemaan laivan papereita laivan salongista. Kun hän oli vielä salongissa saksalainen sukellusvene alkoi pommittaa laivan kylkeä ja pelastusveneet työnnettiin irti laivasta. Kun pelastusveneet olivat ehtineet jonkin matkan päähän laivasta huomattiin että Nylund oli vielä laivan peräkannella asiakirjasalkku mukanaan. Veneet yrittivät palata hakemaan häntä mutta ankara merenkäynti alkaa täyttää niitä vedellä ja veneiden välimatka Vegaan kasvoi. Tässä yhteydessä myös laivapoika Aarne Laitinen suistui pelastusveneestä mereen. Pelastusveneistä nähtiin Vegan vielä puolenyön aikaan ajelehtivan pinnalla. Pelastusveneet pääsivät seuraavana päivänä Small Skellingin saaren tuntumaan mutta eivät päässeet rantautumaan. Englantilainen höyrylaiva Philadelphia pelasti veneissä olleet 10. maaliskuuta aamulla. Heidät kuljetettiin partioveneellä Irlannin rannikolle Cahercireen kylään ja sieltä he pääsivät jatkamaan matkaa Liverpooliin, jossa lähin Venäjän keisarikunnan konsulinvirasto sijaitsi. Vegan rakensi Raumalla laivanrakennusmestari Emmanuel Urnberg. Laivan pituus oli 46.97 metriä, leveys 9.45 metriä, bruttovetoisuus 452 tonnia ja nettovetoisuus 399 tonnia. Puusta rakennetun laivan pohja oli kuparivuorattu laivamatojen tuhojen estämiseksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset purjelaivat Luokka:Vuoden 1917 onnettomuudet
Finnhits 7

Finnhits 7 on suomalaista iskelmämusiikkia sisältävän Finnhits-albumisarjan seitsemäs kokoelma-albumi vuodelta 1978. Albumi julkaistiin Finnlevy- levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2003 albumi julkaistiin CD- levynä yhdessä levysarjan kahdeksannen osan kanssa. == Kappaleet == === A-puoli === # Danny & Armi: # Tapani Kansa: # Seija Simola: # Erkki Liikanen: # Frederik: # Silhuetit: # Ahmed: # Merja Rantamäki: === B-puoli === # * Jarmo Tuominen: # Cumulus: # Pentti Oskari Kankaan 7 seinähullua veljestä: # Eini: # Markku Aro: # Irwin Goodman: # Päivi Vesalainen: # Anna & Kirka: Finnhits 7 -albumin takakansi (Finnlevy FTV 8) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Äänitetietokannassa Luokka:Vuoden 1978 kokoelma-albumit Luokka:Finnhits-albumit
Rusokukkajäärä

Rusokukkajäärä (Stictoleptura rubra) on kookas, punaruskea kovakuoriainen. Laji on yleinen Etelä-Suomessa ja se esiintyy metsissä ja niityillä. Aikuiset, erityisesti koiraat, ruokailevat kukilla, mistä niitä tapaa usein. Toukat kasvavat lahossa havupuussa. == Ulkonäkö == Rusokukkajäärä on ruskea ja kooltaan 13-19 mm. Naaraan peitinsiivet ja keskiruumiin etuselkä ovat punaruskeat, koiraalla etuselkä on musta ja peitinsiivet ovat kellertävämmän ruskeat. Jalkojen reidet mustat, muuten kellanruskeat. Pää ja tuntosarvet mustat. Muihin kukkajääriin, kuten hurmekukkajäärään, jalkojen punaruskea väri toimii rusokukkajäärällä hyvänä erotustuntomerkkinä. == Lähteet == Luokka:Hyönteiset
Hyperkeratoosi

Hyperkeratoosi on liiallinen keratiinin eli sarveisaineen kertymä.Hyperkeratoosi Terveyskirjasto 18.10.2016, viitattu 24.2.2024 Muutos voi johtua esimerkiksi pitkittyneestä mekaanisesta ärsytyksestä, kroonisesta tulehdustilasta tai sivuvaikutuksena eri lääkkeistä.Fabiola Farci, Gauri D. Mahabal, Hyperkeratosis National Library of Medicine 4.9.2023, viitattu 24.2.2024 Hyperkeratoosi näkyy paksuuntumana ja voidaan todeta koepalan avulla. Sen hoito riippuu hyperkeratoosin tyypistä.Hyperkeratosis Cleveland Clinic, viitattu 24.2.2024 Hyperkeratoosi on monien ihotautien piirre.Hyperkeratosis Science Direct, viitattu 24.2.2024 Yleinen löydös se on myös suun limakalvolla ja voi liittyä esimerkiksi leukoplakiaan.Soulafa Almazrooa, Nada Binmadi, Hani Mawardi, Hyperkeratosis of the oral mucosa related to use of goro: a case report Science Direct 2019, viitattu 24.2.2024 Hyperkeratoosiin liittyy joissain tapauksissa dysplasia.Alessandro Villa, Sook Bin Woo, Leukoplakia—A Diagnostic and Management Algorithm Journal of Oral and Maxillofacial Surgery, viitattu 24.2.2024 == Lähteet == Luokka:Oireet
With You-th

With You-th on eteläkorealaisen Twicen kolmastoista EP, joka julkaistiin 23. helmikuuta 2024. Albumi koostuu kuudesta kappaleesta, ja sisältää singlet ”I Got You” ja ”One Spark”. EP on tehnyt yhtyeen uuden ennätyksen ensimmäisen viikon myynnissä Hanteo-listan mukaan. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle ja Japanissa Oricon-listan ensimmäiselle sijalle. Julkaisun yhteydessä yhtye esiintyi yhdysvaltalaisessa televisio- ohjelmassa Today. == Kappaleet == == Vastaanotto == NME:n mukaan albumin nimikappale ”One Spark” jää kappaleen ”I Got You” varjoon, joka on NME:n mukaan "puhdasta euforiaa". ”Rush” kuulostaa hiotulta ja kypsyneeltä, jossa pehmeät vokaalit toimivat eduksi. ”Bloom” on albumin kärkikappaleita. ”You Get Me” on sopiva vastine kappaleelle ”I Got You”. Albumin heikoimmaksi jää kappale ”New New”, joka korkeasta energiasta huolimatta ei nouse albumin muiden kappaleiden rinnalle. == Arvostelut == * NME: == Lähteet == Luokka:Twicen albumit Luokka:Vuoden 2024 EP:t
Tuulikki Mikkola

Tuulikki Mikkola (s. 1971 Kangasala) on suomalainen oikeustieteilijä, joka toimii Turun yliopiston kansainvälisen yksityisoikeuden ja perheoikeuden professorina. == Elämä ja ura == Mikkola valmistui Lapin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1993 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1999, ja hän opiskeli myös Nottinghamin yliopistossa. Hän toimi Lapin yliopistossa perhe- ja jäämistöoikeuden määräaikaisena professorina vuosina 1999–2000, esineoikeuden määräaikaisena professorina vuosina 2005–2007 sekä kansainvälisen yksityisoikeuden ja oikeusvertailun professorina vuosina 2009–2015. Vuodesta 2016 lähtien hän on toiminut Turun yliopistossa kansainvälisen yksityisoikeuden ja perheoikeuden professorina. Hän toimii myös yliopiston oikeustieteellisen tiedekunnan koulutuksesta vastaavana varadekaanina. Mikkola on saanut Helsingin yliopiston, Lapin yliopiston ja Turun yliopiston dosentuurin. Hän on myös työskennellyt asianajotoimistossa. Mikkola keskittyi väitöskirjassaan oikeusvertailun teoriaan ja niihin ongelmiin, joita voi syntyä selvitettäessä vieraan valtion oikeutta, erityisesti jäämistöoikeutta. Hänen myöhempi tutkimuksensa on kohdistunut oikeusvertailun ja kansainvälisen yksityisoikeuden suhteeseen, oikeusvertailuun lain soveltamisen tasolla sekä erityisesti Englannin oikeuteen. Kansainvälisessä yksityisoikeudessa Mikkola on erikoistunut lapsi-, avioliitto- ja jäämistöoikeutta koskeviin säännöksiin, ja hän myös tutkinut kansallista perhe- ja jäämistöoikeutta. Mikkola on myös kommentoinut julkisuudessa perheoikeudellisia aiheita. == Julkaisuja == * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset oikeustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Energia Moldovassa

Energia Moldovassa käsittelee Moldovan energian tuotantoon, kulutukseen ja jakeluun liittyviä asioita. == Energiankulutus == Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2019 oli 40 398 miljoonaa BTU:ta, maailmassa 105. suurinta. Suurin kulutussektori on kotitaloudet (1,4 Mtoe vuonna 2018), seuraavaksi suurin liikenne (0,7Mtoe vuonna 2018). == Energiantuotanto == Moldovan energiaomavaraisuus, noin 20%, kuuluu maailman pienimpiin. Kotimainen energiantuotanto on lähinnä kiinteitä biopolttoaineita. Moldovalla on maan eteläosassa Cahulin alueella myös pienet, arviolta 2–3 miljoonan tonnin hyödyntämättömät öljyvarat sekä jonkin verran maakaasua. Vuonna 2019 Moldova tuotti vielä 57 000 kuutiometriä maakaasua, mutta sillä ei arvioitu olevan merkitäviä maakaasuvaroja. Sähköntuotantokapasiteetista 93.6% perustuu fossiilisiiin polttoaineisiin, 4.5% vesivoimaloihin ja 1.2% tuulienergiaan. Dubăsarissa Dnestr-joessa ja Stânca-Costeștissa Prut-joessa on vesivoimalat. == Energian tuonti == Ennen Venäjän hyökkäyssotaa Ukrainaaan Moldova oli erittäin riippuvainen Venäjän maakaasusta. Vuosina 2022–2023 se onnistui rakentamaan vaihtoehtoiset reitit energiantuontiaan varten. Vuoden 2023 loppulla ainoa jäljellä oleva riippuvuus liittyi Venäjän tukemaan Transnistriaan, joka tuottaa sähköä Venäjän tuella ja myy sitä Moldovaan. Moldovalla on suuria kaasuputkia maan oman jakeluverkon tarpeisiin sekä ulkomaille Ukrainaan, Romaniaan, Bulgariaan ja Turkkiin. Romanian kautta tuleva putki rakennettiin vuoden 2014 jälkeen. Moldovan eteläosassa, Tonavan laaksosssa on hollantilaisyhtiöiden ja Euroopan investointipankin rahoittama Giurgiuleștin öljyterminaali, josta on Mustanmeren kautta yhteys Kaukasian ja Kaspianmeren öljykentille. == Lähteet == Luokka:Moldovan talous Moldova
Tetrasyanoeteeni

Tetrasyanoeteeni (C6N4) on tyydyttymättömiin nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa tetrasyanoeteeni on väritöntä kiteistä ainetta. Se alkaa sublimoitua 120–130 °C:n lämpötilassa. Yhdiste liukenee esimerkiksi asetoniin, mutta hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta trisyanoetenoliksi ja vetysyanidiksi. Tetrasyanoeteeni on hyvin reaktiivinen molekyyli. Sen neljä elektroneja puoleensavetävää nitriiliryhmää tekevät sen hiiliatomien välisestä kaksoissidoksesta poikkeuksellisen elektrofiilisen. Aine reagoi nukleofiilien kanssa niin additio- kuin substituutioreaktioilla. Myöt useat neli- tai kuusiatomisia renkaita muodostavat sykloadditiot ovat tyypillisiä reaktioita. Tetrasyanoeteeni muodostaa useiden aromaattisten yhdisteiden tai organometalliyhdisteiden kanssa varauksensiirtokomplekseja, jotka ovat tavanomaisesti värillisiä.Laurent Deloux, Poonam Aggarwal & Morris Srebnik: "Tetracyanoethylene", teoksessa Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis (Eros), John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 24.2.2024. Tetrasyanoeteeniä valmistetaan useimmiten bromaamalla maloninitriiliä dibromimaloninitriiliksi ja kuumentamalla sitä bentseeniliuoksessa kuparin kanssa. Toinen tapa on maloninitriilin ja kloorin reaktio. Tetrasyanoeteeniä käytetään erityisesti homo- ja heterosyklisten yhdisteiden valmistamiseen. Tetrasyanoeteenin lisääminen polyuretaanivaahtoihin valmistusprosessin aikana estää staattisen sähkön kertymistä vaahtoihin. == Lähteet == Luokka:Nitriilit
RC5

RC5 on lohkosalausalgoritmi, jonka on kehittänyt Ron Rivest. RC5 tukee muuttuvaa lohkokokoa, avainkokoa ja kiertojen määrää. Salaus perustuu kolmelle operaatiolle: XOR, yhteenlasku ja kierto. RSADSI on patentoinut algoritmin vuonna 1995 ja sen nimi on suojattu tavaramerkillä, mutta patentti on vanhentunut vuonna 2015. Vuonna 1994 suunniteltu RC5 käyttää Feistelin verkon kaltaista rakennetta eli symmetristä lohkosalausta: samaa avainta käytetään salaamiseen ja salauksen purkamiseen. Algoritmi tunnetaan yksinkertaisuudesta ja soveltuvuudesta erilaisille suorittimille eri sanan pituuksilla. == Algoritmi == Salausalgoritmi on seuraava: A = A + S[0]; B = B + S[1]; for (i = 1; i <= r; i++) { A = ((A ^ B) << B) + S[2*i]; B = ((B ^ A) << A) + S[2*i + 1]; } Salauksen purkaminen on käänteisesti johdettavissa salauksesta: for (i = r; i > 0; i--) { B = ((B - S[2*i +1]) >> A) ^ A; A = ((A - S[2*i]) >> B) ^ B; } B = B - S[1]; A = A - S[0]; Algoritmissa oletetaan suorittimen käyttävän little-endian tavujärjestystä. == Lähteet == Luokka:Salausalgoritmit
Pratt & Whitney F135

Pratt & Whitney F135 on jälkipolttimella varustettu ohivirtausmoottori, jonka Pratt & Whitney kehitti Lockheed Martin F-35 Lightning II -hävittäjän moottoriksi. F135 kehitettiin F-22 -hävittäjän Pratt & Whitney F119 -moottorista. Suomeen, Nokian Linnavuoreen tullaan rakentamaan F135-moottorien loppukokoonpano- ja huoltolaitos. == Tekniikka == F135-moottorin perusmallin voima on 125 kN ja jälkipolttimella jopa 191 kN, mikä tekee moottorista maailman tehokkaimman hävittäjän moottorin. Moottori on 5 590 mm pitkä ja ilmanottoaukon turbiinin puhaltimen halkaisija on 1 090 mm. Lentotukialusversio F-35C:n moottorin osat ovat käsitelty kestämään suolakorroosiota, mutta muuten se on lähes perusmallin kaltainen. STOVL- kykyisen F-35B:n moottorin suutin voidaan kääntää, jotta työntövoima saadaan ohjattua alas. Moottorikokonaisuudessa on lisäksi koneen ohjaamon takana sijaitseva nostopuhallin, joka on yhdistetty moottoriin akselilla. Maksimivoima on perusmalliin verrattuna hieman pienempi, 182 kN. Leijuntatilassa voima on 181 kN. == Versiot == * F135-PW-100: F-35A:n moottori, perusmalli. * F135-PW-400: F-35C:n moottori, meriolosuhteita kestävät osat. * F135-PW-600: F-35B:n moottori, useita muutoksia, esimerkiksi nostopuhallin ja kääntyvä suutin. == Lähteet == Luokka:Suihkumoottorit
Jyrki Kiviniemi

