EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fes (sävel)

Fes eli F♭ on solfeesin 5. puolisävelaskel. Se on alennettu F eli se soi puoliaskelen alempaa kuin F. Koska F:stä puolisävelaskelen alapuolella on myös E, Fes on enharmoninen E:n kanssa. Fes on myös Cesin ohella toinen niistä alennetuista sävelistä, jotka soitetaan valkoiselta koskettimelta. ==Skaalat== Fesistä alkavat teoriassa seuraavat asteikot: * F♭-duuri: F♭ G♭ A♭ B♭♭ C♭ D♭ E♭ F♭ * F♭-molli: F♭ G♭ A♭♭ B♭♭ C♭ D♭♭ E♭♭ F♭ * F♭ harmoninen molli: F♭ G♭ A♭♭ B♭♭ C♭ D♭♭ E♭ F♭ * F♭ melodinen molli (nouseva): F♭ G♭ A♭♭ B♭♭ C♭ D♭ E♭ F♭ * F♭ melodinen molli (laskeva): F♭ E♭♭ D♭♭ C♭ B♭♭ A♭♭ G♭ F♭ Näitä asteikkoja, joissa esiintyy kaksinkertaisesti alennettuja säveliä, ei käytännössä kuitenkaan juuri esiinny, vaan ne korvataan niiden kanssa enharmonisilla E-duurilla ja e-mollilla. Luokka:Musiikin teoria
Gripenbergin kortteli

Gripenbergin kortteli (ruots. Gripenbergska kvarteret) on umpikortteli Taka- Töölön kaupunginosassa Helsingissä. Kortteli rajautuu lännessä Mannerheimintiehen, pohjoisessa Savilankatuun, idässä Urheilukatuun ja Urheilukadun puistikkoon sekä etelässä Sallinkatuun. Arkkitehtuuriltaan kortteli edustaa 1920-luvun klassismia ja on ominaispiirteiltään säilynyt hyvin. Korttelin rakennukset on suunnitellut arkkitehti Ole Gripenberg, jolta kortteli on saanut nimensä. Rakennuksista ensimmäinen valmistui vuonna 1925 ja viimeinen 1932. Korttelisuunnitelman on laatinut Sigurd Frosterus, jonka kanssa Gripenbergillä oli arkkitehtitoimisto Frosterus & Gripenberg. Gripenberg asettui itse asumaan yhteen korttelin taloista (Urheilukatu 24). Kortteli käsittää kymmenen asuinrakennusta, jotka kuuluvat yhdeksälle eri asunto-osakeyhtiölle. Korttelin keskimmäiset talot Mannerheimintie 33 ja Urheilukatu 20 kuuluvat molemmat asunto-osakeyhtiöön Bostadsaktiebolaget Boas Asunto-osakeyhtiö. Korttelin sisäpiha on symmetrinen ja aidaton. Urheilukadun puolella korttelin keskiosan edustalla on kapea puistikko, joka kuitenkaan ei ulotu Sallin- eikä Savilankadun kulmaan saakka. == Kuvia == Töölön pallokenttä Stadionin tornista kuvattuna.jpg |Gripenbergin kortteli vasemmalla Töölön pallokentän vieressä vuonna 1966. GripenbergBlockFromNorthWest.jpg |Gripenbergin kortteli Mannerheimintien puolelta Savilannkadun kulmasta nähtynä Urheilukatu GripenberginKortteli.jpg |Gripenbergin kortteli Urheilukadun puolelta nähtynä GripenbergBlockPark.jpg |Gripenbergin korttelin edessä Urheilukadun puolella oleva puistikko == Lähteet == Luokka:Helsingin korttelit Luokka:Taka-Töölö
Rizza Islam

Ronnie Steven ”Rizza” Islam (s. 1990 Compton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen rokotevastainen aktivisti.Rizza Islam Anti-Defamation League 16.3.2021, viitattu 3.8.2024 Center for Countering Digital Hate kertoi vuonna 2021 raportissaan, että Facebookissa ja Twitterissä levinneestä rokotevastaisesta materiaalista 65 % oli Islamin ja yhdentoista muun henkilön tuottamaa.Matthew Rozsa, The dirty dozen: A tiny group of anti-vaxxers are flooding the internet with misinformation Salon 30.3.2021, viitattu 3.8.2024 Islam kävi jo lapsena Nation of Islamin paikallisessa moskeijassa. Teini-ikäisenä hän työskenteli skientologian piirissä vanhempineen, jotka perustivat skientologien tukeman World Literacy Crusade -järjestön. Vuonna 2015 Islam joutui äitinsä ja joidenkin sisarustensa kanssa pidätetyksi petoksista epäiltynä. Samoihin aikoihin hän palasi Nation of Islamin aktiiviseksi jäseneksi ja nousi järjestössä merkittävään asemaan Tony Muhammadin avulla. Islam tapasi vuosina 2015–2016 moneen otteeseen Louis Farrakhanin rokotevastaisessa aktivismissa ja kilpailevien katujengien välisen rauhan edistämisessä tehtävän yhteistyön merkeissä. Islam oli yksi Nation of Islamin ja muiden rokotevastaisen toimijoiden, kuten Robert F. Kennedy Jr.:n yhteistyön alullepanijoista. Kennedy tutustui Tony Muhammadiin ja Louis Farrakhaniin Islamin välityksellä vuonna 2015. Islam on toiminut National of Islamin lisäksi sen puolisotilaallisessa siivessä Fruit of Islamissa. Hän on pitänyt juutalaisia mediaa ja Hollywoodia hallitsevina. Hän on pitänyt hallituksen luomia kemikaaleja homoseksuaalisuuden yleisyyttä lisäävinä ja miehiä naisellistavina. Islamin mukaan Bill Gates oli koronapandemian taustalla. Islam väitti parantaneensa koronavirusinfektion erityisruokavaliolla. Hänen mukaansa rokotteet aiheuttavat autismia ja mRNA-pohjaiset rokotteet muuttavat ihmisen DNA:ta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Yhdysvaltalaiset salaliittoteoreetikot Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Nicolas

Jean Nicolas (9. kesäkuuta 1913 Nanterre, Ranska – 8. syyskuuta 1978) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Nicolas edusti koko ammattilaisuransa Rouenia vuodet 1932–1940. Hän voitti urallaan kerran Ligue 1:n parhaan maalintekijän palkinnon kaudella 1937–1938, jolloin hän teki 26 maalia. Ligue 2:ssa hän taas voitti palkinnon kolmesti kausilla 1933–1934, 1934–1935 ja 1935–1936. Hän pelasi urallaan yhteensä 91 liigaottelua, joissa hän teki 73 maalia. Nicolas debytoi Ranskan A-maajoukkueessa helmikuussa 1933 ja pelasi joukkueessa yhteensä 25 ottelua, joissa hän teki 22 maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa, jossa hän pelasi ottelun. Lisäksi hänet valittiin edustamaan joukkuetta myös vuoden 1938 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi 3 ottelua ja teki 3 maalia. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Kuukauden RTV-tuomari

Kuukauden RTV-tuomari on valinta, jossa valitaan Superpesistuomareiden joukosta yksi tuomari joka kuukausi. RTV-tuomari valitaan nostattamaan tuomaritoiminnan saaman arvostuksen sille kuuluvalle tasolle, ja sitä kautta myös vaikuttaa lasten ja nuorten hakeutumista tuomaritoimintaan ja vahvistamaan niin sanottua "tuomaripolkua". RTV-Yhtymä on Superpesiksen yhteistyökumppani, joka vaikuttaa erityisesti tuomaritoiminnassa. == Kuukauden RTV-tuomarit == Kausi Kuukausi Voittaja 2024 Toukokuu Tommi Nupponen 2024 Kesäkuu Pekka Tikanmäki 2024 Heinäkuu Mika Salmenautio 2024 Elokuu Jesse Mäkinen == Lähteet == Luokka:Luettelot pesäpallosta Luokka:Pesäpallopalkinnot
José Iraragorri

José Iraragorri Ealo (16. maaliskuuta 1912 Basauri, Espanja – 27. huhtikuuta 1983) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän toimi pelaajauransa jälkeen myös valmentajana. Iraragorri tunnetaan parhaiten urastaan Athletic Bilbaossa, jonka kanssa hän voitti Primera Divisiónin neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1933–1934 ja 1935–1936 sekä Copa del Reyn neljästi kausina 1929–1930, 1930–1931, 1931–1932 ja 1932–1933. Lisäksi hän edusti muun muassa San Lorenzoa ja Españaa. Hän debytoi Espanjan A-maajoukkueessa huhtikuussa 1931 ja pelasi joukkueessa 7 ottelua, joissa hän teki 2 maalia. Hän teki molemmat maalit vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Espanjalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Isidro Lángara

Isidro Lángara (25. toukokuuta 1912 Pasaia, Espanja – 21. elokuuta 1992) oli espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkäjä. Hän kykeni pelaamaan myös oikeana laitahyökkääjänä. Lángara edusti uransa aikana Real Oviedoa, San Lorenzoa ja Españaa. Hän voitti jälkimmäisen kanssa Meksikon Primera Divisiónin kaudella 1944–1945. Hän oli liigan paras maalintekijä neljästi Primera Divisiónissa, kerran Segunda Divisiónissa ja kaksi kertaa Meksikon Primera Divisiónissa. Hän debytoi Espanjan A-maajoukkueessa huhtikuussa 1932 ja kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Årdalin kirkko (Årdal)

Årdalin kirkko () on Årdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1867. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Årdal
Farnesin kirkko

Farnesin kirkko () on Årdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen ristikirkko vuodelta 1970. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Årdal
Øvre Årdal

Øvre Årdal on taajama Årdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,9 neliökilometriä ja asukasluku 3 082 vuonna 2024. Øvre Årdalissa on Norsk Hydron alumiinitehdas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Årdal
Seimsdalen

Seimsdalen on taajama Årdalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,28 neliökilometriä ja asukasluku 413 vuonna 2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Årdal
Sigurd Eldegard

Sigurd Eldegard (10. heinäkuuta 1866 Årdal – 30. tammikuuta 1950 Oslo) oli norjalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija, teatteriohjaaja ja vuosina 1918–1920 Det Norske Teatretin johtaja Amund Rydlandin kanssa. Hänen tunnetuimpia näytelmiään on kansallisromanttinen vuonna 1905 ensi-iltansa saanut Fossegrimen, joka oli Norjan kansallisteatterin ensimmäinen uusnorjankielinen näytelmä. Se oli katsojamenestys, jota esitettiin yli sata kertaa. Saksalaismiehityksen aikana Eldegard oli fasistisen Nasjonal Samling -puolueen jäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset teatterinjohtajat Luokka:Näytelmäkirjailijat Luokka:Norjalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1950 kuolleet
Aremarkin kirkko

Aremarkin kirkko () on Aremarkin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1861. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Aremark
Holmgillin kirkko

Holmgillin kirkko () on Aremarkin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Aremark
Barbun kirkko

Barbun kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1880. ==Kuvia== Barbu kirke T188 01 0041.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Arendal
Bjorbekkin kirkko

Bjorbekkin kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1884. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Arendal
Øyestadin kirkko

Øyestadin kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Arendal
Tromøyn kirkko

Tromøyn kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Arendal
Austre Molandin kirkko

Austre Molandin kirkko () on Arendalin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1673. ==Kuvia== AMolandKrk interiør.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Arendal
Søs Fenger

Charlotte "Søs" Fenger (s. 2. joulukuuta 1961) on tanskalainen laulaja. Hän toimi 1980-luvulla muun muassa Love Construction- ja News-yhtyeiden laulajana, kunnes julkaisi vuonna 1989 sooloalbumin Vinterdage. Hänen laulutyylinsä vaihtelee jazzista poppiin ja rockiin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Last Kingdom

The Last Kingdom on brittiläinen historiallinen draamasarja, joka perustuu Bernard Cornwellin kirjasarjaan Uhtred. Televisiosarjaa esitettiin viisi tuotantokautta vuosina 2015–2022 ja jatkettiin elokuvalla Seven Kings Must Die (2023). Sarjaa tuotti aluksi BBC, mutta kolmannen kauden kohdalla se siirtyi Netflixille. Sarja sijoittuu viikinkiaikaan ja kertoo viikinkien kasvattamasta saksimies Uhtredista. Hän päätyy palvelemaan Wessexiä hallitsevaa kuningas Alfredia, joka suunnittelee pienempien kuningaskuntien yhdistämistä Englannin kuningaskunnaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2010-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:2020-luvun brittiläiset draamasarjat Luokka:Romaaneihin perustuvat televisiosarjat Luokka:BBC:n televisio-ohjelmat Luokka:Netflix-alkuperäissarjat
Halkosaari (Lappeenranta)

thumb|Halkosaari Lappeenrannan linnoituksen valleilta kuvattuna. Halkosaari on puistomainen saari Lappeenrannassa Kaupunginlahden suulla sataman itäpuolella. Se on yhdistetty mantereeseen pienellä sillalla. Saaressa on pienvenelaitureita ja pohjoiskärjessä Halkosaaren paviljonkiHyväntuulentie + Halkosaari; VisitLappeenranta.fi. Halkosaaren ohi viereiselle Kaupunginlahdelle kulkee Saimaan syväväylä 4,0 metrin syvyisenä. Lappeenrannan kaupunki ja Suomen Matkailijayhdistys alkoivat rakentaa kaupunkiin puistoja 1880-luvulla. Osansa tästä kehityksestä sai myös Halkosaari, joka kunnostettiin ja yhdistettiin sillalla mantereeseen. Matkailijayhdistyksen puheenjohtajana toimi läheisen Lappeenrannan kylpylän johtaja Maximilian Buch. Halkosaaren paviljonki on vuodelta 1895. Halkosaaressa oli mattolaituri 1950-luvulta alkaen. Huonokuntoinen laituri purettiin vuonna 2023. Halkosaari on nimetty Mielenterveysseuran Mieli-paikaksi, mistä merkkinä on laatta paviljongin viereisessä rantakalliossa.Mielipaikka julkistettiin Halkosaaressa; Mielenterveysseurat.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keisarillisia matkoja Kaakkois-Suomessa, Halkosaari Luokka:Lappeenrannan saaret Luokka:Saimaan saaret
Prosessimetallurgia

Prosessimetallurgia on metallurgian osa-alue, joka tutkii metallituotteiden valmistusprosesseja. Metallien valmistusprosesseihin kuuluvat pyrometallurgia ja kuumissa lämpötiloissa käytetyt menetelmät. Prosessimetallurgiassa tutkitaan metallurgiaa primääri- ja sekundääritasolla. Tutkimukseen kuuluvat myös pelkistimien, metallien kestävyyden ja kierrätysmahdollisuuksien tutkimukset. Prosessimetallurgian avulla kehitetään myös metallien käsittelymenetelmiä ja metallintyöstöön liittyvää mittausta. == Lähteet == Luokka:Metallurgia
Reuilly (Indre)

Reuilly on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Arnonjoen varrella, noin 17 kilometriä Issoudunin kaupungista pohjoiseen. Tarinan mukaan frankkien kuningas Dagobert I:n määräyksellä sinne perustettiin vuonna 638 Saint-Denis’n kuninkaallinen luostari. Luostari oli toiminnassa vuoden 1789 Ranskan suureen vallankumoukseen saakka. Karolingien ajalta peräisin oleva krypta ja primitiivinen romaaninen kirkko 1000-luvulta ovat jäljellä tästä uskonnollisesta toiminnasta. 1600-luvulla rakennettiin vanhan 1000-luvun feodaalilinnan paikalle Château de La Ferté. Sen suunnitteli arkkitehti François Mansart, ja se on Indren ainoa linna Ludvig XIV:n ajalta. == Talous == Reuilly on viininviljelyseutua. Sen alkuperä juontaa juurensa 600-luvulle, jolloin kuningas Dagobert I lahjoitti sen niityt, pellot ja viinitarhat Saint- Denis’n luostarimunkeille. Vuonna 1365 Berryn herttua Jean julkaisi peruskirjan, joka koski Reuillyn viinien myyntiä. Se sisälsi esimerkiksi oikeuden periä veroja viinien myynnistä sekä noudatettavat sadonkorjuupäivät. Vuonna 1937 Reuillyn viinitilat saivat AOC-todistuksen valkoviineilleen, ja puna- ja roséviinit saivat sen vuonna 1961. Reuilly (AOC):n tuotantoalue oli vuonna 2014 233 hehtaaria. Nimitysalue kattaa 6 kuntaa: Indressä Reuilly ja Diou sekä Cherissä Lazenay, Chéry, Lury sur Arnon ja Preuilly. == Tunnettuja kuntalaisia == *Marius Jacob (1879-1954), anarkisti *Paul Surtel (1893-1985), taidemaalari *Yves du Manoir (1904-1928), rugbypelaaja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indren kunnat
Reuilly

Reuilly voi tarkoittaa seuraavia: * Reuilly, kunta Euren departementissa Ranskassa * Reuilly, kunta Indren departementissa Ranskassa * Reuilly (AOC), viinintuotantoalue
Jordan Chiles

Jordan Lucella Elizabeth Chiles (s. 15. huhtikuuta 2001 Tualatin, Oregon) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän on voittanut joukkuekilpailussa olympiakultaa ja maailmanmestaruuden. Hänellä on myös henkilökohtaisia mitaleja MM-kilpailuista ja Pan-Amerikan kisoista. Chiles on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2018. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui moniottelun karsinnassa 40:nneksi. Yksittäisten telineiden karsintakilpailuissa hän oli permannolla 13:s, nojapuilla 52:s ja puomilla 78:s. Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa hypyssä ja permannolla. Moniottelun karsinnassa hän oli 12:s sekä nojapuilla 18:s ja puomilla 83:s. Pan-Amerikan kisoissa 2023 Santiagossa Chiles voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä sai hopeaa hypyssä ja pronssia moniottelussa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa. Hän sijoittui moniottelun karsinnassa neljänneksi, mutta koska hänen edellään oli kaksi yhdysvaltalaista, ei hän päässyt maakiintiön vuoksi moniottelun loppukilpailuun. Permannolla hän sijoittui viidenneksi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset telinevoimistelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ségry

Ségry on kunta Ranskassa Indren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee noin 10 kilometriä Issoudunin kaupungista kaakkoon. Kunnan alueella on Arnonjoen varrella entinen La Préen luostari. Sen perusti vuonna 1128 Bernhard Clairvaux’lainen. Luostari myytiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvulla. Samalla luostarikirkko purettiin perustuksia myöten. Nykyään entisissä luostarirakennuksissa on loma-asuntoja sekä taiteilijoiden asuin- ja työtiloja. Kunnan keskustassa oleva Saint- Martinin kirkko on rakennettu 1100-luvulla. Kirkon länsijulkisivu ja kuisti ovat luokittelu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1927. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indren kunnat
Jade Carey

Jade Ashtyn Carey (s. 27. toukokuuta 2000 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen telinevoimistelija. Hän on kaksinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari. Carey kilpaili arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Montrealin MM-kilpailuissa 2017. Hän saavutti siellä hopeaa hypyssä ja permannolla. Stuttgartin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä. Hän sijoittui permannon karsinnassa kolmanneksi mutta ei mahtunut loppukilpailuun. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän voitti kultaa permannolla sekä sijoittui kahdeksanneksi moniottelussa ja hypyssä. Hän oli nojapuiden karsinnassa 20:s ja puomilla 41:s. Carey voitti Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 kultaa joukkuekilpailussa ja hypyssä sekä saavutti pronssia permannolla. Moniottelussa hän sijoittui kuudenneksi. Telinekohtaisissa karsinnoissa hän oli puomilla 11:s ja nojapuilla 32:s. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, jonka loppukilpailussa hän kilpaili vain hypyssä, ja saavutti pronssia henkilökohtaisessa hyppykilpailussa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset telinevoimistelijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kieran

Kieran () on englanninkielinen miehen etunimi.Kieran, Behind the Name, viitattu 3.8.2024. Se on muunnelma iirinkielisestä nimestä Ciarán,Ciarán, Behind the Name, viitattu 3.8.2024. joka puolestaan perustuu iirinkieliseen nimen Ciar.Ciar, Behind the Name, viitattu 3.8.2024. Sana cίar tarkoittaa iiriksi tummaa tai mustaa.Name Element CÍAR, Behind the Name, viitattu 3.8.2024. Suomessa etunimi Kieran on annettu alle 109 miehelle ja alle 15 naiselle.Kieran | Etunimihaku, Digi- ja väestötietovirasto, viitattu 3.8.2024. == Tunnettuja Kieran-nimisiä == * Kieran Bew, englantilainen näyttelijä * Kieran Culkin, yhdysvaltalainen näyttelijä * Kieran Gibbs, englantilainen jalkapalloilija * Kieran Lee, englantilainen jalkapalloilija * Kieran Read, uusiseelantilainen rugby union -pelaaja * Kieran Richardson, englantilainen jalkapalloilija * Kieran Tierney, skotlantilainen jalkapalloilija * Kieran Trippier, englantilainen jalkapalloilija * Kieran West, brittiläinen soutaja == Lähteet == Luokka:Etunimet
Pantin

Pantin on noin 60 000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen koillisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa. Se sijaitsee Canal de l’Ourcqin varrella. Alueen teollisuusyritykset valmistavat valimotuotteita, kemikaaleja, savukkeita sekä jauhoja ja muita jalostettuja elintarvikkeita. Pantin sijaitsee hyvien liikenneyhteyksien varrella - kehätie kulkee sen vierestä ja rautatie sen poikki. Liikenteellä on ollut osuutta siihen, että vuonna 2016 Pantinin ilmassa oli eniten saasteita koko Ranskassa. == Lähteet == Luokka:Ranskan kunnat Luokka:Île-de-France
Kishane Thompson

Kishane Thompson (s. 17. heinäkuuta 2001) on jamaikalainen pikajuoksija. Thompson on kärsinyt loukkaantumisista ja ennen vuotta 2023 hänen 100 metrin juoksun ennätyksensä oli 10,21. Vuoden 2023 Jamaikan mestaruuskilpailussa hän juoksi 100 metrin alkuerässä ajan 9,91 ja alitti ensimmäistä kertaa 10 sekunnin rajan. Hän kuitenkin jätti valmentajansa mukaan suunnitellusti kilpailun kesken eikä osallistunut välieriin. Syyskuussa 2023 Timanttiliigan osakilpailussa Xiamenissa hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 9,85. Vuonna 2024 hän voitti Jamaikan mestaruuden 100 metrillä. Hän juoksi Jamaikan mestaruuskilpailuiden alkuerässä ajan 9,82, välierässä 9,84 ja loppukilpailussa 9,77. Pariisin olympialaisissa 2024 Thompson saavutti sadalla metrillä hopeaa ajalla 9,79. Thompsonia valmentaa Stephen Francis, joka on valmentanut muun muassa Shelly-Ann Fraser-Prycea ja Asafa Powellia. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 60 m: 6,48 (2025) * 100 m: 9,77 (2024) * 200 m: 20,92 (2022) == Lähteet == Luokka:Jamaikalaiset pikajuoksijat Luokka:Jamaikalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Flávia Saraiva

Flávia Lopes Saraiva (s. 30. syyskuuta 1999 Rio de Janeiro) on brasilialainen telinevoimistelija. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Nuorten kesäolympialaisissa 2014 Saraiva voitti kultaa permannolla sekä saavutti hopeaa moniottelussa ja puomilla. Seuraavana vuonna hän kilpaili Glasgow'n MM- kilpailuissa ja sijoittui muun muassa moniottelussa 24:nneksi, joukkuekilpailun karsinnassa yhdeksänneksi, puomin karsinnassa 14:nneksi ja permannon karsinnassa 15:nneksi. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui puomilla viidenneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sekä karsinnoissa moniottelussa ja permannolla 19:nneksi ja nojapuilla 67:nneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2018 Saraiva sijoittui permannolla viidenneksi, joukkuekilpailussa seitsemänneksi ja moniottelussa kahdeksanneksi. Seuraavana vuonna Stuttgartin MM-kilpailuissa hän oli permannolla neljäs, puomilla kuudes ja moniottelussa seitsemäs. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui puomilla seitsemänneksi ja permannon karsinnassa 69:nneksi. Saraiva sijoittui Liverpoolin MM-kilpailuissa 2022 joukkuekilpailussa neljänneksi. Hän oli karsinnassa permannolla ykkönen ja moniottelussa kymmenes, mutta karsinnan hyppykilpailussa tulleen nilkkavamman vuoksi hän ei kilpaillut henkilökohtaisissa loppukilpailuissa. Antwerpenin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti ensimmäiset MM-mitalinsa: hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia permannolla. Moniottelussa hän sijoittui 15:nneksi. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa, jonka lämmittelyssä hän putosi nojapuilta ja loukkasi silmäkulmaansa. Moniottelun loppukilpailussa Saraiva sijoittui yhdeksänneksi. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset telinevoimistelijat Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulfaatio

Sulfaatio on kemiallinen reaktio, jossa on osallisena sulfiitti (SO3). Kun nestemäisessä aineessa sulfiittia syntyy sulfidista (SO2), se voi reagoida heti kalsiumyhdisteiden kanssa. == Lähteet == Luokka:Kemialliset reaktiot
Drancy

Drancy on noin 71 000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen koillisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa. Drancyssä toimi natsivallan aikana kokoamisleiri, josta juutalaisia lähetettiin keskitysleireille. Sen paikalla on nyt muistomerkki ja museo. Drancy oli keskiajalla pieni kylä. Sen kaupungistuminen alkoi rautatieverkon rakentamisen myötä. Kaupungissa on kolme 1930-luvun alussa rakennettua kirkkoa. Kaksi keskustan asuinaluetta on tehty rautatietyöntekijöiden asuinalueeksi, toinen niistä on rakennettu puutarhakaupungin aatteiden mukaan. == Lähteet == Luokka:Ranskan kaupungit Luokka:Seine-Saint-Denis’n kunnat
Kohat

Kohat (, ) on kaupunki Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa Kohatin piirikunnassa. Sen asukasluku oli vuoden 2017 väestönlaskennassa 191 836\. ==Maantiede== Kohat sijaitsee Pakistanin Khyber Pakhtunkhwan provinssissa Kohatin piirikunnassa. Kaupungin eteläpuolella virtaa Kohat Toi -joki ja siellä sijaitsee Kohatsola. Kohatsola yhdistää seudun Kabuljokeen. Ympäröivä seutu on ylänköä mataline vuorineen. Aluetta halkovien jokien laaksoissa on viljelyalueita. Kohatin tunneli yhdistää seudun Pešawariin. ==Historia== Historiallinen Kohat perustettiin 1300-luvulla jonkin matkan päähän nykyisestä kaupungista. Sen perustaja oli paikallinen buddhalainen hallitsija eli radža. Khatakien paštuheimo alkoi siirtyä alueelle lännestä saman vuosisadan aikana. Heitä seurasivat Bangašit, jotka taistelivat Khatakien puolella Orzakaita vastaan. Paštuhallitsija Babur alkoi levittää valtakuntaansa kohti Intiaa Kabulin laaksosta vuonna 1505. Hänen joukkonsa taistelivat paikallisia heimoja vastaan. Lyötyjen heimosoturien pääkalloista sanotaan rakennetun torneja Kohatissa. Myöhemmin Suurmogulien valtakunnan hallitsija Jahangir lähetti kenraalinsa alueelle taistelemaan raušanija-liikettä vastaan. 1800-luvun alussa Kohat ja läheiset Bannu ja Pešawar liitettiin Punjabin sikhiläisen hallitsija Randžit Singhin alueisiin. Sikhivaltaa uhkasivat kuitenkin jatkuvasti paikalliset heimot. Vuonna 1809 alueen läpi matkasi Mountstuart Elphinstone, joka kutsui seutua nimellä Cohaut. Vuonna 1849 Sikhivaltakunta romahti ja sen alueet liitettiin Brittiläiseen Intiaan. Brittien hallitsemasta Kohatista tehtiin oma kuntansa vuonna 1876. Alkujaan sitä hallittiin osana Punjabia ja vuonna 1901 uutta Luoteisprovinssia. Vuonna 1901 alettiin rakentaa myös sotilastietä Kohatiin. Seutu yhdistettiin muuhun Intiaan myös kapearaiteisella rautatiellä. Brittiarmeijan linnoitus on lähellä nykyisen kaupungin keskustaa. Kaupunki oli tärkeä brittien sotilastukikohta paikallisten heimojen hallitsemiseksi. Pakistanin itsenäistymisen jälkeen Kohatista tuli tärkeä Pakistanin armeijan tukikohta. Paikalla on myös ilmavoimien lentokenttä. ==Väestö== Kohatin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 191 836. ==Lähteet== Luokka:Pakistanin kaupungit Luokka:Khyber Pakhtunkhwa
Venesmes

Venesmes on kunta Ranskassa Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 22 kilometriä Saint-Amand- Montrondin kaupungista luoteeseen. pienoiskuva|vasen|Saint-Pierren kollegiaalikirkko Saint-Pierren kollegiaalikirkko on rakennettu vuonna 1265. Kirkko on ollut historiallisten monumenttien listalla vuodesta 1927 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Cherin kunnat
Ympärysvaltojen voiton mitali (Ranska)

Ympärysvaltojen voiton mitali () on ranskalainen sotilasansiomitali. Päätöksen ympärysvaltojen yhteisen mitalin perustamisesta teki ympärysvaltoja edustava komitea jo vuonna 1919, mutta Ranskan osalta mitalin perustava laki säädettiin vasta vuonna 1922. Ranskalaista mitalia myönnettiin Ranskan asevoimien alaisuudessa vähintään 3 kuukautta palvelleille sotilaille ja siviileille. Tarkemmat myöntämisperusteet mitalille olivat seuraavat: * sotilaat, siviilit ja sairaanjoitajat, joille on jo myönnetty vuosien 1914–1918 sotaristi * erikoisvapaaehtoiset, jotka palvelivat rintamalla ja jotka evakuoitiin sieltä haavoittumisen takia * palvelukseen otetut nuoret miehet, jotka lähetettiin rintamalle ennen aselepoa * sotavangit * Elsass-Lothringenin asukkaat, jotka todistettavasti loikkasivat Saksan armeijasta tai taistelivat vapaaehtoisina Ranskan riveissä * sotilaat, siviilit ja sairaanhoitajat, jotka kuolivat tehtäviään suorittaessa tai rintamalla saadun sairauden takia Mitalia jaettiin yhdessä luokassa: * mitalin nauha Mitali on osa ympärysvaltojen vastaavien voitonmitalien sarjaa. Mitalien nauha on samalainen, mutta itse mitali eroaa sen myöntävien maiden välillä. Tällaisia maita on yhteensä 14. == Lähteet == Luokka:Ranskan sotilasansiomitalit Luokka:Ranska ensimmäisessä maailmansodassa
Alice D’Amato

Alice D’Amato (s. 7. helmikuuta 2003 Genova) on italialainen telinevoimistelija. Hän on puomin olympiavoittaja, joukkuekilpailun olympia- ja MM-mitalisti sekä nelinkertainen Euroopan-mestari. Yksittäisistä telineistä hän on ennen olympiavoittoaan menestynyt parhaiten nojapuilla. D’Amato voitti joukkuekilpailussa juniorien Euroopan-mestaruuden vuonna 2018. Szczecinin EM- kilpailuissa 2019 hän saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa, pronssia nojapuilla. Moniottelussa hän sijoittui neljänneksi. Samana vuonna Stuttgartin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Vuonna 2021 hän sijoittui Baselin EM-kilpailuissa nojapuilla viidenneksi. Tokion kesäolympialaisissa 2021 hän sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi ja moniottelussa 20:nneksi sekä yksittäisten telineiden karsinnoissa nojapuilla 18:nneksi, permannolla 28:nneksi ja puomilla 48:nneksi. Kita-Kyūshūn MM- kilpailuissa 2021 D’Amato sijoittui moniottelussa kahdeksanneksi ja nojapuiden karsinnassa 12:nneksi. D’Amato voitti Münchenin EM-kilpailuissa 2022 joukkuekilpailussa kultaa ja saavutti nojapuilla hopeaa. Liverpoolin MM- kilpailuissa 2022 hän sijoittui joukkuekilpailussa viidenneksi ja moniottelussa kymmenenneksi sekä nojapuiden ja permannon karsinnassa yhdeksänneksi. Antalyan EM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa nojapuilla sekä sai hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia moniottelussa. Antwerpenin MM- kilpailuissa 2023 hän sijoittui joukkuekilpailussa ja moniottelussa viidenneksi sekä sijoittui permannon karsinnassa 13:nneksi. Riminin EM- kilpailuissa 2024 D’Amato voitti kultaa joukkuekilpailussa ja nojapuilla sekä saavutti hopeaa moniottelussa. Pariisin kesäolympialaisissa 2024 hän voitti kultaa puomilla, saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja sijoittui neljänneksi moniottelussa. Alice D’Amaton kaksossisar on Asia D’Amato, joka myös on telinevoimistelun arvokisamitalisti. == Lähteet == Luokka:Italialaiset telinevoimistelijat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan ruiskaunokki

pienoiskuva|Pariisin pormestari Anne Hidalgo ruiskaunokin kanssa vuonna 2014 Ranskan ruiskaunokki () on ranskalainen maailmansodissa kaatuneiden, haavoittuneiden sekä leskeksi ja orvoiksi jääneiden muistoa kunnioittava symboli. Se otettiin käyttöön vuonna 1916. Sinisestä ruiskaunokista tuli ensimmäisen maailmansodan uhrauksien symboli virallisesti vasta vuonna 1935, kun presidentti Gaston Doumergue antoi julistuksen aiheesta. Vuonna 1957 päätettiin myös siitä, että ruiskaunokki olisi myös toisen maailmansodan muistamisen symboli. Kansainyhteisön maissa vastaava symboli on unikonkukka. Syitä nimenomaan ruiskaunokin valinnaksi ovat mm. se, että kukkia kasvoi juoksuhautojen mudissa, sininen on yksi Ranskan lipun väreistä ja vasta palvelukseen astuneiden ranskalaissotilaiden univormu oli vielä sininen. Ruiskaunokkiaiheisia pinssejä myydään sekä 11. marraskuuta että 8. toukokuuta. Myynnistä saaduilla tuotoilla tuetaan hyväntekeväisyysjärjestöjä, joiden toiminta liittyy maailmansotien uhrauksien muistamiseen. Vuonna 2018 Ranskassa lyötiin 2 euron juhlaraha, jossa ruiskaunokki on kuvattuna. == Lähteet == Luokka:Ranska ensimmäisessä maailmansodassa Luokka:Ranska toisessa maailmansodassa
Pierre Cailleteau

Pierre Cailleteau eli L’assurance (1655–1723L'Assurance, Pierre, Deutsche Biographie. Viitattu 3.8.2024 ) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli aikanaan Pariisin ylhäisön suosiossa. Lukuisissa yksityispalatseissaan (hôtels) hän pyrki väljistä huonejaoituksista mukavan kodikkaisiin vaatimattomiin mittasuhteisiin ja poikkeaa muotoilussakin akateemisista säännöistä. Hänen huomattavimpia töitään ovat: Hotel de Pussortin uudistaminen (ennen 1697); Hôtel Rivié (1704); Hôtel de Rochelaure (1722), josta tuli myöhemmin yleisten töiden ministeriö; Hôtel de Lassay (1724) Quai d’Orsayn varrella,, josta tuli myöhemmin parlamentin puheenjohtajan virka-asunto, ja Petit Bourgin linna Seinen varrella lähellä Charentonia.Tietosanakirja 1909, osa 11, Hakusana: Cailleteau, Pierre ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1655 syntyneet Luokka:Vuonna 1723 kuolleet
War on Fakes

War on Fakes on faktantarkistukseen keskittymään pyrkivä sivusto, joka vastustaa Venäjän vastaista informaatiosotaa ja tuottaa sanojensa mukaan vinoutumatonta tietoa. PolitiFact kuitenkin kritisoi sivustoa muun muassa siitä, että sen tarjoamat vaihtoehtoiset selitykset esimerkiksi Butšan verilöylylle ja Mariupolin synnytyssairaalan iskulle ovat myös keskenään ristiriitaisia.Luiz Romero, How a Purported Fact-Checking Site Spreads Russian Propaganda PolitiFact 8.8.2022, viitattu 3.8.2024 War on Fakes nousi täysimittaisen Ukrainan sodan alkupäivinä kaikkein suosituimmaksi niistä sivustoista, joita Time piti venäläisinä nettipropagandakampanjoina. Sillä oli keskimäärin 20 miljoonaa lukijaa päivittäin.Vera Bergengruen, Unmasking the Man Behind One of Russia’s Most Popular Propaganda Channels Time 15.3.2023, viitattu 3.8.2024 War on Fakesin mukaan ukrainalaiset pyrkivät esittämään Venäjän joukot epämiellyttävässä valossa valeiden ja misinformaation avulla. Sivuston mukaan ukrainalaiset käyttivät Hollywoodin tuottajia, ammattinäyttelijöitä ja videoeditointityökaluja lavastaakseen kuvia kuolleista venäläisistä sotilaista ja tuhoutuneista ukrainalaisista kaupungeista. Sean Pennin väitettiin osallistuneen väitettyyn Ukrainan informaatio-operaatioon. PolitiFact arvioi yli 380 War on Fakesin julkaisua maaliskuun ja heinäkuun 2022 väliseltä ajalta. PolitiFact löysi paljon tietoja, jotka se katsoi paikkansapitämättömiksi. Venäläisen disinformaation asiantuntija Lukas Andriukaitiksen mukaan War on Fakes sopii Venäjän hallinnon propagandan päämääriin. Hänen mukaansa sivusto ja venäläinen propaganda yleensä pyrkii vakuuttamaan yleisön siitä, että totuus on suhteellinen ja että jokainen voi rakentaa itse oman totuutensa. Margarita Simonjan ja Vladimir Solovjov ovat jakaneet War on Fakesin faktantarkistuksia. Hanketta ovat tukeneet ja sen kertomuksia jakaneet myös Venäjän suurlähetystöt Saksassa, Tunisiassa, Indonesiassa ja Pohjois-Makedoniassa. Disinformaatiota netissä jäljittävä teknologiayhtiö Logically esitti War on Fakesin taustalla olevan entisen venäläisen toimittaja Timofei Vasilijevin. == Lähteet == Luokka:Venäläiset verkkosivustot Luokka:Venäjän propaganda
Echo Brickell

Echo Brickell on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 194 metriä korkea, 57-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2015, ja se valmistui 2017. Rakennuksessa on asuinhuoneistoja, ja sen päämateriaali on betoni. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Carlos Ott. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin asuinrakennukset
Riverfront

Riverfront on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva kolmen pilvenpiirtäjän muodostama rakennuskokonaisuus. Siihen kuuluu 192 metriä korkea ”Mint at Riverfront”, 156 metriä korkea ”The Ivy” ja 153 metriä korkea ”Wind”. Kaikki rakennukset ovat asuinkäytössä, ja ne valmistuivat vuosina 2008–2009. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin asuinrakennukset
Infinity at Brickell

Infinity at Brickell on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva asuin- ja toimistokäytössä oleva pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 192 metriä, ja siinä on 52 kerrosta. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2008. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Adache Group. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin asuinrakennukset Luokka:Miamin toimistorakennukset
Paul Horner

Paul Horner (1978 – 18. syyskuuta 2017 Laveen, Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, joka kirjoitti tietoisesti paikkansapitämättömiä uutisia sanojensa mukaan satiirisella tarkoituksella.Hij wilde Trump-aanhangers belachelijk maken, maar ze geloofden hem NRC 29.9.2017, viitattu 3.8.2024 Laurel Wamsley, Paul Horner, Fake News Purveyor Who Claimed Credit For Trump's Win, Found Dead At 38 NPR 27.9.2017, viitattu 3.8.2024 Internationally infamous fake-news writer Paul Horner dies in Phoenix Arizona Central 26.9.2017, viitattu 3.8.2024 Horner varttui Minnesotassa ja muutti teini-ikäisenä Arizonaan. Hän teki poliittisia pilapiirroksia jo hyvin nuorena.Paul Horner, key distributor of fake news during 2016 election, dies at 38 The Guardian 27.9.2017, viitattu 3.8.2024 Horner tuli pidätetyksi Chandlerissa vuonna 2011 ja hänen hallustaan löydettiin yli 15 000 dollarin arvosta lääkeaineita ja huumeita. Hänet tuomittiin neljän kuukauden vankeusrangaistukseen. Horner ylläpiti muun muassa National Report -sivustoa. Hän levitti väärää tietoa vähintään kuuden vuoden ajan. Vaikka hän perusteli tätä satiirilla, muun muassa Eric Trump jakoi hänen väitteitään, joiden mukaan Donald Trumpia vastustaneille mielenosoittajille olisi maksettu 3 000 dollaria. Horner väitti myös Barack Obamaa sekä homoksi että muslimiradikaaliksi.US 'fake news' kingpin Paul Horner found dead at 38 BBC 28.9.2017, viitattu 3.8.2024 Horner oli sanojensa mukaan ilahtunut siitä, että muun muassa Fox News käytti uutisoinnissaan joitain hänen Obamasta esittämiään väitteitä. Monilla Hornerin perustamista sivustoista oli legitiimiyteen viittaavia nimiä. Hornerin mukaan hänen sivustonsa saivat Trumpin kannattajien jatkuvan huomion eivätkä hänen sanojensa mukaan Trumpin kannattajat tarkistaneet faktoja. Kun Hornerilta kysyttiin, halusiko hän kohdistaa valeuutisia Hillary Clintonin tukijoille auttaakseen Trumpia, hän vastasi ”vihaavansa” Trumpia. Horner sai nettisivuistaan mainostuloja ja kertoi suunnanneensa ”uutisointinsa” konservatiiveille, koska hän uskoi sen olevan tuottoisampaa. Sanojensa mukaan Horner pyrki toiminnallaan kouluttamaan tai valistamaan ihmisiä. Hän uskoi Trumpin tulleen valituksi takiaan. Horner työskenteli myös standup-koomikkona ja juonsi Phoenixissa komediaohjelmaa Mystery Show. Hän piti Phoenixin kodittomia auttanutta Sock It Forward -hyväntekeväisyysjärjestöä. Horner löydettiin kuolleena 38-vuotiaana. Perheenjäsenet väittivät hänen väärinkäyttäneen reseptilääkkeitä ja sheriffin toimiston mukaan paikan päältä saatu todistusaineisto viittasi tapaturmaiseen yliannostukseen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Miami Tower

Miami Tower on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva toimistokäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennuksen korkeus on 191 metriä, ja siinä on 47 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 1980–1987, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto I.M. Pei & Partners. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin toimistorakennukset
Marina Blue

Marina Blue on Miamissa Yhdysvalloissa sijaitseva 188 metriä korkea, 57-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja se on tarkoitettu asuinkäyttöön. Rakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Arquitectonica. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin asuinrakennukset
Ten Museum Park

Ten Museum Park on Miamissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva asuinkäyttöön tarkoitettu pilvenpiirtäjä. Rakennus on 162 metriä korkea, ja siinä on 50 kerrosta. Torni rakennettiin vuosina 2004–2007, ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Oppenheim Architecture & Design. == Lähteet == Luokka:Miamin pilvenpiirtäjät Luokka:Miamin asuinrakennukset
David Neiwert

David A. Neiwert (s. 1956 Idaho) on yhdysvaltalainen tutkiva journalisti ja tietokirjailija.David Neiwert Reveal, viitattu 3.8.2024 Neiwert, David A. 1956- Contemporary Authors, viitattu 3.8.2024 Neiwert varttui eteläisessä Idahossa.Deyanira Marte, Red Pill, Blue Pill Political Research Associates 23.6.2021, viitattu 3.8.2024 Hän työskenteli ympäristöasioiden toimittajana alkaessaan vuonna 1993 kirjoittaa Yhdysvaltain militialiikkeestä ja haastatella militioissa toimineita henkilöitä. Tässä yhteydessä hän alkoi tutustua salaliittoteorioihin, jotka hänen mukaansa olivat muun muassa Aryan Nationsin ideologiassa laaja-alaisia ja monimutkaisia. Neiwert on kirjoittanut Daily Kosiin ja Daily Beehen sekä työskennellyt Southern Poverty Law Centerin Intelligence Projectissa. Hänen kirjoituksiaan on julkaistu myös muun muassa The Washington Postissa, The American Prospectissa ja Salon.comissa. Neiwertin teos And Hell Followed With Her: Crossing the Dark Side of the American Border palkittiin vuonna 2014 International Latino Book Awardilla tietokirjallisuuden kategoriassa. Lisäksi Neiwert sai vuonna 2000 National Press Club Awardin kotimaisen terrorismin käsittelystään. Vuonna 2020 Neiwert julkaisi kirjan Red Pill, Blue Pill: How to Counteract the Conspiracy Theories That Are Killing Us, joka keskittyy oikeiston salaliittoteorioihin. Neiwertin mukaan salaliittoteoreettiset narratiivit ylläpitävät rasistista ja ksenofobista retoriikkaa sekä muuntavat tunteita herättävät poliittiset kiistat eeppiseksi taisteluksi hyvän ja pahan välillä. Neiwert syytti Donald Trumpia autoritaarisimmaksi henkilöksi, joka oli toiminut Yhdysvalloissa presidenttinä. Hän väitti vasemmiston salaliittoteorioita vähemmän vaikutusvaltaisiksi. Neiwertin muihin kirjoihin kuuluu Alt-America: The Rise of the Radical Right in the Age of Trump. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Barkun

Michael Barkun (s. 1938) on yhdysvaltalainen politiikan tutkija.Barkun, Michael Virtual International Authority File, viitattu 3.8.2024 Hän on millenarististen ja utopististen liikkeiden, radikaalioikeiston ja terrorismin asiantuntija.Michael Barkun, Professor Emeritus Maxwell School of Citizenship & Public Affairs, viitattu 3.8.2024 Barkun väitteli filosofian tohtoriksi Northwestern Universitysta vuonna 1965. Hän oli politiikan tutkimuksen professori Syracusen yliopiston Maxwell School of Citizenship and Public Affairsissa.Michael Barkun Tablet Magazine, viitattu 3.8.2024 Hänen tutkimusaiheisiinsa ovat kuuluneet millenaristiset ja apokalyptiset liikkeet, ekstremismi, uskonnollinen väkivalta ja salaliittoteoriat. == Julkaisuja == * Law Without Sanctions (1968) * Disaster and the Millennium (1974) * Crucible of the Millennium (1986) * Religion and the Racist Right (1997) * Chasing Phantoms: Reality, Imagination, and Homeland Security Since 9/11 (2011) * Culture of Conspiracy: Apocalyptic Visions in Contemporary America (2013) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Asgardsrei-festivaali

Asgardsrei-festivaali on joulukuisin pidettävä black metal -festivaali. Sen perusti Aleksei Levkin Moskovassa, mutta tapahtuma siirrettiin Kiovaan, jossa se on järjestetty vuodesta 2015.Michael Colborne, Dispatches From Asgardsrei: Ukraine’s Annual Neo-Nazi Music Festival Bellingcat 2.1.2020, viitattu 3.8.2024 Vaikka perustaja määrittelee itsensä kansallissosialistiksi ja hänen oma M8L8TH-yhtyeensä (М8Л8ТХ) edustaa hänen mukaansa kansallissosialistista black metalia, ovat hänen mukaansa vain muutama esiintyjät saman genren edustajia. Levkinin mukaan tapahtuman päätarkoitus on tabujen rikkominen ja festivaali kunnioittaa kaikkia esiintyjiä, jotka ”uskaltavat todella haastaa” nykylänsimaisissa yhteiskunnissa vallitsevaa narratiivia.Tim Hume, A Black Metal Festival in Ukraine This Weekend Is the Neo-Nazi Networking Event of the Year Vice News 14.12.2019, viitattu 3.8.2024 Haaretzin mukaan Levkin muutti Ukrainaan Azov-pataljoonaa tukeakseen vuonna 2014. Musiikkitieteilijä Thorsten Hindrichsin mukaan Asgardsrei-festivaali on tuonut yhteen lähes koko Euroopan uusnatsipiirit. Festivaalin oheistapahtumiin on kuulunut esimerkiksi pohjoismaista pakanuutta metafysiikkana käsitellyt konferenssi ja kamppailulaji-ilta. Tapahtuman perustaja kiisti tutkijoilta kuullun syytöksen siitä, että tapahtuma toimisi uusnatsien kansainvälisenä verkostoitumiskeskuksena. Asgardsrei-festivaalilla ovat esiintyneet muiden muassa Stutthof, Seigneur Voland, Wodulf, Der Stürmer, Stahlfront, Sunwheel, Absurd ja Dark Fury.Colin Moynihan, Heavy Metal Confronts Its Nazi Problem New Yorker 19.2.2019, viitattu 3.8.2024 Suomalaisista yhtyeistä Asgardsrei- festivaalilla on esiintynyt Goatmoon. == Lähteet == Luokka:Musiikkitapahtumat Ukrainassa Luokka:Black metal Luokka:Kiova Luokka:Uusnatsismi
Bezons

Bezons on noin 32 000 asukkaan kunta Pariisin suurkaupunkialueen luoteisosassa Île-de-Francessa, Ranskassa. Bezons oli Bazinin suvun läänitys vuodesta 1611, jolloin Ranskan kuningas Ludvig XIII aateloi Claude Bazin de Bezons vanhemman. Bezonsin markkinat oli vuosittainen seurapiiritapahtuma, jonka Jean-Baptiste Pater on ikuistanut maalauksessaan 1730-luvulta. Bezonsin markkinoille tuotettiin näytelmiä, balettipantomiimejä ja useita taideteoksia. Kaikkien yhteiskuntaluokkien ihmiset nauttivat juhlista, ruoasta ja viihdeohjelmasta. thumb|left|Jean Baptiste Pater, n. 1733, Bezonin markkinoilla Bezonsista pääsee Pariisin keskustaan, Porte de Versaillesin metroasemalle raitiovaunulla T2. == Lähteet == Luokka:Val-d’Oisen kunnat
Jacques Féréol Mazas

Jacques Féréol Mazas (23. syyskuuta 1782 Lavaur – 25. elokuuta 1849 Bordeaux) oli ranskalainen viulisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Mazas, Jacques-Féréol Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 3.8.2024 Mazas oli Pierre Baillot’n oppilas Pariisin konservatoriossa ja sai siellä ensimmäisen palkinnon viulistina vuonna 1805. Hän soitti Pariisin Italialaisen oopperan orkesterissa ja kiersi vuosina 1811–1827 esiintyjänä Euroopassa. Mazas opetti Orléansissa vuodesta 1831 ja johti vuosina 1837–1841 musiikkikoulua Cambraissa. Viimeiset elinvuotensa hän vietti Bordeaux’ssa. Mazas julkaisi metodioppaan viulisteille ja useita tutkielmia. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa konserttoja, kamarimusiikkia eri kokoonpanoille, etydejä ja kolme oopperaa, joista Le Kiosque esitettiin Pariisissa vuonna 1842. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset viulistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1782 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Jacques Boyvin

Jacques Boyvin (n. 1649 Pariisi – 30. kesäkuuta 1706 Rouen) oli ranskalainen urkuri ja säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Boyvin, Jacques Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 3.8.2024 Boyvin opiskeli Pariisissa ja työskenteli vuosina 1663–1674 Hôpital des Quinze-Vingtsin urkurina. Vuodesta 1674 hän oli Rouenin katedraalin ja vuosina 1697–1702 Rouenin Saint-Herblandin kirkon urkuri. Boyvin sävelsi enimmäkseen uruille. Hänen urkuteoksensa julkaistiin Pariisissa kahdessa kirjassa (1689–1690, 1700). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Ranskalaiset urkurit Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1706 kuolleet
Suzanne Demarquez

Suzanne Demarquez (5. heinäkuuta 1899 Pariisi – 23. lokakuuta 1965 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä ja musiikkikirjailija.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Demarquez, Suzanne Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 3.8.2024 Demarquez opiskeli Pariisin konservatoriossa Georges Caussaden johdolla ja sävelsi varsinkin kamarimusiikkia.Otavan iso musiikkitietosanakirja (toim. Ala-Könni ja muut), ISBN 951-1-02380-2 Hän julkaisi elämäkerralliset teokset Henry Purcellista (1951), André Jolivetista (1958), Manuel de Fallasta (1963) ja Hector Berlioz’sta (1969). Demarquez työskenteli soinnutuksen opettajana École normale de musique de Parisissa. Hänen sävelkielensä pohjautui klassisiin tyyliperinteisiin. == Sävellyksiä == * Sonaatti sellolle ja pianolle (1923) * Jousikvartetto (1927) * Rapsodie lyrique viululle ja pianolle (1928; myös orkesterisäestyksinen versio) * Sonatiini orkesterille (1932) * Sonatiini huilulle ja pianolle (1953) * Bopshore soolosellolle (1957) * Variations sur un thème oriental soolohuilulle (1957) == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet