EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Elintarvikkeiden jalostus

Elintarvikkeiden jalostus on elintarviketeollisuuden osa-alue, joka käsittää kaikki ruuan prosessoinnin vaiheet ja muodot. Ajatus ruuan jalostamisen tarpeesta syntyi vuosisatoja sitten säilömiseen liittyvistä seikoista. Myöhemmin alettiin kiinnittää huomiota elintarvikkeiden makuun ja ulkonäköön. Elintarvikkeiden jalostamisen prosessissa ensin raaka-aineet jalostetaan, jonka jälkeen toisessa vaiheessa tehdään tuotteita ja kolmannessa vaiheessa tuotetta jalostetaan edelleen. Elintarvikkeiden jalostamisen muotoja ovat mekaaninen, fysikaalinen, kemiallinen ja mikrobiologinen jalostus. Jalostamisprosessi saattaa laskea tai lisätä ravintoaineiden pitoisuutta ruuassa, mutta toisaalta prosessilla voidaan lisätä ruuan ravinteikkuutta. Elintarvikkeiden jalostuksessa käytetään joskus käsitettä ultrajalostus, jolloin puhutaan eri jalostusmuodoista. Elintarvikkeisiin käytetään lisäaineita, joilla parannetaan säilyvyyttä ja makua. == Lähteet == Luokka:Elintarviketeollisuus
Amma Darko

Amma Darko (s. 1956 Koforidua, Ghana) on ghanalainen novellikirjailija, joka tutkii kirjoissaan erityisesti naisten elämää. Häntä pidetään yhtinä parhaimmista ghanalaisista kirjailijoista. Darko varttui Accrassa, jossa vietettyjen vuosien jälkeen muutti lopulta Kumasiin. Sieltä hän valmistui teollisen muotoilun diplomi-insinööriksi vuonna 1980. Sen lisäksi hän on suorittanut sosiologian tutkinnon ja työskenteli Kumasin yliopistossa Teknologian konsulttikeskuksessa vuoden ajan. Darko asui Saksassa 1981–1987, missä hän julkaisi myös debyyttinsä Beyond the Horizonin. Hän palasi takaisin Accraan vuonna 1987 opiskelemaan kirjanpitoa ja kirjoittamaan romaaneja. == Teoksia == * Beyond the Horizon (1985) * The Housemaid (1998) * Faceless (2003) * Not Without Flowers (2006) * Between Two Worlds (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ghanalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrick Volkerding

Patrick Volkerding (s. 20. lokakuuta 1966) on Slackware -nimisen Linux-jakelun perustaja ja ylläpitäjä (BDFL, Benevolent dictator for life). Volkerdingillä on kandidaatin tutkinto tietojenkäsittelytieteestä Moorheadissa sijaitsevasta Minnesota State Universitystä vuodelta 1993. Volkerding aloitti Slackwaren vuonna 1993. Se perustui Softlanding Linux System -distribuutioon, jota hän viritteli. Hän oli aluksi haluton julkaisemaan aikaansaannostaan, mutta laittoi sen lopulta jakoon, kun kysyntää tuntui olevan. Lataajia tulikin niin paljon, etteivät FTP-palvelimet pysyneet usein pystyssä. Volkerding omisti 40 % osuuden Slackware -yhtiöstä, joka myöhemmin myytiin BSDi:lle. Vuonna 2004 Volkerding ilmoitti kärsivänsä sairaudesta nimeltä aktinomykoosi. Se ei ole kuitenkaan estänyt Slackwaren parissa työskentelemistä. Volkerding on Grateful Dead -yhtyeen fani sekä suuri oluen ystävä ja hänellä on kotipanimo. Hän on jäsen parodiauskonnossa nimeltä Church of the SubGenius. Hänellä on vaimo Andrea (vuodesta 2001) ja tytär Briah (s. 2005). ==Lähteet== Luokka:Linux- kehittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koforidua

Koforidua on kaupunki kaakkois-Ghanassa Densu-joen valuma-alueella. Koforidua on yksi Ghanan vanhimmista kaakaontuotantoalueista. Se on myös tärkeä rautateiden solmukohta vuodesta 1923 Accran ja Kumasin välisen rautatien valmistuttua. Kaupungin väkiluku oli 120 971 vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Ghanan kaupungit
Hakalanlammi

Hakalanlammi voi tarkoittaa: * Hakalanlammi, 4,03 hehtaarin lampi Hartolassa * Hakalanlammi, 1,56 hehtaarin lampi Hartolassa Luokka:Järvien täsmennyssivut
Kleť-observatorio

pienoiskuva|Kleť-observatorio Kleť-observatorio on observatorio Tšekin tasavallassa. Se perustettiin vuonna 1957. Observatorio sijaitsee České Budějovicesta lounaaseen olevalla Kleťin vuorella 1 070 metrin korkeudella. == Lähteet == Luokka:Observatoriot Luokka:Tšekin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tšekin tiede ja tekniikka
Rasterinäyttö

Rasterinäyttö on yleisin tietokoneen kuvaputkinäyttötyyppi. Se perustuu pikseleiksi kutsuttuihin näyttöpisteisiin, jotk amuodostavat rivejä. Rasteripyyhkäisyjärjestelmässä elektronisäde pyyhkäisee ruudun poikki ylhäältä alas peittäen yhden rivin kerrallaan. Valaistun pistekuvion kuvio luodaan kääntämällä säteen intensiteetti päälle ja pois, kun se liikkuu jokaisen rivin poikki. Muistialue, jota kutsutaan virkistyspuskuriksi tai kehyspuskuriksi, tallentaa kuvan määritelmän. Tämä muistialue sisältää intensiteettiarvot kaikille näyttöpisteille. Tallennetut intensiteettiarvot palautetaan kehyspuskurista ja maalataan näytölle rivi kerrallaan. Rasterinäyttö päivittyy säännöllisesti (60-80 kertaa sekunnissa) ja se on käytössä erittäin joustava. Sen kuvatila-algoritmien ja kehyspuskurin tietojensiirtoa varten kehitetty tekniikka vastaavat toisiaan. Rasterinäytöllä varustettuja tietokoneita käytetään 3D-animaatioiden ja muiden grafiikkatiedostojen esittämiseen. == Katso myös == * Bittikarttagrafiikka == Lähteet == Luokka:Tietokonetekniikka
Emil Kärpänoja

Gustaf Emil Kärpänoja, sukunimi vuoteen 1906 Nikander (2. syyskuuta 1850 Hämeenlinna – 2. tammikuuta 1938 Loppi) oli suomalainen prokuristi ja lahjoittaja. Kärpänoja oli ensimmäinen henkilö, joka testamenttasi omaisuutensa Suomen Kulttuurirahastolle.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Kärpänojan rahaston nimikkorahastoesiteRisto Peltovuori 2013 : Kärpänojan "sihteeri" Gustaf Nikander ja tilan myöhemmät omistajat, Antti Peltovuoren säätiön sivut Emil Kärpänojan vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Nikander (1824–1901) ja Hedvig (Hedda) Lovisa o.s. Nyström. Kärpänojan perhe muutti 1871 Lopelle Kärpänojan tilalle, jonka mukaan Emil Kärpänoja otti sukunimensä 1906. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan kymnaasista 1871 ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa mutta ei suorittanut pappisvihkimystä. Kärpänoja tuli 1891 maanviljelysneuvos H. G. Paloheimon palvelukseen prokuristiksi ja hän oli Paloheimon yhtiön tehtävissä eläkkeelle jäämiseensä saakka. Paloheimo (silloinen Brander) oli puheenjohtajana ja Kärpänoja (silloinen Nikander) sihteerinä maaliskuussa 1899 Lopella pidetyssä kansalaiskokouksessa, joka käsitteli nimien keruuta helmikuun manifestia vastustaneeseen suureen adressiin. Paloheimo toimi myös Lopen kuntakokouksen esimiehenä Kärpänojan ollessa varaesimies. Kärpänoja teki jo elinaikanaan lahjoituksia muun muassa Lopen seurakunnalle, Lopen Läyliäisten Rukoushuoneyhdistykselle ja suojeluskunnalle ja hänet palkittiin Suojeluskuntien ansioristillä. Vuonna 1937 hän testamenttasi 600 000 markan omaisuutensa 1937 perustetulle Suomen Kulttuurirahastolle. Emil Kärpänoja kuoli 87-vuotiaana tammikuussa 1938 Lopella Launosten kylässä Santamäen kartanossa. Kärpänojan tila siirtyi hänen sisarensa Hilda Sofia Nikanderin pojalle Akseli Peltovuorelle, vuoteen 1906 Åkerberg (1882-1968). Kärpänojan kuoltua Suomen Kulttuurirahaston johtokunta pystytti 18 syyskuuta 1938 muistokiven Emil Kärpänojan haudalle Lopen hautausmaalle. Graniittisessa hautakivessä on kuvanveistäjä Eino Räsäsen tekemä Kärpänojan pronssinen kasvokuva. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Lydia Cabrera

Lydia Cabrera (20. toukokuuta 1900 Havanna, Kuuba – 19. syyskuuta 1991 Miami, Florida, Yhdysvallat) oli kuubalainen kirjailija ja etnologi. Hän kirjoitti kaunokirjallisuutta ja kuubalaisten kansanperinteiden piirteistä kertovia kokoelmia. Hän muutti vuonna 1927 Pariisiin opiskelemaan École du Louvreen ja kirjoitti siellä Cuentos negros de Cuba -teoksen vuonna 1940 (julkaistu alun perin ranskaksi 1936 "Mustat tarinat Kuubasta"), joka on 22 kansantarinan kokoelma. Cabrera kirjoitti Kuubassa vuonna 1948 28 tarinan kokoelman ¿Por Qué? ("Miksi?"). Hän keräsi kirjoihinsa sisältöä kuubalaisilta maaseudulla asunneilta henkilöiltä ja liitti niihin useasti joitain kuvauksia yliluonnollisista ja uskonnollisista olennoista. Cabrera joutui pakenemaan Kuuban vallankumouksen aikana maasta vuonna 1959, jonka jälkeen asui Espanjassa ja Yhdysvalloissa, jossa jatkoi uraansa lopun elämäänsä. == Lähteet == Luokka:Kuubalaiset kirjailijat Luokka:Etnologit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Bonet

Bonet on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Carlos Bonet (s. 1977), paraguaylainen jalkapalloilija * Lisa Bonet (s. 1967), yhdysvaltalainen näyttelijä * María Bonet (s. 1985), espanjalainen näyttelijä * Maria del Mar Bonet (s. 1947), espanjalainen laulaja * Roger Bonet (s. 1995), espanjalainen jalkapalloilija
Jann Wenner

Jann Wenner (s. 7. tammikuuta 1946) on yhdysvaltalainen toimittaja ja Rolling Stone -lehden toinen perustaja. Hän myi vuonna 2017 lehdestä omistamansa enemmistöosuuden 51 prosenttia Penske Media Corporationille. Jo aiemmin 2016 hän myi siitä vähemmistöosuuden 49 prosenttia singaporelaiselle it-yritykselle BandLab Technologiesille, jolta osuus päätyi myöhemmin Penskelle. Hän on perustanut myös kunniagalleria Rock and Roll Hall of Famen, jonka hallituksen jäsen hän oli vuoteen 2020 ja aiemmin myös puheenjohtaja. Hänet erotettiin hallituksesta New York Times -lehden haastattelussa esittämiensä rasististen ja naisia vähättelevien kommenttiensa vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tyrkkö

Tyrkkö on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Jukka Tyrkkö (1912–1979), toimittaja ja sotakirjailija * Maarit Tyrkkö (s. 1947), toimittaja ja tietokirjailija * Marja Tyrkkö (1922–2000), sopraano * Marjatta Tyrkkö (1916–2010), lehti- ja radiotoimittaja * Martti Tyrkkö (1904–1970), pappi, oppikoulun rehtori ja kirjailija
Säynäsemä

Säynäsemä on matala läpivirtausjärvi Lieksanjoen reitillä Lieksan itäosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,32 neliökilometriä. Vanhemman, 1:20000-mittakaavaisen rantaviiva-aineiston perusteella ala on 1,65 neliökilometriä. Säynäsemä sijaitsee Ruunaan luonnonsuojelualueen yhteydessä, mutta sen vesiala ei kuuluu suojelualueeseen. Etäisyys Joensuusta on 99 kilometriä pohjoiskoilliseen. == Maantiede == Lieksanjoki virtaa Säynäsemään idästä ja laajenee järven kohdalla noin 700 metriä leveäksi. Säynäsemä kapenee luoteessa Korpivirraksi, josta Lieksanjoki jatkuu kohti Säynäsemän länsipuolista Ruunaanjärveä. Järviwikin mukaan Säynäsemä päättyy Kaunisniemen kohdalle. Etäisyys järven eteläosan Palolahden kaakkoisrannalta Kaunisniemeen on noin 2,3 kilometriä. Noin puolet Säynäsemästä on vähintään 1,5 metriä ja enintään 3 metriä syvä. Syvin piste, 9,1 metriä, sijaitsee Utriaisensaaren ja Kallenniemen välissä. Säynäsemän saariluku on 12. Saarista 11 on alle aarin laajuisia luotoja. Laajin saari on järven keskiosassa sijaitseva Utriaisensaari. Säynäsemän ja Ruunaanjärven välisellä Vaakioniemellä levittäytyy Rimminsuo. Säynäsemän koillispuolella sijaitsee Säynäsemänkangas. Luoteessa on Säynäsemänlampi (139,3 metriä mpy), joka laskee Sulkujokea Säynäsemään. Säynäsemän kaakkoispuolella sijaitsee Palojoen valuma-alue, jonka pienet järvet ja lammet laskevat Palojokea Säynäsemän Palolahteen. Säynäsemän vesitilavuus on 3 834 000 kuutiometriä. Säynäsemä (04.492.1.031) kuuluu Ruunaanjärven alueeseen (04.492), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ruunaanjoen valuma-alue (04.49) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Säynäsemä on kolmanneksi laajin Ruunaanjärven alueen 74:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Ruunaanjärvi ja Polvijärvi. == Lähteet == Luokka:Lieksan järvet Luokka:Pielisen reitin valuma-alue
Parelius Mentsen

