EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bahrainin 8 tunnin ajo

Bahrainin 8 tunnin ajo (aiemmin Bahrainin 6 tunnin ajo) on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Bahrain International Circuitin radalla Bahrainissa. Kilpailu on järjestetty kuuden tunnin pituisena, mutta sen pituus on nostettu kahdeksaan tuntiin vuodesta 2021, jolloin radalla ajettiin sekä kuuden että kahdeksan tunnin kilpailut samana vuonna. Kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan vuodesta 2012 alkaen. Vuonna 2021 radalla järjestettiin kaksi FIA World Endurance Championship -sarjan kilpailua: kuuden tunnin ja kahdeksan tunnin kilpailut. == Voittajat == Vuosi Kuljettajat Talli Auto Raportti Kuuden tunnin kilpailu Kuuden tunnin kilpailu Kuuden tunnin kilpailu Kuuden tunnin kilpailu Kuuden tunnin kilpailu 2012 Marcel Fässler Benoît Tréluyer André Lotterer Audi Sport Team Joest Audi R18 e-tron quattro Raportti 2013 Sébastien Buemi Stéphane Sarrazin Anthony Davidson Toyota Racing Toyota TS030 Hybrid Raportti 2014 Alexander Wurz Stéphane Sarrazin Mike Conway Toyota Racing Toyota TS040 Hybrid Raportti 2015 Marc Lieb Romain Dumas Neel Jani Porsche Team Porsche 919 Hybrid Raportti 2016 Loïc Duval Lucas di Grassi Oliver Jarvis Audi Sport Team Joest Audi R18 e-tron Quattro Raportti 2017 Anthony Davidson Sébastien Buemi Kazuki Nakajima Toyota Gazoo Racing Toyota TS050 Hybrid Raportti 2021 Mike Conway Kamui Kobayashi José María López Toyota Gazoo Racing Toyota GR010 Hybrid Raportti Kahdeksan tunnin kilpailu Kahdeksan tunnin kilpailu Kahdeksan tunnin kilpailu Kahdeksan tunnin kilpailu Kahdeksan tunnin kilpailu 2019 Mike Conway Kamui Kobayashi José María López Toyota Gazoo Racing Toyota TS050 Hybrid 2020 Mike Conway Kamui Kobayashi José María López Toyota Gazoo Racing Toyota TS050 Hybrid 2021 Sébastien Buemi Brendon Hartley Kazuki Nakajima Toyota Gazoo Racing Toyota GR010 Hybrid 2022 Mike Conway Kamui Kobayashi José María López Toyota Gazoo Racing Toyota GR010 Hybrid 2023 Sébastien Buemi Brendon Hartley Ryo Hirakawa Toyota Gazoo Racing Toyota GR010 Hybrid Raportti ==Lähteet==
Shanghain 6 tunnin ajo

Shanghain 6 tunnin ajo on moottoriurheilun kestävyyskilpailu joka ajetaan Shanghai International Circuitin radalla Kiinassa. Kilpailu kestää nimensä mukaisesti 6 tuntia. Vuodesta 2012 alkaen kilpailu on kuulunut FIA World Endurance Championship -sarjaan. Vuonna 2019 kilpailun pituus lyheni neljään tuntiin ja kyseisen kilpailun voittivat Gustavo Menezes, Norman Nato ja Bruno Senna. == Voittajat == Vuosi Kuljettajat Talli Auto 2012 Alexander Wurz Nicolas Lapierre Toyota Racing Toyota TS030 Hybrid 2013 André Lotterer Benoît Tréluyer Marcel Fässler Audi Sport Team Joest Audi R18 e-tron quattro 2014 Anthony Davidson Sébastien Buemi Toyota Racing Toyota TS040 Hybrid 2015 Mark Webber Timo Bernhard Brendon Hartley Porsche Team Porsche 919 Hybrid 2016 Mark Webber Timo Bernhard Brendon Hartley Porsche Team Porsche 919 Hybrid 2017 Sébastien Buemi Anthony Davidson Kazuki Nakajima Toyota Racing Toyota TS050 Hybrid 2018 Mike Conway Kamui Kobayashi José María López Toyota Racing Toyota TS050 Hybrid ==Lähteet==
Toyota TS030 Hybrid

Toyota TS030 Hybrid on japanilaisen Toyotan valmistama LMP1-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla kilpailtiin FIA World Endurance Championship -sarjassa vuosina 2012–2013. == Historia == 14\. lokakuuta 2011 Toyota ilmoitti osallistuvansa mukaan FIA World Endurance Championship -sarjaan kaudelle 2012. Auto julkistettiin 24. tammikuuta 2012 Paul Ricardin radalla Ranskassa. == Tulokset == Kausi Talli Luokka Renkaat Nro Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2012 Toyota Racing LMP1 SEB SPA LMN SIL SÃO BHR FUJ SHA rowspan="3" 96 rowspan="3" 2. 7 Alexander Wurz Nicolas Lapierre Kazuki Nakajima Kesk. 2 1 Kesk. 1 1 8 Anthony Davidson Sébastien Buemi Stéphane Sarrazin Kesk. Kausi Talli Luokka Renkaat Nro Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet Sijoitus 2013 Toyota Racing LMP1 SIL SPA LMN SÃO COA FUJ SHA BHR rowspan="3" 142,5 rowspan="3" 2. 7 Alexander Wurz Nicolas Lapierre Kazuki Nakajima 4 Kesk. 4 1 2 Kesk. 8 Anthony Davidson Sébastien Buemi Stéphane Sarrazin 3 4 2 Kesk. 2 27 Kesk. 1 ==Lähteet== TS030 Luokka:Hybridiautot
FK RFS

FK Rīgas Futbola skola on jalkapalloseura Riian kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Joukkue tunnettiin aikaisemmin nimellä Daugava. ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset jalkapalloseurat Luokka:Riian urheilu Luokka:Vuonna 1962 perustetut urheiluseurat
Riga FC

Riga Football Club on jalkapalloseura Riian kaupungista. Seura pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Se perustettiin vuonna 2015, kun FC Caramba Riga ja Dinamo Rīga fuusioituvat. Ensimmäisen kauden se pelasi 1. līgassa nimellä FC Caramba/Dinamo, mutta vaihtoi sen vuonna 2016 noustessaan pääsarjaan nykyiseen Riga FC:hen. ==Lähteet== Luokka:Latvialaiset jalkapalloseurat Luokka:Riian urheilu Luokka:Vuonna 2015 perustetut urheiluseurat
Jakes

Jakes tai Jakeš on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * James Jakes (s. 1987), brittiläinen autourheilija * John Jakes (1932–2023), yhdysvaltalainen kirjailija * Leigh Jakes (s. 1988), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Miloš Jakeš (1922–2020), Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteeri 1987–1989 * T. D. Jakes (s. 1957), yhdysvaltalainen pastori, kirjailija ja elokuvantekijä.
Pelon palkka

Pelon palkka (Le Salaire de la peur) on Henri-Georges Clouzot’n ohjaama jännityselokuva vuodelta 1953. Ohjaaja käsikirjoitti elokuvan yhdessä Jérome Geronimin kanssa, ja sen pohjana on Georges Arnaud’n romaani Le salaire de la peur (1950). Elokuvan pääosia näyttelevät Charles Vanel, Folco Lulli, Peter van Eyck ja Yves Montand. Pelon palkasta tuli ilmestymisensä jälkeen ensimmäinen elokuva, joka voitti sekä Cannesin että Berliinin elokuvajuhlien pääpalkinnon. == Juoni == Tapahtumat sijoittuvat Etelä-Amerikkaan. Lähes tiettömän taipaleen takana sijaitsevalla öljykentällä on syttynyt mittava tulipalo, joka voidaan sammuttaa ainoastaan räjäyttämällä. Tämän myötä öljy- yhtiö palkkaa neljä miestä kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa 300 mailin matkan vuoriston ja viidakon läpi öljykentälle. Tehtävää pidetään suostumuksena itsemurhaan, koska nitroglyseriini voi räjähtää pienestäkin tärähdyksestä. Neljä miestä suostuu tehtävään, koska heidän taloudellinen tilanteensa on heikko. == Vastaanotto == Pelon palkka voitti Berliinissä 1952 Kultaisen karhun ja Cannesissa 1953 Kultaisen palmun. Se palkittiin myös vuoden parhaan elokuvan Bafta-palkinnolla. The New York Timesin kriitikot valitsivat Pelon palkan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Pelon palkka sai Suomessa teatteriensi-iltansa vuonna 1955. Se on esitetty Suomen televisiossa vuosina 1958, 1967, 2000 ja 2017. William Friedkin on ohjannut elokuvasta amerikkalaisen uusintaversion, joka sekin tunnetaan suomeksi nimellä Pelon palkka (1977). == Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1953 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1953 italialaiset elokuvat
Pelon palkka (vuoden 1977 elokuva)

Pelon palkka (Sorcerer tai Wages of Fear) on William Friedkinin tuottama ja ohjaama jännityselokuva vuodelta 1977. Käsikirjoituksen on sovittanut Walon Green vuonna 1950 ilmestyneestä Georges Arnaud’n romaanista Le salaire de la peur, jonka pohjalta syntyi myös Henri-Georges Clouzot’n vuoden 1953 samanniminen elokuva. Tarinassa neljä miestä pestautuu henkensä kaupalla kuljettamaan kahta nitroglyseriinillä lastattua kuorma-autoa öljy-yhtiön tuotantokentälle tiettömän taipaleen taakse nimettömäksi jäävässä Etelä- Amerikan maassa. == Vastaanotto == Sekä aikalaiskriitikot että tavallinen yleisö pitivät Pelon palkkaa pettymyksenä Friedkinin edellisten elokuvien Kovaotteiset miehet ja Manaaja jälkeen. Elokuvan maine on kuitenkin myöhemmissä arvioissa parantunut. Video-oppaassa vuodelta 1994 Esko Rautakorpi piti Pelon palkkaa melkoisen jännitteettömänä ja Tangerine Dreamin musiikkia outona. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1977 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:William Friedkinin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat
Pézenas

Pézenas on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc- Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella. Se sijaitsee Hérault-joen laaksossa. Kaupungilla on pitkä historia ja rikas kulttuuriperintö. == Nähtävyyksiä == Kaupungissa on suuri määrä historiallisesti arvokkaita kohteita. Koko vanhakaupunki on suojeltua aluetta. Kaupungissa on paljon kartanoita 1600- ja 1700-luvuilta. Matkailusivut Pézenas Val d’ Hérault Tiedosto:34_Collégiale_Saint-Jean.jpg|Saint-Jeanin kollegiaali Tiedosto:Pezenas_monument_Moliere.jpg|Molièren muistomerkki Tiedosto:Pezenas_poulain.JPG|Pézenas'n varsa == Kulttuuri == Kaupungin kulttuuriin on vaikuttanut voimakkaasti 1600-luvulla elänyt ranskalainen näytelmäkirjailija Molière. Hän asettui teatteriryhmänsä l’Illustre Théâtren kanssa kaupunkiin vuosiksi. Tämän perintönä kaupungissa on runsas teatteritarjonta festivaaleineen. Kaupungin erikoisuuksia on toteeminen Pézenas’n varsa, joka on listattu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.Tour de France 2016 == Tunnettuja kuntalaisia == * Paul Vidal de la Blache (1622–1673), maantieteilijä * Gabriel François Venel (1723–1775), kemisti * Bobby Lapointe (1922–1972), laulaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hérault’n kunnat
Alkuliskot

Alkuliskot eli tuatarat (Rhynchocephalia) on yksi matelijoiden neljästä elossa olevasta lahkosta. Lahkosta on tähän päivään selvinnyt hengissä vain yksi laji, Uudessa Seelannissa elävä tuatara. Nimestään huolimatta alkuliskot eivät ole läheistä sukua liskoille tai käärmeille vaikka ne ovatkin niiden lähimmät sukulaiset nykyään elossa olevista lajeista. == Evoluutio ja luokittelu == thumb | Brachyrhinodon taylori, myöhäisellä triaskaudella Skotlannissa elänyt alkuliskolaji Alkuliskot on hyvin vanha matelijoiden ryhmä. Vanhin alkuliskon fossiili on löydetty Saksasta ja se on ajoitettu keskiselle triaskaudelle noin 240 miljoonaa vuotta sitten. Tuatarat ovat "elävä fossiili", mikä näkyy monessa niiden piirteissä. Tuataran aivot ovat suunnilleen yhtä kehittyneet kuin sammakkoeläimillä ja sen sydän on primitiivisempi kuin millään muulla elävällä matelijalla. Aiemmin nykyiset tuatarat jaoteltiin kahdeksi eri lajiksi niiden esiintymisalueen mukaan, mutta vuonna 2009 tehty tarkempi DNA-analyysi paljasti, että kyse on pikemminkin yhdestä ja samasta lajista. Aikaisemmassa luokittelussa Sphenodontia oli Rhynchocephalian synonyymi ja lahkoon luokiteltiin kolme heimoa, Sphenodontidae sekä sukupuuttoon kuolleet Gephyrosauridae ja Pleurosauridae. Aiempi luokittelu * Rhynchocephalia tai Sphenodontia ** Heimo Gephyrosauridae *** Gephyrosaurus *** Diphydontosaurus ** Heimo Pleurosauridae *** Palaeopleurosaurus *** Pleurosaurus ** Heimo Sphenodontidae *** Colognathus *** Godavarisaurus *** Kawasphenodon *** Leptosaurus *** Pelecymela *** Piocormus *** Sigmala *** Theretairus *** Tingitana *** Rebbanasaurus *** Planocephalosaurus *** Polysphenodon *** Brachyrhinodon *** Clevosaurus *** Alaheimo Sphenodontinae **** Homeosaurus **** Kallimodon **** Sapheosaurus **** Ankylosphenodon **** Pamizinsaurus **** Zapatadon **** Sphenodontini ***** Cynosphenodon ***** Sphenodon **** (luokittelematon) Opisthodontia ***** Opisthias ***** Eilenodontini ****** Toxolophosaurus ****** Priosphenodon ****** Eilenodon Nykyään Sphenodontia on alkuliskojen alalahko joka sulkee pois Gephyrosauruksen, mutta sisältää kaikki muut lajit. Kladogrammi Rauhut et al., 2012 mukaan: == Lähteet == Luokka:Diapsidit
Voilampi

Voilampi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Voilampi, lampi Juvalla * Voilampi, lampi Laitilassa * Voilampi, lampi Rantasalmella * Voilampi, lampi Ruokolahdella * Voilampi, lampi Ähtärissä
Villeveyrac

Villeveyrac on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc- Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella. == Nähtävyyksiä == Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva sisterssiläinen Valmagnen luostari.Tour de France 2016 thumb|left|Valmagnen luostari == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hérault’n kunnat
Sagamiharan puukotukset

Sagamiharan puukotukset tapahtuivat kun veitsellä aseistautunut mies hyökkäsi vammaisten hoitolaitokseen Tokion lähistöllä Sagamiharassa, Japanissa 26. heinäkuuta 2016. Hyökkäyksessä kuoli 19 laitoksen asukasta. Lisäksi hyökkäyksessä loukkaantui 24 asukasta ja kaksi hoitajaa. Kyseessä oli Japanin suurin joukkosurma sitten toisen maailmansodan. == Motiivi == Teon motiivi oli viha vammaisia kohtaan, ja tekijä Satoshi Uematsu oli kertonut halustaan tappaa vammaisia jo aikaisemmin. Poliisin mukaan tekijä oli sanonut heti kiinnioton yhteydessä, että vammaisten tulisi kadota eikä hoitoa vaativilla ihmisillä pitäisi olla ihmisoikeuksia. Uematsu oltiin määrätty saman vuoden helmikuussa lyhyeksi aikaa pakkohoitoon sen jälkeen, kun hän oli kirjoittanut Japanin alahuoneen puhemiehelle kirjeen koskien eutanasian sallimista vammaisille ihmisille. Lisäksi hän kertoi kirjeessä olevansa valmis itse tappamaan vammaisia ja unelmoineensa yhteiskunnassa, jossa vammaiset henkilöt voitaisiin määrätä eutanasiaan holhoojan suostumuksella, koska vammaiset luovat Uematsun mukaan vain kärsimystä ja eutanasioiden toteuttaminen elvyttäisi taloutta estäen samalla kolmannen maailmansodan. Sekä japanilainen että kansainvälinen lehdistö on nimittänyt tekoa vammaisiin kohdistuneeksi viharikokseksi. == Tapahtumien kulku == Rikoksen tekijä Satoshi Uematsu murtautui Tsukui Yamayuri Enin hoivakotiin, jossa hän oli aiemmin työskennellyt, klo 2:10 aamuyöstä rikkomalla ikkunan. Tämän jälkeen hän alkoi tappamaan nukkumassa olleita hoivakodin asukkaita. Poliisin mukaan hätäpuhelu hoitolaitoksesta tehtiin klo 2:30. Uematsu antautui poliisille ajettuaan Tsukuin poliisiasemalle klo 3:00. Hän toi mukaansa poliisiasemalle laukullisen veitsiä ja muita teräviä esineitä, jotka olivat teon jäljiltä verisiä. == Oikeudenkäynti ja jälkipyykki == Uematsun oikeudenkäynti aloitettiin joulukuussa 2019. Hän esitti anteeksipyynnön uhrien omaisille, mutta sanoi, että vammaisten uhrien kuolemat olivat välttämättömiä. Hän myös sanoi, ettei odota kuolemanrangaistusta, koska hän ei ollut tehnyt mitään, mistä sellainen voitaisiin langettaa. Syyttäjä kuitenkin vaati kuolemantuomiota, koska teon julmuus ei sen mukaan jättänyt varaa armeliaisuuteen. Hyökkäykseen syylliseksi todettu Uematsu tuomittiin kuolemaan maaliskuussa 2020. Tsukui Yamayuri Enin hoivakoti purettiin muutamaa erillistä rakennusta lukuun ottamatta ja sen tilalle rakennettiin uusi hoivakoti. Se avasi ovensa heinäkuussa 2021 ja hoivakodin noin 120 asukasta muuttivat sinne takaisin tilapäismajoituksesta, joka sijaitsi Jokohaman alueella. ==Lähteet== Luokka:Joukkosurmat Luokka:Vuoden 2016 rikokset Luokka:Rikokset Japanissa Luokka:Kanagawan prefektuuri
FK Ordabasy

Futbolnyi klub Ordabasy () on jalkapalloseura Šymkentin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Seura on perustettu vuonna 2000, jolloin FC Zhiger ja FC Tomiris fuusioituivat. Ordabasy on pelannut kolmena kautena Eurooppa-liigassa. Ensimmäisellä kerralla kaudella 2012-13 se voitti ensimmäisellä karsintakierroksella serbialaisen FK Jagodinan yhteismaalein 1-0, mutta toisella kierroksella norjalainen Rosenborg BK voitti 4-3. Kaudella 2015-16 Ordabasy hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella israelilaiselle Beitar Jerusalemille 2-1 ja vuotta myöhemmin samalla kierroksella serbialaiselle Čukaričkille 6-3. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanilaiset jalkapalloseurat
Yunus Sentamu

Junior Yunus Sentamu (s. 13. elokuuta 1994 Kasese, Uganda) on ugandalainen jalkapalloilija, joka edusti kaudella 2016 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä. Sentamu aloitti uransa kotimaansa pääsarjajoukkueessa SC Vipersissä. Sieltä hän siirtyi eteläafrikkalaisen AmaZulu FC:n kautta Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja AS Vita Club -joukkueeseen. Vuonna 2014 hän auttoi kahdella maalillaan joukkuetta pääsemään Afrikan Mestarien liigan finaaliin, jossa se kuitenkin hävisi algerialaiselle ES Sétifille vierasmaalisäännöllä. Samana vuonna Sentamu valittiin myös Ugandan vuoden jalkapalloilijaksi.http://www.aamulehti.fi/urheilu/ugandalaishyokkaaja- sentamun-puolen-vuoden-piina-ohi-vapautui-viimein-ilveksen-kayttoon/ Vuonna 2015 Sentamu liittyi tunisialaisen CS Sfaxienin riveihin. Hän kuitenkin ehti pelata joukkueessa vain kolme ottelua ennen sopimuksen purkua. Tammikuussa 2016 Sentamu teki esisopimuksen Ilveksen kanssa. Viisumi- ja pelilupaongelmien takia hän kuitenkin pääsi pelaamaan joukkueessa vasta heinäkuussa.http://ilvesedustus.fi/ugandalaishyokkaaja-yunus-sentamun- pelilupa-kunnossa/ == Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Ugandalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valeri Tihonenko

Valeri Aleksejevitš Tihonenko (, s. 19. elokuuta 1964 Angren, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Venäjän lisäksi Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta. Miesten maajoukkuetasolla Tihonenko edusti aluksi Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiakultaa Soulissa 1988, kaksi MM- hopeaahttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/worldcup.htm ja kolme EM- mitaliahttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/eurobasket_e.htm. Neuvostoliiton hajottua hän edusti neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja vielä Venäjää 1990-luvun lopussa muun muassa saavuttaen MM-hopeaa Kreikassa 1998.Olympics at Sports- Reference.com Pelaajauransa jälkeen Tihonenko toimi koripallovalmentajanaLiga ACB ja valmensi muun muassa Venäjän naisten maajoukkueen EM-hopealle vuonna 2009. == Lähteet == * Valery Tikhonenko Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili Liga ACB === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Profiili FIBA Archive Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Venäläiset koripalloilijat Luokka:Venäläiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toyota TS050 Hybrid

Toyota TS050 Hybrid on japanilaisen Toyotan valmistama LMP1-luokituksen mukainen kilpa-auto, jolla se on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa vuodesta 2016 lähtien. Auto julkistettiin 24. maaliskuuta 2016 Paul Ricardin radalla Ranskassa. Auton seuraaja on Toyota GR010 Hybrid. == Tulokset == Kausi Talli Luokka Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Pisteet Sijoitus 2016 Toyota Gazoo Racing LMP1 SIL SPA LMN NÜR MÉX COA FUJ SHA BHR rowspan="3" 229 rowspan="3" 3. 5 Sébastien Buemi Kazuki Nakajima Anthony Davidson 16 17 NC 5 Kesk. 5 4 3 4 6 Mike Conway Stéphane Sarrazin Kamui Kobayashi 2 Kesk. 2 6 3 3 1 2 5 2017 Toyota Gazoo Racing LMP1 SIL SPA LMN NÜR MÉX COA FUJ SHA BHR rowspan="8" 286 rowspan="8" 2. 7 Mike Conway José María López Kamui Kobayashi 23 3 4 4 2 4 4 Mike Conway Kamui Kobayashi 2 Mike Conway Kamui Kobayashi Stéphane Sarrazin Kesk. 8 Sébastien Buemi Anthony Davidson Kazuki Nakajima 1 1 8 4 3 1 1 1 Sébastien Buemi Kazuki Nakajima Stéphane Sarrazin 3 9 Stéphane Sarrazin Nicolas Lapierre Yuji Kunimoto 5 José María López Nicolas Lapierre Yuji Kunimoto Kesk. 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 SPA LMN SIL FUJ SHA SEB SPA LMN 216 1. 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 Mike Conway 2 2 DSQ 1 1 2 6 2 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 Kamui Kobayashi 2 2 DSQ 1 1 2 6 2 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 José María López 2 2 DSQ 1 1 2 6 2 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Fernando Alonso 1 1 DSQ 2 2 1 1 1 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Sébastien Buemi 1 1 DSQ 2 2 1 1 1 2018–19 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Kazuki Nakajima 1 1 DSQ 2 2 1 1 1 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 SIL FUJ SHA BHR COA SPA LMN BHR 241 1. 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 Mike Conway 1 2 3 1 3 1 3 1 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 Kamui Kobayashi 1 2 3 1 3 1 3 1 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 7 José María López 1 2 3 1 3 1 3 1 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Brendon Hartley 2 1 2 2 2 2 1 2 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Sébastien Buemi 2 1 2 2 2 2 1 2 2019–20 Toyota Gazoo Racing LMP1 8 Kazuki Nakajima 2 1 2 2 2 2 1 2 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == TS050 Luokka:Hybridiautot
Aklarubisiini

Aklarubisiini eli aklasinomysiini A (C42H53NO15) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä eräiden syöpien kuten leukemian hoidossa. ==Ominaisuudet, käyttö ja valmistus== Huoneenlämpötilassa aklarubisiini on keltaista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen pH:n ollessa välillä 4-6 ja vesiliuosten väri muuttuu keltaisesta voimakkaan punavioletiksi lisättäessä emästä liuokseen. Orgaanisista liuottimista se liukenee muun muassa etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Aklarubisiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky dikloorimetaanissa on –11,5. Aklarubisiinin rakenne koostuu aklavinoniksi kutsutusta aglykonista ja trisakkaridiosasta. Aklarubisiini on topoisomeraasi II-entsyymin inhibiittori ja se estää erityisesti RNA:n mutta myös DNA:n synteesiä. Se inhiboi myös topoisomeraasi I:stä ja stimuloi tämän entsyymin katalysoimaa DNA:n hajottamista. Aklarubisiinia käytetään muun muassa akuutin myelooisen leukemian hoidossa. Axel Kleemann: Antineoplastic Agents, 1. Nonhormonal, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 26.7.2016 Aklarubisiini voi aiheuttaa yliherkkyysreaktioita. Ensimmäisen kerran aklarubisiini eristettiin vuonna 1974 ja sitä tuottaa Streptomyces galilaeus-bakteeri. Bioteknillinen tuotantotapa on nykyäänkin menetelmä, jolla tätä yhdistettä tuotetaan. ==Lähteet== Luokka:Solunsalpaajat
Oleksandr Volkov

Oleksandr Anаtolijovytš ”Saša” Volkov (, , s. 23. kesäkuuta 1964 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen poliitikko ja koripalloilija. Koripallourallaan hän edusti maajoukkuetasolla Ukrainan lisäksi Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta. == Urheilu-ura == Miesten maajoukkuetasolla Volkov edusti pitkään Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiakultaa Soulissa 1988, kaksi MM- hopeaahttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/worldcup.htm ja kolme EM- mitaliahttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/eurobasket_e.htm. Neuvostoliiton hajottua Volkov edusti vielä neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992 ja hetken Ukrainaahttp://www.independent.co.uk/sport/basketball-england-frozen-out-by- ukraine-1188968.html.Olympics at Sports-Reference.com Hän pelasi myös NBA:ssa Atlanta HawksissaBasketball-Reference.com. Volkov on Ukrainan koripalloliiton kunniapuheenjohtaja. == Poliittinen ura == Vuoden 2006 parlamenttivaaleissa Volkov valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Meidän Ukrainamme -liittouman listan 44:ntenä ehdokkaana. Parlamentissa hän kuitenkin liittyi alueiden puolueesta, sosialistipuolueesta ja kommunistipuolueesta koostuvaan liittoumaan, ja seuraavan vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan alueiden puolueen listan 42:sena ehdokkaana. Vuoden 2012 parlamenttivaaleissa hänet valittiin parlamenttiin alueiden puolueen listan 64:ntenä ehdokkaana. Vuoden 2014 vallankumouksen jälkeen hän kuitenkin erosi alueiden puolueen parlamenttiryhmästä. Vuoden 2014 parlamenttivaaleissa hän pyrki Verh’ovna Radaan Vahva Ukraina -puolueen listan yhdeksäntenä ehdokkaana, muttei tullut valituksi. == Lähteet == * * Alexander Volkov NBA Stats Basketball-Reference.com * Profiili NBA === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Neuvostoliittolaiset koripalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Ukrainalaiset koripalloilijat Luokka:Ukrainalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Riian metro

Riian metro () oli Latvian pääkaupunkiin Riikaan Neuvostoliiton aikaan suunniteltu metro, jota ei kuitenkaan toteutettu. Toisen maailmansodan jälkeen Riian väkiluku oli kasvanut nopeasti, ja kaupungin liikenneyhteydet tarvitsivat uudistamista. Väinäjoen ylittäviä siltoja oli vain yksi, ja se ruuhkautui usein työläisten matkustaessa Ziepniekkalnsin, Zolitūden ja Imantan lähiöistä VEF-elektroniikkayhtiön laitoksiin vastarannalle. Ennen metron rakentamispäätöstä Riikaan harkittiin myös paikallisjunaliikenteen laajentamista uusilla asemilla sekä suurnopeusraitiovaunuja, joista jälkimmäinen ratkaisu olisi ollut Neuvostoliiton ensimmäinen. Näiden vaihtoehtojen ei kuitenkaan laskettu olevan riittäviä ongelmien ratkaisussa. Vuonna 1976 annettiin määräys alkaa tutkia metroverkon taloudellisia ja rakentamiseen liittyviä tekijöitä. Moskovalainen Megiprotrans-instituutti julkisti vuonna 1977 ensimmäiset suunnitelmat Riian metrolle. Metroon suunniteltiin kahta linjaa, joista toisen pääteasema olisi ollut Zasulauksin rautatieasemalla, mistä olisi ollut jatkoyhteys suosittuun Jūrmalan rantalomakaupunkiin. Ensimmäisen linjan arvioitiin olevan valmis vuonna 1990. 1980-luvulla Riian metrosuunnitelmaan lisättiin vielä kolmas linja, mutta koko projektia vaikeutti se, että maaperä ei soveltunut metrotunneleiden rakentamiseen. Väinäjoen suiston maaperä koostuu dolomiitista ja hiekkakivestä, ja pelättiin, että metrotunnelit saattaisivat saada niiden yläpuolella sijaitsevat rakennukset romahtamaan. Vuonna 1980 vastuu metroprojektista siirrettiin leningradilaiselle Lenmetroprojekt-instituutille – Leningradiin oltiin aiemmin rakennettu onnistuneesti metroverkko, huolimatta Riian kanssa samankaltaisista maaperän tuottamista haasteista. 1980-luvun lopulla metroprojekti oli jo likimain valmis aloitettavaksi, mutta sitä asettuivat vastustamaan ympäristönsuojelijat ja Latvian itsenäisyysliikkeen kannattajat, jolloin projekti hylättiin lopullisesti. Riian väkiluku on laskenut vuodesta 1989 lähtien. Se on Euroopan unionin väkiluvultaan suurin pääkaupunki, jossa ei ole metroverkkoa. == Lähteet == Luokka:Latvian liikenne Luokka:Euroopan metroliikenne Luokka:Riian historia Luokka:Toteutumattomat rakennussuunnitelmat
Sergei Panov

Sergei Jurjevitš Pаnov (, s. 30. kesäkuuta 1970 Rjazan, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Miesten maajoukkuetasolla Panov edusti Neuvostoliiton hajottua neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992. Tämän jälkeen hän edusti Venäjää yli vuosikymmenen ajan useissa arvokilpailuissa, muun muassa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000, ja saavutti 1990-luvulla kaksi MM- hopeaahttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/mundial/worldcup.htm, EM-hopean ja EM- pronssinhttp://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/eurobasket/eurobasket_e.htm.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Sergey Panov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sorceress

__NOTOC__ Sorceress on ruotsalaisen progressiivisen metallin yhtye Opethin kahdestoista studioalbumi. Albumi julkaistiin 30. syyskuuta 2016 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 3. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 24.Billboard: Opeth – Chart history == Vastaanotto == Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Albumiarvosteluja keräävän Metacriticin keskiarvo albumille on 81/100, mikä perustuu kymmeneen ammattilaisarvioon.Metacritic: Reviews for Sorceress by Opeth Imperiumin Niko Kaartinen antoi albumille yhdeksän tähteä kymmenestä. Hän sanoi Mikael Åkerfeldtin onnistuneen luomaan yhtenäisen ja ajattoman kokonaisuuden, jota se vielä haki kahdella edeltävällä uutta linjaa hakevalla albumillaan. Pitchfork Median arvostelija piti muuntautumista progressiivisen rockin yhtyeeksi onnistuneena ja yhtyeen kuulostavan rennommalta kuin koskaan, niin hyvässä kuin pahassakin. Soundin Pekka Laine sanoi albumin olevan parhaimmillaan raskaammissa kappaleissa, ja sen progressiivisuuden olevan insinöörimäistä sekä turhankin tasapaksua. V2.fi-sivuston Jesse Kärkkäinen totesi albumin olevan yhtyeen paras julkaisu moneen vuoteen, jolla se valjastaa nykyisen tyylinsä toimivaksi konseptiksi. Hän kehui myös albumin värikästä ja monipuolista kappalemateriaalia, jota orgaaninen äänimaailma hienosti tukee. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Rajoitettu painos === # * # # # # == Kokoonpano == * Mikael Åkerfeldt – laulu, kitara, tuottaja * Fredrik Åkesson – kitara * Martín Méndez – bassokitara * Martin Axenrot – rummut, lyömäsoittimet * Joakim Svalberg – piano, kosketinsoitin == Arvostelut == * Metacritic: 81/100Allmusic: Opeth – Sorceress review * The Guardian: * Imperiumi.net: * Pitchfork Media: 6.7/10 * Soundi: * V2.fi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Opethin albumit
Pirates!

Pirates! (The Pirates! In an Adventure with Scientists!) on Kananlento ja Wallace & Gromit -elokuvien tekijöiden animaatioseikkailu. Pääosassa on muhkeapartainen Piraattikapteeni merten – ei ehkä niin menestyksekkäänä, mutta sitäkin innokkaampana – kauhuna. Elokuva julkaistiin yhdysvalloissa nimellä The Pirates! Band of Misfits. == Alkuperäiset äänet == * The Pirate Captain - Hugh Grant * Cutlass Liz - Salma Hayek * Black Bellamy - Jeremy Piven * Queen Victoria - Imelda Staunton * Charles Darwin - David Tennant * The Pirate with a Scarf - Martin Freeman * Peg-Leg Hastings - Lenny Henry * The Pirate with Gout - Brendan Gleeson * The Surprisingly Curvaceous Pirate - Ashley Jensen * The Pirate King - Brian Blessed * The Albino Pirate - Russell Tovey == Suomalaiset äänet == * Piraattikapteeni - Aku Laitinen * Ahnas Lissu - Amira Khalifa * Musta Bellamy - Stan Saanila * Kuningatar Victoria - Jaana Saarinen * Charles Darwin - Antti L. J. Pääkkönen * Huivipiraatti - Riku Nieminen * Kihtipiraatti - Juha Muje * Yllättävän kurvikas piraatti - Susa Saukko * Piraattikunkku - Markus Bäckman * Albiinopiraatti - Samuel Harjanne * Muissa rooleissa: Jukka Rasila, Rauno Ahonen, Petrus Kähkönen, Markku Huhtamo, Sasu Moilanen, Antti Jaakola, Pekka Autiovuori, Petri Hanttu, Tero Koponen, Juha Haukka, Roni Mäkinen Suomenkielisen on kääntänyt Jari Siltakoski ja sen on ohjannut Petri Hanttu. Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset animaatioelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Merirosvoelokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:Vuoden 2012 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Ingemar Teever

Ingemar Teever (s. 24. helmikuuta 1983 Saue, Viron SNT) on virolainen kauden 2015 jälkeen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.Ingemar Teever National Football Teams -sivustolla Teever pelasi ensimmäiset ottelunsa Viron pääsarjassa Meistriliigassa kaudella 2002 edustaen TVMK:ta. Hän pelasi seurassa yhteensä 105 pääsarjaottelua vuosina 2002–2005 ja teki 69 maalia. Teever voitti TVMK:ssa Viron-mestaruuden kaudella 2005 ja Viron cupin kaudella 2003. Kaudeksi 2006 Teever siirtyi Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa pelaavaan Östersiin, jossa hän yhden Allsvenskan- ja yhden Superettan-kauden aikana teki yhteensä viisi maalia 42 sarjaottelussa. Teever palasi Meistriliigaan siirtyen Nõmme Kaljuun ja teki vuosina 2008–2010 seuralle 31 maalia 59 pääsarjaottelussa. Kaudella 2008 hän voitti sarjan maalikuninkuuden 23 maalilla. Kaudet 2010–2011 ja 2011–2012 hän edusti Saksan Regionalligassa pelannutta Pfullendorfia. Teeverin viimeinen seura oli Levadia, jossa hän vuosina 2012–2015 pelasi 109 Meistriliigan ottelua tehden 53 maalia. Hän lopetti uransa maalikuninkuuteen tehtyään 24 maalia kaudella 2015. Levadiassa Teever voitti Viron-mestaruuden kausina 2013 ja 2014 sekä Viron cupin kausina 2012 ja 2014. Viron maajoukkueessa Teever pelasi 30 ottelua, joissa hän teki neljä maalia. Otteluista 24 hän pelasi vuosina 2003–2006, mutta teki paluun maajoukkueeseen vuosia myöhemmin pelaten vuosina 2014–2015 kuusi maaottelua. == Saavutukset == TVMK * Meistriliiga: 2005 * Viron cup: 2003 Levadia * Meistriliiga: 2013, 2014 * Viron cup: 2012, 2014 Henkilökohtaiset * Meistriliigan maalikuninkuus: 2008, 2015 == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Fox

William Fox voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * William Fox (1812–1893), Uuden-Seelannin pääministeri * William Fox (1879–1952), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, Fox Film Corporationin perustaja * William Fox (1911–2008), brittiläinen näyttelijä * James Fox (s. 1939), alkuperäiseltä nimeltään William Fox, englantilainen näyttelijä.
Minardi PS04

Minardi PS04 oli Formula 1 -auto, jolla Minardi kilpaili kaudella 2004 ja kauden 2005 kolme ensimmäistä osakilpailua. Tallin parhaaksi kisasijoitukseksi autolla jäi Zsolt Baumgartnerin ajama kahdeksas sija 2004 Yhdysvaltojen osakilpailusta. == Tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Pisteet Sijoitus 2004 Minardi Cosworth V10 AUS MAL BHR SMR ESP MON EUR CAN USA FRA GBR GER HUN BEL ITA CHN JPN BRA 1 10 Gianmaria Bruni Kesk. 14 17 Kesk. Kesk. Kesk. 14 Kesk. Kesk. 18 16 17 14 Kesk. Kesk. Kesk. 16 17 Zsolt Baumgartner Kesk. 16 Kesk. 15 Kesk. 9 15 10 8 Kesk. Kesk. 16 15 Kesk. 15 16 Kesk. 16 Bas Leinders TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD TD Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Pisteet Sijoitus 2005 Minardi Cosworth V10 AUS MAL BHR SMR ESP MON EUR CAN USA FRA GBR GER HUN TUR ITA BEL BRA JPN CHN 7 10 Patrick Friesacher 17 Kesk. 12 Christijan Albers Kesk. 13 13 Luokka:Formula 1 -kausi 2004 Ps04
Montbazin

Montbazin on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc- Roussillon-Midi-Pyrénées’n alueella. == Nähtävyyksiä == Kunnan nähtävyyksiä on romaaninen Saint-Pierren linnoitettu kirkko. Kirkossa on arvokkaat freskot, jotka esittävät Jeesusta ja apostoleita. Tour de France 2016 Tiedosto:Église_Saint-Pierre_de_Montbazin,_Hérault_04.jpg|Saint-Pierren kirkko Tiedosto:Montbazin_St-Pierre_fresques.JPG|Kirkon freskot == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Hérault’n kunnat
FK Irtysh Pavlodar

Futbolnyi klub Irtysh Pavlodar on jalkapalloseura Pavlodarin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Seura on voittanut maansa mestaruuden viidesti: 1993, 1997, 1999, 2002 ja 2003. Kazakstanin cupin Irtysh on voittanut vuosina 1988 ja 1998. Irtysh Pavlodar on pelannut useampana vuonna Euroopan sisäisissä kilpailuissa. Ensimmäisen kerran se pääsi mukaan kaudella 2003-04 Mestarien liigaan. Tällöin se hävisi kyproslaiselle Omonialle yhteismaalein 1-2. Eurooppa-liigaan se pääsi kaudeksi 2009-10, jolloin se hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella unkarilaiselle Haladásille vierasmaalisäännön perusteella. Kaudella 2011-2012 Pavlodar voitti Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella puolalaisen Jagiellonia Białystokin 2-1, mutta toisella kierroksella georgialainen Metalurgi Rustavi oli parempi maalein 2-0. Kaudella 2013-2014 Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella Pavlodar voitti bulgarialaisen Levksi Sofian 2-0, mutta toisella kierroksella bosniahertsegovinalainen Široki Brijeg oli parempi maalein 4-3. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanilaiset jalkapalloseurat
Sommières

Sommières on kunta Etelä-Ranskassa Gardin departementissa Oksitanian alueella. Se sijaitsee Vidourlejoen varrella. ==Nähtävyyksiä== Kunnan keskusta on säilynyt keskiaikaisena. Myös kaupungin linna Château de Sommières on peräisin samalta ajalta. Joen ylittävä silta Pont Tibère on alkujaan roomalaisten rakentama.Tour de France 2016 Tiedosto:Château_de_Sommières_-_01.jpg|Château de Sommières Tiedosto:Pont_romain_de_Sommières_(Pont_Tibère)_-_02.JPG|Pont Tibère ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
FK Taraz

Futbolnyi klub Taraz on jalkapalloseura Tarazin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Kazakstanin mestaruuden Taraz on voittanut vuonna 1996. Kazakstanin cupin Taras voitti vuonna 2004. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanilaiset jalkapalloseurat
Hannes Anier

Hannes Anier (s. 16. tammikuuta 1993 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä. Anier edustaa Viron pääsarjassa Meistriliigassa pelaavaa Floraa.Hannes Anier National Football Teams -sivustolla Anier pelasi ensimmäiset Meistriliigan ottelunsa Florassa kaudella 2009. Kaudella 2010 Anier ei pelannut pääsarjatason otteluita. Kaudella 2011 hän teki Floralle 26 liigaottelussa kymmenen maalia ja oli voittamassa sekä Viron-mestaruutta että Viron cupia. Kausina 2012–2013 ja 2013–2014 Anier edusti tanskalaista OB:ta, jossa hän pelasi yhteensä neljä Tanskan Superliigan ottelua. Kaudella 2014–2015 Anierin seura oli Saksan 2. Bundesliigassa pelaava Erzgebirge Aue, jossa hän ei pelannut sarjaotteluita. Anier palasi Meistriliigaan ja Floraan kaudeksi 2016. Viron maajoukkueessa Anier pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2014. Myös Anierin vanhempi veli Henri Anier (s. 1990) tunnetaan ammattilaisjalkapalloilijana. == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keskiyön lapset (elokuva)

Keskiyön lapset on kanadalaisen elokuvaohjaaja Deepa Mehtan vuonna 2012 Salman Rushdien romaanista Keskiyön lapset ohjaama elokuva. Elokuva kuvattiin Sri Lankalla vuoden 2011 helmikuun ja toukokuun välisenä aikana. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2012 kanadalaiset elokuvat luokka:Fantasiadraamaelokuvat Luokka:Deepa Mehtan ohjaamat elokuvat Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat
FK Tobol

Futbolnyi klub Tobol on jalkapalloseura Qostanayn kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Kazakstanin Valioliigassa. Kazakstanin mestaruuden Tobol on voittanut vuonna 2010. Kazakstanin cupin Tobol voitti vuonna 2007. Tobol on pelannut usean kerran Euroopan sisäissä kilpailuissa. Ensimmäinen kerta oli vuonna 2003, kun se pääsi Intertoto Cupiin. Ensimmäisellä kierroksella se voitti puolalaisen Polonia Varsova 5-1 ja toisella kierroksella belgialaisen Sint-Truidensen 3-0. Kolmannella kierroksella itävaltalainen Pasching oli parempi maalein 4-0. Kaudella 2006-2007 Tobol pääsi UEFA Cupin ensimmäiselle karsintakierrokselle, mutta sveitsiläinen FC Baseloli parempi maalein 3-1. Vuonna 2007 se pelasi jälleen Intertoto Cupissa. Ensimmäisellä kierroksella Tobol voitti georgialaisen FC Zestaponin ja toisella kierroksella tšekkiläisen Slovan Liberecin. Kolmannella kierroksella kuitenkin kreikkalainen OFI Kreeta oli parempi maalein 2-0. Kaudella 2007-08 se pääsi UEFA Cupin toiselle karsintakierrokselle, mutta puolalainen Dyskobolia Grodzisk oli parempi 3-0. Vuotta myöhemmin UEFA Cupin ensimmäisellä karsintakierroksella itävaltalainen Austria Wien oli parempi maalein 2-1. Kaudella 2009-10 Tobol hävisi Eurooppa-liigan toisella kierroksella turkkilaiselle Galatasaraylle 3-1. Vuotta myöhemmin Eurooppa- liigan ensimmäisellä karsintakierroksella bosniahertsegovinalainen Zrinjski Mostar voitti Tobolin yhteismaalein 4-2. Tobol pääsi kaudeksi 2011-12 Mestarien liigaan toiselle karsintakierrokselle, jolla slovakialainen Slovan Bratislava oli parempi maalein 3-1. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1967 perustetut urheiluseurat
Bozon kieli

Bozon kieli on Nigerjoen keskijuoksulla Malissa asuvien bozojen puhuma mandelainen kieli. Bozo kuuluu mandelaisten kielten luoteisryhmään. Sen lähin sukukieli on soninke. Bozo jakautuu neljään kielimuotoon: * hainyaxo (kelengaxo) Macinan ja Ségoun piireissä * sorogama (jenaama) Moptin alueen Djennén, Moptin, Ténenkoun ja Youwaroun piireissä sekä Ségoun alueella * tièma cièwè (tiemacèwè) Youwaroun piirissä * tiéyaxo Ténenkoun ja Macinan piireissä. Malin vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan bozolla on 205 200 äidinkielistä puhujaa. Bozojen lisäksi sitä puhuu äidinkielenään myös osa markoista ja somonoista. Osa bozoista puolestaan puhuu myös bambaraa, fulania tai songhaita. Bozon kieli on toiminut kouluopetuksen välineenä vuodesta 2001 lähtien. Sitä käytetään myös tiedotusvälineissä. ==Lähteet== Luokka:Malin kielet Luokka:Mandelaiset kielet
Vergèze

Vergèze on kunta Etelä-Ranskassa Gardin departementissa Oksitanian alueella. Kunnan alueella sijaitsee Perrierin kivennäisvesiyrityksen lähteet.Tour de France 2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
The Rua

The Rua on kolmihenkinen vuonna 2014 perustettu sisaruksista koostuva brittiläinen popyhtye. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kitaristi Roseanna Brown, laulaja-pianisti Alanna Brown ja laulaja-viulisti Jonathan Brown. Yhtyeen debyyttialbumi Essence, julkaistiin vuonna 2015. Nuoruusvuosinaan sisarukset näyttelivät myös Harry Potter -elokuvissa. == Diskografia == === Albumit === * Essence (2015) * The Rua (2019) === Singlet === * Without You (2016) * Fire and Lies (2017) * All I Ever Wanted (2018) * Have Yourself a Very Merry Christmas (2018) * Gasoline (2019) * Hey You (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut Luokka:Brittiläiset popyhtyeet
Eredivisien kausi 2016–2017

Eredivisien kausi 2016–2017 oli järjestyksessään Eredivisien 61. kausi. Kausi alkoi 5. elokuuta 2016 ja päättyi 14. toukokuuta 2017. Feyenoord voitti 15:nnen mestaruutensa. NEC ja Go Ahead Eagles putosivat Eerste Divisieen. ==Sarjataulukko== ==Pudotuspelit== ===Euroopan turnaus=== Neljä joukkuetta kilpailee yhdestä paikasta Eurooppa-liigan kauden 2017–2018 kolmannella karsintakierroksella. ====1. kierros==== Utrecht voitti 2–5 yhteistuloksella. AZ voitti 8–2 yhteistuloksella. ====Finaali==== Yhteistulos 3–3. Utrecht voitti 4–3 rangaistuspotkukilpailussa. ===Putoamiskarsinta=== Kymmenen joukkuetta, kaksi Eredivisiestä ja kahdeksan Eerste Divisiestä, pelaa kahdesta paikasta Eredivisien kaudelle 2017–2018, loput kahdeksan joukkuetta pelaa Eerste Divisiessä kaudella 2017–2018. ==Lähteet== Luokka:Eredivisien kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2016–2017/2017
Beaucaire (Gard)

Beaucaire on kunta Etelä-Ranskassa Gardin departementissa Languedoc- Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella. Roomalaisten tie Via Domitia kulki kaupungin kautta Hispaniaan. ==Nähtävyyksiä== Kunnan nähtävyyksiä on Rhônejoen rannalle joen liikennettä valvomaan rakennettu linna Château de Beaucaire. Kaupungissa on myös useita näyttäviä kartanoita.Tour de France 2016 thumb|left|Château de Beaucaire ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Gardin kunnat
Kesäkuun kyyditykset

thumb|Vuodelta 1938 oleva GAZ AAA -kuorma-auto kuvattuna vuonna 2011 Tallinnassa Vapaudenaukiolla kyyditysten 70-vuotismuistopäivänä. Tällaisia ajoneuvoja käytettiin virolaisten kyydittämiseen Virosta Siperiaan. Kesäkuun kyyditykset (, , ) olivat ensimmäiset Neuvostoliitossa toimeenpannuista virolaisten, latvialaisten ja liettualaisten pakkosiirroista. Pidätykset alkoivat etukäteen laadittujen henkilöluetteloiden perusteella 14. kesäkuuta 1941 ja päättyivät kaksi päivää myöhemmin. == Moskovan ohjeet == Kyyditysten käytännön järjestelyistä vastasivat Moskovasta saatujen ohjeiden mukaan kolmesta henkilöstä muodostetut niin sanotut troikat, joita perustettiin sekä valtakunnalliselle että paikalliselle tasolle. Viron valtakunnallisen tason troikkaan kuuluivat Viron sosialistisen neuvostotasavallan valtion turvallisuuskomitean komissaari Boris Kumm, sisäasiain kansankomissaari Andrei Murro ja Viron kommunistisen puolueen ensimmäinen sihteeri Karl Säre. Pidätetyistä laaditut henkilöluettelot perustuivat neuvostovallan näkokulmasta epäilyttävistä henkilöistä laadittuihin kortistoihin, joihin oli merkitty kyseisen henkilön kompromettoivat yhteydet. Tuomitseminen kuolemaan tai vankileirille lähettämiseen perustui Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan rikoslakiin vuodelta 1926, joka oli tullut Baltian maissa voimaan joulukuussa 1940. Siinä neuvostovaltion vastaiset teot oli määrätty rangaistaviksi. == Toimeenpano == Operaatio toteutettiin kaikissa Baltian maissa saman mallin mukaan. Perheet haettiin yöllä kotoaan, lastattiin kuorma-autoihin ja siirrettiin lähimmälle rautatieasemalle, missä miehet erotettiin perheistään. Kaikki lastattiin junavaunuihin, mutta naiset ja lapset eri vaunuihin kuin miehet. Miehet pääasiassa vangittiin ja valtaosa heistä kuoli Siperiassa sijainneilla vankileireillä. Naiset ja lapset sijoitettiin asumaan Kirovin, Tomskin, Omskin ja Novosibirskin alueille sekä Krasnojarskin ja Altain aluepiireihin. Noin puolet heistä selvisi hengissä. Virosta kyyditettiin junavaunuilla Siperiaan yli 10 000 henkeä, joista eloon jäi 4 000\. Takaisin palasi vain parikymmentä. Latviasta puolestaan kyyditettiin 15 000 ja Liettuasta 17 500. Sodan jälkeiset, mittakaavaltaan paljon suuremmat pakkosiirrot tunnetaan nimellä Operaatio Priboi. == Lähteet == Luokka:Viron historia Luokka:Latvian historia Luokka:Liettuan historia Luokka:Neuvostoliiton historia Luokka:1941
Lapta

Lapta () on venäläinen mailapeli, jota pelataan kuuden hengen joukkueissa. Toinen joukkueista on lyömässä sisävuorossa, ja toinen joukkue yrittää polttaa sisävuoron juoksijan koskettamalla tätä pallolla. Sisävuorossa oleva joukkue saa kaksi pistettä, kun sen juoksija pääsee ”kon”-linjalle ja takaisin kotiin. == Kuvaus == Laptajoukkueessa on kuusi pelaajaa, ja peli on jaettu kahteen 30 minuutin puolijaksoon. Laptassa lyöjä käyttää 60–110 senttimetriä pitkää mailaa, joka on halkaisijaltaan alle viisi senttimetriä ja painaa noin 1,5 kilogrammaa. Pallona käytetään nykyään usein tennispalloa. Joukkueet ovat vuorollaan sisä- ja ulkovuorossa. Ulkovuorossa olevan joukkueen pelaaja syöttää palloa ylöspäin ja sisäpelaajan lyöjä yrittää lyödä sitä. Kun pallo on syötetty, sisävuoron pelaaja yrittää päästä ”kon”-linjalle ja takaisin kotiin. Päästyään ”kon”-linjalle pelaaja voi jäädä sinne ja yrittää juosta kotiin seuraavalla vuorolla. Jokaisesta tuodusta juoksusta saa kaksi pistettä. Lyöjän pitää olla lyönnissään tarkka, sillä jos pallo lentää kentän ulkopuolelle, seuraa palo. Ulkopelaajat voivat polttaa sisäpelaajia koskettamalla pallolla juoksijaa. Koskettuaan juoksija sisäpelaajan pitää juosta peruslinjalle tai kotipesään. Jos sisäpelaaja saa pallon kiinni suoraan ilmasta, joukkue saa yhden juoksun. == Historia == Laptasta on löydetty mainintoja 1300-luvulta, joten sitä on pelattu Venäjällä jo pitkään. Pietari Suuri kannusti armeijan eliittijoukkoja pelaamaan laptaa fyysisenä harjoitteena. Neuvostoliitossa laptaa ja gorodkia pyrittiin kehittämään moderniksi neuvostolajiksi. Laptan harrastajamäärät kasvoivat, ja 1950-luvulla lajia pelasi tuhansia joukkueita. Venäjän-mestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran 1958, mutta pian tämän jälkeen laji menetti asemansa. Venäjän-mestaruuskilpailut herätettiin eloon uudestaan vuonna 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäjän urheilu Luokka:Mailapelit Luokka:Joukkuepelit
John D. Rockefeller III

John D. Rockefeller III (21. maaliskuuta 1906 New York - 10\. heinäkuuta 1978 Mount Pleasant, New York) oli menestyksekkääseen Rockefeller-sukuun kuulunut filantrooppi. Hänen vanhempansa olivat filantroopit Abby Aldrich ja John D. Rockefeller, Jr. ja hänellä oli isosisko Abby sekä neljä nuorempaa sisarusta Nelson, Laurance, Winthrop ja David. Hän avioitui marraskuussa 1932 Blanchette Ferry Hookerin kanssa ja he saivat neljä lasta, joista merkittävin on demokraattisen puolueen poliitikko Jay Rockefeller. Rockefeller toimi Rockefeller Brothers Fundin puheenjohtajana 1940–1956. Hän loi vuonna 1952 Rockefeller Brothers Fundin tuella yleishyödyllisen Population Councilin. Jefferson Awards Foundation palkitsi hänet S. Roger Horchowin palkinnolla parhaasta yleishyödyllisestä palvelusta vuonna 1976.http://www.jeffersonawards.org/national/ Vuonna 1978 hän kuoli auto- onnettomuudessa Mount Pleasantissa, New Yorkissa."John D. 3d, Manor teen killed". Ossining Citizen Register. 11. heinäkuuta 1978. Hänet haudattiin Rockefellerin perheen hautausmaalle Sleepy Hollowissa New Yorkissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *John D. Rockefeller III:n biografia The Rockefeller Archive Center -sivustolla *Rockefeller Brothers Fundin virallinen verkkosivusto Luokka:Rockefellerin suku Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet