EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Apostolinen nuntiatuuri

Apostolinen nuntiatuuri on Pyhän istuimen suurlähetystöä vastaava diplomaattinen edustusto vieraassa valtiossa. Sitä johtaa apostolinen nuntius, joka vastaa asemaltaan suurlähettilästä, ja sen muut diplomaatit ovat joko nuntiatuurineuvoksia tai -sihteerejä. Heillä on Vatikaanin kansalaisuus. He kaikki kuuluvat asemamaansa diplomaattikuntaan ja nauttivat diplomaattista koskemattomuutta. Apostolinen nuntius on kirkolliselta arvoltaan arkkipiispa, muut diplomaatit ovat taas pappeja, joskin heillä on tavallisesti monsignoren arvo. Useimmissa Euroopan ja Latinalaisen Amerikan valtioissa sekä lukuisissa muissa väestöltään katolisissa maissa apostolinen nuntius on aina diplomaattikunnan vanhin eli doyen. ==Historia== Historiassa käsite apostolinen nuntiatuuri esiintyy vasta 1400-luvun loppupuolella. Apostolisen nuntiuksen tehtävät ovat kuitenkin huomattavasti vanhemmat. Ensimmäiset paavin lähettiläistä, ns. apokrisari, toimivat Bysantin valtakunnan keisarin luona sekä edustivat paavia ekumeenisissa kirkolliskokouksissa jo 300-luvulla.Ludovico Antonio Muratori, Rerum Italicarum Scriptores, Tomo I, diss. 9. Paavi Klemens XI perusti 1701 Vatikaanin Paavillisen diplomaattiakatemian (), joka on vanhin yhä toimiva diplomaattiakatemia koko maailmassa.Pontificia Accademia Ecclesiastica, Terzo Centenario (1701–2001), Roma 2003. Pyhä istuin tunnusti ensimmäisten joukossa Suomen itsenäisyyden 1918. Diplomaattiset suhteet solmittiin 1942.Pekka Salo, Suomi ja Pyhä istuin 1918–1968. Suomen kirkkohistoriallinen seura, Saarijärvi 1997. Apostolinen nuntiatuuri kaikkia Pohjoismaita varten toimii nykyisin Djursholmissa, Ruotsissa. Vuoteen 2000 samalla nuntiatuurilla oli huoneisto myös Helsingissä, osoitteessa Bulevardi 5. Pyhän istuimen diplomatian historiassa ensimmäinen pohjoismaalainen on 1. nuntiatuurineuvos, prelaatti Tuomo T. Vimpari. ==Tehtävät== Apostolisessa nuntiatuurissa toimivat Pyhän istuimen diplomaatit edustavat paavia ja katolisen kirkon Vatikaanissa toimivaa keskushallintoa sekä suhteessa asemamaidensa katolisiin paikalliskirkkoihin eli hiippakuntiin että suhteissa valtionpäämiehiin ja hallituksiin tai vastaavasti kansainvälisissä järjestöissä, kuten Yhdistyneissä kansakunnissa tai Euroopan unionissa.Katolinen hiippakuntalehti Fides 10/2004, s. 3. == Katso myös == * Luettelo Pyhän istuimen diplomaattisista edustustoista ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Joël Benoît d'Onorio, Le Saint-Siège et le droit international in Le Saint Siège dans les relations internationales, actes du colloque organisé les 29 et 30 janvier 1988 par le département des sciences juridiques et morales de l'Institut Portalis, Cujas & Cerf, Paris, 1989, ISBN 2-204-03106-2 Luokka:Vatikaanivaltio Luokka:Pyhä istuin Luokka:Diplomatia
Gary Habermas

Gary Robert Habermas (s. 1950 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen teologi ja filosofi ja kristinuskon apologeetikko. Hän valmistui Tyndale Collegesta vuonna 1972, Detroitin yliopistosta 1973 ja filosofian tohtorina Michigan State -yliopistosta 1976. Väitöskirjassaan hän etsi historiallista pohjaa uskolle Jeesuksen ylösnousemukseen.A Short Life of Gary R. Habermas Habermas työskentelee Jerry Falwellin perustamassa Libertyn yliopistossa. Vuonna 1985 Habermas kävi Antony Flewin kanssa väittelyn, joka on julkaistu kirjassa Did Jesus Rise from the Dead? The Resurrection Debate. Tuomariston viidestä filosofista neljä piti Habermasia voittajana, ja yksi katsoi, että Habermas ja Flew olivat päätyneet tasoihin. Ammattimaisilta debattituomareilta Habermas sai kolme ja Flew kaksi ääntä.Evidences for the Resurrection == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Kristilliset apologistit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Dalin

Kalle Dalin (s. 1975) on ruotsalainen suunnistaja ja Euroopan-mestari. Seuratasolla hän edustaa Leksands OK:ta. Roskilden EM-kilpailuissa 2004 Dalin voitti pitkältä matkalta kultaa ja viestistä pronssia. Viestissä hänen kanssaan juoksivat Johan Modig ja Emil Wingstedt. Keskimatkalla hän sijoittui 18:nneksi. Samana vuonna Västeråsin MM-kilpailuissa hän sijoittui 28:nneksi pitkällä matkalla. Vuonna 2005 hän osallistui Aichin MM-kilpailuiden keskimatkalle, mutta hänet hylättiin finaalissa. Otepään EM-kilpailuissa 2006 Dalin sijoittui 13:nneksi pitkällä matkalla. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Akimine Kamijō

Akimine Kamijō (, s. 13. syyskuuta 1975 Kanagawan prefektuuri, Japanihttps://myanimelist.net/people/2465/Akimine_Kamijyo) on japanilainen mangaka. Kamijō on tunnettu muun muassa mangasarjasta Samurai Deeper Kyo. Kamijō on käyttänyt Dōjinshien julkaisuun nimimerkkiä Meika Hatagashira (). == Lähteet == Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sirppivanga

Sirppivanga (Falculea palliata) on madagaskarilainen varpuslintu. == Ulkonäkö == Aikuinen sirppivanga on kaksivärinen: selkäpuoli ja siivet ovat mustat, pää ja alapuoli valkoiset hienoisesti vaaleanpunaiseen vivahtaen. Sen harmaa nokka on pitkä ja sirppimäisesti alaspäin kaareva. == Esiintyminen == Sirppivanga on Madagaskarilla kotoperäisenä esiintyvä lintulaji. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. == Ravinto == Pääosa sirppivangan pesimäaikaisesta ravinnosta koostuu sirkoista, torakoista, heinäsirkoista ja hämähäkeistä. Se etsii hyönteisiä kuolleiden puiden kaarnan ja oksien rakosista pitkän, kaarevan nokkansa avulla.The Diet of Adult and Nestling Sickle-billed Vangas Falculea palliata, a Species Endemic to Madagascar == Lähteet == == Aiheesta muualla == * avesphoto.com (kuvia) Luokka:Vangat
Hallinnointikoodi

Hallinnointikoodi tai yhtiön hallinnointi () koostuu prosesseista, tavoista, toimintaperiaatteista, laeista ja instituutioista, jotka vaikuttavat tapaan, jolla yritystä ohjataan, hallinnoidaan ja kontrolloidaan. Käsitteeseen sisältyvät myös suhteet tärkeiden toimijoiden kanssa sekä yhtiön tavoitteet, joita viisaalla hallintotavalla tavoitellaan. ==Katso myös== *Hyvä hallintotapa *Yritysten hallinnointi- ja johtamisjärjestelmä *Tilintarkastaja Luokka:Johtaminen Luokka:Kirjanpito
China National Offshore Oil Corporation

China National Offshore Oil Corporation (lyh. CNOOC; ; pinyin: Zhōngguó Háiyáng Shíyóu Zǒnggōngsī) on vuonna 1982 perustettu Kiinan valtionyhtiö ja maansa suurin öljyn- ja kaasuntuottajakonserni. Se hyödyntää ja etsii raakaöljyä ja maakaasua Kiinan rannikolla, tytäryhtiöineen myös muualta maailmassa. CNOOC-konserni sisältää myös insinööripalveluja, öljynjalostusta ja jalostustuotteiden myyntiä, sekä rahoituspalveluja. Yhtiöllä on liiketoimintaa 40 maassa ja liikevaihdosta yli 40 prosenttia tulee ulkomaisista toiminnoista. Noin 51 000 hengen henkilökunnasta 86 % on kansainvälisissä tehtävissä. Yhtiön kotipaikka on Peking. Yhtiö on Kiinan valtioneuvoston valvontakomission (SASAC) suorassa ohjauksessa. ==Pörssinoteerattuja tytäryhtiöitä: CNOOC Ltd ja COSL == Yhtiön keskeinen tytäryhtiö CNOOC Limited on vuonna 1999 perustettu suuri pörssinoteerattu holdingyhtiö (HKSE, NYSE, TSE), joka sijoittui maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yhtiöiden Forbes Global 2000 -listauksessa (2015) Kiinan 16. suurimmaksi ja maailman 103. suurimmaksi yhtiöksi. CNOOC Ltd:llä on runsas 21 000 työntekijää. Talouslehti Fortunen saman vuoden Global 500-listalla CNOOC Ltd sai maailmanlaajuisesti sijaluvun 72. Vuonna 2014 yhtiön liikevaihto oli 99,262 ja nettovoitto 8,592 miljardia USD. CNOOC-konsernin tytäryrityksistä myös China Oilfield Services Limited (COSL) noteerataan pörssissä (SSE ja HKSE). ==Myanmar== Arakan Oil Watch -järjestön mukaan CNOOC-konserni on etsinyt öljyä Myanmarin Ramree-saarella vuodesta 2005 lähtien. Yhteistyössä Myanmarin sotilashallinnon kanssa yritys takavarikoi viljelymaata ja saastutti öljynetsinnässään maata ja vesistöjä. Paikalliset asukkaat ajettiin mailtaan ilman varoitusta. He jäivät ilman elinkeinoa ja omaisuutta. Kyläläiset hyökkäsivät sittemmin kiinalaisyhtiön porausalueelle. Sen seurauksena Myanmarin armeija ajoi 70 asukasta alueelta. Osa pakeni Thaimaahan ja Malesiaan.Ruotsin rahastot tukevat öljy-yhtiötä Myanmarissa yle 3.8.2009 Ruotsin TV:n mukaan elokuussa 2009 Ruotsissa eläkevakuutusyhtiöt Folksam ja AMF ja pankit Swedbank, SEB, Handelsbanken ja Nordea olivat tuolloin sijoittaneet CNOOC-konserniin. ==Katso myös== * China National Petroleum Corporation ja sen tytäryhtiö PetroChina. * Sinopec ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Kiinalaiset öljy-yhtiöt Luokka:Peking Luokka:Kiinalaiset valtionyhtiöt
Dōjinshi

Dōjinshi () on harrastelijoiden omakustanteena julkaisema japanilainen manga, visual novel tai muu luova teos, usein doujinshikan eli harrastelija-mangakan piirtämä fanisarjakuva. Siinä käytetään usein hyväksi tunnettujen sarjojen hahmoja, joita voidaan parodioida. Parodian suuntaan siirtymistä tapahtui 1980-luvulla. Tokiossa järjestetään puolivuosittain Comiket-tapahtuma, joissa harrastelijat myyvät tekemiään sarjakuvia. Samankaltaisia tapahtumia järjestetään ympäri Japania.Wilson, Brent; Toku, Masami. "Boys' Love," Yaoi, and Art Education: Issues of Power and Pedagogy 2003, viitattu 3.8.2009 Lehtien lisäksi dōjin-kulttuuriin kuuluu muun muassa musiikkia ja videopelejä, jota on verrattu läntiseen indie-kehitykseen: lännessä indie-kehitystä kuvaa tavoite kaupalliseen menestykseen kun taas Japanissa dōjin-tuotokset voivat olla fanitribuutteja vakiintuneelle teokselle. == Lähteet == Luokka:Animen ja mangan käsitteet
Kutujoki (Vaala)

Kutujoki on yksi Oulujoen sivujoista Pohjois-Pohjanmaalla. Sen pituus on noin 17 kilometriä. Joki saa alkunsa Vaalan Otermanjärven länsipäästä Niskanselältä ja laskee Oulujokeen Järvenjärven, Välijoen, Keskijärven sekä Kankaanjoen kautta Vaalan Järvikylässä. Joki on varsin tunnettu virkistyskalastajien parissa. Saaliskaloina ovat muun muassa harjus, kirjolohi, taimen, hauki ja ahven. Joki sopii myös melojille, ja sen varrella on useita laavuja ja nuotiopaikkoja. Jokivartta seurailee etelästä valtatien 22 suunnasta Petäjäkosken kalanviljelylaitokselle menevä tie ja siltä Naamankylään jatkuva metsäautotie. Joen suurimmat kosket Otermanjärvestä lähtien ovat Myllykoski (laavu), Louhikonkoski (nuotiopaikka), Saarikoski (laavu) ja Petäjäkoski. Petäjäkosken kalanviljelylaitoksen kohdalla kalastus on kielletty. == Lähteet == Luokka:Vaalan joet Luokka:Ylä-Oulujoen alue
1 Night in Paris

1 Night in Paris on vuonna 2004 julkaistu pornografinen video, jossa Paris Hilton ja hänen silloinen poikaystävänsä Rick Salomon harrastavat seksiä. Videota ei alun perin tarkoitettu julkaistavaksi, mutta siitä huolimatta se päätyi internetiin yleiseen jakeluun ja myöhemmin myös myyntiin. Elokuva on pääosin kuvattu yhdellä jalustalle asetetulla kameralla käyttäen pimeäkuvaustoimintoa. == Taustaa == Vuonna 2003 internetiin vuosi samainen video, jolloin Salomon haastoi oikeuteen nauhoitusta levittäneen yhtiön ja Hiltonin perheen. Myöhemmin Salomon alkoi itse levittää nauhoitusta aikuisviihdeyhtiö Red Light District Videon kautta. 1 Night in Paris:sta tuli myyntimenestys ja se voitti kolme pornoteollisuuden AVN-palkintoa vuonna 2005. Vuonna 2008 se voitti myös F.A.M.E-palkinnon kategoriassa ”Favorite Celebrity Sex Tape”. ==Lähteet== Luokka:Pornoelokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat
Hello, I Must Be Going!

Hello, I Must Be Going! on Phil Collinsin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 1. marraskuuta 1982. == Kappaleet == Suluissa tekijät, ellei Phil Collins # "I Don't Care Anymore" - 5:00 # "I Cannot Believe It's True" - 5:14 # "Like China" - 5:05 # "Do You Know, Do You Care?" - 4:57 # "You Can't Hurry Love" (Holland-Dozier-Holland) \- 2:50 # "It Don't Matter to Me" - 4:12 # "Thru These Walls" - 5:02 # "Don't Let Him Steal Your Heart Away" - 4:43 # "The West Side" - 4:59 # "Why Can't It Wait 'Til Morning" - 3:01 == Kokoonpano == *Phil Collins - Laulu, rummut, lyömäsoittimet, koskettimet ym. *Daryl Stuermer - kitarat *John Giblin - basso (kappaleissa 2,3,5 ja 8) *Mo Foster - basso (kappaleissa 6 ja 7) *Michael Harris, Rahmlee Michael Davis - trumpetti *Don Myrick - saxofoni *Louis "Louie Louie" Satterfield - pasuuna *Chester Thompson - rummut (kiertueella) Luokka:Phil Collinsin albumit Luokka:Vuoden 1982 albumit
Kaisa Launela

Kaisa Maria Launela (s. 13. toukokuuta 1948 Kemijärvi) on entinen suomalainen keihäänheittäjä. Launela sijoittui Méxicon 1968 olympialaisten keihäänheitossa kahdeksanneksi tuloksella 53,96 metriä. Hän voitti vuonna 1966 tyttöjen epävirallisen Euroopan mestaruuden. Hän edusti Suomea yhdeksässä aikuisten maaottelussa ja saavutti niissä kolme lajivoittoa. Seuratasolla Launela edusti Kemijärven Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1964 ja 1968 sekä saavutti SM-hopeaa vuonna 1969 ja SM-pronssia vuonna 1966. Hän paransi Suomen ennätystä neljä kertaa vuosina 1964–1968, viimeisen kerran tulokseen 55,60 metriä. Hän oli myös ensimmäinen 50 metrin ylittäjä Suomessa. Kaisa Launelan kaksossisar Kirsti Launela oli myös keihäänheiton Suomen-mestari ja arvokisaedustaja. Myös hän on tehnyt keihäänheiton Suomen ennätyksen. == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neftjanik Almetjevsk

Neftjanik Almetjevsk () on venäläinen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tatarstanin tasavallan Almetjevskista. Seura pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssa. Neftjanik toimii KHL-seura Ak Bars Kazanin farmijoukkueena. Joukkueen kakkosryhmä pelaa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla RHL:ssa nimellä Sputnik Almetjevsk. ==Historia== Seura perustettiin vuonna 1965 nimellä Sputnik Almetjevsk Neuvostoliiton kolmannelle sarjatasolle Vtoraja Ligaan. Seura vaihtoi nimensä Neftjanikiksi vuonna 1986. Kaudeksi 1991–1992 seura nousi Pervaja Ligaan toiselle sarjatasolle, joka muuttui seuraavana vuonna Vysšaja Ligaksi. Neftjanik voitti toisen sarjatason mestaruuden 1998 ja 2000. Kauden 2000–2001 seura pelasi Venäjän pääsarjassa, mutta putosi takaisin toiselle tasolle. VHL:n ensimmäisellä sarjakaudella 2010-2010 se sijoittui sarjassa toiseksi. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 20 Vadim Pastuh L 2025 Harkova, Ukraina Gleb Nosov L 2025 Ruzajevka, Venäjä Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 8 Iskander Muljukov R 2025 Nurlat, Venäjä 39 Vsevolod Almetkin L 2025 Nižnekamsk, Venäjä 44 Denis Tsukanov L 2025 Nižni Tagil, Venäjä 49 Dinar Hamidullin R 2025 Kazan, Venäjä 59 Nikolai Gluhov R 2026 Tšeljabinsk, Venäjä 90 Aleksander Sumin L 2025 Kazan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto Kamil Fazilzjanov L 2025 Kazan, Venäjä Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Paikka Sopimus Syntymäpaikka 7 Ildar Šiksatdarov L OLH 2025 Moskova, Venäjä 10 Artur Brovkin L OLH 2025 Kazan, Venäjä 18 Bogdan Korotkov L H 2026 Almetjevsk, Venäjä 22 Aleksandr Zaitsev L H 2023 Kazan, Venäjä 25 Mihail Fadejev L H 2024 Almetjevsk, Venäjä 27 Maksim Bykov R VLH 2026 Naberežnyje Tšelny, Venäjä 47 Donat Stalnov L KH 2025 Rybinsk, Venäjä 61 Islam Hasanov L H 2025 Kazan, Venäjä 87 Kirill Krutov L VLH 2026 Ramenskoje, Venäjä 92 Maksim Korinevski R H 2025 Tšeljabinsk, Venäjä 95 Andrei Šolgin L H 2025 Almetjevsk, Venäjä 96 Aidar Nazmutdinov L H 2026 Almetjevsk, Venäjä Dmitri Boitšuk L H 2025 Moskova, Venäjä Vadim Hlopotov L H 2025 Nižni Tagil, Venäjä Semjon Ionov L H / P 2025 Almetjevsk, Venäjä Denis Komkov L H 2024 Kazan, Venäjä Maksim Lazarev R LH 2025 Kazan, Venäjä Mihail Mokin L VLH 2025 Labitnangi, Venäjä Vladislav Ribakov L VLH 2025 Jaroslavl, Venäjä === Joukkueenjohto === * Päävalmentaja: Eduard Dmitrijev * Apuvalmentaja: Artjom Anisimov * Apuvalmentaja: Rustam Šangarajev * Apuvalmentaja: Albert Vafin * Maalivahtivalmentaja: Denis Franskevitš * Fysiikkavalmentaja: Dmitri Almjašev * Puheenjohtaja: Rinat Šafigullin Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/1708/neftyanik-almetievsk Viitattu 28.9.2021. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Seuran kotisivut Luokka:Venäläiset VHL-seurat
Kirsti Launela

Kirsti Tarja Launela (s. 13. toukokuuta 1948 Kemijärvi) on entinen suomalainen keihäänheittäjä. Launela sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 keihäänheiton karsinnassa 15:nneksi eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea 14 maaottelussa vuosina 1966–1972. Seuratasolla Launela edusti Kemijärven Urheilijoita. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1970, 1971 ja 1972 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1966 ja 1968. Hän heitti vuonna 1971 Suomen ennätyksen 56,48 metriä. Kirsti Launelan kaksossisar Kaisa Launela oli myös keihäänheiton Suomen-mestari ja arvokisaedustaja. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo keihäänheiton Suomen mestareista

Tämä on luettelo keihäänheiton Suomen mestareista. Keihäänheiton Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1907 lähtien. Vuoteen 1924 asti kilpailtiin yhteistuloskilpailut. Vuodesta 1914 lähtien on kilpailtu yhden käden mestaruuksista. Vuosina 1914–1924 kilpailtiin siis sekä yhden käden että molempien käsien kilpailut. Naiset ovat kilpailleet Suomen mestaruudesta vuodesta 1945 lähtien. == Mestaruudet == Miehet (* = Molempien käsien yhteistuloskilpailu) (yht. 128) * 8 – Matti Järvinen, Seppo Räty, Tero Pitkämäki * 7 – Urho Peltonen* (mestaruuksista 5 yhteistuloskilpailuissa), Paavo Johansson* (3) * 6 – Yrjö Nikkanen, Aki Parviainen * 5 – Yrjö Ekqvist* (3), Tapio Rautavaara, Jorma Kinnunen, Hannu Siitonen * 4 – Toivo Hyytiäinen, Pauli Nevala, Lassi Etelätalo * 3 – Julius Saaristo*, Eino Penttilä, Antti Ruuskanen, Oliver Helander * 2 – Toivo Elo* (1), Jonni Myyrä, Olavi Kauhanen, Väinö Kuisma, Seppo Hovinen, Pentti Sinersaari, Tapio Korjus, Juha Laukkanen * 1 – Oiva Jääskeläinen*, Einar Sahlstein*, Kalle Aaltonen*, Juho Halme, Eero Ihanamäki, Soini Nikkinen, Jouko Rantanen, Erkki Ahvenniemi, Aimo Aho, Antero Puranen, Esa Utriainen, Antero Toivonen, Arto Härkönen, Tero Saviniemi, Sami Saksio, Tero Järvenpää, Teemu Wirkkala, Ari Mannio Naiset (yht. 80) * 7 – Tiina Lillak, Mikaela Ingberg * 6 – Heli Rantanen * 5 – Raija Mustonen, Oona Sormunen * 4 – Elsa Backus, Paula Tarvainen * 3 – Kaisa Parviainen, Kirsti Launela, Arja Mustakallio, Tuula Laaksalo, Sanne Erkkola * 2 – Aino Aalto, Mirja Rekola, Sirpa Toivola, Kaisa Launela, Pirjo Kumpulainen, Päivi Alafrantti, Jenni Kangas, Heidi Nokelainen, Anni-Linnea Alanen * 1 – Regina Marjanen, Terttu Sarkkinen, Kaarina Koivuniemi, Margit Papunen, Ritva Metso, Sisko Kopiloff, Helena Laine, Kirsi Ahonen, Sanni Utriainen == Vuosittain == Miehet 1907–1924 Molempien käsien yhteistuloskilpailut {| class="sortable" Vuosi Voittaja Tulos 1907 Oiva Jääskeläinen 83,12 1908 Einar Sahlstein 78,54 1909 Kalle Aaltonen 96,75 1910 Julius Saaristo 97,24 1911 Julius Saaristo 97,98 1912 Urho Peltonen 103,67 1913 Urho Peltonen 107,14 1914 Paavo Johansson 95,68 1915 Toivo Elo 101,74 1916 Urho Peltonen 106,65 1917 Yrjö Ekqvist 102,92 1918 Paavo Johansson 99,76 1919 Julius Saaristo 111,46 1920 Urho Peltonen 108,81 1921 Urho Peltonen 106,43 1922 Paavo Johansson 105,40 1923 Yrjö Ekqvist 105,31 1924 Yrjö Ekqvist 105,59 == Lähteet == * 1907–1959: * 1960–2006: http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm * 1907–2017: Kalevan kisojen mitalistit nykyisissä lajeissa tai niiden edeltäjissä 1907–2017 Tilastopaja === Viitteet === Keihäänheitto Luokka:Keihäänheitto *
No Jacket Required

No Jacket Required on Phil Collinsin kolmas ja maailmanlaajuisesti eniten myyty studioalbumi. Sitä on myyty yli 33 miljoonaa kappaletta, ja se voitti Grammy-palkinnon vuoden parhaasta levystä. Albumi julkaistiin 25. tammikuuta 1985. Artisti teki myös samannimisen maailmankiertueen. == Kappaleet == # "Sussudio" – 4:23 # "Only You Know and I Know" (Lyrics: Collins/ Music: Daryl Stuermer) – 4:21 # "Long Long Way to Go" – 4:22 # "I Don't Wanna Know" (Lyrics: Collins/ Music: Stuermer) – 4:14 # "One More Night" – 4:48 # "Don't Lose My Number" – 4:48 # "Who Said I Would?" – 4:01 # "Doesn't Anybody Stay Together Anymore?" (Lyrics: Collins/ Music: Stuermer) – 4:18 # "Inside Out" – 5:15 # "Take Me Home" – 5:52 == Kokoonpano == * Phil Collins - laulu, rummut, löymäsoittimet, koskettimet ym. * David Frank - koskettimet * Nick Glennie- Smith - koskettimet * Daryl Stuermer - kitarat * Leland Sklar - basso * Gary Barnacle - saxofoni * Don Myrick - saxofoni * Arif Mardin * Sting - taustalaulu * Peter Gabriel - taustalaulu Luokka:Phil Collinsin albumit Luokka:Vuoden 1985 albumit Luokka:Grammy-palkitut albumit
William Timothy Gowers

William Timothy Gowers (s. 20. marraskuuta 1963 Wiltshire, Englanti) on brittiläinen matemaatikko. Hän työskentelee Cambridgen yliopistossa professorina ja on Trinity Collegen jäsen. Hän sai vuonna 1998 Fieldsin mitalin kombinatoriikasta ja funktionaalianalyysistä.1998 Fields Medalist William Timothy Gowers American Mathematical Society == Koulutus == Gowers kävi ensiksi Eton Collegea, missä hän oli King's Scholar. Hän kirjoitti Cambridgen yliopistossa väitöskirjan 'Symmetric Structures in Banach Spaces' vuonna 1990. Ohjaajana hänellä oli Béla Bollobás. == Ura == Vuosina 1991–1995 Gowers oli Lontoon University Collegessa matematiikan laitoksella. Vuonna 1996 hän sai eurooppalaisen matemaattisen yhdistyksen palkinnon ja vuonna 1998 Fieldsin mitalin. Hän todisti kombinatoristen menetelmien avulla Banachin alulle panemia otaksumia Banachin avaruuksista ja konstruoi hyvin epäsymmetrisen Banachin avaruuden. Vuonna 1992 hän ja Marey ratkaisivat epäehdollisen kantaongelman ja osoittivat, että jokainen ääretönulotteinen Banachin avaruus sisältää ääretönulotteisen avaruuden, jolla on epäehdollinen Schrauderin kanta. Vuonna 1999 Gowers äänestettiin Royal Societyn jäseneksi. Hän on osallistunut myös matematiikan yleistajuistamiseen kirjoittamalla modernia matematiikkaa käsittelevän teoksen 'The Princeton Companion to Mathematics' vuonna 2008, josta hänet palkittiin Eulerin kirjapalkinnolla vuonna 2011. Gowers nimitettiin Collège de Francen matematiikkaa ja luonnontieteitä yleistajuistavan laitoksen professoriksi toukokuussa 2020. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset matemaatikot Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Cambridgen yliopiston professorit Luokka:Fieldsin mitalistit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Retkikunta 21

Retkikunta 21 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 21. miehistö. Retkikunta alkoi 30. syyskuuta 2009. Frank De Winne oli ensimmäinen Euroopan avaruusjärjestön astronautti, joka johti avaruustehtävää ("space mission"). Sojuz TMA-16 toi Retkikunta 21:n viimeiset miehistön jäsenet ISS:lle yhdessä avaruusturisti Guy Lalibertén kanssa. Laliberté palasi Maahan lennolla Sojuz TMA-14 kahden Retkikunta 20:n miehistön jäsenen kanssa. Retkikunta 20:n ja 21:n välinen miehistönvaihto vaati kolmea yhtä aikaa Kansainväliselle avaruusasemalle telakoitunutta Sojuz-avaruusalusta, mikä on ainutkertainen tapahtuma. Nicole P. Stott on viimeinen ISS:n miehistön jäsen, joka lensi avaruussukkulalla ISS:ltä paluun myötä avaruussukkulalennolla STS-129 (laskeutui Maahan 27. marraskuuta 2009). ==Miehistö== Asema Ensimmäinen osa (loka–marraskuu 2009) Toinen osa (marraskuu 2009) Komentaja Frank De Winne, ESA 2\. avaruuslento Frank De Winne, ESA 2\. avaruuslento Frank De Winne, ESA 2\. avaruuslento Lentoinsinööri 1 Roman Romanenko, RSA 1\. avaruuslento Roman Romanenko, RSA 1\. avaruuslento Roman Romanenko, RSA 1\. avaruuslento Lentoinsinööri 2 Robert Thirsk, CSA 2\. avaruuslento Robert Thirsk, CSA 2\. avaruuslento Robert Thirsk, CSA 2\. avaruuslento Lentoinsinööri 3 Jeffrey Williams, NASA 3\. avaruuslento Jeffrey Williams, NASA 3\. avaruuslento Jeffrey Williams, NASA 3\. avaruuslento Lentoinsinööri 4 Maksim Surajev, RSA 1\. avaruuslento Maksim Surajev, RSA 1\. avaruuslento Maksim Surajev, RSA 1\. avaruuslento Lentoinsinööri 5 Nicole P. Stott, NASA 1\. avaruuslento ;Lähde: NASA == Varamiehistö == *Chris Hadfield, komentaja *Dmitri Kondratjev *André Kuipers *Shannon Walker *Aleksandr Skvortsov *Catherine Coleman ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *NASAn Expedition 21 Main Page *Retkikuntien 21-22 lehdistöpaketti (pdf) *Kansainvälisen avaruusaseman NASAn kotisivu Luokka:Kansainvälinen avaruusasema
Both Sides

Both Sides on Phil Collinsin viides studioalbumi. Se julkaistiin 8. marraskuuta 1993. == Kappaleet == Säv. ja san. Phil Collins # "Both Sides of the Story" – 6:43 # "Can't Turn Back the Years" – 4:40 # "Everyday" – 5:43 # "I've Forgotten Everything" – 5:15 # "We're Sons of Our Fathers" – 6:24 # "Can't Find My Way" – 5:08 # "Survivors" – 6:05 # "We Fly So Close" – 7:33 # "There's a Place for Us" – 6:53 # "We Wait and We Wonder" – 7:01 # "Please Come Out Tonight" – 5:47 == Lähteet == Luokka:Phil Collinsin albumit Luokka:Vuoden 1993 albumit
Conrad Böcker

Conrad Helmut Fritz Böcker (24. elokuuta 1870 Leipzig – 8. huhtikuuta 1936 Frankfurt am Main) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Hän osallistui Ateenan olympialaisiin 1896, joissa hän voitti kultaa sekä nojapuiden että rekin joukkuekilpailuista. Böcker oli mukana myös nojapuiden, rekin, hypyn, hevosen sekä renkaiden kilpailuissa, mutta jäi niissä kaikissa mitaleitta. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Saksalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Guinea-Bissaun aluejako

Guinea-Bissau on jaettu kahdeksaan alueeseen ja pääkaupungin Bissaun autonomiseen sektoriin. Alueet on jaettu edelleen sektoreihin, joita on 37. ISO aluekoodi Alueen nimi Pinta-ala (km²) Asukasluku (2009) Pääkaupunki Sektorit `GW-BA` Bafatán alue "2"5 981,1 225 516 Bafatá Bafatá • Bambadinca • Contuboel • Galomaro • Gamamundo • Xitole `GW-BM` Biombon alue "8"838,8 94 869 Quinhamel Prabis • Quinhamel • Safim `GW-BS` Bissau "9"77,5 384 960 Bissau autonominen sektori `GW-BL` Bolaman alue/Bijagós "7"2 624,4 33 929 Bolama Bolama • Bubaque • Caravela `GW-CA` Cacheun alue "4"5 174,9 199 674 Cacheu Bigene • Bula • Cacheu • Caió • Canghungo • São Domingos `GW-GA` Gabún alue "1"9 150,0 214 520 Gabú Boé • Gabú • Piche • Pirada • Sonaco `GW-OI` Oion alue "3"5 403,4 226 263 Farim Bissora • Farim • Mansaba • Mansoa • Nhacra `GW-QU` Quinaran alue "6"3 138,4 65 946 Buba Buba • Empada • Fulacunda • Tite `GW-TO` Tombalin alue "5"3 736,5 102 482 Catió Bedanda • Cacine • Catio • Quebo ==Lähteet== *
Dance Into The Light

Dance Into The Light on Phil Collinsin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 22. lokakuuta 1996. == Kappaleet == Suluissa tekijät, ellei Phil Collins # "Dance into the Light" – 4:23 # "That's What You Said" – 4:22 # "Lorenzo" (Collins, Michaela Odone) – 5:52 # "Just Another Story" – 6:24 # "Love Police" – 4:08 # "Wear My Hat" – 4:33 # "It's in Your Eyes" – 3:01 # "Oughta Know By Now" – 5:27 # "Take Me Down" – 3:21 # "The Same Moon" – 4:13 # "River So Wide" – 4:55 # "No Matter Who" – 4:47 # "The Times They Are A-Changin'" – 5:07 Luokka:Phil Collinsin albumit Luokka:Vuoden 1996 albumit
Algernon Blackwood

Algernon Henry Blackwood (14. maaliskuuta 1869 – 10. joulukuuta 1951) oli englantilainen erityisesti kauhutarinoistaan tunnettu kirjailija. Hän kirjoitti kymmenen novellikokoelmaa, 14 romaania sekä lastenkirjoja ja näytelmiä. Ennen kirjailijaksi ryhtymistään hän oli hotellin johtajana ja maanviljeljiänä Kanadassa, sekä lehtityössä Canadian Methodist Magazine -lehdessä Torontossa, Ontariossa ja Evening Sun -lehdessä New Yorkissa. Myöhemmällä iällä hän luki tarinoitaan BBC:n radio- ja televisiolähetyksissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset kauhukirjailijat Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Emmi Kaislakari

Emmi Kaislakari (s. 1984 Taivassalo) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. ==Ura== Emmi Kaislakari valmistui näyttelijäksi (TeM) Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta Nätyltä keväällä 2011. Alun perin turkulainen Kaislakari on näytellyt muun muassa Turun Nuoren Teatterin, Åbo Svenska Teaterin, Tampereen Työväen Teatterin sekä Turun Kesäteatterin produktioissa. Näytteli Maria Vassia Turun Nuoren Teatterin Kulttuuripääkaupunki 2011 -hankkeessa 1827 – Infernal Musical. Työskennellyt kiinnitettynä näyttelijänä Tampereen Työväen Teatterissa vuodesta 2011 muun muassa näytelmissä Vuonna 85, Next to Normal, Evita, Ihmisellinen mies sekä Kerjäläinen ja jänis. Solmi vuonna 2004 levytyssopimuksen Poko Rekordsin kanssa ja perusti pop-duo MayBeen yhdessä Susanna Volannon kanssa. MayBee teki kaksi levyä. Vuonna 2009 Kaislakari lauloi Sami Hintsasen aisaparina Hintsanen Party Projectissa. Kaislakari on näytellyt myös muun muassa Kummeli V-elokuvassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset poplaulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gustav Flatow

Gustav Felix Flatow (7. tammikuuta 1875 Kościerzyna, Preussi - 29\. tammikuuta 1945 Theresienstadt) oli saksalainen voimistelija ja olympiavoittaja. Flatow oli henkilökohtaisista kilpailuista mukana kaikissa paitsi köysikiipeilyssä, mutta ei voittanut mitaleita. Hän sai kuitenkin menestystä ollessaan mukana Saksan voittajajoukkueessa sekä rekin että nojapuiden joukkuekilpailuissa. Flatow osallistui myös Pariisin olympialaisiin, mutta jäi mitaleitta. Näiden kisojen jälkeen hän lopetti voimistelemisen johtaakseen vuonna 1899 perustamaansa tekstiiliyritystä. Myös Gustavin serkku Alfred Flatow oli voimistelija. Holokaustin alettua he pakenivat Alankomaihin, sillä he olivat juutalaisia. Flatow kuitenkin vangittiin, ja tammikuussa 1945 hän nääntyi nälkään. Vuonna 1986 toimittajat löysivät hänen uurnansa, joka ollaan nyt haudattu Terezíniin lähelle keskitysleiriä. Berliinissä sijaitsee sekä Flatowien mukaan nimetty katu että urheiluhalli. Vuonna 1996 Deutsche Post julkaisi neljän merkin sarjan postimerkkejä nykyaikaisten olympialaisten 100-vuotisjuhlan kunniaksi. Yhdessä merkissä on kuva Flatoweista. == Aiheesta muualla == * Gustav Flatow - Yad Vashem Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Saksalaiset telinevoimistelijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Yasuhiro Naitō

Yasuhiro Naitō (, s. 8. huhtikuuta 1967https://myanimelist.net/people/3098/Yasuhiro_Nightow Jokohama) on japanilainen mangaka ja pelintekijä. Hän on tunnettu Trigun mangasta ja animesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Testify (Phil Collinsin albumi)

Testify on Phil Collinsin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 12. marraskuuta 2002. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Phil Collins * Daryl Stuermer – kitara * Tim Pierce – kitara * Paul Bushnell – basso * Jamie Muhoberac – koskettimet * Eric Rigley * James Sangar == Arviot == * Metacritic: 34/100Metacritic review * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Testify discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Phil Collinsin albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Systembolaget

Systembolaget (sanatarkasti ) on Ruotsin valtion omistama yritys, jolla on lakisääteinen monopoli yli 3,5 % alkoholia sisältävien juomien vähittäiskauppaan Ruotsissa ja joka on siten Suomen Alkoa vastaava yritys. == Historia == Nimi "Systembolaget" tulee yhtiön mukaan siitä, kun jotkut kunnat alkoivat 1850-luvulla ottamaan baareja haltuunsa kontrolloidakseen väkijuomien myyntiä. Kun kunnat sitten yhtiöittivät () tätä toimintaa, niiden katsottiin ottavan se osaksi omaa systeemiään, mikä antoi nimensä nykyiselle yhtiölle. Viinanmyynti on ollut Ruotsissa valtion hallinnassa vuodesta 1905. Nykymuotoinen Systembolaget perustettiin vuonna 1955. == Liiketoiminta == Vuonna 2022 yhtiöllä oli oman ilmoituksensa mukaan 5 968 työntekijää. Myymälöitä oli 450. Liikevaihtoa sillä oli 37,182 miljardia kruunua. Systembolagetin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Kesällä 2021 yrityksen uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Ann Carlsson, joka on aikaisemmin toiminut Apoteketin toimitusjohtajana. Systembolagetit ovat auki pisimmillään maanantaista perjantaihin klo 10–20 ja lauantaisin 10–15. Sunnuntaisin ja pyhäpäivisin myymälät ovat kiinni. Yli 3,5-prosenttisten alkoholijuomien ostoikäraja on 20 vuotta (tätä miedompien 18 vuotta) ja niiden vähittäismyynti on Systembolagetin yksinoikeus. Ruotsinsuomessa yrityksestä käytetään useimmiten nimitystä Systeemi, samoin kuin Suomen Alkoon viitataan Suomen systeeminä. Vuonna 2022 julkaistun kyselytutkimuksen 73 prosenttia ruotsalaisista kannattaa Systembolagetin monopoliasemaa. == Katso myös == * Vinmonopolet (Norja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alkoholi Ruotsissa Luokka:Ruotsalaiset valtionyhtiöt Luokka:Alkoholiliikkeet
Adobe Premiere Elements

Adobe Premiere Elements on Adobe Systemsin ohjelma epälineaariseen videoeditointiin. Se on Adobe Premiere Pron kevennetty versio, josta on jätetty pois muutamia kuluttajan harvemmin tarvitsemia Pro-version ominaisuuksia. Muun muassa monitoreita on kahden sijasta yksi, DVD:n enkoodausasetukset on supistettu minimiin jne. Tällä on tavoiteltu yksinkertaisuutta ja helppokäyttöisyyttä. Toisin kuin monilla kilpailijoillaan, Elementsiin voi tuoda rajoittamattoman määrän audio- ja videoraitoja muokattavaksi yhdeksi videoksi. Lisäksi sillä on myös melko vakaa ydin. == Versiot == * Adobe Premiere Elements 1.0 – julkaistu syyskuussa 2004. Kehitetty ensisijaisesti miniDV-kameroiden omistajille, jotka halusivat tehdä videoistaan DVD:itä. On kritisoitu aikoinaan videotehosteiden- ja siirtymien suuresta määrästä, ja vastaavasti vähäisistä DVD-valikoista * Adobe Premiere Elements 2.0 – julkaistu syyskuussa 2005. Adobe lisäsi DV-videokameroiden lisäksi tuen videoa kuvaaville still-kameroille (MJPEG, MPEG4, jne.), DVD- videokameroille (.vob-tiedostot), kamerapuhelimille (.3GP, .3G2, .MP4) ja hybridivideokameroille kuten JVC Everio and Everio G (.MOD-tiedostot). Adobe myös paranteli DVD:n luontityökalua. 2.0-versio ei välttämättä toimi AMD- suorittimilla varustetuissa tietokoneissa, ja Intel-surittimilta vaaditaan SSE2-tuki. * Adobe Premiere Elements 3.0 – julkaistu syyskuussa 2006. Uusina ominaisuuksina HDV-tuki, videon toisto koko ruudulla sekä videon kaappaus muun muassa webkameroilta, ja videokaappauskorteilta. Ohjelmaan pystyi tuomaan videota nyt myös iPodeista ja PSP:ltä. 3.0:ssa on korjattu edeltävän version ongelma, jossa aikajanalle asetetut DVD-kappalemerkit eivät toimi automaattisesti käynnistyvillä valikottomilla DVD-levyillä. Päivitetty 3.0.2-versio tuki 32-bittistä Windows Vistaa. * Adobe Premiere Elements 4.0 – julkaistu syyskuussa 2007. Adobe lisäsi Sharing Center-ominaisuuden, kuvanvakautusefektin, ja mahdollisuuden ladata valmis video suoraan YouTubeen. Myös videoefektien sekä siirtymien määrää on lisätty, ohjelman käytön helpottamiseksi käyttöliittymää on yksinkertaistettu, lisätty mahdollisuus Blu-Ray DVD-levyjen polttoon, kuten myös audiomikseri. * Adobe Premiere Elements 7.0 – julkaistu lokakuussa 2008. Lisätty tuki AVCHD-videolle, automaattinen elokuvantekoavustaja, SmartSound-musiikkityökalu, parannettu chroma-key teknologia ja muita ominaisuuksia. * Adobe Premiere Elements 8.0 – julkaistu lokakuussa 2009. Tähän versioon kuuluu muun muassa media manager -ominaisuus, videon virheiden ja ongelmien korjaus (kuten esimerkiksi kameran tärinä), ja tuki Windows 7:lle ja Windows Touch:lle. * Adobe Premiere Elements 9.0 – julkaistu 21. syyskuuta, 2010. Tukee 24p aikajanaa. * Adobe Premiere Elements 10.0 – julkaistu 19. syyskuuta, 2011. 64-bittisyys ja jakamisen Facebook.com ja YouTube.com sivustoihin lisätty. * Adobe Premiere Elements 11.0 – julkaistu 25. syyskuuta 2012. Uusi ja parannettu käyttölittymä. Premiere Elements Luokka:Windows-ohjelmat Luokka:Videonmuokkausohjelmat
The Ultimate Collection (The Kinksin albumi)

The Ultimate Collection on The Kinksin toukokuussa 2002 julkaistu kahden CD:n kokoelma-albumi. Ensimmäinen CD sisältää singlehittejä, toinen puolestaan fanien suosikkeja. ==Kappaleet== *Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita. ===CD 1=== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ===CD 2=== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Ultimate Collection (The Kinksin albumi) Ultimate Collection (The Kinksin albumi)
Show and Tell (Live in Hamburg)

Show and Tell on kanadalaisen The Birthday Massacre -yhtyeen ensimmäinen livelevy. Se äänitettiin Hampurissa, Saksassa syksyllä 2007, ja levy julkaistiin keväällä 2009. Yhtyeen konsertti julkaistiin myös samannimisenä DVD:nä myöhemmin vuonna 2009. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Chibi – laulu * Rainbow – kitara, laulu * Michael Falcore – kitara * Owen – kosketinsoitin * O.E. – basso, laulu * Rhim – rummut Luokka:Vuoden 2009 konserttitallenteet Luokka:The Birthday Massacren albumit Luokka:Konserttielokuvat
Ville Herrala

Ville Herrala (s. 1979) on suomalainen basisti, joka on opiskellut Sibelius- Akatemian jazzmusiikin osastolla vuodesta 2000 opettajinaan mm. Ape Anttila, Christian Spering, Scott Colley, Palle Danielsson ja Matt Penman. Hän opiskeli 2002–2003 Göteborgissa Anders Jorminin johdolla. Herrala valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2010. Herrala alkoi soittaa pianoa 7-vuotiaana. Hän vaihtoi kaksi vuotta myöhemmin klassiseen kitaraan, jota opiskeli Turun konservatoriossa opettajanaan Marianne Gardberg. 13-vuotiaana Herrala aloitti bassokitaraopinnot Jan Engblomin johdolla. Klassinen kitara vaihtui 16-vuotiaana kontrabassoon, jota hänelle opetti Olli Lehtinen. Kontrabassosta tuli sittemmin Herralan pääsoitin. Herrala soittaa/on soittanut useissa suomalaisissa yhtyeissä, mm. PLOP, Innanen 10+, Jukka Eskola Soul Trio +1, Jukka Perko Jazztet, Attacus, Lightboxer, Valtteri Pöyhönen Nonet, Sami Pitkämön Orkesteri, Jukka Eskola Orquesta Bossa, Teemu Viinikainen Trio, Esa Pietilä Trio, Tokka, Mikko Hassinen Muuntaja, Ahava, Joonatan Rautio Trio, Aleksi Ahoniemi Quartet, Reactor-5, Teemu Mattsson Quintet, Korma, Piirpauke, Jukka Perkon Viisikko ja U-Street All Stars. Hän on esiintynyt mm. Benny Golsonin, John Tchicain, Joshua Redmanin, Jerry Bergonzin, Uri Cainen, Jim Blackin, Ben Monderin, Phil Markowitzin ja Cuong Vu:n kanssa. Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Jenkins (merimies)

Robert Jenkins oli 1700-luvulla elänyt merenkulkija. Hänet muistetaan erityisesti miehenä, joka antoi nimen brittien Espanjaa vastaan käymälle sodalle Jenkinsin korvasta. 9\. huhtikuuta 1731 Robert Jenkinsin priki Rebecca oli matkalla Jamaikasta Lontooseen, kun Espanjan rannikkovartioston alus San Antonio (alias Isabela) nousi Rebeccaan lähellä Havannaa. Jenkinsin mukaan espanjalainen kapteeni Juan de León Fandiño ryösti hänen lastinsa, syytti Jenkinsiä salakuljetuksesta, Britannian ja Espanjan välisen kauppaoikeussopimuksen rikkomisesta ja merirosvouksesta ja leikkasi hänen toisen korvansa irti. Jenkins ei antanut tätä koskaan anteeksi, vaan kanniskeli korvaa mukanaan kertoen tarinaansa, kampanjoiden Espanjaa vastaan ja vedoten jokaiseen mahdolliseen korkeampaan tahoon. Myöhemmin esitellessään korvaansa parlamentin alahuoneelle Jenkins kertoi Fandiñon loukanneen sanallisesti myös kuningasta. Brittilehdistö asettui voimakkaasti Jenkinsin puolelle ja vaati sotaa tästä ja muista vastaavista tapahtumista. Poliittisena syynä sodalle oli orjien ja tavaroiden kauppaoikeussopimus asiento, jonka perusteella britit saivat luvan kuljettaa Amerikkaan rajattoman määrän orjia sekä sovitun määrän kauppatavaraa. Britit eivät olleet enää tyytyväisiä sopimuksen asettamiin rajoihin ja Espanjan harrastamaan merivalvontaan. Britannia julisti sodan Espanjalle lokakuussa 1739. Jenkinsistä ei tiedetä mitään muuta. "Korvan vuoksi käydyssä sodassa" menestynyt englantilainen kaappari Thomas Frankland kaappasi Fandiñon komentaman saattueen 15. kesäkuuta 1742, ottaen vangiksi miehen, jota tuolloin pidettiin syypäänä sotaan. Myöhemmin sodan jälkeen Jenkinsin kertomaa tarinaa tai osia siitä on ruvettu pitämään myyttinä. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset merimiehet
Robert Jenkins

Robert Jenkins voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Robert Jenkins, amerikkalaisen jalkapallon NFL-pelaaja. * Robert Jenkins, brittiläinen merenkulkija, joka antoi nimen sodalle Jenkinsin korvasta.
Mirabel

Mirabel on kaupunki Kanadassa, Quebecin provinssissa. kaupunki kuuluu Montrealin suur-kaupunkialueeseen. Kaupunkia ympäröivää kuntaa kutsutaan myös samalla Mirabelin nimellä. Kaupungin väkiluku oli vuonna 2006 suoritetussa väestönlaskennassa 34 626\. Vuodesta 2001 kaupungin väkiluku kasvoi 26,8 prosenttia ja oli näin ollen Kanadan nopeimmin kasvava kaupunki. Kaupungin alueella sijaitsee Montréal-Mirabelin kansainvälinen lentoasema. Mirabelin ystävyyskaupunki on Ranskassa sijaitseva Châlons-en-Champagnen kaupunki. == Historia == Mirabel luotiin yhdistämällä useita maalaiskuntia. Yhdistetyt maalaiskunnat ja niiden perustamisvuodet: Saint-Augustin (1855), Saint-Benoît (1855), Saint-Hermas (1855), Saint-Janvier-de-Blainville (1855), Sainte- Scholastique (1855), Saint-Canut (1857), Sainte-Monique (1872) ja Saint- Janvier-de-la-Croix (1959). Uutta aluetta kutsuttiin aluksi nimellä Ville de Sainte-Scholastique, mutta nimi muutettiin Mirabeliksi vuonna 1973. Kaupungin suunnitelmissa oli rakentaa maailman suurin lentoasema ja ilmailuteollisuuden keskittymä. Mirabelin lentoasema avattiin käyttöön vuonna 1975, mutta 1970-luvun öljykriisin ja matkustajaliikenteen vähentyessä suunnitelmat eivät koskaan toteutuneet. Lopulta vuonna 2004 lentoasema suljettiin matkustajaliikenteeltä ja on nykyään ainoastaan rahtiliikenteen käytössä. Tiedosto:Mirabel-St-Scholastique 2.JPG|St-Scholastique Tiedosto:Mirabel-St- Monique.JPG|Ste-Monique ==Lähteet== Luokka:Montreal Luokka:Québecin kaupungit
Dainora Alšauskaitė

Dainora Alšauskaitė (s. 22. lokakuuta 1977 Zarasai) on liettualainen suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Södertälje Nykvarn Orienteringia. Aikaisemmin hän edusti OK Ravinenia. Roskilden EM-kilpailuissa 2004 Alšauskaitė voitti keskimatkalta hopeaa. Sprintissä hän sijoittui yhdeksänneksi, viestissä kymmenenneksi ja pitkällä matkalla 17:nneksi. Västeråsin MM-kilpailuissa 2004 hän sijoittui viestissä 12:nneksi ja sprintissä 13:nneksi. Keskimatkalla hän karsiutui finaalista. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
HMS Virago (R75)

HMS Virago (viirinumerot R75 ja F76) oli Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen alus muutettiin tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi viirinumerolla F76. == Valmistus == Alus tilattiin Wallesndistä Swan Hunter and Wigham Richardsonilta, missä köli laskettiin 16. helmikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 4. helmikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 5. marraskuuta. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon V-luokan hävittäjistä muodostettuun 26. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi Jäämeren saattueita sekä lentotukialuksia näiden suorittaessa rynnäköitä Norjan rannikolle.Whitley, M. J. s. 133 Laivueensa mukana alus siirrettiin vuoden 1944 lopulla Itä-Intian laivastoon, missä se osallistui iskuihin Malesian ja Borneon rannikon kohteisiin. Alus osallistui 16. toukokuuta 1945 HMS Saumarezin, HMS Verulamin, HMS Venuksen ja HMS Vigilantin kanssa Malakansalmen taisteluun, jossa upotettiin keisarillisen Japanin laivaston raskas risteilijä Haguro. Vuosien 1952-1953 vaihteessa alus muutettiin Chathamin telakalla tyypin 15 -fregatiksi, jolloin sen viirinumero vaihtui F75:ksi. Alus oli 1960-luvun alussa 17. fregattilaivueessa.Marriot, Leo s. 37 Alus myytiin romutettavaksi Shipbreaking Industriesille Faslaneen, jonne se hinattiin 4. kesäkuuta 1965. ==Lähteet== * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjät Luokka:Kuninkaallisen laivaston tyypin 15 fregatit Luokka:Swan Hunterin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
HMS Verulam

HMS Verulam (viirinumerot R28 ja F29) oli Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Sodan jälkeen se muutettiin tyypin 15 nopeaksi sukellusveneentorjuntafregatiksi viirinumerolla F29. == Valmistus == Alus tilattiin Govanista Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 10. joulukuuta. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Kotilaivastoon V-luokan hävittäjistä muodostettuun 26. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se suojasi Jäämeren saattueita sekä lentotukialuksia näiden suorittaessa rynnäköitä Norjan rannikolle.Whitley, M. J. s. 133 Laivueen mukana alus siirrettiin vuoden 1944 lopulla Itä-Intian laivastoon, jossa se osallistui iskuihin Malesian ja Borneon rannikon kohteisiin. Alus osallistui 16. toukokuuta 1945 HMS Saumarezin, HMS Venuksen, HMS Virago ja HMS Vigilantin kanssa Malakansalmen taisteluun, jossa upotettiin keisarillisen Japanin laivaston raskas risteilijä Haguro. Laivue ei siirtynyt Brittiläiseen Tyynenmeren laivastoon, vaan se palasi sodan päätyttyä Britteinsaarille. Alus muutettiin 1952 Portsmouthin telakalla tyypin 15 fregatiksi, jolloin viirinumero vaihtui F29:ksi.Marriott, Leo s. 37 Alus romutettiin 1972 J. Cashmorella Newportissa. ==Lähteet== * * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Kuninkaallisen laivaston V-luokan hävittäjät Luokka:Kuninkaallisen laivaston tyypin 15 fregatit Luokka:Fairfieldin valmistamat alukset Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan toisen maailmansodan hävittäjät Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan kylmän sodan hävittäjät
Murisijalehtisammakko

Murisijalehtisammakko (Litoria raniformis) on Australiassa esiintyvä lehtisammakkolaji. == Koko ja ulkonäkö == Murisijalehtisammakko on suuri lehtisammakko, se voi kasvaa jopa 10 senttiä pitkäksi nenänpäästä peräaukkoon mitattuna. Lajin ihon pohjaväri on vaaleanvihreä, sen päällä on mustia ja pronssinvärisiä lykyitä viivoja ja täpliä. Kyljissä on viivat molempaa väriä. Vatsa ja kurkku ovat vaaleita. Nuijapäät ovat myös isoja, häntä mukaan laskettuna jopa 9,5 senttiä. == Levinneisyys == Murisijalehtisammakkoa tavataan vain Australiassa. Sen levinneisyysalue mantereella ulottuu Uuden Etelä-Walesin, Victorian ja Etelä-Australian alueille. Lisäksi sitä tavataan Tasmaniassa ja joillakin Bassinsalmen saarilla. Vieraslajina murisijalehtisammakkoa tavataan myös Uudessa-Seelannissa, jonne se tuotiin 1860-luvulla Tasmaniasta. Nykyisin se on maan laajimmalle levinnyt sammakkolaji. Murisijalehtisammakon mieluisinta elinympäristöä ovat suot, lammet ja järvet (erityisesti ne, joilla kasvaa ruokoa) metsässä ja rannikkoalueilla. Murisijalehtisammakko on ketterä kiipeilijä, mutta se viettää suurimman osan ajastaan tiheässä ruohikossa tai rämeisillä niityillä. Lajin uskotaan olevan harvinaistumassa suuressa osassa sen esiintymisaluetta. Joiltakin alueilta se on kadonnut kokonaan, mutta osissa Pohjois-Victoriaa ja Etelä-Australian Riverlandissa se on paikoin yhä runsas. == Lähteet == * Litoria raniformis AmphibiaWeb === Viitteet === Luokka:Lehtisammakot Luokka:Uhanalaiset sammakkoeläimet