Parelius Meyer Mentsen (1. lokakuuta 1902 Ballangen – 22. huhtikuuta 1985) oli norjalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka toimi Landsorganisasjonenin puheenjohtajana vuosina 1965–1965. Hän oli koulutukseltaan kirvesmies. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Litteris et Artibus

Litteris et Artibus on ruotsalainen taiteilijoille vuodesta 1852 jaettu ansiomerkki. Sen myöntää Ruotsin monarkki. Mitali on kullattua hopeaa ja sen nauha on sininen. ==Palkittuja== Ks. :Luokka:Litteris et Artibus -palkitut ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Luettelo siemenpankeista

Tämä on luettelo siemenpankeista. Luettelo on aakkostettu. * Australian viljansiemenholvi * Huippuvuorten siemenholvi * Intian siemenholvi * Liettuan siemenholvi * Ukrainan kansallinen siemenholvi, tuhottu vuonna 2022 == Lähteet == * Siemenholveista Siemenholveista Siemenholveista
Muoto-opin arkisto

Muoto-opin arkisto on kielitieteellinen arkistoaineisto suomen murteiden morfologiasta. Se sisältää noin 500 000 paperista arkistolippua morfologisten kategorioiden mukaan järjestettyä murreaineistoa. Arkisto sijaitsi 1967 - 2021 Helsingin yliopiston Humanistisen tiedekunnan suomen kielen oppiaineen tiloissa. Nykyään paperiaineisto on arkistoitu, mutta digitaalinen, skannattu versio on tulossa Kielipankkiin latausaineistoksi. Noin 40 % arkiston esimerkkilauseaineistosta on myös digitoitu tietokantamuotoon. Se sisältää 403 963 morfologisesti koodattua murrelause-esimerkkiä 160 paikkakunnalta ympäri Suomea. Aineisto sijaitsee myös Kielipankin Korp-käyttöliittymässä. Arkisto perustettiin vuonna 1967. Professori Terho Itkonen toimi aineistonkeruuhankkeen johtajana. Luokka:Suomen arkistot
Hans Josefsson

Hans Josefsson (s. 24. maaliskuuta 1945) on ruotsalainen oopperalaulaja (baritoni) ja näyttelijä. Hän aloitti Göteborgin Stora Teaternissa vuonna 1971 ja on vuodesta 1994 esiintynyt myös Göteborgin oopperassa. Oopperan lisäksi Josefsson on esiintynyt revyytaiteilijana sekä pääosan näyttelijänä Ernst Rolfista kertovassa televisiosarjassa vuodelta 1986. Josefsson vastaanotti vuonna 2023 kuninkaallisen Litteris et Artibus -mitalin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset oopperalaulajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Litteris et Artibus -palkitut Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fosdinovo

Fosdinovo on kunta Toscanan luoteisosassa Italiassa. Se kuuluu Massa-Carraran maakuntaan ja Lunigianan historialliseen alueeseen. == Maantiede == Fosdinovo sijaitsee alueella, jossa maasto kohoaa Välimerestä vuoristoksi. Etäisyys Carrarasta on noin 15 kilometriä pohjoiseen ja Firenzestä noin 105 kilometriä länsiluoteeseen. Maanteitse etäisyys Firenzestä on noin 135 kilometriä ja Genovasta noin 110 kilometriä. Fosdinovon virtavedet päätyvät Magra-joen kautta Välimereen. == Historia == Fosdinovo oli keskiaikana Malaspinan suvun ja Lunin piispojen kiistan aihe. Spinetta Malaspina sai paikkakunnan haltuunsa 1340 ja Malaspinat hallitsivat Fosdinovoa aina Ranskan vallankumoukseen saakka. Lähes puoli vuosituhatta kestänyt aikakausi oli paikkakunnalle suhteellisen rauhallista. Wienin kongressin (1815) jälkeen Fosdinovo kuului Este-suvun läänityksiin ja päätyi 1800-luvun jälkipuoliskolla osaksi Italian kuningaskuntaa. Fosdinovon historiallisiin rakennuksiin kuuluu muun muassa Castello Malaspina, jonka historia alkaa 1100-luvulta, ja kolmikerroksinen Villa Malaspina, jonka historia ulottuu niin ikään keskiajalle. Kirkoista mainittakoon San Remigio, joka on rakennettu 1400-luvun jälkipuoliskolla ja uudistettu täysin vuoden 1666 jälkeen. == Talous ja liikenne == Fosdinovon elinkeinoja ovat muun muassa maatalous ja turismi. Keskeisiä maantieliikenteen väyliä ovat Strada statale 1 Via Aurelia ja moottoritie A12 (Autostrada Azzurra). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Fosdinovo, Toscana, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Massa-Carraran maakunnan kunnat
Dynastia (albumi)

Dynastia on suomalaisen pop-rap-yhtye Portion Boysin 22. syyskuuta 2023 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumi saavutti 60 miljoonalla striimauksella ennakkoon triplaplatinaa. Albumi ilmestyi vinyyliversiona 15. joulukuuta 2023. == Kappaleet == == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Frans Widerberg

Frans Widerberg (8. huhtikuuta 1934 Oslo, Norja – 7. huhtikuuta 2017) oli norjalainen taidemaalari ja graafikko. Hän opiskeli Norjan Kuvataideakatemiassa vuosina 1957–1960 Alexander Schultzin opiskelijana. Widerbergin teoksia edustaa kaksi galleriaa Oslossa, jotka ovat Kunstverket ja Galleri K. Viimeisin näyttely Widerbergin teosten kera oli esillä 28. kesäkuuta – 16. elokuuta 2019. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset taidemaalarit Luokka:Norjalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Widerberg

Widerberg on muun muuassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Bo Widerberg (1930–1997), ruotsalainen elokuvaohjaaja * Frans Widerberg (1934–2017), norjalainen taidemaalari ja graafikko * Siv Widerberg (o.s. Palmgren, 1931–2020), ruotsalainen kirjailija ja journalisti
Davis Cup 2023

Davis Cup 2023 oli 111:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Hallitsevana mestarina turnaukseen lähti Kanada. Lohko- ottelut pelattiin 12.–17.9. ja lopputurnaus järjestettiin 21.–26.11.2023 Málagassa. Suomi pelasi historiansa ensimmäistä kertaa Davis Cupin lopputurnauksessa. Italia voitti finaalissa Australian ja joukkue saavutti maalleen historiansa toisen Davis Cup -mestaruuden. == Pudotuspelit == Málagassa pelaavien otteluparien arvonta suoritettiin 19. syyskuuta 2023. Pudotuspeleihin edenneet maat Pudotuspeleihin edenneet maat == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut Luokka:Davis Cup Luokka:Vuoden 2023 tennis
Gabriela Mistralin koulutus- ja kulttuuriritarikunta

Gabriela Mistralin koulutus- ja kulttuuriritarikunta () on chileläinen ritarikunta, joka on nimetty chileläisen Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneen runoilijan, Gabriela Mistral, mukaan. Se on perustettu 31. elokuuta 1977 ja sitä myönnetään tunnustuksena kulttuuri- ja opetusansioiden saralla. Saajan ei tarvitse olla Chilen kansalainen. Ritarikunnassa on 3 luokkaa: * Suurupseeri * Komentaja * Ritari == Lähteet == Luokka:Chilen kunniamerkit
Gabdulla Tukai -palkinto

Gabdulla Tukai -palkinto (, ) on Tatarstanin tasavallan johtajan myöntämä vuosittainen palkinto, joka on nimetty kansallisrunoilija Gabdulla Tukain mukaan. Palkinto myönnetään julkista tunnustusta saaneille taideteoksille, jotka ovat antaneet suuren panoksen kansallisen kulttuurin kehittämiseen, sekä merkittävästä tieteellisestä tutkimuksesta taide- ja kirjallisuuskritiikin alalla.Долгов Е. Б. Государственная премия Республики Татарстан имени Габдуллы Тукая / М. Х. Хасанов. — Татарская энциклопедия. — Казань: Институт Татарской энциклопедии Академии наук Республики Татарстан, 2005. — Т. 2: Г — Й. — С. 159. — 656 с. — ISBN 5902375029. Ensimmäisen kerran palkinto jaettiin vuonna 1958.Нуруллина Н. Б. Лауреаты республиканской премии Татарской АССР имени Габдуллы Тукая. — Казань: Республиканская научная библиотека имени В. И. Ленина Татарской АССР, 1977. — 180 с ==Lähteet== Luokka:Venäläinen kulttuuri Luokka:Tatarstan
Yhdysvaltain kunniakansalaisuus

Yhdysvaltain kunniakansalaisuus () on yhdysvaltalainen ani harvoin myönnettävä kunnianosoitus. Ensimmäistä kertaa tämä kunnianosoitus myönnettiin Winston Churchillille vuonna 1963 presidentti John F. Kennedyn allekirjoittamalla julistuksella. Kunniakansalaisilla ei ole Yhdysvaltain kansalaisuuden suomia oikeuksia tai velvollisuuksia, kuten esim. oikeutta hakea Yhdysvaltain passia tai vaatimusta vannoa kansalaisuusvala. Kunniakansalaisuus on puhtaasti symbolinen kunnianosoitus. Churchill sai Yhdysvaltain diplomaattista passia muistuttavan todistuksen kunniakansalaisuudestaan, mutta se ei kelpaa matkustusasiakirjaksi. Muut kunniakansalaiset eivät ole saaneet vastaavaa todistusta. Yhdysvaltain kunniakansalaiseksi on nimetty vain kahdeksan henkilöä, joista vain kaksi näiden omana elinaikana. == Luettelo Yhdysvaltain kunniakansalaisista == Vuosi Nimi Nimi Maa Perusteet ja muuta tietoa 1963 Winston Churchill Ohiolainen senaattori Stephen M. Young kutsui Churchilliä "kahden kansakunnan sankariksi" vuonna 1962. Presidentti Kennedy ylisti Churchilliä USA:n ystävänä ja vapauden puolustajana. Todistuksen kunniakansalaisuudesta otti kuitenkin vastaan Churchillin poika Randolph. 1981 Raoul Wallenberg Pelasti ainakin 20 000 Unkarin juutalaisia holokaustilta Yhdysvaltain, joka oli sodassa Unkarin kanssa, pyynnöstä. Myönnettiin postuumisti. 1984 William Penn Perusti Pennsylvanian siirtokunnan, jossa hän takasi uskonnonvapauden. Myönnetiin postuumisti. 1984 Hannah Callowhill Penn William Pennin vaimo, joka johti Pennsylvanian hallintoa kuuden vuoden ajan. Myönnettiin postuumisti. 1996 Äiti Teresa Tunnustus Rakkauden lähettiläät -sääntökunnan perustamisesta sekä "väsymättömästä palveluksesta ja sitoutuneisuudesta yhteisen hyvän vuoksi". 2002 Gilbert du Motier de Lafayette Ansioitui Yhdysvaltain vapaussodassa taistellen mm. George Washingtonin rinnalla ja sai taivuteltua Ranskan kuninkaan tukemaan amerikkalaisia. Vapaussodan jälkeen de Lafayette tunnettiin lisänimellä "kahden maailman sankari". Myönnettiin postuumisti, tosin Marylandin lainsäädäntöelin julisti de Lafayetten syntyperäiseksi kansalaiseksi jo tämän elinaikana. 2009 Casimir Pulaski Puola-Liettua Pelasti George Washingtonin hengen vuonna 1777 ja kuoli myöhemmin Yhdysvaltain vapaussodassa. Pidetään myös Amerikan ratsuväen perustajana. Kuoli Savannahin piirityksen jälkimainingeissa vuonna 1779. Myönnettiin postuumisti. 2014 Bernardo de Gálvez Tuki Yhdysvaltoja sen vapaussodassa ja "riskeerasi oman henkensä amerikkalaisten vapauden vuoksi". Myönnettiin postuumisti. == Lähteet == *
Novodružesk

Novodružesk () on kaupunki Luhanskin alueen Siverskodonetskin piirissä Itä- Ukrainassa, Donetsin oikeanpuoleisella rannalla, 82 kilometriä aluekeskus Luhanskista luoteeseen. Rautatieasema 3-4 kilometrin päässä. Kaupungin kohdalla Donetsin vasemmalla rannalla eli vastarannalla sijaitsevat Rubižne ja piirikeskus Siverskodonetsk, joen samalla rannalla kaupungin kaakkoispuolella Lysytšansk ja luoteispuolella Pryvillja. Tammikuun keskilämpötila on -6,6°C, heinäkuun +21,8°C. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä 494 millimetriä. Kaivospaikkakunnan asutus on perustettu vuonna 1935. Se sai kaupunkityyppisen taajaman aseman 1938 ja kaupungiksi se tuli 1963. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 705 asukasta (2022). Kaivoskaupungin väkiluku on hiipunut viime vuosikymmeninä. Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 9 025, jotka olivat etnisesti lähinnä ukrainalaisia tai venäläisiä. Vuonna 1979 asukkaita oli 11 658. Ukrainan kesän 2020 aluehallinnollisen jaon mukaan kaupunki sijaitsee Siverskodonetskin piirissä. Tätä ennen Novodružeskia hallinoitiin osana Lysytšanskin kaupunkipiiriä (kaupunginvaltuuston kautta). Venäjän hyökkäyssodan 2022– aikana vihollisuudet ovat ulottuneet kaupunkiin ja sen lähistölle; esimerkiksi maantiesilta ja rautatiesiltayhteydet Donets yli Rubižneen on räjäytetty poikki kaupungin lähistöltä. Kaupungin miehittäneet vieraan valtion eli Venäjän asevoimien maahantunkeutujat ovat yhdessä Luhanskin nukkevaltionsa kanssa väittäneet kesän 2022 propagandauutisissaan "vapauttaneensa" kaupungin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Siverskodonetskin piiri
Stora Teatern

Stora Teatern (vuosina 1859–1880 Nya Theatern) on Ruotsin Göteborgissa sijaitseva vuonna 1859 valmistunut teatteri. Teatteri oli alun perin yksityinen, mutta nykyisin sen toiminnasta vastaa Göteborgin kaupunki. Teatterin avajaisissa vuonna 1859 yleisö pukeutui mustaan, sillä kuningas Oscar I oli juuri kuollut. ==Muusapatsaat== Teatterin katolla on neljä muusaa esittävää patsasta, jotka on veistänyt Carl Ahlborn. Stora Teatern i Göteborg, skulptur 01.jpg|Terpsikhore Stora Teatern i Göteborg, skulptur 04.jpg|Melpomene Stora Teatern i Göteborg, skulptur 03.jpg|Thaleia Stora Teatern i Göteborg, skulptur 02.jpg|Kalliope ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teatterin verkkosivut Luokka:Göteborgin teatterit
Carl Ahlborn

Carl Henrik Fredrik Martin Ahlborn (13. marraskuuta 1819 – 31. maaliskuuta 1895) oli saksalaissyntyinen ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän toimi opettajana Tukholman teknillisessä koulussa. Ahlbornin puoliso oli mitalitaiteilija Lea Ahlborn. ==Töitä== Muusapatsaat Göteborgin Stora Teaternin katolla: Stora Teatern i Göteborg, skulptur 01.jpg|Terpsikhore Stora Teatern i Göteborg, skulptur 04.jpg|Melpomene Stora Teatern i Göteborg, skulptur 03.jpg|Thaleia Stora Teatern i Göteborg, skulptur 02.jpg|Kalliope ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1895 kuolleet
Omenankukissa lunta

Omenankukissa lunta on Lasse Raustelan käsikirjoittama ja Jussi Tapolan ohjaama television draamasarja, jota tuotti MTV-teatteri vuosina 1981–1983. Hyvin toimeentulevasta Vaaralan perheestä kertovissa tarinoissa vanhempia esittivät oopperalaulajat Kalevi Koskinen ja Riitta Pietarinen sekä lapsia Anna Haaranen, Mikko Poitsalo ja ohjaajan tytär Juulia Tapola. Muissa osissa näyttelivät muun muassa Jarmo Alonen, Petra Frey, Marjaleena Heinonen, Juha Hyppönen, Alli Häjänen, Aarre Karén, Keijo Komppa ja Ilari Paatso. Sarjan alkuasetelmassa Vaaralan perheen isä on menestyvä mainosmies, äiti menestyvä lehtitoimittaja. Vanhin tytär on jo opiskelija, poika haluton murrosikäinen koululainen ja nuorempi tytär on päivisin hoitotädin luona, kunnes hoitosuhde äkkiä loppuu, mikä saa perheen isän miettimään töistä pois jääntiä ja ryhtymistä taidemaalariksi.Suomi-draamaa: Vihreän kullan maa ja Omenankukissa lunta , Muistikuvaputki, Yle Vintti 18.02.2008. Viitattu 18.9.2023. Jaksojen esittelytekstit lehtien ohjelmatiedoissa olivat asiallisia ja seikkaperäisiä: > ”Vaikeuksien ja helpottavien asioiden tasapaino on ilmeisesti vakio. Kun > Mikon asiat alkavat luistaa, nousee ongelmia toiselta suunnalta.” > (30.1.1982) > ”Aikuiseksi kasvaminen omaehtoisten päätösten kautta tuntuu olevan monelle > vaikeaa. Ratkaisujen ketjureaktion alkuunpanevana voimana on onnellinen > Lindholm.” (9.4.1983) ==Lähteet== Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:MTV:n tuottamat televisio-ohjelmat Luokka:Perhesarjat Luokka:Suomalaiset draamasarjat
Svortland

Svortland on taajama Bømlon kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Sen pinta-ala on 2,7 neliökilometriä ja asukasluku 3 011 vuonna 2022. ==Lähteet== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Bømlo
Slåtterøyn majakka

Slåtterøyn majakka () on Norjassa Bømlon kunnassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1859, automatisoitiin 1988 ja jätettiin miehittämättömäksi 2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan majakat Luokka:Bømlo
Vierastila

Vierastila on kirjailija Miki Liukkosen postuumisti ilmestynyt viides romaani. Teoksen on julkaissut WSOY syyskuussa 2023. Liukkonen sai käsikirjoituksen valmiiksi ennen kesän 2023 alkua. Hän kuoli heinäkuun 4. päivänä.Miia Gustafsson, Miki Liukkosen viimeinen romaani julkaistiin, Yle.fi, uutiset 18.9.2023, viitattu 18.9.2023 Arvioidessaan teosta Helsingin Sanomissa Herman Raivio sijoittaa Liukkosen jälkimodernin maksimalismin luokkaan lajin tunnetuimpien nimien David Foster Wallace ja Thomas Pynchon rinnalle. Yleisradion toimittaja Miia Gustafsson kirjoittaa arviossaan, että teoksen kirjailijahahmon ajatukset ja maailmankuva ovat paljolti autofiktiivisiä, vaikka tarina itsessään on sepitteellinen. Liukkosen kustannustoimittajana lähes alusta asti, 12 vuotta, toiminut Samuli Knuuti vahvistaa, että hahmon ajatukset ovat pitkälti Mikin ajatuksia. ==Teoksen synty== Knuuti kertoo teoksen syntyvaiheista, että siitä piti tulla tiivis ja kirkas, esikuvina Albert Camus'n Sivullinen ja Marguerite Durasin Rakastaja, mutta Liukkonen huomasi pian, etteivät lyhyet lauseet onnistu häneltä, ja teos paisui yli viisisataasivuiseksi, joskin lauseet ovat aiempaa lyhyempiä. Liukkonen kirjoitti nopeasti mutta puuskittaisesti, ja sekä aloituksen että päätöksen kirjoittaessaan hän oli Auroran sairaalassa psykiatrisessa hoidossa.Samuli Knuuti, Jälkisanat, teoksessa Vierastila, s. 550–554 Teoksen kimmokkeena toimi Martin Amisin romaani Tiedoksi, jonka Knuuti toi Liukkoselle Auroran sairaalaan sen jälkeen kun edellinen romaanialoitus oli epännistunut. Liukkosella "jokin naksahti paikoilleen", ja kirjoittaminen lähti vauhtiin. Kun 150 liuskaa oli valmiina, "vastaan oli tullut tiiliseinä". Knuuti ehdotti erilaisia vaihtoehtoja työn jatkamiseksi, ja tiiliseinän mursi ehdotus, että Miki "kirjoittaisi itsestään, toisi itsensä mukaan romaaniin". Teos syntyi sitten nopeasti. Kun teos alkoi olla valmis, Liukkonen lisäili ensin itse joukkoon irrallisia mieleenjohtumia mutta keksi sitten pyytää Knuutia lisäämään ne satunnaisiin kohtiin, mihin Knuuti pitkin hampain suostui. Ajatus alkoi sittemmin tuntua nerokkaalta. ==Teoksen nimi== Kun Liukkonen pääsi kirjoittamisessa vauhtiin, teoksen työnimeksi tuli Knuutin ehdotuksesta Pettymys du jour. Työn aikana hän hylkäsi Knuutin ehdotuksen ja löysi sille nimen Vierastila, joka tarkoittaa puhelimen tilaa, jonka voi laittaa päälle, jos lainaa puhelinta toiselle. Silloin puhelimella voi soittaa mutta ei pääse käsiksi sisältöön. Knuuti tulkitsee sen kirjan nimenä kuvastavan "tunnetta siitä, että on jotenkin väärässä paikassa, itsensä vieressä". ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2023 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Miki Liukkonen
Juhani Forss

Toivo Juhani Forss (25. marraskuuta 1936 Kotka – 1. lokakuuta 2024 Kotka) oli suomalainen eläköitynyt merikapteeni ja yritysjohtaja, joka on saanut kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.9.2023. Forssin vanhemmat olivat konemestari Toivo Aleksander Forss ja Helka Alina Aaltonen. Hän avioitui 1962 Raija Marjatta Hiltusen kanssa. Forss kävi keskikoulun Kotkan lyseossa 1953 ja valmistui Kotkan merenkulkuoppilaitoksesta aliperämieheksi 1959, yliperämieheksi 1961 ja merikapteeniksi 1963. Hän toimi suomalaisten, ruotsalaisten ja saksalaisten laivojen päällystössä 1959–1971. Forss oli Oy Finnlines Ltd:n satamatarkastaja Hampurissa 1971–1973, Oy Kotka Stevedoringin teknillisen johtajan apulainen 1973, työpäällikkö 1973–1977, apulaisjohtaja 1977, varatoimitusjohtaja ja paikallisjohtaja 1978–1982 ja toimitusjohtaja 1983–1987. Oy Blomberg Ab:n, sittemmin Hamina Oy, toimitusjohtaja Forss oli 1983–1987 ja Steveco-yhtiön toimitusjohtaja 1988–1996. Forss toimi myös Oy Cadenius & Grahn Ab:n, J. Bruhn Oy:n ja Ab Bruhn Co. Oy:n toimitusjohtajana 1978–1982. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Forss oli Kotkassa Espanjan varakonsuli 1979–1989 ja Ruotsin konsuli 1989–1997. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1996.Arvonimet. Helsingin Sanomat, 30.6.1996, s. A4. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset merikapteenit Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Heine Totland

Heine Totland (s. 16. lokakuuta 1970 Bømlo) on norjalainen laulaja ja musikaalinäyttelijä. Hän kävi lukion musiikkilinjan Stordissa ja opiskeli Franz Lisztin musiikkiakatemiaan Unkarissa. Totland osallistui vuoden 2010 Melodi Grand Prix'hin, jossa hän pääsi semifinaalista Toinen mahdollisuus -vaiheeseen, mutta putosi siinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulajat Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tavataan Karppisilla

Tavataan Karppisilla on Lasse Raustelan käsikirjoittama ja Keijo Kompan ohjaama television draamasarja vuodelta 1983. MTV:n ohjelmistossa esitetty sarja kertoo pankinjohtaja Karppisen perheestä vanhempineen, isovanhempineen ja neljine poikineen. Sarjassa näyttelivät lapsirooleja muun muassa nykyinen elokuvaohjaaja Aleksi Mäkelä (nimellä Tane Mäkelä) ja näyttelijä Kiti Kokkonen. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien tv-kriitikon Jukka Kajavan mielestä sarja oli alkujakson perusteella ”kamala”. Hänestä sarja oli vielä yläluokkaisempi akateemisine vanhempineen kuin käsikirjoittaja Raustelan aiempi MTV-sarja Omenankukissa lunta, ja myös kliseinen vesselimäisine poikalaumoineen ja sananlaskuja suoltavine viisaine mummoineen. ==Lähteet== Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:MTV:n tuottamat televisio-ohjelmat Luokka:Perhesarjat Luokka:Suomalaiset draamasarjat
Starck (suomalainen aatelissuku)

Starck oli vanha suomalainen rälssisuku keskiajalta. Se oli lähtöisin Nauvon ja Paraisten pitäjistä. Suku otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen 15. heinäkuuta 1634 aatelisena sukuna numero 222. Yksi suvun haaroista immatrikuloitiin Suomen Ritarihuoneeseen 6. helmikuuta 1818 aatelisena sukuna numero 18. Suku sammui 25. tammikuuta 1895.Starck. Suvut ja vaakunat, Suomen RitarihuoneAdliga ätten Starck nr 222. Gustaf Elgenstierna: Den introducerade svenska adelns ättartavlor. 1925-36. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Carpelan, Tor: Ättartavlor för de på Finlands Riddarhus inskrivna ätterna (1937–1958) ==Aiheesta muualla== *Starck, aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Suomen keskiaikaiset suvut Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Nauvon historia
Etelä-Savon rahasto

Etelä-Savon rahasto on vuonna 1961 perustettu rahasto. Se toteuttaa tarkoitustaan, Etelä-Savon maakunnan henkisen ja taloudellisen kulttuurin vaalimista ja kehittämistä, myöntämällä apurahoja ja palkintoja sekä järjestämällä muutakin kulttuuritoimintaa toimialueensa 12 kunnan alueella. Etelä-Savon rahasto muodostuu yleisrahastosta sekä lahjoituksiin ja testamentteihin perustuvista nimikkorahastoista. Nimikkorahastoista jaetaan apurahoja lahjoittajien toivomiin tarkoituksiin. Näiden alojen ulkopuolelle jääviä aloja tuetaan käyttötarkoitukseltaan vapaista varoista. Apurahoista päätettäessä etusijalla ovat eteläsavolaiset hakijat, maakunnassa suoritettava tai siihen kohdistuva tieteellinen ja taiteellinen työ sekä maakunnallisesti merkittävät kulttuurihankkeet. Rahaston toiminta ja päätöksenteko on itsenäistä sekä puolueista, etujärjestöistä ja instituutioista riippumatonta. Rahaston apurahoista päättää hoitokunta, joka edustaa monipuolisesti rahaston toiminta-alueen taiteen, tieteen, yhteiskunnan ja talouselämän asiantuntemusta. Rahaston toimialuetta ovat: Enonkoski, Hirvensalmi, Juva, Kangasniemi, Mikkeli, Mäntyharju, Pertunmaa, Pieksämäki, Puumala, Rantasalmi, Savonlinna ja Sulkava. ==Aiheesta muualla== *Kotisivu: https://skr.fi/rahastot/etela-savon-rahasto *Nimikkorahastot: https://apurahat.skr.fi/nimikkorahastot?rahasto=es Luokka:Suomalaiset rahastot Luokka:Etelä-Savo
Londonin voima

Londonin voimat eli dispersiovoimat tarkoittavat molekyylien välillä olevia heikkoja vuorovaikutuksia. Londonin voimat ovat yksi Van der Waalsin voimista. Vuorovaikutukset aiheutuvat muutoin poolittomien molekyylien hetkellisistä elektronitiehyksien vaihteluista. Londonin voimia kuvaamaan on kehitetty kvanttimekaaninen malli. ==Lähteet== Luokka:Kemiallinen sitoutuminen
Rautatietekniikka

Rautatietekniikkaan kuuluu rautatieliikenteeseen ja raitioliikenteeseen liittyvä tekninen toiminta. Rautatietekniikan parissa työskentelee raidealan ammattilaisia, jotka ovat yhteydessä erilaisiin yrityksiin ja viranomaisiin. Rautatietekniikkaan kuuluvat kunnossapitotoimet, joihin sisältyvät rataverkon kunnossapidon lisäksi laiturialueista huolehtiminen. Lisäksi rautatietekniikkaan kuuluu huolenpito laiturinäytöistä, rautatieasemien kuulutuksista ja liikenteen ohjaamisen sujuvuudesta. Rataverkko on jaettu osiin siten, että jokaisella alueella on rataisännöitsijä, joka valvoo rautateiden rakentamistöitä ja kunnossapitotoimia sekä vastaa erilaisiin sopimuksiin ja lupiin liittyvistä asioista, maankäytöstä ja kilpailutuksesta. Rautateiden rakentamista valvovat lisäksi aluepäälliköt ja maankäytön sopimuksista vastaavat lisäksi viranomaiset. Rautatietekniikkaan kuuluu myös rautatieliikenteen suunnittelu, joka jakautuu myös alueellisesti. == Lähteet == *
Charles Lindley

Carl "Charles" Gustaf Lindley (14. lokakuuta 1865 Tukholma – 12. lokakuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja ammattiyhdistysmies. Hän työskenteli alun perin merimiehenä ja oli 1880-luvulla mukana perustamassa ammattiyhdistyksiä Isossa-Britanniassa. Palattuaan Ruotsiin hän osallistui Ruotsin kuljetusalan työntekijäliiton perustamiseen ja oli jäsenenä sosiaalidemokraattisen puolueen keskushallituksessa. Hän oli myös kansanedustaja valtiopäivien toisessa kamarissa 1907–1911 ja ensimmäisessä kamarissa 1912–1937. Skulptur Charles Lindley.JPG|Lindleytä esittävä rintakuva Göteborgin työväentalon edustalla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Merimiehet Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Lionel (pyöreän pöydän ritari)

Lionel tai Sir Lionel on yksi pyöreän pöydän ritareista. Vulgata-syklissä ja Thomas Maloryn Le Morte d'Arthur -teoksessa Lionel on kuningas Bors of Gaunesin vanhin poika sekä Bors nuoremman veli ja Lancelotin serkku. Lionel on saanut nimensä leijonan muotoisesta syntymämerkistään. Lionel kuolee Arthurin ja Mordredin joukkojen välisessä Camlannin taistelussa. == Lähteet == Luokka:Pyöreän pöydän ritarit
Pinnoitus

Pinnoitus on pintakäsittelyn menetelmä, jossa kappaleen tai kohteen pinta suojataan pinnoitteella. Pinnoitus voidaan tehdä sähkökemiallisesti, jos pinnoitettava kappale on sähköä johtava. Sähkökemiallinen pinnoitus voidaan tehdä upottamalla kappale pinnoituselektrolyyttiin tai sivelypinnoituksena. Pinnoite voidaan tehdä myös pelkällä kemiallisella tavalla. Selektiivipinnoitusta voidaan käyttää, kun pinnoitettavasta kohteesta pinnoitetaan vain tiettyjä osia. Elektroformauksella pinnoitetaan erityisiä kohteita, joita ei voida pinnoittaa muilla menetelmillä. Pinnoitettava kohde voidaan valmistaa pinnoitusta varten muilla pintakäsittelytekniikoilla, kuten pinnanmuokkausmenetelmillä tai puhdistamalla pintaa esimerkiksi rae- ja hiekkapuhallusmenetelmällä. Pinnoitus voidaan toteuttaa useilla menetelmillä, kuten termisellä ruiskutuksella. Toinen menetelmä on sulaan kastaminen, kuten kuumasinkitys. Kuumasinkityksessä muuta metallia sisältäviä kappaleita pinnoitetaan sinkillä, jolloin suojataan kappaletta ruostumiselta, kuten myös muilla metallipinnoitusmenetelmillä, joita ovat kemiallinen nikkelöinti, kiiltokromaus, kovakromaus, kromaus ja kuparointi. Metallikappaleiden pinnoituksella paitsi parannetaan niiden ruostumattomuutta, myös muutetaan niiden ulkonäköä. Osa metallien pinnoitteista ovat elektrolyyttisiä. Kovahitsaus on pinnoitusmenetelmä, joka voidaan uusia, jolloin korjataan kuluneita kohteita. Myös maalaus pintakäsittelytekniikkana on eräs pinnoitusmenetelmä, jota käytetään esimerkiksi talojen suojaamiseen. == Lähteet == Luokka:Pintakäsittely
Ed Stafford

Ed Stafford (s. 26. joulukuuta 1975) on englantilainen tutkimusmatkailija ja retkeilijä, joka tunnetaan ensimmäisenä ihmisenä kuka käveli Amazonjoen sen koko pituudelta. Staffordin matka kesti 859 päivää ja hän pyrki toteutuksellaan saamaan enemmän ihmisten tietoon Amazonin sademetsään kohdistuvaa tuhoutumista. Osan matkastaan hän kirjoitti blogia Prince’s Rainforests Projectille ja matkansa lopuksi blogi oli liitetty jo 300 eri artikkeliin. Staffordin matkasta kirjoitettiin kirja Walking the Amazon, joka julkaistiin 2011. Lisäksi siitä tehtiin samanniminen televisiosarja. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pinnanmuokkaus

Pinnanmuokkaus pintakäsittelyssä on erilaisten kohteiden pintojen muokkausta halutun laiseksi. Esineiden pinnanmuokkauksen tarkoitus voi olla esimerkiksi se, että esinettä valmistellaan pinnoitusta varten. Tällöin käytettäviä tekniikoita ovat muun muassa raepuhallus ja hiekkapuhallus. Pinnanmuokkausmenetelmiä on muun muassa mekaaninen muokkaus, jolla voidaan muokata esimerkiksi kartongin pintaa käyttämällä erityistä laitetta. Tällaista laitetta käytettäessä pinnanmuokkaus perustuu pintapaineeseen. Pinnanmuokkausmenetelmät voivat olla myös kemiallisia, kuten metallien kemiallinen puhdistus ja peittaus. Tekstiilien pintoja muokataan esimerkiksi kankaanpainannalla, laserleikkauksella tai laserkaiverruksella. == Lähteet == Luokka:Pintakäsittely
Metalliorgaaninen runkorakenne

Metalliorgaaninen runkorakenne on yhdisteen rakenne, joka koostuu metalliklustereista ja niitä yhdistävistä orgaanisista molekyyleistä. Näin muodostuu kolmiulotteinen rakenne, joka on usein huokoinen ja jolla on suuri pinta-ala.Peter J. Cragg: Supramolecular Chemistry, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2016. s. 25–27 (Luvun sisäinen sivunumerointi)Susan A. Bourne & Mino R. Caira: Inclusion Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. s. 3–6 (Luvun sisäinen sivunumerointi) Metalliorgaanisen runkorakenteen klusterin metalli on tavallisesti siirtymämetalli tai lantanoidi. Klusterin koordinaatiogeometria vaikuttaa merkittävästi metalliorgaanisen runkorakenteen ominaisuuksiin. Klusterit ovat yhteydessä toisiinsa orgaanisten linkittäjämolekyylien välityksellä. Linkittäjämolekyylissä on metalliin koordinoituva ryhmä, esimerkiksi karboksylaatti-, atsiini- tai fosfiiniryhmä. Linkittäjämolekyylistä riippuen rakenne voi olla hyvin jäykkä tai joustavampi. Metalliorgaaninen runkorakenne on tavanomaisesti hyvin huokoinen, ja yhdisteen ominaispinta-ala voi olla yli 6 000 m2/g. Metalliklusterin ja linkittäjämolekyylien rakenteita muuttamalla voidaan helposti vaikuttaa muodostuvan yhdisteen rakenteeseen. Metalliorgaanisia runkorakenteita on tutkittu 1990-luvulta alkaen runsaasti esimerkiksi vedyn tai muiden kaasujen varastointisovellutuksiin, katalyytteinä, käytettäväksi erotusprosesseissa ja bio- ja lääketieteellisiin sovellutuksiin. == Lähteet == Luokka:Yhdisteet
MRAP

Mine-Resistant Ambush Protected eli MRAP (vapaasti ) tarkoittaa Yhdysvaltain asevoimien panssaroituja ajoneuvoja, joita valmistettiin osana MRAP-ohjelmaa. Ajoneuvojen erityinen tarkoitus on kestää erilaiset improvisoidut räjähteet ja tienvarsipommit () sekä väijytykset. Yhdysvaltain puolustusministeriön MRAP- ohjelma alkoi vuonna 2007, vastauksena tienvarsipommien suureen uhkaan ajoneuvoja vastaan Yhdysvaltain Lähi-idän sodissa. Vuosina 2007–2012 ohjelma tuotti tuhansia ajoneuvoja Irakin ja Afganistanin sotiin. Sittemmin termiä "MRAP" on käytetty myös täysin virallisen ohjelman ulkopuolisista panssariajoneuvoista, jotka täyttävät suurin piirtein MRAP-vaatimukset. Esimerkiksi suomalaista Protolab PMPV 6×6 -ajoneuvoa on kuvailtu MRAPiksi. == Historia == Ensimmäisiä kevyitä panssariajoneuvoja, jotka kestävät miinoja, suunniteltiin Rhodesiassa ja Etelä-Afrikassa 1970-luvulla. Ensimmäisissä oli ohjaamon alla tapahtuvan räjähdyksen sivulle ohjaava V-runko kuorma-auton alustalla. Ne olivat kohtuulisen hyvin suojattuja, mutta epäketteriä. 1980-luvulla Etelä-Afrikan puolustusvoimille kehitettiin juuri miinasuojaukseen keskittyvä Casspir-ajoneuvo, josta tuli Yhdysvaltain MRAP- ohjelman idea ja perusta. Vuonna 2004 suunniteltiin Cougar-ajoneuvo Yhdysvaltain merijalkaväen tarpeeseen ja siitä tuli koko ohjelman käynnistysaskel. Virallinen MRAP-ohjelma aloitettiin vuonna 2007 Afganistanissa ja Irakissa tienvarsipommeihin kuolleiden amerikkalaissotilaiden suuren määrän takia. Ohjelmassa oli mukana useita valmistajia, yhteensä yli 50 ajoneuvomallia, ja erilaisia ajoneuvoja myös tilattiin paljon. MRAPeissa on yleensä räjähdyksiä sivulle ohjaava V-runko ja muuten panssaroitu matkustamo. Myöhemmin samana vuonna merijalkaväki halusi vielä suojatumpia ajoneuvoja. MRAP II -ohjelman tuloksena joitain malleja paranneltiin. Alkuperäinen ohjelma päättyi vuonna 2012, mutta sen jälkeen uusien suojattujen ajoneuvojen hankkimista on jatkettu esim. Humveet korvaavassa Joint Light Tactical Vehicle -hankkeessa. == Ajoneuvojen luokat == MRAPien kolmen kategorian pääpiirteet: === Category I === thumb|Maxxpro- ajoneuvo (Mine-Resistant Utility Vehicle, MRUV) Vedoltaan 4×4 ajoneuvo rakennetun alueen taisteluun. === Category II === (The Joint Explosive Ordnance Disposal (EOD) Rapid Response Vehicle, JERRV) Vedoltaan yleensä 6×6 ajoneuvo saattueiden johtoon, joukkojenkuljetukseen, räjähteiden purkamiseen ja pioneeri- sekä ambulanssitehtäviin. === Category III === Miinoja ja muita räjäteitä raivaavat ajoneuvot. == Lähteet == Luokka:Sotilasajoneuvot Luokka:Panssariautot
Pryvillja

Pryvillja (); ennen vuotta 1758 Asesorske (Асесорське), sitten Pjata Rota (П'ята Рота); sitten 1870-luvulla perustetun kaivoksen mukaan vuoteen 1938 saakka Pryvolne (), on kaupunki Luhanskin alueen Siverskodonetskin piirissä Itä-Ukrainassa, Donetsin oikeanpuoleisella rannalla, linnuntietä noin 89 kilometriä aluekeskus Luhanskista luoteeseen. Tammikuun keskilämpötila on -6,6°C, heinäkuun +21,8°C. Keskimääräinen vuotuinen sademäärä 494 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 520 asukasta (2022 alussa), Väestönlaskennan 2001 aikaan asukkaita oli 9 081, joista kansallisuudeltaan ukrainalaisia oli 71,05 prosenttia, venäläisiä 26,09 prosenttia ja valkovenäläisiä 1,48 prosenttia. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 11 479 asukasta. Paikkakunta on perustettu 1600-luvulla, toisen lähteen mukaan vuonna 1753. Kaupunkityyppisen taajaman aseman kaivospaikkakunta sai 1939, kaupungiksi se tuli vuonna 1963. Ukrainan vuonna 2020 laatiman aluejaon mukaan kaupunki sijaitsee Siverskodonetskin piirissä. Tätä ennen Pryvilljaa hallinnoitiin osana Lysytšanskin kaupunkipiiriä. Osana hyökkäyssotaansa Venäjän asevoimat miehittivät Pryvilljan kaupungn kesä- heinäkuun taitteessa 2022. Sittemminkin on raportoitu vihollisuuksista kaupungin alueella maahantunkeutujan ja maataan puolustavan Ukrainan asevoimien välillä. Esimerkiksi syyskuun 2023 alussa uutisoitiin Venäjän tehneen ilmaiskun Pryvilljassa. Tiedosto:Leninpriv.JPG|Kullattu Lenin Pryvilljan keskusaukiolla. Tiedosto:Privmine.JPG|Pryvilljan hiilikaivosta. Tiedosto:Шахта20210108.jpg|Pryvilljan kaivosta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin alueen kaupungit Luokka:Siverskodonetskin piiri