EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
HMS Magicienne (1849)

HMS Magicienne oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1849 vesillelaskettu 16-tykkinen Magicienne-luokan 2. luokan siipiratasfregatti, joka osallistui Oolannin sotaan. == Valmistus == Alus tilattiin 25. huhtikuuta 1847 ensimmäisen luokan sluuppina. Tilaus muutettiin 5. elokuuta etrin alukseksi, jonka köli laskettiin syyskuussa 1847. Se laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1849 ja valmistui 20. helmikuuta 1853.Lyon & Winfield, s. 155. == Palvelus == Aluksen päälliköksi määrättiin 25. marraskuuta 1852 Thomas Fisher, jonka johdolla alus siirtyi 1854 Itämerelle. Aluksen päälliköksi määrättiin 26. tammikuuta 1855 Nicholas Vansittart, jonka alaisuudessa palattiin Itämerelle Oolannin sotaan. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin 26. toukokuuta 1956 Plymouthin telakalle.Victoriaaninen laivasto - HMS Magicienne Alus palautettiin 29. toukokuuta palvelukseen päällikkönään Vansittart. Se siirtyi Välimerelle ja edelleen Itä-Intiaan ja Kiinaan. Aluksen päälliköksi määrättiin 28. syyskuuta 1859 John Edmund Commerell palveluksen jatkuessa Itä- Intiassa ja Kiinassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin telakalle Plymouthiin. Alus palasi palvelukseen 13. maaliskuuta 1862 päällikkönään Ernest L. V. C. A. J. E. Leiningen, jonka johdolla alus purjehti Itämerellä ja sen jälkeen Välimerellä. Aluksen ollessa Välimerellä päälliköksi määrättiin 1. huhtikuuta 1863 William Armytage. Alus poistettiin palveluksesta 12. joulukuuta 1854 Plymouthissa. Alus myytiin syyskuussa 1866 Plymouthissa romutettavaksi Marshallille. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Oolannin sodan kuninkaallisen laivaston alukset Luokka:Magicienne-luokan fregatit Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan viktoriaanisen ajan fregatit
Alppihiihto talviolympialaisissa 1936

IV talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissa vuonna 1936 alppihiihto oli ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. Alppihiihdossa järjestettiin kaksi kilpailutapahtumaa: miesten ja naisten alppiyhdistetty. ==Mitalistit== ===Miesten alppiyhdistetty=== Sija Maa Kilpailija 1 Franz Pfnür 99,25 2 Gustav Lantschner 96,26 3 Émile Allais 94,69 Syöksynrinteen pituus oli 3 800 metriä, kokonaispudotusta 959 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä. ===Naisten alppiyhdistetty=== Sija Maa Kilpailija 1 Christl Cranz 97,06 2 Käthe Grasegger 95,26 3 Laila Schou Nilsen 93,48 Syöksynrinteen pituus oli 3 300 metriä, kokonaispudotusta 820 metriä. Pujottelurinne oli 600 metriä pitkä ja kokonaispudotusta 200 metriä. Luokka:Talviolympialaiset 1936 1936 Luokka:Saksan alppihiihto
AeroMéxico

Aeroméxico on Meksikon suurin, vuonna 1934 perustettu lentoyhtiö. Se operoi 400 lentoa päivittäin tai 750 lentoa Aerolitoralin kanssa Meksikossa, Euroopassa sekä Pohjois-ja Etelä-Amerikassa. AeroMéxico on SkyTeamin perustajajäsen. Yhtiö operoi lentojaan Méxicon kansainväliseltä lentoasemalta. == Laivasto == thumb|Aeroméxcicon Boeing 787-8 Dreamliner laskeutumassa Amsterdam Schipholin kansainväliselle lentoasemalle. Laivaston keski-ikä heinäkuussa 2022 on 6,5 vuotta. Aeroméxicon laivasto Konetyyppi Lukumäärä Tilauksia Huomautuksia Boeing 737-700 5 — Boeing 737-800 36 — Boeing 737 MAX 8 32 2 Boeing 737 MAX 9 12 10 Boeing 787-8 Dreamliner 8 — Boeing 787-9 Dreamliner 10 4 Yhteensä 103 16 == Lähteet == == Aiheesta muualla== *AeroMéxico Luokka:Meksikolaiset lentoyhtiöt Luokka:Kansalliset lentoyhtiöt Luokka:SkyTeam
Taitoluistelu talviolympialaisissa 1936

IV talviolympialaisissa Garmisch-Partenkirchenissä vuonna 1936 järjestettiin taitoluistelussa kolme kilpailua. ==Mitalistit== ===Miesten yksinluistelu=== Sija Maa Luistelija 1 Karl Schäfer 2 Ernst Baier 3 Felix Kaspar ... ... ... 7 Marcus Nikkanen ===Naisten yksinluistelu=== Sija Maa Luistelija 1 Sonja Henie 2 Cecilia Colledge 3 Vivi-Anne Hultén ===Pariluistelu=== Sija Maa Luistelijat 1 Maxi Herber Ernst Baier 2 Ilse Pausin Erik Pausin 3 Emília Rotter László Szollás == Lähteet == Luokka:Talviolympialaiset 1936 1936
HMS Cossack (1854)

HMS Cossack oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Cossack-luokan potkurikorvetti. == Valmistus == Venäjän keisarikunta tilasi aluksen W. & H. Pitcherin telakalta Northfleetistä Itämeren laivastolle. Aluksen nimeksi oli suunniteltu Witjas. Krimin sodan sytyttyä Britannia kuitenkin takavarikoi edelleen telakalla olleen aluksen ja luovuttaen sen Kuninkaalliselle laivastolle 5. huhtikuuta 1854. == Palvelus == Cossackin kapteeniksi määrättiin 19. elokuuta 1854 palvelukseen otettaessa Chathamissa Edward Gennys Fanshawe, jonka tehtävänä oli purjehtia Itämerelle. Alusta käytettiin Venäjän Itämeren laivastoa vastaan Oolannin sodassa. Aluksen päälliköksi määrättiin 21. elokuuta 1855 James Horsford Cockburn. Alus määrättiin heinäkuussa 1856 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle, jossa sen kotisatamana oli pääosan ajasta Greytown Nicaraguassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 15. heinäkuuta 1857 Sheernessissä.Mid-Victorian RN vessel HMS Cossack Alus palasi palvelukseen 16. kesäkuuta 1859 Sheernessissä komentajanaan Richard Moorman. Alus palasi Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle ja sieltä edelleen Kiinaan. Se palasi vuoden 1861 alussa Englantiin ja se poistettiin palveluksesta 22. elokuuta 1862 Sheernessissä. Alus palasi palvelukseen 19. toukokuuta 1863 Välimeren laivastoon komentajanaan William Rae Rolland. Aluksen päälliköksi määrättiin 26. toukokuuta 1865 Richard Dunning White. Alus palasi Englantiin ja se poistettiin palveluksesta 23. helmikuuta 1867 Sheernessissä. Alus palasi palvelukseen 9. joulukuuta 1868 komentajanaan John Edward Parish määrättynä Itä-Intian asemalle. Aluksen päälliköksi määrättiin 12. elokuuta 1871 australialainen Robert Gordon Douglas. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 18. heinäkuuta 1873 Sheernessissä ja se myytiin romutettavaksi 19. toukokuuta 1875 Castlelle Charltoniin.Lyon, David & Winfield, Rif s. 208 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Oolannin sodan kuninkaallisen laivaston alukset Luokka:Kuninkaallisen laivaston korvetit
HMS Esk (1854)

HMS Esk oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 vesillelaskettu Highflyer-luokan höyrykäyttöinen potkurikorvetti. == Valmistus == Alus tilattiin 18. elokuuta 1852 Millwallista J. Scott Russelin telakalta ja sen köli laskettiin huhtikuussa 1853. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1854 ja se valmistui saman vuoden lopulla 21. joulukuuta.Winfield, Rif s. 190 == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 28. lokakuuta 1954 Woolwichissa päällikkönään Thomas Francis Birch. Alus osallistui Krimin sotaan palvellen Itämerellä (Oolannin sota) ja Mustallamerellä. Alus poistettiin palveluksesta 26. helmikuuta 1856.Victoriaaninen alus HMS Esk Alus palasi palvelukseen 1. maaliskuuta 1856 komentajanaan Robert John le Mesurier McClure. Alus palveli Itä-Intian ja Kiinan asemilla, missä aluksen päällikkö oli samalla laivastonprikaatin osastonkomentaja ennen Kantonin taisteluita toisessa oopiumisodassa. Alus palasi Englantiin, jossa se poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 1861 Portsmouthissa. Alus palasi palvelukseen 22. toukokuuta 1863 komentajanaan John Fane Charles Hamilton, joka oli aluksen päällikkönä Uudessa-Seelannissa kuolemaansa saakka. Aluksen päälliköksi määrättiin 16. heinäkuuta 1864 John Proctor Luce ja samalla aluksen uudeksi kotipaikaksi määrättiin Australia. Alus palasi Englantiin, missä se poistettiin palveluksesta 17. lokakuuta 1867 Portsmouthissa. Alus romutettiin vuonna 1870 Portsmouthissa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Oolannin sodan kuninkaallisen laivaston alukset Luokka:Kuninkaallisen laivaston korvetit
Sami Mustonen

Sami Mustonen (s. 6. huhtikuuta 1977 Kemijärvi) on suomalainen freestylehiihdon kumparelaskija ja olympiamitalisti. Mustonen opiskelee Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan johtamisen koulutusohjelmassa. Hänen valmentajansa oli Pekka Lehtikallio ja seuransa kemijärveläinen Avalanche Ski Club. Mustonen lopetti uransa kauden 2006–2007 päätteeksi ja siirtyi Suomen freestylemaajoukkueen valmentajaryhmään. Keväällä 2010 hänet valittiin Suomen kumparelaskumaajoukkueen päävalmentajaksi. == Saavutuksia == * 1998 Naganon talviolympialaiset: freestylehiihdon kumparelaskun pronssia * 1999 Meiringen-Hasliberg: freestylehiihdon kumparelaskun MM-pronssia * 2005 Ruka: parikumpareiden MM-hopeaa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mustonen SHL:n tietokannassa * Ylen Elävä arkisto: Freestylen ensimmäiset olympiamitalistit * Luokka:Suomalaiset freestylehiihtäjät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Spanair

thumb|Spanairin pääkonttori. Spanair oli espanjalainen lentoyhtiö, jolla oli kohteita Euroopassa ja Afrikassa. Reittilentojen lisäksi yhtiö oli aktiivinen charter-markkinoilla. Yhtiön päätukikohta oli Palma de Mallorcalla, sivutoimipisteet Madridissa ja Barcelonassa. Spanair liittyi Star Allianceen vuonna 2003. Yhtiö oli kokonaan SAS Groupin omistuksessa, mutta tammikuussa 2009 SAS myi enemmistöosuuden yhtiöstä yhden euron hintaan ja jäi omistamaan yhtiöstä 19,9 %. Kauppaan sisältyivät Spanairin vastuut ja velvollisuudet, mukaan lukien mahdolliset vahingonkorvausvelvoitteet liittyen elokuun 2008 lento-onnettomuuteen. Yhtiö työllisti noin 2 500 henkilöä. Yhtiön toiminta päättyi 27.1.2012 yhtiön heikon taloustilanteen parantamiseen tähdänneiden neuvotteluiden kariuduttua tuloksettomina. Katalonian aluehallinto ei kyennyt enää rahoittamaan yhtiötä. SAS antoi tulosvaroituksen, koska sillä oli Spanairilta paljon velkasaatavia.SAS tulosvaroitus, Yle.fi, 28.1.2012 == Historia == Yhtiön perustivat joulukuussa 1986 SAS ja Viajes Marsans. Lentotoiminta aloitettiin maaliskuussa 1988 charter-lennoilla Eurooppaan. Kaukolennot Yhdysvaltoihin, Meksikoon ja Dominikaaniseen tasavaltaan aloitettiin vuonna 1991 ja kotimaan reittilennot maaliskuussa 1994. Yhtiö lensi kaukolentoja Boeing 767-300 -koneella Washingtoniin ja Buenos Airesiin 1990-luvun lopussa. 20\. elokuuta 2008 klo 14.45 paikallista aikaa Spanair- yhtiön MD-82-matkustajakone oli nousemassa Madridin lentokentältä, kun se suistui kiitotieltä ja syttyi tuleen. Onnettomuusraportin mukaan kone nousi ilmaan solakot ja laipat sisällä, jolloin kone alkoi heti nousun alussa nopeuden vähentymisen vuoksi sakata. Perämiehellä oli henkilökohtaisista syistä (raportin mukaan sovittu tapaaminen tyttöystävän kanssa Gran Canarialla) kiire nousuun, ja lisäksi varoitussummeri oli kytketty pois päältä. Tällä lennolla JK 5022 Madridista Las Palmasiin oli 172 matkustajaa, ja kuolonuhreja oli 154. == Laivasto == Syyskuussa 2010: *Airbus A320-200 19 kpl *Airbus A321-200 5 kpl *Boeing 717 1 kpl *MD-82 1 kpl *MD-83 3 kpl *MD-87 5 kpl == Kohteet == Espanja * A Coruña, Alicante, Asturias, Barcelona, Bilbao, Fuerteventura, Gran Canaria, Ibiza, Jerez de la Frontera, Lanzarote, Madrid, Málaga, Menorca, Palma de Mallorca, Santiago de Compostela, Sevilla, Teneriffa, Valencia, Vigo Irlanti * Dublin Italia * Ancona Itävalta * Wien Päiväntasaajan Guinea * Malabo Ruotsi * Tukholma Saksa * Frankfurt, München Tanska * Kööpenhamina Suomi * Helsinki * Tampere * Spanair lensi myös charter- lentoja Kuopion lentoasemalle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Spanair *SAS Group *Lisätietoja Spanairin laivastosta Luokka:SAS Group Luokka:Entiset espanjalaiset lentoyhtiöt
Erik Larsson

Erik August ”Kiiruna-Lasse” Larsson (20. huhtikuuta 1912 Kurravaara – 10. maaliskuuta 1982 Kiiruna) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Vysoké Tatryn MM-hiihdoissa 1935 Larsson hiihti Ruotsin viestijoukkueessa pronssille.Arponen, ym., s. 158–159 Vuotta myöhemmin Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa hän voitti 18 kilometrin hiihdossa kultamitalin ja saavutti lisäksi viestistä pronssia.Wallechinsky, s. 244, 259 Parhaana menestyksenä ennen olympiavoittoa Larssonilla oli Ounasvaaran 18 km:n voitto keväällä 1935. Larsson lopetti kilpaurheilun kolme vuotta olympiavoittonsa jälkeen käännyttyään esikoislestadiolaisuuteen, jossa hän toimi myöhemmin maallikkosaarnaajana Kiirunassa. Myös hänen poikansa Lars Larsson (1937-2020) toimi saarnaajana Ruotsin Luulajassa. Erik Larssonin äidinkieli oli suomi. Vuonna 1936 hän sai arvostetun Svenska Dagbladetin kultamitalin onnistuneen vuoden tuloksena. Erik Larssonin pojan tytär Åsa Larsson (s. 1966) on Ruotsissa tunnettu veroasioihin erikoistunut juristi ja kirjailija. == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Esikoislestadiolaiset saarnaajat Luokka:Länsipohjalaiset Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Poinzi

Poinzi oli Yle TV2 -kanavalla osana Galaxia esitetty lasten liikuntaohjelma, jossa katsojat saivat luoda hahmon internetissä. Hahmoja olivat koira nimeltään Viilee, porsas nimeltään Ciidu, virtahepo nimeltään Virtane ja lisko nimeltään Limu. Tehtävänä oli täyttää joka päivä hahmon tiedot (yöunen pituus, liikunnan määrä, ruokavalio, ym.) internetissä. Ohjelmaa juonsi Ville "Mongo" Mononen, joka oli myös toinen käsikirjoittajista. Hänen lisäkseen ohjelmaa käsikirjoitti Pirkko-Liisa Perttula. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin sunnuntaina 30. lokakuuta 2005. Viimeinen Poinzi esitettiin 1. kesäkuuta 2011. == Hahmot == *Koira Viilee * Porsas Ciidu * Virtahepo Virtane * Lisko Limu == Ohjelman tekijät == *Animaatiot - Risto Nurisalo *Animaattori - Kari Häkkinen *Verkko - Päivi Kotkavuori & Jani Mensonen *Asiantuntija - Janna Rantala *Tanssinopettajat - Jimi Kettunen & Eemi Söderström *Hiphop-opettajat - Naledi Bodibe & Renaz Ebrahimi *Kuvaaja - Jaakko Kiiveri *Kameramiehet - Kari Romppainen, Kristina Luodes, Risto Finneman, Jouko Jokela *Äänittäjät - Jari Kanerva, Ismo Selin *Valaisijat - Erkki Paavilainen, Henrik Häggblom *Käyttömestarit - Mervi Ojala, Toni Lampu, Reijo Kallunki *Kuvanauhoittajat - Johanna Polso, Timo Markio *Leikkaaja - Piia Panula, Kari Leppälä *Insertit - Esa Salokorpi, Manu Karppelin *Naamioitsija - Tarja Seppälä, Ulla Ali, Merja Ritaranta, Leena Pylväs *Puvustaja - Jaana Aro *Lavastaja - Riikka Paavola *Graafikot - Mikko Koivula, Sirpa Koivumäki & Markku Lyytinen *Studio-ohjaaja - Jari Karjalainen, Marko Lintu *Musiikki - Petri Koskimäki *Kuvaussihteeri - Tiiu Valtatie, Iina Suominen *Ohjaaja - Jyrki Laaksonen, Tiina Santaharju *Tuottaja - Jarmo Oksa, Jari Mäkipää ==Aiheesta muualla== *http://www.yle.fi/lapset *http://www.yle.fi/poinzi Luokka:Lastenohjelmat
Martin Lundström

Martin Lundström (30. toukokuuta 1918 Norsjö – 30. kesäkuuta 2016 Uumaja) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja, jonka menestyksekkäimmät vuodet ajoittuvat 1940-luvun loppuun ja 1950-luvun alkuun. Kävelijänä urheilu-uransa aloittanut Lundström ryhtyi hiihtäjäksi 1940-luvun alussa. Vuonna 1947 hän voitti Sankt Moritzin esiolympialaisissa 18 kilometrin kilpailun ja oli paras myös vuotta myöhemmin varsinaisissa talviolympialaisissa. Toisen olympiakultamitalinsa hän voitti viestissä, jonka ankkuriosuudella hän johtoasemassa jätti Suomen August Kiurua lisää lähes neljä minuuttia vaikka pysähtyi matkan aikana voitelemaan suksensa. Samana talvena hän voitti myös Holmenkollenin kisojen 18 kilometrin kilpailun sekä Ruotsin mestaruudet 15:llä ja 50 kilometrillä.Arponen, ym., s. 160–161 Lake Placidin MM-kilpailuissa 1950 Lundström voitti kultaa viestissä, jossa hän hiihti kolmannen osuuden hyvin, mutta ei menestynyt henkilökohtaisilla matkoilla: kahdeksas sija 18 kilometrillä ja yhdeksäs sija 50 kilometrillä. Viimeisenä kilpailuvuotenaan 1952 hän saavutti vielä viestissä pronssia Oslon talviolympialaisissa. Urheilu-uransa jälkeen Lundström alkoi poliitikoksi ja toimi useissa luottamustehtävissä kotikaupungissaan Luulajassa. Hän toimi myös 17 vuotta hiihtoseura IFK Umeån puheenjohtajana. == Arvokisamitalit == *1948 Sankt Moritzin talviolympialaiset: **kultaa: 18 km **kultaa: viesti *1950 Lake Placidin MM-hiihdot: **kultaa: viesti *1952 Oslon talviolympialaiset: **pronssia: viesti == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Kansanlaulu

Kansanlaulu on kansanmusiikkiin kuuluva laulu, jonka tekijänoikeuksien haltijoita, säveltäjää, sanoittajaa tai sovittajaa tai mitään näistä ei tunneta. Joskus kansanlaulu merkitään nuotistoihin ”trad.”, traditionel eli perinteen mukainen. == Kansanlaulut Suomessa == Tunnettuja suomalaisia kansanlauluja ovat muun muassa "Säkkijärven polkka", "Karjalan kunnailla", "Seitsemän miehen voima" ja "Kalliolle kukkulalle". Neuvostoaikana suomalaisissa nuotistoissa merkittiin tunnettujenkin venäläissäveltäjien 1800-luvulla tai 1900-luvun alussa säveltämät teokset kansanlauluiksi. Neuvostoliitto liittyi tekijänoikeussopimukseen 1973. Suomalaisen kansanmusiikin suosio oli suurimmillaan 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Vuodesta 1968 järjestetyt Kaustisen kansanmusiikkijuhlat ylittivät yli 100 000 hengen yleisön rajan 1970-luvun alussa ja Konsta Jylhän johtamien Kaustisen purppuripelimannien LP-levyt ohittivat iskelmälevyjen myynnin vuosina 1971−1972. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1973, s. 436. Helsinki: Otava, 1972. Vuonna 1970 Viktor Klimenko julkaisi venäläisiä kansanlauluja sisältäneen albumin Stenka Rasin, joka herätti huomiota myös ulkomailla. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1972, s. 438−439. Helsinki: Otava, 1971. Hortto Kaalo -yhtye puolestaan julkaisi useita romanimusiikkia sisältäneitä albumeja. Samoihin aikoihin myytiin menestyksekkäästi myös kisällilauluja ja muuta työväenmusiikkia sekä ns. "isojen poikien lauluja" sisältäviä levyjä. Mitä-Missä-Milloin 1973, s. 436. Useiden kansanmusiikkilevyjen myynti ylitti kultalevyrajan, Viktor Klimenko sai Stenka Rasin -albumistaan jopa timanttilevyn. Mitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1978, s. 395−396. Helsinki: Otava, 1977. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * *
Viljo Vellonen

Viljo Vellonen (24. maaliskuuta 1920 Savonlinna – 5. helmikuuta 1995) oli suomalainen maastohiihtäjä. Rumfordin MM-hiihdoissa 1950 Vellonen hiihti toisen osuuden Suomen hopealle sijoittuneessa viestijoukkueessa ja oli 18 kilometrillä kuudes. Falunin MM-kisoissa 1954 hän sijoittui 50 kilometrillä 13:nneksi. Seuratasolla Vellonen kilpaili Savonlinnan Jyryn ja Savonlinnan Hiihtoseuran riveissä. Hän voitti neljä TUL:n mestaruutta vuosina 1946–1948. Ensimmäisen Suomen mestaruutensa hän voitti 18 kilometrillä vuonna 1949, ja samana talvena menestys jatkui voitoilla Salpausselän ja Ounasvaaran kisoissa sekä Ruotsin hiihtokisoissa Sollefteåssa. Toisen voittonsa Ounasvaaralla Vellonen hiihti vuonna 1950 ja toisen voittonsa Ruotsin hiihtokisoissa 1952, jolloin kisapaikkana oli Falun. Salpausselän pikamatkalla hän oli kolmas vuonna 1952 ja 50 kilometrillä toinen vuonna 1953. Suomen mestaruuden hän voitti 50 kilometrillä vuonna 1952, jolloin August Kiuru hävisi hänelle minuutin ja 50 sekuntia, sekä vuonna 1953, jolloin Veikko Hakulinen jäi toiseksi lähes 1,5 minuuttia hitaampana. Ulkomailla Vellonen hiihti voittoon Chamonix'n ja Cortina d'Ampezzon 18 kilometrillä vuonna 1951 sekä Bodenin 50 kilometrillä vuonna 1953. Vellonen oli ankkurina Suomen joukkueessa, joka voitti tammikuun lopussa 1951 Garmisch-Partenkirchenin kansainvälisten hiihtokilpailujen viestin neljän sekunnin erolla Ruotsiin. Hän hiihti samana talvena Suomen viestijoukkueessa, joka voitti Chamonix'n viestin. Chamonix'ssa hän voitti myös henkilökohtaisen 18 kilometrin kilpailun. Vellonen sijoittui Sverdlovskin hiihtokilpailuissa 10. tammikuuta 1954 30 kilometrillä 42:ksi, kaksi päivää myöhemmin 15 kilometrillä 24:ksi ja 15. tammikuuta 50 kilometrillä 13:ksi. Ikämiessarjoissa Vellonen kilpaili vielä pitkään hiihdon lisäksi suunnistuksessa, jossa hän edusti Olavin Rastia. Siviiliammatiltaan hän oli kirvesmies, poliisi ja liikkeenharjoittaja. ==Saavutuksia== * MM- hopeaa 4 × 10 kilometrin viestissä Rumfordissa 1950 * MM-kisoissa kuudes 18 km:llä Rumfordissa 1950 ja 13:s 50 kilometrillä Falunissa 1954 * SM-kultaa 18 km:llä 1949 sekä 50 km:llä 1952 ja 1953 * TUL:n mestaruus 15 km:llä 1946, 1947 ja 1948 sekä 30 km:llä 1948 * Salpausselän Kisojen voitto 18 km:llä 1949 * Ruotsin hiihtokisojen 18 km:llä 1949 ja 1952 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Lavetti

Lavetilla tarkoitetaan Kielitoimiston sanakirjamääritelmän mukaan raskaan tuliaseen jalustaosaa tai kuorma-autoon kiinnitettävää suurten ja raskaiden kuormien kuljetusalustaa. ==Lähteet== Luokka:Sotilaskalusto Luokka:Tykistö Luokka:Autotekniikka
Sven Utterström

Sven "Uttern" Utterström (16. toukokuuta 1901 – 7. toukokuuta 1979) oli ruotsalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Utterströmin hiihtouran menestyksekkäimmät vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvulle, jolloin hän oli maailman huipulla ja voitti kolme arvokisakultaa. Oslon MM-kilpailuissa 1930 hän voitti kultaa 50 kilometrillä. Lake Placidin 1932 olympialaisissa hän voitti kultaa 18 kilometrilläWallechinsky, s. 244 ja sijoittui kuudenneksi 50 kilometrilläWallechinsky, s. 254. Innsbruckin MM-kilpailuissa hän voitti kultaa viestissä ja saavutti hopeaa 50 kilometrillä. Utterström voitti Vaasahiihdon vuonna 1925 sekä toistamiseen vuonna 1928 tasapelillä Per-Erik Hedlundin kanssa. == Saavutuksia == *Vaasahiihdon voitto 1925 ja 1928 *1930 Oslon MM-hiihdot: **kultaa: 50 km *1932 Lake Placidin talviolympialaiset: **kultaa: 18 km *1933 Innsbruckin MM-hiihdot: **kultaa: viesti **hopeaa: 50 km == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Born to Boogie

Born to Boogie on vuonna 1972 ensi-iltansa saanut musiikkielokuva. Elokuvan on ohjannut The Beatles -yhtyeen rumpali Ringo Starr, joka myös esiintyy elokuvassa omana itsenään. Elokuvassa nähdään Marc Bolan ja T. Rex. Eräs kohtaus on kuvattu John Lennonin kotona. Elokuva on julkaistu DVD:llä, jossa on myös paljon muuta muun muassa T. Rexin konsertteja ja haastatteluja, vuonna 2005. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * . Viitattu 10.7.2019. Luokka:Musiikkielokuvat Luokka:Vuoden 1972 brittiläiset elokuvat
Albertin basso

Albertin basso on erityisesti klassismin ajan kosketinsoitinmusiikissa yleinen tehokeino, joka on nimetty italialaisen säveltäjän Domenico Albertin mukaan. Albertin bassossa (tavallisesti vasemman käden) säestyssoinnut hajotetaan yksittäisiksi säveliksi, joita toistetaan kaavamaisessa järjestyksessä tasaisena rytmikuviona.David Fuller, Grove Music Online. Hakusana Alberti bass. Oxford Music Online (käyttäjätunnuksella). Tavallisimmin esim. C-duurisoinnun sävelet soitetaan Albertin bassossa järjestyksessä c-g-e-g-c-g- e-g-jne. ==Lähteet== Luokka:Sointukulut Luokka:Klassismin musiikki Luokka:Musiikkitermit
Bartolomeo Cristofori

Bartolomeo Cristofori di Francesco (4. toukokuuta 1655 Padova – 27. tammikuuta 1731 Firenze)britannica.com: Bartolomeo di Francesco Cristofori oli italialainen soitinvalmistaja, jota pidetään pianon keksijänä. Ensimmäinen kiistaton todiste pianon keksimisestä on vuodelta 1700, jolloin sellainen löytyy kruununprinssi Ferdinando de’ Medicin kalusteluettelosta. Medici oli Cristoforin työnantaja. == Lähteet == Luokka:Italialaiset soitinrakentajat Luokka:Soitinten keksijät Luokka:Italialaiset keksijät Luokka:Piano Luokka:Vuonna 1655 syntyneet Luokka:Vuonna 1731 kuolleet
Veli-Matti Lindström

Veli-Matti Olavi Lindström (s. 15. marraskuuta 1983 Nastola) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja olympiamitalisti. Seuratasolla Lindström edustaa Lahden Hiihtoseuraa. Kaudesta 2007–2008 lähtien häntä ovat valmentaneet Kai Lahtinen ja Kimmo Kykkänen. Tätä ennen häntä valmensi kauden 2002 loppuun Heikki Moisander ja sen jälkeen Ari Saukko. Toukokuussa 2005 Lindströmin pohjeluu murtui ja hän joutui pitämään pitkään taukoa harjoittelusta. Hän palasi mäkiharjoittelun pariin saman vuoden heinäkuussa.Mäkihypyn kesäkiertueella jaossa edustuspaikkoja == Saavutuksia == * 2002 Salt Lake City: olympiahopeaa K120 metrin joukkuemäkikilpailussa, normaalimäen viides * 2004 Planica: lentomäen MM-hopea joukkuemäkikilpailussa (henkilökohtaisesti vuonna 2002 neljäs ja 2004 kahdeksas) * kaksi kultaa junioreiden MM-kisoissa normaalimäessä ja joukkuemäkikilpailussa Karpacz- Szklarskassa 2001, Strbske Plesossa 2000 joukkuemäessä kolmas ja Saalfeldenissä 1999 normaalimäessä kolmas sekä joukkuemäessä toinen * maailmancupin yhteispisteissä 2005 77., 2004 15., 2003 22., 2002 19., 2001 18., osakilpailuissa viisi kertaa kolmen parhaan joukossa (henkilökohtaisissa kilpailuissa) * kaksi SM-kultaa * Rukan suurmäen mäkiennätys 148 metriä (2001) * Hypännyt Planicassa vuonna 2003 kaadutun ME-hypyn 232.5 metriä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Lindström SHL:n tietokannassa Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tu bišvat

Tu bišvat () eli puiden uusivuosi (ראש השנה לאילנות) on juutalainen juhla. Se on yksi Mišnassa mainituista neljästä juutalaisten uudenvuoden juhlasta. Nimi tulee juhlan päivämäärästä: sitä vietetään 15. päivänä (15 = ט"ו, "tu") ševat- kuuta (שבט). Toora käskee juutalaisia pidättäytymään puun hedelmien syömisestä sen kolmen ensimmäisen elinvuoden ajan. Neljännen vuoden sato on uhrattava Herralle, ja vasta viidentenä vuonna hedelmäpuun satoa saa nauttia. (3. Moos. 19:23-25). Koska kaikkien puiden istutusajankohdista olisi vaikea pitää kirjaa, tu bišvat määrittelee ajankohdan, jolloin kaikki puut täyttävät vuosia. Tu bišvat auttoi muinaisia juutalaisia ilmeisesti myös erottamaan edellisen ja seuraavan vuoden sadot toisistaan: tämä oli tärkeää sadosta luovutettavia kymmenyksiä määriteltäessä. Puut olivat israelilaisille tärkeitä, ja Toorakin kehottaa heitä istuttamaan runsaasti puita Luvattuun maahan. Jokaiselle syntyneelle lapselle oli tapana istuttaa oma puu: pojalle setri, tytölle sypressi. Hääparin perinteisen hääkatoksen valmistamiseen saatetaan käyttää heidän nimikkopuidensa oksia. Tu bišvat -juhlaa vietetään yhä myös Israelin ulkopuolella. Silloin syödään erilaisia usein Israeliin ja Tooraan liittyviä hedelmiä kuten viinirypäleitä, viikunoita, taateleita, granaattiomenoita ja oliiveja. Israelissa istutetaan myös puita. == Lähteet == * Ruth Kozodoy: Juutalaiset juhlapäivät. ISBN 951-719-922-8. == Aiheesta muualla == * Tu bišvat * Tu bišvat Luokka:Juutalaiset juhlapäivät
Gunnar Andersen

Gunnar Andersen (18. maaliskuuta 1890 – 25. huhtikuuta 1968) oli norjalainen jalkapalloilija ja mäkihyppääjä. Vuonna 1912 Andersen hyppäsi Modumissa silloisen maailmanennätyksen, 47 metriä. Jalkapallourallaan Andersen pelasi oslolaisessa Lynin joukkueessa. Maajoukkueessa hän pelasi 46 A-maaottelua vuosina 1911–1924. Hän oli mukana 1912 Tukholman ja 1920 Antwerpenin olympialaisissa. Antwerpenissa hän toimi joukkueen kapteenina. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Johann Adolf Hasse

Johann Adolph Hasse (25. maaliskuuta 1699 – 23. joulukuuta 1783) oli saksalainen säveltäjä, joka sai koulutuksensa Italiassa. Hän oli kotoisin pohjois-saksalaisesta muusikkosuvusta ja hän lauloi nuorena Hampurin oopperassa. Hän lähti sieltä Italiaan opiskelemaan vuonna 1721. Koulutuksensa aikana hän tutustui muun muassa Alessandro Scarlattiin. Hasse omaksui italialaisen sävellystyylin niin perinpohjaisesti, että hän sai italialaisilta lempinimen il caro Sassone (rakas saksi). Vuonna 1727 hänestä tuli Venetsian konservatorion kapellimestari. Hän avioitui 1730 tunnetun laulajattaren Faustina Bordonin kanssa, ja kirjoitti hänelle useita päärooleja oopperoissaan. Vuonna 1731 Hasse siirtyi Dresdenin hovin palvelukseen. Hänet palkattiin hovioopperan kapellimestariksi ja hänen vaimonsa oopperan laulajaksi. Hänen tehtävänään oli säveltää kirkkomusiikkia, instrumentaalimusiikkia ja oopperoita Saksin vaaliruhtinaan hovissa. Hän vaikutti Dresdenissä vuoteen 1763, jolloin Saksin vaaliruhtinas ja Puolan kuningas August III kuoli lokakuussa ja hänen seuraajansa Friedrich Christian saman vuoden joulukuussa. Ns. seitsenvuotinen sota oli juuri päättynyt, hovi joutui taloudellisiin vaikeuksiin, niinpä Hasse joutui jättämään Dresdenin hovin. Hän matkusti Wieniin, jossa hän sävelsi hovioopperalle, mutta siirtyi sieltä lopulta Venetsiaan. Dresdenissä hän sävelsi kummankin vaaliruhtinaan hautajaisiin musiikkia, August III:n hautajaisin C-duuri Requiemin ja Friedrich Christianin hautajaisiin Es-duuri Requemin. Hasse toimi Dresdenin työn ohella muuallakin, mm. Venetsiassa Ospedale degli Incurabilin ”maestro di cappellana” ja kirjoitti sen kuoroille useita teoksia. Koska orpokodin asukkaat olivat tyttöjä, hänen kuoroa varten sävellettyjen teosten soolo- osuudet on kirjoitettu naisäänille. Hän sävelsi uransa aikana 120 oopperaa ja 14 oratoriota, kirkkomusiikkia, esim. viisi Te Deumia, kaksi requiemia, kantaatteja, misererejä, messuja ja instrumentaalimusiikkia. Suurin osa hänen teoksistaan tuhoutui preussilaisten piirittäessä Dresdeniä, jonka vaaliruhtinas oli kokoamassa hänen koottuja teoksiaan. Suurin osa hänen oopperoistaan oli sävelletty Pietro Metastasion librettoihin. Sekä Georg Friedrich Händel ja Wolfgang Amadeus Mozart arvostivat Hassen sävellystaitoja. Hassen kirkkomusiikkia on käytetty Dresdenissä säännöllisesti aina 1900-luvun alkuun saakka. Nykyään Hassen teoksia esitetään vähän, vaikka häntä pidetäänkin yhtenä suurista oopperasäveltäjistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * käytettävissä olevia Hassen partituureja Mutopia Project- * Johann Adolf Hasse Helsingin kaupunginkirjaston esittelemänä *Luettelo Hassen säveltämistä oopperoista *Luettelo Hassen sävellyksistä *Requiem C-duuri - Sequentia https://www.youtube.com/watch?v=etrJ1DLnqJk *Requiem Es-duuri https://www.youtube.com/watch?v=iWKhc3-5jC4 Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Klassismin ajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1699 syntyneet Luokka:Vuonna 1783 kuolleet
Samuel George Pearse

Samuel George Pearse (16. heinäkuuta 1897 – 29. elokuuta 1919) oli australialainen jalkaväen vänrikki, jolle on myönnetty Viktorian risti. Hän kuului australialaiseen jalkaväkeen, joka ensimmäisen maailmansodan jälkeen Euroopassa kotiutumistaan odotellessa liittyi brittiläiseen prikaatikenraali LW de V. Sadlier-Jacksonin johtamaan joukkoon, joka 5. kesäkuuta 1919 saapui Venäjälle Arkangelin alueelle. Kersantti Pearse murtautui lankapihdeillä piikkilangan läpi konekivääritulen alla 24. elokuuta 1919 Emtsasta pohjoiseen ja raivasi kranaatein tien joukkojen etenemistä haitanneen tykistöpatterin tuliasemiin aiheuttaen tappioita viholliselle. Hän kuoli yrityksessään, mutta toiminnallaan raivasi tien joukolle pienin tappioin. Samuel Pearselle myönnettiin teostaan Australian Viktorian risti ja hänet ylennettiin vänrikiksi. ==Australialaiset Arkangelin alueella== Noin 200–300 australialaista liittyi brittiarmeijaan Venäjän interventiota varten. Heidät ohjattiin 45. pataljoonaan, Lontoon kaupungin rykmenttiin (The Royal Fusiliers), 201. pataljoonaan tai konekiväärijoukkoihin. 45. pataljoonasta kaksi komppaniaa oli australialaisia. Australialaisten ensimmäinen merkittävä taistelu käytiin 23. heinäkuuta 1919, kun 150 heistä oli mennyt kenraali Ironsiden joukossa Obožerskajaan Venäjän valkoisten joukkojen tueksi. Australialaiset yllättivät vihollisen levossa ja surmasivat pistimin heistä 30 haavoittaen lisäksi monia. He polttivat rakennukset ennen vetäytymistään. Prikaatikenraali LW de V. Sadlier-Jackson hyökkäsi 10. elokuuta Dvina-joella ottaen yli 3 000 sotavankia sekä aiheuttaen suuria tappioita. 29. elokuuta prikaati hyökkäsi uudelleen Seleskojen rautatieaseman lähellä. 10\. syyskuuta 1919 kenraali Rawlison tuli johtamaan joukkojen vetäytymistä Arkangelista, mikä oli suoritettu loppuun 23. syyskuuta mennessä. Luokka:Australialaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Melkein julkkis

Melkein julkkis (Almost Famous) on Cameron Crowen ohjaama romanttinen draamakomedia. Tarina kertoo 1970-luvulla Rolling Stone -lehdelle Stillwater- yhtyeestä juttua tekevästä teinijournalistista. Elokuva on puoliksi omaelämäkerrallinen, sillä ohjaaja itse oli teini-ikäisenä kyseisen lehden kirjoittaja. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2000. Se sai neljä Oscar- ehdokkuutta ja voitti Oscarin käsikirjoituksesta. Vuonna 2016 Melkein julkkis äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.The 21st Century’s 100 Greatest Films, BBC Culture 24.8.2016. == Näyttelijät == == Soundtrack == Elokuvan soundtrack sisältää muun muassa seuraavat kappaleet: *Simon & Garfunkel: America *Elton John: Tiny Dancer, Mona Lisas and Mad Hatters *Thunderclap Newman: Something in the Air *Led Zeppelin: Misty Mountain Hop ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Cameron Crowen ohjaamat elokuvat Luokka:Columbia Picturesin elokuvat Luokka:DreamWorksin elokuvat
Torbjørn Løkken

Torbjørn Løkken (s. 28. kesäkuuta 1963) on entinen norjalainen yhdistetyn urheilija. 1987 Oberstdorfin MM-kisoissa Løkken voitti yhdistetyn henkilökohtaisesta kilpailusta kultaa ja joukkuekilpailusta hopeaa. Samaisella maailmancupin kaudella 1986–87 hän voitti cupin kokonaiskilpailun sekä Norjan mestaruuden. Seuraavana talvena hän sijoittui Calgaryn olympialaisissa henkilökohtaisessa kilpailussa kuudenneksi ja joukkuekilpailussa neljänneksi. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli toinen. Kaikkiaan Løkken saavutti urallaan viisi maailmancupin osakilpailuvoittoa. Seuratasolla hän kilpaili Biri IL:n riveissä. Maailmancupin osakilpailuvoitot Päivä Kilpailupaikka Maa Kilpailu 13\. joulukuuta 1986 Canmore Kanada normaalikilpailu 17\. tammikuuta 1987 Autrans Ranska normaalikilpailu 6\. maaliskuuta 1987 Falun Ruotsi normaalikilpailu 9\. tammikuuta 1988 Sankt Moritz Sveitsi normaalikilpailu 18\. maaliskuuta 1988 Oslo Norja normaalikilpailu ==Aiheesta muualla== * Luokka:Norjalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koloratuuri

Koloratuuri on erityisesti italialaisessa bel canto -laulutyylissä tyypillistä melodisen linjan runsasta koristelua. Termiä käytetään kaikista äänialoista, mutta erityisesti sillä voidaan tarkoittaa notkeaa ja korkeaa äänialaa (kts. koloratuurisopraano). Koloratuurisopraanon lisäksi on olemassa matalampi ja tummasävyinen koloratuurimezzosopraano. Luokka:Oopperatermistö
Sven-Åke Lundbäck

Sven-Åke Lundbäck (s. 26. tammikuuta 1948 Siknäs, Töre) on ruotsalainen Luulajassa elämänsä asunut maastohiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari 1970-luvulta.Arponen, ym., s. 159–160 Ensimmäisissä arvokilpailuissaan Sapporon olympialaisissa 1972 Lundbäck sijoittui 30 kilometrin hiihdossa 13:nneksi mutta voitti tämän jälkeen 15 kilometrillä kultaa yli 32 sekunnin erolla seuraaviin. Viestin ankkuriosuudella hän ei onnistunut, ja Ruotsi sijoittui neljänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1974 Lundbäck sijoittui 50 kilometrillä neljänneksi, 15 kilometrillä seitsemänneksi sekä 30 kilometrillä 14:nneksi, ja viestissä Ruotsi keskeytti ennen Lundbäckin hiihtovuoroa. Innsbruckin olympialaisissa 1976 Ruotsi sijoittui viestissä neljänneksi ja henkilökohtaisilla matkoilla Lundbäck sijoittui vaatimattomasti 16:nneksi 50 kilometrillä, 30:nneksi 15 kilometrillä sekä 35:nneksi 30 kilometrillä. Hiihtouransa toisen huippukohdan Lundbäck koki Lahden MM-kisoissa 1978. Hän sijoittui 15:llä ja 30 kilometrillä kuudenneksi mutta voitti sitten kultaa viestissä, jossa hän tällä kertaa hiihti avausosuuden, ja 50 kilometrillä. Samana vuonna hän voitti myös epävirallisen maailmancupin kokonaiskilpailun. Lake Placidin olympialaisissa 1980 hän sijoittui viestissä viidenneksi, 50 kilometrillä kahdeksanneksi sekä 30 kilometrillä 17:nneksi. Lundbäck voitti Falunin hiihtokisojen 30 kilometrin kilpailun vuosina 1975 ja 1979 sekä Holmenkollenin 50 kilometrin kilpailun vuonna 1976. Vielä vuonna 1981 hän voitti Vaasahiihdon. Ruotsin mestaruuksia, luulajalaista Bergnäset AIK:ta edustanut Lundbäck, saavutti kaikkiaan kymmenen vuosien 1971-1978 aikana. Niistä kaksi tuli 15 kilometrillä, viisi 30 kilometrillä ja kolme 50 kilometrillä. Hänen vaimonsa Lena Carlzon-Lundbäck oli aikanaan Ruotsin parhaita naishiihtäjiä. Norrbottenissa ilmestyvä Norbettens-Kuriren -sanomalehti järjesti äänestyksen kaikkien aikojen parhaimmasta Norrbottenin eli pohjoisimman Ruotsin urheilijasta. Siinä hänet äänestettiin ykköseksi. Uransa aikana Lundbäck valittiin Norbottenin parhaaksi urheilijaksi vuosina 1971-1979 yhdeksän kertaa. Urheilu-uran jälkeen Lundbäck toimi liikunnanopettajana Luulajassa. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2011. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset maastohiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eero Melasniemi

Eero Antero Melasniemi (s. 12. lokakuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista Käpy selän alla (1966), Kuuma kissa? (1968), Kesyttömät veljekset (1969) ja Talvisota (1989). Melasniemi näytteli myös pääosaa Ismo Sajakorven tv-sarjassa Painajainen vuodelta 1988. Hän on tunnettu myös Raimo "Tollo" Koskivuon roolista tv-sarjassa Hyvät herrat vuosina 1990–1996. Melasniemi näyttelee nykyään Komediateatteri Arenassa. Melasniemi toimi Teatterikorkeakoulun rehtorina vuosina 1979–1982.Kristiina Halkola ja Eero Melasniemi muistelevat menneitä: "Taiteilijahan ei koskaan ole eläkkeellä mutta voi olla tekemättä työtään" Eero Melasniemi on Pertti Melasniemen veli. Melasniemi on naimisissa näyttelijä Kristiina Halkolan kanssa. Pariskunnalla on kolme yhteistä lasta, joista julkisuudessa tunnetuimmat ovat näyttelijä Vilma ja muusikko Joel. Eero Melasniemen ja Halkolan lapsenlapset Elli Melasniemi ja Aamu Milonoff ovat myös näyttelijöitä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ylioppilaslehden artikkeli. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka: Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pertti Melasniemi

Pertti Tapani Melasniemi (s. 24. marraskuuta 1947 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja. Hän on Eero Melasniemen veli. Näyttelijänä hänen tunnetuimpia filmejään ovat Kesyttömät veljekset (1969), Speedy Gonzales – noin 7 veljeksen poika (1970), Bensaa suonissa (1970), Laulu tulipunaisesta kukasta (1971) ja Viaporin kapina (1972). Hän on työskennellyt arvostettujen ja tunnettujen ohjaajien kuten Erkko Kivikosken, Mikko Niskasen, Jörn Donnerin ja Risto Jarvan kanssa. Ohjaajana Melasniemi aloitteli television palveluksessa 1980-luvulla. Spede Pasanen kiinnitti hänet ohjaamaan Uunon huikeat poikamiesvuodet maaseudulla -elokuvan, joka valmistui vuonna 1990. Se on jäänyt Melasniemen ainoaksi teatterilevitykseen päässeeksi ohjaustyöksi. Televisiosarjaohjauksista mainittakoon lisäksi Seitsemän kuolemansyntiä (1988) ja Hyvät herrat (1991). Pertti Melasniemi on asunut Espoon Luukissa vuodesta 1998 lähtien. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Risto Jussilainen

Risto Kalevi Jussilainen (s. 10. kesäkuuta 1975 Jyväskylä) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä ja olympiamitalisti. Hän edusti Jyväskylän Hiihtoseuraa. Jussilainen osallistui Salt Lake Cityn olympialaisiin 2002, joissa hän saavutti hopeaa joukkuemäestä. Hän osallistui myös Torinon olympialaisiin 2006, mutta ei saanut mitalisijaa. MM-kilpailuista Jussilainen sai kolme hopeaa. Lahdessa 2001 hän sai hopeaa normaalimäen ja suurmäen joukkuekilpailuista. Oberstdorfissa 2005 hän sai hopeaa suurmäen joukkuekilpailusta. Jussilainen kertoi marraskuussa 2007 lopettavansa uransa. Viimeisenä kilpailunaan hän hyppäsi normaalimäen SM-kisat 29. tammikuuta 2008 kotimäessään Jyväskylässä. == Saavutuksia == * 2005 Oberstdorfin MM-kisat: suurmäen joukkuekilpailusta hopeaa, normaalimäen joukkuekilpailussa neljäs * 2002 Salt Lake Cityn olympialaiset: joukkuemäen hopeaa * 2001 Lahden MM-kisat: suurmäen ja normaalimäen joukkuekilpailuista hopeaa * Maailmancupissa: 1993/1994 84., 1998/1999 43., 1999/2000 8., 2000/2001 3., lentomäen mc 3., 2001/2002 10., 2002/2003 69., 2004/2005 12., osakilpailuvoittoja henkilökohtaisissa kilpailuissa kaksi (yksi suurmäestä ja yksi lentomäestä), yhteensä 16 palkintopallisijaa (tilanne 1/2006) * Nuorten MM-kisoissa joukkuemäen kultaa Harrachovissa 1993 hyppäämällä mäkiennätyksen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kurkijoen piiri

Kurkijoen piiri oli hallintoalue Karjalan ASNT:ssa Laatokan länsirannalla. Kurkijoen piirin keskuksena oli Kurkijoki vuosina 1940–1941 ja 1944–1945 ja Lahdenpohja 1945–1958. Kurkijoen piiri muodostettiin 9. heinäkuuta 1940 ja se käsitti suunnilleen Suomen 12. maaliskuuta 1940 luovuttamat Kurkijoen, Hiitolan, Jaakkiman ja Lumivaaran kunnat sekä Lahdenpohjan kauppalan. Alueen suomalainen väestö evakuoitiin rauhan tultua ja niinpä Neuvostoliitto siirsi alueelle uutta väestöä. Jatkosodassa Suomi valloitti alueen takaisin elokuussa 1941 ja muualle Suomeen evakuoitu väestö pääsi palaamaan kotiseudulleen. Moskovan välirauhassa 19. syyskuuta 1944 alue jouduttiin toistamiseen luovuttamaan Neuvostoliitolle, jossa alue muodosti jälleen Kurkijoen piirin. Kurkijoen piirin hallintokeskus siirrettiin Kurkijoelta kaupungiksi tulleeseen Lahdenpohjaan 20. tammikuuta 1945. Kurkijoen piiri lakkautettiin 1958 ja liitettiin Sortavalan piiriin. Suunnilleen entisestä Kurkijoen piirin alueesta muodostettiin Lahdenpohjan piiri 10. joulukuuta 1970. Luokka:Karjalan tasavallan entiset piirit
Äänisentauksen piiri

Äänisentauksen piiri eli Äänisentakainen piiri eli Äänisniemen piiri () on entinen hallintoalue Karjalan ASNT:ssa, nykyisessä Karjalan tasavallassa. Se käsitti Äänisjärveen pohjoisesta pistävän suuren Äänisniemen. Piirin keskuksena oli Sungun kylä ja myöhemmin Suurlahti. Äänisentauksen piiri muodostettiin vuonna 1930 yhdistämällä Sungun piiri ja Suurlahden piiri, jotka oli muodostettu vuonna 1927 lakkautetuista Sungun, Suurlahden ja Tolvojan kunnista. Vuonna 1933 siihen kuuluivat Deriguzovon, Foimoguban, Heinälahden, Jandomjärven, Kažman, Karasjärven, Kižin, Kosmojärven, Kuusirannan, Pajanitsan, Suurlahden, Suurnivan, Tipinitsan, Tolvojan ja Virojärven kyläneuvostot. Piirissä oli tuolloin 26 300 asukasta, joista 97,7 % oli venäläisiä ja 1,7 % suomalaisia. Jatkosodassa vuosina 1941–1944 piiri oli Suomen miehittämä. Sen alue liitettiin Karhumäen piiriin vuonna 1959. ==Lähteet== Luokka:Karjalan tasavallan entiset piirit
Ai Jing

Ai Jing (s. 1969 Shenyang) on kiinalainen laulaja. Hän opetteli lapsena laulamaan ja soittamaan kitaraa. Ai Jing muutti vuonna 1987 Pekingiin, jossa hän aloitti soolouransa vuonna 1988. Ai Jingin ensimmäinen albumi oli vuonna 1992 julkaistu My 1997. ==Lähteet== *http://www.aijing.com/biography.htm *http://www.aijing.com/discography.htm Luokka:Kiinalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristina Šmigun-Vähi

Kristina Šmigun-Vähi (o.s. Šmigun, s. 23. helmikuuta 1977 Tartto) on Viroa edustanut ja uransa lopettanut maastohiihtäjä ja olympiavoittaja sekä maailmanmestari, jota valmensi hänen isänsä Anatoli Šmigun. Hän kuuluu evenkien kansaan. Šmigun on nykyään poliitikko ja hän kuuluu Viron parlamenttiin. Šmigun-Vähi voitti vuonna 1997 kaksi juniorien maailmanmestaruutta, 5 kilometrin ja 15 kilometrin matkoilla. Aikaisemmista nuorten maailmanmestaruskilpailuista hänellä on neljä hopeaa. Vuonna 1999 Ramsaun maailmanmestaruskilpailuissa Šmigun saavutti hopeaa 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta ja pronssia 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta. Vuoden 2001 Lahden maailmanmestaruskilpailut ja vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaiset olivat Šmigunille pettymyksiä, mutta vuonna 2003 Val di Fiemmen maailmanmestaruskilpailuissa hän voitti neljä mitalia: kultaa takaa-ajosta, hopeaa 10 kilometrin ja 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailuista ja pronssia 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta. Tammikuussa 2002 ilmoitettiin, että Šmigunin 12. joulukuuta 2001 Brussonin maailmancupin osakilpailun yhteydessä antamasta doping-näytteestä oli löytynyt 19-norandrosteronia 6,4 nanogrammaa millilitrassa, mikä ylitti sallitun 5 nanogramman rajan. B-näyte osoittautui kuitenkin negatiiviseksi, kun 19-norandrosteronia löytyi 4,2 nanogrammaa millilitrassa. Šmigun vapautettiin doping-epäilyistä. Torinon olympialaisissa vuonna 2006 Šmigun voitti olympiakultaa yhdistelmäkilpailussa ja, ylivoimaisesti, vesikelissä hiihdetyssä kymmenen kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa. Vancouverin olympialaisissa vuonna 2010 Šmigun sai hopeaa naisten 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa. Mitali oli Viron ainoa niissä kisoissa. Maailmancupin osakilpailuvoittoja Šmigunilla on kuusitoista. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän on parhaimmillaan ollut toinen, kausina 1999–2000 ja 2002–2003. Kristina Šmigun meni naimisiin heinäkuussa 2007 ja otti käyttöön yhdistelmänimen Šmigun-Vähi. Kauden 2007–2008 hän jätti väliin raskauden vuoksi. Hän synnytti lapsen kesällä 2008. Hän palasi kansainvälisiin kilpailuihin kahden välivuoden jälkeen kaudella 2009–2010, mutta päätti lopettaa kilpailu-uransa kauden jälkeen keskittyäkseen perhe-elämäänsä. Šmigun-Vähi asuu Otepäässä. Myös hänen sisarensa Katrin on menestynyt hiihtäjänä. Šmigun-Vähi valittiin Reformipuolueen listoilta Riigikoguun vuoden 2019 vaaleissa 2 002 äänellä. == Lähteet == * *https://longread.delfi.ee/artiklid/valimiste-suur-lugu-triumfeeriv-kaja- kallas-kavaldav-kaotaja-juri-ratas-bravuurikas-tousja-mart-helme?id=85500213 === Viitteet === Luokka:Virolaiset maastohiihtäjät Luokka:Virolaiset olympiavoittajat Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Kellogg Lewis

David Kellogg Lewis (28. syyskuuta 1941 Oberlin, Ohio – 14. lokakuuta 2001 Princeton, New Jersey) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän kirjoitti väitöskirjansa Convention: A Philosophical Study W. V. O. Quinen ohjauksessa. Lewis siirtyi Princetonin yliopistoon apulaisprofessoriksi vuonna 1970, ja vuonna 1973 hänet nimitettiin professoriksi. Hänen tunnetuimmat teoksensa ovat Counterfactuals (1973) ja On the Plurality of Worlds (1986), jossa hän on postuloinut multiversumin olemassaolon yksinomaan filosofisista syistä. == Teoksia == * Convention: A Philosophical Study, Cambridge, Mass., Harvard University Press (1969) * Counterfactuals, Oxford, Blackwell, 1973 * Philosophical papers, Vol I. ja II, Oxford, Oxford University Press (1983 ja 1986) * On the plurality of worlds, Oxford, Blackwell (1986) * Parts of classes, Oxford, Blackwell (1991) * Papers in philosophical logic, Cambridge, Cambridge University Press (1998) * Papers in metaphysics and epistemology, Cambridge, Cambridge University Press (1999) * Papers in ethics and social philosophy, Cambridge, Cambridge University Press (2000) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Yagisawa, Takashi: David Kellog Lewis Luokka:Analyyttiset filosofit Luokka:Ateistifilosofit Luokka:Tietoteoreetikot Luokka:Yhdysvaltalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Korkeasti Pyhitetty

Korkeasti Pyhitetty, nimen edessä lyhennettynä KP, on metropoliitan ja arkkipiispan nimeen liitettävä kunnioittava nimitys ortodoksisessa kirkossa. Sitä käytetään mm. kirjeissä ja muussa puhuttelussa sekä virallisissa teksteissä. == Katso myös == * Korkeasti Siunattu == Aiheesta muualla == * Ortodoksi.net / KP/KS Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Arvonimet
Korkeasti Siunattu

Korkeasti Siunattu, nimen edessä lyhennettynä KS, on piispojen ja apulaispiispojen nimeen liitettävä kunnioittava nimitys ortodoksisessa kirkossa. Sitä käytetään mm. kirjeissä ja muussa puhuttelussa sekä virallisissa teksteissä. Niistä piispoista, joilla on metropoliitan kirkollinen arvonimi, käytetään kuitenkin nimitystä Korkeasti Pyhitetty. == Aiheesta muualla == * Ortodoksi.net / KP/KS Luokka:Ortodoksisen kirkon käytännöt Luokka:Arvonimet