EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Malka (joki)

Malka (, myös Balyksu) on Terekin sivujoki Kabardi-Balkariassa Kaukasiassa Venäjällä. Malka on 210 kilometriä pitkä ja sen vesistöalueen pinta-ala on noin 10 000 km². Malka saa alkunsa Elbrusvuoren pohjoisosan jäätiköiltä. Malkan suurin sivujoki on Baksan. Prohladnyin kaupunki sijaitsee Malkan varrella. Luokka:Kabardi-Balkarian joet Luokka:Terekin vesistö
Kuparisulfaatti

Kuparisulfaatti on suola, jota valmistetaan teollisesti liuottamalla kupariromua rikkihappoon. Tavallisimmin kuparisulfaatti esiintyy kauniin sinisenä, kiteisenä kupari(II)sulfaatin pentahydraattina, jonka kemiallinen kaava on CuSO4·5H2O (CAS-numero 7758-99-8). Se sisältää kidevettä, joka aiheuttaa sille ominaisen sinisen värin. Kuumennettaessa kidevesi höyrystyy, jolloin kuparisulfaatti muuttuu valkoiseksi hygroskooppiseksi jauheeksi, jonka kemiallinen kaava on CuSO4 (CAS-numero 7758-98-7). Reagoidessaan veden kanssa tämä muuttuu takaisin siniseksi, kidevedelliseksi kuparisulfaatiksi. Kuparisulfaatti on molempina muotoinaan myrkyllistä ihmiselle. == Teollinen valmistus == Suuriin sylinterinmallisiin säiliöihin kerätään kupariromua, säiliöitä huuhdellaan laimealla lämpimällä rikkihapolla. Rikkihapon lisäksi säiliöihin puhalletaan ilmaa. Kun reaktiota on tapahtunut määrätyn aikaa, muodostuu kylläinen kuparisulfaattiliuos, josta kuparisulfaattikiteet erottuvat sen jäähdyttyä. Cu + H2SO4 \+ 1/2 O2 → CuSO4 \+ H2O == Käyttö == Kidevedellistä kuparisulfaattia käytetään nahkateollisuudessa, levämyrkkynä, sähköparistoissa ja väriaineiden valmistuksessa. Se on myös sallittu apuaine viinin maku- tai hajuvirheiden poistamiskäsittelyssä. EU hyväksyi aiemmin (heinäkuuhun 2015 asti) kuparisulfaatin käytön luomuviinien viinirypäleiden kasvitautien torjunnassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kupariyhdisteet Luokka:Sulfaatit Luokka:Torjunta-aineet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Martina Ertl

Martina Ertl (nykyään Ertl-Renz; s. 12. syyskuuta 1973 Bad Tölz, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän on voittanut useita mitaleja talviolympialaisissa ja maailmanmestaruuskisoissa. Ertl aloitti laskettelun kaksi ja puolivuotiaana. 18-vuotiaana hän osallistui nuorten maailmanmestaruuskisoihin Hemsedalissa Norjassa voittaen hopeaa suurpujottelussa ja pronssia alppiyhdistetyssä. Ertl osallistui olympialaisiin vuosina 1992, 1994, 1998, 2002 ja 2006. Hän saavutti hopeaa suurpujottelusta 1994 ja alppiyhdistetystä 1998. Pronssia hän saavutti alppiyhdistetystä 2002. Maailmanmestaruuskilpailuissa Ertl voitti kultaa alppiyhdistetystä 2001 ja joukkuekilpailusta 2005. Pronssia hän voitti suurpujottelusta 1993 ja 1996. Vuoteen 2006 menneessä Ertl oli osallistunut 430 maailmancup-kilpailuun voittaen niistä 14. Hän voitti suurpujottelun maailmancupin 1996 ja 1998. Ertlin veli Andreas Ertl on myös alppihiihtäjä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roberta Flack

Roberta Flack (s. 10. helmikuuta 1937 Asheville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen jazz-, soul- ja folklaulaja. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa First Take vuonna 1969 mutta nousi suuren yleisön tietoisuuteen vasta 1972, kun yksi hänen varhaisimmista äänityksistään, ”The First Time Ever I Saw Your Face”, sisällytettiin Clint Eastwoodin elokuvan Yön painajainen soundtrackille, josta se pongahti Yhdysvaltain singlelistan ensimmäiselle sijalle. Parhaiten Flack kuitenkin muistettaneen toisesta ykköshitistään, kappaleesta ”Killing Me Softly With His Song”. Kappale voitti muun muassa vuoden 1974 parhaan äänitteen Grammy-palkinnon. Vuonna 1996 kappaleen tulkitsi yhdysvaltalainen yhtye The Fugees, ja kappale menestyi jälleen ympäri maailmaa. Flack sairastaa ALS-tautia, jonka vuoksi hän ei pysty enää laulamaan. == Dokumenttielokuvia == * Antonino D'Ambrosio: Roberta (2022) 1 h 27 min. * Mike Connolly: Killing Me Softly: The Roberta Flack Story (UK, 2014) 57 min. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Yhdysvaltalaiset folklaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset rhythm and blues -laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset soullaulajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erlenmeyerpullo

Erlenmeyer (erlenmeyerkolvi) eli erla on ympyräpohjaisen kartion muotoinen astia, jossa on käyttötarkoituksesta riippuen ohut tai leveä kaula. Muotonsa ansiosta erlenmeyerien sisältöä voidaan sekoittaa hyvin, ja suuri pohjapinta- ala ehkäisee kaatumista. Erlenmeyerkolveja kutsutaan usein myös hiukan virheellisesti keittopulloiksi (keittopullo on sama kuin pyörökolvi). "Erloja" voidaan käyttää hyödyksi titrauksissa, kaasujen valmistuksessa, ja suodatuksessa, sekä solu- ja bakteeriviljelmissä. Etenkin ohutkaulaiset erlenmeyerit ovat vaikeita puhdistettavia, ja useimmiten ne on helpointa puhdistaa laskemalla pulloon useaan kertaan kulloinkin soveliasta liuotinta. Astia on saanut nimensä sen kehittäneen saksalaisen kemistin Emil Erlenmeyerin mukaan. Erlenmeyer kehitti pullonsa 1850-luvun lopulla. Se julkaistiin sen vuonna 1860 ensimmäisen kerran lehdessä ja Erlenmeyer oli tuolloin alkanut tuottaa ja myydä pullojaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Laboratoriotarvikkeet
Ricardo Pereira

Ricardo Alexandre Martins Soares Pereira, pelaajanimeltään Ricardo (s. 11. helmikuuta 1976 Montijo, Portugali) on portugalilainen jalkapallomaalivahti. Hän edusti kotimaansa seurojen lisäksi espanjalaista Betisiä ja englantilaista Leicester Cityä. Hänet tunnettiin etenkin hyvänä rangaistuspotkujen torjujana. Ricardo aloitti uransa CD Montijossa, jossa hän pelasi 18 ottelua kaudella 1993–1994. Montijosta hän siirtyi Boavista FC:hen, jossa hänestä tuli sankari johdatettuaan joukkueen UEFA Cupin välieriin. Vuodesta 2003 lähtien Ricardo edusti Sportingia. Kesällä 2007 hän siirtyi Real Betisiin. Portugalin maajoukkueessa Ricardo on pelannut 79 A-maaottelua. Vuoden 2002 MM- kilpailuissa hän oli vielä varamaalivahtina. Hän pelasi EM-kisoissa 2004, joissa Portugali pääsi loppuotteluun asti mutta hävisi Kreikalle lopulta 1-0. Ricardo oli mukana myös Saksan MM-kisoissa 2006, joissa välierätappio Ranskalle tiesi joutumista pronssiotteluun ja siinä tappio Saksalle sijoittumista kisoissa neljänneksi. Ricardo valittiin kisojen 23 parasta pelaajaa käsittävään tähdistöjoukkueeseen, johon valittiin maalivahdeiksi hänen lisäkseen Gianluigi Buffon ja Jens Lehmann. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ricardo FootballDatabase-tietokannassa Luokka:Portugalilaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mircea Snegur

Mircea Ion Snegur (14. tammikuuta 1940 Trifăneşti, Romania, nyk. Moldova – 13. syyskuuta 2023) oli Moldovan ensimmäinen presidentti 1990–1996. Hän toimi pitkään neuvostotasavallan johdossa. Hän opiskeli Kišinjovin maatalousinstituutissa, josta valmistui 1961, ja siitä saakka vuoteen 1968 hän työskenteli kollektiivitilan johdossa Floreștin alueella. Hän oli kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1964, hänestä tuli 1971 maatalousministeri, 1985 Moldavian puolueen keskuskomitean sihteeri ja 1989 korkeimman neuvoston presidiumin puhemies ja vuodesta 1990 itsenäisen Moldovan presidentti. Hänet valittiin 1991 ensimmäisissä vapaissa vaaleissa. Transnistria ja etelän ortodoksit ja gagauzit pyrkivät eroon Moldovasta. Ensimmäiset monipuoluevaalit järjestettiin 1994, joissa menestyivät Moldovan itsenäisyyttä kannattavat puolueet. Snegur pyrki uudelle kaudelle 1996 Partidul Renașterii și Concilierii din Moldovan ehdokkaana, ja sai ensimmäisellä kierroksella ennemmän ääniä kuin kilpailijansa Petru Lucinschi, mutta hävisi toiselle kierroksella 1. joulukuuta 45,98 % – 54,02 %. == Lähteet == Luokka:Moldovan presidentit Luokka:Maatalousministerit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Bonifatius IX

Bonifatius IX (1356 – 1. lokakuuta 1404), syntymänimeltään Piero Tomacelli, oli paavina 2. marraskuuta 1389 – 1. lokakuuta 1404.Hanska 2005: 321. Hän oli toinen lännen kirkon sisäisen suuren skisman aikana hallinnut paavi. Hänen aikanaan vastapaavi Klemens VII piti paavinistuinta Avignonissa Ranskan kuningashuoneen suojeluksessa. Piero Tomacelli syntyi vanhaan kunninanarvoisaan mutta köyhtyneeseen napolilaissukuun. Saksalaisen aikalaislähteen mukaan hän oli paaviksi tullessaan luku- ja kirjoitustaidoton, mutta tahdikas ja hyvä suostuttelija. Saksa, Englanti, Unkari, Puola ja pääosa Italiaa tunnustivat hänen paaviutensa tänä vaikeana aikana, jolloin paavi ja vastapaavi julistivat toinen toisensa kirkonkiroukseen. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1356 syntyneet Luokka:Vuonna 1404 kuolleet
Imupullo

Imupullo on paksusta lasista valmistettu sivuputkellinen, muodoltaan erlenmeyeriä muistuttava vakuumityöskentelyväline. Imupullon sivukaula kytketään painetta kestävällä letkulla tyhjiöpumppuun. Imupullon suuaukolle asetetaan kumitiiviste sekä Büchner-suppilo. Tämän jälkeen suppilolla olevaa suodatinpaperia kastellaan ja tyhjiöpumppu käynnistetään. Suodattimelle kaadetaan haluttu liuos, ja pullossa vallitsevan alipaineen takia liuos kulkee suodattimen läpi huomattavasti nopeammin kuin tavallisessa painovoimaisessa suodatuksessa. Luokka:Laboratoriotarvikkeet
Säädyllinen murhenäytelmä (elokuva)

Säädyllinen murhenäytelmä on vuonna 1998 ilmestynyt Kaisa Rastimon ohjaama historiallinen draamaelokuva, joka pohjautuu Helvi Hämäläisen vuonna 1941 julkaistuun samannimiseen kirjaan. Elokuva kertoo ylempään keskiluokkaan kuuluvan akateemisen perheenisän aviorikoksesta 1930-luvun Suomessa. Elokuva sai yhdeksän Jussi-palkintoehdokkuutta, muttei yhtään Jussi-palkintoa. == Näyttelijät == *tohtori Tauno Saarinen - Ville Virtanen *rouva Elisabeth Saarinen - Päivi Akonpelto *taidekriitikko Naimi Saarinen, tohtorin sisar - Henriikka Salo *Artur, Naimin entinen mies - Timo Jurkka *Ada, Arturin äiti - Kyllikki Forssell *Tellervo Nurmi, kesänaapurin palvelustyttö - Saara Hilpinen *Jenny, Saarisen perheen palvelustyttö - Maria Järvenhelmi *kätilö - Kati Outinen == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elokuvan esittely film-o-holic Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 1998 suomalaiset elokuvat Luokka:Kaisa Rastimon ohjaamat elokuvat
Innocentius VII

Innocentius VII (n. 1336–1406), oikealta nimeltään Cosimo de' Migliorati, toimi paavina 17. lokakuuta 1404 – 6. marraskuuta 1406.Hanska 2005: 321. Hän hallitsi kirkkoa suuren skisman aikana, jolloin Avignonissa oli vastapaavina Benedictus XIII. Migliorati syntyi Abruzzissa ja opiskeli sekä maallista että kirkkolakia, ja opettikin tätä Perugiassa ja Padovassa ennen paaviksi nousuaan. Hänet valittiin paaviksi 17. lokakuuta 1404. Tätä valintaa seurannutta tilannetta, jossa vallitsevan käytännön mukaisesti paaviksi valitun henkilön maallinen asunto saatiin ryöstää on kuvannut kronikassaan Adam Uskilainen seuraavasti: Ja kun hänen valintansa ilmoitettiin julkisesti, roomalaiset hyökkäsivät hänen palatsiinsa ja omaan ahneeseen tapaansa, tai vielä paremmin sanoen, tuhoisan turmeltuneisuutensa vuoksi, he ryöstivät sen jättämättä paikoilleen edes ikkunanpuitteita.Hanska 2005: 218. Samaisesta tilaisuudesta Adam Uskilainen jatkaa: paavin ratsastaessa valkoisella hevosella Rooman katujen tungoksessa virkamiehet kulkivat saattueen edellä viskoen pikku kolikoita reitin sivuille saaden näin tilaa paavin kulkueelle.Hanska 2005: 223–224. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1336 syntyneet Luokka:Vuonna 1406 kuolleet
Ähtärin rautatieasema

Ähtärin rautatieasema (; ent. OstolaOstola, Tietosanakirja osa 6, palsta 1678, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914) on Suomen rataverkon liikennepaikka Ähtärin kunnassa Etelä-Pohjanmaalla rataosalla Haapamäki–Seinäjoki. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 346,1 ratakilometriä mitattuna Haapamäen rautatieaseman kautta. Etäisyys Haapamäelle on 41 kilometriä ja Seinäjoelle 72 kilometriä. Nykyisin Ähtärin asema on miehittämätön, ja liikenteenohjaus hoidetaan kaukokäytöllä Seinäjoella sijaitsevasta liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Ähtäri sijoittuu henkilöliikenneasemien suomenkielisessä aakkosjärjestyksessä viimeiseksi. Liikennepaikalla pysähtyvät kaikki rataosalla liikennöivät henkilöjunat. Tavaraliikennettä ei ole. VR:n ja liikenne- ja viestintäministeriön päätöksen mukaan henkilöliikenne radalla piti loppua maaliskuussa 2016, mutta myöhemmin liikennettä päätettiin toistaiseksi jatkaa. Vuonna 1942 noin puolitoista kilometriä Ähtärin asemalta luoteeseen tapahtui Ähtärin junaturma. ==Ratapiha== Liikennepaikalla on kaksi junaliikenteen käytössä olevaa raidetta, joilla molemmilla on matkustajalaituri. 15. joulukuuta 2019 alkaen kaikki matkustajajunat käyttävät raidetta 1.Ähtäri Etseri Lähtevät junat, viitattu 4.1.2020. Laituriraiteiden lisäksi ratapihalla on kuormausraide, jota käytetään pääasiallisesti ratatyökoneiden säilytykseen. ==Lähteet== Luokka:Etelä-Pohjanmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Rautatieasema
Mittapullo

Mittapullot ovat tilavuuden mittaamiseen käytettyjä laboratoriovälineitä. Mittapullojen yleisin käyttötarkoitus on liuosten valmistaminen: haluttua ainetta, esimerkiksi suolaa punnitaan mittapulloon, tämän jälkeen suola liuotetaan pieneen määrään liuotinta. Kun suola on liuennut täytetään mittapullo merkkiinsä, tällöin nestekuplan alapinta on mittapullon merkkiviivan kohdalla. Kemian oppikirjat sanovat, että mittapullo on kaikista mittausvälineistä ehdottomasti tarkin. Haittapuolena on mittalasiin verrattuna se, että jokaiselle halutulle tilavuudelle on oltava oma mittapullonsa. Luokka:Laboratoriotarvikkeet Luokka:Pullot
Kantola

Kantola voi tarkoittaa: ==Sukunimenä== * Alpo Kantola (1924–2001), rannikkotykistön kenraaliluutnantti * Anu Kantola (s. 1964), valtiotieteiden tohtori * Arja Kantola (myöh. Klemz, s. 1949), pikaluistelija * Birgitta Kantola (o.s. Häggblom, s. 1948), varatuomari, hallitusammattilainen ja talouselämän vaikuttaja * Eerik Kantola (s. 2000), jalkapalloilija * Eija Kantola (s. 1966), iskelmälaulaja, vuoden 1992 tangokuningatar * Eila Kantola (1914–1993), lastenkirjailija * Emil Kantola (1886–1916), jääkäri * Erkki Kantola (1946–2013), viulutaiteilija ja -pedagogi * F. J. Kantola (1886–1940), filosofinen kirjailija * Heikki Kantola (s. 1939), urheiluvalmentaja, liikuntaneuvos * Heini Kataja-Kantola (s. 1968), kanttori, urkuri, kirjailija, runoilija ja säveltäjä * Helmi Kantola (s. 2000), YouTube-videoiden tekijä, toinen Ella & Helmi -kanavan ylläpitäjistä * Ilkka Kantola (s. 1957), SDP:n kansanedustaja, Turun arkkihiippakunnan entinen piispa * Johanna Kantola (s. 1977), politiikan tutkija ja sukupuolen tutkimuksen professori * Jokke Kantola, kosketinsoittaja * Jonna Kantola, laulaja ja juontaja * Juha Kantola (1908–1995), kirjailija * Kai Kantola (s. 1987), jääkiekkoilija * Kaisa Kantola (1915–1995), runoilija * Laila Kantola (1902–1997), kirjailija * Lauri Kantola (1908–1990), kommunistipoliitikko, SKDL:n kansanedustaja ja toiminnanjohtaja * Marianne Kantola (s. 1988), iskelmälaulaja * Markus Kantola, tietokirjailija, teologi * Martti Kantola (1909–1994), fyysikko, Turun yliopiston vararehtori 1960–1969 * Matti Kantola (1936–1968), kirjailija * Mikko Kantola (1916–1997), Työtehoseuran toimitusjohtaja, professori ja metsätöiden koneellistamisen kehittäjä * Niina Kantola (s. 1975), pesäpalloilija * Piritta Maja (o.s. Kantola, s. 1978), keilaaja * Päivi Kantola, laulaja ja näyttelijä * Raimo Kantola (s. 1940), ammattiyhdistysjohtaja, Työturvallisuuskeskuksen ent. toimitusjohtaja * Raimo Kantola (1955–2024), professori, tietoliikennetekniikan ja tietoverkkojen tutkija * Timo Kantola (s. 1959), diplomaatti * Unto Kantola (1914–1978), kirjailija * Usko Kantola (1913–1994), näyttelijä. === Kuvitteellisia henkilöitä === * Kantolan perhe, Radioteatterin kuunnelmasarja 1976–2005. ==Paikannimenä== * Kantola, kylä Alahärmässä * Kantola, kaupunginosa Hämeenlinnassa * Kantola, kylä Kauhavalla * Kantola, kylä Kuhmossa * Kantola, kylä Miehikkälässä * Kantola, kylä Paltamossa * Sunilan Kantola, asuintalo Kotkan Sunilassa. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Martinus V

Martinus V (25. tammikuuta 1369–20. helmikuuta 1431) alkuperäiseltä nimeltään Oddone Colonna, oli paavina 11. marraskuuta 1417 – 20. helmikuuta 1431.Hanska 2005: 322. Hän oli roomalainen kardinaali, joka nousi paaviksi Konstanzin kirkolliskokouksen valitsemana vuonna 1417. Colonna oli pysytellyt erossa kirkolliskokouksen juonitteluista ja riidoista eikä ollut sen vuoksi saanut vastustajiakaan. Hän otti nimekseen Martinus valitsemispäivän mukaan. Läntisen kirkon suuri skisma päättyi hänen valintaansa. Martinus V asettui vuonna 1420 asumaan syntymäkaupunkiinsa Roomaan, ja hänen onnistui sovinnollisuudellaan lujittaa saavutettu sopu kirkon piirissä. Oddone Colonna oli kuuluisan roomalaisen aatelissuvun Colonnan vesa. Hänet tunnettiin kohtuullisuudesta, oppineisuudesta, suoraselkäisyydestä ja liikemiesvaistosta, mutta hän ei juurikaan toteuttanut uudistuksia. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1369 syntyneet Luokka:Vuonna 1431 kuolleet
Artemisia

Artemisia voi viitata seuraaviin: * Artemisía, Zákynthoksen kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Kreikassa * Artemisia I, Halikarnassoksen kuningatar * Artemisia II, Kaarian kuningatar * marunat (Artemisia), mykerökukkaisten suku asterikasvien heimossa * Artemisia, suomalainen kirjankustantamo
Outokummun rautatieasema

Outokummun rautatieasema () oli Suomen rataverkon liikennepaikka Outokummun kaupungissa Pohjois-Karjalassa. Valtionrautateiden rautatieyhteys Joensuun rautatieasemalta Outokumpuun valmistui vuonna 1928. Outokummun rautatieasema sijaitsi rataosalta Sysmäjärven asemalla haarautuvan sivuradan päässä. Se palveli pääasiassa Outokumpu Oyj:n malmikuljetuksia. Asemarakennus on maalattu uudelleen eri väriseksi useaan otteeseen. Alkuperäinen väri oli punainen, sittemmin se on maalattu keltaiseksi ja nykyinen väri on sininen. Henkilöliikenne lakkautettiin 2. kesäkuuta 1957. Kokonaan Outokummun liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2000 ja rata Sysmäjärveltä Outokumpuun purettiin vuonna 2004. Asemapiha on nykyään yksityisomistuksessa. == Lähteet == Luokka:Outokummun liikenne Luokka:Outokummun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Karjalan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Jorma Toiviainen

Jorma Anselmi Toiviainen (9. syyskuuta 1949 Eura – 5. lokakuuta 2011 KeravaMartti Heikkilä, Rataverkon tarkastajasta tuli sanoittaja, Helsingin Sanomat 9.10.2011 sivu C 8) oli suomalainen sanoittaja. Toiviainen aloitti sanoittajana 1970-luvulla. Veikko Samulin säveltämä tunnettu lastenlaulu ”Atsipoppaa” syntyi 1983. Muita suosittuja ovat ”Sanat leikkivät huulillas”, ”Yön kuningatar” ja ”Mun aika mennä on”, ja lähes kaikki merkittävimmät suomalaiset artistit ovat levyttäneet hänen tekstejään. Itse valtiaat -animaatioiden laulutekstit ovat hänen. Toiviainen sai vuonna 2004 Juha Vainio -palkinnon, ja vuodesta 1993 alkaen hän voitti useita kertoja Seinäjoen tangomarkkinoiden sävellys- ja sanoituskilpailun. Tunnetuimpia Toiviaisen säveltämiä voittotangoja ovat ”Yön kuningatar” (1993), ”Mun aika mennä on” (1994), ”Soittakaa lujempaa” (2002) ja ”En kasvojas muista” (2008). Toiviainen valmistui diplomi-insinööriksi ja työskenteli Valtion Rautateillä rataverkon tarkastajana, kunnes sanoitukset alkoivat 1990-luvun lopulla työllistää häntä runsaammin. Hän teki parhaimmillaan vuodessa yli sata levytettyä sanoitusta. Hän toimi myös luottamustehtävissä, kuten Elvis ry:n johtokunnassa 1991–1992 ja Teoston johtokunnassa 1999–2003. Toiviainen kuoli syksyllä 2011 syöpään, johon hän oli sairastunut jo 1990-luvulla. Hänet on haudattu Keravan hautausmaalle. == Muita lauluja == * ”En ole hän” (säv. yhdessä Timo Forsströmin kanssa) * ”Näinkö syttyy rakkaus” (säv. Onni Muikku) * ”Kaikkeni oot” * ”Ihoissa on virtaa” (säv. Pasi Randelin) * ”Sydän ikävöi pitkään” (J. Koivisto) * ”Sydämessä soi” (säv. Vesa Torppa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Saint-Remin basilika

Saint-Remin basilikaReimsin seudulla nimi lausutaan Saint R e mi, lähinnä suomenkielen ä:tä muistuttavana ääntiönä, sillä tuolloin ei vielä ollut olemassa l'accent aigutä. on kirkkorakennus, joka sijaitsee Reimsin kaupungissa, Champagnen maakunnassa. Sen rakentaminen on ajoitettu vuoden tuhat tienoille. Lähes saman kokoisen Notre-Damen katedraalin jälkeen basilika on Reimsin kaupungin tärkein kirkollinen rakennus. Sen yhteyteen oli sijoitettu vuosisatojen ajan merkittävä Saint-Remin apottiluostari, joka toimi 1000-luvulta 1700-luvulle saakka. Basilikalla on hallussaan piispa pyhän Remigiuksen pyhäinjäännökset. Piispa kastoi Klodovigin, Frankkien kuninkaan vuonna 496 Tolbiacin taistelun jälkeen. Basilikan vihki vuonna 1049 käyttöön paavi Leo IX, joka oli kotoisin Elsassin Eguisheimista. Hän matkusti paljon Italian sekä Ranskan ja Saksan välillä. Hänen aikanaan idän ja lännen kirkkoja ravistelivat erittäin voimakkaat opilliset kysymyserot. Rakennus on rakennettu basilikan tapaan. Kirkkolaiva ja kirkon poikkilaiva ovat romaanista tyyliä ja siten rakennuksen varhaisimmat osat. Eteläisen poikkilaivan ulkoinen fasadi on kirkon uusin rakenne. Kirkon kuori ja apsidi ovat 1100- ja 1200-luvuilta. Arvokkaimmat monumentit, jotka sijaitsivat kirkkorakennuksen sisäpuolella tuhottiin Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Myös kirkon suojelupyhimyksen hauta on rekonstruktio myöhemmältä ajalta. Kuitenkin jäljelle jäi 1100-luvun lasimaalausikkuna apsidissa, kuin myös Robert de Lénoncourtin lahjoittamat pyhän Remigiuksen elämästä kertovat seinävaatteet. Saint-Remin basilika oli benediktiiniluostarin luostarikirkko 1700-luvulle asti. Unesco on kirjannut basilikan ja sen kokoelmat maailmanperintöluetteloonsa. ==Lähteet== * Pierre Riché, les Grandeurs de l'An Mil. * Pierre Riché, Atlas de l'An Mil. * Georges Duby. Le temps des cathédrales. L’art et la société, 980-1420. Gallimard. 1976, 379 p. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Reimsin hiippakunnan sivustot Luokka:Ranskan kirkot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Ranskassa Luokka:Kivikirkot Luokka:Reims
Kuparikarbonaatti

Kupari(II)karbonaatti (CuCO3) on sinivihreä kuparin suola, joka kiteytyy kahtaissuolana kuparihydroksidin kanssa. Tällöin muodostuu patinanakin tunnettua vihreää suolaa CuCO3·Cu(OH)2. Kuparikarbonaatti vapauttaa hiilidioksidia kuumennettaessa kuparioksidiksi seuraavan reaktioyhtälön mukaan. :CuCO3 (s) → CuO (s) + CO2 (g) Kuparikarbonaattia voidaan helposti valmistaa kuparisulfaatin ja natriumvetykarbonaatin vesiliuosten välisellä reaktiolla. Tällöin kuparikarbonaatti saostuu ja se voidaan suodattaa. Kuparikarbonaattia käytetään muun muassa väriaineissa, metallurgiassa, lääketieteessä sekä fungisideissä ja hyönteismyrkyissä. == Lähteet == Luokka:Karbonaatit Luokka:Kupariyhdisteet
Natriumvetykarbonaatti

Natriumvetykarbonaatti eli natriumbikarbonaatti (NaHCO3) on valkoista veteen hyvin liukenevaa jauhetta. Natriumvetykarbonaatti hajoaa kuumennettaessa natriumkarbonaatiksi, hiilidioksidiksi ja vedeksi. Kansanomainen triviaalinimi natriumvetykarbonaatille on ruokasooda (käytetään leivonnassa), kun taas natriumkarbonaattia kutsutaan soodaksi. Natriumvetykarbonaatin moolimassa on 84,0 g/mol, sulamispiste 50 °C (hajoaa), tiheys 2,1 g/cm3 (veden tiheys on 1,0 g/cm3), liukoisuus veteen 9.59 g/100 ml (20 °C) ja CAS-numero 144-55-8. ==Bi- etuliitteen alkuperä== Natriumbikarbonaatin kaavaa tarkasteltaessa siinä ei vaikuta olevan mitään mikä oikeuttaisi nimen bi-etuliitteen. Nimitys on peräisin Antoine Lavoisierin ajoilta (1700-luvulta), kun suoloja pidettiin metallioksidin ja epämetallioksidin yhdistelminä, jollaisina ne myös kirjoitettiin. Esimerkiksi natriumkarbonaatti, Na2CO3, kirjoitettiin muodossa Na2O · CO2. Vedyn läsnäolon selittämiseksi bikarbonaattien ajateltiin olevan vesimolekyyliin yhtyneitä suoloja. Niinpä natriumvetykarbonaatti, NaHCO3, kirjoitettiin Na2O · 2CO2 · H2O, ja sitä kutsuttiin johdonmukaisesti natrium _bi_ karbonaatiksi. Antichi termini chimici, Giacomo Guilizzoni ==Käyttö== Natriumvetykarbonaattia käytetään yleisimmin leivonnassa ja yleisemmin ruoanlaitossa, mutta se sopii myös esimerkiksi mahalaukun happoisuuden vähentämiseen ja hampaiden puhdistukseen. Lisäksi se toimii salisylaattimyrkytyksen antidoottina. ==== Urheilulisäravinteena ==== Natriumvetykarbonaattia käytetään lisäravinteena urheilussa, koska se voi tutkimusten mukaan parantaa suorituskykyä lyhyissä, kovatehoisissa harjoituksissa parin prosentin verran. Happopuskurina sen hyöty kestää noin 30 sekunnista kymmeneen minuuttiin. Optimaalisin annos on yhteensä 4–5 ruokalusikallista parin tunnin aikana ennen suoritusta. Tavallisia sivuvakutuksia tässä käytössä ovat janon tunne, pahoinvointi, ulostamisen tarve ja turvotus. Lisäksi se voi nostaa verenpainetta. ==== Puhdistusaineena ==== Natriumvetykarbonaattia käytetään myös soodapuhalluksessa irrottamaan maalia ja epäpuhtauksia erilaisilta pinnoilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *OECD: Sodium Bicarbonate (pdf) *PubChem: Sodium Bicarbonate *DrugBank: Sodium bicarbonate *KEGG: Sodium bicarbonate Luokka:Kohotusaineet Luokka:Vetykarbonaatit Luokka:Natriumyhdisteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Eugenius IV

Eugenius IV (1383–23. helmikuuta 1447), syntymänimeltään Gabriele Condulmer, oli paavina 3. maaliskuuta 1431 – 23. helmikuuta 1447.Hanska 2005: 322. Hän syntyi Venetsiassa rikkaaseen kauppiassukuun, liittyi benediktiinien munkkijärjestöön ja nousi enonsa Gregorius XII:n nimittämänä Sienan arkkipiispaksi 24-vuotiaana. Eugeniuksen paaviuden merkittävin tapahtuma oli kiista Baselin kirkolliskokouksen (jota kutsuttiin myös Firenzen kirkolliskokoukseksi) kanssa. Kun Roomaan tuli tasavalta vuonna 1434, paavi lähti maanpakoon Firenzeen ja Bolognaan, josta hän palasi vasta 1443. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Paavit Luokka:Vuonna 1383 syntyneet Luokka:Vuonna 1447 kuolleet
Ahmaksen rautatieasema

Ahmaksen rautatieasema () on entinen rautatieliikennepaikka Ahmaksen kylässä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. ==Sijainti ja perustaminen== Se sijaitsee noin 12 kilometriä kaakkoon Utajärven rautatieasemalta. Ahmaksen laiturivaihteen paikalle rakennettiin rautatieasema -radan rakentamisen yhteydessä. Se avattiin liikenteelle 16. lokakuuta 1929, kun rataosuus Utajärvi–Vaala otettiin käyttöön. Ahmaksen asemalla on aiemmin toiminut myös Ahmaksen postipysäkki. Liikennepaikalla oli myös yksi sivuraide, jota voitiin käyttää joko tavaravaunujen kuormaamiseen tai junien kohtaamisiin. Sivuraiteen paikka on hahmotettavissa maastossa pääraiteen eteläpuolella. ==Lakkauttaminen== Matkustajaliikenne lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä 3. kesäkuuta 1984. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 2. kesäkuuta 1985. Sen jälkeen sivuraiteet purettiin ja miehittämättömäksi se oli muutettu jo vuonna 1970. Thure Hellströmin tyyppipiirustusten mukaan mutta peilikuvana rakennettu asemarakennus on edelleen olemassa ja nykyisin yksityisomistuksessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Utajärven liikenne Luokka:Utajärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjois-Pohjanmaan lakkautetut rautatieliikennepaikat
Quino

Joaquín Salvador Lavado eli Quino (17. heinäkuuta 1932 Mendoza – 30. syyskuuta 2020 MendozaMuere Quino, creador de Mafalda y el dibujante más internacional del idioma español ) oli argentiinalainen sarjakuvapiirtäjä, joka kehitti Mafalda-sarjakuvan ja piirsi sitä vuosina 1964–1973. Quino syntyi andalusialaislähtöisille siirtolaisvanhemmille ja oli heidän kolmesta lapsestaan nuorin. Häntä kutsuttiin syntymästään saakka Quinoksi erotukseksi hänen sedästään maalari Joaquín Tejónista. Hänen molemmat vanhempansa kuolivat pojan ollessa teini-ikäinen. Vuonna 1954 Quino muutti Buenos Airesiin. Hän voitti vuonna 2000 Quevedos-palkinnon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut * Quinon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Argentiinalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Henrik I Linnustaja

thumb|Henrik Linnustaja sinetissä vuodelta 925. Henrik I Linnustaja (, ; 876 – 2. kesäkuuta 936 Memleben) oli Saksin herttua vuodesta 912 ja Itä-Frankian kuningas vuodesta 919 aina kuolemaansa asti. Innokas metsästäjä Henrik oli korjaamassa linnunmetsästysverkkojaan saadessaan tiedon kuninkuudestaan ja sai siten lisänimen Linnustaja. ==Perhesuhteet== Henrik oli Saksin herttuan Otto I Ylevän ja tämän vaimon Babenbergerin Hedvigin poika. Hedvig oli Kaarle Suuren jälkeläisiä 4. polvessa. Henrik nai Saksin Erwinin tyttären Hatheburgin vuonna 906, mutta erosi hänestä 909 sen jälkeen, kun tämä oli synnyttänyt heille pojan, Thankmarin. Vielä samana vuonna Henrik nai Ringelheimin Matildan, jonka kanssa sai kaikkiaan kolme poikaa ja kaksi tytärtä. ==Hallitsijana== Henrik tuli Saksin herttuaksi isänsä kuoleman jälkeen vuonna 912 ja jatkoi isänsä työtä vahvistamalla Saksia vihamielisiä naapureitaan vastaan. Vuonna 918 Frankkien valtakunnan itäosien kuningas Konrad I kuoli ja kuninkuus siirtyi vuonna 919 Henrikille. Henrik kieltäytyi korkeiden kirkonmiesten suorittamasta kuninkaaksi voitelusta, sillä hän halusi olla tehtävässään kansan, ei kirkon valtuuttamana. Henrik piti valtakuntaansa pikemminkin herttuakuntien liittona kuin feodaalivaltakuntana. Vuonna 925 Henrik voitti Lotharingian Giselbertin ja yhdisti alueen jälleen Saksan kuningaskuntaan, josta se oli irrotettu 15 vuotta aiemmin. Giselbert sai pitää paitsi henkensä myös vallan Lotharingiassa ja nai Henrikin tyttären, Gerbergan, kolme vuotta myöhemmin. Henrik taisteli valtakaudellaan usein madjaareja (unkarilaisia) vastaan. Vuonna 933 hän pysäytti madjaarien hyökkäyksen Riaden taistelussa. Pohjoisessa Henrik taisteli tanskalaisia vastaan ja saikin alueet rauhoitettua. Hän ajoi vendit pois näiden miehittämiltä alueilta Schleswigin lähellä. Henrikin kuollessa 936 kaikki germaaniheimot olivat yhdistettyinä samaan valtakuntaan. Henrik I Linnustajaa pidetään täten ensimmäisenä Saksan kuninkaana. ==Henrikin perintö== Henrikin poika Otto seurasi isäänsä ja hänet kruunattiin ensimmäiseksi Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi vuonna 962. Henrikin toisesta pojasta, Henrikistä, tuli Baijerin herttua ja kolmannesta, Brunosta, Kölnin arkkipiispa. Thankmar, esikoinen, kapinoi velipuoltaan Ottoa vastaan ja sai surmansa taistelussa 936. Henrikin tytär, Gerberga, meni vielä myöhemmin naimisiin Ranskan Ludvig IV:n kanssa. Nuorempi tytär, Saksin Hedvig nai frankkien herttuan Hugo Suuren ja synnytti myöhemmin pojan, josta tuli frankkien kuningas Hugo I. ==Katso myös== * Luettelo Pyhän saksalais- roomalaisen valtakunnan hallitsijoista * Saksilainen suku == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset hallitsijat Luokka:Vuonna 876 syntyneet Luokka:Vuonna 936 kuolleet
Kalimeenlampi

Kalimeenlampi tai Kalimenlampi on rehevä järvi Oulun kaupungin ja entisen Kiimingin kunnan rajalla, noin 15 kilometriä Oulun keskustasta itään ja noin 12 kilometriä Kiimingin keskustaajamasta etelään. Järvi on arvokkaaksi pienvesistöksi määritellyn Kalimeenojan alkulähde. Sen pinta on 46,5 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Järvi sijaitsee kangas- ja suomaaston keskellä muutaman kilometrin päässä seututeiden 833 ja 848 liittymän lounaispuolella, lähellä Isohalmeen mäellä sijaitsevaa Kiimingin radio- ja tv- mastoa. Kalimeenlampi on ollut suosittu kalastuspaikka, mutta järven rehevyys on aiheuttanut umpeenkasvua ja kalakannan hiipumista. Järven rannalla on laavu. Järveen laskee idästä Ahmasoja, joka on Ylikiimingin Lamussa sijaitsevan Ahmasjärven laskuoja. == Lähteet == Luokka:Oulun järvet Luokka:Kalimeenojan vesistö Luokka:Kiimingin järvet
Ljubčo Georgievski

Ljubčo Georgievski (, s. 17. tammikuuta 1966 Štip) oli Pohjois-Makedonian eli tuolloisen Makedonian tasavallan pääministeri 1998–2002. Georgievski valmistui Pyhien Kyrilloksen ja Methodioksen yliopistosta 1988 pääaineenaan vertaileva kirjallisuus. Hän on julkaissut kaksi runokokoelmaa ja yhden novellikokoelman. Hän nousi vuonna 1990 nationalistisen VMRO-DPMNE-puolueen johtoon ja vuonna 1992 parlamenttiin. Vuonna 1999 hänestä tuli maailman nuorin pääministeri. Hallitus luotiin oikeistolaisen DA:n ja yllättäen albaanien NDP:n kanssa. Makedonian tasavalta solmi diplomaattisuhteet Kiinan tasavallan (Taiwan) kanssa, jonka Kiina kosti YK:ssa estämällä YK:n rauhanturvaajien jatkoajan maassa. Tämä kostautui kun huhtikuussa 1999 maahan tuli 250 000 albaanipakolaista Naton pommittaessa Jugoslaviaa. Kun Boris Trajkovski valittiin presidentiksi 1999, VMRO-DPMNE:n johtoasema oli taattu. Huolimatta aikaisemmasta maineesta kovan linjan nationalisteina, VMRO-DPMNE-laiset noudattivat maltillisempaa kristillisdemokraattista politiikkaa. Bulgarian kanssa päästiin viimein yhteisymmärrykseen maan tunnustettua makedonian kielen ja Jugoslavian titolaisen Bulgarian-vastaisuuden päättymisen jälkeen. Vuoden 2001 alussa Kosovosta toimivat albaanisissit aloittivat kapinan maan pohjoisosassa painostaessaan hallitusta. Georgievski vetosi albaanivähemmistön isänmaallisuuden puolesta ja maahan muodostettiin uusi laaja hätätilahallitus molempien albaanipuolueiden tuella Georgievski edelleen pääministerinä. Albaanien oikeuksia parannettiin ja heinäkuussa 2001 solmittiin tulitauko ja maahan tuotiin noin 1 000 miehiset Nato-joukot. Vuoden 2002 vaalien jälkeen VMRO-DPMNE jäi oppositioon. Georgievski halusi uudistaa puoluetta presidentinvaaleja varten. Kun puolueen johtaja Nikola Gruevski kieltäytyi tästä, Georgievski ja lähti ja perusti oman VMRO-kansanpuolueensa (ВМРО Народна партия), joka ei ole saavuttanut merkittävää menestystä. Sofian uutistoimisto raportoi 16. heinäkuuta 2006 Georgievskin ja vaimonsa Snežana Georgievskan hakeneen Bulgarian passin 20 000 muun pohjoismakedonialaisen lailla, jotka esi-isiensä juurien perusteella pyrkivät tulevan Euroopan unionin maan kansalaisiksi. Georgievski sanoi televisiossa uutisen olevan valetta. ==Lähteet== * Ljubcho Georgievski – Prime Minister of the Republic of Macedonia – (1998 - 2002) * Ljubco Georgievski - Macedonia (CIDOB) * Homo Balcanicus – Ljubcho Georgievski === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * VMRO- NP:n sivu Luokka:Pohjois-Makedonian pääministerit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kello (täsmennyssivu)

Kello voi tarkoittaa: * kello, ajan mittaukseen tarkoitettu laite * kello, lyömäsoitin * ovikello * sukelluskello * Kello, suomalainen venemerkki * kellot (Campanula), kasvisuku * Kello, Anssi Mänttärin elokuva * Kello, Joseph Haydnin 101. sinfonia ===Paikkoja=== * Kello, Oulun kaupunginosa entisen Haukiputaan kunnan alueella * Kello, entinen rautatieasema Haukiputaalla Oulussa * Kello, saari Raahen edustalla
Sukelluskello

thumb|250px|Sukelluskello Sukelluskello on ylhäältä suljettu ja alhaalta avoin lieriön tai kellon muotoinen laite. Kun sukelluskello lasketaan veden alle jää sen sisään ilmatasku, jossa sukeltaja voi oleskella. Sukellustehtäviä varten sukeltaja poistuu kellosta. Varhaisista sukelluskelloista sukeltajat poistuivat henkeään pidättäen vain hetkeksi. Nykyaikaisia sukelluskelloja käytetään työsukeltajien laskemiseen sukelluskohteelle, työ kellon ulkopuolella tapahtuu sukellusvarusteissa. Laitteen nimitys tulee varhaisista kirkonkelloja muistuttavista laitteista. Sukelluskellon toimintaperiaate on tunnettu jo antiikin ajoista. Pian Wasa-laivan vuonna 1628 tapahtuneen uppoamisen jälkeen aluksen hylylle laskeuduttiin sukelluskellolla. Nykyään kelloja käytetään ammattisukelluksessa. Nykyiset sukelluskellot ovat sukeltajan toimintasyvyyteen paineistettuja kammioita. Niistä poistutaan yleensä suljettavan luukun kautta. Normaalisti sukelluskelloon johdetaan hengityskaasu ja sukelluspuvun lämmitykseen tarvittava kuuma vesi pinnalta umbilikaalia eli kaapeliletkuyhdettä pitkin. Normaaliin sukelluskelloon mahtuu neljä henkilöä. Sukelluskellojen rakentamisen käytäntöjä määritellään muun muassa American Society of Mechanical Engineers (ASME) -järjestön julkaisemissa ohjeissa. == Katso myös == * Batyskafi * Kaatialan louhos == Lähteet == *Diving bells and Observation chambers == Aiheesta muualla == Luokka:Sukellusvarusteet
Eilenburg

Eilenburg on kaupunki Saksin osavaltiossa Saksassa. Se sijaitsee Leipzigista noin kaksikymmentä kilometriä koilliseen. Eilenburgin pinta-ala on 46,84 km² ja asukasluku 15 578 (2016). == Ystävyyskaupungit == * Butzbach (Saksa) * Jihlava (Tšekki) * Rawicz (Puola) * Anjalankoski (Suomi) * Tiraspol (Transnistria) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivusto , Luokka:Saksin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Petit

Petit (oik. Armando Gonçalves Teixeira; s. 25. syyskuuta 1976 Strasbourg, Alsace, Ranska) on ranskalaissyntyinen portugalilainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut 178 senttimetriä pitkä Petit edusti kotimaansa seurojen lisäksi Saksan Bundesliigan 1. FC Kölniä. Aikaisemmin Petit oli edustanut seuratasolla Esposendeä (1995–1996, 1998–1999), Gondomaria (1996–1997), Uniao de Lamasia (1997–1998), Gil Vicenteä (1999–2000), Boavistaa (2000–2002) ja SL Benficaa (2002–2008). Hän siirtyi kesällä yllättäen Saksan Bundesliigaan nousseeseen 1. FC Kölniin. Seurajoukkueuran parhaita saavutuksia ovat Portugalin mestaruudet vuosilta 2001 ja 2005. Portugalin maajoukkueessa Petit on pelannut 42 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki 2. kesäkuuta 2001 pelatussa ottelussa Irlantia vastaan. Petit on edustanut maataan MM-kisoissa 2002, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa Portugalin kaikissa kolmessa ottelussa, EM-kisoissa 2004 ja MM-kisoissa 2006. Vuoden 2004 kisoista hän sai EM-hopeaa ja vuonna 2006 hän oli häviämässä MM- pronssiottelua. Tuossa ottelussa Petit epäonnekseen ohjasi Bastian Schweinsteigerin ampuman vapaapotkun omaan maaliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Petit 2006 MM-kisojen sivuilla *Petit FootballDatabase- tietokannassa Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Miscavige

David Miscavige (s. 30. huhtikuuta 1960 Philadelphia, Pennsylvania) on Religious Technology Centerin hallituksen puheenjohtaja. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten Skientologiakirkon hengellisenä johtajana – asema, jonka hän otti 1986 skientologian perustajan L. Ron Hubbardin kuoltua. Miscavigen johtama Religious Technology Center hallinnoi omistamiensa skientologia- aiheisten tavaramerkkien sekä Hubbardin tekijänoikeuksien alaisten tekstien käyttöä. Miscavige toimi Tom Cruisen best manina tämän avioituessa Katie Holmesin kanssa marraskuussa 2006. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Religious Technology Center. *The Man Behind Scientology. St. Petersburg Times. *A Conversation with David Miscavige - haastattelu ABC News Nightline -televisio-ohjelmassa, video ja tekstiversio. Luokka:Skientologia Luokka:Yhdysvaltalaiset uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Seitsemän (elokuva)

Seitsemän () on David Fincherin ohjaama psykologinen jännityselokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1995. Sen pääosia esittävät Brad Pitt ja Morgan Freeman. Seitsemän oli ehdolla parhaan leikkauksen Oscar-palkintoon vuoden 1996 gaalassa. == Juoni == Nuori ja lupaava etsivä David Mills (Brad Pitt) sekä elokuvan alussa eläkkeelle seitsemän päivän päästä pääsevä William Somerset (Morgan Freeman) etsivät sadistista murhaajaa (Kevin Spacey), joka tekee seitsemään kuolemansyntiin perustuvia murhia. == Näyttelijät == == Arvioita == Ilta-Sanomien Timo Kuismin totesi (2011) synkeän tarinan kuvaajan Darius Khondjin loihtineen ”tunnelmaltaan sopivan, painostavan kellertävän värisävyn, joka kihisee ilkeää maailmanlopun tunnelmaa”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kaarto, Tomi: Derrida goes to the movies – David Fincherin Seitsemän ja moraalisen toiminnan epäjohdonmukaisuus. niin & näin 3/2000, 35–41. Luokka:Vuoden 1995 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset psykologiset jännityselokuvat Luokka:David Fincherin ohjaamat elokuvat Luokka:Andrew Kevin Walkerin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat Luokka:Elokuvat uskonnoista Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sindi

Sindi () on epäitsenäinen kaupunki Torin kunnassa Pärnumaan maakunnassa Virossa. Sindi sijaitsee noin kymmenen kilometrin päässä Pärnusta itään, Pärnunjoen rannalla. Vuonna 2011 sen asukasluku oli 3 979, pinta-ala 5,01 neliökilometriä ja asukastiheys 794,2 asukasta neliökilometrillä. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Aren, Saugan ja Torin kunnat sekä Sindin itsenäinen kaupunki yhdistettiin uudeksi Torin kunnaksi. Sindi on saanut nimensä Clauss Zindtiltä, joka toimi vuonna 1565 Pärnun pormestarina. Asutuskeskus perustettiin vuonna 1833. Siitä tuli kauppala vuonna 1921 ja kaupunki vuonna 1938. Kaupungin nykyinen pormestari on Mati Mettus. ==Väestö== Vuonna 2011 Sindin kaupungissa oli 4 076 asukasta, joista 3 306 (81,1 %) oli virolaisia, 606 (14,9 %) venäläisiä ja 165 (4,0 %) muita kansallisuuksia. Sindi raudteejaama peahoone.jpg| Sindin rautatieasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Torin kunta Luokka:Viron epäitsenäiset kaupungit
Ivan Kostov

Ivan Jordanov Kostov (, s. 23. joulukuuta 1949 Sofia) on bulgarialainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä toukokuusta 1997 heinäkuuhun 2001 ja demokraattisten voimien liiton (Съюз на демократичните сили) johtajana joulukuusta 1994 heinäkuuhun 2001 sekä myöhemmin oman oikeistolaisen Demokraatit vahvan Bulgarian puolesta -puolueensa johtajana. == Elämäkerta == Kostov valmistui lisensiaatiksi Karl Marxin talouspoliittisesta instituutista Sofiassa 1974 ja väitteli myöhemmin Pyhän Kliment Ohridskin yliopistossa talousprosessien matemaattisesta mallintamisesta. Hän oli vanhempi apulaisprofessori V. Iljitš Leninin mekaniikan ja sähkötekniikan korkeammassa instituutissa tieteellisen kommunismin laitoksella (nyk. teknillinen korkeakoulu) ja lähti politiikkaan vasta Berliinin muurin murtumisen jälkeen, jolloin hänestä tuli demokraattisen voimien liiton talousasiantuntija 1990. Hänet valittiin suureen kansalliskokoukseen ensimmäisissä vaaleissa 1990, joissa SDS hävisi sosialisteille, mutta pääsi silti hallitukseen. Kostov toimi Dimitar Popovin ja Filip Dimitrovin hallituksissa valtiovarainministerinä 1990–1992. Hänet valittiin SDS:n johtoon 1994 ja toukokuun 1997 vaalivoiton jälkeen hänestä tuli pääministeri. Hänen hallituksensä oli ensimmäinen joka istui koko vaalien välisen nelivuotiskauden, huolimatta tuskallisista talousuudistuksista. Talousuudistukset tehtiin EU-jäsenyyttä silmällä pitäen ja niitä on pidetty käännepisteenä Bulgarian integroitumiseen länteen. Valtion omistamia yrityksiä yksityistettiin laajasti, mikä johti myös syytöksiin väärinkäytöksistä ja virheistä. Kostovin oikeistohallitus päätti 1999 tuhota Sofiasta entisen kommunistijohtajan Georgi Dimitrovin mausoleumin, jota Kostov kutsui totalitarismin symboliksi. Sosialistioppositio syytti hallitusta julkisuustempusta paikallisvaalien edellä. Purkutöistä tuli kuitenkin naurunaihe, kun räjäytykset eivät tuhonneet muistomerkkiä ja sen purkamiseksi jouduttiin työskentelemään viisi päivää lähes kellon ympäri. Uudistuspolitiikka johti työttömyyden nousuun ja laajat korruptiosyytökset johtivat häviöön kesäkuun 2001 vaaleissa Simeon Sakskoburggotskin kansalliselle liikkeelle. Kostov erosi SDS:n johdosta ja perusti toukokuussa 2004 oman puolueensa, Demokraatit vahvan Bulgarian puolesta (Демократи за силна България; Demokrati za silna Bălgarija), mutta ilmoitti eroavansa toukokuun 2007 eurovaalien jälkeen, joissa puolue ei saanut yhtään edustajaa. Puolue kuitenkin äänesti hänet uudelleen johtajakseen lähes yksimielisesti. == Lähteet == * Ivan Kostov (CIDOB) * Ivan Yordanov Kostov (omda.bg) === Viitteet === Luokka:Bulgarian pääministerit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sepänkylä (Espoo)

Sepänkylä () on yksi Espoon kaupunginosista, Kauniaisista etelään sekä Turunväylän pohjoispuolella ja Kehä II:n länsipuolella. Sepänkylässä on enimmäkseen omakoti- ja rivitaloasutusta. Ymmerstan osa-alueella on 2000-luvun alussa rakennettuja kerrostaloja. Alue on pääosin puistomaista. == Nimi == Sepänkylän vanha nimi oli Bengstby joka vaihtui 1500- ja 1600-luvuilla nimeen Smedsby, jonka taustalla todennäköisesti on jonkin talon isännän tunteminen sepän taidoistaan. Taloa on ensin alettu kutsua seppää tarkoittavalla nimellä Smeds. Varhaisia kirjoitusasuja ovat Smedz (1616) ja Smedzby (1640). Suomenkielinen käännösvastine Sepänkylä ja nimipari virallistettiin vuonna 1965. Kaupunginosannimi siitä tuli vuonna 1976. == Historia == Nykyisin Turunväylänä tunnetun Tarvontien rakentaminen alkoi vuonna 1956 ja se valmistui vuonna 1962. Sepänkylän eteläpuolella kulkeva Tarvontie oli Suomen ensimmäinen moottoritie ja se kulki Helsingin Munkkiniemestä Espoon Gumböleen. Sepänkylän itärajan muodostava Kilonväylä eli Kehä II rakentui vuonna 2000. Kehä II halkoo Smedsby–Hemtans–Dåvitsbyn kulttuurimaisemaa. == Väestö == === Väkiluvun kehitys === ==Palvelut== Ymmerstan osa-alueella toimii peruskoulun ala-asteen koulu. Sepänkylässä toimii myös ruotsinkielinen ala-aste, Smedsby skola. Lisäksi alueella toimii päiväkoteja, eläinlääkäri, pizzeria ja urheiluhalli. Lähimmät kaupat, pankkipalvelut sekä posti ovat muutaman sadan metrin päässä Kauniaisissa. Sepänkylässä sijaitsee Espoon keskuspelastusasema. ==Liikenne== Koivuhovin rautatieasema on aivan Kauniaisten rajalla Sepänkylän läheisyydessä. Asemalla pysähtyvät pääkaupunkiseudun lähiliikenteen paikallisjunat , ja . Sepänkylän läpi kulkevat linja 549 Tapiola (M) -Jorvi Stensintietä sekä linja 224 Leppävaara-Tuomarila Kauppalantietä. ==Ulkoilu== Sepänkylässä on ulkoilureittejä sekä koirapuisto. Espoon keskuspuiston välitön läheisyys antaa alueen asukkaille ulkoilumahdollisuudet. ==Lähteet== *
Hapankaali

Hapankaali on kaalista maitohappokäymisen avulla valmistettava elintarvike, jota voi syödä sellaisenaan tai käyttää ruoanvalmistuksessa. Hapankaali sisältää vain vähän energiaa mutta paljon C-vitamiinia, entsyymejä, koliinia ja asetyylikoliinia. Maitohappokäymisen ja runsaskuituisuutensa vuoksi se on vatsaystävällistä. Joidenkin lähteiden mukaan hapankaali sisältää myös B12-vitamiinia, mutta tämä tieto on nykyään kiistanalainen.Fineli.fi USDA National Nutrient Database for Standard Reference Hapankaali valmistetaan käyttämällä raastettua tai leikattua ja vetiseksi nuijittua kaalia hapettomassa tilassa. Kaalin pinnalla on luontaisesti käymiseen tarvittavia bakteereita, mutta prosessia voidaan halutessa myös nopeuttaa lisäämällä kaalin joukkoon startteriksi esimerkiksi maitoheraa.Iiro Mäkelä: Fermentaatiosäilöntä. https://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/853314/Makela_Iiro.pdf;jsessionid=4DDA5BC9B998EF0E60E062AC1B6466CD?sequence=3 Hapankaalista puristettua antimikrobista hapankaalimehuaVäitöstiedote, Helsinki.fi voidaan käyttää urheilujuomanaIL Kisaextra. Sitä on myynnissä teollisesti valmistettuna. Hapankaali yhdistetään etenkin venäläiseen ja saksalaiseen ruokakulttuuriin. Esimerkiksi englannin kielessä siitä käytetään saksankielistä nimeä sauerkraut. Ensimmäisen maailmansodan aikaisen saksalaisvihamielisyyden aikana nimeksi muutettiin Yhdysvalloissa "vapauskaali". (). Tsekissä ja Slovakiassa hapankaali on syöty joskus paistetun makkaran kanssa. Hapankaalia on kokeiltu erilaisiin uusiin muotoihin, muun muassa sorbettiin ja sushin pohjaan. == Katso myös == * Kimchi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hapatus, sisältää paljon tieto hapankaalin valmistuksesta *ravintoarvo fineli.fi Luokka:Happamat ruuat Luokka:Salaattiruoat Luokka:Kaaliruoat Luokka:Saksalainen keittiö Luokka:Venäläinen keittiö Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Samarran suuri moskeija

Samarran suuri moskeija on islamilainen moskeija, joka sijaitsee Irakin Samarrassa. Moskeija oli rakentamisaikanaan 800-luvulla maailman suurin. Sen rakennuttamisen aloitti abbasidikalifi Al-Mutawakkil, joka hallitsi Samarrassa 847–861. Moskeijan spiraaliminareetti on 52 metriä korkea ja 33 leveä. Moskeijassa on 17 laivaa ja sen seinillä on tummansinisestä lasista tehtyjä mosaiikkeja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *The Great Mosque, Samarra, Iraq *Kuva ja tietoa *Kuvia, tietoa ja pohjapiirros Luokka:Irakin moskeijat Suuri moskeija