EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mutainen

Mutainen () on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Halikonlahden rannalla ja kuuluu lähikylineen Teijon alueeseen. Mutaisilla asuu vakituisesti noin 60 ihmistä. Mutaisista on tehty useita kivikautisia löytöjä. Mutaistenlahdella on ollut purjelaivojen ankkuripaikka ja telakka. Alkujaan Mutainen on kuulunut naapuripitäjään Uskelaan, josta se on siirretty osaksi Perniötä vuonna 1873. Mutaisten kantatilat ovat olleet augmenttitiloja, jotka ostettiin perintötiloiksi 1700-luvun aikana. Kantatilat yhdistyivät Anttilaa lukuunottamatta Mutaisten kartanoksi 1800-luvun aikana. Kylässä oli yhdeksän torppaa, jotka ovat itsenäistyneet 1920-luvun aikana. Sotien jälkeen Mutaisiin perustettiin yhdeksän uutta pientilaa. Merikulmantie rakennettiin kylän halki 1950-luvulla. Teijon alueen kylät, Mutainen mukaan luettuna, valittiin vuoden kyläksi vuonna 2011. ==Aiheesta muualla== *Teijon alueen kyläyhdistys ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Aroostook-sota

Aroostook -sota oli veretön rajakahakka Yhdysvaltojen ja Ison-Britannian välillä vuosina 1838–1839. Maat kiistelivät raja-alueesta Yhdysvaltain Mainen ja brittien hallitseman New Brunswickin välillä. Molemmilta puolilta saapuneiden siirtolaisten alkaessa kahakoida keskenään britit ja amerikkalaiset keskittivät alueelle joukkojaan. Tilanne päättyi kuitenkin lopulta aselepoon maaliskuussa 1839 ja rajan sopineeseen Websterin ja Ashburtonin sopimukseen 9. elokuuta 1842. ==Tausta== Yhdysvalloilla ja Isolla- Britannialla oli 1800-luvun alussa useita rajakiistoja. Rajaseudut tunnettiin usein huonosti, tehdyt kartat olivat heikkolaatuisia ja halua kattavaan rajasopimuksen tekemiselle ei ollut. Etenkin Yhdysvalloissa rajakiistat ratkaistiin mieluummin yksi kerrallaan. Vuonna 1798 New Brunswickin ja tuolloisen Massachusettsin raja määriteltiin kulkevan St. Croix -joella. Oli kuitenkin epäselvää, missä alueen pohjoisraja kulki. Kiistellyn alueen rajanvedosta oli neuvoteltu Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen välillä ilman lopputulosta. Tilanne alkoi kärjistyä, kun Maine erosi Massachusettsista omaksi osavaltiokseen vuonna 1820. Alankomaiden kuningas teki vuonna 1831 välitysratkaisun, mutta ratkaisu hylättiin Yhdysvaltain senaatissa mainelaisten vastustuksen takia. Samaan aikaan kiistellylle alueelle muutti siirtolaisia sekä Kanadasta, että Yhdysvalloista. ==Sota== Tilanne kärjistyi vuonna 1838, kun siirtolaiset molemmilta puolilta alkoivat muodostaa omia ryhmittymiään pidättäen vastapuolen siirtolaisia tunkeilijoina. Britit olivat lisäksi suunnitelleet 1830-luvulla rautatien rakentamista kiistellyllä alueella sijanneen Aroostookjoen kautta. Konflikti alueella sai nimensä joen mukaan. Maaliskuussa 1839 Mainen itselleen kuuluvana pitämälle alueelle Madawaskassa saapui brittijoukkoja. Mainessa alettiin kerätä kokoon 10 000:n miehen vapaaehtoisjoukkoa. Presidentti Martin Van Buren ja Yhdysvaltain kongressi päättivät puolestaan lähettää alueelle 50 000 miestä rauhanturvaajiksi kenraali Winfield Scottin johdolla. Lopulta uhkaava tilanne päättyi ilman verenvuodatusta solmittuun aselepoon 31. maaliskuuta 1839. Osapuolten välillä sovittiin kiistellyn alueen yhteishallinnasta, kunnes rajan kulusta löydettäisiin ratkaisu myöhemmin. ==Ratkaisu== Yhdysvaltain uuden presidentin William Henry Harrisonin ulkoministeri Daniel Webster aloitti neuvottelut brittien neuvottelija Ashburtonin paroni Alexander Baringin kanssa vuonna 1841. Seuraavan vuoden puolella 9. elokuuta 1842 saatiin aikaan niin sanottu Websterin ja Ashburtonin sopimus, joka määritteli rajan paitsi Mainessa, mutta myös Suurilla järvillä, sekä Yläjärven ja Metsäjärven välillä. ==Lähteet== Luokka:1830-luku Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sodat Luokka:Yhdysvaltain sodat Luokka:1800-luvun sodat Luokka:Maine Luokka:New Brunswick Luokka:Kiistanalaiset alueet
Litteävita

Litteävita (Potamogeton compressus) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen vesikasvi, joka kasvaa koko ajan täysin vedenpinnan alapuolella. Koko kasvi on yleensä ruskehtavanvihreänvärinen tai hieman punertava. Litteävita on erotettavissa hyvin muista vitalajeista suhteellisen leveiden lehtiensä sekä litistyneen ja siipipalteisen vartensa perusteella. Litteävita muistuttaa suippuvitaa (Potamogeton acutifolius), mutta lajit eroavat toisistaan varren siipipalteisuudessa, lehtisuonituksessa ja kukintotähkän pituudessa. Litteävidan varret ovat noin metrinpituisia, 5 mm leveitä, siipipalteisia sekä selvästi litistyneitä. Litteävidalla ei ole kelluslehtiä, vaan sen kaikki lehdet ovat kapeita uposlehtiä. Lehdet ovat korkeintaan 20 cm pitkiä, 5 mm leveitä, sileitä ja teräväkärkisiä. Lehdissä on viisi pääsuonta ja niiden lisäksi pienempiä suonia. Lehtien tyvillä ei ole missään vaiheessa lehtituppia, mutta siellä on kielekekorvakkeet, jotka tosin kuihtuvat aikaisin. Litteävidan kukinto on reilun senttimetrin pituinen tiiviskukkainen tähkä, joka on noin 10 cm pitkän varren päässä. Hedelmät ovat köliselkäisiä sekä lyhytotaisia. Litteävita kasvaa melko syvällä runsasravinteisissa järvissä ja joissa. Suomessa litteävitaa on tavattu sieltä täältä eri puolilta maata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Litteävita (Potamogeton compressus) Luokka:Vidat
Henrietta Moon

