EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
100 Memories

__NOTOC__ 100 Memories on Bobby Vintonin 31. studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1979 levymerkillä Ahed Records. Albumi sisältää 100 kappaletta vuosilta 1950–1970, joka on koostettu sikermistä. == Kappaleet == === A-puoli === # Moments to Remember # Love Letters in the Sand # Where or When # See You in September # Blueberry Hill # Only You (And You Alone) # Young Love # (They Long to Be) Close to You # I Love You Because # Just the Way You Are # Save the Last Dance for Me # Never My Love # The Most Beautiful Girl # I Can See Clearly Now # A Taste of Honey # You're Sixteen # Bad, Bad Leroy Brown # Happy Together # Sweet Caroline # Love Me Tender # You Send Me # Sincerely # Love Is a Many-Splendored Thing # Everybody Loves Somebody # Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree # Oh, Babe, What Would You Say? # All My Loving # You Are the Sunshine of My Life === B-puoli === # Red Roses for a Blue Lady # Have I Told You Lately That I Love You? # Paper Roses # A White Sport Coat (And a Pink Carnation) # Any Time # It's All in the Game # Twilight Time # To Each His Own # When I Fall in Love # I'll Be Seeing You # Love Story # Killing Me Softly With His Song # I Left My Heart in San Francisco # The Way We Were # Can't Take My Eyes off of You # The Look of Love # Sunny # Love Will Keep Us Together # Will You Love Me Tomorrow? # Are You Lonesome Tonight # You Light Up My Life # Three Times a Lady # Always === C-puoli === # Chances Are # Nevertheless # You Belong to Me # Mona Lisa # Hey Jude # Song Sung Blue # Tiny Bubbles # Everything Is Beautiful # Raindrops Keep Fallin' on My Head # Ramblin' Rose # King of the Road # Take Me Home, Country Roads # Top of the World (The Carpenters song)|Top of the World # I'm Henry VIII, I Am # Let Me Be There # Breaking Up Is Hard to Do # Yesterday # Since I Fell for You # Born to Lose # How Can You Mend a Broken Heart # Too Young # Unchained Melody # Cry # Can't Help Falling in Love === D-puoli === # Volare # Singing the Blues # Standing on the Corner # I Want to Hold Your Hand # Hello, Dolly! # Sing # Blowin' in the Wind # Those Lazy-Hazy-Crazy Days of Summer # Oh, Lonesome Me # Those Were the Days (song)|Those Were the Days # More # Our Day Will Come # Spanish Eyes # Goin' out of My Head # I Will Wait for You # Strangers in the Night # For the Good Times # How Deep Is Your Love # Bridge over Troubled Water # I Can't Stop Loving You # Something # Let It Be Me # I Only Have Eyes for You # I Don't Know Why # I'll Get By Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Bathurstinsaari

Bathurstinsaari () on saari Nunavutissa pohjoisessa Kanadassa. Se kuuluu Kuningatar Elisabetin saariryhmään. Saaren pinta-ala on noin 16 042 km²Sea Islands Natural Resources Canada ; se on 54. suurin saari maailmassa ja 13. suurin Kanadassa. Korkeuserot ovat pieniä ja suurin osa saaresta on alle 330 m merenpinnasta. Korkein huippu on Arctic Cordillera -vuorijonon sivuhaaran Stokes Rangen Stokes Mountain (412 m).Stokes Mountain, Nunavut Peagbagger.com Saarella ei ole pysyvää asutusta. Maaperä on parempilaatuista kuin muilla alueen saarilla, tämän vuoksi saaren biomi on näitä saaria monipuolisempi. Saaren itärannikolla sijaitsevassa Brooman Point Village kylässä on tutkimusten mukaan ollut asutusta nykyistä lämpimämmällä ajanjaksolla, 2000-luvulla eaa. paikalla asui Dorsetin kulttuuriin edustajia. Kaivauksissa on löydetty heidän tekemiään kivisiä laatikoita ja kaiverretuja ihmis ja eläinhahmoja. Viimeiset havainnoit heistä on noin vuoden 1 tienoilta.Variability and change in Palaeo-Eskimo architecture: A view from the Canadian High Arctic Érudit Samalla paikalla asui 900–1200-luvuilla Thulen kulttuurin edustajia. Thule kansan rakentajat rakensivat kylän Dorsetien asuinpaikan päälle, suurin osa alkuperäisista Dorsetien esineistä säilyi ikiroudassa nykypäivän tutkijoille. Toisinpaikoin Thule rakennusten seinät oli tehty valaanluista ja Dorsetien hylkäämistä puuosista sekä heidän kaivertamistaan sarvista, yhdistäen osia molemmista kulttuureista.Brooman Point Village The Canadian Encyclopedia Aberrant radiocarbon dates on an Inuit arrowhead D. Erle Nelson & Robert McGhee Aspects of Early Thule culture as seen in the architecture of a site on Victoria Island, Amundsen Gulf area Jean-Francois Le Mouel Ensimmäisenä eurooppalaisena saaren löysi vuonna 1819 William Edward Parry, joka nimesi saaren Britannian siirtomaa- ja sotaministerin Henry Bathurst, Bathurstin 3. jaarlin mukaan (1812–1827).PARRY, Sir WILLIAM EDWARD Dictionary of Canadian Biography Online , Saarelle on perustettu jääkarhujen suojelualue Polar Bear Pass ja sinne suunnitellaan uutta Tuktusiuqvialuk National Park -luonnonpuistoa. Maapallon magneettinen pohjoisnapa liikkui saaren yli etelästä pohjoiseen 1960–1970-luvuilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bathurstinsaaren luontoa Gerrit Vyn Photography Luokka:Kuningatar Elisabetin saaret Luokka:Nunavutin saaret
Ken Wharton

