EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Järvenkylän työväentalo

Järvenkylän työväentalo on Jämsässä Alhojärven kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa Alhojärven kylän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja sillä on rakennushistoriallista, historiallista ja maisemallista arvoa. ==Historiaa== Järvenkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1921 Välisen pirtissä. Yhdistys liittyi Sosialidemokraattiseen Raittiusliittoon vuonna 1927. ==Rakennus== Oma talo valmistui vuonna 1923. Juhlasali rakennettiin talkoilla Olkkolan talon vanhasta pirtistä. Juhlasalissa alun perin ollut puupermanto oli ilmeisesti Olkkolan pirtin permanto. Työväenyhdistyksen ensimmäisiin puheenjohtajiin lukeutunut Sulo Salo lainasi rahaa rakennustarpeiden ostoon. Keittiö ja näyttämö rakennettiin talkoilla laudasta. Ravintola ja eteistilat puuttuivat vielä 1930-luvun alussa. Tontti vuokrattiin Kolhisen tilalta, mutta se ostettiin pian omaksi. Yhdistys osti myöhemmin lisämaata, joka liitettiin tonttiin. Työväentaloa laajennettiin ja kunnostettiin vuonna 1938. Taloon rakennettiin ravintola, eteinen ja vaatehuone. Myös keittiö uusittiin kokonaan, samoin uunit. Vuonna 1951 talo vuorattiin pystylaudoituksella ja sisäseinät pahvitettiin. Työväentalon pihalla sijaitsivat vanha hirsinen aitta, jossa aikoinaan sijaitsi määräysten mukainen putka sekä lautarakenteinen käymälärakennus. Punamullalla maalatussa talossa on yhdeksänruutuiset ikkunat. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat
Natalia Vía-Dufresne

Natalia Vía-Dufresne Pereña (s. 10. kesäkuuta 1973 Barcelona) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän saavutti kaksi olympiahopeamitalia ja kolme MM-pronssia. Vía-Dufresne kilpaili neljissä olympiakisoissa. Barcelonassa 1992 hän saavutti E-jollissa hopeaa. Tämän jälkeen hän kilpaili 470-luokassa. Sandra Azónin kanssa hän sijoittui kuudenneksi Sydneyssä 2000 ja saavutti hopeaa Ateenassa 2004. Laia Tutzon kanssa hän sijoittui kymmenenneksi Pekingissä 2008. Maailmanmestaruuskilpailuissa Vía-Dufresne saavutti pronssia E-jollissa Aucklandissa 1995 sekä 470-luokassa Balatonfüredissä 2000 ja Koperissa 2001. Natalia Vía-Dufresnen isosisko Begoña Vía-Dufresne on purjehduksen olympiavoittaja vuodelta 1996. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vilho V. Savolainen

Vilho Väinö Savolainen (13. marraskuuta 1898 Käkisalmi – 10. huhtikuuta 1987 Hyvinkää) oli suomalainen opettaja ja koulunjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Savolaisen vanhemmat olivat rakennusmestari Otto Savolainen ja Hilja Sofia Kaskinen ja puoliso vuodesta 1925 lastentarhanopettaja Aini-Liisa Vainio. Lääkintöneuvos, olympiavoittaja Heikki Savolainen oli hänen veljensä. Vilho Savolainen tuli ylioppilaaksi Joensuussa vuonna 1918 ja valmistui agronomiksi vuonna 1922. Hän toimi ensin Siikasalmen maamieskoulun opettajana ja vuodesta 1932 vt. lehtorina Pienviljelysneuvojaopistossa Hyvinkäällä vuoteen 1937, jolloin hänestä tuli oppilaitoksen johtaja aina vuoteen 1963 asti. Savolainen oli vuodesta 1932 myös Viertolan koulutilan hoitaja. Hänellä oli lisäksi useita osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Savolainen tunnettiin erityisesti työstään siipikarjan hoidon edistämisessä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1958. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
The Fallout

The Fallout on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Megan Park. Sen pääosia esittävät Jenna Ortega, Maddie Ziegler, Julie Bowen, John Ortiz, Niles Fitch, Will Ropp ja Shailene Woodley. Elokuvan musiikit on säveltänyt yhdysvaltalainen muusikko Finneas O’Connell. Elokuvan keskiössä on teini-ikäinen Vada, joka yrittää selvitä koulusurmasta aiheutuvista traumoista. The Fallout sai maailmanensi- iltansa South by Southwest -tapahtumassa 17. maaliskuuta 2021. Se sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta: sitä kiitettiin erityisesti ohjauksesta, käsikirjoituksesta, musiikeista ja Ortegan roolisuorituksesta. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2021 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat Luokka:Homoseksuaalisuus taiteessa Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Lalita Pawar

Lalita Pawar (oik. Ambika Laxman Sagun; 18. huhtikuuta 1916 Yeola, Brittiläinen Intia – 24. helmikuuta 1998 Pune, Maharashtra, Intia) oli intialainen näyttelijä, joka esiintyi 70-vuotisella urallaan noin 700 elokuvassa hindin, marathin ja gudžaratin kielillä. Hän voitti parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon elokuvasta Anari (1959). Vuonna 1942 elokuvan Jung-e-Azadi kuvauksissa kokematon näyttelijä Bhagwan Dada löi Pawaria liian kovaa, mikä aiheutti hänelle pysyvän vamman vasempaan silmään. Tämän johdosta Pawarin piti jättää pääroolit ja siirtyä luonnerooleihin, joista varsinkin ilkeän anopin roolit tulivat tunnetuiksi. == Yksityiselämä == Pawar oli naimisissa elokuvantekijä Ganpatrao Pawarin kanssa, mutta liitto päättyi eroon. Myöhemmin hän meni naimisiin elokuvatuottaja Rajprakash Guptan kanssa ja he saivat pojan. == Valikoitu filmografia == * Dahej (1950) * Daag (1952) * Shree 420 (1955) * Mr. & Mrs. ’55 (1955) * Anari (1959) * Sujata (1959) * Hum Dono (1961) * Professor (1962) * Sangam (1964) * Phool Aur Patthar (1966) * Neel Kamal (1968) * Anand (1971) * Bombay to Goa (1972) * Naseeb (1981) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Ana Gomes

Ana Maria Rosa Martins Gomes (s. 9. helmikuuta 1954 Lissabon, Portugali) on portugalilainen poliitikko ja diplomaatti. Gomes oli Euroopan parlamentin jäsen 2004–2019. Hänen puolueensa on Portugalin Sosialistinen puolue ja europarlamenttiryhmä sosialistien ja demokraattien ryhmä. == Tausta == Gomes syntyi Lissabonissa São Sebastião da Pedreirassa. Hän aloitti opiskelun Lissabonin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuonna 1972, kun autoritaarinen Estado Novo -järjestelmä lisäsi valtaansa yliopistossa reaktiona opiskelijoiden mielenosoituksiin. Gomes aktivoitui hallinnon vastaisessa opiskelijapolitiikassa ja liittyi maanalaiseen poliittiseen toimintaan. == Diplomaattinen ura == Gomes aloitti diplomaatinuransa vuonna 1980, jolloin hän tuli Portugalin ulkoasiainhallinnon EEC-jäsenyysneuvotteluja käyvälle osastolle. Hän palveli Portugalin YK-edustustoissa Genevessä ja New Yorkissa, suurlähetystöissä Tokiossa ja Lontoossa sekä Portugalin suurlähettiläänä Indonesiassa, jossa hän solmi uudelleen Portugalin suhteet Indonesiaan ja oli neuvottelemassa Portugalin entisen siirtokunnan Itä-Timorin itsenäisyydestä. Palvelus Indonesiassa ja Itä-Timorissa teki Gomesista tunnetun. == Poliittinen ura == Gomes toimi Euroopan parlamentin jäsenenä kolmen kautta, vuosina 2004–2019. Hänet valittiin parlamenttiin ensimmäisen kerran europarlamenttivaaleissa 2004 ja uudelleen vuosien 2009 ja 2014 europarlamenttivaaleissa. Hän oli ulkoasiainvaliokunnan jäsen vuosina 2004–2014, turvallisuus- ja puolustuspolitiikan alivaliokunnan jäsen 2004–2019, ihmisoikeuksien alivaliokunnan jäsen 2009–2014 sekä kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan jäsen 2014–2019. Portugalin presidentinvaalissa 2021 Gomes sai 13 prosenttia eli toiseksi eniten ääniä. Hän on eniten ääniä saanut nainen Portugalin presidentinvaaleissa. === Vaalitulokset === {| class="prettytable" Europarlamenttivaalit Europarlamenttivaalit Europarlamenttivaalit Europarlamenttivaalit Europarlamenttivaalit Vuosi Puolue Sija listalla Tulos Viite 2004 PS 2. valittiin 2009 PS 7. valittiin 2014 PS 6. valittiin == Tunnustukset == Gomesille myönnetyt portugalilaiset kunniamerkit: * Henrik Purjehtijan ritarikunnan suurupseeri (18.3.1986) * Portugalin ansioritarikunnan komentaja (27.4.1993) * Kristuksen veljeskunnan suurristi (9.6.2000) Ulkomaisia kunniamerkkejä: * Itä-Timorin ritarikunnan merkki (30.8.2009) Gomes on saanut tunnustukseksi työstään useita ihmisoikeuspalkintoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ana Gomesin kotisivut * Luokka:Portugalilaiset diplomaatit Luokka:Portugalilaiset europarlamentaarikot Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rafael Trujillo (purjehtija)

Rafael Joaquín Trujillo Villar (s. 14. joulukuuta 1975 La Línea de la Concepción) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän saavutti Finnjolla-luokassa olympiahopeaa ja voitti yhden maailmanmestaruuden. Trujillo kilpaili neljissä olympiakisoissa. Sydneyssä 2000 hän sijoittui Star-luokassa José María van der Ploegin kanssa kahdeksanneksi. Finnjolla-luokassa Trujillo saavutti hopeaa Ateenassa 2004 sekä sijoittui yhdeksänneksi Pekingissä 2008 ja kahdeksanneksi Lontoossa 2012. Maailmanmestaruuskilpailuissa Trujillo voitti Finnjollissa kultaa Cascaisissa 2007. Hän saavutti samassa luokassa MM-hopeaa Cádizissa 2003 ja San Franciscossa 2010. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Syvännekitasimppu

Syvännekitasimppu (Setarches guentheri) on kitasimppuihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä. ==Koko ja ulkonäkö== Syvännekitasimppu voi kasvaa suurimmillaan noin 31 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on suuripäinen ja suhtellisen korkearuumiinen. Selkäevä on pitkä ja etuosastaan piikikäs. Piikit ovat yhteydessä myrkkyrauhaseen. Myös kalan poskissa on piikkejä. Syvännekitasimpun rintaevät ovat suuret ja pyrstöevä on pyöreähkö. Väriltään laji on oranssinpunainen. ==Levinneisyys ja elintavat== Syvännekitasimpun levinneisyysalue on hyvin laaja ja sitä esiintyy niin Atlantissa, Intian valtameressä kuin Tyynessämeressäkin. Laji elää lauhkeilla ja lämpimillä alueilla useimmiten lähellä pohjaa 150-800 metrin syvyydessä. Syvännekitasimpun ravintoa ovat pienet äyriäiset, esimerkiksi katkaravut. Syvännekitasimppua kalastetaan ravinnoksi kaupallisestikin Meksikonlahdella. ==Lähteet== Luokka:Simppukalat
Kjell Lönnå

Kjell Lönnå (13. heinäkuuta 1936 – 10. toukokuuta 2022) oli ruotsalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja tv-juontaja. Lönnå oli yksi Ruotsin kansalliskuoroliiton (Svenska körförbundet) kansallisista kapellimestareista. Lönnå tunnetaan parhaiten useiden kansallisten televisio-ohjelmien isännöinnistä 1970-luvun lopulta 1990-luvun lopulle. Lönnå oli baptisti ja hän on kirjoittanut useita virsiä, joista ainakin yksi sisältyy Den Svenska Psalmbokenin nykyiseen painokseen. Lönnå kuoli 85-vuotiaana 10. toukokuuta 2022. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
José María van der Ploeg

José María van der Ploeg García (s. 4. toukokuuta 1958 Barcelona) on espanjalainen kilpapurjehtija. Hän voitti Finnjolla-luokassa olympiakultaa. Van der Ploeg kilpaili kolmissa olympiakisoissa. Hän voitti Finnjolla-luokassa kultaa kotikaupungissaan Barcelonassa 1992. Hän voitti yhden lähdön ja sijoittui kahdesti toiseksi, ja hän varmisti voittonsa ennen viimeistä lähtöä, johon ei enää osallistunut. Hän sijoittui Atlantassa 1996 Finnjollissa seitsemänneksi ja Sydneyssä 2000 Star-luokassa Rafael Trujillon kanssa kahdeksanneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Ploeg saavutti Finnjollissa pronssia Virossa 1994. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktor Schauman

Knut Viktor Ferdinand Schauman (18. elokuuta 1870 Lokalahti – 5. elokuuta 1936 Maarianhamina) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Schaumanin vanhemmat olivat kartanonomistaja, kapteeni Carl Ludvig Schauman ja Maria Carolina Antonia Holmberg ja puoliso vuodesta 1897 vapaaherratar Anna Charlotta Rehbinder. Schauman tuli ylioppilaaksi Turussa vuonna 1890 ja valmistui agronomiksi Mustialasta vuonna 1893. Hän oli tilanomistaja Lokalahdella 1893–1897 ja Nauvossa 1897–1936. Schaumanin hankkimaan Nauvon Högsarin kartanoon kuului myös useita muita tiloja Nauvossa ja lähisaarilla. Kartanosta tuli Schaumanin johdossa uudenaikainen mallitila, mutta hän vaikutti maatalousalalla myös laajemmin esimerkiksi Nauvon maamiesseuran perustajana ja ensimmäisenä puheenjohtajana. Schaumanin erikoisalaa maataloudessa oli maidonkäsittely ja juustonvalmistus, jota hän opiskeli Ruotsissa ennen ryhtymistään siihen vuonna 1908. Schauman oli myös Nauvon pitäjänkokouksen puheenjohtaja 1914–1918 ja Nauvon kunnanvaltuuston puheenjohtaja vuodesta 1921. Suomen Talousseuran puheenjohtajana Schauman toimi 1928–1935. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1930.Kuka kukin on 1934, s. 602. Viitattu 11.5.2022. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Nauvon kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
João Pinto (jalkapalloilija, 1961)

João Domingos da Silva Pinto (s. 21. marraskuuta 1961) on portugalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edusti liigatasolla kotimaassaan Portoa kausina 1981–1997. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden yhdeksän kertaa ja Portugalin cupin neljä kertaa. Vuonna 1987 hän voitti Euroopan cupin, UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin. Euroopan Cupin loppuottelussa Bayern Müncheniä vastaan João Pinto oli joukkueensa kapteeni Fernando Gomesin ollessa loukkaantumisen vuoksi poissa ottelusta. João Pinto pelasi Portugalin maajoukkueessa 70 maaottelua vuosina 1983–1996. Hän teki maalin MM-karsintaottelussa Sveitsiä vastaan huhtikuussa 1989. EM-kilpailuissa 1984 hän pelasi täydet minuutit kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa ja jatkoaikatappioon päättyneessä välieräottelussa Ranskaa vastaan. Hän kuului Portugalin joukkueeseen MM-kilpailuissa 1986 mutta jäi vaille peliaikaa. == Lähteet == Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
João Pinto

João Pinto voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * João Teixeira Pinto (1876–1917), portugalilainen sotilaspäällikkö * João Domingos da Silva Pinto (s. 1961), portugalilainen jalkapalloilija * João Manuel Vieira Pinto (s. 1971), portugalilainen jalkapalloilija * João Manuel Pinto Tomé Santos (s. 1973), portugalilainen jalkapalloilija
Cyrilla racemiflora

Cyrilla racemiflora on monivuotinen puuvartinen kasvi, joka kasvaa tavallisesti enintään kolme metriä korkeaksi, mutta voi toisinaan kasvaa jopa kymmenen metriä korkeaksi. Nuorena kasvi voi olla useita vuosia pensasmainen, mutta kehittyy vanhetessaan puumaiseksi. Rungon kuori on väriltään kanelinruskea. Lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat soikeita ja tummanvihreitä. Levinneisyysalueensa pohjoisosissa lehdet muuttuvat syksyisin ruosteenpunaisiksi ja tippuvat keväällä uusien lehtien puhjetessa, mutta etelämpänä laji on lähes ainavihanta. Lajin kukat ovat valkoisia ja ne sijaitsevat näyttävissä ja runsaskukkaisissa tertuissa. Tertut ovat enintään noin 15 cm pitkiä ja kukinnot kehittyvät viimeisimmän kasvuvuoden versoihin. Hedelmät ovat kuivia ja noin 0,2 cm pitkiä. Kussakin hedelmässä on yhdestä viiteen siementä, mutta siemenistä vain yksi on itävä. Cyrilla racemiflora kasvaa rannikkoseutujen kosteilla kasvupaikoilla, kuten kosteissa havumetsissä ja purojen varsilla. Lajia tavataan Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Lajin levinneisyysalue ulottuu Yhdysvalloista Meksikon, Keski-Amerikan ja Karibian läpi Etelä-Amerikan koillisosiin. Puerto Ricon vuoristometsissä laji on valtalajina ja tunnetaan nimellä palo colorado. Cyrilla racemiflora -lajia käytetään koristekasvina. Mehiläisten lajin kukkien medestä tuottama hunaja on väriltään tummaa. Cyrilla racemiflora toinen Cyrillaceae-heimoon kuuluvista kasvilajeista. == Lähteet == Luokka:Ericales
Fudge

pienoiskuva|Valikoima fudgeja Fudge [fadž t. fudge] on kermakaramelli, joka valmistetaan sokerista, voista ja maidosta. Fudge-paloja on tavallista maustaa eri mauilla kuten suklaalla, valkosuklaalla, vaniljalla, irish coffeella, rusinoilla, rommilla, vadelmalla, banaanilla, lakritsilla, pähkinöillä, juustokakkumaulla tai maapähkinävoilla. Fudgea pidetään perienglantilaisena herkkuna ja sitä myydään perinteisesti markkinoilla Suomessakin.YLE: Makea perinneherkku vie brittimiestä halki Suomen Fudgea pystyy valmistamaan myös kotona. K-ruoka reseptit: Fudget Kinuskikissa: FudgeValio reseptit: Fudge ==Lähteet== Luokka:Makeiset
Hryhori Epik

Hryhori Epik (17. tammikuuta 1901 Kamjanka, Jekaterinoslavin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Karjalan ASNT, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kriitikko. Hän kuoli Stalinin vainojen uhrina Sandarmohissa. Epik toimi 1920–1925 Ukrainan kommunistisessa nuorisoliitossa ja toimittajana. Hän opiskeli 1925–1929 Harkovassa Punaisten professorien instituutissa Ukrainan historian osastolla. Sen jälkeen hän työskenteli Deržlitvydav-kustantamon johtajana. Hänen kirjoituksiaan alettiin julkaista 1923. Hän kuului moniin kirjallisuusjärjestöihin, kuten Pluh, Vaplite ja Prolitfront. Hän julkaisi novellikokoelmia ja romaaneja. Hän arvosteli 1920-luvulla kirjoissaan neuvostohallintoa, mutta viimeiset romaanit hän kirjoitti stalinistisessa hengessä. Hänet pidätettiin 1934 ja ammuttiin lokakuun vallankumouksen kunniaksi Sandarmohissa suoritetuissa joukkoteloituksissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kriitikot Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Niska (oululainen suku)

Niskan suku on vanha oululainen porvarissuku. Se on kotoisin Keminmaan Alapaakkolasta, josta suvun kantaisä Henrik Niska muutti Oulun kaupunkiin ja sai porvarioikeudet 1612. Hänen jälkeläisistään kasvoi laaja suku, joka tuohon aikaan poikkeuksellisesti säilytti suomalaisen sukunimensä. Suvun jäseniä ovat mm: * Adolf Niska (1884–1960), suomalais-ruotsalainen operettilaulaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja * Algoth Niska (1888–1954), jalkapalloilija ja pirtun salakuljettaja * Anna Niska (1843–1930), tehtailija ja taloudenhoitaja * Bror Niska (1887–1952), näyttelijä, operettilaulja ja näytelmäkirjailija * Ester Niska (1882–1916), suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja, * Jonas Adolf Niska (1771–1828), laivanvarustaja, kauppias ja sahanomistaja ==Lähteet== * Biografinen nimikirja. Helsinki 1879-83, Suomen Historiallinen Seura. s. 504-505 * Landgrén Folke (toim.): Släktkalender IV, Helsinki 1963, s. 124-127 * Sursillin suku * Suitiala, Heikki: Niska ja Lukkari. Täydennyksiä Sursillin sukuun. Genos 2/1995, s. 64-70, 96. Luokka:Suomalaiset suvut Luokka:Oulun historia Luokka:Keminmaa
Multian työväentalo Ahjola

Multian työväentalo Ahjola on Multialla sijaitseva työväentalo. Työväentalo on maakunnallisesti arvokas, ja se on suojeltu asemakaavalla. Rakennus sijaitsee näkyvällä paikalla Multian kirkonkylässä, ja se on rakennushistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä. ==Historiaa== Multian työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903. Ensimmäinen kokous oli pidetty metsässä kuusen juurella, koska ei uskallettu pyytää huonetta lainaan. Kokoukseen oli osallistunut neljä miestä. Perustava kokous pidettiin 6. syyskuuta 1903, jolloin yhdistys päätti liittyä Ruotsalaiseen työväenliittoon. Perustettavaan yhdistykseen liittyi toistakymmentä jäsentä. Oman talon rakentaminen nousi heti alkuun esille, mutta varoja rakentamiseen ei ollut. Tontin saantikin aiheutti ongelmia. Lopulta se saatiin ostettua pappilan mailta vuonna 1909. Yhdistyksen rakennustoimikunta osti vuonna 1909 Keskisenmäestä rakennuksen, joka siirrettiin tontille. Raitamäestä ostettiin toinen rakennus, jolla työväentaloa jatkettiin vuoden 1910 alkupuolella. Talon vihkiäisiä vietettiin syksyllä 1910. Vuosina 1913—1914 työväentalon näyttämöä laajennettiin ja yhdistys hankki uudet kulissit. ==Rakennus== Vanha työväentalo pääsi huonoon kuntoon, ja se purettiin vuonna 1932. Uuden talon suunnitteli yhdistyksen puuhamiehenä toiminut Emil Saarinen. Rakentaminen viivästyi taloudellisista syistä ja kesti lopulta neljä vuotta. Työhön palkattiin kirvesmiehiä ja urakoitsijana toimi Amerikasta 1930-luvulla tullut Vihtori Lehtonen. Alpo Ruokonen teki ovet ja ikkunat, Emil Pajula hoiti talon sisämaalauksen ja Yrjö Hirvimäki tilkitsi. Loput tehtiin talkoilla. Uuden talon tupaantuliaisia vietettiin 13. joulukuuta 1936. Rakennuksen perustus on betonia. Taloon vaihdettiin peltikate vuonna 1961. 1970-luvun lopulla talo oli maalattu tummanruskeaksi. Taloon rakennettiin uudet wc-tilat ja lisälämpöeristys vuonna 2001. Samalla uusittiin vesikatto ja tehtiin ulkomaalaus. Rakennus on vuorattu pystylaudoituksella ja maalattu punaiseksi. Lämmitys hoidetaan puukamiinoilla, sähköpattereilla ja -puhaltimilla. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö ja eteinen. Entinen vahtimestarin huoneen asunto on muutettu kokoustilaksi. ==Toimintaa työväentalolla== Ensimmäiset iltamat yhdistys järjesti Pekkasen talossa helmikuussa 1906. Ohjelmassa oli torvisoittoa, näytelmä, lausuntaa sekä kanteleen ja viulun soittoa. Siitä lähtien iltamia ja muita huveja sekä juhlia pidettiin säännöllisesti. Perinteeksi muodostuneet vappujuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1906. Elokuussa 1908 perustettiin käsityöseura, joka valmisti ahkerasti palkintoja arpajaisiin. Arpajaiset olivat tehokkain keino kartuttaa yhdistyksen varoja. Puhujaseura perustettiin vuonna 1906. Samana vuonna järjestettiin lainakirjasto. Jatkosodan aikana talo oli puolustusvoimien käytössä. 1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, tansseja, elokuvia, bingoa ja juhlia. Yhdistyksen omien kokousten pidon ohella taloa vuokrataan muille yhdistyksille, kunnalle, huonekalukauppiaille ja kulttuuritilaisuuksiin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Multian rakennukset ja rakennelmat
Sepulquarta

__NOTOC__ Sepulquarta on metalliyhtye Sepulturan studioalbumi. Se julkaistiin 13. elokuuta 2021 levymerkillä Nuclear Blast. Albumin kannen on suunnitellut Eduardo Recife. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Inferno: Raaka ja mielenkiintoinen aikansa kuva – arviossa Sepultura Viitattu 11.5.2022. * Kaaoszine: 7+/10”Yhtye ja ystävät niin hyvässä kuin pahassa” – arvostelussa Sepulturan ”Sepulquarta” Viitattu 11.5.2022. * Soundi: Levyarvio: Sepultura kävi historiaansa läpi etäyhteyksien varassa – Sepulquartalla mukana mittava vierailijakaarti Viitattu 3.10.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Sepulturan albumit
Phantasialand

Phantasialand on huvipuisto Brühlissä Saksassa. Se houkuttelee vuosittain kaksi miljoonaa kävijää.Theme Index 2019 (PDF) Puisto avattiin vuonna 1967 ja se äänestetään säännöllisesti yhdeksi maailman parhaista huvipuistoista.Attraction Review: Is Phantasialand The Best Theme Park In The World?Amusement Parks: Phantasialand ranks in world's top tenPhantasialand – Best theme park in Europe? ==Lähteet== Luokka:Saksan huvipuistot
Opvs Contra Natvram

Opvs Contra Natvram on puolalaisen blackened death metal -yhtye Behemothin kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Albumin on miksannut Joe Barresi. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Ov My Herculean Exile”,, ”Off To War!” sekä ”The Deathless Sun”. Albumin kansitaiteesta vastaa Anton ‘Strss893’ Pavsyuk. Yhtye soitti 15. syyskuuta 2022 koko albumin livekeikalla, joka näytettiin suoratoistona internetissä. Albumi on palkittu Fryderyki Award -palkinnolla. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nergal - laulu, kitara * Orion - basso, laulu * Inferno - rummut * Seth - kitara == Arvostelut == * Inferno: Hieno lisä diskografiaan, mutta yllätysmomentti puuttuu – arviossa Behemoth Viitattu 28.10.2022. * Kaaoszine: Pimeässä vaeltamisen monet puolet – arviossa Behemothin ”Opvs Contra Natvram” Viitattu 16.9.2022. * Soundi: Levyarvio: Behemoth on häijyllä tuulella – Kapinahenki välittyy bläkkiksen ja uudistumisen välillä kikkailevalla uutuudella Viitattu 26.9.2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Behemothin albumit
Aéro-Club de France

Aéro-Club de France on maailmanlaajuinen järjestö, joka käsittelee ilmailun eri näkökohtia. Se perustettiin vuonna 1898, alallaan ensimmäisenä maailmassa.LE 20 OCTOBRE 1898 DANS LE CIEL : FONDATION DE L’AÉRO-CLUB DE FRANCE AeCF:ssä ovat edustettuina tutkijat, tuotevalmistajat, palveluntarjoajat ja muut globaalit siviili- ja sotilasalan ammattilaiset.Aéro-club de France Järjestön pääkonttori on Pariisissa.L’aéro- club de France == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Aéro-Club de France Luokka:Ranskan ilmailu Luokka:Pariisi
Kaikki pelissä (vuoden 2000 elokuva)

Kaikki pelissä (Lucky Numbers) on Nora Ephronin ohjaama tositapahtumiin perustuva yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2000. Pääosissa John Travolta (Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa, Pulp Fiction – Tarinoita väkivallasta) ja Lisa Kudrow (Frendit). Elokuvan tarina perustuu Pennsylvaniassa tapahtuneeseen lottoskandaaliin vuodelta 1980, jossa voittonumerojen arvontaa oli peukaloitu. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat
Onni Nurmi

Onni Nurmi (24. lokakuuta 1885 Pukkila – 18. maaliskuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen työmies, joka testamenttasi koko omaisuutensa Pukkilan kunnalle. Testamentin arvo kohosi 1990-luvulla suureksi, yli kolmeenkymmeneen miljoonaan markkaan. == Elämä == Onni Nurmi syntyi isättömänä Pukkilan Savijoella, ja äidin kuoltua Nurmen ollessa 13-vuotias hän päätyi huutolaislapseksi. 18-vuotiaana hän muutti Helsinkiin ja työskenteli kirjapainossa latojana. Palattuaan Savijoelle vuonna 1912 hän perusti kaupan, joka kuitenkin osoittautui taloudellisesti epäonnistuneeksi hankkeeksi. Kaupan takia Nurmi jäi velkaa useille kylän asukkaille Nurmi muutti Amerikkaan juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa ja palasi takaisin Pukkilaan vuonna 1928. Säästämillään rahoilla hän maksoi kyläläisille takaisin lainaamansa rahat. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin, jossa kuoli vuonna 1962 76-vuotiaana. ==Testamentti== Onni Nurmi oli sijoittanut rahojaan 720 kappaleen verran Suomen Kumitehdas Oy:n ja 60 kappaleen verran Nokia Oy:n osakkeisiin. Nokia Oy:n ilmaisannissa vuonna 1963 hän hankki osakkeita lisää 20 kappaletta. Nämä osakeyhtiöt yhdistyivät vuonna 1967. Onni Nurmi oli testamentannut osakkeensa sekä muunkin omaisuutensa Pukkilan kunnalle, ja osakkeiden tuotto tuli käyttää Pukkilan vanhainkodin asukkaiden virkistykseen. Nurmi ei perustellut testamenttiaan. 1990-luvulla Nokian osakkeiden arvo nousi todella suureksi. Pukkilan kunnalla oli vuonna 1997 56 872 kappaletta Nokian osakkeita ja vuonna 1999 227 488 osaketta. Näiden osakkeiden arvo oli noin 30 miljoonaa markkaa. Osakkeiden myynti ratkesi välimiehen päätökseen, joka velvoitti perustamaan Onni Nurmen Säätiön. Pukkilan Hyvinvointikeskus Onni perustettiin Nurmen testamentin rahoilla ja se valmistui vuonna 2007. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Hyvinvointikeskus Onni Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Eniks Eleron-3

Eleron-3 () on venäläisen Eniks-yhtiön (, Enics) valmistama ja erityisesti Venäjän asevoimien käyttämä kevyt, lyhyen kantaman taktinen tiedusteludrooni. Venäjä on käyttänyt sitä sotiessaan esimerkiksi Syyriassa ja Ukrainassa jo Itä-Ukrainan sodan aikana. Eniks-yhtiön kotipaikka on Tatarstanin Kazan. Sähkömoottorilla varustettu drooni laukaistaan pneumaattisella tai kuminauhatyyppisellä katapultilla ja se laskeutuu laskuvarjon varassa. Drooni on valmistajan mukaan varustettu GPS- ja Glonass-navigoinnilla, ohjaaja voi muuttaa reittiä myös lennossa. Drooni voidaan ohjelmoida myös autonomiseen lentoon. Matkalentonopeus 70–130 km/h, suurin lakikorkeus on 4 000 metriä ja ohjeellinen lennon vähimmäiskesto 100 minuuttia (akun riittävyys). Datasignaalin (video) kantavuus enimmillään 25 km. Droonin suurin lentoonlähtöpaino on 5,3 kilogrammaa. Hyötykuorma enintään 1 kg, joka voi olla esimerkiksi video- ja/tai lämpökamera, signaalin häirintälaite tai joku muu kuorma. Käyttölämpötilaksi esitetään -30 – +40°С. Vuonna 2011 kerrottiin asemyyntinäyttelyn yhteydessä, että yhtiö oli toimittanut tai toimittamassa noin 200 droonia asiakkailleen. Tyypillisessä toimituserässä oli 2-3 droonia samalle vastaanottajalle. Lisäksi esimerkiksi syksyllä 2016 uutisoitiin, että esimerkiksi Venäjän Keskiselle sotilaspiirille oli tulossa 30 kappaletta tätä droonia samana vuonna. Vuonna 2019 Venäjän puolustusministeriön uutisoitiin tilaavan droonimallia seuraavina vuosina 15,5 miljoonalla dollarilla. Tilattujen tiedustelulennokkien toimituksien suunniteltiin tapahtuvan vuosina 2019-2021. Vuonna 2019 Venäjän puolustusministeriön julkaisemassa esittelyvalokuvassa droonilla oli sarjanumero 261, mikä viittaisi ainakin 250 valmistettuun Eniks Eleron-3 -drooniin tuohon vuoteen mennessä. ==Droonin sotilaallinen käyttö== Venäjä on käyttänyt Eniks Eleron-3 -droonia sotiessaan esimerkiksi Syyriassa, Itä-Ukrainan sodassa (2014-) ja hyökkäyssodassaan Ukrainassa 2022. Ukrainan sodan osapuolten kalustotappiota seuraava Oxyx- sivusto on laskenut avoimen median lähteiden perusteella ukrainalaisten saaneen venäläisjoukoilta haltuunsa vähintään kuusi Eleron-3-droonia maalis- huhtikuussa 2022. ==Eleron 10== Saman valmistajan kookkaampi, polttomoottorilla varustettu lyhyen kantaman tiedusteludrooni on mallinimeltään Eleron-10. Droonia on käytetty esimerkiksi tutkimustyössä Huippuvuorilla. Drooneja suunniteltiin sijoitettavaksi myös venäläisille jäänmurtajille. Kehitys- ja esittelyvaiheessa on käytetty myös nimeä Eleron-7. ==Katso myös== * Orlan-10 * Forpost-R * Orion (UAV) * Baykar Bayraktar TB2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *InformNapalm (7.6.2019)- Russian Eleron-3SV drone destroyed in Donbas (video). Interesting facts revealed (informnapalm.org) Luokka:2010-luvun miehittämättömät ilma-alukset Luokka:Venäjän asevoimat
Pyhä Fiacre

Pyhä Fiacre (kuollut 18. elokuuta 670) oli irlantilaissyntyinen erakko, pappi, ihmeidentekijä ja pyhimys. Tultuaan papiksi hän vetäytyi erakkomajaan mutta opetuslasten kerääntyessä hänelle hän jätti kotimaansa ja saapui Meauxiin. Piispa ja pyhimys Faro Meauxlainen antoi Fiacrelle maata jonne Fiacre rakennutti oratorion Neitsyt Marian kunniaksi. Moni kääntyi hänen puoleensa saadakseen neuvoa tai helpotusta. Hän eli rukoillen, paastoten, pitäen vigilioita ja tehden ruumiillista työtä puutarhassa. Mies kuoli 18. elokuuta 670 luonnollisista syistä ja hänen reliikkejään on levitetty lukuisiin kirkkoihin ja katedraaleihin ympäri Eurooppaa. Hän on suojeluspyhimys steriiliyttä, fistulaa, peräpukamia sekä sukupuolitauteja vastaan ja on floristien, puutarhurien, laatikontekijöiden, hatuntekijöiden, tiilentekijöiden ja taksikuljettajien suojeluspyhimys. Hänen muistopäiväänsä vietetään 30. elokuuta. == Lähteet == Luokka: Vuonna 670 kuolleet
Nylander (suku)

Nylander-suku on suomalainen suku, jonka kantaisä Simo (k. 1715) oli Oulussa kauppiaana jo 1600-luvun loppupuolella. Useat suvun jäsenistä ovat olleet Oulussa kauppiaina. Suvun jäseniin kuuluvat mm:Tietosanakirja / 6. Mandoliini- Oulonsalo * Johan Nylander (1698–1761), kantaisä Simon poika, Porvoon piispa 1745–1761 * Johan Mattsinpoika Nylander (1742–1810), edellisen veljenpoika, Nybyn lasitehtaan perustaja * Fredrik Nylander (1820–1880), piispa Nylanderin veljen pojanpoika, suomalainen lääkäri, valtiopäivämies ja professorin arvonimen saanut kasvitieteilijä * William Nylander (1822–1899), edellisen veli, suomalainen kasvitieteilijä ja professori * Anders Edvin Nylander (1831–1890), edellisen veli, suomalainen luonnontieteilijä ja lääkäri * John William Nylander (1869–1949), edellisen veljenpoika, suomenruotsalainen kirjailija ja aktivisti * Anders Verner Nylander (1875–1933), suomalainen kirjapainonjohtaja, aktivistijohtaja ja Suomen Pankin setelipainon johtaja, Anders Edvin Nylanderin poika ==Lähteet== *Nylander (1500 - ) – Kansallisbiografia *Åström, Sven-Erik: Nylander från Uleåborg. De äldsta släktleden. Genos 14(1943), s. 57-66. *Åström, Sven-Erik: Släkten Nylander 1631-1981 - Tjärborgare i Uleåborg. Suomen sukututkimusseuran julkaisuja 37, 1983 *Sursillin suku Luokka:Suomalaiset suvut
Shireen Abu Akleh

Shireen Abu Akleh (; 3. huhtikuuta 1971 Jerusalem – 11. toukokuuta 2022 Jenin) oli palestiinalais-yhdysvaltalainen toimittaja, joka työskenteli kirjeenvaihtajana Al Jazeera -kanavalla. Hänet ammuttiin Jeninissä Länsirannalla 11. toukokuuta 2022, kun hän oli raportoimassa Israelin ratsioista pakolaisleirillä. Israelin joukkojen tarkoituksena oli pidättää terrorismista epäiltyjä leiriltä. AFP:n mukaan leirillä on aseellisia palestiinalaisryhmiä. Al Jazeeran mukaan israelilaiset joukot ampuivat tahallaan veteraanitoimittajan. Israelin armeijan mukaan palestiinalaiset mahdollisesti ampuivat hänet, kun nämä olivat tulitaistelussa Israelin joukkojen kanssa. Kun asiaa tutkittiin, Israelin armeija myönsi suuren mahdollisuuden, että luodin oli ampunut israelilainen sotilas. ==Elämä ja ura== Abu Akleh syntyi Jerusalemissa vuonna 1971 kristittyyn perheeseen. Hän opiskeli ensin arkkitehtuuria, mutta päätyi sitten opiskelemaan journalismia Jarmukin yliopistossa Jordaniassa. Valmistuttuaan hän palasi Palestiinaan ja työskenteli useille viestimille. Vuonna 1996 hänestä tuli kirjeenvaihtaja samana vuonna perustetulle Al Jazeera -kanavalle. Hän sai mainetta muun muassa raportoimalla toisesta intifadasta vuonna 2000 sekä Gazan sodista vuosina 2008, 2012 ja 2014. Hän oli yksi kanavan tunnetuimmista toimittajista. ==Lähteet== Luokka:Toimittajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
LIVRE (puolue)

LIVRE on portugalilainen ekososialistinen puolue. Sillä on pieni edustus maan parlamentissa, joka on ollut yhden edustajan varassa. == Historia == LIVRE:n taustalla on Rui Tavares, joka valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa vasemmistoblokin listoilta. Vuonna 2013 hän kuitenkin loikkasi vihreiden ryhmään ja alkoi perustaa uutta puoluetta. Puolueen perustava kokous pidettiin marraskuussa 2013. Portugalin perustuslakituomioistuin hyväksyi puolueen säännöt ja merkitsi sen puolueeksi maaliskuussa 2014. Vuoden 2015 parlamenttivaalit olivat LIVRE:n ensimmäiset, mutta se ei saanut ehdokkaita läpi. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa puolue sai läpi ensimmäisen edustajansa, Joacine Katar Moreiran, joka kuitenkin erotettiin puolueesta luottamuspulan vuoksi tammikuussa 2020. Puoluehallituksen mukaan Katar Moreira oli käytännössä katkaissut välinsä puolueen johtoon. Vuoden 2022 vaaleissa puolue sai jälleen yhden edustajan läpi. == Ideologia ja näkemyksiä == Vuoden 2022 parlamenttivaaleihin LIVRE lähti ohjelmalla, jossa se vaati mm.: * Opettajien työolojen parantamista * Minimipalkan korottamista 1000 € kuussa * Vähintään 1 % korvamerkintää kulttuurille valtion budjetissa * Julkisen sektorin omistamien asuntojen osuuden kasvattamista vähintään 10 % kaikista asunnoista * Ilmastohätätilan julistamista == Lähteet == Luokka:Portugalin puolueet Luokka:Vihreät puolueet
Museu de Marinha

Museu de Marinha on merimuseo Portugalissa. Museo toimii Hieronymuksen luostarissa Lissabonissa. Sen kokoelmissa on yli 17 000 esinettä. Kuningas Ludvig I perusti museon vuonna 1863. == Kuvia näyttelystä == Tiedosto:Museu de Marinha - Lisboa - Portugal (50036895788).jpg|Henrik Purjehtijan patsas ja maailmankartta. Tiedosto:Sala dos Descobrimentos (3394347179).jpg|Löytöretkisali. Tiedosto:Museu de Marinha - Lisboa - Portugal (32624841328).jpg|Univormuja, tykki ja maalaus. Tiedosto:Lisboa em1018 2103658 (40202802161).jpg|Santa Cruz -lentokone, jolla portugalilaiset Sacadura Cabral ja Gago Coutinho ylittivät ensimmäisinä Etelä-Atlantin vuonna 1922. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Lissabon Luokka:Merenkulkumuseot Marinha
Agesilaos (Ksenofon)

Agesilaos (, ) on Ksenofonin kirjoittama teos, joka on muodoltaan ylistyspuhe Spartan kuninkaalle Agesilaos II:lle.Linkomies, Edwin: ”Ksenofonin elämä ja teokset”. Teoksessa == Historia == Agesilaos toimi Spartan kuninkaana vuosina 400–360 eaa. Ksenofon oli liittynyt hänen Persiaa vastaan taistelleisiin joukkoihinsa Vähässä-Aasiassa palattuaan kymmenentuhannen sotaretkeltä. Hän kiintyi kuninkaaseen ja ihaili tätä, ja seurasi tätä myöhemmin myös Kreikkaan taistelussa Spartan vihollisia, myös Ksenofonin omaa kotikaupunkia Ateenaa, vastaan. Nämä tapahtumat ajoittuvat noin vuosiin 400–394 eaa. Ksenofon kirjoitti Agesilaoksesta jo historiateoksessaan Hellenika, missä hän ylisti kuninkaan poliittista viisautta ja sotilaallisia hyveitä. Erillisen Agesilaokselle omistetun ylistyspuheensa Ksenofon kirjoitti vasta sen jälkeen, kun kuningas oli kuollut vuonna 360 eaa. Tämä tekee kirjoituksesta yhden Ksenofonin viimeisistä. Edwin Linkomies arvioi, että teoksellaan Ksenofon halusi pystyttää suosijalleen kirjallisen muistomerkin. Cicero piti teosta hienompana muistomerkkinä kuin yhtäkään kuninkaille pystytettyä patsasta.Cicero: Kirjeet ystäville (Epistulae ad Familiares) 5.12. Kirjoitus vaikutti myöhemmin Cornelius Nepoksen Kuuluisia miehiä -teoksen Agesilaos- elämäkertaan. == Sisältö == Kirjoitus on muodoltaan panegyyri eli ylistyspuhe. Ksenofon aloittaa huomauttamalla tietävänsä, että Agesilaokselle on vaikea kirjoittaa sellaista kiittävää puhetta, joka olisi hänen hyveidensä ja kunniansa mukainen; mutta jatkaa, että tätä täytyy ainakin yrittää, sillä ei olisi soveliasta, että niin hyvä mies jäisi ylistämättä vain täydellisyytensä vuoksi.Ksenofon: Agesilaos 1.1. Puheessaan Ksenofon hyödyntää Hellenikan historiallista aineistoa. Kuvausta on kuitenkin väritetty retorisesti ja painotettu Ksenofonin eetillisten periaatteiden mukaisesti. Nykyisin tällaista läpeensä ylistelevää kirjoitusta on luonnehdittu tyyliltään mauttomaksi ja liioittelevaksi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Xenophon: Agesilaus. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. == Aiheesta muualla == * Xenophon: Agesilaus. Perseus. * Xenophon: Agesilaus. Perseus. Luokka:Ksenofonin teokset Luokka:Puheet
Baskimaan parlamentti

Baskimaan parlamentti (, ) on Espanjan Baskimaan itsehallintoalueen lainsäädäntöelin. Parlamentti perustettiin vuonna 1980, jolloin Baskimaalle myönnettiin itsehallinto. Se istuu Baskimaan pääkaupungissa Vitoria- Gasteizissa. Parlamentin 75 jäsentä valitaan neljän vuoden välein toimitettavin vaalein suljetulla listavaalilla D’Hondtin menetelmällä kolmesta vaalipiiristä, jotka vastaavat Baskimaan kolmea maakuntaa. Vaikka maakuntien väkiluvut eroavat huomattavasti, kustakin valitaan sama määrä edustajia. Laki Baskimaan itsehallinnosta, jonka nojalla parlamentti perustettiin, annettiin lokakuussa 1979. Parlamentin ensimmäinen istunto pidettiin 31. maaliskuuta 1980 Guernicassa. Heinäkuussa 1980 parlamentti siirtyi Álavaan, ja vuonna 1982 nykyiseen rakennukseensa Vitoria-Gasteiziin. Rakennuksessa oli aiemmin toiminut lukio. == Lähteet == Luokka:Baskimaa Luokka:Espanjan alueparlamentit
Periplus

Periplus ( tai periplous, ”ympäripurjehdus”; mon. ) on antiikin kreikkalaisen maantieteellisen kirjallisuuden lajityyppi, jonka teokset kuvaavat jonkun meren, useimmiten Välimeren ja/tai Mustanmeren, rannikoita. Ne oli tarkoitettu käytännön oppaiksi merenkulkijoille. Periplus-teokset kuvasivat rannikoita sekä niiden satama- ja ankkuripaikkoja ja niiden välisiä etäisyyksiä. Ne voidaan rinnastaa maateitse matkaaville tarkoitettuihin itinerarium-teoksiin. Periplus-teoksiin liittyvät läheisesti periegesis-teokset eli maantieteelliset kuvaukset, jotka antavat laajempia maantieteellisiä tietoja maista ja meristä. Joitakin lajityypin teoksia on säilynyt nykyaikaan kokonaan tai osittain. Suuri osa teoksista tunnetaan vain muiden antiikin aikaisten tai bysanttilaisten kirjailijoiden tekemistä lainauksista. Kreikkalaisten lisäksi samanlaisia teoksia tekivät myös karthagolaiset, tunnetuimpana Hanno Merenkulkija. == Periplus-teoksia == * Agatharkhides: Punaisestamerestä (kreik. Peri tēs Erythrās thalassēs; lat. De Mari Erythraeo) * Agathemeros: Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä (Tēs geōgrafias hypotypōseis en epitomē; Geographiae informatio) (loppuosa teoksesta) * Anonyymi Mustanmeren periplus * Arrianos: Mustanmeren periplus (Periplūs tū Eukseinū Pontū; Periplus Ponti Euxini) (n. 132 jaa.) * Artemidoros Efesoslainen: Geografia eli Maantieteen kuvaukset (Ta geōgrafūmena) eli Periplus * Hanno Merenkulkija: Periplus * Markianos Herakleialainen: Ulkoisen meren periplus (Periplūs tēs eksō thalassēs) (n. 400 jaa.) * Massalialainen periplus (500-luku eaa.?) * Menippos Pergamonlainen: Sisäisen meren periplus (Periplūs tēs entos thalassēs) (1. vuosisata eaa.) * Pseudo-Skylaks: Periplus (Periplūs tēs thalassēs oikūmenēs Eurōpēs kai Asias kai Libyēs) (n. 338/337 eaa.) * Pseudo-Skymnos: Periodos Nikomedeelle (Periodos pros Nikomēdē) (n. 127–120/110 eaa.) * Punaisenmeren periplus (Periplūs tēs Erythrās Thalassēs; Periplus Maris Erythraei) (1. vuosisata jaa.) * Stadiasmus Maris Magni (Stadiasmos ētoi periplūs tēs megalēs thalassēs) (n. 250–300 jaa.) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Kreikan kirjallisuus Luokka:Antiikin Kreikan maantiede
Stadiasmus Maris Magni

Stadiasmus Maris Magni (lat., ”Suuren meren stadionmittaus”; , ”Stadionmittaus eli suuren meren ympäripurjehdus”) on antiikin kreikkalainen roomalaisaikainen maantieteellinen teos, joka on kuvaus Välimeren ympäripurjehduksesta. Se on säilynyt nykyaikaan katkelmallisena. Teos tunnetaan yleensä latinankielisellä nimellään. == Historia == Stadiasmus Maris Magni ajoitetaan roomalaiselle kaudelle noin vuosiin 250–300 jaa. Sen kirjoittajaa ei tunneta. Teoksen teksti on säilynyt vain yhtenä käsikirjoituksena, joka on mukana Hippolytoksen teoksen Kronikka (Khronikon) käsikirjoituksessa, joka on 900-luvulta ja tehty Konstantinopolissa. Teoksen kreikkalainen teksti sekä sen latinankielinen käännös julkaistiin osana Karl Müllerin toimittamaa kokoelmaa Geographi Graeci minores (1855). == Sisältö == Teos edustaa lajityypiltään periplus- kirjallisuutta eli rannikoiden ympäripurjehdusten kuvauksia. Se luettelee Välimeren rannoilla olevia satamapaikkoja ja antaa niistä lyhyet kuvaukset. Lisäksi annetaan satamien välisiä etäisyyksiä stadioninmittoina, sekä kuvataan purjehdussuuntia ja tuulia sekä saaria ja niiden ulkomuotoa mereltä nähtynä. Teos alkaa omistuksella ja johdannolla, jossa kirjoittajaa kertoo aloittavansa kuvauksensa Aleksandrian Farokselta ja etenevänsä tämän jälkeen ensin Libyan eli Afrikan pohjoisrantaa länteen Herakleen pylväille eli nykyiselle Gibraltarille. Tämän jälkeen kuvataan rannikkoa Aleksandriasta itään päin aina Pontokselle eli Mustallemerelle saakka. Lopulta kuvataan Euroopan rannikkoa alkaen Khalkedonin Zeus Urioksen pyhäköltä Bosporokselta ja päättyen Herakleen pylväille. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Anonymi Stadiasmus sive periplus Maris Magni. Teoksessa * Cuntz, Otto (toim.): Der Stadiasmus Maris Magni. Teoksessa * Uggeri, Giovanni A. A. (toim.): Stadiasmus Maris Magni: un contributo per la datazione. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Σταδιασμὸς ἤτοι περίπλους τῆς μεγάλης θαλάσσης. Wikisource. * The Anonymous Stadiasmus of the Great Sea. ToposText. Luokka:Antiikin kreikkalaiset maantieteelliset teokset Luokka:Välimeren historia
Juri Fedkovytš

Juri Fedkovytš (8. elokuuta 1834 Storonets Putyliv, Bukovina – 11. tammikuuta 1888 Tšernivtsi) oli myöhäisromanttista koulukuntaa edustava ukrainalainen kirjailija ja Bukovinassa vaikuttanut Ukrainan renessanssin airut. Fedkovytš palveli 1852–1863 Itävallan armeijassa, ja osallistuessaan Italian taisteluun hän kirjoitti ensimmäisen ukrainankielisen runonsa. Hän oli aiemmin kirjoittanut saksaksi. Siviiliin palattuaan hän toimi vuodesta 1863 kotikylässään pormestarina ja 1867–1872 Vyžnytsjan piirin koulutarkastajana. Sen jälkeen hän työskenteli Lvivissä Prosvita-kustantamossa ja Ruska Besida -teatterissa. Hän asui vuodesta 1876 kuolemaansa asti Tšernivtsissä, jossa hän toimi 1885–1888 Bukovina-sanomalehden ensimmäisenä päätoimittajana. Kirjallisista ansioistaan hänet valittiin Ševtšenkon tieteellisen seuran kunniajäseneksi. Fedkovytš julkaisi runoja ja kertomuksia Galitsian ja Bukovinan aikakauslehdissä. Monissa runoissa on vaikutteita Taras Ševtšenkolta. Fedkovytšin ensimmäisen proosakokoelman julkaisi Myh’ailo Drahomanov. Proosatuotannon pääteemoja ovat Bukovinan kyläelämä, onneton rakkaus ja sotilaan kurja elämä. Kertomuksissa näkyy vaikutteita Hryhori Kvitka-Osnovjanenkon kansatieteellisestä lähestymistavasta ja Marko Vovtšokin kerrontatyylistä. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja käänsi William Shakespearen Hamletin ja Macbethin. Hän käänsi J. W. von Goethen, Friedrich Schillerin, Heinrich Heinen, Grimmin veljesten, Aleksandr Puškinin ja H. C. Andersenin tuotantoa. Nuoruudenaikaisista vaikutteista huolimatta Fedkovytš oli lahjakas ja omintakeinen kirjoittaja. Monista runoista on tullut suosittuja lauluja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1888 kuolleet
Kansan monarkistipuolue

Kansan monarkistipuolue (, lyh. PPM) on portugalilainen konservatiivinen puolue, joka kannattaa Portugalin monarkian palauttamista. PPM:llä on kaksi edustajaa Azorien autonomisen alueen parlamentissa. Puolueen päämaja sijaitsee Lissabonissa. == Historia == Puolueen taustalla toimi vuonna 1971 perustettu monarkistinen liittouma, johon kuului muutamia monarkistisia puolueita. Uusi puolue, PPM, perustettiin vuonna 1974 ja Portugalin perustislakituomioistuin rekisteröi puolueen seuraavana vuonna. Vuonna 2017 puolueen puheenjohtajaksi valittiin Gonçalo da Câmara Pereira. == Ideologia ja näkemyksiä == Puolueen mukaan Portugalin tulisi palauttaa perustuslaillinen monarkia kansan tuella. Paikallishallintoa tulisi vahvistaa ja keskusvallan roolia siinä tulisi vähentää. == Lähteet == Luokka:Portugalin puolueet Luokka:Konservatiiviset puolueet Luokka:Monarkismi
Tjusterbybergen

Tjusterbybergen on Siuntiossa Uudellamaalla sijaitseva kukkula ja mahdollinen muinaislinna. Kukkula sijaitsee Tyyskylän kylässä aivan Siuntion kirkonkylän lounaispuolella. Tjusterbybergen on Museoviraston lailla suojaama kiinteä muinaisjäännös. Kukkula tunnetaan sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä eli hiidenkiukaasta. Osa röykkiön reunoista on romahtanut, mutta alun perin hautaröykkiö on ollut poikkileikkaukseltaan kupera. Röykkiö on kalliopohjalla ilman maatäytettä. Tjusterbybergenin hautaröykkiö löytyi vuonna 1998 jolloin se oli täysin kasvillisuuden peitossa. Tjusterbybergenin ympäristössä on useita historiallisen ajan louhoksia, porauksia ja sirpalekivikasoja. == Lähteet == Luokka:Siuntion mäet Luokka:Suomen muinaisjäännökset
Altadena

Altadena on kunnallishallinnoton alue ja väestönlaskennallinen asuinpaikka (CDP) Los Angelesin piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 42 846. == Väestö == Alueen asukkaista 54,29 prosenttia on valkoisia, 22,17 prosenttia afroamerikkalaisia, 6,44 prosenttia aasialaisia ja 0,83 prosenttia intiaaneja. 7,57 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Alueen väestön keski-ikä on 44,3 vuotta. == Ilmasto == Altadenan lämpimin kuukausi on elokuu ja kylmin tammikuu. Lämpötilan vaihtelu vuodenaikojen mukaan on kaupungissa vähäistä. Sadannan vaihtelu on suurta, sateisin jakso on loka-huhtikuussa, ja kesällä sadetta on hyvin vähän. Sadanta on maan keskiarvon alapuolella. Kaupungissa ei sada lunta. ==Kuvia Altadenasta== Tiedosto:Lake Avenue Altadena.jpg|Lake Avenue. Tiedosto:Andrew McNally House 02.JPG|Andrew McNallyn talo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kalifornian kunnallishallinnottomat alueet Luokka:Kalifornian väestönlaskennalliset asuinpaikat Luokka:Los Angelesin piirikunta
Marsbacken

Marsbacken on mäki Siuntiossa Uudellamaalla. Se sijaitsee Svartbäckin kylässä luoteeseen Tjusträsk -järvestä aivan Siuntion paloaseman lähistöllä. Mäki on tunnettu sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä ja rautakautisesta hautaröykkiöstä. Muinaisjäännösalue on Museoviraston lailla suojelema. Ensimmäiset kirjalliset maininnat pronssikautisesta hautaröykkiöstä ovat jo vuodelta 1913. Vuonna 1927 sen halkaisijaksi on mitattu 17 metriä ja korkeudeksi runsas metri. Hautaröykkiön pohjoislaidalla on näkyvissä reunakehää. Rautakautinen hautaröykkiö on rakennettu pienelle tasanteelle nimekkeen poikki maantielle johtavan metsätien eteläpuolelle. Röykkiö on kiven- ja maansekainen ja halkaisijaltaan noin 12 metriä ja korkeudeltaan noin metrin. On mahdollista että röykkiö ajoittaa myös pronssikaudelle. == Lähteet == Luokka:Siuntion mäet Luokka:Suomen muinaisjäännökset