EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Paini kesäolympialaisissa 1896

Ateenan kesäolympialaisissa 1896 kilpailtiin painissa vain kreikkalais- roomalaisessa painissa, jossa ei ollut painorajoituksia. Kilpailu käytiin 10.–11. huhtikuuta. Kilpailuun osallistui viisi urheilijaa neljästä maasta. Itävalta ja Unkari olivat yhdistyneet Itävalta-Unkariksi vuosina 1867–1918, mutta näissä tilastoissa Itävalta ja Unkari ovat erikseen, koska kyseisillä mailla oli omat joukkueet mukana olympialaisissa. Ateenassa palkittiin vain kaksi parasta, voittajalle hopeaa ja toiseksi tulleelle pronssia. Alla kuitenkin tulokset perinteisessä muodossa. == Tulokset == === Mitalistit === Sija Painija 1 Carl Schuhmann 2 Geórgios Tsítas 3 Stéfanos Christópoulos 4 Launceston Elliot 4 Momčilo Tapavica Voittaja Schumann oli koko kilpailun lyhin (163 cm) ja kevyin osanottaja. ==== Turnauksen kulku ==== {{Turnauspuu8 pronssiotteluton || Stéfanos Christópoulos|| Momčilo Tapavica| || Geórgios Tsítas||ei kukaan| || Carl Schuhmann|| Launceston Elliot| ||ei kukaan||ei kukaan| || Stéfanos Christópoulos|| Geórgios Tsítas| || Carl Schuhmann||ei kukaan| || Geórgios Tsítas|| Carl Schuhmann| }} ===== Puolivälierät ===== Kreikkalainen Stéfanos Christópoulos kohtasi unkarilaisen Momčilo Tapavican nykyaikaisten olympialaisten ensimmäisessä painiottelussa. Ottelu oli hyvin tasainen, mutta päättyi väsyneen Tapavican häviöön. Toisessa ottelussa kohtasivat jo voimistelussa kultaa voittanut saksalainen Carl Schuhmann, sekä painonnostossa kultaa voittanut britti Launceston Elliot. Schuhmann voitti helposti. Kreikkalaisen Geórgios Tsítasin ei tarvinnut otella puolivälierissä, vaan pääsi suoraan välieriin. ===== Välierät ===== Ainoassa varsinaisessa välieräottelussa kohtasivat kreikkalaiset Geórgios Tsítas ja Stéfanos Christópoulos. Tsítas voitti ja pääsi finaaliin, kun taas Christópoulos varmisti pronssimitalin. Saksalaisen Carl Schuhmannin ei tarvinnut otella välierissä, vaan pääsi suoraan loppuotteluun. ===== Loppuottelu ===== Loppuottelussa kohtasivat saksalainen Carl Schuhmann ja kreikkalainen Geórgios Tsítas. Ottelu jouduttiin kuitenkin siirtämään seuraavan päivään 40 minuutin painin jälkeen, koska aurinko oli laskenut ja todettiin että oli liian pimeää jatkamiseen. Seuraavana aamuna Schuhmann ja Tsítas jatkoivat otteluaan. Tällä kertaa Schuhmann voitti Tsítaksen nopeasti. == Painin mitalitaulukot == === Kansallisuudet === Sija Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. Saksa 1 0 0 1 2\. Kreikka 0 1 1 2 Myös Yhdistyneellä kuningaskunnalla ja Unkarilla oli kisassa mukana painijoita, mutta he jäivät mitaleitta. === Urheilijat === Sija Urheilija Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. Carl Schuhmann 1 0 0 1 2\. Georgios Tsitas 0 1 0 1 3\. Stéfanos Christópoulos 0 0 1 1 == Lähteet == *
Unto Wiitala -palkinto

Unto Wiitala -palkinto on palkinto jääkiekon SM-liigan kauden parhaalle erotuomarille. Palkinnon saajan valitsee Liigan erotuomarikoulutusryhmä. Palkinnon nimi on kunnianosoitus jääkiekkomaalivahti ja erotuomari Unto Wiitalalle. == Palkinnon saajat == Kausi Erotuomari Lähde 1967–68 Sakari Sillankorva 1968–69 Sakari Sillankorva (2.) 1969–70 Sakari Sillankorva (3.) 1970–71 Pentti Isotalo 1971–72 Unto Wiitala 1972–73 Unto Wiitala (2.) 1973–74 Unto Wiitala (3.) 1974–75 Unto Wiitala (4.) 1975–76 Raimo Sepponen 1976–77 Raimo Sepponen (2.) 1977–78 Karl-Gustav Kaisla 1978–79 Pertti Juhola 1979–80 Karl-Gustav Kaisla (2.) 1980–81 Antti Koskinen 1981–82 Raimo Sepponen (3.) 1982–83 Seppo Mäkelä 1983–84 Seppo Mäkelä (2.) 1984–85 Pertti Juhola (2.) 1985–86 Antti Koskinen (2.) 1986–87 Pertti Juhola (3.) 1987–88 Seppo Mäkelä (3.) 1988–89 Seppo Mäkelä (4.) 1989–90 Karl-Gustav Kaisla (3.) 1990–91 Seppo Mäkelä (5.) 1991–92 Seppo Mäkelä (6.) 1992–93 Seppo Mäkelä (7.) 1993–94 Kari Nieminen 1994–95 Rami Savolainen 1995–96 Seppo Mäkelä (8.) 1996–97 Seppo Mäkelä (9.) 1997–98 Seppo Mäkelä (10.) 1998–99 Pekka Haajanen 1999–00 Marko Lepaus 2000–01 Markku Kruus 2001–02 Markku Kruus (2.) 2002–03 Jari Levonen 2003–04 Timo Favorin 2004–05 Jari Levonen (2.) 2005–06 Markku Kruus (3.) 2006–07 Timo Favorin (2.) 2007–08 Timo Favorin (3.) 2008–09 Jari Levonen (3.) 2009–10 Jari Levonen (4.) 2010–11 Jari Levonen (5.) ja Antti Boman 2011–12 Jari Levonen (6.) 2012–13 Aleksi Rantala 2013–14 Jari Levonen (7.) ja Jukka Hakkarainen 2014–15 Stefan Fonselius 2015–16 Stefan Fonselius (2.) 2016–17 Timo Favorin (4.) 2017–18 Aleksi Rantala (2.) 2018–19 Stefan Fonselius (3.) 2019–20 Mikko Kaukokari 2020–21 Lassi Heikkinen 2021–22 Joonas Kova 2022–23 Mikko Kaukokari (2.) 2023–24 Joonas Kova (2.) == Lähteet == Luokka:Jääkiekon SM-liigan palkinnot
Aimo Hiltunen

Aimo Vesa Heikki Hiltunen ()Suomen teatterit ja teatterintekijät 1993, Tammi 1993. oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hiltunen toimi johtajana Lahden, Jyväskylän ja Kuopion kaupunginteattereissa. Hiltunen ohjasi myös Pyynikin kesäteatterin esityksiä ja toimi näyttelijä-ohjaajana Suomen Kansallisteatterissa. Vaimonsa Sirkka-Liisa Wilénin tapaan hänkin toimi myös radioäänenä ja elokuvanäyttelijänä. Elokuvarooleista hänen tunnetuimpana pidetään Lampisen roolia Tuntemattomassa sotilaassa. Hiltunen on haudattu Isolle hautausmaalle Kuopioon. ==Filmografia== *Kovanaama (1954) *Herrojen Eeva (1954) *Tuntematon sotilas (1955) *Sankarialokas (1955) *Rakkaus kahleissa (1955) *Onni etsii asuntoa (1955) *Rintamalotta (1956) *Vääpelin kauhu (1957) *Herra sotaministeri (1957) *Sotapojan heilat (1958) *Autuas eversti (1958) *Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) *Kovaa peliä Pohjolassa (1959) *Miljoonavaillinki (1961) *Nuoruuteni savotat (1988) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Jyväskylän kaupunginteatterin johtajat Luokka:Kuopion kaupunginteatterin johtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Willem Johan Kolff

Willem Johan Kolff (14. helmikuuta 1911 Leiden, Alankomaat – 11. helmikuuta 2009 Newtown Square, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli alankomaalainen lääkäri, joka kehitti ensimmäisen toimivan hemodialyysilaitteen vuonna 1943. Kolff opiskeli lääketiedettä Leidenin yliopistossa ja valmistui lääkäriksi 1938 ja erikoistui myöhemmin sisätautioppiin Groningenin yliopistossa (Ph.D. 1946). Hän sovelsi hemodialyysiä ensimmäistä kertaa vuonna 1943 ja havaitsi pian sen voivan pelastaa useita munuaissairaita ennenaikaiselta kuolemalta. Kolff muutti vuonna 1950 Yhdysvaltoihin. Häntä pidetään yhtenä keinoelinalan pioneereista. Hänelle myönnettiin muun muassa AMA Scientific Achievement Award, Albert Lasker -palkinto kliinisestä lääketieteellisestä tutkimustyöstä ja Japani-palkinto. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Obituaries - Willem Kolff telegraph.co.uk 12.2.2009 () Luokka:Alankomaalaiset lääkärit Luokka:Alankomaalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Julien Gracq

Julien Gracq, oikealta nimeltään Louis Poirier, oli ranskalainen kirjailija. Hän syntyi 29. heinäkuuta 1910 Maine-et-Loiren departementissa sijaitsevassa Saint-Florent-le-Vieilin kunnassa ja kuoli 22. joulukuuta 2007 samassa departementissa, Angersin kunnassa. Hän kirjoitti romaaneja, runoja, näytelmiä sekä esseitä. Gracq kävi koulua sisäoppilaitoksessa Nantesissa, josta jatkoi opiskelemaan Henri-IV-lyseoon. Vuonna 1930 hänet hyväksyttiin maineikkaaseen École normale supérieureen. Gracqin teoksissa näkyy surrealismin ja saksalaisen romantiikan vaikutus. Surrealismiin hän tutustui lukiessaan surrealismin oppi-isän André Bretonin teoksia opiskellessaan ENS:ssä. Gracq ei kuitenkaan koskaan liittynyt surrealisteihin. Gracqille myönnettiin teoksesta Le rivage des Syrtes vuoden 1951 Goncourt-palkinto, josta hän kieltäytyi, koska inhosi kirjailijoiden nousua mediapersooniksi. Viimeisen teoksensa, esseekokoelman Carnets du grand chemin (1992) hän kirjoitti, kun muistivaikeudet ja nivelvaivat haittasivat jo työtä. Vuonna 2002 ilmestyi vielä kirja Entretiens, johon on koottu Gracqin haastatteluja vuosilta 1970—2001. == Teokset == * Au château d’Argol, romaani (1938) * Un beau ténébreux, romaani (1945) * Liberté grande, runokokoelma (1946) * André Breton, quelques aspects de l’écrivain, esseekokoelma (1948) * Le Roi pêcheur, näytelmä (1948) * La Littérature à l’estomac, pamfletti (1950) * Le Rivage des Syrtes, romaani (1951) * Prose pour l’étrangère, 63 kappaleen painos, HC (1952) * Un balcon en forêt, romaani (1958) * Préférences, esseekokoelma, sisältää myös uudelleen julkaistuna La Littérature à l’estomac -pamfletin (1961) * Lettrines I, esseekokoelma(1967) * La Presqu’île, novelleja (1970) * Lettrines II, esseekokoelma (1974) * Les Eaux étroites, esseekokoelma (1976) * En lisant en écrivant, esseekokoelma (1980) * La Forme d’une ville, esseekokoelma (1985) * Autour des sept collines, esseekokoelma (1988) * Carnets du grand chemin, esseekokoelma (1992) * Entretiens, haastattelukokoelma (2002) Gracqin kootut teokset (Œuvres complètes) vuoteen 1992 saakka on julkaistu kahtena niteenä Bibliothèque de la Pléiade -sarjassa vuosina 1989 ja 1995. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Hans Hotter

Hans Hotter (19. tammikuuta 1909 – 6. joulukuuta 2003) oli saksalainen bassobaritoni. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen kansainvälistä arvostusta Richard Wagnerin tulkinnoillaan. Hotter syntyi Offenbach am Mainissa ja opiskeli Matthäus Roemerin johdolla Münchenissä. Hän toimi urkurina ja kuoromestarina ennen oopperadebyyttiään Troppaussa vuonna 1930. Hotter esiintyi natsihallituksen aikana Saksassa ja Itävallassa, mutta kansainvälinen ura lähti käyntiin vasta Covent Garden -debyytistä 1947. Hän pääsi laulamaan useisiin merkittäviin eurooppalaisiin oopperataloihin ja debytoi vuonna 1950 Metropolitan-oopperassa. Hans Hotter lauloi mm. sopraano Anita Välkin kanssa samoissa oopperaproduktioissa New Yorkin Metropolitanissa ja Lontoon Covent Gardenissa. Vaikka Hotter tuli kansainvälisesti tunnetuksi lähinnä saksalaisesta ohjelmistosta, kotimaassaan hän oli myös suosittu Giuseppe Verdin oopperan Falstaff pääroolissa. Hän vetäytyi lavalta vuonna 1972 ja teki sen jälkeen satunnaisia esiintymisiä. Hän sai mainetta mm. puheosuuksien kertojana Arnold Schönbergin Gurrelieder-teoksessa. Hotter kuoli Münchenissä 94-vuotiaana. == Musiikkinäytteitä == * Richard Wagner: Der fliegende Holländer - 1. act * Richard Wagner: Der fliegende Holländer - 2. act * Richard Wagner: Der fliegende Holländer - 3. act Daland: Kurt Böhme, Senta: Helene Werth, Erik: Bernd Aldenhoff, Mary: Res Fischer, Steuermann: Helmut Krebs, Holländer: Hans Hotter - Chor und Sinfonieorchester des Norddeutschen Rundfunks - Wilhelm Schüchter - Hamburg 1951 Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Bassobaritonit Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Essi Luttinen

Essi Luttinen (s. 28. syyskuuta 1978) on suomalainen mezzosopraano. Luttinen opiskeli Turun konservatoriossa 1996–1998 ja Sibelius-Akatemiassa 1998–2005. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen osastolta vuonna 2005 ja on työskennellyt sen jälkeen freelancerina. Luttinen on opiskellut myös Lontoossa Royal College of Musicissa 2002–2003 ja Benjamin Britten International Opera Schoolissa 2003–2004. Vuonna 2005 Luttinen sai Karita Mattila -palkinnon ja voitti Merikanto-laulukilpailun. Vuonna 2006 hän oli toinen Lappeenrannan laulukilpailussa. Vuonna 2015 Luttinen osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun Opera Skaalan laulajana. Vuonna 2016 Luttinen osallistui Tähdet, tähdet -ohjelman kolmannelle tuotantokaudelle. Luttinen putosi kilpailusta ensimmäisenä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Essi Luttisen kotisivut Luokka:Suomalaiset mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alicia Machado

Yoseph Alicia Machado Fajardo (s. 6. joulukuuta 1976) on venezuelalais- yhdysvaltalainen näyttelijä, televisiojuontaja, laulaja ja kauneuskuningatar, joka oli Miss Venezuela 1995 ja Miss Universum 1996. Hän oli neljäs nainen Venezuelasta, joka kruunattiin Miss Universumiksi. Hän voitti kilpailun Las Vegasissa vuonna 1996. Machado syntyi Maracayssä Araguan osavaltiossa. Hänen isänsä on espanjalainen ja äitinsä kuubalainen. Vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaalikampanjan aikana Machado kritisoi julkisesti Donald Trumpin aiempaa käyttäytymistä, joka omisti hänen aikansa Miss Universum -kilpailun. Hillary Clinton mainitsi hänet vuoden 2016 ensimmäisen Yhdysvaltain presidentinvaaliväittelyn aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Venezuelalaiset näyttelijät Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Late Night with David Letterman

Late Night with David Letterman oli NBC:n myöhäisillan talk show -ohjelma jota juonsi koomikko David Letterman. Ohjelma esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 ja viimeinen jakso nähtiin vuonna 1993 jolloin David Letterman siirtyi juontamaan CBS -kanavalle omaa ohjelmaansa Late Show with David Lettermania. David Lettermanin jälkeen Late Nightia tuli juontamaan Conan O'Brien. Late Night with David Lettermania ei ole esitetty Suomessa. == Historia == The Tonight Show'n menestyksen innoittamana NBC halusi tehdä uuden talk show'n myöhäisiltaan, joka tulisi The Tonight Show'n jälkeen klo 0.30 ohjelmapaikalla. Alun perin juontajan työtä tarjottiin Steve Allenille joka oli The Tonight Show'n ensimmäinen juontaja. The Tonight Show'n silloinen juontaja Johnny Carson kuitenkin halusi Steve Allenin tilalle David Lettermanin. NBC:n johto suostui Johnny Carsonin vaatimukseen ja myöhemmin NBC tarjosi Lettermanille paikkaa. === Ohjelma-ajat === Ohjelmaa esitettiin neljä kertaa viikossa, maanantaista torstaihin ohjelman alkuajoista lähtien toukokuuhun 1987 asti yöllä klo 00.30-01.30 välisenä aikana. Perjantaisin Late Nightia alettiin lähettää kesäkuussa 1987. (ennen tätä NBC esitti perjantain myöhäisilloissa Friday Night Videosia) == Ohjelmaidea == Kuten tyypillisessä amerikkalaisessa talk show'ssa, myös Late Night with David Lettermanissa oli ainakin kaksi joskus jopa kolme vierasta per ohjelma, usein mukana oli myös musiikkivieras tai koomikko. Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Viihdeohjelmat Luokka:NBC:n televisio-ohjelmat
Mr Gay Europe

Mr. Gay Europe on nuorille homoseksuaalisille miehille suunnattu eurooppalainen kauneuskilpailu. Ensimmäinen Mr. Gay Europe -kilpailu järjestettiin vuonna 2005 Norjan pääkaupungissa Oslossa. Seuraavana vuonna tapahtumapaikkana oli Amsterdam. Kilpailu on järjestetty vuosittain lukuun ottamatta vuotta 2010, jolloin kilpailu peruttiin. == Voittajat == Vuosi Voittaja Kotimaa Kilpailupaikka 2005 Alexander van Kempen Oslo, Norja 2006 Nándi Gyöngyösi Amsterdam, Alankomaat 2007 Jackson Netto Budapest, Unkari 2008 Antonio Pedro Almijez Budapest, Unkari 2009 Sergio Lara Oslo, Norja 2011 Giulio Spatola Brașov, Romania 2012 Miguel Ortiz Rooma, Italia 2013 Robbie O’Bara Praha, Tšekki 2014 Jack Johansson Wien, Itävalta 2016 Raf Van Puymbroeck Oppdal, Norja 2017 Matt Rood Tukholma, Ruotsi 2018 Enrique Doleschy Poznań, Puola 2019 Alexander Petrov Köln, Saksa 2022 Paul Dennison Alnwickin linna, Englanti 2023 Tim Küsters Alnwickin linna, Englanti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mr. Gay Europe -kilpailun viralliset sivut Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen Mr- ja missikilpailut
Man’yōshū

Man’yōshū (, ”Kymmenen tuhannen lehden kokoelma”) on vanhin olemassa oleva ja hyvin arvostettu japanilaisen runouden kokoelma, joka on koottu Nara- tai varhaisella Heian-kaudella. Kokoaja tai kokoajista viimeinen on oletettavasti Ōtomo no Yakamochi, ja kokoelman viimeinen ajoitettu runo on vuodelta 759. Kokoelmaan sisältyy varhaisemmilta runoilijoilta runoja, joista monet ovat jääneet nimettömiksi tai pantu väärän, yleensä jonkun tunnetun runoilijan nimiin. Suurin osa kokoelmasta edustaa vaihetta 500–759. Kokoelmassa on yli 4 000 runoa, pääosin tankoja, ja ne on kirjoitettu japaniksi kiinalaisin sanamerkein. == Lähteet == Luokka:Japanilainen runous
Vaasan merkki

Vaasan merkki eli Vaasan malli on kahdeksan postimerkin sarja, jota Suomen valkoinen senaatti valmistutti sisällissodan aikana 1918. Se muistuttaa Eliel Saarisen suunnittelemaa 1917 käyttöön otettua leijonamerkkiä, eli niin sanottua Saarisen mallia, mutta muun muassa soikio keskellä on erimuotoinen. Merkkien nimellisarvot ovat 5p, 10p, 30p, 40p, 50p, 70p, 1mk ja 5 mk. Vaasan malliset merkit ovat harvinaisempia ja kysytympiä filatelistien keskuudessa kuin yleisemmät Saarisen merkit. Merkkien ulkoasun suunnittelija oli Matti Visanti. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset postimerkit Luokka:Suomen sisällissota Luokka:Vaasan historia
Linda Eder

Linda Eder (s. 3. helmikuuta 1961 Tucson, Arizona) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Hän oli vuosina 1998–2005 naimisissa muusikko Frank Wildhornin kanssa. == Albumit == * 1989 Linda Eder * 1994 And So Much More * 1997 It's Time * 1999 It's No Secret Anymore * 2002 Gold * 2003 Storybook * 2003 Broadway, My Way * 2005 By Myself: The Songs of Judy Garland * 2006 Barbra Streisand and Linda Eder == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvaus Allmusic.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ray Draper

Raymond Allen "Ray" Draper (3. elokuuta 1940 – 1. marraskuuta 1982) oli yhdysvaltalainen hard bop -muusikko ja tuubansoittaja. Hän kärsi huumausaineongelmista ja kuoli henkirikoksen uhrina New Yorkissa. Luokka:Yhdysvaltalaiset tuubistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Romuva

thumb|Romuvan harjoittajia juhlamenoissaan. thumb|120px|Maailmanpuuta käytetään romuvan tunnuksena. Romuva on liettualainen perinteinen luonnonuskonto ja uskonnollinen yhteisö. Romuvan harjoittajia on nykyisin Liettuan ja ulkoliettualaisten lisäksi jonkin verran myös esimerkiksi Pohjois- Amerikassa. ==Etymologia== Nimitys romuva tulee yksittäisessä vanhassa tekstissä mainitulta vanhalta pakanalliselta Romuva-pyhätöltä, jonka ylipapin kerrottiin 1300-luvulla olevan vastuussa koko Baltian alueen uskonnosta. ==Historia== Vanhaa kansanuskoa on Liettuassa pyritty elvyttämään vanhojen balttilaisten perinteiden mukaisesti 1800-luvulta alkaen. Neuvostoliittolaiset miehittäjät kielsivät romuvan harjoittamisen 1940-luvulta alkaen ja vainosivat romuvan harjoittajia, koska uskonto kannusti liettualaisia kansallismielisyyteen. Romuvan harjoittaminen alkoi jälleen elpyä 1960-luvulta alkaen, kun ylipappi Jonas Trinkunas ryhtyi järjestämään romuva-juhlapyhien juhlallisuuksia ja perusti romuvajärjestön. Liettuan itsenäistyttyä vuonna 1990 romuvan harjoittajat ryhtyivät toimimaan julkisesti. Romuvan harjoittajien virallinen uskonnollinen yhdyskunta perustettiin vuonna 1992. Romuva määriteltiin Liettuassa uususkonnoksi, koska uskontokunta oli ollut olemassa alle 25 vuotta. ==Piirteet== Romuva on monijumalainen uskonto. Pääjumala on Andajus eli Dievas tai Dievas Senelis. Muita tärkeitä jumaluuksia ovat jumalat Perkūnas ja Teliavelis sekä jumalattaret Žemyna, Žvoruna, Dalia, Laima, Aušrine, Vakarine, Gabija, Saule ja Giltine. Luonnossa ja pelloilla uskotaan lisäksi elävän monenlaisia henkiolentoja sekä peikkoja, maahisia ja keijuja. Romuvassa keskeistä on luonnon pyhyyden kunnioittaminen. Yhteisö harjoittaa seremonioitaan ulkona luonnossa, esimerkiksi uhripuun äärellä. Tärkeitä teemoja ovat vuodenkierron merkitys, ekologisuus, luonnonpaikkojen kunnioittaminen ja vaaliminen sekä liettualainen kulttuuri, taide, kansanmusiikki ja kansanperinne. Juhlapäivistä tärkeimpiä ovat vuodenkierron taitekohtapäivät syys- ja kevätpäiväntasaus sekä talvi- ja kevätpäivänseisaus. Kuolleita muistetaan Velines-juhlassa suomalaisen pyhäinpäivän aikoihin. Talven loppumista ja kevään alkua juhlitaan Užgavenes-juhlassa seitsemän viikkoa ennen pääsiäistä. Perkūnas-jumalaa juhlistetaan huhtikuun Jore- juhlassa. Romuvan uskonnollisiin seremonioihin kuuluu rituaalinen puhdistautuminen, pyhän tulen sytyttäminen tulialttarille, rituaalihymnit ja kansanlaulut, ruoan uhraaminen ja viestien lähettäminen jumalille. Seremoniapaikoilla voi olla jumalpatsaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Liettuan mytologia
Surtur (sarjakuvahahmo)

Surtur on kuvitteellinen tulidemoni, Muspelheimin valtias Marvelin sarjakuvissa. Hänen pyrkimyksensä on tuhota koko maailmankaikkeuden elollinen elämä tulella, jotta hän olisi ainoa olemassa oleva olento. Tämä pakkomielle on ylittänyt jo maailmankausia sitten kaikki mahdolliset rajat. Hän räjäyttää kokonaisen galaksin luodakseen tulen, jossa voi takoa huotrattoman valtamiekan, Iltahämärän; hän aikoo sytyttää miekan maagisella tulella, ja sen avulla polttaa koko kaikkeuden. Valitettavasti tämä tuli on kuitenkin Asgardissa tarkasti vartioituna. Asgardin supersankarit, kärjessä Thor ja muukalaisrodun edustaja Beta-Bill, estävät Surturin yrityksen varastaa maaginen tuli. Itse Odin asettuu kaksintaisteluun Surturia vastaan jättimäisen soturin hahmossa ja vangitsee tämän valtakuntaansa. Keräilijä-niminen muukalaisolento on nähnyt ennakkonäyn Surturin aikeista ja kerää siksi eri elämänmuotoja talteen luodakseen uuden kaikkeuden tuhon jälkeen – joskin tästä työstä on tullut hänelle enemmän ajanviete kuin vakava työ. Hän yrittää kaapata Marrinan koska tämä on yksi hänen eniten keräämästään monipuolisimmasta lajista, plodexeista, mutta Alfa-lentue johon Marrina kuuluu estää aikeet. ==Lähteet== * MARVEL-lehti, pitkä sarja Luokka: Marvel- universumin demonit Luokka:Marvel-universumin yli-inhimillisen voimakkaat henkilöt Luokka:Kuvitteelliset maagikot
Patrik Štefan

Patrik Štefan (s. 16. syyskuuta 1980 Příbram, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija. Štefan varattiin ensimmäisenä pelaajana vuoden 1999 NHL:n varaustilaisuudessa. Hänen valintaansa pidetään yleisesti yhtenä pahiten epäonnistuneista ykkösvarauksista NHL:n historiassa. Ennen siirtymistään Atlanta Thrashersiin hän pelasi Sparta Prahassa ja IHL-liigan Long Beach Ice Dogsissa. Štefan pelasi Atlantassa kuusi kautta keräten 177 pistettä. NHL:n työsulkukaudella 2004–2005 hän liittyi SM-liigan Tampereen Ilvekseen, jossa kertyi 37 runkosarjan ottelussa 13 maalia ja 28 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspelien seitsemässä pelissä Štefan iski yhden maalin ja syötti kuusi. Hän oli vuoteen 2022 ainoa SM-liigassa pelannut NHL:n ykkösvaraus, kunnes TPS:n slovakialaispuolustaja Juraj Slafkovský varattiin Montrealiin kesän varaustilaisuudessa ensimmäisellä vuorolla. Štefan ei onnistunut vastaamaan häneen kohdistuneisiin suurin odotuksiin, ja lopulta 24. kesäkuuta 2006 hän siirtyi vaihtokaupassa pelaamaan Dallas Starsin riveihin. Atlanta sai Dallasilta kaupassa Jaroslav Modrýn, Niko Kapasen ja 7. kierroksen varausvalinnan vuoden 2006 draftiin. Štefan sai huomiota kun hän tammikuussa 2007 ottelun viimeisellä minuutilla Edmonton Oilersia vastaan epäonnistui laittamaan kiekon tyhjään verkkoon, ja syntyneestä vastahyökkäyksestä Ales Hemsky pääsi tekemään maalin.https://www.youtube.com/watch?v=41z2qrH1-K8Iltasanomat.fi − Muistatko legendaarisen kämmin? Ykkösvarauksen mokasta 10 vuotta – ”Häpeällisin juttu, jonka olen ikinä nähnyt NHL-jäällä” Kesällä 2007 Štefan jätti NHL-kaukalot ja siirtyi Sveitsin pääsarjassa pelaavan SC Bernin riveihin. Bernissä Štefan ehti pelata vain kaksi Sveitsin liigan ottelua ennen lopettamiseen johtanutta loukkaantumista. Häneen kohdistui taklaus toisessa pelissään ja kesällä leikattu lonkka sai kovan osuman. Štefan oli kärsinyt parin kauden ajan NHL:ssä lonkkavaivoista ja nyt lääkärit suosittelivat uran lopettamista.Jatkoaika.com − Patrik Stefan joutuu lopettamaan uransa (07.10.2007) ==Katso myös== * Luettelo NHL:n ykkösvarauksista ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Atlanta Thrashersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edgar Wayburn

Edgar Wayburn (17. syyskuuta 1906 – 5. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen luonnonsuojelija. Hän toimi Sierra Clubin puheenjohtajana viiden kauden ajan 1960-luvulla. Wayburn oli muun muassa mukana luomassa Redwood National Parkia. Hänelle myönnettiin vuonna 1995 Albert Schweitzer Prize for Humanitarism. Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton myönsi Wayburnille vuonna 1999 Presidential Medal of Freedomin ilmoittaen, että ”Wayburn on sekä Sierra Clubin puheenjohtajana että yksityishenkilönä säästänyt enemmän luontoamme kuin kukaan muu elossa oleva ihminen”. Luokka:Yhdysvaltalaiset ympäristöaktivistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Presidential Medal of Freedom
Gunther

Gunther voi tarkoittaa: *Gunther (k. 436 tai 437), muinainen burgundien kuningas *Gunther, Walter Hahn (s. 1987), yhdysvaltalainen showpainija *Gunther, sukunimenä: **John Gunther (1901–1970), yhdysvaltalainen toimittaja ja kirjailija. *kuvitteellisia henkilöitä: **Gunther, henkilö Richard Wagnerin oopperassa Jumalten tuho **Gunther, henkilö televisiosarjassa Frendit ==Katso myös== *Günther cs:Seznam vedlejších postav v Přátelích#Gunther
Not Necessarily the News

Not Necessarily the News oli yhdysvaltalainen satiirinen sketsisarja joka perustui BBC:n samantyyppiseen ohjelmaan Ei yhdeksän uutiset. Ohjelmaa esitti HBO -kanava vuosina 1983-1990. Ohjelmaa ei ole esitetty Suomessa. Not Necessarily the News oli myös Conan O'Brienin ja Greg Danielsin ensimmäinen kunnon käsikirjoittajan työ. ==Tekijät== * Anne Bloom (esitti Frosty Kimelmania) * Danny Breem (esitti Steve Casperia) * Rich Hall (käsikirjoittaja) * Greg Daniels (käsikirjoittaja) * Mitchell Laurance (uutisreportteri Pete Kimelman) * Audrie Neenan (kausi 1) * Stuart Pankin (uutisankkuri Bob Charles uutistiimistä) * Lucy Webb (Helen St. Thomas) * Jan Hooks (kaudet 1 ja 2) * Annabelle Gurwitch (myöhemmissä kausissa) * Hoite C. Caston (ohjaaja) * Tom Kramer (ohjaaja) Not Necessarily the News Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Luna Sea

LUNA SEA on japanilainen rock-yhtye, joka perustettiin Kanagawassa vuonna 1989. Yhtye hajosi vuonna 2000, mutta sen jäsenet eivät puhu siitä "hajoamisena" vaan pikemminkin eräänlaisena "väliverhona". Bändi julkaisi seitsemän albumia ja useita singlejä sekä VHS/DVD julkaisuja 90-luvulla. Monet LUNA SEA jäsenet ovat aloittaneet muissa yhtyeissä, mutta yhtyeen musiikkia kuunnellaan vieläkin maailmalla. 2007 LUNA SEA johtava kitaristi SUGIZO liittyi Yoshikin "superbändi" X Japaniin. == Jäsenet == * Ryuichi – Laulu * SUGIZO – Kitara & viulu * Inoran- Kitara * J – Basso * Shinya – Rummut == Albumit == * Luna Sea (Huhtikuu 21.1991) * Image (Toukokuu 21.1992) * Eden (Huhtikuu 21.1993) * Mother (Lokakuu 26.1994) * Style (Huhtikuu 22.1996) * Shine (Heinäkuu 23.1998) * Lunacy (Heinäkuu 12.2000) == Singlet == * "Believe" (Helmikuu 24.1993) * "In My Dream (With Silver)" (Heinäkuu21.1993) * "Rosier" (Heinäkuu 21.1994) * "True Blue" (Syyskuu 21.1994) * "Mother" (Helmikuu 22.1995) * "Desire" (Marraskuu 13.1996 * "End of Sorrow" (Maaliskuu 25.1996) * "In Silence" (Heinäkuu 15.1996) * "Storm" (Huhtikuu 15.1998) * "Shine" (Kesäkuu 3.1998) * "I For You" (Heinäkuu 1.1998) * "Gravity" (Maaliskuu 29.2000) * "Tonight" (Toukokuu 17.2000) * "Love Song" (Marraskuu 8.2000) == Lähteet == * Luna Sean virallinen sivu Luokka:Japanilaiset rockyhtyeet
Joonas Hytönen Show

Joonas Hytönen Show oli Joonas Hytösen juontama keskusteluohjelma, jota MTV3 esitti vuoden 1999 kesästä kevääseen 2003. Myös kaapeli-tv-kanava TVTV! esitti ohjelmaa. Ohjelma nauhoitettiin syksystä 2001 alkaen mediakeskus Lumen studioilla Helsingissä. Hytösen lisäksi ohjelmassa esiintyi Lenni-Kalle Taipale yhtyeensä kanssa. Joonas Hytönen Show'n tuotti Hytösen itse omistama tuotantoyhtiö Illusioni Oy. Vuoden 2003 keväällä ohjelma keräsi noin puoli miljoonaa katsojaa per jakso. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:1990-luvun suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset keskusteluohjelmat Luokka:MTV3:n televisio-ohjelmat Luokka:MTV Subin televisio-ohjelmat
Otto Wellingk

Otto Wellingk (1649 Jaama, Inkeri – 19. toukokuuta 1708 Tukholma) oli ruotsalainen kreivi, ratsuväenkenraali sekä Jewen (nyk. Jõhvi), Kurtinan ja Viurilan vapaaherra. Wellingkin isä oli Otto Wellingk (n. 1610 – 1656) ja äiti Christina Mannersköld (n. 1628 – 1679). Wellingk valmistui ylioppilaaksi Uppsalassa 23. marraskuuta 1661. Hän oli luutnantti Bremenin ruotsalaisessa rykmentissä vuodesta 1664 sekä ratsumestari Königsmarckin rykmentissä Ranskassa vuodesta 1666 ja majuri vuodesta 1668. Ranskan kuningas Ludvig XIV tarjosi hänelle everstin (komentajan) virkaa ranskalaisessa ratsuväkirykmentissä. Wellingk erosi Ranskan palveluksesta vuonna 1670. Ruotsissa hänestä tuli Itä-Götanmaan värvätyn ratsuväkirykmentin eversti 20. elokuuta 1676. Wellingk haavoittui vaikeasti Lundin taistelussa 4. joulukuuta 1676 ja sai vapaaherran aatelisarvon yhdessä veljensä Mauritz Wellingkin kanssa 23. joulukuuta samana vuonna. Wellingkistä tuli eversti Uudenmaan ja Hämeen läänin ratsuväki­rykmentissä 1678, kenraalimajuri Ruotsin ratsuväessä 21. helmikuuta 1687, maaherra Ruotsissa 1. heinäkuuta 1687, kenraaliluutnantti ja Skånen kenraalikuvernööri 23. joulukuuta 1693, Inkerinmaan ja Käkisalmen läänin kuvernööri 4. heinäkuuta 1698, ratsuväenkenraali 4. heinäkuuta 1698 sekä Inkerinmaan ja Liivinmaan joukkojen ylipäällikkö suuren Pohjan sodan alussa 12. toukokuuta 1700. Hän komensi ruotsalaisten oikeaa sivustaa Narvan taistelussa marraskuussa 1700. Lisäksi hän osallistui Kliszówin taisteluun (1702), Lembergin piiritykseen (1704) ja Punitzin taisteluun (1704). Wellingk oli 27. joulukuuta 1705 alkaen kuninkaallinen neuvos ja Turun hovioikeuden presidentti. Hän sai kreivin arvon 20. heinäkuuta 1706. == Lähteet == * Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor, VIII, Stockholm 1934, s. 731. Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Suuren Pohjan sodan henkilöt Luokka:Ruotsalaiset kreivit Luokka:Vuonna 1649 syntyneet Luokka:Vuonna 1708 kuolleet
Dominick Argento

Dominick Argento (27. lokakuuta 1927 – 20. helmikuuta 2019Dominick Argento, 91, Celebrated American Composer of Lyric Operas, has Died ) oli oopperoistaan ja laulumusiikistaan tunnettu yhdysvaltalainen klassinen säveltäjä. Hän voitti laulusarjallaan From the Diary of Virginia Woolf Pulitzerin musiikkipalkinnon vuonna 1975. Argento jakoi jo opiskeluaikoinaan aikansa Yhdysvaltain ja Italian välillä. Monet hänen teoksistaan onkin kirjoitettu Firenzen kaupungissa. Säveltäjä toimi professorina ja sittemmin emeritusprofessorina Minnesotan yliopistossa. Argento on säveltänyt kaikkiaan neljätoista oopperaa. Niiden lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa laulusarjoja, kuoromusiikkia ja orkesteriteoksia. Hän oli naimisissa sopraano Carolyn Baileyn kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Analyyttiset menetelmät

Analyyttiset menetelmät ovat tekniikoita ja muita menetelmiä, joilla tunnistetaan tunnuslukuja (ml. kehityssuunnat) loogisesta tietokokonaisuudesta, päätellään ovatko tunnusluvut odotusten mukaisia ja jos ne eivät ole sellaisia, selvitetään miksei. Analysoitava tietokokonaisuus voi olla esimerkiksi tilinpäätös. Siitä voidaan tuottaa esimerkiksi seuraavia tunnuslukuja: *tilisaldot verrattuna edellisen tilinpäätöksen tilisaldoihin *tulo- ja menotilien saldot verrattuna vastaaviin budjettilukuihin *henkilöstön palkkausmenot verrattuna henkilöstön määrän kehitykseen *maksetut korkomenot verrattuna pitkäaikaisen vieraan pääoman määrään. == Aiheesta muualla == *Yhdysvaltain tarkastusviraston tilintarkastusmanuaali, kohta 225 *KHT-yhdistyksen suositukset hyvästä tilintarkastustavasta, kohta 520 Luokka: Tilintarkastus
Pekka Martin

Pekka Kullervo Martin (22. lokakuuta 1923 Tampere – 19. heinäkuuta 2004 Tammisaari) oli SDP:n toimitsija, piirisihteeri ja sihteeri puoluetoimistossa. Hän oli Työväen Urheiluliiton (TUL) järjestösihteeri, toimitusjohtaja ja puheenjohtaja.Pystykorvakirjat (arkistoitu versio) TUL:n puheenjohtajuusaika 1956–1967 oli vaikeinta työläisurheilun hajaannuksen aikaa. Lisäksi hän oli SDP:stä irronneen Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton (TPSL) varapuheenjohtajana 1964–1966. Vihtori Rantasen menetettyä SAK:n puheenjohtajan paikan kesällä 1966 Martin liittyi takaisin SDP:hen. Martin oli Veikkaus Oy:n kaupallinen johtaja vuodesta 1967. Veikkausjohtajana Martin tunnetaan suomalaisen loton isänä. Hän ideoi myös pohjoismaisen Viking-loton. Eläkkeelle Martin jäi 1986. == Julkaistut teokset == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Salvatore Adamo

Salvatore Adamo (s. 1. marraskuuta 1943 Comiso, Sisilia) on italialaissyntyinen belgialainen laulaja, joka laulaa lähinnä ranskaksi mutta on levyttänyt myös italiaksi, saksaksi ja espanjaksi. Hänen albumeitaan on maailmanlaajuisesti myyty kymmeniä miljoonia kappaleita. Hänen läpimurtokappaleensa 1960-luvun alussa oli oma sävellys ja sanoitus ”Tombe la neige”, joka tunnetaan suomeksi nimellä ”Vain lunta kaikkialla”. Romanttisista balladeista tunnetun Adamon muita kappaleita ovat "Vous permettez, Monsieur?" ja "Inch Allah". Adamo oli kolmevuotias, kun hänen perheensä muutti 1940-luvun loppupuolella Sisiliasta Belgiaan monien muiden italialaisten tavoin, kun kaivoksissa tarvittiin työvoimaa. Adamo toipui 2000-vuosikymmenen alussa vaikeasta aivoverenvuodostahttp://www.rfimusique.com/siteen/biographie/biographie_6135.asp ja on senkin jälkeen jatkanut esiintymisiä. Adamon kirjoittamia lauluja on levytetty myös suomeksi. Iris Rautio levytti jo 1963 kappaleen ”Amour perdu” nimellä ”Rakkaus on ikuinen” (san. Reino Helismaa). ”Vain lunta kaikkialla” -kappaleen levyttäjiä ovat Danny, Anneli Sari, Kari Tapio ja Topi Sorsakoski. Jamppa Tuominen on levyttänyt kappaleen ”Porque yo quiero” nimellä ”Ei toista kertaa” (1982, san. Vexi Salmi) ja kappaleen ”Louise” nimellä ”Joopa joo” (1983, san. Chrisse Johansson). Tapani Kansan levytyksiä ovat ”Les gratte- ciel” nimellä ”Pilvenpiirtäjät” ja ”Dans ton sommeil” nimellä ”Kaksi toivojaa”, molemmat vuonna 1981 sanoittajana Sauvo Puhtila.Fenno- musiikkiarkisto. Viitattu 17.1.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , , * site ADAMO Italy Luokka:Belgialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juovakuukala

Juovakuukala (Monodactylus sebae) on hopeanhohtoinen, litteä kala. == Ulkonäkö ja koko == Juovakuukala voi kasvaa 25 cm pitkäksi. Sen vartalo on hopeankiiltoinen, vinoneliön muotoinen, ja siinä on neljä pystysuoraa mustaa juovaa. Kala muistuttaa ulkonäöltään hiukan lehtikalaa. == Alkuperä == Juovakuukala on kotoisin Atlantin itärannikolta, Kanariansaarilta Angolaan. Se elää sekä murtovedessä että merivedessä, tyypillisesti jokisuiden mangrovealueilla. == Vesiolot ja ravinto == Akvaariokalana juovakuukalaa pidetään yleensä murtovesiakvaariossa, Nuoria yksilöitä voi pitää makeassa vedessä, mutta kutuiän lähestyessä ne tarvitsevat vaiheittain yhä suolaisempaa vettä. Kuukaloja ruokitaan sekaruoalla: kuivattua levää ja äyriäispitoista ruokaa. == Lähteet == Luokka:Välskärikalat
Hank Thompson

pienoiskuva|Hank Thompson vuonna 1966 Hank Thompson (3. syyskuuta 1925 – 6. marraskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja. Hän syntyi Teksasissa ja on kuulunut vuodesta 1989 Country Music Hall of Fameen sekä vuodesta 1997 Nashville Songwriters Hall of Fameen. Thompsonin ensimmäinen listaykkösjulkaisu oli "The Wild Side of Life" vuodelta 1952. Useita hittejä seurasi 1950–1960-lukujen aikana, ja maailmanlaajuisesti hänen levyjään arvioidaan myydyn yli 60 miljoonaa kappaletta. Thompson kuoli keuhkosyöpään 82 vuoden ikäisenä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
UD Almería

Unión Deportiva Almería on espanjalainen jalkapalloseura Almerían kaupungista Andalusiasta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. UD Almerían kotikenttä on 15 000 -paikkainen Mediterráneo, joka rakennettiin alun perin Almeríassa vuonna 2005 järjestettyjä Välimeren kilpailuja varten. Seuran tunnuksessa esiintyy muinainen almeríalainen indalo-symboli. == Historia == Seura perustettiin vuonna 1989 nimellä Almería Club de Fútbol.La historia del Club UD Almería. Viitattu 31.5.2022. Ensimmäisen kerran seura nousi Segunda Divisióniin kaudeksi 1995–1996. Vierailu jäi kuitenkin vain kahden kauden mittaiseksi ja seurasi aaltoliike, joka vei seuran kaudella 1996–1997 Segunda División B:hen ja kaudella 1998–1999 edelleen Tercera Divisióniin ennen nousua takaisin Segunda División B:hen kaudella 1999–2000. Vuonna 2001 seura vaihtoi nimensä nykyisekseen toisen paikallisseuran Club Polideportivo Almerían lopetettua toimintansa. Ensimmäisen uudelle nimellä pelatun kauden 2001–2002 päätteeksi seura nousi jälleen Segunda Divisióniin, jossa se sittemmin vakiinnutti paikkansa ja nousi kauden 2006–2007 päätteeksi ensimmäistä kertaa historiassaan pääsarja Primera Divisióniin. == Pelaajat == :Tilanne 16. maaliskuuta 2024. {| style="width: 250px;" Maalivahdit 1 Diego Mariño 13 Fernando Martínez 25 Luís Maximiano Puolustajat 3 Edgar González 16 Aleksandar Radovanović 17 Alejandro Pozo 18 Marc Pubill 20 Álex Centelles 21 Chumi 22 César Montes 24 Bruno Langa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Unión Deportiva Almerían virallinen sivusto Almeria Luokka:Almerían maakunta
Abelin varisto

Abelin varisto on algebrallisessa geometriassa, funktioteoriassa ja lukuteoriassa projektiivinen varisto, joka on algebrallinen ryhmä. Abelin varistot ovat samalla kertaa sekä tutkituimpia kohteista algebrallisessa geometriassa että välttämättömiä työkaluja muiden aiheiden tutkimuksessa algebrallisessa geometriassa ja lukuteoriassa. ==Katso myös== *Niels Henrik Abel == Kirjallisuutta == * ==Aiheesta muualla== * Mumford, David: Abelian varieties, 1974 (uusi p. 1985) Luokka:Algebralliset ryhmät
Algebrallinen ryhmä

Algebrallinen ryhmä k:n suhteen on varisto G määriteltynä k:n suhteen, piste e\in G(k) ja morfismit m:G\times G\to G ja i:G\to G jotka toteuttavat ehdot *m(e,x)=m(x,e)=x. *m(i(x),x)=m(x,i(x))=e. *m(m(x,y),z)=m(x,m(y,z)).
Dik Mik

Dik Mik, oikealta nimeltään Richard Michael Davies (1943 – 16. marraskuuta 2017), oli Hawkwind-yhtyeen entinen muusikko. Hän oli myös yhtyeen perustajäseniä. Yhtyeen keulahahmo Dave Brock tunsi Dik Mikin Lontoon hippialueilta ja pyysi tätä liittymään uuteen yhtyeeseensä vuonna 1969. Dik Mik ei ollut varsinaisesti muusikko ja hänen soittimekseen muodostui alkeellinen audiogeneraattori, osa syntetisaattoria, jolla hänen tehtävänsä oli muodostaa erilaisia elektronisia ääniä. Dik Mik erosi hetkellisesti yhtyeestä kesällä 1971 ja tuolloin hänen tilalleen otettiin syntetisaattoria soittamaan yhtyeen lavamiksaaja Del Dettmar. Dik Mik palasi kuitenkin myöhemmin syksyllä 1971 yhtyeeseen ja jatkossa Del Dettmar ja Dik Mik jakoivat kahdestaan yhtyeen elektronisten soittimien vastuun. Vuoden 1973 syksyllä Dik Mik jätti yhtyeen. Muiden jäsenten halutessa kehittää yhtyeen musiikillista ilmaisua Dik Mik ei epämuusikkona enää pysynyt tässä vauhdissa. Lisäksi yhtyeen ulkomusiikilliset asiat, kuten huumausaineiden käyttö, kiinnostivat häntä enemmän kuin musisoiminen. Dik Mikin myöhemmistä vaiheista ei tiedetä paljoakaan. Silloin tällöin hän vieraili Hawkwindin keikoilla. Hän kuoli marraskuussa 2017. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset muusikot Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Plague Angel

__NOTOC__ Plague Angel on Mardukin yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2004. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mortuus – laulu * Morgan Steinmeyer Håkansson – kitara * Magnus Devo Andersson – basso * Emil Dragutinovic – rummut == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi: 8½/10Levyarvostelu: Marduk - Plague Angel Viitattu 19.10.2022. * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Mardukin albumit Luokka:Vuoden 2004 albumit
Boris Mironov

Boris Olegovitš Mironov (, s. 21. maaliskuuta 1972 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hänet varattiin NHL:n Winnipeg Jetsiin vuonna 1992. Hän pelasi Winnipeg Jetsissä 1993–1994, Edmonton Oilersissa 1994–1999, Chicago Blackhawksissa 1999–2003 ja New York Rangersissa 2003–2004. Hän on pelannut NHL-urallaan 716 ottelua tehden 76 maalia ja 231 maalisyöttöä. Mironov on saavuttanut jääkiekon hopeamitalin talviolympialaisissa 1998 ja pronssimitalin talviolympialaisissa 2002 Venäjän maajoukkueessa. ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Venäläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Winnipeg Jetsin (1972–1996) varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zyklon-B

Zyklon-B oli norjalainen black metal -yhtye, joka julkaisi urallaan vain yhden EP:n. Blood Must be Shed sisälsi kolme kappaletta ja kesti noin kymmenen minuuttia. ==Kokoonpano== * Frost - rummut * Samoth - kitara, basso * Ihsahn - kosketinsoittimet * Aldrahn - laulu ==Diskografia== *Blood Must be Shed EP (1995) *Blood Must be Shed / Wraths of Time Split EP with Swordmaster (1996) *Necrolust / Total Warfare Split single with Mayhem (1999) Luokka:Norjalaiset black metal -yhtyeet
Del Dettmar

Del Dettmar (s. 20. huhtikuuta 1947 Thornton Heath, Surrey) on englantilainen muusikko, joka parhaiten muistetaan Hawkwind-yhtyeen kosketinsoittajana. Dettmar toimi alun perin yhtyeen roudarina ja keikkamiksaajana, kunnes Dik Mikin lähdettyä vuonna 1971 Dettmar otettiin yhtyeeseen soittamaan vasta ostettua syntetisaattoria. Dik Mikin palattua samana vuonna takaisin miehet jakoivat kaksistaan vastuun yhtyeen elektronisten soittimien käytöstä. Dik Mikiin verrattuna Dettmar oli musiikin vakavasti ottava muusikko eikä hän pitänyt yhtyeen huumeidentäytteisestä elämäntavasta. Vuonna 1974 Euroopan kiertueen jälkeen hän lähti yhtyeestä. Dettmar olisi halunnut vaikuttaa enemmän yhtyeen musiikkiin ja hän oli kyllästynyt rooliinsa "avaruustehosteiden" tuottajana. Eronsa jälkeen hän muutti Kanadaan asumaan ja liittyi kanadalaiseen Melodic Energy Commission -yhtyeeseen. Viime aikoina hän on keikkaillut Nik Turnerin SpaceRitual-yhtyeen kanssa. Del Dettmarin Hawkwind-aikaisia sävellyksiä ovat muun muassa "One Change", "Electronic No. 1" ja "Goat Willow". Luokka:Brittiläiset kosketinsoittajat Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Intercourse

Intercourse on kylä Lancasterin piirikunnassa, Pennsylvaniassa, Yhdysvalloissa. Se tunnetaan kansainvälisesti sukupuoliyhdyntään viittaavasta nimestään. Nimensä ohella Intercourse on kuuluisa paikallisesta amissi- yhteisöstään. Harrison Ford -elokuva Peter Weirin Todistaja kuvattiin kaupungissa vuonna 1985. Intercoursen asukasluku on noin 1 000 henkeä. == Historia == Intercourse perustettiin 1754. Yhteisöä kutsuttiin alun perin nimellä Cross Keys paikallisen ravitsemusliikkeen mukaan. 1814 nimeksi vakiintui Intercourse. Nimityksen synnystä on useita vaihtoehtoisia selityksiä; nimi saattoi tulla paikalla sijainneesta raviradasta ('Entercourse') kaupungin kahden pääkadun risteyksessä - toinen selitys on, että "intercourse" viittasi pikemminkin liike-elämän transaktioihin, ja että uuden nimen myötä toivottiin samalla siitä tulevan kaupan keskus. "Sukupuolten välinen kanssakäyminen" oli sanan toinen lainopillinen merkitys - samaan tapaan, kuin vastaavasti monimerkityksinen termi "congress". Sanan pääasiallinen merkitys jäi aikojen saatossa taka-alalle, ja kapeasti rajatusta konnotaatiosta tuli yleisempi merkitys. Nykyinen Intercoursen kaupunki elää turismista, jota moniselitteinen nimi palvelee erinomaisesti. Luokka:Pennsylvanian maantiede
Yövartio (järjestö)

Yövartio (, ) on vuonna 2007 perustettu vironvenäläinen aktivistiryhmä. Se perustettiin patsaskiistan yhteydessä vastustamaan Tallinnan Pronssisoturin siirtoa. Mellakoiden jälkeen joitakin sen jäseniä pidätettiin, mutta päästettiin myöhemmin vapaaksi. Ryhmän johtajana toimii Dmitri Linter. Sittemmin ryhmä on keskittynyt kritisoimaan vironvenäläisten heikkoa asemaa Virossa ja syyttämään Viron hallitusta kansallissosialismista. Ryhmällä on läheiset suhteet Venäjän poliittista johtoa lähellä olevaan Naši-liikkeeseen. Ryhmät järjestivät maaliskuussa 2009 Helsingissä Johan Bäckmanin masinoiman mielenosoituksen Viron lähetystön järjestämiä tilaisuuksia vastaan. == Katso myös == *Viron patsaskiista 2007 *9. toukokuuta -komitea *Mark Siryk == Aiheesta muualla == * Kuvia yövartio-liikkeen toiminnasta Pronssisoturi- patsaalla ennen sen siirtämistä. * Yövartion viralliset verkkosivut * Yövartion verkkosivut * Yövartion vetoomus * Viktoria Ladõnskaja , Notšnoi Dozor, Eesti Ekspress Luokka:Viron politiikka
Marius Bakken

thumb|Marius Bakken (numero 147). Marius Bakken (s. 27. maaliskuuta 1978 Sanderfjord, Norja) on norjalainen kestävyysjuoksija. Bakken osallistui ensimmäisiin aikuisten arvokisoihinsa Sevillan MM-kisoissa 1999, joissa hän karsiutui 5 000 metrin juoksun alkuerissä. Hän voitti samana vuonna hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 5 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän karsiutui Sydneyn olympialaisissa samalla matkalla. Edmontonin MM-kisoissa 2001 hän selviytyi 5 000 metrin finaaliin, jossa juoksi yhdeksänneksi ajalla 13.22,07. Seuraavana vuonna Münchenin EM-kisoissa hän oli neljästoista. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui alkuerissä. Seuraavana vuonna Helsingin MM- kisoissa Bakken selvisi finaaliin 5 000 metrillä, jossa sijoittui kahdenneksitoista, oltuaan kisan paras eurooppalainen. Göteborgin EM-kisoissa 2006 hän keskeytti 5 000 metrin loppukilpailussa. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 800 metrin juoksu: 1.51,19 (1997) * 1 500 metrin juoksu: 3.38,84 (2005) * Mailin juoksu: 4.09,2 (1996) * 2 000 metrin juoksu: 5.01,48 (2003) * 3 000 metrin juoksu: 7.40,77 (2001) * 5 000 metrin juoksu: 13.06,39 (2004) * 10 000 metrin juoksu: 28.26,36 (2000) == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Marius Bakkenin kotisivut Luokka:Norjalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Scranton

William Warren Scranton (19. heinäkuuta 1917 – 28. heinäkuuta 2013) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Pennsylvanian 38. kuvernöörinä vuosina 1963–1967. Scranton ei voinut olla ehdolla uudelle kuvernöörinkaudelle vuonna 1966, koska Pennsylvanian silloisen lain mukaan kuvernöörin toimikausien määrä oli rajattu yhteen. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1961–1963 ja toimi Yhdysvaltain YK-suurlähettiläänä 1976–1977. == Lähteet == Luokka:Pennsylvanian kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset diplomaatit Luokka:Gerald Fordin hallituksen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Spot-markkinat

Spot-markkinat () ovat välittömän vaihdon markkinat, joilla hyödykkeiden vaihdanta tapahtuu heti tarvittaessa, sen hetken kilpailullisella hinnalla. == Katso myös == *Spot-hinta Luokka:Rahoitus Luokka:Sijoittaminen