EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Shankar (elokuvaohjaaja)

Shankar Shanmugam (; s. 17. elokuuta 1963 Kumbakonam, Tamil Nadu, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja, joka työskentelee tamilinkielisessä elokuvateollisuudessa. == Ura == Shankarin ensimmäinen ohjaus oli vuonna 1993 ilmestynyt Gentleman, jolla hän voitti heti vuoden parhaan tamilinkielisen ohjaajan Filmfare Awards South- ja Tamil Nadu State Film Awards -palkinnot. Seuraavana vuonna elokuvasta ilmestyi Geetha Artsin tuottama hindinkielinen uudelleenfilmatisointi The Gentleman, jonka pääosassa nähtiin teluguelokuvan megatähti Chiranjeevi. Shankar sai samat palkinnot vielä kahdesti uudestaan, vuoden 1994 romanttisella komedialla Kadhalan ja vuoden 2005 psykologisella trillerillä Anniyan. Lisäksi Shankarin tuottama vuonna 2006 ilmestynyt elokuva Veyil voitti vuoden parhaan tamilinkielisen elokuvan National Film Award- ja Filmfare Awards South -palkinnot. Shankarin ohjaama vuonna 2007 ilmestynyt poliittinen trilleri Sivaji, jonka pääosassa näytteli Rajinikanth, teki koko Intian laajuisia lipunmyyntiennätyksiä. Vuoden 2010 tieteiselokuva, niin ikään Rajinikanthin näyttelemä Endhiran oli ilmestyessään koko Intian kallein elokuva ja se menestyi myös Intian ulkopuolella. == Filmografia == === Ohjaajana === Vuosi Elokuva Kieli Muuta 1993 Gentleman tamili Parhaan tamilinkielisen ohjaajan Filmfare Awards South -palkinto Parhaan ohjaajan Tamil Nadu State Film Awards -palkinto 1994 Kadhalan tamili Parhaan tamilinkielisen ohjaajan Filmfare Awards South -palkinto Parhaan ohjaajan Tamil Nadu State Film Awards -palkinto 1996 Indian tamili 1998 Jeans tamili 1999 Mudhalvan tamili 2001 Nayak hindi Elokuvan Mudhalvan hindinkielinen uudelleenfilmatisointi 2003 Boys tamili 2005 Anniyan tamili Parhaan tamilinkielisen ohjaajan Filmfare Awards South -palkinto Parhaan ohjaajan Tamil Nadu State Film Award -palkinto 2007 Sivaji tamili 2010 Enthiran tamili Suosikkiohjaajan Vijay Awards -palkinto 2012 Nanban tamili Elokuvan 3 Idiots tamilinkielinen uudelleenfilmatisointi 2014 I tamili 2018 2.0 tamili 2024 Indian 2 tamili == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Shankarin kotisivu verkossa Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Moody Blue

Moody Blue on vuonna 1977 ilmestynyt Elvis Presleyn viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin vain muutamaa viikkoa ennen hänen kuolemaansa. Albumi myi aluksi keskinkertaisesti, mutta Presleyn kuoltua se nousi Billboard 200 -listan sijalle kolme, myyden lopulta yli kolme miljoonaa kappaletta.Elvis Presley: 20 Original Albums -boksin lehtisen tiedot. Lisäksi singlet ”Way Down” ja ”Moody Blue” nousivat molemmat Country Singles -listan kärkeen. Musiikillisesti albumi on sekoitus live- ja studioäänityksiä. == Kappaleet == A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Listasijoitukset == Valtio Lista Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 1\. 19 4.9.1977 Billboard Country Albums 1. 1977 2\. 14 12.8.1977 3\. 10 3.9.1977 Billboard 200 3. 1977 Britannian albumilista 3. 15 27.8.1977 VG-lista 3. 41 viikko 34/1977 4\. 36 2.9.1977 19\. 1977 Ö3 Austria Top 40 20. 4 15.11.1977 == Kokoonpano == *Elvis Presley – laulu, kitara *Duke Bardwell – basso *David Briggs – sähköpiano *Tony Brown – piano, urut *James Burton – kitara *Randy Cullers – lyömäsoittimet *Dolores Edgin – taustalaulu *Glen D Hardin – piano *Charlie Hodge – kitara *Shane Keister – syntetisaattori *Dennis Linde – basso *Farrel Morris – lyömäsoittimet *Weldon Myrick – pedal steel -kitara *Sherrill Nielsen – taustalaulu *Bobby Ogden – sähköpiano *Norbert Putnam – basso *Alan Rush – kitara *Jerry Scheff – basso *Myrna Smith – taustalaulu *JD Sumner & The Stamps – taustalaulu *Wendellyn Suits – taustalaulu *The Sweet Inspirations – taustalaulu *Ronnie Tutt – rummut *The Voice – taustalaulu *Kathy Westmoreland – taustalaulu *Hurschel Wiginton – taustalaulu *John Wilkinson – kitara *Chip Young – kitara *Joe Guercio & His Orchestra == Lähteet == Luokka:Elvis Presleyn albumit Luokka:Vuoden 1977 albumit
Oppositioblokki

Oppositioblokki () oli ukrainalainen, venäläismyönteinen puolue. Se perustettiin paljolti Viktor Janukovytšin Alueiden puoluetta edustaneiden poliitikkojen varaan. Puolueen puheenjohtajana toimi ex-ministeri, kansanedustaja Juri Boiko. Hän on esimerkiksi tuonut Itä-Ukrainan levottumuuksien aikaisen pyssynpiippudemokratian ongelmallisen vaikutuksen esille demokratiaan ja vaatinut tämän vaikutuksen arviointia Ukrainan parlamenttivaalien joissain vaalipiireissä.http://opposition.org.ua/en/news/yurij-bojko-esli-sluchai- falsifikacij-ne-poluchat-dolzhnoj-ocenki-i-vinovnye-ne-budut-nakazany-ehto- sozdast-ochen-opasnyj-precedent-i-naneset-ushherb-imidzhu-strany.html Yuriy Boyko: If falsification not receive proper evaluation and the guilty will not be punished, it will create a very dangerous precedent and would damage the country's image] 1.11.2014 Oppositioblokki, opposition.org.ua, viitattu 2.11.2014, Vuonna 2018 oppositioblokki yhdistyi Elämän vuoksi -puolueen kanssa Opposition ohjelma – Elämän puolesta -puolueeksi. == Menestys vaaleissa== Oppositioblokki-puolueen juridisena pohjana on huhtikuussa 2010 rekisteröity nimellä "Vetävä voima" () puolueryhmä. Tämä puolue ei osallistunut edellisiin, Alueiden puolueelle menestyksekkäisiin vuoden 2012 parlamenttivaaleihin. Koska Alueiden puolue päätti osin sisäisen kiistelyn takia vetäytyä osallistumisesta vuoden 2014 vaaleihin ja kampanjan johtajaksi ajateltu oligarkkiliikemies Serhi Tihipko lähti kisaan omalla Vahva Ukraina- listallaan, syyskuussa 2014 Vetävä voima -puolue organisoitiin ja nimettiin uudelleen. Tarkoituksena oli koota kuusi pienempää oppositioryhmää yhden ryhmän alle. Oppositioblokki on sosiaali-liberaalinen ja venäjämyönteinen. Lokakuun 26. päivän 2014 parlamenttivaaleissa tämä venäläismyönteistä politiikkaa edustanut puolue keskitti kampanjaansa paljolti itäiseen ja eteläiseen Ukrainaan, jossa puolueen edeltäjä, Alueiden puolue oli aiemmin menestynyt. Puolue haluaisi etsiä rauhanomaista ratkaisua Donbassin kriisiin ja lopettaa "antiterroristisen operaation" (ATO) eli sotilaallisen Itä- Ukrainan kriisin ratkaisutavan. Kun äänistä oli laskettu 99,92 prosenttia, Ukrainan keskusvaalilautakunnan mukaan puolueen kannatus oli 9,42 prosenttia (1 483 323 ääntä) ja se oli yksi valtakunnallisen 5 prosentin äänikynnykseen ylittäneistä kuudesta puolueesta. Tulosennusteen mukaan puolue oli saamassa parlamenttiin 27 paikkaa valtakunnallisen vaalilistansa saamien äänien pohjalta ja 2 kansanedustajaa vaalipiirikohtaisen menestyksen perustella. Paikkoja olisi siis yhteensä 29. On huomattava, että tässä vaiheessa 27 kansanedustajapaikkaa 450:stä jätettiin toistaiseksi täyttämättä Venäjän miehityksen (Krimin autonominen tasavalta, Sevastopol, 12 paikkaa) ja Itä- Ukrainan separatistitoiminnan (Donbassin sota; 15 paikkaa näistä vaalipiireistä). == Lähteet== Luokka:Ukrainan puolueet
Vahva Ukraina

Vahva Ukraina (, alkujaan nimenä oli Työtätekevä Ukraina, ) on ukrainalainen, vuonna 1999 perustettu puolue. Puoluetoiminta lopetettiin vuonna 2012, kun puolue liitettiin Alueiden puolueeseen, jonka varapuhemies puheenjohtaja Tihipkosta tuli, mutta puolue käynnistettiin uudelleen huhtikuussa 2014. Se keräsi syksyn 2014 parlamenttivaaleissa lähes puoli miljoonaa ääntä, mutta jäi 3,1 prosentin kannatuksellaan alle valtakunnallisen 5 prosentin äänikynnyksen. Vaalipiirikohtaisten tulosten perusteella puolue sai yhden kansanedustajan Ukrainan parlamenttiin. Puolueen johdossa on toiminut vuodesta 2009 alkaen suurliikemies Serhi Tihipko, samana vuonna puolueen nimi muutettiin nykymuotoon. == Menestys viime vaaleissa == Puolue on osallistunut johtajansa Serhi Tihipkon presidentinvaalikampanjoihin sekä vuonna 2010 että vuonna 2014. Lokakuun 26. päivän 2014 parlamenttivaaleissa tämä venäjämyönteinen, liberalismia kannattava puolueryhmä korosti tukevansa rauhanomaista ratkaisua Donetsin laakion konfliktiin Kun äänistä oli laskettu 99,92 prosenttia, Ukrainan keskusvaalilautakunnan mukaan puolueen kannatus jäi 3,1 prosenttiin (489 386 ääntä) ja se jäi alle valtakunnallisen 5 prosentin äänikynnykseen. On huomattava, että vuoden 2011 vaalilain mukaan puolet parlamentin kansanedustajista valitaan vaalipiireistä. Puolue olikin saamassa yhden kansanedustajan parlamenttiin vaalipiireistä. On huomattavaa, että 27 kansanedustajapaikkaa jätettiin toistaiseksi täyttämättä vahvimmin venäjänkielisiltä alueilta Venäjän miehityksen (Krimin autonominen tasavalta, Sevastopol) ja Itä-Ukrainan separatistitoiminnan (Donbassin sota) johdosta. == Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Länsisuuntaus vahvistuu Ukrainan parlamentissa (27.10.2014) (yle.fi) Luokka:Ukrainan puolueet
War Office

War Office oli Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ministeriö, joka vastasi Britannian armeijan hallinnosta 1600-luvulta vuoteen 1964, jolloin sen tehtävät siirrettiin Britannian puolustusministeriölle. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ministeriöt
Ali ibn Husain

Ali ibn Husain ibn Ali al-Hashimi (, 1879–1935), oli Hijazin kuningaskunnan kuningas ja Mekan šarif 1924–1925. Hän kuului hašimidi-sukuun ja oli Husain ibn Alin vanhin poika. Joulukuussa 1925 Ibn Sa’udin joukot valtasivat Hijazin kuningaskunnan, minkä seurauksena Ali ibn Husain pakeni perheineen Irakiin, jonka kuningas oli hänen veljensä Faisal ibn Husain. Hän kuoli Bagdadissa 1935. == Katso myös == * Abdullah I (Jordania) * Zeid ibn Husain * Arabikapina == Aiheesta muualla == * Hašimidi-suvun sukupuu kinghussein.gov.jo Luokka:Hašimidit Luokka:Hijazin kuninkaat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Hans Kroll

Hans Kroll (1898–1967) oli länsisaksalainen diplomaatti, joka tunnettiin erityisen läheisistä suhteistaan Neuvostoliiton johtajaan Nikita Hruštšoviin. Filosofian tohtori Hans Kroll tuli Saksan ulkoministeriön palvelukseen 1920 ja toimi sitten muun muassa Yhdysvalloissa ja Neuvostoliitossa. Toisen maailmansodan aikana hänen asemapaikkojaan olivat Turkki ja Barcelona. Vuosina 1947–1948 Kroll toimi Nordrhein-Westfalenin osavaltion kansainvälisten asioiden neuvonantajana sekä itä-länsi-komitean puheenjohtajana. Vuonna 1953 hänet nimitettiin suurlähettilääksi Belgradiin, 1955 Tokioon ja 1958 Moskovaan, jossa hän palveli vuoteen 1962 asti. Suorasukainen Kroll saavutti poikkeuksellisen hyvät suhteet Neuvostoliiton silloiseen poliittiseen johtoon, mutta joutui oman ulkoministeriönsä epäsuosioon liian omavaltaisten sovitteluesitystensä takia. Hän poistui asemapaikaltaan 1962 ja vetäytyi eläkkeelle.Iloniemi, Jaakko: ”Kroll, Hans (1898)”, teoksessa ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Lvivin yliopisto

Ivan Frankon Lvivin kansallinen yliopisto () eli Ivan Frankon yliopisto () on Lvivin kaupungissa läntisessä Ukrainassa sijaitseva kansallinen yliopisto. Yliopisto on nimetty ukrainalaisen kirjailijan, kääntäjän ja poliittisen aktivistin Ivan Frankon (1856–1916) mukaan. Lvivin kansallinen yliopisto kuuluu maan arvostetuimpiin. Vuonna 2013 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Lvivin yliopisto pisteytettiin Ukrainan 14. parhaaksi yliopistoksi. Espanjalainen Webometrics luokitteli yliopiston puolestaan sijaluvulle 11. == Historia == Yliopisto on Ukrainan vanhin, perustettu 1661. Puolaan kuuluessaan nimenä oli Juhana Kasimirin yliopisto () 1919-1939. Syynä tähän oli se, että Juhana Kasimir perusti vuonna 1661 Lvivin jesuiitta-akatemian, jonka edeltäjäksi puolalaiset katsovat nykyisen yliopiston. === Maanalainen yliopisto === Puolan viranomaisten kiellettyä ukrainankielisen yliopisto-opetuksen erotetut opettajat käynnistivät 1921 lahjoitusvaroin toimineen Lvivin maanalaisen ukrainalaisen yliopiston. Se oli olemassa vuoteen 1925 saakka. == Itsenäinen Ukraina == Yliopistossa toimii 19 tiedekuntaa: * Vieraiden kielten tiedekunta * Fysiikan tiedekunta * Soveltavan matematiikan ja informaatiotieteiden tiedekunta * Biologian tiedekunta * Kemian tiedekunta * Kulttuurin ja taiteiden tiedekunta * Taloustieteellinen tiedekunta * Sähkö- ja tietokonetekniikan tiedekunta * Hallinto- ja kauppatieteellinen tiedekunta * Manntieteellinen tiedekunta * Geologinen tiedekunta * Historian tiedekunta * Kansainvälisten suhteiden tiedekunta * Journalistinen tiedekunta * Oikeustieteellinen tiedekunta * Mekaniikan ja matematiikan tiedekunta * Pedagoginen tiedekunta * Filologian tiedekunta * Filosofian tiedekunta Vuosina 2006–2012 yliopisto järjesti kolmesti ns. Naton talviakatemian, johon ottivat osaa pääsääntöisesti kansainvälisiä suhteita opiskelevat opiskelijat sekä Naton edustajat. Vuonna 2014 yliopiston rehtoriksi valittiin Volodymyr Melnyk. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Університет Івана Франкі * Ivan Franko University Luokka:Lvivin yliopistot ja korkeakoulut
Halvard Lange

Halvard Manthey Lange (16. syyskuuta 1902 – 19. toukokuuta 1970)Halvard Lange, Store norske leksikon. Viitattu 2.11.2014. oli norjalainen diplomaatti ja sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Norjan ulkoministerinä kaksi vuosikymmentä, vuodesta 1946 vuoteen 1965. Halvard Lange oli Nobel-palkitun pasifistin Christian Lous Langen poika, joka omaksui isänsä aatemaailman. Hän opetti 1930-luvulla taloushistoriaa Oslon kauppakorkeakoulussa ja toimi kansanopiston rehtorina. Vuodesta 1933 aina 1960-luvulle saakka hän oli mukana Norjan työväenpuolueen johtoelimissä, lukuun ottamatta sotavuosia 1940–1945, jolloin hän oli Gestapon vankina. Lange oli ulkoministerinä yksi Norjan Nato- jäsenyyden ja muiden kansainvälisten yhteistyömuotojen vahvimmista tukijoista. Langea kuvataan hiljaiseksi ja vaatimattomaksi, mutta lujatahtoiseksi poliitikoksi.Möller, Knud: ”Lange, Halvard Manthey (1902)”, teoksessa Lange on haudattu Oslon Vestre gravlund -hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Norjan ulkoministerit Luokka:Sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Purunpää

Purunpää on kylä Dragsfjärdissä Kemiönsaarella. Kylä sijaitsee Kemiönsaaren lounaiskulmassa Purunpäänniemellä. Purunpäänlahti on vuonomainen, pitkä ja kapea, luonnontilainen lahti. Purunpään ja sen lähellä sijaitsevan Ölmosin alueilla on yli tuhannen hehtaarin laajuinen Ölmos–Purunpään Natura 2000 -suojelualue.Ympäristö.fi Asiantuntijat suosittelivat sen liittämistä Saaristomeren kansallispuistoon 1970-luvulla. hbl.fi Joulukuussa 2014 noin 1 400 yksityishenkilöä ja 52 kulttuurivaikuttajaa allekirjoittivat suurmaanomistaja Konstsamfundetille osoitetun vetoomuksen Purunpään metsien puolesta.Vetoomus Konstsamfundet aloitti metsänhakkuut Purunpäässä huhtikuussa 2015. Suomen luonnonsuojeluliitto ja Luonto-Liitto vastustavat hakkuita, sillä alueella on merkittäviä luontoarvoja, kuten vanhaa, monimuotoista sekametsää ja soita.sll.fi Hakkuut keskeytettiin ja neuvotteluista sovittiin 16. huhtikuuta 2015. Ölmosin–Purunpään tienoilla on tehty vuonna 1985 arkeologinen inventointi Föreningen Konstsamfundetin Insula Nova -projektin kautta. Vuosina 2011–2012 tehdyssä Museoviraston Dragsfjärdin inventoinnissa sieltä on löytynyt Purunpään kolmijalkapata, jonka mukaan paikka on saanut nimensä Museovirasto rekisteriportaaliin. Purunpään historiallinen kylätontti on sijainnut Purunpäänlahden länsirannalla. Samalla paikalla sijaitsevat vieläkin Purunpään kylän Västergårdin ja Östergårdin talot. Purunpään uloin niemeke Krogarudden on saanut nimensä siellä sijainneesta krouvista. Krouvi palveli viereisen Jungfrusundin merireitin kulkijoita vuosina 1642–1720. ==Lähteet== Luokka:Dragsfjärdin kylät
Edward Garnett

Edward William Garnett (19. helmikuuta 1868 – 21. helmikuuta 1937) oli brittiläinen kriitikko ja kustannustoimittaja, joka löysi ja ohjasi monia 1900-luvun alun kirjailijoita. Hänen muodolliset opintonsa jäivät vähäisiksi, mutta hän kasvoi kirjallisesti suuntautuneessa perheessä ja luki valtavasti. Hän kehitti kyvyn tunnistaa lahjakkuuksia Hänen suojatteihinsa ja ystäviinsä kuuluivat Joseph Conrad, D. H. Lawrence, John Galsworthy, Ford Madox Ford, William Henry Hudson ja Stephen Crane. == Lähteet == Luokka:Kriitikot Luokka:Kustannustoimittajat Luokka:Brittiläiset toimittajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Gunnar Lange

Nils Gunnar Lange (9. maaliskuuta 1909 Tukholma – 17. syyskuuta 1976 Bromma)Gunnar Lange, Riksarkivet. Viitattu 2.11.2014. oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin kauppaministerinä 1955–1970. Gunnar Lange syntyi Tukholmassa kanslianeuvos Nils Langen poikana. Agronomiksi opiskellut Lange nimitettiin 1935 Ruotsin maataloushallituksen virkamieheksi, minkä lisäksi hän opetti yliopistossa. Vuonna 1941 hän suoritti lisensiaatin tutkinnon ja lähti Pohjois-Carolinan yliopistoon Yhdysvaltoihin maatalouden ja kansantaloustieteen apulaisprofessoriksi. Palattuaan Ruotsiin 1943 hän ryhtyi elintarvikekomission toimistopäälliköksi ja palasi 1946 maatalousministeriöön valtiosihteeriksi. Vuonna 1950 hän siirtyi valtiovarainministeriöön. Hän toimi useiden ministeriöiden virkamiehenä kunnes hänet 1955 nimitettiin kauppaministeriksi. Hän toimi valtiopäiväedustajana 1953–1976, josta kaksikamarisen järjestelmän aikana vuoteen 1970 asti toisessa kamarissa. Kauppaministerinä Langella oli tärkeä rooli Euroopan vapaakauppajärjestön luomisessa ja myös Suomen Efta- liitännäisjäsenyydessä.Möller, Knud: ”Lange, Nils Gunnar (1909)”, teoksessa ==Lähteet== Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Valtiosihteerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Carina Juselius

Carina Juselius (s. 9. lokakuuta 1961) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti koko uransa ajan IF Nykarlebynejdeniä ja hänen valmentajanaan toimi Erik Haglund. Ulkoratojen SM-kilpailuista Juselius saavutti maratonilta pronssia vuosina 1986 ja 1987. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1996 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
MHC Purunpää

MHC Purunpää (kylkinumero 41) on Suomen merivoimien Katanpää-luokan miinantorjunta-alus, joka on nimetty Kemiönsaaren kylän Purunpään mukaan. == Valmistus == Alus tilattiin Italiassa Intermarinen telakalla.Purunpää laskettiin onnistuneesti Turun satama-altaaseen Turun Sanomat. 21.9.2013. Viitattu 2.11.2014. Alus kastettiin 26. elokuuta 2010 Purunpääksi kumminaan Suomen merivoimien komentajan Juha Rannikon puoliso, rouva Mervi Rannikko. Aluksen kummikaupunkina on Helsinki. Alus kuormattiin 9. syyskuuta 2013 Italiassa Happy Dynamic -alukseen, joka saapui Turkuun 21. syyskuuta.Merivoimien alus laskettiin onnistuneesti vesille KP24.fi. 21.9.2013. == Palvelus == Alus kuuluu sisaralustensa kanssa Rannikkolaivaston 4. miinantorjuntalaivueeseen, jonka kotisatamana on Pansio.Merivoimat kalustokuvasto ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * naval-technology.com Luokka:Katanpää-luokan miinantorjunta-alukset
Sirkka Oikarinen

Sirkka Maarit Oikarinen (o.s. Haataja, s. 17. marraskuuta 1959 Vuolijoki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti koko uransa ajan Jokelan Kisaa ja hänen valmentajanaan toimi Viljo Luukkola. Ulkoratojen SM- kilpailuista Oikarinen saavutti 5 000 metrin kävelystä kaksi kultaa vuosina 1984 ja 1985, hopeaa vuonna 1986 ja pronssia vuonna 1987 sekä 10 kilometrin kävelystä kaksi kultaa vuosina 1982 ja 1986. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kilpailuista pronssia 3 000 metrin kävelystä vuonna 1987. Arvokilpailuissa Oikarinen on edustanut Suomea kaksi kertaa. Hän oli mukana sekä EM- kilpailuissa Stuttgartissa vuonna 1986 että MM-kilpailuissa Roomassa vuonna 1987. EM-kisoissa Oikarinen sijoittui 10 kilometrin kävelyssä sijalle 16, MM- kisoissa hänen sijoituksensa oli samalla matkalla 23. Virallisissa kilpailuissa Oikarinen ei ole osallistunut kävelyyn vuoden 1987 jälkeen, mutta on sen jälkeen ottanut osaa muun muassa maratoneille. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuulikki Jokinen

Tuulikki Jokinen (o.s. Puttonen, s. 3. helmikuuta 1962 Laukaa) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen aitajuoksija. Hänen seuranaan oli vuoteen 1986 saakka Vaajakosken Kuohu, jonka jälkeen hän siirtyi urheilemaan Hämeenlinnan Kisan riveihin. Hän vastasi itse omasta valmennuksestaan. Kalevan kisoista Jokinen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksusta vuonna 1987. Lisäksi hän voitti sisäratojen SM-kisoista pronssia sekä 400 metrin juoksusta vuonna 1988 että 300 metrin aitajuoksusta vuonna 1989. Virallisissa kilpailuissa Jokinen ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anne Karvinen-Poutanen

Anne Maarit Karvinen-Poutanen (o.s. Karvinen, 21. tammikuuta 1967 Oulu – joulukuu 2024) oli suomalainen yleisurheilija ja yleisurheiluvalmentaja. Karvinen-Poutanen edusti koko uransa ajan Kuivasjärven Auraa ja hänen valmentajanaan toimi Pekka Karvinen. Kalevan kisoista Karvinen-Poutanen saavutti pronssia 100 metrin aitajuoksusta vuonna 1987. Hän joutui lopettamaan urheilu-uransa 20-vuotiaana munuaisvaivan vuoksi. Oman urheilu-uransa jälkeen Karvinen-Poutanen toimi valmentajana Kuivasjärven Aurassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Lyman Lemnitzer

Lyman Louis Lemnitzer (29. elokuuta 1899 – 12. marraskuuta 1988)Lyman Lemnitzer, Spartacus International. Viitattu 2.11.2014. oli yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi Yhdysvaltain armeijan esikuntapäällikkönä 1959–1962 ja liittoutuneiden joukkojen ylipäällikkönä Euroopassa 1963–1969. Lemnitzer aloitti sotilasuransa aliluutnanttina 1920, eteni nopeasti ja suoritti sotakorkeakoulun. Toisen maailmansodan aikana hän toimi divisioonankenraalina Euroopan ja Afrikan taistelukentillä. Hän toimi muun muassa kenraali Dwight D. Eisenhowerin esikuntapäällikkönä. Sodan jälkeen Lemnitzer toimi sotakorkeakoulun johtajana ja Yhdysvaltojen sekä YK:n joukkojen komentajana kaukoidässä, kunnes nimitettiin 1959 esikuntapäälliköksi eli Yhdysvaltain armeijan komentajaksi.Arra, Esa: ”Lemnitzer, Lyman (1899)”, teoksessa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Yhdislehtinen

Yhdislehtinen teriö on kukan teriön muoto, jossa terälehdet ovat osittain kasvaneet yhteen toisin kuin erillislehtisessä teriössä. Yhdislehtinen teriö voi olla joko säteittäinen tai vastakohtainen. Säteittäinen yhdislehtinen teriö voi olla kellomainen, kuten kellokasveilla, ratasmainen, ruukkumainen tai torvimainen. Vastakohtainen yhdislehtinen teriö voi olla huulimainen, kuten huulikukkaiskasveilla, esimerkiksi mintulla, tai kielimäinen, kuten mykerökukkaiskasvien kukinnoissa olevilla laitakukilla. Kielimäisessä teriössä yhteenkasvaneet terälehdet osoittavat samaan suuntaan. Sellaisia ovat esimerkiksi päivänkakkaran mykeröä ympäröivät laitakukat, joita usein sanotaan terälehdiksi, vaikka ne itse asiassa ovat pieniä kukkia, joissa jokaisessa on viisi yhteenkasvanutta terälehteä. == Kuvia == Kuva:WP 20140712 22 27 19 Raw.jpg|kellomainen (kissankello, Campanula rotundifolia, valkoinen värimuunnos) Kuva:Galeopsis speciosa - blossom (aka).jpg|huulimainen (kirjopillike, Galeopsis speciosa) Kuva:Fiore Asteraceae 02.png|kielimäinen; päivänkakkaran, Chrysantemum leucamthemum, mykerön laitakukat Kuva:Fiore Asteraceae 03.png|torvimainen; päivänkakkaran, Chrysanthemun leucanthemum, mykerön kehräkukat ("terälehdet") == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tieteen termipankki: Yhdislehtinen Luokka:Kasvimorfologia Luokka:Kukat
Miri

thumb|200px|Satelliittikuva kaupungista. Miri on Malesian Sarawakin osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Kaupunki sijaitsee Borneon pohjoisrannikolla, lähellä Brunein rajaa. Asukkaita kaupungissa on noin 300 000. Kaupungin väestö koostuu kymmenistä etnisistä ryhmistä, joista suurimmat ovat kiinalaiset, ibanit, malaijit ja intialaiset. Miri on öljyteollisuuskaupunki ja se on syntynyt öljykenttien läheisyyteen. Myöhemmin kaupunkiin rakentui palmuöljy- ja puuteollisuutta. Miri oli öljykenttiensä takia yksi japanilaisten pääkohteista, kun Japani valtasi kaupungin Tyynenmeren sodan aikana. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Malesian kaupungit
Erillislehtinen

Erillislehtinen teriö on kukan teriön muoto, jossa terälehdet ovat kokonaan erillään, toisin kuin yhdislehtisessä teriössä. Erillislehtinen teriö voi olla säteittäinen, jolloin se on ruusumainen, kuten ruusukasveilla, neilikkamainen, kuten kohokkikasveilla, tai ristimäinen, kuten ristikukkaiskasveilla. Tällöin teriön muotoa nimitetään terälehtien lukumäärän ja muodon mukaan. Sekä ruusumaisessa että neilikkamaisessa teriössä terälehtiä on viisi, mutta ristimäisissä vain neljä. Ruusumaisessa teriössä terälehdet ovat aina lyhyitä, ristimäisessä joko lyhyitä tai pitkiä ja neilikkamaisessa aina pitkiä. Erillislehtinen teriö voi olla myös vastakohtainen. Tällöin se on joko orvokkimainen, kuten orvokkikasveilla tai perhomainen, kuten hernekasveilla. Orvokkimaisessa teriössä on kaksi terälehteä kaikkein ylimpänä, kaksi hieman alempana ja alimpana yksi terälehti. Perhomaisessa teriössä terälehdet ovat erikokoisia ja sijaitsevat toisiinsa nähden samaan tapaan kuin perhosen siivet. == Kuvia == Kuva:Rosa acicularis.jpg|ruusumainen (karjalanruusu, Rosa acicularis) Kuva:Dianthus deltoides 060805b.jpg|neilikkamainen (ketoneilikka, Dianthus deltoides) Kuva:Eruca_February_2008-1.jpg|ristimäinen (sinappikaali eli rucola, Eruca sativa) Kuva:viola tricolor.jpg|orvokkimainen (keto-orvokki, Viola tricolor) Kuva:Doperwt rijserwt bloemen Pisum sativum.jpg|perhomainen (herne, Pisum sativum) == Lähteet == Luokka:Kasvimorfologia Luokka:Kukat
Bridlington

Bridlington on noin asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) East Riding of Yorkshiren muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Koillis- Englannissa. Se sijaitsee Pohjanmeren rannalla, noin 40 kilometriä Kingston upon Hullista pohjoiseen. Bridlingtonissa on luonnonsatama Gypsey Race -nimisen pienen joen suulla. Sitä käyttävät sekä kalastus- että huvialukset. Sataman ympärille muodostui aluksi vähäinen kalastajakylä, mutta kun seudulta löydettiin mineraalivesilähde, Bridlingtonista tuli 1800-luvulla suosittu rantalomakohde. Nykyisin siellä käy vuosittain kymmeniätuhansia matkailijoita. Bridlingtonin kaupunginvaltuustossa on 12 jäsentä, jotka valitaan kolmesta nelipaikkaisesta vaalipiiristä. Valtuustossa on vuonna 2024 kolme alueellisen Yorkshire Party -puolueen edustajaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat East Riding of Yorkshiressä Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Soppikaktukset

Soppikaktukset (Uebelmannia) on kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi kunnioittaa sveitsiläistä Werner Uebelmannia, joka rahoitti ja edisti eteläamerikkalaisten kaktuslajien viljelyä Euroopassa.Anderson 2001: 674. == Tuntomerkit == Soppikaktukset ovat yksivartisia eivätkä juuri koskaan haarautuneita. Varsi on enimmäkseen pieni, pallomainen tai lieriömäinen, enintään 75 cm:n korkuinen. Varren päällysketto (epidermi) on sileä, nystyinen, jyväsekäs tai siinä on vahakilpiä. Varressa on paljon uurteita, ja niiden reunat ovat tavallisesti teräviä harjuja, jotka ovat toisinaan jakautuneet kyhmyiksi. Areoleissa eli kääpiöversoissa on tavallisesti hyvin kehittyneet piikit. Niitä on kahdesta seitsemään kappaletta, ja ne ovat suoria tai hieman käyristyneitä, pystyjä, sivulle siirottavia tai kampamaisesti järjestyneitä. Kukat sijaitsevat kasvin kärjen tuntumassa ja ovat avoinna päiväsaikaan. Ne ovat pieniä ja lyhyen suppilomaisia, väriltään keltaisia. Kukkapohjuksessa on tiheää villakarvaa ja muutamia sukasia sisältäviä tupsuja. Hedelmä on pallomainen tai lieriömäinen, keltainen tai punainen ja marjamainen. Sen kärjessä on villamaista karvoitusta ja sukasia. Hedelmä on kypsyttyään ohutseinäinen ja kuiva, eikä siinä ole kukkalehtien jäänteitä. Siemenet ovat lakkimaisia, kiiltävän mustia tai punertavan ruskeita, ryppyisiä, nystyisiä tai sileitä. == Levinneisyys == Soppikaktukset ovat kotoisin Brasiliasta Minas Geraisin osavaltiosta. == Lajit == Soppikaktuksia on kolme lajia.Anderson 2001:674s * Uebelmannia buiningii * Uebelmannia gummifera * Uebelmannia pectinifera – soppikaktus Kaikki lajit ovat harvinaisia luonnossa niihin kohdistuneen keräilyinnon vuoksi. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Uebelmannia === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Cacti Guide. Luokka:Kaktuskasvit
Syklododekatrieeni

Syklododekatrieeni (C12H18) on syklinen eli rengasrakenteinen trieeni eli kolme kaksoissidosta sisältävä alkeeni. Yhdistettä käytetään polymeeriteollisuudessa polymeerien lähtöaineena. == Ominaisuudet == Syklododekatrieenillä on neljä geometristä isomeeriä (1Z,5Z,9Z)-, (1E,5E,9E)-, (1Z,5Z,9E)- ja (1Z,5E,9E)-syklododekatrieenit. Niistä pysyvimmät ovat (1Z,5E,9E)- ja (1E,5E,9E)-isomeerit ja kaupallista merkitystä on lähinnä (1Z,5E,9E)-isomeerillä. Huoneenlämpötilassa syklododekatrieeni on väritöntä, veteen liukenematonta nestettä. Yhdisteelle on tyypillistä muodostaa komplekseja siirtymämetallien kanssa. Syklododekatrieeni reagoi monien tyypillisten alkeenien tavoin ja muodostaa esimerkiksi epoksidin ja halogeenien kanssa additiotuotteita. Yhdisteen kaksoissidokset voidaan pelkistää selektiivisesti, jolloin muodostuu syklododekadieeniä tai syklododekeenia. Korkeammassa lämpötilassa ja paineessa muodostuu syklododekaania. Syklododekatrieeni voidaan hapettaa syklododekanoliksi hapen avulla ja dodekaanidihapoksi. == Valmistus ja käyttö == Syklododekatrieeniä valmistetaan oligomerisoimalla butadieeniä. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää titaanitetrakloridia organoalumiiniyhdisteiden läsnä ollessa. Tällöin muodostuu pääasiassa (1Z,5E,9E)-isomeeriä. Katalyyttinä voidaan käyttää myös nikkeliä, jolloin muodostuu erityisesti (1E,5E,9E)-syklododekatrieeniä. Yhdiste puhdistetaan mahdollisista sivutuotteista tislaamalla. : Syklododekatrieeniä käytetään useissa orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa laurolaktaamia, dodekaanidihappoa, aminododekaanihappoa, joita käytetään polymeerien valmistuksessa ja palonestoaineena paisutetussa polystyreenissä eli styroksissa (EPS) ja suulakepuristetussa polystyreeni (XPS) -eristeissä käytettyä Tukholman sopimuksessa kiellettävää heksabromisyklododekaania (HBCD). : Syklododekatrieeni pelkistetään ensin vedyttämällä katalyyttien läsnä ollessa syklododekaaniksi, joka hapetetaan ilman ja boorihapon avulla syklododekanolin ja syklododekanonin seokseksi. Kun tätä seosta hapetetaan väkevällä typpihapolla, muodostuu dodekaanidihappoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rakennuslehti: Rakennuseristeissä käytetty palonsuoja-aine kielletään maailmanlaajuisesti, 10.05.2013 *ChemBlink: (1Z,5E,9E)-Cyclododecatriene Luokka:Alkeenit
Wareham

pienoiskuva|Warehamin satama-alue. Wareham on noin asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) (nimellä Wareham Town) Dorsetin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Englannin etelärannikolla. Ensimmäinen maininta asutuksesta Warehamista on 700-luvulta, ja siitä alkaen kaupungissa oli värikäs historia vuoden 1762 tuhoisaan tulipaloon asti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Dorsetissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Ekebyhovin linna

Ekebyhovin linna on rakennus, joka sijaitsee Ruotsissa Ekerön kunnassa. Carl Gustaf Wrangel aloitti rakennustyöt vuonna 1674, mutta ne saatiin päätökseen vasta 1700-luvun alussa.Mattias Henrikson: Alla dessa utflykter runt Stockholm. Ordalaget 2013. Kappale Ekebyhovs slott, s. 61. Tyyliltään rakennus edustaa karoliinisen klassismin henkeä ja siinä on ajalle tyypillinen säterikatto. Ekebyhovin linna on siitä epätavallinen puurakennus, ettei se ole palanut kertaakaan - toisin kuin monet muut saman ajan puulinnat. Puutarhassa on omenageenipankki, joka sisältää muun muassa uplantilaisia omenalajikkeita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Linna Ekerön kunnan sivuilla * Stockholms läns museum Luokka:Ekerön kunta Luokka:Tukholman läänin linnat
Weberbauerocereus

Weberbauerocereus on eteläamerikkalainen kaktuskasvisuku. == Tuntomerkit == Kasvit ovat pensasmaisia tai puumaisia, tyvestään haarovia, joskus selvästi yksirunkoisia. Varret ovat pylväsmäisiä, pystykasvuisia tai käyristyviä, toisinaan maanmyötäisesti suikertavia. Areolit ovat valkoisia tai kellertäviä, villakarvaisia ja niissä on usein tukevia piikkejä. Kukat ovat kookkaita, putkimaisia tai suppilomaisia, säteittäisiä tai vastakohtaisia. Ne ovat avoinna pääasiassa öisin. Kehälehdet ovat vaaleita, ruskehtavia tai punertavia. Kukkapohjuksessa on suomujen ja karvojen muodostama tiheä peite. Hedelmä on pieni ja karvojen peittämä.Anderson 2001: 676. == Levinneisyys == Suku kasvaa Perussa ja Pohjois-Chilessä. == Lajit == Lajien määrä on epävarma, mutta niitä lienee seuraavat kahdeksan:Anderson 2001:676s * Weberbauerocereus churinensis * Weberbauerocereus cuzcoensis * Weberbauerocereus johnsonii * Weberbauerocereus longicomus * Weberbauerocereus rauhii * Weberbauerocereus torataensis * Weberbauerocereus weberbaueri * Weberbauerocereus winterianus == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Cacti Guide Luokka:Kaktuskasvit
Siniristi (järjestö)

Siniristi oli Suomessa jatkosodan aikana vuosina 1942–1944 toiminut avoimesti antisemitistinen ja fasistinen poliittinen järjestö, joka kannatti tulevaisuuden rakentamista kansallissosialistisen Saksan voiton varaan. ==Perustaminen== Vuonna 1939 alkoi ilmestyä Kustaa Vaasa -niminen julkaisu. Lehden ympärille syntyi vuonna 1942 Siniristi-yhdistys. Yhdistyksen perustamisen takana olivat Gunnar von Hertzen, Erkki Räikkönen ja Martti Mustakallio. ==Toiminta== Järjestön äänenkannattajana toimi Uusi Eurooppa -niminen lehti, jota julkaistiin vuosina 1942–1944. Järjestö myös toimitti jäsenilleen jäsenlehteä Siniristi, jossa kerrottiin sen hetken poliittisia tapahtumia. Lehteä ei pidä sekoittaa vuosina 1933–1939 ilmestyneeseen saman nimiseen poliittiseen julkaisuun. Jäsenlehteen kirjoitti ainakin rovasti Matti Jaakkola. Siniristi julkaisi toimintansa aikana muutamia kirjoja, joista tunnetuin on uusintapainos kirjasta Siionin viisaiden pöytäkirjat. Järjestöllä oli Helsingissä toimisto osoitteessa Museokatu 17 A 1. Siniristin hallituksessa toimi puheenjohtajana Erkki Räikkönen ja muina hallituksenjäseninä toimi ainakin Gunnar Lindqvist ja Olavi Linnove. Vuonna 1944 keväällä yhdistys ilmoitti että siihen kuului 12 000 jäsentä. ==Lakkauttaminen== Järjestö lakkautettiin valtioneuvoston päätöksellä syksyllä 1944, sillä Moskovan välirauhansopimuksen 21. artikla edellytti Suomea lakkauttamaan kaikki ”fasisminluontoiset” järjestöt. Siniristi kuului niihin järjestöihin, jotka Urho Castrénin hallitus lakkautti heti ensimmäisinä 23. syyskuuta, välittömästi rauhansopimuksen astuttua voimaan.Uola 1999, s. 36. ==Julkaisut== *Olavi Linnove: Euroopan Etuvartio, Siniristi, 1942. *S. Nilus: Siionin viisaitten pöytäkirjat, Siniristi, 1943. *Suomen puolesta Saksan kanssa. Siniristi, 1944. ==Katso myös== *Luettelo välirauhansopimuksen perusteella lakkautetuista järjestöistä ==Lähteet== * Hanski, Jari: Juutalaisvastaisuus suomalaisissa aikakauslehdissä ja kirjallisuudessa 1918—1944 , Siniristi yhdistyksestä s. 39. *Roselius, Aapo & Silvennoinen, Oula: Villi itä. Suomen heimosodat ja Itä-Euroopan murros 1918-1921. S. 325-326. Tammi, 2019. ISBN 978-951-31-7549-8. ===Viitteet=== Luokka:Suomen kansallissosialistiset puolueet Luokka:Suomen entiset puolueet Luokka:Antisemitismi Suomessa Luokka:Moskovan välirauhansopimuksen perusteella lakkautetut järjestöt
RU-38 (jääpallo)

Rosenlewin Urheilijat-38 -seuran (RU-38) jääpallojaosto pelasi jääpallohistoriansa aikana Suomen korkeimmalla sarjatasolla yhden kauden, vuonna 1951. RU-38 lopetti jääpallotoimintansa vuonna 1954. == Historia == Rosenlewin Urheilijat-38 eli RU-38 perustettiin Porissa 1938 Rosenlewin tehtaan urheiluseuraksi. Seuran syntyminen liittyy aikakauteen, jolloin suomalaiset suurteollisuusyritykset tukivat aktiivisesti työntekijöidensä urheilutoimintaa. Jääpallo oli yksi seuran monista lajeista ja seura osallistui ensimmäistä kertaa palloliiton sarjoihin jääpallon maakuntasarjaan 1945. Nousu Suomensarjaan tapahtui seuraavana kautena jääpallon maakuntasarjaan 1946, kun joukkue voitti maakuntasarjan Satakunnan lohkon. Seura kuitenkin sijoittui Suomensarjan lohkonsa viimeiseksi vuonna 1947 ja putosi takaisin maakuntasarjaan. Kahden maakuntasarjakauden jälkeen RU-38 nousi takaisin Suomensarjaan kaudeksi 1950. Vuoden 1950 Suomensarjan länsilohkossa seura ei hävinnyt yhtään ottelua ja nousi lohkovoittajana mestaruussarjaan kaudeksi 1951. Seura jäi kuitenkin historiansa ainoana SM- sarjakautena oman lohkonsa viimeiseksi ja putosi takaisin Suomensarjaan. Mestaruussarjakautenaan RU-38 onnistui voittamaan yhden ottelun ja saamaan yhden tasapelipisteen. Mestaruussarjasta putoamisen jälkeen seura oli lähellä nousua takaisin pääsarjaan vielä vuonna 1952. RU-38 jatkoi jääpallotoimintaansa putoamisen jälkeen vielä kolme vuotta ja suomensarjakausi 1954 jäi seuran jääpallohistorian viimeiseksi. Jääpallotoiminnan lakkauttamisen jälkeen palloilulajeista RU-38:n ohjelmaan jäi edelleen jääkiekko ja jalkapallo. Koko seura jäi historiaan vuonna 1967, kun RU-38 lopetti toimintansa ja yhdisti jalkapallo ja jääkiekkotoimintansa Porin Karhujen kanssa. Yhdistymisen jälkeen seuran perinteitä jalkapallossa ja jääkiekossa jatkoi Porin Ässät. ==Lähteet== Luokka:Entiset suomalaiset jääpalloseurat
Asterix ja alppikukka

Asterix ja alppikukka () on Asterix seikkailee -sarjan 16. Ranskassa, ja 13. Suomessa ilmestynyt albumi. == Juoni == Kuvernööri Gracchus Flunssavirus kavaltaa Rooman verorahoja. Hänen yllätyksekseen Julius Caesar lähettää rahainhoitaja Claudius Antabuksen tarkastamaan tämän tilejä. Flunssavirukselle ei jää muita vaihtoehtoja kuin myrkyttää Antabus, jotta hänen kavalluksensa ei paljastuisi. Kuoleman kielissä oleva Antabus lähettää vartijan hakemaan tietäjä Akvavitixin, sillä lääkärit eivät osaa auttaa tätä. Akvavitix toteaa, että hänen on valmistettava lääke, jonka pääaine on harvinainen ja vaikeasti hankittava alppikukka. Asterix ja Obelix matkaavat Helvetiaan löytääkseen tuon kukan, ja Flunssavirus tekee kaikkensa, jotta nämä epäonnistuisivat. Luokka:Asterix seikkailee -sarjakuva-albumit Luokka:Vuoden 1973 kirjat
Jumaltenrannan nousu ja tuho

Jumaltenrannan nousu ja tuho () on vuonna 1971 ilmestynyt Asterix seikkailee -sarjakuvatarina. Se on Ranskassa sarjan 17. ja Suomessa 14. albumi. Sen pohjalta on tehty vuonna 2014 animaatioelokuva Asterix: Jumaltenrannan nousu ja tuho. == Juoni == Julius Caesar aikoo rakentaa Gallian metsiin kaupungin nimeltä Jumaltenranta. Luokka:Asterix seikkailee -sarjakuva-albumit Luokka:Vuoden 1971 kirjat
Daniel Morelon

Daniel Yves Morelon (s. 24. heinäkuuta 1944 Bourg-en-Bresse) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja kahdeksankertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 181 cm. Morelon voitti olympiakultaa eräajossa Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972 sekä tandem-sprintissä Pierre Trentinin kanssa 1968. Lisäksi hän sai eräajossa hopeaa Montrealissa 1976 ja pronssia Tokiossa 1964. Morelon voitti amatöörien eräajon maailmanmestaruuden 1966, 1967, 1969, 1970, 1971, 1973 ja 1975, sai hopeaa 1964 ja pronssia 1965. Ammattilaisten eräajon MM-pronssia hän saavutti 1980. Hän voitti tandem- sprintin amatöörien maailmanmestaruuden 1966, sai hopeaa 1967 sekä pronssia 1969, 1970 ja 1971. Ammattilaisten keirin-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 1980. Aktiiviuransa jälkeen Morelon on toiminut valmennustehtävissä. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ratapyöräilijät Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cattewater

Cattewater on lahti Englannin etelärannikolla Plymouthin sataman lähistöllä. Plymouthin sataman suurin toimija on Britannian merivoimat, mutta Cattewaterin satama hoitaa siviilialusten luotsaustoiminnan koko alueella. Cattewaterista on löytynyt 1530-luvulla uponeen laivan hylky. Cattewaterin eteläpuolella on Mount Battenin niemi. Siellä toimi ensimmäisen maailmansodan aikana lentovenesatama nimeltä RNAS Cattewater. Se muutettiin ilmavoimien tutkikohdaksi vuonna 1918. Sodan loppuvaihessa ja toisen maailmansodan aikana sieltä tehtiin sukellusveneiden etsintälentoja. Tukikohdan toiminta lopetettiin vuonna 1986. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Code of Conduct for vessels using the Cattewater Plymouth Harbour (sisältää kartan) Luokka:Plymouth
Jukka Nousiainen

Jukka Nousiainen (s. 1981 Nastola) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä. Nousiainen tunnetaan Räjäyttäjät-yhtyeen laulaja-kitaristina ja sooloartistina. Nousiainen perusti Räjäyttäjät-yhtyeen rumpali Alex Reedin ja basisti Mikko Siltasen kanssa Jyväskylässä vuonna 2011. Maaliskuussa 2014 Nousiainen oli pulassa rahattomana Kanariansaarilla ja julkaisi Facebookissa avunpyyntöviestin, jossa lupasi tehdä levyn nimeltä Huonoa seuraa. Kun tilauksia tuli, Nousiainen toteutti lupauksensa. Huonoa seuraa, hänen ensimmäinen sooloalbuminsa, julkaistiin ensin c-kasettina. Albumi sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Levy-yhtiö Äänetön julkaisi sen myöhemmin cd:nä kahden lisäkappaleen kera.http://aaneton.com/?page_id=551 Levy on ilmestynyt myös vinyylinä. == Diskografia == === Sooloalbumit === * * * ===Jukka ja Jytämimmit=== * === Keijo ja Jukka === * * === Räjäyttäjät === :ks. Räjäyttäjien diskografia == Lähteet == Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Emma-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset rockmusiikin säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset laulajat
Weberocereus

Weberocereus on kaktuskasvisuku. Se on nimetty 1800-luvun maineikkaan kaktustutkijan Fréderick Albert Constant Weberin mukaan.Anderson 2001: 678 == Tuntomerkit == Kasvit ovat päällyskasveja (epifyyttejä tai litofyyttejä), rentovartisia tai kiipeileviä pensaita. Juuret ovat usein varteen kehittyviä jälkijuuria (adventiivijuuria). Nivelikkäät varret ovat poikkileikkaukseltaan pyöreitä, kulmikkaita tai litistyneitä. Uurteiden väliset harjut ovat liuskaisia tai hampaisia, ja niitä on kahdesta viiteen. Areolit ovat pieniä ja heikkopiikkisiä tai piikittömiä. Kukat sijaitsevat varren sivulla lateraalisesti ja ovat avoinna yöaikaan. Ne ovat muodoltaan kellomaisia tai lyhyen suppilomaisia, väriltään vaaleanpunaisia, hailakankeltaisia tai vihreäsävyisiä ja kooltaan kolmesta viiteen cm pitkiä. Kukkapohjuksessa on sukasten ja karvamaisten piikkien muodostamia tupsuja. Maljamaisen pohjuksen nielussa on hedekiehkura. Hedelmä on pallomainen tai pitkänomainen, mehevä, pinnaltaan usein kyhmyinen tai sukasellinen, väriltään keltainen tai punainen. Malto on valkoista tai purppuraista.Anderson 2001: 679 == Levinneisyys == Eniten suvun lajeja on Costa Ricassa, mutta suvun kokonaisalue ulottuu Meksikon eteläosasta Ecuadoriin. == Lajit == Suvussa katsotaan olevan yhdeksän lajia.Anderson 2001: 678ss *Weberocereus biolleyi *Weberocereus bradei *Weberocereus glaber *Weberocereus imitans *Weberocereus panamensis *Weberocereus rosei *Weberocereus tonduzii *Weberocereus trichophorus *Weberocerus tunilla == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Cacti Guide. Luokka:Kaktuskasvit
Calshot

pienoiskuva Calshot on kylä Fawleyn kunnassa (civil parish) Hampshiren kreivikuntaan kuuluvassa New Forestin hallintopiirissä, Englannin etelärannikolla. Siellä oli vuosina 1913–1961 ilmavoimien lentovenetukikohta. Vuonna 1961 eteläisellä Atlantilla sijaitsevan Tristan da Cunhan kaikki asukkaat evakuoitiin Calshotiin suojaan tulivuoren purkaukselta. Tyhjenneisiin hangaareihin on nyt perustettu nuorison toimintakeskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Hampshiressä Luokka:Englannin kylät
Yungasocereus inquisivensis

Yungasocereus on kaktuskasvisuku, jossa on vain yksi, huonosti tunnettu laji, Y. inquisivensis.Anderson 2001: 681. == Tuntomerkit == Kasvi on puumainen tai pensastava, haarova ja neljä tai viisi metriä korkea. Tummanvihreissä varsissa on kuudesta kymmeneen suoraa uurretta, joiden väliset harjanteet ovat tylppiä. Piikkejä on ryhmässään (areoli) 4–12 ja ne ovat neulamaisia, ruskehtavia tai harmaita sekä enintään kolmen sentin pituisia. Varren latvaosassa on viidestä kahdeksaan kukkaa, jotka ovat avoinna yötä päivää. Ne ovat kapean suppilomaisia, hieman vastakohtaisia, valkoisia ja viisi tai kuusi cm pitkiä. Hedelmä on kaksi tai vajaa kolme cm pitkä. == Levinneisyys == Lajia tavataan Boliviassa Yungas ja Inquisivi -nimisissä provinsseissa noin 2000 metrin korkeudella. == Lähteet == * Anderson, E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. ISBN 0-88192-498-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Cacti Guide Luokka: Kaktuskasvit
Kasvisystematiikka

Kasvisystematiikka on kasvitieteen osa-alue, joka käsittelee kasvien taksonomiaa. Sen tehtävänä on määritellä eri lajien keskinäistä sukulaisuutta. Kasvit ovat joko sekovartisia tai versokasveja. Sekovartiset kasvit ovat leviä, joihin kuuluvat viherlevät, ruskolevät ja Punalevät. Versokasveihin kuuluvat alakunnat sammalet ja putkilokasvit. Alakunnat jaetaan kaariin, kaaret luokkiin, luokat lahkoihin, lahkot heimoihin, heimot sukuihin ja suvut lajeihin. Kasvitaksonomian määrityksessä on paljolti mukana yleisesti eliöiden taksonomiaa määrittävä hanke ITIS (Integrated Taxonomic Information System). == Lähteet == Luokka:Kasvitaksonomia
Kickapoot

Kickapoot ovat yksi Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoista. He kuuluivat algonkinien kielikuntaan ja asuivat nykyisten Michiganin ja Wisconsinin alueilla eurooppalaisten siirtokuntien saapuessa mantereelle 1600-luvulla.Santoro 2009 s. 183. Kickapoiden lukumäärän uskotaan tuolloin käsittäneen noin 2 000–3 000 intiaania.Virrankoski 1994. s. 136. Monet heimosodat ja siirtomaavaltojen painostus työnsivät kickapoita länteen. Suuressa siirtomaasodassa (1755–1760) he tukivat Ranskaa ja sitä seuranneessa Pontiacin kapinassa he valtasivat ranskalaismielisten liittolaisheimojen kanssa brittien haltuun joutuneita linnakkeita.Waldman 2006. s. 131. Yhdysvaltain vapaussodassa kickapoot sotivat Amerikan siirtokuntia vastaan ja asettuivat brittien puolelle vuoden 1812 sodassa. Yhdysvaltain hallituksen painostamina kickapoot jättivät 1820–1830-lukujen aikana maansa Indianassa ja Illinoisissa ja siirtyivät asteittain Missouriin, Texasiin. Ja Oklahomaan. Yhdysvaltain sisällissodassa Oklahoman kickapoot pakenivat Kansasiin ja ahdistelivat etelävaltioiden kannattajia. Jokuset kansanhaarat kulkeutuivat Meksikoon ja asettuivat asumaan Rio Granden varrelle. Suurin osa kickapoista asuu nykyään Oklahomassa, Kansasissa ja Meksikossa. Kickapoot eivät ole juurikaan sekoittuneet valkoiseen väestöön vaan pitävät yllä vanhoja heimoperinteitään. Varsinkin Oklahoman ja Meksikon kickapoot pitävät kiinteää yhteyttä toisiinsa.Virrankoski 1994. s. 136. Vuonna 2000 Yhdysvalloissa asui 3 500 kickapoota. ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat Luokka:Algonkin-kansat
NES Open Tournament Golf

NES Open Tournament Golf (Japanissa nimellä Mario Open Golf) on Nintendo R&D2;:n kehittämä ja Nintendon julkaisema urheilupeli, joka julkaistiin alun perin 20. syyskuuta 1991 Nintendo Entertainment Systemille. Peli on toinen osa Mario Golf -pelisarjaa ja samalla myös toinen Nintendo Entertainment Systemille julkaistu golf-peli. Pelissä pelataan golfia. Pelaajalla on pelattavanaan kolme erilaista pelitilaa: Stroke Play, Match Play ja Tournament. Pelaajalla on valittavanaan myös kolme erilaista rataa: Yhdistynyt kuningaskunta, Yhdysvallat ja Japani. Peliä voi pelata joko yksin tai kaksinpelinä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Peli Super Mario Wikissä * Luokka:Vuoden 1991 videopelit Luokka:Mario-urheilupelit Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Nintendon julkaisemat videopelit