EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Miamoú

Miamoú () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 96 (vuonna 2011). Miamoún kylä sijaitsee Asteroúsia-vuorilla Mesarán tasangon eteläpuolella noin 64 kilometriä etelälounaaseen Iraklionin kaupungista ja linnuntietä noin neljä kilometriä sisämaahan saaren etelärannikosta eli Libyanmeren rannasta. Kylän nimen selitetään tulevan sanoista mia ja omáda, ”yksi joukko”, koska sinne asettui joskus keskiajalla lähiseudun kylien väki joka oli ainoana selvinnyt jostakin epidemiasta. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisessa väestönlaskennassa vuonna 1583. Kylän läheltä on tehty löytöjä neoliittiselta kaudelta. Miamoú muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μιαμούς, Topikí Koinótita Miamoús), johon kuuluvat varsinaisen Miamoún kylän lisäksi kylät Agía Marína, Dyskós, Krótos, Léntas ja Papadogiánnis. Koko yhdyskunnan väkiluku on 306. == Lähteet == Luokka:Górtyna Luokka:Kreetan kylät
B. P. Koiralan terveystieteiden korkeakoulu

B. P. Koiralan terveystieteiden korkeakoulu (; , lyhennys BPKIHS) on Nepalissa toimiva, vuonna 1993 perustettu terveystieteellinen korkeakoulu. Korkeakoulun kampus sijaitsee Nepalin itäosassa, Sunsarin piirikunnan Dharanissa. Korkeakoulu on nimetty Nepalin aiemman pääministerin, Bishweshwar Prasad Koiralan mukaan. Opetus on toteutettu nepalilais-intialaisena yhteistyönä. Espanjalaisessa, korkeakoulujen verkkonäkyvyyttä korostavassa Webometrics- yliopistorankingissa B. P. Koiralan terveystieteiden korkeakoulu arvioitiin kesällä 2021 Tribhuvanin yliopiston ja Kathmandun yliopiston jälkeen maansa kolmanneksi korkeatasoisimmaksi yliopistoksi, sijoittuen maailmanlistan sijalle 4020. Korkeakoululla on useita tyypillisesti kansallisen kansanterveyslaitokselle kuuluvia rooleja Nepalin yhteiskunnassa. Korkeakoulun kansanterveystieteen laitos edustaa Nepalia muun muassa kansainvälisessä kansanterveyslaitosten järjestössä (IANPHI). B. P. Koiralan terveystieteiden korkeakoulu oli opetussairaaloineen ensimmäisiä pääkaupunki Kathmandun ja siellä sijaitsevan Nepalin kansanterveyslaboratorion ulkopuolisia paikkoja Nepalissa, jossa covid-19-näytteiden laboratoriotestit käynnistettiin keväällä 2020. Syyskuun 10. päivään 2021 mennessä testejä tehtiin noin 40:ssä toimipaikassa ympäri maata. Tällöin maassa oli yhteensä tehty 4 008 046 PCR- testausta ja 505 138 antigeenitestiä covid-19-sairastuneiden löytämiseksi; sairastuneita löytyi näillä testityypeilla 775 548 (19,3%) ja 86 404 kappaletta (17,1%). B. P. Koiralan terveystieteiden korkeakoulu lukeutui tässä joukossa seitsemän yli 100 000 testiä (10.9.2021 mennessä) tehneen suuren laboratorion ryhmään. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Covid-19 Cases in Nepal (mohp.gov.np) * Covid-19 hospitals in Province 1 overwhelmed with patients (9.5.2021) (kathmandupost.com) * Police arrest 60 agitating staffs at BPKIHS (30.4.2014) (kathmandupost.com) Luokka:Nepalin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Kansanterveyslaitokset
Myrtiá

Myrtiá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 560 (vuonna 2011). Myrtián kylä sijaitsee noin 16 kilometriä eteläkaakkoon Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 365 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Myrtiá muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μυρτιάς, Topikí Koinótita Myrtiás). Kylän aiempi nimi on Várvaron () tai Varvároi (Βαρβάροι). Nimeä on selitetty sillä, että Bysantin vallattua Kreetan takaisin saraseeneilta vuonna 961 seudulle olisi asutettu ei-kreikkalaisia sotilaita eli ”barbaareja”. Toisen teorian mukaan nimi tulisi kuitenkin venetsialaisvallan ajalta Barbaro-nimisestä feodaaliherrasta. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisissa lähteissä vuodelta 1206. Nykyisen nimen kylä otti vuonna 1965. Myrtián tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Níkos Kazantzákis -museo. Níkos Kazantzákisin isä oli kotoisin kylästä. Tärkeimmät kirkot on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros), Neitsyt Marian syntymälle (Génnisi tis Theotókou), Neitsyt Marian ilmestykselle (Evangelismós tis Theotókou) ja Pyhälle Antoniokselle (Ágios Antónios). Aiemmin kylä kuului Níkos Kazantzákisin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes-Asteroúsian kunnan Níkos Kazantzákisin kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Archánes-Asteroúsia Luokka:Kreetan kylät
Petrokefáli

Petrokefáli () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 790 (vuonna 2011). Petrokefálin kylä sijaitsee Mesarán tasangon keskellä noin 56 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πετροκεφαλίου, Topikí Koinótita Petrokefalíou). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisessa väestönlaskennassa vuonna 1583. Sen tärkeimmät kirkon on omistettu Pyhälle Hengelle ja Neitsyt Marian ilmestykselle (Ágio Pnévma kai Evangelismós) sekä Pyhälle Eleutheriokselle (Ágios Elefthérios) ja Neitsyt Marialle (Theotókos). Aiemmin kylä kuului Moíresin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Moíresin kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Faistós Luokka:Kreetan kylät
Pigaïdákia

Pigaïdákia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 270 (vuonna 2011). Pigaïdákian kylä sijaitsee Asteroúsia-vuorten rinteessä Mesarán tasangon eteläpuolella noin 62 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista. Pigaïdákia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Πηγαϊδακίων, Topikí Koinótita Pigaïdakíon), johon kuuluvat varsinaisen Pigaïdákian kylän lisäksi kylät Ágios Márkos, Chrysóstomos, Kaloí Liménes ja Kavoúsa, saaret Makronísi eli Megalonísi, Mikronísi eli Ágios Pávlos ja Tráfos sekä Odigítrian luostari (Moní Odigitrías). Koko yhdyskunnan väkiluku on 454. Kylästä Kaloí Liménesiin johtavan tien varressa sijaitsee bysanttilaisaikainen Panagía (Neitsyt Maria) Gorgoepíkooksen kirkko. Aiemmin kylä kuului Moíresin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Moíresin kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Faistós Luokka:Kreetan kylät
Potamiés

Potamiés () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 371 (vuonna 2011). Potamiésin kylä, suomeksi ”Joet”, sijaitsee Aposelémis-joen varrella kymmenen kilometriä etelään Liménas Chersonísousta ja luoteeseen Aposelémisin tekojärvestä. Se on rakennettu noin 170 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän pääelinkeino on maanviljely, mutta monet sen asukkaat saavat elantonsa rannikon turismista. Kylän lähellä sijaitsee Gkouverniótissan luostari (Moní Panagías Gkouverniótissas). Potamiés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ποταμιών, Topikí Koinótita Potamión), johon kuuluu varsinaisen Potamiésin kylän lisäksi Sfendýlin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku vuonna 2011 oli 414, mutta nykyisin Sfendýli on autiokylä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chersónisos Luokka:Kreetan kylät
Rodiá

Rodiá () eli Rogdiá (Ρογδιά) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Malevízin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 797 (vuonna 2011). pienoiskuva|vasen|Venetsialaisaikainen kartano Rodiássa. Rodián kylä sijaitsee noin 16 kilometriä luoteeseen Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu Marmarokefála-vuoren rinteeseen noin 300 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1356 nimellä Kera Rodea. Kylän tärkeimmät kirkot on omistettu Vapahtajan kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotíros) ja Neitsyt Marialle (Panagía). Rodiá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ροδιάς, Topikí Koinótita Rodiás), johon kuuluvat varsinaisen Rodián kylän lisäksi kylät Ágios Dimítrios, Kapetanáki Metóchi, Linoperámata, Palaiókastro, Pantánassa ja Plaïtis sekä Savvathianán luostari (Moní Savvathianón). Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 785. Aiemmin Rodiá kuului Gázin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Malevízin kunnan Gázin kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan kylät Luokka:Malevízi
Sívas

Sívas () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Faistóksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 426 (vuonna 2011). Sívasin kylä sijaitsee noin 62 kilometriä lounaaseen Iraklionin kaupungista ja kymmenen kilometriä eteläkaakkoon Tympákista. Se muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σίβα, Topikí Koinótita Síva). Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisvallan ajalta vuodelta 1271. Nykyisin Sívas on suojeltu perinteisenä asutuksena. Kylän tärkein kirkko on omistettu Pyhälle Johannes Kastajalle (Ágios Ioánnis o Pródromos). Aiemmin kylä kuului Tympákin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Faistóksen kunnan Tympákin kunnallisyksikköön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Faistós Luokka:Kreetan kylät
Sénoudébou

Sénoudébou (myös Sénédébou) on kylä Tambacoundan alueen Bakelin departementin Bélén kunnassa Senegalissa. Se sijaitsee Faléméjoen rannalla 13 kilometriä Kidirasta etelään. Kylässä on 1 800 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta). Sénoudéboun lähellä lienee sijainnut André Bruen johtamien ranskalaisten 1700-luvun alussa rakentama Saint-Pierren linnoitettu kauppa-asema. Vuonna 1845 kylään perustettiin uusi linnake, joka liittyi pohjoisempana Senegaljoen varrella sijainneeseen Bakelin kauppa-asemaan. Niitä vahvistettiin kuvernööri Louis Faidherben aikana, joka rakennutti linnoituksen myös Senegalin yläjuoksulle Médineen. Sénoudéboun linnoitus sijaitsi Bundun alueella lähellä Bambukin kultaesiintymiä. Se oli osa Faidherben strategiaa, jolla pyrittiin estämään brittien eteneminen Gambiajoelta sekä Umar Talliin tukulorivaltakunnan laajentuminen länteen Futa Toroon ja edelleen Atlantin rannikolle. Ranskalaiset hylkäsivät linnoituksen 1860-luvun alussa, minkä jälkeen siellä asuivat Bundun hallitsijat. Sénoudéboun linnoituksesta on jäljellä päärakennuksen kulmahuoneet ja osa sitä ympäröineestä muurista. Se oli rakennettu etupäässä kivestä ja tiilistä ja käsitti useita talousrakennuksia. Lähellä sijaitsi myös Bundun hallitsijan afrikkalainen linnoitus eli tata. Kylän asukkaat ovat fulbeja ja soninkeja. Siellä on koulu ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Senegalin historia Luokka:Senegalin maantiede
Stavrákia

Stavrákia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Iraklionin kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 913 (vuonna 2011). Stavrákian kylä sijaitsee noin 16 kilometriä lounaaseen Iraklionin keskustasta. Se on rakennettu noin 240 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Stavrákia muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Σταυρακίων, Topikí Koinótita Stavrakíon). Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1248 nimellä Stavrachi (Σταυράκι, Stavráki; yksikkömuoto nykyisestä nimestä). Kylän tärkein kirkko on omistettu sen suojeluspyhälle Pyhälle Georgiokselle (Ágios Geórgios). == Lähteet == Luokka:Iraklion Luokka:Kreetan kylät
Stérnes (Iraklion)

Stérnes () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 321 (vuonna 2011). Stérnesin kylä sijaitsee Kreetan eteläisissä keskiosissa Asteroúsia-vuorten pohjoispuolella noin 48 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 310 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Varhaisin maininta kylästä on venetsialaisvallan ajalta vuodelta 1271. Kylä on saanut nimensä suuresta vesisäiliöstä (stérna), jonka arvellaan olevan peräisin roomalaiselta kaudelta. Stérnes muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Στερνών, Topikí Koinótita Sternón), johon kuuluvat varsinaisen Stérnesin kylän lisäksi Ágios Nikólaoksen kylä sekä Koudoumásin luostari (Moní Koudoumá). Koko yhdyskunnan väkiluku on 327. Aiemmin kylä kuului Kófinaksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Górtynan kunnan Kófinaksen kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Górtyna Luokka:Kreetan kylät
Tiet (kappale)

Tiet on alun perin venäläinen Anatoli Novikovin säveltämä ja Lev Ivanovitš Ošaninin sanoittama kappale nimeltään Dorogi (Tiet). Kappaleen suomenkieliset sanat on kirjoittanut Sauvo Puhtila. Laulu alkaa sanoin: "Tietä kaitaa, toiset käydä saa. Aron laitaa kulkee ja askel syvään vajoaa. Tietä suoraa, harva vaeltaa, harjanteiden kautta, kun kukassa on koko maa." Laulu päättyy sanoihin: "Teiden päässä jossain, ne toisensa jo saavuttaa." Laulun on esittänyt suomeksi ensimmäisenä Laila Kinnunen Erkki Melakosken orkesterin säestämänä vuonna 1962. Laulun ovat levyttäneet myös Eija Kantola (2002), Milana (2008) ja Paula Koivuniemi (2018). == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset musiikkikappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1962 kappaleet
Teféli

Teféli () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Archánes-Asteroúsian kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 550 (vuonna 2011). Tefélin kylä sijaitsee noin 33 kilometriä etelään Iraklionin kaupungista. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä vuonna 1363. Tefélin tärkein kirkko on omistettu sen suojeluspyhälle, Pyhälle Johannekselle (Ágios Ioánnis). Teféli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Τεφελίου, Topikí Koinótita Tefelíou), johon kuuluvat varsinaisen Tefélin kylän lisäksi kylät Aposelémi ja Pyráthi. Koko yhdyskunnan väkiluku on 668. Aiemmin Teféli kuului Asteroúsian kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Archánes- Asteroúsian kunnan Asteroúsian kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Archánes-Asteroúsia Luokka:Kreetan kylät
Vagioniá

Vagioniá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Górtynan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 580 (vuonna 2011). Vagionián kylä sijaitsee noin 50 kilometriä etelälounaaseen Iraklionin kaupungista. Se on rakennettu noin 230 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä mainitaan ensimmäisen kerran venetsialaisvallan aikaisissa lähteissä 1400-luvulla. Kylän tärkein kirkko on omistettu Neitsyt Marian ilmestykselle (Evangelismós tis Theotókou). Vagioniá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Βαγιονιάς, Topikí Koinótita Vagioniás), johon kuuluvat varsinaisen Vagionián kylän lisäksi kylät Koumása ja Loúkia. Koko yhdyskunnan väkiluku on 804. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Górtyna Luokka:Kreetan kylät
Vatheianós Kámpos

Vatheianós Kámpos (; transl. myös Vathianós Kámbos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chersónisoksen kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Vatheianós Kámpos on osa Káto Vátheian kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 946 (vuonna 2011). Vatheianós Kámpoksen kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla eli Kreetanmeren rannalla noin 15 kilometriä itään Iraklionin kaupungista. Se on sisämaassa sijaitsevien Káto Vátheian (”Ala-Vátheia”) ja Epáno Vátheian (”Ylä-Vátheia”) kylien ranta- asutus. Nykyisin kylä on yksi Iraklionin ja Málian välisen rannikon lukuisista turistikeskuksista. Aiemmin kylä kuului Goúvesin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chersónisoksen kunnan Goúvesin kunnallisyksikköön. == Lähteet == Luokka:Chersónisos Luokka:Kreetan kylät
Ketos

Ketos () tai Cetus (lat.) voi viitata seuraaviin: * Ketos, merihirviö kreikkalaisessa mytologiassa * Cetus, suomalainen uimaseura * Valaskala (Cetus), tähdistö
Hakainde Hichilema

Hakainde Hichilema (s. 4. kesäkuuta 1962) on sambialainen liikemies ja poliitikko, josta tuli Sambian seitsemäs ja nykyinen presidentti 24. elokuuta 2021. Osallistuttuaan vaaleihin vuosina 2006, 2008, 2011, 2015 ja 2016, hän voitti vuoden 2021 presidentinvaalit saaden 59% äänistä. Hän on johtanut UPND- puoluetta vuodesta 2006. == Lähteet == Luokka:Sambian presidentit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Radek Baborák

Radek Baborák (s. 1976 Pardubice) on tšekkiläinen käyrätorvensoittaja ja kapellimestari.Radek Baborák Barenboim-Said AkademieRadek Baborák The Chamber Music Society of Lincoln Center Baborák syntyi musikaaliseen perheeseen ja aloitti 8-vuotiaana käyrätorviopintonsa Karel Křenekin johdolla. Hän jatkoi opintojaan vuosina 1989–1994 Prahan konservatoriossa Bedřich Tylšarin johdolla.Radek Baborak, French Horn Nordic Artists Management Hän sai 18-vuotiaana nimityksen Tšekin filharmonikkojen ensimmäiseksi käyrätorvensoittajaksi. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Berliinin filharmonikkojen käyrätorven äänenjohtajana vuosina 2002–2011. Baborák on esiintynyt vierailevana solistina monissa muissa merkittävissä orkestereissa, kuten Baijerin radion sinfoniaorkesterissa, Lontoon filharmonisessa orkesterissa ja NHK-sinfoniaorkesterissa. Kamarimusiikki on ollut tärkeässä osassa Baborákin työtä. Hän on perustanut kokoonpanot Baborák Ensemble ja Czech Horn Chorus sekä johtanut Prahan kamarisolisteja. Lisäksi hän on soittanut Afflatus Quintetissa. Baborákin yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Yoko Kikuchi, Aleš Bárta, Jana Boušková, Yefim Bronfman, András Schiff, Itamar Golan, Denis Kožuhin, Rudolf Buchbinder, Gerhard Oppitz, Julian Rachlin, Janine Jansen, Guy Braunstein, Daishin Kashimoto, Lorenz Nasturica- Herschcowici, Boris Brovtsyn, Julian Steckel, Emmanuel Pahud, Albrecht Mayer, François Leleux, Ian Bostridge, Thomas Quasthoff ja Waltraud Meier. Baborák on tehnyt lukuisia levytyksiä EMI:lle, Sonylle, Extonille ja Supraphonille. Hänen saamiensa palkintojen joukossa ovat olleet Concertino Praga -kilpailun voitto sekä kolmas palkinto Prahan kevät -festivaalin kilpailussa. Kansainvälisen ARD-musiikkikilpailun Münchenissä hän voitti vuonna 1994, ja hän saavutti siellä toisenkin voiton Afflatus Quintetin kanssa. Baborák on tehnyt opetustyötä Fondazione Arturo Toscaninissa, Prahan musiikkiakatemiassa, Senzoku Gakuenissa ja Barenboim-Said Akademiessa. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset käyrätorvensoittajat Luokka:Tšekkiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uralin pihlaja

Uralin pihlaja on venäläinen laulu, jonka Jevgeni Rodygin sävelsi Mihail Pilipenkon runoon ”Uralskaja rjabinuška” (Уральская рябинушка) vuonna 1953. Suomenkieliset sanat lauluun kirjoitti Sauvo Puhtila salanimellä Veikko Vallas. Laulu julkaistiin nuottina ja äänitteenä vuonna 1961 solistina Seija Järvinen. Kappaleen ovat levyttäneet myös Tapio Rautavaara (1979), Arja Saijonmaa (1987), Tamara Lund (1990) ja Matti Salminen (2001). Kosti Kivilahti on tehnyt lauluun vaihtoehtoisen suomennoksen, jonka ovat levyttäneet muun muassa Reijo Frank (1976) ja Annariitta Minkkinen (1980).Fenno-levytietokanta (haku sanoilla ’Kivilahti Kosti’). Viitattu 28.11.2022. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset musiikkikappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Sauvo Puhtilan sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1953 kappaleet
Moskovan valot

Moskovan valot on Tihon Nikolajevitš Hrennikovin säveltämä ja Mihail Matusovskin sanoittama melankolinen venäläinen rakkauslaulu. Tunnetuimmat suomenkieliset sanat lauluun kirjoitti Pauli Salonen vuonna 1965. Laulun on sanoittanut myös Sauvo Puhtila. Laulun levytti ensimmäisenä Reijo Taipale vuonna 1965. Tunnetuimman version laulusta on levyttänyt Georg Ots (1973). Sen ovat levyttäneet myös mm. Reijo Kallio (1977), Pekka Himanka (1979), Eila Pienimäki (1989) ja Erkki Junkkarinen (1990). Laulu alkaa sanoilla: "Sinut kerran löysin ystäväin, Kuljit hetken yössä vierelläin. Silmäs mua katsoi niin, Kutsui lemmenhaaveisiin, Ja meille loisti valot Moskovan." == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1965 kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet
Vihdin pappila

Vihdin pappila on Vihdin kirkonkylässä sijaitseva vanha vuonna 1855 rakennettu pappila. Pappila sijaitsee rinteessä Vihdin seurakuntatalon takana ja rakennuksen omistaa Vihdin seurakunta, jonka varhaiskasvatuksen toimitilat sijaitsevat pappilassa nykyisin. Seurakunta myös vuokraa pappilaa erilaisiin tilaisuuksiin. == Historia == Vihdin nykyinen pappila rakennettiin vuonna 1855 entisten huonossa kunnossa olevien rakennusten tilalle. Pappila on valmistunut Intendenttikonttorin piirustusten mukaan, mutta rakennusta on myöhemmin muutettu esimerkiksi laajentamalla sitä. Vuonna 1938 Vihdin pappilan leivintupa ja väentupa muutettiin kanttorilaksi. Pappilan maille 1811 rakennetun suuren, kolmikerroksisen viljamakasiinin on suunnitellut kapteeni C. F. Arnkihl. Pappila on lautapeitteinen, osin kaksikerroksinen puurakennus, jonka tunnistettavimpia piirteitä on muun muassa lasitettu kuisti. Vihdin pappila kuuluu osaksi Vihdin kirkonkylän ja Vanhalan viljelymaiseman muodostamaa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua ympäristöä, joka on Museoviraston suojelema kokonaisuus. == Lähteet == Luokka:Vihdin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vihdin seurakunta Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen pappilat
Ellinoora Peltonen

Ellinoora Peltonen (s. 23. maaliskuuta 2001) on suomalainen pesäpalloilija. Peltonen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Hyvinkään Tahkoa.https://www.superpesis.fi/joukkueet/naiset/hyvinkaan-tahko/ Hän pelaa sisäpelissä etenijänä. https://hyvinkaantahko.fi/ellinoora-peltonen/ Peltonen on pelannut urallaan 31 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja yhden tavallisen juoksun, tuonut 24 juoksua ja kerännyt 91 kärkilyöntiä. Peltonen on pelannut urallaan neljä Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt kolme kärkilyöntiä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=9510&view;=pelaajakortti Tilastot päivitetty kauden 2021 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Hyvinkään Tahkon pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Jääkiekon Suomen Cup 1971

Jääkiekon Suomen Cup 1971 oli kahdestoista Suomen Cup ja viimeinen ennen vuotta 2017. ==Karsinnat== *City-Kiekko – Tapion Honka 11-2 *Raahen Vesa – Oulun Palloseura 4-6 *VIFK – Sport 4-6 *Pieksämäen Pallo-Sepot – Jyväskylän Palloilijat 4-7 *Kaukasten Voima – Kiekko-Kissat 3-5 *Kuparikiekko – Laitilan Jyske 3-6 *Kampin Pallo -50 – Karhu-Kissat 2-5 ==1. kierros== *Lahden Reipas – Heinolan Peliitat 5-0 (luovutusvoitto) *KooKoo – SaiPa 0-9 *Sunilan Sisu – Kotkan Reipas 1-4 *Imatran Ketterä – Savonlinnan Pallokerho 1-2 *Joensuun Kiekko-Pojat – Jyväskylän Palloilijat 7-4 *Oulun Kärpät – Oulun Palloseura 4-2 *Sport – Porin Ässät 7-6 *Laitilan Jyske – Rauman Lukko 0-5 (vastalauseella) *Porvoon Urheilijat – Jokerit 2-11 *Forssan Palloseura – Ilves 4-5 *Hämeenlinnan Pallokerho – Tappara 3-8 *Hilpara – Koo-Vee 5-10 *Lohjan Kisa- Veikot – HJK 4-8 *Kiekko-Kissat – Peikot 2-8 *City-Kiekko – Karhu-Kissat 2-7 *Panda-Karhut – Mäntän Kiekko-Pojat 2-8 ==2. kierros== *Reipas – Karhu-Kissat 4-5 *SaiPa – KoRe 10-1 *SaPKo – JoKP 5-4 *Kärpät – Sport 5-0 (luovutusvoitto) *Jokerit – Peikot 5-0 (luovutusvoitto) *Ilves – HJK 7-5 *KiePo – Tappara 6-4 *Lukko – Koo-Vee 1-3 ==3. kierros== *SaiPa – KiePo 5-0 (luovutusvoitto) *Ilves – SaPKo 5-0 (luovutusvoitto) *Koo-Vee – Karhu-Kissat 5-6 *Kärpät – Jokerit 1-17 ==Välierät== *SaiPa – Karhu-Kissat 3-2 *Jokerit – Ilves 3-5 ==Loppuottelu== *Ilves – SaiPa 10-2 (3-0, 6-1, 1-1) ==Lähteet== * * Luokka:Jääkiekon Suomen Cup Luokka:Vuoden 1971 jääkiekko
Kaskisten keskustaajama

Kaskisten keskustaajama () on taajama ja Kaskisten kaupungin hallinnollinen keskus sekä Kaskisten ainoa taajama. Taajama sijaitsee pääosin Kaskisissa, mutta pieni osa siitä on myös Närpiön puolella. Vuoden 2019 taajamarajauksessa keskustaajamassa asui yhteensä 1 247 ihmistä, joista 1 230 asui Kaskisissa ja loput 17 Närpiössä. Taajaman maapinta-ala oli 3,05 km² ja väestöntiheys 408,9 as./km². Taajaman alueella asuu lähes koko Kaskisten väestö, kaupungin taajama-aste oli 99,5 % vuonna 2019. Kuusi ihmistä asui keskustaajaman ulkopuolella ja 10 asukkaan koordinaatit eivät olleet tiedossa. Taajama-alue käsittää alle kolmasosan koko kaupungin maapinta-alasta. ==Kuvia Kaskisten keskustaajaman alueelta== Kaskinen street.jpg|Katunäkymää Kaskisilla. Kuningas Kustaan aukio.jpg|Kuningas Kustaan aukio tammikuussa 2020. Kaskinen library 20190705.jpg|Kaskisten kaupunginkirjasto. Kaskinen old town hall 20190705.jpg|Kaskisten vanha kaupungintalo. Kaskinen town hall 20190705.jpg|Kaskisten kaupungintalo. ==Katso myös== *Kaskisten kirkko *Kaskisten rautatieasema ==Lähteet== Luokka:Kaskinen Luokka:Närpiö Luokka:Pohjanmaan maakunnan taajamat Luokka:Suomen kuntakeskukset
Hermann Baumann (muusikko)

Hermann Rudolph Konrad Baumann (1. elokuuta 1934 Hampuri – 29. joulukuuta 2023) oli saksalainen käyrätorvensoittaja.Hermann Baumann International Horn SocietyHermann Baumann Schott Music Baumann aloitti musiikillisen toimintansa laulajana ja jazzrumpalina, mutta siirtyi 17-vuotiaana käyrätorveen. Hän opiskeli sen soittamista Fritz Huthin johdolla ja työskenteli kahdentoista vuoden ajan eri orkestereissa, kuten Dortmundin filharmonikoissa ja Stuttgartin radion sinfoniaorkesterissa. Vuonna 1964 Baumann voitti kansainvälisen ARD-musiikkikilpailun Münchenissä. Hän alkoi luoda kansainvälistä uraa käyrätorvisolistina ja tehdä levytyksiä. Baumann opetti Folkwangin taideyliopistossa kolmen vuosikymmenen ajan. Hän piti myös mestarikursseja ja luentoja eri puolilla maailmaa. Baumann tilasi teoksia sellaisilta säveltäjiltä kuin Jean-Luc Darbellaylta, Bernhard Krolilta ja Hans Georg Pflügeriltä. Hän kantaesitti vuonna 1982 György Ligetin Trion viululle, käyrätorvelle ja pianolle. Baumann teki myös omia sävellyksiä. Hän soitti nykyaikaisen käyrätorven lisäksi useita erilaisia luonnontorvia. Vuonna 1992 Baumannista tuli International Horn Societyn kunniajäsen, ja elokuun 1998 The Horn Coll omistettiin hänelle. Siinä hän kertoi aivoverenkiertohäiriöstään ja vaikeasta toipumisestaan siitä. Hän oli saanut sairaskohtauksen hotellissa esitettyään Buffalon filharmonikkojen kanssa Richard Straussin toisen käyrätorvikonserton. Vuonna 1999 Baumann sai Pariisissa Historic Brass Societyn Christopher Monk -palkinnon elinikäisestä panoksestaan musiikkiin periodisoittimin. Baumann oli 40 vuoden ajan naimisissa vaimonsa Hellan kanssa, kunnes tämä kuoli vuonna 1997. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset käyrätorvensoittajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jacques-François Roger

Jacques-François Roger (26. tammikuuta 1787 Longjumeau – 20. toukokuuta 1849 Pariisi) oli ranskalainen juristi, joka toimi Senegalin kuvernöörinä ja Ranskan parlamentin jäsenenä. Roger syntyi verovirkailijan perheeseen. Hän valmistui juristiksi, työskenteli kassaatio-oikeudessa ja osallistui vapaamuurarien toimintaan. Roger matkusti vuonna 1819 Senegaliin, jossa hän toimi mallitilan johtajana ja yleisenä syyttäjänä. Vuonna 1821 hänet nimitettiin Senegalin kuvernööriksi. Orjakaupan kieltämisen jälkeen Roger yritti kehittää maataloutta ja puutarhaviljelyä sekä säännellä arabikumin kauppaa, mutta hänen innokas toimintansa ei johtanut kestäviin tuloksiin. Nykyään siitä muistuttavat Richard-Tollin keinokastelualue ja kaupungissa sijaitseva kuvernöörin virka-asunto. Roger, joka nimitettiin paroniksi vuonna 1824, palasi Ranskaan vuonna 1827. Vuoden 1830 vallankumouksen jälkeen hän meni mukaan politiikkaan, ja seuraavana vuonna hänet valittiin ensimmäisen kerran Ranskan edustajainhuoneen jäseneksi. Vuonna 1848 Roger valittiin yleisillä vaaleilla perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Hän kuoli koleraan pian sen jälkeen, kun hänet oli valittu uudelleen kansalliskokoukseen vuoden 1849 vaaleissa. Roger toimi Maantieteen seurassa ja oli perustamassa Ranskan orjuuden lakkauttamisen seuraa vuonna 1834. Hän julkaisi wolofin kieliopin, Senegal-aiheisen romaanin ja kokoelman senegalilaisia faabeleita Jean de La Fontainen tyyliin runomuotoon puettuna. Teoksillaan Roger pyrki osoittamaan, että afrikkalaiset ovat henkisiltä kyvyiltään eurooppalaisten veroisia. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset poliitikot Luokka:Ranskalaiset viranhaltijat Luokka:Ranskalaiset juristit Luokka:Vuonna 1787 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Hermann Baumann

Hermann Baumann on ollut seuraavien henkilöiden nimi: * Hermann Baumann (1902–1972), sosiaaliantropologi * Hermann Baumann (s. 1921), painija * Hermann Baumann (1934–2023), käyrätorvensoittaja
Albert Razin

Albert Razin (1940−2019) oli udmurttilainen sosiologi, filosofian tohtori, aktivisti ja Udmurtian yliopiston humanistisen instituutin johtaja, joka teki polttoitsemurhan Iževskin alueparlamentin edessä protestina Venäjän vähemmistökielten asemaa uhkaavalle lainsäädännölle. Razin seisoi 10. syyskuuta 2019 parlamentin pihassa kyltin kanssa jossa luki: "onko minulla isänmaata?", sekä lainaus avaarilaisen runoilijan Rasul Gamzatovin teoksesta, "jos kieleni ja kulttuurini kuolevat huomenna, minä voin kuolla tänään". Lopulta 79-vuotias Razin sytytti itsensä tuleen. Hän kuoli muutama tunti myöhemmin sairaalassa saamiinsa vammoihin. Vuonna 2018 Razin allekirjoitti muiden akateemikoiden kanssa avoimen kirjeen, jossa vastustettiin monien eri kansalliskielten opetuksen lakkauttamista. Venäjän duuma oli samana kesänä hyväksynyt lain, jonka mukaan vähemmistökielten opetuksesta tehdään vapaaehtoista. Aiemmin alueelliset parlamentit olivat itse saaneet päättää kyseisten opetusten pakollisuudesta. Laki on vaikuttanut huomattavasti opetuksen määrään. Kansalliskieliä Venäjällä on 35. Razinin teon lisäksi laki on aiheuttanut laajoja protesteja ympäri Venäjää. Razinin itsemurhan jälkeen muun muassa paikallinen aktivisti Roza Ahmedšina otti kantaa tapahtuneeseen seuraavasti: "Vaikka emme puhuisi udmurtin kielen opettamisesta kaikissa kouluissa, toivoisin sen säilyvän edes niissä kouluissa, joissa enemmistö oppilaista on udmurtteja. Razinin toive oli nimenomaan, että udmurtit ymmärtäisivät olevansa kansa, jonka taustalla on suuri kulttuuri. Jokaisen kansan merkitys on ainutkertainen, eikä sitä määritä kansaan kuuluvien ihmisten määrä". Myös esimerkiksi Mordvan pääkaupungin Saranskin ersälaisten kulttuurinen johtaja Boljaen Sires puhui Razinin teosta tuoden samalla esiin oman kansansa kamppailut kielensä säilymisestä: "Monet 20–40-vuo­tiaat ersät osaavat omaa äidinkieltään vain alkeellisen keskustelun tasolla. Venäläistymiskehitys on niin voimakasta, että kielemme täydelliseen tuhoutumiseen riittää nykytilanteen ylläpitäminen.” Razin tunnettiin päättäväisenä udmurttien puolestapuhujana. Hän oli muun muassa ollut mukana järjestämässä ensimmäistä udmurttien kansallista kongressia vuonna 1991, ja hän osallistui esimerkiksi heidän luonnonuskontoon pohjautuvien perinteisten juhlien ylläpitoon. Omissa kirjoituksissaan hän keskittyi udmurttien pitkään kansalliseen historiaan ja sen kulttuuriin. Venäjän valtiollinen media ei juurikaan ottanut kantaa tapahtuneeseen. Razinin väitettyihin mielenterveysongelmiin tosin viitattiin. Albert Razin jätti jälkeensä vaimon ja 18-vuotiaan tyttären. ==Aiheesta muualla== * Udmurttien kansan ja kielen puolesta: Albert Razin 1940-2019 == Lähteet == Luokka:Udmurtialaiset henkilöt Luokka:Venäläiset sosiologit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Albrecht Mayer

Albrecht Mayer (s. 3. kesäkuutaAlbrecht Mayer AllMusic 1965 Erlangen) on saksalainen oboisti.Albrecht Mayer: Ein Erlanger erfindet die Oboe neu Nordbayern Mayer aloitti musiikillisen toimintansa katedraalikuorossa kotikaupungissaan Bambergissa.Albrecht Mayer Deutsche Grammophon Hän sai piano-, nokkahuilu- ja lauluopetusta ennen oboensoiton aloittamista 10-vuotiaana. Hänen opettajiaan olivat Gerhard Scheuer, Georg Meerwein, Maurice Bourgue ja Ingo Goritzki.Albrecht Mayer Berliner Philharmoniker Mayer aloitti ammattiuransa vuonna 1990 Bambergin sinfoniaorkesterin ensimmäisenä oboistina. Vuonna 1992 hän siirtyi samaan toimenkuvaan Berliinin filharmonikkoihin. Mayer on tullut tunnetuksi solistina; hän on soittanut muiden muassa Claudio Abbadon, Simon Rattlen, Nikolaus Harnoncourtin ja Jakub Hrůšan johdolla. Hän on myös johtanut itse orkestereita soittaessaan. Mayer teki Carnegie Hall -debyyttinsä vuonna 2007 Orpheus Chamber Orchestran kanssa. Kamarimusiikissa hänen yhteistyökumppaneihinsa ovat kuuluneet Thomas Quasthoff, Hélène Grimaud, Leif Ove Andsnes, Lars Vogt ja Vital Julian Frey. Mayer on perustanut myös oman kokoonpanonsa, Ensemble New Seasonsin. Mayer on soittanut oboen lisäksi oboe d'amorea ja englannintorvea. Hän on alkuperäisen oboelle suunnatun ohjelmiston lisäksi soittanut ja levyttänyt muille soittimille ja laulajille sävellettyjä teoksia oboelle sovitettuina. Hän on levytyksillään saavuttanut menestystä sekä klassisen musiikin että popin listoilla. Joulukuussa 2006 Mayer sai Bambergin kaupungin E.-T.-A.-Hoffmann- Preisin. Hän sai Echo Klassik -palkinnon "vuoden instrumentalistina" 2004 ja 2010 sekä "vuoden musiikki-DVD-äänityksestä" 2008.Albrecht Mayer The Orchestra of the Americas Vuonna 2013 Mayer pääsi Gramophone Hall of Fameen. Mayer perusti lokakuussa 2011 Albrecht-Mayer-Stiftungin verkkokalvon ja näköhermon sairauksien tutkimuksen ja hoidon tukemiseksi. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oboistit Luokka:Oboe d'amoren soittajat Luokka:Englannintorvensoittajat Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Snake Johnson

__NOTOC__ Snake Johnson on trumpetisti Ted Cursonin vuonna 1981 julkaistu albumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Ted Curson. === A-puoli === # # # === B-puoli === # * # # == Kokoonpano == *Ted Curson - trumpetti, flyygelitorvi, piccolo trumpetti *Nick Brignola - baritonisaksofoni, sopraanosaksofoni *Steve McCall - rummut *David Friesen - basso *Bill Barron - tenorisaksofoni *Lawrence Killian - lyömäsoittimet *Jim McNeely - piano *Charlie Williams - alttosaksofoni == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == * Snake Johnson discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1981 albumit Luokka:Ted Cursonin albumit
Åke Heiniö

Åke Alfons Heiniö (21. helmikuuta 1919 Helsinki – 22. huhtikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja järjestöjohtaja. Heiniön vanhemmat olivat rautatieläinen Kalle Heiniö, aiemmin Hellqvist, ja Selma Cecilia Tallberg ja puoliso 1943–1980 Alice Christine Birgitte Hinsberg. Heiniö tuli ylioppilaaksi 1939 ja suoritti Kadettikoulun 1941 ja ylemmän oikeustutkinnon 1948, varatuomarin arvon hän sai 1952. Heiniö oli Pohja- yhtymän tarkastaja 1945–1947, Suomen Suurkisat -yhdistuksen virkailija 1947, Maatalousseurojen Keskusliiton asutusvaliokunnan lainopillinen avustaja 1948, maatalousministeriön asutusasiainosaston ylimääräinen esittelijä 1948–1952, Suomen Työnantajain Keskusliiton sihteeri 1952, työehtosopimusosaston osastopäällikkö 1955–1961 ja pääsihteeri 1958–1961 sekä Graafisen Teollisuuden Työnantajaliiton johtaja 1962 ja toimitusjohtaja 1962–1979. Hän työskenteli myös Graafisen keskusliiton ja Sanomalehtien liiton toimitusjohtajana ja oli vakuutusoikeuden jäsen 1954–955 ja 1959–1960. Heiniöllä oli lisäksi useita graafisen alan luottamustehtäviä. Haavoittuminen Talin–Ihantalan taistelussa jatkosodassa esti Heiniön suunnitteleman upseerinuran. Talvisotaan hän osallistui sotamiehenä, jatkosotaan joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri (1978). Heiniö tunnettiin myös vapaamuurarina.Biografia-sampo: Åke Heiniö Viitattu 11.9.2021.Ihmiset. Kuolleet. Varatuomari Åke Heiniö. Helsingin Sanomat, 9.6.2007. (Tilaajille) Viitattu 11.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset vapaamuurarit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Magnus Cort

Magnus Cort Nielsen (s. 16. tammikuuta 1993 Bornholmin kunta) on tanskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Concordia Forsikring–Himmerland -joukkueessa 2012, ja edusti seuraavat vajaat kaksi vuotta Cult Energy Pro Cyclingia. Lokakuusssa 2014 hän aloitti harjoittelijana Orica-GreenEDGEssä ja edusti australialaistallia vuoden 2017 loppuun saakka. Kaudet 2018–2019 hän ajoi Astana Teamissa, 2020–2023 EF Education -tallissa ja vuodesta 2024 Uno-X Mobility -joukkueessa. Cort voitti Ranskan ympäriajossa 15. etapin 2018 ja kymmenennen etapin 2022. Espanjan ympäriajossa hän on voittanut kuusi etappia, joista kolme vuonna 2021, jolloin hän voitti myös kilpailun yritteliäimmän ajajan palkinnon. Hän voitti etapin Italian ympäriajossa 2023. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2011 :Cyclocrossin nuorten Tanskan-mestaruus :Course de la Paix Juniors, kokonaiskilpailun sekä 3b. ja 4. etapin voitto :Maantieajon nuorten Tanskan-mestaruus ;2013 :Thüringen Rundfahrt (alle 23-v. kilpailu), mäkikirikilpailun ja 6. etapin voitto :Tanskan ympäriajo, 1. ja 4. etapin voitto ;2014 :Istrian Spring Trophy, kokonaiskilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto :Himmerland Rundt, voitto :Destination Thy, voitto :Ringerike GP, voitto :Tour des Fjords, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun ja 3. etapin voitto :Ronde de l'OIse, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 3. ja 4. etapin voitto :Tanskan ympäriajo, 1. etapin voitto ;2016 :Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, 18. ja 21. etapin voitto, 2. etapilla kolmas ;2017 :Volta a la Comunitat Valenciana, 3. etapin voitto :Clasica de Almeria, voitto :Prudential RideLondon-Surrey Classic, toinen ;2018 :Dubai Tour, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto :Tour of Oman, 4. etapin voitto :Milano – San Remo, kahdeksas :Tour de Yorkshire, 2. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, 15. etapin voitto :BinckBank Tour, 5. etapin voitto ;2019 :Pariisi–Nizza, 4. etapin voitto :Saksan ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto ;2020 :Etoile de Bessèges, pistekilpailun ja 2. etapin voitto :Espanjan ympäriajo, 16. etapin voitto ;2021 :Pariisi–Nizza, 8. etapin voitto :Route d'Occitanie, 4. etapin voitto :Ranskan ympäriajo, 7. etapilla kolmas :Espanjan ympäriajo, pistekilpailussa kolmas, 6., 12. ja 19. etapin voitto, 21. etapilla (aika-ajo) toinen, 4. etapilla kolmas ;2022 :Gran Camiño, 1. etapin voitto :Italian ympäriajo, 18. etapilla kolmas :Ranskan ympäriajo, 10. etapin voitto ;2023 :Volta ao Algarve, pistekilpailun sekä 2. ja 3. etapin voitto :Italian ympäriajo, 10. etapin voitto, 19. etapilla kolmas :Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas ;2024 :Critérium du Dauphiné, 2. etapin voitto :Arctic Race of Norway, kokonais- ja pistekilpailun sekä 4. etapin voitto :Tanskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto :Bretagne Classic Ouest–France, kolmas :Veneto Classic, voitto == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaarina Kivilahti

Kaarina Kivilahti (ent. Kihlberg, o.s. Aalto, s. 11. syyskuuta 1945) on helsinkiläinen vaatekauppias ja julkisuuden henkilö. Kivilahti toimi lentoemäntänä Pan Amilla ja Finnairilla, kunnes lopetti työt avioiduttuaan 1970-luvulla metallialan liikemiehen Kari Kivilahden (1938–2019)Kuolinilmoitus Helsingin Sanomissa, ks. kuvakaappaus artikkelissa kanssa. Avioliitto oli molempien toinen, ja heillä on kaksi tytärtä, Klara ja Karina. Vuonna 1986 Kivilahti avasi Helsinkiin muotiliikkeen Boutique Kaarina K, joka toimii aviomiehen perheyrityksen Helsingin Rauta Oy:n aputoiminimenä. Tyttäristä ainakin Klara on mukana muotiliikkeen toiminnassa. Kupari- ja messinkitukkuna tunnettuun yritykseen kuuluu myös Koskensaaren naulatehdas Petäjävedellä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Finnairin henkilöstö Luokka:Lentoemännät ja stuertit
Kalle Heinonen

Kalle Einari Heinonen, vuoteen 1919 Heinänen (28. joulukuuta 1898 Jyväskylän maalaiskunta – 1. kesäkuuta 1984 Jyväskylä) oli suomalainen kauppaneuvos, yrittäjä ja yritysjohtaja.Biografia-sampo: Kalle Heinonen Viitattu 11.9.2021. Heinosen vanhemmat olivat kirvesmies Kalle Heinänen ja Selma Takala ja puoliso vuodesta 1919 Aino Sigrid Hanhinen. Vuorineuvos Juhani Heinonen oli heidän poikansa. Heinonen toimi ensin asesepän oppipoikana, opintomatkat Yhdysvaltoihin hän teki 1932 ja 1952. Heinonen oli sähköasentaja 1917, sitten monttööri ja ylimonttööri Schaumanin vaneritehtaalla 1922–1923, Jyväskylän radioaseman perustajia ja kuuluttaja 1925–1927, Sähköverstas Kalle Kerttusen toinen osakas 1924 ja omistaja vuodesta 1929, Keski-Suomen Auto -yrityksen perustaja 1929 ja Are-yhtiön perustaja, toimitusjohtaja 1938–1966 ja hallituksen puheenjohtaja 1938–1979. Heinonen oli myös Oro- ja Sähköliikkeiden-yhtiöiden perustajaosakas ja johtokunnan puheenjohtaja ja Jyväskylän Liikenne -yhtiön hallituksen puheenjohtaja 1953–1980. Keski-Suomen kauppakamarin puheenjohtajana hän toimi 1951–1965. Kauppaneuvoksen arvon Heinonen sai 1961. Kalle Heinonen sai Jyväskylä-mitalin ensimmäisten joukossa 1967. Kaksi muuta palkittua olivat akateemikko Alvar Aalto ja kaupunginvaltuuston puheenjohtaja Eino Palander.Vuoden 2021 Jyväskylä-mitali myönnettiin Jyväskylän kaupungin koronajäljitystiimille. Jyväskylän kaupunki, 22.3.2021. Viitattu 11.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Pauli Kajavo

Pauli Kajavo, vuoteen 1935 Paul Krestjaninoff (3. kesäkuuta 1907 Oulu – 24. huhtikuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos, radiotekniikan insinööri ja yritys- ja järjestöjohtaja.Biografia-sampo: Pauli Kajavo Viitattu 11.9.2021. Kajavon vanhemmat olivat kauppias Aleksei Krestjaninoff ja ravintoloitsija Maria Lydia Appelgren ja puoliso vuodesta 1933 konttoristi Lissi Selma Percklén. Kajavo tuli ylioppilaaksi Torniossa 1926. Hän toimi posti- ja lennätinhallituksen radiokonttorin radioneuvojana 1932–1934 ja sitten Yleisradiossa vastaavassa tehtävässä vuoteen 1936. Opiskeltuaan radiotekniikkaa Teknillisessä korkeakoulussa hän valmistui radiotekniikan diplomi-insinööriksi 1939 ja hänestä tuli Yleisradion suunnitteluinsinööri. Talvisotaan osallistunut Kajavo haavoittui ja tuli sodan jälkeen vuonna 1941 Helvarin palvelukseen. Hän toimi yrityksen lähetinosaston päällikkönä 1941–1945 ja sitten kymmenen vuotta lähetin- ja elektroniikkalaitteiden suunnittelu- ja tuotanto-osaston päällikkönä. Kajavo oli keskeisesti mukana kehittämässä Helvarin radiolaitteita siten vaikuttamassa radioteollisuuden kehittymiseen Suomessa. Vuonna 1954 Kajavo nimitettiin Helvarin toimitusjohtajaksi. Hänen johdollaan Helvar suuntautui myös televisiotuotantoon, joskin luopui siitä myöhemmin 1960-luvulla, keskittyen sähkötarviketuotantoon ja valaistuselektroniikkaan. Kajavon toimitusjohtajan työ yhtiössä päättyi 1967, mutta hän toimi vielä Helvarin johtokunnan konsulttina, siirryttyään Suomen Radioteollisuusyhdistyksen toimitusjohtajaksi. Teollisuusneuvoksen arvon Kajavo sai 1967. Sota-aikana Kajavo suunnitteli Yleisradion työpajassa ULA-alueella toimivan kannettavan radiopuhelimen, joita valmistettiin 120 kappaletta puolustusvoimien käyttöön.Uusia valokuvia radiotekniikasta sodassa ja rauhassa. Yle. Elävän arkiston blogi, 3.5.2017. Viitattu 11.9.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Lauriina

Lauriina on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on johdettu miehennimestä Lauri. Toisaalta se voidaan tulkita myös Laura-nimen muunnelmaksi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Lauriina-nimisiä naisia on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 380–390. Lauriinalla ei ole nimipäivää almanakassa. ==Tunnettuja Lauriinoja== *Lauriina Vilkkonen (s. 1963), kirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Lauriina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Viktor Teikari

Viktor Teikari (25. marraskuuta 1872 Vehkalahti – 25. marraskuuta 1943 Kotka)Kuolinilmoitus, Viktor Teikari, Eteenpäin, 1943, No 135, sivu 2, julkaistu 30.11.1943 oli suomalainen työmies, joka sisällissodan aikana toimi punaisten Mäntyharjun rintaman ylipäällikkönä. Kymin Ruonalassa asunut Teikari oli vuonna 1905 perustamassa Kotkan Työväen Osuuskauppaa, jonka hallitukseen hän kuului kolmeen eri otteeseen aina 1920-luvulle saakka. Vuodesta 1912 lähtien Teikari työskenteli Kotkan sokeritehtaalla. Hän oli myös Munsaaren työväenyhdistyksen johtokunnan jäsen. Marraskuun 1917 yleislakon aikana Teikari liittyi Kotkan työväen järjestyskaartiin. Sisällissodan käynnistyttyä hän osallistui helmikuun 1918 alussa Loviisan valtaukseen ja toimi ilmeisesti punakaartin palkanmaksajana Inkeroisissa ja Myllykoskella. Mäntyharjun rintamalla Teikari oli aluksi Munsaaren punakaartin komppanianpäällikkönä, kunnes hänet nimitettiin rintaman ylipäälliköksi 22. helmikuuta tehtävästä erotetun Heikki Krögerin tilalle. Teikarin apulaisena oli Oskar Sundman. 6. maaliskuuta ylipäälliköksi tuli Aleksei Osipov, jonka jälkeen Teikari toimi komppanianpäällikkönä Mouhussa. Punaisten vetäydyttyä Mäntyharjulta hänet vangittiin 7. toukokuuta Kotkassa ja toimitettiin Lahden vankileirille. Elokuussa 1918 Teikari sai elinkautisen kuritushuonerangaistuksen valtiopetoksesta, mutta hänet armahdettiin jo 1921. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Petriina

Petriina on Suomessa käytetty naisen etunimi. Se on Petronella-nimen muunnos. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Petriina-nimisiä naisia on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 440–450. Petriinalla ei ole nimipäivää almanakassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Petriina (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Pub Sirdie

Pub Sirdie on Helsingin Kalliossa sijaitseva ravintola. Se sijaitsee Kalliossa Kolmannella linjalla, vuonna 1935 valmistuneen asuinkerrostalon katutason liiketilassa osoitteessa Kolmas linja 21. ==Historia== Pub Sirdien tiloissa on alun perin toiminut maitokauppa, joka vuonna 1966 muutettiin baariksi nimeltä Alppi-Baari. Tuon baarin ostivat Sirpa ja Dieter Gehring, joiden etunimien yhdistelmästä baarin nimi muodostui. Pariskunta luopui paikasta 2002 ja myi sen Petar Petroville, joka piti paikkaa aina kuolemaansa asti vuoteen 2015, jonka jälkeen vetovastuussa oli Ritva Hiironen aina kesään 2018 asti. Tämän jälkeen baarin osti Helsingin Klassikkoravintolat Oy, joka on lähes tuhannen yksityishenkilön omistama yhteisöllinen yhtiö. ==Kulttuurissa== Pub Sirdiessä on kuvattu Aki Kaurismäen Calamari Union -elokuvaa sekä Tuomari Nurmion Dumarillumarei-levyn ja Kotiteollisuuden Helvetistä itään -levyn kansitaidetta. Yleisradion Aikuiset-sarjan ensimmäisen kauden kuvauksia on tehty baarin sisätiloissa, kuten myös Paola Suhosen Miehiä Keskiyön Auringossa -elokuvaa. Vuonna 2004 Pub Sirdiessä kuvattiin muutamia kohtauksia elokuvaan Uuno Turhapuro – This Is My Life. Damn Seagullsin One Night At Sirdie´s -levyn nimi on saanut inspiraationsa Pub Sirdiestä. == Aiheesta muualla == *Helsingin Sanomat 2.3.2016 *Länsiväylä 12.4.2018 *Yle uutiset 3.2.2017 YLE *Helsingin Uutiset 19.7.2018 *Helsingin Sanomat 7.5.2017 Luokka:Kallio Luokka:Ravintolat Helsingissä