EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pohjois-Amerikan maantiede

Pohjois-Amerikka on 25,3 miljoonaa neliökilometriä pinta-alaltaan ja siten kolmanneksi suurin manner. Manner rajoittuu idästä Atlanttiin, pohjoisesta Jäämereen ja lännestä Tyyneenmereen. Manner kapenee etelään mentäessä, ja Väli-Amerikan kannas yhdistää sen Etelä-Amerikkaan. == Pinnanmuodot == Pohjois-Amerikassa on vanhoja ja nuoria vuoristoja. Nuorten Kordillieerien osat Pohjois-Amerikassa (mm. Kalliovuoret ja Sierra Nevada) kulkevat koko mantereen poikki sen länsipuolelta. Vuoret ovat nuoria poimuvuoria, joissa on aktiivisia tulivuoria. Vuoret nousevat yli neljän kilometrin korkeuteen, ja korkein huippu on Denali (6 194 m), joka tunnettiin nimellä Mount McKinley vuodesta 1896 vuoteen 2015. Vuorijonojen väliin jää tasankoja, altaita, kuten Mojaven aavikko, Kuolemanlaakso ja monet suolajärvet. Mantereen itärannikolla kulkee Appalakit, joka on vanha vuorijono. Sen korkein kohta on Mount Mitchell (2 037 m). Vuoriston ja rannikon välissä on rannikkotasanko. Mantereen sisäosa koostuu valtavista tasangoista ja alangoista, ns. preeriasta. Jääkausien aikana suuret osa mannerta oli jäätiköiden peitossa, jotka ovat tehneet Kanadan ja Yhdysvaltojen alueiden sedimenttikerrokset. Pohjois-Amerikan suurimmat joet ovat Missouri (4 088 km pitkä), Mississippi (3 766 km), Rio Grande (3 034 km), Columbia (2 044 km) ja Saint Lawrence (3 058 km). Saint Lawrence yhdistää Isotjärvet Atlanttiin. Mantereen suurin järvi on Yläjärvi (82 100 km²). == Ilmasto == Pohjois-Amerikan ilmasto vaihtelee alueittain. Ilmasto luonnollisesti kylmenee etelästä pohjoiseen mentäessä siten, että esimerkiksi Floridan ilmaston ollessa trooppinen, Yhdysvaltojen pohjoisosissa on jo neljän vuodenajan mannerilmasto, ja Kanadan pohjoisosissa se muuttuu arktiseksi. Etelä-Kaliforniassa vallitsee välimerenilmasto. Erityisen kuivaa on Pohjois-Meksikossa, Lounais-Yhdysvalloissa ja Kalliovuorten altaissa. Tornadoja ilmenee laajalla alueella Keski-Yhdysvalloissa, ja mantereen eteläosiin kulkeutuu usein hurrikaaneja. == Kasvillisuus == Erilaiset metsät peittävät laajoja alueita Pohjois-Amerikassa. Lehtipuut viihtyvät hyvin lauhkeassa ilmastossa, ja Kaliforniassa kasvaa nahkealehtistä kasvillisuutta, sekä Australiasta tuotuja eukalyptuspuita. Subboreaalisella alueella kasvaa subboreaalista metsää. Tyynenmeren rannikolla menestyvät kookkaat puulajit, kuten punapuu. Mantereen keskiosissa kasvaa ruohokasvillisuutta. Preeriaheiniä kasvaa tasangon niillä alueilla, joissa vuotuinen sademäärä on yli 750 mm. Muualla menestyvät vain matalat heinäkasvit. Pohjoisessa subboreaalisen vyöhykkeen pohjoispuolella Kanadassa ja Alaskassa on tundrakasvillisuutta eli pääasiassa pensaita, sammalia, jäkälää ja ruohoja. == Lähteet == * *
Janyse Jaud

Janyse Aldis Jaud (s. 26. marraskuuta 1969 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ääninäyttelijä, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten animaatiosarjasta Ed, Edd n Eddy. Hän on etniseltä taustaltaan islantilainen ja ranskalainen. ==Ura== Islantilaisia sukujuuria omaava Jaud on tehnyt äänirooleja 1990-luvulta lähtien animaatioihin kuten Ranma ½, Dragon Ball Z, ReBoot, X-Men: Evolution, ¡Mucha Lucha!, Trollz, Krypto the Superdog ja Hulk Vs. Hän on myös tehnyt uraa laulajana ja julkisti ensimmäisen Joulusinkun vuonna 2005. == Aiheesta muualla == * Voice Chasers * Janyse Jaud TV.comissa * Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Kanadalaiset poplaulajat Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Kanadanranskalaiset Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Genitaalilävistys

Genitaalilävistys on sukupuolielimiin tai niiden alueelle tehtävä lävistys. Syitä genitaalilävistyksen hankkimiseen on monia: ne voivat olla pelkkiä koristeita ja/tai niillä voidaan tavoitella lisästimulaatiota seksuaalisen kanssakäymisen aikana. Genitaalilävistykset eivät yleensä ole niin kivuliaita kuin luullaan, ja ne myös paranevat useimmiten nopeasti.http://www.mtv3.fi/helmi/kauneus/artikkeli.shtml/526776?kauneus- kauneuden_tahden-lavistykset Suomessa genitaalilävistysten ikäraja on yleisesti 18 vuotta, eivätkä kaikki lävistäjät tee niitä ollenkaan. ==Miesten genitaalilävistyksiä== * Ampallang * Apadravya * Dydoe * Frenum * Guiche * Hafada * Prinssi Albert * Pubic * Scrotal ==Naisten genitaalilävistyksiä== * Clithood * Christina * Triangle * Pubic ==Lähteet== Luokka:Lävistykset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit de:Piercing#Intimpiercings
Ala-Utoksen vesivoimalaitos

Ala-Utoksen vesivoimalaitos sijaitsee Utajärvellä. Oulujoki Osakeyhtiön rakentama voimala valmistui vuonna 1957. ==Rakentaminen ja käyttöönotto== Utasen vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä rakennettiin alakanavan sivuun pieni voimalaitos. Utajärveen laski pohjoispuolelta Utosjoki, jonka tuomat vedet oli tarkoitus purkaa järvestä alakanavaan sivupenkeren läpi rakennetun ylisyöksyaukon kautta. Kun Utajärven vedenpinta oli 5–6 metriä ylempänä, syntyi ajatus tämän putouksen hyväksikäytöstä. Ylisyöksyaukon tilalle rakennettiin segmentillä suljettava tulva-aukko, tämän sivuun vaatimaton koneasemarakennus ja toiseen sivuun uittokouru Utosjoen uiton johtamiseksi alakanavaan. Syksyllä 1957 koneisto oli valmiiksi asennettu ja energiatuotanto alkoi 0,5 megawatin teholla. ==Lähteet== * Vasala Paavo: Vesivoimaa Oulujoesta 50 vuotta, s. 44. Kirjapaino Osakeyhtiö Kaleva 1991. ISBN 952-90-2754-0 Luokka:Ala-Oulujoen alue Luokka:Utajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Jokivoimalaitokset Luokka:Suomen padot
Mikko Sirén

Mikko Sirén (s. 31. joulukuuta 1975) on suomalainen rumpali, joka soittaa muun muassa yhtyeissä Apocalyptica, Emigrate, Megaphone ja Kengurumeininki. Hän toimi sessiomuusikkona Apocalyptican esiintymisissä vuodesta 2003 ja hänestä tuli yhtyeen varsinainen jäsen nauhoitetun albumin ja 200 konsertin jälkeen vuonna 2005. Sirén oli osana rap-artisti Cheekin kokoonpanoa aina vuoden 2018 Valot sammuu -keikoille saakka. Vuonna 2024 Apocalyptica vahvisti, että Sirén ei jatka yhtyeen jäsenenä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Apocalyptica-yhtyeen jäsenet Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alia Shawkat

Alia Martine Shawkat (s. 18. huhtikuuta 1989 Riverside, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on irakilaisia, irlantilaisia ja norjalaisia sukujuuria. Hänen isoisänsä oli näyttelijä Paul Burke. Shawkatin rooleja on ollut Hannah Rayburnin rooli State of Grace -nimisessä tilannekomediasarjassa vuosina 2001–2002. Hänen suurin roolinsa oli Maeby Fünken esittäminen Sukuvika-sarjassa 2003–2006. Shawkat on myös esiintynyt pienemmissä rooleissa muutamassa elokuvassa, kuten Kolme kuningasta ja Prom Wars, joka julkaistiin vuonna 2008, ja pienissä rooleissa muutamissa sarjoissa, kuten Veronica Marsissa. Hän näytteli vuonna 2010 ensi-iltansa saaneessa 1970-luvun tyttöbändistä kertovassa elokuvassa The Runaways, jossa hän esitti yhtyeen fiktiivistä basistia Robinia. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Foidit

Foidit ovat ryhmä hohkasilikaattimineraaleja, jotka muistuttavat maasälpiä, mutta joilla on toisenlainen rakenne ja jotka sisältävät paljon vähemmän piitä. Foideja esiintyy harvinaisissa ja epätavallisissa magmakivissä, yleensä emäksisissä alkalikivissä. Foideja kutsutaan toisinaan maasälvänsijaisiksi, koska ne muistuttavat maasälpiä. == Foidit == * Leusiitti * Nefeliini * Analsiimi * Kankriniitti * Hauyniitti * Latsuriitti tai lasuriitti * Noseaani eli noseliitti * Sodaliitti Luokka:Silikaattimineraalit
Alexela Korvpalli Meistriliiga

SEB Korvpalli Meistriliiga on Viron koripallon pääsarja. Ensimmäisen mestaruuden voitti Tallinna Sport vuonna 1925. Nykyinen sponsorinimi otettiin käyttöön vuonna 2004. == Mitalijoukkueet vuodesta 1991 == Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia 1991 Tallinna Asto Tallinna Baltika Tallinna Maxime/HMR 1992 BC Kalev Tallinna Tallinna Asto-Basket Tallinna Baltika 1993 Tallinna Rafter-Kalev Tallinna Asto-Basket Tallinna Baltika 1994 Tallinna Asto-Basket Tallinna Baltika Tallinna Rafter 1995 BC Kalev/AUMa Tallinna BC Tallinn Tallinna Baltika 1996 BC Kalev Tallinna KK Tartu Tallinna Baltika 1997 BC Tallinn Tallinna Baltika KK Tartu 1998 BC Kalev Tallinna BC Tallinn SK Polaris Tartu 1999 BC Tallinn Tallinna Nybit BC Kalev Tallinna 2000 Tartu Ülikool/SK Delta BC Kalev Tallinna Tallinna Nybit 2001 Tartu Ülikool/SK Delta Tallinna Ülikoolid/A.Le Coq Tallinna Nybit 2002 Tallinna Kalev Tartu Rock Tallinna Nybit 2003 Tallinna Kalev Tallinna Ülikoolid/A.Le Coq Tartu Ülikool/Rock 2004 Tartu Ülikool/Rock EBS/Nybit Tallinna Ülikoolid/A.Le Coq 2005 Ehitustööriist Tartu Ülikool/Rock Tallinna Kalev 2006 BC Kalev/Cramo Tartu Ülikool/Rock Dalkia/Nybit 2007 Tartu Ülikool/Rock BC Kalev/Cramo BC Tartu Fausto 2008 Tartu Ülikool/Rock BC Kalev/Cramo BC Tartu Fausto 2009 Tartu Ülikool/Rock BC Kalev/Cramo TTÜ KK 2010 Tartu Ülikool/Rock BC Rakvere Tarvas BC Kalev/Cramo 2011 BC Kalev/Cramo Tartu Ülikool/Rock TTÜ/Kalev 2012 BC Kalev/Cramo Tartu Ülikool/Rock BC Rakvere Tarvas 2013 BC Kalev/Cramo Tartu Ülikool/Rock BC Rakvere Tarvas 2014 BC Kalev/Cramo Tartu Ülikool/Rock BC Rakvere Tarvas 2015 Tartu Ülikool/Rock BC Kalev/Cramo TYCO Rapla == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Viron koripallosarjat
Vihreä puolue (Yhdysvallat)

Yhdysvaltain vihreä puolue (Green Party) on ollut mukana Yhdysvaltain politiikassa 1980-luvulta saakka. Puolue sai laajempaa huomiota ensimmäisen kerran vuonna 1996, kun se asetti presidenttiehdokkaaksi Ralph Naderin. Nader oli vihreiden ehdokkaana myös vuonna 2000. Puolue on voittanut vaaleja lähinnä paikallistasolla; suurin osa valituiksi tulleista vihreistä on valittu henkilövaaleissa, joissa puolueen tuki ei ole välttämätöntä. Puolueella oli vuoden 2006 marraskuussa lähes 290 000 rekisteröitynyttä äänestäjää, mikä oli neljänneksi eniten Yhdysvalloissa. Vuoden 2006 alahuoneen ja senaatin vaaleissa vihreät saivat huomattavasti vähemmän ääniä kuin Yhdysvaltain libertaaripuolue, mutta saman vuoden kuvernöörivaaleissa vihreät saivat puolestaan huomattavasti enemmän ääniä kuin libertaarit. Puolue kannattaa ympäristönsuojelua, paikallista päätöksentekoa ja osallistuvaa demokratiaa. Puolueen ohjelmassa on monia sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen liittyviä kohtia, ja se kannattaa esimerkiksi kansalaispalkkaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Puolueen viralliset sivut Luokka:Vihreät puolueet Luokka:Yhdysvaltain puolueet
Latsuriitti

Latsuriitti eli lasuriitti on foideihin kuuluva silikaattimineraali. Lasuriitti on sinistä, ja se muodostaa suurimman osan lapislatsulin rakenteesta. Koska myös lapislatsulia kutsutaan lasuriitiksi, niin mineraali sekoitetaan helposti puolijalokiveen. == Esiintyminen == Latsuriittia esiintyy metamorfisissa kalkkikiviesiintymissä. Lapislatsulia esiintyy Afganistanissa. Muita latsuriittiesiintymiä on Italiassa, Venäjällä, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. == Määritelmä == Suurin osa lapislatsulista sai sinisen värinsä hayniitistä eikä juuri mikään näyte sisältänyt "aitoa lasuriittia". Vuonna 2021 kuitenkin latsuriitin määritelmää muutettiin niin, että pienempi sulfidin osuus riittää. Lasuriitti on lapislatsulin tärkein ainesosa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Siniset väriaineet
Aristakes

Aristakes (k. 333) toimi Armenian katolikoksena vuosina 325–333. Hän oli Armenian kirkon varsinaisen perustajan Grigor Valontuojan poika, ja hän edusti Armeniaa ensimmäisessä yleisessä Nikean kirkolliskokouksessa vuonna 325. Aristakes murhattiin vuonna 333. Naimattomana hänellä ei ollut perillisiä, ja häntä seurasi katolikoksena hänen vanhempi veljensä Vertanes. ==Lähteet== *Munkki Serafim, Araratista itään, Kirjapaja 2007 Luokka:Armenian katolikokset Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 333 kuolleet
Colin Greenwood

Colin Charles Greenwood, ”Coz” (26. kesäkuuta 1969 Oxford, Oxfordshire, Englanti) on englantilaisen rockyhtyeen Radioheadin jäsen. Greenwood tunnetaan yhtyeen basistina, mutta hän soittaa myös muita soittimia. Hänen pikkuveljensä Jonny Greenwood toimii saman yhtyeen kitaristina. Vuonna 1998 Greenwood solmi avioliiton Molly McGrannin kanssa. Heillä on kaksi yhteistä lasta Jesse ja Asa. He asuvat pienessä kylässä Oxfordshiressä. Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Englantilaiset rockmuusikot Luokka:Radiohead Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The New Adventures of Batman

The New Adventures of Batman on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka loivat Norm Prescott ja Lou Scheimer. Sarjan tuotti Filmation ja sitä esitettiin Yhdysvalloissa ensi kerran vuonna 1977. Yhteensä 16 jaksoa kestänyt sarja loppui vuotta myöhemmin ja sen jaksoja esitettiin jälkeenpäin vuoteen 1981 asti yhdessä muiden animaatioiden yhteydessä, kuten Batman/Tarzan Adventure Hour, Tarzan and the Super 7 sekä Batman and the Super 7. ==Juoni== Sarjassa seurattiin Batmanin ja Robinin seikkailuja Gotham Cityssä, jossa he kohtasivat vanhoja ja uusia vihollisia, kuten Jokeri, Pingviini, Pakkasherra, Zarbor ja Kameleontti. Alfred Pennyworth ei poikkeuksellisesti esiinny sarjassa. Päähahmojen ääninäyttelijöinä olivat 1960-luvun Batman-televisiosarjasta tutut Adam West ja Burt Ward, myös sarjan tekijä Lou Scheimer lainasi ääntään muun muassa Batmanin tietokoneelle ja Batmanin suurimmalle fanille Bat-Mitelle. Sarjasta puuttui muutamia vihollisia, kuten Arvuuttaja ja Linnunpelätin Hanna- Barberan vuoksi, joka tuotti samaan aikaan Superystäviä. Tästä syystä niitä ei saanut käyttää sopimusoikeuksien vuoksi. Siitä huolimatta Arvuuttaja esiintyi sarjan alku tunnuksessa. Sarjassa hänen kuitenkin kerrottiin olevan pidätetty. ==Ääninäyttelijät== ==DVD julkaisu== The New Adventures of Batman julkaistiin myös DVD:lle Yhdysvalloissa kesällä 2007 ja myöhemmin Suomessa. DVD:llä myös kerrottiin sarjan tuotannosta sekä tekijöistä. == Aiheesta muualla == * TV.com Luokka:Batman-elokuvat Luokka:DC-animaatio Luokka:1970-luvun piirrossarjat Luokka:DC-universumiin perustuvat televisiosarjat
Markus Fagerudd

Markus Simon Fagerudd (s. 1. kesäkuuta 1961 Pietarsaari) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli 80-luvulla säveltämistä Sibelius-Akatemiassa muun muassa Olli Kortekankaan ja Kalevi Ahon johdolla samalla kun työskenteli muusikkona ja säveltäjänä KOM-teatterissa. Hän täydensi opintojaan 1993–1994 Wolfgang Rihmin johdolla Karlsruhen musiikkikorkeakoulussa. Fageruddin monipuoliseen tuotantoon kuuluu sävellystöitä sekä sooloinstrumenteille että kamari- ja sinfoniaorkestereille ja kuoroille. Vuodesta 1997 hän on toiminut Lappeenrannan ja Vaasan kaupunginorkesterin nimikkosäveltäjänä. Fageruddin tuotannon tunnetuimpiin teoksiin kuuluvat hänen lapsille suunnatut oopperansa Gaia, Heinähattu, Vilttitossu ja suuri pamaus sekä Seitsemän koiraveljestä. ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksen Fagerudd-sivu. * Fagerudd kustantajan sivulla. (Archive.is arkistoitu 28.4.2013) * Vaasan Kaupunginorkesteri. (Archive.org arkistoitu 11.4.2008) Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niilo Koskenniemi

Niilo Topias Koskenniemi (2. marraskuuta 1926 Kolari – 18. kesäkuuta 1988 Kolari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SKDL:n kansanedustajana vuosina 1970–1987. Koskenniemi valittiin myös Kolarin kunnanjohtajaksi, mutta eduskuntatyönsä vuoksi hän ei milloinkaan hoitanut virkaansa. == Elämä == Niilo Koskenniemi syntyi Sieppijärvellä yksitoistalapsiseen pienviljelijäperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Yrjö Aleksanteri Koskenniemi (1891-1950) ja Anna Satta (1899-1990). Kansakoulun jälkeen Koskenniemi oli metsä- ja uittotöissä. Asevelvollisuuden suoritettuaan hän paikkasi puuttuvaa koulusivistystään itseopiskelulla ja liittyi SKP:n jäseneksi 1947. Koskenniemi työskenteli Kolarin kunnan varastonhoitajana 1948–1956, asutusneuvojana 1957–1962 ja kunnansihteerinä 1962–1979. Koskenniemi valittiin Kolarin kunnanvaltuustoon 1954. Vuodesta 1961 lähtien hän toimi valtuuston puheenjohtajana. Koskenniemestä tuli kansanedustaja 1970. Edellisissä eduskuntavaaleissa hän oli hävinnyt SKDL:n kolmannen paikan Pekka Sallalle vain kahdella äänellä. Eduskunnassa Koskenniemi profiloitui oman vaalipiirinsä etujen ajamiseen. Yhtenä merkittävimmistä saavutuksistaan hän piti valtionyhtiö Outokummun rakentaman jaloterästehtaan sijoittamista ennakkoon kaavaillun Porin sijasta Tornioon. Vuonna 1979 Koskenniemi valittiin Kolarin kunnanjohtajaksi, mutta hän jäi virkavapaalle kansanedustajan tehtäviensä johdosta. SKP:n linjariitojen ollessa kiivaimmillaan 1980-luvulla Koskenniemi myötäili puolueen enemmistön niin sanottua kirveslinjaa. Sairastuttuaan vakavasti Koskenniemi ei enää lähtenyt vuoden 1987 eduskuntavaaleihin. Koskenniemi oli presidentin valitsijamies vuosina 1968, 1978 ja 1982. Koskenniemi valittiin valitsijamieheksi myös 1988 Liike 88:n listoilta, mutta hän ei sairautensa vuoksi osallistunut vaalitoimitukseen. Koskenniemen tilalle tuli varasijalta Ritva Renko. == Perhe == Niilo Koskenniemen puoliso oli Ruokojärvellä syntynyt Kerttu Nirhola (1931-2013), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1952. Heillä oli kolme lasta. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:SKDL:ssä vaikuttaneet henkilöt Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Kolarin kunnanvaltuutetut Luokka:Kolarin kunnanjohtajat‎ Luokka:Lapin vaalipiiri Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Tommy Aaron

Thomas Dean "Tommy" Aaron (s. 22. helmikuuta 1937) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hänen uransa kohokohta on The Masters Tournamentin voitto vuodelta 1973. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fernando Poe Jr.

Fernando Poe nuorempi (20. elokuuta 1939 – 14. joulukuuta 2004) oli filippiiniläinen näyttelijä ja poliitikko. Hän syntyi Manilassa ja oli maansa elokuvatuotannon merkkinimiä ennen vuonna 2004 saamaansa presidenttiehdokkuutta. Poe kuoli aivoissaan tapahtuneeseen tromboosiin 65-vuotiaana. Hänet nimitettiin "Filippiinien kansantaiteilijaksi" postuumisti 24. toukokuuta 2006. Luokka:Filippiiniläiset näyttelijät Luokka:Filippiiniläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Sean Young

Mary Sean Young (s. 20. marraskuuta 1959 Louisville, Kentucky, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvauransa vuonna 1980 elokuvalla Jane Austen in Manhattan ja esiintyi seuraavana vuonna elokuvassa Stripes. Youngin äiti oli käsikirjoittaja ja toimittaja Lee Guthrie ja isä Donald Young joka oli televisoissa uutisten tuottaja ja toimittaja. Hän kävi High Schoolin Cleveland Heightsissa, Ohioiossa. Hän jatkoi opiskelua Interlochen Center for the Arts oppilaitoksessa Michiganissa. Young oli vuosina 1990–2002 naimisissa Bob Lujanin kanssa ja sai kaksi lasta. Youngin on esiintynyt lukuisissa elokuvissa muun muassa: Ei pakotietä (1988) ja Ace Ventura – lemmikkidekkari (1994) sekä David Lynchin Dyyni (1984). Parhaiten hänet tunnettaneen elokuvasta Blade Runner (1982), josta on tullut sci-fi-klassikko. Hän esittää elokuvassa Rachaelia, replikanttia, joka uskoo olevansa ihminen. Hän ”voitti” vuonna 1992 kaksi Razzieta: huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta naissivuosasta roolistaan elokuvassa Suudelma ennen kuolemaa (A Kiss Before Dying). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rutger Hauer

Rutger Oelsen Hauer (23. tammikuuta 1944 Breukelen, Alankomaat – 19. heinäkuuta 2019 Beetsterzwaag, Alankomaat) oli alankomaalainen näyttelijä. Hauer aloitti näyttelijänuransa Alankomaissa 1960-luvun lopulla, ja 1980-luvulta alkaen hän esiintyi useissa Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hänet nimettiin Alankomaissa ”vuosisadan hollantilaiseksi näyttelijäksi” vuonna 1999. ==Elämä ja ura== Rutger Hauer syntyi 23. tammikuuta 1944 Breukelenissa Alankomaissa ja kasvoi Amsterdamissa. Hänen vanhempansa olivat taideopettajia. Nuoruudessaan Hauer kiersi maailmaa rahtilaivan kansimiehenä, palveli Hollannin armeijassa ja teki sekalaisia töitä.Rutger O. Hauer, New Netherland Institute Hauer kiinnostui näyttelemisestä, alkoi käydä taidetunneilla ja liittyi kokeilevan teatterin ryhmään viideksi vuodeksi. Hänen ensimmäinen menestysroolinsa oli hollantilaisessa televisiosarjassa Floris (1969) ja hänen ensimmäinen merkittävä elokuvaroolinsa Paul Verhoevenin ohjaamassa elokuvassa Turkkilaisia makeisia (1973). Hauerin ensimmäinen Britanniassa tehty rooli oli sivuosa elokuvassa The Wilby Conspiracy (1975). Rooli elokuvassa Gestapon vihollinen n:o 1 (1977) teki hänestä tunnetun myös Yhdysvalloissa. Hauer alkoi esiintyä 1980-luvulla yhdysvaltalaisissa elokuvissa, joista ensimmäisiä olivat Nighthawks (1981) ja Blade Runner (1982). Niitä seurasi lisää merkittäviä rooleja Hollywood-elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Hauer sai elokuvasta Pako Sobiborista (1987) Golden Globe -palkinnon ja elokuvasta Fatherland (1994) palkintoehdokkuuden. Alankomaissa Hauer sai useita näyttelijäpalkintoja ja tunnustuksia, kuten ”vuosisadan hollantilainen näyttelijä” vuonna 1999. Hauer sai 2000-luvulla myös useita elämäntyöpalkintoja eurooppalaisilla filmifestivaaleilla. Hauer oli ympäristöaktivisti ja HIV/AIDS- aktivisti.Questions with Rutger Hauer. BBC America, 19.11.2016. Rutger Hauer Starfish Association. Rutgerhauer.org. Hänen omaelämäkertansa All Those Moments: Stories of Heroes, Villains, Replicants, and Blade Runners julkaistiin vuonna 2007.RUTGER'S 'ALL THOSE MOMENTS' AUTOBIOGRAPHY. Rutgerhauer.org Hauer kuoli sairastettuaan lyhyen aikaa 75-vuotiaana kotonaan Alankomaissa 19. heinäkuuta 2019. ==Valikoitu filmografia== *Turkkilaisia makeisia, 1973 *Gestapon vihollinen n:o 1, 1977 *Blade Runner, 1982 *Ladyhawke – Legenda haukasta, 1985 *Liftari, 1986 *Elävänä tai kuolleena, 1986 *Pako Sobiborista, 1987 *Pyhän juopon legenda, 1988 *Silmitön raivo, 1989 *Kuoleman Ottelu, 1989 *Wedlock – kalmankihla, 1991 *Split Second – Saalistaja, 1992 *Fatherland – Isänmaa, 1994 (tv-elokuva) *Blast, 1997 *Hostile Waters, 1997 (tv-elokuva) *Flying Virus, 2001 *Batman Begins, 2005 *Sin City, 2005 *Oogverblindend (Dazzle), 2009 *The Rite, 2011 *Hobo with a Shotgun, 2011 *Observer, 2017 (videopeli) *Kingdom Hearts III, 2019 (videopeli) ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset näyttelijät Luokka:AIDS-aktivistit Luokka:Ympäristöaktivistit Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Doug Ford

Douglas Michael Ford, Sr. (8. kesäkuuta 1922 – 14. toukokuuta 2018Hall of Famer and Masters champ Doug Ford, 95, passes away) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi West Havenissa, Connecticutissa, ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1949. Hänet muistetaan yhä PGA Championshipin (1955) ja The Masters Tournamentin (1957) voitoista. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Mar del Plata

Mar del Plata on kaupunki Buenos Airesin maakunnassa Argentiinassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 626 300 asukasta. Se on maan kahdeksanneksi suurin kaupunki. Mar de Plata sijaitsee Atlantin rannikolla noin 370 kilometriä eteläkaakkoon maan pääkaupungista Buenos Airesista. Kaupunki on suosittu rantalomakohde, joka ruuhkaantuu kesäviikonloppuina. Kaupungissa on vuodesta 1954 järjestetty vuosittain kansainvälinen elokuvajuhla.History 38th Mar del Plata International Film Festival Mar del Plata International Film Festival, viitattu 13.11.2023 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset sivut Luokka:Argentiinan kaupungit Luokka:Buenos Airesin maakunta
Nicolas Dalayrac

Nicolas-Marie d'Alayrac, (8. kesäkuuta 1753 Muret, Ranska – 26. marraskuuta 1809 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Dalayrac oli aluksi asianajaja, mutta isänsä kehotuksesta luopui urastaan ja omistautui kokonaan intohimolleen musiikille. ==Tausta== Dalayrac sai viran Artois'n kreivin, tulevan Ranskan kuninkaan Kaarle X:n palveluksessa Versailles'n hovissa. Hän sai palkkiona 750 livreä, jota täydensi hänen isältänsä saama 450 livren korkotulo. Dalayracin ensimmäiset sävellykset olivat viuluduoja, jousitrioja ja kvartettoja. Hän julkaisi musiikkiaan italialaisen salanimen turvin. Hänen kvartettonsa saavuttivat suurta menestystä, ja seurauksena oli hänen todellisen henkilöllisyytensä paljastuminen. Dalayrac oli todennäköisesti vapaamuurareiden jäsen, sillä hän sävelsi vuonna 1778 musiikin tilaisuuteen, jossa Voltaire otettiin järjestön jäseneksi. Lisäksi hän sävelsi musiikin Benjamin Franklinin kunniaksi, kun hänet vastaanotettiin Anne-Catherine Helvétius'n luokse. Dalayrac avioitui Gilberte Pétronille Sallarden kanssa. Vallankumouksen aikana hän muutti nimensä kirjoitustavan d'Alayracista Dalayraciksi. Vuonna 1798 hänen valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi. Hän sai Kunnialegioonan kunniamerkin vuonna 1904. Le Poète et le musicien. == Kooniset oopperat == * Le Chevalier à la mode (1781) * Le Petit Souper (1781) * L'Éclipse totale (1782) * L'Amant statue (1780) * La Dot (1785) * Nina ou la Folle par amour (1786) * Azémia (2 parties, 1786) * Renaud d'Ast (1787) * Sargines (1788) * Fanchette (1788) * Les Deux Petits Savoyards (1789), * Raoul, sire de Créqui (1789) * La Soirée orageuse (1790) * Le Chêne patriotique (1790) * Vert-Vert (1790) * Camille ou le Souterrain (1791) * Agnès et Olivier (1791) * Philippe et Georgette (1791) * Tout pour l'amour (1792) * Ambroise (1793) * Asgill (2 parties, 1793) * La Prise de Toulon (1794) * Le Congrès des rois (1794) * L'Enfance de Jean-Jacques Rousseau (1794) * Les Détenus (1794) * Adèle et Dorsan (1795) * Marianne (1796) * La Maison isolée (1797) * La Leçon (1797) * Gulnare (1797) * Alexis (1798) * Léon (1798) * Primerose (1798) * Adolphe et Clara (1799) * Maison à vendre (1800) * Léhéman (1801) * L'Antichambre (1802) * La Boucle de cheveux (1803) * La Jeune prude (1804) * Une heure de mariage (1804) * Le Pavillon du calife (1805) * Le Pavillon des fleurs (1805) * Gulistan (1805) * Deux Mots (1806) * Koulouf (1806) * Lina (1807) * Élise-Hortense (1808) * Les Trois Sultanes (1809) * Le Poète et le musicien (postuumi, 1811) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kaikki hänen teoksensä ja niiden esitykset CÉSAAR-sivustossa * Les Deux Petits Savoyards (libretto) * Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1809 kuolleet
Bormio

Bormio on Pohjois-Italiassa Lombardian alueella Sondrion maakunnassa Valtellinan laaksossa Addajoen latvoilla sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 4 118 syyskuussa 2016. Alueella sijaitsee useita suojelualueita, kuten Stelvion kansallispuisto. Bormio on tunnettu talviurheilukeskus, etenkin alppihiihdossa. Siellä on järjestetty muun muassa alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1985 ja 2005. Alppihiihdon maailmancupia on laskettu 1980-luvulta lähtien. Kaupungissa on 14 lasketteluseuraa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kaupungin verkkosivusto *
Oriflamme

Oriflamme tai Or-y-flamme < , la "flamme d'or" (ransk. = "kultaliekki"), oli Ranskan kuninkaiden sotalippu keskiajalla. Sen noutaminen Saint-Denisin luostarin basilikasta edellytti kaikkien Ranskan kuninkaan vasallien ja alivasallien liittymistä kuninkaan johdolla taisteluun. Jos Oriflamme otettiin mukaan armeijan standaariksi itse taisteluun, se merkitsi ettei armoa annettu, ja siksi sitä sanottiin "Kuoleman Oriflammeksi"Google Books, Robert Thorne, Fugitive Facts. ==Historia== Oriflamme-lipun syntyvaiheet ovat vaikeasti ajoitettavissa. Jotkut tutkijat sijoittavat alkuperän keisari Konstantinus Suuren aikaan. Toisaalta taas 1100-luvulta peräisin olevan Rolandin laulu -runoelman ranskankielisen version säkeissä 3093–5 kerrotaan kuninkaallisesta sotalipusta, josta käytetään nimitystä Romaine tai Montjoi. Legendan mukaan paavi Leo III oli antanut lipun Kaarle Suurelle tämän keisariksi kruunaamisen yhteydessä jouluna vuonna 800. Viimeisen kerran Oriflamme oli varmuudella mukana itse taistelussa armeijan standaarina 1415 Agincourtin taistelussa, jossa sen kantaja, Guillaume de Martel, kaatui. Oriflammesta on kuitenkin kuvauksia vielä 1465 ja mainintoja 1500-luvulta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskan liput Luokka:Ranskan sotahistoria Luokka:Ranskan keskiaika
Amo Houghton

Amory ”Amo” Houghton Jr. (7. elokuuta 1926 – 4. maaliskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Houghton syntyi Corningissa, New Yorkin osavaltiossa. Hän opiskeli St. Paul's Schoolissa New Hampshiressa, palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain merijalkaväessä, valmistui vuonna 1950 Harvardin yliopistosta ja vuonna 1952 Harvard Business Schoolista. Houghton toimi vuosina 1964–1983 Corning Incorporated -yhtiön johdossa. Yhtiön perustaja vuonna 1851 oli Amory Houghton, Amo Houghton nuoremman iso-iso-isoisä. Houghton työskenteli sukuyrityksessään vuodesta 1951 kirjanpitäjänä, työnjohtajana, prosessi-insinöörinä ja markkinointipäällikkönä. Hallituksen jäsen hänestä tuli vuonna 1955 ja yhtiön varajohtaja vuonna 1957. Houghton tuli valituksi Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen vuonna 1986. Hän aloitti ensimmäisen kautensa Stan Lundinen seuraajana vuonna 1987 ja istui kongressissa yhtämittaisesti vuoden 2005 alkuun saakka, jolloin hänen seuraajakseen tuli Randy Kuhl. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Miekkailu kesäolympialaisissa 1908

Lontoon kesäolympialaisissa 1908 miekkailussa kisattiin neljässä lajissa. Miehet kilpailivat kalvalla ja säilällä sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Naiset eivät kilpailleet lainkaan. Eniten mitaleita keräsi Ranska, joka voitti kaksi kultaa, yhden hopean ja pronssin. ==Mitalistit== Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten kalpa Gaston Alibert Alexandre Lippmann Eugène Olivier Miesten kalvan joukkuekilpailu Gaston Alibert Henri-Georges Berger Charles Collignon Eugène Olivier Charles Leaf Daniell Cecil Haig Martin Holt Robert Montgomerie Paul Anspach Desire Beaurain Ferdinand Feyerick François Rom Miesten säilä Jenő Fuchs Unkari Béla Zulavszky Unkari Vilém Goppold von Lobsdorf Böömi Miesten säilän joukkuekilpailu Unkari Jenő Fuchs Oszkár Gerde Péter Tóth Lajos Werkner Italia Marcello Bertinetti Riccardo Nowak Abelardo Olivier Alessandro Pirzio-Biroli Böömi Otakar Lada Vlastimil Lada-Sázavský Vilém Goppold von Lobsdorf Bedřich Schejbal Jaroslav Tuček ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kultaa Hopeaa Pronssia Yhteensä 1 Ranska 2 1 1 4 2 Unkari 2 1 0 3 3 Yhdistynyt kuningaskunta 0 1 0 1 3 Italia 0 1 0 1 5 Böömi 0 0 2 2 6 Belgia 0 0 1 1 Luokka:Kesäolympialaiset 1908 1908
Danièle Delorme

Danièle Delorme, (oik. Gabrielle Danièle Marguerite Andrée Girard; 9\. lokakuuta 1926 Levallois-Perret – 17. lokakuuta 2015 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa teinivuosinaan. Delormella oli merkittäviä rooleja muiden muassa elokuvissa Gigi (1948), Tyttöjä harhateillä (1949), Minne, l’ingénue libertine (1950) ja Kurjat (1958). Hän oli vuosina 1956–2002 naimisissa Yves Robert’n kanssa. Delorme oli tuomariston jäsenenä Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1988. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
William Gambel

William Gambel (kesäkuu 1823 Philadelphia – 13. joulukuuta 1849 Rose's Bar) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja keräilijä. Hänen syntymäajastaan on vaihtelevaa tietoa. Gambelin vanhemmat olivat irlantilaisia. Hänen isänsä kuoli Williamin ollessa 9-vuotias ja äiti opetti itse lapsensa. 1838 Gambel teki keräysretken Pohjois-Carolinaan Thomas Nuttallin kanssa. Maaliskuussa 1841 hän lähti yksin keräämään kasveja Nuttallille. Hän vaelsi länteen ja saapui Kaliforniaan marraskuussa. Hän vietti seuraavan vuoden keräten näytteitä Tyynenmeren rannikolla ja liittyi sitten kirjuriksi Yhdysvaltain laivastoon. Gambel oli ensimmäinen ornitologi, joka järjestelmällisesti tutki Kalifornian linnustoa. Gambel palasi Philadelphiaan elokuussa 1845. Vuonna 1848 hän valmistui lääkäriksi ja avioitui samoihin aikoihin. 1849 hän lähti takaisin länteen ja liittyi uudisasukkaiden ryhmään. Ryhmä joutui vaikeuksiin kuivuuden koettelemalla tasangolla ja menetti suurimman osan hevosistaan ja karjastaan. Ensilumen sataessa he saavuttivat Sierra Nevadan. Suurin osa väestä menehtyi vuoria ylitettäessä mutta Gambel selviytyi. He saapuivat Rose's Bar -nimiseen paikka Yubajoella, missä Gambel ryhtyi parantamaan eräitä sairastuneita kullankaivajia. Hän itse sairastui lavantautiin ja kuoli. Rose's Bar ja Gambelin luut jäivät myöhemmin paikalle rakennetun kaivosaltaan alle.Towhee.net (lyhyt elämäkerta) Gambelin kuvailemia ja nimeämiä uusia lintulajeja ovat muun muassa aavikkotupsuviiriäinen (Callipepla gambelii), vuoritiainen (Parus gambeli) ja kaliforniantikka (Picoides nuttallii). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
C. William O’Neill

C. William O'Neill (14. helmikuuta 1916 – 20. elokuuta 1978) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies, joka toimi 1950-luvulla Ohion kuvernöörinä.http://www.supremecourt.ohio.gov/SCO/formerjustices/bios/oneill.asp O'Neill valittiin Ohion oikeusministeriksi vuonna 1950 ja kuvernööriksi vuonna 1957. Hän hävisi uudelleenvalinnan vuonna 1959. Hänet valittiin Ohion korkeimman oikeuden tuomariksi vuonna 1960 ja korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi 1970. Hän toimi tuomarina aina kuolemaansa saakka == Lähteet == Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Kauko Vuorensola

Kauko Vuorensola (3. maaliskuuta 1923 Oulu – 6. marraskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, televisio-ohjaaja ja järjestäjä. Vuorensola aloitti uransa näyttelijänä. Hän vakiintui sivurooleissa ja muutenkin pienissä elokuvarooleissa. 1950-luvulla Vuorensola näytteli lukuisissa Aarne Tarkaksen elokuvissa, kuten Kovanaama (1954), Villi Pohjola (1955) ja Sankarialokas (1955). Hän kuului myös lukuisten sotilasfarssien kantahenkilökuntaan. Hän toimi 1950-luvulla usein myös kuvaussihteerinä ja leikkaajana, ja vuonna 1959 hän siirtyi päätoimisesti elokuvaohjaajaksi Yleisradion perustamaan Suomen Televisioon. Hän oli toiminut aikoinaan Tarkaksen apulaisohjaajana. Vuorensola ohjasi Eeva Joenpellon romaanista Suomen ensimmäisen pitkän televisioelokuvan Veljen varjo (1964). Hän työskenteli pitkään lyhytelokuvien parissa, hän ohjasi muun muassa lyhytelokuvat Tulethan isä (1964) ja Yöjuna (1966). Kauko Vuorensolan isä oli näyttelijä Yrjö Vuorensola (1893–1978). == Filmografia näyttelijänä == *Hornankoski (1949) (nuori mies tansseissa) *Forsfararna (Hornankosken ruotsinkielinen versio) *Rakkaus on nopeampi Piiroisen pässiäkin (1950) (Iivo Mutanen) *Katariina kaunis leski (1950) (tuomarin palvelija) *Köyhä laulaja (1950) (osakuntalainen) *Radio tekee murron (1951) (konstaapeli Pehkonen) *Rion yö (1951) (Don Josén apuri) *Tytön huivi (1951) *Neljä rakkautta (1951) (pontikankeittäjän apulainen) *Kenraalin morsian (1951) (yksi korpraaleista) *Pitkäjärveläiset (1951) (kylänmies) *Kuollut mies kummittelee (1952) (Reikku) *Salakuljettajan laulu (1952) *Miljonäärimonni (1953) (huoltomies / alokas) *Kuningas kulkureitten (1953) (upseeri) *Kolmiapila (1953) (työntutkija) *Alaston malli karkuteillä (1953) (poliisi) *Kaksi hauskaa vekkulia (1953) (mies katsomossa) *Olemme kaikki syyllisiä (1954) (koulutoveri) *Kovanaama (1954) (konna) *Laivaston monnit maissa (1954) (merimies / vakooja) *Villi Pohjola (1955) (konna) *Sankarialokas (1955) (alokas / legioonalainen) *Ryysyrannan Jooseppi (1955) (nuorempi konstaapeli) *Olet mennyt minun vereeni (1956) (kuulusteleva konstaapeli) *Jokin ihmisessä (1956) (merimies) *Evakko (1956) (pioneeriupseeri) *Herra sotaministeri (1957) (Ison-Britannian sotilasasiamies) *Paksunahka (1958) (poliisi) *Verta käsissämme (1958) (sotamies asemalla) *Sven Tuuva (1958) (vartiomies) *Kohtalo tekee siirron (1959) (pokerinpelaaja) *Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959) (espanjalainen konna) *Villin Pohjolan kulta (1963) (uhkapeluri) *Jengi (1963) (ryöstäjä) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaisen elokuvan järjestäjät Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Pierre Révoil

Pierre Henri Révoil (12. kesäkuuta 1776 Lyon Ranska – 19. maaliskuuta 1842 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. Hän oli Alexis Grognardin oppilaana Lyonissa ja vuodesta 1795 Davidin oppilaana. Fleury-Richardin ohella hän oli tyypillinen ranskalaisen trubaduurityylin edustaja. Hänen sisarensa Louise Colet oli kirjailija. == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1776 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Martin Marinov

Martin Marinov () s. 25. lokakuuta 1967) on bulgarialainen entinen meloja. Marinov voitti C-1 sarjan 500 metrillä olympiapronssia Soulista 1988 ja pronssia Barcelonasta 1992 C-2 sarjan 500 metrillä yhdessä Blagovest Stojanovin kanssa. Hän sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 C-2 sarjassa Stojanovin kanssa neljänneksi 1000 metrillä ja viidenneksi 500 metrillä. Ateenan olympialaisissa 2004 hänen tiensä päättyi semifinaaleihin C-1 sarjan 500 metrillä. Hän ilmoitti lokakuussa vuonna 2006 lopettavansa uransa. Luokka:Bulgarialaiset melojat Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sinan Şamil Sam

Sinan Şamil Sam (23. kesäkuuta 1974 Frankfurt, Länsi-Saksa – 30. lokakuuta 2015 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen raskaansarjan nyrkkeilijä, lempinimeltään Bosporin härkä. == Ammattilaisura == Sam siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2000. 18 ensimmäistä ottelua sisälsivät kohtaamiset muun muassa Przemysław Saletaa, Danny Williamsia ja Julius Francisia vastaan. Vuonna 2003 hän kärsi ensimmäisen tappionsa kohdatessaan Juan Carlos Gómezin ja samaten hävisi seuraavan ottelunsa Luan Krasniqille. Vuonna 2005 hän kohtasi Lawrence Clay Beyn ottelussa, jossa oli panoksena Oleg Maskajevin kohtaaminen. Sam hävisi ottelun pistein täyden ajan jälkeen. Häviönsä jälkeen hän kohtasi Saul Montanan ja voitti tämän. Seuraavassa ottelussaan hän hävisi Oliver McCallille kesäkuussa 2007. Viimeisessä ottelussaan Sam kohtasi italialaisen Paolo Vidozin. Ottelu päättyi Samin pistevoittoon. Uransa jälkeen alkoholisoitunut Sam kärsi maksaongelmista. == Amatööriura == Vuosi Sarja Saavutus Huomiot Turkin nyrkkeilysarja 9-kertainen mestari 1992 Euroopan Juniorisarja hopeaa (keskisarja) hävisi Vassiliy Viroville 1992 Montrealin Juniorisarja maailmanmestari (kevyt raskassarja) 1992 Euroopan Juniorisarja hopeaa (kevyt raskassarja) Turkissa 1995 Berliinin Maailmanmestaruuskilpailut pronssia (raskassarja) hävisi semifinaaleissa Luan Krasniqille 1998 Euroopan Mestaruuskilpailut pronssia (superraskassarja) Minskissä 1999 Houstonin Maailmanmestaruuskilpailut kultaa (superraskassarja) == Lähteet == *Boxrec.com: Sinan Samil Sam *Boxin.de === Viitteet === Luokka:Turkkilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Louise Colet

Louise Colet (o.s. Révoil; 15. elokuuta 1810 Aix-en-Provence, Ranska - 9\. maaliskuuta 1876 Pariisi) oli ranskalainen runoilija. Hän avioitui muusikko Hippolyte Colet’n kanssa osaksi päästäkseen pois kotiseudultaan ja Pariisiin. Pariisissa Colet tarjosi teoksiaan julkaistavaksi, ja pian hän sai Ranskan akatemian kahden tuhannen frangin palkinnon, ensimmäisen neljästä akatemialta saamastaan palkinnosta. Jotkut kriitikot väittävät nykyisin hänen saaneen palkintonsa vaikutusvaltaisten ystäviensä ansiosta. Hänen salongissaan kävi Pariisin kirjallisen yhteisön edustajia, kuten Victor Hugo. Vuonna 1840 hänelle syntyi tytär Henriette, mutta sen paremmin hänen miehensä kuin hänen rakastajansa Victor Cousin ei tunnustanut lasta omakseen. Myöhemmin Colet oli Gustave Flaubertin, Alfred de Musset’n ja Abel Villemainin rakastajatar. Miehensä kuoleman jälkeen Colet elätti itsensä ja tyttärensä kirjailijana. Runokokoelma Fleurs du midi ilmestyi pian Pariisiin muuton jälkeen. Romaani Lui kertoo päättyneestä suhteesta Flaubertin kanssa, ja herätti pienen skandaalin. Siitä tuli hyvin suosittu, viisi painosta neljän vuoden aikana. Hänen veljensä oli taidemaalari Pierre Révoil. == Teokset == *Fleurs du midi (1836) *Penserosa (1839) *La Jeunesse de Goethe (1839) *Les Coeurs brisés (1843) *Les Funérailles de Napoléon (1840) *La Jeunesse de Mirabeau (1841) *Lui (1859) *Enfances Célèbres (1865) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1876 kuolleet
Georg August Goldfuss

thumb|250px Georg August Goldfuß (18. huhtikuuta 1782 Thurnau - 2\. lokakuuta 1848 Bonn) oli saksalainen paleontologi ja eläintieteilijä. Goldfußin vanhemmat olivat Johann August Goldfuß ja Margarete Wächter. 1800-1804 hän opiskeli lääketiedettä, eläintiedettä ja luonnonhistoriaa Berliinissä Carl Ludwig Willdenowin ohjauksessa. Goldfuß opiskeli myös Erlangenissa, missä hän suoritti filosofian tohtorin oppiarvon 1804. 1815 Goldfuß avioitui Eleonora Oelhafen von Schöllenbachin (1789-1873) kanssa. Hänet valittiin Erlangenin yliopiston eläintieteen professoriksi 1818. Myöhemmin hänet valittiin eläintieteen ja mineralogian professoriksi Bonnin yliopistoon. 1839-1840 hän oli Bonnin yliopiston rehtori. Kreivi Georg zu Munsterin avutuksella hän julkaisi laajan teoksen Petrefacta Germaniae (1826-1844), jossa kuvaillaan Saksasta löydettyjä selkärangattomien fossiileja. Teos jäi kuitenkin keskeneräiseksi. Goldfuß kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa peltoviiriäisten Colinus-suvun. == Teoksia == * Enumeratio Insectorum Eleutheratorum Capitis Bonae Spei totiusque Africae descriptione iconibusque nonnullarum specierum novarum, Erlangen 1804 * Die Umgebungen von Muggendorf. Ein Taschenbuch für Freunde der Natur und Alterthumskunde, Erlangen 1810 * Mikroskopische Beobachtungen über die Metamorphose des vegetabilischen und animalischen Lebens, in: Abhandlungen der Erlanger Societät, Band 1, Erlangen 1810 * Naturbeschreibung der Säugethiere, Erlangen 1812 * Über die Metamorphose des animalischen und vegetabilischen Lebens, in: Abhandlungen der Erlanger Societät, Band 2, Erlangen 1812 * Physikalisch-statistische Beschreibung des Fichtelgebirges, mit G. Bischof, Nürnberg 1817 * Über die Entwicklungsstufen des Thieres, Nürnberg 1817 (Nachdruck Basilisken-Presse, Marburg 1979) * Handbuch der Zoologie, Nürnberg 1818 * Beschreibung eines fossilen Vielfraß-Schädels aus der Gailenreuther Höle, in: Novis Actis physico-medicis Acad. Caesareae Leopolodino-Carolinae naturae curiosum, Erlangen 1818 * Ein Wort über die Bedeutung naturwissenschaftlicher Institute und über ihren Einfluss auf humane Bildung, Bonn 1821 * Naturhistorischer Atlas, 1.-23. Heft, Düsseldorf 1824-1843 (einige Tafeln) * Grundriß der Zoologie, Nürnberg 1826, 2. Auflage 1834 * Petrefacta Germaniae. Tam ea, quae in museo universitatis Regia Borussicae Fridericiae Wilhelmiae Rhenanae servantur, quam alia quaecunque in museis Hoeninghusiano Muensteriano aliisque extant, iconibus et descriptionibus illustrata = Abbildungen und Beschreibungen der Petrefacten Deutschlands und der angränzenden Länder, unter Mitwirkung von Georg Graf zu Münster, Düsseldorf 1826-1844. Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset mineralogit Luokka:Vuonna 1782 syntyneet Luokka:Vuonna 1848 kuolleet
Kaarlo Vuori

Kaarlo Vuori (19. elokuuta 1863 Ruovesi - 22\. kesäkuuta 1914 Runni, Iisalmi) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja ja piirustuksenopettaja. Muoto- ja henkilömaalarina hän kuului aikakautensa parhaimpiin. Vuori vahvisti merkittävästi piirustuksen asemaa kuvataiteellisen työn perustana. Hän oli niin ikään huomattava esikuva aikansa suomenkielisille miestaiteilijoille. Vuori oli aviossa näyttelijä Tilda Vuoren kanssa vuodesta 1900 kuolemaansa asti. Pariskunnalle syntyi poika Veijo vuonna 1903.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Kaarlo Vuori syntyi kauppias Gustaf Henrik Hällbergin ja Hedvig Patalan kuusilapsiseen perheeseen. Seitsemän ensimmäistä vuottaan hän vietti Ruovedellä, josta muutti Tampereelle vuosiksi 1870 - 1883\. Vuori pääsi ylioppilaaksi Helsingin alkeisopistosta vuonna 1883. Taiteellisen koulutuksensa hän sai Helsingin yliopiston piirustussalissa, Taideteollisessa keskuskoulussa 1886 sekä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1886 - 1889, jossa hänen opiskelutoverinaan oli muun muassa Pekka Halonen. Vuori oli stipendiaattina Pariisissa kaksi lukuvuotta. 1880-luvulla Vuori toimi Suomen muinaismuistoyhdistyksen piirtäjänä tutkimusmatkoilla Suomessa ja ulkomailla. Vuonna 1891 Kaarlo Vuori maalasi muotokuvan Minna Canthista ja myös muita Canthin perheenjäseniä. Samana vuonna Vuoren teoksia esiteltiin ensi kerran julkisesti. Vuosina 1898 - 1904 Vuori toimi Turun piirustuskoulun opettajana. Turun vuosien jälkeen hän siirtyi Tampereelle muotokuvamaalariksi ja opettajaksi Tampereen Käsityö- ja taideteollisuuskouluun. 1900-luvun alussa hän oli tehdaskaupungin ainoa ammattimainen kuvataiteilija Gabriel Engbergin ohella. Muotokuvien lisäksi Vuori teki realistisia maisemakuvauksia, kuten Ruoveden kirkkorantaa (1909) ja Saaristotila (1911, öljy, 38X58 cm). Vaimonsa Tildan muotokuvan hän maalasi vuonna 1913. Vuori harrasti valokuvausta, hänen valokuviaan julkaistiin Helsingin Kaiku -lehdessä helmikuussa 1909. Kaarlo Vuori menehtyi aivohalvaukseen kesäkuussa 1914. Vuoren töitä on nähtävillä esimerkiksi Hiekan taidemuseossa Tampereella. Hänen vesivärityönsä Minna Canthista on näytteillä Kuopion Korttelimuseossa. ==Lähteet== *Fmp.fi. *Hiekantaidemuseo.fi. * *Kokoelmat.fng.fi. *Minnacanth.kuopio.fi. *Tampere.fi. *Turuntaidemuseo.fi. *Tuusula.fi. *Uta.fi. *kaarlovuori.com. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Unohdettu taiteilija päivänvaloon. Taiteilija Kaarlo Vuoren muistonäyttelystä, Suomen Kuvalehti, 11.11.1933, nro 46, s. 27, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Kaliforniantikka

Kaliforniantikka (Picoides nuttallii) on pieni tikka, joka on saanut tieteellisen nimensä englantilaisen luonnontieteilijän Thomas Nuttallin mukaan. == Koko ja ulkonäkö == Kaliforniantikka on kooltaan pieni tikka, vain noin 15–17 senttimetrin pituinen. Väritykseltään se on mustavalkoinen. Uroksella on punainen laikku päälaellaan. == Levinneisyys == Kaliforniantikka on yleinen tikkalaji Kaliforniassa ja sen levinneisyysalue ulottuu myös Kalifornian niemimaan pohjoisosiin Meksikossa. == Lähteet == Luokka:Kirjotikat
George Eads

George Coleman Eads III (s. 1. maaliskuuta 1967 Fort Worth, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt tv-sarjoissa, muun muassa C.S.I. ja Savannah, sekä elokuvissa, mm. Evel Knievel. Vuonna 2004 Eads sai yhdessä Jorja Foxin kanssa potkut C.S.I.-sarjasta sopimusrikkeen vuoksi. Heidät kuitenkin palkattiin pian uudelleen. Eads on ainoa C.S.I.-näyttelijä, joka oli mukana sarjan kaikissa 335 jaksossa. Vuonna 2016 Eads valittiin esittämään Jack Daltonia CBS:n Nuori MacGyver -sarjassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marek Švec

Marek Švec (s. 17. helmikuuta 1973 Havlíčkův Brod) on tšekkiläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka kilpailee 96-kiloisten sarjassa. Hän on saavuttanut urallaan MM-tasolta kaksi hopeaa ja yhden pronssin. EM- kilpailuista Švec on vottanut kolme pronssimitalia, viimeisin Vilnasta vuodelta 2009. Švec osallistui myös Atlantan olympialaisiin 1996, missä hän sijoittui kahdeksanneksi sekä Pekingin olympialaisiin 2008, missä hänen sijoituksensa oli viides. ==Lähteet== *Profiili Pekingin olympialaisten sivustolla Luokka:Tšekkiläiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fran Warren

Fran Warren (4. maaliskuuta 1926 – 4. maaliskuuta 2013) oli yhdysvaltalainen laulaja. Warren syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkin Bronxissa ja saavutti alun perin menestystä muiden artistien, kuten Claude Thornhillin kanssa tekemällään yhteistyöllä. Warren aloitti soolouransa vuonna 1948. Hän sai levytyssopimuksen RCA Recordsilta ja julkaisi muun muassa dueton ”I Said My Pajamas (and Put on My Pray’rs)” (1950) Tony Martinin kanssa. Warren siirtyi RCA Recordsilta MGM Recordsille ja nousi listoille viimeistä kertaa vuonna 1953 kappaleellaan ”It’s Anybody Heart”. == Diskografia == * Mood Indigo (MGM, 1956) * Hey There! Here's Fran Warren (Tops, 1957) * Come Rain or Come Shine (Venise, 1959) * Something's Coming (Warwick, 1960) * Come into My World (Audio Fidelity, 1968) * Fran Warren in Nashville (Audio Fidelity, 1969) * The Complete Fran Warren with Claude Thornhill Orchestra (Collector's Choice, 2000) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet