EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ilari Mettälä

Ilari Mettälä (s. 26. huhtikuuta 1994 Yläne) on suomalainen ammattilaisuransa lopettanut jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä, joka pystyi pelaamaan keskellä ja molemmilla laidoilla. == Ura == Mettälä aloitti jalkapallon viisivuotiaana Yläneen Kirissä. Hän siirtyi C-juniorina Turun Palloseuraan, mutta lopetti tavoitteellisen jalkapalloharrastuksen 16-vuotiaana. Mettälä palasi kahden vuoden tauon jälkeen kilpasarjoihin B-junioreiden Kolmosessa pelanneen Pöytyän Kaiman riveissä. Vuodeksi 2013 hän siirtyi A-SM-sarjassa pelanneen FC Kaarinaan ja oli kauden päätteeksi joukkueen paras maalintekijä. Ensiesiintymisensä miesten sarjoissa Mettälä teki seuraavana vuonna Kakkosessa pelanneessa Pallo-Iiroissa. Vuonna 2015 Mettälä sai opiskelupaikan Turusta ja solmi onnistuneen testin jälkeen sopimuksen Ykköseen pudonneen Turun Palloseuran kanssa. Polvivammasta johtuen hän oli sivussa yli puolet kaudesta ja kuntouduttuaan haki pelituntumaa Kakkosessa pelanneessa TPS:n yhteistyöseura Salon Palloilijoissa. Loppukaudesta pelaamissaan kuudessa Ykkösen ottelussa Mettälä onnistui maalinteossa viidesti. Kaudella 2016 hän nousi TPS:n vakiokokoonpanon pelaajaksi ja oli 12 maalillaan joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Mikko Hyyrysen jälkeen. Mettälän peliaika väheni seuraavana vuonna, mutta silti hän oli ratkaisevassa roolissa nostamassa TPS:aa takaisin Veikkausliigaan tekemällä Ykkösen sarjavoiton ratkaisseen tasoitusmaalin FC Honkaa vastaan kauden viimeisessä ottelussa. Mettälä siirtyi Turun Palloseurasta kaksivuotisella sopimuksella Tampereen Ilvekseen marraskuussa 2017. Liigadebyyttinsä Mettälä teki ottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan 16. kesäkuuta 2018. Hän on kolmen kauden aikana pelannut Veikkausliigassa 47 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Mettälä mursi nilkkansa syyskuussa 2020 pelatussa liigaottelussa, minkä vuoksi hän ei pelannut lähes vuoteen. Kauden 2021 lopussa Mettälä pelasi lainalla TPS:ssa, mutta hän tarvitsi pelatessaan runsaasti kipulääkkeitä ja nilkan teippaamisen. Kauden jälkeen nilkka operoitiin uudelleen. Marraskuussa 2021 Mettälä teki Ilveksen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen, ja talven Liigacupissa hän pelasi neljässä ottelussa. Kipeä nilkka kuitenkin rajoitti hänen pelaamistaan, ja Mettälä ilmoitti ammattilaisuransa lopettamisesta toukokuussa 2022. Kaudella 2023–2024 Mettälä pelasi viitosessa pelaavassa Gilla FC:ssä. == Muu elämä == Ammattilaisuransa jälkeen Mettälä on tehnyt pääasiaisena työnä videoita Tiktokkiin ja Youtubeen KLIFFA-nimimerkillä. Hänen Tiktok-tilillä on heinäkuussa 2024 yli 180 tuhatta seuraajaa ja Youtube-kanavallaan yli 70 tuhatta tilaajaa. Vuonna 2023 Mettälä osallistui Love Island -tositelevisio- ohjelmaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Meklarilista

Meklarilista oli listaamattomien yritysten arvopapereiden markkinapaikka Helsingin pörssissä. Meklarilistalle otettiin yrityksiä, jotka eivät olleet anoneet päästä noteerattaviksi, mutta joiden osakkeista oli silti kysyntää ja tarjontaa. 1930-luvulta lähtien pörssimeklarit olivat kirjoittaneet Helsingin pörssin seinällä olevalle taululle osto- ja myyntitarjouksia noteerattomista osakkeista. Vuonna 1981 näillä osakkeilla ruvettiin käymään kauppaa aina torstaisin. Meklarilista syntyi vuonna 1983, kun nämä yhtiöt kiinteytyivät oikeaksi listaksi, jolle yhtiöt otettiin eri päätöksellä. Vuodesta 1990 alkaen meklarilistan osakkeilla käytiin kauppaa sähköisesti pörssin järjestelmässä. Meklarilistan yhtiöitä eivät koskeneet arvopaperimarkkinalaki eivätkä markkinapaikan tiedonantovelvollisuudet. Meklarilistalla noteerattiin kaikkiaan 89 yhtiötä. Niiden lisäksi oli listalla alkuvuosina lyhytaikaisesti 11 yhtiötä, joiden vaihto oli erittäin vähäistä. Kaupankäynnistä meklarilistalla perittiin 1,6 prosentin leimavero. Vero jäi pois siinä vaiheessa, kun meklarilista siirtyi vuonna 1996 yhtä aikaa OTC-listan kanssa Arvopaperinvälittäjien yhdistykseltä Helsingin pörssin hoitoon. Lokakuussa 1998 meklarilista ja OTC-lista yhdistettiin Helsingin pörssin I-listaksi. Tuossa vaiheessa meklarilistalla oli jäljellä enää 11 yhtiötä. == Lähteet == Luokka:Sijoittaminen *
Eero Hyökyvirta

Eero Hyökyvirta (s. 17. maaliskuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on tällä hetkellä ilman seuraa, mutta pelasi kaudella 2018 Veikkausliigaa Ilveksen riveissä. Liigadebyyttinsä Hyökyvirta teki 15. huhtikuuta 2018 ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.Eero Hyökyvirta transfermarkt.com Ilvekseen Hyökyvirta siirtyi marraskuussa 2017 HIFK:sta.​Eero Hyökyvirta siirtyy Ilveksen riveihin veikkausliiga.com Hän kuitenkin päätyi purkamaan sopimuksensa seuran kanssa elokuussa 2018, jotta voisi keskittyä opiskeluun.Ilves menetti kaksi pelaajaansa – tiedossa ohut varasuunnitelma Aamulehti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kot Diji

Kot Diji on asutuskeskus Sindhissä, Pakistanissa. Paikka tunnetaan parhaiten varhaisharappalaisesta pikkukaupungista ja sen yllä vuorella olevasta 1700-luvulla rakennetusta linnoituksesta. Indus-kulttuurin syntyvaihe on nimetty Kot Dijin mukaan. == Varhainen asutus == Varhaisharappalaisen rauniokummun ala on 2.2–3.2 ha. Alussa Kot Dijissä oli Ravi-vaiheen asutusta. Äkkiä sinne levisi monivärinen Kot Diji -keramiikka. Tämä muuttui aikaa myöten asteittain harappalaiseksi. Kot Diji I-kerrostumassa ei käytetty kuparia ja pronssia. Talot tehtiin alussa polttamattomista tiilistä kivipohjille. Joskus yläkaupungin kummun A kerrostumien 15–8 aikana rakennettiin yläkaupungin ympärysmuuri ainakin osittain. Kerrostumassa 7 ilmastyi viemäri ja tasainen alue, jossa oli tulipaikkojaPossehl 1999, s. 638. Kaupunki jakautui linnoitukseen ja alakaupunkiin. Näiden välissä oli muuri, ja yläkaupunki oli ylempänä. Mutta kaivausten mukaan niiden rakennukset eivät poikenneet toisistaan. Yläkaupungin ala oli noin 80 × 80 mPossehl 1999, s. 637. Nuolenkärjet ovat Mungidak II-IV:n tyyppisiä. Kot Diji-kaudella oli ehkä varhaista Indus-kirjoitusta ruukkujen merkeissä, luultavasti jo myös vakioituja mittoja ja painoja. Ennen varsinaista Harappan kautta sekä ylä- että alakaupunki paloivat päätellen runsaasta tuhkastaPossehl 1999, s. 639. Yläkaupungin "linnoitus" paloi kummun A kerrostumien ¤ ja 3A välissä. Luultavasti sama tulipalo poltti myös alakaupungin B-kummun kerrostumien 3A ja 3 välissäPosehl 1999, s. 638. Kot Divin monivärinen "sarvijumalan" kuvan omaava saviriikko on luultavasti alakaupungin kerrostumasta 3A, eli juuri paloe edeltävästä kerrostumasta. Tulipaloja sattoi samoihin aikoihin myös paikoissa/kerrostumissa Gumla III, Amri II ja Naushero ID. == Kot Dijin linnoitus == == Lähteet == * Possehl, Gregory L.,Indus age : the beginnings Philadelphia, University of Pennsylvania Press 1999, ISBN 0-8122-3417-0 ===Viitteet=== Luokka:Indus-kulttuuri Luokka:Sindh
Henrik Ölander

Henrik Ölander (s. 29. lokakuuta 1997 Vantaa) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa puolustajana Veikkausliigan IF Gnistanissa. Ölander debytoi Veikkausliigassa kaudella 2018 PS Kemin riveissä. == Seurajoukkueet == Henrik Ölanderin pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2015, kun hän nousi HJK:n Kakkosessa pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. Ölander pelasi kausien 2015–2017 aikana yhteensä 49 ottelua Kakkosessa, mutta ei päässyt pelaamaan HJK:n edustusjoukkueessa. Ölander siirtyi kaudeksi 2018 Veikkausliigassa pelanneeseen PS Kemiin. Ölander debytoi Veikkausliigassa 3. toukokuuta 2018 ottelussa VPS–PS Kemi. Hän pelasi kaudella 2018 yhteensä 12 liigaottelua. PS Kemi putosi kauden päätteeksi Ykköseen ja seura meni konkurssiin. Ölander siirtyi kaudeksi 2019 liigassa pelanneen RoPS:in riveihin. Ölander pelasi kaudella 2019 yhteensä 14 liigaottelua. RoPS oli kaudella 2019 Veikkausliigassa kymmenes. Ölander siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2020 yhteensä 22 ottelua, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Ölander teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021. Kahden AC Oulu-kauden jälkeen Ölander siirtyi Ykköstä pelaneen Gnistanin riveihin. Henrik Ölander on pelannut Veikkausliigassa kauden 2023 loppuun mennessä neljä kautta neljässä joukkueessa (PS Kemi, RoPS, AC Oulu ja IF Gnistan) yhteensä 55 ottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Henrik Ölander Palloliiton sivuilla * Henrik Ölander Veikkausliigan sivuilla * Henrik Ölander Soccerwayn sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:AC Oulun pelaajat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tromboksaanisyntaasi

Tromboksaanisyntaasi on isomeraaseihin kuuluva entsyymi, joksa katalysoi tromboksaani-A2:n muodostumista prostaglandiini H2:sta. Tromboksaanisyntaasilla on merkitystä verihiutaleiden takertumisessa toisiinsa verihyytymien muodostuessa, verisuonien supistumisessa ja keuhkoputkien supistumisessa. Tromboksaanisyntaasin EC-numero on EC 5.3.99.3. ==Rakenne ja toiminta== Tromboksaanisyntaasi on rakenteeltaan monomeeri, joka koostuu 533 aminohaposta. Ihmisen entsyymin molekyylimassa on 58-60 kDa. Tromboksaanisyntaasi kuuluu Sytokromi P450-entsyymiryhmään vaatii toimiakseen koentsyymikseen hemiryhmän. Tromboksaanisyntaasin katalysoiman reaktion reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa prostaglandiini H2 sitoutuu entsyymiin. Koentsyymin rautaioni katalysoi prostaglandiinin peroksidisidoksen homolyyttistä katkaisua, jolloin siitä muodostuu radikaali, jossa hapella on sitoutumaton elektroni ja rauta hapettuu hapetusluvulta +III hapetusluvulle +IV. Muodostunut radikaali toisiintuu ja muodostuu hiiliradikaali. Tämä radikaali luovuttaa rautaionille elektronin, jolloin rauta pelkistyy hapetusluvulle +II ja muodostuu karbokationi. Tämä karbokationi syklisoituu, jolloin muodostuu tuote. Sivutuotteina muodostuu malonidialdehydiä ja 12-hydroksiheptatrieenihappoa. : Tromboksaanisyntaasin inhibiittoreita on tutkittu verihyytymien muodostumista ehkäisevinä lääkeaineina. Inhibiittorit muodostavat sidoksen hemiryhmän rautaionin kanssa substraatin sijasta. ==Lähteet== Luokka:Isomeraasit
John Paischeff

John Paischeff (23. kesäkuuta 1870 - 3\. kesäkuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen liikemies, jonka huonekaluliike Oy John Paischeff Ab Helsingissä myi ja maahantoi Suomeen kertaustyylisiä huonekaluja Pietarista, Tallinnasta ja suomalaisilta puusepiltä. Liikkeen merkittävyyttä kuvastaa se, että sorvattuja kertaustyylisiä huonekaluja kutsutaan edelleen Suomessa Paischeff- tyylisiksi (tällä tarkoitetaan kuitenkin uusrenessanssihuonekaluja). == Oy John Paischeff Ab == Paischeffin huonekaluliikkeen perusti kauppias John Paischeff yhdessä setänsä Alexein kanssa vuonna 1889. Liike aloitti toimintansa Helsingissä Simonkatu 6:ssa. Vuonna 1891 liike muutti Kaivokatu 12:een. Samana vuonna liikkeen yhteyteen perustettiin myös verhoomo ja liike erikoistui huonekalujen, huonekalu- ja verhokankaiden tukku- ja vähittäiskauppaan. Liike myös harjoitti erilaisten huonekalujen valmistukseen liittyvien tarvikkeiden välitystä. Liikkeen liikevaihto kasvoi nopeasti ja vuonna 1909 se oli jo yli 500 000 markkaa . Samana vuonna Johnin setä Alexei kuoli jättäen Johnin johtamaan yritystään yksin. 1.7.1910 liike muutti uusiin tiloihin Mikonkatu 7:ään Agrosin taloon, jossa yrityksellä oli näyttelyhuoneisto ensimmäisessä ja toisessa kerroksessa, sekä suuret varastohuoneet neljännessä kerroksessa. Kauppalehti kirjoitti uusista tiloista vuonna 1909: Vuonna 1913 liikkeestä perustettiin osakeyhtiö Oy John Paischeff Ab. Paischeffin liike ei itse valmistanut huonekaluja, vaan osti ne alihankkijoiltaan. Suurin osa kalusteista tuotiin Suomeen Pietarista, Tallinnassa sijaitsevilta Luther-tehtailta ja Thonetin tehtailta Wienistä. Suomalaisista toimittajista liike hyödynsi Soukan puuseppiä, jotka valmistivat huonekaluja Paischeffin liikkeen myyntihinnaston mukaisesti. Paischeff välitti myös Billnäsin konttorihuonekaluja, Muuramen kalustoja, Wrightin kori- ja pajuhuonekalutehtaan tuotteita ja suomalaisten puuseppien tuotantoa eri puolilla Suomea, pääosin Nakkilasta ja Urjalasta (viimeksi mainituista keinutuoleja). Liike myi myös eri valmistajien rautasänkyjä. Huonekaluliikkeen ansiosta suomalaisten kotien (niin kaupunki- kuin maaseutukotien) interiöörit alkoivat samankaltaistua. John Paischeffin osuus osakeyhtiöstä laski ajan kanssa. Hänen kuolemansa jälkeen leski Ester Paischeff omisti 34 % yhtiöstä. Ester yritti jatkaa yrityksen toimintaa, mutta 1920-luvun taloudellisten vaikeuksien jälkeen liike lopetettiin vuodenvaihteessa 1931-1932. Liikkeen entinen työntekijä Hans Schering yritti jatkaa vielä toimintaa, mutta vararikkoanomus toimitettiin 11.4.1933. ==Katso myös== * Paischeff ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Kaulajoki

Kaulajoki on Saaristomereen laskevan Aurajoen sivujoki Pöytyällä Varsinais- Suomessa. Joki tunnetaan myös nimellä Jalkalanjoki . Joen valuma-.alueen pinta-ala on 109,33 km² eikä sen valuma-alueella ole järviä. Joessa on sijainnut useita myllyjä mm. Jalkalankoskessa ja Ellistenkoskessa. Myllyistä on vielä eräitä jäännöksiä havaittavissa . Joki laskee Aurajokeen Pöytyän Kaulansuussa, ja sen valuma-alue kattaa Pöytyän kunnan vuosien 2005 Karinaisten ja 2009 Yläneen kuntoliitoksia edeltänestä alueesta sen itäisen osan. Jokeen laskevat vedet Hirvisuon länsiosasta Haapaojan kautta ja Kontolanrahkan eteläosasta Rahkasuonojan kautta. Joen varrelle jäävät jokisuusta joen latvalle lueteltuna Pöytyän Kaulansuun, Jalkalan, Ellisten, Vistolan, Karhunojan, Kaulanperän, Kumilan ja Helttulan kylät. Joen ylittää Pöytyän karhunojalla yhdystie 2250 ja Pöytyän Kaulanperällä yhdystie 2254. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Pöytyän luonto Luokka:Aurajoen vesistö
Pöylijoki

Pöylijoki on Saaristomereen laskevan Aurajoen sivujoki Pöytyällä Varsinais- Suomessa. Joen valuma-.alueen pinta-ala on 53,20 km² eikä sen valuma-alueella ole luontaisia järviä. Joen alkulähteenä on entisen Pöytyän ja Yläneen rajan luona Yläneellä sijaitseva Pöytärahka Yläneen Uudenkartanon Pöytäsuon kulmakunnalla, Aurajoen ja Yläneenjoen välisellä vedenjakajalla. Joki Laskee Aurajokeen lännestä Pöytyän Raatikaisten ja Pappilan kylien rajalla. Joen suurin sivujoki on siihen lounaasta yhtyvä Nälkäjoki. Joen valuma-alue osuu Pöytyän kunnan vuosien 2005 Karinaisten ja 2009 Yläneen kuntoliitoksia edeltäneen alueen luoteisosaan. Joen varrelle jäävät jokisuusta joen latvalle lueteltuna Pöytyän Juvan, Ojan ja Ortenojan kylät. Joen ylittäviä teitä ovat sen suulla Pöytyän Raatikaisten luona Aurasta Oripäähän johtava yhdystie 12451, joka on osa Museoviraston Valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemää historiallista Varkaantietä, sekä joen keskijuoksulla Pöytyän Juvan kylässä Aurasta Huittisiin johtava Kantatie 41. ==Lähteet== Luokka:Suomen joet Luokka:Pöytyän luonto Luokka:Aurajoen vesistö
Christina Krook

Christina Krook (1742–1806) oli suomalainen yksityiskoulun johtaja. 1780-luvulla Christina Krook perusti Turkuun pensionaatin eli tyttöjen sisäoppilaitoksen. Christina oli opettanut aiemmin aatelisperheiden tyttäriä eri perheissä. Koulun toisena opettajana toimi Christinan sisko Lovisa Juliana. Sisäoppilaitoksen painopiste oli käsitöissä, lukemisessa, piirustuksessa ja tanssissa. Myös ranskan kieltä opetettiin. Hän pysyi naimattomana elämänsä loppuun saakka ja kuoli kihtiin vuonna 1806. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Vainio-Korhonen, Kirsi: Suomen herttuattaren arvoitus. Suomalaisia naiskohtaloita 1700-luvulta. Edita Publishing Oy, Helsinki, 2009. Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1742 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Kot Diji -vaihe

Kot Diji -vaihe noin 3300–2600 oli se kausi, jolloin Indus-kulttuuri syntyi. Kot Dijin kulttuurin alue oli Indus-jokilaakson keski- ja pohjoisosissa. Merkittävää kylä- ja pikkukaupunkiasutusta oli syntynyt viimeistään edeltävässä Hakra-vaiheessa. Kautta luonnehti melko nopea väestönkasvu. Kaudella isommat keskukset olivat jakautuneet ylimystön yläkaupunkiin ja käsityöläisten alakaupunkiin. Ehkä Indus-kirjoitus, painot ja mitat tulivat käyttöön tällä kaudella. Kot Diji -kauden aikalaiskulttuureja olivat mm Amri- Nalin kulttuuri etelässä ja Sothi-Siswalin kulttuuri Länsi-Punjabissa idässä. Luultavasti asutuskeskusten välillä oli sotia. Kaudella tai sen lopussa moni läntinen asutuskeskus paloiPossehl 1999, s. 639. == Alue == Kot Dijin perinnettä oli pääosin Länsi-Punjabissa, Pakistanin luoteisosissa, Belutšistanissa ja Sindhissä. Tarkemmin sanoen paljon löytöpaikkoja on Bahawalpurissa, Sahiwalissa, Bannussa, Loralaissa, Zhobissa ja Dera Ismail Khanissa. Vähemmän niitä on Sukkurissa, Kachissa, Khairpurissa, Dadussa, Mianwalissa, Muzzaffargarhissa, Rawalpindissä, Karachissa, Sheikhpurassa, Swatissa, Khanewalissa, Rahimyar Khanissa, Campbellpurissa ja MultanissaPossehl 1999, s. 633. Suurimmat 10–40 ha keskukset olivat Sahiwalissa, Bahawalpurissa, Loralaissa, Dera Ismail Khanissa, Bannussa, Zhobissa, Loralaissa ja Karachissa. Eniten suuria keskuksia oli Bahawalpurissa, mutta suurin, harappa, oli Sahiwalissa. == Keramiikka == Kot dijin saviastiat kehittyivät edeltävästä Hakran keramiikasta ainakin Gumlan ja Jalilpurin löytöjen mukaan. Gumla paloi kaudella kaksi kertaa. == Asutuskeskuksia == Yli 20 ha *Harappa 40 haPossehl 1999, s. 632 == Katso myös == *Esiharappalaiset kulttuurit *Hakran keramiikka == Lähteet == * Gregory L. Possehl, Indus age : the beginnings, Philadelphia 1999, ISBN 0-8122-3417-0, University of Pennsylvania Press ===Viitteet=== Luokka:Indus-kulttuuri
Minna Lindeberg

Minna Lindeberg (s. 1968) on suomalainen kirjailija, joka asuu Siuntiossa https://litteratur.sets.fi/forfattare/minna-lindeberg/ Hän on kirjoittanut useita lastenkirjoja. Lindeberg debytoi kirjailijana vuonna 1991. Hänen ja Linda Bondestamin teos Allan ja Udo oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston lasten-ja nuortenkirjallisuuspalkinnon saajaksi 2013.Noin nomineringen Allan ja Uno Yhdessä Jenny Lucanderin kanssa tehty Vildare, värre, Smilodon oli Runeberg- palkintoehdokkaana 2016 ja Pohjoismaiden neuvoston lasten - ja nuorten kirjallisuuspalkinnon ehdokas 2017. == Tuotanto == * Snön över Azharia (suom. Lumi Azharian yllä) 2017 *Vildare, värre, Smilodon 2016 *Boggan och Kyösti Kekkonen 2015 * Allan och Udo 2011 (suom. Aimo ja Unto 2012) * Lo. Fridlyst. 2009 * I en grop i Kalahari 2007 * Pappa född Lejon 2006. (suom. Eläinten sukua) * Panterns språng 1991 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Arvostelu teoksesta Allan ja Udo (barnebokkritikk.fi) *Svenska Yle: Bärtils bokklubb: Minna Lindeberg berättar om världen via djur Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
THC-O-fosfaatti

THC-O-fosfaatti on vesiliukoinen organofostaattiesteri ja THC:n johdannainen, joka toimii THC:n aihiolääkkeenä. Kemikaali keksittiin vuonna 1978 kun yritettiin kehittää THC:ta paremmin veteen liukenevaa kannabinoidia, joka voidaan injisoida koe-eläimeen, ja tutkia sen farmakologiaa ja toimintatapaa. Luokka:Kannabinoidit Luokka:Aihiolääkkeet
Kreikan kansallispuistot

Kreikan kansallispuistot on jaettu kolmeen luokkaan: kansallismetsät (Εθνικός Δρυμός, Ethnikós Drymós), merikansallispuistot (Εθνικό Θαλάσσιο Πάρκο, Ethnikó Thalássio Párko) sekä muut kansallispuistot (Εθνικό Πάρκο, Ethnikó Párko). Niiden tehtävänä on maan kasvi- ja eläinluonnon suojeleminen. Kansallismetsiä on kymmenen, merikansallispuistoja kaksi ja muita kansallispuistoja 15 (vuonna 2018). Kreikan vanhin kansallispuisto on Ólympoksen kansallispuisto, joka perustettiin vuonna 1938. Kaikki Kreikan kansallispuistot ovat myös Natura 2000 -alueita. == Luettelo kansallispuistoista == === Kansallismetsät === Nimi Perustettu Pinta-ala (ha) Sijainti Kuva Aínoksen kansallismetsä 1962 Oítin kansallismetsä 1966 Ólympoksen kansallismetsä 1938 Parnassóksen kansallismetsä 1938 Párnithan kansallismetsä 1961 Píndoksen kansallismetsä (osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa) 1966 Préspajärvien kansallismetsä (osa Préspajärvien kansallispuistoa) 1974 Samarián kansallismetsä 1962 Soúnion kansallismetsä 1974 Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä (osa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa) 1973 === Merikansallispuistot === Nimi Perustettu Pinta-ala (ha) Sijainti Kuva Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuisto 1992 Zákynthoksen merikansallispuisto 1999 === Muut kansallispuistot === Nimi Perustettu Pinta-ala (ha) Sijainti Kuva Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto 2008 Axióksen suiston kansallispuisto 2004 Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuisto 2009 Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto 2006 Évroksen suiston kansallispuisto 2006 Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuisto 2008 Kerkíni- järven kansallispuisto 2006 Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto 2004 Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto 2009 Mesolóngin–Aitolikón laguunien kansallispuisto 2004 Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto 2005 Préspajärvien kansallispuisto 2009 150px Rodópi-vuorten kansallispuisto 2009 Schiniáksen kansallispuisto 2000 Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto 2009 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kreikka
Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuisto

Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuisto (usein Alónnisoksen merikansallispuisto, ) on merikansallispuisto Alónnisoksen saarta ympäröivillä merialueilla Pohjoisilla Sporadeilla Kreikassa. Se on Kreikan ensimmäinen ja koko Euroopan suurin merikansallispuisto. Alónnisoksen merikansallispuisto perustettiin vuonna 1992. Alueen suojelemista alettiin suunnitella alun perin 1970-luvun alkupuolella. Ensimmäiset suojelusäädökset alueella astuivat voimaan vuonna 1986. Eräänä päätavoitteena oli pyrkimys suojella merialueella eläviä uhanalaisia munkkihylkeitä (Monachus monachus), joiden kokonaismääräksi koko Välimerellä on arvioitu noin 800. Suojelualue on tärkeä myös muiden nisäkäs-, matelija-, lintu- ja kalalajien kannalta. Merikansallispuisto käsittää Alónnisoksen saaren, pienet saaret Adélfi, Adelfópoulo, Gioúra, Kyrá Panagiá, Peristéra, Pipéri, Psathoúra ja Skántzoura, sekä joukon pienempiä kallioluotoja. Sen pinta-ala maa- ja merialueet mukaan lukien on hehtaaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Θαλάσσιο Πάρκο Αλοννήσου Βορείων Σποράδων. Merikansallispuiston verkkosivut. Luokka:Alónnisos Luokka:Kreikan kansallispuistot
Axióksen suiston kansallispuisto

Axióksen suiston kansallispuisto () tai pidemmin Axióksen, Loudíaksen ja Aliákmonaksen suiston kansallispuisto (Εθνικό Πάρκο Δέλτα Αξιού - Λουδία - Αλιάκμονα, Ethnikó Párko Délta Axioú - Loudía - Aliákmona) on kansallispuisto Keski-Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se käsittää nimensä mukaisesti Axiós-, Loudías- ja Aliákmonas-jokien suiston alueen. Kansallispuisto on perustettu vuonna 2004. Kansallispuiston alue sijaitsee Thermaïkóslahden pohjukan länsirannikolla Thessalonikin metropolialueen länsipuolella. Mainittujen jokisuistojen lisäksi kansallispuistoon kuuluvat myös Gallikós- joen suu ja Kalochórin laguuni sekä Axiós-joen varsi Éllin padolle saakka. Kansallispuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Alue on merkittävä kosteikkoekosysteemi ja merkittävä erityisesti lintualueena. Kansallispuiston alueelta on tavattu 298 eri lintulajia eli 66 % kaikista Kreikan lintulajeista, 40 nisäkäslajia, 18 matelijalajia, 9 sammakoeläinlajia ja 350 eri kasvilajia. Kansallispuisto jakautuu Thessalonikin, Kilkíin, Péllan, Imathían ja Pierian alueyksiköiden alueelle. Kuntatasolla kansallispuistoa on Déltan, Chalkidónan, Oraiókastron, Paionían, Péllan, Alexándreian, Pýdna- Kolindróksen ja Katerínin kuntien alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Πάρκο Δέλτα Αξιού - Axios Delta National Park. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Imathía Luokka:Kilkís (alueyksikkö) Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Pélla (alueyksikkö) Luokka:Pieria Luokka:Thessaloniki (alueyksikkö)
Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuisto

Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuisto () on kansallispuisto Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on perustettu 2. lokakuuta 2009. Alue muodostaa myös geopuiston nimellä Chelmóksen–Vouraïkóksen geopuisto (Γεωπάρκο Χελμού- Βουραϊκού, Geopárko Chelmoú-Vouraïkoú). Se on osa Euroopan geopuistojen verkostoa (EGN) ja samalla Unescon geopuistojen verkostoa (GGN). Kansallispuiston ja geopuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Se koostuu neljästä Natura 2000 -alueesta, jotka ovat Chelmós- eli Aroánia-vuoren alue, Vouraïkóksen rotko, Kalávrytan metsä sekä Kastrián luolat. Kansallispuisto sijaitsee Aigiáleian, Kalávrytan ja Sikyónan kuntien alueella Akhaian ja Korinthian alueyksiköissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Φορέας Διαχείρισης Χελμού-Βουραϊκού - Management Body of Chelmos-Vouraikos. Kansallispuiston ja geopuiston verkkosivut. Luokka:Akhaia Luokka:Korinthia Luokka:Kreikan geopuistot Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet
Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto

Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto () on kansallispuisto Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2006. Kansallispuisto sijaitsee Souflín kunnan alueella Évroksen alueyksikössä lähellä Turkin rajaa. Sen pinta-ala on noin hehtaaria, josta hehtaaria on tiukasti suojeltua. Kansallispuistoon kuuluu muun muassa Dadián metsä. Alue suojeltiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Nykyisin se on myös Natura 2000 -aluetta. Kansallispuiston alueelta on tavattu noin 65 nisäkäslajia, 29 matelijalajia, 13 sammakkoeläinlajia ja 104 perhoslajia sekä 400 kasvilajia, joista 25 orkideoita. Kansallispuisto kärsi suuria tuhoja elokuun 2023 maastopaloissa. Yhteensä palot tuhosivat seudulla ainakin hehtaarin kokoisen alueen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Πάρκο Δάσους Δαδιάς- Λευκίμης-Σουφλίου - Dadia-Lefkimi-Soufli Forest National Park. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Souflí
Évroksen suiston kansallispuisto

Évroksen suiston kansallispuisto () on kansallispuisto Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Se käsittää nimensä mukaisesti Évros-joen suiston alueen. Kansallispuisto on perustettu vuonna 2006. Kansallispuisto sijaitsee Évroksen alueyksikössä Alexandroúpolin kunnan alueella Turkin rajan pinnassa. Kansallispuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Tästä on suojeltu Ramsarin sopimuksella hehtaaria ( maa-aluetta ja vesialuetta). Suisto on merkittävää lintualuetta. Lisäksi siellä on tavattu 40 eri nisäkäslajia, 28 matelija- ja sammakkoeläinlajia, 46 kalalajia ja 300 eri kasvilajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Evros Delta National Park. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Alexandroúpoli Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura- alueet Luokka:Kreikan Ramsar-alueet
Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuisto

Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuisto (), aiemmin Néstoksen suiston, Vistonídan ja Ismarídan kansallispuisto (Εθνικό Πάρκο Δέλτα Νέστου - Βιστωνίδας – Ισμαρίδας, Ethnikó Párko Délta Néstou - Vistonídas - Ismarídas) on kansallispuisto Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2008. Kansallispuisto sijaitsee Rodópin ja Xánthin alueyksiköiden alueella. Sen pinta-ala on noin hehtaaria. Kansallispuisto yhdistää kolme erillistä suojeltua kosteikkoaluetta, jotka ovat Néstos-joen suiston sekä Vistonída- ja Ismarída-järvien alueet, mukaan lukien Pórto Lágoksen laguuni. Alueeseen kuuluu myös metsää, mukaan lukien 450 hehtaarin kokoiset jäänteet osmanivallan aikana nimellä Kotzá-Ormán (”Suuri metsä”) tunnetusta hehtaarin metsästä Néstoksen varrella. == Lähteet == Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Rodópi (alueyksikkö) Luokka:Xánthi (alueyksikkö)
Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto

Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto () on kansallispuisto Makedoniassa Pohjois-Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2004. Kansallispuisto sijaitsee Keski-Makedonian alueella koilliseen Thessalonikin metropolialueesta. Se käsittää nimensä mukaisesti Koróneia- ja Vólvi-järvien alueet sekä Makedonian Témpin eli Rentínan solan. Kansallispuiston varsinaisen alueen pinta-ala on noin hehtaaria ja kokonaispinta-ala ympärysalueineen noin hehtaaria. Alueella on tavattu 336 vesikasvien ja 800 maakasvien lajia, 342 eri lintulajia, 56 nisäkäslajia, 27 matelijalajia, 11 sammakkoeläinlajia sekä 29 eri kalalajia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Thessaloniki (alueyksikkö)
Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto

Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto () on kansallispuisto Peloponnesoksen niemimaan luoteisrannikolla Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2009. Kansallispuisto sijaitsee Joonianmeren rannalla Andravída-Kyllínin ja Dytikí Achaḯan kuntien alueella Akhaian ja Eliin alueyksiköissä. Sen pinta-ala on noin hehtaaria. Kansallispuistoon kuuluu suuri määrä erilaisia biotooppeja, mukaan lukien Kotýchin laguuni, Lámia- ja Prókopos-järvilaguunit, Pápaksen laguuni (Kalogerán/Kalógrian laguuni), Strofylián metsä, Mávra Vouná -vuori, Kalógrian ranta sekä Áraxoksen niemi. Alueella virtaa Lárissos-joki, ja siellä sijaitsee myös Teíchos Dymaíonin arkeologinen alue. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Πάρκο Υγροτόπων Κοτυχίου Στροφυλιάς – Strofylia National Park. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Andravída-Kyllíni Luokka:Dytikí Achaḯa Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet
Mesolóngin–Aitolikón laguunit

Mesolóngin–Aitolikón laguunit () ovat laguunien kokonaisuus, joka sijaitsee Patraksenlahden pohjoisrannikolla Aitoliassa Kreikassa, länteen Mesolóngin kaupungista. Laguunien alue muodostaa Mesolóngin–Aitolikón laguunien kansallispuiston (Εθνικό Πάρκο Λιμνοθαλασσών Μεσολογγίου - Αιτωλικού, Ethnikó Párko Limnothalassón Mesolongíou - Aitolikoú) vuodesta 2004. pienoiskuva|vasen|240px|Kleísovan laguunia. Laguunialue sijaitsee Achelóos- ja Évinos-jokien suistojen välisellä alueella. Achelóos laskee mereen laguunien länsipuolella ja Évinos itäpuolella. Koko laguunialueen erottavat Patraksenlahdesta pitkien ja kapeiden saarten jonot; saarista suurimmat ovat lännestä itään Éxo Loúros, Prokopánistos, Schoiniás ja Tourlída. Myös yksittäiset laguunialueet erottuvat toisistaan saarilla. Pääosa laguuneista on yhteydessä Patraksenlahteen salmien välityksellä. Laguunialueen yhteenlaskettu pinta-ala on noin hehtaaria. Kansallispuistona suojellun alueen kokonaispinta- ala on noin hehtaaria. Laguunit ovat myös Natura 2000- ja Ramsar-aluetta. Laguunialue muodostui holoseenikaudella. Alue koostuu suolaisen ja makeamman veden laguuneista, suoalueista, ruovikoista ja hiekkadyynirannoista. Laguunien vesi on suolaisempaa kesäaikaan veden haihtumisen seurauksena, ja ne saavat makeaa vettä erityisesti talviaikaan. Osa makeasta vedestä tulee Achelóos- ja Évinos-joista. Laguunit ovat merkittävää lintualuetta. Ne ovat myös merkittäviä alueen kalastuselinkeinolle. == Laguunit == Laguunialue koostuu useasta pienemmästä laguunista, joista tärkeimmät ovat: * Mesolóngin laguuni () * Kleísovan laguuni () * Aitolikón laguuni () Laguunit ovat pääosin noin metrin syvyisiä, ja suurin syvyys on useimmilla alueilla noin 2 metriä. Aitolikón laguunin suurin syvyys on kuitenkin 28 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan laguunit Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Kreikan Ramsar-alueet Luokka:Mesolóngi
Píndoksen kansallismetsä

Píndoksen kansallismetsä () on kansallispuisto Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1966. Vuodesta 2005 kansallismetsä on osa laajempaa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Píndoksen kansallismetsä tunnetaan usein nimellä Vália Kálnta (Βάλια Κάλντα) siellä sijaitsevan Vália Kálntan laakson mukaan. Kansallismetsä käsittää osan pohjoisesta Píndos- vuoristosta Ioánninan alueyksikön alueella. Sen pinta-ala on noin 6 838 hehtaaria. Seutu on pääosin metsän peittämää jyrkkärinteistäkin vuoristoa, jonka korkeimmat huiput ovat yli -metrisiä. Alueella on paljon lähteitä, jokia ja koskia sekä pieniä vuoristojärviä. Tyypillisiä puulajeja ovat euroopanmustamänty (Pinus nigra), bosnianmänty (Pinus heldreichii), euroopanpyökki (Fagus sylvatica), kuninkaanpihta (Abies borisii) ja isopuksipuu (Buxus sempervirens). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ioánnina (alueyksikkö) Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet
Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto

Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto () on kansallispuisto pohjoisen Píndos- vuoriston alueella luoteisessa Kreikassa. Se perustettiin vuonna 2005 yhdistämällä Píndoksen kansallismetsä ja Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä sekä muita luonnonsuojelualueita yhtenäiseksi suojelualueeksi. Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto sijaitsee Ioánninan ja Grevenán alueyksiköiden alueella. Kansallispuiston pituus on noin 230 kilometriä ja leveys 70 kilometriä, ja se kattaa noin neliökilometrin ( hehtaarin) kokoisen alueen. Tämä tekee siitä Kreikan suurimman kansallispuiston. Kansallispuistoon kuuluvat muun muassa Kreikan toiseksi korkeimman vuoren Smólikaksen () huippu sekä Víkoksen rotko. Muita korkeita vuoria alueella ovat muun muassa Týmfi, Vasilítsa ja Lýgkos. == Osat == Kansallispuistoon kuuluvat seuraavat Natura 2000 -alueet (osa vain osittain): Nimi Pinta-ala (ha) Keskinen Zagóri 33 114 Keskinen Zagóri ja Mitsikéli-vuoren itärinne 53 408 Métsovon alue 7 329 Mitsikéli-vuori 8 436 Órliakas- ja Tsoúrgiakas-vuoret 10 230 Píndoksen kansallismetsä 6 838 Smólikas-vuoren huiput 19 976 Týmfi-vuori 27 416 Vália Kálnta ja Aóoksen tekojärven alue 14 660 Vasilítsa-vuori 8 013 Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä 12 794 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Northern Pindos National Park Luokka:Grevená (alueyksikkö) Luokka:Ioánnina (alueyksikkö) Luokka:Kreikan kansallispuistot
Préspajärvien kansallispuisto

Préspajärvien kansallispuisto () on kansallispuisto Makedoniassa Pohjois- Kreikassa. Se käsittää nimensä mukaisesti Préspajärvien alueen, ja se on perustettu vuonna 2009. Kansallispuiston ydinalueen muodostaa Préspajärvien kansallismetsä (), joka on perustettu 14. tammikuuta 1974. Kansallispuisto sijaitsee Flórinan alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella Kreikan, Albanian ja Pohjois-Makedonian rajalla. Siihen kuuluvat Kreikan puoleinen osa Megáli Préspa ja Mikrí Préspa -järvistä sekä niiden rantoja. Koko kansallispuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Kansallismetsän pinta-ala on tästä noin hehtaaria, ja se käsittää Mikrí Préspa -järven ja sen itärannan. Järvialueesta hehtaaria on suojeltu myös Ramsarin sopimuksella. Lisäksi alue on Natura 2000 -aluetta. Alueella sijaitsee 12 kylää. Järvet ovat merkittävää lintualuetta, ja eri lintulajeja on havaittu 260. Eri nisäkäslajeja on tavattu 45, matelijoita 21, sammakkoeläimiä 11 ja kaloja 15 eri lajia. Alueen kasvistoon kuuluu eri lajia, mukaan lukien endeeminen, alueen mukaan nimetty Centaurea prespana -kaunokki. Myös Albanian puolella sijaitsee Prespan kansallispuisto (Parku Kombëtar i Prespës). Suojelualuetta on myös Pohjois-Makedonian puolella. == Lähteet == Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura- alueet Luokka:Kreikan Ramsar-alueet Luokka:Préspes
Elävä vesi

Elävä vesi (מַֽיִם־חַיִּ֖ים mayim-ḥayyîm; , hydōr zōn) on raamatullinen termi, joka esiintyy sekä Vanhassa että Uudessa testamentissa. Jeremian kirjan luvuissa 2:13 ja 17:13, profeetta kuvaa Jumalaa "elävän veden lähteenä", jonka hänen valittu kansansa Israel on hylännyt. Myöhemmin profeetta Sakarja kuvasi Jerusalemia "elävän veden" lähteenä, " Puolet niistä juoksee itäiseen mereen, puolet läntiseen mereen kesät ja talvet, ehtymättä" (Sak. 14:8). The Pulpit Commentary toteaa, että Jerusalemin kaupunki ", sai, kuten tiedämme, runsaasti vettä monia putkia ja maanalaisia kanavia myöten, mutta sijaiten itseään korkeampien kukkuloiden ympäröimänä, on fyysisesti mahdotonta, että vedet voisivat kirjaimellisesti virrata kuin on todettu. Kuvaus on symbolinen..."Pulpit Commentary on Zechariah 14, accessed 26 February 2016 Johanneksen Evankeliumissa lause on peräisin Jeesus puheesta samarialaiselle naiselle, jonka hän tapaa Jaakobin kaivolla Sykarissa: : "Jos tietäisit, minkä lahjan Jumala on antanut, ja ymmärtäisit, kuka sinulta pyytää juotavaa, pyytäisit itse häneltä, ja hän antaisi sinulle elävää vettä" (Joh. 4:10). == Elävä Vesi juutalaisuudessa == : Silloin aukenevat sokeiden silmät ja kuurojen korvat avautuvat, rampa hyppii silloin kuin kauris, mykän kieli laulaa riemuaan. "Lähteitä puhkeaa autiomaahan, vuolaina virtaavat purot arolla. Hehkuva hiekka muuttuu lammikoiksi, janoinen maa pulppuaviksi lähteiksi. Jesaja 35:5-7." Se mitä me näemme tekstissä on Pyhä Henki tai Jumalan siunaus, koska missä juutalaiset ovat autiomaassa Egyptissä ja Israelissa, jossa sateet eivät ole yleisiä, juutalaiset käyttävät tätä tekstiä kiittääkseen Jumalaa vedestä, joka pitää heidät elossa. Voimme nähdä siitä jopa enemmän Habakukin kirjanluvussa 2:14 ja Jesajan kirjan luvussa 11:9 , "maa on täynnä Herran tuntemusta niin kuin meri on vettä tulvillaan." : "Jos jumalat jonain päivänä eivät näe tarpeelliseksi myöntää kreikkalaisille sadetta, mutta on ahdistavat heitä pitkällä kuivuudella, kreikkalaiset pyyhkäisee pois nälänhätä, koska heillä ei ole mitään mihin luottaa, paitsi sade Zeukselta, ja heillä ei ole muita vesilähteitä." (Heroditus 2:13) : Sekä Uudessa että Vanhassa testamentissa on tosiasia se, että Vettä käytetään Uskon vertauskuvana. == Viitteet == Luokka:Raamatulliset sanonnat
Rodópi-vuorten kansallispuisto

Rodópi-vuorten kansallispuisto () on kansallispuisto Rodópi-vuoristossa Makedoniassa pohjoisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2009. Kansallispuisto sijaitsee Dráman ja Xánthin alueyksiköiden alueella. Se ulottuu idästä Falakró-vuorelta Bulgarian vastaisen rajan ja Néstos-joen välisellä alueella länteen aina Koúla-vuorelle saakka. Kansallispuiston pinta- ala on noin hehtaaria. Siihen kuuluu seitsemän Natura 2000 -aluetta ja muita suojelualueita. Kansallispuistoon kuuluvat muun muassa Fraktóksen koskematon metsäalue, Tsíchlan, Chaïntoún, Lepídan ja Simýdan metsät, Elatián ja Leivadítiksen suot, Achladoréman vesiputoukset sekä Thisavróksen ja Platanóvrysin tekojärvet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rodopi Mountain Range National Park . Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Dráma (alueyksikkö) Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Xánthi (alueyksikkö)
Schiniáksen kansallispuisto

Schiniáksen kansallispuisto tai pidemmin Schiniáksen–Marathónaksen kansallispuisto () on kansallispuisto Itä-Attikassa keskisessä Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2000. Kansallispuisto sijaitsee Marathónaksen tasangolla noin 40 kilometriä Ateenasta koilliseen. Se käsittää Attikan merkittävimmän kosteikkoalueen. Siihen kuuluu entisen, lähes umpeen kasvaneen Stómi-järven alue, Kynósouran niemi sekä osa Marathónaksenlahden rantaa. Alueella on kosteikkojen lisäksi myös mäntymetsää. Kansallispuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Alue on myös Natura 2000 -aluetta. Historiallisesti kansallispuiston kosteikko on samaa suoaluetta, joka tunnetaan Marathonin taistelun tapahtumapaikan kuvauksista. Nykyisin kosteikon länsilaidalla sijaitsee Ateenan olympialaisia varten rakennettu Schiniáksen soutustadion. Samalla puolella sijaitsee myös Schiniáksen kylä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Πάρκο Σχινιά - Μαραθώνα. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Marathónas
Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto

Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto () on kansallispuisto eteläisessä Píndos-vuoristossa keskisessä Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2009. Kansallispuisto sijaitsee Epeiroksen ja Thessalian alueiden rajalla. Sen pinta-ala on noin hehtaaria. Kansallispuisto yhdistää kolme erillistä Natura 2000 -aluetta yhdeksi suojelualueeksi. Alueet ovat Lákmos- eli Peristéri-vuori (); Athamaniká- eli Tzoumérka-vuoret, mukaan lukien niiden korkein huippu Kakardítsa (); sekä Athamanikán laajempi ympäristö. Kaksi ensin mainittua Natura-aluetta kuuluvat kansallispuistoon kokonaisuudessaan ja viimeksi mainittu osittain. Kansallispuistoon kuuluu myös muun muassa Árachthos-joen rotko. Kansallispuistossa elää suojelluista nisäkkäistä muun muassa karhuja (Ursus arctos), gemssejä (Rupicapra rupicapra) ja saukkoja (Lutra lutra). Linnustoon kuuluu 145 eri lintulajia, mukaan lukien maakotka (Aquila chrysaetus) ja hanhikorppikotka (Gyps fulvus). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Πάρκο Τζουμέρκων, Περιστερίου και χαράδρας Αράχθου. Kansallispuiston verkkosivut. Luokka:Epeiros Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Thessalia
Martta Taipale

Martha (Martta) Maria Taipale (31. heinäkuuta 1893 Helsinki – 2. lokakuuta 1966 Helsinki)Kuolleita. Helsingin Sanomat, 13.10.1966, s. 2. oli suomalainen tekstiilitaiteilija. Martta Taipaleen vanhemmat olivat rakennusmestari Villehard Taipale ja Josefiina Järnström. Hän kävi Taideteollisen keskuskoulun 1921–1924 ja Wetterhoffin kotiteollisuusopiston 1925. Taipale teki opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan. Hän harjoitti fajanssi- ja posliinimaalausta ja taidekudontaa sekä sisusti julkisia ja yksityisiä tiloja. Kuvakudoksiin erikoistuneella Taipaleella oli oma taidekutomo. Hänen töitään oli esillä Suomessa ja ulkomailla, kuvakudoksia muun muassa Maailmannäyttelyssä San Franciscossa 1939. Palkintoja Taipale sai muun muassa Milanossa 1933, Brysselissä 1935 ja Pariisissa 1937. Hänen töitään hankittiin myös esimerkiksi New Yorkin Museum of Modern Artiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tekstiilitaiteilijat Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä

Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä () on kansallispuisto Epeiroksessa luoteisessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1973. Vuodesta 2005 kansallismetsä on osa laajempaa Pohjoisen Píndoksen kansallispuistoa. Alue muodostaa myös geopuiston nimellä Víkoksen–Aóoksen geopuisto (Γεωπάρκο Βίκου-Αώου, Geopárko Víkou-Aóou). Se on osa Euroopan geopuistojen verkostoa (EGN) ja samalla Unescon geopuistojen verkostoa (GGN). Kansallismetsä sijaitsee Zagórin kunnan alueella Ioánninan alueyksikössä, noin 30 kilometriä pohjoiseen Ioánninan kaupungista. Sen pinta-ala on noin 12 794 hehtaaria. Kansallismetsän alueeseen kuuluu sen nimen mukaisesti muun muassa Víkoksen rotko sekä Aóos-joen alue. Alue on vuoristoista ja metsien peittämää, kasvillisuudeltaan ja eläimistöltään rikasta ja Kreikassa poikkeuksellisen luonnontilaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan geopuistot Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Zagóri
Zákynthoksen merikansallispuisto

Zákynthoksen merikansallispuisto () on merikansallispuisto Zákynthoksen saarella ja sen läheisillä merialueilla Jooniansaarilla läntisessä Kreikassa. Zákynthoksen merikansallispuisto on perustettu vuonna 1999. Suojelualue perustettiin erityisesti uhanalaisten valekarettikilpikonnien (Caretta caretta) suojelemiseksi. Toinen merkittävä uhanalainen eläinlaji alueella on munkkihylje (Monachus monachus). Alueen uhanalaisiin kasvilajeihin kuuluu hietamerinarsissi (Pancratium maritimum). Merikansallispuiston pinta-ala on noin hehtaaria. Tästä noin hehtaaria on maa-aluetta ja loput merialuetta. Kansallispuisto käsittää Laganáksenlahden Zákynthoksen eteläpuolella rantoineen, lahdessa olevat Kalonísin ja Marathonísin saaret sekä kauempana Zákynthoksen eteläpuolella sijaitsevat Strofadien saaret. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Εθνικό Θαλάσσιο Πάρκο Ζακύνθου - National Marine Park of Zakynthos. Merikansallispuiston verkkosivut. Luokka:Kreikan kansallispuistot Luokka:Zákynthos
Sarzeau

Sarzeau on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla olevalla Rhuysin niemimaalla, joka erottaa Morbihaninlahden Atlantista. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on 1200-luvulta peräisin oleva linna Château de Suscinio. Linna on ollut vuosisatojen useassa käytössä. Se on ollut muun muassa benediktiiniläisluostari, kartano, ruhtinaiden palatsi ja Bretagnen herttuoiden asuinpaikka.Tour de France 2018 Kunnan alueella on useita menhirejä, kuten Kermaillardin menhir. Tämä graniittinen monoliitti on peräisin Neoliittisen kauden lopulta. Se on pinnaltaan tasainen, ja siihen on kaiverrettu kirves, neliö ja puolikuu. Sarzeaussa on useita uimarantoja. Suosituin niistä on Penvinsin uimaranta (Plage de Penvins). Ranta soveltuu hyvin myös purjehdukseen ja purjelautailuun. Tiedosto:Menhir_Kermaillard_0708.jpg|Kermaillardin menhir Tiedosto:Plage-de- Penvins_0708.jpg|Penvinsin uimaranta ==Tunnettuja kuntalaisia== *Alain-René Lesage (1668 - 1747), kirjailija *Marie Le Franc (1879 - 1964), kirjailija ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Morbihanin kunnat
Elä kahdesti

Elä kahdesti (The Man Who Haunted Himself) on Basil Deardenin ohjaama brittiläinen psykologinen jännityselokuva vuodelta 1970. Se pohjautuu Anthony Armstrongin romaaniin The Strange Case of Mr Pelham. Elokuvassa Roger Moore esittää miestä, joka auto-onnettomuudesta toivuttuaan huomaa oman kaksoisolentonsa ottaneen paikan hänen elämässään ja menestyvän siinä häntä paremmin. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Roger Moore piti rooliaan elokuvassa yhtenä parhaistaan, koska sai siinä näytellä vaativaa dramaattista kaksoisroolia pelkän ironisen agenttityypittelyn sijasta. Elokuva jäi Basil Deardenin viimeiseksi pitkän elokuvan ohjaustyöksi, ennen kuin kuoli auto- onnettomuudessa 1971. Ennen kuolemaansa hän ehti kuitenkin ohjata Moorea vielä kolmessa tv-sarjan Veijareita ja pyhimyksiä jaksossa. ==Vastaanotto== The New York Timesin Roger Greenspun ei tuoreeltaan arvostanut Roger Mooren muuntautumiskykyä, vaan kirjoitti tämän näytelleen lähinnä itseään molemmissa rooleissa. Hän moitti myös Deardenin tasapaksua ohjausta tarinan kauhu- ja jännitysmahdollisuuksien hukkaamisesta. Helsingin Sanomien Mikael Fränti luonnehti elokuvaa vuoden 1992 televisioesityksen alla salaperäiseksi mutta melko kuluneeksi psykologiseksi trilleriksi. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1970 brittiläiset elokuvat Luokka:Basil Deardenin ohjaamat elokuvat
Kuk

Kuk tai Kek oli muinaisen Egyptin mytologiassa alkujumala, joka yhdessä puolisonsa Kauketin kanssa edusti pimeyttä, joka vallitsi ennen luomista. Kuk luettiin puolisonsa kanssa Hermopoliin alkujumalkahdeksikko ogdoadiin.Cotterell 1996, s. 136Lurker 1987, s. 105 ==Lähteet== *Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6 *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 ===Viitteet=== Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat
Kauket

Kauket (myös Kakuet tai Keket) oli muinaisen Egyptin mytologiassa alkujumalatar, joka yhdessä puolisonsa Kukin kanssa edusti pimeyttä, joka vallitsi ennen luomista. Kauket luettiin puolisonsa kanssa Hermopoliin alkujumalkahdeksikko ogdoadiin.Cotterell 1996, s. 136Lurker 1987, s. 105 ==Lähteet== *Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6 *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 ===Viitteet=== Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat Luokka:Egyptiläiset jumalattaret
Adi Agashé

Aditya Agashe (oik. Chandrashekhar Agashe II; s. 10. kesäkuuta 1997 Sadashiv Peth, Pune),Barve, Vartak & Belvalkar 2002, s. 1, 4, 5, 26, 43.Agashe & Agashe 2006, s. 62. joka tunnetaan ammattimaisesti Adi Agashé, on intialainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä Pune, Maharashtra,"The very talented Adi Agashé" What's Hot Magazine. joka on ollut aktiivinen kaupungin pop ja maa elää musiikkikilpailu vuodesta 2014."A musical evening with Adi Agashé" What's Hot Magazine. Hän on toiminut sosiaalisen median markkinoinnin johtajana Brihans Natural Products Oy: ssä vuodesta 2015 lähtien. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Intialaiset laulajat