EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Puer natus in Bethlehem

”Puer natus in Bethlehem – Piltin synnytt’ Betlehem” on yksi vanhoista, myös Suomessa käytetyistä joulu- ja loppiaisvirsistä. Se on tullut tunnetuksi jo Jacobus Finnon virsikirjassa, jossa se oli sekakielisenä suomeksi ja latinaksi. Se on alkuaan 10-säkeistöinen latinankielinen joululaulu 1300-luvulta, ja sitä on laulettu eri puolilla Eurooppaa osin kansan- osin latinankielisenä monissa eri muodoissa ja säkeistömäärältään erilaisina. Sitä lienee käytetty ennen muuta jouluseimihartauksissa. Sekakielisiä muotoja on laulettu siten, että kuoro on laulanut latinankieliset ja seurakunta kansankieliset osat. Se oli myös Piae Cantiones kokoelmassa 1583 ja Suomen vuoden 1701 virsikirjassa myös latinaksi. Suomessa se jäi pois virsikirjasta 1800-luvulla, se ei ollut enää vuoden 1886 virsikirjassa. "Puer natus" -laulun asemasta jouluvirsien joukossa kertoo sekin, että oululaisessa Tiernapoikanäytelmässä on lukuisia lainauksia tästä virrestä. Tiernapojat laulavat: ”Piltin synnytti Petlehem ja Petlehem, josta iloitsee koko Jerusalem”. Tässä ”piltti” tarkoittaa vastasyntynyttä Jeesus-lasta. Virren sävelmä on ilmestynyt painettuna Böömissä 1553, mutta se on säilynyt vanhempina käsikirjoituksina, kuten tekstikin, johon se on aina liittynyt. Tosin sitä on laulettu myös muilla sävelmillä. Laulusta on useita erilaisia suomennoksia, esimerkiksi * Vuoden 1701 virsikirja virsi 139 ** Puer natus in Bethlehem, Bethlehem, Unde gaudet Jerusalem, Halle Halleluja (latinaksi) ** Piltin synnytt' Betlehem,/ Betlehem,/ Jost' ihastui Jerusalem,/ Halle Halleluja (suomeksi) ** Pver natus in Betlehem, Unde gaudet Jerusalem, Halleluja./ Piltin synnytt' Betlehem, Jost' ihastui Jerusalem, Haleluia (sekakielinen muoto), * Piae Cantiones Vanhoja kirkko- ja kuorolaluja ** Synnytti piltin Beetlehem, Beetlehem./ Siis riemuitkoon Jerusalem. Halleluja, Halleluja (suom. Samppa Asunta) * Hengellisiä lauluja ja virsiä 37 ** Kas kirkas tähti taivaaltaan, Halleluja, Viisaille koitti itämaan. Halleluja, halleluja! (suom. Per Boreman 1944, säv. Rudolf Lagi 1866) * Siionin virret 193 ** Beetlehemin piltti vain /piltti vain/ Riemuni on autuain. / Aamen, halleluja! (suom. Jaakko Haavio 1971 säv. keskiaikaisen sävelmän toisinto Etelä-Pohjanmaalta) * Laula, kaikki maa 12 ** On kirkas tähti taivaalla,/halleluja./Se johti idän viisaita,/halleluja, halleluja. * Ruotsin kirkon virsikirja 130 ** Taivaalla tähti välkehti,/ se välkehti/viisaiden miesten riemuksi./Halleluja! Halleluja! (suom. Pekka Kivekäs 1996) * Cantemus 52 ** Synnytti Pojan Betlehem, halleluja,/siis riemuitsee Jerusalen/ halleluja, halleluja (latinankielisen tekstin, laulu 51, pohjalta Kaisu Vuolio) == Lähteet == Luokka:Jouluvirret Luokka:Suomenkieliset jouluvirret Luokka:Piae Cantiones
Uchon

Uchon on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee noin 21 kilometriä Autunin kaupungista etelään. Kunta sijaitsee korkealla Morvanin massiivilla. Kunnan alueella on 684 metriä korkea huippu Signal d’Uchon. Vuorella on useita erilaisia luonnon muovaamia graniittikiä, joita kutsutaan nimellä Rochers du Carnaval. Vuorelle rakennettiin 1000-luvulla linna Château d'Uchon, josta hallittiin ympäröivää laaksoa. Linna paloi vuonna 1364 ja on nykyään raunioitunut. Linnan pihaan on rakennettu kesäteatteri Theatre de verdure. Linnan vanha kappeli on kunnostettu kunnan kirkoksi 1300-luvulla. Kirkossa on Pyhän Sebastianuksen pyhäkkö. Kirkko oli pyhiinvaellusten kohteena ihmisille, jotka hakivat suojaa ruttoa vastaan. Kirkko kävi liian pieneksi ja sen läheisyyteen rakennettiin oratorio Belle-Croix d'Uchon, missä voitiin pitää ulkoilmamessuja. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). Tiedosto:Panorama_Morvan.jpg|pienoiskuva|Näkymä ympäröivään laaksoon Tiedosto:Uchon - Theatre de verdure 2.jpg|Kesäteatteri Tiedosto:Uchon_- _Chapelle.jpg|Uchonin kirkko Tiedosto:Uchon_-_Oratoire.jpg|Belle-Croix’n oratorio == Urheilu == Vuonna 2021 Ranskan ympäriajon 7. etappi kulki Signal d’Uchonin kautta, missä oli mäkikirimaali. Tiedosto:Avant Passage 7e Étape Tour France 2021 - Route D228 - Uchon (FR71) - 2021-07-02 - 2.jpg|Mäkikirimaali Tiedosto:7e Étape Tour France 2021 - Route D228 - Uchon (FR71) - 2021-07-02 - 25.jpg|7. etappi käynnissä == Tunnettuja kuntalaisia == *Louis Charlot (1878-1951), taidemaalari, haudattu kunnan hautausmaalle ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saône-et-Loiren kunnat
Marie-Georges Picquart

Marie-Georges Picquart (6. syyskuuta 1854 Strasbourg – 19. tammikuuta 1914 Amiens) oli ranskalainen upseeri, joka tuli tunnetuksi Dreyfusin tapauksen yhteydessä. Toimiessaan armeijan tiedustelutoimiston päällikkönä Picquart sai selville, että kapteeni Alfred Dreyfus oli tuomittu vakoilusta väärin perustein. Picquart pääsi Saint-Cyrin sotilaskouluun vuonna 1872 ja valmistui sieltä vuonna 1874. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1880. Vuonna 1883 Picquart työskenteli pääesikunnan toisessa toimistossa. Kiinan–Ranskan sodassa hän kunnostautui Annamin ja Tonkinin taistelussa ja nimitettiin pataljoonankomentajaksi vuonna 1887. Tämän jälkeen Picquart toimi Ranskan sotakorkeakoulussa topografian professorina vuonna 1890. Picquart nimitettiin armeijan tiedustelutoimiston päälliköksi 22. kesäkuuta 1895. Hän seurasi tässä tehtävässä eversti Sandherria. Vuonna 1896 Picquart tuli tutkimustensa perusteella siihen johtopäätökseen, että Dreyfusin tapauksen vakooja ei ollutkaan kapteeni Alfred Dreyfus, vaan majuri Marie Charles Ferdinand Walsin- Esterházy. Tämä raivostutti hänen esimiehensä. Tammikuussa 1897 Picquart sai siirron Tunisiaan muihin tehtäviin. Hän joutui tutkintokomitean eteen seuraavana vuonna ja erotettiin törkeän palvelusrikoksen vuoksi. Erottaminen vahvistettiin Ranskan presidentin päätöksellä 26. helmikuuta 1898. Picquart oli vangittuna useita kuukausia ja joutui vielä Pariisin sotaoikeuteen. Erottamisensa jälkeen Picquart työskenteli toimittajana, erityisesti Georges Clemenceaun L'Aurore-sanomalehdessä. Kassaatiotuomioistuin keskeytti Dreyfusin uuden oikeudenkäynnin Rennesissä heinäkuussa 1906. Samalla myös Picquartin erottaminen mitätöitiin ja hän palasi armeijan palvelukseen. Ranskan edustajainhuone ylensi Picquartin prikaatikenraaliksi ja hänet nimitettiin divisioonan komentajaksi saman vuoden syyskuussa. Vuosina 1906–1909 kenraalimajurin arvon saanut Picquart toimi Clemenceaun hallituksen sotaministerinä. Hän tapasi Alfred Dreyfusin 15. kesäkuuta 1907, ja joutui kertomaan Dreyfusille, ettei tätä voitaisi ylentää hänen palvelusvuosien edellyttämään arvoon. Pettynyt Dreyfus erosi pian tämän jälkeen armeijan palveluksesta. Syksyllä 1909 Picquartista tuli Ranskan 2. armeijakunnan komentaja. Picquart kuoli Amiensissa 19. tammikuuta 1914 pudottuaan hevosen selästä. Ranskan valtio kustansi hänen hautajaisensa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet Luokka:Ranskan ministerit
Dudeismi

Dudeismi on uskonto ja elämäntyyli, joka perustuu taolaisuuteen sekä elokuvan Big Lebowski (1998) päähenkilöön The Dudeen. == Filosofia == Dudeismin uskomusjärjestelmä on käytännössä modernisoitu muoto taolaisuudesta, josta on riisuttu kaikki sen metafyysiset ja lääketieteelliset opit. Dudeismi kannattaa ja rohkaisee “kulkeutumaan virran mukana”, “pysymään viileänä” ja “ottamaan rennosti” elämän vaikeuksien edessä, uskoen että tämä on ainoa tapa elää sopusoinnussa sisäisen luontomme ja muiden ihmisten kanssa tapahtuvien haasteiden kanssa. Se pyrkii myös lievittämään riittämättömyyden tunteita, jotka nousevat esiin yhteiskunnissa, jotka korostavat suuresti saavutuksia ja henkilökohtaista omaisuutta. Tämän seurauksena yksinkertaiset arjen ilot, kuten kylpeminen, keilaaminen ja ystävien kanssa hengailu, nähdään paljon parempina kuin varallisuuden kertyminen ja rahan käyttäminen keinona saavuttaa onnellisuus ja henkinen täyttymys. Kuten Dude itse sanoo elokuvassa: “the dude abides”, mikä käytännössä tarkoittaa sitä, että pitäisi rentoutua, nauttia elämän yksinkertaisista nautinnoista, olla yleisesti suvaitsevainen muita kohtaan, säilyttää tasapaino vastoinkäymisten edessä ja kannustaa muita tekemään samoin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dudeism.com Luokka:Parodiauskonnot Luokka:Taolaisuus populaarikulttuurissa
SS American Legion

S/S American Legion oli matkustajakäyttöön rakennettu, vuonna 1921 United States Lines -yhtiölle valmistunut höyryturbiinilaiva. Alus oli vuoteen 1939 palvellut kaupallisessa liikenteessä lähinnä Yhdysvaltain ja Etelä-Amerikan välillä. Toisen maailmansodan sytyttyä syksyllä 1939 alus otettiin sotilaskäyttöön, ja se palveli koko sota-ajan Yhdysvaltain laivaston kuljetustehtävissä niin Atlantin kuin Tyynenmeren sotanäyttämöillä. ==American Legion sotapakolaisten kuljettajana Petsamosta== Suomalaisittain merkittävän vierailun American Legion teki välirauhanaikaiseen Petsamoon ja sen satamaan Liinahamariin. Se saapui satamaan 5. elokuuta noutamaan Pohjoismaissa olleita Yhdysvaltain kansalaisia ja eräitä muita sotapakolaisia. Petsamo oli tähän aikaan ainoa paikka koko Pohjois-Euroopassa, josta oli yhteys Amerikkaan.Uola 2012, s. 224 Salailuyrityksistä huolimatta aluksen vierailu Petsamossa herätti suurta huomiota. Laiva oli Petsamossa redillä kaksi viikkoa ja lähti 16. elokuuta 1940. Kun laiva lähti, laivassa oli 870 matkustajaa, vaikka tilaa matkustajille oli vain 772. Huomattava joukko halukkaita jäi Petsamoon odottamaan muuta laivakuljetusta. Tunnetuimpia laivan matkustajia oli ylipäällikkö marsalkka Mannerheimin turvakirjalla matkustaneet Norjan kuningasperheen jäsenet eli kruununprinsessa Märtha, prinsessat Ranghild ja Astrid sekä myöhempi kuningas Harald. Muita matkustajia olivat mm. pianisti Victor Borge, Yhdysvaltain Norjan-lähettiläs sekä useita latinalaisen Amerikan diplomaatteja. Muita matkustajia tuli juuri neuvostomiehityksen kokeneista Baltian maista. Salamatkustajana oli 17-vuotias australiansuomalainen Leone Aino Hirmukallio, joka jäi kiinni laivan saavuttua New Yorkiin.Uola 2012, s. 224-226 Yhdysvaltain hallitus ei sallinut tuoda tyhjässä laivassa Petsamoon suomalaisten pyynnöistä huolimatta hyvin tarpeellista bensiiniä maansa puolueettomuuslakiin eli Neutrality Act vedoten. Amerikkalaiset veivät paluumatkallaan kaksi ruotsalaista Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntakanuunaa, joita käytettiin sittemmin mallina omalle vastaavalle sotatarviketuotannolle. Laivan saapuminen 28. elokuuta New Yorkiin oli todellinen mediatapahtuma, olihan matkassa Norjan kuningasperheen jäseniä, jotka tulivat Yhdysvaltain presidentin vieraaksi. Suomalainen salamatkustaja Hirmukallio oli myös seurannan kohteena. Laivalla oli mukana amerikansuomalainen toimittaja Lily Leino, joka kirjoitti matkasta Eeva- lehteen. https://digi.kansalliskirjasto.fi/aikakausi/binding/756340?term=Legion&term;=Lily%20Leino&page;=1 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== America
Bard-le-Régulier

Bard-le-Régulier on kunta Ranskassa Côte-d’Orin departementissa Bourgogne- Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Beaunen kaupungista länteen. Neversin kreivi perusti tänne luostarin 1100-luvulla. Luostarista on enää jäljellä Saint-Jean-l’Évangélisten kirkko, joka on rakennettu 1100- ja 1300-lukujen välisenä aikana. Kirkon erikoisuus on sen romaaninen kahdeksankulmainen kellotorni. Kirkko on kuulunut historiallisten monumenttien luetteloon vuodesta 1907 lähtien. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Axel Wilhelm Toivola

Axel Wilhelm Toivola (15. marraskuuta 1894 Helsinki – 5. tammikuuta 1938) oli punaupseeri, joka taisteli Suomen ja Venäjän sisällissodissa. Hän toimi Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun poliittisten aineiden opettajana vuosina 1922–1933. Hän suoritti sotilaspoliittisen akatemian ja toimi sotakorkeakoulun topografian ja strategian opettajana vuosina 1930–1931. Hän toimitti oppikirjan Poliittinen työ puna-armeijassa sodan aikana, joka julkaistiin vuonna 1931. Vuonna 1933 Toivola siirtyi Karjalan erillisen jääkäriprikaatin tykistön komentajaksi. Lisäksi hän toimi prikaatin esikunnan poliittisen osaston päällikkönä ja prikaatin komentajan poliittisena apulaisena eli prikaatinkomissaarina vuosina 1933–1935. Toivola erotettiin puna-armeijasta ja kommunistisesta puolueesta syksyllä 1935, vangittiin Petroskoissa 29. tammikuuta 1937 ja lähetettiin Leningradin tutkintavankilaan. Hänet tuomittiin kuolemaan Leningradin sotilaspiirin sotatribunaalissa 26.–27. syyskuuta 1937 ja ammuttiin 5. tammikuuta 1938. Toivola haudattiin muiden teloitettujen kanssa Levassovaan. == Lähteet == Luokka:Punaupseerit Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Scott Reeves

Gregory Scott Reeves (s. 16. toukokuuta 1966 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Reeves tunnetaan muun muassa saippuasarjasta Tunteita ja tuoksuja, jossa hän on esittänyt Ryan McNeiliä. Reeves on näytellyt myös Steven Webberiä General Hospitalissa ja Noel Laughlinia Nashville-sarjassa. Filmirooleja hänellä on ollut esimerkiksi elokuvissa Friday the 13th. Part VIII – Jason Manhattanilla (1989) ja Vaaran joki (Edge of Honor, 1991). Reevesin aviopuoliso on Päivien viemää -sarjassa esiintynyt näyttelijä Melissa Reeves (o.s. Brennan). Pari meni naimisiin vuonna 1990. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ron Jones (pikajuoksija)

Ronald ”Ron” Jones (19. elokuuta 1934 Aberdare – 30. joulukuuta 2021 Cambridge) oli brittiläinen pikajuoksija. Jones voitti 4×100 metrin viestissä EM-pronssia Belgradissa 1962 ja Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa pronssia samana vuonna. Hän kilpaili myös muun muassa kesäolympialaisissa vuosina 1964 ja 1968. 100 metrin ennätysaikansa 10,42 sekuntia Jones juoksi vuonna 1968. Kilpauransa jälkeen Jones työskenteli jalkapalloseurojen johtotehtävissä. Hän kuoli 87-vuotiaana 30. joulukuuta 2021.Olympediahttps://www.bbc.com/sport/wales/59831045https://welsh-sports- hall-of-fame.wales/roll-of-honour-athletics-great-ron-jones-dies/ == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Sosialistisk Ungdom

Socialistisk Ungdom (suom. Sosialistinen Nuoriso; lyh. SU) on vuonna 1975 perustettu norjalainen poliittinen nuorisojärjestö. Sen emopuolue on sosialistinen vasemmistopuolue. ==Historia== SU perustettiin samana vuonna kuin emopuolueensa sosialistinen vasemmistopuolue, 1975. ==Politiikka== SU on vasemmistolainen järjestö ja kannattaa muun muassa sosialismia, feminismiä ja antirasismia. SU tavoittelee kuuden tunnin työpäivää, terveydenhuollon yksityistämisten perumista, Equinorin siirtymistä kokonaan Norjan valtion omistukseen, alle 16-vuotiaiden ympärileikkauksen kieltämistä, edullisempaa joukkoliikennettä sekä Pohjois-Norjan rannikon öljyvarojen käyttämättä jättämistä. Vuodesta 2018 kaikki SU:n tapahtumat ovat olleet tarjoiluiltaan lihattomia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Järjestön kotisivut Luokka:Norjalaiset poliittiset nuorisojärjestöt
Monica Mæland

Monica Mæland (s. 6. helmikuuta 1968 Bergen) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Solbergin hallituksessa elinkeino- (2013–18), kunta- (2018–20) ja oikeusministerinä (2020–21). Sitä ennen hän toimi kunnanhallituksen puheenjohtajana Bergenissä. Koulutukseltaan hän on juristi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Monica Mæland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla Luokka:Norjan oikeusministerit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blanot (Côte-d'Or)

Blanot on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 60 kilometriä Beaunen kaupungista länteen. pienoiskuva|vasen|Blanotin aarre Dijonin arkeologisessa museossa Kunnan keskustassa oleva Saint Andochelle ja Saint Thyrselle omistettu seurakuntakirkko on todennäköisesti peräisin 1100-luvulta. Kirkossa tapahtui ihme vuonna 1331 pääsiäismessun aikana. Ehtoollisen aikana öylätti putosi ojennettaessa alla pidettävän liinan päälle muuttuen vereksi. Tämä kangastapala on säilötty lasipulloon, jota säilytetään kirkon sakastissa pyhäinjäännöksenä. Kunnan alueelta löytyi niin kutsuttu Blanotin aarre 1980-luvun alussa. Aarre oli runsas määrä pronssikautisia käyttöesineitä ja naisten koruja. Esineet ovat nähtävissä Dijonin arkeologisessa museossa. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côte-d’Orin kunnat
Blanot

Blanot voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Blanot, kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa * Blanot, kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa
Tutkinto-Yuan

Tutkinto-Yuan () on Kiinan tasavallan eli Taiwanin valtiollinen virasto, jonka vastuulla on virkamiesten vaadittavan koulutustason varmistaminen. Virasto myös asettaa pätevyysvaatimuksen kaikille valtion virkamiehille. Syy Tutkinto- Yuanin perustamiseen ja olemassaoloon on se, että Taiwanin perustuslaki vaatii virkamiesten nimittämistä avoimesti pätevien virkamiesten keskuudesta. Perustuslaki kieltää yksiselitteisesti nimittämästä virkaan sellaista henkilöä, jolla ei ole muodollista pätevyyttä. == Historia == Kiinassa on Tang-dynastian ajoilta lähtien ollut jonkinlainen koe tai virallinen tutkintovaatimus virkamiehiksi pyrkiville henkilöille. Perinteisesti kokeeseen on liittynyt Kungfutsen kirjoituksien ulkoa opiskelua. Myös muita klassikoiden opiskelu oli pakollista. Kokeen tarkoitus ainakin teoriassa oli se, että yhteiskunnan kannalta tärkeät virat menivät päteville virkamiehille riippumatta näiden sosioekonomisista lähtökohdista. Käytännössä kuitenkin vain virkamiesten ja muuten ylemmän sosiaaliluokan lapsilla oli mahdollisuudet opiskella kokeeseen. Köyhempien perheiden lapset tarvitsivat usein rikkaan sponsorin. Nykymuotoinen Tutkinto-Yuan on yksi Taiwanin viidestä Yuanista, jotka liittyvät Sun Yat-senin ideaan Kiinan tasavallan hallinnosta, joka puolestaan perustuu laajennettuun ideaan vallan kolmijako-opista. Tämä vallan viisijako-oppi on Taiwanin hallinnon erityispiirre ja Taiwan on ainoa demokraattinen maa, jossa tätä sovelletaan. Virasto aloitti toimintansa 6. tammikuuta 1930. Samassa yhteydessä sen alaisuuteen perustettiin kaksi ministeriötä: virkamiesministeriö ja tutkintojen ministeriö. == Nykyään == Nykyään Tutkinto-Yuaniin kuuluu kahden alkuperäisen ministeriön lisäksi myös virkamiesten työsuojelusta, oikeusturvasta ja jatkuvasta oppimisesta vastaava komissio. Vuonna 2020 Tutkinto-Yuanin presidentiksi nimettiin Huang Jong-tsun, joka on aikaisemmin toiminut maansa opetusministerinä. Taiwanissa on käyty jonkin verran keskustelua sekä Tutkinto-Yuanin että Valvonta-Yuanin lakkauttamista. == Galleria == Tiedosto:Examination Yuan main gate 20110603.jpg|Tutkinto-Yuanin päämajan julkisivu == Lähteet == Luokka:Taiwanin politiikka Luokka:Valtion virastot
Shtetl

Shtetl () oli pieni markkinakaupunki Euroopassa, jonka väestöstä enemmistö tai suuri osa oli jiddišiä puhuvia aškenasijuutalaisia.Pearl, Chaim (toim.): Encyclopedia of Jewish Life & Thought, s. 441. Carta, 1996. Kylämäinen tai maalaiskaupunkimainenIllman, Karl-Johan & Harviainen, Tapani: Juutalaisten historia, s. 74. Gaudeamus, 1987. shtetl oli etenkin Itä-Euroopan juutalaisille tyypillinen asumismuoto, mutta vastaavia asutusyhteisöjä oli myös Keski-Euroopassa. Shtetlin yleistyminen liittyy Puolan vallan eläneiden juutalaisten asutusalueen huomattavaan laajenemiseen 1500-luvulla. Aatelisto sijoitti juutalaisia uusiin markkinakeskittymiiin, koska näillä oli tarvittavaa ammattitaitoa, eikä juutalaisista voinut tulla poliittisia kilpailijoita. Shtetlista muodostui Itä-Euroopan juutalaisten yleisin asumisyhteisö, jollainen se oli toiseen maailmansotaan asti. Suurin osa shtetl-yhteisöjen asukkaista kuoli holokaustissa.Shandler, Jeffrey: Shtetl. Teoksessa Patai, Raphael & Bar-Itzhak, Haya (toim.): Encyclopedia of Jewish Folklore and Traditions. M.E. Sharpe, 2013. Juutalainen asutus keskittyi etenkin keskustan markkinapaikan ympäristöön. Shtetlin ei-juutalainen väestönosa, joka harjoitti yleensä maataloutta, asui tyypillisesti kylän laitamilla lähellä viljelysmaitaan. Juutalainen ja ei-juutalainen väestö erottui selkeästi toisistaan, mutta he olivat myös tekemisissä keskenään. He esimerkiksi puhuivat eri kieliä, joskaan ei ollut tavatonta, että he osasivat jonkin verran toistensa kieliä. Heillä oli toisistaan negatiivisia stereotypioita, mutta he muodostivat myös naapuruussuhteita. Shtetlin juutalaisten ja ei-juutalaisten asukkaiden välinen suhde oli monimutkainen. Shtetlin juutalaiset harjoittivat monipuolisesti erilaisia ammatteja. Rakennuksista suurin osa oli puisia. Juutalaisten määrittelemä shtetl erosi esimerkiksi kylästä, josta he käyttivät nimitystä dorf: shtetlissa oli vähimmäisedellytykset juutalaisyhteisön elämäntapaan, eli muun muassa ainakin yksi synagoga, hautausmaa ja kouluja. Shtetlin juutalaisilla oli eläväinen kansanperinne, mikä heijastuu jiddišin kielessä. Shtetlilla onkin ollut symbolinen merkitys aidon juutalaisen kansanperinteen keskittymänä. Maine muodostui 1800-luvulla, kun Länsi-Euroopassa alkunsa saanut juutalaisten uudistusmielinen valistusliike haskala saavutti Itä-Euroopan juutalaiset: shtetl edusti sen rinnalla perinteistä juutalaista elämäntapaa. Holokaustin jälkeen shtetl on liitetty myös sen uhrien muistoon.Shandler, Jeffrey: Shtetl. Teoksessa Patai, Raphael & Bar-Itzhak, Haya (toim.): Encyclopedia of Jewish Folklore and Traditions. M.E. Sharpe, 2013. == Kuvia == Tiedosto:Яўрэйская сям'я 1909 г..JPG|Puolanjuutalainen perhe kuvattuna vuonna 1909. Tiedosto:Lakhva1926.jpg|Puolalainen shtetl vuonna 1926. Tiedosto:KLEZPO.png|Klezmer-muusikoita häissä Ukrainassa 1920-luvulla. Tiedosto:С. Юдовин. Витебск. 1926 г..jpg|Solomon Yudovinin teos vuodelta 1926. == Lähteet == Luokka:Juutalainen kulttuuri Luokka:Asutut paikat
Edward Whymper

Edward Whymper (27. huhtikuuta 1840 Lontoo – 16. syyskuuta 1911 Chamonix, Ranska) oli englantilainen vuorikiipeilijä ja tutkimusmatkailija. Hänet muistetaan ensimmäisestä noususta Matterhornille ja useille muille huipuille Alpeilla, Andeilla ja Kalliovuorilla. Hän oli myös merkittävä Grönlannin tutkimusmatkailija. ==Elämä== Whymper kouluttautui puunveistäjäksi, mutta sai jo varhain mainetta vuorikiipeilijänä, mikä sai hänet suuntaamaan taitonsa tähän toimeen. Vuonna 1861 hän kiipesi Mont Pelvoux'n huipulle, jota tähän asti pidettiin Ranskan Alppien korkeimpana huippuna, mutta sieltä hän löysi vielä korkeamman Barre des Écrinsin, jonka huipulle hän kiipesi vuonna 1864. Vuonna 1865 hän saavutti Matterhornin huipun, jota siihen asti oltiin pidetty mahdottomana nousta. Matkan aikana neljä hänen kiipeilijätoveriaan kuoli. Vuosina 1867 ja 1872 Whymper matkusti Luoteis-Grönlannin sisäosiin, joita kukaan eurooppalainen ei ollut vielä tutkinut, ja toi sieltä arvokkaita fossiilikokoelmia, jotka hän antoi British Museumille. Vuosina 1879-1880 hän kiipesi Ecuadorin Andeilla ja nousi useille sen korkeimmille huipuille ensimmäisenä; Chimborazolle, Cotopaxille, Sincholagualle, Antisanalle, Cayambelle ja Cotacachille, ja toi sieltä Englantiin merkittäviä eläintieteellisiä kokoelmia. Hän kuvaili uskaliaita matkojaan teoksissa Scrambles among the Alps in the Years 1860-69 (1871) ja Travels among the Great Andes of the Equator (1892), joista jälkimmäisestä hän sai kuninkaallisen maantieteellisen seuran palkinnon erityisesti sen vuoristotautia koskevista havainnoista. Vuosina 1901-1905 hän teki tutkimusretken Kanadan Kalliovuorille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset vuorikiipeilijät Luokka:Englantilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Timo Lemponen

Timo Lemponen (s. 23. huhtikuuta 1968 Pattijoki) on suomalainen pesäpalloilija. Lemponen pelasi Superpesiksessä kaudet 1994–1995, kaudet 1997–2007 sekä kausilla 2010, 2013 ja 2016. Hän edusti koko Superpesis-uransa kasvattajaseuraansa Pattijoen Urheilijoita. Lemponen saavutti pelaajaurallaan kaksi SM-hopeaa kaudella 2002 ja kaudella 2006 sekä yhden SM-pronssin kaudella 2001. Lemponen pelasi urallaan 349 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi 26 kunnaria ja 267 tavallista juoksua, toi 152 juoksua ja keräsi 1 083 kärkilyöntiä. Lemponen pelasi urallaan 77 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 44 tavallista juoksua, toi 21 juoksua ja keräsi 173 kärkilyöntipistettä. Lemponen pelasi urallaan 25 Superpesiksen alemman loppusarjan ottelua. Näissä hän löi 12 tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 90 kärkilyöntipistettä. https://www.pesis.fi/wp-content/uploads/2021/01/Lemponen-Timo.xlsx == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teledifusão de Macau

Teledifusão de Macau (, lyh. TDM) on Macaon yleisradioyhtiö. Ohjelmaa lähetetään kantoninkiinaksi, portugaliksi ja englanniksi. Kanava aloitti toimintansa vuonna 1984. Tuohon asti Macao oli varsin riippuvainen Hongkongin mediasta. TDM:n suurin yksittäinen osakkeenomistaja on Macaon hallitus. Yhtiön hallituksen jäsenet nimeää Macaon hallintojohtaja. Yhtiön puheenjohtajana toimii Ma Iao Hang. Alkuvuodesta 2021 yhtiötä syytettiin kommunistisen puolueen mielistelystä, kun sen toimittajia kiellettiin kirjoittamasta mitään negatiivista Hongkongiin suunnitelluista vaalilain muutoksista. Yhtiön johto kiisti väitteet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * TDM:n YouTube-kanava Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Macaolaiset viestimet
Hugo Jalmari Linna

Hugo Jalmari Linna (7. lokakuuta 1880 Lempäälä – 6. tammikuuta 1937 Tampere) oli suomalainen agronomi ja toimittaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899H. J. Linna, Aamulehti, 08.01.1937, nro 6, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotAgronomi H. J. Linna kuollut, Helsingin Sanomat, 08.01.1937, nro 6, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Hugo Linnan vanhemmat olivat suutari, torppari Kustaa Linna ja Karoliina Selenius. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1899 ja valmistui agronomiksi 1905 Mustialan maanviljelys- ja meijeriopistosta. Linna oli ylioppilaaksi päästyään ollut valtionrautateiden palveluksessa mutta hänen täytyi erota sieltä 1903 asevelvollisuuskutsuntaselkkausten vuoksi ja siirtyä maatalouden piiriin. Linna oli opettajana Elisenvaaran maanviljelyskoulussa 1905 ja Vakkasuomen maanviljelyskoulussa 1906–1908, Oulun läänin talousseuran maatalouskonsulenttina 1908–1910, Itä-Hämeen kansanopiston opettajana 1910–1912 sekä 1912–1918 Uudenmaan läänin maanviljelysseuran sihteerinä ja Uudenmaan itäisen piirin virkatalojen tarkastajan apulaisena. Linna oli 1918–1920 osuuskunta Etelä-Suomen Karjakeskuksen toisena johtajana ja vuodesta 1920 alkaen valtion asutustarkastajana. Linna toimi myös Osuuskunta Maantuotteen konttorin johtajana Lahdessa, oli kunnan virkamiehenä Hartolassa, Hyvinkään Telefooni Oy:n johtokunnan puheenjohtajana ja Lahden kaupunginvaltuuston jäsenenä. Vuodesta 1926 alkaen Linna oli maataloustoimittajana tamperelaisessa Aamulehdessä. Hän käytti tällöin kirjoituksissaan nimimerkkiä Hara. Linna teki opinto- ja tutustumismatkoja Skandinavian maihin ja Saksaan ja hän oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton johtokunnan jäsen ja Tampereen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja. Linna oli mukana suomalaisen puolueen ja kokoomuspuolueen järjestötoiminnassa. Hän oli myös Tampereen Hiihtoseuran puheenjohtajana. Linna sai aivohalvauskohtauksen työnsä ääressä 5. tammikuuta 1937 ja hän kuoli seuraavana päivänä sairaalassa. Hugo Linna oli naimisissa vuodesta 1909 pankinkamreeri Jenny Alina Lindellin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Muni maailmani, muni

Muni maailmani, muni on Matti Ijäksen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1979. Elokuva on lastenelokuva, jossa Einari pitää lemmikkinään Römppänen-nimista kanaa. Eräänä päivänä kana munii munan ja Einari haaveilee, että munan avulla saataisiin tehtyä lettutaikina. Kana alkaa kuitenkin hautoa munaa ja Einari rientää kertomaan asiasta vaarilleen. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * Elokuva voitti Tampereen elokuvajuhlilla vuonna 1980 erikoispalkinnon. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 1979 suomalaiset elokuvat Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat
Siiri Perälä

Siiri Perälä (1. kesäkuuta 1993 Jämsä – 5. tammikuuta 2022) oli suomalainen futsalpelaaja, joka edusti urallaan Kampuksen Dynamoa ja Golden Futsal Teamia. Hän pelasi Naisten Futsal-Liigassa vuosina 2017–2021 ja voitti SM-kultaa 2019 sekä SM-pronssia 2021. Perälä pelasi viisi ottelua Suomen naisten futsalmaajoukkueessa vuosina 2019–2020. Perälä pelasi myös jalkapalloa Naisten Ykkösessä, Kakkosessa ja Kolmosessa vuosina 2014–2019 edustaen Jyväskylän Pallokerhoa ja FC Espoota. Perälä sairastui imusolmukesyöpään keväällä 2020 ja kuoli tammikuussa 2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Siiri Perälä Suomen Palloliiton tulospalvelussa Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Prosessio

Prosessio () tarkoittaa juhlakulkuetta. Erityisesti kirkollista juhlakulkuetta kutsutaan prosessioksi. Kirkollisen kulkueen edessä kannettavaa ristiä taas kutsutaan prosessioristiksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristilliset juhlapäivät
Pyhän Joosefin yliopisto

Pyhän Joosefin yliopisto (, , lyh. USJ) on macaolainen yliopisto. Se on yksityinen ja katolilainen yliopisto, jonka pääkampus sijaitsee Ilha Verden kaupunginosassa Macaolla. Yliopisto on perustettu vuonna 1996 ja sen perustajat olivat Portugalin katolinen yliopisto ja Macaon katolilainen hiippakunta. Vuonna 2020 yliopiston rehtoriksi valittiin Stephen Morgan. USJ kuuluu kuusi tiedekuntaa: * Humanististen tieteiden tiedekunta * Kauppa- ja oikeustieteellinen tiedekunta * Teologinen ja filosofinen tiedekunta * Yhteiskunta- ja kasvatustieteellinen tiedekunta * Tietotekniikan ja tekniikan instituutti * Ympäristö- ja luonnontieteellinen instituutti == Lähteet == Luokka:Macaon yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Katoliset yliopistot
Vesijärvenkadun sähkölaitos

Vesijärvenkadun sähkölaitos tai Lahden sähkölaitos on Valter Jungin ja Emil Fabritiuksen suunnittelema, vuonna 1908 valmistunut, Lahdessa Vesijärvenkadulla sijaitseva rakennus. Lahden kaupungin sähkölaitoksen toiminta alkoi jo vuonna 1907, ja vuotta myöhemmin rakennettu sähkölaitos oli kaupungin ensimmäinen julkinen rakennuskohde. Teknisestä toteutuksesta vastasivat helsinkiläinen diplomi-insinööri Bernhard Wuolle ja Insinööritoimisto Zitting & Co. Vanha sähkölaitos edustaa jugend-tyylisuuntaa. Rakennuksen alkuperäisestä käyttötarkoituksesta viestivät salamakuviot julkisivussa. == Lähteet == Luokka:Lahden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Keski-Lahti
Kastellet (Kööpenhamina)

Kastellet on Kööpenhaminan keskustassa sijaitseva 1600-luvulla rakennettu sitadelli-linnoitus. Kastellet on yleisölle osin avoin turistinähtävyys, mutta se on yhä virallisesti sotilasaluetta, ja sinne on sijoitettu muun muassa Tanskan puolustusvoimien hallintoa. Kristian IV määräsi linnoituksen rakentamisen vuonna 1626 ja vuonna 1661 arkkitehti Henrik Ryse teki suunnitelman vanhemman linnoituksen päivittämiseksi moderniksi sitadelliksi. Rysen tarkoituksena oli rakentaa sitadelliin myös linna ja kirkko. Linnaa ei kuitenkaan koskaan rakennettu ja kirkkosuunnitelmakin korvattiin myöhemmin toisella. Nykyinen kirkko rakennettiin vuonna 1704. Kastelletin kirkon yhteydessä on toiminut myös vankila vuodesta 1725 lähtien. Kirkon ja vankilan seinissä oli äänireikiä ja äänikanavia, joiden ansiosta vankilasta oli mahdollista seurata jumalanpalvelusta. Kuuluisia vankeja Kastelletissa ovat olleet muun muassa preussilainen lääkäri ja poliitikko Johann Struensee, ruotsalainen sotamarsalkka Magnus Stenbock ja englantilainen merirosvo ja kaappari John Norcross. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kööpenhaminan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Linnoitukset Luokka:Tanskan linnat
Macaonportugali

Macaonportugali () on portugalin kielen murre, jota puhutaan Macaolla. Kaupungin asukkaista noin kolme prosenttia puhuu portugalia äidinkielenään ja yhteensä noin seitsemän prosenttia koko kaupungin väestöstä osaa sujuvaa portugalia. Enemmistö macaolaisista puhuu kantoninkiinaa. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Erityispiirteitä == === Fonologia === Verrattuna standardiportugaliin macaonportugalissa tavunloppuinen jää usein ääntämättä: falar tai porque . Sanat, jotka loppuvat -em, äänetään Macaolla ilman nasaalista vokaalia: sem tai bem . === Kielioppi === Macaonportugalissa on mahdollista käyttää vain verbin kolmatta persoonaa ja oikeaa persoonaa ilmaistaan esimerkiksi pronominilla: Os meus pais fazia tudo isto (’minun vanhempani tekivät kaiken tämän’). === Sanasto === Macaonportugali Standardiportugali Suomi fula flor kukka chacha mulher velha vanha nainen sapeca dinheiro raha chuchumeco/-a fofoqueiro/-a juorukello parilau sorvete sorbetti Lähde: == Lähteet == Luokka:Macaon kielet Luokka:Portugalin murteet
Anglosaksinen mytologia

Anglosaksinen mytologia oli anglosaksien 400–600-luvuilla seuraama polyteistinen uskonto. Germaanit toivat uskonnon mukanaan 400-luvulla asuttaessaan Britannian. Anglosaksit eivät jättäneet jälkeensä kirjoitettuja lähteitä, ja heidän pakanauskonnostaan on jäljellä vain vähän todisteita. Tutkijat ovat käyttäneet lähteinään paikannimiä ja hautapaikkoja. == Uskonto == Anglosaksit uskoivat moniin jumaliin ja yliluonnollisiin voimiin. Tutkijat ovat paikannimistä ja riimuista päätelleet joidenkin heidän jumaltensa nimiä: Tiw, Ing, Woden, Thunor ja jumalatar Freo. Heillä ei luultavasti ollut papistoa, mutta paikannimien perusteella heillä oli kuitenkin julkisia pyhäköitä. He käyttivät taikakaluja ja -juomia, jalokiviä ja taikoja suojana pahoja henkiä ja sairauksia vastaan. Anglosaksien pakanauskontoon kuului myös myyttejä. Erään myytin mukaan anglosaksien kuningassuvut syntyivät jumalista polveutuneista hevosihmisistä, jotka johtivat Etelä-Englannin valloitusta. Hevosenlihan syömiselläkin saattoi olla anglosakseille uskonnollinen merkitys. Heidän hautausmenoistaan tiedetään, että vainajat joko tuhkattiin ja haudattiin uurnissa, tai haudattiin tuhkaamatta. Anglosaksit jättivät vainajille myös hautalahjoja: 400- ja 500-luvuilta peräisin olevista hautapaikoista on löydetty aarteita, vaatekappaleita, hevosia, aseita ja ruokaa. Eräs tunnettu, mahdollisesti pakanallinen veneeseen tehty hautaus sijaitsee Sutton Hoossa. Hauta on ajoitettu noin vuodelle 625. === Anglosaksien kääntyminen kristinuskoon === 500-luvun loppupuolella Roomasta ja Irlannista saapui Britanniaan lähetyssaarnaajia, jotka alkoivat käännyttää anglosaksihallitsijoita kristinuskoon. Irlantilaiset kristityt olivat käännytystyössään onnekkaampia, sillä anglosaksit tykästyivät luostarilaitokseen, jonka puolesta irlantilaiset puhuivat. Kristinuskoon kääntyminen saattoi olla hallitsijoille hyödyllistä siinä mielessä, että uusi uskonto toi mukanaan luku- ja kirjoitustaidon, jota anglosaksien kasvavat kuningaskunnat tarvitsivat lakien ja asiakirjojen kirjoittamista varten. 600-luvun aikana kristityt rakensivat Englantiin kirkkoja ja luostareita, ja monet anglosaksit kääntyivät kristinuskoon. Siirtymä pakanuudesta kristinuskoon ei ollut yksinkertainen, ja joskus kristityn hallitsijan jälkeen valtakunnan johtoon saattoi nousta pakanahallitsija. Toiset hallitsijat saattoivat puolestaan noudattaa sekaisin kristinuskoon ja pakanauskontoon kuuluneita tapoja. Toisaalta kirkko myös sulautti monia pakanatapoja omiin oppeihinsa. Lisäksi uskotaan, että monet Englannin ensimmäiset kirkot rakennettiin pakanallisille palvontapaikoille. == Lähteet == Luokka:Anglosaksit Luokka:Pakanuus
MacOS Monterey

macOS Monterey on macOS-käyttöjärjestelmän kahdeksastoista versio, joka julkistettiin 7. kesäkuuta 2021 WWDC 2021 -tapahtumassa. Virallisesti käyttöjärjestelmä ilmestyi 25. lokakuuta, josta lähtien sen on pystynyt päivittämään. Versio on nimetty Kalifornian rannikolla sijaitsevan Montereynlahden mukaan. == Lähteet == Luokka:MacOS Luokka:Vuoden 2021 ohjelmistot
Talvi-Erkki

Erik (Erkki, Eerikki) Henriksson Turpeinen eli Talvi-Erkki oli suomalainen Kivijärvellä 1800-luvulla elänyt rahanväärentäjä. Hän teki jo 15-vuotiaana kaupunkimatkoillaan varkauksia, ja hänestä kehittyi taitava rahanväärentäjä. Vuonna 1852 hän jäi ensimmäisen kerran kiinni väärän rahan levittämisestä ja sai 20 raippaparin rangaistuksen. 1850-luvulla Talvi-Erkki tuomittiin useita kertoja väärennyksistä, murroista ja ryöstelystä. Vuonna 1863 hänet tuomittiin sitten elinkautiseen pakkotyöhön Siperiaan, mutta hän onnistui karkaamaan ja palasi kävellen takaisin Suomeen. Talvi-Erkki eli sitten viranomaisia piileskellen Kivijärvellä, ja ollessaan kuolinvuoteellaan hän luovutti kirkkoherra Krankille yhden väärennysmuotin, jolla hän oli valmistanut 1850-luvulla vääriä 25 kopeekan kolikoita. Talvi-Erkin väärennysmuotti on nykyisin Kansallismuseon rahakammion kokoelmissa.Kansallismuseon Facebook- sivut 18.1.2016 Talvi-Erkki syntyi 1840-luvun alkupuolella Talviaisten talossa Kivijärven Kuivaniemen kylässä viisilapsisen perheen nuorimpana. Kertoman mukaan hän oppi kirjoitustaidon ja vääränrahan tekotaidon Kupari-nimiseltä mieheltä, joka majaili Talviaisten talossa Erkin lapsuus- ja nuoruusvuosina. Väärän rahan valmistamisen hän aloitti 16-vuotiaana, ja pian hän kierteli lähipitäjien taloissa muun muassa Pihtiputaalla ja Viitasaarella tekemässä väärää rahaa. Hän joutui ensimmäisen kerran pidätetyksi, kun eräs talollinen, jolle hän oli tehnyt väärää rahaa, ilmiantoi hänet.Talvi-Erkki maankuulu vääränrahantekijä osa I. Keskisuomalaiselle keräillyt ja kuvaillut Elsa Kotilainen, Keskisuomalainen, 20.2.1937, nro 41, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Talvi-Erkki maankuulu vääränrahantekijä osa II. Keskisuomalaiselle keräillyt ja kuvaillut Elsa Kotilainen, Keskisuomalainen, 27.2.1937, nro 47, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Talvi-Erkki maankuulu vääränrahantekijä osa III. Keskisuomalaiselle keräillyt ja kuvaillut Elsa Kotilainen, Keskisuomalainen, 6.3.1937, nro 53, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Talvi-Erkki karkotettiin kaksi kertaa Siperiaan, mutta hän onnistui pakenemaan sieltä takaisin Suomeen. Hän joutui kuitenkin piileskelemään viranomaisia. Hän ei enää myöskään tehnyt väärää rahaa, koska rahat olivat Erkin karkotusaikana muuttaneet muotoaan ja tulleet vaikeammin väärennättäviksi. Erkillä ei myöskään enää ollut työssä tarvittua näkökykyä ja käden tarkkuutta. Noin 7–8 vuotta Siperiasta paluunsa jälkeen Talvi-Erkki sairastui syöpään. Hän kuoli noin 60-vuotiaana Kivijärvellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Talvi-Erkki kivijärveläinen rahanväärentäjä, Sisä-Suomi, 9.11.1935, nro 260, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Talvi-Erkin kätköt. Merkillinen "aarrelöytö" Saarijärvellä, Suomen Kuvalehti, 2.1.1937, nro 1, s. 56, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * * Luokka:Suomalaiset rikolliset Luokka:Väärentäjät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan rikoshistoria Luokka:1840-luvulla syntyneet
Emu Field

Emu Field oli ydinkoealue Etelä-Australiassa. Alue tuli tunnetuksi etenkin Yhdistyneen kuningaskunnan tekemästä Operaatio Toteemi -sarjan ydinkokeista lokakuussa 1953, jotka toteutettiin ilmakehässä. Ilmakehässä tehtävät ydinkokeet kiellettiin vuonna 1963 yhteisellä ydinsulkusopimuksella. Alue sijaitsee hieman etelään Maralingan ydinkoealueelta.http://nuclearweaponarchive.org/Uk/UKTesting.html Viitattu 7.1.2022. Aluetta lähellä sijaitsee myös Woomeran koealue, jolta on muun ohella myös Britannian kehittelemiä raketteja laukaistu (kuten Black Knight sekä Blue Steel).https://www.nationalcoldwarexhibition.org/research/collections/blue- steel/ Viitattu 7.1.2022. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Australia Luokka:Ydinkokeet
We Are the Apocalypse

__NOTOC__ We Are the Apocalypse on black metal -yhtye Dark Funeralin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2022 levymerkillä Century Media Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Lord Ahriman - kitara * Heljarmadr - laulu * Chaq Mol - kitara * Jalomaah - rummut * Adra Melek - basso == Arvostelu == * Imperiumi: 8½/10Levyarvostelu: Dark Funeral - We Are The Apocalypse Viitattu 1.4.2022. * Inferno: * Kaaoszine: Dark Funeralin seitsemäs ”We Are the Apocalypse” on vahva näyttö veteraaniyhtyeen tilasta Viitattu 1.4.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Dark Funeralin albumit Luokka:Vuoden 2022 albumit
Birger Huhta

Birger Johannes Huhta (11. lokakuuta 1916 Kaarlela – 16. syyskuuta 2007 Kokkola) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen. Huhdan vanhemmat olivat Johan Erik Huhta ja Edla Elisabeth Karr-Räbb ja puoliso Solveig Remell. Huhta ryhtyi nahka-alalle heti kansakoulun jälkeen, työskennellen useita vuosia Kokkolan Krominahkatehdas -yhtiössä. Vuonna 1948 hän suoritti nahkateknikon tutkinnon Kööpenhaminassa ja oli sitten osakas ja työntekijä kahdessa eri nahkatehtaassa vuoteen 1956 asti. Hän perusti tuolloin oman käsineitä valmistavan tehtaan Kaarlelan Vitsariin. Käsineiden valmistusta siirrettiin jo 1960-luvulla osittain myös Portugaliin. Yritys, josta tuli osakeyhtiö Oy B. Huhta Ab vuonna 1978, oli Suomen johtavia käsinevalmistajia. Maastohiihtäjien erikoiskäsineille Huhta sai vuonna 1975 patentin Yhdysvalloissa, joka oli voimassa vuoteen 1993 asti. Huhta myös toimitti Suomea olympialaisissa edustaneille urheilijoille yrityksensä tuotteita. Hän oli aktiivinen paitsi yrityksensä markkinoinnissa ja tuotekehityksessä, myös alansa kansainvälisenä asiantuntijana, osallistuen muun muassa Suomen ja Neuvostoliiton välisiin kauppaneuvotteluihin. Huhta oli lisäksi osakas ja toimi jonkin aikaa johtajana turkistarhayhtiössä Karleby Mink, ja oli herkkusienien viljely- ja -jalostamoyrityksen omistajia. Kaarlelan kunnanhallituksen jäsen Huhta oli kymmenen vuotta, toimien myös kunnanhallituksen puheenjohtajana, ja kunnanvaltuuston jäsen 1964–1968 ja puheenjohtaja vuonna 1967. Teollisuusneuvoksen arvonimen Huhta sai vuonna 1969. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kaarlelan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Ahjon konepaja

Ahjon Konepaja Osakeyhtiö - Aktiebolaget Ahjo Mekaniska Verkstad oli Helsingin Siltasaaressa osoitteessa Hakaniemenkatu 4 – Näkinkuja 9–11 1920- ja 1930-luvuilla toiminut konepaja.Täydentäviä yhtiötietoja : Ahjon Konepaja Osakeyhtiö, Pörssitieto G. Kock Ahjo konepajayhtiö perustettiin vuonna 1919 ja se jatkoi 1918 perustetun yrityksen Ahjo Konetehdas J. L. Ilmonen toimintaa ostettuaan sen. Uuden yrityksen suurin omistaja oli Emissioniosakeyhtiö. Samalla paikalla oli aiemmin toiminut John von Julinin vuonna 1853 perustama konepaja, vuodesta 1871 Stenbergin konepaja sekä Nikolajeffin omistama, vuonna 1909 perustettu Konetehdas Alfa. Ahjon konepaja valmisti muun muassa höyrykattiloita, erilaisia kuljetus- ja siirtolaitteita, maatalous- ja nostokoneita, vene- ja maatalousmoottoreita, vanne- ja sirkkelisahoja, halonsahaus- ja pilkkomiskoneita, vesipumppuja, rakennuskoneita ja kottikärryjä. Konepaja toimi myös autokorjaamona. Ahjon konepajatoiminta myytiin vuonna 1939 Verkkosaarenkatu 4:ssä toimineelle uudelle Ahjo Oy:lle, ja Ahjon Konepaja Osakeyhtiö toimi tämän jälkeen pelkkänä kiinteistöyhtiönä. Ahjon entinen konepajakiinteistö oli vuoteen 1958 saakka Oy Nikolajeff Ab:n moottorikorjaamon käytössä, ja sen jälkeen siinä toimi paperialan tukkukauppaa harjoittanut Oy O. J. Dahlberg Ab. Ahjon Konepaja Osakeyhtiön nimeksi muuttui vuonna 1952 Oy Ahjon Auto Ab ja vuonna 1958 Kiinteistö Oy Hakaniemenkatu 4. Yhtiö fuusioitiin vuonna 1977 Ab Investor Oy:hyn, jonka omisti varatuomari Lars Nygren (1913–1980). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ahjon konepaja osakeyhtiön pienpainatteita, Kansalliskirjasto digitaaliset aineistot * Ahjon Konepaja Osakeyhtiö, Suomen Kuvalehti, 14.04.1923, nro 15, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Entiset suomalaiset metalliteollisuusyhtiöt Luokka:Moottorivalmistajat Luokka:Hakaniemi Luokka:Helsingin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Helsingin teollisuusrakennukset
Hiidenjärvi (Sotkamo)

Hiidenjärvi on paikoin syvä ylänköjärvi Sotkamon eteläosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on yksi neliökilometri. Etäisyys Kajaanista on 53 kilometriä eteläkaakkoon. Kainuun, Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan maakuntarajat kohtaavat noin seitsemän kilometriä Hiidenjärveltä kaakkoon.Hiidenjärvi. Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. == Maantiede == Hiidenjärven pituus etelästä pohjoiseen on 2,7 kilometriä. Saaria on kaksi, niillä ei ole karttanimiä. Pienet niemimaat jakavat järveä useisiin lahtiin (Eteläpää, Uuranlahti, Jokilahti, Pohjoislahti). Noin kolmannes järvestä on vähintään 10 metriä syvä. Syvin kohta, 29 metriä, sijaitsee itärannan lähellä. Hiidenjärven alavalla länsirannalla on kulttuurimaisemaa, itäranta on osin jyrkkä ja kohoaa paikoin noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle. Järven itä- ja koillispuolella sijaitsee Hiidenvaaran luonnonsuojelualue. Hiidenjärven vesitilavuus on 8 122 000 kuutiometriä. Hiidenjärvi (04.647.1.007) kuuluu Suuri-Petäisen valuma- alueeseen (04.647), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Hiidenjärvi on kolmanneksi laajin Suuri-Petäisen valuma- alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Suuri-Petäinen ja Ukonjärvi.Suuri-Petäisen valuma-alue (04.647). Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. Suomessa on kahdeksan Hiidenjärvi-nimistä vakavettä. Sotkamon Hiidenjärvi on niistä kolmanneksi laajin.Hiidenjärvi. Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. == Lähteet == Luokka:Sotkamon järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue
Suuri-Petäinen

Suuri-Petäinen on matala, soiden reunustama järvi Sotkamon eteläosassa Kainuussa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 49 kilometriä eteläkaakkoon. Kainuun ja Pohjois-Savon maakuntaraja kulkee puolisentoista kilometriä Suuri-Petäiseltä lounaaseen.Suuri-Petäinen. Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. == Maantiede == Suuri-Petäisen pituus kaakosta luoteeseen on neljä kilometriä. Järvi on varsin tasaleveä, leveys lounaasta koilliseen on noin kilometrin. Saaria on ei ole. Vain 1,45 hehtaaria järvestä on vähintään viisi metriä syvä, syvin kohta sijaitsee järven kaakkoisosassa. Suuri-Petäisen länsipuolella sijaitsee Laakajärvi. Järvien välisen kannaksen leveys on noin kilometrin ja sen halki virtaa Petäjäkoski Suuri-Petäisestä Laakajärveen, jonka korkeustaso on noin 10 metriä Suuri-Petäistä alempi. Kannaksella sijaitsee Laakajärven kylä. Suuri-Petäisen itäpuolella sijaitsee Pieni-Petäinen (179,6 metriä mpy), joka laskee Välijokea Suuri-Petäiseen. Suuri-Petäisen vesitilavuus on 8 573 000 kuutiometriä. Suuri-Petäinen (04.647.1.001) kuuluu Suuri-Petäisen valuma-alueeseen (04.647), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Suuri-Petäinen on laajin Suuri-Petäisen valuma-alueen 36:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Ukonjärvi ja Hiidenjärvi.Suuri-Petäisen valuma-alue (04.647). Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. Myös Kuopiossa on Suuri-Petäinen (04.611.1.125).Suuri-Petäinen. Järviwiki. Viitattu 9.12.2021. == Lähteet == Luokka:Sotkamon järvet Luokka:Nilsiän reitin valuma-alue