EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mässkär

Mässkär on Pohjanmaan rannikolla Pietarsaaren edustalla sijaitseva noin 35 hehtaarin kokoinen saari. Saarella sijaitsee tunnusmajakka ja entinen luotsiasema. Mäskärin kalliot tulivat esiin maankohoamisen ansiosta ensimmäisen kerran 700 eaa. Storbjörk 2013, s. 22 Saarella on kallioita mutta myös reheviä lehtoja. Saarta käytettiin alun perin kalastustukikohtana ja karjan laiduntamiseen. Lampaiden laiduntaminen saarella päättyi 1950-luvulla ja tämän jälkeen saarelle alettiin rakentaa kesämökkejä joita on nykyisin noin 50 kappaletta. == Tunnusmajakka == Ensimmäinen tunnusmajakka Mässkärille pystytettiin 1700-luvun alussa. Majakka purettiin Krimin sodan aikaan. Nykyinen puinen tunnusmajakka on rakennettu 1856 samaan aikaan kun saarelle rakennettiin luotsitupa. Kuusikulmainen tunnusmajakka on punainen, katto on musta. == Luotsiasema == Vuonna 1858 rakennettu luotsitupa korvattiin 1956–1958 rakennetulla luotsiasemalla jossa toimi myös merivartioasema. Merivartioasema siirtyi pois 1991 ja vuonna 1994 myös luotsiasema siirtyi Alholmaan. Entisellä luotsiasemalla toimii nykyisin Mässkärin Luontoasema jota ylläpitää Föreningen Mässkärs lotsstation r.f.-yhdistys. Luontoasemalla on kahvila-ravintola, majoitustiloja, saunaosasto ja kokoustiloja. Luontoasemalla on vakinainen miehitys toukokuusta elokuulle, muina aikoina se on käytössä sopimuksen mukaan. Saarella on myös luontopolku opasteineen.Mässkärin historiaaMässkär yleistä tietoa == Lähteet == * Storbjörk, Nicklas: Pietarsaari tammikuusta joulukuuhun. Wester Media Group Oy Ab 2013. === Viitteet === Luokka:Perämeren saaret Luokka:Suomen merialueiden saaret Luokka:Suomen tunnusmajakat Luokka:Pietarsaaren luonto
Fire Under My Feet

”Fire Under My Feet” on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Leona Lewisin kappale, joka julkaistiin singlenä 6. kesäkuuta 2015. Single on Lewisin ensimmäinen, jonka hän julkaisi uuden levy-yhtiön, Island Recordsin alla. Kappaleen sisältävä Lewisin viides studioalbumi I Am julkaistiin syyskuussa 2015. ”Fire Under My Feet” kuultiin ensimmäistä kertaa radiossa 11. toukokuuta 2015. Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Declan Whitebloom. == Kappaleet == # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2015 kappaleet Luokka:Leona Lewisin kappaleet
Casino de Paris

Casino de Paris on musiikkiteatteri Ranskassa Pariisissa. Se sijaitsee 9. arrondissementissa osoitteessa 16 rue de Clichy. Sen juuret juontavat 1700-luvulle. Nimestään huoimatta se ei ole pelikasino. Ensimmäinen rakennus samalla paikalla oli Duc de Richelieun rakennuttama noin vuonna 1730, mutta vallankumouksen jälkeen paikka sai uudeksi nimeksi Jardin de Tivoli ja siellä esitettiin ilotulituksia. Vuonna 1880 siitä tuli Palace Theatre, jossa esitettiin erilaisia näytöksiä, kuten painia. Nykyajan tyyppinen Casino de Paris alkoi muotoutua ensimmäisen maailmansodan puhjetessa, jolloin siitä tuli elokuvateatteri ja musiikkiteatteri. Sodan pommitusten vuoksi esiintymiset keskeytyivät, ja kun ne aloitettiin uudestaan, alkoi paikka saada muodon, joka sillä oli lähes koko 1900-luvun. Casino de Paris’ssa ovat vuosikymmenten kuluessa esiintyneet esimerkiksi Mistinguett, Maurice Chevalier, Josephine Baker, Micheline Bernardini, Tino Rossi, Line Renaud, Carla Bruni, Violetta Villas ja Zizi Jeanmaire. Esityksiä ovat käsikirjoittaneet muun muassa Serge Gainsbourg and Jean Ferrat, pukuja on suunnitellut 1970-luvulla Yves Saint Laurent, julistetaiteilijoita ovat olleet Erté ja Jules Chéret. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Official Site *Evene.fr *New York Times (vanha artikkeli) Luokka:Pariisin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Konserttitalot Luokka:Ranskan teatterit
Aljaksandr Martynovitš

Aljaksandr Uladzimiravitš Martynovitš (, , s. 26. elokuuta 1987 Minsk, Valko- Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa FK Krasnodaria ja on pelipaikaltaan puolustaja. == Lähteet == * * Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Valkovenäläiset jalkapalloilijat
Magne Simonsen

Magne Simonsen (s. 13. heinäkuuta 1988 Drammen) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea. Simonsen edusti vuosina 2006–2009 Lyniä, jossa hän pelasi 65 Norjan pääsarjan ottelua. Kaudeksi 2010 hän siirtyi Moldeen. Simonsen on voittanut Moldessa Norjan-mestaruuden vuosina 2011, 2012 ja 2014. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Modeen

Modeen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Alexander Edvard Modeen (1817–1899), suomalainen opettaja ja oppikirjojen ja karttojen laatija *Gunnar Modeen (1895–1988), suomalainen tilastotieteilijä ja sosiaalipoliitikko *Sten Sture Modéen (1920–2000), ruotsalainen näyttelijä *Thor Modéen (1898–1950), ruotsalainen näyttelijä *Tore Modeen (1929–2007), suomalainen oikeustieteilijä, professori, Gunnar Modeenin poika
Un tranquillo posto di campagna

Un tranquillo posto di campagna (; kansainvälinen nimi A Quiet Place in the Country) on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Elio Petrin ohjaama italialais- ranskalainen yliluonnollinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Elokuvan käsikirjoituksen laativat ohjaaja Petri, Tonino Guerra ja Luciano Vincenzoni, ja elokuvan tuottajana oli Alberto Grimaldi. Ennio Morricone sävelsi elokuvaan musiikin. == Juoni == Suosittu taidemaalari, Leonardo Ferri (Franco Nero), lähtee kaupungista ja vuokraa talon maaseudulta etsiäkseen kadonnutta inspiraatiotaan. Talossa on kaunis aave, joka hurmaa taiteilijan. Taiteilijan mielenterveys alkaa horjua, ja hän alkaa vajota yhä syvemmälle hulluuteen. Kun taiteilijan kihlattu saapuu vierailulle, ongelmallinen taiteilija murhaa hänet ja pilkkoo hänet pieniksi paloiksi. == Näyttelijät == == Tuotanto == Un tranquillo posto di campagna kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Italiassa. Italiassa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Milanon, Venetsian, Vicenzan ja Padovan kaupungit. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Produzioni Europee Associati, Les Productions Artistes Associés ja Produzioni Associate Delphos. == Julkaisu == Un tranquillo posto di campagna sai ensi-iltansa Italiassa 14. marraskuuta 1968 ja Ranskassa 14. elokuuta 1969. Elokuva esitettiin Berliinin elokuvajuhlilla 30. kesäkuuta 1969. Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 28. elokuuta 1970. Un tranquillo posto di campagna -elokuvaa levitti United Artists. Un tranquillo posto di campagna julkaistiin DVD:nä kansainvälisellä nimellään A Quiet Place in the Country 9. elokuuta 2011. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos Berliinin elokuvajuhlat: Kultainen karhu Paras elokuva Elio Petri Berliinin elokuvajuhlat: Hopeinen karhu Paras elokuva Elio Petri Berliinin elokuvajuhlat: Special Jury Prize Paras elokuva Elio Petri Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha Paras värielokuvan kuvaus Luigi Kuveiller Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha Paras lavastus Sergio Canevari == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Un tranquillo posto di campagna TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1968 italialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1968 ranskalaiset elokuvat Luokka:Yliluonnolliset jännityselokuvat Luokka:Kummitustaloelokuvat Luokka:Italialaiset kauhuelokuvat Luokka:Ranskalaiset kauhuelokuvat
Tore Modeen

Tore Gunnar Werner Modeen (25. syyskuuta 1929 Helsinki – 11. helmikuuta 2007 HelsinkiTore Modeenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 1.3.2007.) oli suomalainen juristi, oikeustieteen tohtori ja professori. Hän oli Åbo Akademissa 1964–1968 hallinto-oikeuden apulaisprofessori ja 1968–1977 valtio- oikeuden ja kansainvälisen oikeuden professori. Vuosina 1977–1995 hän oli Helsingin yliopistossa kunnallisoikeuden ja kunnallistalouden professori. Tieteellisissä tutkimuksissaan Modeen on käsitellyt muun muassa erilaisia valtio- ja hallinto-oikeudellisia kysymyksiä. Hän on laatinut henkilöhistorioita sukunsa jäsenistä.Facta 2001, osa 11, p. 406. WSOY 1981. Modeenin isä oli tilastotieteilijä Gunnar Modeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Åbo Akademin professorit
Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden
valiokunta

Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta (lyhenne LIBE) on Euroopan parlamentin pysyvä valiokunta. LIBE vastaa suuresta osasta parlamentin oikeus- ja sisäasiainlainsäädäntöä. Se valvoo Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen noudattamista. Valiokunnan käsittelemiä aiheita ovat Euroopan unionin ulkorajojen rajavalvonta, kansainvälinen rikollisuus, maahanmuutto, perusoikeudet, syrjintä, terrorismi, tietoturva, turvapaikka-asiat ja yksityisyyden suoja. LIBEn toimivaltaan kuuluvia laitoksia ovat Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Euroopan poliisiakatemia, Euroopan syyttäjänvirasto, Euroopan unionin perusoikeusvirasto, Eurojust ja Europol. Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja on vuodesta 2014 lähtien ollut Claude Moraes, joka kuuluu sosialistien ja demokraattien ryhmään. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Euroopan parlamentti Luokka:Eurooppaoikeus Luokka:Ihmisoikeudet
Martin Linnes

Martin Linnes (s. 20. syyskuuta 1991 Sander) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa turkkilaista Galatasarayta.Martin Linnes National Football Teams -sivustolla Linnes edusti kausina 2010–2011 Kongsvingeriä, jossa hän ensimmäisenä kautenaan pelasi 15 ottelua Norjan pääsarjassa ja toisena kautenaan 26 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudeksi 2012 Linnes siirtyi Moldeen, jossa hän on voittanut Norjan-mestaruuden kausina 2012 ja 2014. Norjan A-maajoukkueessa Linnes teki ensiesiintymisensä vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
La vacanza

La vacanza () on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut Tinto Brassin ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave ja Franco Nero. La vacanza kertoo naisesta (Redgrave), joka pääsee psykiatrisesta sairaalasta kokeilemaan, että pystyykö hän elämään normaalisti. Ohjaaja Brass oli laatinut elokuvan käsikirjoituksen Roberto Lericin ja Vincenzo M. Siniscalchin kanssa. Hän myös tuotti elokuvan toisen pääosanesittäjän, Neron, kanssa. Vuotta aiemmin Brass, Nero ja Redgrave olivat tehneet yhteistyötä elokuvassa Dropout – hylätyt (1970). La vacanza sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 1971. Elokuvajuhlilla elokuva voitti Pasinetti- palkinnon, parhaan italialaiselokuvan, palkinnon. La vacanzan maanlaajuisen teatterilevityksen ensi-ilta Italiassa oli 5. huhtikuuta 1972. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * La vacanza TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1971 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat
Per Egil Flo

Per Egil Flo (s. 18. tammikuuta 1989 Stryn) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2015 Norjan pääsarjassa pelaavaa Moldea.Per Egil Flo National Football Teams -sivustolla Flo edusti vuosina 2006–2013 Sogndalia, jossa hän pelasi 56 ottelua Norjan pääsarjassa ja 110 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesken kauden 2013 Flo siirtyi Moldeen. Hän voitti Norjan-mestaruuden vuonna 2014. Norjan A-maajoukkueessa Flo teki ensiesiintymisensä vuonna 2014. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Abborren (1916)

HMS Abborren (runkonumerot A ja Ab) oli Ruotsin laivaston vuonna 1917 palvelukseenotettu Abborren-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 25. toukokuuta 1916 ja liitettiin laivastoon 15. tammikuuta 1917.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 180 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 18. kesäkuuta 1937. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Abborren-luokan sukellusveneet (1916) Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
HMS Braxen (1916)

HMS Braxen (runkonumerot B ja Br) oli Ruotsin laivaston vuonna 1917 palvelukseenotettu Abborren-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 5. toukokuuta 1916 ja liitettiin laivastoon 27. marraskuuta 1917.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 180 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 18. kesäkuuta 1937. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Abborren-luokan sukellusveneet (1916) Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
HMS Delfinen (1914)

HMS Delfinen (runkonumerot D) oli Ruotsin laivaston vuonna 1915 valmistunut sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Tukholmasta Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta ja se laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1914. Alus liitettiin laivastoon heinäkuussa 1915.Hofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 179 == Palvelus == Alus poistettiin palveluksesta 1. lokakuuta 1930 ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1936. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Ruotsin merivoimien sukellusveneet Luokka:Ruotsalaiset ensimmäisen maailmansodan sukellusveneet
Everest Kohtla-Järve

Everest (myös HC Everest) on virolainen Kohtla-Järveltä kotoisin oleva jääkiekkojoukkue. Seura on perustettu vuonna 2011, jolloin se liittyi maan pääsarjaan Meistriliigaan. Se ei ole kuitenkaan ottanut sarjaan osaa joka kaudella tuon jälkeen – esimerkiksi kaudella 2017–2018 joukkue ei ollut mukana. Sen sijaan kaudella 2018–2019 joukkue otti osaa sarjaan, samoin kausilla 2019–2020, 2020–2021. Se oli myös mukana kaudella 2021–2022, samoin 2022–2023, 2023–2024 ja 2024–2025. Seuralla ei ole yhtään Viron-mestaruutta. Kaudella 2021–2022 se eteni pronssiotteluun mutta hävisi HC Panterille. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Virolaiset jääkiekkoseurat Luokka:Kohtla-Järve Luokka:Vuonna 2011 perustetut urheiluseurat
Charleroi Red Roosters

Charleroi Red Roosters on jääkiekkoseura Charleroin kaupungista. Se pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Belgian jääkiekkoliigassa. Joukkue nousi sarjaan vuonna 2011. Luokka:Belgialaiset jääkiekkoseurat
Laivayhtiön talo

Laivayhtiön talo on arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema, vuonna 1908 valmistunut jugendtyylinen kuusikerroksinen asuinkerrostalo Hämeenpuisto 6:ssa Tampereen Amurin kaupunginosassa. Talon vuonna 1939 tehdyt muutostyöt suunnitteli rakennusmestari Heikki Tiitola.Hämeenpuiston historiaa Birger Federley (1874-1935), Koskesta voimaa -sivusto Laivayhtiön talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 1989. == Lähteet == Luokka:Tampereen suojellut rakennukset Luokka:Tampereen asuinrakennukset Luokka:Birger Federleyn suunnittelemat rakennukset Luokka:Amuri
Laxen-luokka

Laxen-luokka oli Ruotsin merivoimien kahden 1915 valmistuneen sukellusveneen muodostama alusluokka. == Alukset == Laxen-luokkaHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 176 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Laxen Karlskronavarvet 1914 22. helmikuuta 1915 poistettu alusluettelosta 1935 HMS Gäddan Karlskronavarvet 1915 14. huhtikuuta 1915 poistettu alusluettelosta 1935 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Svärdfisken-luokka

Svärdfisken-luokka oli Ruotsin merivoimien kahden vuonna 1914 valmistuneen sukellusveneen muodostama alusluokka. == Alukset == Svärdfisken-luokkaHofsten, Gustaf von & Waernberg, Jan s. 178 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo HMS Svärdfisken Kockums 30. elokuuta 1914 12. lokakuuta 1914 poistettu alusluettelosta 27. marraskuuta 1936 HMS Tumlaren Kockums 14. lokakuuta 1914 10. joulukuuta 1914 poistettu alusluettelosta 27. marraskuuta 1936 == Lähteet == * * === Viitteet === *
Diceria dell’untore

Diceria dell’untore (; myös The Plague Sowers) on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Beppe Cinon ohjaama italialainen psykologinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Franco Nero ja Vanessa Redgrave. Diceria dell’untore kertoo fyysisistä ja henkisistä haavoista kärsivistä italialaisista toisen maailmansodan veteraaneista ja tuberkuloosipotilaista parantolassa, jossa heistä tehdään psykologinen tutkimus vuoden 1946 Italiassa. Diceria dell’untore perustuu Gesualdo Bufalinon romaaniin Diceria dell’untore (1981), jonka pohjalta Bufalino ja Cino laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin Sisiliassa ja Roomassa joulukuusta 1989 tammikuuhun 1990. Vincent Gallo, Massimo Vigliar ja Nero tuottivat elokuvan, joka sai ensi-iltansa Italiassa 12. lokakuuta 1990. Italiassa elokuvan teatterilevityksestä vastasi Istituto Luce-Italnoleggio Cinematografico, joka oli myös yksi elokuvan tuotantoyhtiöistä. Diceria dell’untore sai Yhdysvaltain ensi-iltansa Kalifornian Santa Monicassa 25. kesäkuuta 1992. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Diceria dell’untore TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1990 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Italialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
San Lorenzo al Mare

San Lorenzo al Mare on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Imperian maakunnassa Ligurian alueella Välimeren rannikolla. Kunta oli vuoden 2015 Italian ympäriajon lähtöpaikka.Giro d'Italia 2015 == Lähteet == Luokka:Imperian maakunnan kunnat
Harmeet Singh

Harmeet Singh (s. 12. marraskuuta 1990) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Singh edusti vuosina 2008–2012 Vålerengaa, jossa hän pelasi sata Norjan pääsarjan ottelua ja voitti Norjan Cupin kaudella 2008.Harmeet Singh National Football Teams -sivustolla Heinäkuussa 2012 Singh siirtyi 300 000 euron siirtosummalla Alankomaiden pääsarjassa pelaavaan Feyenoordiin. Hän pelasi seurassa seitsemän sarjaottelua kaudella 2012–2013, mutta seuraavalla kaudella ei otteluakaan. Helmikuussa 2014 Singh siirtyi ilmaisella siirrolla Norjan pääsarjassa pelaavaan Moldeen, jossa hän voitti ensimmäisen kautensa päätteeksi Norjan-mestaruuden. Vuosina 2014-2018 Singh pelasi norjalaisen Molden lisäksi Tanskan pääsarjan Midtjyllandia, Puolan pääsarjan Wisla Plockia, Ruotsin pääsarjan FF Kalmaria sekä norjalaista FF Sarpsborgia. Singh siirtyi Veikkausliigaan Helsingin jalkapalloklubiin kausiksi 2019-2020 kaksivuotisella sopimuksella. Norjan A-maajoukkueessa Singh teki ensiesiintymisensä vuonna 2012. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fredrik Thesleff

Fredrik Thesleff (17. syyskuuta 1859 Viipurin maalaiskunta – 12. joulukuuta 1913 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 172-174. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 ==Henkilöhistoria== Thesleffin vanhemmat olivat eversti, valtioneuvos Fredrik Wilhelm Thesleff (1824–1893) ja Olga Maria Thesleff (1830–1893). Hänen nuorempi veljensä oli kasvitieteilijä ja mustalaisten kielen ja tapojen tutkija Arthur Thesleff. Fredrik Thesleff pääsi ylioppilaaksi 1879 Helsingin reaalilyseosta ja valmistui 1884 arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta. Thesleff teki useita opintomatkoja muun muassa Ranskaan, Italiaan ja Venäjälle. Hän toimi Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehtina 1884–1887 ja oli sen jälkeen talonrakennuksen lehtorina Vaasan teollisuuskoulussa 1889–1908. Thesleffillä oli Vaasassa yhteinen arkkitehtitoimisto lääninarkkitehti Waldemar Backmanssonin kanssa ja hän toimi jonkin aikaa myös Vaasan kaupunginarkkitehtina. Thesleffin pääasiassa Viipuriin ja Vaasaan suunnittelemat rakennukset edustivat tyylillisesti uusrenessanssia ja jugendia.Uppslagsverket Finland : Fredrik Thesleff Geni.com : Fredrik Thesleff Thesleff on haudattu Hietaniemen vanhalle hautausmaalle.Thesleffin hautakivi, Hietaniemen vanha hautausmaa, Helsinki == Töitä == * Punaisenlähteentorin apteekkitalo, Viipuri * Konsuli E. Wolffin talo, Linnankatu 1, ViipuriVirtuaaliViipuri 1939 : Fredrik Thesleff * Nya svenska läroverket, Kaisaniemi, Helsinki 1886 * Raatihuoneenkadun kansakoulu, Vaasa 1890 * Vaasan Sähkö Oy:n keskusaseman konehalli, Vaasa 1893 * Pikkupalatsi, Hämeenpuisto, Tampere 1897 * Pohjolan Viinatehtaan viinapolttajamestareiden asuintalo, Vöyrinkatu 12, Vaasa 1897, nykyisin Wasa Sångargillen Cantare-kulttuuritalo Kulttuuritalo Cantare : tilat * Pohjoisvalli 11, asuintalo, Viipuri 1897, tuhoutunut tulipalossa heinäkuussa 2014 Thesleffin arvotalo tuhoutui Viipurissa, Etelä-Saimaa 16.7.2014 * Satamapuiston jugendtyylinen kioski, Vaasa 1900 * Vaasan Sähkö Oy:n keskusaseman päärakennus, Vaasa 1903 * Vaasan Osakepankin talo, Vaasa 1904 * Kurtenia, jugendtyylinen 5-kerroksinen asuintalo, Vaasa 1904–1905Arvokas Kurtenia saa uuden vesikaton, Pohjalainen 27.3.2014 * Palosaaren kansakoulu, Vaasa 1905 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Buspironi

Buspironi (Suomessa valmistenimillä Anksilon ja BuspironIhmisille tarkoitettujen lääkevalmisteiden valmisteyhteenvedot ATC-koodin perusteella: N05BE01 Fimea.) on atsapironeihin kuuluva ahdistusta lievittävä psykotrooppinen lääkeaine. Pääasiasiallisesti sitä käytetään yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoitoon. Monista yleisesti käytetyistä anksiolyyteistä poiketen se ei ole sukua bentsodiatsepiinelle tai barbituraateille, mistä johtuen sen käytössä ei ole näille tyypillistä riskiä riippuvuudesta tai vieroitusoireista. Vastaavasti sillä ei ole myöskään tämän lääkeryhmän aineille ominaista kouristuksia ehkäisevää vaikutusta. Käypä hoito -katsauksen mukaan buspironin anksiolyyttinen teho suhteessa bentsodiatsepiineihin on todennäköisesti hieman pienempi ja että buspironin tämän vaikutuksen ilmeneminen on hitaampaa ja vaatii säännöllistä lääkkeen käyttöä toisin kuin bentsodiatsepiinien kohdalla. Lääkeaineen löysi Mead Johnsonin tutkijaryhmä vuonna 1972, mutta se patentoitiin vasta vuonna 1975. Se kehitettiin alun perin psykoosilääkkeeksi, mutta kun tehoa tähän indikaatioon ei voitu osoittaa ja sen anksiolyyttiset vaikutuset huomattiin, buspironi suunnattiin ahdistuneisuuden hoitoon. Vuonna 1986 Bristol-Myers Squibb sai luvan Yhdysvaltain lääkevirasto FDA:lta buspironin käyttöön yleistyneen ahdistuneisuushäiriön hoidossa. Buspironin lääkepatentti vanheni Yhdysvalloissa vuonna 2001, ja siitä on saatavilla halvempia rinnakkaisversiota. Buspironin LD50-arvo (rotalle suun kautta) on 136 mg/kg. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Buspirone *Human Metabolome Database (HMDB): Buspirone *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Buspirone *ChemBlink: Buspirone Luokka:Alfa-2-salpaajat Luokka:Anksiolyytit Luokka:Imidit Luokka:Piperatsiinit Luokka:Pyrimidiinit
Hiiu (kunta)

Hiiu oli kunta Hiidenmaan saarella Virossa. Hiiun kunta syntyi 30.10.2013, kun Kärdlan kaupunki ja Kõrgessaaren kunta yhdistettiin. Kunnanjohtajaksi tuli Kärdlan viimeinen kaupunginjohtaja Georg Linkov. Kunnanjohtajana toimi marraskuusta 2015 Reili Rand. Hiidenmaan kunnat (Emmaste, Hiiu, Käina ja Pühalepa) yhdistettiin vuoden 2017 lokakuussa Hiidenmaan kunnaksi. Kõpun ikivanha majakka sijaitsee Hiiussa. == Kylät == Hiiun kunta koostui Kärdlan epäitsenäisestä kaupungista (), Kõrgessaaren pienkauppalasta () ja 58 kylästä: Heigi, Heiste, Heistesoo, Hirmuste, Hüti, Isabella, Jõeranna, Jõesuu, Kalana, Kaleste, Kanapeeksi, Kauste, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kodeste, Koidma, Kopa, Kurisu, Kõpu, Laasi, Lauka, Lehtma, Leigri, Lilbi, Luidja, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Mudaste, Mägipe, Napi, Nõmme, Ogandi, Ojaküla, Otste, Palli, Paope, Pihla, Poama, Puski, Reigi, Risti, Rootsi, Sigala, Suurepsi, Suureranna, Sülluste, Tahkuna, Tammistu, Tiharu, Viita, Viitasoo, Vilima, Villamaa, Ülendi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hiidenmaan entiset kunnat
Un muro de silencio

Un muro de silencio (kansainvälisiltä nimiltään A Wall of Silence tai Black Flowers) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Lita Stanticin ohjaama argentiinalais-meksikolais-brittiläinen poliittinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Vanessa Redgrave. Un muro de silencio on ohjaaja Stanticin ensimmäinen ohjaama pitkä elokuva. == Juoni == Un muro de silencio kertoo brittiläisestä elokuvantekijästä Kate Bensonista (Vanessa Redgrave), joka on tullut Argentiinaan elokuva-aiheen perässä. Hän haluaisi elokuvata Silvia Cassinin (Ofelia Medina) kokemuksia, kun tämän aviomiehestä, poliittisesta aktivistista, tuli ”yksi kadonneista” sotilasdiktatuurin aikana. == Näyttelijät == == Tuotanto == Ohjaaja Lita Stantic sai idean Un muro de silencio -elokuvasta vuonna 1986. Elokuva kuvattiin Argentiinan Buenos Airesissa vuonna 1992. Un muro de silencion tuotantoyhtiöinä olivat Aleph Producciones S.A., Channel 4 Television Corporation ja Instituto Mexicano de Cinematografía. == Julkaisu ja vastaanotto == Un muro de silencio sai ensi- iltansa Argentiinassa 10. kesäkuuta 1993. Elokuva esitettiin Toronton elokuvajuhlilla 10. syyskuuta 1993. Lokakuussa 1993 elokuva esitettiin myös Chicagon elokuvajuhlilla. Meksikon ensi-ilta oli 31. toukokuuta 1994. Ilmestyessään Un muro de silencio sai yleisesti hyvän vastaanoton elokuvakriitikoilta; se oli menestys etenkin argentiinalaisten elokuvakriitikoiden keskuudessa. Lisäksi Redgraven roolisuoritus sai ylistävät arvostelut. Un muro de silencio julkaistiin DVD:nä 15. tammikuuta 2007. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos Argentinean Film Critics Association -palkinto Paras alkuperäinen käsikirjoitus Lita Stantic Graciela Maglie Gabriela Massuh Argentinean Film Critics Association -palkinto Paras naispääosa Vanessa Redgrave Argentinean Film Critics Association -palkinto Paras ensimmäinen elokuva Lita Stantic == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1993 brittiläiset elokuvat Luokka:Argentiinalaiset elokuvat Luokka:Meksikolaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Poliittiset elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Tapani Moisio

Tapani Jouko Ilmari Moisio (s. 1934) on suomalainen tekniikan tutkija. Hän on ollut Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun metalliteknologian professori vuodesta 1980. Hän tutki hitsausmetallurgiaa ja -tekniikkaa.Facta 2001, WSOY 1981, 11. osa, palsta 416 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit
Lekunberri

Lekunberri () on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa. == Kuvia == Lekunberri P1270465.jpg Lekunberriko plaza.jpg|Lekunberriko plaza Església de Lekunberri P1270460.jpg| == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kunnan viralliset kotisivut Luokka:Navarran kunnat
Louis Moilanen

Louis (Lauri, Lassi) Moilanen (5. tammikuuta 1886 Aittokylä, Puolanka – 16. syyskuuta 1913 Hancock, Michigan, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen 236 senttimetrin mittainen mies, jota esiteltiin aikoinaan maailman pisimpänä miehenä. Hänestä käytettiin lempinimeä Iso-Luwi, englanniksi Big Louie. Toisen lähteen mukaan Moilasen pituudeksi oli hänen kuoltuaan mitattu 246 senttimetriä ja painoksi 181 kiloa.Genealogy.com : Louis "Big Louie" Moilanen - Copper CountryBig Louie deserves a monumnet as tall as he was! Moilasen isä, mökkiläinen Lauri Heikinpoika Moilanen lähti 1889 siirtolaisena Yhdysvaltoihin, ja hänen vaimonsa Anna Kaisa Pyykkönen muutti 1891 perässä perheen neljän lapsen kanssa, joista Lauri oli nuorin. Perhe asettui Michiganissa sijaitsevan Hancockin kaupungin pohjoispuolelle. Moilasen vanhemmat olivat normaalikokoisia, mutta hän itse oli jo 9-vuotiaana keskikokoisen miehen pituinen ja kymmenen vuotta myöhemmin häntä esiteltiin maailman pisimpänä miehenä. Moilanen työskenteli aluksi neljän vuoden ajan kotitilansa lähellä sijainneessa Franklinin kuparikaivoksessa, jossa raskaiden tukiparrujen käsittely onnistui häneltä helposti. Koska kaivostunnelit oli rakennettu normaalikokoisille miehille, Moilanen joutui lopulta luopumaan kaivostyöstä. Hän kiersi sitten pari vuotta Ringling Brothers and Barnum & Bailey -sirkuksen mukana Kuparimaan jättiläisenä (Copper Country Giant) ja voimamiehenä, muttei pitänyt siitä että joutui esiintymään suurten yleisöjoukkojen töllisteltävänä ja vastailemaan typeriin kysymyksiin. Isän kuoltua Moilanen palasikin kotitilalleen. Pari vuoden päästä Moilanen meni työhön baarimikoksi ja ulosheittäjäksi Hancockissa Franklin Streetin ja Tezcuco Streetin kulmauksessa sijainneeseen saluunaan, mutta kyllästyi taas pian uteliaisiin ihmisiin ja palasi vuoden 1909 tienoilla takaisin kotitilansa rauhaan. Moilanen valittiin 1911 Hancockin rauhantuomariksi, ja oli jo suunnitteilla että hän olisi ehdokkaana Michiganin edustajainhuoneeseen Lansingissa seuraavissa vaaleissa. Moilanen sairastui kuitenkin 1913 ja hän kuoli saman vuoden syyskuussa 27-vuotiaana tuberkuloottiseen aivokalvontulehdukseen. Moilasta varten täytyi tilata erikoiskokoinen ruumisarkku, ja hänet haudattiin Lakesiden hautausmaalle Hancockiin. Kerrotaan, että Moilasen arkun päälle jouduttiin valamaan sementtiä ruumiinryöstäjien torjumiseksi. TheTallestMan.com : Louis Moilanen - 7 feet 9 inches (236 cm)Erkki Kontiola : Pikku Lassista kasvoi Iso-Luwi. Muistitietoja puolankalaissyntyisestä Kuparisaaren jättiläisestä, Puolanka-lehti 6.3.2002Kainuun jättiläiset == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomalainen jättiläinen kuoli ja arkku vietiin kivikärryillä hautaan. Tarinaa Lauri Moilasen viimeiseltä matkalta, Seura, 06.05.1936, nro 19, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset jättikasvuiset henkilöt Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1913 kuolleet
Storia di una capinera

Storia di una capinera () on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Franco Zeffirellin ohjaama italialainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat debyyttiroolinsa tekevä Angela Bettis, Johnathon Schaech, Vanessa Redgrave, Valentina Cortese ja Frank Finlay. Storia di una capinera sijoittuu vuoden 1854 Sisilian Cataniaan, jota piinaa koleraepidemia. Päähenkilönä on nuori luostarin noviisi Maria, joka saa vapautensa takaisin ja löytää rakkauden. Rakkaus kuitenkin tuottaa hänelle kipua ja vaikeuksia, joita viaton tyttö ei osaa käsitellä. Storia di una capinera perustuu Giovanni Vergan samannimiseen pienoisromaaniin, jonka pohjalta Franco Zeffirelli ja Allan Baker laativat elokuvan käsikirjoituksen. Mario Cecchi Gori ja Vittorio Cecchi Gori tuottivat elokuvan. Storia di una capinera kuvattiin Sisilian Cataniassa ja Rooman Cinecittàn studioilla vuonna 1992. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Cecchi Gori Group Tiger Cinematografica, Officina Cinematografica ja Nippon Film Development and Finance. Storia di una capinera sai ensi-iltansa Japanissa Tokion elokuvajuhlilla lokakuussa 1993. Elokuva sai ensi-iltansa Italiassa 4. helmikuuta 1994. == Näyttelijät == == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos David di Donatello Paras puvustus Piero Tosi David di Donatello Paras lavastus Giantito Burchiellaro Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha Paras puvustus Piero Tosi Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha Paras kuvaus Ennio Guarnieri Italian National Syndicate of Film Journalists: Hopeanauha Paras lavastus Giantito Burchiellaro Gramadon elokuvajuhlat: Kultainen Kikito Paras italialainen elokuva Franco Zeffirelli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1993 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Italialaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Behind the Mask (elokuva)

Behind the Mask on vuonna 1958 ensi-iltansa saanut Brian Desmond Hurstin ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Michael Redgrave, Tony Britton, Carl Möhner ja Niall MacGinnis. Behind the Mask on sivuroolia näyttelevän Vanessa Redgraven ensimmäinen elokuva. Behind the Mask kertoo kiireisen sairaalan kahdesta kirurgista, jotka vaarantavat kilpailullaan potilaidensa henkiä. Behind the Mask perustuu John Rowan Wilsonin romaaniin The Pack, jonka pohjalta John Hunter laati elokuvan käsikirjoituksen. Sergei Nolbandov ja Josef Somlo olivat elokuvan tuottajina. Tuotantoyhtiöinä olivat GW Films ja British Lion Film Corporation, joka myös vastasi elokuvan teatterilevityksestä Isossa-Britanniassa vuonna 1958. Behind the Mask sai ensi-iltansa Lontoossa 24. lokakuuta 1958. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Behind the Mask TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1958 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ezkurra

Ezkurra () on kunta Navarran maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Navarran kunnat
Karri Sihvonen

Karri Sihvonen (s. 17. helmikuuta 1994 Mäntyharju) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa lentopallon Mestaruusliigassa pelaavaa Raision Loimua. Sihvonen on kotoisin Mäntyharjulta, josta hän siirtyi Kuortaneen urheilulukioon opiskelemaan muiden nuorisomaajoukkueiden vakipelaajien tavoin. Kuortaneen jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 pelaamaan Mikkelin Passareiden riveissä lentopallon I-sarjaa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Raision Loimun riveihin, jossa nousujohteinen ura jatkuu edelleen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Urrotz

Urrotz () on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa. ==Aiheesta muualla== Luokka:Navarran kunnat
Lesaka

Lesaka () on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa. Lesaka 1, Euskal Herria.JPG Tourseko Martin Deunaren eliza, Lesaka.JPG|San Martin Tourskoaren eliza Lesakako elizaren gibelaldea Albistur kaletik ikusita.JPG == Lähteet == === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Navarran kunnat
Etxalar

Etxalar () on kunta Nafarroan maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa. == Lähteet == === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Navarran kunnat
Vielha e Mijaran

Vielha e Mijaran eli Vielha (katalaaniksi Viella i Mitjaran, ) on Val d'Aranin piirikunnan pääkaupunki Luoteis-Kataloniassa Lleidan maakunnassa. Luokka:Lleidan kunnat
Pirjo Aalto

Pirjo Hannele Aalto (o.s. Mattila, s. 19. helmikuuta 1961 Huittinen) on suomalainen ampumahiihtäjä. Aalto hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Hän hiihti ankkuriosuuden Suomen saadessa MM-pronssia 3 × 7,5 kilometrin viestissä Oslossa 1990. Freistritzissa 1989 hän oli viides joukkuekilpailussa ja kuudes viestissä. Aalto sijoittui MM-kilpailuissa Lahdessa 1987 normaalimatkalla (10 km) neljänneksi ja pikakilpailussa (5 km) 13:nneksi. Freistritzissa 1989 hän oli yhdeksäs sekä pikakilpailussa (7,5 km) että normaalimatkalla (15 km). Oslossa 1990 hän oli kuudes pikakilpailussa (7,5 km). Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sijoittui normaalimatkalla (15 km) neljänneksi. Aalto kilpaili myös suunnistuksessa ja hiihtosuunnistuksessa. Hän osallistui suunnistuksen MM-kilpailuihin 1983. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Suomalaiset hiihtosuunnistajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Araneesi

Araneesi (aranés) on romaaninen kieli, jota puhutaan Val d’Aranin piirikunnassa Luoteis-Kataloniassa. Kielellä on virallinen asema alueella katalaanin ja espanjan kielten rinnalla. Kielitieteellisesti araneesin katsotaan kuuluvan Ranskan puolella puhuttavan oksitaanin kielen yhteyteen, ja se luokitellaankin usein oksitaanin murteen gaskonin yhdeksi alamurteeksi. Katalonian itsehallintoalueen parlamentti sääti vuonna 2010 lain, joka olisi vahvistanut araneesin asemaa ja määritellyt sen Val d'Aranin ensisijaiseksi viralliseksi kieleksi paikallishallinnossa, kouluopetuksessa ja tiedotusvälineissä. Espanjan perustuslakituomioistuin kuitenkin kumosi lain helmikuussa 2018.https://www.ara.cat/societat/TC-declara-inconstitucional- preferent-Vall_0_1960004186.html == Lähteet == Luokka:Romaaniset kielet Luokka:Espanjan kielet
Abraham Berge

Abraham Theodor Berge (20. elokuuta 1851 Lyngdal, Norja – 10. heinäkuuta 1936 Tønsberg, Norja) oli norjalainen opettaja ja Frisinnede Venstre -puolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 30. toukokuuta 1923 – 25. heinäkuuta 1924. Berge valittiin parlamenttiin 1892 liberaalipuolueen edustajana. Vuonna 1909 hän oli perustamassa Vasemmistoliberaalipuoluetta. Vuonna 1910 hänestä tuli valtiovarainministeri Wollert Konowin hallituskoalitioon. Hän toimi välillä Jarlsbergin ja Larvikin maaherrana, mutta 1923 hänet kutsuttiin jälleen valtiovarainministeriksi. Kun pääministeri Otto Bahr Halvorsen kuoli kesken virkakauden eikä konservatiivipuolueen puheenjohtaja Ivar Lykke halunnut ottaa hänen paikkaansa, Bergestä tuli pääministeri 74-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Norjan pääministerit Luokka: Vuonna 1851 syntyneet Luokka: Vuonna 1936 kuolleet Luokka:Norjan valtiovarainministerit
Teija Nieminen

Teija Nieminen on suomalainen ampumahiihtäjä. Nieminen hiihti toisen osuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM- kilpailuissa 1985. Samojen kisojen pikakilpailussa(5 km) hän sijoittui 14:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1986 hän oli normaalimatkalla (10 km) yhdeksäs ja pikakilpailussa (5 km) kolmastoista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Cape Canaveral AFS SLC-41

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 41 (SLC-41), aiemmin Launch Complex 41 (LC-41) on rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdan pohjoisosassa Floridassa. United Launch Alliance käyttää alustaa Atlas V -laukaisuihinsa, minkä lisäksi sitä on aiemmin käytetty Titan III ja Titan IV -laukaisuihin. ==Titan III== CCAFS:n Titan III -laukaisulaitokset rakennettiin mahdollistamaan korkea rakettien laukaisutiheys. Titan-raketit koottiin ja niitten hyötykuormat asennettiin, minkä jälkeen valmis raketti siirrettiin toiselle kahdesta laukaisualustasta raiteita pitkin. Titan III:n -laukaisulaitoksiin kuuluivat alustat LC-40 ja LC-41, Vertical Integration Building, sekä Cape Canaveralin ensimmäinen rakettien siirtorata. Laukaisulaitos saatiin valmiiksi vuonna 1964, ja ensimmäinen Titan IIIC -laukaisu tehtiin LC-41:ltä 21. joulukuuta 1965. Kantoraketti kuljetti tällä laukaisulla neljä erillistä hyötykuormaa kiertoradalle. ==Titan IV== Titan IV:n ensilento tehtiin myös LC-41:ltä. Kantorakettityypin viimeinen lento alustalta tehtiin 9. huhtikuuta 1999, jolloin Titan IVB oli tarkoitus laukaista USA 142 -ennakkovaroitussatelliitti kiertoradalle. Laukaisu kuitenkin epäonnistui ylemmän IUS-vaiheen erkanemisen epäonnituttua, ja jättäen hyötykuorman hyödyttömälle GTO-siirtoradalle. ==Atlas V== Titan-laukaisujen päätyttyä SLC-41:een tehtiin muutostöitä ULA:n Atlas V -rakettien laukaisuija varten. Ensimmäinen Atlas V -laukaisu tehtiin 21. elokuuta 2002, jolloin kantoraketti vei Eutelsatin Hot Bird 6 -satelliitin geostationaariselle kiertoradalle. Atlas V -raketit kootaan pystyasennossa alustan eteläpuolella olevassa Vertical Integration Facilityssä, josta ne siirrettään alustalle noin päivää ennen laukaisua raiteita pitkin. ==Luotaimet== Satelliittien lisäksi Titan -kantoraketit laukaisivat useita luotaimia 1970-luvulla LC-41:stä, mihin lukeutuivat esimerkiksi aurinkoa tutkineet Helios-luotaimet, Marsia tutkineet Viking-luotaimet ja uloimmille planeetoille lentäneet Voyager-luotaimet. Alustalta on laukaistu myös Atlas V -kantoraketilla muun muassa Mars Reconnaissance Orbiter Marsiin joulukuussa 2004, New Horizons -luotain Plutoon tammikuussa 2006, Juno-luotain Jupiteriin elokuussa 2011 ja Mars Science Laboratory Marsiin marraskuussa 2011. ==Katso myös== *Luettelo Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == SLC-41
Se kerran kirpaisee

Se kerran kirpaisee on toukokuussa 2003 ilmestynyt Yön single. Sen nimikappale on neljäs singlelohkaisu menestysalbumilta Rakkaus on lumivalkoinen. Hetki sydämesi hehkussa on myöhemmin julkaistu vuoden 2006 kokoelmalla Yön valoisa puoli. Single nousi Suomen viralliselle listalle kahdeksi viikoksi ja oli korkeimmillaan sijalla 19.Yö: Se kerran kirpaisee Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015. == Muusikot == ;Yö *Olli Lindholm – laulu *Daffy Terävä – kitara *Jukka Lewis – basso, kitara, taustalaulu *Antti Mäkinen – rummut *Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet ;Vierailijat *Jari Latomaa – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu *Jari Yliaho – taustalaulu (1) == Kappaleet == # # == Lähteet == *Yö: Se kerran kirpaisee Finnmusic. *SE KERRAN KIRPAISEE Likaiset Legendat. ===Viitteet=== Luokka:Yön kappaleet Luokka:Vuoden 2003 kappaleet
Cape Canaveral AFS SLC-37

Cape Canaveral Space Force Station Space Launch Complex 37 (SLC-37), aiemmin Launch Complex 37 (LC-37), on rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdassa, Floridassa. Kompleksi koostuu kahdesta laukaisualustasta, ja sen rakentaminen käynnistyi 1959. NASA valitsi sen Saturn I -rakettiohjelman koealustaksi 1963. LC-37A:ta ei koskaan käytetty, mutta kompleksi toiselta alustalta, LC-37B:ltä tehtiin miehittämättömiä Saturn I- ja -IB-koelentoja vuosina 1964–1968. Alustalta laukaistiin muun muassa ensimmäinen Apollo-ohjelman kuumoduulin avaruuteen kuljettanut koelento. Alusta poistettiin käytöstä 1972, ja palautettiin käyttöön liki kolme vuosikymmentä myöhemmin vuonna 2001, kun United Launch Alliance otti sen käyttöön Delta IV:n laukaisupaikkana. Alustan alkuperäiseen varustukseen kuului yksi siirreltävä laukaisutorni (), jota voitiin käyttää yhdellä alustalla kerrallaan. Rakennelma on myöhemmin purettu ja korvattu Delta IV- raketille suunnitellulla noin sata metriä korkealla laukaisutornilla. ==Katso myös== *Luettelo Cape Canaveralin ja Merritt Islandin laukaisualustoista == Lähteet == == Aiheesta muualla == SLC-37
Etkö unta saa?

Etkö unta saa? on syyskuussa 2003 ilmestynyt Yön single, joka on viides singlejulkaisu Rakkaus on lumivalkoinen -menestysalbumilta. Sen nimikappaleella vierailee Olli Lindholmin kanssa duetoimassa Movetron-yhtyeen Päivi Lepistö. Vaihtoehtoinen versio, jossa laulajana on Taina Kokkonen, julkaistiin vuoden 2006 Yön valoisa puoli -kokoelmalla. Samalla levyllä on myös singlen toinen kappale Lannistumaton. Single nousi Suomen viralliselle listalle kolmeksi viikoksi ja oli korkeimmillaan sijalla yhdeksän.Yö: Etkö unta saa? Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015. == Muusikot == ;Yö *Olli Lindholm – laulu *Daffy Terävä – kitara *Jukka Lewis – basso, kitara, taustalaulu *Antti Mäkinen – rummut *Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, taustalaulu ;Vierailijat *Jari Latomaa – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu *Päivi Lepistö – laulu (1) == Kappaleet == # # == Lähteet == *Yö: Etkö unta saa? Finnmusic. *ETKÖ UNTA SAA? Likaiset Legendat. ===Viitteet=== Luokka:Yön kappaleet Luokka:Vuoden 2003 kappaleet
Kartik Swami

270px|pienoiskuva|Jumla, Tilan laakso. Kartik Swami joskus myös piirikunnan mukaan Jumla () oli kylä, joka toimi Nepalin Keskilännen kehitysalueen 388 713 asukkaan Karnalin vyöhykkeen ja sen 108 921 asukkaan (2011) Jumlan piirikunnan keskuksena. Keskustaajaman itäpuolella on lyhyt, noin 600 metrin kiitotiellä varustettu Jumlan lentoasema. Vuoden 2011 väestönlaskennan aikaan Jumlan piirikunnassa ei ollut yhtään kaupunkia. Kartik Swamin kyläsuunnittelukomitean (VDC) eli Jumlan keskustaajaman väkiluku oli 2 186 (2011). Toukokuussa 2014 Jumlan piirikuntaan perustettiin sen asukasluvultaan suurimman kyläkomitean (VDC, 8 491 as. 2011.) mukaan nimetty ensimmäinen kaupunki Chandan Nath. Toukokuussa 2014 useita läheisiä kyläkomiteoita (Mahatgaun, Talium, Kartik Swami ja Chandannat) yhdistettiin uudeksi kaupungiksi, ja tällä saavutettiin yli 10 000 asukkaan minimitavoitekoko. Aimpi Jumlan piirikunnan keskuskylä Kartik Swami sulautui osaksi uutta kaupunkia. Vuoden 2011 asukaslukujen perusteella uuden kaupungin laskennallinen väkiluku olisi noin 19 047 as. (=3 625 (Mahat)+4 745 (Talium)+2 186 (Kartik Swami)+ 8 491 (Chandan Nath)). ==Lähteet== Luokka:Nepalin kaupungit Luokka:Karnali
Yli-Lauroselan talomuseo

Yli-Lauroselan talomuseo on Ilmajoen kirkonkylässä sijaitseva pohjalaistalo ja sen pihapiiri. Yli-Laurosela entistettiin 1970-luvulla Museoviraston johdolla eteläpohjalaista talonpoikaista rakennusperinnettä vaalivaksi ja esitteleväksi museoksi, joka avattiin yleisölle vuonna 1978. Museoviraston määrärahasupistusten vuoksi museon aukiolo on ollut 2010-luvulla vaakalaudalla, mutta sitä on onnistuttu pitämään auki kesäisin Ilmajoen kunnan myötävaikutuksella.Yli-Lauroselan talomuseo ja museokahvila, Ilmajoen Musiikkijuhlat 2015. Viitattu 11.5.2015.Museovirasto sulkee Yli-Lauroselan talomuseon, Yle Pohjanmaa 1.2.2012. Viitattu 11.5.2015.Museovirasto on löytänyt suljetuille museoille uusia avoinna pitäjiä, Museovirasto 18.7.2012. Viitattu 11.5.2+015. 2010-luvun loppupuolella talomuseossa on järjestetty pakohuonepelitoimintaa. Vuonna 1848 valmistunut Yli-Lauroselan tilan päärakennus on esimerkki vauraasta eteläpohjalaisesta 1800-luvun talonpoikaistalosta. Kaksikerroksisessa rakennuksessa yhtyvät pohjalainen rakennusperinne ja empiretyylistä omaksutut piirteet. Päärakennus on sisustettu ilmentämään 1900-luvun alkupuolta. Päärakennuksen lisäksi pihapiiriin kuuluu yhdeksän talousrakennusta: luttirati, paja, vellisauna, puuliiveri, ajo- ja tarvekaluvaja, hyysit eli ulkokäymälät, talli ja navetta. Yli-Lauroselan pihapiiri kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. ==Historiaa== Yli-Lauroselan tila on syntynyt, kun ainakin 1600-luvulta periytyvä Lauroselan kantatila jakaantui kahtia Ala- ja Yli-Lauroselaksi. Yli-Lauroselan noin 350 hehtaarin maaomaisuus jakaantui 1900-luvun alussa seitsemään eri lohkoon. Noin 400 metrin levyinen kotipalsta alkoi Kyrönjoesta ja jatkui noin 12 kilometrin pituisena sarkana, joka käsitti pihapiirin lisäksi peltoa ja metsää. Viisi niittyä ja metsäpalsta sijaitsivat 8–16 kilometrin etäisyydellä talosta, osa niityistä Alajoen viljelylakeudella. Yli-Lauroselaa isännöivät viimeksi sisarukset Frans (1882–1962) ja Eliina (1876–1953) Yli-Laurosela. Vuonna 1971 valtio osti Yli- Lauroselan Fransin ja Eliinan perikunnalta, ja tila luovutettiin Museoviraston hallintaan. Museovirasto entisti Yli-Lauroselan rakennukset vuosina 1972–1977. Päärakennus konservoitiin 1900-luvun alun asuun, sisustettiin Ilmajoelta löytynein esinein ja varustettiin keskuslämmityksellä. Piharakennuksia jouduttiin kengittämään ja niiden kattoja uusimaan. 2000-luvulla rakennusten vajoamista on pyritty estämään salaojin sekä nosto- ja tukitoimenpitein.Yli- Lauroselan talomuseo, Ilmajoki, Museovirasto restauroi -sivusto. Viitattu 11.5.2015.z ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Hakomäki, Risto: Yli-Lauroselan talomuseo. Opas. Museovirasto 2004. Luokka:Ilmajoen museot Luokka:Museoviraston museot Luokka:Rakennusperinne Luokka:Suomen kotimuseot Luokka:Suomen maatalouden historia Luokka:Suomen ulkoilmamuseot Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Zaxxon

Zaxxon () on Segan vuonna 1982 julkaisema kolikkopeli, joka oli isometrinen räiskintäpeli. Peli on julkaistu myös useille muille alustoille. Peli oli aikanaan harvinaislaatuinen ja nimetty aksonometrisen kuvaprojektion mukaan, mutta teknisesti kyseessä on isometrinen projektio. Pelille on myös julkaistu jatko-osia kuten Super Zaxxon. Super Zaxxon eroaa Zaxxonista vaikeustasoltaan ja värimaailmaltaan. Paramount käytti pelin mainoksen tekemiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1982 videopelit Luokka:Segan kolikkopelit Luokka:Sega SG-1000 -pelit Luokka:ColecoVision-pelit Luokka:Apple II -pelit Luokka:TRS-80-pelit Luokka:TRS-80 Color Computer -pelit