EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Roope-karhu (piirrossarja)

Roope-karhu () on vuosina 1991–1997 valmistunut 65-osainen kanadalais- ranskalais-brittiläinen piirrossarja, joka perustuu Mary Tourtelin luomaan Roope-karhu-sarjakuvaan. Sarjaa esitettiin Kanadassa YTV-kanavalla. Yhdysvalloissa sitä esitettiin ensin Nickelodeonissa ja myöhemmin CBS- kanavalla. Suomessa sarja esitettiin MTV3-kanavalla 1990-luvulla suomenkielisellä puheella Film & Cartoon Finlandin jälkiäänittämänä. ==Jaksot== Jaksojen alkuperäiset englanninkieliset nimet ovat suluissa. # ? (Rupert and Pong Ping) # ? (Rupert and the Sage of Um) # ? (Rupert and Algy's Misadventure) # ? (Rupert and the Purple Cakes) # Roope ja Ville Pelimaassa (Rupert and Bill in Gameland) # Roope ja Pikku Yami (Rupert and Little Yum) # Roope ja ritari (Rupert and the Knight) # Roope ja krokotiilit (Rupert and the Crocodiles) # ? (Rupert and Raggety) # Roope ja vedenalainen seikkailu (Rupert's Undersea Adventure) # Roope ja hämyviuhka (Rupert and the Twilight Fan) # Roope ja Ville Lumimyrsky (Rupert and Billy Blizzard) # Roope ja merirosvot (Rupert and the Pirates) # Roope ja Temppelin rauniot (Rupert and the Temple Ruins) # ? (Rupert and the Missing Snow) # Roope ja metsänhaltiat (Rupert and the Leprechauns) # Roope aikamaassa (Rupert in Timeland) # Roope ja tiikerin silmä (Rupert and the Tiger's Eye) # Roope ja ISOpienikone (Rupert and the BIGsmall Machine) # Roope ja setä Karhula (Rupert and Uncle Grizzly) # Roope ja viulu (Rupert and the Fiddle) # ? (Rupert and Nessie) # Roope ja kummitus (Rupert and the Ghost) # ? (Rupert and the Lamp) # Roope ja tulilintu (Rupert and the Firebird) # ? (Rupert and the Mulp Gulper) # Roope ja Inkku (Rupert and Ginger) # ? (Rupert and Growler) # ? (Rupert and the Dragon Race) # Roope ja siili (Rupert and the Hedgehog) # ? (Rupert and Ottoline) # Roope ja Pilvien rosvo (Rupert and the Cloud Pirates) # ? (Rupert and the Nile) # ? (Rupert and the Lost Memory) # ? (Rupert and the Sea Serpent) # ? (Rupert and the Bell) # Roope ja karuselli (Rupert and the Carousel) # Roope ja narri (Rupert and the April Fool) # ? (Rupert and the Clock Cuckoo) # ? (Rupert and the Giant) # ? (Rupert and the Wool Gatherers) # ? (Rupert and the Marsh Mystery) # ? (Rupert and A.R.C.H.I.E.) # ? (Rupert in Toyland) # ? (Rupert in Dreamland) # ? (Rupert's Roman Adventure) # ? (Rupert in Mirrorland) # ? (Rupert and the Crystal Kingdom) # ? (Rupert and the Space Pilots) # ? (Rupert and the Mystery Isle) # ? (Rupert and Mum's Adventure) # ? (Rupert's Christmas Adventure) # ? (Rupert and the Jolly Roger) # ? (Rupert and the Great Mephisto) # ? (Rupert and the Little Bear) # ? (Rupert and the Paper Folders) # ? (Rupert and the Crystal Ball) # ? (Rupert and the Sun Bandit) # ? (Rupert and the Song Snatcher) # ? (Rupert and Queen Bess) # ? (Rupert and the Water Works) # ? (Rupert and the Deep Freeze) # ? (Rupert and the Chalk Drawings) # ? (Rupert and the Dragon Festival) # ? (Rupert and the Whizz Watch) ==Suomenkieliset ääninäyttelijät== Listassa vain osa hahmoista. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisiosarjat Luokka:1990-luvun piirrossarjat Luokka:YTV:n televisio-ohjelmat
Sala-ampuja (elokuva)

Sala-ampuja (The Sniper) on yhdysvaltalainen Edward Dmytrykin ohjaama ja Stanley Kramerin tuottama mustavalkoinen rikoselokuva vuodelta 1952. Se on aikansa trilleri, jossa yritetään valottaa henkilön sarjamurhaajaksi kehittymisen syitä, lynkkausmielialaa ja median, poliitikkojen ja poliisin vastuuta. Elokuvassa liikutaan San Fransiscossa, ja sen pääosissa ovat naisia vihaavaa sarjamurhaajaa Eddie Milleriä esittävä Arthur Franz ja poliisiluutnanttia esittävä Adolphe Menjou. Jo elokuvan alussa paljastetaan murhaajan henkilöllisyys ja se, että hän on häiriintynyt seksuaalirikollinen. Elokuvaa on väitetty muun muassa Likaisen Harryn edeltäjäksi. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli valmistumisvuonna, sen on esittänyt televisiossa MTV-2 vuonna 1967 ja Yle Teema -kanava kahdesti lokakuussa 2017. == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * * Sala-ampuja, KAVI Luokka:Vuoden 1952 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Edward Dmytrykin ohjaamat elokuvat
Damsels in Distress

Damsels in Distress on Whit Stillmanin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2011. Sen pääosia, yliopistotovereitaan sivistäviä ja ”pelastavia” opiskelijatyttöjä, esittävät Greta Gerwig, Carrie MacLemore, Megalyn Echikunwoke ja Analeigh Tipton. ==Juoni== Huoliteltua asiatyyliä puhuva Violet (Gerwig) ja hänen apurinsa Rose ja Heather ovat omistautuneet Seven Oaks Collegessa opiskelijatovereidensa kaikinpuoliseen sivistämiseen ja auttamiseen erikoisin keinoin. He vetävät koulun itsemurhanehkäisykeskusta ja tarjoavat terapiana monipuolisia tanssiharjoitteita. He seurustelevat vain itseään sivistymättömämpien nuorukaisten kanssa näitä kehittääkseen. Ryhmän uusin jäsen Lily (Tipton) on koulutettava pukeutumaan kunnolla ja välttämään tietynlaisia poikaystäviä, veljeskuntayhdistysten kaljankittaajat on ohjattava deodorantin ja kirjojen pariin ja vielä pitäisi kehittää uusi kansainvälinen tanssitrendi, koska sellaiset ”ylevöittävät elämänlaatua ja tuovat yhteen miljoonia ihmisiä nauttimaan Luojan suomista lahjoistaan”. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Chicago Sun-Timesin Roger Ebert arvostaa Stillmanin omintakeista dialogia ja rinnastaa sitä P. G. Wodehousen tyyliin. The New York Timesin A. O. Scott sanoo Stillmanin rakentaneen elokuvillaan oman maailmansa samalla tavoin kuin tämän elokuvan tyttötrio. Useimmat arvostelijat kehuvat Greta Gerwigin persoonallista roolisuoritusta ryhmänsä aikuismaisen eksentrisenä johtajana. Gerwig palkittiin roolistaan Dublinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent- elokuvat Luokka:Whit Stillmanin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta
Kitty Linder

Catharina ”Kitty” Linder ()(kuva Linderin hautakivestä) Silviisii.com. oli suomalaisen senaattori Constantin Linderin ja tämän toisen vaimon Elisabeth Amélie Hélène de Fonte­nilliatin tytär, joka oli vuodesta 1918 lähtien kirjeenvaihdossa kenraali ja valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheimin kanssa, ja heillä oli romanssi. Linderin suhteesta Mannerheimiin on tullut myöhempien romaanien ja elokuvien aihe. Aiheesta on kirjoittanut muun muassa kirjailija Juha Vakkuri. Linderin suvun mittava omaisuus alkoi kadota Suomen sisällissodan jälkeen. Pörssiromahduksen jälkeen hänen elämänsä oli varsin vaatimatonta. Linder toimi kisaemäntänä ja tulkkina vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa mutta tuskin sai siitä palkkaa. Viimeiset vuotensa hän asui yksinäisenä ja katkeran oloisena Pietarinkadulla vanhainkodissa. == Kitty Linder mediassa ja populaarikulttuurissa == Linderistä on tullut Mannerheimista kertovan kirjallisuuden ja populaarikulttuurin hahmo. Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä ja verkkosivuilla julkaistiin vuonna 2013 artikkeli ja kirjeenvaihtoa Linderin ja Mannerheimin romanssista. Linder esiintyy Mannerheimin morsiamena Juha Vakkurin kirjassa ja näytelmässä Mannerheim ja saksalainen suudelma (2017). Linder esiintyy romaanissa ensimmäisen kerran syksyllä 1918, jolloin suomalainen metsästysseurue taivaltaa Norjan tuntureilla. Myöhemmin Linder tapaa Mannerheimin Päämajan lottana Mikkelissä jatkosodan aikana.Vakkuri, Juha, Mannerheim ja saksalainen suudelma. Helsinki: Like 2017 ISBN 978-952-01-1659-0 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Carl Gustaf Emil Mannerheim Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Vesiantiloopit

Vesiantiloopit (Reduncinae)Vesiantiloopit – Reduncinae Suomen Lajitietokeskus laji.fi on onttosarvisten heimoon (Bovidae) kuuluva sorkkaeläinten alaheimo. Vesiantiloopit ilmestyivät ensimmäisen kerran fossiiliaineistoon 7,4 miljoonaa vuotta sitten Euraasiassa ja 6,6 miljoonaa vuotta sitten Afrikassa. == Suvut ja lajit == Alaheimosta tunnetaan yhdeksän lajia kolmessa suvussa: * Vesiantiloopit (Kobus) ** Vesiantilooppi (Kobus ellipsiprymnus) ** Kobinantilooppi (Kobus kob) ** Liki (Kobus leche) ** Niilinliki (Kobus megaceros) ** Puku (Kobus vardonii) * Vuohiantiloopit (Pelea) ** Vuohiantilooppi (Pelea capreolus) * Ruokoantiloopit (Redunca) ** Isoruokoantilooppi (Redunca arundinum) ** Vuoriruokoantilooppi (Redunca fulvorufula) ** Pikkuruokoantilooppi (Redunca redunca) == Lähteet == *
Tauno Larmi

Tauno Reino Antero Larmi, entinen Lindroos (2. tammikuuta 1926 Lappi – 15. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos. Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hänen isoveljensä oli professori, kirurgi Teuvo Larmi. Tauno Larmi avioitui 1950 sairaanhoitaja Kyllikki Kurosen kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949, aikanaan Suomen nuorimpana. Larmi väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954 ja erikoistui silmälääkäriksi 1960. Koskelan sairaskodin silmälääkäriksi Larmi nimitettiin 1961, Koskelan sairaalan johtajana hän toimi 1970-luvun puolesta välistä eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1989. Yksityisvastaanottoa Larmi piti vielä pidempään, vuoteen 2000 asti. Larmi oli Instrumentariumin hallintoneuvoston jäsen pitkään, vuodesta 1963 vuoteen 1996 saakka. Jatkosodan aikana hän liittyi vapaaehtoisena palvelukseen ja kävi Lentosotakoulun ohjaajakurssin 7. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset silmälääkärit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Ksenija Sobtšak

Ksenija Anatoljevna Sobtšak (, s. 5. marraskuuta 1981 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen julkisuuden henkilö, toimittaja ja poliitikko. Hän toimii juontajana Dožd-televisiokanavalla. Sobtšak on 1990-luvulla Pietarin pormestarina toimineen Anatoli Sobtšakin tytär. Putin oli Yleisradion mukaan 1990-luvulla Pietarissa pormestari Anatoli Sobtšakin luottomies, ja Ksenija Sobtšakin huhutaan olevan Putinin kummityttö. Sobtšak ja duuman entinen jäsen Dmitri Gudkov ovat perustamassa uutta puoluetta, jonka nimeksi tulisi "Muutosten puolue". Uusi puolue tulisi liberaalipuolue Granin tilalle, jolloin tarvittavat luvat toimia poliittisena puolueena Venäjällä olisivat valmiina mutta uusi puolue saisi kuitenkin uuden ohjelman.Venäjällä presidenttiehdokas Sobtšak ja entinen duuman jäsen perustavat puolueen. Yle uutiset 15.3.2018, viitattu 17.3.2018 ==Presidenttiehdokas 2018== Vuosina 2011–2012 Sobtšak osallistui oppositiorintamaan, joka vastusti Vladimir Putinin uudelleenvalintaa presidentiksi. Sobtšak asettui ehdolle Venäjän vuoden 2018 presidentinvaalissa (Web Archive) itsenäisenä ehdokkaana. Oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi piti Sobtšakin ehdokkuutta Kremlin harhautuksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryūya Yamanaka

Ryūya Yamanaka (, s. 11. huhtikuuta 1995) on japanilainen korsisarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBO-liiton maailmanmestari painoluokassaan. == Ammattinyrkkeilyura == Yamanaka aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2012. Ensimmäisen tappionsa hän kärsi vuonna 2012 tyrmäyksellä Kenta Shimizulle. Toisen tappionsa Yamanaka kärsi vuonna 2014 Roque Laurolle tuomariäänin. Vuonna 2017 Yamanaka kohosi korsisarjan WBO liiton mestariksi voittamalla Tatsuya Fukuharan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.http://fightnights.com/match/6920 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *boxrec.com Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1995 syntyneet
Konstantin Hakulin

Konstantin Hakulin, sukunimi esiintyi myös muodossa Hackulin (2. joulukuuta 1833 Hamina – 10. toukokuuta 1900 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut proviisori, tehtailija, liikemies, kauppaneuvos ja valokuvaaja.Kuka kuvasi? : Konstantin Hackulin Hakulin valmistui proviisoriksi 1857. Hän asui 1850-luvulla Pietarissa ja Helsingissä ja vuodesta 1859 lähtien hän asui Tampereella. Hän oli vuosina 1859–1868 proviisorina Tampereella G. A. Serlachiuksen apteekissa. Hakulin perusti Tampereelle 1868 väkiviinatehtaan. Vuonna 1887 Hakulin sai omistukseensa Tampereella sijainneen Onkiniemen oluttehtaan mentyään naimisiin tehtaan toisen perustajan apteekkari Alex Fredrik Tennbergin (k. 1885) lesken kanssa. Tennberg ja apteekkari G. A. Serlachius olivat perustaneet tehtaan vuonna 1864 ja tehdas oli tunnettu erityisesti Baijerin-oluen valmistajana. Vuonna 1891 Tampereella toimineet Mustalahden, Onkiniemen sekä Santalahden oluttehtaat yhdistyivät Tampereen Panimo-Osakeyhtiöksi. Onkiniemen oluttehdas toimi vuoteen 1909 saakka. Hakulin oli myös mukana perustamassa Tampereen Kutomo Oy:tä sekä Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankkia. Hakulinilla oli vuosina 1862–1867 oma valokuvausateljee apteekkari Serlachiuksen talossa Kauppatori 3:ssa jossa Hakulin myös itse asui. Tyrvääläinen sukua harrastamassa-blogi 11.5.2013 : Tampereen Onkiniemen oluttehdasMaisa Penttala ja Aija Välilä: Väkijuomateollisuus, Koskesta voimaa -sivustoBeerFinland.com : Tampereen oluttehtaita Hakulin oli Tampereen kaupunginvaltuuson jäsenenä 1879–1881. Hän oli perustamassa Tampereen soitannollista seuraa ja toimi Tampereen vapaaehtoisen palokunnan päällikkönä vuodesta 1873. Hakulin sai kauppaneuvoksen arvon 1899. SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat- verkkojulkaisu : Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut Konstantin Hakulin oli naimisissa vuodesta 1887 Amanda Karolina Tennbergin (ent. Lindberg, o.s. Lundman) kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Konstantin Hakulinin elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1833 syntyneet Luokka:Vuonna 1900 kuolleet
Introns

__NOTOC__ Introns on LCD Soundsystemin kokoelma-albumi, joka koostuu edellisen LCD Soundsystem -albumin b-puolista ja remixeistä. Albumin kansikuvassa on bändin laulaja James Murphyn levykokoelma. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Introns -albumi discogs.com - sivustolla Luokka:LCD Soundsystemin albumit Luokka:Vuoden 2006 remix-albumit
Noah Baumbach

Noah Baumbach (s. 3. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan muun muassa elokuvista The Squid and the Whale (2005) ja Frances Ha (2013). Hän on saanut vaikutteita Wes Andersonilta ja tehnyt tämän kanssa myös yhteistyötä elokuvien Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004) ja Fantastic Mr. Fox (2009) toisena käsikirjoittajana. Baumbach syntyi New Yorkin Brooklynissä vuonna 1969 kahden elokuvakriitikon, Georgia Brownin ja Jonathan Baumbachin pojaksi. Hänen juutalaistaustainen isänsä tunnetaan myös kirjailijana. Poika opiskeli Vassar Collegessa ja sai opiskeluvuosistaan aiheen esikoiselokuvaansa Kicking and Screaming (1995). Omaelämäkerrallinen on myös hänen toinen pitkä elokuvansa, palkittu ja Oscar- ehdokkuudenkin käsikirjoituksestaan saanut The Squid and the Whale, jossa hän muistelee vanhempiensa avioeroa. Se käynnisti hänen uransa, ja sitä seurasivat muun muassa Margot at the Wedding (2007), Greenberg (2010), Frances Ha (2012) ja Meyerowitzin perheen tarinat (uudistettu painos) (Netflix 2017). Hänen vuoden 2019 elokuvansa Marriage Story oli parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen sekä parhaan elokuvan Oscar-ehdokkaana. Baumbach kirjoittaa pakinoita The New Yorker -aikakauslehteen. Hän on naimisissa ohjaaja- näyttelijä Greta Gerwigin kanssa. He tekevät myös usein töitä yhdessä. Baumbach oli vuoteen 2013 asti naimisissa näyttelijä Jennifer Jason Leigh’n kanssa, ja heillä on yhteinen poika. == Filmografia == === Ohjaajana === * Kicking and Screaming (1995) * Herra Mustasukkainen (Mr. Jealousy, 1997) * Highball (1997) * Conrad & Butler Take a Vacation (2000) * The Squid and the Whale (2005) * Margot at the Wedding (2007) * Greenberg (2010) * Frances Ha (2012) * While We’re Young (2014) * Mistress America (2015) * De Palma (2015) * Meyerowitzin perheen tarinat (uudistettu painos) (The Meyerowitz Stories (New and Selected), 2017) * Marriage Story (2019) * Valkoinen kohina (White Noise, 2022) === Käsikirjoittajana === * Barbie (2023) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Elävät henkilöt
Prokainamidi

Prokainamidi eli prokaiiniamidi (C13H21N3O) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä sydämen rytmihäiriöiden hoitoon. ==Ominaisuudet ja käyttö== Prokainamidi on niin kutsutun luokan I antiarrytminen yhdiste. Sen vaikutusmekanismi muistuttaa kinidiinin vaikutusmekanismia ja se pidentää sydämen aktiopotentiaalin kestoa ja hidastaa impulssien kulkeutumisnopeutta. Prokainamidia voidaan käyttää muun muassa takykardian ja eteisvärinän hoidossa. Prokainamidi metaboloituu maksassa asetyyliprokainamidiksi, joka on myös aktiivinen rytmihäiriöiden hoidossa. Euroopassa prokainamidin käyttö on harvinaista, mutta Yhdysvalloissa se on runsaasti käytetty lääkeaine, erityisesti mikäli kinidiinihoito ei tehoa riittävästi. Prokainidi on nopea- ja lyhytvaikutteinen lääkeaine.Gajanan S. Joshi & James C. Burnett: Cardiovascular Agents, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 28.10.2017Gerda von Philipsborn, Anton Oberdorf, Fritz Binnig & Albrecht Franke: Antiarrhythmic Drugs, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 28.10.2017. ==Haittavaikutukset== Prokainamidi voi aiheuttaa QT-ajan pidentymistä, mikä voi johtaa rytmihäiriöihin. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat alhainen verenpaine, ruuansulatuskanavan oireet, lihasheikkous ja kuumeilu. Pitkäkestoisen prokainamidihoidon haittavaikutuksena voi olla lupus erythromatosuksen kaltaiset oireet. ==Valmistus== Prokainamidin synteesin ensimmäisessä vaiheessa p-nitrobentsoyylikloridi reagoi N,N-dietyylietyleenidiamiinin kanssa muodostaen amidin. Toisessa vaiheessa yhdisteen nitroryhmä pelkistetään vedyttämällä aminoryhmäksi ja tuotteena muodostuu prokainamidia. : ==Lähteet== Luokka:Sydänlääkkeet
Air Indian lento 182

Air Indian lento 182 oli Air Indian liikennöimä reittilento Torontosta Montrealin ja Lontoon kautta Delhiin ja Bombayhin 23. kesäkuuta 1985. Lennolla käytetty Boeing 747-237B -matkustajalentokone tuhoutui terrori-iskussa Irlannin ilmatilassa pommin räjähdettyä koneen lastiruumassa. Iskussa kuoli 329 ihmistä, joista 268 oli Kanadan kansalaisia. Isku on Kanadan historian pahin joukkomurha, ja se oli maailman tuhoisin lentokoneeseen tehty terrori- isku ennen syyskuun 11. iskuja 2001. ==Taustaa== Iskun pääepäillyt olivat Kanadassa asuneita sikhien äärijärjestö Babbar Khalsan jäseniä, jotka halusivat kostaa sen, että Intian armeija oli edellisvuonna hyökännyt sikhien Kultaiseen temppeliin Amritsarissa. Operaatiossa temppeli vallattiin militanttien sikhien johtajalta ja hänen kannattajiltaan. Intian hallituksen antaman tiedonannon mukaan operaatiossa kuoli 492 siviiliä. Neljän kuukauden kuluttua Intian pääministerin Indira Gandhin sikhiläiset henkivartijat murhasivat hänet. Murhan jälkeen seurasi levottomuuksia, joissa tapettiin noin 8 000 sikhiä. ==Toinen pommi== 55 minuuttia ennen Air Indian koneen tuhoutumista räjähti Naritan kansainvälisellä lentoasemalla (tuolloin nimellä Tokion uusi kansainvälinen lentoasema) pommi, joka surmasi kaksi japanilaista lentokentän työntekijää ja haavoitti neljää muuta. Pommin uskotaan olleen Babbar Khalsan asettama, ja sen kohteena oli Air Indian lento Tokiosta Bangkokiin, mutta pommi räjähti ennen lentoa, koska terroristit eivät mahdollisesti olleet ottaneet huomioon, että Japanissa ei noudatettu kesäaikaa kuten Kanadassa. Kone, jonka mukana pommi saapui Tokioon, oli lastattu Vancouverissa. == Lento == Lento 182 oli reittilento Torontosta Montrealin kautta Lontooseen ja sieltä edelleen Bombayhin (nyk. Mumbai). Koneesta joutui Montrealissa Kanadan viranomaisten tarkastettavaksi, mutta lento lähti Lontooseen aikataulussa. Lento otti yhteyden Heathrow’n lentoaseman lennonjohtoon. Kone räjähti kuitenkin täysin yllättäen 45 minuutin päässä lentoasemalta, eikä koneesta annettu mitään varoitusta tai hätäviestiä ennen onnettomuutta. Lento katosi lennonjohdon tutkasta, jolloin paikalle lähetettiin pelastushenkilöstö. Eloonjääneitä ei löytynyt. ==Tutkinta ja oikeudenkäynti== Terrori-iskua seurannut tutkinta ja oikeudenkäynti kesti lähes 20 vuotta. Teosta tuomittiin yksi henkilö, Kanadan kansalainen Inderjit Singh Reyat, joka sai 15 vuoden vankeustuomion. Hänen lisäkseen seitsemää henkilöä epäiltiin yhteydestä terrori-iskuun, mutta he joko kuolivat ennen tutkinnan valmistumista tai heidät vapautettiin syytteistä. Vuonna 1995 Kanadassa asunut sanomalehden kustantaja Tara Singh Hayer kertoi olleensa paikalla, kun yksi epäillyistä tunnusti osallisuutensa tekoon. Hayer murhattiin kotinsa edustalle Surreyssä kolme vuotta myöhemmin. Hän on ainoa toimittaja, joka on murhattu Kanadassa työnsä takia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lento-onnettomuudet Irlannissa Luokka:Kanadan historia Luokka:Uskonnollinen terrorismi Luokka:Vuoden 1985 terrori-iskut Luokka:Vuoden 1985 lento-onnettomuudet
Frans Adolf Riekki

Frans Adolf (Aatu) Riekki (29. syyskuuta 1861 Pudasjärvi – 1934 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut liikemies ja kauppaneuvos.Aikalaiskirja 1834Muotokuvagalleria : Frans Adolf Riekki Riekin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Aukusti Riekki ja Margareeta Wanhala. Hän kävi viisi luokkaa Oulun suomalaista yksityislyseota ja oli sitten muutamia vuosia kauppa-apulaisena kunnes aloitti vuonna 1892 oman liiketoiminnan. Riekillä oli Oulussa siirtomaatavara- ja kangaskauppa. Hän toimi myös tukkukauppiaana ja hänen asiakkaitaan olivat erityisesti Koillismaan maakauppiaat. Riekin aloitteesta perustettiin kesällä 1917 tukku- ja vähittäiskaupan alalla Pohjois-Suomessa toiminut Pohjanmaan Kauppiaiden Oy (vuodesta 1965 Pohjanmaa Oy) jonka hallintoneuvoston jäsenenä Riekki oli. Pohjanmaa Oy toimi vuoteen 1993 saakka jolloin se fuusioitiin Tuko-konserniin. Kansallisarkisto : Arkistonmuodostaja: Pohjanmaa Oy Riekki toimi vuobnna 1918 perustetun Oulun kauppakamarin ensimmäisenä puheenjohtajana 1918–1928 ja hän oli samalla myös keskuskauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä. Riekki oli myös Oulun kauppayhdistyksen puheenjohtajana 10 vuodean ajan, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä Riekki oli 26 vuoden ajan vuodesta 1895 alkaen. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1905. Riekki rakennutti vuonna 1900 Saaristonkadun ja Torikadun kulmaan Riekin talona tunnetun kauppa- ja asuintalonsa. Yksikerroksisen uusrenessanssityylisen puutalon suunnitteli rakennusmestari Jacob William Lillqvist. Finnkarelco Oy : Riekin talo Frans Adolf Riekki oli naimisissa 1887–1928 Alma Matilda Burmanin (k. 1928) kanssa. Heidän poikansa oli kalterijääkäri ja Etsivän Keskuspoliisin päällikkö Esko Riekki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Frans Adolf Riekin elämäkerta SKS Biografiakeskuksen Talouselämän vaikuttajat-verkkojulkaisussa * Veikko Sarkkisen kuvia Riekin talosta Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Glarus Nord

Glarus Nord on kaupunki Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita on runsaat 18 000\. Glarus Nordin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin kahdeksan kuntaa, Bilten, Filzbach, Mollis, Mühlehorn, Näfels, Niederurnen, Oberurnen ja Obstalden, yhdistettiin. == Sijainti == Glarus Nord sijaitsee Linthjoen laaksossa ja rajoittuu pohjoisessa Walenseejärveen ja Linthkanavaan. Suurin osa Glarus Nordin alueesta on vuoristoa: kunnan itäosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. == Liikenne == Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä Sargansiin halkovat kaupungin pohjoisosan. Linthiä seuraileva valtatie 17 () ja SBB:n rautatie Ziegelbrückestä kantonin eteläosaan, Linthalin kylään, kulkevat Glarus Nordin poikki pohjoisesta etelään. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Sveitsin kaupungit Luokka:Glarusin kantonin kunnat
Arja Rosenholm

Arja Rosenholm (s. 1. syyskuuta 1954 Pori) on Venäjän kielen ja kulttuurin professori Tampereen yliopistossa. Rosenholm opiskeli Freie Universität Berlinissä slaavilaista ja germaanista filologiaa sekä naistutkimusta vuosina 1974–1984. Hänen Nadežda Hvoštšinskajaa käsittelevä lisensiaatintutkielmansa valmistui Jyväskylän yliopistoon vuonna 1991. Vuonna 1999 valmistuneessa väitöskirjassaan Rosenholm käsitteli Venäjän naiskysymystä 1860-luvulla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Knightsbridge

Knightsbridge on Länsi-Lontoossa Hyde Parkin eteläpuolella sijaitseva asuinalue ja kaupallinen keskus. Alueella sijaitsevat muun muassa Harrodsin ja Harvey Nicholsin tavaratalot. Sloane Squarelle johtaa Sloane Streetin ylellinen ostoskatu. Luokka:Lontoon kaupunginosat
Glarus Süd

Glarus Süd on kunta Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita vajaat 10 000\. Glarus Südin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin 13 kuntaa, Betschwanden, Braunwald, Elm, Engi, Haslen, Linthal, Luchsingen, Matt, Mitlödi, Rüti, Schwanden, Schwändi ja Sool, yhdistettiin. == Sijainti == Glarus Süd sijaitsee Linthjoen laaksossa. Suurin osa kunnan alueesta on vuoristoa: kunnan itä- ja eteläosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. Glarusin Alppien korkein huippu Tödi (3 613 m mpy.) sijaitsee Glarus Südin ja graubündeniläisen Disentis/Mustérin rajalla. == Liikenne == Linthiä seuraileva valtatie 17 () pohjoisesta kulkee Glarus Südin kautta ja Klausenpass-solan yli Urin Altdorfiin. Linthalin kylästä on SBB:n rautatieyhteys pohjoiseen, Ziegelbrückeen . == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Glarusin kantonin kunnat
Otto Rossi

Otto Henrik Rossi (24. toukokuuta 1896 – 9. toukokuuta 1946) oli suomalainen kapteeni ja kalterijääkäri.Rautalammin museon Rautalammin kirkonkylän maisemahistoriaa : Toholahti Rautalammin Mattilan talosta kotoisin ollut Otto Rossi aikoi lähteä Saksaan jääkäriksi ja matkusti tätä varten helmikuussa 1916 Rautalammilla Karjalan kartanon omistaneen Rolf Roschierin avustamana Seinäjoelle. Hän joutui kuitenkin pidätetyksi jo Seinäjoen rautatieasemalla ja päätyi sitten ensin Katajanokan vankilaan ja sieltä Pietariin Špalernajan tutkintavankilaan. Rossi vapautui vankilasta Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen 12. maaliskuuta 1917. Hän kävi suojeluskunnan kersanttikurssin Kuopiossa ja oli Suomen sisällissodan aikana joukkueenjohtajana osallistuen muun muassa Tampereen ja Viipurin taisteluihin. Sodan jälkeen Rossi oli suojeluskuntajärjestön palveluksessa. ====Kalterijääkärien yhdistys==== Kun kalterijääkärien historiikin ja matrikkelin kolmas osa ilmestyi 1935, muodostettiin myös kalterijääkärien yhdistys, Kalterijääkärit ry. Yhdistys pohjautui löyhästi kapteeni Otto Rossin 1920-luvulta lähtien organisoimiin illanviettoihin. Majuri evp. Into Auer laati yhdistyksen säännöt. Yhdistyksen puheenjohtaja oli Yrjö Ruutu ja rahastonhoitaja Otto Rossi. Auer toimi yhdistyksen sihteerinä vuodet 1935-1944. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin keväällä 1936. Yhdistyksen keskeinen tarkoitus oli pitää huolta entisten spalerniittien eduista ja tukea huono-osaisia jäseniä. == Lähteet == Luokka:Kalterijääkärit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Royal Ordnance L7

Royal Ordnance L7 on brittiläinen panssarivaunukanuuna, joka oli Naton ja useiden muiden maiden panssarivaunujen pääase 1960-luvulta 1980-luvun alkuun. Tykki on 105 mm kaliiperinen ja putken pituus on 52 kaliiperin mittaa. Asetta on valmistettu noin 20 000 kappaletta. ==Historia== Unkarin vuoden 1956 kansannousun aikana neuvostoliittolainen T-54-panssarivaunu ajettiin Britannian Budapestin suurlähetystön pihalle, jossa vaunua päästiin tutkimaan. Vaunussa oli 100 mm tykki ja brittiläisellä 20-paunaisella 84 mm Ordnance QF -tykillä oli vaikeuksia läpäistä sen panssarointi. Armament Research and Development Establishment (ARDE) -laboratorio Fort Halsteadissa oli aloittanut uuden tykin kehittämisen jo 1950-luvun alkupuolella ja ensimmäiset testiammunnat suoritettiin 1956. L7 suunniteltiin sopimaan edeltävän 20-paunaisen kiinnityksiin, näin brittiläiset Centurionit voitiin vuodesta 1959 eteenpäin päivittää pienin kustannuksin. Tykki valittiin myös länsisaksalaisen Leopard 1 -vaunun pääaseeksi. Saksalainen versio tunnetaan nimellä L7A3, jossa lukon takareunaa on madallettu jotta aseelle saadaan suurempi alakoro tykin ottamatta kiinni tornin kattoon. Yhdysvallat otti tykin käyttöön nimellä M68 M60 Patton -vaunujen päivittämiseen. Yhdysvaltalaisessa versiossa lukkomekanismia ja savunpoistinta on muutettu. Tykkiä käytettiin myös M1 Abrams -vaunuissa ennen sen korvaamista 120 mm Rheinmetal L44 -tykillä. Amerikkalainen versio lisensointiin edelleen Turkille, jossa siitä valmistettiin nimellä M68T päivittämään M48 Patton -vaunuja. M68:tä käytetään myös Stryker-miehistönkuljetusvaunusta kehitetyssä M1128 Mobile Gun System -ajoneuvossa. Koreassa M68:ta valmistettiin M48 Pattoneita päivittämään ja K1-vaunuun. Israelissa tykkiä käytettiin Merkava I ja II -vaunuissa. Israel on myös päivittänyt T-54 ja T-55-vaunuja tällä tykillä. Näistä vaunuista käytetään israelilaista nimitystä nimitys Tiran. Egyptissä amerikkalaisten avustuksella M68:lla päivitetty T-55 tunnetaan nimellä Ramses II. Argentiinassa tykkiä valmistettiin TAM-vaunuun. Intiassa tykkiä käytettiin Vijayanta-vaunussa, joka perustui Vickers MBT -vaunuun. Sveitsissä tykkiä käytettiin Panzer 61 ja Panzer 68 -vaunuissa. Japanin Type 74 käytti tykistä muunnettua versiota L7:n putkella ja omalla lukko- ja rekyylinvaimennuksella. Kiinalaisten uskotaan kopioineen L7-tykin nimellä Type 83. Tällä tykillä on päivitetty kiinalaisia Type 59 (T-55-kopio), Type 69/79, Type 80 ja Type 85-II -vaunuja.http://www.bandepleteduranium.org/en/chinese-norinco-tanks- with-105mm-gun ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Panssarivaunukanuunat
Sloane Street

Sloane Street on Knightsbridgestä Sloane Squarelle johtava ostoskatu Lontoon länsiosassa. Etenkin 1980-luvulla katu tuli myös tunnetuksi stereotyyppisen yläluokkaisesta nuorisokulttuuristaan, jonka edustajat tunnettiin nimellä ”Sloane Rangers”. Lähettyvillä sijaitsevat myös Harrodsin ja Harvey Nicholsin tavaratalot. Luokka:Lontoon kadut
Glarus (täsmennyssivu)

Glarus viittaa muun muassa seuraaviin paikkoihin: * Glarusin kantoni, Sveitsin kantoni * Glarus, Glarusin kantonin pääpaikka * Glarus Nord, kunta Glarusin kantonissa * Glarus Süd, kunta Glarusin kantonissa * Glarusin Alpit, Alppivuoristo Glarusin kantoinin ja lähikantonien alueella.
Itäinen Vaasantie

Itäinen Vaasantie (ruots. Östra Vasavägen) on 1950- ja 1960-luvuilla rakennettavaksi suunniteltu, myös Turpiinitieksi kutsuttu tieyhteys TurussaHallituksen pantava turhat valittajat kuriin (Turun Sanomat 27.03.2007). Tien oli tarkoitus toimia kaupungin sisääntuloväylänä Hämeenlinnan suunnasta ja vähentää Hämeenkadun ja etenkin Tuomiokirkkosillan liikennepainetta. == Tien linjaus == Tielle oli kaksi vaihtoehtoista linjausta. Ensimmäinen olisi kulkenut Hämeentieltä Nummenmäen alueen läpi nykyiselle yliopistoalueelle ja sieltä edelleen Kasarminkadun ja Verkatehtaankadun linjaa suoraan kohti AninkaistensiltaaLaakso, Veikko (1980): Turun kaupungin historia 1918–1970, s. 281. Turun kartta vuodelta 1968.. Suunniteltu linjaus on osittain nähtävissä maastossa rakentamattomina alueina Nummen kirjaston vieressä ja kylpylähotelli Caribian takana niin sanotussa Ikituurin montussa. Toinen linjaus olisi ollut alkuosaltaan yhteneväinen edellisen kanssa, mutta kaupunkialueelle tulo olisi järjestetty Pispalantien ja Raunistulan kautta. Turun kaupungin karttapalvelun kaavakartoissa näkyy Vaasantie-niminen varaus Sillankorvan ensisuojan kohdalla ja Toijalan radan varressa. Ensimmäisen linjausvaihtoehdon huomattava ongelma olisi maisemahaittojen ohella ollut Karjaan radan ja moottoritien välisen alueen jääminen liikennemottiin. Lisäksi tie olisi katkaissut useita poikkikatuja. Toinen vaihtoehto taas olisi uhannut Raunistulan ja Lonttisten puutaloalueita ja edellyttänyt toisen sillan rakentamista Aurajoen yli hyvin lähelle rautatiesiltaa siinä tapauksessa, että tien loppuosa olisi rakennettu Lonttisten läpi linja-autoasemalle. == Lähteet == Luokka:Turun liikenne Luokka:Turun historia Luokka:Suomen toteutumattomat kaupunkisuunnitelmat
Galeries Royales Saint-Hubert

thumb|right|Galeries Royales Saint-Hubert (Galerie du Roi) Galeries Royales Saint-Hubert on Brysselin keskustassa sijaitseva lasikattoinen kauppagalleria. Galleriassa on ylellisiä kauppoja, kelloseppien liikkeitä, suklaamyymälöitä sekä ravintoloita. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 6 miljoonaa vierailijaa. Se sijaitsee Brysselin keskusaukion Grand-Placen läheisyydessä.Galeries Royales Saint-Hubert == Historia == Gallerian suunnitteli Alankomaissa syntynyt ja lapsena vanhempiensa mukana Brysseliin muuttanut arkkitehti Jean-Pierre Cluysenaar. Galleria valmistui vuonna 1847.Galeries Royales Saint-Hubert == Lähteet== == Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Brysselin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kauppakeskukset
Ordnance QF 20-pounder

Ordnance QF 20-pounder (Suomessa 84 PSVK 53) on brittiläinen panssarivaunukanuuna. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1948 ja se aseisti Centurion, Charioteer ja Caernarvon Mk II -vaunut (Conquerorin edeltäjä). Tykin nimitys tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. Tarkka 20-paunaisen kaliiperi on 83,4 millimetriä tai 3,283 tuumaa. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä jossa käytetään pronssisia hylsyjä (erotuksena suustaladattavista ML ja takaaladattavista BL). Tykin edeltäjä oli toisen maailmansodan aikainen Ordnance QF 17-pounder, jonka kaliiperi on 76,2 millimetriä tai 3 tuumaa. 105 mm Royal Ordnance L7 korvasi 20-paunaisen Centurionissa vuodesta 1959 eteenpäin. == Aiheesta muualla == Luokka:Panssarivaunukanuunat
Ordnance QF 17-pounder

Ordnance QF 17-pounder on Britanniassa toisen maailmansodan aikana kehitetty 76,2 mm tai 3 tuuman tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase otettiin käyttöön vuonna 1943. Aseen kehitys aloitettiin jo vuoden 1940 lopulla. Brittien paras panssarintorjuntatykki oli tuolloin 40 mm Ordnance QF 2-pounder, koska 57 mm Ordnance QF 6-pounder ei ollut vielä käytössä. Pohjois-Afrikan taisteluissa panssarintorjunnassa jouduttiin käyttämään Ordnance QF 25-pounder -haupitseja tehokkaampien aseiden puutteessa. Ensimmäinen tykki toimitettiin elokuussa 1942. Ensimmäiset tykit asennettiin 25-paunan haupitsin lavetille, koska oman lavetin valmistuksessa oli viivytyksiä. Nämä aseet otettiin käyttöön Pohjois-Afrikassa Tunisiassa tammikuussa 1943.Hunnicutt, s. 303 Tykki tunnettiin koodinimellä Pheasant. 17-paunaiselle kehitetty lavetti valmistui ja otettiin tuotantoon 1943. Näitä käytettiin ensimmäisen kerran Italian taisteluissa. Tykki oli brittijoukkojen käytössä vielä Korean sodassa. Panssarivaunuissa tykkiä käytettiin aseistamaan amerikkalaisia M4 Sherman -vaunuja, jolloin syntyi nimellä Sherman Firefly -tunnettu muunnos. Firefly tuli käyttöön Normandian maihinnousua varten. Tykki lisättiin myös 1100 M10 Wolverine -panssaritorjuntavaunuun, jonka britit tunsivat nimellä Achilles. Tykki lisättiin myös Cromwellin rungolle, joka muunnos tunnetaan nimellä Challenger. Panssarivaunuissa 17-paunaisen korvasi Ordnance QF 20-pounder ja jalkaväen aseistuksena 120 mm BAT ja WOMBAT -singot. ==Kirjallisuus== * R. P. Hunnicutt, Sherman - A History of the American Medium Tank ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Panssarivaunukanuunat Luokka:Panssarintorjuntakanuunat
Parents Television Council

Parents Television Council (PTC) on yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii vaikuttamaan yhdysvaltalaisten televisio-ohjelmien sisältöihin. Järjestön perusti L. Brent Bozell III vuonna 1995. Järjestöllä oli vuonna 2010 sen oman ilmoituksen mukaan yli 1,3 miljoonaa jäsentä, mutta esimerkiksi järjestön entisiin johtohahmoihin kuuluva Patrick W. Salazar on pitänyt tätä lukua vahvasti liioiteltuna. Parents Television Councilin tarkoituksena on järjestön itsensä mukaan suojella lapsia ja perheitä televisiossa näytetyltä seksiltä, väkivallalta ja kiroilulta. Mediassa järjestöä on kuvailtu usein hyvin konservatiiviseksi: esimerkiksi The New York Times kutsui vuonna 2010 järjestöä "siveyspoliisiksi". PTC on pyrkinyt vaikuttamaan televisiokanavien ohjelmatarjontaan esimerkiksi painostamalla mainostajia ostamaan mainoksia vain sellaisten ohjelmien mainoskatkoilta, joita PTC pitää riittävän perheystävällisinä. Lisäksi PTC on tehnyt sopimattomiksi katsomistaan televisio-ohjelmista valtavan määrän kanteluita Yhdysvaltain telehallintovirastolle, jolla on oikeus määrätä Yhdysvalloissa sakkorangaistuksia televisiokanaville. Esimerkiksi vuosina 2003 ja 2004 kaikista telehallintovirastolle tehdyistä kanteluista yli 99 % tuli PTC:n kautta.https://web.archive.org/web/20050213091055/http://www.mediaweek.com/mediaweek/headlines/article_display.jsp?vnu_content_id=1000731656 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Parents Television Council Luokka:Yhdysvaltain televisio Luokka:Sensuuri Yhdysvalloissa Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöt
Trulon – The Shadow Engine

Trulon – The Shadow Engine on Tamperelaisen Kyy Gamesin kehittämä vuoropohjainen taktinen roolipeli. Pelin ovat julkaisseet PowerPark ja Headup Games. Peli on julkaistu älypuhelimille sekä tietokonealustoille Steam- palvelussa: tuettuja alustoja ovat Android, iOS, Linux, macOS ja Windows. Peli on julkaistu myös PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille vuonna 2017. Pelaaminen on vuoropohjaista strategiaa, jossa ohjataan maksimissaan neljää hahmoa kerralla. Peli pohjautuu Johan Lillbackan luomaan fantasiamaailmaan. Pelin lisäksi PowerPark on järjestänyt teatteriesityksiä. Lillbacka on kirjoittanut maailmaan sijoittuvia kertomuksia yhdessä Jak Koken kanssa. == Vastaanotto == V2.fi antoi pelille kolme tähteä viidestä arvostelussaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:Vuoden 2015 videopelit
Ordnance QF 6-pounder

Ordnance QF 6-pounder on brittiläinen 57 mm tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase tuli käyttöön vuonna 1942. == Historia == Vanhemman 2-paunaisen tykin rajoitukset olivat selvät jo ennen toista maailmansotaa, ja Woolwich Arsenal sai tehtäväkseen uuden panssaritorjuntatykin kehityksen vuonna 1938. Kaliiperiksi valittiin 57 mm, koska tätä kaliiperia oli käytetty jo kauan laivastossa ja valmistuskapasiteetti oli olemassa. Tykin nimi tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä, jossa käytetään pronssisia hylsyjä. Tykki valmistui jo 1940 ja lavetti myöhemmin, mutta valmistuksen aloittamista viivytti tappio taistelussa Ranskasta ja Brittiläinen siirtoarmeijan raskaat kalustomenetykset vetäytymisessä. 2-paunaisen valmistusta jatkettiin jotta tuotanto ei keskeytyisi. Arvioitiin, että sadan 6-paunaisen valmistus johtaisi 600 2-paunaisen vajeeseen. Tämän vuoksi tykin valmistuksen aloitus viivästyi marraskuulle 1941 ja sen käyttöönotto toukokuuhun 1942. Valmistuksen vaikeuden vuoksi ensimmäisessä tuotantoon tulleessa mallissa Mk II käytettiin esituotantomallia lyhyempää L/43-putkea. Mk IV malliin tuli suunniteltu L/50-putki ja suujarru. Panssarivaunuihin tykkiä asennettiin Churchill Mk III-, Valentine Mk IX- ja Crusader Mk III -malleista eteenpäin. Valentineen ja Crusaderiin tykin mahduttaminen tarkoitti yhden miehistönjäsenen vähentämistä. Alusta asti tykkiä käyttämään suunniteltiin Cavalier-, Cromwell- ja Centaur- vaunut. Cromwellissa kuitenkin käytettiin sen tullessa palvelukseen 1944 Ordnance QF 75 mm -tykkiä, joka oli 6-paunainen sovitettuna ampumaan yhdysvaltalaista 75 mm ammusta, joka oli hyödyllisempi pehmeitä kohteita vastaan. Tykki sovitettiin myös AEC Mk II -panssariautoon. Myös Yhdysvallat otti panssaritorjuntatykin käyttöön joukoilleen nimellä 57 mm Gun M1. Yhdysvaltain edeltävä tykki oli 37 mm Gun M3. Tykin valmistus aloitettiin alkuvuodesta 1942 ja sitä valmistettiin 1945 asti. Tykeistä 10 000 meni Yhdysvaltain divisioonille Euroopassa, britit saivat 4 200 amerikkalaisvalmisteista tykkiä ja Neuvostoliitto 400. Tykki poistettiin käytöstä Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Lend-lease-ohjelmassa tykkejä saivat käyttöönsä myös Vapaan Ranskan asevoimat ja Brasilia. Saksalaiset käyttivät sotasaaliksi saaduista tykeistä nimiä 5,7 cm PaK 209(e) ja 5,7 cm PaK 202(a). Israeli käytti tykkiä ja osti vielä vuonna 1956 niitä lisää Alankomaista. == Aiheesta muualla == Luokka:Panssarintorjuntakanuunat Luokka:Panssarivaunukanuunat
Piraattipuolue (Islanti)

Piraattipuolue () on islantilainen poliittinen puolue. Sen puolueohjelma perustuu piraattipolitiikalle ja suoralle demokratialle. Puolue perustettiin vuonna 2012. Se kannattaa muun muassa suoraa demokratiaa, hallinnon läpinäkyvyyttä, informaatiovapautta ja tekijänoikeuslainsäädännön uudistamista. Puolueen vaalikirjain oli aluksi Þ, mutta vuodesta 2016 lähtien se on ollut P. Ensimmäisissä parlamenttivaaleissaan vuonna 2013 puolue sai 5,1 prosenttia äänistä – juuri yli viiden prosentin äänikynnyksen – ja Alltingiin kolme edustajaa. Vuonna 2015 Charlie Hebdon iskun jälkeen Allting hyväksyi äänin 43–1 piraattipuolueen Helgi Hrafn Gunnarssonin lakialoitteen jumalanpilkan laillistamiseksi. Vuosina 2015–2016 puolue oli Islannin suosituin puolue ja sen kannatus oli korkealla: toukokuussa 2015 sitä kertoi kannattavansa 32 prosenttia, huhtikuussa 2016 Panaman paperit -vuodon jälkeen 43 prosenttia. Vuoden 2016 parlamenttivaaleissa puolue sai kuitenkin vain 14,5 prosenttia äänistä ja kymmenen edustajaa Alltingiin. Seuraavan vuoden vaaleissa puolueen kannatus laski entisestään, ja se sai 9,2 prosenttia äänistä ja kuusi paikkaa Alltingissä. Vuoden 2021 parlamenttivaaleissa piraattipuolueen ääniosuus laski 8,6 prosenttiin, ja se sai Alltingiin kuusi edustajaa. == Katso myös == * Piraattipuolue, suomalainen sisarpuolue * Piraattipuolue (Ruotsi), ruotsalainen sisarpuolue == Lähteet == Luokka:Piraattipuolueet Luokka:Islannin puolueet
Uranuurtajia ja rakentajia

Uranuurtajia ja rakentajia on Pellervo-Seuran vuonna 1950 julkaisema elämäkertateos osuustoiminnan vaikuttajista ja kehittäjistä Suomessa. ==Julkaiseminen== Teoksen toimitti Y. R. Mäkihovi ja sen julkaisemisesta päätettiin Pellervo-Seuran 50-vuotisjuhlien valmistelun yhteydessä. Teoksen alaotsikon "Osuustoimintamiesten elämäkertoja" mukaisesti teoksessa esitellyt 35 henkilöä ovat miehiä, kaikki teoksen ilmestyessä jo edesmenneitä. ==Elämäkerrat== Teoksen elämäkertojen kirjoittajina on useita eri henkilöitä, Otto P. Pehkonen laati seitsemän elämäkertaa ja Kaarlo I. Tuominen ja Martti Väinölä neljä, mutta myös esimerkiksi Väinö Tanner kaksi. Elämäkerrat ja niiden kirjoittajat ovat teoksen esittämässä järjestyksessä seuraavat: * Hannes Gebhard, kirjoittaja Valde Hyvönen * Julian Serlachius, kirjoittaja J. E. Niemi * J. E. Antila, kirjoittaja Oiva Jääskeläinen * Uuno Brander, kirjoittaja Martti Väinölä * A. Osw. Kairamo, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen * Philip Suuronen, kirjoittaja Niilo Liakka * Benjamin Alfthan, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen * Juho Torvelainen, kirjoittaja Väinö Tanner * F. M. Pitkäniemi, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * W. A. Lavonius, kirjoittaja Väinö Tanner * Onni Karhunen, kirjoittaja Esko Hakkila * Pentti Hiidenheimo, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * Vilho Oksanen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * Akseli Sarjakoski, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * K. F. Kaarlonen, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * Jalmari Sahlbom, kirjoittaja V. Vesanen * Yrjö Collan, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * Taavi Arola, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen * Ilmari Arvola, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * August Raatikainen, kirjoittaja Martti Väinölä * Fredrik Mikkola, kirjoittaja Eino Mikkola * Juho Herman Virtanen, kirjoittaja Martti Väinölä * Otto Palmroth, kirjoittaja Otto P. Pehkonen * Juho Laitinen, kirjoittaja V. Vesanen * Herman Janhonen, kirjoittaja Martti Väinölä * Hannes Nylander, kirjoittaja Tatu Nissinen * Niilo Liakka, kirjoittaja Viljami Kalliokoski * Eemil Hynninen, kirjoittaja Kaarlo I. Tuominen * Oiva Jääskeläinen, kirjoittaja Vilho Hannuksela * Vihtori Kouki, kirjoittaja V. Vesanen * Juho Silkkilä, kirjoittaja Viljami Kalliokoski * Edw. Heiliö, kirjoittaja Matti Leppo * Arvi Kontu, kirjoittaja Aku Korvenoja * Urho Karhumäki, kirjoittaja Urho Kittilä * Matti Varvas, kirjoittaja Martti Väinölä == Lähteet == Luokka: Osuustoiminta Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Suomalaiset elämäkerrat ja muistelmat Luokka:Henkilömatrikkelit Luokka:Vuoden 1950 kirjat
Fly Nano

Fly Nano on suomalainen Lahdessa sijaitseva ilmailualan yritys, joka on perustettu vuonna 2010. Yritys valmistaa FlyNano liidinlentokonetta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentokonevalmistajat Luokka:Lahtelaiset yritykset
Hämeenlinnan Jalkapalloseura

Hämeenlinnan Jalkapalloseura eli HJS on hämeenlinnalainen juniorijalkapalloseura. Sen yhteydessä toimii omana yhdistyksenään miesten edustusjoukkue HJS Akatemia, joka pelaa kaudella 2022 Kakkosessa. HJS syntyi syksyllä 1999, kun Hämeenlinnan Pallokerhon, Pallo-Kärppien, Hämeenlinnan Palloilijoiden ja AC Täysosuman juniorit yhdistyivät. Kahdeksan vuotta aikaisemmin HPK:n ja Pallo-Kärppien miesten edustusjoukkueet olivat yhdistyneet FC Hämeenlinnaksi. HJS valittiin vuonna 2011 Euroopan jalkapalloliiton (UEFA) vuoden Grassroots-seuraksi sekä parhaaksi Nuori Suomi -sinettiseuraksi osoituksena ansiokkaasta nuorisotyöstään. Samana vuonna seuralla oli noin tuhat rekisteröityä pelaajaa. HJS:n naiset ovat pelanneet Ykkösessä ja voittaneet futsalin Suomen-mestaruuden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hämeenlinnan Jalkapalloseuran sivusto Luokka:Hämeenlinnalaiset urheiluseurat Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1999 perustetut urheiluseurat
Crouch Hillin rautatieasema

Crouch Hillin rautatieasema on London Overgroundin asema Islingtonin kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee Gospel Oak to Barking Linen varrella Upper Hollowayn ja Harringay Green Lanesin asemien välissä. Upper Hollowayn asema on Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 3. Crouch Hillin asema avattiin 21. heinäkuuta 1868, suljettiin 31. tammikuuta 1870 ja avattiin uudelleen jo 1. lokakuuta samana vuonna. Sitä käytti noin 470 000 matkustajaa kaudella 2017–2018. Tiedosto:Crouch Hill station geograph-3089818-by-Ben- Brooksbank.jpg|Asema vuonna 1994 Tiedosto:Crouch Hill stn entrance.JPG|Aseman sisäänkäynti == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Islingtonin rakennukset ja rakennelmat Luokka:London Overgroundin asemat