EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
HC KJH

HC KJH (KJH-rakkaudesta urheiluun ry.) on espoolainen, vuonna 2010 perustettu ja vuonna 2013 rekisteröity urheiluseura. Alun alkaen seura perustettiin katulätkä- ja rullakiekkoseuraksi, mutta nykyisin se toimii palloilun yleisseurana, jonka toimintaan kuuluu alkuperäisten lajien lisäksi mm. jalkapallo- ja salibandytoimintaa. Seuran värit ovat sininen, valkoinen ja musta. KJH järjestää edustusjoukkueidensa lisäksi kerhotoimintaa espoolaisille nuorille. Seurassa oli marraskuussa 2013 noin 60 aktiivijäsentä. == Historia == Seuran toiminta alkoi Espoossa vuonna 2010 nimellä Hockey Club Kädet-Jalat- Hämis. Nimi on peräisin alkuperäisen joukkueen pelaajien nimistä. Seura rekisteröitiin yhdistysrekisteriin alkukeväästä 2013, jolloin seuran toiminta alkoi laajeta useampiin urheilulajeihin. Kesällä 2013 HC KJH pelasi SM-Street Hockeytä Espoon ja Turun alkukarsinnoissa. Samoihin aikoihin perustettiin seuran ensimmäinen kerho, HC KJH Puhvelit -salibandykerho. Talvikaudelle lanseerattiin FC KJH Akatemia-jalkapallojoukkue. Tammikuun 2014 vuosikokouksessa seura julkaisi jääkiekkojoukkueprojektin talvikaudelle 2014-2015. === Saavutukset === * Katusähly U16 SM-pronssi: 1 (2010) * Street Hockey SM tour -osaturnauspronssi: 1 (2011) === Logot === Tiedosto:Hckjhvanhalogo.jpg|Logo 2010-2013 Tiedosto:Kjhlogoofficial.png|Logo 2013- == Joukkueet == * HC KJH Street Hockey -edustusjoukkue * HC KJH Trashers -rullakiekkojoukkue * FBC KJH Puhvelit -salibandykerhojoukkue * FBC KJH Elämäni on vasta takasuoran alussa -salibandyjoukkue * FC KJH Akatemia -jalkapallojoukkue * FC KJH Taitokoulu -jalkapallojoukkue * HC KJH (vielä nimeämätön) -jääkiekkojoukkue == Seurajohto == Seuran hallitus (kausi 2014) Seuran puheenjohtaja: * Eemil Nuuttila Seuran varapuheenjohtaja: * Henrik Kymäläinen Toiminnanjohtaja: * Juho Mäki-Lohiluoma PR- ja sidosryhmämanageri: * Mikko Toivonen Urheilutoimenjohtaja + kerhotoimintavastaava: * Elias Nousiainen Talouspäällikkö: * Tatu Tuominen Varainhankintavastaava: * Maija Leppo Tapahtumavastaava: * Yacquub Moalim Ali Fyysinen valmennus: * Nico Nurmikanta == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *HC KJH:n verkkosivusto *Prezi-esitys seuran toiminnasta Luokka:Espoolaiset urheiluseurat
Arsebreed

Arsebreed on hollantilainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna Den Helderissä. Yhtyeen koostuu mm. Pyaemian ja Disavowedin jäsenistä. Vuosina 2001–2005 yhtye toimi nimellä Bloodcum. Arsebreed julkaisi ensimmäisen esikoisdemonsa Arsestabbers huhtikuussa 2001. Neljä vuotta myöhemmin yhtye solmi levytyssopimuksen Neurotic Recordsin kanssa. Esikoisalbumi Munching the Rotten julkaistiin 31. lokakuuta 2005. Joulukuussa 2010 yhtye siirtyi Unique Leader Recordsille. Toisen studioalbumin piti ilmestyä vuoden 2012 aikana, mutta sen julkaiseminen on pitkittynyt. == Jäsenet == * Robbe K – laulu * Joel Sta – laulu * Mark Wormmeester – kitara * Daniel van der Broek – kitara * Rizzo – basso * Romain Goulon – rummut === Entiset jäsenet === * Floris de Jonge – rummut * Emiel "Floris" Ploeg – rummut * Ron van Coevorden – laulu == Diskografia == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Arsebreed Facebookissa Luokka:Alankomaalaiset death metal -yhtyeet
Suolammen kivi

Suolammen kivi, tunnettu myös nimellä Korpilammen kivi, on Kuhmossa Saunajärven eteläpuolella sijaitseva Täyssinän ja Stolbovan rauhan rajakivi. Kivi sijaitsee Suolampi-nimisen lammen itärannalla. Kivi on vajaa metrin korkea, sen pituus on kolme ja leveys kaksi metriä. Kiveen hakattiin vuosi Täyssinän rauhan solmimisen jälkeen 1596 tehdyssä rajankäynnissä Ruotsin kolme kruunua ja Venäjän risti sekä lisäksi rajan kulkusuuntaa osoittava viisari. Vuonna 1617 solmitun Stolbovan rauhasopimuksen jälkeen kiveen hakattiin rajankäynnissä yksi kruunu ja risti. Kiveen on hakattu myös muita merkkejä joita on vaikea erottaa. Suolammen kiven rajamerkkinä olo päättyi 1839 kun Jonkerin mutkaksi nimitetty alue liitettiin Suomeen. == Lähteet == * Museoviraston Kulttuuriympäristö-portaali * Kuhmon muinaismuistokohteet Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Rajakivet Luokka:Kuhmo Luokka:Suomen luonnonmuistomerkit
Yūta Narisawa

Yūta Narisawa (), s. 14. huhtikuuta 1987) on japanilainen ammattilaisjääkiekkomaalivahti, joka pelaa Asia League Ice Hockeyn Ōji Eaglesin riveissä. Narisawa on pelannut Eaglesissa vuodesta 2010. Hän aloitti pelaamisen Tōyō-yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Hän myös edustaa Japanin jääkiekkomaajoukkuetta vuodesta 2012 alkaen. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Japanilaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rajakankaan kivi

Rajakankaan kivi on Kuhmossa Saunajärven itäpuolella sijaitseva rajakivi. Se on ollut Suomen ja Venäjän rajakivenä Täyssinän rauhan jälkeen 1596 solmitusta Rajakankaan sopimuksesta lähtien. Rajapyykki koostuu kahdesta suuresta kivestä ja niiden välissä olevasta pienemmästä kivestä. Läntiseen kiveen on hakattu vuosiluku 1596 ja Ruotsin kolme kruunua. Itäisessä kivessä on hakattuna Venäjän risti. Kiviin on tehty lisää merkintöjä 1800-luvun alussa ja 1934 tehdyissä rajankäynneissä. Rajakankaan kivi sijaitsee rajavyöhykkeellä, ja siellä käyntiä varten tarvitaan rajavartioston lupa. == Lähteet == * Museoviraston Kulttuuriympäristö-portaali * Kuhmon muinaismuistokohteet Luokka:Suomen siirtolohkareet Luokka:Rajakivet Luokka:Suomen ja Venäjän raja Luokka:Kuhmo
Arkaik

Arkaik on yhdysvaltalainen teknisen death metalin yhtye. Se perustettiin Riversiden piirikunnassa, Kaliforniassa vuonna 2004. Julkaistuaan omakustanne EP:n vuonna 2006, yhtyeen esikoisalbumi Existentian Chaos julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Pending Records. Huhtikuussa 2009 Arkaik solmi kaksi albumia käsittävän levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa, ja yhtye aloitti toisen studioalbuminsa nauhoitukset saman vuoden kesällä. Toinen studioalbumi Reflections Within Dissonance julkaistiin tammikuussa 2010. Tuorein studioalbumi, Metamorphignition, julkaistiin lokakuussa 2012. == Jäsenet == * Jared Christianson – laulu (2004–) * Chance Strickland – kitara (2004–) * Ivan Munguia – bassokitara (2010–) * Alex Hernandez-Bent – rummut (2011–) === Entiset jäsenet === * Dylan Schmidt – bassokitara * Eric Cohen – bassokitara, taustalaulu * Ryan Smith – rummut * Jimmy – rummut * Matt Whiting – rummut * Keith Roylance – rummut * Nick Vodrey – rummut * Justin – kitara * Craig Peters – kitara, taustalaulu == Diskografia == * * * * * === EP:t === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivu * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tekniset death metal -yhtyeet
MO Constantine

Mouloudia Olympique de Constantine () on vuonna 1939 perustettu algerialainen Constantinen kaupungista kotoisin oleva jalkapalloseura. Seuran peliasun värit ovat valkoinen ja sininen. ==Saavutukset== ===Kansalliset=== * Algerian- mestaruus (1): 1991. * Finalisti Algerian cup (3): 1964, 1975, 1976. Luokka:Algerialaiset jalkapalloseurat
Simon Streatfeild

Simon Nicholas Streatfeild (5. lokakuuta 1929 Windsor – 7. joulukuuta 2019) oli englantilaissyntyinen, Kanadaan siirtynyt kapellimestari ja alttoviulisti. Hän opiskeli alttoviulunsoittoa Frederick Riddlen johdolla vuosina 1946–1950 ja soitti sen jälkeen Lontoon filharmonisessa orkesterissa. Hän toimi myös Sadler's Wellsin ja Lontoon sinfoniaorkesterin pääalttoviulistina. Hän oli Academy of St Martin in the Fields -kamariorkesterin perustajajäsen.The Canadian Encyclopedia: Simon Streatfeild Muutettuaan Kanadaan Streatfeild loi vuodesta 1965 alkaen uran Vancouverin sinfoniaorkesterissa. Hän toimi siinä sekä alttoviulistina että kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Hän on myös ollut vierailevana kapellimestarina monissa eurooppalaisissa orkestereissa ja Soulin filharmonisessa orkesterissa. Vuosina 1969–1981 Streitfeild johti Vancouverin Bach-kuoroa. Hän oli mukana perustamassa Purcell-jousikvartettia ja Vancouverin barokkijousia. Purcell-kvartetin kanssa Streatfeild teki levytyssarjan Mozartin ja Brahmsin jousikvintetoista. Vuosina 1977–1981 Streatfeild oli vierailevana professorina Länsi-Ontarion yliopistossa. Vuosina 1981–1984 hän johti Reginan sinfoniaorkesteria, ja vuonna 1982 hänestä tuli Manitoban kamariorkesterin johtaja. Vuonna 1983 hän sai nimityksen Quebecin sinfoniaorkesterin johtoon. Jätettyään Reginan sinfoniaorkesterin Streatfeild aloitti säännöllisen työn Quebecin sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1984. Hän pysyi näissä tehtävissä vuoteen 1991. Vuonna 1989 Streatfeild nimitettiin Guelphin kevätfestivaalin taiteelliseksi johtajaksi. Hänelle myönnettiin Canadian Music Council Medal (1987). == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset alttoviulistit Luokka:Kanadalaiset alttoviulistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Theodor Nauman

Frans Johan Theodor Nauman (7. joulukuuta 1885 Tukholma – 6. helmikuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen vesipalloilija. Hän oli mukana pronssia saaneessa Ruotsin vesipallojoukkueessa vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Nauman osallistui myös vuoden 1924 kesäolympialaisiin Pariisissa, mutta siellä joukkue jäi neljännelle sijalle.Åke Nauman Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Vesipalloilija Åke Nauman oli Theodorin poika. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Theodor Nauman Ruotsin olympiakomitean sivuilla Luokka:Ruotsalaiset vesipalloilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
IMC

IMC voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * integroitu markkinointiviestintä * Independent Media Center * Kansainvälinen musiikkineuvosto (International Music Council), Unescon tukema musiikkijärjestö.
Keijo Kajantie

Keijo Olavi Kajantie (s. 31. tammikuuta 1940 Hämeenlinna) on suomalainen fyysikko. Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan professori 1972–1977, teoreettisen fysiikan professori vuodesta 1977–2008Facta2001, WSOY 1981, 7. osa, palsta 447. Vuosina 1985–1990 hän oli Suomen Akatemian tutkijaprofessoriWSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 129, WSOY 1995. Hänen tutkimusalaansa on alkeishiukkasaine eli atomin ytimien rakenneosasten muodostamat systeemit. Kajantie on saanut Suomalaisen tiedeakatemian kunniapalkinnon vuonna 2008Vuoden 2008 kunniapalkinnon saaja: Keijo Kajantie ja Suomen Leijonan komentajamerkin 2012Tasavallan presidentin myöntämät korkeimmat kunniamerkit, Helsingin Sanomat Uutiset Kotimaa 4.12.2012, viitattu 13.1.2014. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
William Higinbotham

William Higinbotham (25. lokakuuta 1910 Bridgeport, Connecticut – 10. marraskuuta 1994 Gainesville, Georgia) oli yhdysvaltalainen fyysikko, joka osallistui ydinaseen kehittämiseen, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän otti osaa niiden leviämisen estämiseen. Higinbotham oli myös videopelien varhainen kehittäjä, sillä hänen luomaansa Tennis for Two -peliä pidetään yhtenä varhaisimmista videopeleistä. == Perhe == Higinbotham syntyi vuonna 1910 Bridgeportissa, Connecticutissa. Nuoruutensa hän vietti Caledoniassa New Yorkissa, missä hänen isänsä toimi presbyteriaanipappina. Higinbotham oli kolmesti naimisissa. Hänen kaksi ensimmäistä vaimoaan, Julie Ann ja Margaret, kuolivat, ja hänen kolmas vaimonsa oli nimeltään Edna. Higinbotham sai kaksi tytärtä ja yhden pojan. == Opiskelu ja ura == Higinbotham valmistui Williams Collegesta 1932. Tämän jälkeen hän jatkoi opiskeluja Cornellin yliopistossa. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan vuonna 1941 Higinbotham siirtyi Massachusetts Institute of Technologyn Radiation Laboratoryyn. Myöhemmin sodan aikana hän johti elektroniikan tutkimusryhmää Los Alamosissa, jossa valmistettiin ensimmäistä atomipommia. Sodan jälkeen hän oli perustamassa Federation of American Scientists -järjestöä, ja hän ajoi voimakkaasti koko uransa ajan ydinaseiden valvontaa. Higinbotham aloitti vuonna 1947 Brookhavenin kansallislaboratoriossa. Hän työskenteli siellä 47 vuoden ajan, vuoteen 1984. Tämän jälkeen hän toimi kuolemaansa asti laboratorion neuvonantajana. Laboratorio järjesti vuosittain avoimien ovien päivän. Lokakuussa 1958 Higinbotham alkoi suunnitella päivää varten peliä, sillä hän oli aiemmin tajunnut, kuinka suurin osa tiedenäyttelyistä oli staattisia. Hän käytti noin kaksi viikkoa Tennis for Two -nimen saaneen pelin kehittämiseen. Se esiteltiin ensimmäisen kerran 18. lokakuuta laboratorion avoimien ovien päivänä. Tennispeliä pystyi pelaamaan kaksi ihmistä tietokoneeseen liitettyjen ohjaimien avulla. Peli käytti näyttönään oskilloskooppia. Higinbotham sai uransa aikana yli 20 sähkötekniikkaan liittynyttä patenttia, mutta videopeliään hän ei patentoinut. Higinbotham kertoi vuoden 1983 haastattelussa, että hän ei hakenut patenttia pelille, koska uskoi, että hallitus ei olisi kiinnostunut sellaisesta keksinnöstä. Higinbotham kuoli vuonna 1994 kotonaan Gainesvillessä, Georgiassa. Kuolinsyy oli keuhkolaajentuma. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Videopelien historia Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Niks ja naks

__NOTOC__ Niks ja naks on Stigin neljäs pitkäsoitto, joka julkaistiin Warner Music Finlandin kautta 25. lokakuuta 2013. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilstan 12. sijalle. == Singlet == Albumin ensimmäinen single "Viheltelen" julkaistiin 21. kesäkuuta 2013, ja siitä julkaistiin musiikkivideo saman vuoden heinäkuussa. Kappale nousi myös Suomen virallisen singlelistan kahdeksannelle sijalle. Albumin toinen single, nimikkokappale "Niks ja naks", julkaistiin 4. lokakuuta 2013. Se oli mukana myös vuoden 2013 Syksyn sävelessä. == Kappaleet == # # # # # # # # (mukana Kaija Koo) # # # # # == Arvostelut == * Keskisuomalainen: suopeaKeskisuomalainen: Levyarvio * Nuorgam: 46/100Nrgm.fi: Levyarvio * Nyt.fi: Nyt.fi: Levyarvio * Rumba: Rumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Stigin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit Luokka:Matti Mikkolan tuottamat albumit
Eero Kajosaari

Eero Tapio Kajosaari (31. joulukuuta 1927 VihtiTuusulan seudun vesilaitoksen historiateos, 2007, luku 1. Kellokoskelta se alkoi, s. 17 (pdf; tietoa urasta) – 19. lokakuuta 2021 Espoo)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 14.11.2021, s. C 19 oli suomalainen tekniikan tutkija. Kajosaari kirjoitti ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta vuonna 1947. Tämän jälkeen hän aloitti opinnot Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1952 pääaineenaan maatalouden vesirakennus. Lisensiaattityönsä hän teki vuonna 1962. Kajosaari väitteli Suomen vesistön kuivakausista vuonna 1968. Väitöskirjan otsikko oli Kuivakausista Suomen vesistöissä erityisesti vedenhankintaa ja vesiensuojelua silmälläpitäen – Droughts in Finnish watercourses with reference to water supply and pollution control. Kajosaari oli Teknillisen korkeakoulun vesihuoltotekniikan professori 1969–1993 ja tutki vesihuoltolaitosten käyttövarmuutta.WSOY Iso Tietosanakirja 3. osa, s. 129, WSOY 1995 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Eero Kajosaaren muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Juhani Kakkuri

Juhani Antero Kakkuri (12. syyskuuta 1933 Kurikka – 6. elokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen geodeetti. Hän oli Geodeettisen laitoksen professori ja ylijohtaja vuosina 1977–1998. Hänen tutkimusalaansa olivat satelliittigeodesia, tarkkavaaitus ja ajanmääritysFacta 2001, osa 7, p. 450. WSOY 1981. sekä Fennoskandian maankuoren liikuntoja koskeva tutkimus. Kakkuri kirjoitti ylioppilaaksi Arkadian yhteislyseosta vuonna 1955. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1960, lisensiaatiksi 1969 ja tohtoriksi 1973. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa otsikkona oli Stellar Triangulation with Balloon-borne Beacons and Satellites. Helsingin yliopiston geofysiikan dosentti hän oli vuosina 1974–1977. Kakkuri sai vuonna 1974 Ranskan valtion stipendin, jonka avulla hän tutustui Pariisissa satelliittien etäisyyden mittaamiseen laserin avulla. Vierailun tuloksena Kirkkonummelle Metsähovin tilalle rakennettiin suomalaisvoimin Pohjois-Euroopan ensimmäinen satelliittilaser 1978. Se oli alku Metsähovin geodeettiselle tutkimusasemalle, joka tätä nykyä on yksi kansainvälisen geodeettisen perusverkon asemista. Koko uransa ajan Kakkuri pyrki kehittämään Metsähovin toimintoja. Hän ohjasi myös useita väitöskirjoja. Ennen ylijohtajuutta hän toimi Geodeettisen laitoksen geodeettina vuosina 1960–1967, tarkkavaaitsijana 1967–1975 ja osastonjohtajana 1975–1977. Kakkuri on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian (1976–) ja Teknillisten tieteiden akatemian jäseneksi (1982–). Hänelle myönnettiin Geofysiikan seuran Palmén-mitali vuonna 2009 ansiokkaasta työstä geodesian alalla. Pikkuplaneetta 3597 Kakkuri on nimetty Juhani Kakkurin mukaan. Kakkuri toimi useissa kansallisissa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä muun muassa kansainvälisen geodeettis-geofysikaalisen unionin edustajana New Yorkissa YK:n kartografian toimiston kokouksissa. Lisäksi Suomen ja Kiinan välinen geodesian ja geotieteiden alan yhteistyö on Kakkurin yhteyksien ansiota. Kakkuri oli Wuhanin yliopiston kunniaprofessori ja Stuttgartin yliopiston kunniatohtori sekä Saksan geodeettisen komission jäsen. Kakkuri kirjoitti useita kansantajuisia tiedekirjoja, kertomuksia laajoista matkoistaan ja edeltäjiensä Veikko Heiskasen ja T.J. Kukkamäen elämäkerrat. Hänen viimeisimmäksi teoksekseen jäi 2021 omaelämäkerta Muistelmia geodeettien maailmasta. ==Julkaisuja== Professori Kakkurin tieteellinen tuotanto käsittää yli 100 julkaisua geodesian ja muilta geofysiikan aloilta. Hän oli myös tuottelias tietokirjailija. *Stellar Triangulation with Balloon-borne Beacons and Satellites (väitöskirja), 1973 *Planeetta Maa, 1991 *Lootuksenkukkia ja lohikäärmeitä: Geodeetin matkoja Kiinaan, 1999 *Tulivuoret: Matkoja vulkaanien maailmaan, 2005 *Muuttuva Maa, 2007 *Maapallon mittaaja: V. A. Heiskasen elämä, 2008 *Jämpti mies: Tauno Johannes Kukkamäen elämä, 2015 *Surveyor of the Globe: Story of the Life of V. A. Heiskanen, 2017 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Juhani Kakkurin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset geodeetit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Suomalaiset professorit
Anne Lauber

Anne Lauber (s. 28. heinäkuuta 1943 Zürich, Sveitsi) on säveltäjä. Hän sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1972. Hän valmistui Montrealissa musiikin maisteriksi 1982 ja tohtoriksi 1986.The Canadian Encyclopedia: Anne Lauber Lauber opiskeli aluksi viulun- ja pianonsoittoa. Tämän jälkeen hän oli vuosina 1964–1967 Lausannen konservatoriossa opiskelemassa muun muassa sävellystekniikoita Zoltán Kodályn oppilaan Andras Kovachin johdolla. Vuonna 1967 Lauber muutti Montrealiin, jossa hän opiskeli sävellystä aluksi yksityisesti André Prévostin johdolla (1973–1977); hän sai opetusta lisäksi Jean Perriniltä ja myöhemmin Darius Milhaudilta. Montrealin yliopistossa Lauberin opettajia olivat Serge Garant ja André Prevost. Lauber valmistui Montrealin yliopistosta musiikin maisteriksi (1982) ja tohtoriksi (1986). == Ura säveltäjänä == Lauber on saanut monilta tahoilta sävellystilauksia. Quebecin ja Toronton sinfoniaorkesterit tilasivat häneltä sinfonisen sadun Beyond the Sound Barrier / Au-delà du mur du son, joka esitettiin ensi kertaa ranskaksi Quebec Cityssä ja englanniksi Torontossa marraskuussa 1983. Teos sai esityksiä myös muualla Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Lauberin muita teoksia ovat muiden muassa kitarateos Arabesque (1985) ja oratorio Jesus Christus (1986). 1980-luvun aikana Lauber sävelsi myös lukuisia teoksia kontrabassolle. Näihin kuuluvat Mouvement pour contrabasse et piano (1980) ja Gary Karrin tilaama konsertto Three Moods for Double-Bass (1988). Konserton kantaesitti Montrealin sinfoniaorkesteri vuonna 1988. Lauberin teoksia ovat myös esittäneet National Arts Centre Orchestra, Rivka Golani ja Denverin filharmoninen orkesteri. Vuonna 2001 Annen poika Tristan Lauber kantaesitti äitinsä toisen pianokonserton Montrealin kamariorkesterin kanssa. == Muuta toimintaa == Lauber on toiminut paitsi säveltäjänä, myös kapellimestarina, jona hän sai yksityistä opetusta Jacques Clémentiltä vuonna 1980. Lauber on opettanut monissa yliopistoissa. Hän on Kanadan säveltäjäliiton jäsen. Vuonna 1987 Lauber toimi Canadian Music Centren Quebecin alueen varapuheenjohtajana ja vuosina 1988–1992 puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urs Lehmann

Urs Lehmann (s. 1. huhtikuuta 1969 Rudolfstaetten) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari. Lehmann voitti syöksylaskun maailmanmestaruuden Moriokassa 1993 kukistettuaan toiseksi sijoittuneen Atle Skårdalin 0,6 sekunnilla. Hän oli voittanut syöksylaskun nuorten maailmanmestaruuden Hemsedalissa 1987. Lehmann sijoittui maailmancupin osakilpailuissa viisi kertaa kymmenen parhaan joukkoon. Parhaimmillaan hän oli neljäs Val Gardenan syöksylaskussa joulukuussa 1992. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rena Sofer

Rena Sherel Sofer (s. 2. joulukuuta 1968, Los Angelesin piirikunta, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa mukaan lukien Melrose Place, Salaiset arkistot, Heroes, 24, NCIS Rikostutkijat ja Kauniit ja rohkeat. == Filmografia == ;Elokuvat Vuosi Nimi Rooli 1992 Muukalainen keskellämme Shayna 1992 Saved by the Bell: Hawaiian Style Andrea Larson 1994 Twin Sitters Judy 1996 Hostile Advances: The Kerry Ellison Story Kerry Ellison 1997 The Stepsister Darcy Canfield Ray 1998 Nightmare Street Penny Randolph 2000 Usko koetuksella Rachel Rose 2000 Traffic Helenan ystävä 2001 March Hedy Pullman 2002 Carrie Miss Desjarden 2006 The Secret of Hidden Lake Maggie Dolan 2009 Rock Slyde Sara 2009 Always and Forever Grace Holland 2010 Sarah Teenage Sarah 2010 The Devil's Teardrop Joan 2011 Another Man's Wife Hadley Warner ;Televisio Vuosi Nimi Rooli 1987 Another World Joyce Abernathy 1988–91 Loving Amelia McKenzie 1992 Freshman Dorm Veronica 1993 Herman's Head Stephanie 1993–97 General Hospital Lois Cerullo Ashton 1996 Caroline in the City Risa Glickman 1997 Seinfeld Mary Anne 1998 Glory, Glory Elizabeth 1998 Ellen Jean 1998 Two Guys, a Girl, and a Pizza Place Lauren Henderson 1998 Timecop Dr. Carrie Ann Trent 1998–99 Melrose Place Eve Cleary 1999 Oh, Grow Up Suzanne Vandermeer 2000 Opposite Sex Ms. Gibson 2000 Spin City Sam 2001 The Weber Show Dawn Cheswick 2001 Ed Bonnie Hane 2001–02 Salaiset arkistot Grace Hall 2002 Frendit Katie 2002–03 Just Shoot Me! Vicki Costa 2003 C.S.I. Miami Alison 2003 Coupling Susan Freeman 2005 Blind Justice Christie Dunbar 2006–07 Heroes Heidi Petrelli 2007 24 Marilyn Bauer 2008 Aavekuiskaaja Tammy 2008 Miehen puolikkaat Chrissy 2009 Dirty Sexy Money uutisreportteri 2009 Monk Kim Kelly 2009 Criminal Minds – FBI-tutkijat Erika Silverman 2010 Bones Dr. Catherine Bryar 2010 NCIS Rikostutkijat Margaret Allison Hart 2010 Kallista kipua A. J. 2010 Näkijä Dr. Natalie Salem 2011–12 Covert Affairs Geena 2012 House Marlene Reese 2012 The Glades Alexis Cane 2012 Beauty & the Beast Sabrina Meyer 2013 Olipa kerran Queen Eva 2013–2022 Kauniit ja rohkeat Quinn Fuller == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karin Buder

Karin Buder (s. 28. heinäkuuta 1964 Sankt Gallen, Steiermark) on itävaltalainen alppihiihtäjä, pujottelun maailmanmestari. Hän edusti seuratasolla SV St. Gallenia. Buder voitti pujottelun maailmanmestaruuden Moriokassa 1993 kukistettuaan toiseksi sijoittuneen Julie Parisienin 0,21 sekunnilla. Hän sijoittui samassa lajissa neljänneksi Crans-Montanan MM- kilpailuissa 1987 ja viidenneksi Albertvillen olympialaisissa 1992. Buder sijoittui pujottelun maailmancupin kokonaispisteissä neljänneksi kaudella 1989–1990. Hän voitti pujottelun maailmancup-kilpailun Norjan Strandassa maaliskuussa 1990 sekä sijoittui samassa lajissa kolmanneksi Waterville Valleyssa joulukuussa 1986, Steamboat Springsissä joulukuussa 1989, Sundsvallissa maaliskuussa 1992 ja Cortina d'Ampezzossa tammikuussa 1993. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nevada City

Nevada City on seuraavien yhdysvaltalaisten kaupunkien nimi: * Nevada City, Kalifornia * Nevada City, Montana * Nevada City, Nevada.
Jone Matilainen

Jone Matilainen (s. 27. lokakuuta 1975 Pieksämäki) on suomalainen valokuvaaja ja muusikko. == Ura == === Valokuvaajana === Matilainen opiskeli valokuvausta ja graafista suunnittelua Savon Ammatti- ja Aikuisopistossa Varkaudessa ja suoritti Audiovisuaalisen viestinnän tutkinnon keväällä 2011. Ammatti- ja erikoisammattiopintojaan hän jatkoi myöhemmin Visuaaliviestinnän Instituutti VVI:ssä Tampereella ja valmistui ensin ammattivalokuvaajaksi ja vuonna 2023 valokuvaajamestariksi. Hän aloitti oman Jone Matilainen Photography & Design -yrityksensä loppuvuodesta 2011. Yritys toimi alkuun pääosin Leppävirralla ja Varkaudessa, nykyisin Pieksämäellä sijaitsevasta studiosta käsin. Matilainen työskentelee paljon yritysvalokuvauksen sekä lehtikuvauksen maailmassa, mutta toimii myös edelleen muun muassa muoto- ja hääkuvaajana sekä Pieksämäen keskustan kivijalkaliike tuottaa perinteisiä valokuvaamopalveluita seudulla aiemmin toimineen Arvi J. Matilaisen hengessä ja perinteitä jatkaen. Valokuvataiteen puolella Matilainen avasi vuonna 2021 viikinkiaiheisen Road to Valhalla -valokuvanäyttelyn, josta on muodostumassa useamman vuoden kattava projekti. Edellämainitut, sekä työprojektien valokuvat ovat saaneet menestystä kansainvälisissä FEP Awards-, sekä kotimaisissa Finnish Photo Awards- kilpailussa. Matilaisen asiakaskuntaan kuuluvat muun muassa Osuuspankki, VR, Moilas Oy, Oma Säästöpankki, Franke ja Proxion ja hänen valokuviaan on julkaistu aikakauslehdissä kuten Seurassa, Apu-lehdessä ja Suomen Kuvalehdessä.. Asiakastöitä hän on tehnyt kattavasti Suomessa, sekä myös Ruotsissa, Espanjassa, Brittein saarilla ja Italiassa. === Muusikkona === Muusikkona Matilainen tunnetaan metalliyhtye Gotham O.D:n rumpalina. Yhtye julkaisi useita virallisia julkaisuja ja keikkaili Suomen lisäksi muun muassa Baltiassa, Keski-Euroopassa ja Aasiassa.. Bändi lopetti toimintansa vuonna 2016. Nykyisin Matilainen soittaa alternative rock -yhtyeessä The Days Infinite. == Näyttelyt == * Mourning - Explorations in Sorrow, 2013 * Sydämeni Matka, yhteisnäyttely, 2015 * RO4R- jatkuva onlinenäyttely, alkaen 2016 * + - 13, yhteisnäyttely, 2019 *Road to Valhalla, 2021 == Diskografia == === Albumit === ==== Aenima ==== * * ==== Kahlaamo ==== * * * * ==== Gotham O.D ==== * * === Singlet / EP:t === ==== Gotham O.D ==== * * * * * * Sky on my Mind (2015) * Deliverance (2016) === Musiikkivideot === ==== Gotham O.D ==== * * * * Sky on my Mind (2015) * Deliverance (2016) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jone Matilaisen portfolio ja kotisivut * Jone Matilaisen haastattelu Headbanger's Helsinki- sivustolla * Jone Matilaisen haastattelu Savon Sanomissa 14.8.2013 * Gotham O.D:n virallinen sivusto * * *RO4R- onlinenäyttely *Road to Valhalla - valokuvanäyttely *FEP Awards 2021- tulokset *FEP Awards 2022 - tulokset *FEP Awards 2023 - tulokset *Finnish Photo Awards 2021 - tulokset *Finnish Photo Awards 2022 - tulokset Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Romanikieli ja sen tutkimusalat

Romanikieli ja sen tutkimusalat on kielitieteen alaan kuuluva artikkelikokoelma, joka käsittelee romanikieltä. Teoksen ovat toimittaneet Kimmo Granqvist ja Mirkka Salo. Romanikieli on puhujamäärän perusteella Euroopan yhteisön merkittävin vähemmistökieli.Romanikieli ja sen tutkimusalat, Suomalaiset Kirjallisuuden Seura, viitattu 5.11.2013 Teoksen artikkelit esittävät kokonaiskuvan siitä, millainen kieli se on Suomessa ja muualla Euroopassa. Teos esittelee myös erilaisia tutkimuksellisia näkökulmia. Kielen ja sen eri murteiden puhujia arvioidaan olevan maailmassa 8–12 miljoonaa, tiukempien arvioiden mukaan 3,5–5 miljoonaa.Granqvist, Johdanto, Romanikieli ja sen tutkimusalat, s. 14 Tutkimusta romanikielestä on tehty Euroopassa jo 1500-luvulla, Suomessa 1700-luvun lopulta.Granqvist, Johdanto, Romanikieli ja sen tutkimusalat, s. 30 Esipuheessa todetaan, että romanikieli on erityisen kiinnostava tutkimuskohde siksi, että muut kielet vaikuttavat siihen kaikkialla, missä sitä puhutaan.Granqvist ja Salo, Esipuhe, Romanikieli ja sen tutkimusalat, s. 7–9 Teoksen toimittajista Granqvist on Helsingin yliopiston dosentti ja yliopistonlehtori, Salo on tekemässä väitöskirjaa suomalaisesta pararomanista eli fennoromanista. ==Teoksen sisältö== * Bertil Tikkanen: Romanikielen intialaiset juuret. * Kimmo Granqvist: Varhaisromanista romanikielen nykyisiin murteisiin. * Kimmo Granqvist: Romanikielen vaiheita Suomessa. * Kimmo Granqvist: Romanikielen taidon heikkeneminen ja pararomani. * Petra Kovanen: Koodinvaihtelu romanikielessä. * Anna Maria Viljanen: "Sillonhan se on automaattisesti lakki silmille pantava": romanit – vielä hiljaisemmat suomalaiset. ==Lähteet== Luokka:Romanikieli Luokka:Kielitiede
Rubidgea

Rubidgea on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsiaan kuuluva terapsidisuku, joka eli myöhäisellä permikaudella. Rubidgea oli suurikokoinen lihansyöjä, jolla oli suuret kulmahampaat. Sen ruumiin pituus oli noin 2,4 m ja kallon pituus 46 cm. Rubidgean fossiileja on löydetty Etelä-Afrikasta. Sukuun luettiin aikaisemmin useampi laji, mutta nykyään vain Rubidgea atrox. Toisaalta sukuun Dinogorgon luetut kaksi lajia saattavat sittenkin kuulua Rubidgea sukuun lajeina R. quinquemolaris ja R. pricei.EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO- TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS By Group‎ > ‎Gorgonopsia‎ > ‎Rubidgea Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 5. 11. 2013) == Fylogenia == Tiedosto:Rubidgea head12DB.jpg|Rubidgea atroxin rekonstruktio Tiedosto:Rubidgea.JPG|Rubidgean kallo ==Lähteet== Luokka:Gorgonopsia
Jon Granström

Jon Kennet ”Oski” GranströmPäättäjähaku: Jon Granström, Fonecta Finder on palkittu suomalainen graafinen suunnittelija ja yksi mainostoimisto Bob Helsingin perustajista. Vuonna 2011 hän jäi pois suunnittelijan työstä 27 mainostoimistovuoden jälkeen, mutta jatkoi Bobin osakkaana ja hallituksen jäsenenä. Granström on osakkaana ja hallituksen jäsenenä myös muun muassa Laitilan Wirvoitusjuomatehtaassa, Perniön Liha Oy:ssä ja Suomen Luomutukussa.Katri Porttinen: Vähätellyt visualistit, Graafikoiden edusmies Jon Granström pitää mediajohtajien prosessiteollisuusoppeja vaarallisina , Journalisti 1/2012Anna Juvonen: Granström jättää Bobin, Markkinointi & Mainonta 22.8.2011Mari Hannuksela: Perniön Lihan vähemmistöosakkaat tiiviisti mukana kehitystyössä, Uuden sukupolven ajattelua , Lihalehti 31.3.2009 Oski Granström toimi uransa alussa mainostoimisto Paltemaa Huttunen Santalassa art director Unto Paltemaan assistenttina, kunnes omien sanojensa mukaan sai hankalana tyyppinä potkut keväällä 1990 eikä heti löytänyt uutta työtä lama- ajan Suomessa.Elina Kervinen: Miten Suomessa annetaan potkut, Ylioppilaslehti 11.3.2005 Hänet valittiin toisen sen ajan huipputoimiston Hasan & Partnersin art directoriksi, jossa tehtävässä toimi kunnes lähti 2002 muiden kollegojensa kanssa perustamaan Bob Helsinki -mainostoimistoa.Hasanilta irtisanoutuneet perustavat uuden mainostoimiston, Taloussanomat 23.4.2002 Granström toimi graafisen suunnittelun järjestön Grafian hallituksen puheenjohtajana 2007–2012.Granström jättää Grafian puheenjohtajuuden , Grafia ry:n tiedote, lokakuu 2012 Oski Granström on yksi palkituimmista mainonnan suunnittelijoista Suomessa. Pitkäaikaisista ansioistaan hänet palkittiin Platinahuipulla Grafian Vuoden huiput 2004 -tapahtumassa.Cilla Bhose:Kekkonen-kirja sai kaksi kultahuippua, Kauppalehti 8.4.2005 Vuonna 2003 hän toimi Vuoden huiput 2002 -kilpailun ylituomarina.Cilla Bhose: TBWA kahmi kolme kultahuippua, Markkinointi & Mainonta 4.4.2003. 1990-luvun alussa Granström toimi laulajana Fuckin’ Hippies -yhtyeessä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Jon Granströmin mainosspotteja Welovead-sivustolla Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mainonnan suunnittelijat
Dinogorgon

Dinogorgon (nimen merkitys: ”kauhea gorgo”) on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsia-ryhmään kuulunut terapsidisuku. Se eli myöhäisellä permikaudella ja oli suurikokoinen lihansyöjä. Sukuun luetaan kolme lajia Dinogorgon rubidgei, Dinogorgon quinquemolaris ja Dinogorgon pricei. Näistä D. rubidgei tunnetaan vain kuonon kappaleesta joten sitä on vaikea määrittää, muut kaksi lajia ovat hyvin samankaltaisia kuin Rubidgea ja siksi ne voisivat myös kuulua Rubidgea-sukuun. Dinogorgonin kallo on kuperan muotoinen ja sapelihampaat pitkät. Lajeista suurin on D. quinquemolaris; sen kallon pituus on noin 41 cm ja ruumiin pituus todennäköisesti hieman yli 2 metriä. Dinogorgonin fossiileja on löydetty Karoosta, Etelä-Afrikasta.EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS By Group‎ > ‎Gorgonopsia‎ > ‎Dinogorgon Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 5. 11. 2013) Tiedosto:Dinogorgon BW.jpg|Dinogorgonin rekonstruktio |Dinogorgonin rekonstruktio Tiedosto:Dinogorgon-A7II.jpg|Dinogorgonin rekonstruktio Tiedosto:DinogorgonDB.jpg|Dinogorgonin pään rekonstruktio Tiedosto:Dinogorgon.png|Dinogorgon rubidgein holotyyppi, pääkallo ==Lähteet== Luokka:Gorgonopsia
Janne Jääskeläinen

Janne Kosti Ilmari Jääskeläinen (s. 1977 Ylivieskahttps://jannejaaskelainen.fi/kuka/) on suomalainen tietokirjailija, yrityskonsultti ja yrittäjä. Jääskeläinen on Hopeinen Omena http://fimug.fi/hopeinenomena -foorumin perustaja, ja hän on määritellyt ensimmäisenä suomeksi, mikä on weblog (blogi)https://myrsky.net/faust3/mika- on-weblog/. ==Teokset== * Kim Väisänen, Janne K. Jääskeläinen ja Katleena Kortesuo: Exit-opas yrittäjälle (2020, Alma talent) * Janne Jääskeläinen: Älä yritä! (2015, Kauppakamarikustannus) * Janne Jääskeläinen, Katleena Kortesuo: Nörtin esiintymisopas (2013, Talentum) * Janne Jääskeläinen: Verkkopalvelun ostajan opas (2010, Talentum) * Janne Jääskeläinen: Läski syö miestä (2008, Atena kustannus) * Janne Jääskeläinen: Luukannel (ilmainen omajulkaisu, e-kirja) Teosten lisäksi Jääskeläinen on myös kirjoittanut novelleja: * Armageddon (Turun Science Fiction seura, Spin nro 4/1999) * Yhteisnovelli Mustat terälehdet kirjailija Sari Peltoniemen kanssa (Kalaksikukko 1999) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Spin 4/1999 * Mustat terälehdet, Kalaksikukko 1999 * Hopeinen omena Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Crooked Island

Crooked Island on saari Bahamalla. Se sijaitsee saarivaltion itäosassa Acklinsin saaren vieressä osana Acklinsinlahtea ympäröivää saariryhmää. Arawakit kutsuivat saarta nimellä Samoete. Kolumbus nimesi saaren löytyretkillään Isabellaksi, josta nimi on myöhemmin muuttunut nykyiseksi Crooked Islandiksi. Crooked Island autioitui 1500-luvulla espanjalaisten viedessä alkuperäisasukkaat orjiksi, ja vasta 1700-luvun lopulla englantilaiset siirtolaiset asuttivat Acklinsinlahden ympäristön. Crooked Island muodostaa oman hallintoalueensa. Saaren lisäksi alueeseen kuuluvat myös Long Cay ja Samana Cays sekä muutama muu pieni saari Crooked Islandin liepeillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Crooked Island Luokka:Bahaman saaret Luokka:Bahaman alueet
Jukka Suomalainen

Jukka Suomalainen (s. 20. huhtikuuta 1966 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Minnesota North Stars varasi Suomalaisen NHL:ään vuoden 1991 varaustilaisuuden 12. kierroksella varausnumerolla 250. Suomalainen on ainoa pelaaja, joka on varaushetkellä edustanut Grankulla IFK:ta. Hän ei päässyt pelaamaan otteluakaan NHL:ssä, mutta AHL:ssä Suomalainen pelasi kolmen kauden aikana 109 ottelua tehoin 2+14=16. SM- liigassa hän edusti TuToa kausina 1994–1996. == Lähteet == * Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Minnesota North Starsin varaamat pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Timo Hakanen (jääkiekkoilija)

Timo Hakanen (s. 26. maaliskuuta 1977 Pori) suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Hän edusti SM-liigassa kuuden kauden ajan Porin Ässiä ja yhdellä kaudella 13 ottelun verran Tampereen Tapparaa. Hän pelasi urallaan myös Itävallan ja Norjan pääsarjassa sekä Ruotsin alasarjoissa. San Jose Sharks varasi Hakasen NHL:ään vuoden 1995 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella varausnumerolla 140. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt Pohjois- Amerikkaan. ==Tilastot== 1995–1996 Ässät SM-liiga 12 0 2 2 0 3 0 0 0 0 1996–1997 Ässät SM-liiga 22 0 2 2 2 2 0 0 0 0 1997–1998 Ässät SM-liiga 48 1 6 7 14 3 0 0 0 0 1998–1999 Ässät SM-liiga 53 7 6 13 41 – – – – – 1999–2000 Ässät SM-liiga 46 6 3 9 12 – – – – – Ahmat I-div. 1 1 0 1 0 – – – – – 2000–2001 Tappara SM-liiga 13 0 1 1 4 – – – – – EHC Lustenau AUT 34 15 25 40 10 – – – – – 2001–2002 EHC Lustenau AUT 32 16 24 40 6 5 1 2 3 2 2002–2003 Ässät SM-liiga 54 1 13 14 28 – – – – – EHC Lustenau AUT 0 0 0 0 0 3 0 1 1 0 2003–2004 Skövde IK SWE III 32 10 19 29 16 – – – – – 2004–2005 Skövde IK SWE II 29 8 10 18 6 – – – – – 2005–2006 Skövde IK SWE III 31 11 25 36 34 – – – – – 2006–2007 Skövde IK SWE III 31 24 25 49 18 – – – – – 2007–2008 IK Comet NOR 14 3 4 7 12 – – – – – 2008–2009 Grästorps IK SWE IV 3 4 7 2 – – – – – 7 kautta yhteensä SM-liiga 248 15 33 48 101 8 0 0 0 0 == Lähteet == * Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:San Jose Sharksin varaamat pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Tommi Degerman

Tommi Degerman (s. 23. helmikuuta 1976 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä. Degerman teki SM-liigadebyyttinsä kaudella 1996–1997 Kiekko-Espoon paidassa. Hän ehti pelata 23 ottelua tehoin 2+0=2 ennen siirtymistään Bostonin yliopistoon, jossa hän pelasi loppukauden. Kauden jälkeen Mighty Ducks of Anaheim varasi Degermanin NHL:ään vuoden 1997 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella varausnumerolla 235. Hän pelasi vielä kolme kautta yliopistokiekkoa ennen paluutaan Suomeen. Kaudella 2000–2001 Degerman pelasi yhden SM-liigaottelun Espoo Bluesissa. Seuraavan kauden hän pelasi Pohjois-Amerikan ECHL-farmisarjassa. == Lähteet == * Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt
Kai Krohn

Kai Juhani Ernst Krohn (29. heinäkuuta 1936 HelsinkiReijo Sippola ja Jarmo Kettunen(toim.): Tampereen kasvot, s. 50. Tampere: Sanasato Oy, 1997. – 11. heinäkuuta 2023 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 30.7.2023, s. B 26.) oli Tampereen yliopiston lääketieteellisen teknologian professori. Krohn tunnetaan merkittävänä AIDS-tutkijana. Kai Krohn väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1966 ja valmistui patologian erikoislääkäriksi vuonna 1969. Hän julkaisi noin 200 tutkimusta immunologian ja immunopatologian aloilta. Kai Krohn kuului huomattavaan kulttuurisukuun. Hänen isänsä Sven Krohn toimi Turun yliopiston filosofian professorina. Krohnilla oli neljä lasta ensimmäisestä avioliitostaan Leena A. Krohnin (o.s. Salo) kanssa, joista tunnetuimpia ovat Elokuvasäätiön entinen toimitusjohtaja Irina Krohn, helsinkiläinen kunnallispoliitikko Minerva Krohn ja teatteriohjaaja- näytelmäkirjailija Katja Krohn. Kai Krohnin serkkuja ovat muiden muassa kirjailijat Aarni Krohn, Leena Krohn ja Tiina Krohn, näyttelijä Heidi Krohn ja kuvataiteilija Inari Krohn. Vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Krohn valittiin Pälkäneen kunnallisvaltuustoon Vihreän liiton listalta. Pälkäneellä Krohn pyrki edistämään Pälkäneen rauniokirkon suojelua. Krohn aikoi alun perin arkkitehdiksi ja arkkitehtuuri säilyi hänen erikoisharrasteenaan. == Tieteellinen ura == ===Virustutkimus=== Toimiessaan vierailevana tutkijana New Yorkin veripalvelussa Krohn kuvasi ensimmäisenä Hepatiitti B -viruksen rakenteen. Krohn tutki vuodesta 1983 alkaen HI-virusta ja keskittyi AIDS- rokotteen kehittämiseen. Vuonna 1987 julkaistussa tutkimuksessa Krohnin ryhmä osoitti, että voi kulua yli vuosi tartunnasta siihen, että AIDS-testit antavat positiivisen tuloksen. === Tampereen yliopisto === Krohn toimi vuosina 1973–1995 Tampereen yliopiston patologian professorina. Hän oli yksi Tampereen yliopiston lääketieteellisen teknologian instituutin perustajista ja toimi sen ensimmäisenä johtajana vuosina 1995–2001. Krohn oli Tarton yliopiston kunniatohtori. === APECED-geeni === Krohnin kokoama suomalais-japanilais- sveitsiläinen tutkijaryhmä identifioi APECED-geenin, ja antoi sille nimen AIRE (autoimmune regulator). == Kirjallisuutta == * * == Lähteet == Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Pälkäneen kunnanvaltuutetut Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Turkinpippuri

Turkinpippuri viittaa seuraaviin: * Turkinpippuri, chilin perinteinen nimitys * Tyrkisk Peber, Fazerin makeinen
Kertomafunktio

Kertomafunktio (myös laskeva kertoma(funktio))Haukkanen, s. 10 tarkoittaa erästä rekursiivisesti määriteltävää funktiota. Kun n on ei-negatiivinen kokonaisluku, niin kertomafunktio määritellään kaavallaHaukkanen, s. 7 : \begin{cases} x^{(0)} = 1, \\\ x^{(n)} = x(x-h)(x-2h)\dots(x-(n-1)h), \quad n\geq 1. \end{cases} Jos h=1 ja n on ei-negatiivinen kokonaisluku, niin silloin ­n^{(n)}=n!. Toisin sanoen jos sijoitetaan luvun x paikalle luku n, niin laskeva kertoma on sama asia kuin tavallinen luvun n kertoma n!. Laskevan kertomafunktion tapaisesti voidaan määritellä myös nouseva kertoma(funktio) kaavalla : \begin{cases} x^{[0]} = 1, \\\ x^{[n]} = x(x+h)(x+2h)\dots(x+(n-1)h), \quad n\geq 1. \end{cases} ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Funktiot
Here’s That Rainy Day

”Here’s That Rainy Day” (vap. suom. Tässä se sadepäivä on) on Jimmy Van Heusenin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuoden 1953 Broadway-musikaalista Carnival in Flanders. Kappaleen esitti musikaalissa Dolores Gray, joka palkittiin roolistaan Tony-palkinnolla huolimatta siitä, että näytelmän esittäminen keskeytettiin vain kuuden esityskerran jälkeen. ”Here’s That Rainy Daysta” on sittemmin tullut suosittu erityisesti jazzmuusikoiden keskuudessa. Frank Sinatra nosti laulun pinnalle vuoden 1959 albumillaan No One Cares, ja 1960-luvulla siitä muodostui jazzstandardi, jota nauhoittivat lukuisat artistit erittäin vaihtelevissa tyylilajeissa. Wes Montgomery ja Sérgio Mendes nauhoittivat kappaleesta bossa nova -tulkinnat, Dick Hyman äänitti sen stride-pianotyylillä ja Richard ”Groove” Holmes esitti sitä funk-tyylisenä. Balladina kappaleen ovat nauhoittaneet muun muassa Bill Evans ja Freddie Hubbard. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1953 kappaleet Luokka:Jimmy Van Heusenin säveltämät kappaleet Luokka:Johnny Burken sanoittamat kappaleet Luokka:Jazzstandardit
Puikula (leipä)

Puikula on Fazer-leipomoiden leipäbrändi. Fazer Puikula -tuoteperheeseen kuuluu neljä makuvarianttia: ruis, kaura, mysli ja luomu. Leipien jyvät on valikoitu Fazerin omalla myllyllä. Fazer Puikula -ruisleivässä käytetään perinteistä taikinajuurta. Fazerin vuosikertomuksen mukaan Fazer Ruispuikula nousi vuonna 2012 Suomen myydyimmäksi leipätuotteeksi. Fazerin soikionmuotoiset Puikulat ovat ammattikielellä niin sanottuja ”palaleipiä”, valmiiksi auki revittyjä annospaloja. Tästä muissa maissa lähes tuntemattomasta leipätyypistä on tullut Suomessa 1970-luvulta alkaen erittäin suosittu. Ensimmäisenä valmiiksi auki revittyjä ruisleipäpaloja alkoi valmistaa tamperelainen Linkosuo 1974. Puikuloiden tärkeimpiä kilpailijoita tuotekategoriassa ovat Fazerin omistaman Oululaisen Reissumies (1978) ja Vaasan Ruispalat (1991) muunnelmineen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset leivät Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Fazer
Broomicephalus

Broomicephalus (nimen merkitys: ”Broomin pää”) on sukupuuttoon kuollut Gorgonopsiaan kuuluva myöhäispermikautinen terapsidisuku. Siihen luetaan yksi laji Broomicephalus laticeps. Nimensä tämä terapsidi on saanut terapsideja tutkineen paleontologi Robert Broomin mukaan. Se on ainoa tunnettu gorgonopsi, jonka kallon leveys on suurempi kuin pituus. Broomicephalus kasvoi hieman yli metrin pituiseksi ja sen kallon pituus on 21 cm. Sen leuat olivat vahvat ja kulmahampaat litteät, kuten paljon myöhemmin eläneellä Homotherium sapelihammaskissalla. Kallon ominaisuuksien vuoksi Broomicephalus saattoi saalistaa kokoonsa nähden suuria eläimiä. Tämä terapsidi eli nykyisen Etelä- Afrikan alueella. Broomicephalus tunnetaan vain yhdestä kallosta. Tämä terapsidi saattaa oikeastaan kuulua sukuun Clelandina.EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS By Group‎ > ‎Gorgonopsia‎ > Broomicephalus laticeps Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 5. 11. 2013) Genus: Broomicephalus BRINK & KITCHING, 1953 Paleofile.com ==Lähteet== Luokka:Gorgonopsia
Valuuttalaina

Valuuttalaina eli valuuttaluotto on muussa valuutassa kuin lainanottajan kotimaan rahassa määritelty rahalaina.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 126, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Valuuttalainaan liittyy valuuttakurssiriski. Riski on pieni niillä asiakkailla, joilla on tuloja lainan valuutassa. Tällöin lainat ja saamiset kumoavat toisensa. Tällaisia asiakkaita ovat erityisesti vientiyritykset. Jos valuuttatuloja ei ole, kurssiriski on selvästi korkeampi. Tällaisia asiakkaita ovat yleensä kotimarkkinoilla toimivat yritykset ja yksityishenkilöt. Suomessa kotimarkkinayritysten valuuttaluotot vapautuivat 1987. Tässä vapauttamisessa Suomi oli Euroopassa häntäpäässä. Vuodesta 1991 lähtien yksityishenkilötkin ovat saaneet ottaa valuuttalainaa. Suomessa valuuttaluottojen määrä nousi erityisesti 1980-luvun lopulla merkittävästi. Tämä johtui siitä, että valuuttaluottojen korot olivat markkaluottojen korkoja selvästi alhaisemmat. Monet asiakkaat arvioivat korkoedun korvaavan jo muutamassa vuodessa 30 % devalvaation aiheuttaman valuuttakurssiriskin. Yritysten valuuttaluotot olivat suurimmillaan 1990–1992. Lainojen kallistuessa yllättävän devalvaation vuoksi 1990-luvun laman aikana takaisinmaksu aiheutti suuria ongelmia. Pankkikriisin lopputulos näkyi varsin hyvin juuri siinä, että Säästöpankkiryhmä, joka oli välittänyt vuonna 1987 vapautettuja valuuttaluottoja kaikkein eniten, kaatui. Informaatiota ei annettu riskeistä riittävästi.Suomen Pankin julkaisut s. 47–49 == Lähteet == Luokka:Valuutta Luokka:Pankkitoimi
Chu Berry

Leon Brown ”Chu” Berry (13. syyskuuta 1910 Wheeling, Länsi-Virginia – 30. lokakuuta 1941 Conneaut, Ohio) oli yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti. Berry opetteli soittamaan alttosaksofonia collegessa ollessaan ja vaihtoi 1920-luvun lopulla tenorisaksofoniin, jonka soittajana hän lukeutui 1930-luvulla jazzin arvostetuimpiin nimiin yhdessä Ben Websterin, Coleman Hawkinsin ja Lester Youngin ohella. Berry soitti Spike Hughesin, Teddy Hillin ja Fletcher Hendersonin orkestereissa ja liittyi vuonna 1937 Cab Callowayn kokoonpanoon. Hän soitti sessiomuusikkona myös muun muassa Teddy Wilsonin, Roy Eldridgen ja Lionel Hamptonin nauhoituksissa. Berry kuoli auto-onnettomuudessa 31-vuotiaana vuonna 1941. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit
Cyonosaurus

Cyonosaurus (nimen merkitys: ”koiralisko”) on sukupuuttoon kuollut gorgonopsien ryhmään kuuluva terapsidisuku, joka eli myöhäisellä permikaudella nykyisen Etelä-Afrikan alueella. Cyonosaurus oli pienikokoinen peto, noin metrin pituinen ja sen kallon pituus on noin 15 cm. Sen kuono oli pitkähkö ja kulmahampaat pienehköt.EVOLUTIONARY PATTERNS IN THE HISTORY OF PERMO-TRIASSIC AND CENOZOIC SYNAPSID PREDATORS By Group‎ > ‎Gorgonopsia‎ > Cyonosaurus Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu 5. 11. 2013) Cyonosaurusta ei pidä sekoittaa kynodonttiin Cynosaurus.By Group‎ > ‎Cynodontia Palaeocritti - a guide to prehistoric animals (viitattu: 5. 1. 2014) Tiedosto:Cyonosaurus longiceps.jpg|Cyonosaurus longicepsin kallo ==Lähteet== Luokka:Gorgonopsia