EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Laura Latvala

Laura Eliina Latvala-Siippainen (28. syyskuuta 1921 Lapua – 10. marraskuuta 1986 Siilinjärvi) oli suomalainen runoilija ja lääkäri. ==Henkilöhistoria== Latvalan vanhemmat olivat opettajat Kustaa Latvala ja Elli Tuovinen. Ylioppilaaksi Latvala tuli 1940. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa vuoden filosofiaa, ennen kuin siirtyi lääketieteen opiskelijaksi. Lääkäriksi Latvala valmistui vuonna 1950 ja työskenteli mielisairaalalääkärinä Harjamäessä Siilinjärvellä ja Paiholassa Kontiolahdessa. Latvala avioitui kirjailija Olavi Siippaisen kanssa 1946 ja heille syntyi viisi lasta. Siippaisella oli aikaisemmasta avioliitostaan neljä lasta.Uuno Kailaasta Aila Meriluotoon, s. 516. ==Kirjallinen tuotanto== Latvalan runokuvakirja Pikku-Marjan eläinkirja (1947) on vuosikymmenet ollut Suomen suosituin lastenkirja. Sen on kuvittanut Helga Sjöstedt. Kirjaa on myyty yli 310 000 kappaletta. Pikku-Marja on Latvalan oma tytär. === Teokset === *Yökkömökki. Runoja. WSOY. 1945. *Pikku- Marjan eläinkirja. Lastenrunoja. WSOY. 1947. *Hulivili-kili. Lastenrunoja. WSOY. 1952. *Aamusignaali. Runoja. WSOY. 1953. *Keulaneitsyt. Runoja. WSOY. 1958. *Kanavan Marja. Lastenkertomus. WSOY. 1960. *Tuulien talo. Päiväkirjaromaani. WSOY. 1964. *Rinascita. Runoja. 1971. *Tummilla oksilla punaiset marjat. Runoja. WSOY. 1979. *Elysiumin kultaiset kentät. Runoja. 1986. *Pikku-Marjan eläinlauluja, säv. Marjatta Meritähti. 1980 (äänite) Olavi Siippaisen kanssa: *Menon yhteisyys. Vaelluslauluja. WSOY. 1951. *Toisillemme. Runoja. WSOY. 1965. === Palkinnot === *Valtion kirjallisuuspalkinto runokokoelmasta Aamusignaali, 1954. * Kuopion taiteilijaseuran Minna-palkinto runokokoelmasta Rinascita, 1971. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laura Latvala Luokka: Suomalaiset runoilijat Luokka: Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka: Suomalaiset lääkärit Luokka: Vuonna 1921 syntyneet Luokka: Vuonna 1986 kuolleet
Overseas Private Investment Corp

Overseas Private Investment Corp on Yhdysvaltain hallituksen 1971 perustettu riskienhallintayhteisö, joka myöntää takauksia yhdysvaltalaisille yrityksille uusilla ja kehittyvillä markkinoilla. OPC takasi International Paperille OAO Svetogorskin oston Tetva Lavalilta poliittisen riskin varalta 1998. ==Aiheesta muualla== *OPC *BRD 99(04) / 15. joulukuuta 1998 Luokka:Yhdysvaltalaiset valtionyhtiöt
Täydennysmies

Täydennysmies on varusmies joka palvelee täydennysmiehen tehtävissä. Täydennysmies täydentää räjähteitä, elintarvikkeita, vettä, ampumatarvikkeita sekä poltto- ja voiteluaineita. Täydennysmiehen koulutus kestää 165 tai 347 päivää. Täydennysmies kuuluu Suomen puolustusvoimien huoltoon. Täydennysmies voi myös tarkoittaa sotatilanteessa tappioita kärsineeseen joukko-osastoon lähetettyä uutta miestä. Täydennysmiehet kootaan reservissä olevista ikäluokista tai aiemmin haavoittuneista, jotka ovat kuntoutuneet rintamakelpoisiksi. ==Lähteet== Luokka:Sotilastehtävät
Mohammed Beck Hadjetlaché

Mohammed Beck Hadjetlaché (oikealta nimeltään Kasi Beck Ahmetukov) (1870 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1929 Tukholma, Ruotsi) oli tšerkessisyntyinen toimittaja, kirjailija ja Venäjän valkoisen armeijan jäsen, joka taisteli bolševikkeja vastaan Venäjän sisällissodassa. Beck Hadjetlaché käytti monia salanimiä. == Elämäkerta == Mohammed Beck Hadjetlaché syntyi islaminuskoiseen tšerkessiperheeseen, joka oli paennut Venäjän Tšerkessiasta Turkkiin aikana, jolloin Venäjä kävi sissisotaa tšerkessikapinallisia vastaan. Beckin isä oli baššibazukki, joka oli kaatunut Turkin sodassa. Beck palasi vuonna 1882 Venäjälle, jossa hänet adoptoitiin Ettingerin perheeseen. Perhe oli lapseton ja kutsui häntä nimellä Grigori. 1890-luvulla Beck kirjoitti novelleja myös salanimellä Hadjetlaché. Vuonna 1902 Beck liittyi Sosialistivallankumoukselliseen puolueeseen. Vuonna 1908 hän julkaisi Muslimi- lehteä Pariisissa ja Islamin maailma -sanomalehteä Pietarissa. Vuonna 1916 Hadjetlaché tarjoutui toteuttamaan "saksalais- ja turkklaisvastaista propagandakampanjaa muslimien keskuudessa maailmanlaajuisesti" Venäjän hallitukselle ja pyysi taloudellista tukea.Vuonna 1917 hänet värvättiin silloiseen MI1c:hen, kun hän työskenteli Pietarissa brittiläisessä propagandayksikössä nimeltä anglo-venäläinen komissio. Kapteeni John Dymoke Scale johti häntä agenttina. Kun kommunistit saivat vallan, Hadjetlaché lähti Neuvosto-Venäjältä ja muutti vuonna 1918 Ruotsiin, jossa hän organisoi valkoista terroria. Hadjetlachén ryhmän 20 jäsentä suunnitteli vastaiskuja bolševikkeja vastaan Tukholmassa. Hadjetlaché osti Tukholman ulkopuolelta talon, johon hän kutsui punaisia. Tapettuaan heidät hän heitti ruumiit läheisiin järviin. Poliisi sai kiinni joukon vuonna 1919 ja löysi kolme ruumista järvestä. Teoistaan Hadjetlaché sai elinkautisen vankeusrangaistuksen. Hän kuoli vuonna 1929 Tukholman Långholmenin vankilassa. Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Venäläiset murhaajat Luokka:Venäläiset terroristit Luokka:Elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Veli-Pekka Hänninen

Veli-Pekka "Vepe" Hänninen (s. 1959) on suomalainen käsikirjoittaja. Alkuperäiseltä ammatiltaan Hänninen on pastori. Hänninen on kirjoittanut etupäässä TV:lle sarjoja, kuten Hyvät neuvot kalliit (2000) Kylmäverisesti sinun (2000–2005) ja Rikas mies (2004). Hän käsikirjoitti myös Heikki Kujanpään ohjaaman puolipitkän elokuvan Pieni pyhiinvaellus (2000). Vuonna 2006 nousi kohu Hännisen kirjoittamasta Herran pelko -käsikirjoituksesta, jonka Aku Louhimiehen oli tarkoitus ohjata elokuvaksi nimellä Riisuttu mies. Käsikirjoitus pohjautui osittain Hännisen omiin kokemuksiin. Se käsitteli seurakunnan työilmapiiriä ja oli tyylilajiltaan mustanhumoristinen. Louhimies lähti kuitenkin viemään ohjausta eri suuntaan ja teki suuria muutoksia käsikirjoitukseen, vaikka se ei ollut sallittua Hännisen tekemän sopimuksen mukaan. Hänninen vei asian oikeuteen ja Riisuttu mies -elokuvalle langetettiin esityskielto tammikuussa 2007. Maaliskuussa 2007 esityskielto kuitenkin peruttiin, koska Hänninen katsoi esityskiellon aiheuttavan elokuvan rahoittajille kohtuuttomia taloudellisia vahinkoja, koska he eivät olleet riidan osapuolia. Nykyään elokuvaa ei saa esittää valkokankaalla, mutta televisioesitykset ja DVD-myynti ovat sallittuja. Vepe Hänninen tunnetaan myös laulajana ja lauluntekijänä. Hän on julkaissut albumit Tyhjät tuolit (2015) ja Houkan haaveet (2020). == Käsikirjoittanut elokuvat == * Pastoraali (1996) * Minäkin rakastan sinua (1998) (TV-elokuva) * Minä,joki ja metsä (2000) (TV- elokuva) * Pieni pyhiinvaellus (2000) * Riisuttu mies (2006) * Suojelijat (2008) Tv-sarja * Lopun alku (2009) Minisarja * Joulukuusivarkaat (2009) (TV- elokuva) * Varasto (2011) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robotti von Rosenbergin tutkimukset

Robotti von Rosenbergin tutkimukset on vuosina 1984–1985 valmistunut suomalainen Yleisradion tuottama ympäristöopin ja luonnontieteiden kahdeksanosainen opetussarja. Sarjan esitettiin Yle TV1-kanavan Koulu-TV:n ohjelmistossa ensimmäisen kerran vuosina 1984-1985 kahdessa osassa: osat 1–4 esitettiin syys-marraskuussa 1984, ja osat 5–8 helmi-huhtikuussa 1985. Ensiesityksen jälkeen ohjelma on esitetty uusintana muutamaan otteeseen, viimeksi vuonna 1991. Yle Tallennemyynti on julkaissut sarjan tallenteena kirjasto- ja opetuskäyttöön. Sarjan on ohjannut ja käsikirjoittanut Kirsti Tulonen-Seppänen. Musiikin sarjaan teki Kaj Chydenius. Robotti von Rosenbergin ääntä esittää Pekka Milonoff. Sarja oli myöhemmin taikurina tunnetuksi tulleen Iiro Seppäsen ensimmäinen televisioesiintyminen. Sarjasta liittyen julkaistiin myös kouluihin opetuskäyttöön tarkoitettu kirja. ==Sarjan juoni== Veera saa lahjaksi vaariltaan metalliromuista kootun robotin. Veera esittelee saamaansa lahjaansa tuttavalapsiperheen lapsille Ilkalle ja Iirolle, joka heidän mielikuvituksessaan muuttuu ulkoavaruudesta tulleeksi, maapallon ulkopuolista elämää tutkivaksi lähes inhimmilliseksi olennoksi Robotti von Rosenbergiksi. Lapset päättävät auttaa robottia tutkimuksissaan. Robotti tutkii muu tutkii muun muassa erilaisia kemiallisia ja fysikaalisia ilmiöitä. Sarjan teemana on erityisesti ihmisen vastuu ympäristöstään. ==Jaksot== Jakso Jakson nimi Ensiesitys (Yle TV1, Koulu-TV) 1\. Merkillinen Maa-planeetta 3.9.1984 2\. Eläköön elämä! 24.9.1984 3\. Auringon voima 29.10.1984 4\. Ilmakin on ainetta 5.11.1984 5\. Maailma muutttuu 11.2.1985 6\. Suuren kuusen tarina 18.3.1985 7\. Aine ei häviä 15.4.1985 8\. Ihminen on erityinen eliö 22.4.1985 ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yle Elävä arkisto: Robotti von Rosenberg: Ihminen * Yle Elävä arkisto: Robotti von Rosenberg: Suuren kuusen arvoitus Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:Suomalaiset opetusohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Weather Report (vuoden 1971 albumi)

Weather Report on Joe Zawinulin ja Wayne Shorterin vuonna 1971 perustaman samannimisen fuusiojazz -yhtyeen ensimmäinen albumi. Sen musiikillinen tyyli on lähellä Miles Davisin In a Silent Wayta ja Bitches Brewia. Sähköiset soittimet (esimerkiksi sähköpiano) luovat erikoisen ilmavan vaikutelman. Kappale ”Milky Way” edustaa elektronista tai nauhamusiikkia, jossa pitkillä jälkikaiuilla luodaan avaruudellisia efektejä. ”Orange Lady” sisältyy myös Miles Davisin Big Fun kokoelmalevylle. Kokonaisuutena levy oli aikanaan käänteentekevä. Se aloitti Weather Reportin 16 vuotta kestäneen projektin, jonka puitteissa esiteltiin joukko uusia muusikoita ja uusia elektronisia soittimia. ==Kappaleet== # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Joe Zawinul – sähköpiano *Wayne Shorter – sopraanosaksofoni *Miroslav Vitous – basso *Alphozo Mouzon – rummut *Airto Moreira – lyömäsoittimet Luokka:Vuoden 1971 esikoisalbumit Luokka:Weather Reportin albumit Weather Report
Glory Leppänen

Glory Leppänen (o.s. Renvall; 28. marraskuuta 1901 Pariisi, Ranska – 26. lokakuuta 1979 Helsinki, Suomi) oli suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja, elokuvaohjaaja ja kirjailija. Hän oli taiteilija Aino Acktén tytär. == Teatteriura == Leppänen kävi Suomen Näyttämöopiston, jonka jälkeen hän työskenteli Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1922–1936. Leppänen laajensi osaamistaan ohjaamiseen, jota hän opiskeli Max Reinhardtin teatterikoulussa Wienissä 1934. Kielitaitoisena hän pystyi seuraamaan uutta dramatiikkaa opintomatkoillaan Euroopassa. Leppänen toimi Viipurissa Kaupunginteatterin johtajana ennen talvisotaa. Syksyllä 1940 hän siirtyi Porin Teatteriin. Teatterinjohtajan työn lisäksi hän oli kesäisin lottakomennuksilla Itä- Karjalan kenttäsairaaloissa. Työtahti oli kova, ohjauksia kertyi 38 kolmessa vuodessa. Vuonna 1943 Leppänen siirtyi Tampereen Teatterin johtajaksi. Hän ohjasi TT:ssa 54 näytelmää kuudessa vuodessa. Tämän jälkeen Leppänen palasi Helsinkiin, jossa hän työskenteli Helsingin Kansanteatterin johtajana vuosina 1949–1957. Tasavallan presidentti Juho Kusti Paasikivi myönsi Glory Leppäselle Suomen Leijonan Pro Finlandia -mitalin vuonna 1951. == Elokuvat == Glory Leppänen näytteli myös muutamassa elokuvassa. Hänen ainoa elokuvaohjauksensa on Onnenpotku (1936), joka oli ensimmäinen naisen ohjaama suomalainen elokuva. Elokuva oli Suomen Filmiteollisuuden tuottama, ja ohjausvastuu siirtyi Leppäselle, kun yhtiön pääohjaaja Erkki Karu kuoli yllättäen ja hänen paikalleen noussut uusi johtaja T. J. Särkkä ei vielä kokenut itseään riittävän päteväksi ohjaustehtäviin. Onnenpotkua ennen Leppänen oli näytellyt roolit mykkäelokuvissa Runoilija muuttaa (1927) ja Rovastin häämatkat (1931).. Taustaa. Viitattu 7.2.2014 == Yksityiselämä == Leppäsen isä oli Acktén ensimmäinen puoliso, senaattori Heikki Renvall. Hänen isäkseen on kuitenkin arveltu myös taiteilija Albert Edelfeltiä. Glory Leppänen itse aina korosti että hänen isänsä on Heikki Renvall. Leppänen avioitui näyttelijä Aarne Leppäsen kanssa vuonna 1924. Aarne Leppänen kuoli 1937. Leppänen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.https://www.hautahaku.fi/fi/list == Teokset == * Tulesta tuhkaksi. Emmy Achté ja hänen maailmansa (1962) * Punainen Fiat BA 777. Jännitysromaani (1963) * Kärpät saalistavat. Jännitysromaani (1964) * Arkkipiispan perhe ja Aino Ackté (1966) * Eski on kuollut. Jännitysromaani (1966) * Pääosassa kuolema. Jännitysromaani (1967) * Elämäni teatteria (1971) == Lähteet == * * * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * * * * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Munakata

Munakata () on kaupunki Fukuokan prefektuurissa Kyūshūn saarella Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin pohjoisosassa Fukuokan ja Kita-Kyūshūn suurkaupunkien välimaastossa Genkainmeren rannikolla. Siihen kuuluu useita saaria, merkittävimpinä Ōshima ja rannikolta 60 kilometrin päässä sijaitseva Okinoshima. Munakatassa on 96 454 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 119,67 neliökilometriä. Munakatan alueen historia liittyy kiinteästi Koreansalmen yli käytyyn kauppaan, jossa Munakata-klaani oli aktiivinen, ja merkittävään Munakatan pyhäkköön. Japanin kuntalaitoksen perustamisen yhteydessä vuonna 1889 syntyi Munakatan piirikunta. Munakatan maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 usean piirikunnan kylän yhdistyessä, minkä jälkeen se kehittyi liikenneyhteyksien parantuessa Fukuokan ja Kitakyūshūn nukkumalähiönä ja yliopistopaikkakuntana. Kaupunkioikeudet Munakata sai vuonna 1981. 2000-luvun kuntaliitosten myötä siihen yhdistettiin lisää alueita Munakatan piirikunnasta. Okinoshiman saari ja kaksi temppelipaikkaa lisättiin vuonna 2017 Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta Okinoshiman pyhä saari ja Munakatan alueen kulttuuriperintö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Munakata
Luettelo varakkaimmista kuninkaallisista

Tämä on luettelo varakkaimmista kuninkaallisista nettovarallisuuden mukaan Yhdysvaltain dollareissa, "In Pictures: The World's Richest Royals." Forbes. 7 July 2010. 29 April 2011. Kyseiset tiedot ovat Forbesin ja Business Insiderin arvioista. Kuninkaallisten varallisuus perustuu perittyyn omaisuuteen ja heidän asemaansa hallitsijana, todellisuudessa varallisuus jakautuu usein laajalle suvun sisällä, Kaikkien luettelossa mainittujen henkilöiden todellinen nettovarallisuus jää alle miljardiin dollariin . ==Nykyiset kuninkaalliset== Sijoitus Nimi Kuninkaallinen Asuinpaikka Nettovarallisuus (USD) Rikkauden lähde 1 Vajiralongkorn Thaimaan kuningas 43 miljardia — 30 miljardia kruununneuvostolta saadut sijoitukset, 2 Hassanal Bolkiah Brunein sulttaani 28 miljardia — 20 miljardia Öljy- ja kaasuteollisuuden tulot 3 Salman Saudi-Arabian kuningas 18 miljardia tulot öljyteollisuudesta, 4 Mohammed VI Marokon kuningas 8,2 miljardia — 2,1 miljardia Sijoitukset SNI- ja Siger Holdingsilta 5 Hans-Adam II Liechtensteinin ruhtinas 7,2 miljardia — 3,5 miljardia Osuudet Liechtensteinin prinssi säätiössä, 6 Mohammed bin Rashid Al Maktoum Yhdistyneiden arabiemiirikuntien pääministeri. Dubain hallitsija 4 miljardia Dubai Holdingin enemmistöosuus ja Abu Dhabi Investment Authorityn sijoitukset, 7 Henri Luxemburgin suurherttua 4 miljardia 8 Juan Carlos I Espanjan kuningas (luopui kruunusta vuonna 2014) 2,3 miljardia — 2 miljardia öljy, yritys ja kiinteistöt, nykyinen kiista offshore-pankkiin piilotetuista rahoista ja Saudi-Arabiasta saadusta 100miljoonaasta,, 9 Tamim bin Hamad Al Thani Qatarin emiiri 2,1 miljardia — 1,2 miljardia Eri yrityksiltä, 10 Albert II Monacon prinssi 1,0 miljardia Useat yritykset, mukaan lukien Société des bains de mer de Monaco ja kasinot, 11 Charles III Yhdistyneen kuningaskunnan ja muiden kansainyhteisön alueiden kuningas 747 million Omaisuudesta, koruista ja muusta omaisuudesta, 12 Beatrix Alankomaiden kuningatar (luopui kruunusta vuonna 2013) 200 million Kiinteistöt, sijoitukset ja osuudet Shellistä, == Lähteet == Kuninkaallisista
Gates of the Arcticin kansallispuisto

Gates of the Arcticin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Alaskassa, napapiirillä sijaitseva kansallispuisto. Gates of the Arctic julistettiin Yhdysvaltain kansalliseksi suojelumonumentiksi vuonna 1978, mutta jo kaksi vuotta myöhemmin 2. joulukuuta 1980 se kohotettiin kansallispuiston asemaan. Puiston 34 287 km² laajuista alaa hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan National Park Service. Denalin ja Kobuk Valleyn kansallispuistot sijaitsevat lähellä Gates of the Arcticia. Suurin osa puistosta on autiota erämaata. Sinne ei johda maanteitä, eikä siellä ole vierailijoille rakennettuja tiloja kuten majataloja tai retkeilyalueita. National Park Service kuitenkin pyörittää pientä turistikeskusta läheisessä Coldfootin kylässä. Noin 1 500 ihmistä asuu puiston rajojen sisäpuolella pienissä yhteisöissä ja he saavat ravintonsa ja tarvikkeensa puiston luonnonvaroista. Puisto sijaitsee tundralla. Sen eläimistöön kuuluu muun muassa hirviä, mustakarhuja, harmaakarhuja, susia ja ohutsarvilampaita. Puiston halki kulkee kuusi merkittävää jokea, joita ovat esimerkiksi Alatna- ja Kobuk-joki. Brooks Range -vuoristo sijaitsee puistossa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * NPS visitor guide Luokka:Alaskan kansallispuistot
Anestesia-aineet

thumb|Midatsolaamia ampulleissa intravenoosista annostelua varten. Midatsolaamia voidaan käyttää esilääkityksenä. Anestesia-aineet eli anesteetit ovat lääkkeitä, joita käytetään potilaan rauhoittamiseen (sedatoimiseen) toimenpiteen tai tehohoidon yhteydessä. Yleisanestesian yhteydessä anestesia- aineilla saadaan aikaan anestesiainduktio eli nukahtaminen ja anestesian ylläpito. ==Suonensisäisesti annosteltavat anestesia-aineet== Suonensisäisesti annosteltavia anestesia-aineita (laskimoanesteetteja) käytetään tavallisesti (kevyeen) rauhoittamiseen toimenpiteiden yhteydessä, tehohoitosedaatioon, anestesiainduktioon, lyhyeen nukutukseen ja pitkittyneen epileptisen kohtauksen katkaisuun.Lääkevalmisteet 1976 - Pharmaca Fennica (PF-76): s. 119–120 *fensyklidiini *ketamiini *propofoli *midatsolaami *tiopentaali *petidiini *metoheksitaali *metioturiaatti ==Anestesiakaasut== Anestesiakaasut annostellaan hengityksen kautta joko maskilla tai intuboidun potilaan intubaatioputkeen erityisen anestesialaitteiston kautta seoksena hapen kanssa, ja usein seoksessa on lisänä ilokaasu. Anestesiakaasuilla ylläpidetään yleisanestesiaa. Ilokaasu tehostaa anestesiakaasujen vaikutusta.Halldin, M., 1971: s. 153 Inhalaationa annetun nukutusaineen lisänä tarvitaan usein lihasrelaksantteja eli herpauttajia, jotka lamauttavat sileitä lihasryhmiä. Näitä aineita tarvitaan leikkauksen suorittamista varten, varsinkin jos sisäelimiä pitää leikata.Halldin, M., 1971: s. 194–196 *Halotaani, Fluothane, Halothane, Anestan *Enfluraani, EfraneRosenberg, P. & Takkunen, O., 1993: s. 402 *Isofluraani *Sevofluraani *Desfluraani *Metoksifluraani, Penthrane1976 Lääkevalmisteet - Pharmaca Fennica, PF76: s. 119 & 192. ==Lähteet== * Halldin, Matts: Nukutus ja puudutus. Wsoy/SHKS, Helsinki/Porvoo 1971 * Rosenberg, Per & Takkunen, Olli (toim.): Anestesiaopas, Duodecim, 1993 ISBN 951-8917-37-X. * Neuvonen et al. Kliininen farmakologia ja lääkehoito. Helsinki] : Kandidaattikustannus, 2002 ISBN 951-8951-17-9 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Anestesian historiaa ennen 1900-luvun alkua Arno Forsius, 2005. Luokka:Anestesiologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Glacierin kansallispuisto

Glacierin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Montanan osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin 11. toukokuuta vuonna 1910. Sen 4098.8 km² laajuista alaa hallinnoi muiden Yhdysvaltain kansallispuistojen tapaan maan National Park Service. Yhdessä Kanadan Waterton Lakesin kansallispuiston kanssa Glacierin kansallispuisto muodostaa Waterton Glacierin kansainvälisen rauhanpuiston, joka on kuulunut UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuodesta 1995 alkaen. Mustajalat kutsuvat aluetta maailman selkärangaksi. Sen maisemaa ovat muokanneet jäätiköt, joiden välissä on vuonoja muistuttavia jäätikköjärviä. == Lähteet == Tiedosto:Triple-pass-divide-thumb.jpg|Glacierin kansallispuisto Tiedosto:Granite Park Chalet.jpg|Granite Park == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut NPS. * UNESCO Luokka:Montanan kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Yhdysvalloissa
Hiippa

Hiippa (joissain yhteyksissä hiippalakki tai piippalakki) viittaa erilaisiin teräväpäisiin päähineisiin. Hiippaa käyttävät läntisen kristillisyyden (roomalaiskatolisuus, luterilaisuus, anglikaanisuus) kirkkokuntien piispat, mistä tulee suomen kielen sana hiippakunta. Ortodoksipiispat käyttävät kruunua muistuttavaa mitraa. Puna-armeijan sotilaiden eräs päähine oli vuosien 1919–1941 välillä jäykkä hiippalakki ns. Budjonnovka. Monilla eurooppalaisilla ihmisen muotoisilla uskomusolennoilla on hiippalakki. Hiippalakki on varsinkin monilla pienikokoisilla uskomusolennoilla. Nykyajan joulutonttujen yleensä punaista hiippalakkia sanotaan myös tonttulakiksi. Hippaleikki on saanut nimensä leikissä käytetystä hiippalakista. Hippa-nimisellä suomalaisella metsänhaltijalla, kuten joillakin muillakin haltijoilla, on ilmeisesti ollut hiippalakki. Ainakin joskus hiippalakkipäisiksi kuvitellaan seuraavia olentoja: *tonttu *erilaiset haltijat *kääpiö *gnoomi *leprechaun *taikuri *velho *joulupukki *maahinen *menninkäinen ==Katso myös== *Fryygialainen hattu ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Budjonovka-päähine Luokka:Päähineet
Vantaan Vesi

Vantaan Vesi oli Vantaan kaupungin omistama kunnallinen liikelaitos, joka vastasi Vantaan vesihuollosta. Kaupungin organisaatiossa Vantaan Vesi kuului keskushallinnon toimialaan. Pääkaupunkiseudun vedenhankinta ja käsittely sekä jätevedenkäsittely ja johtaminen hoidettiin seudullisena yhteistyönä (Helsinki, Vantaa, Espoo). Vantaa oli osakkaana Pääkaupunkiseudun Vesi Oy:ssä, jonka tehtävänä oli hankkia ja toimittaa raakavettä Päijänteestä pääkaupunkiseudun kunnille. Kunnallinen vesi- ja viemärilaitostoiminta Helsingin maalaiskunnan alueella alkoi syksyllä 1957, jolloin Valkealähteen vedenottamo otettiin käyttöön. Vantaan Veden toiminta itsenäisenä liikelaitoksena loppui vuoden 2010 alussa, jolloin Espoon, Helsingin, Kauniaisten ja Vantaan kaupunkien vesilaitokset yhdistyivät YTV:n jätehuollon sekä seutu- ja ympäristötiedon kanssa Helsingin seudun ympäristöpalveluiksi (HSY). Kuntayhtymän vesihuollosta huolehtii HSY Vesi. ==Verkosto== Vantaan kaupungin asukkaista noin 97 % oli Vantaan Veden verkoston piirissä. Verkostoon liittyneitä käyttöpaikkoja oli 19036 kappaletta (2006). Kunnossapidettävää jakeluverkostoa liikelaitoksella oli yhteensä 706 kilometriä (2006). Kunnossapidettäviä jätevesiviemäreitä liikelaitoksella oli yhteensä 667 kilometriä (2006). Kunnossapidettäviä hulevesiviemäreitä (sadevesi) liikelaitoksella oli 396 kilometriä (2006). Verkostoon pumpatun veden kokonaismäärä oli 17,0 miljoonaa kuutiota, josta 94% pumpattiin Vantaan verkostoon Helsingin Veden Pitkäkosken vedenkäsittelylaitokselta. Pitkäkoskelle raakavesi johdettiin tunnelia pitkin Päijänteestä. Vantaan Vedellä oli kaksi omaa pohjavedenottamoa: Valkealähde ja Kuninkaanlähde. Pohjavettä pumpattiin niistä verkostoon yhteensä 1,0 miljoonaa kuutiota eli 6 % kokonaistarpeesta. Valkoisenlähteen vedenottamo on kuitenkin ollut pois käytöstä 11.4.2008 alkaen, koska raakaveden torjunta-ainepitoisuus ylitti tuolloin Sosiaali- ja terveysministeriön asetuksen 461/2000 mukaiset raja- arvot. Ottamo pysyy suljettuna toistaiseksi, koska torjunta-aineiden määrää laskeva aktiivihiililaiteisto nostaisi veden hintaa, ja korvaavaa puhdasta vettä on saatavilla Pitkäkosken puhdistamolta edullisemmin. Ottamo pidetään kuitenkin käyttökunnossa poikkeusolojen vedentarpeita varten. Vantaan Vesi myös johti jätevedet puhdistettavaksi Espoon Veden Suomenojan puhdistamolle ja Helsingin Veden Viikinmäen puhdistamolle. Vantaan Vedellä oli 4 vesitornia. ==Talous== Vantaan Vesi oli yksi Vantaan kaupungin 11 pilottiyksiköstä, joissa otettiin käyttöön tulospalkkiojärjestelmä vuoden 2005 alusta. Vantaan vesi on lainannut pääomaa noin 75 miljoonaa euroa kaupungilta, jota se lyhentää vuosittain ja josta se maksaa korkoa takaisin Vantaan kaupungille. Vuonna 2006 liikelaitos tuloutti kaupungille korvausta peruspääomasta ja korkoa kaupungin lainasta yhteensä 10,7 miljoonaa euroa. ==Katso myös== * Vantaan vesitornit == Lähteet == Luokka:Vantaan kaupungin yhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset vesilaitokset Luokka:Kunnalliset liikelaitokset
M/S Al Mansur

M/S Al Mansur oli Irakin presidentti Saddam Husseinin suomalaisvalmisteinen huvijahti, jonka kohtaloksi koitui Yhdysvaltain johtaman liittoutuman pommitus Basrassa huhtikuussa 2003. Kahdeksan pommin täysosuma tuhosi aluksen. Al Mansur oli varusteltu loisteliaasti. Sadan hengen hopea-astiasto maksoi kolme miljoonaa markkaa. Aluksella oli myös oma sairaala, helikopterikansi, vedenalaiskamerat sukeltajien varalta ja päävieraan hytistä etukannelle johtava salainen pako-ovi. Loistojahti oli aina lähtövalmiina, ympäri vuorokauden ja ympäri vuoden. Laivan kansirakenteen kylkilevyt oli hitsattu ruotsalaisesta panssariteräksestä. Ikkunat olivat 4,5 senttiä paksua luodinkestävää laatua. Aluksen bruttovetoisuus oli 7 359 tonnia ja nettovetoisuus 3 795 tonnia. Kantavuus oli 1 223 tonnia. Hyttipaikkoja aluksella oli 32 ja kansipaikkoja 250. Laiva oli lahja Saudien kuningasperheeltä Saddamille sodasta Irania vastaan. Nimi tarkoittaa ”voittajaa” ja se viittaa kalifiin, joka perusti Bagdadin.BBC Laivan alkutaival mutkistui, kun se valmistui 1982, sillä se jouduttiin Irakin ja Iranin välisen sodan vuoksi varastoimaan Pernoon. Loisteliaimman Suomessa rakennetun laivan luovutus tapahtui maaliskuussa 1983 Marokossa. Laivaa pommitettiin vuonna 2003 Basran kaksiviikkoisen taistelun aikana 16 kertaa. ==Koneisto== Jahdin pääkoneistona oli kaksi Wärtsilän Turun tehtaan rakentamaa Sulzer 8ZL40/48 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterien halkaisija oli 400 mm ja iskun pituus 480 mm. Aluksen päämoottorit oli asennettu sota-alusten tapaan kumialustalle, jotta laivan kulku olisi mahdollisimman äänetöntä. Moottorit pyörittivät kahta säätösiipistä potkuria ja keulassa oli lisäksi ohjailupotkuri. Apukoneistona oli kolme dieselmoottoria, jotka pyörittivät kukin 1 000 kilowatin, 400 voltin, 50 hertsin vaihtovirtageneraattoria. Dieselpolttoainetta laiva voi ottaa 693,5 tonnia. ==Lähteet== * Helsingin Sanomat 24.1.2007 s. B1 * Lloyd's Register of Shipping. Register of Ships * Navigator 1983:5 s. 10–11 * Twisted hulk is Saddam's testament, BBC, Thursday, 10 April, 2003, 14:53 GMT 15:53 UK === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kuva Al Mansurista Aurajoen rannassa Wärtsilän Turun telakan varustelulaiturilla * The Top Gun-style raid to destroy Saddam Hussein's private yacht: Incredible story of how despot's £25m ship was blown up by F-14 Tomcat pilots, Daily Mail, 30.3.2013 Al Mansur
Cedi

Cedi on Ghanan virallinen rahayksikkö. Cedi jakautuu sataan pesewaan, mutta nopean inflaation vuoksi pesewa-määräisiä rahoja ei vuosiin lyöty niiden arvottomuuden vuoksi, ja ennen vuoden 2007 rahanuudistusta 10 cedin metalliraha oli nimellisarvoltaan pienin liikkeessä tavattu kolikko. Vuoden 2007 heinäkuussa otettiin käyttöön uusi cedi, joka on arvoltaan 10 000 vanhaa cediä. * Cedin kansainvälinen valuuttakoodi (ISO 4217) on GHS. * Cedi otettiin käyttöön ensi kerran vuonna 1965. Se korvattiin uudella cedillä 1967. * Ennen cediä Ghanassa oli käytössä Ghanan punta. * Sana cedi tulee kaurikotilon (Cypraea) kuorta tarkoittavasta sanasta. Kaurikotiloita käytettiin ennen valuuttana. == Setelit == Heinäkuussa 2007 käyttöön otetut setelit * 1 cedi (10 000 vanhaa cediä) * 5 cedi (50 000) * 10 cedi (100 000) * 20 cedi (200 000) * 50 cedi (500 000) == Kolikot == Heinäkuussa 2007 käyttöön otetut kolikot * 1 pesewa (100 vanhaa cediä) * 5 pesewaa (500) * 10 pesewaa (1000) * 20 pesewaa (2000) * 50 pesewaa (5000) * 1 cedi (10 000) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Bank of Ghana * Ghana Cedi Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Ghanan talous
Rory Cochrane

Rory K. Cochrane (s. 28. helmikuuta 1972 Syracuse, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Cochrane tuli tunnetuksi televisiosarjasta CSI: Miami, jossa hän näytteli vuosina 2002-2004 rikospaikkatutkija Tim Speedlea. Hän on esiintynyt urallaan elokuvissa kuten Surutta? Sekaisin (1993), Empire Records – menoa ja musaa (1995), Argo (2012) ja Black Mass (2015). Cochrane on syntynyt Yhdysvalloissa, mutta kasvanut Englannissa. Cochrane muutti takaisin Yhdysvaltoihin kouluttaakseen itsensä näyttelijäksi. Cochrane aloitti näyttelijänuransa 1990-luvun alussa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
T-ryhmä

Ryhmäteoriassa T-ryhmä on ryhmä, jonka jokainen subnormaali aliryhmä on normaali. Joitakin T-ryhmien ominaisuuksia ovat: *Jokainen Abelin ryhmä ja jokainen Hamiltonin ryhmä on T-ryhmä. *Jokainen nilpotentti T-ryhmä on joko Abelin ryhmä tai Hamiltonin ryhmä, sillä nilpotentin ryhmän aliryhmät ovat subnormaaleja. *Jokainen T-ryhmän normaali aliryhmä on T-ryhmä. *Jokainen ratkeava T-ryhmä on metabeliaaninen. Luokka:Ryhmäteoria
Ian Wright

Ian Wright (s. 3. marraskuuta 1963 Woolwich, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen seurojaan olivat muun muassa Crystal Palace, Arsenal ja West Ham. Arsenalin joukkueessa hän oli voittamassa Valioliigaa kaudella 1997–1998. Hän pelasi Valioliigassa kaikkiaan 213 ottelua ja teki niissä 113 maalia. Kausilla 1993–1994 ja 1996–1997 hän teki 23 maalia. Myös kuudella muulla pääsarjakaudella hän teki vähintään kymmenen maalia, kahdesti 1. divisioonassa ja neljästi vuonna 1992 alkaneessa Valioliigassa. FA Cupissa kaudella 1992–1993 Wright teki maalin sekä 1–1-tasapeliin päättyneessä ensimmäisessä loppuottelussa että Arsenalin 2–1-jatkoaikavoittoon päättyneessä uusinnassa Sheffield Wednesdayta vastaan. Wright debytoi Englannin maajoukkueessa 6. helmikuuta 1991 ja teki lähes kahdeksan vuotta kestäneellä maajoukkueurallaan 33 ottelussa yhdeksän maalia, joista neljä MM- karsintaottelussa San Marinoa vastaan marraskuussa 1993. == Saavutuksia ja palkintoja == * Valioliigan mestaruus 1998 * MBE 2002 * English Football Hall of Fame -kunniagalleriaan 2005 == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ennakkojäsentäjä

Ennakkojäsentäjä tai ennakkojäsennin on aihepiirin esitys, jonka tarkoituksena on tutustuttaa oppijaa siihen esimerkiksi ennen luentoa tai johdatuksena oppimistehtävään. Ennakkojäsentäjät ovat pedagogisia välineitä, eräänlaisia välittäjiä ennestään tunnetun ja uuden aineksen välillä. Ennakkojäsentäjä voi olla lyhyt teksti, tekstin rakennejäsennys eli dispositio, kuva tai kaavio. Tarvittavaa esiymmärrystä luodaan siis suullisesti, kirjallisesti tai graafisin keinoin.Hannafin & Hughes 1986, 239; Hakkarainen ym. 2004, 274 Ennakkojäsentäjän idean ja käyttötavan esitti David Ausubel vuonna 1960.Ausubel, D.P. (1960). The use of advance organizers in the learning and retention of meaningful verbal material. Journal of Educational Psychology, 51, 267-272 ==Ennakkojäsentäjä harjoittelussa== Toimintaa harjoiteltaessa ennakkojäsentäjiä voidaan käyttää tarvittavan tiedon jäsentämiseen ennen harjoittelutilannetta. Ennakkojäsentäjät antavat kuvan toiminnasta etukäteen ja parantavat harjoittelun aikana tapahtuvaa oppimista sekä pidentävät sen vaikutusta.Kraiger, Salas, & Cannon-Bowers, 1995; Stone 1983 ==Ennakkojäsentäjä tiedonhankintatehtävissä== Tiedonhankintaa edellyttävissä tehtävissä on tärkeää käyttää aiempaa tietoa ja osaamista tukena uuden informaation löytämisessä ja ymmärtämisessä. Ennakkojäsentäjä auttaa tämän esiymmärryksen tunnistamisessa ja esille tuomisessa. Ennakkojäsentäjä kytkee hakuaihetta toisaalta aikaisemmin tiedettyyn ja toisaalta aihepiirin käsitteelliseen rakenteeseen. Näihin hakuaihe ymmärretään osana laajempaa kokonaisuutta eikä yksittäisenä asiana.Halttunen ym. 2002, 16-17 ja eri kohdin ==Katso myös== * Kalanruotokaavio * Käsitekartta * Luovuustekniikka * Tietovee ==Lähteet== * Ausubel, D.P. (1960). The use of advance organizers in the learning and retention of meaningful verbal material. Journal of Educational Psychology, 51, 267-272. * Cannon-Bowers, Janis A; Rhodenizer, Lori; Salas, Eduardo & Bowers, Clint A. 1998. A framework for understanding pre-practice conditions and their impact on learning. Personnel Psychology. Durham: Summer 1998 vol 51 issue 2, alkaen s. 291, 30 sivua * Hakkarainen, Kai; Bollström- Huttunen, Marianne; Pyysalo, Riikka & Lonka, Kirsti 2005. Tutkiva oppiminen käytännössä : matkaopas opettajille. Helsinki : WSOY * Halttunen, Kai; Hirvimäki, Eija; Niinikangas, Liisa & Perttula, Suvi 2002. Tiedonhakijan opas. 2. korjattu painos. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu * Hannafin, M. J.& Hughes, C. W. 1986. A framework for incorporating orienting activities in computer- based interactive video. Instructional Science, 15, 239-255. * Kraiger, K.; Salas, E.; Cannon-Bowers, J. A. (1995). Measuring knowledge organization as a method for assessing learning during training. Human Factors, 37, 804-816 * Stone, C. L. 1983. A meta-analysis of advance organizer studies. Journal of Experimental Education, vol 51, 194-199. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Ennakkojäsentäjän esittely (Seija-Sisko Häkkinen) * Ennakkojäsentäjä Luokka:Ongelmanratkaisu
Anželika Balabanova

Anželika Isaakovna Balabanova () (1878 Tšernihiv, Venäjä – 25. marraskuuta 1965 Rooma, Italia) oli ukrainalaissyntyinen sosialisti, joka osallistui toiseen internationaaliin. Hän oli opiskellut Brysselin vapaassa yliopistossa, jossa hän tutustui sosialismiin. Balabanova asettui Roomaan ja alkoi organisoida tekstiiliteollisuuden työntekijöitä. Hän liittyi Italian sosialistiseen puolueeseen (PSI) vuonna 1900. Balabanova oli päättämässä Kansainvälinen naistenpäivän vietosta Sosialistisen internationaalin naisten toisessa konferenssissa KööpenhaminassaMatti Luostarinen. Hyvinvointiyhteiskunnan kouristelu. Sivu 86. Google Books. 26.–27. elokuuta 1910. Balabanova toimi läheisessä yhteistyössä puoluejohtajien Antonio Labriolan, Giacinto Menotti Serratin, Benito Mussolinin ja Filippo Turatin kanssa. Balabanova siirtyi enemmän vasemmalle ensimmäisen maailmansodan aikana ja hänestä tuli sodanvastaisen Zimmerwaldin liikkeen aktivisti. Sodan aikana hän vietti suurimman osan ajastaan puolueettomassa Ruotsissa. Balabanova toimi vasemmistososialistien liikkeessä ja hänestä tuli läheinen ystävä ruotsalaisten kommunistijohtajien Ture Nermanin, Fredrik Strömin, Zeth Höglundin ja Kata Dalströmin kanssa. Balabanova liittyi Venäjän bolševikkipuolueseen vuonna 1917 ja toimi Kominternin sihteerinä vuosina 1919–1920, työskenteli mm. Vladimir Leninin, Lev Trotskin, Grigori Zinovjevin ja Emma Goldmanin kanssa. Hän kuitenkin riitautui kommunistien kanssa ja poistui Neuvostoliitosta vuonna 1922. Hän palasi Italiaan, missä hän johti marxilaista maksimalistien ryhmää. Fasismin nousu pakotti hänet siirtymään Sveitsiin, Pariisiin ja New Yorkiin. Hän palasi Italiaan toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1947 Balabanova liittoutui Giuseppe Saragatin kanssa tämän hyväksyttyä liiton PSI:n ja Italian kommunistisen puolueen (PCI) kanssa. Balabanova liittyi Sosialistiseen työläväenpuolueeseen, josta myöhemmin tuli Italian demokraattinen sosialistipuolue (sisältäen Yhdistyneen Sosialistipuolueen). ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * La mia vita di rivoluzionarin – Elämäni vallankumouksellisena * Lenin Visto da Viciono * runoteoksia englanniksi, espanjaksi, italiaksi ja venäjäksi ==Aiheesta muualla== *Eleven. Juutalainen ensyklopedia Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Kominternissa vaikuttaneet henkilöt Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet Luokka:Ukrainalaiset poliitikot
Dikson (jäänmurtaja)

Dikson ДИКСОН Dikson ДИКСОН Aluksen laji Satamajäänmurtaja Tunnuskirjaimet UJJR Rakennustelakka Wärtsilä, Helsinki Rakennusnumero 438 Luovutus 17. maaliskuuta 1983 Suurin pituus 88,50 m Suurin leveys 20,93 m Syväys 6,56 m Bruttovetoisuus 5 342 Nettovetoisuus 1 603 Kantavuus 1 909 t Akseliteho 9 121 kW Nopeus 16,5 solmua (31 km/h) Jäänmurtoteho 0,9 m nopeudella 2–4 km/h Dikson on venäläinen satamajäänmurtaja, jota voidaan käyttää kesäisin avomerihinauksiin. Laiva valmistui viimeisenä kolmen murtajan sarjasta, jonka aiemmat alukset olivat Mudjug (1982) ja Magadan (1982). Diksonin suunnittelussa oli tavoitteena luoda hankinta- ja käyttökuluiltaan dieselsähköistä koneistoa edullisempi propulsiojärjestelmä. Myös Murmansk Shipping Companyn omistaman murtajan varustelutasoa on laskettu, sillä sen on suunniteltu pysyvän sataman läheisyydessä. Murtajan pääkoneistona on neljä Wärtsilä–Vaasa 8R32 -dieselmoottoria. Näiden 8-sylinteristen moottorien sylinterin halkaisija on 320 mm ja iskun pituus 350 mm. Moottorit on kytketty pareittain alennusvaihteen ja vauhtipyörän kautta kahteen säätösiipiseen potkuriin. ==Lähteet== * Navigator 1983:5 s. 10–11 Luokka:Jäänmurtajat
Nyyrikki (lehti)

Nyyrikki on 13 kertaa vuodessa Oulussa ilmestyvä viihdelehti ja Suomen vanhin kaunokirjallinen viikkolehti. == Historia == Nyyrikin näytenumero ilmestyi 26. marraskuuta 1904 ja se alkoi ilmestyä säännöllisesti 1. huhtikuuta 1905 alkaen. Nyyrikin perustivat oululaiset Herman Willehad Marjamaa ja toimittaja Juho Raappana, joka oli vuonna 1899 perustanut Kalevan ja pakinoinut siinä Nyyrikki-nimimerkillä. Lehden päätoimittajina toimivat Herkko Marjamaa ja vuosina 1949–1970 hänen poikansa Kosti Marjamaa. Kosti Marjamaa oli myös lehden kustannusyhtiön toimitusjohtaja. Vuonna 1972 samantapaista Perjantai- nimistä lehteä Oulussa julkaissut Perjantai Ky osti Nyyrikin ja vuonna 1976 toisen oululaisen viikkolehden Sirpaleen. Sittemmin Nyyrikkiä on julkaissut Kolmiokirja Oy. Lehden päätoimittaja on Elina Uutinen. Nyyrikissä julkaistaan novelleja, jatkokertomuksia, pakinoita ja runoja. Se on tullut tunnetuksi aloittelevien kirjoittajien tekstien ensimmäisenä julkaisupaikkana. Monet kirjailijat kuten Kalle Päätalo, Timo K. Mukka, Pentti Haanpää, Uuno Kailas ja Jorma Kurvinen ovat uransa alkuvaiheessa kirjoittaneet Nyyrikkiin. Myös Urho Kekkosen kirjoittama novelli "Papinsaari" löytyy vuoden 1918 Nyyrikistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nyyrikki-lehden verkkosivut * Avola, Pertti: Nyyrikki on tarjonnut romantiikkaa suomalaisille tsaarinajasta asti – jo 110 vuotta HS.fi. 22.7.2014. * Nyyrikin ensimmäinen numero digitoituna ===Kirjallisuutta=== * Kangasniemi, Päivi: Lukuviihteen huipulta, Kolmiokirja Oy, 1991 Painoyhtiö Liitto, Oulu Luokka:Suomalaiset lukemistolehdet Luokka:Oulun media
Bunyavirukset

Bunyavirukset (Bunyaviridae) ovat vaipallisia yksisäikeisiä 100–120 nm:n läpimittaisia RNA-viruksia, jotka ovat saaneet nimensä Ugandassa sijaitsevan Bunyamweran kaupungin mukaan. Suomessa yleisin bunyavirus on Inkoo-virus, ja se on eristetty hyttysestä. Bunyavirus heimoon kuuluu useita eri virusryhmiä mm. hantavirus, joka ainoana virusryhmässä ei leviä niveljalkaisten avulla, toisin kuin muut ryhmään kuuluvat virukset, joita tavataan ympäri maailmaa. Viruksen isäntäeläiminä pidetään suurnisäkkäitä ja se leviää hyttysten välityksellä. Suomessa ja varsinkin Lapissa, missä on paljon hyönteisiä, väestön vastustuskyky on 70 % ja ylikin, etelämpänä vastustuskyky on 20 %. Suomessa esiintyvä Inkoo-virus aiheuttaa aivotulehdusta, enkefaliittia, mutta tätä tavataan kuitenkin harvoin. Yleensä oireet ovat lieviä tai piileviä, subkliinisia. Toisessa ääripäässä Inkoo-virus saattaa aiheuttaa lyhyen, mutta rajun aivotulehduksen. Tällaista muotoa on tavattu lähinnä lapsilla ja nuorilla. Koska virusta levittää hyttynen, tartuntoja ei tapaa yleensä muulloin kuin kesäaikaan. == Bunyavirukset == Inkoo-virus (Kalifornian enkef. ryhmä) Esiintymisalue Fennoskandia, entinen NL. Levittäjä Hyttynen Uukuniemi- virus Esiintymisalue Fennoskandia, Itä-Eurooppa Levittäjä Puutiainen Krimin- Kongon verenvuotokuume Esiintymisalue Afrikka, Aasia, Itä-Eurooppa Levittäjä Puutiainen, ja leviää myös suoraan eläimestä tai potilaasta Rift Valley Fever Esiintymisalue Afrikka Levittäjä Hyttynen Hietasääskikuume Esiintymisalue Välimeren maat Levittäjä Hietasääski == Bunyavirus on arbovirus == Bunyavirukset kuuluvat arbovirus-ryhmään. Ennen virukset ryhmiteltiin leviämistavan tai virusinfektion oireiden mukaan. Arbovirus, (arbo=arthropod- borne=niveljalkaisten levittämä). Muita tärkeitä arboviruksia: *Flavivirukset *Togavirukset == Virusheimot == *Hantavirus *Nairovirus *Orthobunyavirus *Phlebovirus *Tospovirus == Lähteet == * Lääketieteellinen mikrobiologia ISBN 951-656-007-5 * CDC englanniksi Luokka:RNA-virukset
Auditointi

Auditointi on liiketaloudessa ja muussa hallinnossa tehtävä järjestelmällinen selvitys siitä, vastaavatko organisaation toiminnot ja niihin liittyvät tulokset odotuksia ja suunnitelmia . Auditointeja on sisäisiä ja ulkoisia. Ulkoiset auditoinnit ovat määrämuotoisia ja riippumattomia (objektiivisia) arviointeja. Auditoinnissa tarkistettavat vaatimukset voivat olla esimerkiksi laatujärjestelmävaatimuksia. Auditoinnin tekee yleensä yksi tai useampi auditoinnin kohteen kannalta riippumaton henkilö. Se koostuu kenttäkäynneistä, haastatteluista ja tutustumisesta auditoinnin kannalta olennaisiin prosessikuvauksiin ja työohjeisiin. Suomessa ISO 9000- ja ISO 14000 -sertifikaatteja varten tehtävän auditoinnin voi suorittaa ainoastaan sitä varten akkreditoitu taho. Johtamisjärjestelmien auditointiohjeita on koottu Suomen Standardisoimisliitto SFS ry:n julkaisemaan standardiin SFS-EN ISO 19011 . ==Korkeakoulujen auditointi== Auditointi on levinnyt myös korkeakouluihin ja se on lisääntynyt erityisesti viime vuosina. Auditointiperinne on erityisen vahva Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa, joissa myös julkaistaan runsaasti korkeakoulujen välisiä ranking-listoja. Niiden julkaisijana on esimerkiksi Times Higher Education. Korkeakouluja auditoidaan monilla tavoin. Suomessa opetusministeriön yhteydessä toimiva Korkeakoulujen arviointineuvosto auditoi muun muassa kaikkien korkeakoulujen laadunvarmistusjärjestelmät aikavälillä 2005–2011 Bolognan prosessin laadun yhtenäistämistavoitteiden pohjalta. == Katso myös == * Standardi * Tilintarkastus * Vertaisarviointi ==Aiheesta muualla== *Johtamisjärjestelmien auditointiohjeiden standardi ==Lähteet== Luokka:Korkeakoulutus Luokka:Liiketalous Luokka:Teollisuus
Perjantai (lehti)

Perjantai oli Oulussa ilmestynyt kaunokirjallinen viikkolehti, jossa julkaistiin erityisesti aloittelevien kirjoittajien tekstejä. Perjantain perustivat Oulussa 1924 taloudenhoitaja Juho Kastell (myöh. Kastemaa), kirjapainonjohtaja Oskari Pako ja opettaja Erkki Tuomikoski. Lehti alkoi ilmestyä säännöllisesti vuoden 1925 alusta. Perjantai kilpaili alusta saakka kaksikymmentä vuotta vanhemman Nyyrikki-viikkolehden kanssa lukijoista. Perjantai-lehteä kustantava Perjantai ky osti Nyyrikin 1972 ja Sirpaleen 1976. Vastaavia kaunokirjallisia lehtiä perustettiin Oulussa muitakin, kuten Revontulet, Merikoski ja 1927 perustettu Sirpale, jonka perustaja oli Juho Henrik (Hannes) Haikala, ent. Hekkala. Näistä oululaisista kaunokirjallisista viikkolehdistä ilmestyy enää Nyyrikki. Rautatiekirjakaupan irtonumeromyynnissä Perjantai oli vuonna 1933 sijalla 4, vuonna 1943 sijalla 7, vuonna 1953 sijalla 14, vuonna 1963 sijalla 15, vuonna 1973 sijalla 36 ja vuonna 1983 enää sijalla 50. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Päivi Kangasniemi: Lukuviihteen huipulta, Kolmiokirja Oy, 1991 Painoyhtiö Liitto, Oulu Perjantai Luokka:Oulun media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Fátima Madrid

Fátima Madrid Calancha (s. 28. joulukuuta 1979 Sevilla, Andalusia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä kesäolympialaisiin 1996. Siellä hän karsiutui alkuerissä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, yhdessä Blanca Cerónin, Susanna Garabatosin, ja Claudia Francon kanssa. == Lähteet == *Espanjan olympiakomitea Luettu 8.3.2007 Luokka:Espanjalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Musta-Nykyri

Pehr Olofinpoika Nykyri eli Musta-Nykyri oli muhoslainen talonpoikaispäällikkö pitkän vihan aikana. Musta-Nykyri tunnetaan pohjoispohjalaisessa kansantarustossa. Tarinat hänestä ovat selvästi liioilteltuja, ja niissä on yliluonnollisia tapahtumia. thumb|upright|Musta-Nykyrille on pystytetty muistomerkki Muhokselle vuonna 2008. Musta-Nykyri sai nimensä ihonsa tummasta vivahteesta. Hän oli jättiläismäinen, väkivahva ja hyvä taistelija. Lisäksi hän oli voimallinen noita. Hän osasi luoda sotamiehiä ilmaan heittämistään höyhenistä. Hän osasi myös loihtia itsensä hetkellisesti haavoittumattomaksi. Hän sai venäläiset pakenemaan jo pelkästään meluamalla. ==Aiheesta muualla== *25 -vuotinen pohjoismainen sota eli pitkä viha (21.8.1570 - 18.5.1595) - Pohjan Prikaatin Kilta *Asutus- ja sotatarinoita Pohjois-Pohjanmaalla *Musta- Nykyrin sukuseura ry Luokka:Suomalainen mytologia Luokka:Pitkä viha
Idževan

Idževan () on kaupunki (kylä vuoteen 1961) Armeniassa. Se on Tavušin maakunnan pääkaupunki. Asukkaita kaupungissa on 15 620 (2008) ja se on asukasluvultaan suurin kaupunki alueella. Matkaa Armenian pääkaupunkiin, Jerevaniin kaupungista on 142 kilometriä. Jerevanista ja Hradzanista Qazahiin johtavat valta- ja rautatiet kulkevat kaupungin läpi. Kaupungissa on muun muassa puunjalostusyrityksiä, viinin valmistusta, suuri betonitehdas ja mattokutomoita. Vuodesta 1994 lähtien Idževanissa on ollut Jerevanin yliopiston toimipiste, jossa noin 900 opiskelijaa. Tässä toimipisteessä on mahdollista opiskella armenian kieltä ja kirjallisuutta, käytännön matematiikkaa, fysiikkaa, historiaa, psykologiaa ja pedagogiikkaa. Kaupungissa sijaitsee myös monikäyttöinen Arnar-stadion. == Väkiluvun kehitys == Vuosi Väkiluku 1989 18 700 2001 15 370 2008 15 620 Lähde: == Lähteet== Luokka:Armenian kaupungit
Strop

thumb|Partaveitsenhiasin Strop eli partaveitsenhiasin on hiontatyökalu, jota käytetään terävien veisten tai muiden työkalujen viimeistelyyn. Partaveitsenhiasin on nimensä mukaan alkujaan partaveitsien teroitukseen käytetty työväline, mutta sen käyttö on yleistä myös puunveistäjien ja lukuisien muiden teräviä työvälineitä käyttävien käsityöläisten keskuudessa. Teroituksen jälkeen työkalun terän reuna on erittäin ohut, joten sillä voi leikata puuta tai nahkaa vain lyhyen ajan ennen uutta teroitusta. Muutama partaveitsenhiasimen veto voi tehdä terän jälleen teräväksi. Terää ei tulisi teroittaa jyrkässä kulmassa, koska äärimmäinen terän reuna pyöristyy. Terää tulisi pitää aina tasaisesti hiomispintaa vasten. Partaveitsenhiasin valmistetaan yksinkertaisimmillaan palasta nahkaa. Yleensä käytetään nahan lihapuolta. Nahkapala liimataan tavallisesti kahvalliseen puulevyyn. Partaveistenhiasimissa on yleensä kaksi puolta, joista toiseen on lisätty vahamaista hiontaainetta tai öljyä (esimerkiksi kevyttä koneöljyä tai parafiiniöljyä ja hiontapulveria (1-5 mikronin alumiinioksidia) ja toinen on jätetty käsittelemättä. Puulevylle liimattava nahka on usein ohutta, jotta hiomispinta olisi mahdollisimman joustamaton ja pinta pysyisi tasaisena teroituksen aikana. Luokka:Työkalut
Ria

Riia ja Ria ovat naisen etunimiä. Ne ovat Maria-nimen lyhentymiä. Vuodesta 2010 alkaen Riian nimipäivää vietetään suomenkielisessä kalenterissa 2. heinäkuuta. Riia mainitaan myös mahdollisena lyhennyksenä nimestä Viktoria. Espanjan kielessä Ria tarkoittaa virtaa. Suomessa Rian on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut nimekseen 661 ja Riian noin 1050 naista. ==Tunnettuja Riia- ja Ria-nimisiä== * Ria Baran (1922–1986), saksalainen taitoluistelija * Ria Berg, suomalainen antiikintutkija * Ria Karjalainen (s. 2002), suomalainen jalkapalloilija * Ria Kataja (s. 1975), suomalainen näyttelijä ja saunaterapeutti * Riia-Rosa Koskelainen (s. 1987), suomalainen uimari * Ria Ojala (s. 2002), suomalainen pesäpalloilija * Riia Pallari (s. 2003), suomalainen alppihiihtäjä * Ria Percival (s. 1989), uusiseelantilainen jalkapalloilija * Ria Ruokonen, suomalainen maisema-arkkitehti * Ria Stalman (s. 1952), alankomaalainen kiekonheittäjä * Ria Visser (s. 1961), alankomaalainen pikaluistelija * Ria Wägner (1914–1999), ruotsalainen toimittaja ja kirjailija * Ria Öling (s. 1994), suomalainen jalkapalloilija == Riia ja Ria taiteilijanimenä == * Ria Bartok, oik. Marie-Louise Pleiss, ranskalainen yé-yé-laulaja * Merenneito Riia, oik. Anni Perttula, suomalainen viihdetaiteilija ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Etunimet hu:Ria