Cary Grant

Cary Grant (syntyään Archibald Alexander Leach; 18. tammikuuta 1904 Bristol, Englanti, Iso-Britannia – 29. marraskuuta 1986 Davenport, Iowa, Yhdysvallat) oli englantilaissyntyinen näyttelijä. Hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen vuonna 1942. Grant kuului 1930-luvulta lähtien Hollywoodin kirkkaimpiin tähtiin. Hänet tunnettiin komediatähtenä sekä Alfred Hitchcockin luottonäyttelijänä. ==Varhainen elämä== Cary Grant syntyi 18. tammikuuta 1904 Bristolin satamakaupungissa Englannissa. Hän sai nimekseen Archibald Leach, ja häntä kutsuttiin Archieksi. Hänen isoveljensä kuoli nuorena. Grant oli 10-vuotias, kun hänen äitinsä Elsie suljettiin mielisairaalaan. Poika asui sen jälkeen yhdessä isänsä Eliasin ja isoäitinsä kanssa.Harris 1987, s. 5–15. Grantin äiti vapautettiin laitoksesta parinkymmenen vuoden jälkeen, minkä jälkeen äiti ja poika pitivät toisiinsa tiiviisti yhteyttä. Kouluikäisenä Grant oli kiinnostunut sähkötekniikasta. Hän pääsi 13 vuoden ikäisenä sähköteknikon apulaisena vaudevilleteatterin näyttämön taakse ja alkoi haluta näyttelijäksi. Hän pääsikin akrobaattista huumoria ja pantomiimia esittävän Bob Penderin vaudevilleseurueen riveihin, mutta ennen ensimmäistä esiintymistään hänen isänsä haki hänet takaisin kouluun, sillä poika oli lain mukaan liian nuori tekemään työtä.Harris 1987, s. 16–19. ==Ura teatterissa== Näyttelijänurasta haaveillut Grant alkoi laiminlyödä koulunkäyntiään, ja hänet erotettiin koulusta ennen 14-vuotissyntymäpäiväänsä. Hän palasi Penderin kiertävään seurueeseen harjoittelemaan ja esiintymään. Grantin roolina oli naurattaa katsojia tanssimalla, kaatuilemalla ja kävelemällä korkeilla puujaloilla. Vuosina 1919–1920 Grant esiintyi seurueen mukana kiertueilla Euroopassa ja Lähi-idässä ja kävi aina Kiinassa asti.Harris 1987, s. 19–23. Penderin seurue teki kesällä 1920 kiertueen Yhdysvalloissa, ja elokuussa Grant esiintyi ensi kertaa New Yorkissa, Good Times -nimisessä vaudevilleshow’ssa maailman suurimmassa teatterissa Hippodromessa. Keväällä 1921 seurue teki kiertueen sisämaassa ja palasi New Yorkiin esiintymään. Kun kiertue päättyi vuonna 1922, Grant päätti jäädä Yhdysvaltoihin ja jäi asumaan Manhattanille. Hän sai aluksi töitä kävelevänä mainostauluna, joka markkinoi huvipuistoa puujaloilla kävellen. Hän sai myös pieniä lavarooleja, kuten Better Times -revyystä keväästä 1922 huhtikuuhun 1923.Harris 1987, s. 24–31. Grant alkoi saada puherooleja vuonna 1923. Hän esitti seuraavien vuosien aikana yleensä vakavan tai komean miehen roolia hupinäytelmissä. Hän palasi kahdeksi vuodeksi Englantiin, missä hän kiersi Nightingale Players -teatteriryhmän mukana. Hän otti laulutunteja ja sai pieniä rooleja musikaaleissa. Näihin aikoihin hän kehitti itselleen vähäeleisen ja elegantin lavapersoonan, josta tuli hänen tavaramerkkinsä myöhemmällä elokuvaurallaan.Harris 1987, s. 32–36. Grant palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1927 ja pääsi teatterituottaja Reggie Hammersteinin riveihin. Hän sai ensimmäisen Broadway-roolinsa musiikkidraamassa Golden Dawn. Tässä puoli vuotta pyörineessä näytelmässä hän esitti australialaista sotavankia ja hänellä oli vain yksi repliikki. Sitä seurasi vuonna 1928 rooli lyhytikäisessä musikaalikomediassa Polly, jossa hän esitti rikasta seurapiiriplayboyta. Hammerstein myi Grantin sopimuksen Lee ja J. J. Shubertille, jotka antoivat hänelle ison roolin Broadwayn musiikkikomediassa