EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Karelia-soutu

Karelia-soutu on vuodesta 1985 alkaen Pohjois-Karjalassa järjestetty soututapahtuma. Kyseessä on Suomen suurin retkisoutu, ja siihen osallistuu vuosittain heinäkuussa noin 2 000 soutajaa ja melojaa. Lähtöpaikat ovat kirkkoveneille Pielisellä (Nurmeksessa tai Lieksassa) ja pienveneiden lähtöpaikka oli esimerkiksi vuonna 2007 Ilomantsin Mutalahdessa. Soutu kulkee alas Pielisjokea Pyhäselälle Joensuuhun ja Liperiin. Taukopaikkoja ovat muun muassa Joensuun Haapalahti, Kontiolahden Jakokosken museokanava ja Joensuun Ilosaari, Liperin Saariston ranta ja Rääkkylän Koivuniemi. Mukana on ollut yksinsoutajia, parisoutajia, perheitä, soutuporukoita ja joukkueita, jotka vaihtavat miehistöä jokaiselle osuudelle. Matkaa kertyy sekä pienvene- että kirkkovenereiteille noin 250 kilometriä. Vuodesta 2010 tapahtumaan on voinut osallistua myös polkupyörällä. Pyöräilijöiden etappipaikat ovat samat kuin soutajilla. ==Aiheesta muualla== * Karelia-Soudun kotisivut Luokka:Pohjois- Karjala Luokka:Suomen soutu
Hammasrata

Hammasrata on vuoristoissa, kuten Karpaateilla, käytettävä kapearaiteinen rautatiejärjestelmä, jossa kiskotuksen välissä kulkee erillinen hammastanko. Vetureissa on tankoon vastaava erillinen hammaspyöräkoneisto, joka voidaan nostaa ylös tasamaalla nopeuden lisäämiseksi. Tämä koneisto mahdollistaa jopa 480 promillen nousut ja laskut. Tietyn kaltevuusrajan jälkeen nykyisin käytetään veturijunien sijasta yksinomaan moottorivaunuja; useimmat tällaiset radat ovat sähköistettyjä. Jyrkin nousu on Sveitsissä, Luzernin lähellä olevalla Pilatusvuorelle nousevalla hammasradalla. Rata on sähköistetty ja käyttää moottorivaunuja. Tätä jyrkemmät radat ovat funikulaareja eli kiskoköysiratoja. Loivemmissa nousuissa, aina 70 promilleenRhätische Bahnin teknisiä tietoja asti, on joillakin radoilla hammasratakoneistot korvattu joko moottorivaunuihin asennetuilla erityisvarustetuilla jarruilla tai kaikkein loivimmissa nousuissa voimakkailla työntövetureilla. Hammasradan sijasta voidaan käyttää myös kumipyöriä kitkan lisäämiseksi. Lausannen metrorata m2, Sveitsissä, on toteutettu kumipyörillä. Radan jyrkkyys on suurimmillaan 120 promillea. Lausannen m2-rata Alstomin sivuilla ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * The Mount Washington Cog Railway Luokka:Rautatietekniikka pt:Cremalheira#Sistema de cremalheira em ferrovias
Luan Krasniqi

Luan Krasniqi (s. 10. toukokuuta 1971) on Saksaa edustava Kosovon albaani nyrkkeilijä ja kaksinkertainen ammattilaisten raskaan sarjan Euroopan mestari. Krasniqi on noin 191 cm pitkä. ==Amatööriura== Krasniqin perhe muutti kotikaupungistaan Junikista Saksaan Rottweiliin kun hän oli saanut koulunsa päätökseen vuonna 1987. Nyrkkeilyn hän aloitti BSV Rottweil, missä häntä valmensi huippuvalmentaja Theo Kerekesch. Saatuaan Saksan kansalaisuuden hän osallistui Liverpoolissa käytyyn kansainväliseen turnaukseen ja voitti kultamitalin. Samana vuonna hän saavutti myös Saksan mestaruuden. Menestys jatkui 1995 MM-kisoissa, missä hän saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa kuubalaiselle Félix Savónille. Vuotta myöhemmin hän eteni Atlantan olympialaisissa välieriin, mutta silmävamma esti häntä kohtaamasta uudelleen Savónia ja hän palasi kotiin pronssimitali kaulassa. ==Ammattilaisura== Atlantan kisojen jälkeen Krasniqi solmi ammattilaissopimuksen Panix Promotionsin kanssa. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 2. syyskuuta 1997 hän voitti nelieräisessä kamppailussa Harry Seniorin. Samoihin aikoihin hän toimi Lennox Lewisin sparraajana. Kaikkiaan hän otteli Panixille 15 ottelua, joista voitti jokaisen, ennen kuin siirtyi keväällä 2000 Universum Box- Promotionsin riveihin. 5. tammikuuta 2002 hän pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta Rene Monsia vastaan ja voitti 12-eräisen kamppailun tuomariäänin 2-1. Hän kuitenkin hävisi tittelin heti ensimmäisessä puolustuksessaan Przemyslaw Saletalle saman vuoden heinäkuussa. Uudestaan Krasniqi pääsi iskemään Euroopan mestaruudesta 14. helmikuuta 2004 ja voitti tuolloin Sinan Samil Samin. Hän puolusti mestaruuttaan voitolla Monsea vastaan ja otteli ratkaisemattoman Timo Hoffmannin kanssa. Toukokuussa 2005 hän voitti Lance Whitakerin ja pääsi ottelemaan WBO-liiton maailmanmestaruudesta. Saman vuoden syyskuussa Hampurissa käydyssä mestaruusottelussa Lamon Brewster kuitenkin säilytti mestaruutensa yhdeksännen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maaliskuussa 2007 hän otteli Stuttgartissa Brian Minton kanssa avoimesta WBO:n Intercontinental-tittelistä ja voitti kamppailun kaikin tuomariäänin. Saman vuoden heinäkuussa hän menetti tittelinsä hävittyään Tony Thompsonille. Viimeksi Krasniqi otteli 15. marraskuuta 2008 ukrainalaista Oleksandr Dimitrenkoa vastaan häviten tyrmäyksellä kolmannessa erässä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luan Krasniqin viralliset sivut * Ammattilaisottelut Boxrec-tietokannassa Luokka:Saksalaiset nyrkkeilijät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut

Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailut on amatööri- eli olympiatyylin nyrkkeilyn merkittävin arvoturnaus olympialaisten rinnalla. Kilpailut järjestää kansainvälinen amatöörinyrkkeilyliitto AIBA. Nykyisin maailmanmestaruuskilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Ensimmäiset miesten MM-kilpailut järjestettiin vuonna 1974 Kuuban Havannassa ja ensimmäiset naisten kilpailut vuonna 2001 Scrantonissa, Yhdysvalloissa. Vuonna 2003 miesten painoluokkien määrä vähennettiin kahdestatoista yhteentoista, kun alempi keskisarja (alle 71 kg) poistettiin. Vuonna 2011 painoluokkia vähennettiin jälleen yhdellä, kymmeneen, kun höyhensarja (alle 57 kg) poistettiin. Vuoden 2019 kisoihin painoluokkien määrä pudotettiin kahdeksaan. Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa on vielä höyhensarja ja yhteensä kymmenen painoluokkaa. Suomalaisnyrkkeilijät ovat MM-kilpailuissa saavuttaneet kaikkiaan yhdeksän mitalia, joista kolme on hopeaa ja kuusi pronssia. == MM- kilpailut == === Miehet === * 1974 Havanna, Kuuba * 1978 Belgrad, Jugoslavia * 1982 München, Saksan liittotasavalta * 1986 Reno, Yhdysvallat * 1989 Moskova, Neuvostoliitto * 1991 Sydney, Australia * 1993 Tampere, Suomi * 1995 Berliini, Saksa * 1997 Budapest, Unkari * 1999 Houston, Yhdysvallat * 2001 Belfast, Pohjois-Irlanti * 2003 Bangkok, Thaimaa * 2005 Mianyang, Kiina * 2007 Chicago, Yhdysvallat * 2009 Milano, Italia * 2011 Baku, Azerbaidžan * 2013 Almaty, Kazakstan * 2015 Doha, Qatar * 2017 Hampuri, Saksa * 2019 Jekaterinburg, Venäjä * 2021 Belgrad, Serbia * 2023 Taškent, Uzbekistan === Naiset === * 2001 Scranton, Yhdysvallat * 2002 Antalya, Turkki * 2005 Podolsk, Venäjä * 2006 New Delhi, Intia * 2008 Ningbo, Kiina * 2010 Bridgetown, Barbados * 2012 Qinhuangdao, Kiina * 2014 Jeju, Etelä-Korea * 2016 Astana, Kazakstan * 2018 New Delhi, Intia * 2019 Ulan-Ude, Venäjä * 2022 Istanbul, Turkki * 2023 New Delhi, Intia == Aiheesta muualla == * Kansainvälinen amatöörinyrkkeilyliitto AIBA *
Antipodi

Antipodi on piste, joka sijaitsee tarkalleen pallon pinnan vastakkaisella puolella. Tähtitieteessä antipodi viittaa useimmiten taivaanpallolla olevan pisteen vastakkaispisteeseen. Maantieteessä antipodi on piste, joka on täsmälleen maapallon toisella puolella. Koska maapallo on suurimmaksi osaksi merien peitossa, on maalla olevien pisteiden antipodi useimmiten meressä. Vaikka kuuluisan ilmaisun mukaan tarpeeksi kaivamalla suoraan alaspäin joudutaan Kiinaan (esimerkiksi termi "Kiina-ilmiö" viittaa tähän), vain tietyt alueet Etelä-Amerikan eteläkärjessä ovat Kiinan alueiden antipodeja. Euroopassa Espanja osuu täsmälleen Uuden-Seelannin pohjoissaaren kohdalle. Uuden-Seelannin eteläpuolella sijaitsevat Antipodisaaret nimettiin sen mukaan, että ne sijaitsevat melko lähellä Britteinsaarten antipodia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Antipodes Map Interaktiivinen kartta näyttää karttapisteen antipodin. * Antipodes map * Engaging Data: Antipodes map Interaktiivinen antipodikartta. Luokka:Maantieteelliset käsitteet
Kultapyrstöluikero

Kultapyrstöluikero (Ecsenius bicolor) on meriakvaariossa pohjan lähellä viihtyvä kala. == Koko ja ulkonäkö == Kultapyrstöluikero kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Kalasta on joitakin eri värimuotoja. Kalan pää ja etuosa on yleensä tumma, ruskea tai sinivihreä, pyrstöpuoli kullankeltainen. Myös joitakin kokonaan tummia yksilöitä esiintyy. Pää on nelikulmainen ja silmät kohoavat päälaen yläpuolelle. Selkäevä kohoaa komeana harjana lähes koko selän pituudelta.Reefkeeping.com == Alkuperä == Kultapyrstöluikero elää luonnossa Indopasifisella merialueella. Se on melko suosittu riutta-akvaarion kala, mutta saattaa joskus näykkiä koralleja ja simpukoita.Meriakvaarion perustamismanuaali == Käyttäytyminen == Kultapyrstöluikero piileskelee usein osittain kivenkolossa niin että vain pää pistää esille. == Ravinto == Kultapyrstöluikero syö luonnossa enimmäkseen levää. Akvaariossa se voi osittain hyväksyä korvaavaa ruokaa kuten hiutaleita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Luikerot
Keltapyrstövälskäri

Keltapyrstövälskäri (Zebrasoma xanthurum) on välskärikaloihin kuuluva kala. == Koko ja ulkonäkö == Keltapyrstövälskäri voi kasvaa 25 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä ja orvokinsininen, suu välskäreille ominainen pitkähuulinen ja pyrstö kirkkaan keltainen. Pyrstön tyvessä ovat veitsimäiset ulokkeet, joita kala voi käyttää taisteluaseena heiluttamalla vartaloaan. Nuoret yksilöt ovat hennosti vaakaraitaisia.Purple Tang, Zebrasoma xanthurum Reefkeeping 1/2009 == Alkuperä == Keltapyrstövälskäri elää luonnossa Punaisellamerellä ja Persianlahdella. Se elää 2–20 metrin syvyydessä merenpohjan kalliorinteillä tai koralleja kasvavilla alueilla. == Käyttäytyminen == Keltapyrstövälskäri tarvitsee runsaasti uintitilaa, ja se voi käyttäytyä aggressiivisesti muita välskäreitä kohtaan.Meriakvaarion perustamismanuaali Jos se ehtii vallata reviirin akvaariosta, se voi hyökätä myöhemmin tulleiden kalojen kimppuun, siksi suositellaan, että keltapyrstövälskäri laitetaan akvaarioon viimeisenä kalana. Luonnossa keltapyrstövälskärit liikkuvat uteliaina pitkin koralliriuttaa ja napostelevat jatkuvasti levää. Riutta-akvaariossa ne saattavat joskus näykkiä myös pitkälonkeroisia koralleja ja jättiläissimpukoita, varsinkin jos eivät saa tarpeeksi mieluista ruokaa.Functional and Gorgeous: Purple Tangs, Zebrasoma xanthurum Wet Web Media Keltapyrstövälskärit kutevat avoveteen, sekä mäti että siitä kuoriutuneet toukat ajelehtivat planktonin seassa. Poikaset asettuvat riutalle toisen muodonmuutoksensa jälkeen. Laji on hyvin vaikea saada lisääntymään vankeudessa.Macrocosm Aquarium Explorer == Vesiolot ja ravinto == Keltapyrstövälskäri syö luonnossa pääravintonaan kivillä ja koralleilla kasvavaa makrolevää, mutta tulee sen joukossa nielaisseeksi myös pieniä selkärangattomia. Akvaariossakin se nyppii elävää levää, mutta sille syötetään sen lisäksi kasvispitoista ruokaa kuten kuivattua levää. Kala tarvitsee monipuolisesti erilaisia ruoka-aineita säilyttääkseen värinsä. Sopiva lämpötila on 24–28 °C, suolapitoisuudesta kertova ominaispaino 1.020–1.02 ja pH 8.1–8.4. == Lähteet == Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Välskärikalat (heimo)
José Enrique Gutiérrez

José Enrique Gutiérrez Cataluña s. 18. kesäkuuta 1974 Valencia) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2009 ja uudelleen 2011–2012. Gutiérrezin merkittävimmät saavutukset ovat Italian ympäriajon kakkostila vuonna 2006 sekä etappivoitto Espanjan ympäriajossa ja kaksi etappivoittoa Dauphiné Libéré -kilpailussa. Phonak Hearing Systems -tallissa ajanut Gutiérrez oli kesäkuusta 2006 lähtien "ei-aktiivinen" ajaja yhdessä tallikaverinsa Santiago Boteron kanssa, koska häntä epäiltiin yhteyksistä Eufemiano Fuentesiin, jonka epäillään toimittaneen doping-aineita useille pyöräilijöille. (ks. Operaatio Puerto). == Tulokset ja tallit == ;1997 :Aika-ajon Espanjan-mestaruus ;1998 – Kelme ;1999 – Kelme-Costa Blanca ;2000 – Kelme-Costa Blanca :Grande Premio M.R. Cortez, etapin 3 voitto ;2001 – Kelme- Costa Blanca :Katalonian ympäriajo, yhdistelmäkirikilpailun voitto ;2002 – Kelme-Costa Blanca :Dauphiné Libéré, etapin 7 voitto :Tour de Romandie, toinen etapilla 1 :Espanjan ympäriajo, kolmas etapilla 16 :Pariisi–Tours, kuudes ;2003 – Kelme-Costa Blanca ;2004 – Phonak Hearing Systems :Espanjan ympäriajo, etapin 20 voitto :Dauphiné Libéré, yhdistelmäkilpailun ja etapin 2 voitto, kokonaiskilpailussa kuudes, kokonaiskilpailun johtaja, 1 päivä ;2005 – Phonak Hearing Systems ;2006 – Phonak Hearing Systems :Italian ympäriajo, kokonais- ja yhdistelmäkilpailussa toinen, pistekilpailussa kolmas, kolmas etapeilla 1 (henkilökohtainen aika-ajo), 8 ,13 ja 17 :Georgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs ;2007 – LPR ;2009 – Rock Racing ;2011 – Gobernacion de Antioquia - Indeportes Antioquia ;2012 – Gobernacion de Antioquia - Indeportes Antioquia ==Lähteet == *José Enrique Gutiérrez trap-friis.dk- profiilissa *José Enrique Gutiérrez cyclingarchives.com-tierokannassa Luokka:Espanjalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koldo

Koldo, oikealta nimeltään Jesús Luís Alvárez de Eulate (s. 4. syyskuuta 1970 Vitoria-Gasteiz, Espanja) on andorralainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän toimii FC Andorran sekä Andorran maajoukkueen ykkösmaalivahtina. Koldo aloitti uransa kotikaupunkinsa Vitorian CD Aurrerá de Vitoriasta, ja pelasi myös Atlético Madridissa, CD Toledo ja UD Salamancassa ennen kuin vuonna 1994 muutti Andorraan. Koldo on naimisissa andorralaisen vaimonsa kanssa, ja heillä on Iker-niminen poika. ==Lähteet== * UEFA: Koldo: No1 in every sense Luokka:Andorralaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SL-1

thumb|SL-1:n reaktoripaineastiaa siirretään pois rakennuksesta onnettomuuden jälkeen. SL-1 eli Stationary Low-Power Reactor Number One oli Yhdysvaltain maavoimien rakentama kokeellinen 3 megawatin tehoinen pienikokoinen ydinreaktori, joka sijaitsi Idaho Fallsin lähellä Idahossa, National Reactor Testing Stationissa, joka oli osa Idaho National Laboratorya. Reaktorityyppi oli suunniteltu kaukaisten pohjoisten sotilastukikohtien lämmittämiseen ja sähkön tuottamiseen. Reaktorissa tapahtui ensimmäinen Yhdysvalloissa tapahtunut ydinonnettomuus. Se on toistaiseksi ainoa kuolonuhreja vaatinut ydinonnettomuus Yhdysvalloissa; onnettomuus johti kolmen ihmisen kuolemaan. Onnettomuus on luokiteltu INES 4 -tasoiseksi. == Onnettomuus == 21\. joulukuuta 1960 reaktori oli ajettu alas huoltoa varten. 3. tammikuuta 1961 reaktorissa kuitenkin tapahtui yllättävä nopea reaktio, joka johti höyryräjähdykseen. Syynä oli säätösauva, jota reaktorin päällä ollut työntekijä oli käsittelemässä: ilmeisesti sauvalla oli ollut taipumus juuttua ja työntekijä oli käsitellyt sitä väkivalloin; toimenpiteen tarkoitus oli vetää säätösauvaa pois reaktorista noin 3 tuumaa (7,6 cm), mutta sitä oli liikutettu arviolta 20 tuumaa (50 cm), joka aiheutti reaktion kiihtymisen liiallisesti ja reaktorisydämen lähellä olevan veden välittömään höyrystymiseen. Höyryräjähdys löi maassa olleet työntekijät (John A. Byrnes ja Richard Leroy McKinley) kumoon; reaktorin päällä ollut suojatulppa lävisti reaktorin päällä olleen työntekijän (Richard C. Legg) ja hän seivästyi räjähdyksen voimasta rakennuksen kattoon. McKinley oli työntekijöistä ainoa, joka oli vielä hengissä pelastustyöntekijöiden saapuessa. Vaikka kaikki kolme työntekijää altistuivat onnettomuudessa säteilylle, he kaikki kuolivat räjähdyksen aiheuttamien fyysisten vammojen takia. Ruumiit toimitettiin omaisille lyijyvuoratuissa arkuissa. Vaikka reaktorilla ei ollut varsinaista nykyisen tyyppistä suojarakennusta, rakennus esti silti säteilyn leviämisen ympäristöön. Onnettomuuden seurauksena reaktorityyppiä ei otettu laajemmalti käyttöön, ja turvamääräyksiä tiukennettiin niin, että yhden säätösauvan liiallinen poistaminen ei aiheuta vaaraa. Reaktorin jäännökset on haudattu lähelle onnettomuuspaikkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * INEEL Publication "Proving the Principle" ** Chapter 15 "The SL-1 Reactor" 9.5 MB PDF ** Chapter 16 "The Aftermath" 4.3 MB PDF * SL-1 The Accident: Phases I and II - Yhdysvaltain atomienergiakomission tuottama dokumenttielokuva onnettomuuden jälkeisistä toimista ja onnettomuustutkinnan alusta Luokka:Yhdysvaltain ydinvoimalat Luokka:Onnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Ydinonnettomuudet Luokka:Vuoden 1961 onnettomuudet Luokka:Idahon rakennukset ja rakennelmat
Dominic Chatto

Dominic Chatto Bashir Jamilu (s. 12. heinäkuuta 1985) on uransa lopettanut nigerialainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Falkenbergiä. 181-senttinen Chatto on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. https://www.transfermarkt.com/dominic-chatto/profil/spieler/51737 Chatto aloitti uransa kotimaansa liigassa, jossa hän pelasi FC Sheratonissa ja AS Racinesissa. Maaliskuun lopulla 2007 turkulaisen Interin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen tehnyt Chatto oli keväällä seuran pelaajana jo muutamassa liigacupin ottelussa. Veikkausliigassa Chatto pelasi ensimmäisen ottelunsa kauden avauskierroksella 23. huhtikuuta 2007 1-0 tappio-ottelussa Hakaa vastaan. Maalitilinsä hän avasi seuraavassa ottelussa, kun hän teki kaksi maalia Vaasan Palloseuran verkkoon. Kaikkiaan Chatto pelasi 2007 23 liigaottelua, joissa hän teki puolustavalle keskikenttäpelaajalle kuusi maalia. Kaudella 2008 Chatto oli yksi Interin tärkeimmistä pelaajista mestaruuskamppailussa, ja kauden lopuksi Jalkapallon Pelaajayhdistys (JPY) valitsi hänet vuoden liigapelaajaksi. Kaudeksi 2009 Chatto siirtyi Ruotsin pääsarjaan BK Häckeniin. Häckenistä Chatto jatkoi matkaansa Norjan pääsarjaan ja Bodø/Glimtiin. Siellä hän pelasi kahden kauden aikana 44 ottelua joissa teki 3 maalia. Sieltä hän siirtyi Kazakstanin pääsarjajoukkue Ordabasyyn, jossa hän pelasi kaikkiaan 31 ottelua maaleitta. Kaudesta 2017 lähtien Chatto pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Falkenbergissa, kunnes joulukuussa 2019 päätti lopettaa uransaDominic Chatto avslutar spelarkarriären. ==Saavutukset== ===Joukkuesaavutukset=== *Veikkausliiga- mestaruus 2008 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Chatto FC Interin sivuilla *Chatto Veikkausliigan sivuilla Luokka:Nigerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stukko

Stukko on seinien koristeluun käytetty materiaali, eräänlainen muotoiltava rappaus, jota valmistetaan kipsistä, kalkista, hiekasta, vedestä sekä väreistä ja erilaisista sideaineista.Jyväskylän yliopisto Stukkokoristeet ovat tyypillisesti reliefejä tai erilaisia ornamentteja. Niitä on käytetty erityisen taitavasti muinaisessa arabien taiteessa, esimerkiksi Alhambrassa.Inkido.net Länsimaissa se oli erityisen suosittua barokin, rokokoon ja uusklassismin aikana. Yhdysvaltojen eteläosissa on rakennettu paljon rapattuja, pyöreäkulmaisia, tasakattoisia taloja, jotka jäljittelevät pueblo-intiaanien rakennusperinnettä.Prof. T.Paradis Santa Fen arkkitehtuurisanasto Niiden pintaa peittävää vaaleanpunaista rappausta kutsutaan nimellä Santa Fen stukko. Se on puolestaan antanut nimensä tietokone-ohjelmien taustakuvana käytettävälle tekstuurin ja värimaailman yhdistelmälle. == Kuvia == Kuva:Alhambra - decorazioni.JPG|Yksityiskohta Alhambrasta. Kuva:Rundale Pilsrundale Stuckarbeiten.jpg|Värjättyjä stukkokoristeita Rundalen linnassa Latviassa. Kuva:Palazzo Chiericati cherub ceiling 1.jpg|Yksityiskohta Chiericatin palatsista Italiassa. Kuva:Santa Fe San miguel chapel.jpg|San Miguelin kappeli Santa Fessä == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Rakennuksen pinnat Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet
Jermu Gustafsson

Jermu Gustafsson (s. 22. kesäkuuta 1986 Turku) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. TPK:n kasvatti Gustafsson toimi ”Vintiöiden” kapteenina vuoden 2003 poikien MM–kotikisoissa. Hän löi kaudella 2006 itsensä läpi liigatasolla. Liigadebyyttinsä 19. huhtikuuta 2006 ottelussa Lahtea vastaan tehnyt Gustafsson pelasi kauden aikana 16 ottelua, tehden yhden maalin. Hän teki uransa ensimmäisen maalin paikallisvastustaja Turun Palloseuraa vastaan. Hyvin Gustafssonilta alkanut kausi 2007 katkesi kesällä ikävästi loukkaantumiseen. Hän oli hyvien liigaotteluiden ansiosta noussut aina nuorten alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen asti. Gustafssonin ura päättyi lopulta polvivammoihin. == Aiheesta muualla == *Gustafsson FC Interin sivuilla *Gustafsson Veikkausliigan sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rundāles pils

Rundāles pils (Rundālen palatsi, ) on barokkilinna Länsi-Latviassa Bauskan kaupungin lähellä. Sitä sanotaan usein Itämeren Versaillesiksi. Se rakennettiin vuosina 1736–1740 kuurinmaalaisen herttuan ja Venäjän keisarinna Anna Ivanovnan suosikin Ernst Johann von Bironin kesäasunnoksi. Bironin perheen käytössä linna oli vuoteen 1795 saakka, jolloin Kuurinmaan herttuakunta liitettiin Venäjän keisarikuntaan. Linnan suunnitteli Venäjän keisarinna Elisabetin hoviarkkitehti Francesco Bartolomeo Rastrelli, jonka suunnittelutyö oli myös Pietarin Talvipalatsi. Rastrelli valvoi Rundālen rakennustöitä vuosina 1736–1740 sekä vuosina 1764–1767. Vuonna 1766 hänen avustajakseen palkattiin Peter von Bironin vaatimuksesta tanskalainen arkkitehti Severin Jensen, joka valvoi rakennustyön loppuun ja suunnitteli portti- ja tallirakennukset vuosina 1766-1767. Palatsin sisätilat ovat tyyliltään pääosin rokokoota, ja rakennuksessa on . Alkuaan tilat oli jaettu erikseen edustustiloina ja erikseen yksityistiloina toimineisiin huoneisiin (itä- ja länsisiipi). Linna on nykyisin osittain museona, osittain edustustilana. Linnan restaurontityöt aloitettiin vuonna 1972, ja ne jatkuvat edelleen. Jo entistettyjen tilojen lisäksi palatsissa voi tutustua palatsin ja Bironin suvun historiaa esitteleviin näyttelyihin. Myös entistetty barokkipuisto on avoinna vierailijoille. Itäsiiven Kultaisessa salissa on käytetty kultaisten ornamenttien taustamateriaalina kahta erilaista marmoria. Länsisiivessä näkee herttuan makuuhuoneesta suoraan puistoon. Sekä huoneen että puiston malli on peräisin Versaillesista. Seurueen ajanviettoa varten oli biljardihuone, jossa on myös erilaisia korttipöytiä. Vastaavat herttuattaren yksityishuoneet ovat myös tilavia ja niihin on rakennettu myös salaovia ja käytäviä huomaamatonta liikkumista varten. == Valtaistuinsali == Yksi linnan parhaiten säilyneistä osista on sen valtaistuinsali, jonka koristelu on peräisin vuodelta 1767. Sen kattomaalauksista ovat vastanneet Francesco Martini ja Carlo Zucci. Kattomaalaukset kuvastavat linnan rakennuttajan, herttua Ernst Johann Bironin hyviä ominaisuuksia. Kohokuvat salissa on stuccomestari Johann Michael Graffin käsialaa, ja niiden kultauksen on hoitanut Johann Endress. Salin valtaistuin on aikojen saatossa hävinnyt. Alkuperäinen parkettilattia puolestaan on edelleen paikoillaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rundālen linnan museon Internet-sivut Luokka:Latvian linnat Luokka:Barokin arkkitehtuuri Luokka:Kuurinmaan historia
Marco Matrone

Marco Matrone (s. 2. heinäkuuta 1987 Scafati, Italia) on italialais- suomalainenhttp://www.palloliitto.fi/viestinta/?num=20593 jalkapalloilija, joka lopetti pelaajauransa kauden 2017 jälkeen. Hän edusti viimeksi Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Matrone on pelannut juniorina Olarin Tarmon, FC Espoon, FC POHUn sekä AC Allianssin joukkueissa. Hän pääsi Allianssissa Veikkausliiga-ottelussa penkille asti, mutta ei kuitenkaan tehnyt sarjadebyyttiään. Matrone liittyi FF Jaron riveihin kaudeksi 2007. Aikaisemmin hän on edustanut suomalaista FC Honkaa ja italialaista AC Arezzoa, jossa pelasi lähinnä alle 20-vuotiaiden joukkueessa (Campionato Primavera) ja vuokrasopimuksella Serie D:n Sansepolcrossa.http://www.fchonka.fi/blog/2006/08/04/marco-matrone- loppukaudeksi-honkaan/ Jarossa Matrone teki Veikkausliiga-debyyttinsä 22. huhtikuuta 2007 ottelussa FC Lahtea vastaan. Maalitilinsä hän aukaisi jo seuraavassa ottelussa 26. huhtikuuta Hakaa vastaan. Neljän Jaro-kauden jälkeen Matrone siirtyi Valkeakosken Hakaan. Kaudella 2013 hän toimi joukkueen kapteenina. Marraskuussa 2013 Matrone siirtyi Veikkausliigaan nousseen SJK:n joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Marraskuussa 2015 Matronen julkistettiin tehneen kahden vuoden sopimuksen, johon sisältyy myös kolmas optiovuosi, niin ikään Veikkausliigassa pelaavan Ilveksen kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Matrone Veikkausliigan sivustolla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomenitalialaiset
Clive Allen