Jyrki Kiviniemi (s. 10. helmikuuta 1960 Kemijärvi) on suomalainen tuomari, joka toimii Rovaniemen hovioikeuden presidenttinä. Kiviniemi valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Lapin korkeakoulusta vuonna 1985 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1987. Hän toimi Itä-Suomen hovioikeuden ja Rovaniemen hovioikeuden viskaalina vuosina 1987–1991, Rovaniemen tuomiokunnan ja käräjäoikeuden käräjätuomarina vuosina 1991–2009, Kemi-Tornion käräjäoikeuden laamannina vuosina 2010–2013 sekä Lapin käräjäoikeuden laamannina vuosina 2013–2022. Hänet nimitettiin Rovaniemen hovioikeuden presidentiksi elokuusta 2022 alkaen. Kiviniemi on myös toiminut Käräjäoikeustuomarit ry:n puheenjohtajana, Tuomariliiton hallituksen jäsenenä ja Juristiliiton valiokuntajäsenenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Scott Westerfeld

Scott Westerfeld (s. 5. toukokuuta 1963 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat dystooppinen Uglies-kirjasarja ja steampunk-sarja Leviathan. Westerfeld kirjoittaa pääasiassa nuortenkirjoja, vaikka hänen ensimmäiset romaaninsa ovatkin aikuisille suunnattuja. Vuonna 1985 Westerfeld suoritti alemman korkeakoulututkinnon Vassar Collegessa, jossa opiskeli filosofiaa. Hän on ollut naimisissa australialaiskirjailija Justine Larbalestierin kanssa vuodesta 2001. == Teoksia == === Uglies === * Uglies (2005) * Pretties (2005) * Specials (2006) * Extras (2007) === Impostors === * Impostors (2018) * Shatter City (2019) * Mirror’s Edge (2021) * Youngbloods (2022) === Muita teoksia === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Scott Westerfeldin kotisivu Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenkirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Dim-asteikot

Dim-asteikot, joskus myös dimiasteikot, ovat vähennettyyn nelisointuun (dim7 eli °7) pohjautuvia asteikkoja, jotka käytännössä muodostetaan kahden dim7-soinnun sävelillä. Tästä johtuen dim-asteikot ovat myös oktatonisia asteikkoja.https://sites.uniarts.fi/web/musiikin-teoria-1/asteikot-ja- soinnut/jazzmollin-moodit ==Kaksi dim-asteikkoa== Koska dim-asteikot muodostetaan kahden dim7-soinnun sävelen pohjalta, ja koska dim7 on symmetrinen sointu niin, että sama dim7-sointu voi olla yhtä aikaa neljälle eri sävelelle muodostuva dim7-sointu, dim-asteikkoja on kaksi erilaista. Tästä syystä dim-asteikoissa vuorottelevat koko- ja puolisävelaskelet. Järjestys ratkaisee samalla, kumpi dim-asteikko on kyseessä. ===Dim-asteikko=== Varsinainen dim-asteikko on se dim-asteikko, joka alkaa kokosävelaskelella ja jossa on johtosävel. Sen sävelaskelet ovat seuraavat: :1-½-1-½-1-½-1-½ Eli jos asteikko aloitetaan C:stä, saadaan seuraavat sävelet: :C, D, E♭, F, G♭, A♭, A, H & C Jos ei oteta enharmonista korrektiutta huomioon, tämä on samalla myös sävelille E♭, G♭ ja A muodostuva dim-asteikko. ===Dominantti-dim-asteikko=== Dominantti-dim-asteikko alkaa puolikkaalla sävelaskelella, ja siinä sävelaskelet menevät seuraavaasti: :½-1-½-1-½-1-½-1 Eli jos asteikko aloitetaan C:stä, saadaan seuraavat sävelet: :C, D♭, D♯, E, F♯, G, A, B♭ & C Jos ei oteta enharmonista korrektiutta huomioon, asteikko on samalla myös sävelille D♯, F♯ ja A muodostuva dominantti-dim-asteikko. Asteikon dominanttimaisuus tulee siitä, että asteikossa on yhtä aikaa suuri terssi ja pieni septimi niin kuin dominanttisissa soinnuissa kuuluukin olla. Yhdistelemällä asteikon säveliä soinnuksi saadaan seuraavat seitsensoinnut: *C13(♯11♯9) *C13(♯11♭9) Molemmat ovat luonteeltaan dominanttimaisia. ===Asteikkojen yhtenevyys=== Koska molemmissa dim-asteikoissa vuorottelevat koko- ja puolisevälaskelet, ovat dim-asteikot yhteyksissä toisiinsa myös siten, että siinä, missä dim-asteikko on dim-asteikko asteikon neljälle sävelelle, on asteikko samalla dominantti-dim-asteikko lopuille neljälle sävelelle. Eli esimerkiksi C-/E♭-/G♭-/A-dim-asteikko on samalla D-/F-/A♭-/H-dominantti-dim-asteikko. ==Lähteet== Luokka:Sävelasteikot
RSA (täsmennyssivu)

RSA voi tarkoittaa seuraavia: * RSA, julkisen avaimen salausalgoritmi * Kuninkaallinen taideseura (Royal Society of Arts), brittiläinen järjestö * Etelä-Afrikan tasavallan lyhenne urheilukilpailuissa * RSA Insurance Group, brittiläinen vakuutusyhtiö * RSA Security, tietoturvayhtiö
Sonkajärvi (järvi Sonkajärvellä)

Sonkajärvi on suurelta osin kulttuurimaiseman reunustama sokkeloinen järvi Sonkajärven kirkonkylän pohjoispuolella Pohjois-Savon maakunnassa. Matkusjoen reitillä sijaitsevan järven pinta-ala on 5,4 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 88 kilometriä pohjoiseen. == Maantiede == Sonkajärven rantaviivan pituus on 46 645 metriä. Etäisyys järven eteläosan Sonkalahden rannalta järven pohjoisimman osan Pohjinlahden rannalle on noin 7,35 kilometriä. Järven kaakkoisosan Paasolahden rannalta Kumpuslahden luoteisrantaan on noin 5,05 kilometriä. Saviniemi erottaa Sonkajärven keskiosaa itäosasta. Saviniemestä haarautuva Kumpusniemi ja sen eteläpuolinen Heinäniemi puolestaan erottavat keskiosaa länsiosan Kumpusselästä. Sonkajärvi on keskimäärin matala ja syvyysprofiililtaan epäyhtenäinen. Noin 60 prosenttia järvestä on enintään kolme metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvien alueiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 14 hehtaaria. Järviwikissä Sonkajärveen on laskettu järven pohjoisosan lähes kaksi neliökilometriä laaja Hirvolansaari. Saarta erottavat mantereesta idässä ja pohjoisessa vesialueet, joiden korkeustaso on jonkin verran Sonkajärveä ylempänä. Ympäristötiedon hallintajärjestelmä Hertan mukaan Sonkajärven saariluku on kymmenen. Laajin saari on järven itäosan noin 12-hehtaarinen Pihlajasaari. Sen ohella järvessä on kolme vähintään hehtaarin laajuista saarta. Kuuden saaren pinta-ala on vähintään yksi aari ja enintään hehtaari. Sonkajärven kirkonkylän asutus ulottuu Sonkalahden rannalle. Lahti on noin 2,5 kilometriä pitkä. Se on myös kapea ja matala. Pohjoisempana järven rantoja reunustavat peltoalueet ja metsät. Sonkajärven tulouoma on pohjoisesta virtaava Matkusjoki. Joki saa alkunsa Sukevanjärveltä (124,9 metriä mpy). Sonkajärven itäpuolella sijaitsee Iso-Paasonen (100,6 metriä mpy), joka laskee Paasolahteen Paasokoskea myöten. Matkusjoen reitti jatkuu etelään Kumpusselän länsirannalta, josta virta vie useiden pienten järvien kautta Hernejärveen (91,2 metriä mpy). Sonkajärven vesitilavuus on 16 488 000 kuutiometriä. Sonkajärvi (04.583.1.001) kuuluu Matkusjoen yläosan alueeseen (04.583), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Sonkajärven reitin valuma-alue (04.58) ja ensimmäinen jakovaihe on Iisalmen reitin valuma-alue (04.5). Matkusjoen yläosan alueeseen kuuluu 30 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä. Sonkajärvi on niistä selkeästi laajin. Sitä seuraa noin neliökilometrin laajuinen Oravijärvi. == Lähteet == Luokka:Sonkajärven järvet Luokka:Iisalmen reitin valuma-alue
Pullola

Pullola on kylä Salon kaupungin Muurlassa. Kylä sijaitsee Muurlan länsiosassa Kiskontien ja Muurlanjoen välissä. Pullolan kylänmäki erottuu selkeästi kohoavana kumpuna Muurlanjoen laakson peltoaukealla. Kylän asutus sijoittuu kylänmäen lisäksi kylän aluetta halkovan Tuohituntien varrelle. Pullolan kyläalue ulottuu Muurlanjoelta luoteeseen vanhalle kunnanrajalle saakka. Kylän Kistolan vastainen pohjoisraja noudattelee Kiskontien vanhaa linjausta. Etelässä Tuohituntie johtaa naapurikylään Vähä-Pullolaan. Pullolan maasto vaihtelee pohjoisesta tultaessa Heralähteenojan peltolaaksosta metsien peittämien mäkien yli laskeutuen viljavaan Muurlanjoen laaksoon. Muurlanjoen laakso on asutettu kivikaudella ja Pullolastakin on löytynyt jäänteitä kivikautisesta asutuksesta. Lisäksi kylästä on paikannettu rautakautisia hautoja. Varsinaisen Pullolan kylän on täynyt ollut olemassa viimeistään varhaiskeskiajalla. Pullolasta on historian aikana käytetty myös nimeä Isopullola erotuksena nuoremmasta naapurikylästä Vähä-Pullolasta. Pullolan oloista on säilynyt vain vähän tietoa. Isojaon aikaan kylässä on ollut kaksi tilaa, joista toinen jaettiin isojaon yhteydessä kahtia. Pullolan asutus keskittyi pitkään ainoastaan kylänmäelle. Tuohituntien varrella syntyi torppariasutusta 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa. Ajoittain tulvivan Muurlanjoen vuoksi lähikylien oppilaiden koulumatka Äijälään oli välillä estynyt, joten Pullolaan perustettiin vuonna 1921 kansakoulu, joka oli toiminnassa 16 vuotta. Noihin aikoihin Pullolassa toimi myös kauppa. Sotien jälkeen Tuohituntien varteen rakennettiin kolme rintamamiestaloa. Kylään on rakennettu yksittäisiä uudempia asuintaloja 1900-luvun lopulla. ==Lähteet== Luokka:Muurlan kylät
Silkkilänjärvi

Silkkilänjärvi on pitkänkapea järvi Sauvon keskustan itäpuolella Varsinais- Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 38,3 hehtaaria ja se on laajin Sauvon neljästä järvestä. Etäisyys Turusta on 29 kilometriä itäkaakkoon. == Maantiede == Silkkilänjärven pituus lounaasta koilliseen on noin 1,95 kilometriä. Järven keskikohta on runsaat sata metriä leveä, siitä etelään ja pohjoiseen leveys on suurempi. Järven koillisosassa sijaitsee pieni saari, jolla ei ole karttanimeä. Silkkilänjärven välitön ympäristö on metsää ja suota. Lounaassa järvi rajautuu Kallisuohon. Maaston korkeimmat kohdat ovat noin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Varsinaissuomalainen kulttuurimaisema peltoineen avautuu alle kilometrin päässä järven rannoilta. Silkkilän kylä sijaitsee järven itäpuolella. Silkkilänjärven linnustoa edustavat muun muassa haikara, joutsen ja kurki. Järvellä on oma suojeluyhdistyksensä. Silkkilänjärveen virtaa lounaasta nimetön suo-oja. Järven luusua sijaitsee pohjoisessa, josta alkaa noin 350 metriä pitkä nimetön lasku-uoma. Se laskee Koorlanjärveen (22,2 metriä mpy). Alavirta jatkuu Koorlanjärven pohjoiskolkasta länteen ja yhtyy Sauvonjokeen, joka laskee Saaristomereen. Silkkilänjärvi (82.035.1.003) kuuluu Sauvonjoen valuma-alueeseen (82.035), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen päävesistössä (82). Sauvonjoen valuma-alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Silkkilänjärvi, Leiskunsyvä ja Koorlanjärvi. == Lähteet == Luokka:Sauvon järvet
Leiskunsyvä

Leiskunsyvä on järvi Sauvossa Varsinais-Suomen maakunnassa. Sen pinta-ala on 13,5 hehtaaria. Etäisyys Turusta on 29 kilometriä kaakkoon. == Maantiede == Leiskunsyvän rantaviiva on epämääräinen ja ilmakuvan perusteella järvi on rehevöitynyt. Mainittavia saaria ja niemiä ei ole. Järvi on osa luonnonsuojelualuetta. Sen itäpuolella kohoaa Heskelinmäki, jonka laki on noin 60 metriä merenpinnan yläpuolella. Leiskunsyvä laskee Sauvonjokeen, joka puolestaan laskee Saaristomereen. Leiskunsyvä (82.035.1.001) kuuluu Sauvonjoen valuma-alueeseen (82.035), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Saaristomeren rannikkoalueen päävesistössä (82). Sauvonjoen valuma-alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Silkkilänjärvi, Leiskunsyvä ja Koorlanjärvi. == Lähteet == Luokka:Sauvon järvet
Orhein kansallispuisto

Orhein kansallispuisto on luonnoonsuojelualue Moldovan keskiosassa. Parlamentti päätti sen perustamisesta vuonna 2013. Puisto perustettiin suojelemaan alueen biodiversiteettiä ja kulttuuriperinteitä sekä edistämään kestävää metsänhoitoa ja matkailua. Puiston alueella oleva Orhein arkeologinen kohde on kulttuuriperintönsä takia ehdokkaana Unescon maailmanperintölistalle. Puisto sijaitsee Codrin metsäylängöllä. vallitsevia puulajeja ovat talvitammi, valkopyökit, lehmukset, saarnet ja kirsikkapuu. Kaikkiaan alueella on tavattu yli 700 putkilokasvilajia. Pysyvästi tai vierailijoina on havaittu 11 lajia sammakkoeläimiä, 10 lajia matelijoita, 109 lajia lintuja ja 41 lajia nisäkkäitä. Puisto ulottuu neljän piirikunnan alueelle: Orhein piirin osien lisäksi siihen kuuluu alueita Strășenin piiristä, Calarasin piiristä ja Criulenin piiristä. == Lähteet == Luokka:Kansallispuistot Luokka:Moldovan maantiede
Matti Järvi (opettaja)

Matti Järvi (12. syyskuuta 1868 Kälviä – 16. joulukuuta 1935 Urjala) oli suomalainen kansakoulunopettaja, mehiläishoitaja ja tietokirjailija.Opettaja Matti Järvi, Hämeen Sanomat, 17.12.1935, nro 292, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMatti Järvi, Siipikarja : Siipikarjanhoitajain liiton äänenkannattaja, 01.01.1936, nro 1, s. 31, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMatti Järvi, Mehiläinen : Suomen mehiläishoitajain äänenkannattaja, 01.03.1936, nro 1, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Järvi valmistui kansakoulunopettajaksi Jyväskylän seminaarista vuonna 1895 ja hän toimi sitten neljä vuotta Kälviällä Jokikylän koululla opettajana. Vuonna 1899 Järvi siirtyi opettajaksi Urjalan Välkkilän vastaperustettulle koululle ja oli täällä opettajana syksyyn 1935 saakka. Järvi oli Urjalan kunnanvaltuuston jäsenenä ja ajoittain valtuuston puheenjohtajana. Hän oli lisäksi jäsenenä tai puheenjohtajana useissa lautakunnissa ja oli muun muassa Välkkilän vaalilautakunnan puheenjohtajana kuolemaansa saakka. Kotikyläänsä Järvi perusti Välkkilän Osuuskassan ja munanmyyntiosuuskunnan. Hän raivasi Välkkilän koulun ympäristöön puutarhan ja hedelmätarhoja. Järvi oli Urjalassa kananhoidon ja mehiläishoidon uranuurtaja ja hän perusti Välkkilään kanalan, joka oli tunnettu myös muualla Suomessa. Järvi kirjoitti myös useita opaskirjoja kananhoidon ja mehiläishoidon aloilta. Hän aloitti mehiläisten hoidon 1906 ja oli 1909 oppilaana Asikkalassa kirkkoherra Alfred Mäkisen mehiläishoitokoulussa. Järvi toimi vuonna 1916 Hämeenlinnassa perustetun Suomen Mehiläishoitajain Liiton sihteerinä aina liiton purkamiseen saakka 1930 ja hän oli Mehiläinen-aikakauslehden toimitusihteerinä 1916–1923 ja päätoimittajana 1923–1926 ja 1929–1930. Järvi oli myös mukana perustamassa Suomen Siipikarjanhoitajain Liittoa vuonna 1918 ja oli liiton johtokunnan jäsenenä kahdeksan vuoden ajan. Hän oli kesäisin tuntiopettajana eri maatalousoppilaitoksissa ja piti mehiläishoitokursseja eri puolilla Suomea. Järvi perusti Välkkilään nuorisoseuran ja teki aloitteet torvisoittokunnan ja jousiorkesterin perustamisesta. Hän toimi myös laulukuoron johtajana. Järvi oli mukana perustamassa Kokon suojeluskuntaa ja oli sen toiminnassa aktiivisesti mukana aluksi harjoituksissa ja myöhemmin juhlissa puhujana ja esitelmöitsijänä. Matti Järvi kuoli 67-vuotiaana joulukuussa 1935 Urjalan Ikaalan kylässä Niinilahden huvilassa. == Julkaisuja == * Mehiläishoidon käsikirja. WSOY 1913, 2. korj. painos 1929 * Kanojen hoito. WSOY 1915, 6. painos 1931 * Mehiläiset ja hoito olkipesissä. Karisto 1917, 2. korj. painos 1922 * Emokasvatus : käsikirja mehiläishoitajille. Karisto 1919 * Kananpoikia lisäämään. Helsinki 1922 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Urjalan kunnanvaltuutetut Luokka:Mehiläishoitajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Oksana Savtšuk

Oksana Vasylivna Savtšuk (os. Kryvolinska; ; s. 20. maaliskuuta 1983) on ukrainalainen Svoboda-puolueen poliitikko ja kansanedustaja. Oksana Kryvolinska syntyi Tšernivin kylässä Ivano-Frankivskin alueella. Hän valmistui ukrainan kielen ja kirjallisuuden opettajaksi Vasyl Stefanykin Etu-Karpatian kansallisesta yliopistosta. Vuonna 2020 hän valmistui Kansallisesta julkishallintoakatemiasta. Savtšuk valittiin Ivano-Frankivskin kaupunginvaltuustoon vuosien 2010 ja 2015 paikallisvaaleissa. Vuosina 2015–2019 hän toimi valtuuston sihteerinä. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hänet valittiin ainoana Svobodan ehdokkaana Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Ivano-Frankivskin kaupungissa sijaitsevasta 83. vaalipiiristä. Hän on parlamentin liikenne- ja infrastruktuurivaliokunnan jäsen. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sommarön (Dragsfjärd)

Sommarön on saari Hiittisten saaristossa Kemiönsaaren kunnassa. Saari sijaitsee Rosalan länsipuolella ja salmi Strömmen erottaa saaret toisistaan. Rosalan kylän asutus ulottuu Sommarönin puolelle. 205 hehtaarin kokoisella saarella asuu vakituisesti viisi ihmistä. Kesäasukkaita saarella on 180. Sommarönin asutus on keskittynyt saaren itäosaan, mutta rakennuskantaa on saaren joka rannalla. Saaren keskiosa on metsää. Sommarönin pohjoispuolella oleva Brunkholmen on kasvanut maankohoamisen vuoksi miltei kiinni saareen. Saarien välissä on kapea ruopattu salmi. ==Lähteet== Luokka:Kemiönsaaren saaret
Katja Esle

Katja Esle (oik. Katja Ängeslevä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hänet valittiin ensimmäiseksi tangoprinsessaksi Seinäjoen Tangomarkkinoiden laulukilpailussa vuonna 1999. Vuonna 2016 hän voitti Tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun kappaleella ”Sinua Rakastetaan”. Katja Eslen kirjoittama kaksikielinen kappale ”Vieni Qui” soitettiin MTV3:n Levyraadissa 24. helmikuuta 2024. Esle esitti sen italiankieliset osiot ja Virpi Piippo suomenkieliset osiot. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Juan García de Basurto

Juan García de Basurto (1477? – 1547) oli espanjalainen säveltäjä.Juan García de Basurto Real Academia de la Historia, viitattu 24.2.2024 García de Basurto työskenteli useissa Espanjan kaupungeissa, kuten Toledossa, Tarazonassa ja Zaragozassa. Vuonna 1543 hänestä tuli Filip II:n maestro de capilla. Hänen kuoltuaan häntä seurasi tässä virassa Pedro de Pastrana. García de Basurto kuului Pedro de Escobarin ohella ensimmäisiin Iberian niemimaalla requiemeja säveltäneisiin henkilöihiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1477 syntyneet Luokka:Vuonna 1547 kuolleet
Giuseppe Allevi

Giuseppe Allevi (1603/4 Piacenza tai Cremona – 18. heinäkuuta 1670 Piacenza) oli italialainen säveltäjä.Giuseppe Allevi (1603?-1670) Bibliothèque nationale de France, viitattu 24.2.2024 Allevi työskenteli Piacenzan tuomiokirkon maestro di cappellan tehtävissä vuosina 1654–1668. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa requiem vuodelta 1662.Giuseppe Allevi Requiem Survey, viitattu 24.2.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:1600-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Vuonna 1670 kuolleet
Etelä-Nummelan koulukeskus

Etelä-Nummelan koulukeskus on Vihdin Nummelassa sijaitseva koulukeskus. Rakennus on valmistunut tammikuussa 2024. Koulukeskuksessa toimivat suomen- ja ruotsinkieliset alakoulut, päiväkodit sekä nuorisotila. Koulukeskuksen toiminta käynnistyi 8. tammikuuta 2024. Koulukeskuksen rakentaja on YIT Suomi Oy. Hanke on toteutettu elinkaarimallilla. Tiloissa on hyödynnetty uusiutuvina energialähteinä maalämpöä ja aurinkosähköä. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen Oy. == Lähteet == Luokka:Vihdin oppilaitokset Luokka:Nummela
G-molliasteikko

G-molliasteikko on g-sävelestä alkava sävelasteikko, jonka luonnolliseen variaatioon kuuluvat sävelet g, a, b, c, d, es, f ja g. G-mollin rinnakkaissävellaji on B-duuri ja muunnossävellaji G-duuri. == Variaatioita == * Harmoninen molli: g, a, b, c, d, es, fis ja g * Melodinen molli: g, a, b, c, d, e, fis ja g * Pentatoninen molli: g, b, c, d, f ja g ==G-mollin etumerkintä eri nuottiavaimilla== ===Neljällä yleisimmällä avaimella=== { ew Staff \with{ \magnifyStaff #3/2 } << \time 4/16 \override Score.TimeSignature #'stencil = ##f { \clef treble \key g \minor s16 \clef alto \key g \minor s16 \clef tenor \key g \minor s16 \clef bass \key g \minor s16 } >> } Neljällä yleisimmällä nuottiavaimella (diskantti-, altto-, tenori- ja bassoavain) on vakiintuneet standardit, miten niille kirjoitetaan etumerkit. G-mollin etumerkit kirjoitetaan niille ylläolevin tavoin.https://mymusictheory.com/more-music-theory-topics/key-signatures- chart/ == Asteikkoon säveliä käyttäviä sointuja eri sointuasteilla == i ii° III iv v VI VII Gm Gm7 Gsus2 Gsus4 Gm(maj7) A° Am7♭5 B♭ B♭maj7 B♭sus2 B♭sus4 B♭+ B♭maj7♯5 Cm Cm7 Csus2 Csus4 Dm Dm7 Dsus4 D D7 E♭ E♭maj7 E♭sus2 F F7 Fsus2 Fsus4 F♯° F♯°7 == Tunnettuja teoksia G-mollissa == * The Police – Roxanne * Michael Jackson – Dirty Diana * Johnny Cash – Solitary Man * Elton John – Rocket Man * Gary Moore – The Loner * Ramage – Ya Lil (Al Anisa Farah) * Pink Floyd – Shine On You Crazy Diamond * Lordi – Hard Rock Hallelujah * Wolfgang Amadeus Mozart – Sinfonia nro. 40 * Gregorio Allegri – Miserere mei * Johannes Brahms – Pianokvartetti nro. 1 == Lähteet == Luokka:Sävelasteikot
Steve Dobrogosz

Steve Dobrogosz (s. 26. tammikuuta 1956 Bellefonte, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä, joka on työskennellyt pitkään Ruotsissa.Jason Birchmeier, Steve Dobrogosz AllMusic, viitattu 24.2.2024 Dobrogosz varttui Pohjois-Carolinan Raleighissa ja opiskeli Bostonin Berklee College of Musicissa. Vuonna 1978 hän muutti Tukholmaan, jossa aloitti jazzuransa. Dobrogosz on urallaan työskennellyt myös popmusiikin ja klassisen musiikin parissa. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Songs (1980, Caprice Records). Dobrogosz teki Radka Toneffin kanssa albumin Fairy Tales (1982). Hänen Berit Anderssonin kanssa tekemänsä yhteistyön tuloksena saivat alkunsa albumit The Final Touch (1989), Jade (1990) ja Skin Balloon (1993). Vuonna 1999 julkaistiin kokoelmatuplalevy Best of Steve Dobrogosz & Berit Andersson. Dobrogosz julkaisi 1990-luvulla myös albumin Duckwalk (1996) oman kvartettinsa kanssa sekä soolopianolevyn Ebony Moon (1998). Lyömäsoittaja Pétur Östlundin kanssa hän julkaisi levyn Pianopieces (1992) ja S:t Jacobs Kammarkörin kanssa levyn Mass (1997). 2000-luvun puolella Dobrogosz on tehnyt yhteistyötä muiden muassa Anna Christofferssonin, Jeanette Lindströmin ja Annika Skoglundin kanssa. Dobrogoszin ensimmäinen yhteinen albumi Christoffersonin kanssa oli It's Always You (2006). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt