EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Matti Vuolukka

Matti Vuolukka (oik. Matts Viktor Wuolukka, 23. heinäkuuta 1870 Tervola – 31. toukokuuta 1951 Tampere) oli suomalainen toimittaja, kirjankustantaja ja työväenliikkeen aktiivi. == Poliittinen toiminta == Varsinaiselta ammatiltaan Vuolukka oli puuseppä. Hän kuului Oulun Työväenyhdistykseen, jonka edustajana Vuolukka oli heinäkuussa 1899 Turussa järjestetyssä Suomen Työväenpuolueen (nyk. SDP) perustavassa kokouksessa. Vuolukka valittiin kokouksessa myös sen ensimmäiseen puoluehallitukseen.Suomen Työväenpuolueen perustavan kokouksen pöytäkirja s. 10, 101. Työväen arkisto. Viitattu 23.7.2015. Saman vuoden elokuussa Vuolukka muutti Tampereelle, jossa hän aloitti Kansan Lehden ainoana toimittajana tehtävästä erotetun Kössi Koskisen tilalla.Tanni, Sanna: Kisällistä työväen herättäjäksi – Yrjö Mäkelinin Tampereen aika nuoruusvuosista suurlakkoon, s. 19, 25, 32, 34. Pro gradu -tutkielma, Tampereen yliopisto, 2008. Teoksen verkkoversio Vuolukka työskenteli lehdessä aina vuoteen 1904 saakka. Vuoden 1901 Viipurin ja 1903 Forssan puoluekokouksiin hän osallistui Tampereen Työväenyhdistyksen edustajana. Vuolukka oli vuoden 1903 aikana myös organisoimassa kutsuntalakkoja, jonka vuoksi viranomaiset harkitsivat jopa hänen karkottamistaan. Myöhemmin Vuolukka toimi muun muassa vuoden 1905 suurlakon aikana Turun lakkokomiteassa ja jatkoi poliittista aktivismiaan ainakin sisällissotaan saakka. Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen hän kuului maaliskuussa 1917 perustettuun Tampereen vallankumouskomiteaan. Matti Vuolukka on haudattu syntymäpitäjänsä Tervolan hautausmaalle. == Kirjankustantajana == Kustannustoimintaa Vuolukka harjoitti vuodesta 1904 lähtien toiminimillä M. V. Vuolukka ja Matti Vuolukka & Kumpp. Hän julkaisi kymmeniä lähinnä sosialistisia ja ateistisia teoksia, joiden joukossa oli suomennoksia muun muassa August Bebelin, Edward Bellamyn, Robert G. Ingersollin, Karl Kautskyn, Paul Lafarguen ja Friedrich Max Müllerin tuotannosta. Suomalaisista työväenliikkeen vaikuttajista Vuolukka julkaisi Kössi Kaatran, Kaapo Murroksen, Esa Paavo-Kallion, Jukka Pohjolan ja Kaarlo Uskelan teoksia. Hän kustansi myös Ilmari Kiannon jumalanpilkkasyytteen aiheuttaneen teoksen Vapaauskoisen psalttari (1912) sekä Mustan raamatun käännöksen (1927).Suomen kansallisbibliografia Fennica Viitattu 23.7.2015. Vuosina 1904–1909 Vuolukka toimitti Eteenpäin: Kalenteri kansalle -nimistä vuosikirjaa, joka sisälsi almanakan lisäksi muun muassa poliittisia kirjoituksia ja pilapiirroksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Matti Vuolukan toimittama Eteenpäin: Kalenteri kansalle 1906 digitoituna Kansalliskirjasto. Luokka:Suomalaiset kirjankustantajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset sosialistit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Umpimähkä (ohjelma)

Umpimähkä oli Yleisradion vuosina 2003–2004 esitetty televisiosarja, jossa äitien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden naisista) ja isien joukkue (koostui suomalaisista julkisuuden miehistä) kilpailivat siitä, kumpi onnistuu vastaamaan paremmin lasten kysymyksiin. Useimmat kysymykset olivat aikuisten lapsilta kuulemia ja ohjelmaan lähettämiä, jolloin juontaja luki kysymyksen studiossa ääneen, mutta pienemmän osan kysymyksistä kysyi lapsi erikseen kuvatussa insertissä. Kun molemmat joukkueet olivat vastanneet, jompikumpi juontaja kertoi perusteellisen vastauksen kysymykseen. Yle kuvaa ohjelmaa sekoitukseksi hauskaa keskusteluohjelmaa, tiedeohjelmaa ja tietokilpailua. Ohjelmaa juonsivat Antti Korhonen ja Lorenz Backman. Korhosta kutsuttiin ohjelmassa dosentti Korhoseksi ja Backmania dosentti Backmaniksi. Vuonna 2003 kaikki kilpailijat olivat vaihtuvia, mutta vuonna 2004 ohjelmassa oli vakiokilpailijoina Meku Manner ja Jaakko Heinimäki.Umpimähkä-ohjelmaa tehtiin vuosina 2003-2004! Yle Vintti, päiväyksetön. Viitattu 10.8.2015. Ohjelmaa tuotti Broadcasters ja sitä esitettiin Yle TV2 -verkossa. Umpimähkä oli Venla- palkintoehdokkaana parhaan game show’n sarjassa vuonna 2003.Venla-ehdokkaat 2003, Kaleva 15.12.2003. Viitattu 10.8.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tietoa ohjelman jaksoista, kysymyksistä ja esiintyjistä Ylen sivustolla * Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset kilpailuohjelmat
Palacio de Bellas Artes

Palacio de Bellas Artes on Méxicon historiallisessa keskustassa Alameda Central -puiston itäpäässä sijaitseva kulttuurikeskus. Se on musiikin, tanssin ja teatterin esityspaikka. Talossa järjestetään myös taidenäyttelyitä ja kirjallisuustapahtumia. ==Rakennuksen historia== Rakennuksen suunnitteli alkuaan italialainen arkkitehti Adamo Boari uudeksi kansallisteatteriksi. Rakennustyöt alkoivat vuonna 1904. Ne oli tarkoitus saada valmiiksi neljässä vuodessa, mutta taloudelliset ja tekniset ongelmat viivästyttivät töitä, ja Meksikon vallankumous vuonna 1910 keskeytti ne kokonaan. Rakennus valmistui vasta vuonna 1934 arkkitehti Federico Mariscalin johdolla. ==Arkkitehtuuri ja sisustus== Teräsrunkoisen talon ulkoasussa yhdistyvät uusklassismi, art nouveau ja esikolumbiaaniset koristeaiheet. Julkisivu on verhottu italialaisella marmorilla ja kupolit tiilillä. Sisätiloja hallitsee art deco. Yksi tunnetuista yksityiskohdista on teatterisalin Tiffany-lasinen esirippu, jonka sanotaan koostuvan miljoonasta lasinpalasta. Talossa on kuuluisia seinämaalauksia mm. Diego Riveralta, Rufino Tamayolta ja David Alfaro Siqueirosilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Méxicon rakennukset ja rakennelmat
Timi Kakriainen

Timi Kakriainen (oik. Timo Eelis Kakriainen, s. 26. tammikuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen laulaja, lauluntekijä ja muusikko. Kakriaisen musiikillinen kipinä alkoi jo lapsuudessa hänen asuessaan lähetystyöntekijävanhempiensa kanssa Tansaniassa kahdeksan vuotta. Teini-iässä kitaransoiton rinnalle tuli laulunteko ja se voimistui erityisesti hänen vierailtuaan ja työskenneltyään Ruandan pakolaisleireissä vapaaehtoisena vuonna 1994. Hän on myös tehnyt musiikkia eri kuoroille. Kakriainen on tähän mennessä julkaissut kolme soololevyä. Kaksi ensimmäistä olivat gospel-levyjä. Eniten radiosoittoa sai kappale ”Taivas”. Vuonna 2018 Timi Kakriainen on aktivoitunut uudestaan musiikkona ja julkaissut singlen ”Kapteenit” albumilta ”Sudet”. Kakriaisen uusi tuotanto on tyyliltään popmusiikkia. == Diskografia == === Albumit === *Suuret silmät (2000) *Kolmas aamu (2002) *Timi Kakriainen ja Alegria: Matka alkaa (2004) *Sudet (2018) === Singlet === * Egypti (2001) * Kapteenit (2018) Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thatguywiththeglasses

Thatguywiththeglasses voi viitata seuraaviin: * Channel Awesome, aiemmin That Guy with the Glasses ja Thatguywiththeglasses * The Nostalgia Critic, komediasarja, jonka päähahmon nimi on That Guy with the Glasses tai joskus Thatguywiththeglasses * The Cinema Snob, Channel Awesome (aiemmin Thatguywiththeglasses)-kanavalla esitettävä komediasarja * Rob Walker, yksi Channel Awesomen työntekijöistä
Aminolevulinaattisyntaasi

Aminolevulinaattisyntaasi eli aminolevuliinihapposyntaasi on entsyymi, joka katalysoi aminolevuliinihapon muodostumista sukkinyylikoentsyymi-A:sta ja glysiinistä. Aminolevuliinihapon lisäksi reaktiossa muodostuu koentsyymi-A:ta ja hiilidioksidia. Entsyymiä esiintyy eläimissä, sienissä ja alfaproteobakteereihin kuuluvissa bakteereissa. Entsyymi on osa porfyriinien biosynteesiä näissä eliöissä. Aminolevulinaattisyntaasin EC-numero on 2.3.1.37 ja CAS-numero 9037-14-3. ==Rakenne ja toimintamekanismi== Aminolevulinaattisyntaasi on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri ja vaatii koentsyymikseen pyridoksaalifosfaatin. Nisäkkäissä entsyymistä esiintyy kahta eri isoentsyymiä, useissa kudoksissa esiintyvää ALAS1-isoentsyymiä ja vain punasoluissa esiintyvää ALAS2-isoentsyymiä. Näiden isoentsyymien aktiivisuuden säätely poikkeaa toisistaan. Aminolevulinaattisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymin aktiivisen keskuksen lysiiniaminohappo muodostaa imiinin eli Schiffin emäksen pyridoksaalifosfaatin kanssa. Tämä reagoi lysiinin kanssa muodostaen uuden imiinin pyridoksaalifosfaatin ja glysiinin kanssa. Tästä välivaiheesta irtoaa protoni ja muodostuva kinonoidivälivaihe reagoi sukkinyylikoentsyymi-A:n kanssa muodostaen epästabiilin 2-amino-3-ketoadipiinihapon, jonka dekarboksyloitumisen ja protoniensiirtojen jälkeen aminolevuliinihappo vapautuu entsyymistä. : Aminolevulinaattisyntaasin inhibiittoreita ovat muun muassa hemoglobiini, hemi, hemiini sekä useat hemin esiasteisiin kuuluvat metalliporfyriinikompleksit. Entsyymin vajaatoiminta aiheuttaa harvinaisen perinnöllisen sairauden erytropoieettisen protoporfyrian tai sideroblastisen anemian. == Lähteet == == Aiheesta muualla = * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): ENZYME: 2.3.1.37 * National Library of Medicine (NIH): 5-Aminolevulinate Synthetase Luokka:Transferaasit
Pesäpallon suomensarja 1978

Pesäpallon suomensarja pelattiin 34. kerran kaudella 1978. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Jyväskylän Lohi, Vähänkyrön Viesti ja Kauhajoen Karhu nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1979. Lohkojen kolme heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Jyväskylän Lohi 18 17 0 1 209–50 34 Tohmajärven Urheilijat 18 13 1 4 182–119 27 Haminan Palloilijat 18 12 1 5 205–107 25 Imatran Pallo-Veikot 2 18 8 1 9 99–135 17 Saaren Urheilijat 18 7 2 9 118–114 16 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 7 2 9 131–146 16 Puurtilan Kisa-Pojat 18 7 0 11 126–143 14 Lammin Luja 18 6 1 11 131–189 13 Kouvolan Pallonlyöjät 2 18 3 4 11 89–191 10 Ilomantsin Urheilijat 18 3 2 13 107–203 8 ===Etelälohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kauhajoen Karhu 18 15 2 1 242–76 32 Ulvilan Pesä-Veikot 18 13 1 4 157–113 27 Seinäjoen Maila-Jussit 2 18 12 1 5 144–92 25 Ikaalisten Tarmo 18 10 1 7 153–117 21 Riihimäen Pallonlyöjät 18 9 1 8 106–98 19 Tampellan Terä 18 7 4 7 112–119 18 Lohjan Kisa-Veikot 18 7 1 10 116–152 15 Hyvinkään Tahko 2 18 5 2 11 116–170 12 Loimaan Palloilijat 18 4 1 13 79–161 9 Jokioisten Koetus 18 0 2 16 76–213 2 ===Länsilohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Vähänkyrön Viesti 18 17 0 1 201–88 34 Oulun Lippo 18 16 0 2 241–91 32 Sotkamon Jymy 18 12 0 6 186–99 24 Iin Urheilijat 18 11 1 6 134–107 23 Vetelin Urheilijat 18 9 0 9 133–120 18 Muhoksen Pallo-Salamat 18 8 0 10 122–123 16 Sotkamon Jymy-Pojat 18 7 1 10 112–159 15 Kempeleen Kiri 18 5 0 13 111–170 10 Tyrnävän Tempaus 18 3 0 15 65–192 6 Vaasan Maila 18 1 0 17 74–230 2 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1978 pesäpallo
Vapaaoppilas

Vapaaoppilas oli Suomen oppikouluissa oppilas, jonka ei tarvinnut maksaa lukukausimaksuja. Vapaaoppilaaksi pääsy edellytti sekä perheen köyhyyttä että lapsen hyvää koulumenestystä. Luokka:Koulutus
Timo J. Tuikka

Timo Juhani Tuikka (s. 1975 Oulu) on suomalainen tieto- ja kaunokirjailija, esseisti, kolumnisti sekä vapaa toimittaja ja luennoija. Tuikka on toiminut vapaana kirjoittajana vuodesta 2010. Ennen vapaan kirjoittajan uraansa Tuikka toimi vuosina 2005–2010 Suomen historian tutkijana. Hänen erityisalojaan ovat populaarikulttuuri, Suomen 1900-luvun poliittinen historia, suomalainen demokratia, Urho Kekkosen sekä Kaarlo Hillilän poliittinen ajattelu. Tuikka on koulutukseltaan filosofian tohtori ja yhteiskuntatieteiden maisteri. Väitöskirjassaan Kekkosen konstit hän käsittelee Urho Kekkosen historia- ja politiikkakäsitystä. Hänen mukaansa Kekkonen piti Neuvostoliittoa ulkoisena uhkana, jonka taltuttamiseksi hän näytteli taitavasti neuvostoystävää. Tuikan kirjoittama Kaarlo Hillilän elämäkerta (2011) sai paljon positiivista huomiota.. Hänen romaaniaan Kekkosen salaiset päiväkirjat (2020) arvioitiin Helsingin Sanomissa ”hauskaksi poliittiseksi tragediaksi”. Tuikka toimii asiantuntijana Suomen tietokirjailijat ry:ssä. Tuikka on kritisoinut Suomen poliittisen järjestelmän nykyistä tilaa ja kertoi lopettaneensa eduskuntavaaleissa äänestämisen vuonna 2015. == Teokset == *Vitutuksen voima, Docendo 2022, ISBN 9789523823921 *Kekkosen salaiset päiväkirjat; romaani, Docendo 2020, ISBN 9789522918291 *Täysistunto, Docendo 2018, ISBN 9789522915474 *Suomi sata vuotta ja risat (teksti), Zum Teufel 2017, ISBN 9789525754582 *Vuosisadan sankarit ja pelurit; Otava 2015; ISBN 9789511290841 *Kekkosen takapiru: Kaarlo Hillilän uskomaton elämä, Otava 2011; ISBN 9789511252269 *"Kekkosen konstit": Urho Kekkosen historia- ja politiikkakäsitykset teoriasta käytäntöön 1933-1981; väitöskirja, 2007; ISBN 9789513928049 == Katso myös == *Kekkosen konstit == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Suomalaiset historioitsijat
Timm Klose

Timm Klose (s. 9. toukokuuta 1988 Frankfurt am Main) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Klose edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Norwich Cityä. == Saavutukset == :Päivitetty kauden 2018–2019 jälkeen. VfL Wolfsburg * Saksan cup: 2014–2015 * DFL-Supercup: 2015 == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pesäpallon suomensarja 1977

Pesäpallon suomensarja pelattiin 33. kerran kaudella 1977. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Kiteen Urheilijat, Ilmajoen Kisailijat ja Helsinki-Pesis nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1978. Lohkojen kaksi heikointa putosi maakuntasarjaan. ==Suomensarja== ===Itälohko=== Kiteen Urheilijat varmisti itälohkon voiton ja nousun mestaruussarjaan voitettuaan päätöskierroksella 28. elokuuta vieraissa Kouvolan Pallonlyöjien reservijoukkueen niukasti 6–7. Eroa sarjakakkoseen Haminaan jäi vain piste. Kiteen joukkue on tästä eteenpäin pelannut yhtäjaksoisesti pääsarjassa aina nykypäivään (2016) asti, vaikkakin joukkueen nimi on muuttunut Kiteen Pallo -90:ksi. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Kiteen Urheilijat 18 16 0 2 205–78 32 Haminan Palloilijat 18 15 1 2 188–94 31 Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat 18 10 0 8 176–127 20 Tohmajärven Urheilijat 18 9 1 8 120–141 19 Ilomantsin Urheilijat 18 9 0 9 166–171 18 Imatran Pallo- Veikot 2 18 7 0 11 115–140 14 Kouvolan Pallonlyöjät 2 18 7 0 11 121–164 14 Saaren Urheilijat 18 6 1 11 116–167 13 Nurmeksen Sepot 18 5 0 13 121–214 10 Juvan Pallo 18 4 1 13 112–144 9 ===Etelälohko=== Etelälohkon voiton vei uusi pesäpalloseura Helsinki-Pesis, joka peri Herttoniemen Urheilijain sarjapaikan. Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Helsinki-Pesis 18 15 0 3 196–86 30 Jokioisten Koetus 18 14 0 4 164–85 28 Kauhajoen Karhu 18 12 0 6 174–83 24 Lammin Luja 18 11 0 7 146–162 22 Ikaalisten Tarmo 18 8 2 8 120–149 18 Loimaan Palloilijat 18 7 2 9 108–117 16 Riihimäen Pallonlyöjät 18 7 1 10 102–105 15 Tampellan Terä 18 6 2 10 135–176 14 Keravan Pallokerho 18 4 3 11 120–155 11 Ulasoorin Karhut 18 1 0 17 101–248 2 ===Länsilohko=== Joukkue O V T H Juoksut Pisteet Ilmajoen Kisailijat 18 16 0 2 196–75 32 Iin Urheilijat 18 14 0 4 172–74 28 Vähänkyrön Viesti 18 12 1 5 145–109 25 Vetelin Urheilijat 18 10 2 6 110–93 22 Sotkamon Jymy 18 10 1 7 151–104 21 Vaasan Maila 18 10 0 8 158–133 20 Muhoksen Pallo-Salamat 18 6 1 11 79–137 13 Kempeleen Kiri 18 4 0 14 98–194 8 Vimpelin Veto 2 18 2 2 14 105–199 6 Ruukin Into 18 2 1 15 61–157 5 ==Lähteet== * http://www.mrasilainen.com/ Luokka:Pesäpallon Suomensarjakaudet Luokka:Vuoden 1977 pesäpallo
BMW AM 4

BMW AM 4 on BMW:n toinen automalli, jota valmistettiin vuosina 1932–1933. BMW:n ensimmäinen automalli perustui Austinin Dixi-malliin, jota BMW valmisti lisenssillä mallinimellä BMW 3/15, joten AM-4 oli ensimmäinen BMW:n itsensä suunnittelema ja valmistama auto.http://www.oldtimerverleih-urban.de/bmw- am-4.php AM 4:ssä on pieni nelisylinterinen 782 cm³ moottori. Tehoa on 15 kW/3500 r/min (20 hv). AM 4:n kori on Daimler-Benzin valmistama.Mobilisti 3/2001 Huippunopeus on 80 km/h. BMW AM 4-mallia valmistettiin yhteensä 7 215 kappaletta. == Lähteet == AM 4 Luokka:1930-luvun autot
Allos

Allos on Ranskan kunta Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence- Alpit-Rivieran alueella. Kunnan pinta-ala on 116,7 neliökilometriä, ja sen asukasluku oli 820 vuonna 2021. Allos’n pieni alppikylä sijaitsee Mercantourin kansallispuiston reunalla. Kunnan alueella sijaitsee laskettelukeskus La Foux d'Allos sekä pyöräilykilpailuista tunnetuksi tullut vuoren ylityspaikka Col d'Allos 2 247 metrin korkeudessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Alpes-de-Haute-Provencen kunnat
Väinö Granlund (suojeluskuntajohtaja)

Karl Väinö Granlund (22. helmikuuta 1890 Helsinki – 3. syyskuuta 1927 Vaasa)Karl Väinö Granlundin kuolinilmoitus ja muistokirjoitus Wasabladet 4.9.1927, s. 1–2. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 4.1.2020. oli suomalainen filosofian kandidaatti, reservikapteeni ja jääkäriliikkeen aktivisti, joka toimi Vaasan suojeluskuntapiirin (Vasa skyddskårsdistrik) piiripäällikkönä vuosina 1919–1927. Granlundin isä oli nahkurimestari K. F. Granlund. Väinö Granlund syntyi Helsingissä mutta kävi koulunsa Vaasassa ja kirjoitti ylioppilaaksi Vasa svenska lyceumista. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineenaan historiaa ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1916. Granlund oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen vuonna 1916. Vuosina 1916–1917 Granlund työskenteli Västankvarnin kansanopiston opettajana ja sen jälkeen Ruotsalaisen Kansanpuolueen toimitsijana Vaasan läänin eteläisessä vaalipiirissä. Hän oli myös Pohjanmaan ruotsinkielisen nuorisojärjestön puheenjohtaja.Kari Selén: Sarkatakkien armeija: Suojeluskunnat ja suojeluskuntalaiset 1918–1944, s. 223–225. WSOY, Helsinki 2004. Hän kuului syksyllä 1917 Vaasan suojeluskuntapiirin ensimmäisen päällikön Paul von Gerichin esikuntaan.Kari Selén: Sarkatakkien maa: Suojeluskuntajärjestö ja yhteiskunta 1918–1944, s. 20, 323. WSOY, Helsinki 2001. Suomen sisällissodan aikana 1918 Granlund oli ensin Vaasan sotilaspiirin päällikkönä ja sitten apulaissotakomissaarina, missä tehtävässä hän jatkoi, kunnes hänet nimitettiin Vaasan suojeluskuntapiirin päälliköksi vuonna 1919. Hän sai 1918 luutnantin ja 1923 kapteenin sotilasarvon. Granlund oli Vasa Svenska Klubbenin perustajajäsen 1919. Granlund oli 1920-luvulla myös Yhtymä Vientirauhan Vaasan piirin asiamies. Hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirin päällikkönä kuolemaansa asti vuonna 1927. Hän kuoli 37-vuotiaana Vaasan kulkutautisairaalassa pikkulavantautiin ja komplikaatioihin. Vähän ennen kuolemaansa hän kävi aktiiviupseerikurssin, ja hänen oli tarkoitus saada majurin arvo syksyllä 1927. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:Suojeluskuntien piiripäälliköt Luokka:Jääkäriaktivismi Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Hillman Hunter

Hillman Hunter on aluksi Rootes Groupin ja myöhemmin Chrysler Europen vuosina 1966–1979 valmistama ylemmän keskiluokan automalli, joka korvasi Hillman Super Minxin. Valmistaja Rootes Group markkinoi auton eri versioita Hillmanin lisäksi Humber-, Singer- ja Sunbeam-merkeillä. Koko mallistoon viitataan yleisesti nimellä Rootes Arrow. Vuonna 1976 kaikkien aiempien merkkien tilalle tuli Chrysler. Hunterin korvasi Talbot Solara. vasen|pienoiskuva|Hillman Minx Syksyllä 1966 neliovisena sedanina esitelty Hillman Hunter oli viimeisiä Rootes Groupin itse kehittämiä malleja, ennen kuin Chrysler osti yhtiön omistukseensa. Hunterin moottori oli 1,7-litrainen, ja edullisempi 1,5-litraisella moottorilla varustettu malli sai nimekseen Hillman Minx. Keväällä 1967 esiteltiin viisiovinen farmarimalli, jonka nimenä oli aluksi Hillman Estate Car ilman viittausta Hunter- tai Minx-malleihin. Samaan aikaan Hunterin kanssa esitelty Singer Vogue oli hieman ylellisempi versio. Sen rinnalle tuli seuraavana vuonna edullisempi Singer Gazelle, jonka sai myöhemmin myös pienemmällä 1,5-litraisella moottorilla varustettuna. Rootes Group lakkautti Singer-merkin vuonna 1970, jolloin Vogue siirtyi Sunbeam- merkin alle. Vain Sunbeam-merkkisenä myytiin vuonna 1967 esiteltyä kaksiovista coupé-mallia, jonka nimenä oli Sunbeam Rapier tai Sunbeam Alpine. Sedania myytiin Sunbeam Hunter-, Minx-, Sceptre- ja Vogue-nimillä, farmarimalli oli ranskankielisissä maissa nimeltään Break de Chasse. Pohjois-Amerikkaan viedyn mallin nimenä oli Sunbeam Arrow. Auton ylellisin versio oli vuonna 1967 esitelty Humber Sceptre. Sen farmarimalli tuli myyntiin vasta vuonna 1974. Vuodesta 1967 lähtien Chrysler valmisti mallia Melbournessa, ja sitä myytiin Australian markkinoilla Hunterin lisäksi Hillman Arrow -nimisenä. Autosta esiteltiin paikallisille markkinoille myös urheilullisempi versio nimeltään Hillman Hustler. Etelä-Afrikassa mallin valmistus alkoi vuonna 1968 Hillman Vogue- ja Arrow-nimillä. Vuonna 1975 siellä alettiin valmistaa kaksiovista avolavamallia, joka sai nimen Dodge Husky. Vuonna 1976 auton merkiksi vaihdettiin Chrysler, ja kaikkiin malleihin tuli neljä pyöreää ajovaloa. Chrysler Europe myytiin ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978, ja Hunterin valmistus lopetettiin seuraavana vuonna. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chrysler Hunter Luokka:D-segmentin autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Rainer Sopanen

Eino Rainer Sopanen (16. tammikuuta 1893 Savonlinna – 21. tammikuuta 1980) oli suomalainen toimittaja ja itsenäisyysaktivisti. Sopanen pääsi ylioppilaaksi 1911. Hän oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan kirjastossa amanuenssina 1915–1916 ja suoritti kirjastotutkinnon 1916. Tämän jälkeen Sopanen oli Helsingin yliopiston kirjastossa ylimääräisenä amanuenssina 1916–1918 ja Ylioppilaskunnan kirjastossa vt. kirjastonhoitajana 1919–1921 sekä vakinaisena kirjastonhoitajana 1922–1927. Sopanen toimi sitten ulkoasiainministeriössä apulaisarkistonhoitajana 1927–1933 ja sanomalehtijaoston päällikkönä 1930–1932. Hänet asetettiin lakkautuspalkalle arkistonhoitajan virasta 1933. Luettelo 1.11.1945 lakkautuspalkalla olleista valtion viran ja toimen haltijoista Sopanen oli mukana jääkäriliikkeessä. Hän osallistui liikkeen perustamiskokoukseen Ostrobotnian kassahuoneessa 20. marraskuuta 1914 ja hän kuului Ylioppilaiden keskuskomiteaan, joka käynnisti syksyllä 1914 jääkärien rekrytointia. Sopanen hoiti tiedusteluasioita, osallistui 1919 Viron vapaussotaan ja sai majurin arvon. Sopanen oli vuodesta 1933 lähtien toimittajana Uusi Suomi-lehden ulkomaantoimituksessa. Majuri Sopanen toimi talvisodassa salasanomien murtamisosaston päällikkönä. Hänet valittiin 1958 Suomen Sanomalehtimiesten liiton puheenjohtajaksi.Suomalainen Sanomalehtimiesliitto : Bobrikoffareista jääkäriliikkeeseen - liittomme jäsenten rooli Suomen itsenäistymisprosessissa, Jyrki Vesikankaan esitelmä 7.5.2014 == Suomennoksia == * Alfred Hauge : Huuto : romaani ; norjankielisestä alkuteoksesta Ropet suom. Rainer Sopanen. Kirjapaja, Helsinki 1948 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto : Uutta valoa jääkärihistoriaan — näin he itse sen kertoivat - Walter Horn, K. J. Kalliala ja Rainer Sopanen kertovat Ostrobotnian perustamiskokouksesta 1914, äänitetty 31.1.1970 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Jääkäriaktivismi Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Kristoffer Nordfeldt

Bo Kristoffer Nordfeldt (s. 23. kesäkuuta 1989 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Gençlerbirliğiä. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Alankomaiden ja Englannin sarjoissa. Hän on pelipaikaltaan maalivahti ja on pelannut Ruotsin maajoukkueessa. Nordfeldt edusti Alankomaiden Eredivisiessa Heerenveeniä maaliskuusta 2012 kesään 2015. Seuraavat 4,5 kautta hän edusti Englannin sarjoissa pelaavaa Swansea Cityä mutta pelasi kausina 2015–2018 Valioliigassa vain kaksi ottelua ja pääsi vasta kaudella 2018–2019 mestaruussarjassa kunnolla pelaamaan 22 sarjaottelun verran. Kausina 2019–2021 hän pelasi Turkin Superliigassa 50 ottelua Gençlerbirliğin joukkueessa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edgar Kennedy

Edgar Livingston Kennedy (26. huhtikuuta 1890 Monterey, Kalifornia – 9. marraskuuta 1948 Woodland Hills, Kalifornia)Hollywood Star Walk: Edgar Kennedy Los Angeles Times. Viitattu 23.7.2015. oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä ja -ohjaaja, joka tunnettiin rooleistaan komedioissa. Kennedy aloitti uransa nyrkkeilijänä ja vaudeville-esiintyjänä ennen siirtymistään elokuviin. Hän esiintyi uransa aikana noin 300 elokuvassa, joista noin 100 oli pitkiä elokuvia. Vuodesta 1914 Kennedy työskenteli Mack Sennettille ja muun muassa esitti epäpätevää poliisia useissa varhaisissa Keystone Kops -elokuvissa. Siirryttyään vuonna 1928 tuottaja Hal Roachin leipiin hän esiintyi sivuosissa useissa Oliver Hardyn ja Stan Laurelin sekä Charley Chasen elokuvissa ja ohjasi niistä muutamia (mm. lyhyet mykkäelokuvat Keitosta pähkinöihin ja Iloiset soittoniekat). Hän oli pääosassa lyhyessä komediassa A Pair of Tights (1928). Eräs Kennedyn tunnetuimmista rooleista on pienehkö sivurooli huono- onnisena limonaadinmyyjänä Marx-veljesten elokuvassa Neljä naurettavaa naapuria (1933).Edgar Kennedy – The Master of Slow burn: Biography Wayoutwest.org. Viitattu 23.7.2015.Hal Erickson: Edgar Kennedy New York Times. Viitattu 23.7.2015. Vuodesta 1931 kuolemaansa asti Kennedy oli tähtenä RKO:n tuottamassa The Average Man -nimisessä lyhyiden tilannekomedioiden sarjassa, joita tehtiin kuusi vuodessa. Uransa myöhemmässä vaiheessa hän esitti sivurooleja muun muassa elokuvissa San Franciscon maanjäristys (1936), Tähti on syttynyt (1937), Laulaen maihin (1945), Voi mikä keskiviikko (1947) ja Onko rouvani uskoton? (1948). Hän kuoli 58-vuotiaana kurkkusyöpään. Kennedyn viimeiseksi elokuvaksi jäi Doris Day -musikaali Jazzityttö, joka valmistui hänen kuolemansa jälkeen 1949. Kennedyllä on oma tähti Hollywood Walk of Famella. Kennedy tunnettiin lempinimellä ”slow burn”, sillä hän näytteli usein hahmoja, joille oli ominaista hidas suuttuminen ja pidätelty kiukku. Hänellä oli tapana näissä kohtauksissa hieroa tunnusomaisella tavallaan kämmentä kasvojaan vasten. Näissä kohtauksissa hän esitti usein omaan arvovaltaansa uskovaa poliisia. Tämän itseluottamus ei horjunut, vaikka vastapuoli piti häntä pilkkanaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Jesse Lehto

Jesse Lehto (s. 12. helmikuuta 1993) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edustaa Kaustisen Pohjan-Veikkoja, ja häntä valmentaa Eero Yli-Soini. Lehto sijoittui 12:nneksi Bressanonen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui EM-kisojen loppukilpailusta alle 20-vuotiaissa 2011 ja alle 23-vuotiaissa 2013. 14\. kesäkuuta 2015 Lehto heitti Kruunupyyssä silloisen ennätyksensä 71,89 m, joka oli tuolloin kauden toiseksi paras suomalaistulos ja oikeutti kisapaikkaan Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoihin. EM- finaalissa hän oli seitsemäs tuloksella 70,05 m. Kalevan kisoissa Lehto voitti SM-pronssia vuonna 2015 tuloksella 69,75 m ja vuonna 2016 ennätyksellään 73,09. Suomen talvimestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2016, hopeaa 2017 ja pronssia 2018. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta

Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta (, ) on Kiinaan kuuluvan Xinjiangin autonomisen alueen pohjoisosassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin kuuluvaan Tachengin prefektuuriin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 62 100 asuaksta. ==Maantiede== Hoboksarin piirikunta kattaa 28 784 km² kokoisen alueen. Alue on Kazakstanin rajalta sisämaan Gurbartünggütin aavikolle virtaavan Hobok-nimisen joen laaksoa. Alue koostuu suurimmaksi osaksi tasangosta ja aavikosta. ==Historia== Qing-dynastian aikana alueen mongolit järjestettiin hallinnollisesti lippukuntiin. Hoboksarin lippukunnat kuuluivat Ünen-Süzügtün liittoon. Mongolit paimensivat karjaa ja vuonna 1942 Hoboksarissa oli arviolta 500 000 karjaeläintä. Kazakkien johtama Ilin alueen kansannousu tiputti eläinten määrän vuoteen 1949 mennessä 90 000:n. Kiinan sisällissodan myötä kommunistien Kansan vapautusarmeija valloitti Xinjiangin vuonna 1949 ja vuonna 1954 Hoboksarista tehtiin autonominen piirikunta. Vielä tuolloin mongolit muodostivat 58 % piirikunnan väestöstä. Karjaeläinen määrä alueella lisääntyi vuoteen 1957 mennessä lukemaan 269 244\. Kolhoositilojen perustaminen ja paimentolaisuuden kitkeminen hidastivat karjan määrän kasvua vuodesta 1958 eteenpäin ja määrät pysyivät suurin piirtein samoina vuoteen 1979 saakka. Vuonna 1999 karjaeläimiä oli 442 500 ja ne tuottivat 4 700 metristä tonnia lihaa, 5 597 tonnia maitotuotteita, 588 tonnia villaa ja 16,75 tonnia vuohenkarvaa. ==Väestö== Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 62 100 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 50 942 ja heistä 16 349 tai 32,2 % oli mongoleja. Alueen mongolit ovat oiraatteja eli länsimongoleja. Muita etnisiä ryhmiä olivat kazakit (28 %) ja hiljattain alueelle muuttaneet han-kiinalaiset (37 %). Mongolien suhteelisen määrän väheneminen selittyy han-kiinalaisten muuttajien tulosta ja kazakkien korkeammasta syntyvyydestä. == Lue lisää == * Xinjiangin mongolit ==Lähteet== Luokka:Xinjiangin maantiede Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
Erkan Zengin

Erkan Zengin (s. 5. elokuuta 1985 Kulu) on turkkilais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki. Zengin pelasi uransa aikana sekä Ruotsin Allsvenskanissa että Turkin Superliigassa. Turkin- mestaruuden ja Turkin cupin hän voitti kaudella 2008–2009 Beşiktaşissa. == Seurajoukkueura == Zengin edusti juniorina Norsborgs IF:ää ja Hammarby IF:ää. Miesten tasolla hänen ensimmäinen joukkueensa oli Hammarby IF:n juniorijoukkueistaan yli-ikäisiksi kasvaneille pelaajilleen perustama Hammarby TFF. Sieltä Zengin nousi edustusjoukkueeseen, jossa pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa kaudella 2004. Yhteensä Zengin pelasi seurassa 92 pääsarjaottelua kausina 2004–2008. Tammikuussa 2009 Hammarby IF lainasi hänet Turkin Superliigassa pelaavaan Beşiktaşiin. Zengin pelasi kevään aikana kaksi sarjaottelua ja oli voittamassa sekä Turkin- mestaruutta että Turkin cupia. Heinäkuussa 2009 Beşiktaş hankki hänet pysyvästi 400 000 euron siirtosummalla. Kaudella 2009–2010 Zengin ei pelannut Beşiktaşissa ainuttakaan sarjaottelua. Hänet lainattiin tammikuussa 2010 samassa sarjassa pelaavaan Eskişehirsporiin. Siellä Zengin pelasi kevätkauden aikana 12 sarjaottelua. Heinäkuussa 2010 hän siirtyi seuraan pysyvästi ilmaisella siirrolla. Zengin kuului seuran runkopelaajiin seuraavien neljän ja puolen kauden ajan pelaten niiden aikana 133 Superliigan ottelua. Tammikuussa 2015 hän vaihtoi jälleen seuraa Superliigan sisällä, kun Trabzonspor hankki hänet 2,25 miljoonan euron siirtosummalla. Siellä Zengin pelasi loppukauden aikana 15 liigaottelua. Trabzonsporista Zengin siirtyi kaudeksi 2016–2017 takaisin Eskişehirsporiin, jota edusti kahden kauden ajan Turkin kakkostasolla. Sieltä hän jatkoi kaudeksi Ruotsin Hammarbyhyn ja taas takaisin Turkkiin. Zengin pelasi Fatih Karagümrükissä ensin Turkin kolmostasolla ja sitten kakkostasolla. Kakkossarjan Adana Demirsporissa Zengin pelasi kausilla 2019–2021, mutta jälkimmäisen kauden lopulla hän vaihtoi Tuzlasporiin. == Maajoukkueura == Zengin kuului Turkin maajoukkuerinkiin alle 15-, alle 18- ja alle 19-vuotiaissa, mutta alle 21-vuotiaissa hän siirtyi edustamaan Ruotsia. Hän teki ensiesiintymisensä Ruotsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2013, kun joukkue pelasi maalittoman ystävyysottelun Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 8. syyskuuta 2014, kun Ruotsi pelasi vieraissa 1–1-tasapelin Itävaltaa vastaan EM-kilpailujen 2016 karsinnoissa. Zengin edusti Ruotsia myös EM-kilpailuissa 2016. Lopputurnauksessa hän pelasi yhdessä pelissä. == Saavutukset == :Päivitetty kauden 2014–2015 jälkeen. Beşiktaş * Turkin Superliiga: 2008–2009 * Turkin cup: 2008–2009 == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkylä

Erkylä on kylä Hausjärvellä. Kylässä sijaitsee muun muassa Erkylän kartano. Siellä sijaitsi vuosina 1958–2015 myös 65 metriä korkea teräsbetoninen Erkylän linkkitorni.62 metriä korkea ja sen päällä on vielä kuusimetrinen radiomasto Yle 11.8.2014 Suomen sisällissodan aikana 21. huhtikuuta 1918 kylässä käytiin saksalaisten ja punakaartin välinen Erkylän taistelu. Kylässä sijaitsevat myös Erkylänjärvi ja Lallujärvi. Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on Erkylästä matkaa reilut 17 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Riihimäki ja Hyvinkää. Vuosina 1976–1983 Hyvinkään taiteilijaseura järjesti Erkylässä kuvataiteen kesätapahtumaa nimeltä Erkylän Ometta.Erkylän Ometta, Pekka Konosen blogi Kuvista ja muita kuulumisia, 17.3.2013. Viitattu 25.3.2016. Ometta on vanhaa suomen kieltä ja tarkoittaa navettaa. Erkylän koulu lakkautettiin vuonna 2010 ja oppilaat siirrettiin Hikiälle rakennettuun Eskon kouluun.Eskon koulu - Hausjärven kunta, hausjarvi.fi, viitattu 4.12.2020. Kylän nimi esiintyy vanhoissa kartoissa muun muassa muodoissa Erkkylä, Ärkkylä, Ärkölä ja Erkola. Kylä-osa ei ilmeisesti ole alun perin kuulunut kylännimeen.Vanhat paikannimet, kylien nimet Hausjärvellä | Akin keräilysivut, akiranta.com, viitattu 4.12.2020. Nimen vanhimmat muodot Ärkylä ja Erkkola viittaavat talonnimeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Erkylän linkkitornin purku (YouTube) Luokka:Hausjärven kylät
Chauffayer

Chauffayer on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnassa oleva 1700-luvulla rakennettu kartano château des Herbeys toimii nykyään hotellina.Tour de France 2015 thumb|left|Château des Herbeys ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Hautes- Alpesin kunnat
Le Glaizil

Le Glaizil on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnan nähtävyys on Lesdiguières’n linnan rauniot. Lesdiguières’n herttua François de Bonne rakennutti linnan vuonna 1580. Savoijin herttuan joukot tuhosivat linnan vuonna 1692.Tour de France 2015 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Hautes-Alpesin kunnat
Subein mongolien autonominen piirikunta

Subein mongolien autonominen piirikunta () on Kiinan Gansun maakunnassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Jiuquanin prefektuuritason kaupunkiin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 14 979 asukasta. ==Maantiede== Subein piirikunta kattaa 69 273 km² kokoisen alueen. Alue käsittää kaksi toisistaan kokonaan erillään olevaa aluetta. Eteläisellä alueella sijaitsee piirikunnan keskus Dangchengwan. Eteläinen alue on Tiibetin ylängöltä aavikolle lähellä Dunhuangia virtaavan Danghejoen laaksoa. Pohjoinen alue käsittää pääosin aavikkoa Mazong Shan-vuorelta Mongolian vastaiselle rajalle saakka. Tämä pohjoinen alue erottaa toisistaan Xinjiangin ja Sisä- Mongolian autonomiset alueet. ==Historia== Subein mongolit ovat pääosin ylämongoleja, joita muutti alueelle Körlög Beilen ja Körlög Jasagin lippukuntien alueelta Haixin pohjoispuolelta vuosien 1766 ja 1897 välillä. Muuttajat pakenivat hui-kiinalaisia ja tiibetiläisiä. He asuttivat aluksi Sertengin (nykyinen Aksayn kazakkien autonominen piirikunta) ja Danghen laaksot. Vuonna 1926 alueelle muutti mongoleja myös Xinjiangin Bayangolin ja Khobogsairin alueilta. Vuoteen 1940 mennessä Subein alueella oli 599 perhetaloutta ja heillä oli 250 000 karjaeläintä. Subein pohjoisalue pysyi pitkään asumattomana. Vuosien 1940–1941 välillä mongolien ja kazakkien kesken käytiin yhteenottoja ja mongolit menettivät suuren osan karjastaan-. Järjestys palautui alueelle vasta vuonna 1949, kun Kansan vapautusarmeija valloitti alueen Kiinan sisällissodan yhteydessä. Kun Subein autonominen piirikunta perustettiin 29. heinäkuuta 1950 alueella oli vain 268 mongolien perhetaloutta ja 20 724 karjaeläintä. Vuonna 1953 Sertengin alue annettiin kazakkien autonomiselle piirikunnalle. ==Väestö== Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 14 979 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 11 215 ja heistä 4 219 tai 38 % oli mongoleja. ==Lähteet== Luokka:Gansu Luokka:Kiinan piirikuntatason alueet
AirAsia X

AirAsia X on malesialainen, pitkän ja keskipitkän matkan lentoja lentävä halpalentoyhtiö. Se on osa AirAsia Groupia. AirAsia X aloitti toimintansa 2. marraskuuta 2007. == Laivasto == Heinäkuussa 2015: Konetyyppi Määrä laivastossa Tilauksessa Optiot Huomautuksia Airbus A330-300 21 22 10 Airbus A330-900neo 55 Airbus A340-300 1 Airbus A350-900 10 5 Käyttöönotto vuonna 2016 Yhteensä 22 87 15 === Laivaston kehitys === AirAsia X solmi Airbusin kanssa 18. joulukuuta 2013 sopimuksen 25 uuden Airbus A330-300:n ostosta. Kauppa, jonka arvo listahinnoilla oli noin 6 miljardia dollaria, oli Airbusin mukaan suurin yksittäinen konekauppa A330:sta. AirAsia X:llä oli jo aiemmin tilaus 26 vastaavasta lentokoneesta ja se vuokrasi lisäksi International Lease Finance Corporationilta kuusi samanlaista A330-konetta. Pitkille reiteille optimoitujen koneiden toimitukset oli suunniteltu alkamaan vuonna 2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Malesialaiset lentoyhtiöt Luokka:AirAsia
Koivuniemi (Tunkua)

Koivuniemi () on entinen kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Tungutjärveen yhteydessä olevan Koivujärven länsirannalla 25 kilometriä Tunkuasta länteen. Suikujärven pogostaan kuulunut Koivuniemen kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissaKoškina, s. 209.. 1900-luvun alussa se kuului Tunkuan volostiin ja Voijärven seurakuntaan. Vuonna 1905 Koivuniemessä oli 30 taloa ja 159 asukasta. Kylässä oli tsasouna ja vuonna 1907 perustettu koulu. Lähellä sijaitsevassa Lukinsaaressa oli 1600-luvun lopulla vanhauskoisten erakkola,Koškina, s. 212, 226, 308. jonka hengellisenä johtajana toimi Solovetskin luostarin munkki Pimen. Vuonna 1687 saarelle Paatenesta ja muista paikoista kerääntyneet vanhauskoiset tekivät polttoitsemurhan, jossa kuoli tuhat ihmistä. Neuvostoaikana perustettiin Tunkuan piiriin kuulunut Koivuniemen kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen seitsemässä kylässä oli 500 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Koivuniemen lisäksi kyläneuvostoon kuuluivat Kompakka (ven. Kompakovo), Kuikkavaara (Kuikovaraka), Lukinsaari (Lukin Ostrov), Markkisenvaara (Markova Gora), Niemi (Navolok) ja Viiru (Virnavolok). Talvisodan alettua seudun asukkaat evakuoitiin Komin tasavaltaan ja Siperiaan. Sodan aikana neuvostosotilaat polttivat kylien rakennukset partisaanien tukikohtana toiminutta Koivuniemeä lukuun ottamatta. Sodan jälkeen Tunkuan kyläneuvostoon kuulunut Koivuniemi oli seudun ainoa jäljellä ollut asutus. Se lakkautettiin vuonna 1962 Tungutjärven pintaa nostettaessa. Koivuniemen lähistöltä on löydetty lukuisia kivikautisia asuinpaikkoja. Kylästä olivat kotoisin Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijä Aleksandr Štšelin sekä Itä-Karjalan kansannousun johtaja Vaseli Levonen alias Ukki Väinämöinen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Belomorskin piirin entiset kylät
Body Count

Body Count on yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1990 Los Angelesissa. Sen laulajana toimii Ice-T, joka oli mukana perustamassa yhtyettä kitaristi Ernie C:n kanssa. Ice-T on yhtyeessä laulaja ja kirjoittaa sanoitukset useimpiin kappaleisiin. Kitaristi Ernie C on vastannut sävellyksestä. Yhtyeen vuonna 1992 julkaistu ensimmäinen albumi on nimeltään Body Count. Yhtyeen viimeisin albumi Carnivore ilmestyi vuonna 2020. Yhtyeen basisti Lloyd Mooseman murhattiin katujengien välisessä drive-by shooting -ammuskelussa 22. helmikuuta 2001. Hän kuului Crips-katujengiin. Hänen murhaajaansa ei ole vieläkään tunnistettu. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === * Ice-T – laulu (1990–) * Ernie C – soolokitara (1990–) * Sean E Sean – sampleri, taustalaulu (1990–) * Vincent Price – bassokitara (2001–) * Ill Will – rummut (2009–) * Juan of the Dead – rytmikitara (2013–) === Entiset jäsenet === * Beatmaster V – rummut (1990–1996) * Mooseman – bassokitara (1990–1997) * D-Roc the Executioner – rytmikitara (1990–2004) * Griz – bassokitara (1997–2001) * O.T. – rummut (1997–2006) * Bendrix – rytmikitara (2004–2006) == Diskografia == * * * * * * * === Singlet === * There Goes the Neighborhood (1992) * The Winner Loses (1992) * Cop Killer (1992) * Hey Joe (1993) * Born Dead (1994) * Necessary Evil (1994) * Medley (1994) * Truth or Death (1997) * I Used to Love Her (1997) * Back to Rehab (2014) * Carnivore (2019) * Bum-Rush (2020) * Psychopath (2024) === DVD:t === * Murder 4 Hire (2004) * Live in L.A. (2005) * Smoke Out Festival Presents: Body Count (2005) === Musiikkivideot === * The Winner Loses (1992) * There Goes The Neighborhood (1992) * Body Count's In The House (1992) * Hey Joe (1993) * Born Dead (1994) * Necessary Evil (1994) * Medley: Masters Of Revenge/Killin' Floor/Drive By/Street Lobotomy (1994) * I Used To Love Her (1997) * Relationships (2006) * Talk Shit, Get Shot (2014) * Institutionalized 2014 (2015) * No Lives Matter (2017) * Black Hoodie (2017) * Here I Go Again (2017) * Raining In Blood / Postmortem 2017 (2017) * The Ski Mask Way (2017) * This Is Why We Ride (2017) * All Love is Lost (2018) * Bum-Rush (2020) * Point the Finger (2020) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset hardcore punk -yhtyeet Luokka:Speed metal -yhtyeet
Väinö Puhakka

Väinö Puhakka (29. syyskuuta 1887 Jääski – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen filosofian maisteri ja itsenäisyysaktivisti. Puhakka oli mukana jääkäriliikkeessä ja hän kuului jääkäriliikkeen keskuskomiteaan ollessaan Viipurilaisen osakunnan kuraattorina. Puhakka toimi vuonna 1917 perustetun Karjalan Kansalaisliiton sihteerinä ja Suomen sisällissodan alkuvaiheissa hänet vangittiin Viipurissa 31. tammikuuta 1918 yhdessä liiton kanslian henkilökunnan kanssa. Hänet surmattiin huhtikuun lopulla 1918 Viipurin lääninvankilan joukkomurhan yhteydessä. Puhakka haudattiin Jääsken hautausmaalle. Suomen sotasurmat 1914-1922 Simo Eronen : Venäjänsaarelaiset. Muistomerkin paljastusjuhlaan Juhannuspäivänä 1923, Puhakasta s. 40 (Internet Archive) == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
J. W. Snellman

Johan Wilhelm Kristian Snellman (10. elokuuta 1888 Viipuri – 6. kesäkuuta 1968 Lahti) oli suomalainen jääkärimajuri ja toimitusjohtaja. Hän oli Johan Vilhelm Snellmanin pojanpoika. Snellmanin vanhemmat olivat senaattori Anders Henrik Snellman (1848–1911) ja Anna Maria Alfthan (1850–1930). Hän oli naimisissa Rakel Rebecca Sahlbergin (1902–1976) kanssa. Geni.com : Johan Wilhelm Kristian Snellman Snellman pääsi ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän teki opintomatkat Englantiin 1910 ja 1911. Snellman oli mukana jääkäriliikkeessä, ja hän kuului syksyllä 1914 Ylioppilaiden keskuskomiteaan, joka oli käynnistämässä jääkärien rekrytointia. Hän oli liikkeen Lockstedtin leirillä ja Tukholmassa vuosina 1915–1918. Suomen sisällissodan aikana Snellman oli pataljoonan päällikkö Hjalmarsonin ryhmässä, ja hän palveli myös valkoisten päämajassa ja yliesikunnassa. Sodan jälkeen Snellman oli 1919 Tornion rajakomendanttina. Snellman oli Suomen lankarullatehdasyhdistyksen toimitusjohtaja 1923–1927, Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1928–1930, H. Saastamoinen Ltd. oy:n ja H. Saastamoinen ja pojat oy:n johtokunnan jäsen 1930–1937, Oy Suolahden tehtaat Ab:n toimitusjohtaja 1938–1942 sekä vuodesta 1942 alkaen Suomen vaneriteollisuusyhdistyksen asiamies.Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) == Lähteet == Luokka:Jääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Kerma (suure)

Kerma (lyhennesana, ; tunnus K) on säteilyenergian muuntumiseen liittyvä fysikaalinen suure, josta käytetään myös nimitystä ilmakerma. Se kuvaa varauksettomien hiukkasten (kuten fotonien ja neutronien) sekundaarihiukkasiin luovuttamaa liike-energiaa väliaineen massayksikköä kohti. Suure ilmakerma (Ka) on varauksettomien ionisoivien hiukkasten ilma‐alkiossa tuottamien varauksisten hiukkasten syntyhetken liike‐energioiden summa jaettuna ilma‐alkion massalla. Jos säteilykentän varauksettomat hiukkaset aiheuttavat m:n suuruisessa massassa vuorovaikutuksia siten, että syntyneiden sekundaarihiukkasten yhteensä saama liike-energia on E, niin tätä kuvaava kerma on K = E/m. Kermaan ei lasketa sitä energiaa, joka kului sekundaarihiukkasten irrottamiseen (sidosenergian purkamiseen). Kerman yksikkö on joule kilogrammaa kohti (J/kg), jolla on myös erityisnimi gray (tunnus Gy). Yksikkö on sama kuin absorboituneella annoksella. Absorboitunut annos mittaa energiaa, joka absorboituu säteilyn kohteena olevaan massa-alkioon. Kerma mittaa energiaa, jonka välillisesti ionisoiva säteily luovuttaa ionisoidessaan väliainetta. Kerma aikayksikköä kohti on nimeltään kermanopeus (yksikkö esimerkiksi Gy/s tai Gy/min). == Lähteet == Luokka:Suureet Luokka:Radioaktiivisuus
Jani Jokinen

Jani Jokinen (s. 23. huhtikuuta 1993Jani Jokinen soccerway.com-sivustolla Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Jokinen aloitti jalkapallon 6-vuotiaana kasvattajaseurassaan FC Hongassa. Hän teki ensiesiintymisensä miesten otteluissa reservijoukkue Pallohongan riveissä Kakkosessa kaudella 2009. Jokinen pelasi seuraavan neljän vuoden ajan vakionimenä Pallohongan avauskokoonpanossa. Hän nousi Hongan edustusjoukkueeseen kaudella 2014 ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä 8. kesäkuuta ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Jokinen tuli myös kentälle vaihdosta Jonas Leväsen tilalle Eurooppa- liigan ensimmäisellä karsintakierroksella Sillamäe Kalevia vastaan.Jani Jokinen UEFA.com-sivustolla Hän ehti esiintyä viidessä pääsarjaottelussa ennen selän välilevyn pullistumaa, mikä johti Jokisen lopettamaan uransa. Poikamaajoukkueissa Jokinen esiintyi yhteensä 20 kertaa vuosina 2008–2011. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martti Sajantila

Martti Sajantila (s. 15. heinäkuuta 1960) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Tapiolan Hongan kasvatti Sajantila edusti kasvattajaseuraansa yhtä kautta lukuun ottamatta koko SM-sarjauransa ajan vuosina 1977–1994. Hän voitti urallaan Suomen mestaruuden vuonna 1979, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin sekä yhden Suomen cup-mestaruuden ja yhden cup-hopean.baskethotel.com Suomen maajoukkueessa Sajantila pelasi vuosina 1979–1985 102 ottelua 8,0 pisteen keskiarvolla.Maajoukkueprofiili Sajantila on toiminut useiden eri ikäluokkien valmentajana, ja hänellä on valmentajakokemusta myös pääsarjatasolta.http://www.ebt.fi/?x146332=700343 Oikeuslääketieteen professori Antti Sajantila on Sajantilan veli. == Saavutuksia == * Suomen mestaruus 1979 ** SM-hopeaa 1978 ja 1984 ** SM- pronssia 1986 * Suomen cup 1977 ** Suomen cupin hopeaa 1985 == Katso myös == * Luettelo 5 000 pistettä tehneistä Korisliiga-pelaajista == Lähteet == * Martti Sajantila baskethotel.com * Maajoukkueprofiili Suomen Koripalloliitto * Profiili fiba.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nenäinniemi (niemi)

Nenäinniemi on noin 2 km pitkä niemi Jyväskylässä, Päijänteen Pohjanlahden ja Hämeenlahden rannalla. Nenäinniemeen kuuluu useita pikkuniemiä, muun muassa Huhtaniemi, Kuivaniemi ja Naattiansaari. Nenäinniemessä on asutusta ja jätevedenpuhdistamo, jossa puhdistetaan yli 100 000 ihmisen jätevedetNenäinniemen puhdistamoSuomen suurimmassa typpipäästäjässä iso remontti – vesistöjen kuormitusta laitetaan kuriin 30 miljoonalla eurolla Yle, 2017. Niemi kuuluu suurimmaksi osaksi samannimiseen kaupunginosaan, lukuun ottamatta Hämeenlahteen kuuluvaa Kuivanientä niemen itäosassa. == Luontoarvot == Niemen itärannalla on 4,3 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Alue on suurimmaksi osaksi koivuvaltaista lehtimetsää, kasvillisuuteen kuuluu myös muun muassa kevätlinnunherne ja konnanmarja. Alue muodostaa muiden Kuokkalan suuralueen lehtimetsiköiden kanssa yhden Suomen tärkeistä lintualueista eli FINIBA-kohteista. Linnustoon kuuluu ainakin pikkutikka. Niemen keskiosassa on pieni lampi, jonka vedet laskevat Päijänteen Pohjanlahteen. Sillä ei ole nykyään karttanimeä. Vuodelta 1971 on kuitenkin kerätty tieto, jonka mukaan lampea on kutsuttu Paskolammeksi. == Lähteet == Luokka:Jyväskylän niemet Luokka:Päijänteen niemet