Clive Darren Allen (s. 20. toukokuuta 1961 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija. Clive Allenin isä Les Allen oli Tottenham Hotspurin ykkösdivisioonan ja FA Cupin vuonna 1961 voittaneen joukkueen pelaaja (FA Cupin voitto sattui tarkalleen kaksi viikkoa ennen Clive Allenin syntymää). Clive Allenin serkuista Paul Allen pelasi myös muun muassa Tottenham Hotspurissa ja Martin Allen toimi pelaajauransa jälkeen pitkään valmentajana. Clive Allen aloitti uransa Queens Park Rangersissä vuonna 1978, minkä jälkeen hän pelasi useissa eri joukkueissa. Hän pelasi viidesti Englannin maajoukkueessa vuosina 1984–1988. Allen lopetti pelaajauransa vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tapani Koivula

Tapani Koivula (s. 22. heinäkuuta 1946) on suomalainen ufotutkija ja -kirjailija. ==Ammattiura== Koivula on koulutukseltaan arkkitehti ja teki valtaosan työurastaan Helsingin kaupungin palveluksessa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2011. ==Ufo- ja parapsykologian tutkija== Koivula on sekä kirjoittanut itse että toimittanut ja kääntänyt ufo- ja paranormaalien ilmiöiden kirjallisuutta sekä romaaneja henkisestä kehityksestä ja ollut tekemässä tv- ohjelmia ja lehtijuttuja. Koivulan mukaan on riittävästi todisteita sille, että osa ufoista ja olentohavainnoista on todellisia ja että keskuudessamme käy ulkoavaruuden vieraita. Koivulan mukaan ufot viestivät kontaktihenkilöilleen huolta maapallon saastumisesta. Koivula uskoo, että osa viljapeltokuvioista ei ole ihmisen tekemiä. Lisäksi hänen mielestään ilmiöt kuten kaukokatselu, ruumiista poistumiskokemus, rajatilakokemukset ja mediumismi ovat riittävästi todistaneet, että elämä jatkuu kuoleman jälkeen. == Kirjallista tuotantoa == * * * Sininen huivi, Mediapinta 2006 ISBN 952-464-429-0 * "Kampin enkeli ja salaiset tehtävät", KustannusHD, 2013 * "Elannon portilla. Kertomus virkamiehen valaistumisesta." KustannusHD, 2014 * "Aamutähti. Unikuvia nykyhetkestä, arjesta ja universumista" KustannusHD, 2016 * (toim.): Uforaportti 11–14 (Suomen Ufotutkijat 2004–2008) * (toim.): Uforaportti 15–16 (Suomen Ufotutkijat 2009) * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset ufotutkijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Friikkisirkus (romaani)

Friikkisirkus (Cirque du Freak) kuuluu Darren Shanin kirjoittamaan kirjasarjaan nimeltä Darren Shanin tarina, joka kertoo Darren Shan -nimisestä pojasta ja hänen matkastaan vampyyriksi. Kirja julkaistiin Suomessa 2001 Kaijamari Sivillin suomentamana. 212-sivuisen kirjan kustansi Tammi. Kirjasta on tehty vuonna 2009 Friikkisirkus: Vampyyrin oppipoika -niminen elokuva. == Juoni == Darren Shan on tavallinen koulupoika, joka käy koulua parhaan ystävänsä Steve Leonardin kanssa. Eräänä päivänä he kuitenkin löytävät esitteen eriskummalliseen friikkisirkukseen, ja lähtevät sinne; kyseinen ilta sirkuksessa muuttaa poikien elämän painajaisuneksi. Erityisesti numero Larten Crepsleystä ja tämän myrkkyhämähäkistä Madam Octasta kiinnostaa poikia. Darren kadehtii Crepsleytä tämän hämähäkin takia, mutta Steve vilkuilee koko ajan pelokkaasti Crepsleytä. Sirkuksen jälkeen Steve tapaa Larten Crepsleyn ja kertoo, että tietää tämän salaisuuden: herra Crepsley onkin oikeasti vampyyri, ja Steve uhkaa kertoa tämän maailmalle, jos Crepsley ei tee hänestä oppipoikaansa. Mutta kun Crepsley ei suostu siihen, Steve lähtee teatterista vannoen kostoa. Darren kuulee Steven ja Crepsleyn keskustelun, ja lähtee hänkin teatterilta. Hän kadehtii valtavasti Crepsleyltä tämän lemmikkiä ja päätyy lopulta varastamaan Madam Octan uhaten viestissä kertoa totuudeen vampyyrista, jos tämä lähtee etsimään lemmikkiään. Kun Darren ja Steve leikkivät Madam Octan kanssa, se yllättäen pureekin Steveä kaulaan, ja tämä joutuu kooman kaltaiseen tilaan. Kun myrkkyyn ei tunnu olevan vastalääkettä, Darren menee tapaamaan Crepsleytä ja suostuu tämän mielettömään ukaasiin: pelastaa Steve, jos Darren puolestaan ryhtyy hänen oppipojakseen. Darren suostuu pakon edessä vastahakoisesti, ja Crepsley verettää hänet. Crepsley ja Darren lähtevät sairaalaan ja lääkitsevät tajuttoman Steven. Darren karkaa Crepsleyn luota kauhuissaan kotiinsa. Päivien mittaan hän huomaa itsessään uusia puolia; hän haluaa juoda ihmisverta ja hänelle on kasvanut valtavat voimat ja yliluonnollinen nopeus. Peläten aiheuttavansa jotain vakavaa Darren lavastaa Crepsleyn kanssa kuolemansa, ja he lähtevät hautausmaalle. Siellä Steve sattuu yllättäen paikalle, ja uhkaa tappaa Darrenin. Hän ei niele Darrenin selityksiä pakollisesta hyväksynnästä Crepsleyn tarjoukseen, vaan luulee Darrenin suunnitelleen kaiken etukäteen saadakseen hämähäkin. Darren onnistuu pelastautumaan, ja Steve vannoo palaavansa vielä jonain päivänä ja tappavansa Darrenin ja hänen "opettajansa" Crepsleyn. Steve häipyy, ja Darren astuu Crepsleyn kanssa uuteen, pimeään maailmaan ja uuteen elämäänsä puolivampyyrina. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 kirjat Luokka:Darren Shanin tarina
Väinö Kilpiäinen

Väinö Armas Kalevi Kilpiäinen (16. kesäkuuta 1929 Joutseno – 4. marraskuuta 1973 Oulu) oli suomalainen sekatyömies, joka surmasi pitkäperjantain iltana 3. huhtikuuta 1953 Muhoksella Soson rautatieseisakkeella ryöstökeikan aikana neljä ihmistä vasaralla. Uhrit olivat 59-vuotias pysäkinhoitaja Väinö Akseli Niemi (s. 18. helmikuuta 1894), tämän 57-vuotias vaimo Elli Johanna Niemi (s. 29. joulukuuta 1895), 18-vuotias tytär Leila Johanna Niemi (s. 21. helmikuuta 1935) ja 6-vuotias pojantytär Pirkko Helena Niemi (s. 6. lokakuuta 1946). Surmatöiden jälkeen Kilpiäinen räjäytti työmaalta hakemallaan dynamiitilla auki aseman kassakaapin, jossa ei kuitenkaan vastoin hänen luulojaan ollut yhtään rahaa.Pohjolan poliisi kertoo 1977, Kammottava pitkäperjantai Tämän jälkeen Kilpiäinen meni Niemien asuntoon, varasti sieltä noin 100 000 markkaa rahaa (vastaa noin 3 150 euroa 2013 hintatasossaRahanarvonkerroin 1860 – 2013.), pieniarvoista omaisuutta, muun muassa 22 äänilevyä, Saksan, Ruotsin ja Neuvostoliiton kolikoita, viisi metriä naisten pukukangasta ja aurinkolasit. Kilpiäinen pakeni surmapaikalta kävellen. Kävelyn aikana hänen takaansa tuli taksi, jonka kyydillä hän ajoi Ouluun. Matkan hän maksoi varastamallaan 5 000 markan setelillä. Kilpiäinen jäi kiinni muun muassa vuokraisäntänsä antaman vinkin ansiosta. Hän oli ollut poissa kotoaan tekoaikaan ja hermostunut paljon julkisuutta saaneesta nelossurmasta puhuttaessa. Lisäksi Kilpiäinen oli unohtanut surmapaikalle puukkonsa, jota hän oli käyttänyt panosten tekemiseen ja josta saatiin hänen sormenjälkensä. Motiiviksi ryöstöön Kilpiäinen kertoi taloudellisen ahdingon. Hänellä oli vaimo ja pieni tytär elätettävänä, mutta palkkatulot olivat hyvin vähäiset. Kilpiäinen tuomittiin Muhoksen kihlakunnanoikeudessa 23. toukokuuta 1953 ryöstöstä ja neljästä eri murhasta, kustakin elinkaudeksi kuritushuoneeseen. Oikeudenkäynti pidettiin turvallisuussyistä Oulun lääninvankilassa. Kilpiäinen oli aikaisemmin tehnyt täyden tunnustuksen, mutta oikeudenkäynnissä hän yritti siirtää osavastuun teosta olemattoman rikostoverin tilille. Vaasan hovioikeus vahvisti elinkautistuomion saman vuoden syksyllä. Mielentilatutkimusta Kilpiäiselle ei tehty. Kilpiäinen alkoi vankeusaikanaan syvästi katua surmatekoja ja sairastui tämän vuoksi joutuen olemaan jatkuvasti lääkehoidon alaisena. Sairastumista pahensi yksinäisyys, sillä muut vangit eivät osoittaneet ymmärrystä Kilpiäisen surmatöille. Avioeron ottanut vaimo ja tytär eivät pitäneet häneen mitään yhteyttä vankeusaikana. Kilpiäisen äiti oli ainoa, johon hänellä oli yhteys ulkomaailmassa. Kilpiäinen istui vankilassa 20 vuotta ja kuoli lääkehoidon aiheuttamaan rasitukseenSuo-Yrjö 2009: 22. 4\. marraskuuta 1973. Presidentti Kekkonen oli toistuvasti hylännyt Kilpiäisen tekemät armonanomukset. == Lähteet == *Veli Junttilan kolumni Turun Sanomissa 19.5.2003. === Viitteet === == Kirjallisuutta == * ”Kammottava pitkäperjantai.” Poliisi kertoo 1977. * Luokka:Suomalaiset joukkomurhaajat Luokka:Suomalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Sam Farha

Ihsan "Sam" Farha (s. 1959 Beirut, Libanon) on libanonilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Farha on kolminkertainen WSOP-voittaja ja tullut tunnetuksi esiintymisistään High Stakes Poker ja Poker After Dark -pokeriohjelmissa. Farhaa pidetään erityisesti suurten panosten omaha- käteispelien taitajana. Farha muutti Yhdysvaltoihin 1970-luvulla sisällissodan puhjettua Libanonissa. Asetuttuaan Kansasin Wichitaan vuonna 1977 hän aloitti opiskelut Kansasin yliopistossa. Valmistuttuaan liiketalouden opinnoistaan hän muutti Houstoniin, Teksasiin työskennelläkseen yhdessä veljensä kanssa. Farha pelasi ensimmäisen kerran pokeria vuosi Houstoniin muuttamisensa jälkeen. Hän aloitti pokeriammattilaisuutensa vuonna 1990. Marraskuussa 2024 Farhan pokeriuran turnausvoitot ylittivät 2,9 miljoonaa dollaria. Farha on julkaissut vuonna 2007 pokerikirjan Farha on Omaha: Expert Strategy for Beating Cash Games and Tournaments (toimittanut Storms Reback, ISBN 978-1600780202). == World Series of Poker == Farhan rahallisesti merkittävin turnaussaavutus on kakkostila Chris Moneymakerin voittamassa vuoden 2003 World Series of Pokerin pääturnauksessa. Farha voitti 1,3 miljoonaa dollaria. Farhan kaikki WSOP- rannekkeet ovat tulleet omahasta: Vuosi Turnaus Voittosumma (USD) 1996 $2500 Pot Limit Omaha 145 000 2006 $5000 Limit Omaha 8/b 398 560 2010 $10,000 Omaha Hi-Low Split-8 or Better Championship 488 241 Moniin muihin tunnettuihin pokeriammattilaisiin verrattuna käteispelejä suosivalla Farhalla on vähän rahasijoja WSOP-turnauksista - vain 21 - mutta näistä viisi kertaa hän on sijoittunut kolmen parhaan joukkoon ja voittanut kolme kertaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti L. J. Pääkkönen

Antti Lauri Johannes Pääkkönen (s. 30. lokakuuta 1980 Lapua) on suomalainen laulaja, teatteriohjaaja ja ääninäyttelijä. Hän nousi kansan tietoisuuteen voittamalla Tenavatähti-laulukilpailun vuonna 1992, esittämällä kappaleet ”Vanha holvikirkko” ja itse säveltämänsä ja sanoittamansa ”Takapulpetin tyttö”. Hän tulee musikaalisesta perheestä; hänen äitinsä on kanttori ja isänsä musiikkiopiston entinen rehtori. Pääkkönen on valmistunut Turun ammattikorkeakoulusta elokuva-alan medianomiksi.Tenavatähti-kilpailu teki Antti Pääkkösestä koko kansan tunteman tähden jo 11-vuotiaana – avautuu nyt voiton karuista seurauksista Hän on ollut mukana Lapualaisoopperassa vuonna 2001 ohjaajan assistenttina"Tenavatähti" Antti Pääkkönen kesä kului Lapualaisoopperassa ja tehnyt omia ohjaustöitä Teatteri Lapualle. Pääkkönen on tehnyt runsaasti dubbaustöitä ja hän on lainannut ääntänsä moniin piirrettyihin elokuviin. Hänet tunnetaan Paavo Pesusienen äänestä. == Diskografia == === Studioalbumit === * * == Filmografia == Vuosi Elokuva 2004 Talven varalle (äänisuunnittelija) === Teatteri === Vuosi Teatteri Näytelmä Rooli 2012 Aleksanterin teatteri Aladdin (musikaali) Henki 2013 Turun Kaupunginteatteri Jekyll and Hyde 2013 Samppalinnan kesäteatteri Five Guys Named Moe 2015 Samppalinnan kesäteatteri Onnen päivät - Happy Days 2018 Samppalinnan kesäteatteri Naimakaupat Vegasissa 2021 Törnävän kesäteatteri Something Rotten: Jotain mätää Ruune Perä 2023 Seinäjoen kaupunginteatteri The Addams Family Lucas (Understudy: Gomez) === Dubbaukset === == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Tenavatähti Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät
Gough Whitlam

Edward Gough Whitlam AC, QC (11. heinäkuuta 1916 Kew, Melbourne – 21. lokakuuta 2014) oli australialainen poliitikko. Hän toimi maansa 21. pääministerinä vuosina 1972–1975. Hänen edeltäjänsä oli William McMahon ja seuraajansa Malcolm Fraser. Whitlam syntyi Victoriassa. Hän kuului Australian työväenpuolueeseen ja oli naimisissa Margaret Whitlamin kanssa. Whitlam opiskeli Australia-yliopistossa Sydneyssä. Hän osallistui toiseen maailmansotaan Australian kuninkaallisissa ilmavoimissa ja suoritti opintonsa loppuun sodan jälkeen. Valmistuttuaan hän toimi viisi vuotta asianajajana, minkä jälkeen hänet valittiin kansanedustajaksi. Hänestä tuli puolueensa varapuheenjohtaja 1960 ja puheenjohtaja 1967. Pääministerinä Whitlam toteutti monia uudistuksia, mutta hänen kautensa jäi lyhyeksi, kun Australian kenraalikuvernööri erotti hänet. Whitlamin uudistuksiin kuuluivat kuolemanrangaistuksesta luopuminen, ilmainen yliopisto-opetus ja pelkkien valkoisten maahanmuuttajien suosiminen Australiaan. Joulukuussa 1974 Whitlamin hallitus myönsi energiaministerille luvan hakea suuria lainoja "tilapäiseen käyttöön". Hallitus haki muutenkin lainoja epätavallisilta tahoilta. Tämä antoi äänestäjille mielikuvan epäpätevästä taloudenpidosta. Malcolm Fraserin johtama oppositio sai enemmistön senaatissa, mutta Whitlamin työväenpuolueella oli enemmistö edustajainhuoneessa. Häntä painostettiin hajottamaan parlamentti, mutta hän ehdotti sen sijaan senaatin puolivaalien järjestämistä. Kenraalikuvernööri John Kerr hajotti hallituksen, ja kutsui Fraserin perustamaan väliaikaishallituksen vaaleihin asti. Fraserin Australian liberaalipuolue voitti vaalit selvästi. == Lähteet == Luokka:Australian pääministerit luokka:Australian ulkoministerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Anju Bobby George

Anju Bobby George (; s. 19. huhtikuuta 1977 Changanasseri, Keral) on intialainen pituushyppääjä. Vuonna 2002 George sijoittui pronssille Kansainyhteisön kisoissa Manchesterissa tuloksella 649, ja voitti kultaa Aasian kisoissa Busassa, missä hän oli kolmiloikassa neljäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui Birminghamin MM-hallikisoissa seitsemänneksi, ja samana kesänä saavutti Intian ensimmäisen yleisurheilun MM-kisojen mitalin hypättyään pronssille Pariisin MM-kisoissa tuloksella 670. 2004 Ateenan olympialaisissa George hyppäsi ennätyksensä 683 ja sijoittui Marion Jonesin dopinghylkäyksen jälkeen viidenneksi. Helsingin MM-kisoissa 2005 hän sijoittui Tatjana Kotovan dopinghylkäyksen jälkeen neljänneksi tuloksella 666. Myöhemmin syksyllä Aasian mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa samalla tuloksella ja oli alun perin toinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa hypättyään 675, mutta nousi voittajaksi Kotovan dopinghylkäyksen jälkeen. 2006 helmikuussa Pattayalla pidetyissä Aasian hallimestaruuskisoissa hän oli hopealla, mutta kuukautta myöhemmin Moskovan MM-hallikisoissa hän ei selviytynyt loppukilpailuun. Melbournen kansainyhteisön kisoissa hän oli kuudes tuloksella 654. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän oli yhdeksäs tuloksella 653. Anju Bobby Georgen ennätys pituushypyssä on Ateenan olympialaisissa hypätty 683. Kolmiloikassa hänen ennätyksensä on 13,67. Hän on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 62 kilogrammaa. ==Lähteet== * Luokka:Intialaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sierpińskin luku

Lukuteoriassa Sierpińskin luku tarkoittaa sellaista paritonta luonnollista lukua k, jolle pätee, että kaikki kokonaisluvut muotoa k × 2n \+ 1 ovat yhdistettyjä lukuja (siis eivät ole alkulukuja) kaikilla n:n arvoilla. Toisin sanoen k:n ollessa Sierpińskin luku kaikki joukon :\left\\{\,k \cdot 2^n + 1 : n \in\mathbb{N}\,\right\\} alkiot ovat yhdistettyjä lukuja. Joukon lukuja, kun k on pariton ja k < 2^n, kutsutaan Prothin luvuiksi. Vuonna 1960 Wacław Sierpiński, jonka mukaan Sierpińskin luku on nimetty, todisti, että on olemassa äärettömän monta paritonta kokonaislukua k, jotka eivät tuota alkulukuja. == Sierpińskin ongelma == Sierpińskin ongelma kysyy, mikä on pienin Sierpińskin luku. Vuonna 1962bit.ly/Xt3S9Y John Selfridge John Selfridge todisti, että 78557 on Sierpińskin luku. Hän julkisti (mutta ei todistanut) Selfridgen konjektuurin, jonka mukaan 78 557 olisi pienin Sierpińskin luku ja siten siis vastaus Sierpińskin ongelmaan. Internetissä toimiva hajautetun laskennan projekti Seventeen or Bust etsii pienintä mahdollista Sierpińskin lukua ja pyrkii todistamaan Sierpińskin ongelmaa. Marraskuussa 2024 on jäljellä enää viisi ehdokasta mahdollisiksi 78557:ää pienemmiksi Sierpińskin luvuiksi: 21181, 22699, 24737, 55459 ja 67607. == Katso myös == * Brierin luku == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seventeen or Bust Luokka:Lukuteoria Luokka:Ratkaisemattomat matemaattiset ongelmat
Lapinrinne

Lapinrinne on alue Korkalovaaran kaupunginosassa Rovaniemen kaupungissa Lapin läänissä. Lapinrinne on pääosin omakotitaloaluetta, joka on rakennettu suurimmaksi osaksi 1980-luvulla. Lapinrinne sijoittuu Korkalovaaran pohjoisrinteelle, ja sitä reunustavat etelässä Rakkatie, idässä Kairatie sekä pohjoisessa kantatie 79. Kantatien ja Myllypuron väliin jäävää aluetta kutsutaan Ahokankaaksi. Lapinrinteen viereisiä alueita ovat mm. Vennivaara, Ylikylä ja Sahanperä. Lapinrinteeltä löytyy entinen Lapin Ammattiopiston toimipiste jossa toimii nykyisin mm. Monitoimikeittiö sekä Vaaralammen koulu, K-Market, päiväkoti sekä Ravintola Kairakrouvi. Rovaniemen keskustasta Lapinrinteelle kulkee paikallisliikenteen bussilinja numero 3. Luokka:Korkalovaara
Tony Street

Anthony Austin "Tony" Street (8. helmikuuta 1926 – 25. lokakuuta 2022) oli australialainen poliitikko. Streetin isä, poliitikko Geoffrey Street sai surmansa Canberran lento-onnettomuudessa 1940. Tony Street palveli koulun jälkeen matruusina Australian kuninkaallisessa laivastossa. Streetin poliittinen ura alkoi 1966, kun hänet valittiin liberaalipuolueesta Australian edustajainhuoneeseen. Hänet valittiin seitsemän kertaa jatkokaudelle, viimeisen kerran 1983. Street jätti parlamentin 18. tammikuuta 1984. Street toimi 1975–1983 Malcolm Fraserin hallituksissa useissa ministerin tehtävissä. Hän oli työ- ja maahanmuuttoministerinä marraskuusta joulukuulle 1975, työllisyys- ja työmarkkinaministerinä 1975–1978, työmarkkinaministerinä 1978–1980 ja ulkoministerinä 1980–1983. == Lähteet == luokka:Australian ulkoministerit Luokka:Työministerit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Lattakierre

Lattakierre on ilma-aluksen tila, jossa siipien nostovoima on kadonnut ja kone pyörii painopisteensä ympäri pudoten alaspäin pohja edellä. Ohjainelimet tuntuvat veltoilta, eikä niillä ole vaikutusta lentotilaan. Lentokone voi joutua lattakierteeseen silloin, jos sen painopiste siirtyy nostovoimakeskiön taakse. Tällöin stabiliteettimatriisin navat joutuvat kompleksitason positiiviseen puolitasoon, ja seurauksena on epästabiili tila. Lattakierre on äärimmäisen vaarallinen tila, sillä siitä ei voi oikaista ohjainelimiä (peräsimiä ja siivekkeitä) käyttämällä, vaan ainoa mahdollisuus on yrittää siirtää painopistettä eteenpäin, esimerkiksi lentäjän avaamalla syöksyvyöt ja siirtymällä kohti nokkaa. Mikäli kone ei oikene kahden ensimmäisen kierroksen jälkeen ja lattakierre muutu tavalliseksi syöksykierteeksi, tällöin tulee pelastautua laskuvarjohypyllä. Ennen tietokoneiden ja fly-by-wire-teknologian aikaa lentokoneet pyrittiin suunnittelemaan niin, etteivät ne luonnostaan menisi lattakierteeseen; nykyisin tietokoneteknologian avulla lentokone on mahdollista suunnitella "luonnostaan epästabiiliksi", ja silti lennettäväksi, kuten esimerkiksi Saab JAS 39 Gripen. Toisinaan väärin kuormattu lentokone saattoi mennä helposti syöksykierteen sijaan lattakierteeseen; tunnettuja esimerkkejä olivat Bell P-39 Airacobra "sileänä", ilman ammuksia nokassa ja North American P-51 Mustang sisäisen ohjaamon taakse konstruoidun lisäpolttoainetankin kanssa sen ollessa täysi.Gerald Astor - The Mighty Eighth s.246 englanniksi Dell Publishing 1998 ISBN 0-440-22648-1 ==Lähteet== Luokka:Ilmailu
Palazzo Chiericati

Palazzo Chiericati on renessanssipalatsi Vicenzassa Venetossa Pohjois- Italiassa. Sen on suunnitellut Andrea Palladio. Vuodesta 1855 se on ollut Museo Civico ("Kaupunginmuseo") ja nyttemmin se on kaupungin taidegalleria. Muiden Palladion suunnittelemien vicenzalaisten rakennusten tavoin se kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen Veneton Palladion villat. Palazzon suunnittelun antoi Palladiolle tehtäväksi kreivi Girolamo Chiericati. Arkkitehti aloitti työnsä 1550, mutta sisustustöitä rahoitti vielä Girolamo Chiericatin kuoltua tämän poika ja perillinen Valerio. Palatsin sai kuitenkin lopullisesti valmiiksi vasta noin 1680 mahdollisesti Carlo Borella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian palatsit Luokka:Vicenza
Pierre Messmer

Pierre Messmer (20. maaliskuuta 1916 Vincennes, Val-de-Marne – 29. elokuuta 2007 Val-de-Grâce, PariisiPierre Messmer, Ordre de la Libération) oli ranskalainen gaullistipoliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä vuosina 1972–1974, jolloin Ranskan presidentin virkaa hoiti Georges Pompidou. Messmeriä seuraava pääministeri oli Jacques Chirac. Ranskan antauduttua Saksalle 1940 Messmer matkusti Lontooseen ja liittyi Charles de Gaullen Vapaan Ranskan joukkoihin. Hän taisteli Libyassa, Egyptissä ja oli mukana vapauttamassa Pariisia. Toisen maailmansodan jälkeen Messmerilla oli lukuisia tehtäviä Ranskan siirtomaissa Afrikassa. Hän toimi Indokiinan siirtomaahallinnon tehtävissä 1947–1949, Mauritanian kuvernöörinä 1952–1954 ja Norsunluurannikon kuvernöörinä 1954–1956, sitten Kamerunin ylikomissaarina kunnes päätti siirtomaauransa toimimalla 1958–1960 Ranskan Länsi-Afrikan kuvernöörinä. Hän oli de Gaullen läheinen liittolainen ja armeijoiden ministeri 1960–1969, johon aikaan sijoittivat Algerian sodan päättyminen ja Ranskan nousu ydinasevallaksi. Hän oli myöhemmin pääministeri Pompidoun alaisuudessa. Hän toimi Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 1979 kesäkuuhun 1980. Messmer seurasi Maurice Schumannia Ranskan akatemiassa (tuoli 13) vuonna 1999. ==Lähteet== * * Pierre Messmer, French wartime figure and former PM, dead at 91 , Expatica/APF, Aug 30, 2007 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskan pääministerit Luokka:Ranskan puolustusministerit Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Pyramidipeli

Pyramidipeli on käsite, jota Suomen rahankeräyslaissaFinlex, Rahankeräyslaki, §4 luku, 5). käytetään pyramidihuijauksista. Pyramidipeli voidaan toteuttaa ketjukirjeenä, Ponzi-huijauksena tai monitasomarkkinoinnin tapaan järjestettynä, jolloin se muistuttaa tavanomaista kaupankäyntiä ja on tavattoman vaikea paljastaa, määritellä ja pysäyttää lain suomin keinoin. Kuluttajavalistus on tässä kohden osoittautunut tehokkaimmaksi keinoksi kuluttajien suojan parantamiseksi kaupankäynniksi naamioituja pyramidipelejä vastaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Petteri Haipola, Verkostomarkkinointi, monitasomarkkinointi, suosittelumarkkinointi ja pyramidipelit, Hakemisto, alan tilastoihin ja tutkimuksiin perustuvia artikkeleita, luettu 27.043753 Kuluttajavirasto, Tietoa verkostomarkkinoinnista, 2002]. Luettu 27.04.2007. Luokka:Huijaukset Luokka:Talousrikollisuus Luokka:Markkinointi
Pretty Hate Machine

Pretty Hate Machine (tunnetaan myös nimellä Halo 2) on yhdysvaltalaisen industrial/vaihtoehtorock-yhtyeen Nine Inch Nailsin vuonna 1989 julkaistu debyyttialbumi. Albumi on myynyt Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa. ==Historia== Pretty Hate Machinen juuret ulottuvat yhtyeen perustamisvuoteen 1988. Työskennellessään Clevelandin Right Track-studiossa Trent Reznor nauhoitti demokappaleita, jotka saivat hyvän vastaanoton. Reznor sai lopulta sopimuksen TVT Recordsilta. Albumi julkaistiin vuoden 1989 lokakuussa ja singlet ”Head Like a Hole”, ”Down in It” ja ”Sin” saivat radiosoittoa. Yhtye aloitti albumin pohjalta suuren livekiertueen, joka kesti vuoden 1991 syksyyn asti. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Muusikot == * Trent Reznor – laulu, ohjelmointi * Richard Patrick – kitara kappaleessa ”Sanctified” * Chris Vrenna – ohjelmointi (soitti rumpuja albumin keikoilla) Luokka:Vuoden 1989 esikoisalbumit Luokka:Nine Inch Nailsin albumit