Marino (venemerkki)

Marino on vanhin suomalainen lasikuituveneiden valmistaja ja yksi Pohjoismaiden vanhimmista alallaan. Yrityksen perusti Tor-Björn Fagerström vuonna 1959. Marino muutti venealaa tuomalla Suomeen lujitemuovista valmistetut veneenrungot. Tätä ennen rungot oli valmistettu pääsääntöisesti puusta. Vuosina 1958–2016 Marino on tuottanut 3945 kpl alle kuusimetrisiä veneitä, 680 kpl 6–8 metrin veneitä, 602 kpl 8–10 metrin veneitä ja 30 kpl yli 10-metrisiä veneitä. Nykyään Marinon päätuotteita ovat retrohenkiset pienveneet Swing ja Mustang. Mustang edustaa tilauskannasta 80 prosenttia. Yritys valmistaa kaikki veneensä Suomessa käsityönä. Lasikuituveneiden lisäksi Marino valmistaa muun muassa pysäkkikatoksia ja -penkkejä sekä lasten pulkkia. 1980-luvun menestysvuosinaan Marinon leivissä oli 70 työntekijää. Yritystä pyörittivät Tor-Björn Fagerströmin pojat Christer, Ben ja JanFinnboat News 1/2019 http://www.finnboat.fi/linked/fi/Finnboat_News_1-2019_netti.pdf . Jan vastasi tuotannosta vuodesta 1972 vuoteen 2022. Ben Fagerström oli toimitusjohtaja vuodesta 1985 vuoteen 2020. Christer oli yrityksen myyntijohtaja vuoteen 2013. Vuonna 2020 yritysellä on viisi työntekijää . Vuonna 2021 kymmenys yhtiön omistuksesta siirrettiin yhtiön neljälle työntekijälle. Samalla uudet osaomistajat nousivat yhtiön hallitukseen Fagerströmien vetäytyessä päätöksenteossa taustalle. Hallituksessa toimivat nykyään: Puheenjohtaja Wahlman Johan Varsinainen jäsen Ekström Kim Varsinainen jäsen Grundström Marianne Varsinainen jäsen Pihlström Jonas == Historia == Veneilyä harrastanut kemian insinööri Tor-Björn Fagerström kiinnostui uudesta veneenrakennusmateriaalista lujitemuovista ja perusti oman veistämön vuonna 1959. Vuonna 1963 hän sanoutui irti työnantajaltaan ja jäi itsenäiseksi venevalmistajaksi. Marinon ensimmäiset tuotantotilat sijaitsivat Hangossa. Hangossa rakennettiin mm. suosituksi muodostunut Family Sport -malli, jonka runko oli lasikuitua, mutta kansi ja muut rakenteet puuta. Vuonna 1965 toiminta siirrettiin Jokelaan. Vuonna 1967 Sipoon Söderkullaan valmistui Marinon tehdas. Yritykselle vuokrattiin näyttelytila Naurissaaresta, mutta vuonna 1971 vuokranantaja irtisanoi tilan vuokrasopimuksen, jolloin Sipooseen rakennettiin kahdessa kuukaudessa toinen halli, ja yrityksen koko toiminta keskitettiin Sipooseen. 1980-luvun alussa matkaveneiden kysyntä kasvoi huomattavasti ja Marino panosti isoihin, asuttaviin veneisiin . Mallistoa kohdennettiin markkinoiden high end -päätyyn laatutietoisille ja maksukykyisille asiakkaille. Tuotteiden rohkea muotoilu, laatu, räätälöinti sekä vallankumouksellinen valmistustapa vaikuttivat siihen, että asiakkaille muodostui mielikuva luksustuotteesta. Marino-vene oli omistajalleen statussymboli. Yritys oli kotimaisilla markkinoilla monissa veneluokissa markkinajohtaja. Uudet suuremmat Marino 1000 –sarjan veneet vaativat tilavampia tuotantohalleja ja Fagerströmit rakennuttivat ammattitaitoisen työvoiman läheisyyteen Pohjanmaan Pännäisiin uuden 3000 neliön tehtaan vuonna 1988 . Siellä Marino alkoi valmistaa yli 10 metrin aluksia . Pankkikriisi vuonna 1991 romahdutti tuotannon. Laman aikaan jälleenmyyjät ajautuivat konkurssiin ja aiheuttivat Marinolle luottotappiota, jolloin Marino päätti lopettaa jälleenmyyjäverkoston käytön ja myydä tuotantonsa vastedes suoraan loppuasiakkaille. Marino alkoi valmistaa bussipysäkkejä, mainospylväitä ja risteilyalusten lattiaelementtejä. Nämä tuottivat yrityksen liikevaihdosta parhaimmillaan jopa 70 prosenttia. Vuosien saatossa Marino on rakentanut myös Nautorin purjeveneitä. Vuonna 1994 Marino toimitti yli 11-metrisen lippulaivamallinsa Venäjän presidentti Boris Jeltsinille. 2000-luvun alussa sukellusporukan Marino 7000 upposi, ja onnettomuustutkinnassa pääteltiin oleelliseksi syyksi liian alhaalla sijainneet moottorin ilmanottoaukot. Marino toimitti kaikille 7000-mallien omistajille korjaussarjan, joka muodosti ilmanotolle joutsenkaulan. Vuonna 2007 Marino tunnisti mallistossaan puutteen. Yöpymiskelpoisten perheveneiden sijaan trendiksi olivat nousseet walk-around ja day cruiser -tyyppiset veneet . Yritys aloitti uuden mallin suunnittelun, ja 2009 tuotiin markkinoille APB . Kun kotimainen venemyynti romahti keskimäärin 40%, onnistui Marino ainoana suomalaisena veneenvalmistajana hetken aikaa säilyttämään myyntinsä ennallaan. Kuitenkin kotimaisen käsityön korkea hinta, puutteellinen myyntiosaaminen ja muuttuvat trendit ovat kutistaneet Marinon suurempien veneiden kysynnän viime vuosina olemattomiin. Suurempien veneiden tilausten romahdettua Marino joutui vuonna 2013 myymään Pännäisten-tehtaansa, jossa yli kuuden metrin veneet valmistettiin. Tätä nykyä Marino valmistuttaa suurempia mallejaan alihankintana ja valmistaa itse vain alle kuuden metrin veneitä. Marino on joutunut poistumaan high end –markkinoiden alueelta. Vuosittaiset tuotantoluvut ovat kutistuneet sadoista kymmeniin. Nykyään yrityksen strategia on keskittyä pienveneiden ja muiden lasikuituvalmisteiden valmistukseen. Isojen matkaveneiden tuotanto on jäädytetty. == Venemalleja == * Family Sport (1959–1965). Ensimmäinen myyntiin tarkoitettu malli, valmistettiin 40 kappaletta. * Sport (1965–) * Shark (2000–) * Cobra (2005–) * Swing (1972–1997, uudestaan 2006–) Myyty yli tuhat kappaletta * APB 27 (2009–) APB 27:n runko on peräisin Sharkista, joka taas on peräisin 8000-mallista APB:n suunnitteluun osallistui myös Jarkko Jämsén. Vuoden vene -palkinto. Venettä myytiin yli 40 kpl vuosina 2009–2014 * APP 27T (2013–) * Mustang (1969–1979, uudestaan 2015–) Vuosina 2015-2019 valmistettu noin sata kappaletta. * Barracuda, mallit S ja Fly (1989–) Vuoden vene -tunnustus * Piraya (1992–1997) Vuoden vene -tunnustus * Rocca (1994–) Vuoden vene -tunnustus * 9000 (1983–1987) Vuoden vene -tunnustus * 7100 (1984–1986) noin 40 kpl * 8000 (1985–1994) Vuoden vene -tunnustus * 10000 (1987–1990) 30 kpl * 7000 (1987–1994) 144 kappaletta == Lähteet == Luokka:Moottoriveneenvalmistajat Luokka:Suomalaiset veneenvalmistajat Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Sipoo