EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
M/S Tom Sawyer

M/S Tom Sawyer () on TT-Linen omistama autolautta. Se on rakennettu Schichau Seebeckwerftin telakalla Bremerhavenissa, Saksassa, vuonna 1989. Kuollutta painoa aluksella on 6 176 tonnia, ja autoja alukseen mahtuu kerrallaan 500. Tom Sawyer on rekisteröity Saksan lipun alle, ja sen kotisatama on Lyypekki. Nykyään alus liikennöi reitillä Trelleborg–Rostock. Tom Sawyerin sisaralus on M/S Huckleberry Finn. == Käyttöhistoria == 10\. syyskuuta 1988 alus laskettiin vesille. 27. tammikuuta 1989 alus luovutettiin TT-Linen omistukseen, joka rekisteröi sen Saksan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Hampuri. Tuolloin alus oli nimeltään Robin Hood. Seuraavana päivänä TT-Line aloitti liikennöinnin aluksella Travemünden ja Trelleborgin välillä. Joulukuun alussa 1992 Robin Hood meni Wärtsilän telakalle Turkuun, jossa siitä kunnostettiin matkustaja- ja autolautta. Maaliskuun lopulla 1993 alus nimettiin Nils Holgerssoniksi. Huhtikuun alussa uudelleennimettynä se palasi takaisin Travemünde–Trelleborg -linjalle. Elokuussa 2001 laiva meni SSW Fähr- und Spezialschiffbau GmbH -nimiselle telakalle Bremerhaveniin, jossa siitä tehtiin ropax-alus. 12\. lokakuuta 2001 alus sai nykyisen Tom Sawyer -nimensä. Muutaman päivän kuluttua tästä uudelleennimeämisestä Tom Sawyer siirtyi Trelleborgin ja Rostockin väliseen liikenteeseen. 21. tammikuuta 2004, aluksen ollessa Trelleborgissa, havaittiin aluksella vuoto öljytankin ja painolastitankin välissä. Öljyä ehti valua satama-altaaseen ennen kuin vuotokohta saatiin tukittua. Tämän tapahtuman jälkeen alus lähti korjaustöitä varten Rostockiin. Heinäkuussa 2007 aluksen kotisatamaksi muuttui Lyypekki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Robin Hood *The ferry site – M/F Tom Sawyer *Tom Sawyerista ja Huckleberry Finnistä TT-Linen sivuilla Tom Sawyer
Poronhoitoalue

250 px|thumb|Poronhoitoalueen etelärajaa osoittava kyltti Kainuussa. Poronhoitoalue on Suomen laissa määritelty alue, jossa harjoitetaan poronhoitoa. Suomen poronhoitoalueeseen kuuluvat poronhoitolain (848/1990) mukaan Lapin maakunta lukuun ottamatta Kemiä, Keminmaata ja Torniota sekä Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun maakunnista seuraavat kunnat kokonaan tai osittain: * Kuusamo, Taivalkoski, Pudasjärvi, Hyrynsalmi ja Suomussalmi kokonaan, * Oulusta Yli-Iin suuralue eli entisen Yli-iin kunnan alue sekä Kiiminkijoen pohjoispuolinen osa Ylikiimingin suuraluetta eli entisen Ylikiimingin kunnan aluetta, * Iistä entisen Kuivaniemen alue sekä * Puolangasta ja Utajärvestä seututie 891:n (Hyrynsalmi-Puolanka) ja Kiiminkijoen pohjoispuolinen alue. Alueella noudatetaan muuta maata poikkeavia määräyksiä, muun muassa petoeläinten suhteen. Poronhoitoalueen laajuus on 122 936 neliökilometriä eli noin 36 prosenttia Suomen maapinta-alasta. Suomessa poronhoitoalue jaetaan eri osiin sen mukaan, mikä on poronhoidon ja muiden elinkeinojen suhde. Muissa osissa kuin saamelaisten poronhoitoalueella harjoitetaan myös maanviljelyä. Poronhoitoa saavat harjoittaa muutkin kuin saamelaiset. Ruotsissa ja Norjassa poronhoitoalue on erossa maanviljelysalueista ja vain lapinkylien saamelaiset saavat hoitaa poroja. Hallinnollisesti Suomen poronhoitoalue jaetaan 56 paliskuntaan. == Poronhoitoalueen kunnat == Poronhoitoalueeseen kuuluu 23 kuntaa kokonaan ja neljä osittain. Lappi * Enontekiö * Inari * Kemijärvi * Kittilä * Kolari * Muonio * Pelkosenniemi * Pello * Posio * Ranua * Rovaniemi * Salla * Simo * Savukoski * Sodankylä * Tervola * Utsjoki * Ylitornio Pohjois-Pohjanmaa * Iin alueesta: ** Kuivaniemi * Kuusamo * Pudasjärvi * Oulun suuralueista: ** Yli-Ii ** Ylikiiminki, pohjoisosa * Taivalkoski * Utajärvi, pohjoisosa Kainuu * Hyrynsalmi * Puolanka, pohjoisosa * Suomussalmi == Lähteet == Luokka:Poronhoito
Huumekala

Huumekala (Synchiropus picturatus, syn. Pterosynchiropus picturatus, Callionymus picturatus) on vihertävänvärinen, läntisellä Tyynellä valtamerellä tavattava merikokki. == Koko ja ulkonäkö == Huumekala kasvaa noin 7 senttimetrin mittaiseksi. Sen vartalo on pyöreämuotoinen. Vihertävällä pohjalla on oransseja renkaita joiden sisus on tummemman vihreä. Kutuaikana koiraan värit voivat olla vielä räikeämmät.Kuva Aquabasessa Huumekaloilla ei ole suomuja, mutta niiden iho on paksuhkon, pahanmakuisen liman peitossa, joka suojaa niitä pedoilta. Lisäksi koiraan selkäevän eturuodosta on muodostunut piikiksi, jolla on itsepuolustuksen lisäksi käyttöä kosimamenoissa. == Alkuperä == Huumekala elää luonnossa Läntisellä Tyynellämerellä.Meriakvaarion perustamismanuaali Se asettuu hiekkapohjaisille matalille koralliriutan alueille, missä se piileksii korallien ja soran joukossa. == Käyttäytyminen ja lisääntyminen== Huumekala tarvitsee rauhallisen akvaarion ja paljon piiloja. Se lähtee tyypillisesti liikkeelle illansuussa ja etsiskelee pikkueläimiä. Huumekalat ovat lisääntyneet myös akvaariossa. Hyvissä oloissa ne muodostavat varsin helposti kutuparin, joka uiskentelee yhdessä ja kutee säännöllisesti erikoisen kututanssin aikana. Poikaset ovat pieniä, ja niiden ruokkiminen on vaikeaa. == Vesiolot ja ravinto == Huumekala syö pienikokoista liharuokaa, joskus vain itse pyydystämiään eläviä pieneliöitä. Siksi se menestyy parhaiten kypsässä riutta-akvaariossa. Sopivat vesiarvot ovat lämpötila 22–25 °C; suolaisuudesta kertova ominaispaino 1,020–1,025 ja pH 8,1–8,4.Pet education == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Reefpedia Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Merikokit
Turun synagoga

Turun synagoga on Turun juutalaisen seurakunnan synagoga. Se on toinen Suomen kahdesta synagogasta, toinen on Helsingin synagoga Helsingissä. Turun synagoga on valmistunut vuonna 1912, ja rakennettiin tuolloin lainarahoilla. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehdit August Krook ja J. Eskil Hindersson. Synagogan julkisivu on tehty tiilestä ja se on rapattu. Rakennus on kaksikerroksinen ja sen keskustilassa on kupoli. Turun synagoga on listattu Museoviraston Valtakunnallisesti merkittävät kulttuurihistorialliset ympäristöt -luetteloon. __NOTOC__ == Katso myös == *Helsingin synagoga *Viipurin synagoga == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Turun synagoga, toim. Juhani Kostet ja Marita Söderström. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2012 ISBN 978-952-222-358-6 == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen synagogat Synagoga Luokka:Uskonto Turussa
Ahmosuon lentokenttä

Ahmosuon lentokenttä on lentokenttä Oulun Hangaskankaalla noin 20 kilometriä Oulun keskustasta Kajaanin suuntaan lähellä Muhoksen ja Tyrnävän kuntien rajoja. Kentältä toimivat pääasiallisesti Oulun Ilmailukerho ry toimintamuotonaan purjelento ja Sky Relax -vetovarjoyhdistys. Kenttää käytetään myös varjoliidon nousu- ja laskeutumiskenttänä. Asfalttinen kiitotie on kapeahko ja kummassakin päässä on sepelipintainen seisonta-alue. Polttoainepiste on kerhon ylläpitämä. Ahmosuon lentokenttä otettiin käyttöön vuonna 1987 korvaamaan Oritkarin lentokenttä. Oulun kaupunki halusi päästä Oritkarin kentästä eroon ja suostui rakentamaan Ahmosuolle uuden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * VFR Suomi/Finland – Ahmosuon lentopaikka * Lentopaikat.fi – Ahmosuon lentopaikka Luokka:Oulun liikenne Luokka:Suomen lentopaikat
Thordénin varustamo

thumb|200px|Thordén Linesin entinen pääkonttori Uddevallassa. Thordénin varustamo on nykyisin ruotsalainen mutta sotavuosiin asti suomalainen laivayhtiö. Sen omistaja ja perustaja oli laivanvarustaja Gustaf Thordén. ==Saksalaisten pommituksen kohteena== Toukokuussa 1941 Thordénin varustamon tankkilaiva M/T Josefina Thordén joutui saksalaisten ilmahyökkäyksen kohteeksi Färsaarten pohjoispuolella. Alus upposi ja sen 17 merimiestä menehtyivät, mukana aluksen päällikkö, myöhemmän kansanedustajan ja ministerin Jacob Södermanin isä. Varustamo kieltäytyi maksamasta rästiin jääneitä korvauksia Södermanin perheelle, kunnes Niilo Wälläri soitti varustamoon ja korjasi asian.Jacob Söderman, Valkovuokkoja poimimassa - Oulunkylän tarinoita, omakustanne 2008 Vuonna 1982 Jacob Söderman osallistui Suomen hallituksen ministerinä hyökkäyksen uhrien muistomerkin vihkimistilaisuuteen. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset varustamot
Silosarvikala

Silosarvikala (Naso lituratus), akvaarioharrastajien kesken usein naso tai nasu, on välskärikaloihin kuuluva kala. == Koko ja ulkonäkö == Silosarvikala kasvaa 45 cm pitkäksi. Aikuisen yksilön pyrstö on lyyranmuotoinen. Silosarvikalat vaihtavat väriään ympäristönsä mukaan. Kalan erottaa muista Naso-suvun lajeista sen pyrstön tyvessä olevista oranssikantaisista piikeistä. == Alkuperä == Silosarvikala on kotoisin Indopasifiselta merialueelta. Se viihtyy riuttojen läheisyydessä, mutta tarvitsee paljon vapaata uintitilaa.Aqua-Web == Käyttäytyminen == Silosarvikala on usein aggressiivinen muita välskäreitä kohtaan. == Ravinto == Nuori silosarvikala syö mieluiten ruskeaa makrolevää. Myös muut levät ja levävalmisteet kelpaavat. Luonnossa aikuiset nasot siirtyvät syömään lähinnä planktonia.Reefkeeping.com == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Välskärikalat (heimo)
Kiinanpalatsikoira

Kiinanpalatsikoira () eli pekingeesi on koirarotu, jonka alkuperämaa on Kiina. Myös sitä on kutsuttu shih tzun tapaan "leijonakoiraksi" (). == Ulkonäkö == Pekingeesin olemus leijonamainen. Sen häntä on tiiviisti selänmyötäinen ja kaartuu loivasti toiselle sivulle. Jalat ovat lyhyet mutta vantterat. Pekingeesin kuono voi olla melko lyhyt. Kiinanpalatsikoira on hieman korkeuttaan pidempi. Pekingeesiuroksen säkäkorkeus on 19–23 cm ja narttujen 15–21 cm. Rodulle on tärkeää vankka luusto ja tiivis runko. Ihanteellinen paino urokselle on enintään 5 kg ja nartulle enintään 5,4 kg. === Turkki ja sen hoito === Pekingeesin karva on kohtuullisen pitkää ja suoraa. Kaulan ympärillä on kaulurimainen harja. Peitinkarva on melko karheaa, aluskarva tiheää ja pehmeämpää. Pekingeesin korvissa, raajojen takaosissa, hännässä ja varpaissa on hapsut. Turkin väreinä ovat sallittuja muut paitsi albiino ja maksanruskea. Turkki vaatii säännöllistä hoitoa (kampaus noin kerran viikossa, pesu tarvittaessa). == Luonne ja käyttäytyminen == Pekingeesi on luonteeltaan peloton, uskollinen ja pidättyväinen. Arkuus ja aggressiivisuus eivät kuulu sen luonteeseen. Se on yhden ihmisen koira, joka on lojaali omistajalleen. Pekingeesi ei mielistele tai palvo, mutta osoittaa ymmärrystä ja lojaaliutta ihmistä kohtaan. Vaikka kiinanpalatsikoira puolustaa omistajaansa uskollisesti, se ei ole missään nimessä vihainen. Se on hyvin ihmisläheinen ja lempeä koira, joka sopii hyvin seurakoiraksi. == Alkuperä == Pekingeesi on nimensä mukaisesti lähtöisin Kiinasta. Buddhalaisuudessa leijona on pyhä eläin, ja sen vuoksi Kiinan keisari halusi itselleen oman pienen "pyhän leijonansa". Niinpä kiinanpalatsikoira jalostettiin ja sen haluttiin muistuttavan leijonaa niin paljon kuin mahdollista. Pekingeesin tehtävänä oli vartioida palatsin aarteita ja varoittaa varkaista sekä karkottaa pahoja henkiä. Nämä pyhät koirat olivat itsekin tarkkaan vartioituja, ja varasta odotti kuolemantuomio. Rodun sai omistaa vain keisari eikä niitä saanut myydä, vaan ne saivat olla ainoastaan keisarillinen lahja. Alamaistenkin tuli painaa päänsä kiinanpalatsikoiran edessä. Rotu levisi länsimaihin boksarikapinan jälkeen. Länsimaissa rotuun ihastuttiin ja siitä tuli suosittu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Pekingesikerho ry Luokka:Kiinalaiset koirarodut Luokka:FCI 9 Seurakoirat ja kääpiökoirat Luokka:Kääpiökoirat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Dandy in the Underworld

Dandy in the Underworld on brittiläisen glam rock-yhtye T. Rexin kahdestoista ja viimeinen albumi, joka julkaistiin vuonna 1977, eli samana vuonna kun yhtyeen perustaja ja keulahahmo Marc Bolan kuoli. Bolan on myös tehnyt albumin kaikki kappaleet. Albumin ehkäpä kuuluisimmat kappaleet ovat "Dandy in the Underworld" ja "I Love to Boogie". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Dandy in the Underworld discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1977 albumit Luokka:T. Rexin albumit
The Slider

The Slider on brittiläisen glam rock -yhtye T. Rexin kolmas albumi nimenvaihdoksen jälkeen. Albumi ilmestyi vuonna 1972 ja se on myös yhtyeen menestynein albumi Yhdysvalloissa. Kuuluisimmat kappaleet levyltä ovat "Metal Guru", "Buick Mackane" ja "Telegram Sam". Albumi, samoin kuin sitä edeltänyt albumi Electric Warrior, valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Kappaleet == #"Metal Guru" – 2:25 #"Mystic Lady" – 3:09 #"Rock On" – 3:26 #"The Slider" – 3:22 #"Baby Boomerang" – 2:17 #"Spaceball Ricochet" – 3:37 #"Buick Mackane" – 3:31 #"Telegram Sam" – 3:42 #"Rabbit Fighter" – 3:55 #"Baby Strange" – 3:03 #"Ballrooms of Mars" – 4:09 #"Chariot Choogle" – 2:45 #"Main Man" – 4:14 == Kokoonpano == * Marc Bolan – laulu, kitara * Steve Currie – basso * Mickey Finn – lyömäsoittimet, laulu * Bill Legend – rummut * Mark Volman ("Flo") – taustalaulu * Howard Kaylan ("Eddie") – taustalaulu * Tony Visconti – taustalaulu ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:T. Rexin albumit
Tanx

Tanx on brittiläisen glam rock -yhtye T. Rexin neljäs albumi ja se on ilmestynyt vuonna 1973. T. Rexin suosio alkoi vähitellen hiipua tämän levyn jälkeen. Kaikki albumin kappaleet on tehnyt yhtyeen keulahahmo Marc Bolan. ==Kappaleet== #"Tenement Lady" – 2:55 #"Rapids" – 2:48 #"Mister Mister" – 3:29 #"Broken Hearted Blues" – 2:02 #"Shock Rock" – 1:43 #"Country Honey" – 1:47 #"Electric Slim and the Factory Hen" – 3:03 #"Mad Donna" – 2:16 #"Born to Boogie" – 2:04 #"Life Is Strange" – 2:30 #"Street and Babe Shadow" – 2:18 #"Highway Knees" – 2:34 #"Left Hand Luke and the Beggar Boys" – 5:18 == Kokoonpano == * Marc Bolan – laulu, kitara * Mickey Finn – congat, lyömäsoittimet, laulu * Steve Currie – basso * Bill Legend – rummut * Tony Visconti – taustalaulu * Howie Casey – saksofoni Luokka:Vuoden 1973 albumit Luokka:T. Rexin albumit
M/S Tor Botnia

M/S Tor Botnia () on DFDS Tor Linen omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 2000 Jinlingin telakalla, Nanjingissa, Kiinassa. Kuollutta painoa aluksella on 8 050 tonnia ja sen jääluokitus on 1A Super. Tor Botnia on rekisteröity Liettuan lipun alle ja sen kotisatama on Klaipėda. Tor Botnian sisaraluksia ovat M/S Tor Finlandia, M/S Finnkraft ja M/S Finnhawk. == Käyttöhistoria == 31\. toukokuuta 2000 vastavalmistunut alus luovutettiin Nordic Holdings Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle nimellä Finnmaster. Kotisatamaksi tuli Lontoo. Sen jälkeen alus vuokrattiin Finnlinesille. Saman vuoden kesäkuun alussa alus lähti telakalta Kiinasta. 30. kesäkuuta Finncarriers aloitti liikenteen Finnmasterilla Rauman ja Hullin välillä. Toukokuussa 2005 laiva päätyi norjalaisen Parline RoRo KS:n omistukseen. 14. joulukuuta 2006, kun alus oli matkalla Hullin ja Helsingin välillä, siihen tuli koneongelmia ja se joutui korjattavaksi Visbyhyn, Gotlantiin. 17\. maaliskuuta 2008 tanskalainen DFDS Tor Line ilmoitti ostavansa Finnmasterin sekä sisaralus Finnreelin. 7\. lokakuuta 2008 Finnmasterin ollessa matkalla Kielin kanavassa, ilmeni aluksen koneissa vikaa ja alus jouduttiin hinaamaan Kieliin korjattavaksi. DFDS Tor Linen liikenteeseen alus siirtyi tammikuussa 2009. Samalla alus sai nimen Tor Botnia, ja se rekisteröitiin Liettuan lipun alle. Kotisatamaksi tuli Klaipėda. Tammikuun lopulla alus aloitti liikennöinnin Britannian Imminghamin ja Alankomaiden Rotterdamin välillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fakta om Fartyg – M/S Finnmaster Luokka:Rahtilaivat Tor Botnia
Kynsikäs (asuste)

pienoiskuva|Nahasta valmistetut kynsikkäät. Kynsikkäät ovat avosormiset sormikkaat. Ne jättävät sormenpäät näkyviin, sillä sormiosista puuttuvat kärjet. Kynsikkäissä saattaa olla sormihuppu, joka hupun kiinni ollessa lämmittää sormia lapasten tavoin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Käsineet
M/S Slite

M/S Slite oli Rederi AB Sliten ensimmäinen autolautta. Alus oli alun perin rakennettu Sölvesborgin telakalla Slite-varustamolle rahtilaivaksi, mutta se muutettiin vuonna 1959 yhtiön ensimmäiseksi autolautaksi. == Historia == Vesille laskun jälkeen M/S Slite luovutettiin varustamolle 7. heinäkuuta 1955. Laiva asetettiin rahtiliikenteeseen, mutta vuonna 1959 se muutettiin autolautaksi. Samana vuonna se aloitti liikennöinnin reitillä Simpnäs–Maarianhamina. M/S Slite myytiin huhtikuussa 1963 Partrederi Sam Sune Petterssonille, ja laivaa alettiin muuttaa jälleen rahtilaivaksi. Työ oli valmis vuoden 1963 ja alussa, ja laiva nimettiin uudelleen Stellaksi. Myöhemmin alus myytiin useasti eri omistajille. Vuonna 1978 Red AB Igelnille ja vuonna 1980 PR B R Nybergille. Vuonna 1988 alus myytiin G Lindbergille Tukholmaan ja se nimettiin uudelleen M/S Tellaksi. Viking Line juhlisti 30-vuotissyntymäpäiväänsä 1989 vuokraamalla Stellan risteilyllä Wärtsilän Pernon telakalle. Vuonna 2000 alus myytiin Gene Echolsille Sao Thomeen. Vuonna 2001 aluksen osti Ahmad Mohammed Ftaimah ja se uudelleen nimettiin M/S Elenenaksi. Lopulta alus romutettiin vuonna 2006 Turkissa. == Lähteet == Slite
Niilo Kosola

Niilo Vilho Kosola (22. helmikuuta 1911 Lapua – 15. maaliskuuta 1996 Lapua) oli suomalainen maanviljelijä ja Kansallista Kokoomusta edustanut poliitikko. Viitattu 26.1.2023. Kosola toimi kansanedustajana vuosina 1951–1970, maatalousministerinä vuosina 1958–1959 sekä eduskunnan toisena varapuhemiehenä 1964–1965. Kotikaupunkinsa Lapuan kunnanvaltuustossa Kosola istui vuosina 1953–1959. Kosola toimi poliittisella urallaan myös kokoomuksen varapuheenjohtajana ja piirijärjestönsä puheenjohtajana. == Ura ja elämä == === Koulutus === Kosola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1930. Siviiliammatiltaan Kosola oli maanviljelijä kotipaikkakunnallaan Lapualla vuodesta 1936. Agronomiksi hän oli valmistunut vuonna 1937. Kosola toimi myös sihteerinä ja neuvojana Etelä-Pohjanmaan hevosjalostusliiton palveluksessa 1930-luvulta 1950-luvulle. === Poliittinen ura === Ensimmäisen kerran Kosola valittiin eduskuntaan vuoden 1951 vaaleissa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hänet valittiin kansanedustajaksi yhteensä viisissä vaaleissa, kolme kertaa Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä ja kaksi kertaa Vaasan läänin vaalipiiristä. Valtiopäivillä 1964–1965 Kosola oli eduskunnan toinen varapuhemies. Hän toimi kansanedustajana vuoteen 1970. === Tulitikkuäänestysskandaali === Kosola aiheutti yhdessä puoluetoverinsa Tuure Junnilan ja Maalaisliiton Lauri Sollan kanssa ns. tulitikkuäänestyksellä vuoden 1954 eniten huomiota herättäneen eduskuntaskandaalin. Helmikuun 12. ja 13. päivien välisen yön kestäneessä täysistunnossa, äänestettäessä SKDL:n budjetin sosiaalimenoihin tekemistä lukuisista muutosesityksistä kolmikko kiilasi tulitikulla äänestysnappinsa näyttämään jatkuvasti ei-ääntä, jolloin he saattoivat poistua istuntosalista eduskunnan kahvilaan kyllästyttyään ”äänestysmaratoniin”. Puhemies K.-A. Fagerholm antoi Kosolalle, Junnilalle ja Sollalle tapauksen johdosta nuhteet ja varoituksen. === Ministerinä === Kosola toimi ministerinä elokuusta 1958 tammikuuhun 1959, yhteensä 138 päivän ajan, K.-A. Fagerholmin III hallituksessa, joka tunnetaan myös nimellä yöpakkashallitus. Kosola oli ministeri maatalousministeriössä eli II maatalousministeri. === Presidentin valitsijamiehenä === Kosola toimi kolmesti presidentin valitsijamiehenä, vuosina 1956, 1962 ja 1968. Urho Kekkosen oman arvion mukaan Kosola antoi ratkaisevan äänen vuoden 1956 presidentinvaalissa, jonka Kekkonen voitti valitsijamiesäänin 151–149. Kekkosen mukaan Kosola oli näyttänyt hänelle vaalilippunsa. == Yksityiselämä ja palkinnot == Niilo Kosola oli Vihtori Kosolan, Lapuan liikkeen johtajan poika. Hän meni naimisiin vuonna 1937 Ilma Inkeri Vennan kanssa. Kosolalle myönnettiin maanviljelysneuvoksen arvonimi vuonna 1977. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomalaiset maanviljelijät LUokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Lapuan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Vaasan läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Lapuan liikkeessä vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Postiennakko

Postiennakko on rahasumma, jonka lähettäjä on määrännyt postilähetyksen (kirjeen tai paketin) vastaanottajan maksamaan postilaitoksen välityksellä lähettäjälle saadakseen lähetyksen haltuunsa postikonttorista. Suomessa postiennakko on Posti Group Oyj:n tarjoama lisäpalvelu, jossa vastaanottaja lunastaa paketin postista maksamalla siitä lähettäjän määräämän ennakkosumman ja postiennakkomaksun. Summa ohjataan lähettäjän ilmoittamalle pankkitilille. Postiennakkoa voi käyttää vain kotimaan postilähetyksissä ja euromääräinen katto maksulle on 2 000 €. Lähetyksen kulkua voi sekä lähettäjä että vastaanottaja seurata lähetystunnuksella, joka löytyy kuitista josta löytyy myös vastaanottajan osoitetiedot. Postiennakkoa vastaava palvelu on Matkahuollon bussiennakko.http://www.matkahuolto.fi/fi/pakettipalvelut/palvelut_etamyynti_ja_verkkokauppiaille/pakettilahetyksen_xml_rajapinta/ ==Lähteet== Luokka:Postiliikenne Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Niinimaa

Niinimaa on kylä Alavuden kaupungissa Etelä-Pohjanmaalla. Niinimaalla kuvattiin Sisko Istanmäen romaaniin perustuva elokuva Liian paksu perhoseksi. Niinimaan läpi rakennettiin Haapamäki–Seinäjoki-rata 1870-1880 -luvuilla. Niinimaalla on junapysäkki, joka ei kuitenkaan enää ole käytössä. == Aiheesta muualla == *Niinimaa Googlen kartta *Niinimaan sukuseura Luokka:Alavuden kylät
Becherovka

Becherovka [beherofka] on perinteinen tšekkiläinen likööri, jota on valmistettu Karlovy Varyssa vuodesta 1807. Maultaan yskänlääkettä muistuttava juoma on maustettu aniksella, kanelilla ja noin 32 yrtillä. Sen alkoholipitoisuus on 38 %. Juoma nautitaan sellaisenaan tai juomasekoitusten pohjana, joista tunnetuin on tonic-vedellä pidennetty be-ton. Sen keksi englantilainen tohtori Frobrig ollessaan 1800-luvun alussa Karlovy Varyn kylpylässä valtakunnankreivi Plettenberg-Mietingenin lääkärinä. Hän luovutti reseptin sikäläiselle saksankieliselle Becherin perheelle, josta juoma on saanut nimensä. Becherovkasta tuli hyvin suosittu kaupungin kylpylävieraiden keskuudessa digestiivinä parantamaan ruoansulatusta. Tšekkoslovakian aikaan kommunistihallinto kävi Becherovkasta oikeutta Saksaan karkotetun Becherin perheen kanssa, ja markkinoilla oli sekä saksalainen että tšekkiläinen versio. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Alkoholijuomamerkit Luokka:Liköörit Luokka:Katkerot Luokka:Tšekkiläiset juomat
Milka

Milka voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Milka, naisen etunimi * Milka, Mondelēz Internationalin valmistama suklaa * Milka, suomalainen meijeriosuuskunta * Milka, Rauni Mollbergin ohjaama elokuva.
Celle

Celle [ˈtsɛlə] on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Weserin sivujoen Allerin varrella, koilliseen Hannoverista. Kaupungin pinta- ala 176,01 km2 ja se on jaettu 17 kaupunginosaan. Vuoden 2011 väestönlaskennassa siellä oli 69 001 asukasta. Varhaisin maininta Cellestä kirjallisessa tuotoksessa voidaan sijoittaa vuodelle 986. Tuolloin se tunnettiin nimellä Kellu. Cellen vanhakaupunki Altencelle perustettiin vuoden 1248 tienoilla. Itse Celle sai kaupunginoikeudet vuonna 1292 herttua Otto II:lta. Vuosina 1371–1705 Celle toimi Braunschweig-Lüneburgin herttuoiden residenssikaupunkina. Nykyisin Celle tunnetaan kauniista ristikkorakenteisista taloista, joita vanhassa kaupungissa on 480. == Ystävyyskaupungit == * Celle Ligure * Holbæk * Hämeenlinna * Kwidzyn * Meudon * Quedlinburg * Sumy * Tavistock * Tjumen * Tulsa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cellen viralliset internetsivut Luokka:Ala-Saksin kunnat luokka:Saksan kaupungit
Dave Brock

David Anthony "Dave" Brock (s. 20. elokuuta 1941, Isleworth, Middlesex, Britannia) on englantilainen muusikko. Hän on ollut Hawkwind-yhtyeen johtohahmo yhtyeen koko olemassaolon ajan. Hän on ainoa alkuperäisjäsen yhtyeessä tällä hetkellä (2012). Brockin pääinstrumentti on kitara. Hän soittaa myös kosketinsoittimia ja laulaa. Dave Brock aloitti musiikkiuransa soittamalla dixieland-tyylistä jazzia klubeilla ja myöhemmin hänen kiinnostuttua blues-musiikista hän soitti yhdessä mm. Eric Claptonin ja Keith Relfin kanssahttp://www.allmusic.com/artist/p16096/biography Biografia Allmusic.com-sivustolla. Brock toimi myös katusoittajana 1960-luvun puolivälissä ennen kuin liittyi Dharma Blues Bandiin. Hän on tehnyt 1960-luvulla joitakin blues- ja folkvaikutteisia levytyksiä, joita on julkaistu Hawkwindin kokoelma-albumeilla. Brock oli kuitenkin ensisijaisesti kiinnostunut elektronisen musiikin yhdistämisestä rockiin ja vuonna 1969 hän perusti Hawkwind-yhtyeen, jossa pääsi toteuttamaan ideoitaan. Hawkwindia edelsi Famous Cure -niminen psykedeelistä bluesia soittanut yhtye. Monista Hawkwindissa mukana olleista luovista persoonista ja taitavista muusikoista huolimatta Dave Brock on aina ollut yhtyeen päähahmo ja johtaja. Brock on aina inhonnut valtavirtaa ja kaupallistumista. Hän on sanonut vihaavansa yhtyeen hittisingleä "Silver Machinea"Soundi-lehden Hawkwind-artikkeli 1983 ja yhtye kieltäytyi esiintymästä suositussa Top Of The Pops -musiikkiohjelmassa (BBC:n piti tästä syystä tulla yhtyeen konserttiin kuvaamaan)http://www.starfarer.net/aprhist1.html Historia Starfarer- sivustolla. Suurimpana virheenään Brock on pitänyt Lemmy Kilmisterin erottamista Hawkwindistahttp://www.starfarer.net/lpnotes.html Sonic Boom Killers-albumin kansivihko. Brock on julkaissut myös muutaman sooloalbumin ja hänen muuta soolotuotantoaan on julkaistu ainakin Weird Tapes 1-8 -sarjassa. Brock asuu vaimonsa Kris Taitin kanssa Devonissa, jossa heillä on maatilayritys sekä levytysstudio, jossa Hawkwind on levyttänyt viimeisimmät albuminsa. == Soolodiskografia == *Earthed To The Ground 1984 *Strange Trips & Pipe Dreams 1995 *Memos And Demos 2001 *Earthed To The Ground & The Agents Of Chaos 2003 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Multi-instrumentalistit Luokka:Rocklaulajat Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agderin yliopisto

Agderin yliopisto () oli aikaisemmin Norjan suurin alueellinen valtionkorkeakoulu (), josta tuli Norjan seitsemäs täydet oikeudet omaava yliopisto 1. syyskuuta 2007HiA blir universitet lørdag 1. september . Oppilaitos perustettiin 1994, jolloin kuusi alueellista korkeakoulua yhdistyi kansallisen korkeakoulu-uudistuksen yhteydessä.Organisasjonen Yliopistolla on kaksi kampusta, jotka sijaitsevat Kristiansandissa ja Grimstadissa sekä sairaanhoitajakoulutusta Arendalissa. ==Tiedekunnat== Tiedekuntajako uudistettiin 1. elokuuta 2007, minkä jälkeen yliopiston viisi tiedekuntaa ovat Fakultet og lærarutdanning * Terveys- ja liikuntatieteiden tiedekunta (Fakultet for helse- og idrettsfag) * Humanistinen ja pedagoginen tiedekunta (Fakultet for humaniora og pedagogikk) * Taiteiden tiedekunta (Fakultet for kunstfag) * Teknillinen ja luonnontieteiden tiedekunta (Fakultet for teknologi og realfag) * Talous- ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta (Fakultet for økonomi og samfunnsfag) ==Historia== Ensimmäinen ajatus yliopiston perustamisesta Agderiin esitettiin jo vuonna 1771, jolloin Tanska-Norjan virkamies Johann Struensee antoi Trondheimin piispa Johan Ernst Gunnerukselle tehtäväksi suunnitella Norjaan perustettavaa yliopistoa. Samana vuonna Gunnerus tekikin ehdotuksen perustettavasta Norjan ensimmäisestä yliopistosta, sijoituspaikkanaan Kristiansand. Ajatus ei kuitenkaan toteutunut. Agderiin perustettiin kuitenkin ajan myötä eri alojen korkeakouluja, joista kuusi yhdistyi Høgskolen i Agderiksi 1994. Vanhin oli Kristiansandin opettajakorkeakoulu (per. 1839). Muut korkeakoulut olivat (per. vuosi suluissa) Arendalin sairaanhoitajakorkeakoulu (Arendal sykepleierhøgskole, 1920), Agderin konservatorio (Agder musikkonservatorium, 1965), Agderin insinöörioppilaitos ja alueellinen korkeakoulu (Agder ingeniør- og distriktshøgskole, Grimstad, 1967), Agderin alueellinen korkeakoulu (Agder distriktshøgskole, Kristiansand, 1969) ja Kristiansandin sairaanhoitajakorkeakoulu (Kristiansand sykepleierhøgskole, 1976). Arendalin kampus ja sairaanhoitajaopetus päätettiin siirtää Grimstadiin 2006.Historia Norjan opetusministeriön asettama NOKUT-komitea päätti 14. toukokuuta 2007 suosittaa korkeakoululle yliopistostatusta, jolloin siitä tulisi Norjan seitsemäs yliopisto ja koulun nimi muuttuisi Agderin yliopistoksi (Universitetet i Agder). Lopullinen asian käsittely tapahtui 19. kesäkuuta, jolloin komitea totesi korkeakoulun yliopistotasoiseksi. DN.no: Høgskolen i Agder blir universitet , HiA godkjent som universitet! Virallisesti yliopistostatus astui voimaan 1. syyskuuta 2007, jolloin oppilaitoksen nimi vaihtui Høgskolen i Agderista Universitetet i Agderiksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Agderin yliopiston kotisivut Luokka:Norjan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Kristiansand
Potsdamin vanha raatihuone

Potsdamin vanha raatihuone () on rakennus Potsdamin kaupungissa, Saksassa. Se sijaitsee Potsdamin vanhan kauppatorin (Alte Markt) itäisellä laidalla. Raatihuone on rakennettu vuosina 1753–1755, ja sen suunnittelusta on vastannut hollantilainen arkkitehti Johann Boumann. Toimeksiantajana oli Preussin kuningas Fredrik II Suuri. Rakennuksen esikuvana on ollut italialainen arkkitehtuuri. Rakennuksen karaktäärisimpiä osia on sen pyöreä torni, jonka huipulla on kullattu maapallo. Luokka:Potsdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan raatihuoneet
Neues Palais

Neues Palais on palatsimainen rakennus Potsdamin kaupungissa, Saksassa. Se sijaitsee Sanssoucin kuninkaallisen puiston läntisellä puolella. Palatsin rakennutti Preussin kuningas Fredrik II Suuri vuosina 1763–1769. Kyseessä oli mahtipontinen ele, jolla Fredrik Suuri halusi osoittaa muille Euroopan valtioille, etteivät Preussin rahavarat olleet ehtyneet uuvuttavan seitsenvuotisen sodan jälkeen. Suunnittelijana toimi aluksi arkkitehti Johann Gottfried Büring, mutta hänen tilalleen tuli myöhemmin Carl von Gontard.Edelgard Abenstein & Jeannine Fiedler: Taide & Arkkitehtuuri: Berliini (suom. Pirkko Roinila), s. 414–416. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2009. Alkuteos Kunst & Architektur Berlin. Neues Palais on yksi viimeisimpiä preussilaisia suurbarokkipalatseja. Kolmisiipinen Neues Palais on 240 metriä pitkä ja siten huomattavasti suurempi kuin Sanssouccin palatsi. Huoneita on kaikkiaan noin 100. Kattokupolin huipulla on patsas, joka esittää kolmea sulotarta kannattelemassa Preussin kuninkaallista kruunua. Julkisivun pilastereiden edessä ja katon harjalla on yhteensä 290 hiekkakiviveistosta, jotka esittävät erilaisia mytologisia ja allegorisia hahmoja. Siinä missä Sansouccin sisätiloissa oli pyritty intiimiyteen, Neues Palais tehtiin mahdollisimman edustavaksi ja koristelut ovat runsaita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Potsdamin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Saksan palatsit Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Saksassa Luokka:Barokin arkkitehtuuri Luokka:Preussi
Stadtpalais des Prinzen Eugen

Stadtpalais des Prinzen Eugen on rakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se edustaa barokin tyylisuuntaa, ja sen suunnittelusta vastasi italialaissyntyinen arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt. Rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1695, ja ne saatiin päätökseen kolme vuotta myöhemmin vuonna 1698. Rakennuksessa on sijainnut vuodesta 1845 lähtien Itävallan valtiovarainministeriön tiloja. Rakennus on nimetty Eugen Savoijilaisen mukaan. == Kirjallisuutta == * Beppo Mauhart: Das Winterpalais des Prinzen Eugen. Molden, Wien (1982). ISBN 3217003616 * Richard Kurdiovsky, Klaus Grubelnik, Pilo Pichler: Das Winterpalais des Prinzen Eugen. Brandstätter, Wien (2001). ISBN 3854981171 * Richard Perger: Haus- und Grundstückskäufe von Prinz Eugen von Savoyen in Wien, in: Wr. Geschichtsblätter Heft 2, 1986. Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat
Simon House

Simon House (s. 29. elokuuta 1948 Nottinghamshire, Englanti) on englantilainen säveltäjä ja muusikko. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten Hawkwind-yhtyeen kosketinsoittajana. Hän on myös klassisen koulutuksen saanut viulisti. Hawkwindin ohella House on soittanut muun muassa seuraavien artistien kanssa: High Tide, Third Ear Band, Michael Moorcock, Robert Calvert, David Bowie, Japan ja Nik Turner. House on tehnyt myös kaksi sooloalbumia, Yassassim (1995) ja Spiral Galaxy Revisited (2005). Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hermesvilla

Hermesvilla on keisarillinen huvila Itävallan pääkaupungissa Wienissä, Lainzer Tiergartenin alueella. Sen rakennutti keisari Frans Joosef I lahjaksi puolisolleen keisarinna Elisabetille. Rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1882, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1886. Rakennuksen suunnittelusta vastasi arkkitehti Karl von Hasenauer, joka suunnitteli sen historialliseen maaseutukartanotyyliin. Nykyisin rakennuksessa toimii museo, joka esittelee keisarinna Elisabetin elämää. Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat
Palais Auersperg

thumb|300px|Palais Auersberg. Palais Auersperg on barokkipalatsi Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se on saanut nimensä Auersbergin aatelissuvun mukaan. Palatsin rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1706, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1710. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Johann Bernhard Fischer von Erlach ja Johann Lukas von Hildebrandt. ==Aiheesta muualla== Luokka:Itävallan palatsit Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Barokin arkkitehtuuri
Palais Bartolotti-Partenfeld

Palais Bartolotti-Partenfeld on kaupunkipalatsi Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se rakennettiin alun perin Bartolottin aatelissuvulle, ja myöhemmin sen sai haltuunsa Partenfeldin suku. Rakennus on valmistunut vuonna 1720. Luokka:Itävallan palatsit Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat
Palais Coburg

Palais Coburg, tunnetaan myös nimellä Palais Saxe-Coburg, on palatsimainen rakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Sen suunnitteli arkkitehti Karl Schleps uusklassiseen tyyliin vuonna 1839. Rakennuttaja oli herttua Ferdinand. Rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1840, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1848. Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan palatsit Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri
Palais Kinsky

Palais Kinsky (myös Palais Daun-Kinsky) on palatsimainen rakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Se edustaa arkkitehtoniselta tyylisuunnaltaan barokkia. Rakennuksen rakennutti alun perin kreivi Wirich Philipp von und zu Daun, ja myöhemmin se päätyi Kinskyn suvun haltuun. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1713, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1719. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Johann Lukas von Hildebrandt. 1990-luvulla palatsi koki suuren kunnostamisprosessin, jossa se entisöitiin alkuperäiseen asuunsa. Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Itävallan palatsit
Wienin raatihuone

Wienin raatihuone () on raatihuonerakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä, 1. kaupunginosassa eli Innere Stadtissa. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1872, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1883. Rakennus rakennettiin uusgoottilaiseen tyyliin, ja sen suunnittelusta vastasi arkkitehti Friedrich von Schmidt. Rakennuksesta oli järjestetty kansainvälinen arkkitehtikilpailu. Raatihuoneen torni kohoaa 97,9 metrin korkeuteen ja sen huipulla oleva lipunkantajapatsas 104,3 metrin korkeuteen. Torniin johtavissa portaissa on 331 askelmaa. Rakennus on pituudeltaan 152 metriä ja leveydeltään 127 metriä. == Lähteet == Luokka:Wienin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Raatihuoneet
Narvan raatihuone

Narvan raatihuone () on raatihuonerakennus Narvan kaupungissa Itä-Virossa. Vuonna 1671 valmistunut raatihuone oli yksi monista Narvan barokkityylisistä rakennuksista, mutta vain raatihuone säästyi toisen maailmansodan tuhoilta. ==Historia== Suuri osa tuolloin Ruotsin valtakuntaan kuuluneesta Narvasta tuhoutui tulipalossa vuonna 1659, minkä jälkeen kaupungissa aloitettiin lukuisia kokonaan uusia rakennushankkeita. Tuolloinen valtakunnankansleri Axel Oxenstierna suunnitteli Narvasta valtakunnan toista pääkaupunkia ja niinpä vapaiden rakennuspaikkojen lisäksi tarjolla oli avokätistä rahoitusta. Narvan raatihuoneen suunnitteli nykyisestä Saksasta saapunut Georg Teuffel. Rakentaminen alkoi vuonna 1665, ja raatihuone valmistui vuonna 1671. Aikanaan raatihuone oli vain yksi Narvan monista barokkityylisistä mahtirakennuksista. Narvan Raatihuoneentorin ympärille kohosivat myös pörssihuone ja apteekki sekä ruotsalaisten porvarien rakennuksia. Vain raatihuone säilyi Narvan pommituksista toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta sekin kärsi huomattavia vahinkoja. Raatihuonetta entisöitiin 1960-luvun alussa ja neuvostoaikana sen nimeksi annettiin Narvan Pioneerien palatsi. Raatihuone on ollut 1990-luvun loppupuolelta lähtien tyhjillään, mutta suunnitelmissa on ollut palauttaa rakennus entiseen käyttötarkoitukseensa ja avata se turisteille. ==Rakennus== Raatihuoneessa on kaksi kerrosta ja ullakko. Rakennuksen katolta nuosee torni. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Narva Luokka:Viron raatihuoneet
Votivkirche

thumb|upright|Votivkirche Wienissä. Votivkirche on kirkkorakennus Itävallan pääkaupungissa Wienissä. Se rakennettiin vuosina 1855–1879 keisari Frans Joosefiin kohdistuneen murhayrityksen epäonnistumisen muistoksi. Suunnittelusta vastasi arkkitehti Heinrich von Ferstel. Rakennus edustaa ranskalaista uusgotiikkaa. Vuonna 1862 kirkosta tuli Wienin varuskuntakirkko. Nykyisin se toimii myös Wienin yliopiston kirkkona. Kirkossa on kaksi tornia, jotka yltävät noin 99 metrin korkeuteen. == Aiheesta muualla == * Kirkon kotisivut Luokka:Wienin kirkot Luokka:Kivikirkot
Härnösandin raatihuone

Härnösandin raatihuone () on raatihuonerakennus Härnösandin kaupungissa, Ruotsissa. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1790, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1791. Rakennuksen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Per Hagmansson ja Olof Tempelman. Rakennus on toiminut historiansa aikana muun muassa lukiorakennuksena, puhelinkeskuksena, postirakennuksena ja poliisirakennuksena. Luokka:Ruotsin raatihuoneet Luokka:Härnösandin kunta
Odensen raatihuone

Odensen raatihuone () on raatihuonerakennus Odensen kaupungissa, Tanskassa. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1881, ja ne saatiin päätökseen vuonna 1883. Raatihuoneen suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit J. D. Herholdt ja C. Lendorf. Se edustaa italialaistyypistä gotiikkaa. Raatihuoneen lisärakennus on valmistunut vuonna 1955, ja sen on suunnitellut arkkitehti B. Helweg-Møller vuonna 1937. == Aiheesta muualla == * Odense.dk - Om Odense Rådhus Luokka:Tanskan raatihuoneet Luokka:Odensen kunta
Asuntosäätiön Asumisoikeus

Asuntosäätiön Asumisoikeus Oy on asumisoikeusasuntoja rakennuttava, omistava ja markkinoiva yleishyödyllinen yhtiö. Vuonna 2022 se oli Suomen suurin asumisoikeusyhtiö. Sen omistuksessa on noin 16 000 asuntoa. Vuonna 2019 Suomessa oli noin 52 000 asumisoikeusasuntoa. ==Historia== ===Yhtiön tausta (1992–2001)=== Asumisoikeusjärjestelmä otettiin Suomessa käyttöön syksyllä 1991. Asumisoikeusmaksulla asukas saa ikuisen oikeuden asua asunnossa, vaikka sen omistaja vaihtuisi. Sitä voi verrata panttiin, jolle voi saada myös korkoa. Jos asukas haluaa luopua asumisoikeudestaan, yhtiön on lunastettava se takaisin. Asuja maksaa asumisestaan vastiketta kuukausittain. VVO-konsernin tytäryhtiö Asoasunnot Oy aloitti toimintansa heti, kun laki asumioikeudesta tuli voimaan. Se rakennutti vuonna 1992 Suomen ensimmäisen asumisoikeustalon Rovaniemelle Korkalovaaraan. Toinen asoasunto rakennettiin Jyväskylään. Myös Sato-konsernin asumisoikeusyhtiö Sato-Asumisoikeus Oy aloitti toimintansa samoihin aikoihin. 1990-luvulla yhtiöt rakennuttivat yhteensä yli tuhat asuntoa joka vuosi. Vuosituhannen vaihteessa kasvuvauhti alkoi hiljentyä. Tammikuussa 2000 Sato-Asumisoikeus Oy kertoi rakennuttavansa Helsingin Tapaninvainioon ekoyhteisön. ===Suomen Asumisoikeus (2002–2013)=== Vuonna 2002 VVO- ja Sato-konsernit yhdistivät asumisoikeusyhtiönsä uudeksi yhtiöksi nimeltä Suomen Asumisoikeus Oy. Asokodeilla oli yhteensä lähes 13 000 asumisoikeusasuntoa, joista noin kaksi kolmasosaa sijaitsi pääkaupunkiseudulla. Lisäksi niillä oli rakenteilla yhteensä neljäsataa asuntoa. ===Asuntosäätiön Asumisoikeus (2014–)=== Vuonna 2014 VVO ja Sato päättivät keskittyä vuokra-asuntoihin. Niiden yhdessä omistamalla Asokodeilla oli noin 13 500 asumisoikeusasuntoa. Huhtikuussa ne myivät yhteisyrityksen Asuntosäätiölle. Asuntosäätiöllä oli ennestään 1500 asumisoikeusasuntoa ja noin tuhat vuokra-asuntoa. Vuonna 2020 Asokodit-brändistä luovuttiin samalla, kun myös vuokrakodit ja omistuskodit siirtyivät Asuntosäätiö-brändin alle. ==Kohteet== Asuntosäätiön Asumisoikeus Oy kuuluu Suomen suurimpiin asuinkiinteistöjen omistajiin. Vuonna 2022 sen vuokra-, hitas-, omistus- ja omistusoikeusasunnoissa asui noin 35 000 asukasta 32 paikkakunnalla. Pääosa asunnoista on pääkaupunkiseudulla ja kasvukeskuksissa. Vuonna 2022 Asuntosäätiöllä oli asumisoikeusasuntoja seuraavilla paikkakunnilla: *Espoo, *Hamina, *Helsinki, *Hyvinkää, *Hämeenlinna, *Imatra, *Joensuu, *Jyväskylä, *Järvenpää, *Kerava, *Kirkkonummi, *Kotka, *Kouvola, *Kuopio, *Lahti, *Lappeenranta, *Lohja, *Nurmijärvi, *Mäntsälä, *Oulu, *Porvoo, *Raisio, *Riihimäki, *Rovaniemi, *Salo, *Siilijärvi, *Sipoo, *Tampere, *Tuusula, *Vantaa, *Vihti ==Katso myös== * Asuntosäätiö * Asumisoikeusasunto * Arava * Yleishyödyllinen asuntoyhteisö * Valtion asuntorahasto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Asuntosäätiön Asumisoikeusasunnot Luokka:Asuntopolitiikka Luokka:Suomalaiset kiinteistöomistajat Luokka:Suomalaiset rakennuttajat
Joakim Ericsson

Joakim Ericsson (s.1972) on ruotsalainen taidemaalari, joka johtaa Florence Academy of Artin Ruotsin, Göteborgin Mölndalissa sijaitsevaa osiota. Ericsson aloitti opintonsa 1993 Tukholman taidekoulussa. Hän kuitenkin pettyi koulun opetukseen ja kirjoittautui vuoden jälkeen ulos. Sen jälkeen hän jatkoi opiskelua itsekseen. Ericsson oli usein turhautunut ja yksinäinen, koska niin harva jakoi samat klassiset ihanteet taiteen suhteen kuin hän. Vuonna 1998 hän lähti opiskelemaan Florence Academy of Artiin Firenzeen kolmeksi vuodeksi. 2002 hän vietti kesän Norjassa maalaten Odd Nerdrumin ohjauksessa. Hän palasi takaisin opettamaan Firenzeen akatemiaan ja 2006 hän aloitti Florence Academy of Artin Ruotsin osaston johtajana Göteborgissa. ==Aiheesta muualla== *http://www.florenceacademyofart.com/Faculty%20Joakim%20Ericsson.htm Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
János Starker

János Starker (5. heinäkuuta 1924 – 28. huhtikuuta 2013) oli unkarilaissyntyinen sellisti. Hän opetti Indianan yliopiston Jacobs School of Musicissa vuodesta 1958. On harvinaista, että huippumuusikot omistavat niin paljon ajastaan opettamiselle kuin Starker. Starker oli unkarilaissyntyinen ihmelapsi, joka alkoi soittaa viisivuotiaana, opettaa toisia lapsia kahdeksanvuotiaana ja antoi ensikonserttinsa 11-vuotiaana. Toisen maailmansodan aikana hän joutui vanhempiensa kanssa internointileirille mutta jäi henkiin. Perheen kaksi muuta poikaa katosivat ja Starker arvioi natsien ampuneen heidät. Starker muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1948 ja toimi muun muassa Dallasin sinfoniaorkesterin, Chicagon sinfoniaorkesterin ja Metropolitan-oopperan soolosellistinä. Hän kuului vuonna 1952 Suk Trion perustajajäseniin Josef Sukin ja Julius Katchenin kanssa. Muihin aikansa huippusellisteihin verrattuna Starker käytti vähemmän vibratoa. Hän keskittyi äänen puhtauteen. Starker levytti J. S. Bachin sellosarjat viisi kertaa. Yksi näistä levytyksistä voitti Grammy-palkinnon. Hän on lisäksi levyttänyt muun muassa David Popperin tuotantoa. David Baker, Antal Doráti, Bernhard Heiden, Jean Martinon, Miklós Rózsa ja Robert Starer omistivat hänelle konserttoja. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset sellistit Luokka:Yhdysvaltalaiset sellistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
CEFTA

CEFTAn historia \---- 204px 1992 – Puola, Unkari ja Tšekkoslovakia (nykyään Tšekki ja Slovakia) \---- 204px 2003 – Slovenia liittyi vuonna 1996, Romania vuonna 1997, Bulgaria 1999 ja Kroatia vuonna 2002. – Puola, Unkari, Tšekki, Slovakia ja Slovenia jättivät järjestön liittyessään EU:hun vuonna 2004. \---- 204px| 2007 – Bulgaria ja Romania liittyivät EU:hun vuonna 2007 jättäen CEFTAn. –Makedonia liittyi 2006, vuonna 2007 mukaan tulivat Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Moldova, Montenegro, Serbia ja Kosovo. CEFTA () on Keski- ja Kaakkois-Euroopan maiden talousliitto. Sen perustamisesta sovittiin vuonna 1992 Visegrád-ryhmään kuuluvien maiden Puolan, Tšekkoslovakian ja Unkarin kesken . Tšekkoslovakian hajotessa vuonna 1993 sekä Tšekki että Slovakia liittyivät sopimukseen. Sopimus astui voimaan vuonna 1994. Slovenia liittyi mukaan vuonna 1996, Romania vuonna 1997, Bulgaria 1999 ja Kroatia 2002. Vuonna 2004 Puola, Slovakia, Slovenia, Tšekki, ja Unkari jättivät järjestön liittyessään Euroopan unioniin. Vuonna 2006 Makedonia liittyi CEFTAan. Vuonna 2007 Bulgaria ja Romania jättivät järjestön liittyessään EU:hun. Samana vuonna CEFTAan kuitenkin liittyivät Albania, Bosnia ja Hertsegovina, Kosovo, Moldova, Montenegro ja Serbia. Maa Liittymisvuosi Lähtövuosi Puola 1994 2004 Unkari 1994 2004 Tšekkoslovakia Tšekki 1994 2004 Slovakia Slovenia 1996 2004 Romania 1997 2007 Bulgaria 1999 2007 Kroatia 2003 2013 Pohjois-Makedonia 2006 -- Bosnia ja Hertsegovina 2007 -- Moldova 2007 -- Serbia 2007 -- Montenegro 2007 -- Albania 2007 -- Kosovo 2007 -- == Katso myös == * Mercosur == Aiheesta muualla == *CEFTA unofficial website (outdated) *Original CEFTA Treaty *Preamble of the CEFTA Agreement Amendment of and Accession to the Central European Free Trade Agreement (CEFTA 2006 Agreement) Luokka:Kansainväliset talousjärjestöt Luokka:Kauppaliitot
Tuplajäät

Tuplajäät on jäähalliyhtiö jolla on kaksi jäähallia. Jäähallit sijaitsevat Siilinjärven Toivalassa, sekä Kuopion Lippumäessä. Molemmissa halleissa on nimensä mukaisesti kaksi koko ajan käytössä olevaa kaukaloa. Halleissa voi harrastaa varauksen mukaan jääkiekkoa, taitoluistelua, kaukalopalloa ja curlingia. Molemmissa halleissa on kahvila-ravintolatilat, kokoustilat ja kuntosalit. Tuplajäillä voi harrastaa jääurheilua ympäri vuoden. == Lähteet == *Tuplajäiden kotisivu Luokka:Suomen jäähallit Luokka:Siilinjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Siilinjärven urheilu