Kenneth "Ken" Albert Wharton (21. maaliskuuta 1916 Smethwick – 12. tammikuuta 1957 Auckland, Uusi-Seelanti) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui 16 F1-osakilpailuun kausilla 1952–1955. Hän saavutti yhteensä 3 MM- pistettä ajamalla neljänneksi heti debyyttikilpailussaan Sveitsin GP:ssä 1952. Hän osallistui myös muutamaan MM-sarjaan kuulumattomaan kilpailuun voittaen vuonna 1953 Winfield JC sekä Newcastle Journal Trophyn. Wharton kilpaili myös rallin MM-sarjassa voittaen Tulip Rallyn kolmesti Fordilla. Hän voitti Britannian Hill Climbing -sarjan mestaruuden neljä kertaa vuosina 1951–1954. Hän on edelleenkin ainoa kuljettaja, joka on voittanut sarjan mestaruuden neljästi peräkkäin. Eniten sarjan mestaruuksia on Tony Marshilla, kuusi kappaletta. Wharton menehtyi Uudessa-Seelannissa Ardmoren radalla järjestetyssä kilpailussa, kun hänen Ferrarinsa kolaroi. ==Formula 1- tulokset== Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Sijoitus Pisteet Scuderia Franera Frazer Nash FN48 Bristol L6 SUI 4 500 BEL Kesk. FRA GBR GER 13. 3 Frazer Nash 421 NED Kesk. Cooper T20 ITA 9 Ken Wharton Cooper T23 Bristol L6 ARG 500 NED Kesk. BEL FRA Kesk. GBR 8 GER SUI 7 ITA NC \- 0 Owen Racing Organisation Maserati 250F Maserati L6 ARG 500 BEL FRA Kesk. GBR 8 GER DNS SUI 6 ITA ESP 8 \- 0 Vandervell Products Ltd Vanwall Vanwall L4 ARG MON 500 BEL NED GBR 9 ITA Kesk. \- 0 ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Moottoriurheilussa surmansa saaneet kuljettajat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Ted Whiteaway

Ted Whiteaway (1. marraskuuta 1928 Feltham, Middlesex – 18. lokakuuta 1995) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. ==Formula 1== Whiteaway osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1955, Monacon GP:hen. Hän kuitenkin karsiutui, eikä päässyt starttaamaan kilpailuun. Hän osallistui myös MM- sarjaan kuulumattomiin kilpailuihin. Vuosi Talli Valmistaja Moottori 1 2 3 4 5 6 7 Sija Pisteet 1955 E N Whiteaway (yksityinen HWM) HWM HWM 54 Alta S4 ARG MON DNQ 500 BEL NED GBR ITA NC 0 ==Muut sarjat== Whiteaway ajoi myös Le Mansia ystävänsä John Turnerin kanssa vuonna 1959, jolloin he sijoittuivat kokonaistuloksissa 7. sijalle. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Formula 1 -kuljettajat, jotka eivät koskaan osallistuneet lähtöön Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Hetkessä tähdeksi

Hetkessä tähdeksi (Instant Star) on Geminillä palkittu kanadalainen televisiosarja, jonka pääosassa on Alexz Johnson . Sarja kertoo Jude Harrisonista, joka 15-vuotiaana voittaa Instant Star -laulukilpailun. Linda Schuyler ja Stephen Stohn Epitome Picturesista tuottivat sarjan. Ohjelma alkoi CTV:llä Kanadassa, mutta myöhemmin sarjan osti Viacomin omistama televisiokanava yhdysvaltalainen The N. Sarjasta tuli Degrassi: The Next Generationin jälkeen toiseksi suosituin The N:n sarja. Sarjaa tehtiin neljä kautta. Sarjan viimeinen jakso esitettiin 26. kesäkuuta 2008 The N -kanavalla. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Suomessa 7. kesäkuuta 2008 Subilla. Sub on esittänyt sarjan kolme ensimmäistä tuotantokautta. == Näyttelijät == Pääroolit Kausi Rooli Näyttelijä 1 - 4 Jude Harrison Alexz Johnson 1 - 4 Tom "Tommy Q" Quincy Tim Rozon 1 - 4 Sadie Harrison Laura Vandervoort 1 - 4 Jamie Andrews Kristopher Turner 1 - 4 Stuart Harrison Simon Reynolds 1 - 2 Victoria Harrison Jane Sowerby 1 - 4 Vincent "Speed" Spiederman Tyler Kyte 1 - 4 Kwest Mark Taylor 1 - 4 Darius "D" Mills Wes "Maestro" Williams Sivuroolit Kausi Rooli Näyttelijä 1 - 4 Kyle Bateman Ian Blackwood 1 - 4 Wally Robins Christopher Gaudet 1 - 4 Portia Mills/Quincy Miku Graham 1 - 2 Katerina "Kat" Benton Barbara Mamabolo 1 Georgia Bevans Tracy Waterhouse 1 E.J. Li Andrea Lui 1 Shay Mills Matthew Brown 1 Eden Taylor Katrina Matthews 1 Yvette Claudia Besso 2 - 3 Patsy Sewer Zoie Palmer 2 Mason Fox Nicholas Rose 2 Liam Fenway Vincent Walsh 2 Don John Ralston 3 - 4 Karma Cory Lee 3 Hunter Corey Seiver 4 Milo Kyle Riabko 4 Zeppelin Tatiana Maslany 4 Blu Cassie Steele Luokka:2000-vuosikymmenen draamakomediasarjat Luokka:Kanadalaiset komediasarjat Luokka:CTV:n televisio-ohjelmat
Burundi yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 81\. 0 2 1 3 Burundi on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM- kilpailuissa yhteensä kolme mitalia. Useimpien muiden Afrikan maiden tavoin se on menestynyt parhaiten keskimatkojen juoksuissa ja kestävyysjuoksuissa. Burundi saavutti ensimmäiset MM-mitalinsa Göteborgissa 1995. Arthémon Hatungimana saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa ja Vénuste Niyongabo pronssia 1 500 metrin juoksussa.Butler, s. 359 Lontoossa 2017 Francine Niyonsaba saavutti 800 metrin juoksussa hopeaa. Pistesijoille ovat yltäneet Aloys Nizigama, joka sijoittui Tokiossa 1991 10 000 metrillä kuudenneksiButler, s. 83 sekä Stuttgartissa 1993 10 000 metrillä viidenneksiButler, s. 84 ja 5 000 metrillä seitsemänneksiButler, s. 81 sekä Rodrigue Kwizera, joka sijoittui Budapestissä 2023 10 000 metrillä seitsemänneksi. == Burundin MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–1993 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1995 Göteborg 0 1 1 0 0 0 0 1 1 2 27. 1997–2015 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2017 Lontoo 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 31. 2019 Doha 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2022 Eugene 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 1 1 0 1 0 0 2 1 3 81. == Burundin MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 800 metrin juoksu 0 1 0 1 1 500 metrin juoksu 0 0 1 1 === Naiset === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 800 metrin juoksu 0 1 0 1 == Burundin MM- mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Arthémon Hatungimana 0 1 0 1 1995 Francine Niyonsaba 0 1 0 1 2017 Vénuste Niyongabo 0 0 1 1 1995 == Lähteet == * * * * * * * * * * === Viitteet === Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Ruanda yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä \- 0 0 0 0 Ruanda on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se ei ole saanut MM-kilpailuissa yhtään mitalia. Maan paras MM-kisasaavutus on Mathias Ntawulikuran seitsemäs sija 10 000 metrin juoksussa Tokiossa 1991. == Lähteet == * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Grenada yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 49\. 3 1 2 6 Grenada on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa kolme kultamitalia, yhden hopeamitalin, kaksi pronssimitalia ja kahdeksan muuta pistesijaa. Maan ensimmäinen mitalisti oli 400 metrin juoksija Kirani James, joka voitti kultaa Daegussa 2011, hopeaa Eugenessa 2022 ja pronssia Pekingissä 2015. Moskovassa 2013 hän sijoittui seitsemänneksi ja Dohassa 2019 viidenneksi. Toisena grenadalaisena mitaleille ylsi Anderson Peters, joka voitti keihäänheiton Dohassa 2019 ja Eugenessa 2022. Budapestissä 2023 pronssille ylsi kymmenottelija Lindon Victor. Pistesijaan ovat lisäksi yltäneet 400 metrin juoksijat Alleyne Francique, joka sijoittui kuudenneksi Edmontonissa 2001 ja Pariisissa 2003, sekä Rondell Bartholomew, joka oli kuudes Daegussa 2011, kymmenottelija Kurt Felix, joka oli kahdeksas Pekingissä 2015 ja seitsemäs Lontoossa 2017 ja kymmenottelija Lindon Victor, joka oli viides Eugenessa 2022. == Grenadan MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–2009 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2011 Daegu 1 0 0 0 0 0 1 0 0 1 14. 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 32. 2017 Lontoo 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2019 Doha 1 0 0 0 0 0 1 0 0 1 17. 2022 Eugene 1 1 0 0 0 0 1 1 0 2 13. 2023 Budapest 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 39. Yhteensä 3 1 2 0 0 0 3 1 2 6 49. == Grenadan MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Anderson Peters 2 0 0 2 2019–2022 Kirani James 1 1 1 3 2011–2022 Lindon Victor 0 0 1 1 2023 == Lähteet == * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Turkki yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 61\. 1 3 0 4 Turkki on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM- kilpailuissa yhteensä neljä mitalia. Turkin ensimmäinen MM-kisojen mitalisti oli Süreyya Ayhan, joka saavutti 1 500 metrin juoksussa hopeaa Pariisissa 2003. Edmontonissa 2001 hän sijoittui samalla matkalla kahdeksanneksi. Etiopialaissyntyinen Elvan Abeylegesse sijoittui Pariisissa 5 000 metrin juoksussa viidenneksi. Osakassa 2007 Abeylegesse sijoittui alun perin 10 000 metrin juoksussa toiseksi ja 5 000 metrillä viidenneksi, mutta hänen suorituksensa hylättiin dopingin takia vuonna 2017. Berliinissä 2009 Etelä- Afrikasta muuttanut Karin Mey Melis saavutti pituushypyssä lopulta hopeaa kun hänen edelleen sijoittunut Tatjana Lebedeva hylättiin myöhemmin dopingin takia. Lontoossa 2017 Ramil Quliyev voitti kultaa 200 metrin juoksussa ja Yasmani Copello hopeaa 400 metrin aitajuoksussa. Pistesijoille ovat edellisten lisäksi yltäneet Sevillassa 1999 Ebru Kavaklioglu viidenneksi 5 000 metrin juoksussa, Osakassa 2007 Halil Akkas kuudenneksi 3 000 metrin estejuoksussa, Daegussa 2011 Fatih Avan viidenneksi keihäänheitossa, Karin Mey Melis seitsemänneksi pituushypyssä ja Tugba Karakaya kahdeksanneksi 1 500 metrin juoksussa, Pekingissä 2015 Yasmani Copello kuudenneksi 400 metrin aitajuoksussa, Ramil Quliyev kuudenneksi 200 metrin juoksussa ja Ali Kaya seitsemänneksi 10 000 metrin juoksussa, Lontoossa 2017 Eda Tugsuz viidenneksi keihäänheitossa ja miesten pikaviestijoukkue seitsemänneksi, Dohassa 2019 Ramil Quliyev viidenneksi 200 metrin juoksussa, Salih Korkmaz viidenneksi 20 kilometrin kävelyssä ja Yasmani Copello kuudenneksi 400 metrin aitajuoksussa sekä Eugenessa 2022 Ersu Şaşma kahdeksanneksi seiväshypyssä. == Turkin MM- mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–2001 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2003 Pariisi 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 31. 2005 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2009 Berliini 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 25. 2011 Daegu 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2017 Lontoo 1 1 0 0 0 0 1 1 0 2 11. 2019 Doha 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2022 Eugene 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 1 1 0 0 2 0 1 3 0 4 61. == Turkin MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 200 metrin juoksu 1 0 0 1 400 metrin aitajuoksu 0 1 0 1 === Naiset === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 1 500 metrin juoksu 0 1 0 1 Pituushyppy 0 1 0 1 == Turkin MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Ramil Quliyev 1 0 0 1 2017 Süreyya Ayhan 0 1 0 1 2003 Karin Mey Melis 0 1 0 1 2009 Yasmani Copello 0 1 0 1 2017 == Lähteet == * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Israel yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 79\. 0 3 2 5 Israel on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se oli mukana myös erillisessä miesten 50 kilometrin kävelyn MM-kilpailussa Malmössä 1976 sekä naisten 3 000 metrin juoksun MM-kilpailussa Sittardissa 1980. Se on saanut MM- kilpailuissa yhteensä viisi mitalia. Venäjältä muuttanut seiväshyppääjä Aleksandr Averbuh saavutti pronssia Sevillassa 1999 ja hopeaa Edmontonissa 2001 sekä sijoittui seitsemänneksi Osakassa 2007. Kenialaissyntyinen Lonah Chemtai Salpeter sai pronssia naisten maratonilla Eugenessa 2022 ja sijoittui neljänneksi Budapestissä 2023. Etiopialaissyntyinen Maru Teferi sai hopeaa miesten maratonilla Budapestissä 2023. Ukrainalaissyntyinen kolmiloikkaaja Hanna Knjazeva-Minenko sijoittui kuudenneksi Moskovassa 2013, hopealle Pekingissä 2015 ja neljänneksi Lontoossa 2017. Heidän lisäkseen israelilaisurheilijoista on MM-pisteille yltänyt vain korkeushyppääjä Konstantin Matusevich, joka sijoittui seitsemänneksi Ateenassa 1997. == Israelin MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1976–1997 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1999 Sevilla 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 34. 2001 Edmonton 0 1 0 0 0 0 0 1 0 1 30. 2003 Pariisi 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2005 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2009 Berliini 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2011 Daegu 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 25. 2017 Lontoo 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2019 Doha 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2022 Eugene 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 40. 2023 Budapest 0 1 0 0 0 0 0 1 0 1 27. Yhteensä 0 2 1 0 1 1 0 3 2 5 79. == Israelin MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Seiväshyppy 0 1 1 2 Maraton 0 1 0 1 === Naiset === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Kolmiloikka 0 1 0 1 Maraton 0 0 1 1 == Israelin MM- mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Aleksandr Averbuh 0 1 1 2 1999–2001 Hanna Knjazeva-Minenko 0 1 0 1 2015 Maru Teferi 0 1 0 1 2023 Lonah Chemtai Salpeter 0 0 1 1 2022 == Lähteet == * * * * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Kypros yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 85\. 0 1 1 2 Kypros on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisistä, vuoden 1983 kisoista lähtien. Vain Edmontonin kisoista 2001 maa jäi pois, ja Daegun kisoihin 2011 se oli ilmoittanut kaksi urheilijaa, joista kumpikaan ei kuitenkaan kilpaillut. Kypros on saanut MM-kilpailuissa kaksi mitalia. Molemmat toi korkeushyppääjä Kyriakos Ioannou, joka saavutti Osakassa 2007 pronssia ja Berliinissä 2009 hopeaa. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon ovat selviytyneet vain Eleni Artymata, joka Berliinissä 2009 sijoittui 200 metrin juoksussa kahdeksanneksi, Apostolos Parellis, joka Dohassa 2019 sijoittui kiekonheitossa viidenneksi ja Pekingissä 2015 kuudenneksi, sekä aitajuoksija Milan Trajkovic, joka Dohassa 2019 sijoittui kahdeksanneksi. == Kyproksen MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–1999 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2001 Edmonton Ei osallistunut 2003 Pariisi 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2005 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 36. 2009 Berliini 0 1 0 0 0 0 0 1 0 1 25. 2011 Daegu 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2017 Lontoo 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2019 Doha 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2022 Eugene 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Budapest 2023 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 1 1 0 0 0 0 1 1 2 85. == Kyproksen MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Korkeushyppy 0 1 1 2 == Kyproksen MM- mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Kyriakos Ioannou 0 1 1 2 2007–2009 == Lähteet == * * * * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Kazakstan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 60\. 1 3 5 9 Kazakstan on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Sitä ennen maan urheilijat edustivat Neuvostoliittoa. Kazakstan on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä yhdeksän mitalia ja kymmenen muuta pistesijaa. Kazakstanin ensimmäinen MM-mitalisti oli Grigori Jegorov, joka saavutti seiväshypyssä hopeaa Stuttgartissa 1993. Olga Šišigina saavutti 100 metrin aitajuoksussa hopeaa Göteborgissa 1995 ja pronssia Edmontonissa 2001. Dmitri Karpov saavutti kymmenottelussa pronssia Pariisissa 2003 ja Osakassa 2007. Olga Rypakova saavutti kolmiloikassa hopeaa Daegussa 2011 ja pronssia Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017. Kazakstanin ensimmäinen MM-kultamitalisti oli kenialaissyntyinen Norah Jeruto, joka voitti 3 000 metrin estejuoksun Eugenessa 2022. Pistesijoille ovat yltäneet Natalia Toršina kahdeksanneksi 400 metrin aitajuoksussa 1993 ja 1995, Šišigina neljänneksi 100 metrin aitajuoksussa, Igor Potapovitš seitsemänneksi seiväshypyssä, Maja Sazonova kahdeksanneksi 20 kilometrin kävelyssä ja Svetlana Zalevskaja kahdeksanneksi korkeushypyssä Sevillassa 1999, Marina Aitova seitsemänneksi korkeushypyssä 2007, Caroline Chepkoech Kipkirui seitsemänneksi 5 000 ja 10 000 metrin juoksuissa ja Nadezhda Dubovitskaya kahdeksanneksi korkeushypyssä Eugenessa 2022. == Kazakstanin MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1993 Stuttgart 0 1 0 0 0 0 0 1 0 1 23. 1995 Göteborg 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 29. 1997 Ateena 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1999 Sevilla 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2001 Edmonton 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 36. 2003 Pariisi 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 40. 2005 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 36. 2009 Berliini 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2011 Daegu 0 0 0 0 1 0 0 1 0 0 24. 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 32. 2017 Lontoo 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 37. 2019 Doha 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2022 Eugene 0 0 0 1 0 0 1 0 0 1 22. 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 1 2 1 2 3 1 3 5 9 60. == Kazakstanin MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Seiväshyppy 0 1 0 1 Kymmenottelu 0 0 2 2 === Naiset === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 3 000 metrin estejuoksu 1 0 0 1 100 metrin aitajuoksu 0 1 1 2 Kolmiloikka 0 1 2 3 == Kazakstanin MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Norah Jeruto 1 0 0 1 2022 Olga Rypakova 0 1 2 3 2011–2017 Olga Šišigina 0 1 1 2 1995–2001 Grigori Jegorov 0 1 0 1 1993 Dmitri Karpov 0 0 2 2 2003–2007 == Lähteet == * * * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Tadžikistan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 56\. 2 1 0 3 Tadžikistan on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Sitä ennen maan urheilijat edustivat Neuvostoliittoa. Tadžikistanin ainoat MM- mitalistit ovat moukarinheittäjät Andrei Abduvalijev ja Dilšod Nazarov. Abduvalijev voitti kultaa Stuttgartissa 1993 ja Göteborgissa 1995 ja Nazarov hopeaa Pekingissä 2015. Näiden mitalisijojen lisäksi ainoa sijoitus kahdeksan parhaan joukkoon on Nazarovin seitsemäs sija Lontoossa 2017. Moskovassa 2013 Nazarov sijoittui alun perin viidenneksi, mutta tuli myöhemmin hylätyksi dopingin takia. Berliinissä 2009 Tadžikistanin kisajoukkueeseen kuului vain kaksi moukarinheittäjää, joista Dilšod Nazarov sijoittui miesten kilpailussa 11:nneksi. Daegussa 2011 joukkueeseen kuului Nazarovin lisäksi yksi pikajuoksija. Nazarov sijoittui alun perin kymmenenneksi, mutta tuli myöhemmin hylätyksi dopingin vuoksi. Samalla kahden urheilijan joukkueella maa oli matkassa myös Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017 joukkueeseen kuului Nazarovin lisäksi pikajuoksija Kristina Pronzhenko. Dohassa 2019 joukkueessa oli vain pikajuoksija Gulsumbi Sharifova. Eugenessa 2022 joukkueessa oli vain pikajuoksija Ildar Akhmadiev. Budapestissä 2023 joukkueessa oli vain pikajuoksija Favoris Muzrapov. == Tadžikistanin MM- mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1993 Stuttgart 1 0 0 0 0 0 1 0 0 1 16. 1995 Göteborg 1 0 0 0 0 0 1 0 0 1 20. 1997–2013 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 1 0 0 0 0 0 1 0 1 25. 2017–2023 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 2 1 0 0 0 0 2 1 0 3 56. == Tadžikistanin MM-mitalit lajeittain == === Miehet === Laji Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Moukarinheitto 2 1 0 3 == Tadžikistanin MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Andrei Abduvalijev 2 0 0 2 1993–1995 Dilšod Nazarov 0 1 0 1 2015 == Lähteet == * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Tadzikistan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Endgame

__NOTOC__ Endgame on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin 9. syyskuuta 2009 julkaistu, yhtyeen 12:s studioalbumi. Albumi on ensimmäinen Megadeth-studioalbumi, jolla kitaraa soittaa Chris Broderick, joka korvasi yhtyeen entisen kitaristin, Glen Droverin vuonna 2008. Ilmestymisviikollaan albumi oli Billboard Hot 200 -listan sijalla 9, sijoittuen yhden listapaikan huonommin kuin yhtyeen edellinen studioalbumi United Abominations vuonna 2007. Albumilta julkaistiin kaksi menestyksekästä singleä, Head Crusher ja The Right to Go Insane. 3. joulukuuta 2009 yhtye tiedotti virallisella sivustollaan Head Crusher -singlen olleen ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi parhaan metalliesityksen kategoriassa. Edellisen kerran Megadethin single oli ollut ehdolla samassa kategoriassa 13 vuotta sitten, Cryptic Writings -albumin kappaleella Trust. Albumin kappale Dialectic Chaos julkaistiin NHL 11-pelissä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Dave Mustaine – soolo-, rytmikitara, laulu * Chris Broderick – soolo-, rytmikitara, taustalaulu * James LoMenzo – bassokitara, taustalaulu * Shawn Drover – rummut == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review * Blabbermouth: 8.5/10 Blabbermouth: CD review * Consequence of Sound: Consequence of Sound: Album review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Rumba: negatiivinenRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Megadethin albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
Uzbekistan yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä \- 0 0 0 0 Uzbekistan on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 lähtien. Sitä ennen maan urheilijat edustivat Neuvostoliittoa. Maa on saavuttanut MM- kilpailuissa kaksi pistesijaa: Ramil Ganijev sijoittui kymmenottelussa viidenneksi Ateenassa 1997 ja Svetlana Radzivil korkeushypyssä kahdeksanneksi Daegussa 2011. Dmitri Poljunin sai tosin Stuttgartissa 1993 alun perin pronssia keihäänheitossa, mutta menetti mitalin jäätyään kiinni dopingista. Moskovassa 2013 Uzbekistanin kolmen hengen joukkueesta paras oli keihäänheitossa 11:nneksi sijoittunut Ivan Zaytsev. Neuvostoliiton joukkueessa MM-mitaleja saavuttaneita uzbekistanilaisia olivat 4 × 400 metrin viestijuoksussa kultaa 1983 voittanut Sergei Lovatšev, 1 500 metrin juoksussa hopeaa 1983 saavuttanut Zamira Zaitseva, 400 metrin aitajuoksussa pronssia 1983 saavuttanut Aleksandr Harlov sekä seiväshypyssä pronssia 1987 saavuttanut Rodion Gataullin.Butler, s. 387–388 == Lähteet == * * * * * * === Viitteet === Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Leo von Klenze

Leo von Klenze (Franz Karl Leopold von Klenze, 29. helmikuuta 1784 Schladen lähellä Braunschweigia – 27. tammikuuta 1864 MünchenBritannica.com) oli saksalainen uusklassistinen arkkitehti ja taidemaalari. Münchenissä työskennelleen Klenzen päätöitä ovat kaupungin glyptoteekki (1816−1830), Alte Pinakothek (1826−1836), Königsplatz-aukio (1816−1848) ja Propyleiat (1846−1862). Von Klenze oli myös taidemaalari ja taiteenkerääjä. Hän myi vuonna 1841 taidekokoelmansa kuningas Ludvig I:lle, ja näistä teoksista muodostui Neue Pinakothekin kokoelman perusta. == Klenzen suunnittelemia rakennuksia == Kuva:Westend Bavaria Ruhmeshalle Schwanthalerhöhe München 1.jpg|Ruhmeshalle Münchenissä Kuva:Glyptothek 1900.jpg|Münchenin glyptoteekki Kuva:Allerheiligen-Hofkirche.jpg|Allerheiligen-Hofkirche == Lähteet == Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Vuonna 1784 syntyneet Luokka:Vuonna 1864 kuolleet
Encore (Bobby Vintonin albumi)

Encore on Bobby Vintonin kolmaskymmenestoinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1980. "Make Believe It's Your First Time" on albumilta julkaistu single. Albumilla on coverversiot "He" ja "To All the Girls I've Loved Before". ==Kappaleet== ===Puoli 1=== # He - (Jack Richards, Richard Mullan) - 3:10 # Papa Look I'm in Love - (Barry Manilow, Bruce Sussman) - 3:15 # I-Ove- Lay-Ou-Yay - (Kevin Penderson, Jack Sawyer, Mark Staples) - 3:24 # Flame - (Steve Sperry) - 4:18 # Let Me Love You Goodbye - (Steve Davis, Billy Sherrill) - 3:01 ===Puoli 2=== # You Put It All Together - (Gloria Sklerov, Sam Kunin) - 3:45 # To All the Girls I've Loved Before - (Albert Hammond, Hal David) - 3:24 # My First and Only Love - (Bobby Vinton, Phil Coulter) - 2:38 # Make Believe It's Your First Time - (Bob Morrison, John Wilson) - 3:27 # This Time I Know It's Real - (Norman Saleit) - 3:47 ==Albumin tekijät== *Tuottaja: Bobby Vinton *Äänitysinsinööri: Ron Malo *Toisena laulajana mukana: Carol Jolin ==Listat== Singlet - Billboard (Pohjois-Amerikka) Vuosi Single Lista Sijoitus 1979 "Make Believe It's Your First Time" Billboard Hot 100 78 1979 "Make Believe It's Your First Time" Country Singles 86 Luokka:Vuoden 1980 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Los Angeles Sharks

Los Angeles Sharks oli Los Angelesista, Kaliforniasta kotoisin ollut yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi WHA-liigaa vuosina 1972–1974. == Myöhemmät nimet == * Michigan Stags * Baltimore Blades Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Los Angelesin urheilu
Kleobis ja Biton

Kleobis () ja Biton () olivat kreikkalaisessa mytologiassa kaksi ihmisveljestä. He olivat Heran papittaren Kydippen poikia, jotka Herodotoksen mukaan vetivät härkien sijasta itse äitinsä vaunuilla Argoksesta Heraionille Heran kunniaksi järjestettyyn juhlaan. Tästä vaikuttuneena Kydippe pyysi Heraa antamaan palkkioksi pojille suurimman onnen, minkä kuolevainen voi saada. Hera määräsi, että veljekset kuolisivat nukkuessaan ja niinpä juhlan jälkeen veljekset mentyään nukkumaan temppeliin eivät enää heränneet.Herodotos: I.31. Tästä vaikuttuneena argoslaiset lahjoittivat Delfoihin kaksi kuros-patsasta, jotka esittivät veljeksiä. == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Kuvitteelliset sisarukset
Kleopatran neulat

”Kleopatran neulat” () on nimitys kahdelle muinaisesta Egyptistä peräisin olevalle obeliskille, joista toinen on nykyisin Lontoossa ja toinen New Yorkissa. Nimestään huolimatta ne eivät liity kuningatar Kleopatraan. == Historia == Obeliskit olivat alun perin faarao Thutmosis III:n pystyttämiä. Ne valmistettiin noin vuonna 1450 eaa., ja ne sijaitsivat Heliopoliissa Ralle omistetun temppelin yhteydessä. Sinne ne kuljetettiin Assuanin kivilouhimoilta Niiliä pitkin. Obeliskeissa olevat hieroglyfikirjoitukset lisättiin 200 vuotta myöhemmin Ramses II:n käskystä muistoksi hänen sotilaallisista voitoistaan. Roomalaiset siirsivät obeliskit keisari Augustuksen aikana vuonna 12 eaa. Aleksandriaan Kaisareioniin eli temppeliin, jonka Kleopatra oli rakennuttanut alun perin Marcus Antoniuksen muistolle. Pfeiffer, Stefan: ”The Imperial Cult in Egypt”. Teoksessa Muuta tekemistä Kleopatran kanssa obeliskeilla ei ole. Toinen, Lontooseen myöhemmin viety obeliski kaatui jossakin välissä etusivulleen, minkä ansiosta suurin osa sen hieroglyfeistä säästyi sään, tuulen ja ilkivallan tuhoilta. Britit yrittivät tuloksetta kaivaa sen esiin jo vuonna 1798. Toinen, New Yorkiin viety obeliski, oli pystyssä Aleksandriassa vielä vuonna 1880. == Obeliskit == Obeliskit on tehty punaisesta graniitista. Ne ovat korkeudeltaan noin 21 metriä ja painavat noin 225 tonnia, ja niiden halkaisija juuressa on noin 2,44 metriä. ”Kleopatran neula” Lontoossa Lontoon obeliski sijaitsee Victoria Embankmentilla Thamesjoen varrella Westminsterissä. Muhammad Ali lahjoitti sen briteille vuonna 1818. Se pystytettiin Lontooseen vuonna 1878. Useimmiten nimityksellä ”Kleopatran neula” viitataan juuri Lontoon obeliskiin. ”Kleopatran neula” New Yorkissa New Yorkin obeliski sijaitsee Central Parkissa lähellä Metropolitan Museum of Artia. Se lahjoitettiin Yhdysvaltoihin kiitoksena diplomaattisesta avusta Suezin kanavan avaamisessa, ja pystytettiin Central Parkiin vuonna 1881. == Katso myös == Joskus myös Pariisissa sijaitsevaa Luxorin obeliskia on virheellisesti nimitetty Kleopatran neulaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin Aleksandrian rakennukset ja rakennelmat Luokka:Muinaisen Egyptin obeliskit
Whitby (Kanada)

Whitby on kaupunki Ontarion provinssissa Kanadassa. Se sijaitsee Ontariojärven pohjoisrannalla Torontosta itään. Kaupungin väkiluku on noin 122 000 (2011). Monet kaupungin asukkaista käyvät töissä Suur-Toronton kaupungeissa tai Oshawassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ontarion kaupungit Luokka:Suur-Toronto
Ketohavusammal

Ketohavusammal (Abietinella abietina) on havusammalten sukuun ja havusammalten heimoon kuuluva lehtisammal. ==Ulkonäkö== Ketohavusammal on keskikokoinen, 4–12 cm korkea sammal. Se on väriltään himmeän kellanruskea ja sulkamaisesti yhteen kertaan haarainen. Se kasvaa alustanmyötäisesti tai yläviistoon kohenevasti löyhinä peitteinä. Sen pienet lehdet ovat leveätyviset ja teräväksi kärjeksi kapenevat. Lehden tyvellä on kahdesta neljään pitkittäispoimua ja lehdissä on vankka keskisuoni, joka ei kuitenkaan ylety lehden kärkeen asti. Lehtien reunat ovat yläosasta hammaslaitaiset ja alaosasta taakäänteiset. Ketohavusammal on kaksikotinen, mutta itiöpesäkkeet ovat sillä harvinaisia ja se leviääkin itukappaleiden avulla. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Ketohavusammal on kalkinsuosija ja se viihtyy kuivahkoilla paikoilla koko Suomessa, etelässä yleisempänä kuin pohjoisessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ketohavusammal (Abietinella abietina) *ITIS: Abietinella abietina *United States Department of Agriculture (USDA): Abietinella abietina Luokka:Havusammalet
Bobby Vinton (albumi)

Bobby Vinton on Bobby Vintonin kolmaskymmenesneljäs studioalbumi, joka julkaistiin 1988. Albumilla on aikaisemmin ilmestyneet kappaleet "Sealed With a Kiss", "Blue on Blue", "Blue Velvet" ja "My Melody of Love". == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Aiheesta muualla == * Bobby Vinton discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Bobby Vintonin albumit
Carl Nathanael af Klercker

Carl Nathanael af Klercker, vuoteen 1780 Klerck, (1. marraskuuta 1734 Kågerödin pappila, Skåne – 18. huhtikuuta 1817 TukholmaSvenskt biografiskt handlexikon (1906)) oli ruotsalainen sotilas ja vapaaherra (vuodesta 1809). ==Sotilaskartoittaja== Suomessa vuodesta 1776 työskennellyt af Klercker laati eteläisestä Suomesta laajan sotilaallisen rekognosointikartaston. Karttoja säilytetään Ruotsin Sota-arkistossa. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi niistä vuonna 1989 karttoja näköispainoksina sisältävän Kuninkaan kartaston Suomesta 1776–1805. Kuninkaallinen kartasto Suomesta 1776–1805. Myöhemmin kartastosta on julkaistu uusi laitos. Kuninkaan kartastoon liittyviä af Klerckerin johtamia suuria kartoitustöitä ovat myös vuonna 2009 Suomessa kirjana julkaistu Kuninkaallinen merikartasto 1791–1796 Suomenlahden alueelta ja eteläisen suomen rekognosointikartoista johdetut tiekartat, jotka julkaistiin vuonna 2010 nimellä Kuninkaan tiekartasto Suomesta 1790.Kuninkaallinen tiekartasto Suomesta 1790. ==Muu sotilasura ja Suomen sodan ylipäällikkyys == Sotilasuransa Klercker aloitti 17-vuotiaana. Suomen sodan historia 1808–1809, s. 45. Vuonna 1761 hän yleni Pommerin sodassa luutnantiksi, jonka jälkeen hän eteni saaristolaivaston everstiluutnantiksi. Hän toimi Viaporin komentajana vuosina 1791–1795 sekä 1797–1801. Suomen sotaan iäkäs kenraaliluutnantti af Klercker osallistui aluksi Suomen ylipäällikön Wilhelm Mauritz Klingsporin alaisuudessa ja sijaisena. Af Klercker aloitti helmikuun alussa 1808 toimet Suomen puolustuksen tehostamiseksi ja käynnisti liikekannallepanon. Venäläisten aloitettua hyökkäyksensä 21. päivänä helmikuuta hän antoi määräyksen perääntyä tarpeen vaatiessa Hämeenlinnan seudulle, missä ryhdyttäisiin taisteluun. Suunnitelma muuttui, kun Klingspor saapui 1. päivänä maaliskuuta Tukholmasta ottamaan hänelle kuuluneet ylipäällikön tehtävät. Hän määräsi saamiensa ohjeiden mukaisesti peräytymistä jatkettavaksi aina Pohjanmaalle saakka. Syyskuun 29. päivänä 1808 kuningas Kustaa IV Aadolf myönsi Klingsporille eron ylipäällikkyydestä ja määräsi seuraajaksi af Klerckerin. Seuraavana päivänä astui voimaan Lohtajan aselepo. Vuosina 1810-1812 af Klercker toimi Ruotsin sotahovioikeuden puheenjohtajana. Klercker mainitaan J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoissa: ==Muu toiminta== Af Klercker perusti Träskändan kartanon Espooseen, mutta myi sen vuonna 1810 alaiselleen majuri Per Rudman Bergenstrålelle. == Lähteet == * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset kenraalit Luokka:Vänrikki Stoolin tarinoiden esikuvat Luokka:Kartantekijät Luokka:Vuonna 1734 syntyneet Luokka:Vuonna 1817 kuolleet
Thryptí

Thryptí (, myös Θρυπτής Όρη, Thryptís Óri, Thryptívuoret) eli Siteíavuoret (Σητειακά Όρη, Siteiaká Óri) on vuoristo Kreetan saaren itäosassa Kreikassa. Sen korkein huippu on Aféntis Kavoúsi, jolla on korkeutta 1 476 metriä. Toinen korkea huippu on 1 320 metriä korkea. Thryptívuoristo sijaitsee Lasíthin alueyksikössä Siteían ja Ierápetran kaupunkien välisellä alueella. Alueella ei ole hedelmällisiä tasankoja, mutta se on tarjonnut aikoinaan turvapaikkoja. Thryptívuorten rotkoihin lukeutuu Chan rotko (Han rotko). Vuoristo on suosittu vaelluskohde. == Lähteet == Luokka:Kreetan vuoret Luokka:Kreikan vuoristot Luokka:Lasíthi (alueyksikkö)
Etelä-Korea yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 85\. 0 1 1 2 Etelä-Korea on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut kaksi mitalia ja yhteensä seitsemän kertaa on eteläkorealaisurheilija yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon. Ainoat mitalistit ovat kävelijä Kim Hyun-sub ja korkeushyppääjä Sanghyeok Woo. Hyun-sub sijoittui 2011 Daegussa 20 kilometrin kävelyssä lopulta pronssisijalle kun kolme hänen edelleen sijoittunutta venäläistä hylättiin dopingin takia. Woo sai korkeushypyssä hopeaa Eugenessa 2022 ja sijoittui kuudenneksi Budapestissä 2023. Kim Jae-ryong sijoittui maratonilla neljänneksi Stuttgartissa 1993. Lee Jin-Taek sijoittui korkeushypyssä kahdeksanneksi Ateenassa 1997 ja kuudenneksi Sevillassa 1999. Daegussa 2011 Park Chil-sung sijoittui kuudenneksi 50 kilometrin kävelyssä. Etelä-Korean kaupunki Daegu järjesti vuoden 2011 MM-kilpailut. == Lähteet == * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Michael Daingerfield

Michael Daingerfield Hall (s. 29. lokakuuta 1970 Toronto, Ontario) on kanadalainen Leo-ehdokkuudenIMDb Viitattu 21.6.2009 saanut näyttelijä, tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän on näytellyt useiden televisiosarjojen lisäksi elokuvissa, kuten Kolmas kaksonen, Unensieppaaja, Catwoman, Rankka viikonloppu ja Pahan sanansaattajat. Lisäksi Daingerfield on tehnyt useita äänirooleja animaatioihin. Hän oli muun muassa Ace Venturan roolissa Ace Ventura: Pet Detectivessa, Infernon äänenä Transformers: Energonissa, kuuluttajana Viidakon Ykässä ja Yksisarvisen äänenä Iron Man: Armored Adventuresissa. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Kanadalaiset ääninäyttelijät Luokka:Kanadalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Kanadalaiset elokuvatuottajat Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjois-Korea yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 76\. 1 0 0 1 Pohjois-Korea on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1983, 1999, 2003, 2005, 2009, 2013, 2015, 2017 ja 2019. Se on saanut MM-kilpailuissa yhden mitalin. Jong Song-Ok voitti kultaa naisten maratonilla Sevillassa 1999. Hänen lisäkseen kahdeksan parhaan joukkoon ovat yltäneet vain Ham Bong-Sil, joka sijoittui naisten maratonilla viidenneksi Pariisissa 2003, Kim Hye-Gyong, joka sijoittui naisten maratonilla kahdeksanneksi Moskovassa 2013, sekä Ji Hyang Kim, joka sijoittui naisten maratonilla kahdeksanneksi Dohassa 2019. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 pohjoiskorealaiset urheilijat kilpailivat vain maratonilla: miesten kilpailussa tuloksena olivat sijat 43 ja 51 sekä naisten kilpailussa sijat 20, 33, 42 ja 48. Moskovassa 2013 mukana oli vain neljä naismaratoonaria, joista kolme maaliin päässyttä saivat sijoitukset 8, 14 ja 17. Pekingissä 2015 kilpailleista kolmesta maratoonarista Kim Hye-Song sijoittui naisten kilpailussa yhdeksänneksi ja Pak Chol miesten juoksussa 11:nneksi. Lontoossa 2017 ja Dohassa 2019 joukkueessa oli kolme naismaratoonaria. Lontoossa maaliin päässeiden sijat olivat 15 ja 29 ja Dohassa sijat olivat 8, 10 ja 14. == Lähteet == * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Iran yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 99\. 0 0 1 1 Iran osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman ensimmäisiin maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1983. Sen jälkeen se on ollut poissa kisoista vuosina 1987, 1991 ja 1997. Kiekonheittäjä Ehsan Hadadi on ainoa kahdeksan parhaan joukkoon sijoittunut iranilainen. Hän sijoittui Daegussa 2011 kolmanneksi ja Osakassa 2007 sekä Dohassa 2019 seitsemänneksi. == Iranin MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983–2009 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Daegu 2011 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 34. Moskova 2013 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Peking 2015 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Lontoo 2017 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Doha 2019 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Eugene 2022 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Budapest 2023 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 0 1 0 0 0 0 0 1 1 99. == Iranin MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Ehsan Hadadi 0 0 1 1 2011 == Lähteet == * * * * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Mauritius yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä \- 0 0 0 0 Mauritius on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Mitaleja se ei ole saavuttanut ainuttakaan ja vain kaksi urheilijaa on yhteensä viisi kertaa yltänyt pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon. Stéphane Buckland sijoittui 200 metrin juoksussa kuudenneksi Edmontonissa 2001 sekä viidenneksi Pariisissa 2003 ja neljän yhdysvaltalaisjuoksijan jäljessä Helsingissä 2005. Eric Milazar sijoittui 400 metrin juoksussa neljänneksi vuonna 2001 ja viidenneksi vuonna 2003. Daegussa 2011 Mauritiuksen kisajoukkueeseen kuului kaksi urheilijaa ja Moskovassa 2013 ja Pekingissä 2015 vain yksi. == Lähteet == * * * * * * * Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Sri Lanka yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 85\. 0 1 1 2 Sri Lanka osallistui yleisurheilun ulkoratojen maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1987 ja on ollut tauotta mukana vuodesta 1993. Sen ainoa MM-mitalisti on Susanthika Jayasinghe, joka saavutti 200 metrin juoksussa hopeaa Ateenassa 1997 ja pronssia Osakassa 2007. Maan muut urheilijat eivät ole yltäneet pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon. Moskovassa 2013 Nadeeka L. Babaranda Liyanage sijoittui keihäänheitossa 12:nneksi. == Lähteet == * * * * * * * * * * * Maailmanmestaruuskilpailuissa Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut

Koripallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut ovat joka toinen vuosi järjestettävä koripallon arvokisaturnaus eurooppalaisille naismaajoukkueille. Ensimmäiset naisten EM-kilpailut järjestettiin Italiassa 1938 ja seuraavat sodan jälkeen Unkarissa 1950. Kilpailut järjestettiin parillisina vuosina, kunnes vuoden 1980 Jugoslavian kisojen jälkeen seuraavat EM-kilpailut järjestettiin jo seuraavana vuonna Italiassa. Tuon jälkeen kilpailut on järjestetty parittomina vuosina. Neuvostoliitto voitti kaikkiaan 21 koripallon naisten Euroopan-mestaruutta, näistä 17 peräkkäin vuosina 1960–1991. Seuraavaksi menestyneimmät maat ovat neljään mestaruuteen yltänyt Espanja, kolmeen mestaruuteen yltänyt Venäjä sekä kahteen mestaruuteen yltäneet Ranska ja Serbia. Venäjän lisäksi entisistä neuvostotasavalloista ovat mestaruuteen yltäneet myös Ukraina ja Liettua. Muut yhden Euroopan-mestaruuden voittaneet maat ovat Italia, Bulgaria, Puola ja Tšekki. == Mitalijoukkueet == Vuosi Kilpailupaikat Kultaa Hopeaa Pronssia 1938 Rooma 1950 Budapest 1952 Moskova 1954 Belgrad 1956 Praha 1958 Łódź 1960 Sofia 1962 Mulhouse 1964 Budapest 1966 Sibiu, Cluj 1968 Catania, Ragusa, Palermo, Messina 1970 Rotterdam, Leeuwarden 1972 Varna, Burgas 1974 Sassari, Nuoro, Cagliari 1976 Moulins, Mont-Dore, Vichy, Clermont-Ferrand 1978 Konin, Toruń, Zielona Góra, Poznań 1980 Maglaj, Bosanski Brod, Prijedor, Banja Luka 1981 Ancona, Senigallia 1983 Miskolc, Zalaegerszeg, Budapest 1985 Vicenza, Treviso 1987 Jerez, El Puerto de Santa María, Cadiz 1989 Varna 1991 Tel Aviv 1993 Perugia 1995 Brno 1997 Pécs, Zalaegerszeg, Budapest 1999 Poznań, Pruszków, Katowice 2001 Orléans, Gravelines, Le Mans 2003 Pyrgos, Amaliada, Patras 2005 Ankara, Bursa, İzmir 2007 Lanciano, Ortona, Vasto, Chieti 2009 Liepāja, Valmiera, Riika 2011 Bydgoszcz, Katowice, Łódź 2013 Orchies, ym. 2015 / Budapest, ym. 2017 Praha, Hradec Králové 2019 / Belgrad, Niš, Zrenjanin, Riika 2021 / Valencia, Strasbourg 2023 / Ljubljana, Tel Aviv 2025 / / / Pireus, Brno, Hampuri, Bologna 2027 / / / Vilna, Antwerpen, Espoo, Tukholma == Lähteet == Luokka:Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut