EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Eugénie (Ruotsin ja Norjan prinsessa)

Eugénie (koko nimeltään Charlotta Eugénie Augusta Amalia Albertina Bernadotte; 24. huhtikuuta 1830 Tukholma – 23. huhtikuuta 1889 Tukholma) oli Ruotsin ja Norjan prinsessa. Hän oli kuningas Oskar I:n ja kuningatar Josefinan tytär. Hänen veljiään olivat Kaarle XV ja Oskar II. Eugénie oli läheinen säveltäjäveljensä Gustafin kanssa, ja tämän kuolema 25-vuotiaana lavantautiin vuonna 1852 järkytti häntä syvästi, minkä jälkeen hänen oma terveytensä ei koskaan tullut entiselleen. Eugénie oli naimaton ja sairasteli koko aikuisikänsä. Hän katsoi, että tämä antoi hänelle mahdollisuuden elää itsenäistä elämää. Kun Ruotsin valtiopäivät päättivät vuonna 1858, että aikuiset naimattomat naiset voivat hakea täysivaltaisiksi julistamista eli olla itsenäisiä ilman holhoojaa, hän oli yksi ensimmäisistä naisista Ruotsissa, joka haki tätä oikeutta.Svenskt biografiskt lexikon, osa 14, s. 664 Eugénie peri vanhempiensa kiinnostuksen musiikkiin ja sävelsi useita pianokappaleita. Hän oli myös taitava vesivärimaalari ja kuvanveistäjä. Eugénie oli myös filantrooppi, joka perusti lasten- ja hoitokoteja, sekä eläinten oikeuksien puolustaja. Vuonna 1864 hän julkaisi kirjan Les princesses de la Suède, jossa hän esitteli Ruotsin historiallisia prinsessoja. Lisäksi hän kirjoitti runoja. ==Kuvia== Coronets of Oscar of Sweden (1829) & Eugenie of Sweden 2014.jpg|Oikealla Eugénien Kaarle XV:n kruunajaisissa käyttämä kruunu. Fåglarnes morgonlof, titelsida.tif|Eugénien säveltämän Fåglarnas morgonlof -dueton kansilehti. Hän käytti pseudonyymiä E******. Eugeniahemmet 2012.jpg|Eugénien perustama hoitokoti Eugeniahemmet Solnassa. Royal Monogram of Princess Eugenie of Sweden.svg|Eugénien monogrammi. Prinsessan Eugénie daguerrotypi restaurerad.JPG|Prinsessa Eugénie, dagerrotypia, 1860-luku ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin prinsessat Luokka:Norjan prinsessat Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Skolioseksuaalisuus

Skolioseksuaalisuus eli transsuuntautuneisuus tarkoittaa seksuaalista suuntautumista, jossa henkilö kokee seksuaalista ja romanttista vetovoimaa muunsukupuolisia ja transsukupuolisia kohtaan. Skolioseksuaalisuus on lähellä panseksuaalisuutta, jossa henkilön seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu ihmiseen tämän sukupuolesta riippumatta. Skolioseksuaalisuus voi tarkoittaa eri asioita ja voi ilmetä eri tavoin eri ihmisille. Osa skolioseksuaaleista kokee vetoa erityisesti transsukupuolisiin, osa muunsukupuolisiin. Osaa transsuuntautuneista viehättää fyysinen sukupuolikaksinaisuus, toisia androgyyni persoonallisuus tai tyyli. Transsuuntautuneisuus lienee eräs heikoimmin tunnetuista seksuaalisen suuntautumisen muodoista. Skolioseksuaalisuuden käsitettä on myös arvosteltu, koska nimitys muistuttaa sanaa skolioosi, joka viittaa kieroselkäisyyteen. Skolioseksuaalisuus ei kuitenkaan ole kieroutunut tai vääntynyt seksuaalisuuden muoto. Kyseessä ei ole myöskään fetissi. Eli skolioseksuaalit eivät ole kiinnostuneita transsukupuolisista vain seksuaalisesti, vaan myös romanttisesti. Suhtautuminen skolioseksuaalisuuteen voi olla skolioseksuaaleja leimaavaa, koska monesti ajatellaan, että skolioseksuaalit ovat kiinnostuneita transsukupuolisista vain eroottisessa tai pornografisessa mielessä, vaikka heidän suhtautumisensa on myös romanttista. Koska käsitettä ei vielä tunneta ja koska ihmisten tuntema romanttinen viehtymys toisiaan kohtaan on monimutkaista, voi skolioseksuaalisuus olla yleisempää, mitä sen ajatellaan olevan. Vuonna 2019 Kanadassa ja Yhdysvalloissa liki tuhannelle vastaajalle toteutetussa kyselyssä selvisi, että vajaat 3 prosenttia heteroseksuaaleista mies- ja vajaat 2 prosenttia naisvastaajista olisi voinut tapailla transsukupuolista henkilöä. Kyselyyn vastasi pääosin nuoria aikuisia. 12 prosenttia homoseksuaaleista miesvastaajista ja 29 prosenttia homoseksuaaleista naisvastaajista ilmoitti, että voisi tapailla transsukupuolista henkilöä. Kyselyssä ei selvitetty sitä, että miten vastaajat – eritoten homoseksuaalit – suhtautuisivat siihen, että olisiko transsukupuolinen henkilö vienyt sukupuolenkorjauksensa loppuun saakka niin, että hänen sukupuolielimensä vastaisivat hänen sukupuoli-indentiteettiään. Transsuuntautuneisuus voi myös tarkoittaa seksuaalista suuntautumista, jossa henkilö kokee seksuaalista vetovoimaa transsukupuolisten lisäksi myös transvestiitteja kohtaan. Tällainen henkilö voi olla yksinomaan transsuuntautunut, mutta usein hän on homoseksuaali, lesbo, heteroseksuaali tai biseksuaali ja sen lisäksi transsuuntautunut. Toisinaan transsuuntautuneisuus liittyy ihmisen omaan transkokemukseen, josta tunnistetaan ensimmäisenä tunnepohjainen vetovoima toisia transihmisiä kohtaan. Transsuuntautuneisuus saattaa siis olla ensimmäinen askel oman transkokemuksen tietoisessa käsittelyssä. == Katso myös == * Polyseksuaalisuus == Lähteet == Luokka:Seksuaalinen suuntautuminen
Alaska P. Davidson

Alaska Packard Davidson (1. maaliskuuta 1868 Warren, Ohio – 16. heinäkuuta 1934 Virginia) oli Yhdysvaltain liittovaltion poliisin (FBI) ensimmäinen naispuolinen erikoisagentti.Alaska Packard Davidson New York Heritage, viitattu 19.4.2024 Hänen työkomennuksensa FBI:n palveluksessa jäi lyhytaikaiseksi, mutta oli historiallisesti merkittävä.Suzanne Raga, Alaska Davidson, First Female FBI Special Agent Mental Floss 5.5.2016, viitattu 19.4.2024 == Tausta == Davidson syntyi Warren ja Mary Elizabeth Packardin tyttäreksi. Hän opiskeli kolmen vuoden ajan julkisissa kouluissa. Packard Motor Car Companyn perustajat James Ward Packard ja William Doud Packard olivat hänen veljiään. Davidson meni 7. marraskuuta 1893 naimisiin Ephraim Banks McCrumin kanssa. Pariskunnalle syntyi tytär Esther, joka kuitenkin kuoli 20. huhtikuuta 1902. Avioliiton päätyttyä Davidson meni uusiin naimisiin James B. Davidsonin kanssa. Hänellä oli myös Anna-niminen tytär.Keri Lynn Angel, Alaska P. Davidson, the FBI's first female Special Agent Amazing Women In History, viitattu 19.4.2024 == Työ FBI:ssa ja myöhemmät vaiheet == Davidson sai agenttikoulutuksensa New Yorkissa. Vastuuagentin mukaan hänen hoidettavikseen pitäisi antaa vain sellaisia avoimia tutkintoja, jotka eivät olleet "liian kovia". William J. Burns nimitti Davidsonin erikoisagentiksi liittovaltion poliisiin (silloinen Bureau of Investigation) 11. lokakuuta 1922. Davidson aloitti työskentelyn Washington DC:n -toimistossa. Hänet palkattiin työskentelemään ensisijaisesti Mann Actiin liittyneissä tutkinnoissa. Vuonna 1910 hyväksytty Mann Act oli tehnyt prostituutioon liittyvästä naisiin kohdistuvasta ihmiskaupasta liittovaltiollisen rikoksen. 10\. toukokuuta 1924 J. Edgar Hoover aloitti FBI:n johtamisen ja ohjeisti sen alaisia toimistoja erottamaan palveluksesta "epäpätevät" agentit. Hoover piti vain miehiä erikoisagenteiksi soveltuvina. FBI:n Washington DC:n -toimiston vastuuagentti kertoi pian, ettei hänellä ollut erityistä tarvetta naisagentille. Hoover pyysi Davidsonia eroamaan palveluksesta, minkä hän teki 10. kesäkuuta 1924. Davidson oli yksi kolmesta 1920-luvulla FBI:n agentiksi päässeestä naisesta. Marraskuussa 1923 palkattiin Jessie Duckstein ja vuonna 1924 Lenore Houston, mutta hekin erosivat jo 1920-luvulla. 1920-luvun jälkeen naisille avattiin pääsy agenttikoulutukseen FBI Academyssa vasta vuonna 1972. Ensimmäiset koulutuksesta 1970-luvulla valmistuneet naiset olivat merijalkaväen luutnantti Susan Lynn Roley ja entinen nunna Joanne Pierce. Davidson jäi leskeksi vuonna 1929 ja asui tämän jälkeen kuolemaansa saakka Virginiassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:FBI-agentit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Ilona Jäntti

Ilona Jäntti (s. Oulu) on suomalainen sirkustaiteilija ja koreografi sekä kansainvälisesti tunnustetun Ilmatila-nykysirkuksen perustaja. Hänelle myönnettiin Kulttuuriministeriön Suomi-palkinto merkittävän uran johdosta vuonna 2019. Ilona Jäntti valmistui koreografian maisteriksi Lontoon musiikki- ja tanssikonservatorio Laban Centrestä vuonna 2008. Jäntti harrasti 13-vuotiaaksi saakka rytmistä voimistelua, ja opiskeli sitten jonkin aikaa Suvelan Sirkuksessa (nyk. Espoon esittävän taiteen koulu), jossa hän löysi ilma-akrobatian. Sen jälkeen hän pääsi opiskelemaan ilma-akrobatiaa Tukholman Cirkus Piloternaan (nyk. osana Dans och Cirkushögskolania). Jäntin ensimmäiset suuret esitykset olivat vuonna 2009 Jacksons Lanella Englannissa; yhteisteos Muualla yhdessä arkkitehti-animaatiotaiteilija Tuula Jekerin kanssa, vannesooloteos Cel, sekä koreografinen Footnotes. Näiden jälkeen hän esiintyi ympäri maailmaa, ja teki muun muassa kiertueen Yhdysvalloissa. Jäntti on työskennellyt laajasti merkittävissä tanssi- ja teatterikokoonpanoissa, kuten Shakespeare's Globessa, Royal Opera Housessa, Englannin luonnontieteellisessä museossa, Ruotsin Cirkus Cirkörissä, Flow-sirkuksessa Suomessa, Sirkus Mlejnissä ja Cirk La Putykassa Tšekissä, Walesissa, Panamalla sekä Costa Ricalla. Panaman Aerea-festivaaleille Jäntti tuotti kaksi kokonaista sirkuskoreografiaa vuosina 2015 ja 2017. Suomessa hän on osallistunut muun muassa Tanssiteatteri Hurjaruuthin tuotantoon. Jäntti on myös eräs MedAndraOrd - sirkusryhmän perustajista. Vuonna 2019 Jäntin teos AIR esitettiin viiden suomalais-japanilaisten esiintyjien tulkitsemana Suomen ja Japanin 100 vuoden diplomatiasuhteiden juhlistamistilaisuudessa Japanissa. == Ilmatila == Jäntti perusti Ilmatila-sirkuksen vuonna 2007 yhdessä arkkitehti-animaatiotaiteilija Tuula Jekerin kanssa. Ilmatilalle ominaista on yhdistää ilma-akrobatia ja nykysirkus muihin taiteenlajeihin, esimerkiksi animoituihin projisointeihin, nykytanssiin ja elävään musiikkiin. Heidän teoksissaan on ollut mukana tunnettuja muusikoita ja säveltäjiä, kuten Luke Styles, Aino Venna sekä Dora Pejačević. Monet sirkuksen teoksista ovat vuorovaikutuksessa tilan kanssa, eli ne on joko suunniteltu esitettäviksi ei-perinteisissä nykysirkuksen tai teatterin paikoissa, tai ne sopivat esitettäväksi hyvin monenlaisissa eri lokaatioissa. Ilmatila on nykyisin yksi suomalaisen nykysirkuksen kansainvälisesti tunnetuimmista toimijoista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keeping Up With the Visuals julkaisu The New York Times, 01.01.2015 * Ilona Jantti artfully combines aerial acrobatics, multimedia.. Post and Courier, 02.06.2014 * Ilona Jäntti: intohimona roikkua sirkuksen katosta Yle, 30.4.2015 * Ilmatilan kotisivut * Ilmatilasta kertova artikkeli englanninkielisessä wikipediassa Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Tiffany Stratton

Jessica Woynilko (s. 1. toukokuuta 1999) Tiffany Stratton WrestlingdatassaViitattu 19.4.2024. on yhdysvaltalainen showpainija ja entinen voimistelija.Trampoline & tumbling Jessica WoynilkoViitattu 19.4.2024 Woynilko työskentelee WWE:ssä nimellä Tiffany Stratton. Hän painii tällä hetkellä Smackdown brändissä. Hän on voittanut kerran NXT Women's Champion- mestaruuden ja lisäksi hän on hallitsena WWE Women’s Championship- mestari ensimmäistä kertaa. ==WWE== ===NXT=== Woynilko aloitti harjoittelun WWE Performance Centerissä vuonna elokuussa 2001 ja oli aloittavan ryhmän ainoa nainen.Second-generation hopefuls among new WWE Performance Center recruits WWE Viitattu 19.4.2024 Woynilkon painidebyytti tapahtui marraskuussa WWE 205 Live-ohjelmassa, jossa hän voitti ensimmäisen ottelunsa.WWE 205 Live #256 TapingViitattu 19.4.2024 Joulukuussa Stratton siirtyi NXT:hen, jossa hänen painihahmonsa esitti rikasta ja hemmoteltua tyttöä. Myöhemmin hän luopui siitä.TIFFANY STRATTON RETURNS WITH NEW GIMMICK DURING NXT NEW YEAR’S EVILViitattu 19.4.2024 Tämän vaihdoksen myötä hän pääsi ottelemaan naisten mestaruudesta ja vuoden 2024 NXT Battleground-tapahtumassa hän onnistui voittamaan ensimmäisen mestaruutensa.NXT Battleground 2023: Carmelo Hayes is the hometown hero as he overcomes Bron Breakker at NXT BattlegroundViitattu 19.4.2024 Stratton piti NXT Women's Championship-mestaruutta hallussaan 107 päivää, kunnes hävisi sen Becky Lynchille.NXT Great American Bash results: Moore’s live review of Carmelo Hayes vs. Ilja Dragunov for the NXT Title, Dominik Mysterio vs. Wes Lee vs. Mustafa Ali for the NA Title, Tiffany Stratton vs. Thea Hail in a submission match for the NXT Women’s TitleViiattu 19.4.2024 Viimeinen esiintyminen NXT:n riveissä tapahtui vuoden 2024 Royal Rumblessa, ennen kuin hän siirtyi Smackdown riveihin.Royal Rumble Match stats 2024Viitattu 19.4.2024 ===Smackdown=== Stratton osallistui vuoden 2024 Money in the Bank- otteluun ja onnistui nappaamaan voiton itselleen.Tiffany Stratton Wins The Women’s Money In The Bank Ladder MatchViitattu 7.7.2024 Stratton "rahasti" voittamansa sopimuksen 3. tammikuuta 2025 ja voitti naisten mestaruuden selätyksellä Nia Jaxilta. WWE Women’s Championship-mestaruus oli ensimmäinen mestaruusvoittonsa WWE:n pääsarjoissa. ==Yksityiselämä== Woynilko mainitsee Charlotte Flairin yhdeksi tärkeimmistä tekijöiksi, mikä inspiroi häntä ryhtymään ammattipainijaksi.Tiffany Stratton Shares Her Dream Match, Details How Charlotte Flair Inspired Herfightful.com Viitattu 19.4.2024 Woynilko on seurustellut vuodesta 2022 ammattipainija Marcel Barthelin kanssa, joka tunnetaan paremmin nimellä Ludwig Kaiser.WWE Star Tiffany Stratton on Becoming a ‘Total Diva,’ Hollywood Dreams & Taking No Prisonerstvinsider.com Viitattu 19.4.2024 ==Mestaruudet ja saavutukset== *WWE **WWE Women’s Championship (1 kerta) **NXT Women's Championship (1 kerta) ** Naisten Money in the Bank voitto (2024) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset showpainijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Beloff

Laura Maria Beloff (s. 1964) on suomalainen taiteilija ja tutkija. Hän on Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun laitoksen professori sekä varadekaani. Hän oli myös Aalto-yliopiston kansainvälisen VICCA- koulutusohjelman johtaja vuosina 2020–2022. Beloffille myönnettiin Nuoren taiteen Suomi-palkinto 1994, ja hän sai Suomen valtion 5-vuotisen taiteilija- apurahan vuonna 2007, sekä hänelle myönnettiin osana taiteellista ryhmää 2014 pohjoismaiden suurin taideraha Nordic Cultural Fundista. Beloff on tullut tunnetuksi erilaisista biotieteellisten, teknologisten ja taiteellisten osa- alueiden risteyksiin sijoittuvista teoksista, jotka ovat olleet esimerkiksi puettavia esineitä, osallistavia installaatioita, ohjelmoituja struktuureja, verkostoituvia installaatioita ja erilaisia kokeita sekä tutkimuksia. Hänen teoksensa käsittelevät usein inhimillisen ja ei-inhimillisen luonnon yhdistämistä, teknologiaa, tekoälyä ja bioteknologiaa. Beloffin teokset ovat usein valmistettu yhteistyössä eri alojen ammattilaisten, tutkijoiden ja tieteilijöiden kanssa. Beloff on tunnettu puhuja ja tutkija niin taidekentällä kuin akateemisessa maailmassakin. Beloff valmistui taiteilijaksi Helsingin taideyliopistosta vuonna 1995, ja jatkoi sen jälkeen opiskelua California Institute of the Artsiin, josta hän valmistui vuonna 1998. Sen jälkeen hän suoritti tohtorin tutkintonsa Plymouthin yliopistossa vuonna 2012. Hän on osallistunut kansainvälisiin taiteellisiin ja tutkimuksellisiin projekteihin, toimittanut merkittäviä julkaisuja, ohjannut ja arvioinut sekä yliopistoiden tohtoriopiskeluja että kansainvälisten poikkitieteellisten aloitteiden rahoituksia. Beloff on ollut muun muassa vierailevana tutkijana Meksikossa vuonna 2015, Shanghaissa 2017, Trenton yliopistossa 2018. Hän on toiminut Oslon Taideakatemian professorina vuosina 2002–2006, vierailevana professorina Wienin ammattikorkeakoulussa vuosina 2009 ja 2011, ja ollut Kööpenhaminan yliopiston professori, osastopäällikkö sekä tohtorikoulun johtaja vuosina 2012–2019. Beloffin teoksia oli Venetsian Biennaalissa vuonna 2007. Beloff työskentelee Aalto-yliopiston tohtorikoulutuspäällikkönä ja professorina. Vuonna 2023 hän tuotti yhdessä työryhmänsä kanssa R-bus-hankkeen, joka oli tekoälyyn pohjaava, itseohjautuva bussi sekä liikkuva taideteos. R-Bus oli osa Kalasataman, Helsingin taidemuseo HAM:in, Helsingin juhlaviikkojen sekä Aalto- yliopiston hankkeita. == Palkintoja ja tunnustuksia == * 1994 Nuoren taiteen Suomi-palkinto * 2009 Prix Ars Electronica: kunniamaininta Next Idea- kategoriassa * 2002 Vida 5.0 kunniamaininta * 2000 File-festival, kolmas sija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laura Beloff Aalto-yliopiston research- sivulla * Laura Beloff Google Scholar-haussa Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mediataiteilijat
Washingtonin konsensus

Washingtonin konsensus on talouden uudistuspaketti, joka koostuu kymmenestä talouspoliittisesta ohjeesta kriisien koettelemille kehitysmaille. Ohjeiden taustalla on Washington DC:ssä toimivia instituutioita, kuten Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF), Maailmanpankki ja Yhdysvaltain valtiovarainministeriö. Termiä käytti ensimmäisenä englantilainen taloustieteilijä John Williamson vuonna 1989. Ohjeet edustivat vapaita markkinoita edistävää politiikkaa, kuten kaupan vapauttamisen, yksityistämisen ja rahoituksen vapauttamisen. Lisäksi ne sisälsivät finanssi- ja rahapoliittisia linjauksia, joiden tarkoituksena oli minimoida julkisen talouden alijäämä ja inflaatio. John Williamsonin vastustuksestaan huolimatta ilmausta Washington Consensus on alettu käyttää myös toisessa, yleisemmässä merkityksessä. Tässä merkityksessä Washington Consensuksella tarkoitetaan suuntautumista markkinapohjaiseen lähestymistapaan, joka tunnetaan markkinafundamentalismina tai uusliberalismina). == Lähteet == Luokka:Kauppaliitot Luokka:Latinalainen Amerikka Luokka:Imperialismi Luokka:Kauppapolitiikka
Davey Rimmer

Davey Rimmer (s. 6. joulukuuta 1968) on brittiläinen basisti, joka tunnetaan parhaiten hard rock -yhtye Uriah Heepin basistina, jona hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien. Rimmer syntyi Liverpoolissa mutta muutti 1990-luvulla Lontooseen. Uriah Heepissä hänen oli tarkoitus olla pelkkä väliaikainen tuuraaja syöpään sairastuneelle Trevor Bolderille, mutta Bolderin kuoltua toukokuussa 2013 Rimmeristä tuli yhtyeen virallinen jäsen. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa yhtyeessä oli vuonna 2014 julkaistu Outsider. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset basistit Luokka:Uriah Heepin jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leena Kela

Leena Kela (s. 1979 Kuusamo) on Mynämäellä asuva suomalainen performanssitaiteiljia ja kuraattori. Alun perin valokuvan parissa työskennellyt Kela alkoi tehdä performanssitaidetta 2000-luvun alkupuolella ja on sittemmin esiintynyt lukuisilla festivaaleilla, taidetapahtumissa, museoissa ja gallerioissa sekä Suomessa että ulkomailla. Vuonna 2009 Kela valittiin Suomen ensimmäiseksi Performanssitaiteen läänintaiteilijaksi. Hän toimii Mynämäellä Koneen säätiön ylläpitämän Saaren kartanon residenssin johtajana. ==Taiteellinen toiminta== Performanssiteoksissaan Kela tutkii ruumiillisuuden ja materiaalisuuden dialogia ja hyödyntää niissä usein arkisia esineistä sekä tekstejä. Hän on esittänyt teoksiaan eri puolilla maailmaa, mm. Intiassa, Venäjällä, Kanadassa ja Kamerunissa, ja on dokumentoinut esityksiä myös videoiksi ja valokuviksi. One Year Demonstration -teoksessa (2017–2018) Kela julkaisi vuoden ajan Instagram-alustalla päivittäin yhden kuvan yhden naisen mielenosoituksesta. Videoteos There is no planet B (2020) on hankittu Valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan. Kela on urallaan kehittänyt aktiivisesti performanssitaiteen kenttää, edistänyt alan näkyvyyttä ja tuonut Suomeen esiintyjiä eri puolilta maailmaa. Osana viisivuotista läänintaiteilijankauttaan Taiteen edistämiskeskuksessa hän toteutti muun muassa Performanssipankki-tietokannan sekä järjesti Performanssi on the Road -kiertueita, joilla bussi kuljetti yleisöä ja esiintyjiä Varsinais-Suomen alueella performanssitaiteen pariin. Kela kuratoi myös ensimmäisen taidemuseossa esillä olleen performanssitaiteen näyttelyn "Tässä ja nyt: Performanssitaide Suomessa" Aboa Vetus & Ars Nova -museoon Turkuun vuonna 2013. Kela on toiminut vuodesta 2012 vuosittain järjestetyn New Performance Turku Festivalin taiteellisena johtajana, ja oli vuosina 2015–2017 myös Helsingissä toimivan Esitystaiteen talo Mad Housen kuraattoritiimissä. Vuosina 2010–2013 hän osallistui myös Fluxee-klubien kuratointiin Tehdas teatterissa Turussa. ==Opinnot== __NOTOC__ Kela opiskeli performanssitaidetta vuosina 2000–2003 Turun Taideakatemian Crossing Borders in Performing Arts -koulutusohjelmassa ja suoritti Lahden muotoiluinstituutissa vuosina 2005–2007 taiteen perusopettajan opinnot. Vuosina 2007–2010 Kela teki teatteritaiteen maisterin tutkinnon Helsingissä Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa. Päättötyönään Kela toteutti pitkäkestoisen performanssin, jossa hän eli neljän viikon ajan töölöläisessä kaksiossa alter egonsa Elena Elakin elämää. ==Performanssiteoksia== * There is No Planet B (2020–2022) * Small disasters, great damages (2018) * One Year Demonstration (2017–2018) * Alphabets of Performance Art (2015–2017) * Dark Energy Kitchen (2015–2016) *Yhteensattumia / Coïncidences (2013–2014) *Merkitysten kierrätyspiste (2013) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Leena Kelan kotisivut *Kelan haastattelu Yle Areenassa Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset performanssitaiteilijat
Moršyn

Moršyn () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Stryin piirissä. Moršyn sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Berežnytsjajoen varrella, 82 kilometriä aluekeskus Lvivistä etelään. Kaupungissa on rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on −4,1 ja heinäkuun +18,5 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 676 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 5 562 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 6 482 asukasta. Heistä kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli suuri enemmistö. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 9 158 asukasta. Arkeologisten löytöjen perusteella on arvioitu, että nykyisen kaupungin seutu asutettiin kivikauden lopulla, 8000–4000 vuotta e.a.a. Ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1482. Rautatien Stryi–Ivano-Frankivsk rakentaminen (1875) vilkastutti paikkakuntaa. 1800-luvun loppuun mennessä paikkakunta oli saavuttanut tunnettavuutta kylpyläkohteena. Kaupunkityyppisen taajama aseman se sai vuonna 1948; kaupungiksi Moršyn nimettiin vuonna 1996. Moršyn on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Stryin piiriin; sitä ennen se oli Stryin kaupunkipiirin kuulunut kaupunkityyppinen taajama tai kaupunki. Morshyn culture palace.jpg|Kulttuuritalo. 46-107-0004 Morszyn DSC 5118.jpg|2010-luvulla peruskorjattu puukirkko. The church of St. Intercession of the Blessed Virgin Mary,.jpg|Toinen kirkko. Morszyn Zrodlo 4.JPG|Jonoa lähteelle numero 4. 090901 Morschyn Ukraine Spa.JPG|Kylpylä. Моршин (14) Мармуровий палац.jpg|"Marmoripalatsi" == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Моршинська міська громада (gromada.info) Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Stryin piiri
Mélissa le Nevé

Mélissa le Nevé (s. 1989) on ranskalainen kiipeilijä. Hän kiipesi 9a-vaikeustasoisen reitin, Action Directen, ensimmäisenä naisena. Reitin on kiivennyt alle 30 kiipeilijää. Vaikein hänen kiipemänsä boulder-reitti on ollut 8B+ vaikeustasoinen Mécanique élémentaire. Le Nevé aloitti kiipeilyn 15-vuotiaana. Hän voitti Ranskanmestaruuden boulderoinnissa vuodesta 2010 vuoteen 2013. Maailmancupeista hän voitti hopeaa vuonna 2013 ja 2016. Hän lopetti kilpailuihin osallistumisen vuonna 2016 ja on sittemmin keskittynyt ulkokivillä kiipeilyyn. Vuonna 2015 hän kiipesi Big Five -nimisen kokoelman reittejä Fontainebleaussa Ranskassa. Big Fiveen kuuluu viisi 7C-8A -vaikeustasoista reittiä. Le Nevé oli ensimmäinen reitit kiivennyt nainen. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elisabeth Beaurain-Pihkala

Nina Jeanne Elisabeth Beaurain-Pihkala (16. huhtikuuta 1906 Pariisi - 1. maaliskuuta 1995 Espoo) oli suomalainen agronomi. Beaurain-Pihkalan vanhemmat olivat ranskalainen pankkiiri Edouard Beaurain (1872-1939) ja pianisti Maria Collan-Beaurain. Beaurain-Pihkala valmistui agronomiksi 1927, jonka jälkeen hän työskenteli Svenska lantbrukssällskapens förbundin sihteerinä ja tarkastajana 1929–1946, Standard Française des Pétroles -öljy-yhtiön osastosihteerinä 1947–1949, YK:n elintarvike- ja maatalousjärjestö FAO:n Suomen toimikunnan pääsihteerinä 1949-1968 ja Suomen maatalousministeriön kansainvälisten asioiden sihteerinä 1968-1969. Beaurain-Pihkala oli myös Suomen YK-liiton varapuheenjohtaja 1957-1967. 1930-luvun lopussa Beaurain- Pihkala oli mukana Natsi-Saksasta Suomeen saapuneiden pakolaisten avustuskomiteassa, johon hänen ohellaan kuuluivat C. O. Frietsch, Yrjö Hirn, Yrjö Kallinen, Ragni Karlsson, Sylvi-Kyllikki Kilpi, Arvid Mörne, Atos Wirtanen ja Laurin Zilliacus. 1940-1950-luvuilla Beaurain-Pihkala kuului muun muassa Svenska Kvinnoförbundetin ja Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen hallituksiin. Elisabeth Beaurain-Pihkalan puoliso oli professori Olli Pihkala, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1959. == Teoksia == * * * * == Lähteet == Luokka:Agronomit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Matilda Söderlund

Matilda Söderlund (s. 1991 tai 1992) on ruotsalainen ammattikiipeilijä. Hän on ainoa pohjoismainen 9a-vaikeustasoisen reitin kiivennyt nainen. Vaikein hänen kiipeämänsä boulder-reitti on 8B-vaikeustasoinen. Hän on perustanut Moumo- kiipeilysaliketjun Ruotsiin. Söderlund aloitti kiipeilyn 11-vuotiaana. Kolme kuukautta myöhemmin hän oli ruotsinmestaruuskisoissa toinen. 20-vuotiaana hänestä tuli ensimmäinen maailmanmestaruuskisojen finaaliin päässyt ruotsalainen kiipeilijä. Hän keskittyy nykyään ulkokivillä kiipeilyyn. == Lähteet == Luokka:1990-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ruotsalaiset kiipeilijät
Mount Holyoke College

Mount Holyoke College on Yhdysvalloissa Massachusettsin osavaltiossa toimiva naisille suunnattu liberal arts college. Se on yksi Seven Sisters -nimellä tunnetusta naisopistojen ryhmästä. Koulun painopiste on yleissivistävässä opetuksessa. Kandidaattitason (bachelor) kursseja järjeseään humanisisissa aineissa, matematiikassa, luonnontieteissä ja sosiaalisissa tieteissä. Maisteritutkinnon voi suorittaa neljällä alalla. Opiskelijoita on noin 2000. Mount Holyoke College oli yksi ensimmäisistä naisten korkeakouluista Yhdysvalloissa. Mary Lyon perusti sen nimellä Mount Holyoke Female Seminary vuonna 1837. Lyon toimi sen ensimmäisenä rehtorina kuolemaansa saakka vuonna 1849. Koululla oli alkuvuosina yhteyksiä kongregationalismiin, muta se ei ole koskaan ollut minkään uskonnollisen ryhmän omistuksessa. Mount Holyoke Collegen taidemuseo, joka perustettiin vuonna 1876, on yksi maan vanhimmista korkeakoulujen taidemuseoista. == Lähteet == Luokka:Naisten korkeakoulut Luokka:Massachusettsin yliopistot ja korkeakoulut
Heimo Lappalainen

Heimo Lappalainen (10. tammikuuta 1944 Tampere – 15. toukokuuta 1994 Särkisalo) oli suomalainen kulttuuriantropologi, dokumenttielokuvien tekijä sekä šamanismin ja uussamanismin tutkija ja opettaja. ==Henkilöhistoria== Inkerinsuomalaisten vanhempien poikana syntynyt Lappalainen oli kansainvälisesti tunnettu kulttuuriantropologi varsinkin itäiseen Siperiaan tekemistään tutkimus- ja kuvausmatkoista. Tuvan kylään tekemillään matkoilla hän perehtyi erityisesti evenkeihin. Lappalaista voi pitää myös uussamanismin tuojana Suomeen. Ruotsissa kasvanut ja opiskellut ja sieltä 1980 Suomeen muuttanut Lappalainen toimi muun muassa Uppsalan yliopiston sosiaaliantropologian instituutin puheenjohtajana 1960-luvulla. Lappalaisen kiinnostus šamanismiin virisi Suomessa, jossa hän opetti šamanismia ja uussamanismia ensin Michael Harnerin ja sitten Jonathan Horwitzin kanssa, aina kuolemaansa saakka. Lappalainen oli myös suomalaisten ja eurooppalaisten antropologisen dokumenttielokuvien uranuurtaja. Hän oli jo 1970-luvulla perustamassa pohjoismaista antropologisen elokuvan yhdistystä Nordic Anthropological Film Associationia ja toimi sen pääsihteerinä 1983–1994. Hän oli 1987 myös yksi perustajista dokumenttielokuvien tuotantoyhtiö Illumessa, yhdessä Jouko Aaltosen ja Pertti Veijalaisen kanssa. ==Dokumenttielokuvat== * Suomalainen päiväkirja, 1984 (Jouko Aaltosen kanssa) * Taigan kansalaisia: Trilogia, 1992 (Jouko Aaltosen kanssa) * Paluu Taigalle, 1994 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset antropologit Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Ludwig Wüllner

Ludwig Wüllner (1858–1938Wüllner, Ludwig, Deutsche Biographie, viitattu 20.4.2024 ) oli saksalainen lausuja ja konserttilaulaja. Hän opiskeli germaanista kieli- ja kirjallisuustiedettä ja toimi 1884–1887 dosenttina Münsterin akatemiassa. Vuodesta 1895 hän toimi musiikin ja näyttämötaiteen alalla ja esiintyi muun muassa Helsingissä. Vähäiset äänivarat korvasi panostus tulkintaan ja taitavaan esittämiseen. Hänen isänsä oli säveltäjä Franz Wüllner.Wüllner 2., Ludwig W., Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1588. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Lausujat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Srettha Thavisin

Srettha Thavisin (; s. 15. helmikuuta 1962) on thaimaalainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Thaimaan pääministerinä 22. elokuuta 2023 – 14. elokuuta 2024.ประกาศแต่งตั้งนายกรัฐมนตรี ลงวันที่ 22 สิงหาคม 2566 ราชกิจจานุเบกษา เล่ม ๑๔๐ ตอนพิเศษ ๒๐๑ ง หน้า ๑ วันที่ ๒๓ สิงหาคม พ.ศ. ๒๕๖๖ Hän oli aiemmin Sansirin toimitusjohtaja ja presidentti. Thaimaan perustuslakituomioistuin erotti Thavisinin pääministerin tehtävistä 14. elokuuta 2024. Hänen todettiin rikkoneen eettisiä sääntöjä hänen nimitettyään hallitukseen entisen lakimies Pichit Chuenbanin, joka oli aikaisemmin saanut vankilatuomion lahjonnan yrityksestä. 40 senaattoria olivat jättäneet vetoomuksen asian käsittelystä tuomioistuimessa toukokuussa 2024. Thavisinin seuraajaksi valittiin 16. elokuuta Paetongtarn Shinawatra.. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Thaimaan pääministerit Luokka:Thaimaalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amourvuoret

Amourvuoret (, ) ovat Saharan Atlakseen kuuluva vuoristo Algeriassa. Niiden lounaispuolella ovat Ksourvuoret ja koillispuolella Ouled Naïl. Amourvuoret kohoavat pohjoisen ylätasangoilta keskiosassaan yli 1 700 metrin korkeuteen ja laskeutuvat etelässä jyrkästi Saharan reuna-alueelle. Korkein kohta on Djebel Ksel (2 008 metriä) vuoriston läntisimmässä osassa. Hiekka- ja kalkkikivestä muodostuneiden vuorten välissä on vadien kuluttamia laaksoja. Suhteellisen korkean sademääränsä (300–500 millimetriä) ansiosta varsinkin vuorten luoteisrinteillä kasvaa alepponmäntyjä, katajia ja rautatammia. Etelärinteillä on arokasvillisuutta kuten espartoheinää. Alueella on runsaasti vuoriston muinaisesta asutuksesta todistavia kalliopiirroksia. Varhaisimmat historian tuntemat asukkaat olivat rašid-heimon berbereitä, joiden mukaan vuoria kutsuttiin arabiaksi nimellä Djabal Rašīd. 1200–1300-luvulla berberit väistyivät tai sulautuivat Saharasta tulleeseen arabipaimentolaisten amur- heimoon, joka antoi vuoristolle oman nimensä. Nykyään alue on täysin arabiankielinen. Entisten kylien rauniot todistavat nykyistä paljon laajemmasta maanviljelystä. Nykyään Amourvuoret ovat lähinnä karjatalousaluetta (lampaita ja vuohia). Alue on tunnettu paksuista koristeellisista villamatoistaan. Sen keskus on Afloun kaupunki. ==Lähteet== Luokka:Afrikan vuoristot Luokka:Algerian maantiede
Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa (albumi)

Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa on Lehtivihreät-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1996. Albumin kappale ”Ei kiinnosta” on myös samana vuonna julkaistulla Kuuma iskelmäparaati -kokoelmalla. == Kappaleet == # Intro (piiloraita) – 0.28 # Ei kiinnosta – 3.23 # Sitten naurattaa – 2.26 # Mä päätin sen – 2.47 # Kulkurin aamukahvi – 3.24 # Voittamaton – 3.07 # Keskiyö – 2.24 # 0:00 AM – 3.10 # Surullisen laivan kapteeni – 3.59 # Itsekseni hymyilen – 3.21 # Kerjäläinen vs. rikas – 2.18 # Ystävät, muukalaiset ja mä – 4.00 # Tuhmat ajatukset – 4.31 == Kokoonpano == * Jani Törmälä – laulu, kitara * Juha Laulumaa – kitara, laulu * Niko Törmälä – basso * Jukka Isotalus – rummut == Lähteet == * https://www.discogs.com/release/3112485-Lehtivihre%C3%A4t-H%C3%A4nen- Majesteettinsa-Salaisessa-Palveluksessa Luokka:Vuoden 1996 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Celeste Saulo

Celeste Saulo (s. 1964) on argentiinalainen professori. Hän toimii Maailman ilmatieteen järjestön (WMO) pääsihteerinä vuoden 2024 alusta alkaen. Hän on tehtävässä ensimmäinen nainen ja ensimmäinen amerikkalainen organisaation 150-vuotisen historian aikana. Saulo valmistui ilmakehätieteiden tohtoriksi Buenos Airesin yliopistosta 1996, ja opetti siellä termodynamiikkaa, pilvifysiikkaa, mikrometeorologiaa ja ilmakehän numeerista mallintamista. Hänen oma tutkimuksensa on kohdistunut numeerisen säänennustamisen kehittämiseen ja tieteidenväliseen yhteistyöhon sovelluksissa kuten tuulienergian ja maatalouden tarvitsemat sääpalvelut. Saulo toimi Argentiinan ilmatieteen laitoksen pääjohtajana 2014–2023. Hänellä oli monia korkeita tehtäviä WMO:ssa ennen pääsihteeriksi valintaa. Vuonna 2023 hänet nimitettiin Amerikan meteorologisen seuran kunniajäseneksi. Saulon pääsihteerikauden suuria tavoitteita WMO:ssa ovat vaarallisten sääilmiöiden ennakkovaroitusjärjestelmän kehittäminen sekä globaalin kasvihuonekaasujen tietojärjestelmän (Global Greenhouse Gas Watch) rakentaminen. Järjestö tulee myös panostamaan globaalin säähavaintoverkoston parantamiseen, ja ohjaa sitä varten rahoja köyhimmille jäsenvaltioille. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset tieteilijät Luokka:Meteorologit Luokka:Argentiinalaiset professorit Luokka:YK:n virkamiehet Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Steroidiglykosidi

Steroidiglykosidi on glykosidi, jossa aglykoni on jokin steroidi. Tällainen on muun muassa Digoksiini, jota käytetään lääkkeenä sydämen vajaatoiminnan ja eteisvärinän hoidossa. Digoksidin sopivuus kyseiseen hoitoon perustuu siihen, että sen vaikutuksesta elimistön natriumpitoisuus lisääntyy ja kalsiumpitoisuus laskee ja tällöin sydämen supistuvuus lisääntyy. == Lähteet == Luokka:Glykosidit
Outi Sarpila

Outi Sarpila (s. 1984 Pori) on sosiologian professori Turun yliopistossa. Sarpilan tutkimusala on talousssosiologia ja ulkonäkö pääomana. Hän on valmistunut vuonna 2007 kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta ja väitteli tohtoriksi 2013 suomalaisten ulkonäköön kohdistuvasta kulutuksesta Turun yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta. Vuonna 2019 Sarpila oli yksi neljästä Ulkonäköyhteiskunta 2000-luvun Suomessa -tietokirjan kirjoittajista. == Teoksia == * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Radio Suomi Helsinki, 1.7.2020, Korona-aika voi jopa lisätä ulkonäkökeskeisyyttä, väittää ulkonäkötutkija Outi Sarpila (Yle Areena) Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edith Bülbring

Edith Bülbring (27. joulukuuta 1903 Bonn, Saksa – 5. heinäkuuta 1990 Oxford, Englanti) oli saksalaissyntyinen farmakologi ja fysiologi, joka tutki sileää lihaskudosta. Hänen tutkimuksiaan pidetään sileän lihaskudoksen tutkimuksen perustana. Bülbringin isä oli Bonnin yliopiston professori ja hänen äitinsä kuului hollantilaiseen pankkiiriperheeseen. Bülbring aloitti lääketieteen opinnot Bonnin yliopistossa vuonna 1928. Hän työskenteli farmakologi Paul Trendelenburgin kanssa Berliinissä ja lääkärinä Jenassa. Kun natsit nousivat valtaan Saksassa, juutalaistaustainen Bülbring menetti työnsä ja muutti Englantiin vuonna 1933. Englannissa hän työskenteli muun muassa Oxfordin yliopiston farmakologian laitoksen professorina, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1971. Bülbring valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1958, jolloin hänestä tuli järjestön 14. naisjäsen. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet Luokka:Saksalaiset farmakologit Luokka:Saksalaiset fysiologit Luokka:Oxfordin yliopiston professorit Luokka:Royal Societyn jäsenet
Mohammad Reza Zahedi

Mohammad Reza Zahedi (; 2. marraskuuta 1960 – 1. huhtikuuta 2024) oli iranilainen Iranin vallankumouskaartin maavoimien komentaja. Sotilasarvoltaan hän oli prikaatikenraali. Zaedi toimi myös Quds-joukkojen parissa välikätenä sotilasavlle Iranin liittolaisille Syyriassa ja Libanonissa. Hän kuoli Israelin ilmaiskussa Iranin lähetystöön Syyrian pääkaupunki Damaskoksessa. Isku aiheutti suuria jännitteitä maiden jo entuudestan kireisiin väleihin. ==Elämäkerta== Mohammad Reza Zahedi syntyi Iranin Isfahanissa 2. marraskuuta 1960. Vuonna 1979 tapahtui Iranin vallankumous, joka syöksi vallasta maan šaahi Mohammad Reza Pahlavin ja nosti valtaan uskonnolliset johtajat. Kaksi vuotta tapahtumien jälkeen tuolloin 19-vuotias Zaedi liittyi Iranin vallankumouskaartiin. ===Irakin–Iranin sota=== Pian Iranin vallankumouksen jälkeen syttyi Irakin–Iranin sota Irakin johtaja Saddam Husseinin hyökätessä maahan. Zahedisai ensimmäisen komentotehtävänsä pienen prikaatin komentajana. Hän yleni urallaan vuosien 1983–1986 aikana johtaen prikaatinsa komennossa irakilaisten puolustuslinjojen murtamiseen tähdättyjä operaatioita. Lopulta hänet ylennettiin 14. divisioonan komentoon, joka osallistui joihinkin sodan avaintaisteluihin. Hän jatkoi tehtävässään sodan jälkeen vuoteen 1991 saakka. Myöhemmin hän johti sotilaita kouluttanutta suurempaa tukikohtaa. ===Myöhemmät tehtävät=== Zahedin seuraava merkittävä tehtävä oli lyhyt siirto vallankumouskaartin ilmavoimien komentajaksi vuonna 2005. Vielä samana vuonna hänet siirettiin vallankumouskaartin maavoimien komentajaksi kolmen vuoden ajaksi. Tuona aikana hän toimi Thar-Allahin esikunnassa, jonka päätehtäviin kuului Iranin pääkaupunki Teheranin puolustaminen. Hänen alaisensa Sarallain prikaatin yhtenä tehtävänä oli esimerkiksi mielenosoitusten tukaduttaminen. Zahedi loi läheiset yteydet vallankumouskaartin erikoisjoukkojen eli Quds- joukkojen komentaja Qassem Suleimaniin ja tapasi Libanonin Hizbollah-järjestön johtaja Hassan Nasrallahin useampaan kertaan. Hänellä oli oleellinen osuus ohjusten välittämisessä Iranista Hizbollahille, sekä sotilaalliseen tukeen Syyrian Bašar al-Assadille Syyrian sisällissodan aikana. ===Kuolema=== Zahedi sai surmansa Israelin Iranin lähetystöön Syyrian pääkaupunki Damaskoksen Mezzeh'n kaupunginosassa tekemässä ilmaiskussa 1. huhtikuuta 2024. Iskussa kuoli myös muita korkea-arvoisia vallankumouskaartin jäseniä. Israel on aikaisemminkin tehnyt iskuja Syyriaan, mutta kyseessä oli ensimmäinen isku diplomaattiseen lähetystöön. Iran kutsui iskua YK:n peruskirjan ja kansainvälisen lain vastaiseksi. Sen tuomitsivat myös esimerkiksi Irak, Jordania, Oman, Pakistan, Saudi-Arabia, Yhdistyneet arabiemiraatit ja Venäjä. Iran teki suurimuotoisen drooni- ja ohjusiskun Israeliin kostona ilmaiskulle Damaskoksessa. ==Läteet== Luokka:Iranilaiset henkilöt Luokka:Iranilaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Franz Wüllner

Franz Wüllner (1832–1902) oli saksalainen musiikkipedagogi ja säveltäjä. Hän esiintyi 1852–1854 pianistina Saksassa ja Belgiassa. Hän aloitti 1856 Münchenissä konservatorion pianonsoitonopettajana. Toimittuaan 1858–1864 Aachenissa orkesterinjohtajana hän palasi Müncheniin hovikirkkokuoron johtajaksi. Hän oli vuodesta 1867 kuorolaulunopettaja kuninkaallisessa musiikkikoulussa, jolle hän julkaisi Kuoroharjoitukset (Chorübungen der Münchener Musikschule). Hänestä tuli 1869 Hans von Bülowin jälkeen hovioopperan ja akatemiakonserttien johtaja. Sama aikaan hän toimi konservatorion esittäjäosaston tarkastajana. Hän sai 1870 nimityksen hovikapellimestariksi ja 1875 professoriksi. Hän siirtyi 1877 Dresdeniin hovikapellimestariksi ja konservatorion taiteelliseksi johtajaksi. Hänestä tuli 1884 Kölnin konservatorion ja Gürzenich-orkesterin johtaja. Hän johti usein myös yhteisesityksiä Niederrheinisches Musikfest -musiikkijuhlilla. Hänen sävellystuotantonsa koostuu pääasiassa kuoro- ja kamarimusiikkiteoksista.Wüllner 1., Franz W., Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1587–1588. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Wüllnerin poika oli laulaja Ludwig Wüllner.Wüllner 2., Ludwig W., Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1588. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Juho Kilo

Juho Teemu Kristian Kilo (s. 23. kesäkuuta 2002) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Alankomaiden Eerste divisiessä pelaavaa ADO Den Haagia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Istanbulissa

Istanbulissa on Lehtivihreät-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 1997. Albumin kappale ”Supertähti” on samana vuonna julkaistulla Soundi CD 1997 -kokoelmalla ja kappale "Mitään muuta ei oo" Poko Recordsin vuonna 2005 julkaistulla Sivulliset - valikoima suomalaista vaihtoehtorockia vuosilta 1985-2000 -kokoelmalla. == Kappaleet == Ensimmäinen CD-painos ja C-kasettiversio. # Supertähti - 2.56 # Hyvä elämä - 2.47 # Toiset kasvot - 3.01 # Huono elämä - 2.46 # Mitään muuta ei oo - 2.51 # Hyönteisasento - 2.53 # Peitsi - 2.50 # Onko näin - 3.11 # Niin varmaan - 2.18 # Miksei kuitenkaan - 2.27 # 190477-095X ja mä - 3.34 # Kultainen paskiainen - 3.12 Reissue CD- painos. # Supertähti - 2.56 # Hyvä elämä - 2.47 # Toiset kasvot - 3.01 # Huono elämä - 2.46 # Hyönteisasento - 2.53 # Peitsi - 2.50 # Onko näin - 3.11 # Niin varmaan - 2.18 # Miksei kuitenkaan - 2.27 # 190477-095X ja mä - 3.34 # Kultainen paskiainen # Mikä maailma - 2.25 # Ruusu rakkauden - 1.57 == Kokoonpano == * Jani Törmälä - laulu, kitara * Juha Laulumaa - kitara, laulu * Niko Törmälä - basso * Jukka Isotalus - rummut == Lähteet == * https://www.discogs.com/master/415504-Lehtivihre%C3%A4t-Istanbulissa Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Vuoden 1997 albumit
Keijunmekot

Keijunmekot (Rhodochiton) on ratamokasvien heimoon kuuluva suku. Yksi siihen kuuluva laji on keijunmekko (Rhodochiton atrosanguineum), jonka kukat ovat violetit ja jota kasvatetaan koristekasvina ruukuissa ja amppelissa. == Lähteet == Luokka:Ratamokasvit
Carina Henriksson

Carina Henriksson (s. 1971 LainioI Love Kiruna 2011 Nr.1 s. 64) on ruotsalainen oopperalaulaja ja teatterinjohtaja. Hän opiskeli laulamista Operastudio 67 -musiikkiopistossa Tukholmassa ja Royal Academy of Music -korkeakoulussa Lontoossa. Kansainvälisen uran jälkeen hän palasi Tornionlaaksoon. Hän on toiminut Tornedalsteaternin johtajana sekä on Opera Vildmarkin perustaja ja taiteellinen johtaja. Hän on tehnyt pitkään yhteistyötä kirjailija Bengt Pohjasen kanssa. Henriksson on syntynyt Lainion kylässä Kiirunassa ja taustaltaan länsipohjalainen ja saamelainen. Hänen isoäitinsä puhui meänkieltä, mutta hänen vanhempansa eivät puhuneet sitä kotona tai opettaneet kieltä lapsilleen. Palattuaan Länsipohjaan Henriksson opetteli meänkielen ja laulamaan saameksi. Vuonna 2019 hän julkaisi levyn Rajaton-Gränslöst. Henrikssonista tehtiin tv-dokumenttielokuva Vildmarksdivan vuonna 2023. == Tunnustukset == * 2003 Rubus Arcticus -palkinto * 2017 Årets Nordist == Lähteet == * I Love Kiruna 2011 Nr.1, Sandra Eriksson, Report Carina Henriksson (s. 63 - 67) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Metsäkukkia - Skogsblommor: GlesbygdsDivan Carina Henriksson & Roger Norén (youtube) Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Saamelaiset laulajat Luokka:Saamelaiset käsikirjoittajat Luokka:Länsipohjalaiset
Sepmeries

Sepmeries on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Valenciennesin kaupungista etelään. pienoiskuva|vasen|Saint-Cômen ja Saint-Damienin kirkko Kunnan alueella on useita puroja, ja sen nimi tulee latinan kielisestä seitsemää puroa tarkoittavasta sanasta Septem rio. Kylän alkuperä tunnetaan 1100-luvulta, ja siellä olleen linnan jäänteitä löydettiin arkeologisissa kaivauksissa kirkon vierestä. Saint-Cômen ja Saint-Damienin kirkko rakennettiin uudelleen 1800-luvun jälkipuoliskolla korjaamattoman kirkon raunioille. Kirkko kärsi ensimmäisen maailmansodan pommituksista, mutta se korjattiin 1920-luvulla. Sepmeries oli 1900-luvun loppuun saakka pääosin maatalouskunta. Sen jälkeen Valensciennesin kaupungin läheisyys palveluineen on tehnyt kunnasta suositun asuinpaikan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nordin kunnat
Kolibrinmaljat

Kolibrinmaljat (Lophospermum) on ratamokasvien heimoon kuuluva suku. Yksi siihen kuuluva laji on purppurakolibrinmalja (Lophospermum purpusii). Sukuun kuuluu myös joitakin risteymälajikkeita, kuten 'Wine Red'. == Lähteet == Luokka:Ratamokasvit
Tontunhatut

Tontunhatut (Tetranema) on ratamokasvien heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu laji meksikontontunhattu eli tontunhattu (Tetranema roseum). Tontunhattuja esiintyy luonnonvaraisena Meksikossa ja Filippiineillä. Puutarhakasveina ne ovat helppohoitoisia ja viihtyvät puolivarjossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tontunhatut (Tetranema) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Tetranema * UniProt: Taxonomy - Tetranema Luokka:Ratamokasvit
Mildred Rebstock

Mildred Catherine Rebstock (29. marraskuuta 1919 Elkhart, Indiana – 17. helmikuuta 2011 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen lääkeainekemisti, joka tutki antibiootteja sekä lipidi- ja hedelmällisyyslääkkeitä. Hän työskenteli tutkijana Parke-Davis-lääkeyhtiössä ja johti tutkimusryhmää, joka onnistui ensimmäisenä valmistamaan synteettistä kloramfenikolia. Rebstock suoritti alemman korkeakoulututkinnon North Central Collegessa vuonna 1942 ja ylemmän Illinoisin yliopistossa vuonna 1943. Hän väitteli tohtoriksi Illinoisin yliopistosta vuonna 1945. Valmistuttuaan Rebstock palkattiin Parke- Davisille tutkimaan streptomysiiniä, mutta hänet siirrettiin kloramfenikolia tutkivaan projektiin, kun lääkeaine löydettiin vuonna 1947. Parke-Davis tiedotti kloramfenikolin onnistuneesta synteesistä maaliskuussa 1949 ja lanseerasi ennen vuoden loppua Chloromycetin-lääkkeen, jossa se on vaikuttavana aineena. Rebstock työskenteli Parke-Davisilla, kunnes eläköityi vuonna 1977. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset farmakologit
Henna Aho

Henna Aho (s. 1977 Raisio) on suomalainen kuvataiteilija, jonka teokset ovat usein suurikokoisia, erilaisia materiaaleja yhdisteleviä abstrakteja maalauksia tai maalausinstallaatioita. Ahon muotokieli on rajua ja ekspressiivistä ja hän sisällyttää toisinaan maalauksiinsa valmisesineitä kuten pensseleitä, henkareita, kauhoja ja harjoja sekä tekstiilejä, kuten naruja, nauhoja, kangassuikaleita ja matonkuteita. Aho kuvaa kiinnostuksen kohteikseen värin, muodon ja materiaalisuuden ohella suomalaisen kansantaiteen, joogan hengitystekniikat sekä uushengellisen mystiikan. Hänen tuotannossaan perinteisen käsityön muodot kietoutuvat nykymaalauksen ilmaisukieleen. Ahon teosten on tulkittu kytkeytyvän muassa kodin piirin ja naisten työn teemoihin. Aho on vuodesta 2013 asti esitellyt teoksiaan ryhmä- ja yksityisnäyttelyissä muun muassa Turussa, Helsingissä, Riihimäellä ja Tampereella. Vuosina 2024-26 Aho toimii Turun Taideyhdistyksen Henry Lönnforsin ateljeestipendiaattina. __NOTOC__ ==Opinnot== Aho on valmistunut kuvataiteilijaksi Turun Taideakatemian kuvataiteen koulutusohjelmasta vuonna 2002 ja on tehnyt lisäksi taiteen maisterin tutkinnon Taideteollisen korkeakoulun kuvataideopetuksen koulutusohjelmassa, josta hän valmistui vuonna 2006. Aho valmistui vuonna 2022 Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta Kuvataiteen maisteriksi pääaineenaan maalaus. Ahon opinnäytteen kirjallinen osa palkittiin vuonna 2022 Kuvataideakatemian neuvoston palkinnolla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Henna Ahon esittely Kuvataiteilijamatrikkelissa *Henna Aho kertoo maalauksissaan Kulttuuri Tampere -YouTube-kanavalla Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset taidemaalarit