Pia Henrietta Moon (o.s. Kekäläinen, s. 1988 Espoo) on suomalainen yrittäjä ja entinen Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen. Wienissä ja Aalto- yliopistossa kauppatieteitä opiskellut Moon on ollut mukana Rails Girls -yhteisössä, joka kannustaa naisia koodauksen pariin. Vuonna 2014 hän perusti koululaisille robotiikan ja luovan teknologian kursseja järjestävän Mehackit- mediataideyrityksen Otso Havannon (os. Sorvettula) ja Charlotta Liukkaan kanssa. Vuonna 2016 Moon perusti Yhdysvalloissa ja Euroopassa toimivan Carbo Culture -yrityksen, jonka tavoitteena on poistaa gigatonni hiilidioksidia ilmakehästä. Carbo Culture tekee CO2-poistoa teknologian avulla, joka muuntaa antropogeenistä ja metsäjätebiomassaa stabiiliksi biohiileksi, jota voidaan käyttää muun muassa maaperän parannukseen. Moon tapasi yrityksen muut perustajat osallistuessaan vuonna 2013 NASA:lla järjestettyyn Singularity Universityn Global Solutions -ohjelmaan. Moon on olluthttps://content- prod-t.yeint.fi/sites/default/files/2018-08/ykpaat120418.pdf Yleiselektroniikka Oyj:n hallituksen jäsen ja samalla Suomen nuorin pörssiyhtiön hallituksen jäsen omistajasuvun ulkopuolelta. Moon on yksi MySpeakerin puhujista, ja hän ollut puhujana muun muassa TedX:ssä ja Slushissa. Vuonna 2017 hän oli yksi Image-lehden "Imagen sankarit 2017" -listatuista. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pontus Purokuru

Pontus Purokuru (s. 1987 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija, esseisti ja aktivisti. Hän on työskennellyt toimittajana ja julkaissut blogeja ja podcasteja. Purokuru pitää yhdessä Veikka Lahtisen kanssa Mikä meitä vaivaa -podcastia, joka käsittelee yhteiskuntaa esimerkiksi kapitalismikritiikin, feminismin ja ilmastonmuutoksen näkökulmista. Hänellä on myös Selitä mulle -niminen podcast, joka käsittelee filosofian historiaa erityisesti Gilles Deleuzen teosten valossa. == Tunnustuksia == Vuonna 2019 Purokuru sai Kalevi Jäntin palkinnon esikoisromaanistaan Römaani. == Teokset == * * * (Katso: Täysin automatisoitu luksuskommunismi) * * * * * * Lahtinen, Veikka & Purokuru, Pontus ja Brunila, Mikael: Mikä internetiä vaivaa? [Helsinki]: Kosmos, 2024. ISBN 978-952-352-195-7 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Pontus Purokurun verkkosivut * Toimittaja testaa -blogi Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Suomalaiset esseistit Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boeing 367-80

Boeing 367-80, lempinimeltään Dash 80, oli yhdysvaltalaisen Boeingin valmistama suihkumoottorikäyttöisen kuljetus- ja matkustajalentokoneen prototyyppi. Salassa suunniteltu kone esiteltiin yleisölle 14. toukokuuta 1954, ja se lensi ensilentonsa 15. heinäkuuta samana vuonna. Koneen kehitystyö maksoi Boeingille 16 miljoonaa dollaria, mikä vastasi kahta kolmasosaa sen voitoista toisen maailmansodan jälkeen ja yhtä neljäsosaa yhtiön arvosta.The Boeing 367-80 1994, s. 2 Riskin ottaminen osoittautui lopulta kannattavaksi, sillä 367-80:n pohjalta suunniteltiin menestyksekkäät KC-135 Stratotanker ja Boeing 707. Ainoa valmistettu 367-80 toimi myöhemmin koealustana uusia järjestelmiä ja konetyyppejä suunniteltaessa. Sen siipiin tehtiin muutoksia, joiden avulla tutkittiin erilaisten siipiprofiilien vaikutuksia, ja siipiin asennettiin erilaisia laskusiivekkeitä. Nelimoottorisessa koneessa oli parhaimmillaan käytössä kolmen eri tyypin moottoreita samaan aikaan, ja se jopa muutettiin viisimoottoriseksi asentamalla pyrstöön yksi lisämoottori kolmimoottorisen Boeing 727:n koelentoja varten. Kone poistettiin käytöstä vuonna 1972 ja lahjoitettiin Smithsonian-instituutille. Se lensi viimeisen kerran 27. elokuuta 2003, kun se siirrettiin uudelle sijoituspaikalleen Washingtonin National Air and Space Museumiin. == Tekniset tiedot == == Lähteet == * === Viitteet === 367-80 Luokka:Yksittäiset lentokoneet Luokka:1950-luvun matkustajalentokoneet
Etyleenipropyleenidieenikumi

Etyleenipropyleenidieenikumi on (EPDM) on elastomeeri, tyypiltään synteettinen kumi. EPDM on hyvin monikäyttöinen. Se kestää säätä ja otsonia. Se kestää kuumaa vettä ja höyryä sekä heikkoja happoja ja emäksiä mutta ei juurikaan hiilivetyjä. == Lähteet == Luokka:Elastomeerit
Kronobergin uimahalli

Kronobergin uimahalli () on maanalainen uimahalli Tukholmassa Ruotsissa. Se sijaitsee Kungsholmenin saarella Tukholman poliisitalon alla. Hallissa on yksi kuusiratainen allas, jonka syvyys vaihtelee 0,95–3,50 metrin välillä. Sekä naisten että miesten pukuhuoneessa on sauna. Se on Tukholman pienin uimahalli. Halli on avattu vuonna 1977, ja alun perin se suunniteltiin vain poliisilaitoksen käyttöön. Tukholman kaupunki vuokraa yleisötunteja hallista, minkä vuoksi se on ollut usein sulku-uhan alla verrattuna kaupungin omistamiin uimahalleihin. Uimahalli on peruskorjattu viimeksi vuosina 2014–2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kronobergin uimahalli Tukholman kaupungin sivuilla Luokka:Tukholman uimahallit
Puolineliapilaliittymä

Puolineliapilaliittymä tai pelkästään puolineliapila on eritasoliittymä, joka on yksinkertaistettu neliapilaliittymä. Siinä on neliapilalle tyypilliset silmukkarampit, joita tosin on neljän sijasta kaksi ja kaksi-neljä suoraa ramppia, joita on myös puolet vähemmän tai saman verran kuin neliapilaliittymässä. Rombisen ja puolineliapilan risteytys on niin sanottu yhdistelmäliittymä. Yhdistelmäeritasoliittymät ovat Suomen yleisin eritasoliittymämuoto. == Tyylit == === Neljäramppiset === Neljäramppiset ovat yleisimpiä puolineliapilaliittymiä Suomessa yleisin puolineliapilaliittymämuoto. ==== A2 ==== A2-tyylissä ramppi poistuu ennen risteyssiltaa. Sekundääritieltä poistutaan näin ollen vastakkaiseen suuntaan, kuin mihin ollaan menossa. ==== B2 ==== B2-tyyli on A2:n vastakohta. ==== AB2 ==== AB2-tyylissä kaikki rampit ovat samalla puolella. AS Teilkleeblatt 4Ramp dia.svg|A2-tyylinen AS Teilkleeblatt 4Ramp Fussweg.svg|AB2-tyylinen === Kuusiramppiset === pienoiskuva|Kuusiramppinen A4-puolineliapilaliittymä. Kuusiramppisia puolineliapilaliitymiä käytetään silloin kun sekundääritiellä on paljon liikennettä. ==== A4 ==== A4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen risteyssiltaa ja törmää sekundääritiehen T-risteyksenä, mutta päätielle liittyjien ei tarvitse ylittää sekundääritien toista kaistaa. ==== B4 ==== B4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen ja jälkeen risteyssillan menosuunnasta riippuen. Osa päätielle liittyvistä joutuu tässä tyylissä kuitenkin ylittämään vastaan tulevien kaistan. == Katso myös == * Eritasoliittymä * Pinoliittymä * Turbiiniliittymä * Neliapilaliittymä == Lähteet == Luokka:Tieinfrastruktuuri Luokka:Liikennesuunnittelu
Yoshitoshi Tsukioka

Tsukioka Yoshitoshi (; 30. huhtikuuta 1839 Edo – 9. kesäkuuta 1892) oli japanilainen taiteilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanilaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
D. J. Tholen

David James Tholen (s. 1955) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä. Hän työskentelee Havaijin yliopiston Institute for Astronomy-tutkimusyksikössä. Hänellä on PhD Arizonan yliopistosta. Hän on löytänyt 64 asteroidia. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset tähtitieteilijät Luokka:Elävät henkilöt
F. Bernardi

Fabrizio Bernardi (s. 1972) on italialainen tähtitieteilijä ja asteroidien ja komeettojen löytäjä, parhaiten tunnettu 99942 Apophiksen löydöstä Roy Tuckerin ja David Tholenin kanssa. Asteroidi 27983 Bernardi on nimetty hänen mukaansa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Italialaiset tähtitieteilijät Luokka:Elävät henkilöt
Roope Puhakka

Roope Puhakka on suomalainen näyttelijä ja tanssija, joka tunnetaan parhaiten Salatut elämät -saippuasarjan Severi Sievisen roolistaan. Puhakka aloitti sarjassa vuonna 2016 hahmoa aiemmin näytelleen Rufus Rusasen jätettyä roolin. Puhakka on näytellyt samaa hahmoa myös useissa Salattujen elämien spin-off- sarjoissa. Hahmo poistui Salatuista elämistä loppuvuodesta 2021 Puhakan mentyä suorittamaan asepalvelustaan. Hän näytteli poikaa Helsingin kaupunginteatterin Billy Elliot -musikaalissa vuonna 2015. Puhakka harrastaa tanssia StepUp Schoolissa ja kuuluu Soseboys-tanssiryhmään. == Filmografia == === Televisiosarjat ja nettisarjat === Vuosi Sarja Rooli 2016–2021, 2025– Salatut elämät Severi Sievinen 2017 Presidentti Eemeli 2018–2019 Kämppä tyhjänä Severi Sievinen 2018 Pahainpäivä Severi Sievinen 2019 Pihlajasatu Severi Sievinen 2019 MC Taalasbiili Severi Sievinen 2019 Tuuliranta Severi Sievinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Åkeshovin uima- ja liikuntahalli

Åkeshovin uima- ja liikuntahalli () on urheilukeskus, joka koostuu muun muassa uimahallista, kuntosalista ja palloilusaleista. Se sijaitsee Åkeshovin kaupunginosassa Bromman kaupunginosa-alueella Tukholmassa, Ruotsissa. Se on otettu käyttöön vuonna 1959 ja peruskorjattu perusteellisesti vuosina 2016–2018. Uimahallia operoi Tukholman kaupunki. Uimahallissa on kaksi 25-metristä allasta, kaksi opetusallasta ja lastenallas. Lastenaltaan lämpötila on 29 °C, isompien altaiden 27 °C. Liikuntahallissa on kuntosali, pyöräilysali ja avoin liikuntahalli. Saman kiinteistön kellarissa on myös yksityinen keilahalli. == Aiheesta muualla == * Åkeshovin uima- ja liikuntahalli Tukholman kaupungin sivuilla Luokka:Tukholman uimahallit
NEODyS

NEODyS (Near Earth Objects Dynamic Site) on italialainen ja espanjalainen palvelu, joka tarjoaa tietoa NEO (Near-Earth Objects) asteroideista. == Aiheesta muualla == http://newton.dm.unipi.it/neodys/ Luokka:Asteroidit
Donna Strickland

Donna Theo Strickland (s. 27. toukokuuta 1959 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen fyysikko, joka on tutkinut lasereita. Hän kehitti 1980-luvulla väitöskirjan ohjaajansa Gérard Mouroun kanssa uuden lasermenetelmän, jolla pystyttiin rakentamaan entistä tehokkaampia lasereita. He saivat vuonna 2018 lasertutkimuksistaan Nobelin fysiikanpalkinnon. == Elämä ja ura == Donna Strickland syntyi Kanadan Guelphissa vuonna 1959. Hän opiskeli 1977–1981 McMaster-yliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti vuonna 1981, ja syksyllä hän aloitti optiikan tohtoriopinnot Rochesterin yliopistossa. Stricklandin väitöstyöohjaajana Rochesterin yliopistossa toimi Gérard Mourou. He kehittivät uuden lasertekniikan, jonka he julkaisivat vuonna 1985. Keksintö oli myös Stricklandin väitöstyön pohjalla. Strickland ja Mourou keksivät, että laserpulssia pitää venyttää, jolloin valon aallonpituudet etenevät peräkkäin. Laserin huipputeho väheni tällöin, ja laserpulssi voitiin ohjata vahvistimeen sitä rikkomatta. Strickland ja Mourou kokosivat lopuksi vahvistetut aallonpituudet takaisin yhteen, mikä synnytti lyhytkestoisen mutta voimakkaan laserpulssin. Strickland valmistui tohtoriksi vuonna 1989, ja vuodet 1988–1991 hän toimi Kansallisen tutkimusneuvoston apulaistutkijana. Hän oli vuonna 1992 Lawrence Livermoren kansallislaboratorion laserosaston fyysikkona ja vuodesta 1992 vuoteen 1997 Princetonin yliopiston fotoniikan ja optoelektronisten materiaalien keskuksen teknisessä henkilökunnassa. Stricklandista tuli vuonna 1997 Waterloon yliopiston dosentti ja vuonna 2002 fysiikan apulaisprofessori. Waterloossa hänen ryhmänsä on kehittänyt ultranopeita lasereita. Strickland on ollut aktiivinen tiedeyhteisö The Optical Societyssä. Hän oli vuonna 2011 seuran varajohtajana ja vuonna 2013 sen johtajana. == Merkitys ja tunnustukset == Strickland palkittiin vuonna 2018 Nobelin fysiikanpalkinnolla. Hän oli ensimmäinen nainen 55 vuoteen, joka saa Nobelin fysiikanpalkinnon. Hän jakoi sen Arthur Ashkinin ja Gérard Mouroun kanssa. He saivat palkintonsa laserfysiikan tutkimuksistaan. Stricklandin ja Mouroun kehittämän menetelmän ansiosta lasereista saatiin voimakkaampia. Se vakiintui pian voimakkaisiin laserlaitteisiin, jollaisilla tehdään muun muassa silmän laserleikkauksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset fyysikot Luokka:Nobelin fysiikanpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gösta Branders

Gösta Branders (6. lokakuuta 1869 Turku – 12. huhtikuuta 1955Kuka kukin oli. (Viitattu 4.10.2018.) Helsinki) oli Akateemisen kirjakaupan perustaja ja pitkäaikainen johtaja. __NOTOC__ ==Ura== Gösta Brandersin vanhemmat olivat nahkurimestari Anders Branders ja Fredrika Wilhelmian Vestling ja puoliso vuodesta 1900 Gertrud Ljungborg. Branders kävi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun 1890. Kirjakaupoissa Suomessa Branders työskenteli 1892 Vaasassa ja Turussa, samoin kuin kirjakauppa-alalla Leipzigissa 1896. Branders toimi Akateemisen kirjakaupan hallituksen jäsenenä vuodesta 1893 vuoteen 1898 ja toimitusjohtajana vuodesta 1897. Toimitusjohtajan tehtäviä hän hoiti vuoteen 1930 asti. Branders oli myös Åbo Akademin säätiön valtuuskunnan jäsen ja sen kirjaston asiamies kirjalahjojen keräämiseksi. Hän teki vaimonsa kanssa lahjoituksen Åbo Akademin kirjaston rakentamiseksi.80-vuotiaita. Helsingin Sanomat, 6.10.1949, s. 6. Branders oli myös Suomen kirjakauppayhdistyksen kunniajäsen. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== * Luokka: Suomalaiset yritysjohtajat Luokka: Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1955 kuolleet
Doussard

Doussard on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Lac d’Annecy -järven rannalla, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista etelään. pienoiskuva|vasen|Tour de Beauvivier Kunnan sijainpaikalla, aivan Lac d’Annecy -järven pohjukassa, on noin 84 hehtaarin kokoinen marskimaa. Marskimaa kuuluu luonnonsuojelualueeseen (Réserve Naturelle Marais du Bout du Lac d'Annecy). Järven pohjukassa on ollut Beauvivierin linna, josta on enää jäljellä 1200-luvulta peräisin oleva torni Tour de Beauvivier.Tour de France 2018 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Haute-Savoien kunnat
Mahaf

Mahaf on muinaisen Egyptin mytologiassa lautturi, joka ohjaa Ran laivaa meseketiä, jolla jumala matkaa joka yö manalan läpi palatessaan itään. Käärme Mehen suojelee laivaa Apofis(Apep) -hirviöltä kietoutumalla sen ympärille.Cotterell 1996, s. 218 ==Lähteet== *Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut. WSOY 1996. ISBN 951-0-17102-6 === Viitteet === Luokka:Muinaisen Egyptin jumalat
Vanadisbadet

Vanadisbadet on maauimala Vanadiksenlehdolla Tukholman keskustassa Vasastadenin kaupunginosassa. Se on avattu vuonna 1938. Maauimala suljettiin huonon kunnon vuoksi vuonna 2007 ja aiottiin purkaa kokonaan ja korvata uudella uimalalla, mutta vuonna 2012 kaupunki päätti saneerata sen. Uudistettu uimala avattiin 53 miljoonan kruunun peruskorjauksen jälkeen kesäkuussa 2014. == Vanha Vanadisbadet == Vanha Vanadisbadet avattiin vuonna 1938. Funktionalistista tyyliä edustavan maauimalan suunnitteli arkkitehti Paul Hedqvist. Uimala maastoutui hyvin ympäristöönsä, sillä se oli rakennettu luonnonmuovaamaan, suojaisaan kallioleikkaukseen. Arkkitehtuurille ominaista olivat valkoiset betonirakenteet, suuret lasipinnat ja sinisiksi maalatut teräsrakenteet. Uimala koostui kahdesta suuresta altaasta ja lastenaltaasta. Aurinkoterassilta oli näkymä kaupungin yli. Se oli Tukholman ensimmäinen sähkölämmitteinen maauimala. Tukholman kaupunki omisti kiinteistön, ja viimeiset 20 vuotta operointi kilpailutettiin. Viimeinen yrittäjä Viivnest vastasi operatiivisesta toiminnasta vuosina 2001–2007. == Suunnitelma uudesta uimalasta == Alun perin kaupunki suunnitteli kuluneen ja elinkaarensa lopussa olleen maauimalan purkamista. Vuonna 2008 kaupungin esittelemässä suunnitelmassa paikalle olisi tullut uimahalli, liikuntahalleja, kahvila, myymälöitä ja kuntosali. Osa uima-altaista suunniteltiin avattavan kattorakenteen alle. Uusi uimala oli tarkoitus avata asiakkaille vuonna 2012. == Peruskorjaus == Kaupunki ei kuitenkaan koskaan lähtenyt viemään eteenpäin hankesuunnitelman mukaista sisäuimahallivetoista hanketta. Kaupungin liikuntahallinto esitteli vuonna 2012 peruskorjaukseen perustuvan hankesuunnitelman, jonka kustannusarvio oli 53 miljoonaa kruunua. Peruskorjaukseen sisältyi allastekniikan, pintamateriaalien ja kaukolämpötekniikan uusiminen. Pieneksi pintaremontiksi jääneen hankkeen oli tarkoitus antaa altaalle kymmenen vuotta lisää käyttöaikaa. Työt aloitettiin vuonna 2013, ja uudistettu uimala avattiin ennen kesäkautta 2014. == Kuvia == Tiedosto:Vanadisbadet 1938.jpg|Vanhempi Vanadisbadet vuonna 1938 Tiedosto:Vanadisbadet 1938a.jpg|Ilmakuva Vanadisbadetista vuodelta 1938 Tiedosto:Vanadisbadet 2018.jpg|Lastenallas vuonna 2018 Tiedosto:Vanadisbadet2014.jpg|Vanadisbadet peruskorjauksen jälkeen viereiseltä kalliolta kuvattuna Tiedosto:Vanadisbadet2014a.jpg|Auringonottopaikat vuonna 2014 peruskorjauksen jälkeen == Lähteet == Bilder & media == Aiheesta muualla == * Om nya Vanadisbadet på Dagens Nyheter Luokka:Tukholman uimahallit
Husbyn kylpylä

Husbyn kylpylä () on kylpyläpainotteinen uimahalli Husbyn kaupunginosassa Länsi-Tukholmassa. Se vihittiin käyttöön joulukuussa 1999. Kylpylässä on seikkailuallas, 25-metrinen kuntoallas, hyppytorni ja opetusallas. Perinteisen saunan ja höyrysaunan lisäksi kylpylässä on myös poreallas ja vesiliukumäkiä. Kylpylä on Tukholman kaupungin operoima, mutta siellä noudatetaan korotettua taksaa paremman palvelutarjonnan vuoksi. == Aiheesta muualla == * Husbyn kylpylä Tukholman kaupungin sivuilla Luokka:Tukholman uimahallit
Edvard Johan Horelli

Edvard Johan Horelli (14. heinäkuuta 1871 Kokemäki – 11. elokuuta 1946 Helsinki Viitattu 5.10.2018.) oli suomalainen lääkäri, joka toimi muun muassa Vankeinhoitohallituksen ylilääkärinä vuosina 1928–1943. Lääkintöneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin 1928. == Elämä == Kokemäellä syntynyt Horelli kirjoitti ylioppilaaksi Porin suomenkielisestä yksityislyseosta vuonna 1890 ja opiskeli sen jälkeen lääketiedettä Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1899. Valmistuttuaan Horelli oli kunnanlääkärinä eri puolilla Satakuntaa vuoteen 1907 saakka, hoitaen välillä Niuvanniemen sairaalan toisen alilääkärin virkaa 1905–1906. Vuosina 1907–1910 hän toimi lääkärinä Turun lääninvankilassa, 1910–1920 Turun kunnallismielisairaalassa, 1920–1925 Pitkäniemen sairaalassa ja 1925–1928 ylilääkärinä Nikkilän sairaalassa, jonka jälkeen Horelli nimitettiin Lääkintöhallituksen osastopäälliköksi ja Vankeinhoitohallituksen ylilääkäriksi. 70 vuotta täytettyään hän hoiti vankeinhoitolaitoksen ylilääkärin tehtävää viransijaisena vuoden 1943 loppuun saakka. 1920-luvulla Horelli oli jäsenenä valtioneuvoston asettamassa komiteassa, joka pohti kehitysvammaisten, mielisairaiden ja epileptikoiden pakkosterilisointeja. Komitean puheenjohtajana toimi oikeusneuvos Walter Andersin ja siihen kuuluivat myös dosentti Arne Palmén sekä professori Harry Federley. Horelli kannatti itse sterilisointeja muun muassa taloudellisista syistä. Laki pakkosterilisoinneista tuli voimaan vuonna 1935. Edvard Johan Horelli kuoli Helsingissä 75-vuotiaana elokuussa 1946. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Perhe == Horellin vanhemmat olivat valtiopäivämiehenä toiminut Hassalan ratsutilan rusthollari Juho Fredrik Horelli (1844–1931) ja Amanda Fransintytär Giers (1850–1922). Perheen kahdeksasta lapsesta tunnettuja ovat myös ministeri Toivo Horelli, professori Väinö Horelli ja asianajaja Veini Metsämies. Viitattu 5.10.2018. Horellin puoliso oli Thyra Landtman (1883–1959), jonka kanssa hän avioitui 1904. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset eugeenikot Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Réjean Boivin

Réjean Boivin (s. 24. elokuuta 1966 Sainte-Foy, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen entinen jääkiekkoilija. Boivin pelasi neljä vuotta NCAA yliopistoliigaa Yhdysvalloissa Colgate Universityn joukkueessa ja toimi kaksi viimeistä kauttaan joukkueen kapteenina. Yliopistouran jälkeen Boivin tuli vielä vuodeksi pelaamaan Suomeen Porin Ässien joukkueeseen. Ainoalla liigakaudellaan Boivin pelasi 38 ottelua ja teki niissä 18 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Jäähyjä hänelle puhallettiin 19 minuuttia. Viimeisellä yliopistokaudellaan Boivin valittiin NCAA liigan tähdistökentälliseen. Lisäksi hän oli ehdolla Hobey Baker Awardin saajaksi. Palkinnon voitti tuolloin maalivahti Robb Stauber. Vuonna 2011 Boivin valittiin Colgate Universityn Hall of Honorin jäseneksi. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1966 syntyneet
Goddardin avaruuskeskus

Goddardin avaruuskeskus (Goddard Space Flight Center) on Yhdysvaltain avaruushallinnon tutkimuskeskus, joka on perustettu 1. toukokuuta 1959. Marylandissa sijaitseva keskus on nimetty Robert Goddardin mukaan. Keskus kuuluu Marylandin suurimpiin työnantajiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Avaruuskeskukset Luokka:Nasa Luokka:Marylandin rakennukset ja rakennelmat
AN/SPY-3

AN/SPY-3 on Raytheonin kehittämä X-aaltoalueen tutka. Määrävalvontatutkan kanssa tutkalla voidaan toteuttaa kahden aaltoalueen tutka. == Lähteet == Luokka:Tutka
Turkanajärven tuulipuisto

Turkanajärven tuulipuisto (Lake Turkana Wind Power) on tuulivoimaa tuottava energiayhtiö ja tuulipuisto Pohjois-Keniassa samburu-heimon alueella, joka on vuokrattu voimalalle 33 vuodeksi. Se on Kenian suurin yksityisinvestointi, joka on maksanut 660 miljoonaa euroa. Sitä ovat rahoittaneet Euroopan investointipankki, Afrikan kehityspankki ja vuodesta 2014 osakkaana ollut Finnfund, joka on sijoittanut siihen 20 miljoonaa euroa. Tuulivoimala sijaitsee kahden vuoren välisellä 66 000 hehtaarin laajuisella aavikolla, jossa on hyvät tuuliolosuhteet. Voimalan kapasiteetti on 310 megawattia, ja sen 365 turbiinia tuottavat 15 prosenttia Kenian sähköntarpeesta. Lake Turkana Wind Power -yhtiön alkuperäinen perustaja on Keniassa asunut hollantilainen yrittäjä Carlo van Wageningen. Projektiyhtiössä ovat osakkaina hollantilaisyhtiön KP & P:n ja brittiläisen energiayhtiön Aldwych Internationalin lisäksi Norjan, Tanskan ja Suomen kehitysrahoittajat Norfund, IFU ja Finnfund. Lainarahoituksen järjestämisestä on vastannut African Development Bank yhteistyössä Standard Bankin ja Nedbankin kanssa. Lainoittajia ovat Euroopan investointipankki EIB ja Saksan, Alankomaiden ja Ranskan kehitysrahoittajat DEG, FMO ja Proparco. Kenialainen ryhmä Sarima Indigenous People's Land Forum on haastanut tuulipuiston hollantilaisen rakennusyhtiön LPTWP:n oikeuteen, ja juttu on vuonna 2018 edelleen kesken, kun puisto kytketään syksyllä 2018 sähköverkkoon. Hanke on saanut marraskuussa 2013 TCC 2013 Wind Energy Solutions Provider -palkinnon Varsovan ilmastonmuutoskokouksessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lake Turkana Wind Power Luokka:Kenialaiset yritykset Luokka:Kenian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tuulivoimapuistot
Pappilanmetsä

Pappilanmetsä on alue Hämeenkyrön kunnassa lähellä Pappilan kylää ja Kyröskosken taajamaa. Alueella sijaitsee Ammatti-instituutti Iisakin toimipiste sekä frisbeegolfrata. Pappilanmetsässä on omakoti- ja rivitaloasutusta. == Lähteet == *
Puukkofestivaalit

Puukkofestivaalit on järjestetty Kauhavalla Etelä-Pohjanmaan maakunnassa vuodesta 1998 lähtien. Puukkofestivaalit järjestetään joka vuosi viikkoa ennen juhannusta. Ohjelmassa on työnäytöksiä, myyntinäyttely ja kädentaitoihin liittyvää ohjelmaa koko perheelle. Puukkofestivaaleilla kisataan mm. puukonheitossa, piian- ja trengintaidoissa ja nimetään vuosittain Kauhavan Ruma Vallesmanni. == Lähteet == * Kauhavan kaupunki == Aiheesta muualla == * Puukkofestivaalit Luokka:Kauhavan kulttuuri Luokka:Kauhavan tapahtumat Luokka:Käsityöt
Bert Romp

Berend ”Bert” Romp (4. marraskuuta 1958 Veendam – 4. lokakuuta 2018 Tilburg) oli alankomaalainen kilparatsastaja ja olympiavoittaja. Romp voitti esteratsastuksessa joukkuekilpailun kultaa Alankomaiden joukkueessa Barcelonan kesäolympialaisissa 1992. Hän kilpaili myös Atlantan kesäolympialaisissa 1996 ja saavutti joukkuekilpailussa EM-hopeaa vuonna 1997. Kilpauransa jälkeen Romp työskenteli valmentajana, ja häntä oli suunniteltu Suomen esteratsastuksen maajoukkuevalmentajaksi. Romp kuoli 59-vuotiaana hevosen potkaistua häntä 4. lokakuuta 2018. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset esteratsastajat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Välkevita

Välkevita (Potamogeton lucens) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen sekä vankkarakenteinen vesikasvi, joka on erotettavissa muista vitalajeista lyhyiden lehtiruotiensa sekä omanlaisensa lehtisuonituksen perusteella. Välkevita voi kuitenkin risteytyä ainakin ahvenvidan (Potamogeton perfoliatus), heinävidan (Potamogeton gramineus), uistinvidan (Potamogeton natans) tai pitkälehtividan (Potamogeton praelongus) kanssa, ja nämä risteymät ovat usein vaikeasti tunnistettavia. Välkevidan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä, monihaarainen ja voi kasvaa reilun metrin pituiseksi. Välkevidan kaikki lehdet ovat vedenpinnan alla kasvavia uposlehtiä, eikä sille kasva erillisiä kelluslehtiä. Lehdissä on lyhyet lehtiruodit ja lehtilavat ovat suuria, leveänsoikeita, vaaleanvihreitä sekä välkehtiviä. Lehtilavat voivat kasvaa lähes 20 cm pitkiksi asti ja niissä on hento verkkomainen suonitus. Välkevidan kukintona on pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä. Välkevita kasvaa runsasravinteisissa järvissä ja melko syvällä. Suomessa välkevitaa on havaittu harvakseltaan eri puolilta maata, lähinnä etelästä sekä Lapista. Ruotsissa välkevitaa kasvaa lähinnä maan eteläosissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Välkevita (Potamogeton lucens) * JSTOR Global Plants: Potamogeton lucens * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Potamogeton lucens * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Potamogeton lucens * Flora of China: Potamogeton lucens Luokka:Vidat
Talonpojanteijo

Talonpojanteijo () on maarekisterikylä Salon kaupungin Perniössä. Se sijaitsee Halikonlahden rannalla Teijon ja Strömman välissä. Käytännössä Talonpojanteijon nykyistä ydinaluetta on Matildan kylä. Kyläalueen pohjoisosa on kasvanut kiinni osaksi Teijoa, kun osa Teijon ruukin työväentaloista rakennettiin Talonpojanteijon alueelle. Teijon asutus on myöhemmin levinnyt laajemmalle alueelle pitkälle Talonpojanteijon maille. Matildan ruukkikylä syntyi Mathildedalin ruukin ympäristöön 1800-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Perniön kylät
Shastan pato

Shastan pato () on Sacramentojoessa Kaliforniassa sijaitseva kaaripato, jonka omistaa U.S. Bureau of Reclamation. Osana Central Valley Projectia se muodostaa Shastan tekojärven. Rakentaminen aloitettiin 1938 ja pato valmistui 1945. Voimalaitos tuottaa 584 000 kilowattia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain padot Luokka:Gravitaatiopadot Luokka:Shastan piirikunta Luokka:Yhdysvaltain vesivoimalaitokset
Mikko Leppämäki

Mikko Leppämäki on suomalainen taloustieteilijä ja The Graduate School of Financen (GSF) johtaja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa (ent. Helsingin kauppakorkeakoulu). Aiemmin hän on toiminut mm. postdoc-tutkijana Helsingin yliopistossa, vierailevana tutkijana Suomen Pankissa, Kansantaloustieteen valtakunnallisen jatkokoulutusohjelman (KAVA) johtajana vuosina 2002-2004 sekä lyhyen aikaa Helsinki Center of Economic Research (HECER) ma. johtajana vuonna 2004. Leppämäki on myös yhteispohjoismaisen rahoituksen tohtorikoulusta koordinoivan Nordic Finance Networkin (NFN) johtaja ja johtoryhmän jäsen. Leppämäki on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi London School of Economicsissa Isossa-Britanniassa vuonna 1997. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät
Jonathan Kite

Jonathan Kite (s. 2. syyskuuta 1979) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Tyhjätaskuissa (2 Broke Girls) Oleg Golishevsky. Kite kasvoi Illinoisissa. Hänen vanhempansa ovat Lynn ja David Kite. == Aiheesta muualla == * Jonathan Kite IMDb-sivustolla Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Primera Divisiónin kausi 2018–2019

Primera Divisiónin kausi 2018–2019 oli järjestyksessään Espanjan pääsarjan Primera Divisiónin 88. kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2018 ja se päättyi 26. toukokuuta 2019. Luokka: Jalkapallosarjojen kausi 2018–2019/2019 Luokka:Espanjan Primera Divisiónin kaudet
Magnus Paul Ky

Magnus Paul Ky on suomalainen maahantuonti- ja tukkuyritys. Sen perusti Viipurista Helsinkiin muuttanut liikemies Magnus Paul vuonna 1918. Aluksi liike myi muun muassa konttorikoneita. Magnus Paulin poika Harry Paul muokkasi yrityksestä agentuuri- ja maahantuontiliikkeen. Hän alkoi tuoda maahan esimerkiksi kiikareita ja kiikaritähtäimiä, ja optiset laitteet ovat edelleen tärkeä tuoteryhmä valikoimassa. Harry Paulin poika Göran Paul on jatkanut yrityksen kehittämistä uudistuvaksi, dynaamiseksi maahantuojaksi ja tukkuliikkeeksi. Magnus Paul toimittaa tuotteita erikoispistejakeluun Suomen markkinoilla. Kansainvälisten brändien rinnalle on luotu yrityksen oma tuotemerkki, Magnus Paul 1918. Kansainvälinen luottoluokitusyritys Soliditet on luokitellut Magnus Paulin luottoluokitusluokkaan AAA. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tukkukaupat
Glutaarialdehydi

Glutaarialdehydi eli glutaraldehydi tai glutaraali (C5H8O2) on dialdehydi eli kaksi aldehydiryhmää sisältävä orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään desinfiointiaineena, säilöntäaineena, tekstiiliteollisuudessa ja orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa glutaarialdehydi on väritöntä nestettä. Glutaarialdehydi liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin. Glutaarialdehydi on reaktiivista ja polymeroituu helposti. Vesiliuoksessa glutaarialdehydi ei esiinny vapaana aldehydinä vaan hydraattinaan ja rengasrakenteisina hemiasetaaleina ja asetaaleina. Myös vesi- ja dietyylieetteriliuoksissa tapahtuu glutaarialdehydin polymeroitumista. Glutaarialdehydin reaktiot ovat tyypillisiä aldehydeille. Se voidaan esimerkiksi pelkistää 1,5-pentaanidioliksi tai hapettaa glutaarihapoksi. Glutaarialdehydi ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä.Christian Kohlpaintner, Markus Schulte, Jürgen Falbe, Peter Lappe, Jürgen Weber & Guido D. Frey: Aldehydes, Aliphatic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 5.10.2018.William G. Etzkorn: Acrolein and Derivatives, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2009. Viitattu 5.10.2018. ==Valmistus ja käyttö== : Glutaarialdehydin valmistamiseen on kaksi pääasiallista menetelmää. Sitä voidaan valmistaa hapettamalla syklopenteeniä tai akroleiinin ja metyylivinyylieetterin välisen Diels–Alder-reaktiotuotteen hydrolyysillä happamissa olosuhteissa. Glutaarialdehydi on tehokas tuhoamaan monia bakteereja, sieniä ja viruksia ja tämä perustuu siihen, että yhdiste reagoi proteiinien kanssa ristisilloittaen niitä. Yhdistettä käytetään muun muassa lääketieteessä steriloimaan välineitä. Parhaiten se steriloi hieman emäksisissä olosuhteissa. Tämän lisäksi yhdistettä käytetään nahkojen parkituksessa, paperien märkälujuuden parantamiseen, korroosionestoaineena ja orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä.Hermann Uhr, Burkhard Mielke, Otto Exner, Ken R. Payne & Edward Hill: Biocides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 5.10.2018.Henri‐Philippe Husson & Jacques Roer: Glutaraldehyde, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 5.10.2018. ==Lähteet== Luokka:Aldehydit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet
Pitkälehtivita

Pitkälehtivita (Potamogeton praelongus) on vitakasvien (Potamogetonaceae) heimoon, vitojen (Potamogeton) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on suurikokoinen ja vankkarakenteinen vesikasvi, joka kasvaa kokonaan vedenpinnan alapuolella. Pitkälehtivita on tunnistettavissa pitkien ja leveiden sekä puolittain sepivien lehtiensä perusteella. Pitkälehtivita voi kuitenkin risteytyä useiden muiden lajien kanssa. Risteymiä tunnetaan poimuvidan (Potamogeton crispus), heinävidan (Potamogeton gramineus), ahvenvidan (Potamogeton perfoliatus) ja välkevidan (Potamogeton lucens) kanssa. Risteymät ovat yleensä vaikeasti tunnistettavia. Pitkälehtividan varsi on poikkileikkaukseltaan pyöreä ja voi kasvaa kaksimetriseksi asti. Kaikki pitkälehticidan lehdet ovat keskenään samannäköisiä uposlehtiä, eikä sillä ole lainkaan erillisiä kelluslehtiä. Lehdet ovat ruodittomia ja tyviltään puoliksi sepiviä. Lehtilavat ovat tummanvihreitä ja suuria, usein noin 20 cm pitkiä ja muutaman senttimetrin levyisiä. Pitkälehtividan kukintona on noin parikymmentä senttimetriä pitkän varren päässä oleva noin 5 cm pitkä tähkä. Pitkälehtividan hedelmät ovat voimakkaasti köliselkäisiä. Pitkälehtivita kasvaa runsasravinteisissa, mutta kirkasvetisissä järvissä ja usein melko syvällä. Suomessa pitkälehtivitaa tavataan siellä täällä ympäri maata Ahvenanmaalta ja etelärannikolta aina Enontekiölle ja Utsjoelle asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pitkälehtivita (Potamogeton praelongus) * Luopioisten kasvisto: Pitkälehtivita (Potamogeton praelongus) * JSTOR Global Plants: Potamogeton praelongus * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Potamogeton praelongus * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Potamogeton praelongus * United States Department of Agriculture (USDA): Potamogeton praelongus * Flora of China: Potamogeton praelongus Luokka:Vidat
Johann Hieronymus Schröter

Johann Hieronymus Schröter (30. elokuuta 1745 Erfurt − 29. elokuuta 1816 Lilienthal) oli saksalainen tähtitieteilijä. Schröter opiskeli lakia yliopistossa, jolloin hänen kiinnostuksensa matematiikkaan ja tähtitieteeseen heräsivät. Vuodesta 1772 hänellä oli rahoitusta tehdä havaintoja, jota hän teki lähes jatkuvasti lopun ikäänsä Lilienthalissa. Monet hänen teleskoopeistaan on ostettu William Herscheliltä Englannista. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset tähtitieteilijät Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1816 kuolleet
Magnesiumperkloraatti

Magnesiumperkloraatti on hapettava aine ja olomuodoltaan valkoista kiteistä kiinteää ja hajutonta ainetta. Sen kemiallinen kaava on Mg(ClO4)2, moolimassa 223,197 g/mol ja CAS-numero 10034-81-8. Magnesiumperkloraatti on erittäin hygroskooppista eli se imee ilmasta kosteutta. Yhdistettä voidaan valmistaa magnesiumhydroksidin ja perkloorihapon avulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Magnesium perchlorate * ChemBlink: Magnesium perchlorate Luokka:Perkloraatit Luokka:Magnesiumyhdisteet
Viafin Service

Viafin Service Oyj on suomalainen teollisuuden kunnossapitopalveluihin erikoistunut yritys, jonka osakkeet on listattu Helsingin pörssissä. Yhtiön liiketoiminta alkoi vuonna 2008. Se asentaa, huoltaa ja korjaa putkistoja ja laitteistoja muun muassa sellu-, kartonki-, energia-, kemian- ja metalliteollisuudessa. Viafin Service Oyj listautui Helsingin pörssin First North -listalle 20. marraskuuta 2018. Viafin Service osti Gasumin tytäryhtiön Gasum Tekniikan alkuvuodesta 2019. Gasum Tekniikka tunnetaan nykyään nimellä Viafin GAS Oy. Viafin GAS Oy suunnittelee, rakentaa ja huoltaa maakaasujärjestelmiä. == Suurimmat osakkeenomistajat == Helmikuun 2023 lopussa Viafin Servicen kymmenen suurinta omistajaa olivat seuraavat: * Skillhouse Oy, 11,15 % * Luhtala Kari Pekka, 7,77 % * MSK Group Oy, 7,01 % * Baj Oy, 6,17 % * Takoa Invest, 3,49 % * Veritas Eläkevakuutus, 3,44 % * Oy Fincorp Ab, 3,39 % * Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma, 3,31 % * Kilpeläinen Toni Olavi, 3,22 % * Vgt Management Oy, 3,20 % Suurin omistaja Skillhouse Oy on Viafin Servicen hallituksen puheenjohtajan Marko Sipolan omistuksessa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset First North -yhtiöt Luokka:Kurikka
Jaylon Tate

Jaylon Tate (s. 16. tammikuuta 1995 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut ammattilaisurallaan Kanadassa, missä hän oli NBL Canadan vuoden 2018 syöttökuningas ja valittiin sarjan vuoden tulokkaaksi, Suomen pääsarjassa saavuttaen maan cupissa hopeaa, ja latvialaisessa BK Ventspilsissä. == Pelaajaura == Tate pelasi yliopistokoripalloa Illinois’ssa vuosina 2013–2017.College Basketball at Sports-Reference.comIllinois Athletics Yliopistovaiheensa päätettyään Tate siirtyi ammattilaiseksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Kanadan NBL-liigassa Niagara River Lionsissa. Tate teki kauden aikana 13,4 pistettä ja antoi 7,6 korisyöttöä, sarjan eniten, ottelua kohden. Hänet valittiin kauden päätteeksi NBL:n vuoden tulokkaaksi.http://pyrinto.fi/jaylon-tate-pyrinnon-takakentalle/ http://nblcanada.ca/sports/mbkb/2017-18/releases/20180407ihpozy Kesällä 2018 Las Vegasissa pidetyllä leirillä Tate kiinnitti Suomen pääsarjassa pelanneen Tampereen Pyrinnön huomion. Heinäkuussa Tate teki Pyrinnön kanssa yksivuotisen sopimuksen.https://www.basket.fi/basket/uutiset/jaylon-tate-pyrinnon- takakentalle/ 23\. marraskuuta 2018 Tate antoi ottelussa Kobria vastaan 15 koriin johtanutta syöttöä, mikä sivusi Pyrinnön seuraennätystähttps://www.basket.fi/basket/sarjat/pelaajatilastot/?league_id=4&season;_id=103769. Runkosarjassa Tate teki ottelua kohden 15,0 pistettä ja antoi 4,8 korisyöttöä, kolmen pisteen koreissa hän onnistui yli 40-prosenttisesti. Pyrintö sijoittui runkosarjassa viidenneksi mutta putosi pudotuspelivaiheessa heti puolivälierissä.Jaylon Tate – Suomen Koripalloliitto Suomen cupissa Pyrintö eteni loppuotteluun, jossa Taten 19 pisteestä huolimatta Pyrintö hävisi Salon Vilppaallehttps://www.basket.fi/basket/uutiset/vilpas-juhlii-historiansa- ensimmaista-suomen-cupin-voittoa/. Heinäkuussa 2019 Tate siirtyi yksivuotisella sopimuksella latvialaiseen BK Ventspilsiin, joka osallistui myös Mestarien liigan karsintoihin.http://www.bkventspils.lv/jaunumi/bk- ventspils-pievienojas-amerikanu-basketbolists-dzeilons-teits/ == Pelityyli ja ominaisuudet == Pyrinnön päävalmentaja Sami Toiviaisen mukaan Tatella on luontaiset pelintekijän kyvyt: hän pystyy syöttämään palloa tehokkaasti ja johtamaan peliä. Toiviainen painotti kuitenkin Taten pystyvän myös itse korintekoon. == Lähteet == * Jaylon Tate Suomen Koripalloliitto * Profiili NBL Canada * Jaylon Tate College Stats College Basketball at Sports-Reference.com * Profiili Illinois Athletics === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jaylon Tate Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Université Grenoble-Alpes

Université Grenoble-Alpes eli UGA on teknillinen korkeakoulu Grenoblen kaupungissa Isèressä Ranskassa. UGA tunnetaan ennen kaikkea luonnontieteiden ja tekniikan opetuksesta sekä tutkimuksesta, mutta yliopistossa opetetaan myös johtamista, taloustieteitä, kieliä, poliittista historiaa ja filosofiaa. Se perustettiin vuonna 1339The 10 most beautiful universities in Europe. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yliopiston kotisivut Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Grenoble Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Thônes

Thônes on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne- Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Lac d’Annecy -järven rannalla, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista etelään. Thônes sijaitsee noin 10 kilometrin päässä La Clusazin laskettelukeskuksesta, mikä tekee siitä vilkkaan matkailukaupungin. Thônes oli keskeinen paikka vastarintaliikkeen taisteluissa Plateau des Glières’sä toisessa maailmansodassa. Muistona taisteluista on Moretten hautusmaa (Nécropole nationale de Morette). Tour de France 2018 ==Ruoka== Paikkakunnan erikoisuuksia on Reblochon-juusto. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Régine Cavagnoud (1970-2001), alppihiihtäjä ==Ystävyyskaupungit== Thônes * Theix-Noyalo (Ranska) Tiedosto:Thônes.jpg|Thônesin laakso Tiedosto:Monument_des_Glières2.jpg|Plateau des Glières Tiedosto:Cimetière_militaire_de_Morette.JPG|Nécropole nationale de Morette ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Haute-Savoien kunnat
Nukke- ja pukumuseo

Nukke- ja pukumuseo oli nukkejen ja muotipukujen historiaan erikoistunut tamperelainen museo. Se sijaitsi alun perin Haiharan kartanossa, mistä se myöhemmin siirtyi Hatanpään kartanoon. Nukke- ja pukumuseon toiminta itsenäisenä museona päättyi 2000-luvulla, mutta sen nukkekokoelmaa on myöhemmin esitelty Museokeskus Vapriikissa (vuosina 2009–2019). ==Museon historia== ===Haiharan nukke- ja pukumuseo=== Haiharan kartanon omistaja Gunvor Ekroos (1907–1982) perusti Haiharaan nukkemuseon vuonna 1966. Ekroos oli alkanut kerätä nukkeja 1960-luvun alussa, sen jälkeen kun hän oli saanut ystävältään Amerikan-tuliaisena hopi-intiaanien auringonjumalaa esittävän nuken. Ekroos vieraili nukkemuseoissa, perehtyi aihetta käsittelevään kirjallisuuteen ja avasi ensimmäisen oman nukkenäyttelynsä kartanon vanhaan kanalarakennukseen 14. syyskuuta 1966. Silloin kokoelmaan kuului 300 nukkea. Ekroos jatkoi nukkejen keräilyä. 1970-luvun alussa niitä oli jo 1 650; silloin ne saivat uuden tilan entisestä tallirakennuksesta. Vuonna 1972 Ekroos perusti kartanoonsa myös pukumuseon.Riihonen 1995, s. 40. Ekroosin jälkeen museotoimintaa jatkoi Haiharan museosäätiö. Vuonna 1982 museonjohtajaksi tuli Marketta Franck, jonka ohjauksessa Nukke- ja pukumuseosta kehittyi ammatillisesti hoidettu museo. ===Hatanpään kartanon nukke- ja pukumuseo=== Nukke- ja pukumuseo muutti Hatanpään kartanoon vuonna 1994 ja toimi siellä vuoteen 2006 asti. Vuonna 2004 Haiharan museosäätiö ja Tampereen kaupungin museotoimi sopivat, että Nukke- ja pukumuseon kokoelma siirtyy Tampereen museoiden hoitoon. Kaupunki sitoutui huolehtimaan Nukke- ja pukumuseon toiminnasta ja pitämään esillä säätiön omistamaa kokoelmaa. Säästösyistä museotoimi joutui kuitenkin loppuvuodesta 2006 luopumaan Hatanpään kartanon tiloista. Museokokoelma jäi ilman pysyvää esittelypaikkaa, ja se oli jonkin aikaa varastoituna. ===Vapriikin nukkemuseo=== Helmikuussa 2009 Museokeskus Vapriikissa avattiin nukkemuseo, jonka näyttelytoiminta perustui pääosin Haiharan museosäätiön lelukokoelmaan. Avausnäyttely ”Aika leikkiä” oli esillä vuosina 2009–2016. Kesällä 2016 avattiin uusi ”Nukkekekkerit”-näyttely, joka juhlisti Haiharan nukkemuseon 50-vuotista historiaa. Näyttely oli esillä 1.12.2019 asti. 2020-luvulla Vapriikki ei ole järjestänyt nukkeaiheisia näyttelyitä. ==Nukke- ja pukumuseon kokoelma== Nukke- ja pukumuseon kokoelman omistaa Haiharan museosäätiö, mutta nykyään siitä huolehtii Tampereen kaupungin museopalvelut. Kokoelmaan sisältyy noin 5 000 erilaista nukkehahmoa. Pukuja ja tekstiilejä on 1700-luvulta alkaen. ==Katso myös== *Haiharan nukketeatteri ==Lähteet== Luokka:Suomen entiset museot Luokka:Tampereen museot Luokka:Vapriikki Luokka:Nuket Luokka:Kaukajärvi Luokka:Hatanpää Luokka:Lelumuseot
Pukka

Pukka on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: * Erkki Pukka (1940–2014), mäkihyppääjä * Mikko Pukka (s. 1982), jääkiekkoilija * Väinö Pukka (1895–1935), oppositiojohtaja (SKP) Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan