EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Natriumjodaatti

Natriumjodaatti (NaIO3) on natriumkationien ja jodaattianionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa natriumjodaattia tavataan Chilen salpietarin eli natriumnitraatin yhteydessä. Yhdiste on voimakas hapetin. == Valmistus == Natriumjodaattia voidaan valmistaa hapettamalla natriumjodidiliuosta elektrokemiallisesti. Natriumjodaattia voidaan tuottaa myös jodin ja kuuman natriumhydroksidiliuoksen välisellä reaktiolla. Tällöin sivutuotteena muodostuu myös natriumjodidia. :3 I2 \+ 6 NaOH → NaIO3 \+ 5 NaI + 3 H2O == Käyttö == Chilen salpietari sisältää noin 0,2 % natriumjodaattia. Natriumjodaatti voidaan erottaa ja käyttää jodin valmistukseen. Valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa vetysulfiitti-ionit reagoivat jodaatti-ionien kanssa, jolloin muodostuu jodidi- ja vetysulfaatti-ioneita. Jodidianionit reagoivat edelleen jodaatti-ionien kanssa, jolloin tuotteena muodostuu jodia. :IO3- \+ HSO3- → I- \+ HSO4- :IO3- \+ I- \+ 6 H+ → I2 \+ 3 H2O Natriumjodaattia käytetään myös antiseptisena aineena, desinfioinnissa ja lisäaineena eläinten ruuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Sodium iodate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Sodium iodate Luokka:Jodaatit Luokka:Natriumyhdisteet
Nicolas Berthelot

Nicolas Berthelot (s. 26. heinäkuuta 1964 Pariisi) on ranskalainen pistooliampuja ja olympiamitalisti. Olympialaisissa Berthelot on kilpaillut kahdesti, ollen neljäs vuonna 1984 ja hopealla vuonna 1988. MM-kilpailuissa hän on edustanut maataan vain vuonna 1989, ollen henkilökohtaisessa kilpailussa kuudes ja voittaen joukkuekultaa. Maailmancupissa Berthelot on saavuttanut kolme pronssia ja osallistunut kahdesti maailmancupin finaaliin. ==Olympialaiset== Laji 1984 1988 10 m ilmakivääri 4. 585 Hopeaa 694,2 _(593+101,2) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset ampujat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maiherperi

Maiherperi oli eräs muinaisen Egyptin aatelisista. Hän eli ilmeisesti Thutmosis IV:n hallituskaudella ja oli niin arvostettu henkilö, että ansaitsi kunnian tulla haudatuksi Kuninkaiden laaksoon (KV36). Maiherperin hauta löytyi vuonna 1899, löytäjä oli Victor Loret. Maiherperin haudasta on löytynyt papyrus, jossa hänet on kuvattu tummaihoisena. Tästä tiedemiehet ovat päätelleet hänen olleen nubialaista syntyperää. Maiherperin nimi tarkoittaa vaanivaa leijonaa. Luokka:Muinaiset egyptiläiset
Asteroids

Asteroids on Atarin kehittämä ampumapeli, joka on julkaistu vuonna kolikkopelinä. Laite käytti vektorigrafiikkaa esittävää näyttötekniikkaa. Ääni- grafiikkalaitteiston on suunnitellut Howard Delman. Pelin kehittäjiin kuulunut Ed Logg on saanut Academy of Interactive Arts & Sciences -pioneeripalkinnon. Pelissä pelaaja voi liikuttaa alustaan kaikkiin suuntiin varoen ja tuhoten samalla asteroideja. Tarkoituksena on pisteiden keruu ja elossa säilyminen mahdollisimman kauan. 10 000:n pisteen välein pelaaja saa uuden aluksen. Peli on ohi, kun pelaajalla ei enää ole aluksia käytettävänään.Allgame.com: Asteroids 15-vuotias newjerseyläinen Scott Safran rikkoi marraskuussa 1982 Asteroidsin maailmanennätyksen saamalla pelissä 41 336 440 pistettä.Nov. 13, 1982: Teen Sets Asteroids Record in 3-Day Marathon Asteroidsin viralliset jatko-osat ovat Asteroids Deluxe, Space Duel, Blasteroids (julkaistu 1987-1990) kotitietokoneille ja Super Asteroids (1995) Atari Lynxille. Lisäksi pelistä on tehty runsaasti klooneja eri laitteille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1979 videopelit Luokka:Atarin kolikkopelit
Sangihenriippukaija

Sangihenriippukaija (Loriculus catamene) on Indonesiassa kotoperäisenä esiintyvä kaijalaji, joka kuuluu riippukaijojen sukuun. Se elää vain Sangihen saaristossa Sulawesin koillispuolella. Lajin holotyypin kuvaili Hermann Schlegel Isolta Sangihelta 1873.IBC == Lähteet == Luokka:Riippukaijat
Srilankanriippukaija

Srilankanriippukaija (Loriculus beryllinus) on Sri Lankan kotoperäinen kaija. Lajin holotyypin kuvaili Johann Reinhold Forster Sri Lankasta 1781.IBC == Lähteet == Luokka:Riippukaijat
Viherriippukaija

Viherriippukaija (Loriculus exilis) on Indonesian Sulawesin kotoperäinen kaija. Lajin holotyypin kuvaili Hermann Schlegel Tulabulosta Sulawesista 1866.IBC == Lähteet == Luokka:Riippukaijat
Olympus E-620

Olympus E-620 on Olympuksen Four Thirds -kiinnitystä tukeva järjestelmäkamera, johon on yhdistetty E-420:n pieni koko, E-520:n kuvanvakain ja E-30:n useita ominaisuuksia. Näitä ovat esimerkiksi uusi 12,3 Megapikselin kenno, suurempi etsin, kääntyvä nestekidenäyttö ja uusi AF-anturi. == Ominaisuudet == Olympus markkinoi E-620 kameraa maailman pienimpänä järjestelmäkamerana, jossa on sisäänrakennettu kuvanvakain. Kamerarungon ulkomitat ovat 130 mm × 94 mm × 60 mm, ja se painaa 475 grammaa, 533 grammaa akun ja muistikortin kanssaOlympus E-620 – Looks Really, Really Good wrotniak.net viitattu 23.2.2010. Kuten muissa, myös tässä Four Thirds -kamerassa polttovälikerroin on 2,0 eli 50 mm:n Four Thirds -objektiivi vastaa 35 mm:n kameran 100 mm:n objektiivia. Pelkän kamerarungon lisäksi E-620 on tarjolla kolmen eri objektiivipakkauksen kanssa: * Zuiko 14–42 f/3.5–5.6, * 14–42 ja Zuiko 40–150 f/4–5.6 tai * 25 mm f/2.8 "pannukakulla". Toisin kuin E-420 ja E-520 -malleissa, tähän voi liittää HLD-5 tehoakkukahvan. E-620:lle on tehty myös PT-E06-sukelluskotelo, joka on vesitiivis 40 metriin PT-E06-sukelluskotelon tiedot Olympus.fi-sivustolla. == Kuvia == File:Olympus E-620 with battery grip.jpg|HLD-5-kahvalla varustettuna File:Olympus E-620 without lens.jpg|E-620 runko File:Olympus E-620 lit up buttons.jpg|Valaistut painikkeet File:Olympus E-620 swivel screen open.JPG|Nestekidenäyttö avattuna == Lähteet == == Aiheesta muualla == * arvostelu Digital Photography Review sivustolla, englanniksi * Olympus E-620 Olympus.fi-sivustolla Luokka:Digitaaliset kamerat E-620
Harmaa-aratti

Harmaa-aratti (Psilopsiagon aymara) on eteläamerikkalainen papukaija. See elinympäristö käsittää Bolivian pohjois- ja keskiosat sekä Argentiinan luoteisosia. Lajin holotyypin kuvaili Alcide d'Orbigny Sicasicasta, La Pazin eteläpuolelta Boliviasta 1862.IBC == Lähteet == Luokka:Papukaijat
Ohansk

Ohansk () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman muodostaman Votkinskin tekojärven rannalla 119 kilometriä Permistä lounaaseen. Kaupunki on Ohanskin piirin keskus. Asukkaita on 7 600 henkeä (vuonna 2009). Paikalla sijainnut Ohanskojen kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1547. Vuonna 1781 siitä tuli kaupunki ja Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Asukkaat harjoittivat maanviljelyä, jokiliikennettä ja kalastusta. Nykyään Ohanskissa toimii ompelimo, elintarviketeollisuutta, sahalaitos ja maatalousyritys. Kaupungissa on kotiseutumuseo ja biologian tutkimusasema. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ohanskin piiri Luokka:Permin aluepiirin kaupungit
Ylänköaratti

Ylänköaratti (Psilopsiagon aurifrons) on eteläamerikkalainen papukaijalaji. Sen esiintymisalue käsittää mantereen länsiosaa Perussa, Boliviassa, Chilessä ja Argentiinan luoteiskolkassa. Lajin holotyypin kuvaili René-Primevère Lesson Perusta vuonna 1830.IBC == Lähteet == Luokka:Papukaijat
Otšor

Otšor () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Otšorin varrella 125 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Otšorin piirin keskus. Asukkaita on 15 100 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1759 perustetun Stroganovien rautatehtaan yhteyteen. Kaupunginoikeudet se sai vuonna 1950. Nykyään Otšorissa on metalli-, puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Venäjän liittovaltiollinen maahanmuuttovirasto on sijoittanut paikkakunnalle maan ainoan turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksen.http://www.bbc.co.uk/news/world- europe-13131359 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Otšorin piirin sivusto Luokka:Otšorin piiri Luokka:Permin aluepiirin kaupungit
Markku Lepistö

Markku Lepistö (s. joulukuussa 1963 Kuortane) on suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä ja sovittaja. Hänen soitannollinen ura alkoi syksyllä 1969 ja ensimmäisinä opettajina olivat pelimannit Kuortaneen Salmen kylässä. Etelä-Pohjanmaan musiikkiopistosta valmistumisen jälkeen Lepistö opiskeli 1982–1983 Oriveden Opiston musiikkilinjalla. Vuonna 1983 hänet valittiin vastaperustetun Sibelius-Akatemian kansanmusiikin koulutusohjelman ensimmäisten opiskelijoiden joukkoon ja hän valmistui musiikin maisteriksi vuonna 1990 pääsoittiminaan yksi-, kaksi- ja viisiriviset harmonikat. Urallaan Lepistö on musisoinut lukuisissa yhtyeissä, jotka ovat edustaneet suomalaisen nykykansanmusiikin kärkeä: mm. Värttinä, Doina Klezmer, duo Lepistö&Lehti;, duo Hakala & Lepistö, Progmatics, Pirnales ja Markku Lepistö Company. Perinteisen kansanmusiikin esittämisen lisäksi Lepistö on myös säveltänyt paljon uutta kansanmusiikkia. Eri yhtyeiden albumeja on julkaistu noin 20 kpl ja kaikkiaan Lepistön musisointia löytää yli 50 äänitteeltä. Doina Klezmer –yhtyeen Nomada-albumi oli Teosto-palkinnon ehdokkaana vuonna 2004 ja Lepistö&Lehti; –duon albumi Helsinki niin ikään Teosto-palkinnon ehdokkaana vuonna 2008. Lepistö valmistui musiikin tohtoriksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 2016. == Diskografia == * Markku Lepistö: DUOS 2024 * Markku Lepistö & Eva Jacob: Passages 2024 * Markku Lepistö: Lakeuden kutsu 2021 * Markku Lepistö & Ilpo Laspas: European Soirée 2021 * Petri Hakala & Markku Lepistö: Nordic Route 2020 *Markku Lepistö & Mikko Helenius: Bellows and Pipes 2019 * Markku Lepistö: SOLOS 2018 * Samurai Accordion: TE 2017 * Markku Lepistö, Petri Hakala & Milla Viljamaa: New Voices 2016 * Lepistö & Lehti: Radio Moskova 2011 * Accordion Samurai 2011 * Markku Lepistö: Tupasoitto 2009 * Lepistö & Lehti: Helsinki 2008 * Markku Lepistö: Polku 2006 * Markku Lepistö: Silta 2002 == Kirjallinen tuotanto == * Markku Lepistö: Lakeuden kutsu - ohjelmistoa kaksiriviselle - (Rapusaari Records 2021) * Markku Lepistö: Tupasoitto - ohjelmistoa kaksiriviselle - (Rapusaari Records 2020) * Markkinarenkuttimesta Martin Pauliin – Harmonikka kansanvalistuksen ja populaarimusiikin Suomessa 1850–1900 (Taideyliopiston Sibelius-Akatemia 2016) * Tauno Krossin kaksiriviskirja | The Melodeon Book of Tauno Krossi (Markku Lepistö 2009) * "Sitähä voi inspiroira" – Tauno Ahon ohjelmistoa 2-riviselle hanurille (Sibelius-Akatemia 1999) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Markku Lepistön kotisivut (arkistoitu versio Wayback Machinessa) Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clarins

Clarins on ranskalainen kosmetiikkayritys, jonka tarina on saanut alkunsa vuonna 1954, kun Jacques Courtin avasi ensimmäisen Clarins-hoitolan. Hoitolaa seurasi ensimmäinen Clarins-laboratorio, jossa syntyivät varhaisimmat Clarins- tuotteet: kasviraaka-aineisiin pohjautuvat eteeriset öljyt. 1970-luvun alkupuolella Clarins aloitti tuotteidensa myynnin kansainvälisesti. Ensimmäinen Clarins-tytäryhtiö perustettiin Yhdysvalloissa tammikuussa 1981. Vuonna 1978 Courtin ja hänen kaksi poikaansa lisäsivät yhtiön nimen sukunimeensä. Clarins-tuotteita myydään 150 eri maassa yli 19 000 myyntipisteessä, ja yrityksellä on noin 6 100 työntekijää. Vuonna 2008 perustajan pojat ostivat yhtiön koko osakekannan itselleen. Silloin sen arvo oli 2.3 miljardia ja liikevaihto miljardi euroa. Clarins on yhä perustajasuvun hallussa, ja Clarinsin hallituksen puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2000 yrityksen perustajan poika Christian Courtin-Clarins. Suomessa Clarinsin tuotteiden maahantuojana toimii Berner Oy. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Clarinsin kansainväliset kotisivut *Maahantuojan sivut Luokka:Kosmetiikka- ja kauneusalan yritykset Luokka:Ranskalaiset yritykset Luokka:Kosmetiikkamerkit Luokka:Berner
Mauritiuksensinikyyhky

Mauritiuksensinikyyhky (Alectroenas nitidissima) oli Mauritiuksella elänyt kyyhkylintu, joka kuoli sukupuuttoon 1820- tai 1830-luvulla. Viimeinen pyydystetty yksilö on vuodelta 1826. Museoissa on säilynyt kolme nahkaa. Lajin holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli vuonna 1786. == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet linnut
Tšernuška

Tšernuška () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kazanin ja Jekaterinburgin välisen rautatien varrella 231 kilometriä Permistä etelään. Kaupunki on Tšernuškan piirin keskus. Asukkaita on 36 300 henkeä (vuonna 2009). Tšernuška sai kaupunginoikeudet vuonna 1966. Nykyään siellä on elintarvike-, metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Seudulla harjoitetaan öljynporausta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tšernuškan kaupungin sivusto Luokka:Permin aluepiirin kaupungit Luokka:Tšernuškan piiri
Komoriensinikyyhky

Komoriensinikyyhky (Alectroenas sganzini) on Intian valtamerellä sijaitsevilla Aldabralla ja Komorien saariryhmään kuuluvilla Ngazidjalla, Ndzuanilla ja Maorella elävä kyyhkylintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Charles Lucien Bonaparte Komoreilta 1854.IBC == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut
Gatineau (yritys)

Gatineau on ranskalainen ihonhoitotuotteita valmistava yritys. Gatineaun on perustanut ranskalainen kosmetologi, manikyristi, kiropraktikko ja fysioterapeutti Jeanne Gatineau. Hän avasi ensimmäisen Gatineau-hoitolan Pariisiin, Boulevard Haussmannille vuonna 1932. Ensimmäiset omat kosmetiikkatuotteensa Gatineau toi myyntiin vuonna 1941. Muutamassa vuodessa Gatineau laajensi tuotevalikoimaansa. Tuotteiden ja hoitoloiden lisäksi Gatineau avasi vuonna 1950 Pariisiin oman kosmetologikoulunsa. Myöhemmin hän avasi kouluja myös Milanoon, Casablancaan ja Antwerpeniin. Vuonna 1956 71-vuotias Gatineau luovutti yhtiönsä sekä kosmetologikoulun johdon tyttärelleen. 1979 yhdysvaltalainen kosmetiikkayritys Revlon osti Gatineau- konsernin. Ensimmäiset Gatineau-tuotteet tulivat Suomeen vuonna 1984. Tuotteiden maahantuojana on Berner Oy. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Gatineaun kansainväliset kotisivut *Maahantuojan sivut Luokka:Kosmetiikka- ja kauneusalan yritykset Luokka:Ranskalaiset yritykset Luokka:Kosmetiikkamerkit
Madagaskarinsinikyyhky

Madagaskarinsinikyyhky (Alectroenas madagascariensis) on Madagaskarin itä- ja pohjoisosissa elävä saaren kotoperäinen kyyhkylintu. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné 1766.IBC == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut
Vereštšagino

Vereštšagino () on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Permin ja Kirovin välisen rautatien varella 142 kilometriä Permistä länteen. Kaupunki on Vereštšaginon piirin keskus. Asukkaita on 22 800 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt 1800-luvun lopulla rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1915 se sai nimen Vereštšagino taidemaalari Vasili Vereštšaginin mukaan. Vuonna 1942 Vereštšaginosta tuli kaupunki. Nykyään siellä on rautatieliikenneyrityksiä, elintarviketeollisuutta ja trikootehdas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vereštšaginon piirin sivusto Luokka:Permin aluepiirin kaupungit Luokka:Vereštšaginon piiri
Grace Metalious

Grace Metalious synt. Marie Grace de Repentigny (8. syyskuuta 1924 Manchester, New Hampshire – 25. helmikuuta 1964) oli yhdysvaltalainen kirjailija, (Vanhentunut linkki) jonka myyntimenestykseen Kaupunki nimeltä Peyton Place perustuu televisiosarja Peyton Place. Metalious valmistui Manchester Central High Schoolista 1942 ja avioitui seuraavana vuonna George Metaliousin kanssa. Sodan jälkeen George Metalious opiskeli sodassa palvelleille tarkoitetun tuen turvin, ja valmistuttuaan New Hampshiren yliopistosta hän vastaanotti rehtorin viran Gilmantonin kylässä New Hampshiressa. Gilmantonin on sanottu olevan sen kaupungin esikuva, johon Metalious sijoitti vuonna 1956 julkaistun romaaninsa Kaupunki nimeltä Peyton Place tapahtumat.Vanity Fair Kirja oli myyntimenestys, ja se oli yli vuoden The New York Timesin myydyimpien kirjojen listalla. Vuonna 1957 kirjasta tehtiin elokuvaversio Peyton Place – vihan tyyssija ja myöhemmin televisiosarja Peyton Place. Metalious kirjoitti kirjalle myös jatko-osan Paluu Peyton Placeen. Metalious kuoli 39-vuotiaana alkoholin aiheuttamaan maksakirroosiin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Amerikankanadalaiset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Seychelliensinikyyhky

Seychelliensinikyyhky (Alectroenas pulcherrima) on Intian valtamerellä sijaitsevan Seychellien saariryhmän Praslinilla, Félicitéllä, Silhouettella, Frigatella, Mariannella ja Mahélla elävä kyyhkylintu. Sen holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Seychelleiltä 1786.IBC == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut
Magnus Forsström

Magnus (Mauno) Ernfrid Forsström (26. lokakuuta 1831 Mäntyharju – 25. marraskuuta 1903 Lepola, Pudasjärvi) oli suomalainen metsänhoitaja ja suomeksi sekä ruotsiksi kirjoittanut kirjailija. Forsströmin vanhemmat olivat Heinolan kihlakunnan kruununvouti, hovineuvos Karl Magnus Forsström ja Agata Serafia Stiervald. Hänen veljensä oli laamanni Karl Ferdinand Forsström. Magnus Forsström kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi 1849. Forsström valmistui filosofian kandidaatiksi 1856 ja maisteriksi 1857. Hän lähti 1858 opiskelemaan Tukholman metsäinstituuttiin ja suoritti 1859 metsänhoitajan ja metsäkonduktöörin tutkinnot. Forsström toimi Iin tarkastuspiirin vt. ylimetsänhoitajana vuodesta 1859 ja vakinaisena ylimetsänhoitajana vuodesta 1863. Hän sai hovineuvoksen arvon 1897 ja kamarineuvoksen arvon 1899. Forsström oli naimisissa vuodesta 1866 Margareta Lievosen kanssa. == Teoksia == * Kynäilemisiä. Tekijä, Oulu 1892 (osittain ruotsin kielellä) == Lähteet == * * Luettu 23.2.2010. Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1903 kuolleet
Ptolemaios Khennos

Ptolemaios Khennos (, ; 100-luku) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko. Hän toimi Aleksandriassa ja eli Trajanuksen ja Hadrianuksen aikana. Sudan mukaan Ptolemaios kirjoitti historiallisen näytelmän nimeltä Sfinksi, 24 kirjaa käsittäneen eeppisen runoelman nimeltä Anthomeros, sekä teoksen Hämmästyttävä kertomus. Näistä kaksi ensin mainittua ovat kadonneet. Viimeksi mainittu on todennäköisesti sama kuin kuusi kirjaa käsittävä teos Uusi kertomus, jonka Fotios on laittanut Ptolemaios Hefaistionin nimiin. Teoksesta on säilynyt yhteenveto Fotioksen teoksessa Bibliothēkē.Photius: Bibliotheca, cod. 190. Teos sisälsi kirjavan joukon kaikenlaisia legendoja ja taruja, jotka sijoittuvat sekä myyttiseen että historialliseen aikaan. Fotios huomautti sarkastisesti sen herkkäuskoisesta tekijästä, että tämä yrittää jopa löytää selityksiä kirjansa sisältämille ihmeellisille jutuille. Joskus Ptolemaios on yhdistetty henkilöön, joka esiintyy arabiankielisissä teksteissä nimellä Ptolemaios el-Garib, ja joka kirjoitti Aristoteleen elämästä ja teoksista. Nykyisin tutkijat eivät kuitenkaan enää hyväksy tätä.Gottschalk, Hans: "The Earliest Aristotelian Commentators". Teoksessa == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset grammaatikot
Kataisk

Kataisk () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Iset-joen varrella 214 kilometriä Kurganista luoteeseen. Kaupunki on Kataiskin piirin keskus. Sen kautta kulkee Jekaterinburgin ja Kurganin välinen rautatie. Asukkaita on 14 400 henkeä (vuonna 2009). Vuonna 1655 venäläiset rakensivat Kataiskiin linnoituksen suojaksi paimentolaisten hyökkäyksiltä. 1700–1800-luvuilla sen kautta kulki tärkein Siperian kauppareitti. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Kataisk oli huomattava viljantuotannon keskus. Toisen maailmansodan aikana sinne evakuoitiin Melitopolin pumpputehdas. Kaupunginoikeudet Kataisk sai vuonna 1944. Nykyään Kataisk on maatalousalueen keskus, jossa on pumpputehdas sekä rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kataiskin piirin sivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Kurtamyš

Kurtamyš () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tobolin sivujoen Kurtamyšin varrella 90 kilometriä Kurganista lounaaseen. Kaupunki on Kurtamyšin piirin keskus. Asukkaita on 17 800 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1745. Vuonna 1956 siitä tuli kaupunki. Nykyään Kurtamyš on maatalousalueen keskus, jossa on mm. puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Epävirallinen kaupunkisivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Carl Ferdinand Nordlund

Carl (Karl) Ferdinand Nordlund (6. joulukuuta 1820 Luvia – 6. marraskuuta 1905 Porvoo) oli suomalainen rehtori ja kirjailija joka käytti nimimerkkejä K. Pohjanen ja vanha koulumies. Nordlundin vanhemmat olivat Luvian kappalainen Isak Nordlund ja Albertina Helena Törnroth. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1838. Nordlund valmistui filosofian kandidaatiksi 1843 ja maisteriksi 1844. Hän toimi Turun yläalkeiskoulun vt. kollegana 1843 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulun vt. rehtorina 1844–1845. Nordlund oli Porin yläalkeiskoulun ja myöhemmin Porin lyseon 1. kollega vuodesta 1845, konrehtori vuodesta 1847 sekä rehtori 1870–1882. Nordlund oli naimisissa vuosina 1852–1901 Johanna Elisabet von Schantzin (k. 1901) kanssa. Heidän tyttärensä oli taidemaalari ja piirustuksenopettaja Elin Nordlund. == Teoksia == * Kouluoloja entisinä aikoina : kertomuksia ja muistelmia vanhalta koulumieheltä. Holm, Helsinki 1884 * Kuvaelmia menneitten aikojen eloista ja oloista, kirjoittanut K. Pohjanen. Holm, Helsinki 1885 * Ruotsalais-suomalainen käsi-sanakirja. Holm, Helsinki 1887, koulupainos 1889 * Svenskt-finskt handlexikon : skolupplaga. Holm, Helsingfors 1887 * Venäläis-suomalainen käsi-sanakirja / Русско-финскій ручный словарь. K. E. Holm, Helsinki 1892 * Skolförhållanden i äldre tider : skildringar och minnen. Söderström, Helsingfors 1893 == Aiheesta muualla[muokkaa | muokkaa wikitekstiä] == * Vapaasti ladattavia Carl Ferdinand Nordlundin (nimimerkki K. Pohjasen) e-kirjoja Project Gutenbergiltä == Lähteet == * * Luettu 23.2.2010. Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Makušino

Makušino () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kurganin ja Petropavlovskin välisen rautatien varrella 131 kilometriä Kurganista itään. Kaupunki on Makušinon piirin keskus. Asukkaita on 9 600 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on perustettu vuonna 1797. Vuonna 1963 siitä tuli kaupunki. Nykyään Makušino on maatalousalueen keskus, jossa toimii mm. konepaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Makušinon piirin sivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Petuhovo

pienoiskuva|Petuhovon rautatieasemaPetuhovo () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Kurganin ja Petropavlovskin välisen rautatien varrella 178 kilometriä Kurganista kaakkoon. Kaupunki on Petuhovon piirin keskus. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1892 rakennetusta Siperian radan asemataajamasta. Myöhemmin siihen liitettiin vuonna 1779 perustettu Judinon kylä. Vuonna 1944 Petuhovosta tuli kaupunki. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa toimii mm. konepaja ja ratapiiri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Petuhovon piirin sivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010

Ajankohta 13. huhtikuuta - 18. huhtikuuta Isäntämaat Luxemburg ja Armenia Joukkueet 8 Nousivat 2-Divisioonaan Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2010 pelattiin kahdessa lohkossa: Luxemburgin Kockelscheuer isännöi A-lohkoa 13-16. huhtikuuta ja Armenian Jerevan B-lohkoa 15-18. huhtikuuta. A-lohkon joukkueet: , , , B-lohkon joukkueet: , , , ==Lohko A== Joukkue O V T H Maalit Pts IRE GRE LUX UAE 3 3 0 0 17-7 9 3-1 6-4 8-2 align=left 3 2 0 1 10-5 6 2-1 7-1 align=left 3 1 0 2 8-10 3 3-2 align=left 3 0 0 3 5-18 0 ==Lohko B== Joukkue O V T H Maalit Pts ARM PRK RSA MON 3 3 0 0 31-8 9 7-6 9-2 15-0 align=left 3 2 0 1 32-11 6 4-3 22-1 align=left 3 1 0 2 17-14 3 12-1 align=left 3 0 0 3 2-49 0 *Loppuottelu: Armenia - Pohjois-Korea 2-5 *pronssiottelu: Etelä-Afrikka - Mongolia 8-3 == Lopulliset sijoitukset == Sija Joukkue 41\. 42\. 43\. 44\. 45\. 46\. 47\. DSQ. Armenian joukkue diskattiin sen peluutettua edustuskelvottomia pelaajia ja kaikki sen pelit tuomittiin 0–5-tappioiksi. ==Lähteet== * http://www.iihf.com/channels0910/wm-iiia/statistics.html * http://www.iihf.com/channels0910/wm-iiib/statistics.html Luokka:Vuoden 2010 jääkiekko Luokka:Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut
Šadrinsk

Šadrinsk () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Obin vesistöön kuuluvan Iset-joen varrella 146 kilometriä Kurganista luoteeseen. Kaupunki on Šadrinskin piirin keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen. Šadrinskin kautta kulkee Jekaterinburgin ja Kurganin välinen rautatie. Asukkaita on 75 300 henkeä (vuonna 2009). Kaupungin paikalla sijainnut asutus mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1644. Vuonna 1662 perustettiin linnoitettu kylä, joka sai nimensä Isetin sivujoen mukaan. Vuonna 1712 siitä tuli kaupunki ja vuonna 1781 Permin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. 1800-luvulla Šadrinsk oli huomattava kauppa- ja kulttuurikaupunki, johon syntyi myös teollisuutta. Nykyään Šadrinskissa on mm. kone- ja laite-, elintarvike- sekä rakennustarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii kasvatustieteellinen korkeakoulu, teatteri ja kotiseutumuseo. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Šadrinskin kaupungin sivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Valonesto

Valonesto on menetelmä, jolla lintujenkasvattajat säätelevät vangittuina pidettävien lintujen saamaa valoa linnun vuosirytmin muuttamiseksi haluttuun suuntaan. Esimerkiksi lyhentämällä asteittain linnun saamaa päivänvaloa sen sulkasato aikaistuu, ja taas valoa vähitellen lisäämällä saadaan koiraslintu lisääntymisvireeseen, jolloin se alkaa laulaa väärään vuodenaikaan. == Lähteet == * Birkhead, Tim 2009: Lintujen viisaus. Lintutieteen kuvitettu historia. - readme.fi, Gummerus, Jyväskylä. ISBN 978-952-220-092-1 Luokka:Ornitologia
Peltokierto

Peltokierto (Convolvulus arvensis) on kiertokasvien heimoon kuuluva ruohokasvi, jota tavataan yleisesti Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Puutarhoissa ja viljelyksillä laji on erittäin hankalasti torjuttava rikkakasvi. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen peltokierto kasvattaa 30–80 senttimetriä pitkän, köynneliään ja rennon varren. Kasvi on tavallisesti kalju. Lehdet sijaitsevat varressa kierteisesti ja ovat ruodillisia, pitkulaisia tai joskus kapeita, keihästyvisiä ja ehytlaitaisia. Valkoiset tai vaaleanpunaiset kukat ovat lehtihangoissa yksittäin tai kolmittain. Kukan teriöt ovat noin kaksi senttiä leveitä ja suppilomaisia. Kukkien pienet ja kapeat esilehdet ovat kukkaperän puolivälissä. Suomessa peltokierto kukkii heinä–elokuussa.Retkeilykasvio 1998, s. 345. Peltokierto kasvattaa hyvin laajan ja usean metrin syvyydelle ulottuvan juurakon. Se leviää helposti pienistäkin juurenkappaleista, mikä tekee siitä erittäin vaikeasti torjuttavan rikkaruohon.Den virtuella floran: Åkervinda (Convolvulus arvensis) Viitattu 24.2.2010. == Levinneisyys == Peltokiertoa tavataan koko Euroopassa lukuun ottamatta Islantia ja mantereen pohjoisosia. Yhtenäinen levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Afrikasta läpi Euroopan Keski-Aasiaan ja Etelä-Siperiaan saakka. Ihmisen mukana laji on levinnyt laajalle Pohjois-Amerikkaan sekä mm. Australiaan ja Uuteen-Seelantiin. Suomessa peltokierto on levinneisyytensä pohjoisrajoilla. Lajia tavataan satunnaisesti lähinnä asutuskeskuksissa Oulun korkeudelle saakka.Lampinen, R. & Lahti, T. 2009: Kasviatlas 2008. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki. Kasviatlas 2008: Peltokierron levinneisyys Suomessa Viitattu 24.2.2010. Suomessa peltokierto on tulokaslaji, joka on levinnyt maahan mm. satamien painolastimaiden tai Venäjältä tuodun viljan ja rehun mukana.Oulun kasvit 2005, 446. == Elinympäristö == Peltokierto on kulttuuriympäristön kasvi, jota tavataan pihoilla, puutarhoissa, kaupungeissa, tien- ja radanvarsilla, satamissa, joutomailla sekä vanhoilla kasarmi- ja linnoituspaikoilla. Kasvi tukeutuu mielellään tiukalla kierteellä muihin kasveihin. Tuen puuttuessa se kasvaa maan pintaa myöten. == Lähteet == * Oulun kasvit. Piimäperältä Pilpasuolle. Toim. Kalleinen, Lassi & Ulvinen, Tauno & Vilpa, Erkki & Väre, Henry. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Norrlinia 11 / Oulun kaupunki, Oulun seudun ympäristövirasto, julkaisu 2/2005. Yliopistopaino, Helsinki 2005. * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Peltokierron (Convolvulus arvensis) levinneisyys Suomessa. * Pohjolan kasvien pauloissa: Convolvulus arvensis - peltokierto * ITIS: Convolvulus arvensis * United States Department of Agriculture (USDA): Convolvulus arvensis * Flora of China: Convolvulus arvensis Luokka:Kierrot
Naval Air Station Alameda

Naval Air Station Alameda (NAS Alameda) on käytöstä poistettu lentokenttä Alamedan kaupungissa Kaliforniassa. Yhdysvaltain laivasto käytti lentoasemaa vuodesta 1936 vuoteen 1997. Alueella sijaitsee kaksi kiitotietä: 7–25 (2 438 × 61 metriä) sekä 13–31 (2 195 × 61 metriä). Kiitoteiden lisäksi alueella on kaksi helikopterien laskeutumispaikkaa sekä lennonjohtotorni. == Käytön jälkeen == Alamedan Naval Air Stationia on ehdotettu suojelualueeksi merivoimien lopetettua sen käytön vuonna 1997. Alue on rantakosteikkoa, jossa tavataan säännöllisesti 138 lintulajia. Siellä pesivät uhanalaiset amerikanpikkutiiran ja ruskopelikaanin alalajit sekä monia muita lintuja. Muuttohaukka saalistaa alueella, ja siellä on aiemmin havaittu myös mustajalkatyllien pesiä ja yksi stellerinmerileijona. Kirjohylkeet käyttävät aluetta levähdyspaikkanaan. Suojelualue turvaisi myös Sacramentojoen yläjuoksulla kutevan kuningaslohen matkan merestä kutuvesilleen. Suojelualueen perustamisesta on neuvoteltu jo yli 12 vuotta, koska Merivoimat ja Luonnonsuojeluyksikkö (U.S. Fish and Wildlife Service, FWS) eivät pääse yksimielisyyteen siitä, kenen kuuluu puhdistaa saastuneet maa-alueet. Lentotukialus USS Hornet siirrettiin Alamedaan museolaivaksi, minkä lisäksi siellä on kuvattu Myytinmurtajat-televisiosarjaa ja Matrix Reloaded -elokuvaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian lentoasemat Luokka:Alamedan piirikunnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain laivaston tukikohdat
Šumiha

Šumiha () on kaupunki Kurganin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšeljabinskin ja Kurganin välisen rautatien varrella 133 kilometriä Kurganista länteen. Kaupunki on Šumihan piirin keskus. Asukkaita on 18 600 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1892 perustetusta Siperian radan asemataajamasta. Vuonna 1944 siitä tuli kaupunki. Nykyään Šumiha on maatalousalueen keskus, jossa on mm. konepaja ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Šumihan piirin sivusto Luokka:Kurganin alueen kaupungit
Alexandroúpoli

Alexandroúpoli (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αλεξανδρούπολης, Dímos Alexandroúpolis), joka sijaitsee Évroksen alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Kaupunki on Évroksen hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 1 219,9 neliökilometriä ja väkiluku 72 959\. Varsinaisen Alexandroúpolin kaupungin väkiluku on 57 812 (vuonna 2011). Alexandroúpolin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi 1900-luvun alussa valmistunut Pyhän Nikolaoksen katedraali sekä majakka, joka oli toiminnassa ensimmäistä kertaa 1. kesäkuuta 1880. Korkeutta majakalla on 27 metriä merenpinnasta ja sen valo kantaa normaalilla säällä 37 kilometrin päähän. Kunnan luonnonnähtävyyksiin kuuluu Évroksen suiston kansallispuisto. Alexandroúpolin kaupungissa toimii kaksi Traakian Demokritos-yliopiston tiedekunnista (kasvatustieteellinen ja terveystieteellinen tiedekunta). Nykyinen Alexandroúpolin kunta muodostui, kun Alexandroúpoli, Féres ja Traïanoúpoli yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. == Kunnan osat == pienoiskuva|Linnan rauniot Alexandroúpolissa. Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Alexandroúpolin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat: Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Alexandroúpoli Aisými Aisými 193 Leptokaryá 60 Alexandroúpoli Agnántia 158 Alexandroúpoli 57 812 Amfitríti 155 Ávas Ávas 527 Kírki Kírki 75 Mákri Díkella 290 Énnato 268 Koímisi Theotókou 48 Mákri 924 Mesimvría 145 Panórama 37 Paralía Dikellón 102 Pláka 105 Sykorráchi Atárni 77 Ávra 135 Kómaros 169 Mésti 112 Pérama 108 Sykorráchi 202 Yhteensä: 61 702 Féres Ardániο Ardániο 306 Dorískos Dorískos 276 Monastiráki 244 Féres Féres 5 457 Póros 202 Kavisós Kavisós 197 Péplos Gemistí 158 Kípoi 193 Péplos 998 Vrysoúla 165 Pylaía Koíla 7 Melía 62 Pylaía 79 Trifýlli Itéa 105 Trifýlli 102 Yhteensä: 8 551 Traïanoúpoli Ántheia Ántheia 781 Arístino 445 Dorikó Aetochóri 81 Dorikó 260 Loutrós Loutrá Traïanoupóleos 29 Loutrós 713 Péfka 27 Nípsa Nípsa 370 Yhteensä: 2 706 Yhteensä: 72 959 == Liikenne == Alexandroúpolista on matkaa Thessalonikiin 350 kilometriä, pääkaupunki Ateenaan 840 km, Turkin rajalle 43 km ja Istanbuliin 300 km. Kaupungissa on Alexandroúpolin kansainvälinen lentoasema, josta liikennöidään päivittäin Ateenaan. Kaupungista kulkee junia Thessalonikiin, Ateenaan ja Orestiádaan. Alexandroúpolista liikennöidään laivoilla Pohjoisen Egean saarille, kuten esimerkiksi Samothrákille. Rantaviivaa kunnalla on 35 kilometriä. == Väkiluvun kehitys == Alexandroúpolin väkiluvun kehitys vuodesta 1981 vuoteen 2011: Vuosi Väkiluku 1981 35 799 1991 36 994 2001 52 720 2011 72 750 == Tunnettuja asukkaita == * Chrysopigí Devetzí, yleisurheilija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δήμος Αλεξανδρούπολης. Alexandroúpolin kunnan verkkosivut. *
Vladimir Motyl

Vladimir Jakovlevitš Motyl () (26. kesäkuuta 1927 Lepel, Valko-Venäjä – 21. helmikuuta 2010)Echo of Moscow 22/02/2010. oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.Владимир Яковлевич Мотыль inoekino.ru (Archive.org) Motylin elokuva Aavikon laki oli ensimmäinen siinä neuvostoelokuvan lajissa, jonka katsotaan vastaavan Hollywoodin westernejä. Elokuva on ollut kaikkien aikojen suosituimpia neuvostoliittolaisia elokuvia. Siitä huolimatta Motyl sai ensimmäisen virallisen palkinnon vasta Boris Jeltsinin aikaan.Elokuvaohjaaja Vladimir Motyl on kuollut Yle.fi/Uutiset 22.2.2010 viitattu 23.2.2010 == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sinitatti

Sinitatti (Gyroporus cyanescens) on Suomessa harvinainen kastanjatatin sukuinen sienilaji. Se on hyvin vaalean-kermanvärinen, lakin pinta hieman kellertävä, epätasaisen poimuinen ja nukkainen samoin kuin paksu lokeroinen jalkakin. Pillit ovat tiheässä. Sieni muuttuu nopeasti vioittuneista kohdastaan indigonsiniseksi. Sitä kehutaan erinomaisen makuiseksi. Suomessa sitä on tavattu enimmäkseen etelärannikolla eikä se ole varsinainen synkkien metsien laji, mutta viihtyy mäntyjen ja jalojen lehtipuiden kanssa. ISBN 978-985-16-2048-3 Sinitatti mainitaan potentiaaliseksi myös sienivärjäyksessä sisältämänsä gyrosyaniinin vuoksi, mutta laji on Suomessa harvinainen. == Lähteet == Luokka:Gyroporaceae
Monólithos (Ródos)

Monólithos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Attávyroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Attávyroksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μονολίθου, Topikí Koinótita Monolíthou). Kylän väkiluku on 181 (vuonna 2011). Monólithos sijaitsee Ródoksen länsiosassa parin kilometrin päässä merenrannasta. Monólithoksesta on matkaa Apolakkián kylään noin kymmenen kilometriä ja saaren eteläkärjessä sijaitsevaan Prasonísiin puolestaan 30 kilometriä. Monólithoksen nykyisestä keskustasta kahden kilometrin päässä, 250 metriä ympäröivän tasangon yläpuolelle kohoavan yhtenäisen kallion päällä, sijaitsee Johanniittain ritarikunnan rakentaman linnan rauniot muureineen. Muurien sisäpuolella sijaitsee myös pieni kappeli. Raunioille pääsee portaita pitkin. Nimi ”Monólithos” tarkoittaakin juuri yhtenäistä kalliota, monoliittiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa ja kuvia Monólithoksesta Luokka:Etelä-Egean saarten kylät Luokka:Ródos
He (kirja)

He on Asko Sahlbergin kirjoittama romaani vuodelta 2010. Teos on Sahlbergin yhdeksäs romaani, ja sen on kustantanut WSOY. He on ulkoisesti pieni, mutta romaanina suuri, todellinen kirjallinen herkkupala.Matti Saurama, Ilta- SanomatPertti Ehnrooth, Veljet vastakkain, Savon sanomat, 30.1.2010 Se lähtee liikkeelle vuosien 1808–1809 Suomen sodan päättymisestä. Päähenkilöinä ovat veljekset Henrik ja Erik. Henrik on menettänyt mielitiettynsä Annan Erikille, joka on ottanut kotitilan isännyyden. Häneltä on viety myös Hevonen, isolla H:lla. Hevonen viittaa antiikin Kentauriin, jumalolentoon joka on puoliksi ihminen, puoliksi hevonen. Ylisuuriin mittoihin paisunut draama laskeutuu lopuksi inhimilliseksi murhenäytelmäksi.Jussi Aurén, Ihminen on aina sama, Satakunnan kansa 1.2.2010 s. 14 Teos on muodoltaan historiallinen romaani, mutta sen sisältö on yleisinhimillinen eikä ajankohdalla ole varsinaisesti merkitystä: ihminen on aina sama ihmispolo ajasta ja paikasta riippumatta. Teosta on luonnehdittu shakespearelaiseksi draamaksi, siinäkin menee valtakunta Hevosesta, kuten Rikhard III:ssa. Rakenteellisesti se koostuu henkilöiden muistelmapalasista, joissa kukin vuorollaan kuvaa näkemäänsä ja kokemaansa. Sahlberg sanoo etäännyttäneensä kertomuksen menneisyyteen, jotta lukija irtautuisi nykyhetkeen liittyvistä mielleyhtymistä. Aluksi vastapooleina näyttäytyvät veljekset paljastuvat Sahlbergin käsittelyssä paljon moniulotteisemmiksi, samoin kuin opportunistinen muonamies, joka aina putoaa jaloilleen. Teoksen ydin on petos ja kosto. Sahlberg sanoo, että petoksen kautta on hyvin hedelmällistä kuvata ihmistä, sillä se määrittää ihmistä, sitä kautta paljastuu hänen moraalinsa ja miten pitkälle hän on valmis menemään. Se on kuin eettinen röntgen, ja samalla siinä läpivalaistaan myös uhria ja sivustakatsojia. Koston henkilöitymä on lähes huutolaispoikana kasvanut, näennäisnarri, Mauri-serkku, jonka kauna on katkeroittanut. Henkilöidensä kautta Sahlberg pohtii myös sitä, minkä verran ihmisen kohtalo on määrätty jo syntymässä ja mikä on elämän vaikutusta.Aamun kirja: Seppo Puttonen, Nadja Nowak, Sahlbergin romaanissa He petokset paljastavat ihmisen sisimmän. Yle TV1 11.2.2010Antti Majander, Oma valtakunta menee hevosesta, Helsingin sanomat 21.2.2010, s. C 2 Vieraan kielen keskellä elävällä Sahlbergilla kielen merkitys on kasvanut. Hän sanoo, että Suomessa kielen merkitys ja mahdollisuudet on käsitetty väärin; kun se on ymmärretty pelkäksi välineeksi, on menty täysin metsään. Hänen kieltään on kehuttu, sanottu että se on kuin Topeliuksen kieltä, josta on karsittu rönsyt pois. Sahlbergin sanotaan tuoneen suomalaiseen kirjallisuuteen särmää, intohimoa ja ääniä marginaalista. Kuten tässäkin teoksessa, suuruus voi ilmentyä tappion myöntämisenä, vapautus häviönä ja mierontienä.Jani Saxell, Varjot ja valheet, Parnasso 2010/2, s. 65 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *He WSOY:n sivustolla *Asko Sahlberg kertoo teoksesta He Aamun kirja -ohjelmassa (Elävä arkisto) Luokka:Vuoden 2010 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
Hoop-La

Hoop-La on Frank Lloydin ohjaama draamaelokuva vuodelta 1933, jonka pääosassa on Clara Bow hänen viimeiseksi jääneessä elokuvaroolissaan. Bow näyttelee karnevaaliesiintyjää, joka yrittää vietellä show'n johtajan pojan voittaakeen vedon. Sivuosia esittävät muiden muassa Preston Foster ja Richard Cromwell. Käsikirjoitus on laadittu Kenyon Nicholsonin näytelmän The Barkerin pohjalta. Hoop-La kestää 85 minuuttia ja on mustavalkoinen. Tuotantoyhtiönä oli Fox Film Corporation. Kenyon Nicholsonin näytelmän pohjalta on tehty kaksi muutakin elokuvaa: vuonna 1928 romanttinen draama Valloittaja (engl. The Barker), jonka ohjasi George Fitzmaurice, jossa näyttelee muiden muassa Douglas Fairbanks Jr. ja vuonna 1945 musikaali Tanssiva Venus (engl. Diamond Horseshoe), jonka ohjasi George Seaton päätähtenä Betty Grable. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * * Hoop-La TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1933 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Frank Lloydin ohjaamat elokuvat Luokka:Sirkuselokuvat
Love for Sale (kappale)

”Love for Sale” on Cole Porterin kirjoittama musiikkikappale vuodelta 1930. Sen esitti ensimmäisen kerran Kathryn Crawford Broadway-musikaalissa The New Yorkers. Musikaalin alkuperäisversion huippukohdassa Crawfordin esittämä valkoinen prostituoitu lauloi kappaletta kolmen ystävättärensä kanssa New Yorkissa sijaitsevan Reuben's Restaurantin edessä. Yleisö piti kohtausta moraalisesti arveluttavana, ja myöhemmin kirjoittajat päätyivät vaihtamaan kohtauksen ja laulajan toiseksi. Uudessa versiossa musta laulajatar Elizabeth Welch lauloi samaa laulua Harlemin Cotton Clubin edessä. Kun kappaleen soittaminen radiossa kiellettiin Yhdysvalloissa uskaliaiden sanojen takia, sen suosio ei suinkaan loppunut, vaan levyjä ostava yleisö kiinnostui kappaleesta vieläkin enemmän. Porter itse piti kappaletta yhtenä suosikeistaan, ja oli itse asiassa mielissään siitä, ettei sanoja voitu soittaa radiossa. Kohua herättävän tekstin johdosta kappaletta esitettiinkin usein instrumentaalina. Kappaleesta on tullut myös osa jazzmuusikoiden vakituista repertuaaria; sen ovat levyttäneet muun muassa Dinah Washington, Cannonball Adderley, Ahmad Jamal ja Miles Davis. == Sävellys == Laulu seuraa ajan popmusiikille tyypillistä AABA-rakennetta, mutta 64 tahdin mittaisena perinteisen 32 tahdin sijaan. Porter kirjoitti loppuun vielä kahdeksan tahdin mittaisen koodan, mutta se jätetään yleensä pois kappaletta esitettäessä. Harmonia vaihtelee jatkuvasti duurin ja mollin välillä. Porter käytti tällaista sävellajin vaihtelua muissakin kappaleissa, kuten "Night and Day" ja "Begin the Beguine", ja kutsui itse näitä sävellyksiä "juutalaisiksi kappaleiksi". Porteria lukuun ottamatta useimmat aikakauden suosituimmista lauluntekijöistä, kuten Richard Rodgers, George Gershwin, Irving Berlin ja Jerome Kern, olivat juutalaisia. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1930 kappaleet Luokka:Cole Porterin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzstandardit
Markkinaistaminen

Markkinaistamisella tarkoitetaan laajasti sellaisen verorahoitteisen palvelujen järjestämistavan muuttamista, jossa hierarkiasta siirrytään markkinasuuntautuneiden toimintatapojen soveltamiseen. == Lähteet == Luokka:Taloustiede
Buonconvento

Buonconvento on kunta ja kylä Italian Toscanassa, noin 27 kilometriä Sienasta etelään. Buonconvento poikkeaa muista seudun kaupungeista siten, että sitä ei ole rakennettu kukkulalle. == Historia == Buonconvento on osin tiilestä rakennettu markkinakaupunki, jolla oli tärkeä kauppa-asema 1200-luvun puolivälissä. Samalla se oli tärkeä pysähdyspaikka Via Francigenalla, historiallisella pyhiinvaellusreitillä, joka ulottui Englannin Canterburystä Roomaan. == Nähtävyydet == Buonconventossa on hyvin säilynyt keskiaikainen ydin, jota ympäröi vuosina 1371–1381 rakennettu muuri. Siellä on myös uskonnollisen taiteen museo, Museo d’Arte Sacra, jossa on sienalaisia maalauksia 1300–1600-luvulta. Museossa on mm. Andrea di Bartolon Marian ilmestys sekä Luca di Tommen Madonna del Latte, joka esittää imettävää Neitsyt Mariaa. == Lähteet == *Firenze ja Toscana, Tammi 2007 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sienan maakunnan kunnat
Näennäismarkkinat

Näennäismarkkinat, kvasimarkkinat, pseudomarkkinat tai suunnitellut markkinat tarkoittavat julkisessa hallinnossa muodostunutta hallintotilannetta, jossa luodaan "markkinaolosuhteet" julkisen sektorin sisälle käyttämällä rajoitetusti tai valikoidusti markkinamekanismia ja siirrytään osittaiseen markkinaohjaukseen. Julkisen yksikön (esimerkiksi kunta tai valtio) omistamat tuottajaorganisaatiot kilpailevat samaan julkiseen yksikköön kuuluvan tilaajaorganisaation antamista tilauksista. Nämä tuottajaorganisaatiot voivat olla joko voittoa tavoittelemattomia tai taloudellista voittoa tavoittelevia yksiköitä. Voitontavoittelu johtaa usein vain tämän sisäisen näennäisvoiton siirtelyyn saman julkisen organisaation eri toimijoiden tai budjettiyksiköiden välillä. Näillä keinotekoisilla markkinoilla voi olla esimerkiksi julkisen sektorin tuottajayksiköitä, joista on muodostettu asemaltaan itsenäisiä, tai ne voivat olla hallinnollisesti samaa tilaajaorganisaatiota. Tavallisimmin näennäismarkkinat toimivat kuitenkin pelkästään julkisen sektorin sisällä esimerkiksi kunnan tai kuntayhtymän "kilpailuttaessa" omia tuotantoyksiöitään. Ajatuksena on hyödyntää kilpailuun liittyviä kannustimia ja tavoitteellisia sopimuksia toiminnan tehostamiseksi. ==Katso myös== *Uusi julkisjohtamisen oppi Luokka:Julkinen talous
Aasianturturikyyhky

Aasianturturikyyhky (Streptopelia chinensis) on eteläaasialainen kyyhkylintu. Sen elinympäristö on hyvin laaja, ulottuen Pakistanista Kiinaan, Taiwaniin, Intiaan, Indokiinaan, Filippiineille ja Indonesiaan aina Timorille saakka. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Giovanni Antonio Scopoli Kantonista Kiinasta 1768.IBC == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut
Jeff Altenburg

Jeff Altenburg (s. 10. joulukuuta 1962 Dayton, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpailee lähinnä urheiluautoilla. Hän on ajanut muun muassa BF Goodrich Trans-Am Seriesissa, Neon Challenge -sarjassa, American Le Mans Seriesissa ja Grand-Amissa. Neon Challengessa hän voitti mestaruuden vuosina 1997 ja 1998. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jeff Altenburgin viralliset nettisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset autourheilijat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Grand-Am-kuljettajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aroturturikyyhky

Aroturturikyyhky (Streptopelia capicola) on itäafrikkalainen kyyhkylintu. Sen laaja elinympäristö ulottuu Etiopiasta ja Somaliasta Etelä-Afrikkaan ja Namibiaan. Siitä tunnetaan kuusi alalajia. Lajin holotyypin kuvaili Karl Jakob Sundevall Rondeboschista Etelä-Afriksta 1857.IBC == Lähteet == Luokka:Kyyhkylinnut
Max Angelelli

Massimiliano ”Max” Angelelli (s. 15. joulukuuta 1966 Bologna, Italia) on italialainen autourheilija. Angelelli aloitti Italian Formula Alfa Boxer -sarjassa vuonna 1987. Vuonna 1992 hän voitti Italian Formula 3 -mestaruuden. Vuosina 1993–1995 Angelelli ajoi Saksan F3-sarjassa ja osallistui Macaun Grand Prix'hin vuonna 1996. Yksipaikkaisista Angelelli vaihtoi urheiluautoihin ja ajoi vuosina 1996–1997 FIA GT Championship -sarjassa ja 1999–2002 American Le Mans Seriesissa. Kaudella 2005 Angelelli voitti tallikaverinsa Wayne Taylorin ja Emmanuel Collardin kanssa Daytonan 24 tunnin ajon. Taylorin kanssa hän voitti myös Rolex Sports Car Seriesissa Daytona Prototype -luokan mestaruuden. == Lähteet == Luokka:Italialaiset autourheilijat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Grand-Am-kuljettajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Nordhoff

Charles Bernard Nordhoff (1. helmikuuta 1887 Lontoo, Iso-Britannia - 10\. huhtikuuta 1947 Montecito, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Yhdessä ystävänsä James Norman Hallin kanssa hän kirjoitti HMS Bountylla vuonna 1789 tapahtuneesta kapinasta trilogian, jonka ensimmäinen osa, Kapina laivassa, julkaistiin vuonna 1932. Trilogian kaksi muuta osaa ovat Meren voittajat (1933) ja Pitcairn's Island (1934). Nordhoff tapasi Hallin molempien palvellessa lentäjinä ensimmäisessä maailmansodassa. Heidän kirjallinen yhteistyönsä alkoi kirjalla Lafayette Escadrillesta. Molemmat muuttivat Tahitille saatuaan Harper’s Magazinelta ennakkomaksun matkakuvausten kirjoittamisesta. Tahitilla Nordhoff avioitui polynesialaisen Pepe Tearan kanssa. Avioliitosta syntyi kuusi lasta ja se päättyi avioeroon 1941. Bounty- trilogian ilmestymisen jälkeen Nordhoff ja Hall kirjoittivat vielä kuusi yhteistä romaania. Vuonna hän 1941 Nordhoff muutti Kaliforniaan ja avioitui uudelleen. Hän kuoli vuonna 1947. Nordhoffin yksin kirjoittamien romaaneiden joukkoon kuuluvat muun muassa 1920-luvulla ilmestyneet Picarò, The Pearl Lagoon ja The Derelict. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Mama

Mama voi tarkoittaa seuraavia: * mama, äiti * Mama, Andy Muschietin ohjaama kauhuelokuva vuodelta 2013 * ”Mama”, Jonas Bluen kappale vuodelta 2017 * ”Mama”, Clean Banditin kappale vuodelta 2019 * Mnet Asian Music Awards, lyhyesti MAMA