Boom Boom tammikuussa 1929. Näytelmässä Wonderful Night Grant sai lauluroolin. Lokakuun 1929 pörssiromahduksen jälkeisinä vuosina teatteritöitä oli vaikea saada, ja vuonna 1931 Grant sai töitä ainoastaan Shubertin musikaalituotannoissa St. Louisissa. Palattuaan New Yorkiin hän pääsi isoon rooliin musikaalinäytelmässä Nikki. Sen esitysten loputtua Grant lähti Hollywoodiin tavoittelemaan uraa elokuvissa.Harris 1987, s. 36–47. ==Ura elokuvissa== Grant sai joulukuussa 1931 Paramountilta viisivuotisen elokuvasopimuksen. Samalla hän vaihtoi teatterissa käyttämänsä nimen Archie Leach esiintyjänimeen Cary Grant. Fay Wray ja John Monk Saunders olivat ehdottaneet Paramountille Grantin nimeksi ”Cary Lockwood”. Koska Hollywoodissa oli jo Lockwood-niminen näyttelijä, eräs Paramountin johtaja valitsi puhelinluettelosta poimitusta nimilistasta nimen ”Grant”. Nimen samankaltaisuus näyttelijätähtien Clark Gablen ja Gary Cooperin nimien kanssa katsottiin hyväksi enteeksi.Harris 1987, s. 47–48. Paramount maksoi Grantille aluksi 450 dollaria viikossa. Se oli hyvä palkka mutta ei enempää kuin mitä Grant oli saanut näyttämöllä. Aluksi Grant sai vain sivurooleja, mutta nopeasti hänestä tuli yksi Hollywoodin kirkkaimmista miestähdistä. Hänen viides elokuvansa oli Vaalea Venus (1932), jossa hän esitti miljonääriä vastanäyttelijänään tähtinäyttelijä Marlene Dietrich. Ensimmäisen pääroolinsa hän sai elokuvassa Hot Saturday (1932).Harris 1987, s. 48–53. Tähteyteen Grant nousi Mae Westin vastanäyttelijänä elokuvissa Vaarallinen kaunotar (1933) ja En ole enkeli (1933). Paramountin-sopimuksensa loputtua vuonna 1935 Grant siirtyi Columbialle ja RKO:lle. Tämä antoi hänelle mahdollisuuden valita roolinsa aiempaa vapaammin. Hän alkoi saada pääosia myös komedioissa, kuten elokuvista Veikeä kulkuri (1935), Rouvani sulhanen (1937), Hätä ei lue lakia (1938), Meidän vastaeronneiden kesken (1940) ja Arsenikkia ja vanhoja pitsejä (1941, julkaistu 1944). Hänen vakavampia roolejaan olivat esimerkiksi elokuvissa Vain enkeleillä on siivet (1939), Tavoitteena Tokio (1943) ja Yksinäinen sydän (1944). Grant sai Yhdysvaltain kansalaisuuden kesäkuussa 1942 ja otti samalla esiintyjänimensä viralliseksi nimekseen.Harris 1987, s. 113. Grantista tuli 1940- ja 1950-luvuilla jännityselokuvaohjaaja Alfred Hitchcockin luottonäyttelijä, ja hän tähditti peräti neljää Hitchcockin elokuvaa: Vaarallisia valheita (1941), Kohtalon avain (1946), Varkaitten paratiisi (1955) ja Vaarallinen romanssi (1959). Hitchcock on kertonut arvostaneensa Grantia enemmän kuin ketään toista näyttelijää. Kirjailija Ian Fleming loi agenttihahmo James Bondin Cary Grant mielessään.Cary Grant Was The Real James Bond Roolia tarjottiinkin Grantille, mutta tämä kieltäytyi.Guardian: How Cary Grant nearly made Global James Bond Day an American affairJames Bond Facts Trivia Grant esiintyi 1950-luvulla kaikkiaan 13 elokuvassa, kuten komediassa Rakas, minä nuorrun (1952) sekä romanttisissa elokuvissa Unohtumaton rakkaus (1957) ja Lemmenlaiva (1958). Vaarallisen romanssin jälkeen vuonna 1959 Grant oli uransa huipulla. Hänen elokuvissaan kävi paljon katsojia, ja vuonna 1964 Yhdysvaltain elokuvateatterinomistajat äänestivät hänet jo toisen kerran peräkkäin maan myyvimmäksi mieselokuvatähdeksi.Harris 1987, s. 210. Grantin viimeinen elokuva oli Kävele, älä juokse (1966). Tultuaan ensimmäistä kertaa isäksi hän päätti keskittyä vanhemmuuteen.Harris 1987, s. 217–218. Grant ei lopettamisensa jälkeen näyttäytynyt edes television keskusteluohjelmissa, eikä hän antanut kovinkaan monta haastattelua. Grant sai edelleen paljon tarjouksia, mutta hän kieltäytyi kaikista hänelle ehdotetuista elokuvarooleista. Hän kertoi ohjaaja Warren Beattylle vuonna 1977, ettei enää nauttisi elokuvien tekemisestä.Harris 1987, s. 249. ==Elokuvien jälkeinen ura ja kuolema== Elokuvauransa jälkeen Grant ryhtyi Fabergé-kosmetiikkayhtiön hajuvesien tuotekehittelijäksi ja markkinamieheksi. Hän myös kierteli työnsä puolesta tavarataloissa tapaamassa johtajia ja myyjiä. Yksittäisiä tuotteita hän ei kuitenkaan koskaan mainostanut.Harris 1987, s. 239–241. Grant nimitettiin vuonna 1975 Metro- Goldwyn-Mayer-elokuvayhtiön johtokuntaan.Harris 1987, s. 247. 1980-luvulla Grant alkoi tekemään kiertueita Yhdysvaltain pikkukaupungeissa. Yhdeksänkymmenminuuttinen esitys nimeltä Keskustelu Cary Grantin kanssa alkoi filmimontaasilla Grantin tunnetuimmista elokuvista ja kunnia-Oscarin vastaanotolla. Sen jälkeen Grant astui itse lavalle aplodien saattelemana ja alkoi tuolissaan istuen vastailla yleisön kysymyksiin.Harris 1987, s. 266–267. Grant kuoli aivohalvaukseen 82-vuotiaana vuonna 1986 ollessaan kiertueella.New York Times: CARY GRANT, MOVIES' EPITOME OF ELEGANCE, DIES OF A STROKE ==Yksityiselämä== Grant oli naimisissa viisi kertaa. Hänen vaimonsa olivat näyttelijä Virginia Cherrill (1934–1935), perijätär Barbara Hutton (1942–1945), näyttelijä Betsy Drake (1949–1962), näyttelijä Dyan Cannon (1965–1968) ja tiedottaja Barbara Harris (1981–1986). Cannonin kanssa hän sai tyttären. Grant oli psykedeeliterapian ensimmäisiä kokeilijoita ja puolestapuhujia 1950-luvun lopulla. Hän kertoi kolme vuotta kestäneen LSD- terapian auttaneen häntä pääsemään eroon mielensä sumusta sekä lapsuutensa ja avioliittojensa aiheuttamista traumoista. ==Tunnustukset== Grant sai Oscar- ehdokkuudet parhaasta miespääosasta elokuvissa Muistojen sävel (1941) ja Yksinäinen sydän (1944). Hänelle myönnettiin Oscar-kunniapalkinto vuonna 1969. Grant sai vuosina 1959–1964 viisi Golden Globe -ehdokkuutta. Yhdysvaltain elokuvainstituutti valitsi vuonna 1999 Grantin 1900-luvun toiseksi legendaarisimmaksi mieselokuvanäyttelijäksi Humphrey Bogartin jälkeen. ==Filmografia== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1932 Yö on meidän This Is the Night Stephen Mathewson Sinners in the Sun Ridgeway Merrily We Go to Hell Charlie Baxter Tunisin yö Devil and the Deep luutnantti Jaeckel Vaalea Venus Blonde Venus Nick Townsend Hot Saturday Romer Sheffield Madame Butterfly Madame Butterfly luutnantti B. F. Pinkerton 1933 Vaarallinen kaunotar She Done Him Wrong kapteeni Cummings The Woman Accused Jeffrey Baxter Kunnian kentillä The Eagle and the Hawk Henry Crocker Gambling Ship Ace Corbin En ole enkeli I’m No Angel Jack Clayton Liisa Ihmemaassa Alice in Wonderland The Mock Turtle 1934 Thirty-Day Princess Porter Madison III Born to Be Bad Malcolm Trevor Kiss and Make-Up tohtori Maurice Lamar Ladies Should Listen Julian De Lussac 1935 Laulava rouvani Enter Madame Gerald Fitzgerald Siivet pimeydessä Wings in the Dark Ken Gordon Uloin etuvartio The Last Outpost Michael Andrews Veikeä kulkuri Sylvia Scarlett Jimmy "Monk" Monkley 1936 Big Brown Eyes Rikosetsivä Danny Barr Lentäjän viimeinen urotyö Suzy kapteeni Andre Charville Liian paljon rahaa The Amazing Quest of Ernest Bliss Ernest Bliss Wedding Present Charlie Mason 1937 Rakastuessa When You’re in Love Jimmy Hudson Kaupungissa kummittelee Topper George Kerby New Yorkin valtias The Toast of New York Nicholas "Nick" Boyd Rouvani sulhanen The Awful Truth Jerry Warriner 1938 Hätä ei lue lakia Bringing Up Baby tohtori David Huxley Vakka kantensa valitsee Holiday John "Johnny" Case 1939 Gunga Din Gunga Din Kersantti Archibald Cutter Vain enkeleillä on siivet Only Angels Have Wings Geoff Carter Sydämen voitto In Name Only Alec Walker 1940 Meidän vastaeronneiden kesken His Girl Friday Walter Burns Lempivaimoni My Favorite Wife Nicholas "Nick" Arden Virginialaisia The Howards of Virginia Matt Howard Skandaalihäät The Philadelphia Story C. K. Dexter Haven 1941 Muistojen sävel Penny Serenade Roger Adams Vaarallisia valheita Suspicion John "Johnnie" Aysgarth 1942 Hän tuli yöllä The Talk of the Town Leopold Dilg / Joseph Paronitar painuu maan alle Once Upon a Honeymoon Patrick "Pat" O’Toole 1943 Onnettaren suosikki Mr. Lucky Joe Adams / "Joe Bascopolous" Tavoitteena Tokio Destination Tokyo kapteeni Cassidy 1944 Suurkaupungin pauloissa Once Upon a Time Jerry Flynn Arsenikkia ja vanhoja pitsejä Arsenic and Old Lace Mortimer Brewster Yksinäinen sydän None but the Lonely Heart Ernie Mott 1946 Häväistysjuttu yöpikajunassa Without Reservations Oma itsensä (cameorooli) Yö ja päivä Night and Day Cole Porter Notorious – kohtalon avain Notorious T. R. Devlin 1947 Minä näin hänet ensin The Bachelor and the Bobby-Soxer Richard "Dick" Nugent Piispan vaimo The Bishop’s Wife Dudley 1948 Sekamelskahuvila Mr. Blandings Builds His Dream House James "Jim" Blandings Menkää naimisiin, tytöt! Every Girl Should Be Married tohtori Madison W. Brown 1949 Olin mies-sotamorsian I Was a Male War Bride kapteeni Henri Rochard 1950 Lavastettu "paratiisi" Crisis tohtori Eugene Norland Ferguson 1951 Meistä juorutaan People Will Talk tohtori Noah Praetorius 1952 Tilaa vielä yhdelle Room for One More George "Poppy" Rose Rakas, minä nuorrun Monkey Business tohtori Barnaby Fulton 1953 Ihannevaimo Dream Wife Clemson Reade 1955 Varkaitten paratiisi To Catch a Thief John "Cat" Robie 1957 Unohtumaton rakkaus An Affair to Remember Nicolò "Nickie" Ferrante Ylpeys ja intohimo The Pride and the Passion kapteeni Anthony Trumbull Laivasto riemulomalla Kiss Them for Me komentajakapteeni Andy Crewson 1958 Hätävalhe Indiscreet Philip Adams Lemmenlaiva Houseboat Tom Winters 1959 Vaarallinen romanssi North by Northwest Roger O. Thornhill Operaatio Alushame Operation Petticoat komentajakapteeni Matthew T. "Matt" Sherman 1960 Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella The Grass Is Greener jaarli Victor Rhyall 1962 Minkin kosketus That Touch of Mink Philip Shayne 1963 Charade – vaarallinen peli Charade Brian Cruikshank (aka Peter Joshua / Alexander "Alex" Dyle / Adam Canfield) 1964 Iso susi kutsuu Father Goose Walter Christopher Eckland 1966 Kävele, älä juokse Walk, Don’t Run Sir William Rutland Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Lyhytelokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1932 Singapore Sue merimies 1936 Fashions in Love 1944 The Shining Future Cary Grant Road to Victory ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * *The ultimate Gary Grant pages * Cary Grant NNDB:ssä Luokka:77.4 Elokuvataide Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vaudeville-esiintyjät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit