EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elsa Thulin

Elsa Thulin o.s. Sachs (19. tammikuuta 1887 − 29. maaliskuuta 1960) oli ruotsalainen kirjallisuudenkääntäjä ja järjestöjohtaja.Boel Unnerstad: Elsa Thulin. Litteraturbanken. Viitattu 2.4.2020 Thulin valmistui Tukholman Wallinska skolanista 1906, aloitti samana vuonna opiskelun Uppsalan yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän meni 1910 naimisiin John Thulinin kanssa, ja he saivat kaksi lasta. Thulin aloitti kääntäjänä 1907 ja jatkoi aina 1950-luvulle asti. Hän on hyvin arvostettu kääntäjä, jonka tyyli ei vanhene ajan mukana, ja joistakin hänen käännöksistään otetaan edelleen uusia painoksia. Hänen yhdessä Aslög Davidsonin kanssa kääntämänsä Trygve Gulbranssenin Bjørndal-trilogia (1933−1935) aiheutti kiistan konservatiivien ja kulttuuriradikaalien välille. Kyse ei ollut käännöksen laadusta vaan vanhoilliset, lähinnä kristilliset, mielipidevaikuttajat halusivat julkaistavan rakentavaa aikalaiskirjallisuutta. Gulbranssenia pidettiin esimerkillisenä juuri vanhoillisissa piireissä, kun taas radikaalit Sven Stolpen johdolla pitivät Gulbranssenin tuotantoa pahimman lajin pekoraalina. Teoksesta tuli kuitenkin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvulla, jolloin kirjallinen kiista oli jo unohtunut.Aslög Davidson. Litteraturbanken. Viitattu 2.4.2020 Kääntäjäntyönsä ohella Thulin aloitti jo 1920-luvulla kulttuuritoimittajana ja keskustelijana, ja hän kirjoitti muun muassa natsismin vastaisia artikkeleita. Ammatillisesti hän teki työtä kirjallisuudenkääntäjien työehtojen parantamiseksi, vaikka hänen oman perheensä taloudellinen tilanne oli hyvä. Hän johti alan järjestön Svenska Översättarförbundet perustamista ja oli sen ensimmäinen puheenjohtaja. Ruotsin silloisessa kirjailijaliitossa Författareföreningen kääntäjien asiat olivat jääneet sivuun, ja lopulta ei kääntäjiä enää otettu liiton jäseniksi. Thulinin nimeä kantava kääntäjäpalkinto perustettiin 1960, ja ensimmäisenä se myönnettiin hänelle. == Palkinnot == * 1955 Boklotteriets kääntäjäapuraha * 1956 Ruotsin akatemian kääntäjäpalkinto * 1960 Elsa Thulinin kääntäjäpalkinto * Palmes Académiques * Kunnialegioonan ritari == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset järjestöjohtajat Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät‎ Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Maria Gustava Gyllenstierna

Maria Gustava Gyllenstierna (27. lokakuuta 1672 ‒ 5. marraskuuta 1737) oli ruotsalainen kreivitär, kirjailija ja kääntäjä.Valborg Lindgärde: Maria Gustava Gyllenstierna, 1672–1737 Litteraturbanken Gyllenstiernan vanhemmat olivat kreivi Christopher Gyllenstierna ja Gustaviana Oxenstierna. Hän meni naimisiin Carl Bonden kanssa vuonna 1693. Jäätyään leskeksi hän asui isoäidiltään Maria Sophia De la Gardielta perimässään Tyresön linnassa. Hän oli lahjakas sekä kielellisesti että kirjallisesti. Hän kirjoitti Jeesuksen elämästä, kärsimyksestä ja kuolemasta 600 sonettia, jotka löytyivät hänen jäämistöstään. Julkisesti hänet tunnettiin käännöksistä. Hän oli Ruotsissa ensimmäinen, joka otti tehtäväkseen antiikin merkkiteoksen, Josephuksen kirjoittaman Juutalaissodan historian, kääntämisen ruotsiksi, joskin hän käänsi sen ranskasta ‒ ajan oppineet harvoin osasivat kreikkaa. Rahoituksen puutteen vuoksi teoksesta painettiin Gyllenstiernan elinaikana vain ensimmäinen osa. Kääntäjän nimi on kätketty omistuksen ”Med God GunSt” vahvennettuihin alkukirjaimiin. Hän teki työnsä noudattaen Kaarle XII:n 1713 antaman kansliamääräyksen ohjetta: kielen on oltava puhdasta ja selkeää ja on vältettävä vieraita sanoja. Hän käsittelee esipuheessa ruotsin kielen oikeinkirjoitusta ja sanoo soveltavansa tyyliä, joka on vanhan ja uuden välillä. Hän kertoo myös käännöstyössä saaneensa apua nimeämättömältä henkilöltä, ”en wiß Man”, ranskankielisen käännöksen vertaamisessa alkutekstiin. Epäselvää on, mikä sai Gyllenstiernan ryhtymään valtavaan käännöstyöhön. Asialla on voinut olla kuningas, mutta Gyllenstiernalla oli myös kirjallista kunnianhimoa ja halua tuoda sitä esiin myös julkisuudessa. Sophia Elisabet Brenner kiittää häntä vuonna 1713 onnittelurunossa: hän on ”[med] en owärderlig penna, / Har skänckt oß samma wärck, så tydligt, prydligt, rent” ('korvaamattoman arvokkaalla kynällään suonut meille tämän teoksen, niin selkeän, huolellisen ja puhtaan'). Brenner arvostaa sitä, että muita kieliä taitamattomat, jotka eivät ennen Gyllenstiernan käännöstä ole voineet lukea Joseohuksen teosta, saivat nyt osakseen suuren palveluksen. Ennen Juutalaissodan historiaa Gyllenstierna oli jo tehnyt yhden käännöksen, ja suuren käännöstyön jälkeen hän käänsi norjalaisen virsirunoilijan Dorothe Engelbretsdatterin Tåre-offer. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1672 syntyneet Luokka:Vuonna 1737 kuolleet
Ruth Sahanaya

Ruth Sahanaya (s. 1. syyskuuta 1966 Bandung, Länsi-Jaava), lempinimeltään Uthe, on indonesialainen poplaulaja. Hän nousi kuuluisuuteen 1980-luvun lopulla. Sahanaya tunnetaan ehkä parhaiten hänen hittikappaleestaan Kaulah Segalanya. Hän on kiertänyt kansainvälisesti, ollut Indonesian edustajana monilla musiikkifestivaaleilla ja saanut useita palkintoja. Ruth Sahanaya on aiemmin levyttänyt Indonesiassa levymerkille PT Aquarius Musikindo. 2000-luvun alkupuolella hän allekirjoitti sopimuksen Sony Musicin kanssa. https://www.discogs.com/ja/artist/3609255-Ruth-Sahanaya Hän on tällä hetkellä yksi kolmesta lauluyhtyeen jäsenestä yhdessä Titi DJ: n ja Krisdayantin kanssa, nimeltään 3 Diva. Hän on yksi monista kristillisistä indonesialaisista laulajista, jotka kuuluvat Christian Gospel -bändiin True Worshipers. Ruth Sahanayan vuoden 1999 albumi Kasih on myynyt yli 250 000 kappaletta Indonesiassa.https://www.discogs.com/Ruth-Sahanaya-Kasih/release/5224373 Sahanaya on naimisissa managerinsa Jeffry Waworuntun kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä. ==Voitto Keskiyön Laulufestivaalissa== Ruth Sananaya voitti Lahdessa pidetyn Keskiyön auringon laulufestivaalin 6.6.1992. Yleisradion TV1:n Viihdetoimituksen tuottama tv-ohjelma välitettiin useisiin maihin, muun muassa Indonesiaan. Helsingin Sanomat 6.6.1992, tv-palstaIltalehti 8.6.1992: Laulajien arvio Keskiyön laulufestivaaleista ”Jymymenestys!” ==Diskografia== * Seputih Kasih (1987) * Tak Kuduga (1989) * Kaulah Segalanya (1992) * Yang Terbaik (1994) * ...Uthe (1996) * Berserah Kepada Yesus (Gospel Album) (1997) * Kasih (1999) * Yang Kurindukan (Gospel) (2000) * Greatest Hits Ruth Sahanaya (2002) * Bicara Cinta (2003) * Jiwaku (2006) * Joyful Christmas (2007) * Giving My Best (Gospel) (2009) * Thankful (2010) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== https://wn.com/ruth_sahanaya/news Luokka:Indonesialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mark Viitanen

Mark Viitanen (s. 4. huhtikuuta 1998 Tallinna) on suomenvirolainen jääkiekkohyökkääjä joka edustaa Puolan liigassa pelaavaa Tychyä. Viitanen syntyi Tallinnassa, mutta muutti sieltä perheensä mukana Turkuun jo lapsena. ==Ura== ===Seuraura=== Viitanen on TuTon oma kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2014-2015 TuTon A-junioreista Turun Palloseuran B-junioreihin. Kaudeksi Mestis-kausi 2018–2019 Viitanen siirtyi Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin yksivuotisella sopimuksella. Tulokaskausi Mestiksessä toi 27 otteluun tehopisteet 5+5=10. Hän pelasi kuitenkin suurimman osan kaudesta seuran A-nuorissa ja pelasi kauden aikana vain yhden Mestis-ottelun. ==Pelityyli== TuTon entinen urheilutoimenjohtaja Elmo Aittola kuvailee Viitasta isokokoiseksi voimahyökkääjäksi, joka hyödyntää kokoaan ja jolla on hyvä laukaus. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Virolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:TuTo Hockeyn pelaajat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nguyễn Thị Hoài Thu

Nguyễn Thị Hoài Thu (7. tammikuuta 1985) on vietnamilainen taekwondoin. Thu kilpaili Pekingin olympialaisissa 2008 57 kg sarjassa. Hän hävisi ensimmäisessä ottelussa senegalilaiselle Bineta Diedhioulle ja oli näin kilpailun 11. Thu on myös voittanut kahdesti Kaakkois-Aasian kisoissa kultaa vuosina 2007 ja 2009. Hänellä on myös kaksi hopeaa Aasian kisoista vuosilta 2006 ja 2010. Hän on myös kilpaillut useasti maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta ei ole koskaan päässyt puolivälieriä pidemmälle. ==Lähteet== Luokka:Vietnamilaiset taekwondoinit Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Štefan Tiso

Štefan Tiso (18. lokakuuta 1897 Nagybicse, Itävalta-Unkari – 28. maaliskuuta 1959 Mirov, Tšekkoslovakia) oli slovakialainen poliitikko ja oikeustieteilijä. http://peoplepill.com/people/stefan-tiso/ http://www.munzinger.de/search/go/document.jsp?id=00000009142 Oikeustieteilijän koulutuksen saanut Tiso toimi Slovakian korkeimman oikeuden puheenjohtajana, aikana jolloin maa oli Saksan nukkevaltio. https://oac.cdlib.org/findaid/ark:/13030/kt5w10322m/ Vuonna 1944 hän oli yhdistetty pää-, ulko- ja oikeusministeri. Hän kannatti kuolemantuomioita kansallismielisen ja saksalaisvastaisen Slovakian kansalliskokouksen jäsenille. Samana vuonna tapahtui Slovakian kansannousu. Tiso oli aivan varma, että kyseessä oli juutalaisten ja bolševikkien salaliitto Slovakiaa vastaan. Tiso oli antisemitisti. Hän kannatti lopullista ratkaisua ja piti juutalaisia Slovakian kansan vihollisina. Sodan jälkeen Tiso vangittiin ja tuomittiin elinkautiseen vankeuteen. Hän kuoli vankilassa. == Viitteet == Luokka:Slovakian pääministerit Luokka:Elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Mastodonin diskografia

Mastodon on vuonna 2000 perustettu metallimusiikkiyhtye Atlantasta, Yhdysvalloista. Yhtyettä on vaikea sijoittaa mihinkään tiettyyn metallimusiikin genreen. Mastodon on yksi vaikuttavista New Wave of American Heavy Metal-yhtyeistä. == Studioalbumit == * * * * * * * * == Kokoelma-albumit == * * * == EP:t == * * * * * == Livealbumit == * * == Demot == * == Singlet == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == DVD:t == * == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2003 "March of the Fire Ants" Chad Rullman 2004 "Iron Tusk" 2005 "Blood and Thunder" Jonathan Rej, Tom Bingham 2006 "Seabeast" "The Wolf is Loose" "Colony of Birchmen" "Capillarian Crest" Adam Rothlein 2007 "Sleeping Giant" Roboshobo 2009 "Divinations" "Oblivion" 2011 "Deathbound" Authority Films "Curl of the Burl" Roboshobo 2012 "Dry Bone Valley" Tim Biskup 2014 "High Road" Roboshobo "The Motherload" Jonathan Rej, Tom Bingham 2015 "Asleep in the Deep" Skinner 2017 "Show Yourself" Roboshobo "Steambreather" Essy May, Stevie Gee "Toe to Toes" Jimmy Hubbard 2018 "Clandestiny" BlinkMyBrain 2020 "Fallen Torches" Hey Beautiful Jerk, Machina- Infinitum 2021 "Pushing the Tides" Lorenzo Diego Carrera "Teardrinker" Luokka:Diskografiat
VinFast

VinFast on vuonna 2017 perustettu vietnamilainen ajoneuvovalmistaja, joka on osa Vingroup-monialakonsernia. Merkin ensimmäiset automallit esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 2018. == Tuotteet == === Autot === * VinFast LUX A2.0 (2019–) * VinFast LUX SA2.0 (2019–) * VinFast Fadil (2019–) === Sähkömoottoripyörät === * VinFast Klara * VinFast Ludo * VinFast Impes == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Motion City Soundtrackin diskografia

Motion City Soundtrack on yhdysvaltalainen pop-punkyhtye Minneapolisisista, Minnesotasta. Yhtye on julkaissut kaksi pitkäsoittoa Epitaph Recordsin kautta. Kolmas pitkäsoitto "Even If It Kills Me" julkaistiin 18. syyskuuta 2007. == Albumit == * * * * * * == Livealbumit == * == EP:t == * * * * * == Singlet == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * === Promosinglet === * * == Splitit == * * * * * * == Demot == * == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2003 "The Future Freaks Me Out" Andrew Carranza "My Favorite Accident" 2005 "Everything is Alright" Christopher Mills, Chris Grismer 2006 "Hold Me Down" Matt McDermitt "L.G. Fuad" Josh Thacker 2007 "Broken Heart" Jesse Cain "This is For Real" Jay Martin 2008 "It Had to Be You" Lauren Simpson "Fell in Love Without You" (Acoustic) Jesse Cain 2009 "Disappear" 2010 "Her Words Destroyed My Planet" Isaac Rentz "A Lifeless Ordinary (Need a Little Help)" Shane Nelson 2012 "True Romance" Jesse Cain 2015 "Lose Control" Dan Huiting "It's a Pleasure to Meet You" David Prindle Luokka:Diskografiat
Morag Beaton

Morag Beaton (2. heinäkuuta 1926 Edinburgh – 1. huhtikuuta 2010 Sydney) oli skotlantilaissyntyinen, Australiaan muuttanut oopperalaulaja. Hänen poikkeuksellinen äänialansa mahdollisti hänelle sekä sopraano- että mezzosopraanoroolien esittämisen.Obituary: Morag Beaton The Scotsman Beatonin ensimmäinen musiikinopettaja oli hänen äitinsä (k. 1948) Edinburghissa. Beaton palveli kolmen vuoden ajan toisessa maailmansodassa. Edinburghiin palattuaan hän opiskeli Joyce Flemingin ja kehittymiseensä laulajana erityisesti vaikuttaneen Hans Gálin johdolla. 1950-luvun lopussa Beaton voitti useita stipendejä ja palkintoja, joiden turvin jatkoi opiskeluaan. Hänen vuonna 1962 tekemänsä debyytti Berliinissä sai osakseen Richard Bonyngen huomion. Bonynge ja tämän vaimo, oopperalaulaja Joan Sutherland valmistelivat vuodelle 1965 Australian-kiertuetta, johon Beaton kutsuttiin osallistumaan. Bonynge antoi Beatonille viisi sivuroolia mezzosopraanona ja ehdotti sitten naispääroolia (Tatjana) Jevgeni Oneginissa. Beaton jatkoi työskentelyä Bonyngen kanssa vuoden 1965 jälkeen, sai monia rooleja sekä sopraanona että mezzosopraanona ja esiintyi vuonna 1967 Turandotin nimiroolissa Bonyngen johtamassa esityksessä Melbournessa. Turandotin roolista tuli Beatonille tärkeä; hän tulkitsi sen kaikkiaan 75 kertaa eri puolilla Australiaa vuoteen 1971 mennessä. Kapellimestari Edward Downes aloitti Australian oopperan johtamisen vuonna 1973. Hän ajautui välirikkoon Beatonin kanssa, ja Beaton palasi Isoon- Britanniaan leikkausta varten. Tämän jälkeen hän ei enää esiintynyt oopperatuotannoissa, mutta toimi resitalistina. Beaton piti australialaisten ihailijoidensa sponsoroimana loppuunmyydyn resitaalin Sydneyn oopperatalossa vuonna 1983. Hän jatkoi resitaalien pitämistä eri puolilla Australiaa ja lauloi vielä 80-vuotisjuhlagaalassaan Geoffrey Tozerin säestämänä. Beatonia kuullaan vuoden 1966 studioäänityksellä Bernard Herrmannin oopperasta Wuthering Heights, jonka päärooliin (Cathy) säveltäjä Beatonin valitsi. Beaton ei koskaan mennyt naimisiin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Australialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Mitään salaamatta

Mitään salaamatta on Jarkko Sipilän kirjoittama ja Gummeruksen kustantama vuonna 2006 ilmestynyt jännitysromaani, jossa on 348 sivua. Huumekauppias ammutaan Helsingin Alppilassa. Tappaja saadaan kiinni, mutta juttuun liittyy myös ammattirikollinen Jari Korpi. Mari Lehtosesta tulee jutun avaintodistaja, koska hän on nähnyt tappajaa kuljettaneen auton ja sen kuljettajan huumekauppiaan asunnon ulkopuolella. Lopulta Mari ja hänen tyttärensä Laura tarvitsevat poliisin suojelua. ==Lähteet== * https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/kauno%253Aateos_20689 Luokka:Suomalaiset rikosromaanit Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Jarkko Sipilän teokset
Ei valo minua seuraa

Ei valo minua seuraa on suomalaisen pakanametalliyhtye Vornan toinen albumi. Levy julkaistiin 4. joulukuuta 2015 levymerkillä Inverse Records.Vorna Official - Ei valo minua seuraa == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Henri Lammintausta – kitara * Vesa Salovaara – laulu, sanoitukset * Arttu Järvisalo – kitara * Niilo Könönen – bassokitara * Mikael Vanninen – rummut * Saku Myyryläinen – koskettimet === Tuotanto === Tuotettu ja äänitetty Vornan toimesta 2015 * Tuomas Kokko – miksaus, rumpujen äänitys, Electric Fox Studios * Jaakko Viitalähde – Masterointi, Virtalähde Mastering * Jarno Lahti / KAAMOS Illustration & Design Studio – kansikuva * Lila Arha – viulu kappaleissa 6 ja 7 * Mia Lahti – taustalaulu kappaleissa 3, 5 ja 7 * Katriina Salminen – sello kappaleissa 4 ja 6 == Arvostelut == * Metalliluola: Jarno Kärnä, "VORNA – EI VALO MINUA SEURAA (2015)", Metalliluola * Imperiumi: Henry Lunabba, "VORNA - Ei Valo Minua Seuraa", Imperiumi * Inferno: * Kaaoszine: Sirpa Nayeripoor, "Vorna – Ei valo minua seuraa", Kaaoszine * Soundscape: Natalie Humphries, "Vorna – Ei valo minua seuraa Review", Soundscape == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vornan albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Jack Falahee

John Ryan "Jack" Falahee (s. 20. helmikuuta 1989 Ann Arbor, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän näyttelee Connor Walshia sarjassa How To Get Away With Murder ja on laulajana yhtyeessä nimeltään Diplomacy. Yhtyeen ensimmäinen kappale "Silver Lake Queen" julkaistiin syksyllä 2019. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eesti Raudtee

Eesti Raudtee eli EVR on Viron kansallinen rautatieyhtiö. Se omistaa ja hallinnoi 1214 km rataa, 60 asemaa ja 129 seisaketta kautta maan, mukaanluettuna Elronin liikennöimät osuudet Tallinnan ympärillä. Se on kokonaan Viron valtion omistama valtionyhtiö. ==Historia== Rautatieliikenne alkoi Virossa 1870, maan ollessa osa Venäjän keisarikuntaa. Ensimmäinen ratayhteys kulki Paldiskista Tallinnan ja Narvan kautta Hatsinaan. 1877 rataverkkoon tuli toinen linja, Tallinnasta Tapan kautta Tarttoon. Viron itsenäistyttyä 1918 maan rautatiet yhdistettiin Eesti Raudteen alle. Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 Eesti Raudtee yhdistettiin Neuvostoliiton rautatieministeriön alaisuuteen. Viron itsenäisyyden palauttamisen jälkeen EVR perustettiin uudelleen 1992, ja siitä tuli osakeyhtiö 1997. Vuonna 2001 Viron valtio myi kaksi kolmasosaa EVR:n osakekannasta sijoittajille, mutta osti ne takaisin vuonna 2007.private interlude is over}} Railway Gazette International February 2007[http://www.rrdc.com/op_estonia_evr_past.html Eesti Raudtee Railroad Development Corporation Vuonna 2009 Eesti Raudteen rahti- ja infraliiketoiminta siirrettiin EU:n lainsäädännön takia tytäryhtiöihin EVR Cargo ja EVR Infra. Railway Gazette International 27 January 2009 Vuonna 2012 AS EVR Cargo (nimi vaihtunut Operailiksi v. 2018) erotettiin Eesti Raudteestä omaksi yhtiökseen ja EVR Infran nimeksi palautettiin Eesti Raudtee. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Eesti Raudteen kotisivut englanniksi Luokka:Virolaiset rautatieyhtiöt
Milla Peltonen

Milla Peltonen (s. 1972 tai 1973) on suomalainen tietokirjailija ja tutkija, joka asuu Virroilla. Peltonen on toiminut Tampereella järjestettävän Työväenkirjallisuuden päivän koordinaattorina vuodesta 2010 alkaen . Peltonen on kirjoittanut Hannu Salaman elämäkerran Paperilla seisova perkele : Hannu Salaman elämä ja kirjat ISBN 978-952-264-668-2 (Into Kustannus 2016) ja teoksen Erakot : Omintakeisten suomalaisten elämäntarinoita. ISBN 978-952-351-272-6 (Into kustannus 2020). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:1970-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Butko

Sergei Butko (s. 10. heinäkuuta 1968 Moskova) on venäläinen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen uransa paras kausi oli 1995–1996, jolloin hän oli voittamassa Tšekin Extraliigan hopeamitaleita Litvinovin joukkueessa. Butko aloitti uransa Neuvostoliiton 3. sarjatasolla pelanneessa Zvezda Olenogorskin joukkueessa kaudella 1987–1988. Siellä hän pelasi myös seuraavan kauden ennen siirtymistään Spartak Moskovaan. Spartakissa Butko pelasi kevääseen 1995 asti ja siirtyi sitten sieltä Tšekin Extraliigaan HC Chemopetrol Litvínovin joukkueeseen. Kahden Tšekissä pelatun kauden jälkeen Butko siirtyi Suomeen pelaamaan Porin Ässien liigajoukkueeseen. Ässistä Butko palasi seuraavalle kaudelle takaisin Litvinoviin yhden kauden ajaksi. Kaudelle 1999–2000 Butko palasi Venäjän 2-liigaan pudonneen Spartakin riveihin ja sieltä vuoden jälkeen Superliigan Amur Habarovskin joukkueeseen. Habarovskissa hän pelasi kuitenkin vain kolme ottelua ilman tehopisteitä ja lähetettiin sitten 2-liigaan Himik Voskresenskin joukkueeseen loppukaudeksi. Seuraavalla kaudella Butko pelasi jälleen Superliigassa, tällä kertaa ZSKA Moskovan joukkueessa. Hän pelasi kauden aikana 26 ottelua ZSKA:ssa ja 14 ottelua 2-liigassa Neftyanik Almetievskin joukkueessa päättäen uransa kevääseen 2002. == Saavutukset == * 1990–1991 Sprengler Cupin voitto (Spartak Moskova) * 1995–1996 Extraliigan hopeamitali (HC Chemopetrol Litvínov) == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Senses Failin diskografia

Senses Fail on yhdysvaltalainen pop-punk- ja post-hardcoreyhtye New Jerseystä. Yhtyeen perustajajäsenenä voidaan pitää Buddy Nielseniä, joka etsi internetin avulla jäseniä tulevaan yhtyeeseensä. Rumpuja soittava Dan Trapp luki Buddyn kirjoittaman artikkelin netistä, ja kiinnostui mahdollisesta yhteistyöstä. Tuolloin Dan oli vasta 15-vuotias. Trapp kutsui mukaansa myös kitaraa soittavat ystävänsä Dave Millerin sekä Garrett Zablockin. Myöhemmin bassoa soitteleva Mike Glita yhtyi kokoonpanoon. == Studioalbumit == * Let It Enfold You (2004) * Still Searching (2006) * Life Is Not a Waiting Room (2008) * The Fire (2010) * Renacer (2013) * Pull the Thorns from Your Heart (2015) * If There Is Light, It Will Find You (2018) * What The Thunder Said, Hell Is In Your Head (2020) == Kokoelmat == * Follow Your Bliss: The Best of Senses Fail (2012) == EP:t == * From the Depths of Dreams (2002) * Senses Fail / Man Overboard (2015) * In Your Absence (2017) == Singlet == * Buried a Lie (2005) * Rum Is for Drinking, Not for Burning (2005) * Calling All Cars (2006) * Can't Be Saved (2007) * Family Tradition (2008) * Mi Amor (2013) * The Importance of the Moment of Death (2015) * Lost and Found (2016) * Jets to Peru (2017) * Double Cross (2017) * Gold Jacket, Green Jacket… (2018) == Musiikkivideot == Vuosi Kappale Ohjaaja(t) 2003 "Bloody Romance" Lisa Brown "One Eight Seven" (live) 2004 "Buried a Lie" 2005 "Rum Is for Drinking, Not for Burning" Christopher Mills 2006 "Calling All Cars" Jay Martin 2007 "Can't Be Saved" Matt Bass "The Priest and the Matador" Daryl Goldberg 2008 "Family Tradition" Zach Merck 2010 "Life Boats" (live) Lisa Brown 2011 "New Year's Eve" "The Fire" Richard Borge 2013 "Mi Amor" Behn Fannin "Between the Mountains and the Sea" Markus Lundqvist 2015 "The Importance of the Moment of Death" Max Moore 2017 "Jets to Peru" Michael Higgs & Marlon Brandope 2018 "Gold Jacket, Green Jacket..." Luokka:Diskografiat
Ivankovon tekojärvi

thumb|right|Ivankovon vesivoimalaitos Ivankovon tekojärvi (Ива́ньковское водохрани́лище), joka tunnetaan myös epävirallisella nimellä Moskovanmeri, on tekojärvi Venäjällä Volgan vesistössä, Moskovan ja Tverin alueilla noin 130 km pohjoiseen Moskovasta. Se on Volgan tekojärvistä ylin. Tekojärven sulkeva pato sijaitsee Dubnan kaupungin kohdalla. Tekojärven etelärannalla sijaitsee Konakovon kaupunki. Moskovan kanava yhdistää tekojärven Moskvajokeen, ja se onkin Moskovan juomaveden tärkein lähde. Järven pinta-ala on 327 km2 ja sen valuma-alue on 41000 km2.Словарь современных географических названий / Под общ. ред. акад. В. М. Котлякова. - Электронное издание. - Екатеринбург: У-Фактория, 2006. Entry on Ivankovo Reservoir Volgan sivujoki Šoša laskee tekojärveen lähellä Konakovoa. Tekojärvi on jäässä marraskuun puolivälistä huhtikuun puoliväliin. Vedenkorkeus vaihtelee vuoden mittaan; se on suurimmillaan keväällä jäitten sulamisen jälkeen, minkä jälkeen se vakiintuu tammikuuhun asti. Ivankovon tekojärvi rakennettiin osana Josif Stalinin suuria rakennusprojekteja. Se rakennettiin yhdessä Moskovan kanavan kanssa, ja kanavan pohjoinen sulku on tekojärven itäreunalla. Tekojärven sulkevan padon rakentaminen alkoi tammikuussa 1934 ja se valmistui 1936. Allas täyttyi 23. maaliskuuta 1937, ja 17. huhtikuuta 1937 kanava avattiin liikenteelle. Kortševan kaupunki sekä useita kyliä jäi tekojärven alle. Asukkaat uudelleenasutettiin toisaalle, ja osa rakennuksista siirrettiin Konakovoon. Kaikkiaan 254,6 km2 jäi veden alle. ==Lähteet== Luokka:Venäjän tekojärvet Luokka:Volgan vesistö Luokka:Tverin alue Luokka:Moskovan alue
Joe Taslim

Johannes "Joe" Taslim (s. 23. kesäkuuta 1981 Palembang) on indonesialainen urheilija, näyttelijä, malli ja taistelulajien taitaja. Taslim tunnetaan rooleistaan elokuvissa The Raid: Redemption (2011), Fast & Furious 6 (2013) ja The Night Comes for Us (2018). == Aiheesta muualla == * Luokka:Indonesialaiset näyttelijät Luokka:Indonesialaiset urheilijat Luokka:Indonesialaiset mallit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uglitšin tekojärvi

Uglitšin tekojärvi (У́гличское водохрани́лище) on tekojärvi Venäjällä Volgan vesistössä, Tverin ja Jaroslavlin alueilla. Tekojärven rannoilla on Uglitšin, Kaljazinin ja Kimryn kaupungit. Osia Uglitšista ja Kaljazinista jäi veden alle, mukaan luettuna 1400- ja 1500-luvuilta peräisin olevat luostarit. Kaljazinin Pyhän Nikolaoksen katedraalin kellotorni jäi näkyviin järven pinnan yläpuolelle, ja on yksi alueen tunnetuimpia nähtävyyksiä ja maamerkkejä. Tekojärven sulkevan padon ja vesivoimalaitoksen rakentaminen aloitettiin 1935 Josif Stalinin käskystä. Se valmistui joulukuussa 1940 jolloin ensimmäinen generaattori aloitti toimintansa. Toinen generaattori saatiin käyttöön maaliskuussa 1941, ja allas saavutti suunnitellun täyttöasteen 16. huhtikuuta 1943. Uglitšin vesivoimalaitos tuotti alun perin 110 MW sähköä, ja yhdessä Rybinskin tekojärven vesivoimalaitoksen kanssa olivat tärkeässä osassa Moskovan sähkönsaannin turvaamisessa toisen maailmansodan aikana. ==Lähteet== Luokka:Volgan vesistö Luokka:Venäjän tekojärvet Luokka:Jaroslavlin alue Luokka:Tverin alue
PlayStation Classic

PlayStation Classic on Sony Interactive Entertainmentin kehittämä ja valmistama pienoisretropelikonsoli, joka emuloi vuonna 1994 julkaistua alkuperäistä PlayStation-konsolia. Se esiteltiin vuoden 2018 syyskuussa Tokyo Game Show'ssa ja julkaistiin maailmanlaajuisesti saman vuoden marraskuussa tuotesarjan 24-vuotisjuhlan kunniaksi. Konsolia on verrattu Nintendon aikaisemmin julkaistuihin NES Classic Mini ja SNES Classic Mini -retrominikonsoleihin. Konsoli käyttää pelien emuloinnissa ilmaista ja vapaan ja avoimen lähdekoodin PCSX ReARMed -emulaattoria. ==Pelit== PlayStation Classicin mukana tulee 20 sisäänrakennettua peliä. Pelit NA/PAL/Korea/Kaakkois-Aasia Japani/Taiwan/Hong Kong Arc the Lad Arc the Lad II Armored Core Battle Arena Toshinden Cool Boarders 2 Destruction Derby Final Fantasy VII G-Darius Gradius Gaiden Grand Theft Auto Intelligent Qube Jumping Flash! Metal Gear Solid Mr. Driller Oddworld: Abe's Oddysee Parasite Eve R4: Ridge Racer Type 4 Rayman Resident Evil: Director's Cut Revelations: Persona SaGa Frontier Super Puzzle Fighter II Turbo Syphon Filter Tekken 3 Tom Clancy's Rainbow Six Twisted Metal Wild Arms XI [sái] ==Kriittinen vastaanotto== PlayStation Classic sai yleisesti sekalaisen vastaanoton. Kritiikki lähinnä koostui heikohkosta pelitarjonnasta, DualShock-ohjainten puuttumisesta, tietyt pelit olivat vain PAL-versioita, korkeasta myyntihinnasta julkaisussa ja virtalähteen puuttumisesta. Myös tunnetuimpien pelien poisjäänti, kuten esim. Tomb Raider, Crash Bandicoot ja Spyro the Dragon -pelisarjojen pelit, aiheutti närää pelaajien keskuudessa. Luokka:PlayStation
Valerie Viehoff

Valerie Viehoff (s. 16. helmikuuta 1976) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Claudia Blasbergin kanssa Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariaironelosessa Kölnissä 1998 ja sijoittui kevyessä yksikössä neljänneksi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden pariaironelosessa vuonna 1994. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Claudia Blasberg

Claudia Blasberg (s. 14. helmikuuta 1975) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Valerie Viehoffin kanssa Sydneyssä 2000 ja Daniela Reimerin kanssa Ateenassa 2004. Blasberg voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariairokaksikossa Janet Radünzelin kanssa Luzernissa 2001 ja Marie-Louise Drägerin kanssa Milanossa 2003. Hän saavutti samassa luokassa MM-hopeaa Kölnissä 1998 ja Sevillassa 2002 sekä sijoittui viidenneksi St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniela Reimer

Daniela Reimer (s. 26. syyskuuta 1982) on saksalainen soutaja. Hän saavutti olympiahopeaa kevyessä pariairokaksikossa Claudia Blasbergin kanssa Ateenassa 2004. Reimer voitti maailmanmestaruuden kevyessä pariairokaksikossa Marie- Louise Drägerin kanssa Gifussa 2005 ja kevyessä pariaironelosessa Karapirossa 2010. Jälkimmäisissä kisoissa hän saavutti myös hopeaa kevyessä pariairokaksikossa. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Reimer saavutti pronssia kevyessä pariairokaksikossa Montemor-o-Velhossa 2010. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hortenin veljekset

Hortenin veljekset Walter (13. marraskuuta 1913 – 9. joulukuuta 1998 Baden- Baden) ja Reimar (12. maaliskuuta 1915 – 14. maaliskuuta 1994 Villa General Belgrano, Argentiina) Horten olivat kaksi saksalaista lentäjää, jotka suunnittelivat lentokoneita Saksalle toisen maailmansodan aikana. Veljekset suunnittelivat aikansa vallankumouksellisimpia lentokoneita. Heidän tunnetuin lentokoneensa oli kokeellinen Horten Ho 229, jota valmistettiin vain kolme prototyyppiä, joista kolmas jäi kesken sodan päättyessä. Kone oli ensimmäinen suihkumoottoreilla varustettu lentävä siipi. Veljekset rakensivat puusta ja vanerista lennokkeja 1920-luvulta alkaen. 1930-luvun alussa veljekset voittivat lennokeilla kilpailuita ja rakensivat Ho II -koneen, jolla he voittivat vuonna 1938 Lilienthal-palkinnon. Palkinnon myötä he rahoittivat vuoden opinnot Berliinin teknillisessä yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset lentäjät Luokka:Saksalaiset lentokonesuunnittelijat Luokka:Toisen maailmansodan henkilöt Luokka:Sisarukset
Vasili Karasjov

Vasili Nikolajevitš Karasjov (, s. 14. huhtikuuta 1971 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. == Ura == Takamiehenä pelannut Karasjov edusti pelaajaurallaan neuvostoliittolaisia/venäläisiä, saksalaisia, kreikkalaisia ja turkkilaisia seurajoukkueita voittaen useita mestaruuksia.Basketball- Reference.com Karasjov edusti myös Venäjän miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanossa hän saavutti MM-hopeaa Kanadassa 1994 ja Kreikassa 1998, EM- hopeaa Saksassa 1993 ja EM-pronssia Espanjassa 1997. Kreikan MM-kilpailuissa Karasjov valittiin lopputurnauksen tähdistöviisikkoonhttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/1998_ATHENS.htm. Hän pelasi myös vuosien 1995, 1999 ja 2003 EM-kilpailuissa sekä vuoden 2002 MM- kilpailuissa.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/worldcup.htmhttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/eurobasket_e.htm Pelaajauransa jälkeen Karasjov on työskennellyt koripallovalmentajana muun muassa Triumf Ljubertsyssä/BK Zenit Pietarissa. Vuonna 2013 hän valmensi Venäjän miesten maajoukkuetta Slovenian EM- kilpailuissa.http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/2013_LJUBLJANA_SQUADS.htmhttps://www.eurocupbasketball.com/eurocup/competition/coaches/showcoach?pcode=AXG#!biography Vuonna 2016 Karasjov valittiin VTB-liigan vuoden valmentajaksihttps://web.archive.org/web/20160525161936/http://www.vtb- league.com/en/news/vasily-karasev-named-coach-of-the-year.htm. Karasjovin poika Sergei Karasjov on koripallon olympiamitalisti, joka on pelanut myös NBA:ssa. == Lähteet == * Vasileios Karasev International Stats Basketball- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Vasili Karasev Basketball Player Profile eurobasket.com Luokka:Venäläiset koripalloilijat Luokka:Venäläiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarah Garner

Sarah Garner (s. 21. toukokuuta 1971) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän saavutti olympiapronssia kevyessä pariairokaksikossa Christine Collinsin kanssa Sydneyssä 2000. Garner voitti maailmanmestaruuden kevyessä yksikössä Aiguebelettessa 1997 ja kevyessä pariairokaksikossa Christine Collinsin kanssa Kölnissä 1998. St. Catharinesin MM-kilpailuissa 1999 Garner ja Collins saavuttivat hopeaa. Glasgow'n MM-kilpailuissa 1996 Garner saavutti kevyessä yksikössä pronssia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset soutajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergio Rossi

Sergio Rossi (31. heinäkuuta 1935 – 2. huhtikuuta 2020) oli italialainen kenkäsuunnittelija, joka perusti oman tuotemerkin.. Hän syntyi San Mauro Pascolissa ja työskenteli isänsä, suutarin, kanssa oppien kaupankäyntiä. Vuonna 1951 hän avasi ensimmäisen kenkäkaupan kotikaupungissaan. Hän myös valmisti ja myi sandaaleja rantavieraille Riminin ja Bolognan putiikeissa. Vuonna 1968 valmistettiin ensimmäiset Rossi-tuotemerkin kengät. 2\. huhtikuuta 2020 Rossi kuoli 84-vuotiaana koronaviruspandemiassa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
RÄP

RÄP oli Basso Median omistama suomalainen radiokanava, joka aloitti lähetykset maaliskuussa 2020. Syyskuussa 2020 Radio Pookin kuuluvuusalue laajeni ja samalla RÄP lopetti lähetykset. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:Basso Media Luokka:Vuonna 2020 perustetut radioasemat
James W. L. Glaisher

James Whitbread Lee Glaisher (5. marraskuuta 1848 Lewisham, Kent – 7. joulukuuta 1928 Cambridge) oli englantilainen matemaatikko. == Nuoruus == James W. L. Glaisherin vanhemmat olivat Cecilia Louisa Belville ja matemaatikko-astronomi James Glaisher. Hän kävi koulua Lontoossa ja osoittautui lahjakkaaksi matemaatikoksi. Hän opiskeli Cambridgessa 1867–1871, ja jo opiskeluaikanaan hän kirjoitti artikkelin trigonometrisista integraaleista. == Ura Cambridgessa == Glaisher opetti Cambridgessa koko ikänsä. Hän kirjoitti yli 400 artikkelia tähtitieteestä, erikoisfunktioista, numeeristen taulukoiden laskennasta, lukuteoriasta sekä matematiikan historiasta. Hän kehitti tutkimiensa alojen opetusta Cambridgessa voimakkaasti. Glaisher toimi lehtien Messenger of Mathematics ja Quarterly Journal of Mathematics toimittajana. Yhdysvaltalainen matemaatikko Thomas Fiske sai Glaisherin toiminnasta yllykkeen ja perusti New Yorkin matemaattisen seuran, josta myöhemmin tuli American Mathematical Society. == Kunnianosoitukset ja luottamustehtävät == Glaisher toimi London Mathematical Societyn puheenjohtajana 1884–1886 ja sai seuran De Morgan -mitalin 1908. Glaisher oli myös Royal Societyn jäsen vuodesta 1875 ja toimi seuran varapuheenjohtajana 1917–1919. Hän sai seuran Sylvester-mitalin 1913. Hän oli myös Royal Society of Edinburghin jäsen vuodesta 1916. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset matemaatikot Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Wojciech Kowalski

Wojciech Kowalski (s. 1982, Wroclaw) on puolalainen suunnistaja. Hänen parhaat saavutuksensa ovat viestin kuudes sija Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 ja henkilökohtaisilla matkoilla keskimatkan kolmastoista sija Kiovan MM- kilpailuissa 2007. Suunnistuksen EM-kilpailuista hänellä on neljästoista sija viestissä vuosilta 2006 ja 2008 ja henkilökohtaisilla matkoilla keskimatkan seitsemästoista sija vuodelta 2008. Juniorien MM-kilpailuista Kowalskilla on kaksi hopeamitalia vuosilta 2001 ja 2002. Vuoden 2019 Jukolan Viestissä Kowalski suunnisti avausosuuden toiseksi sijoittuneessa IL Tyrvingin joukkueessa. ==Lähteet== * http://runners.worldofo.com/wojciechkowalski.html * https://results.jukola.com/tulokset/fi/j2019_ju/ju/lopputulokset/ Luokka:Puolalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tulipää (yhtye)

Tulipää on vuonna 2019 perustettu suomalainen pop-yhtye. Yhtye on julkaisut tähän mennessä kahdeksan singleä ja yhden EP:n. Tulipää on esiintynyt mm. Vaasa Festivalissa vuonna 2019. Sen oli tarkoitus esiintyä vuoden 2020 Provinssissa. Koronan takia keikka jouduttiin kuitenkin perumaan. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Virhe koodissa" vuonna 2019. Sen tuotti Jussi Ylikoski. Koronan aikana yhtye jäi noin vuoden mittaiselle tauolle, jonka aikana bändi suunnitteli mm. uutta musiikillista suuntaa ja kirjoitti uusia kappaleita. Yhtye palasi tauolta vuonna 2021 heidän uudella singlellään "Sinisilmät". Tällä hetkellä bändin tavoitteena on julkaista mahdollisimman paljon uutta musiikkia ja keikkailla. == Jäsenet == * Konsta Silander – laulu * Riku Viitala – kitara * Sampsa Silander – basso ; Entiset jäsenet * Silja Silander – rummut == Diskografia == === Singlet=== * ”Virhe koodissa” (2019) * ”Arven jättävää” (2019) * ”Mä selviän” (2019) * "40 päivää" (2019) *"Oho" (2020) *"Elokuu" (2020) *"Ole mitä olet" (2021) *"Sinisilmät" (2021) === EP:t=== * ”Kuningasidea” (2020) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Rittō

Rittō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yasujoen etelärannalla. Kaupungin pohjoisosat ovat Yasujoen alavaa tasankoa, etelässä sen alue kohoaa Suzukavuorille. Rittōssa on 70 153 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 52,69 neliökilometriä. Asutus Rittōn alueella on vanhaa, ja Edo-kaudella sen läpi kulki merkittävä Tōkaidō-tiereitti. Rittōn maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä neljä kyläkuntaa. Sen nimi viittaa entisen Kuritan piirikunnan (ritsu) itäosaan (tō). Se alkoi kehittyä nopeasti teollisuuskaupunkina Meishin-moottoritien liittymän rakentamisen myötä 1960-luvun alkupuolella. Rittōhon sijoittui muun muassa kone-, metalli-, muovi- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1970 sinne valmistui myös Japanin raviurheiluliiton suurimittakaavainen harjoituskeskus. Rittōn rautatieaseman avaamisen myötä vuonna 1991 paikkakunta on kasvanut myös yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Rittōlle myönnettiin vuonna 2001. Rittōn nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Konzevuoren luonnonalueet ja vuorelle rakennettu Konshō-jin buddhalainen temppeli. Rokujizōn kaupunginosassa entisen Tōkaidōn varrella on säilynyt vanhoja Edo- kauden rakennuksia, kuten Ōsumi-suvun asuintalo puutarhoineen, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat myös muun muassa useat vanhat šintolaiset pyhäköt, kuten Daihō-jinja ja Uwamiya-jinja. Rittōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja ja Kusatsu-linja. == Kuvia == Tiedosto:Otsuki-taisha honden.JPG|Otsuki-taishan pyhäkkö Tiedosto:Ritto ekimae.JPG|Rittōn keskustaa Tiedosto:栗東駅東口 三段ウンコ - panoramio.jpg|Rittōn rautatieasema Tiedosto:Ritto Horse Training Center Aerial photograph.2010.jpg|Rittōn hevosurheilukeskus vuonna 2010 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Shigan prefektuurin kaupungit
Sciensano

Sciensano on Belgian valtiollinen kansaterveyslaitos sekä terveydenhuollon laatua, elintarviketurvallisuutta ja eläinterveyttä valvova virasto. Vuonna 2019 Sciensanon palveluksessa oli 741 työntekijää ja viraston budjetti oli 76,2 miljoonaa euroa. Sciensanon päätoimipiste sijaitsee Brysselin pääkaupunkialueen Ixellesissä. Sciensano toimii kansanterveystyön osalta Belgian kansanterveysministeriön ja eläinterveyden ja elintarviketurvallisuuden osalta Belgian maatalousministeriön alaisuudessa. Sciensano on muodostettu vuonna 2018 yhdistämällä vuonna 1904 alkunsa saanut kansanterveyden tutkimuslaitos ISP (Scientific Institute of Public Health) sekä vuonna 1997 perustettu eläinlääketieteen ja maatalouskemian tutkimuskeskus CERVA (Veterinary and Agrochemical Research Centre). Sciensanon edeltäjän ISP:n historiaan liittyy myös Brabantin Pasteur -instituutti, jota johtanut Jules Bordet sai lääketieteen Nobel-palkinnon immunologian piiriin kuuluneesta työstään. Sciensano on tuottanut Belgiasta esimerkiksi koronaviruksen aiheuttaman covid-19-taudin yhteenvetodataa ja epidemiologisia katsauksia. Virasto myös johtaa koronakriisin riskien ja toimenpiteiden arviointiryhmää maassaan. ==Katso myös== *Robert Koch -instituutti (RHI) *Alankomaiden kansanterveys- ja ympäristöinstituutti (RIVM) *Luxemburgin terveysinstituutti (LIH) *Ranskan kansanterveysvirasto (Santé Publique France) *Public Health England (PHE) *Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Home pages (sciensano.be) * COVID-19 (Belgian tilannetietoja: epidemiologinen katsaus, data, yms) (wiv- isp.be) * 2019-nCoV - Situation épidémiologique (pdf) (wiv-isp.be) Luokka:Belgian tiede ja tekniikka Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Kansanterveyslaitokset
Anna-Kaisa Ant-Wuorinen

Anna-Kaisa Ant-Wuorinen (s. 1957 Helsinki) on suomalainen diplomi-insinööri ja kuvanveistäjä. == Ura == Ant-Wuorinen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1983 Teknillisen korkeakoulun koneinsinööriosastolta. Vuosina 1982–1985 hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopiston Kehitysmaainstituutissa. Taidetta hän opiskeli Taidekoulu Maassa ja valmistui sieltä kuvataiteilijaksi vuonna 1990. Ant-Wuorinen on työskennellyt taiteen ja teknillisen piirustuksen opettajana, tuotesuunnittelijana, tuotekuvaajana ja projektityötekijänä vuosina 1991–2010. Ant-Wuorisen materiaaleja kuvanveistossa ovat muovi ja teräs ja hän tekee myös ympäristötaidetta. Hän on osallistunut yhteisnäyttelyihin 1980-luvun loppupuolelta saakka ja pitänyt vuosien 1997–2007 välillä kymmenen yksityisnäyttelyä. Ant-Wuorinen toimi Suomen Kuvanveistäjäliiton puheenjohtajana kolmivuotiskauden 2012–2014. thumb|upright|left|Nimetön (”Pallo”), 2005, Kirkkonummi. === Julkisia veistoksia === Ant-Wuorisen julkisia veistoksia ovat Helsingissä Kulttuuritalo Sandelsin julkisivussa oleva teräsveistos Fuuga, joka on paljastettu vuonna 2008 ja Kirkkonummen Veikkolan koulun nimetön alumiiniveistos, punainen pallo, joka paljastettiin vuonna 2005. Ant-Wuorinen voitti teoksellaan Veikkolan koulun taideteoskilpailun === Autokulta === Anna-Kaisa Ant-Wuorinen osallistui Suomen Kuvanveistäjäliiton ”Sculpture Expanded – Liikkuva julkisen taiteen laboratorio” -ympäristötaidehankkeeseen teoksellaan Autokulta. Teos oli pitsimäiseksi rei'itetty ja kullanväriseksi maalattu henkilöauto, joka oli vuoden 2019 kesällä Helsingissä viidessä eri paikassa. ”Auto merkitsee eri asioita eri ihmisille: toisille se on statussymboli, toisaalta taas se saastuttaa ympäristöä.” Työllään Ant-Wuorinen ei kuitenkaan halunnut osoitella, vaan häivyttää auton taka-alalle. === Luopua – vaan ei luovuttaa -näyttely === Ant-Wuorinen asui perheineen Veikkolassa 1990-luvun alkupuolelta asti. Talo palo keväällä 2016. Joulukuussa 2017 oli Helsingissä kaksi Ant- Wuorisen tekemää näyttelyä nimellä Luopua – vaan ei luovuttaa, joka Ant- Wuorinen työsti palaneesta talosta otetuista valokuvista ja palaneen kodin esineistä, jotka tulipalossa olivat muuttaneet muotoaan. Näyttelyssä oli myös videoteos, jossa Ant-Wuorinen soittaa tulipalon turmelemaa pianoa. Vuodesta 2017 Ant-Wuorinen on asunut Somerolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anna-Kaisa Ant-Wuorisen kotisivu Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harry Gregg

Henry "Harry" Gregg (27. lokakuuta 1932 – 16. helmikuuta 2020) oli pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi valtaosan urastaan Manchester Unitedissa. Gregg pelasi Pohjois-Irlannin maajoukkueessa 25 maaottelua ja edusti maataan vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Magherafeltissa syntyneen Greggin ura alkoi Colerainessa, josta hän siirtyi Englannin 2. divisioonan Doncaster Roversiin 1952. Gregg pelasi seurassa viisi vuotta kunnes Manchester United osti hänet maalivahtien ennätyssummalla 1957. Gregg oli mukana 1958 tapahtuneessa Münchenin lento- onnettomuudessa, jossa kuoli 23 ihmistä mukaan lukien kahdeksan Unitedin pelaajaa. Greggiä kutsutaan usein "Münchenin sankariksi", sillä hän pelasti palavasta lentokoneesta useita joukkuetovereitaan ja muita matkustajia. Menetyksistä huolimatta United ja Gregg onnistuivat pääsemään FA Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen. Greggin uran aikana Manchester United voitti cupin 1963, mutta Gregg oli sivussa loukkaantumisen takia. Kaksi vuotta myöhemmin United voitti mestaruuden, mutta Gregg ei juurikaan pelannut loukkaantumisten vuoksi. Hänen pelaajauransa päättyi 1967 Stoke Cityssä. Pelaajauran jälkeen Gregg siirtyi valmentajaksi. Hän toimi Shrewsbury Townin, Swansean, Crewe Alexandran ja Carlisle Unitedin päävalmentajana sekä myöhemmin Manchester Unitedin maalivahtivalmentajana. Gregg nimitettiin ansioistaan Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi (MBE) 1995 ja upseeriksi (OBE) 2019. ==Lähteet== Luokka:Pohjoisirlantilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Sumitra Mahajan

Sumitra Mahajan (s. 12. huhtikuuta 1943) on intialainen poliitikko, joka toimi Lok Sabhan puhemiehenä vuosina 2014–2019. Hän toimi parlamentaarikkona Lok Sabhassa kahdeksan kautta vuodesta 1989 vuoteen 2019. Hän ei ollut ehdolla vuoden 2019 parlamenttivaaleissa, koska hänen edustamansa Intian kansanpuolue (BJP) ei anna yli 75-vuotiaiden asettua ehdolle. Mahajan aloitti poliittisen uransa Indoren kaupunginvaltuustossa, johon hänet valittiin vuonna 1982. Kahden vuoden kuluttua hän yleni apulaispormestariksi. Hän lopetti paikallispolitiikassa vuonna 1985. Hänet valittiin Lok Sabhaan 1989, jonka jälkeen hän ei hävinnyt kertaakaan parlamenttivaaleissa. Vuosi valintansa jälkeen hän toimi puolueensa Madhya Pradeshin osavaltion naisjaoston puheenjohtajana vuoden ajan. Hän lopetti tehtävässä saatuaan ylennyksen BJP:n Madhya Pradeshin varapuheenjohtajaksi 1992. Hänet valittiin puolueensa pääsihteeriksi vuonna 1998. Atal Bihari Vajpayeen hallituksessa 1999–2004 hän toimi valtioministerinä koulutus-, tiedotus-, informaatioteknologia- ja öljyministeriöissä. Lok Sabhan puhemieheksi hänet valittiin vuonna 2014. Tuolloin hän oli Intian parlamentin pitkäaikaisin naisjäsen. Hän on edeltäjänsä Meira Kumarin jälkeen toinen Lok Sabhan puhemiehenä toiminut nainen. Vaalipiirinsä äänestäjien keskuudessa hänestä käytettiin nimitystä tai (isosisko), joka päätyi myös Lok Sabhan verkkosivujen profiiliin, missä hänen nimekseen kirjoitettiin "Sumitra Mahajan (Tai)". Vuonna 2019 hän ilmoitti, että ei voinut puoluekurin vuoksi kritisoida puolueensa johtaman Madhya Pradeshin osavaltiohallituksen toimia. Sen vuoksi hän otti salaa yhteyttä kongressipuolueen johtajiin ja pyysi heitä tuomaan esille vaalipiirinsä Indoren kannalta tärkeitä asioita. Hän lupasi kongressipuolueelle, että toisi samat asiat BJP:tä edustaneen osavaltiopääministeri Shivraj Singh Chouhanin tietoon. Mahajan oli naimisissa edesmenneen asianajaja Jayant Mahajanin kanssa, heillä on kaksi lasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sumitra Mahajan Lok Sabhan puhemiehen verkkosivuilla * Sumitra Mahajan 16. Lok Sabhan verkkosivuilla Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Lok Sabhan puhemiehet Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sveitsin kansanterveysvirasto

Sveitsin kansanterveysvirasto (, BAG; , OFSP, , UFSP) on Sveitsin Bernissä toimiva kansallinen kansanterveyteen keskittynyt virasto ja tutkimuslaitos. Se toimii maan sisäministeriön alaisuudessa. Laitoksen palveluksessa on noin 600 työntekijää. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Neues Coronavirus: Situation Schweiz und International (bag.admin.ch) Luokka:Sveitsin tiede ja tekniikka Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Terveysviranomaiset