EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Yhtenäispatentti

Yhtenäispatentti (Unitary Patent, UP) on uudenlainen eurooppapatentin muoto, joka astui voimaan 1.6.2023https://www.prh.fi/fi/patentit/patentointi_ulkomailla/yhtenaispatentti.html. Yhtenäispatentti ei korvaa eurooppapatenttia vaan on sen vaihtoehto. Sen jälkeen kun eurooppapatenttihakemus on hyväksytty, hakija voi valita, saattaako sen voimaan vanhaan malliin maakohtaisena eurooppapatenttina vai valitseeko useimmat EU-maat kattavan yhtenäispatentin sekä mahdollisesti sen lisäksi eurooppapatentin niissä maissa, jotka eivät kuulu yhtenäispatenttijärjestelmään. On arvioitu, että yhtenäispatentin vuosimaksut tulevat halvemmiksi kuin yhtä laajasti voimaan saatetun eurooppapatentin silloin, kun patenttisuojaa halutaan neljässä tai useammassa maaassa. Ehkä vieläkin suurempia säästöjä voi tulla käännös- ja asiamieskuluissa. Toisaalta eurooppapatentti mahdollistaa edelleen patenttisuojan rajaamisen patentinhakijan haluamiin kohdemaihin silloin, kun se on sopivin ja kustannustehokkain ratkaisu. ==Sopimusmaat== Yhtenäispatenttijärjestelmässä on 1.6.2023 alkaen mukana 17 EU-jäsenmaata: Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Latvia, Liettua, Luxemburg, Italia, Itävalta, Malta, Portugali, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Slovenia, Tanska ja Viro. Lisää EU-jäsenmaita odotetaan liittyvän mukaan myöhemmin. == Yhdistetty patenttituomioistuin == Uudessa järjestelmässä yhtenäispatentteja ja siihen liittyneissä maissa voimaansaatettuja eurooppapatentteja koskevat riidat riidat käsitellään uudessa yhdistetyssä patenttituomioistuimessa (Unified Patent Court, UPC). Yhdistetyn patenttituomioistuimen keskusjaostot ovat Pariisissa ja Münchenissä. Niiden lisäksi useimmissa mukaan liittyneissä maissa, kuten Suomessa, toimii paikallisjaosto. Suomen paikallisjaosto toimii markkinaoikeuden yhteydessä. Tämä mahdollistaa yhtenäispatentteja koskevien riitojen oikeuskäsittelyn myös Helsingissä. Patentin voi jatkossa mitätöidä yhdellä päätöksellä koko yhtenäispatenttialueella. Myös patentin loukkaaminen käsitellään keskitetysti yhdistetyssä patenttituomioistuomessa. Patentinhaltijalla on kuitenkin mahdollisuus jättää perinteiset eurooppapatenttinsa UPC-käsittelyn ulkopuolelle, jolloin riidat käsitellään kunkin maan omassa tuomioistuimessa kuten ennenkin. Tämä niin sanottu opt-out -mahdollisuus edellyttää UPC:lle tehtävää ilmoitusta, jonka voi tehdä milloin vain seitsemän vuoden siirtymävaiheen aikana. Ilmoitusta ei kuitenkaan voi tehdä, jos patenttia vastaan on ehditty nostaa kanne UPC:ssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtenäispatentti (PRH) * Unitary Patent (EPO) * Unified Patent Court (UPC) * Eurooppalainen patenttijärjestelmä uudistuu – keskustelun aika Suomessa on nyt, EK, 15.4.2014. Luokka:Patentit
Ingólfr Arnarson

Ingólfr Arnarson (myös Ingólfur Arnarsson, joidenkin lähteiden mukaan Ingolf Bjǫrnolfsson) oli norjalaissyntyinen mies, jota pidetään Islannin ensimmäisenä vakituisena asukkaana. Keskiaikana laaditun Ari Þorgilssonin kronikan mukaan hän asettui perheineen asumaan Savujen lahdeksi eli Reykjavikiksi nimeämälleen paikalle vuonna 874. Kertomusten mukaan Islantiin oli aikaisemminkin tullut merenkulkijoita ja irlantilaisia munkkeja, mutta nämä eivät asettuneet sinne pysyvästi asumaan – munkit lähtivät, koska eivät halunneet asua samassa paikassa “norjalaisten pakanoiden” kanssa. Ingólfrin kerrotaan paenneen Norjan Dalsfjordenista velipuolensa Hjǫrleifr Hróðmarssonin kanssa heidän sekaannuttuaan sukujen välisiin verikostoihin. Reykjavikin he olisivat valinneet asuinpaikaksi siten, että heidän mereen heittämänsä tukit ajautuivat siellä maihin, mikä oli heille jumalten antama merkki. Hjǫrleifr kuoli pian Islantiin asetuttuaan, kun hänen oma orjansa tappoi hänet. ==Lähteet== Luokka:800-luvulla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:Islannin historia Luokka:Islantilaiset henkilöt
Anna Elisabeth Baer

Anna Elisabeth Baer (1722 Kokkola – 1799) oli yksi Turun rikkaimmista kauppiaista 1700-luvun jälkipuoliskolla. Hänen vanhempansa olivat raatimies ja kauppias Kristoffer Carlbohm ja Anna Warg. Baerin tukkukauppias- ja laivanvarustajamies Anders Baer kuoli vuonna 1770 ja Anna Elisabeth jatkoi perheyrityksen johtamista lähes kolmekymmentä vuotta miehensä kuoleman jälkeen. Heillä oli 13 lasta. Baerin nimissä on lähetetty kauppakollegiolle useita liiketoimintaan liittyviä anomuksia. Hän oli myös laivanvarustaja. Anna Elisabeth omisti Turussa useita kiinteistöjä sekä osuuksia tupakka- ja tiilitehtaasta, ja hoiti yhdessä Elisabet Wittfoothin kanssa Turun raatihuoneen kaupunginkellarin anniskelupaikkaa. Baer halusi yhdessä kirjansitoja Södermanin lesken kanssa äänestää valtiopäivävaaleissa Turussa vuonna 1771 ja lähetti maaherralle kirjeen asiaan liittyen. Naiset perustelivat vaatimustaan sillä, että he maksoivat veroja yhtä paljon kuin äänioikeutetut miehet. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset laivanvarustajat Luokka:Vuonna 1722 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
ERd

ERd on VR:n InterCity-liikenteessä käyttämä kaksikerroksinen ravintolavaunu. Sarjatunnuksessa E tarkoittaa II-luokan vaunua, R ravintolavaunua ja d kaksikerroksista IC-vaunua. Vaunun alakerrassa on ravintola sekä yläkerrassa kabinetti ja istumapaikkoja. Vaunussa on yhteensä 80 paikkaa, joista 12 on kabinetissa. VR tilasi 15 ensimmäistä ERd-vaunua Transtechilta 2011. Tilaukseen sisältyi optio 11 ravintolavaunusta. Ensimmäisten vaunujen valmistus aloitettiin Transtechin Otanmäen tehtaalla kesällä 2012. Huhtikuussa 2013 VR käytti optionsa ja tilasi Transtechilta 11 ERd-vaunua lisää. Ensimmäinen ERd-vaunu valmistui joulukuussa 2013, ja se esiteltiin medialle Helsingissä 8. tammikuuta 2014. Ensimmäinen kaupallinen ajo tapahtui 27. tammikuuta 2014 junassa IC 43 Helsingistä Ouluun. Kaikki 26 vaunua tulivat käyttöön vuoteen 2015 mennessä. Vuonna 2019 VR tilasi seitsemän ERd-vaunua, joiden on tarkoitus tulla liikenteeseen vuosien 2021–2022 aikana. ERd-vaunut, kuten ravintolavaunut lähtökohtaisestikin, palvelevat päiväjunissa vaunussa numero 3. Yöjunissa ERd-vaunuja käytetään toistaiseksi vain poikkeustilanteissa, yleensä niissä käytetään lähtökohtaisesti Rx- tai Rk- vaunuja. == Lähteet == * Škoda Transtech: Ravintolavaunu, tekniset tiedot * VR: InterCity-junien vaunukartta === Viitteet === Luokka:Suomalainen rautatiekalusto
Dangun

Dangun Wanggeom tai Tan’gun (hangul: 단군왕검, hanja: 檀君王儉) on korealaisessa mytologiassa esiintyvä korealaisten ensimmäinen kuningas. Tarun mukaan Dangun on luoja Hwaninin pojanpoika ja Hwanungin poika, josta tuli kuningas vuonna 2333 eaa. ==Myytti== Dangunista kertovat eri tarinat poikkeavat toisistaan jossain määrin. Näistä yhden mukaan Hwanung lähti taivaasta hallitakseen maata nykyiseltä Baekduvuorelta käsin. 3 000:n seuraajansa kanssa Hwanung perusti pyhän kaupungin vuoren laelle santelipuun alapuolelle. Tällöin tiikeri ja karhu toivoivat muuttuvansa ihmisiksi. Hwanung määräsi molemmat viettämään 100 päivää luolassa syöden ainoastaan marunoja ja valkosipulia. Tiikeri kyllästyi kesken ja lähti luolasta, mutta karhu jäi ja muuttui kolmen viikon kuluttua kauniiksi naiseksi. Naiseksi muuttunut karhu ei löytänyt itselleen miestä ja niinpä se rukoili santelipuun alla. Hwanung kuuli rukoukset ja otti karhun vaimokseen. Karhu tuli raskaaksi ja pari sai lapsen, joka sai nimekseen Dangun Wanggeom. Dangun perusti puolestaan Gojoseonin kuningaskunnan vuonna 2333 eaa. Dangunin sanotaan hallinneen vuoteen 1122 eaa. saakka. Yhden tarinan mukaan Kiinasta saapui tunnettu tietäjä Kija (), joka pakeni Koreaan oman maansa levottomuuksia. Dangunin sanotaan luopuneen kruunusta Kijan hyväksi muuttuen itse vuorenjumalaksi. ==Merkitys== Tarinan tärkeä piirre on korealaisten yhdistäminen taivaalliseen alkuperään. Taruissa Dangun yhdistetään myös maatalouteen, minkä takia hänen tarinansa on arveltu perustuneen johonkin historialliseen henkilöön jossakin Keltaisenjoen varhaisissa kaupunkivaltioissa. Varhaiset tunguusi- ja korealaisheimot käyttivät toteemieläimiä, kuten tarinassa esiintyvät karhu ja tiikeri. Arkeologisia todisteita Gojoseonin perustamisesta vuonna 2333 eaa. ei ole, mutta Etelä- Mantšuriaan ilmestyi 1400-luvulla eaa. pronssikautinen kulttuuri, jonka myötä muodostui todennäköisesti pienikokoisia kaupunkivaltioita, kuten Gojoseon. Dangunilla on alttari Ganghwan saarella, jota joskus väitetään Dangunin itsensä rakentamaksi. Tangunin syntymäpäivä vuoden kymmenennen kuukauden kolmantena päivänä on vapaapäivä korealaisissa kouluissa. Lokakuussa 1993 Pohjois-Korean tiedeakatemia tiedotti löytäneensä Dangunin ja tämän vaimon haudan Kangdongista lähellä Pjongjangia. Seuraavan vuoden lokakuussa paikalle valmistui "jälleenrakennettu" Dangunin mausoleumi. == Lähteet == Luokka:Korealainen mytologia Luokka:Korean historia
Jukka Tammenoksa

Jukka Tammenoksa (24. elokuuta 1906 Ruokolahti – 27. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos, joka teki elämäntyönsä Chymos Oy:n toimitusjohtajana. Suoritettuaan keskikoulun oppimäärän 1922 hän lähti opiskelemaan kaupallisia aineita Britanniaan ja suoritti sen jälkeen Saksassa viinikemian kurssin. Sen ohessa hän tutustui saksalaiseen viini- ja mehuteollisuuteen. Lisäksi hän perehtyi Tanskaan ja Britanniaan tekemillään matkoilla näiden maiden olut- ja virvoitusjuomateollisuuteen. Hänen isänsä, vuorineuvos Wäinö Tammenoksa oli perustanut vuonna 1906 nykyisen Imatran alueella sijaitsevalle Tainionkoskelle ’’Alkoholittomien Juomien Tehdas Chymos’’ -nimisen marjanjalostusyrityksen. Wäinö Tammenoksa luovutti vuonna 1929 toimitusjohtajan tehtävät pojalleen Jukalle, joka oli vasta 23-vuotias. Jukka Tammenoksa luopui toimitusjohtajan tehtävistä 1952 ja siirtyi hallituksen puheenjohtajaksi. Toimitusjohtajaksi siirtyi lyhyeksi ajaksi hänen veljensä Olavi Tammenoksa, ja hänen jälkeensä yhtiöön nimitettiin suvun ulkopuolinen toimitusjohtaja. Hän toimi aktiivisesti hedelmä- ja marjanjalostusjärjestöjen luottamustehtävissä. Lisäksi hän toimi muun muassa Kokoomuksen paikallisosastossa, Lappeenrannan Säästöpankin isännistössä, Viipurin ja Lappeenrannan kauppakamareissa, Kauppakorkeakoulun valtuuskunnassa ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Lappeenrannan osastossa. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1948. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Korealainen mytologia

250px|pienoiskuva|oikea|Shansinit ovat paikallisia vuorten jumalia, tyypillisesti ne kuvataan vanhempina mieshahmoina tiikerin ympäröimänä. Korealainen mytologia koostuu legendoista, kansantaruista ja uskomuksista, jotka tulevat eri puolilta Korean niemimaata. Niiden alkuperänä ovat erilaiset yhdistelmät korealaista shamanismia, buddhalaisuutta sekä Kiinasta perittyjä kungfutselaisia ja taolaisia kansantaruja ja myyttejä. Kertomukset voivat myös vaihdella suuresti alueittain, jopa maan sisällä. Esimerkiksi Jejun saarella elävillä korealaisilla on hyvin erilainen elämäntapa kuin mantereella, jonka takia myyteistä on kehittynyt erilaisia variaatioita.Choi Won-Oh (2008), An illustrated guide to Korean mythology, ISBN 978-1-905246-60-1 Korean shamanismilla ja animismilla oli pitkään hallitseva asema korealaisten uskonnollisessa elämässä. Tähän liittyy muun muassa vuorten, eläinten ja kasvien palvontaa, johtuen uskomuksesta että kaikilla luonnonelementeillä on sielu. Korealaisessa shamanismissa onkin hyvin paljon samanlaisia piirteitä kuin Japanin šintolaisuudessa. Valtiollisena uskontona buddhalaisuus kuitenkin syrjäytti sen noin 700-luvulla, ja sen jälkeen kungfutselaisuus.Kim, Duk- Whang, A history of religions in Korea, 1988 Keskeisiä korealaisia jumalia ovat Dangun, Hwanung, Habaek, Igong ja Jumong. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Korealainen mytologia Luokka:Korean historia
Mr. Smith lähtee Washingtoniin

Mr. Smith lähtee Washingtoniin (engl. Mr. Smith Goes to Washington) on yhdysvaltalainen poliittinen komediadraamaelokuva vuodelta 1939. Elokuvan ohjasi ja tuotti Frank Capra Columbia Pictures -tuotantoyhtiölle. Sidney Buchman laati elokuvan käsikirjoituksen, joka perustuu Lewis R. Fosterin kirjoittamaan julkaisemattomaan tarinaan The Gentleman from Montana. Pääroolia näytteli James Stewart. Elokuvan kaupallinen ensi-ilta oli 19. lokakuuta 1939. == Juoni == Osavaltion kuvernööri Hubert Hopper nimittää partiojohtaja Jefferson Smithin Yhdysvaltain senaattiin istuvan senaattorin kuoltua kesken virkakautensa. Senaattorina Smith esittää liittovaltion rahoitusta maa-alueen ostamiseksi poikaleirin rakennuspaikaksi. Jim Taylorin johtama poliittinen ryhmittymä ja sitä edustava senaattori Joseph Paine, joka on Smithin ystävä, vastustavat Smithin esitystä, koska he haluavat rakentaa padon leirin suunnitellulle rakennuspaikalle. Paine väittää valheellisesti, että Smith omistaa kyseisen maa-alueen ja tavoittelee siis esityksellään henkilökohtaista hyötyä. Smith on jo aikeissa lähteä Washingtonista, mutta sihteerinsä Clarissa Saundersin innoittamana hän aloittaakin senaatissa pitkän puheen todistaakseen syyttömyytensä. == Rooleissa == == Vastaanotto == Mr. Smith lähtee Washingtoniin sai yksitoista Oscar-ehdokkuutta ja voitti lopulta yhden Oscar- palkinnon, joka myönnettiin Fosterille parhaasta alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Vuonna 1989 elokuva valittiin säilyttäväksi National Film Registry -arkistossa. Vuonna 2007 Yhdysvaltain elokuvainstituutti (AFI) valitsi sen kaikkien aikojen 26. parhaaksi elokuvaksi. == Lähteet == Luokka:Frank Capran ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1939 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Yhteiskunnalliset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat
Pseudohalogeeni

Pseudohalogeeni on molekyyli, joka muistuttaa kemialliselta käyttäytymiseltään hyvin läheisesti halogeeneja. Termin lanseerasivat L. Birkenbach ja K. Kellemann vuonna 1925 ja teoriansa he perustivat useita pseudohalogeeneja koskeviin tutkimuksiinsa. Pseudohalogeenien ioneja kutsutaan pseudohalideiksi ja ne ovat kemialliselta käyttäytymiseltään lähellä halideja. Tyypillisiä pseudohalogenideja ovat muun muassa syanidi-, syanaatti-, isosyanaatti-, tiosyanaatti-, selenosyanaatti- (SeCN-), tellurosyanaatti- (TeCN-), atsidi- ionit. Hieman harvinaisempia ovat disyanamidi- (C(CN)2-), disyanofosfidi- (P(CN)2-) ja trisyanometanidi-ionit (C(CN)3-) sekä eräät siirtymämetallien kompleksit kuten tetrakarbonyylikoboltaatti- ([Co(CO)4-]) ja pentakarbonyylimanganaatti-ionit ([Mn(CO)5-]). Pseudohalogeenien kemialliset ominaisuudet muistuttavat halogeeneja, ja jotta molekyyli voidaan luokitella pseudohalogeeniksi, sen täytyy täyttää useat seuraavista ehdoista. #Pseudohalogeeni muodostaa dimeerisen molekyylin muotoa X2. Esimerkiksi disyaani ja dikobolttioktakarbonyyli. #Pseudohalogenidien ja hopean, elohopean ja lyijyn suolat ovat veteen liukenemattomia tai hyvin niukkaliukoisia. #Pseudohalogenit muodostavat happaman hydridin esimerkiksi vetysyanidi. #Nämä hapot muodostavat ionisidoksellisia suoloja alkalimetallien kanssa. #Pseudohalogenidit voidaan halogeenien tavoin hapettaa dimeerisiksi helposti haihtuviksi molekyyleiksi. #Kuten halogeenit muodostavat interhalogeeniyhdisteitä myös pseudohalogeenit voivat muodostaa samankaltaisia interpseudohalogeeniyhdisteitä esimerkiksi syanogeenikloridi- ja -bromidi. #Pseudohalogeenit reagoivat halogeenien tavoin disproportioituen emäksisissä vesiliuoksissa. #Pseudohalogeenien ryhmäelektronegatiivisuus on samaa luokkaa halogeenien elektronegatiivisuuden kanssa. ==Lähteet== Luokka:Epäorgaaniset yhdisteet
Vähäjärvi (Tampere, Härmälä)

Vähäjärvi on Pirkanmaalla Tampereen Härmälässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähäjärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Järvi sijaitsee Tampereen Härmälän kaupunginosassa Pirkkahallin koillispuolella, mutta järven lähiympäristö on metsää ja suota. Suolla oleva oja on johdettu Härmälänojaan, mutta samaa ojaa myöten tasaantuu myös järven vedenpinta. Järven rantaviivan pituus on 500 metriä. Rannat ovat soistumassa ja järvi on kasvamassa umpeen. Rantaa myöten kulkee polku, joka on yhdistetty kevyenliikenteen verkostoon. == Historiaa == Vuoden 1939 Tampereen kaupungin asemakartassa Arkistolaitos: Tampereen kaupungin asemakartta (Tampere Itb* 7/- -), 1939, viitattu 29.1.2017 Vähäjärvi, joka sijaitsi lentoaseman pohjoispuolella, laski lyhyttä ojaa myöten etelästä tulevaan ”Saranojaan”, joka muuttui tämän jälkeen ”Vähäojan” nimiseksi. Vuoden 1953 peruskartassa Vähäjärvi sijaitsi sen eteläpuolella olevan Härmälän lentokentän ja pohjoisessa olevan Härmälän kaupunginosan välissä. Samalla suolla sijaitsi myös ampumarata. Vuoden 1980 kartasta huomaa, että laskuoja on kasvanut umpeen ja järven rantaviiva on muuttunut samalla, kuin lentokentän rakennuksille on varattu tilaa kaatamalla suon reunaan täytemaata. Lentokenttä kävi suurille koneille liian lyhyeksi eikä sitä voitu enää pidentää. Siksi uusi rakennettiin Pirkkalaan ja Härmälän kentän alue otettiin asumis- ja teollisuuskäyttöön. Vuoden 1991 kartassa kiitotie on otettu muuhun käyttöön, asuinalueita on laajennettu ja Pirkkahalli on rakennettu järven eteläpuolelle. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Tampereen järvet Luokka:Härmälä
Patjakasvi

Patjakasvi on kasvi, jonka tiheähaaraiset versot muodostavat tiiviin patjamaisen tai puolipallomaisen mättään. Patjakasvi voi olla monivuotinen ruoho tai puuvartinen varpu. Kasvutapa on edullinen erityisesti tuulisissa, kylmissä ja kuivissa olosuhteissa, kuten napa-alueilla, korkealla vuoristoissa ja aavikoilla. Tiivis muoto suojaa kasvin versoja tuulelta ja kylmyydeltä. Kun aurinko lämmittää kasvia, patjan sisäinen lämpötila saattaa nousta jopa kymmenen astetta ympäristön lämpötilaa korkeammaksi. Image:Silene acaulis - Fjellsmelle.jpg|Tunturikohokki (Silene acaulis) on pohjoisten napa-alueiden ja vuoristojen patjakasvi. Image:Antarctic Pearlwort.jpg|Colobanthus quitensis on eteläisten napa-alueiden patjakasvi. Image:Astragalus phoenix 6.jpg|Kurjenherneisiin kuuluva Astragalus phoenix on aavikolla kasvava patjakasvi. == Lähteet == Luokka:Kasviekologia Luokka:Kasvimorfologia
Luettelo kaukalopikaluistelun olympiamitalisteista

Kaukalopikaluistelu on ollut talviolympialaisten kisaohjelmassa vuoden 1992 talviolympialaisista lähtien. Lajin menestynein maa olympialaisissa on Etelä- Korea. Menestynein urheilija on Viktor An, joka on edustanut sekä Etelä-Koreaa että Venäjää. ==Miehet== === 500 metriä === === 1 000 metriä === === 1 500 metriä === ===5 000 metrin viesti=== ==Naiset== === 500 metriä === === 1 000 metriä === === 1 500 metriä === === 3 000 metrin viesti === ==Lähteet== Kaukalopikaluistelu Luokka:Kaukalopikaluistelu olympialaisissa
Sara Sorribes Tormo

Sara Sorribes Tormo (s. 8. lokakuuta 1996 Castellón) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 76 helmikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 62 heinäkuussa 2018. Hän on voittanut urallaan seitsemän ITF-turnausta kaksinpelissä. Nelinpelissä hän on voittanut yhden WTA-turnauksen. Fed Cupissa Sorribes Tormo edusti Espanjaa ensimmäisen kerran vuonna 2015. Grand Slam -debyyttinsä hän teki Ranskan avoimissa 2016, missä hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Anastasija Pavljutšenkovalle. Toiselle kierrokselle Grand Slam -turnauksessa hän ylsi ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2018 voitettuaan ensimmäisellä kierroksella Kaia Kanepin. Vuonna 2018 Sorribes Tormo voitti nelinpelissä Monterreyn WTA-turnauksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Espanjalaiset tennispelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tonga kesäolympialaisissa 2012

Tonga osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa, jotka osallistuivat uintiin ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi uimari Amini Fonua ja päättäjäisissä puolestaan yleisurheilija Joseph Andy Lui. Maa ei onnistunut voittamaan olympiamitalia ensimmäistä kertaa vuoden 1996 Atlantan kesäolympialaisten jälkeen. == Joukkue == === Uinti === *Amini Fonua - Miesten 100 metrin rintauinti === Yleisurheilu === *Joseph Andy Lui - Miesten 100 metrin juoksu *Ana Po'uhila - Naisten kuulantyöntö == Lähteet == Kesäolympialaisissa 2012 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2012
Wang Yafan

Wang Yafan (s. 30. huhtikuuta 1994 Nanjing) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 49 maaliskuussa 2019 ja nelinpelissä samalla sijalla helmikuussa 2016. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä. Syyskuussa 2014 pelatussa Kantonin turnauksessa ensimmäisessä WTA-turnauksen pääsarjaottelussaan maailmanlistan sijalla 251 ollut Wang yllätti turnauksessa ykköseksi sijoitetun Samantha Stosurin. Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Wang saavutti nelinpelissä Kuala Lumpurissa maaliskuussa 2015. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Wang pelasi ensimmäisen kerran Australian avoimissa 2016, jossa hävisi avauskierroksella Maria Sakkarille. Toisen WTA- turnausvoiton nelinpelissä Wang saavutti WTA Elite Trophy -turnauksessa Zhuhaissa marraskuussa 2015. Wang voitti ensimmäisen kaksinpelin WTA- turnauksensa Acapulcossa 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Kiinalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rebecca Šramková

Rebecca Šramková (s. 19. lokakuuta 1996 Bratislava) on slovakialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 111 toukokuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kaksitoista ITF-turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä. == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Game Grumps

Game Grumps on vuonna 2012 perustettu YouTube-kanava. Alussa kanava koostui vain Arin Hansonista ja Jon Jafarista, mutta Jafarin lopettaessa hänen tilalleen tuli Dan Avidan Ninja Sex Party -yhtyeestä. Nykyään kanavalle on tullut muita sarjoja, kuten Steam Train ja Grumpcade ja muita jäseniä. Kanavalla oli joulukuussa 2017 4,2 miljoonaa tilaajaa. == Lähteet == * Game Grumpsin kuvaussivu Youtubessa Luokka:Yhdysvaltalaiset Youtube-kanavat
Barclay de Tollyn talo

Barclay de Tollyn talo eli "Tarton vino talo" on Tartossa osoitteessa Raekoja plats 18, Kompanii ja Magistri tänavan välissä sijaitseva klassistinen rakennus, jossa on vuodesta 1988 ollut Tarton taidemuseo. Talo on rakennettu 1793 asuintaloksi."6905 Elamu Tartus Raekoja pl. 18, 1793.a.", Barclay de Tolly maja kultuurimälestiste riiklikus registris Talossa on Mihhail Barclay de Tollyn muistolaatta, jossa sanotaan virheellisesti, että talossa olisi asunut venäläinen sotapäällikkö ja sotaministeri, Napoleonin sodassa kuuluisuutta saanut Michael Andreas Barclay de Tolly. Talon osti kuitenkin tosiasiassa hänen leskensä Helene Auguste Eleonore von Smitten miehensä kuoleman jälkeen vuonna 1819.Mihhail Barclay de Tolly mälestustahvel Tartu linna kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registrisVino talo Tarton taidemuseon sivulla, viitattu 1.1.2017 Talossa oli vuodesta 1879 aina 1900-luvun lopulle apteekki. 1900-luvun alussa apteekkarina oli kirjailija Oskar Luts.Tartu viltune maja Tartu Linnamuuseumi kodulehel Raatihuoneentorin puoleisesta julkisivusta poistettiin vuonna 1897 konsolien tukema parveke. Se palautettiin 1985. Talon joenpuoleinen perustus lepää Tarton kaupunginmuurin päällä, toinen puoli on paalujen varassa. Maaperän painumisen vuoksi vinoon mennyttä taloa on alettu sanoa Tarton Pisan torniksi, joskin sen kallistus on suurempi kuin Pisan tornilla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * "6905 Elamu Tartus Raekoja pl. 18, 1793.a.", Barclay de Tolly maja kultuurimälestiste riiklikus registris *Mihhail Barclay de Tolly mälestustahvel Tartu linna kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris * Tartu viltune maja Tartu Linnamuuseumi kodulehel * Tarton taidemuseon historia Luokka:Tarton rakennukset ja rakennelmat Luokka:Virolainen kulttuuri
Kuradisild

Kuradisild (Pirunsilta; alun perin Aleksandri sild, saks.: Alexander-Brücke, Aleksanterinsilta) on tumma betonisilta Toomemäellä Tartossa Virossa. Se on rakennettu vuonna 1913 Romanov-suvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi. Se ylittää Lossi tänav -kadun. Kuradisild on harvoja 1900-luvun alussa rakennettuja säilyneitä betonisiltoja. Se on Tarton symboleita ja maamerkkejä Toomemäen toisella puolella olevan Inglisildin (Enkelisilta) ohella. Hienostunutta siltaa tukee kaksi kaarta. Sen massiivisissa kaiteissa on koristeellisia paneeleja ja istuinsyvennyksiä. Ensimmäinen silta Kuradisildin paikalle rakennettiin vuonna 1809. Uusgoottilainen puusilta perustui Tarton yliopiston arkkitehdin Johann Wilhelm Krausen suunnitelmiin. Sillan tilalle tuli myöhemmin Johann-Gottlieb Königsmannin suunnittelema yksikaarinen puusilta, joka rakennettiin 1842–1844. Nykyinen yksikaarinen betonisilta rakennettiin Romanovin hallitsijasuvun 300-vuotisjuhlan kunniaksi Tarton kaupunginarkkitehdin Arved Eichhornin suunnitelmien mukaan. Sillan Toomemäen puolella on vuosiluvut 1613 ja 1913, Toomelaakson puolella keisari Aleksanteri I:n pronssireliefi (suunnittelija Constanze von Wetter-Rosenthal) ja sanat "Alexandro Primo".Kuradisild Viron kulttuurimuistojen rekisterissä Silta on suojeltu kulttuurikohde. == Nimen alkuperä == Pirunsillan nimen alkuperä on tuntematon. Nimi voi juontua sillan tummuudesta, kun taas lähellä oleva Enkelinsilta on paljon vaaleampi. On myös esitetty, että nimi johtuisi sillan rakennustyön valvojan nimestä. Hän oli lääketieteen ja kirurgian professori Werner Zoege von Manteuffel ("Teufel" on saksaa ja tarkoittaa 'pirua'), tai että se muistuttaa Reussjoen Pirunsiltaa. == Lähteet == Luokka:Viron sillat Luokka:Tarton rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kevyen liikenteen sillat Luokka:Betoniarkkitehtuuri
Inglisild

Inglisild (suom. 'Enkelinsilta') on puusilta Tartossa Toomemäellä. Se valmistui Johann Wilhelm Krausen suunnitelmien mukaan 1816. Nykyisen muotonsa silta sai 1836 Tarton yliopiston arkkitehtuurin professorin Moritz Hermann von Jacobin hahmotelman pohjalta.Inglisild kultuurimälestiste riiklikus registris Vuonna 1913 korjaustöiden yhteydessä siltaan kiinnitettiin Tarton yliopiston ensimmäisen rehtorin Georg Friedrich von Parrotin muistolaatta (suunnittelija Constanze von Wetter-Rosenthal) omistusteksteineen. Samana vuonna valmistui Toomemäelle toinen, tummempi silta, joka vaalean Enkelinsillan vastakohtana sai kansan suussa kutsumanimen Kuradisild, Pirunsilta.Kuradisild kultuurimälestiste riiklikus registris Yöllä 21. huhtikuuta 2012 silta sytytettiin tuleen, ja siltarakenteita tuhoutui parin neliömetrin alalta."Süütamine: Toomemäel põles Inglisild" Postimees, 21.04.2012 Sillan kaiteessa kaupungin puolella on latinankielinen teksti: Otium reficit vires (Lepo palauttaa voimat).Inglisild Toomemäel Visittartu.com ==Nimi== Nimen yleinen selitys on, että se on kansan suussa syntynyt lyhennys nimestä Englantilainen silta, joka viittaisi sillan tyyliin tai Toomemäen englantilaistyyliseen puistoon. Historioitsija Malle Salupere sanoo, että sellaisesta puistosta ei ole mainintoja, ja sillalla on ollut 1800-luvulla useita nimiä. Enkelinsilta nimitys syntyi 1900-luvun alussa, "sen jälkeen kun siltaan kiinnitettiin kiharapäisen ja enkelinoloisen rehtori Parrotin /---/ muistolaatta vuonna 1913".Malle Salupere "Kodulinna nägu" Postimees, 18.07.2012 Tiedosto:Album von Dorpat, TKM 0031H 14.jpg|Louis Höflingerin kivipiirros vuodelta 1860. Tiedosto:Tartu Inglisild 2015.jpg|Inglisild Toomemäen suunnasta. Sillassa on Tarton yliopiston ensimmäisen rehtorin G. F. Parrotin muistolaatta. Tiedosto:Tartu (13).jpg|Inglisild yöaikaan. Tiedosto:Drone Kuradisild Inglisild 2021.webm|Dronelento Pirunsilta Enkelinsiltale ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kulttuurimuistomerkkien luettelo, Muinas.ee *Inglisild Turismiweb *"Tartu raad lubab põlenud Inglisilla võimalikult kiiresti taastada" Tartu Postimees, 21. aprill 2012 Luokka:Viron sillat Luokka:Tarton rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kevyen liikenteen sillat Luokka:Puusillat
UCI World Tour 2017

UCI World Tour 2017 oli järjestyksessään seitsemäs UCI World Tour -kilpailusarjan kausi. Sarja alkoi Australiassa järjestetyllä Tour Down Under -kilpailulla tammikuussa ja päättyi Lombardian ympäriajoon syyskuun lopussa. Kausi sisälsi 37 kilpailua, joista kymmenen oli osa World Touria ensi kertaa. Kilpailuja oli 15 maassa ja neljässä maanosassa. Yhdysvalloissa käytiin ensi kertaa World Tour -tason kilpailu, kun Kalifornian ympäriajo oli osa kautta. == Joukkueet == ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * UCI WorldTour 2017 Luokka:Pyöräilykausi 2017
Janne Naakka

Janne Jeremias Naakka (s. 9. elokuuta 1994 Kemijärvi) eli naaG on suomalainen tubettaja sekä muoti- ja lifestylebloggaaja. Naakka on tullut tunnetuksi bloginsa sekä YouTube-videoidensa kautta. == Elämä ja ura == Naakka perusti bloginsa NaaG – not an average Guy vuonna 2009. Tätä ennen hän oli tullut nuorison keskuudessa tunnetuksi IRC-galleria-verkkopalvelussa. Blogi käsitteli nuoren pojan elämää silloisella paikkakunnalla Oulussa. Vuonna 2012 Naakka alkoi seurustella Valtteri Sandbergin kanssa ja hän on käsitellyt blogissa rehellisesti heidän parisuhdettaan. Tällöin viikkokävijöitä Naakan blogissa oli 21 000. Samana vuonna 2012 Naakka aloitti kirjoittamaan blogiaan täysipäiväisenä työnä, jätti silloisen vaatetusalan artesaani opinnot kesken Oulun seudun ammattiopistossa Pikisaaren yksikössä ja muutti Helsinkiin. Naakka on suorittanut loppuun tekstiili- ja vaatetusalan perustutkinnon Stadin ammattiopistossa ja valmistunut sieltä vuonna 2015. Vuonna 2017 naaG-blogin seuraajista 27% on 15–19-vuotiaita ja 73% on 20–29-vuotiaita, selviää Babler Oy:n tuottamasta lukijatutkimuksesta. Blogin lukijat ovat erityisen kiinnostuneita muodista, matkailusta ja kosmetiikasta. Naakka perusti YouTube- kanavansa vuonna 2010. Syksyllä 2017 Naakka saavutti 300 000 seuraajan rajapyykin sosiaalisessa mediassa. Kauppalehdessä julkaistussa Tubeconin taloustutkimuksella teettämästä tutkimuksessa selviää, että Naakka on Suomen seitsemänneksi seuratuin henkilö 16–19-vuotiaiden suomalaisten naishenkilöiden keskuudessa. Vuonna 2016 Naakka oli tuomarina Mr. Gay Finland -kilpailussa ja saman vuoden syksynä hän julkaisi oman vaatemalliston. Hänet palkittiin myös Elle Style Awardseissa Vuoden miespukeutujana, missä Naakka sai ylivoimaisesti eniten yleisöääniä. Samassa kategoriassa oli ehdolla myös Cheek ja Robin. Naakka on ollut vieraana myös televisio-ohjelmissa, kuten Posse, Summeri ja Sub Goes Kolina. Hän esiintyi myös 2018 keväällä Ylen esittämässä Seniorit somessa -sarjan 1. ja 5. jaksossa sekä Uuden Musiikin Kilpailussa. Vuonna 2018 Naakka osallistui Ylen esittämään Metsähaaste-ohjelmaan usean muun sosiaalisen median vaikuttajan kanssa. Metsähaaste voitti Kultaisen Venlan kategoriassa Paras Lasten- ja nuortenohjelma. Sosiaalinen media on Naakan päätyö ja vuonna 2016 hän tienasi 89 000 euroa. == Palkinnot ja ehdokkuudet == * 2013 Aussie Blog Awards Reader's Choice -kategoria, 1. sija * 2013 Inspiration Blog Awards lifestyle-kategoria, 3. sija * 2014 Tubecon Awards Vuoden miestubettaja, ehdokkuus * 2015 Aussie Video Academy Awards, 1. sija * 2016 Tubecon Awards Yleisön suosikki, ehdokkuus * 2016 Elle Style Awards Vuoden miespukeutuja, 1. sija * 2016 The Blog Awards Paras Lifestyle -tubekanava, ehdokkuus * 2017 Inspiration Blog Awards Viihdyttävin -tubekanava, ehdokkuus * 2017 Tubecon Awards Yleisön suosikki, ehdokkuus * 2017 The Blog Awards Vuoden visuaalisin, ehdokkuus * 2019 Kultainen Venla Paras Lasten- ja nuorten ohjelma, 1. sija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Naakan blogi * Naakan YouTube-kanava Luokka:Suomalaiset bloginpitäjät Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Suomalaiset tubettajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ann-Mari Spjut

Ann-Mari Spjut (14. toukokuuta 1939 Närpiö) on suomalainen näyttelijä. Puheteatterin ohella Spjutin ura kattaa lukuisia televisio-, radio- ja elokuvaosia. ==Elämä ja ura== Ann-Mari Spjutin vanhemmat olivat tekstiilitaiteilija Liisa Lindfors ja diplomi-insinööri Eelis Spjut. Hän suoritti teatteritaiteen opintoja vuosina 1958–1960 ja oli kiinnitettynä näyttelijänä Svenska Teaternissa 1961–1964. Vuodesta 1969 alkaen Spjut työskenteli Näyttelijäryhmä Sitoutumattomissa. Lisäksi hän osallistui kiertueisiin Kanadassa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa. Spjutin rooleja olivat muun muassa Hedvigin osa Henrik Ibsenin draamassa Villisorsa ja Gudrunin osa Walentin Chorellin Nokkosissa. Spjut on tehnyt myös muutamia sivuosia suomalaisissa elokuvatuotannoissa, kuten Krissen roolin Åke Lindmanin 1963 ohjaamassa nuorisokuvauksessa Jengi. Ann-Mari Spjut avioitui näyttelijä Paavo Hukkisen kanssa 1971. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Skolteaterns / Unga Teaterns repertoar 1960-2014 Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kivisilta (Tartto)

Kivisilta () oli 1784 rakennettu silta Emajoen ylittävä silta Tartossa. Silta rakennettiin Tarton suuren tulipalon jälkeen keisarinna Katariina Suuren rakentamistöihin antamin varoin, ja hänen väitetään sanoneen: "Joki, hidasta virtaa tässä kohdassa". Sillan rakennustyöt alkoivat kenraalikuvernööri George von Brownen valvonnassa vuonna 1776. Rakennustöihin sillalle tuotiin 50–80 pakkotyöläistä Paldiskista ja Siperiasta. Rakentamiseen käytettiin graniittipaasia ja tuhansia kivilaattoja. Silta avattiin liikenteelle 16. syyskuuta 1784. Katariina Suuren sanat ikuistettiin laattoihin sillalla latinaksi ja saksaksi. Adolf Hitlerin väitetään piirtäneen kuvan sillasta ennen kuin se tuhoutui toisen maailmansodan aikana.Tartu Stone Bridge, Puhkuseestis.ee, viitattu 2.1.2017 Puna-armeija tuhosi 1941 sillan ja monta muuta merkittävää arkkitehtonista muistomerkkiä Saksan armeijan edetessä.Estonian architectural heritage destroyed in World War II, Estonica.org, viitattu 2.1.2017 Hävitykset Tartossa olivat erityisen suuret, sillä eturintama pysytteli kaupungin kohdalla kaksi viikkoa saksalaisjoukkojen heikkouden takia. Saksalaiset valtasivat kaupungin 25. heinäkuuta 1941, jolloin puna-armeijan hävityspataljoonat olivat hävittäneet Kivisillan ja monet muut kaupungin kohteet. Kivisilta on Tarton symboleita vielä tuhoutumisensa jälkeenkin, ja se oli kaupungin historiallisen keskustan kauneimpia monumentteja. Se oli Baltian ensimmäinen kivinen silta. Sillan pienoismalli on uuden Kaarsild-sillan luona. Sen on tehnyt Tiiu Kirsipuu vuonna 2004.Model of Kivisild, Visit Estonia, viitattu 2.1.2017 Silta on kuvattu virolaisessa postimerkissä vuodelta 1997.Stamps, Tartu Stone Bridge/ 133-08-1997, Eesti post Sillan ajotien leveys oli 5,6 metriä ja jalkakäytävien sen molemmin puolin 1,4 metriä. Keskiosa voitiin nostaa, jotta laivat pääsivät läpi. Villem Ormisson, Tartu vaade (1937).jpg|Villem Ormisson, "Näköala Tarttoon" (öljymaalaus, 1937) Kőhíd az Emajögi folyó felett, háttérben a városháza tornyos épülete. Fortepan 26490.jpg|Kivisilta, kuva vuodelta 1934. Kivisild Tartus 2007.jpg|Kivisillan pienoismalli Kaarsillan vieressä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kivisild (Tartu sillad III) Tartu kultuuriväärtusega asjade ja -mälestiste registris * Kivisild, Emajoe disain Luokka:Viron sillat Luokka:Tarton rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kivisillat Luokka:Entiset rakennukset ja rakennelmat
Kivisilta

Kivisilta tarkoittaa luonnonkivestä rakennettua siltaa, mutta on myös usean sillan nimi ja sukunimi: * Kivisilta, silta Pietarissa * Kivisilta eli Kivisild, tuhottu silta Tartossa * Kaarlensilta, entiseltä nimeltään Kivisilta eli Kamenný most, silta Prahassa ==Sukunimi== * Hanna Markkula-Kivisilta (s. 1965), poliitikko, kansanedustaja (kok)
Pita (Guinea)

Pita on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosassa Mamoun alueen Pitan prefektuurissa. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana ja sijaitsee Mamoun ja Labén välisen maantien varrella; lisäksi kaupunkiin saapuu maantie länsipuolisesta Téliméléstä. Pääkaupunki Conakry sijaitsee noin 225 kilometriä Pitasta lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli 28 124 (2014; vuonna 1996 asukkaita oli 14 089). == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Pentti Antila

Pentti Malakias Antila (28. syyskuuta 1926 Lavia – 20. elokuuta 1997 Lavia) oli suomalainen poliitikko, joka toimi kansanedustajana vuosina 1970–1975. Hän edusti aluksi Suomen Maaseudun Puoluetta ja vuodesta 1972 lähtien Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puoluetta.Pentti Antila Eduskunta. Viitattu 2.1.2017. Antilan vanhemmat olivat maanviljelijä ja pankinjohtaja Bruuno Eeti Malakias Antila ja Tyyne Maria Suuriniemi. Antilan puoliso vuodesta 1954 oli Ritva Ester Äijälä. Antila kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1946 ja valmistui agronomiksi vuonna 1952. Poliittisen uransa lisäksi hän työskenteli opettajana, taloudenhoitajana ja maanviljelijänä. Eduskunnassa hän edusti Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Antila toimi myös Lavian kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hänelle myönnettiin pitäjänneuvoksen arvonimi.Yks tämmöset Lavia-seura. Viitattu 2.1.2017. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen poliitikot Luokka:Lavian kunnanvaltuutetut Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Dalaba

Dalaba on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Guinean keskiosassa Mamoun alueen Dalaban prefektuurissa. Kaupunki toimii seutunsa maataloustuotteiden markkinapaikkana ja sijaitsee pohjoispuolisen Pitan tavoin Mamoun ja Labén välisen maantien varrella. Pääkaupunki Conakry sijaitsee linnuntietä noin 207 kilometriä Dalabasta lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli 24 193 (2014). Seudulla olevalta kanadalaisyhtiö Anglo Alumiumin valtaukselta on löydetty koeporauksissa bauksiittia ja esiintymien hyödyntämistä on suunniteltu. Seudun bauksiittia tai sen jalosteita on kaavailtu kuljetettavan rautateitse, noin 50 kilometriä pääkaupunki Conakryn eteläpuolelle erityisesti Forécariahin seudun kaivoksista saatavan rautamalmin maastavientiä varten rakennettavaan uuteen Matakanin syväsatamaan (Ile de Kabak). == Lähteet == Luokka:Guinean kaupungit
Itämerenprovinssit

Itämerenprovinssit (, ) tarkoittaa niitä Baltian alueita, jotka kuuluivat Ruotsille sen suurvalta-aikana. Itämerenprovinssit olivat Inkerinmaa, Ruotsin Viro ja Ruotsin Liivinmaa. Alue luovutettiin Venäjälle Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721 sen jälkeen, kun Ruotsi oli hävinnyt suuren Pohjan sodan. Luokka:Ruotsin historia Luokka:Viron historia Luokka:Latvian historia Luokka:Inkerin historia
Anna Margareta Salmelin

Anna Margareta Salmelin (1716 – 8. syyskuuta 1789 Ilomantsi) oli suomalainen sotavanki. Hän oli ilomantsilaisen lukkarin Johan Lackmanin (1702–1770) puoliso. Hän tuli kuuluisaksi pikkuvihan miehityksen aikana 1742–1743 onnistuttuaan vapauttamaan suuren joukon venäläisten ottamia suomalaisia sotavankeja. Venäjän miehityksen aikana hänet oli perheineen viety sotavangiksi Venäjälle monen aikansa suomalaisen tavoin. == Vihamielisyydet Ilomantsissa == Elokuussa 1741 perusteettiin vartiosto siviiliväestön suojelemiseksi Ilomantsin pitäjän kirkolle. Venäläiset yllättivät ja vangitsivat tämän vartioston marraskuussa 1741, hävittivät koko pitäjän itäosan ja raahasivat sadoittain siviiliväkeä Venäjälle Laatokan kaupunkiin ja Belozerskiin. Lukkari Lackmanin perhe sekä 26 muuta kirkonkyläläistä vangittiin. Vangittuja myytiin orjiksi ja kastettiin uudelleen ortodoksiuskontoon. == Pelastusoperaatio == Salmelin palasi sotatoimien lakattua ensimmäisen kuuden palautetun sotavangin joukossa Ilomantsiin. Hän oli huolissaan perheestään, joka oli jäänyt Belozerskiin. Kun kirkkoherra otti toisen miehen lukkariksi, Salmelin lainasi matkarahat ja matkusti Pietariin. Pietarista hän jatkoi matkaansa Ruotsin lähetystön komissiosihteeri Karl Bertil Lagerflychtin avustuksella Belozerskiin. Kielitaitoisen adjutantin avulla sanavalmiiksi ja yli-innokkaaksi kuvailtu Salmelin onnistui vapauttamaan perheensä ja naapurinsa, vaikka venäläiset orjanomistajat yrittivät salailla tai väittää orjiensa mieluummin jäävän Venäjälle. Belozerskista palautettiin todennäköisesti hänen ansiostaan 16 miestä ja 12 naista. Anna Margareta Salmelin ei tyytynyt pelkästään sankaruuteen, vaan vaati pelastetuilta naapureiltaan korvauksia pelastusoperaatiosta syyskäräjillä 1748. Vastaajina oli 13 perhekuntaa, yhteensä 22 henkeä, jotka lupasivat maksaa vaurastuttuaan. Vuonna 1756 hän vielä velkoi kuuksenvaaralaisen Iivana Puharisen vaimolta Outilta lehmää korvauksena hänen poikansa Ontrein pelastamisesta. Neljä muuta pelastettua puolestaan todisti päässeensä pois Ontrein mukana ilman lukkarinvaimon apua. == Lapset == Anna Margareta Salmelinin ja Johan Lackmanin lapsia olivat Beata Juliana (1735), Ericus (1736), Mats (1738–1791), Anna Christina (1739), Brita (1746–1749), Johannes (1748–1750), Catharina (1750–1753) ja Samuel (1753). == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Hattujen sota Luokka:Pohjois-Karjalan historia Luokka:Vuonna 1716 syntyneet Luokka:Vuonna 1789 kuolleet
Lothair

Lothair (941–986) oli länsifrankkien kuningas vuosina 954–986. Hänet valittiin kuninkaaksi isänsä Ludvig IV:n jälkeen ilman vastustusta, mutta koko hänen valtakautensa ajan sukulaiset pyrkivät vaikuttamaan valtakunnan asioihin. Ensimmäisinä vuosina tätä teki herttua Hugo Suuri, ja sen jälkeen Kölnin arkkipiispa Bruno. Brunon tuki oli Lotharille tärkeää, mutta tämä käytti vaikutusvaltaansa myös veljensä, keisari Otto I Suuren sekä veljenpoikiensa hyväksi. == Lähteet == Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:940-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 986 kuolleet
Giuseppe Zangara

Giuseppe "Joe" Zangara (7. syyskuuta 1900 – 20. maaliskuuta 1933) oli italialaissyntyinen yhdysvaltalainen henkilö, joka 15. helmikuuta 1933 ampui viittä ihmistä Yhdysvaltain presidentiksi valitun Franklin D. Rooseveltin puhetilaisuudessa Floridan Miamissa. Yksi hänen uhreistaan, Chicagon pormestari Anton Cermak, kuoli sairaalassa 7. maaliskuuta 1933. Zangara oli jo 20. helmikuuta tuomittu murhayrityksistä 80 vuodeksi vankeuteen, mutta Cermakin kuoltua hänet tuomittiin 10. maaliskuuta kuolemaan murhasta. Zangara teloitettiin sähkötuolilla kymmenen päivää myöhemmin.Casey Piket: Attempted assassination of FDR in Bayfront Park in 1933 Miami History 4.3.2012. Viitattu 3.1.2017. Zangara oli anarkisti ja vihasi hallitusta ja eliittiä, joita hän syytti köyhien ongelmista. Hän oli myös itse kärsinyt köyhyydestä ja vatsakivuista. Yleisesti uskotaan, että hänen tarkoituksenaan oli murhata Roosevelt, mutta hän osui vahingossa Rooseveltin sijasta tämän edessä seisoneeseen Cermakiin.Stephan Benzkofer: Chicago Mayor Anton Cermak assassination Chicago Tribune 10.2.2013. Viitattu 3.1.2017. On kuitenkin myös epäilty, että Zangara olisi toiminut Chicago Outfit -gangsterijärjestön johtajan Frank Nittin palveluksessa ja kohteena olisi ollut nimenomaan Cermak, joka aiemmin oli järjestänyt Nittin salamurhayrityksen.John Kass: Mayor Cermak and the Chicago Way Chicago Tribune 7.3.2013. Viitattu 3.1.2017. == Fiktiossa == Televisiosarjassa Lahjomattomat on kaksiosainen jakso Työtön salamurhaaja joka rakentuu nimenomaan Zangaran ja Cermakin murhan ympärille. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat luokka:Salamurhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset anarkistit Luokka:Floridan teloittamat henkilöt Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Henkirikoksia yrittäneet luokka:Vuonna 1900 syntyneet luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Vanuatu kesäolympialaisissa 2012

Vanuatu osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 viiden urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat judoon, pöytätennikseen ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi pöytätenniksenpelaaja Anolyn Lulu ja päättäjäisissä puolestaan judoka Nazario Fiakaifonu. Vanuatu osallistui olympialaisiin seitsemättä kertaa, eikä se saavuttanut mitaleita. == Joukkue == === Judo === *Nazario Fiakaifonu - Miesten yli 100 kg === Pöytätennis === *Yoshua Shing - Miesten yksinpeli *Anolyn Lulu - Naisten yksinpeli === Yleisurheilu === *Arnold Sorina - Miesten 800 metrin juoksu *Janice Alatoa - Naisten 100 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Vanuatu olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2012
Ernst Põdder

Ernst Põdder (10. helmikuuta 1879 – 24. kesäkuuta 1932) oli virolainen upseeri ja poliitikko. Hän osallistui muun muassa Venäjän–Japanin sotaan ja Viron vapaussotaan ja toimi sittemmin oikeistoradikaalisessa Viron vapaussotureiden liitossa. ==Elämäkerta== Põdder syntyi 10. helmikuuta 1879 Võrumaalla ja valmistui vuonna 1900 Vilnan sotakoulusta. Hän otti osaa Venäjän–Japanin sotaan (1904–1905) ja ylennettiin ansiokkaasta palveluksesta komppanian päälliköksi. Põdderin päättäessä palveluksensa Venäjän armeijassa hän oli arvoltaan eversti. Heinäkuussa 1917 Põdderista tuli yksi Viron väliaikaishallituksen asejoukkojen komentajista ja hän johti ensimmäistä ja kolmatta rykmenttiä. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän oli yksi Viron armeijan edeltäjän ensimmäisen divisioonan päälliköistä. Saksan armeijan edetessä Viroon vuonna 1918 Põdder piiloutui miehittäjiä siirtyen maan alle ja hänestä tuli Viron suojeluskunnan eli Kaitseliitin komentaja. Viron vapaussodan aikana 4. huhtikuuta 1919 Põdderista tuli 3. divisioonan komentaja ja hänen joukkonsa löivät saksalaiset Landeswehr-joukot Cēsisin taistelussa Landeswehrin sodassa. Sodan jälkeen Põdder johti divisioonaansa ensin Pärnussa ja vuodesta 1921 Tartossa. Vuonna 1924 hän osallistui kommunistien vallankaappausyrityksen kukistamiseen. Sittemmin Põdder liittyi oikeistoradikaaliseen Viron vapaussotureiden liittoon ja hänestä tuli yksi liikkeen pääideologeista. Vuosina 1928–1931 hän johti liikkeen Tallinnan osastoa ja henkilökohtaisten kahnausten jälkeen amiraali Johan Pitkan kanssa hän muutti liikkeen veteraanijärjestöstä suuremmaksi kansanliikkeeksi. Edellytys palveluksesta vapaussodassa poistettiin ja jäsenyys sallittiin kenelle tahansa, joka hyväksyi liikkeen poliittisen ohjelman. Vuonna 1931 Viron puolustusministeriö kielsi aktiivisessa palveluksessa olevien upseerien toiminnan poliittisissa järjestöissä ja Põdder jätti kaikki virkansa vapaussoturien liitossa pysyen silti sen jäsenenä. Põdder kuoli 24. kesäkuuta 1932 Tallinnassa kuolion seurauksena. ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Vanuatu kesäolympialaisissa 2008

Vanuatu osallistui Pekingin kesäolympialaisiin vuonna 2008 kolmen urheilijan joukkueella. Maan urheilijat osallistuivat pöytätennikseen ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi pöytätenniksenpelaaja Priscila Tommy. Mitaleita Vanuatu ei saavuttanut. == Joukkue == === Pöytätennis === *Priscila Tommy - Naisten yksinpeli === Yleisurheilu === *Moses Kamut - Miesten 100 metrin juoksu *Elis Lapenmal - Naisten 100 metrin juoksu == Lähteet == Luokka:Vanuatu olympialaisissa Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 2008
Lappi-kirjallisuuspalkinto

Lappi-kirjallisuuspalkinto on Lapin kirjastojen vuonna 2016 perustama kirjallisuuspalkinto. Ehdokaskirjat ovat alun perin suomenkielisiä tai saamen kielestä käännettyjä aikuisten kaunokirjallisia teoksia, jotka ovat lappilaislähtöisen kirjailijan kirjoittamia tai muuten liittyvät Lappiin. Kirjailijan on joko täytynyt asua tai olla asunut merkittävän osan elämästään Lapissa palkinnon jakamisen aikaan. Palkinto jaetaan joka toinen vuosi Kirjastojen päivänä 19. maaliskuuta. Se myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017, jolloin ehdokaskirjat oli julkaistu vuosina 2015–2016. Palkinnon arvo vuonna 2021 oli 3 000 euroa. Lisäksi palkinnonsaajille annetaan kunniakirjat. ==Palkitut ja ehdokkaat== Vuosi Kirjailija Kirja Muut ehdokkaat Valitsija 2017 Kerttu Vuolab Valon airut Mikko-Pekka Heikkinen: Poromafia Niillas Holmberg: Jos itseni pelastaisin itseltäni Minna Rytisalo: Lempi Kauko Röyhkä: Lapinpoika Heli Slunga ja Jaana Seppänen: Lapin Lolita Katja Gauriloff 2019 Rosa Liksom Everstinna Anna-Liisa Ahokumpu: Viktor Stanislauksen kolmetoista sinfoniaa Lauri Akola: Vienan kuohut Ritva-Elina Pylväs: Alisa, Väylän tytär Juha Ruusuvuori ja Ulla Ylisirniö-Ruusuvuori: Yksi näistä pienimmistä Minna Rytisalo: Rouva C Pekka ja Teija Isorättyä 2021 Juhani Karila Pienen hauen pyydystys Inger-Mari Aikio: 69 čuoldda – 69 pylvästä Akseli Heikkilä: Veteen syntyneet Tommi Kinnunen: Ei kertonut katuvansa Petra Rautiainen: Tuhkaan piirretty maa Seppo Saraspää: Kaulahopeiden taru Virpi Suutari 2023 Pekka Juntti Villikoira Anna-Maria Eilittä: Tämäkin hämärä katoaa Niillas Holmberg: Halla Helle Katja Kärki: Eeled Mauri Paasilinna: Pedon aika Sari Pöyliö: Rakkauden ja tulehduksen oireita Pertti Ukkola ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lapin kirjallisuuspalkinnon verkkosivut Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot Luokka:Saamelaiset palkinnot Luokka:Lappi