EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
900 North Michigan

900 North Michigan on 66-kerroksinen pilvenpiirtäjä Chicagon kaupungissa Illinoisissa, Yhdysvalloissa. Se yltää 265 metrin korkeuteen ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Kohn Pederson Fox Associates. Rakennus valmistui vuonna 1989, ja siinä on hotelli sekä asuin- ja toimistotiloja. Pilvenpiirtäjän julkisivu on verhoiltu kalkkikivellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa pilvenpiirtäjästä Emporis.com-sivustolla Luokka:Chicagon pilvenpiirtäjät Luokka:Chicagon hotellit Luokka:Chicagon toimistorakennukset Luokka:Chicagon asuinrakennukset
Lindorff

Lindorff on Nordic Capitalin omistuksessa oleva luotonhallinnan ja maksamisen palveluyritys. Lindorff Group Ab on rekisteröity Ruotsiin ja konsernin pääkonttori sijaitsee Oslossa. Yrityksen pääomistaja on Nordic Capital Fund VIII. Yritys toimii 8 maassa: Norjassa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Hollannissa, Saksassa, Espanjassa ja Italiassa. Lindorff-konsernin liikevaihto vuonna 2014 oli 475 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä yli 2 800\. Keväällä 2017 Intrum Justitia ja Lindorff yhdistyivät yhdeksi yhtiöksi, pois lukien Suomen, Ruotsin, Tanskan, Viron yhtiöt sekä Norjan Intrum Justitia-yhtiö. Euroopan komissio hyväksyi yhtiöiden yhdistymisen kesäkuussa 2018 sillä edellytyksellä, että yhdistynyt yhtiö myy Lindorffin liiketoiminnan Suomessa uudelle omistajalle yhdessä neljän muun pohjoismaisen liiketoiminnan kanssa. Marraskuussa 2017 eurooppalainen yritys Lowell Group osti Lindorffin liiketoiminnot Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Virossa. Kauppaan kuului myös Intrum Justitian liiketoiminnot Norjassa. Myytyjen Lindorff liiketoimintojen nimi muuttui Lowelliksi lokakuussa 2018. == Lindorff Suomessa == Suomessa Lindorff toimi yli 50 vuotta, vuodesta 1966 vuoteen 2005 Contant Oy:nä. Fuusion yhteydessä vuonna 2004 osaksi Lindorffia tulivat myös Contantin Baltian toiminnot. Vuonna 2017 Suomen Lindorffin liiketoiminta myytiin eurooppalaiselle Lowell Groupille. Lindorffilla oli Suomessa kolme yhtiötä, joiden liikevaihto oli vuonna 2014 79 miljoonaa euroa. Lindorff Invest Oy oli keskittynyt rahoituspalveluihin ja saatavien ostoon Suomessa. Muut tytäryhtiöt olivat Lindorff Oy ja Lindorff Finland Oy. Lindorffin palveluksessa Suomessa oli 500 työntekijää Helsingissä, Lahdessa ja Tampereella sekä Suomen- pääkonttorissa Turussa. Toimitusjohtajana toimi aluksi Turkka Kuusisto, jonka tilalle tuli myöhemmin Tuija Keronen. Lindorffin pitkäaikainen varatoimitusjohtaja oli Seppo Lahtinen.http://www.iltalehti.fi/uutiset/2012100416084939_uu.shtml Talousjohtajana toimi Juha Alftanhttps://www.lindorff.fi/tietoa- lindorffista/johtoryhma/ . == Palvelut == Lindorff toimii yritysten ja yhteisöjen luotonannon palvelukumppanina huolehtimalla luottopäätöksistä, laskutuksesta, saatavien perinnästä sekä asiakkaiden palvelemisesta lasku- ja maksuasioissa. Yritys tarjoaa myös lasku- ja erämaksupalvelua kuluttajille. Kuluttaja voi saada Lindorffista tavallisen laskun, maksuhuomautuksen, perintäkirjeen tai ostoksen yhteydessä haetun kertaluoton. == Historiaa == Lindorffin edeltäjä Norjassa, Norwegian National Creditreform, perustettiin Oslossa vuonna 1898. == Kritiikki == On esitetty kritiikkiä siitä, että Lindorff Oy maksaa veroina Suomeen vain alle 1 % liikevoitostaan ja että verojen minimointiin käytetään mm. Jerseyn saaren veroparatiisia sekä korkokikkailua. Lindorffin niukasti julkisuudessa esiintyneen johtoportaan mukaan "Lindorff noudattaa Suomen lainsäädäntöä ja maksaa veronsa sen mukaisesti". == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Yrityksen kansainväliset sivut * Perintätekijät, artikkeli Lindorffin toiminnasta Image-lehdessä 4/2006 Luokka:Perintätoimi Luokka:Norjalaiset yritykset
Roman Ingarden

Roman Witold Ingarden (5. helmikuuta 1893 Krakova – 14. kesäkuuta 1970 Krakova) oli puolalainen filosofi, joka käsitteli töissään erityisesti fenomenologiaa, ontologiaa ja estetiikkaa. Ingarden oli filosofinen realisti ja fenomenologi, mutta hän ei kuitenkaan hyväksynyt Edmund Husserlin transsendentaalista idealismia. Hänen koulutuksensa oli fenomenologinen, mutta teoksissaan hän käsitteli erityisesti ontologisia kysymyksiä. Ingarden onkin tunnetuimpia fenomenologisia ontologeja. Hän pyrki kuvaamaan erilaisten olioiden ontologisia rakenteita ja olemassaolon tiloja, perustuen kaikkiin kokemuksiin, jotka pystyivät tarjoamaan tällaista tietoa. Ennen toista maailmansotaa Ingarden julkaisi teoksensa enimmäkseen saksaksi, ja sodan jälkeen puolestaan puolaksi. Tämän vuoksi hänen ontologiaa käsittelevät pääteoksensa jäivät vaille laajemman filosofisen yhteisön huomiota. == Teoksia == === Saksaksi === * Intuition und Intellekt bei Henri Bergson (1921) * Essentiale Fragen. Ein Beitrag zum Problem des Wesens (1925) * Das literarische Kunstwerk. Eine Untersuchung aus dem Grenzgebiet der Ontologie, Logik und Literaturwissenschaft (1931) * Untersuchungen zur Ontologie der Kunst: Musikwerk. Bild. Architektur. Film (1962) * Der Streit um die Existenz der Welt, Bd. I, II/I, II/2 (1964) * Vom Erkennen des literarischen Kunstwerks (1968) * Erlebnis, Kunstwerk und Wert. Vorträge zur Ästhetik 1937–1967 (1969) * Über die Verantwortung. Ihre ontischen Fundamente (1970) * Über die kausale Struktur der realen Welt. Der Streit um die Existenz der Welt, Band III (1974) === Puolaksi === * O poznawaniu dzieła literackiego (1937) * O budowie obrazu. Szkic z teorii sztuki (Rozprawy Wydziału Filozoficznego PAU Vol. LXVII, No.2, 1946) * O dziele architektury (Nauka i Sztuka, Vol. II, 1946, No. 1, pp. 3–26 ja No. 2, pp. 26–51) * Spór o istnienie Świata (Vol. I, 1947, Vol. II, 1948) * Szkice z filozofii literatury (1947) * Elementy dzieła muzycznego (Sprawozdania Towarzystwa Naukowego w Toruniu, Vol. IX, 1955, Nos. 1–4, pp. 82–84) * Studia z estetyki (Vol. I, 1957; Vol. II, 1958) * O dziele literackim (1960) * Przeżycie – dzieło – wartość (1966) * Studia z estetyki (Vol. III, 1970) * U podstaw teorii poznania (1971) * Książeczka o człowieku (1972) * Utwór muzyczny i sprawa jego tożsamości (1966) == Aiheesta muualla == * Corazzon, Raul (toim.): Roman Ingarden: Ontology as a Science on the Possible Ways of Existence Theory and History of Ontology * Kopczyńska, Magda & Waligóra, Marcin (toim.): The Roman Ingarden Philosophical Research Centre * Luokka:Puolalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Moesia superior

Moesia superior (”Ylä-Moesia”, ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisten Serbian ja Bulgarian alueilla. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Moesia superiorin provinssi käsitti Moesian länsiosan nimensä mukaisesti Tonava-joen (lat. Danuvius) yläjuoksulla ja eteläpuolella. Moesia superiorin itäpuolella eli joen alajuoksulla sijaitsi Moesia inferiorin (”Ala-Moesia”) provinssi. Rajana toimi Tsibritsa-joki (lat. Ciabrus). Moesia superiorin kaakkoispuolella sijaitsi Thracian provinssi, eteläpuolella Macedonian provinssi, länsipuolella Dalmatian provinssi ja luoteispuolella Pannonia inferiorin provinssi. Moesia superiorin ja Tonavan pohjoispuolella Daakiassa sijaitsi Dacian provinssi. Moesia superior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. === Kaupunkeja === Moesia superiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa: * Aquae * Bononia * Cuppae * Dorticum * Egeta * Horreum Margi * Idimum * Monsaureus eli Mons Aureus * Municipium * Naissus (nyk. Niš) * Novae * Pincus eli Punicum * Praesidium Dasmini * Praesidium Pompei * Ratiaria * Remesiana * Scupi * Serdica (nyk. Sofia) * Taliata * Turres * Velanis * Viminacium * Vindenis == Historia == Moesia superiorin alue oli aiemmin osa Moesian provinssia. Moesia superiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana vuonna 82–86, kun Moesia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Moesia superior ja Moesia inferior. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssia laajennettiin Trajanuksen Daakian sotien aikaan. Dacian provinssin hylkäämisen ja sieltä vetäytymisen noin vuonna 260–268 jälkeen Moesia superiorista erotettiin noin vuonna 275 erillinen Dacia Aurelianan provinssi vanhan Dacian ”perilliseksi”. Moesia superiorin provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Moesia prima ja Dardania. Lisäksi osa erotettiin uuteen Praevalitanan provinssiin yhdessä Dalmatian provinssista erotetun osan kanssa. Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == *
Moesia inferior

Moesia inferior (”Ala-Moesia”, ) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Moesiassa nykyisen Pohjois-Bulgarian alueella. Teoksen verkkoversio (Perseus) == Maantiede == Moesia inferiorin provinssi käsitti Moesian itäosan nimensä mukaisesti Tonava-joen (lat. Danuvius) alajuoksulla. Se käsitti nykyisen Bulgarian pohjoisosan joen eteläpuolella. Moesia inferiorin länsipuolella eli joen yläjuoksulla sijaitsi Moesia superiorin (”Ylä-Moesia”) provinssi. Rajana toimi Tsibritsa-joki (lat. Ciabrus). Moesia inferiorin eteläpuolella sijaitsi Thracian provinssi ja pohjoispuolella Daakiassa Tonavan toisella puolella Dacian provinssi. Moesia inferior oli Rooman rajaseutua, ja siellä oli lukuisia legioonalaislinnoituksia pitkin Tonavan vartta. Tonavan suussa ja Mustanmeren rannikolla sijaitsi useita vanhoja kreikkalaiskaupunkeja. === Kaupunkeja === Moesia inferiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa: * Abritus eli Abrittus (nyk. Razgrad) * Apiavia * Augustae * Axiopolis * Callatis * Candidiana * Capidava * Ciabrus * Dionysopolis eli Krunoi (Cruni) * Durostorum (nyk. Silistra) * Gius * Histria eli Istropolis * Jatrum * Marcianopolis (nyk. Devnya) * Melta * Nicopolis (Nicopolis ad Istrum, nyk. Nikopol) * Novae (nyk. Svishtov) * Odessus (nyk. Varna) * Oescus * Prista * Regianum * Sexaginta Prista (nyk. Ruse) * Sucidava * Tomi eli Constantiana * Transmarisca (nyk. Tutrakan) * Tregulicium * Trimammium * Troesmis == Historia == Moesia inferiorin alue oli aiemmin osa Moesian provinssia. Moesia inferiorin provinssi perustettiin keisari Domitianuksen aikana vuonna 82–86, kun Moesia jaettiin kahteen osaan, jotka olivat Moesia inferior ja Moesia superior. Provinssi oli olemassa muun muassa keisari Trajanuksen kauden lopussa vuonna 117 Rooman ollessa laajimmillaan. Provinssia laajennettiin Trajanuksen Daakian sotien aikaan. Moesia inferiorin provinssi lakkautettiin keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293, ja jaettiin kahdeksi provinssiksi, jotka olivat Moesia secunda ja Scythia (Scythia minor). Näin tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Mary Wineberg

Mary Wineberg (o.s. Danner, s. 3. tammikuuta 1980) on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija. Wineberg oli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa 2003 mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa pronssia.http://www.iaaf.org/WIC03/results/gender=W/discipline=4X4/combCode=hash/roundCode=f/index.html Moskovan sisäratojen MM-kisoissa 2006 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä ajalla 53,07, mutta oli mukana voittamassa hopeaa pitkässä viestissä.http://www.iaaf.org/WIC06/results/gender=W/discipline=4X4/combCode=hash/roundCode=f/index.html Seuraavana vuonna hän sijoittui Osakan MM-kisoissa 400 metrillä kahdeksanneksi ajalla 50,96. Hän oli samoissa kisoissa mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM- kultaa.http://osaka2007.iaaf.org/results/gender=W/discipline=4X4/combCode=hash/roundCode=f/result.html Pekingin kesäolympialaisissa 2008 hän voitti 4 x 400 metrin viestissä kultaa.http://www.iaaf.org/oly08/results/eventCode=3659/bydiscipline/disctype=4/sex=W/discCode=4X4/combCode=hash/roundCode=f/results.html#detW_4X4_hash_f ==Ennätykset== * 200 metrin juoksu: 23,48 (2008) * 400 metrin juoksu: 50,24 (2007) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Signe Hammarsten-Jansson

Signe ”Ham” Hammarsten-Jansson (o.s. Hammarsten, 1. kesäkuuta 1882 Hannäs, Ruotsi – 6. heinäkuuta 1970 Porvoo, Suomi) oli ruotsalaissyntyinen graafikko, joka suunnitteli muun muassa Suomen postimerkit kolmenkymmenen vuoden ajan. == Lapsuus ja nuoruus Ruotsissa == Signe oli Hammarstenin pappisperheen kuudesta lapsesta toiseksi vanhin. Hän kävi kahdeksan luokkaa oppikoulua ja opiskeli sitten Tukholman taideteollisessa korkeakoulussa 1901–1905. Hän toimi viisi vuotta tukholmalaisen tyttökoulun piirustuksenopettajana ja oli mukana perustamassa Ruotsiin tyttöjen partioliikettä. == Avioliitto ja perhe == Signe Hammarsten avioitui 1913 kuvanveistäjä Viktor Janssonin kanssa, jonka oli tavannut toisella Pariisin-matkallaan. Hän muutti Suomeen 1915. Itsekin kuvanveistäjän urasta haaveillut Signe alkoi auttaa Viktoria kipsivalutöissä ja pikkuhiljaa myös signeerata, tarvittaessa myös parannella miehensä töitä. Janssonit saivat kolme lasta: Toven, Larsin ja Per Olovin. Myös lapsista tuli taiteilijoita, Tovesta rakastettujen Muumi-kirjojen ja -sarjakuvien luoja. == Ura postimerkkitaiteilijana == 42-vuotiaana Signe Hammarsten-Jansson halusi kohentaa taiteilijaperheen taloutta ja sai paikan piirtäjänä Suomen Pankin setelipainossa. Hän suunnitteli aluksi seteleitä ja obligaatioita. Ensimmäinen hänen piirtämänsä erikoismerkki oli Turun kaupungin 700-vuotisjuhlapostimerkki vuodelta 1929. Se aloitti uuden vaiheen postimerkkien julkaisupolitiikassa, kun vaakuna-aiheen rinnalla ruvettiin julkaisemaan kuva-aiheisia avustus- ja muistopostimerkkejä. Signe Hammarsten-Jansson piirsi vuosien 1929–1962 välillä 173 postimerkkiä, joiden yhteinen painosmäärä nousi kuuteen miljardiin. Viimeiset merkit julkaistiin hänen ollessa 80-vuotias. == Pilapiirtäjä ja kirjankansien tekijä == Ennen pankkiuraansa Hammarsten-Jansson sai mainetta myös pilapiirtäjänä, jonka Ham-nimimerkillä signeerattuja töitä julkaistiin Hufvudstadsbladetissa ja Svenska Pressenissä sekä ruotsinkielisissä pilalehdissä Kerberos, Garm, Lucifer ja Fyren. Vuonna 1933 hän osallistui suomalaisten humoristien näyttelyyn Tukholmassa. Elämänsä varrella Signe Hammarsten-Jansson suunnitteli myös 250–300 kirjankantta pääasiassa ruotsinkielisiin teoksiin. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Piirtäjä – Tecknaren Signe Hammarsten Jansson 1882–1982. Näyttelyluettelo. Posti- ja telemuseo 1982. * Jansson, Tove: Kesäkirja. WSOY 1973. * Jansson, Tove: Kuvanveistäjän tytär. WSOY 1968. * Kruskopf, Erik: Boken om Ham. Tecknaren Signe Hammarsten Jansson. Schildt 1994. * Kruskopf, Erik: Kuvataiteilija Tove Jansson. WSOY 1992. * 150 tarinaa: Suomalainen postimerkki 150 vuotta / 150 små berättelser: Det finska frimärket 150 år / 150 Stories: 150 Years of Finnish Stamps. Suomen Posti Oyj / Postimuseo 2006. * Toven matkassa. Muistoja Tove Janssonista. Toim. Helen Svensson. WSOY 2004. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Suomalaiset pilapiirtäjät Luokka:Ruotsalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Barry Smith

Barry Smith (s. 4. kesäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen filosofi, joka toimii Buffalon yliopiston Julian Park -oppituolin filosofian professorina ja Institute for Formal Ontology and Medical Information Science -instituutin johtajana Saarbrückenissä Saksassa. Smith opiskeli Oxfordin ja Manchesterin yliopistoissa. Hän on opettanut Sheffieldissä, Manchesterissa, Liechtensteinissa, Leipzigissa ja Saarbrückenissä, sekä toiminut vierailijana lukuisissa muissa yliopistoissa, muun muassa Turun yliopistossa. Smith on erikoistunut ontologiaan ja sen sovelluksiin biolääketieteessä ja biolääketieteellisessä informatiikassa. Hän on myös tehnyt yhteistyötä taloustieteilijä Hernando de Soton kanssa omistusoikeuden ja yhteiskunnallisen kehityksen ontologioiden tutkimuksessa. == Teoksia == * Structure and Gestalt: Philosophy and Literature in Austria-Hungary and Her Successor States (toim.) (1981) * Parts and Moments. Studies in Logic and Formal Ontology (toim.) (1982) * Austrian Economics: Historical and Philosophical Background (toim. yhdessä Wolfgang Grasslin kanssa) (1986) * Foundations of Gestalt Theory (toim.) (1988) * Practical Knowledge: Outlines of a Theory of Traditions and Skills (toim. yhdessä J. C. Nyírin kanssa) (1988) * Adolf Reinach, Sämtliche Werke. Kritische Ausgabe mit Kommentar, Band I: Die Werke, Teil I: Kritische Neuausgabe (1905–1914), Teil II: Nachgelassene Texte (1906–1917); Band II: Kommentar und Textkritik (toim. yhdessä Karl Schuhmannin kanssa) (1989) * Handbook of Metaphysics and Ontology, 2 osaa (toim. yhdessä Hans Burkhardtin kanssa) (1991) * Philosophy and Political Change in Eastern Europe (The Monist Library of Philosophy) (toim.) (1993) * Austrian Philosophy: The Legacy of Franz Brentano (1994) * Philosophy and the Cognitive Sciences (toim. yhdessä Roberto Casatin ja Graham Whiten kanssa) (1994) * European Philosophy and the American Academy (The Monist Library of Philosophy) (toim.) (1994) * The Cambridge Companion to Husserl (toim. yhdessä David W. Smithin kanssa) (1995) * SUNY’s Core Curricula: The Failure to Set Consistent and High Academic Standards (toim. yhdessä Thomas Carrollin kanssa) (1996) * Rationality and Irrationality (toim. yhdessä Berit Brogaardin kanssa) (2001) * Formal Ontology and Information Systems (toim. yhdessä Christopher Weltyn kanssa) (2001) * Liberal Education in a Knowledge Society (toim.) (2002) * John Searle (toim.) (2003) * Aurel Kolnai: On Disgust (toim. Barry Smith ja Carolyn Korsmeyer) (2003) * The Mystery of Capital and the Construction of Social Reality (yhdessä David Mark ja Isaac Ehrlichin kanssa) (2007) == Aiheesta muualla == * Barry Smith, Buffalon yliopisto * Introduction to ontology Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walking Tall

Walking Tall, televisioesityksessä käytetty myös nimeä Puhdistaja, Viitattu 15. kesäkuuta 2009 on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 1973 elokuvasta Lahjomaton sheriffi. Elokuvan ohjasi Kevin Bray ja pääosassa on Dwayne Johnson. Elokuva kertoo entisestä erikoisjoukkojen sotilaasta Chris Vaughnista joka palaa lapsuuden kyläänsä. Ennen niin rauhallinen kylä on muuttunut paljon sitten Chrisin lapsuuden; huumekauppa, vilpillinen uhkapeli ja prostituutio jylläävät kaupungissa, eikä paikallinen sheriffi ole edes kiinnostunut koko asiasta. Niinpä Chris ryhtyy sheriffiksi ja päättää puhdistaa kaupungin kaikesta tästä saastasta. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit
TUI (yhtiö)

thumb|270px|TUI AG:n pääkonttoria Hannoverissa. TUI AG (aikaisemmin Touristik Union International) on saksalainen, maailman suurimpiin kuuluva matkailualan yritys. Se omistaa matkatoimistoja, matkanjärjestäjiä, hotelleja, lentoyhtiöitä ja risteilyvarustamon. Nykyisen TUI:n taustayritys Preussag AG sai alkunsa vuonna 1923. Vuonna 2002 Preussag osti vuonna 1968 perustetun TUI:n ja otti uudeksi nimekseen TUI AG. Suomessa toimii TUI Finland Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla yhtiö oli vuonna 2017 sijalla 960. Se luokiteltiin samalla listalla Saksan 35. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön osakekannan markkina-arvo oli 7,9 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 18,81 miljardia USD (2016). Yrityksellä oli palveluksessaan yli 63 000 työntekijää. TUI AG:hen kuuluu (2016) * noin 1 600 matkatoimistoa * 150 lentokonetta * 300 hotellia, noin 214 000 vuodepaikkaa * 14 risteilyalusta (toisen lähteen mukaan 16) Yhtiön toiminta on jaettu alueellisesti ja toiminnallisesti kuuteen osaan: pohjoinen alue, keskinen alue, läntinen alue, hotellit ja lomakylät, risteilyt ja muut turimisegmentit. Überlingen - Christophstraße 13 ies.jpg|Eräs TUI AG:n matkatoimistoista. TUIfly Nordic, SE-RFR, Boeing 767-38A ER (25061013540).jpg| TuiFly:n Boeing 767-38A ER -tyypin lentokone Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Mein Schiff 6 departing Tallinn 5 July 2017.jpg|Tuin risteilyaluskantaan kuuluva Mein Schiff 6 lähdössä Tallinnan satamasta (2017). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Matkailualan yritykset Luokka:Monialayritykset Luokka:Laivayhtiöt Luokka:Saksalaiset pörssiyhtiöt
Tui (täsmennyssivu)

Tui tai TUI voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Tui, Uudessa-Seelannissa kotoperäisenä esiintyvä lintulaji * Tui, kaupunki Pontevedran maakunnassa Galiciassa, Espanjassa * TUI Travel PLC, brittiläis-saksalainen matkailualan yhtiö * TUI AG, saksalainen matkailu- ja kuljetusalan yhtiö * TUI Finland (entinen Finnmatkat), edellämainitun suomalainen tytäryhtiö * Text User Interface, tekstipohjainen käyttöliittymä * saudiarabialaisen Turaifin lentokentän IATA-koodi. Luokka:Täsmennyssivut
Jarno Jokinen

Jarno Jokinen (s. 21. maaliskuuta 1978 Vantaa) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Tarkkis, Kaatis, Kyllä isä osaa, Kaikki kotona ja Ihme juttu. Hänet nähtiin myös Mummo-televisiosarjan ensimmäisessä jaksossa.http://www.imdb.com/name/nm0427042/?ref_=tt_cl_t1 Jarno Jokisen isä on näyttelijä Ahti Jokinen.Ysäriklassikon tähti palasi näyttelijäksi == Ura == Jokinen aloitti näyttelijänuransa teini-ikäisenä Kyllä isä osaa -sarjassa, jossa hän näytteli perheen Jussi-poikaa. Vaikka Jokinen teki nuorena useita näyttelijätöitä, hän päätyi myöhemmin uralle toimistotyön pariin. Teatteria hän on jatkanut harrastuksena. Vuonna 2024 Jokinen palasi Jussin rooliin Kyllä isä osaa -elokuvassa, joka perustuu alkuperäiseen televisiosarjaan. Jokinen kertoi elokuvaroolin olevan hänelle unelmien täyttymys. Elokuvassa nähdään suurin osa alkuperäisen sarjan näyttelijöistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jean Gebser

Jean Gebser (20. elokuuta 1905 – 14. toukokuuta 1973) oli saksalaissyntyinen filosofi, kielitieteilijä ja runoilija. Gebser oli sekä tutkija, taiteilija että mystikko. Hän asui Italiassa, Espanjassa, Ranskassa sekä Sveitsissä, jossa kirjoitti suurimman osan teoksistaan. == Integraalifilosofia == Jean Gebser tunnetaan ennen kaikkea integraalifilosofiastaan. Gebser katsoi, että inhimillinen tietoisuus on siirtymävaiheessa, ja että nämä siirtymät sisältävät sekä mielen että ruumiin muutoksia. Muutokset koostuivat seuraavista tasoista: * arkaainen rakenne * maaginen rakenne * myyttinen rakenne * mentaalinen rakenne * integraalinen taso Gebserin mukaan erilaiset tietoisuuden rakenteet ovat suhteessa aikaan ja avaruuteen eri tavalla. Esimerkiksi myyttinen rakenne liittyi sykliseen aikakäsitykseen, joka sulki myös avaruuden sisäänsä, kun taas mentaalinen rakenne liittyi lineaariseen ja progressiiviseen aikakäsitykseen, joka teki avaruudesta geometrisen. Tietoisuusrakenteen vaihtuminen selitti Gebserin mukaan Euroopan levottomuudet 1900-luvun alkupuoliskolla. Uuden tietoisuuden nousu näkyi hänen mukaansa ensimmäisenä muun muassa kielen ja kirjallisuuden muutoksena. Vuonna 1943 hän uudisti ajatteluaan, ja luki mukaan myös tapahtuneet muutokset taiteissa ja tieteissä. == Teoksia == * Abendlandische Wandlung (1943) * Ursprung und Gegenwart (1949) * Asienfibel (1962) * Asien Lachelt Anders * Die Gesamtausgabe * Einbruch der Zeit * Die Schlafenden Jahre == Aiheesta muualla == * An Overview of the work of Jean Gebser. * The Jean Gebser Society. * Gebser Online. Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
William Oughtred

William Oughtred (5. maaliskuuta 1575 – 30. kesäkuuta 1660) oli englantilainen matemaatikko. Hänet tunnetaan nykyään käytössä olevan kertomerkin (×) sekä asioiden suhteen ilmaisemiseen käytetyn kaksoispisteen (:) ensimmäisenä käyttäjänä. Hän keksi myös lyhenteet ”sin” ja ”cos” trigonometrisille funktioille sini ja kosini. Oughtredin käyttämää merkintää suuremmalle ja pienemmälle kuin ilmaisemiseen ei sitä vastoin yleistynyt. Samaan aikaan Thomas Harriot otti käyttöön merkinnät > ja <. Hän myös käytti ensimmäisenä nimitystä ”pii” tuolla nimellä nykyään tunnetusta matemaattisesta vakiosta. Hän merkitsi sitä merkintätavalla π.δ, jossa π tarkoittaa englanninkielistä sanaa periphery ’reuna-alue’, piste oli hänen käyttämänsä jakomerkintä ja δ tarkoitti englanninkielistä sanaa diameter ’halkaisija’. Oughtred tunnetaan parhaiten laskutikun esimuodosta, jonka hän esitteli vuonna 1622. Nykyisin tunnetun mallin laskutikusta esitteli ranskalainen Amedee Mannheim vuonna 1850. == Julkaisut == Oughtredin julkaisemia teoksia: *Clavis Mathematicae (Avain matematiikkaan, 1631) *Circles of Proportion (1632) *Trigonometrie (1657) *Opuscula Mathematica (postuumisti vuonna 1676) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1575 syntyneet Luokka:Vuonna 1660 kuolleet
How You Sell Soul to a Soulless People Who Sold Their Soul?

__NOTOC__ How You Sell Soul to a Soulless People Who Sold Their Soul? on Public Enemyn kymmenes pitkäsoitto. Albumi julkaistiin 7. elokuuta 2007. Levyltä julkaistiin yhteensä kolme singleä, joista suurinta suosiota saavutti kappale Harder Than You Think. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 71/100Metacritic: Reviews for How You Sell Soul to a Soulless People Who Sold Their Soul? by Public Enemy * Allmusic: Allmusic review * Robert Christgau: A–Robert Christgau review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Public Enemyn albumit
Arkhimedes (lehti)

Arkhimedes on vuonna 1948 perustettu suomalainen matematiikan ja fysiikan alan ammattilehti, jota julkaisevat Suomen matemaattinen yhdistys, Suomen fyysikkoseura ja Fysikersamfundet i Finland. Lehti julkaistaan pääosin suomen kielellä, mutta se sisältää myös ruotsinkielistä aineistoa. Lehti sisältää artikkeleita ajankohtaisista tutkimuskysymyksistä, kirja-arvosteluja, uutisia ja keskustelua ajankohtaisista aiheista ja jäsentapahtumista. == Historia == Arkhimedes on vuonna 1948 perustettu fysiikan ja matematiikan aikakauslehti. Yksi lehden pääideoista on julkaista aiheeseen liittyviä artikkeleita kansallisilla kielillä ja siksi se kiinnittää huomiota myös sanaston kehittämiseen. Lehden tavoitteena on olla fysiikan ja matematiikan uutislehti kerhon jäsenille ja muille alan harrastajille sekä julkaista tieteellisiä artikkeleita tervejärkisessä muodossa esimerkiksi koulumatematiikan ja fysiikan opettajien tarpeisiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lehden sivut Luokka:Matematiikkalehdet Luokka:Suomalaiset tiedelehdet Luokka:Fysiikkalehdet
Pagans

Pagans MC on yhdysvaltalainen moottoripyöräkerho, joka luokitellaan niin sanottujen neljän suuren joukkoon Helvetin enkelien, Bandidosin ja Outlaws MC:n ohella. Kerho pitää päämajaansa Yhdysvaltojen koillisrannikolla ja Philadelphiaa pidetään sen pääkaupunkina. Se on levittäytynyt myös muualle Yhdysvaltoihin, mutta se on edelleen vahvimmillaan itärannikolla. Pagansilla ei muiden Yhdysvaltojen suurimpien moottoripyöräkerhojen tapaan ole toimintaa USA:n ulkopuolella. ==Aiheesta muualla== * Pagans MC – Itärannikon moottoripyöräjengi Luokka:Moottoripyöräkerhot Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt Luokka:Järjestäytynyt rikollisuus
Solmu (matematiikkalehti)

Solmu on matematiikasta kiinnostuneille tarkoitettu, vuonna 1996 perustettu lehti, jota julkaistaan sekä verkkoversiona että kolmesti vuodessa ilmestyvänä paperiversiona. Artikkelit ovat tasoltaan lukiolaisille, joskus myös edistyneille peruskoululaisille sopivia. Solmun taustalla on joukko pääasiassa eri yliopistoja edustavia matemaatikoita, ja sitä ovat rahoittaneet mm. Nokia, Opetusministeriö ja erinäiset rahastot. Aiemmin Solmun sivut olivat Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen palvelimella. ==Aiheesta muualla== * Lehti verkossa Luokka:Matematiikkalehdet Luokka:Suomalaiset tiedelehdet
Rantaviiri

Rantaviiri on kaupunginosa Rovaniemen kaupungissa. Rantaviiri käsittää Korvanniemen, Rantavitikan ja Viirinkankaan alueet sekä osan Alakorkalosta. Rantaviirin asukasluku oli vuoden 2014 lopussa 6 510. Rantaviirin alueella sijaitsee Lapin yliopisto, Lapin ammattikorkeakoulun tuotanto- ja palvelualojen kampukset sekä Rantavitikan peruskoulu ja Viirinkankaan koulu. Rantavitikalla sijaitsee myös Lapin ammattiopisto ja aikuiskoulutuskeskus. Lisäksi Viirinkankaalla sijaitsee kaksi päivittäistavarakauppaa, kappeli, pizzeria, pub, kirjasto ja kioski. == Lähteet == Luokka:Rovaniemen kaupunginosat
Wheeling (Länsi-Virginia)

Wheeling on kaupunki Länsi-Virginian osavaltiossa, Yhdysvalloissa Ohio-joen itärannalla. Kaupungin alueesta valtaosa on Ohion piirikunnassa, pieni osa Marshallin piirikunnassa. Kaupungissa on noin 29 000 asukasta (arvio, 2006). ==Historia== Wheelingin alueella oli alun perin Brittiläisen Virginian siirtokunnan asutusta alkaen vuodesta 1769, josta tuli myöhemmin tärkeä Virginian osavaltion kaupunki, joka perustettiin 1806. Kun Länsi-Virginia erosi Virginiasta 1863 ja muodosti oman osavaltionsa, asia päätettiin kaupungissa pidetyssä Wheelingin konventiossa. Kaupunki on toiminut osavaltion pääkaupunkina kahteen otteeseen vuosina 1863–1870 sekä 1875–1885, jonka jälkeen Charlestonista tuli pysyvästi osavaltion pääkaupunki. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Länsi-Virginian kaupungit
Kotkanneva

Kotkanneva on luonnonsuojelualue entisen Kälviän kunnan alueella Kokkolassa. Se sijaitsee Kälviän Yhteishirsimetsä -nimisen yhteisalueen kaakkoisosassa Halsuan ja Toholammin kuntien välissä. Alueen pinta-ala on noin 3 305 hehtaaria. Kotkannevan suoalue on erämainen, ja sijaitsee laajojen asumattomien alueiden keskellä. Ainoastaan metsätieverkostot pirstovat aluetta. Alue kuuluu Natura 2000 -luonnonsuojeluohjelmaan. Kotkannevan suuret avosuot ovat aapasoita, joilla esiintyvät kaikki Keski-Pohjanmaan neva- ja rämetyypit kaikkein rehevimpiä lukuun ottamatta. Särkisenjärven kaakkoispuolella on pieni kehittyvä keidassuo. Kivennäismaiden metsät ovat enimmäkseen männiköitä. Alue on arvokas suokasviyhdyskuntiensa sekä uhanalaisen tai harvalukuisen nisäkäs- ja lintulajistonsa ansiosta. Linnusto on laji- ja yksilömäärältään runsas. Uhanalaisista petolintulajeista on tavattu ainakin nuoli- ja tuulihaukka. Muita pesiviä petolintuja ovat sinisuohaukka, varpushaukka ja suopöllö. Pesimälajistoon kuuluu runsaasti kahlaajalintuja, muun muassa jänkäkurppa ja jänkäsirriäinen, muita vesilintuja ovat muun muassa metsähanhi ja joutsen. Alueen nisäkkäitä ovat esimerkiksi karhu, metsäpeura ja saukko. == Lähteet == Luokka:Kokkolan luonto Luokka:Kälviä Luokka:Keski-Pohjanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen suot Luokka:Suomen Natura-alueet
Kari Peitsamo ja Ankkuli

Kari Peitsamo ja Ankkuli oli muusikko Kari Peitsamon yhtye vuosina 1977–1981. Peitsamon lisäksi yhtyeessä soittivat rumpali Yrjö Majamaa ja basisti Harri Siirtola. Myös Kari Peitsamon veli Heikki Peitsamo on joillakin yhtyeen levyillä mukana taustalaulajana tai rumpalina. Yhtyeen ensimmäisellä levyllä Jatsin syvin olemus soittaa lähinnä Juice Leskisen Juice-yhtyeen muusikoita, joskin levyllä on myös yksi varsinaisen Kari Peitsamo ja Ankkuli -kokoonpanon esittämä kappale. Vedestä nousee kasvi -albumilla on neljä Peitsamon, Majamaan ja Siirtolan soittamaa kappaletta, muut ovat Peitsamon yksin esittämiä. Kari Kolmas ja Kari Peitsamo ja Ankkuli ovat kumpikin Peitsamon yksin esittämiä, vaikkakin yhtyeen nimellä julkaistuja. Levyt Greatest Hits ja Vallankumous ovat taas Peitsamo-Majamaa-Siirtola-kokoonpanolla soitettuja. Peitsamon seuraavan yhtyeen Kari Peitsamo Revivalin ensimmäinen kokoonpano oli sama kuin Kari Peitsamo ja Ankkulin. Kari Peitsamo -coveryhtye Aku Ankkuli, jonka kanssa myös Peitsamo on levyttänyt, on saanut nimensä yhtyeen nimestä ja Aku Ankasta. Peitsamon diskografioissa levyjen CD-painosten kansissa vuosina 1989-2004 myös Peitsamon soololevyt Pölypilleri ja Levylaulaja sekä kokoelmalevy Kari Peitsamo 1977–1981 on merkitty yhtyeen nimiin.esim. Gulliverin retket CD:n ja Taistelujen tiellä CD:n kansivihkot == Pääasiallinen kokoonpano == * Kari Peitsamo: laulu ja kitara * Yrjö Majamaa: rummut * Harri Siirtola: basso == Julkaisut == * Jatsin syvin olemus (1977) * Vedestä nousee kasvi (1978) * Kari Kolmas (1978) * Kari Peitsamo ja Ankkuli (1979) * Greatest Hits (1980) * Vallankumous (1981) === EP:t === * Kari Peitsamo ja Ankkuli (1977) * Peitsamon jälkeenjääneet nauhat (1978) * Puinen levy (1978) * Sian raato kääntää hitaasti kasvonsa valoon päin (1979) === Singlet === * Kauppaopiston naiset / Soft Ice (LRS 2163, 1977) * Kultakuoriainen / Lentokone talon yllä (JHNS 107, 1979) * Koputa kolmasti (oveen rakkauden) / Aabrahamin kapakka (JHNS 141, 1980) === Kokoelma-albumi === * Greatest Hits / Vallankumous (2015) == Lähteet == Ankkuli
Rhode Island School of Design

Rhode Island School of Design (lyh. RISD, []) on yksityinen taidekorkeakoulu Providencessa, Rhode Islandin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on perustettu vuonna 1877 ja siellä opiskelee nykyisin noin 2 300 opiskelijaa. Korkeakoulu harjoittaa tiivistä yhteistyötä Brown Universityn kanssa. Se on AICAD- järjestön (Association of Independent Colleges of Art and Design) jäsen. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Rhode Island School of Design Museum Luokka:Rhode Islandin yliopistot ja korkeakoulut
Wheeling

Wheeling-nimisiä kaupunkeja ja alueita on useita. *Wheeling (Illinois) *Wheeling (Länsi-Virginia) *Wheeling (Missouri) *Wheeling Island
Walter Piston

Walter Hamor Piston, Jr. (20. tammikuuta 1894 – 12. marraskuuta 1976) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänelle myönnettiin kahdesti musiikin Pulitzer- palkinto, vuosina 1948 ja 1961. Piston syntyi Mainessa italialaiselle maahanmuuttajaisälle. Hän muutti vuonna 1905 perheineen Bostoniin. Hän kouluttautui alun perin insinööriksi Mechanical Arts High Schoolissa, mutta siirtyi valmistuttuaan 1912 Massachusetts Normal Arts Schooliin, jossa hänen pääaineenaan oli maalaustaide. Vuonna 1920 hänet otettiin Harvardin yliopistoon. Uransa varhaisessa vaiheessa hän työskenteli muun muassa laivaston muusikkona. Piston lähti saamansa stipendin turvin Pariisiin, jossa häntä opettivat Nadia Boulanger, Paul Dukas ja George Enescu. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli Three Pieces for Flute, Clarinet and Bassoon (1925). Palattuaan Euroopasta Piston opetti Harvardissa vuosina 1926–1960. Hänellä oli lukuisia maineikkaita oppilaita, kuten Samuel Adler, Leroy Anderson, Irving Fine, Daniel Pinkham ja Harold Shapero. Myöhempään tuotantoon kuuluvista teoksista keskeisimpiä ovat kahdeksan sinfoniaa (1938–1965) sekä baletti The Incredible Flutist (1938). Hän sävelsi myös useita kamarimusiikkiteoksia ja konserttoja, kuten lajissaan melko harvinaisen alttoviulukonserton. Viimeiset vuotensa säveltäjä kärsi diabeteksesta sekä näön- ja kuulonheikkenemisestä. Hän kuoli sydänkohtaukseen Massachusettsissa 82-vuotiaana. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet
Benny Carter

Bennett Lester "Benny" Carter (8. elokuuta 1907 – 12. heinäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän oli 1930-luvulta saakka monipuolinen, alansa johtaviin kuuluva alttosaksofonisti, klarinetisti, trumpetisti, säveltäjä ja yhtyeenjohtaja. Carter varttui Harlemissa ja levytti ensimmäistä kertaa 1928. Hän teki yhteistyötä Fletcher Hendersonin kanssa vuosina 1930–1931 ja johti sen jälkeen McKinney's Cotton Pickers -yhtyettä. Carterin oman big bandinsa kanssa 1930-luvun alkupuoliskolla tekemät levytykset lukeutuvat swingmusiikin keskeisimpiin. Hän työsti myös sovituksia Duke Ellingtonille. Carter työskenteli vuodet 1935–1938 Euroopassa ja muutti Los Angelesiin 1943. Lauluntekijänä hänen suurimpiin menestyksiinsä lukeutuu "Cow Cow Boogie", jolla Ella Mae Morse sai hitin vuonna 1942. Hän oli myös elokuvamusiikin säveltäjä. Vuonna 1987 Benny Carterille myönnettiin Grammy Lifetime Achievement Award ja 2000 National Medal of Arts. Hän lopetti esiintymisen vuonna 1997 ja kuoli 95-vuotiaana, heinäkuussa 2003 keuhkoputkentulehdukseen. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Jazzklarinetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmusiikin säveltäjät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Mario Lanza

Mario Lanza (oik. Alfredo Arnold CocozzaKeijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2.painos), s. 219. Helsinki: Otava, 1997., 31. tammikuuta 1921 - 7\. lokakuuta 1959) oli yhdysvaltalainen tenori ja Hollywood-filmitähti, jonka suosion huippu ajoittui 1940-luvun loppuun ja 1950-luvulle. Hänen ääntään verrattiin itsensä Enrico Caruson tenoriin, jota Lanza esittikin vuoden 1951 Kuolematon Caruso -elokuvassa. Hänen tunteikas tyylinsä ei aina ollut kriitikoiden mieleen, mutta hänen yleisösuosiotaan se ei vähentänyt. Lanza kuoli sydänkohtaukseen 38-vuotiaana. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Lanza Legend -sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanitalialaiset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Liitokalat

Liitokalat eli lentokalat (Exocoetidae) ovat nokkakaloihin lukeutuva heimo, johon kuuluu noin 50 lajia. Lajit ryhmitellään yleensä seitsemästä yhdeksään eri sukuun. Liitokaloja tavataan kaikista lämpimän vyöhykkeen valtameristä, enimmäkseen Atlantin, Tyynen ja Intian valtameren trooppisissa ja subtrooppisissa vyöhykkeissä. Liitokalojen rintaevät ovat poikkeuksellisen suuret, ja niiden avulla kalat voivat tehdä lyhyitä lentomatkoja ilmassa merenpinnan yläpuolella. Liitokalojen lennähdysten pääasiallinen tarkoitus on nopea karkaaminen petokalojen ulottuvilta. == Lajiominaisuuksia == Osa liitokaloista luo rintaevänsä 20–40 päivän välein. Joillakin lajeilla rintaevien ohella myös vatsaevät ovat epätavallisen kookkaat, jolloin kaloilla näyttää ikään kuin olevan neljä siipeä. Useimmat lajit ovat pituudeltaan korkeintaan noin 30 cm, mutta jotkut lajeista kasvavat noin puolen metrin mittaisiksi. Liitokalojen silmät ovat suhteellisesti suuremmat kuin kaloilla keskimäärin. Silmät ovat myös tavallista litteämmät, mikä parantaa näön tarkkuutta ilmassa lennon aikana. Liitokalat elävät meren pintakerroksessa ja käyttävät ravinnokseen planktonia. Lentokaloista Australian Museum Online == Lentäminen == Lentämiseen valmistaudutaan uimalla alhaalta päin nopeasti kohti meren pintaa siten, että evät on taivutettu tiukan vartalonmyötäisesti. Lentoonlähtövaiheessa pyrstöevää käytetään potkurimaisesti ponnistukseen, jonka jälkeen rinta- ja vatsaevät levitetään lentoasentoon. Kalat eivät heiluttele eviään lennon aikana, vaan ne tekevät liitolennon. Liidon aikana kalojen nopeus saattaa nousta 60 kilometriin tunnissa. Liitojen pituus on tyypillisesti 30–50 metriä, mutta havaintoja on tehty jopa satojen metrien lennoista, joissa kalat käyttävät hyväkseen nousevia ilmavirtauksia purjelentokoneiden tavoin. Joskus kalat saattavat myös tehdä useammasta liidosta muodostuvan sarjaliidon ponnistaen pyrstöevällään välillä meren pinnasta lisää vauhtia. Kalojen joukossa liitokaloilla on hyvin poikkeukselliset kyvyt niitä uhkaavilta petokaloilta pakenemiseen, välttäen siten helposti esimerkiksi miekka- tai tonnikalojen saaliiksi joutumisen. == Taloudellinen hyödyntäminen == Liitokaloja voidaan säilöä kuivattamalla, ja niitä syödäänkin suuria määriä Japanissa sushi-herkkupaloina. Myös liitokalojen mätiä, joka on rapeaa ja punaisen-oranssin väristä, nautitaan Japanissa Tobiko-sushina.Tobiko Sustainabse Sushi == Tunnettuja lajeja == *Liitokala (Exocoetus volitans) *Kirjosiipilentokala (Cheilopogon exsiliens) *Välimerenlentokala (Cheilopogon heterurus) *Afrikanlentokala (Cheilopogon nigricans) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * FAO:n raportti Karibianmeren liitokalastuksesta * Kuvia Luokka:Nokkakalat
Kauhajoen vaakuna

Kauhajoen vaakunan on suunnitellut heraldikko Ahti Hammar ja se on vahvistettu 17. lokakuuta 1952. Kilven sinisessä yläkentässä on kaksi hopeista puhemiehen nuijaa ristikkäin. Nuijat viittaavat eduskunnan oleskeluun kunnassa talvisodan, tarkemmin 1. joulukuuta 1939 ja 12. helmikuuta 1940 välisenä aikana. Aaltokoro viittaa kunnan nimeen. Vaakunan hopeanvärisessä alakentässä on musta karhunpää, joka katsoo kohti. Karhun kieli on punainen. Pää viittaa Kauhajoen entisen emäpitäjän, Ilmajoen vanhaan sinettiin. Vaakunan selitys on: "Aaltokorokatkoisen kilven sinisessä yläkentässä kaksi hopeista puhemiehen nuijaa ristikkäin, hopeisessa alakentässä kohti katsova musta karhunpää, jonka kieli punainen." == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kunnat.net – Suomen kuntavaakunat * Karhut Suomen kuntavaakunoissa, Wayback Machine Kauhajoki Vaakuna
Violetta Blue

Violetta Blue (oik. Ada Mae Johnson, s. 27. maaliskuuta 1977 Aberdeen, Washingtonin osavaltio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän käytti vuoteen 2007 asti taiteilijanimeä Violet Blue kunnes samannimisen kirjailijan aloittama oikeusjuttu pakotti hänet vaihtamaan nimeä.Pornstar Violet Blue Changes Name Adult Industry News. Viitattu 16.12.2007.Sex Writer Violet Blue Sues Porn Star Violet Blue Over Name - Updated, Wired.com. Viitattu 16.12.2007. == Ura == Opiskeluaikoinaan Blue oli cheerleader neljän vuoden ajan. Hän toimi myös harrastelijataiteilijoiden alastonmallina. Siirryttyään Evergreen State Collegeen hänen pääaineensa oli ympäristötiede. Hän kuitenkin keskeytti opinnot ja muutti Las Vegasiin jossa aloitti työt stripparina. Puolen vuoden ajan hän esiintyi siellä nimellä Tally Ho. Blue muutti Utahiin Salt Lake Cityyn, jossa jatkoi esiintymisiään. Vuonna 2000 pornoalan agentti Roy Garcia huomasi hänet ja vei hänet Kaliforniaan, jossa hänelle olisi ollut tarjolla alastonmallin töitä. Mallintöitä hänen ei kuitenkaan onnistunut saamaan, joten Blue siirtyi pornoelokuvien pariin. Sittemmin hän on esiintynyt yli 300 pornoelokuvassa, muun muassa yhtiöille Wicked Pictures ja Vivid Entertainment. Blue tuli hyvin suosituksi Japanissa. Huhtikuussa Blue palasi Washingtonin osavaltioon. Elokuussa hän ilmoitti, ettei kuvaa enää seksikohtauksia miesten kanssa vaan keskittyy parisuhteeseensa. Blue sai lapsen toukokuussa 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karlstads Mekaniska Werkstad

AB Karlstads Mekaniska Werkstad (lyh. KaMeWa) oli ruotsalainen konepajayritys, jonka Gustaf Adolf Andersson perusti vuonna 1860 Karlstadissa Ruotsissa. Yritys valmisti 1880-luvulta alkaen sellu- ja paperiteollisuuden koneita ja laitteita, kuten paperikoneita. Vuodesta 1889 yritys valmisti myös vesiturbiineja ja laivojen propulsiolaitteistoja (KaMeWa-säätölapapotkurit). KMW fuusioitui Kristinehamns Mekaniska Werkstadin kanssa vuonna 1897 ja toimi tämän jälkeen sekä Karlstadissa että Kristinehamnissa. Vuosina 1936-1986 KMW kuului Johnson-konserniin. Vuonna 1986 paperiteollisuuden koneiden valmistus siirtyi suomalaisen Valmet Paperikoneet Oy:n haltuun. Samanaikaisesti laivojen potkurilaitteistojen valmistus siirtyi englantilaisen Vickersin omistukseen, jonka jakauduttua toiminnot ovat siirtyneet englantilaiselle Rolls-Roycelle. ==KMW:n paperikoneita Suomessa== * Mäntän paperitehdas, PK1, (ensimmäinen KMW:n valmistama paperikone), Leveys: 84 tuumaa, toiminnassa vuosina 1893-19xx * Kajaanin paperitehdas, PK1, toiminnassa vuosina 1919-1983, myyty Kiinaan vuonna 1988 Qingdao Bei-Fa-yhtiölle, jossa edelleen toiminnassa. * Nokian paperitehdas, PK II, toiminnassa vuosina 1882-1921, uudistettu 1904 * Nokian paperitehdas, PK IV, toiminnassa vuosina 1903-1914 * Nokian paperitehdas, PK V / PK I / PK1, toiminnassa vuosina 1905-1983, purettu vuonna 1984 * Nokian paperitehdas, PK IV / PK4, toiminnassa vuosina 1936-1977 * Anjalan paperitehdas PK1 ja PK2 toiminnassa 1938-2008 ja 1938- Luokka:Ruotsalaiset teollisuusyritykset Luokka:Paperikoneiden valmistajat
Okkert Brits

Okkert Brits (s. 22. elokuuta 1973 Uitenhage, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen entinen seiväshyppääjä. Brits voitti vuonna 1992 Afrikan- mestaruuden seiväshypyssä ja sijoittui Soulin nuorten MM-kisoissa kolmanneksi tuloksella 540. Kauden lopussa hän hyppäsi yleisurheilun maailmancupissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen Afrikan-mestaruuden, mutta karsiutui Stuttgartin MM-kisoissa tuloksella 565. Vuonna 1994 hän voitti yleisurheilun maailmancupin hypättyään 590. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Afrikan kisoissa ja MM-pronssia Barcelonan sisäratojen MM-kisoissa. Göteborgin ulkoratojen MM-kisoissa hän oli neljäs, mutta kauden lopussa hän voitti GP-finaalin tuloksella 595. Vuonna 1997 hän sijoittui Pariisin sisäratojen MM-kisoissa kuudenneksi ja vuonna 1998 hän voitti Afrikan- mestaruuden. Sevillan MM-kisoissa 1999 hän hyppäsi kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna kultaa Afrikan kisoissa. Brits sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 seitsemänneksi ja myöhemmin samana vuonna GP-finaalissa kolmanneksi. Seuraavana vuonna hän oli Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa seitsemäs. Vuonna 2002 hän voitti Kansainyhteisön kisoissa kultaa ja voitti myöhemmin samana vuonna yleisurheilun maailmancupin. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän voitti MM- hopeaa. Kauden lopussa hän sijoittui IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Seuraavana vuonna hän karsiutui sekä Budapestin sisäratojen MM-kisoissa että Ateenan olympialaisissa, mutta voitti Etelä-Afrikan-mestaruuden. Hän voitti maansa mestaruuden myös vuonna 2006. Samana vuonna hän voitti Afrikan- mestaruuden ja sijoittui yleisurheilun maailmancupissa viidenneksi. Britsin pikkuveli Pieter on myös seiväshyppääjä. Okkert Brits pitää ennätyksellään hallussaan seiväshypyn Afrikan-ennätystä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 10,96 (1996) * Seiväshyppy: 603 (1995) ==Katso myös== *Luettelo kuusi metriä ylittäneistä seiväshyppääjistä ==Lähteet== Luokka:Eteläafrikkalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guineansuomuhäntäorava

Guineansuomuhäntäorava (Anomalurus pelii) on Afrikassa elävä jyrsijä. Se on erinomaisesti sopeutunut elämään puissa, ja sillä on kaikissa varpaissa kynnet. Guineansuomuhäntäorava painaa noin 750 grammaa, sen ruumis on noin 45 senttiä pitkä ja häntä on noin 35-senttinen. == Levinneisyys ja elinympäristö == Guineansuomuhäntäorava elää Länsi-Afrikassa, Ylä-Guinean sademetsissä Ghanasta Liberian itäosiin. Laji viihtyy erityisesti alavien maiden kosteissa metsissä, joissa sadanta on 1 400 – 3 900 millimetriä. == Ravinto == Ravinnokseen käyttämiään hedelmiä ja siemeniä se etsii kiipeilemällä puiden rungoilla. == Lisääntyminen == Lisääntyminen on vähemmän tunnettua. Naaras saa kerrallaan 2–3 poikasta. == Lähteet == * Suuri Eläinkirja. Wsoy 1998. ISBN 951-0-22848-6 === Viitteet === Luokka:Suomuhäntäoravat
Kuningas ja viisas neitsyt

Kuningas ja viisas neitsyt () on Carl Orffin säveltämä ja librettoima Grimmin satuun pohjautuva ooppera, joka sai kantaesityksensä 20. helmikuuta 1943. Teos on yksi Orffin suosituimmista oopperoista. __notoc__ == Henkilöt == * Kuningas (baritoni) * Maanviljelijä (basso) * Maanviljelijän tytär (sopraano) * Vanginvartija (basso) * Mies, jolla on aasi (tenori) * Mies, jolla on muuli (baritoni) * Kolme maankiertäjää (tenori, baritoni, basso) == Synopsis == === Tapahtumapaikka ja -aika === Kuninkaanlinna ympäristöineen satujen aikaan. === Juoni === Eräänä päivänä maanviljelijä löytää kultaisen huhmareen. Tyttärensä varoituksista huolimatta hän vie löytönsä kuninkaalle. Häntä ei kuitenkaan palkita rehellisyydestään, vaan hänen epäillään pitäneen huhmareeseen kuuluvan petkeleen itsellään. Tyrmässä mies valittaa kohtaloaan ja surkuttelee, ettei kuunnellut tyttärensä neuvoa. Kuninkaan kiinnostus herää; hän kutsuu tytön luokseen ja antaa tälle kolme tehtävää, jotka tyttö ratkaisee. Kuningas ottaa tytön vaimokseen. Mutta uusi kuningatar ei ole ainoastaan viisas vaan myös oikeudenmukainen. Niinpä kun kuningas eräässä kiistantapauksessa langettaa väärän tuomion, kuningatar vaatii oikeudenmukaisuutta. Sen seurauksena hänet karkotetaan linnasta. Armosta hän saa ottaa arkussa mukaansa sen, ”mihin hänen sydämensä on eniten kiintynyt”. Ovela kuningatar tainnuttaa kuninkaan ja kun herätessään myöhemmin tämä löytää itsensä arkusta kukkivan puun alta. Luokka:1940-luvun musiikkiteokset Luokka:Saksankieliset oopperat Luokka:Carl Orffin teokset