EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mervi Ahla

Annikki Mervi Maaria Ahla (29. lokakuuta 1917 Helsinki – 22. elokuuta 1995) oli suomalainen rehtori ja yliopistonlehtori.Kuka kukin on 1978Ahla, Annikki Mervi Maaria, Porvarillisen työn arkistoKuka kukin on 1998, s. 1067. Otava, Helsinki 1998. Ahlan vanhemmat olivat korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Eino Johannes Ahla ja kirjailija Lempi Maria Eskola. Ahla valmistui ylioppilaaksi 1935, filosofian kandidaatiksi 1938 ja maisteriksi 1950 Helsingin yliopistosta. Hän kävi lisäksi sairaanhoitajan ja terveyssisaren koulutuksen 1944 sekä suoritti Yhdysvalloissa Clevelandissa M.Sc. -tutkinnon 1948. Ahla aloitti uransa Suomussalmen kunnan terveyssisarena 1944, sitten Helsingin maalaiskunnan, myöhemmin Helsingin kaupungin kasvatusneuvolan huoltohoitaja 1945–1946. Hänen varsinainen uransa oli Helsingin sairaanhoitajaopiston opettajana ja rehtorina 1946–1965. Hän toimi samalla Sairaanhoitajien jatko-opiston rehtorina 1951–1956 ja oli Pohjois-Karjalan keskussairaalan vt. sosiaalihoitaja 1954–1955, Helsingin yliopiston sosiaalihuollon lehtori 1964–1980. Ahla oli luottamustoimia terveyden- ja sosiaalihuollon ja kirkon piirissä, ja hän toimi kunnallispolitiikassa. Hän oli kokoomuslainen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1969–1972 ja oli presidentin valitsijamies 1968. ==Teokset == * Referred by Visiting Nurse. Press of Western Reserve University, 1950 * Henkilökohtainen huolto. Lauri Tarvaisen kanssa. WSOY, 1959 == Lähteet == Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Málianlahti

Málianlahti () on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren pohjoisrannikolla Kreikassa. Se sijaitsee Málian kaupungin edustalla, josta se on saanut nimensä. Lahden länsirannalla sijaitsee Chersónisos (Liménas Chersonísou). Myös Málian palatsin arkeologinen alue on lähellä lahden rantaa. Luokka:Kreetanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Messaránlahti

Messaránlahti () on lahti Libyanmeressä Kreetan saaren etelärannikolla Kreikassa. Se on Kreetan etelärannikon suurin lahti ja sijaitsee suurin piirtein sen puolessa välissä Messarán tasangon edustalla. Lahden suulla sijaitsevat Paximádian saaret. Lahden rannalla tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Agía Galíni ja Tympáki sekä hiekkarannastaan tunnettu Mátala. Alue on vanhaa Kreetan etelärannikon minolaisen kulttuurin ydinaluetta, ja sen läheisyydessä sijaitsevat muun muassa Faistos ja Agía Triáda. Rannalla ovat Faistoksen sataman Kommóksen rauniot. == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan maantiede Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Libyanmeri
Mirampéllonlahti

Mirampéllonlahti (; myös Mirampélonlahti, Mirabellonlahti) on lahti Egeanmereen kuuluvassa Kreetanmeressä Kreetan saaren itäosan pohjoisrannikolla Kreikassa. Ágios Nikólaoksen kaupunki ja Eloúnta sijaitsevat lahden länsirannalla. Lahdessa sijaitsevat muun muassa saaret Ágioi Pántes ja Pseíra sekä Spinalónga, joka on osa laajempaa sekä Kalydónin että Spinalóngan nimellä tunnettua niemi- ja saarialuetta. Kalydónin niemen ja Eloúntan rannan väliin jäävä lahden osa tunnetaan nimellä Eloúntanlahti. == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Saroninlahti

Saroninlahti (; myös Saronikóslahti, Aíginanlahti) on lahti Egeanmeren länsiosassa Kreikassa. Se sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan ja Attikan välissä Korintin kannaksen itäpuolella. thumb|left|200px|Aígina, Agkístri ja Méthana lentokoneesta nähtynä. Saroninlahdessa sijaitsevat Saroniset saaret. Niistä suurimmat ovat Salamis, Aígina, Póros ja Agkístri. Lahden eteläosassa on saarenkaltainen Méthanan niemi. Sen länsipuolista Saroninlahden eteläisintä osaa kutsutaan Epídavroksenlahdeksi. Saroninlahden pohjoisosassa sijaitsevat Mégaranlahti sekä Salamiin saaren takana järvenkaltainen Elefsínanlahti eli Eleusiinlahti. Ateenan metropolialue ja Kreikan merkittävin satama Pireus sijaitsevat Saroninlahden koillisrannalla. Lahti on yhteydessä Korintin kannaksen toisella puolella sijaitsevalle Korintinlahdelle kannaksen poikki kulkevan Korintin kanavan välityksellä. == Aiheesta muualla == Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet
Thermaïkóslahti

Thermaïkóslahti (; myös Thermainlahti, Thessalonikinlahti) on lahti Egeanmeren pohjoisosassa Makedonian maantieteellisellä alueella Kreikassa. Se sijaitsee Thessalonikin kaupungin edustalla Chalkidikín niemimaan kainalossa. Lahti on saanut nimensä Thessalonikin paikalla sijainneen varhaisemman Thermen tai Therman kaupungin mukaan. Roomalaisille lahti oli Thermaicus tai Thermaeus sinus sekä Macedonicus sinus (”Makedonianlahti”). Lahden länsirannikkoa hallitsevat Ólymposvuoren maisemat. Itärannikon muodostaa Kassándran niemi, joka on läntisin Chalkidikín niemimaan kolmesta Egeanmereen työntyvästä niemestä. Lahden pohjois- ja koillisrantaa hallitsee Thessalonikin metropolialue. Lahteen laskevat Axiós- eli Vardar-joki sekä Aliákmonas-, Loudías- ja Gallikós-joet. Ne muodostavat yhdessä suuren suisto- eli delta- alueen lahden pohjoisrannikolle Thessalonikin metropolialueen länsipuolelle. Etelämpänä lahteen laskee myös Pineiós-joki. == Aiheesta muualla == Luokka:Egeanmeri Luokka:Kreikan lahdet Luokka:Välimeren lahdet Luokka:Makedonia (Kreikka)
Jeff Reine-Adélaïde

Jeff Reine-Adélaïde (s. 17. tammikuuta 1998 Champigny-sur-Marne) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1:ssa pelaavaa Lyonia. Oikeajalkainen Reine-Adélaïde on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Reine- Adelaïde siirtyi Arsenaliin vuonna 2015 kotimaansa Lensistä, jossa hän ei pelannut edustusjoukkueessa yhdessäkään ottelussa.http://int.soccerway.com/players/jeff-reine-adelaide/395213/ Arsenalin paidassa Reine-Adélaïde teki debyyttinsä tammikuussa 2016 FA Cupin ottelussa Sunderlandia vastaan. Reine-Adélaïde oli Ranskan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueen mukana voittamassa kultaa vuoden 2015 ikäluokan EM- kilpailuista. Hänet valittiin myös turnauksen tähdistöjoukkueeseen.http://www.arsenal.com/academy/players/jeff-reine- adelaide Samana vuonna Reine-Adélaïde oli mukana myös alle 17-vuotiaiden MM- kilpailuissa, joissa hän pelasi neljässä ottelussa.http://www.fifa.com/fifa- tournaments/players-coaches/people=389872/ == Saavutukset == Maajoukkuetasolla * Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailut: kultaa (2015) Henkilökohtainen * Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuiden tähdistöjoukkue: 2015 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henry Tikkanen (toimittaja)

Henry ”Henkka” Tikkanen (s. 1985, Kemi) on suomalainen palkittu toimittaja ja radiojuontaja. Tikkanen on koulutukseltaan medianomi ja filosofian maisteri. === Ura === Lokakuusta 2013 lähtien Tikkanen juonsi ja toimitti YleX:n Etusivu-ohjelmaa, joka oli tuolloin Suomen ainoa nuorille suunnattu radion asia- ja ajankohtaisohjelma. Etusivua toimitti ja juonsi myös stand-up- koomikko ja tv-toimittaja Jukka Lindström sekä Reetta Rönkä. Myöhemmin Tikkanen siirtyi Yle Kioskiin, jossa hän aloitti Tiedetrippi-podcastin vuonna 2020. Ohjelma on narratiivista tiedejournalismia. Tiedetrippi-podcast on kasvanut yhdeksi Ylen suosituimmista audiotuotteista ja sitä on kuunneltu Yle Areenassa yli kolme miljoonaa kertaa ja yli miljoona tuntia. Tammikuussa 2023 Suomen Tiedetoimittajain liitto palkitsi Tikkasen toimittaman Tiedetrippi- podcastin Vuoden tiedeviestintäpalkinnolla.. Televisiossa Tikkanen on esiintynyt muun muassa ohjelmassa Viki, Köpi ja Henkka – tieteen armoilla, joka sai kritiikkiä runsaasta kiroilusta. Ohjelmaa tehtiin kaksi tuotantokautta. === Muuta === Tikkanen on toiminut vokalistina kemiläisessä Last Panda -yhtyeessä, joka esiintyi Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2013. Nykyään Tikkanen soittaa kitaraa ja laulaa yhtyeessä nimeltä Salaliittoteoria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Henkka Tikkanen YleX:ssä Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sara Jungersten

Sara Jungersten (s. 1976) on suomenruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Hänen teatteriaiheinen ja ulkonäköpaineita käsittelevä esikoisromaaninsa Wannabe ilmestyi 2011 ja sai hyvän arvion muun muassa Svenska Dagbladetissa.Hertzberg, Fredrik: Wannabe: En wannabe i närporträtt, Svenska Dagbladet 9.1.2012. Viitattu 8.3.2016. Kahta vuotta myöhemmin ilmestyi toinen romaani Lika delar liv och luftLika delar liv och luft, Upotus- kirjablogi 13.11.2013. Viitattu 8.3.2016. ja vuonna 2015 kolmas, nimeltään #döden. Sen päähenkilö on nuori vaasalainen uranainen, lifestylebloggaaja Vivi.Willows, Elin: Det österbottniska en hjärtefråga för Sara Jungersten, Svenska Yle 28.10.2015. Viitattu 8.3.2016.. Kruunupyyssä varttunut Jungersten on opiskellut kasvatustiedettä, kehityspsykologiaa, journalismia ja luovaa kirjoittamista Åbo Akademissa.Sara Jungersten , Schildts. Viitattu 8.3.2016.Sara Jungersten , Schildts & Söderströms. Viitattu 8.3.2016. ==Teoksia== *Wannabe, Schildts 2011 *Lika delar liv och luft, Schildts & Söderströms 2013 *#döden, Schildts & Söderströms 2015 ==Lähteet== Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marija Kljonova

Marija Vasiljevna Kljonova (, 1898–1976) oli venäläinen merigeologi ja yksi Neuvostoliiton meritieteen perustajista. Kljonova suoritti opintonsa ja myöhemmin myös työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian Antarktiksen tutkimuksen neuvostossa. Tänä aikana hän vietti lähes 30 vuotta napaseutuja tutkien. Hänestä tuli ensimmäinen Antarktiksella ja erityisesti Australialle kuuluvalla Macquariensaaren tutkimusasemalla toiminut naispuolinen tutkija. == Ura == Kljonova aloitti uransa merigeologian tutkijana 1925 Neuvostoliitolle kuuluneella tutkimusalus Perseuksella, joka liikkui Barentsinmerellä sekä Novaja Zemljan, Huippuvuorten ja Frans Joosefin maan saaristossa. Vuonna 1933 Kljonova laati ensimmäisen kattavan kartan Barentsinmeren pohjasta. Vuonna 1949 Kljonova siirtyi Neuvostoliiton tiedeakatemian Širšov-instituutin vanhemmaksi tutkijaksi. Hän analysoi merenpohjan geologiaa Atlantin valtameressä, Antarktiksella sekä Kaspian-, Barentsin- ja Vienanmerissä. Eteläisen pallonpuoliskon kesällä 1956 hän matkusti venäläisen meritiederyhmän kanssa kartoittamaan Antarktiksen rannikon siihen asti tutkimattomia alueita. Kljonovan laakso (), jonka Neuvostoliiton Pohjoisen laivaston hydrograafinen tutkimusretki löysi 1981–1983 on nimetty hänen kunniakseen. Samoin Kljonovan kraatteri Venuksessa sekä Antarktiksella sijaitseva Kljonovan huippu. == Vaikutus == Kljonovan työ edesauttoi ensimmäisen Antarktiksen karttakokoelman luomista. Siitä tuli uraauurtava teos, jonka neljä osaa julkaistiin Neuvostoliitossa. Tohtori Kljonova vietti suurimman osan ajastaan tehden havaintoja venäläisillä jäänmurtajilla Ob ja Lena. Hänen ryhmänsä teki mittauksia Antarktisen ja sen lähialueiden vesillä. Kljonovan mukana Ob- murtajalla oli seitsemän naista. Rantautumista ei tuohon aikaan sallittu naisille kuin harvoin, joten heidän täytyi luottaa miespuolisiin kollegoihin mittausten ja näytteiden kokoamisen suhteen. Näiden matkojen välissä hän työskenteli Mirnyissä, joka on venäläinen tukikohta Kuningatar Maryn maassa (jota käyttävät myös Australian ja Puolan tutkimusasemat). Kotimatkalla Kljonova kävi maissa Macquariensaarella, jossa hänestä tuli ensimmäinen siellä koskaan käynyt naispuolinen tieteilijä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Klenova M.V. and Jastrebova L.A. (1938) Chlorophyll in sediments as an indication of the gas phase of the water. Trans. Inst. Mar. Fisheries, U.S.S.R. 5, 65-70. * Klenova, M.V. (1939) "Toward the Study of the Nature of the North Caspian Shore Line (Observations from an Airplane)." Nature no. 1 pp. 72–73 (in Russian). * Klenova, M.V. Geology of the Sea (Moscow, 1948), p. 424\. (In Russian) * Geology of the Volga delta (1951, co-author) * Geology of the Barents Sea (Moscow, 1960) (In Russian) * Geological structure of the continental slope Caspian Sea (1962, co-author) * Precipitation of the Arctic basin based on drift l / s G. Sedov (1962) * Geology of the Atlantic Ocean (Moscow, 1975) (In Russian) Luokka:Venäläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Venäläiset geologit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Ingvar Andersson

thumb|Ingvar Andersson. Carl Ingvar Andersson (19. maaliskuuta 1899 Norra Sandby – 1974) oli ruotsalainen historiantutkija. Hän oli vuodesta 1946 Nordisk Tidskriftin julkaisija, Ruotsin valtionarkistonhoitaja vuosina 1950–1965 ja Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1950. == Teoksia == *Källstudier till Sveriges historia 1230–1436 (1928) *Erik XIV (1935, suomennettu) *Erik XIV:s engelska underhandlingar (1935) *Sveriges historia (1945, suomennettu) *Svenskt och europeiskt femtonhundratal (1943). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset historioitsijat Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Balblair

Balblair on skottilainen viskitislaamo, joka sijaitsee Eddertonissa, Ross- shiressä. Tislaamo perustettiin alun perin vuonna 1790,"Balblair distillery", The List. Viitattu 1. lokakuuta 2013. ja sen rakensi uudelleen suunnittelija Charles C Doig vuonna 1895 siirtääkseen sen lähemmäksi Eddertonin rautatieasemaa Inverness and Ross-shire Railway -rautatiellä. Alkuperäinen vedenlähde oli kuitenkin niin hyvä että tislaamo päätti olla välittämättä läheisestä purosta käyttäen sen sijaan edelleen alkuperäistä Ault Deargin puroa. Vielä tänäänkin tislaamo käyttää alkuperäistä vedenlähdettään. Perustaja John Ross johti Balblair-tislaamoa menestyksekkäästi ja vuonna 1824 mukaan liittyi hänen poikansa Andrew. Tislaamo pysyi Rossin perheen omistuksessa vuoteen 1894 asti, jolloin se siirtyi Alexander Cowanin haltuun. Vuonna 1948 tislaamon osti Robert Cumming, joka laajensi tislaamoa ja tehosti sen tuotantoa. Cumming johti tislaamoa kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1970 ja myi sen Hiram Walkerille. Vuonna 1996 tislaamon osti Inver House Distillers Limited. Balblair-tislaamolla on yksi tislausalan vanhimmista arkistoista, ja ensimmäinen merkintä on 25. tammikuuta 1800. John Ross kirjoitti sen itse, ja siinä luki: "Myyty David Kirkcaldylle Ardmoresta yksi gallona viskiä hintaan £1.8.0d". Balblair Single Malt -viskiä pullotetaan neljänä vuosikertana – 2000, 1997, 1989 ja 1979 – ja designin on innoittanut lähellä sijaitseva piktikivi Clach Biorach, jonka uskotaan olevan 4000 vuotta vanha. Vuosikerta 1989 voitti kultamitalin ja todettiin "luokkansa parhaaksi" vuoden 2007 International Wine & Spirits Competition -kilpailussa, ja Ian Buxton suositteli sitä kirjassaan 101 Whiskies to Try Before You Die.Buxton, Ian. 101 Whiskies to Try Before You Die, s. 29. Tislaamon omistaa nykyisin Inver House Distillers Limited, jonka muihin tislaamoihin kuuluvat mm. Speyburn-Glenlivet, Knockdhu, Old Pulteney ja Balmenach. Tislaamolla on oma vierailukeskus, joka on auki vierailijoille vuoden ympäri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tislaamon kotisivut * Diffords Guide Luokka:Skotlantilaiset viskitislaamot
Ruutana (täsmennyssivu)

Ruutana voi tarkoittaa seuraavia: * ruutana (carassius carassius), kala * Ruutana, kylä ja kaupunginosa Kangasalla * Ruutana, järvi Kinnulassa * Ruutana, järvi Lestijärvellä * Ruutana, järvi Jämsässä * Ruutana, järvi Nokialla * Ruutana, lampi Orivedellä * Ruutana, järvi Tampereella * Ruutana, järvi Ylöjärvellä
Vendôme

Vendôme on kunta Ranskassa Loir-et-Cherin departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Loirjoen rannalla noin 180 kilometriä Pariisista lounaaseen. Vendômesta on 42 minuuttia kestävä TGV- junayhteys Pariisiin. Kaupunkia hallinneen Bourbon-Vendôme aatelissuvun ansiosta Vendômen kaupungilla on ollut huomattava merkitys viimeisen tuhannen vuoden ajan Ranskan historiassa. Se näkyy myös kaupungin runsaassa arkkitehtuurissa. 1500-luvulla elänyt runoilija Pierre de Ronsard sijoitti kirjansa Les Amours tapahtumia Vendômeen. 1800-luvulla kirjailija Honoré de Balzac asui kaupungissa. Kaupungin tunnetuin henkilö on siellä syntynyt Ranskan marsalkka de Rochambeau, jolla oli ratkaiseva rooli Yhdysvaltain sisällissodan lopputuloksessa.Paris-Nice 2016 ==Aiheesta muualla== ==Lähteet== Luokka:Loir- et-Cherin kunnat
Tarja Pitkänen-Walter

Tarja Elina Pitkänen-Walter (s. 22. huhtikuuta 1960 Varpaisjärvi) on suomalainen taidemaalari ja Kuvataideakatemian maalaustaiteen professori. Tarja Pitkänen-Walter on opiskellut Suomen taideakatemian koulussa ja Taideteollisessa korkeakoulussa. Hän valmistui kuvataiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2006. Hän käsitteli opinnäytteessään Liian haurasta kuvaksi – maalauksen aistisuudesta maalauksen haptisuutta ja psykoanalyyttistä tulkintaa. Kuvataideakatemian lisäksi hän on opettanut muun muassa Lahden taideinstituutissa, Göteborgin yliopistossa (Valand) ja Taidekoulu MAAssa. Pitkänen-Walter on esiintynyt kotimaisissa ja kansainvälisissä yksityis- ja ryhmänäyttelyissä vuodesta 1982. Lisäksi hän on toiminut useissa luottamustehtävissä. == Lähteet == * Tarja Pitkänen-Walterin kotisivut * Tarja Pitkänen-Walter Kuvataideakatemian maalaustaiteen professoriksi (pressitiedote) Kuva.fi. 20.12.2013. == Aiheesta muualla == * Kuvataiteilijamatrikkeli * Professori Tarja Pitkänen-Walterin teos Kylmäkosken vankilaan Taideyliopisto, uutinen 4.10.2013. * Pirkko Holmberg: Maalaus rysähtää ruumiillisuuteen Mustekala. * Otso Kantokorpi: Maalaustaide vasta alussa Issue. * Tarja Pitkänen-Walterin teoksia Kansallisgallerian kokoelmissa. Luokka:Kuvataideakatemian professorit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oskar Andersson

Oskar Emil Andersson (11. tammikuuta 1877 – 28. marraskuuta 1906https://www.lambiek.net/artists/a/andersson_oskar.htm) oli Albert Engströmin ohella huomattavin ruotsalainen pilapiirtäjä, vuodesta 1897 Söndags-Nisse-pilalehden avustaja. Hän piirsi burleskia satiiria lähestyen. Hänen kuuluisin piirrossarjansa onOtavan Iso Tietosanakirja, osa 1 vuodelta 1960, s. 496 omaperäisesti hullutteleva Mies, joka tekee, mitä päähän pälkähtääIso tietosanakirja, osa 1 vuodelta 1931, s. 547–548. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset pilapiirtäjät Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Euran keskustaajama

Euran keskustaajama (tilastollisena taajamana vuonna 2021 Euran kirkonkylä) on Säkylän Pyhäjärven pohjoisrannalla ja Eurajoen varressa sijaitseva Euran kunnan keskustaajama. Taajaman väkiluku oli vuoden 2021 lopussa 6 217 asukasta. Taajama ulottuu kahden kunnan alueelle: sen asukkaista 6 090 asui Eurassa ja 127 Säkylän puolella. == Keskustaajama == === Osa-alueet === Nykyisen taajaman (2016) osa-alueita ovat Kuurnamäen-, Sorkkisten-, Pappilan-, Kirkonkylän kylän alueella Kuurnamäen kulma, Eurajoen varsi, Kirkonkylänmäki, Nikkari, Maasilta, Isovaheen- ja Vähävaheen kylien alueella Vahenoja, Virkala, Paasnummi, Isovahe ja Tolppamäki, Kauttuan kylän alueella Kirkkovainio, Luistari, Kauttuanmäki, Kiiskinmäki, Lohiluoma ja Rannankulma sekä Säkylän Iso-Säkylän kylällä Satara ja Luvalahti. === Muotoutuminen === Euran keskustaajaman historiaa ennen sen nykyistä muotoutumista käsitellään Kirkonkylän ja Kauttuan kylien artikkeleissa. Euran keskustaajaman alue on laajentunut ja kasvanut väkimäärältään viimeisten vuosikymmenten aikana. Vielä 1950-luvulla Euraa voidaan pitää kyläraittina, joka seurasi Kauttuaa ja Kiukaista yhdistävän tien vartta. Keskittyminen alkoi, kun kunnantalo ja posti siirtyivät 1960-luvulla pappilan ja kirkon väliin. Ensimmäinen liikekeskus kaavoitettiin Eurajoen länsipuolelle kirkon ja Ahmasojan väliin. Myöhemmin uusia liikekeskuksia rakennettiin Eurajoen itäpuolelle. Aluksi syntyivät Euran ja Kauttuan erilliset taajamat, jotka ovat sittemmin yhdistyneet keskustaajamaksi. Maatalouteen kuulumattomien työntekijöiden asuinalueita rakennettiin 1950-luvulla kirkon itäpuolella sijaitsevaan Kirkonkylän Kirkonkylänmäkeen, Isovaheen Virkalaan sekä Kauttuan kylän Paasnummen eteläosiin, Kirkkovainioon ja Luistariin. Myös Kuurnamäen kylässä alkoi silloin talojen rakentaminen. Tämän jälkeen 1960- ja 1970-luvuilla rakentamisen pääpaino oli Isovaheen kylässä Vahenojalla, Isovaheella ja Tolppamäessä, Vähävaheen kylässä Paasnummella ja Kauttuan kylässä Kirkkovainiolla, Luistarissa ja Kiiskimäessä. 1980-luvulla rakennettiin Isovaheen- ja Vähävaheen kylissä Vaheenojan seutujen pelloille, jolloin myös kaupallinen keskusta siirtyi Eurajoen yli sinne. Myös Kirkkovainion seutua Vähävaheen puolella alettiin silloin rakentaa. Säkylän kunnassa Iso-Säkylän kylässä sijaitsee Euran rajaa vasten Luvalahden kulmakunta, jossa rakennettiin 1950- ja 1960-luvulla Pyhäjärven rantaan pientä erillistä taajamaa. Kun Kiiskinmäkeen kaavoitettiin laaja asuinalue, yhdistyivät Luvalahden alue Kauttuan taajamaan, joka muodostui edellä kerrotulla tavalla Kauttuan kylän alueelle. Kun Kauttuan kylän asuinalueet saavuttivat Euran taajaman reuna- alueet 1990- ja 2000-luvuilla, voidaan sielläkin ruveta puhumaan Euran keskustaajamasta. ==Lähteet== Luokka:Euran taajamat Luokka:Säkylän taajamat Luokka:Eura Luokka:Suomen kuntakeskukset
Tampereen naiskaarti

Tampereen naiskaarti oli Suomen sisällissodan aikana keväällä 1918 toiminut punakaartien yksikkö, joka oli osa Tampereen punakaartia. Lisäksi sen toiminnassa oli mukana Pirkkalan pitäjän alueelta koottu Pispalan naiskaarti. Naiskaartin osallisuudesta sisällissodan aikaisiin Tampereen taisteluihin on vuosikymmenten kuluessa esitetty monia eri näkemyksiä. Kaartilaisten urheutta on perinteisesti ylistetty ja heitä on pidetty urhoollisina taistelijoina, mutta esimerkiksi Tampereen naiskaartista 2000-luvulla kirjoittanut tutkija Tuomas Hoppu on pitänyt tarinoita suuresti liioiteltuina. == Yleistä == Tampereen naiskaarti perustettiin työläisnaisten omasta aloitteesta 11. maaliskuuta 1918 eli vajaata viikkoa ennen valkoisten aloittamaa Tampereen piiritystä. Tamperelaisista työläisnaisista kootun yksikön vahvuus oli parhaimmillaan noin 270 henkeä. Sen jäsenet olivat pääosin nuoria naimattomia naisia, joista nuorimmat olivat vasta teini-ikäisiä. Kaarti palveli suurimman osan ajasta lähinnä vartiopalveluksessa ja miliisitoiminnassa, mutta osallistui myös varsinaiseen taistelutoimintaan. Tampereen taistelun aikana kuoli yhteensä 11 kaartin jäsentä. Punaisten antautumisen jälkeen valtiorikosoikeuden eteen joutui 117 kaartilaista, joista ehdottoman tuomion sai 29 naista. == Elokuva == Vuonna 2015 valmistui Tampereen naiskaartista kertova elokuva Tuntemattomat. Raatihuoneen puolustajat 1918, jonka on ohjannut Timo Malmi. Se perustuu hänen vuotta aikaisemmin julkaisemaansa runokokoelmaan. == Kirjallisuutta == *Hoppu, Tuomas: Tampereen naiskaarti: myytit ja todellisuus, Ajatus-kirjat, Jyväskylä, 2008. ISBN 978-951-20775-9-5. == Lähteet == Luokka:Suomen sisällissodan punaiset sotilasyksiköt‎ Luokka:Tampereen historia
Laurent Sciarra

Laurent Michel Sciarra (s. 8. elokuuta 1973 Nizza) on ranskalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sciarra pelasi urallaan Ranskan lisäksi Espanjassa, Italiassa ja Kreikassa. Hän voitti urallaan muun muassa Ranskan mestaruuden ja Ranskan cupin ja oli moninkertainen Ranskan pääsarjan syöttökuningas.euroleaguebasketball.netACBPelaajaprofiili – LNB Ranskan miesten maajoukkueessa Sciarra kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 1997 (Ranska kymmenes), 1999 (neljäs) ja 2001 (kuudes).archive.fiba.com Pelaajauransa jälkeen Sciarra on valmentanut ranskalaisjoukkueita Pro B:ssä.Valmentajaprofiili – LNB == Lähteet == * Profiili FIBA Archive * Laurent Sciarra Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili euroleaguebasketball.net * Profiili ACB * Pelaajaprofiili LNB * Valmentajaprofiili LNB === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset koripallovalmentajat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
73 (luku)

73 (seitsemänkymmentäkolme) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 72 ja seuraa luku 74. == Matematiikassa == * 73 on alkuluku. * 73 on Pythagoraan alkuluku: 18 \cdot 4 + 1. * 73 muodostaa luvun 71 kanssa alkulukuparin. * 73!+1 on kertoma-alkuluku. * 73 on tähtiluku, sillä 73 pistettä voidaan järjestää kuusikannan mukaiseksi kuvioksi (katso kuva). * 73 on palindromi binäärijärjestelmässä (10010012) ja oktaalijärjestelmässä (1118). * 73 on onnekas luku (). * 73 voidaan muodostaa kolmen eri positiivisen kuutioluvun summana: 4^3+2^3+1^3. * 73 on toinen alkuluku takaperin kymmenjärjestelmässä (37). * 73 on pienin luku, joka on (vähintään) kahdeksan luvun tapauksessa kunkin itseään pienempien tekijöiden summa. (Nämä luvut ovat 98, 175, 335, 671, 767, 1007, 1247 ja 1271.) == Luonnontieteissä == * 73 on tantaalin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä. * Germanium-73 on germaniumin vakaa isotooppi. * Telluuri-125 on telluurin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 73. * 73 Klytia on pikkuplaneetta. * Messier 73 on tähtikuvio. == Muissa yhteyksissä == * Eurooppatie E73 kulkee Unkarissa, Kroatiassa ja Bosnia-Hertsegovinassa. * Kantatie 73 kulkee Kontiolahden ja Nurmeksen välillä. * Winchester ’73 – kohtalon ase on elokuva. * Pan Amin lento 73 kaapattiin. * Radioamatöörien tunnetuimpia sähkötyslyhenteitä on 73, joka tarkoittaa ”parhaat terveiset”.Suomen Radioamatööriliitto ry – sanasto * Piin päivä (14. maaliskuuta) on vuoden 73. päivä, jos ei ole karkausvuosi. == Lähteet == Luokka:Luonnolliset luvut
Moustapha Sonko

Moustapha ”Mous” Sonko (s. 14. kesäkuuta 1972 Pariisi) on ranskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sonko pelasi urallaan Ranskan lisäksi Espanjassa. Hän voitti urallaan muun muassa Korać cupin vuonna 2001 sekä Espanjan ja Ranskan mestaruudet.ACBLNB Ranskan miesten maajoukkueessa Sonko kuului olympiahopeaa Sydneyssä 2000 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi myös EM-kilpailuissa vuosina 1995 (Ranska kahdeksas), 1999 (neljäs) ja 2003 (neljäs).FIBA Archive == Lähteet == * Profiili FIBA Archive * Moustapha Sonko Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com * Profiili ACB * Profiili LNB === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset koripalloilijat Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kari Mattila (feministi)

Kari Börja Evjen Mattila (o.s. Hellner, 29. tammikuuta 1933 Oslo – 28. elokuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen feministiaktivisti. ==Koulutus ja ura== Kari Mattila valmistui insinööriksi Tekniska läroverketistä, minkä jälkeen hän opiskeli kieliä. Myöhemmin hän työskenteli perustamassaan Tekniikan Käännökset -nimisessä käännöstoimistossa vuoteen 1988 asti. Yritys oli aikanaan edistyksellinen toimiessaan verkostomaisesti yhdessä eri alojen asiantuntijoiden kanssa. Pääosan elämästään Kari Mattila asui Espoossa. Hän kuului sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja toimi kaupunginvaltuutettuna vuosina 1980–1984. Tuolloin Espooseen perustettiin hänen aloitteestaan naisten turvakoti. Mattila kuului myös Espoon teatterin perustajiin sekä vaikutti muun muassa Karhusaaren Sinebrychoffin huvilan säilyttämiseen ja saamiseen kulttuurikäyttöön. ==Feministinen aktivismi== Kari Mattila vaikutti Naisasialiitto Unionissa 1970-luvun alusta aina kuolemaansa saakka vuoteen 2003. Hänet valittiin Unionin puheenjohtajaksi 1976, jolloin vuonna 1892 perustettu vanha suffragettiyhdistys alkoi uudistua ulospäin suuntautuvaksi naisten tasa-arvoa ajavaksi liikkeeksi. Taloudellinen tasa-arvo, päivähoitokysymykset, isyysloma, naisen esineellistämisen kieltäminen mainonnassa, naistutkimus, naiskiintiöt politiikkaan, synnytyskipujen lievitys, naisiin kohdistuva väkivalta ja turvakotien tarve ovat muutamia esimerkkejä teemoista, joita Unioni toi julkisuuteen vakiinnuttaen asemaansa yhteiskunnallisena vaikuttajana. Unionin näkyvä toiminta vaikutti muihin, myös poliittisten puolueiden perinteisiin naisjärjestöihin. Mattila oli perustamassa uusia liikkeitä, kuten Naisten Kulttuuriyhdistys ja Naisten Rakentavan Asumisen Yhdistys. Naisryhmät Pohjoismaissa ja Keski-Euroopassa olivat Mattilalle tuttuja ja kansainväliset feministiset virtaukset saavuttivat paljolti hänen ansiostaan myös Naisasialiitto Unionin. Hänen sinnikkyytensä johdosta Unioni sai järjestettäväkseen vuonna 1982 IAW:n (International Alliance of Women) kansainvälisen kongressin Helsingissä. Kari Mattila on toimittanut muistelmateoksen Viattomat, vallattomat ja rohkeat, joka ilmestyi 1994. ==Kari Mattilan säätiö== Mattila toivoi tasa-arvotyön vahvistuvan ja kasvavan. Sitä tavoitetta hän myös itse halusi tukea perustamalla säätiön, joka itsenäisenä yhteistyökumppanina Naisasialiitto Unionin kanssa jatkaa työtä hänen hengessään. Kari Mattilan säätiö aloitti toimintansa vuonna 2005 tarkoituksenaan tukea feminististä ideologiaa ja pyrkiä muuttamaan niitä yhteiskunnan rakenteita, jotka ovat tasa-arvon toteutumisen esteenä. Sääntöjensä mukaisesti säätiö järjestää ja avustaa kokouksia, kursseja sekä esitelmä-, keskustelu- ja tiedotustilaisuuksia. Se voi myös tilata selvityksiä, harjoittaa julkaisutoimintaa, jakaa apurahoja ja toimia yhteistyössä muiden yhteisöjen kanssa. ==Lähteet== * *Kari Mattilan säätiön esite === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset feministit Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
S/S Concordia

S/S Concordia oli vuonna 1885 rakennettu höyrylaiva, jonka rakennuttaja oli porilainen Ångfartygsaktiebolaget Concordia -varustamo. Sen pääomistaja puolestaan oli W. Rosenlew & Co. Ab. Myöhemmin laiva tunnettiin myös nimillä Konkordiya ja Kingisepp. Concordia oli lastilaiva, jossa oli myös kymmenen matkustajapaikkaa neljässä hytissä. Vuonna 1902 aluksen kansirakennusta laajennettiin uudella ravintolasalilla. Concordia liikennöi aluksi Porin ja Pietarin välisellä reitillä, käyden välillä myös Riiassa. Vuonna 1892 reitiksi tuli Pori–Turku–Helsinki–Pietari ja 1900-luvun alussa linjaa jatkettiin myös Ruotsin Sundsvalliin ja Söderhamniin. Myöhemmin alus kulki vielä ainakin reitillä Sundsvall–Kaskinen–Pori–Rauma–Uusikaupunki–Turku–Pietari, kunnes se joulukuussa 1912 myytiin virolaiselle varustamolle. Tämän jälkeen alus liikennöi muun muassa Loksan ja Tallinnan välistä rahtireittiä Konkordiya- nimisenä. Vuonna 1914 se ajoi karille Nevajoella. Vuonna 1923 laiva myytiin Neuvostoliiton valtiolle, jolloin aluksen nimeksi vaihtui Kingisepp. Laiva haaksirikkoutui ja upposi Vienanmerellä keväällä 1929. == Lähteet == Luokka:Höyrylaivat Luokka:Porin historia
Sivar Arnér

Ernst Nils Sivar Arnér (13. maaliskuuta 1909 Arby, Kalmarin lääni – 1997https://www.myheritage.fi/names/sivar_arn%C3%A9r ) oli ruotsalainen kirjailija, yksi maansa tuon ajan proosan kärkihahmoistaOtavan Suuri Ensyklopedia, s. 5899. Teoksissaan Arnér usein erittelee terävästi ihmissuhteita, varsinkin avioliittoa ja rakkautta. Arnér oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja toimi opettajana vuoteen 1947. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma Skon som krigaren barn ilmestyi 1943 ja kertoo pasifistista, joka ei suostu valmistamaan sodassa käytettäviä saappaita. == Teokset == ===Suomennettu teos === * Sinä itse; suomentanut Sole Uexküll. Helsinki: Otava 1948 === Romaaneita === *Skon som krigaren barn (1943) *Plånbok borttappad (1943) *Du själv (1946, suomeksi Sinä itse) *Egil (1948) *Vackert väder (1950) *Han-Hon-Ingen (1951) *Fyra som var bröder (1955) *Som svalorna (1956). === Novellkokoelmia === *Verandan (1947) *Säkert till sommaren (1954). === Kuunnelmia === *Fem hörspel (1959) *Dag och natt (1960). == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Arnstein Arneberg

Arnstein Arneberg (6. heinäkuuta 1882 Halden – 1961) oli norjalainen arkkitehti, jota on pidetty yhtenä ajan parhaista norjalaisarkkitehdeista. Hänen päätyönsä ovat (Magnus Poulssonin kanssa) Oslon puhelin- ja lennätintalo (1923) sekä monumentaalinen raatihuone (1950). Arnebergin muita töitä ovat mm. kansalliseen tyyliin rakennettu Eidsvoldin kansanopisto, Villa Betrell Luvialla ja Bygdøn museoIso tietosanakirja, osa 1 (1931), palsta 766. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Alfred Andersch

Alfred Andersch (4. helmikuuta 1914 München, Saksa – 1980 Berzona, Sveitsi oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Andersch joutui kommunismin vuoksi 1933 kolmeksi kuukaudeksi Dachaun keskitysleirille. Toisen maailmansodan aikana hän pakeni Italiassa Yhdysvaltojen joukkojen puolelle ja päätyi sotavangiksi Yhdysvaltoihin. Sodan jälkeen hän julkaisi Hans Werner Richterin kanssa sosialistista aikakauslehteä Der Ruf ja oli Gruppe 47:n perustajia.) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Anderschin teoksissa on sekä symbolistisia että reportaasimaisia aineksia. Andersch toimi nuoriso-ohjaajana kommunistisessa puolueessa sekä teollisuuden palveluksessa. Hän oli aikakauslehtien Der Ruf ja Texte und Zeichen avustaja. Hän herätti huomiota vuonna 1952 julkaisemallaan romaanilla Die Kirschen der Freiheit, jossa hän kuvaa kokemuksiaan toisesta maailmansodasta ja rintamakarkuruutta. Teoksessa Wanderungen im Norden hän kuvaa kokemuksiaan matkoillaan Skandinaviassa. Anderschin romaanit Unelma Sansibarista (1958, suom. 1958) ja Punatukkainen (1960, suom. 1962) ovat saaneet suosiota muissakin maissa kuin SaksassaKodin suuri tietosanakirja, osa 1, s. 185, Weilin + Göös 1979. ==Suomennetut teokset== * Unelma Sansibarista: romaani (Sansibar oder Der letzte Grund), suom. Pekka Mattila. WSOY 1958 * Punatukkainen: romaani (Die Rote), suom. Kristiina Kivivuori. Otava 1962. ;Kuunnelmat * Pako (Fahrerflucht), Nelli Nieminen & Pertti Nieminen, Helsinki: Yleisradio 1967 * James Deanin kuolema (Der Tod des James Dean); suom. Arvo Turtiainen, Helsinki, [1968?] == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Der Tod des James Dean kuunnelma, Archive.org (Äänitiedosto ja kuvaus) Luokka:Dramaturgit Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Stefan Andres

Stefan Andres (26. kesäkuuta 1906 Trittenheim-Dhrönchen, Saksa – 29. kesäkuuta 1970 Rooma, Italia) oli saksalainen kirjailija. Andresin teosten aiheina ovat mm. elämänilon ja uskonnollisten ikuisuuskysymysten väliset ongelmat.WSOY:n Iso Tietosanakirja, osa 1 vuodelta 1995, s. 153 Hänen teoksiaan ovat ainakin pienoisromaani Wir sind Utopia (1943), Der Mann von Asteri (1939), Die Sintflut (1949–1959) ja Der Knabe im Brunnen (1953). ==Suomennetut teokset== * Jumalan unelma (Wir sind Utopia) suom. Teijo Havu, jälkisanan kirj. C.-A. v. Willebrand. Karisto, 1960. * Suurin kaikista: Raamatun tapahtumat uusin sanoin (Die biblische Geschichte) suom. Kaija Pakkanen. Kirjayhtymä, 1966 * Vieraita paratiisissa (Gäste im Paradies) Suom. Kyllikki Heikkinen. Karisto, 1968. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Paul Feig

Paul Samuel Feig (s. 17. syyskuuta 1962 Mount Clemens, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hänen tunnetuin ohjauksensa on vuoden 2011 elokuva Morsiusneidot, jonka pääosissa ovat Kristen Wiig ja Melissa McCarthy. Feig ohjasi myös toimintakomediat The Heat (2013) jonka pääosissa ovat McCarthy ja Sandra Bullock, sekä Spy – vakoojan asussa (2015) jonka pääosissa ovat McCarthy, Jason Statham ja Jude Law. Feig on luonut televisiosarjan Freaks and Geeks (1999–2000). Hän on ohjannut useiden televisiosarjojen jaksoja, joihin lukeutuvat esimerkiksi Sukuvika, Konttori ja Nurse Jackie. == Filmografia == * Freaks and Geeks (1999–2000, luoja) * I Am David (2003, ohjaaja ja käsikirjoittaja) * Unaccompanied Minors (2006, ohjaaja) * Morsiusneidot (2011, ohjaaja) * The Heat (2013, ohjaaja) * Spy – vakoojan asussa (2015, ohjaaja, tuottaja ja käsikirjoittaja) * Tenavat-elokuva (2015, tuottaja) * Ghostbusters (2016, ohjaaja ja käsikirjoittaja) * Missä on Emily? (2018, ohjaaja) * Last Christmas (2019, ohjaaja) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisio- ohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiotuottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Hellsten

Johanna Hellsten (s. 5. huhtikuuta 1981) on suomalainen uransa päättänyt salibandyn pelaaja. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hellsten voitti kaudella 2000–2001 I divisioonan itälohkon pistepörssin Imatran Voimassa ja siirtyi sitten lappeenrantalaiseen NST:hen, jonka kanssa hän nousi kauden 2001–2002 päätteeksi Salibandyliigaan. Hellsten pelasi Salibandyliigan runkosarjassa 179 ottelua pistein 48 + 43 = 91 ja pudotuspeleissä 61 ottelua pistein 9 + 14 = 23. Hänen joukkueensa liigassa NST:n (2002–2004) lisäksi olivat Tapanilan Erä III (2004–2008, 2011–2012) ja Tikkurilan Tiikerit (2008–2011). Erä III:n kanssa hän saavutti SM-kultaa kaudella 2006–2007 ja SM- hopeaa kaudella 2004–2005. Suomen maajoukkueessa Hellsten pelasi 34 ottelua pistein 2 + 4 = 6. Otteluista neljä oli MM-kilpailuissa. Noissa vuoden 2005 kilpailuissa Suomi saavutti hopeaa. Hellsten pelasi juniorina myös jalkapalloa Joutsenon Kullervossa. Hän voitti Kultsun C-tyttöjen kanssa aluemestaruuden vuonna 1995. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Johanna Hellstenin pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Inka Lampinen

Inka Lampinen (s. 17. heinäkuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa puolustajana Porvoon Salibandyseurassa ja on toiminut joukkueen kapteenina. Lampisen kasvattajaseura on Joutsenon Kataja. Kaudesta 2007–2008 alkaen hän pelasi Salibandyliigaa kymmenen kautta lappeenrantalaisessa NST:ssä. Kaudesta 2017–2018 lähtien hän on yhtä ulkomailla viettämäänsä vuotta lukuun ottamatta pelannut PSS:ssä. Kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä hän on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 251 ottelua pistein 42 + 91 = 133 ja pudotuspeleissä 82 ottelua pistein 9 + 21 = 30. Hän on voittanut kultaa kaudella 2015–2016 NST:n joukkueessa ja saavuttanut SM-hopeaa kausina 2010–2011 ja 2018–2019 sekä viidesti SM-pronssia kausina 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2011–2012 ja 2014–2015. Kaudella 2020–2021 Lampinen pelasi Ruotsissa Malmö FBC:n joukkueessa. Suomen maajoukkueessa Lampinen on pelannut 30 ottelua pistein 3 + 2 = 5. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Inka Lampisen pelaajakortti NST:n sivustolla * Inka Lampisen pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Webinaari

Verkkoseminaari eli webinaari on internetin välityksellä toteutettu virtuaalinen tapahtuma, johon sekä esiintyjät että yleisö osallistuvat omalta päätelaitteeltaan maantieteellisestä sijainnista riippumatta. Verkkoseminaaria voidaan hyödyntää etä- tai verkko-opetuksessa järjestämällä luentoja ja koulutuksia. Verkkoseminaarina voi toteuttaa myös erilaisia tiedotustilaisuuksia ja markkinointitapahtumia, esimerkiksi tuotelanseerauksia. Selvin ero videoneuvotteluihin on se, että verkkoseminaarit toteutetaan www-selaimella käytettävillä verkkosovelluksilla tai tietokoneelle/mobiililaitteelle asennettavilla ohjelmilla. Verkkoseminaarien järjestämiseen käytettyjä sovelluksia ovat esimerkiksi Citrix GoToWebinar, Adobe Connect, WebEx, WebinarJam Studio, Striimari, Bambuser, Appear.in, Skype ja Microsoft Lync (uudelta nimeltään Skype for Business). Verkkoseminaari on lähtökohtaisesti virtuaalinen tapahtuma, johon ei osallistu fyysisesti läsnä olevaa yleisöä. Verkkoseminaaritekniikan avulla voidaan kuitenkin välittää sisältöä myös fyysisestä tapahtumasta, jolloin osa tapahtuman yleisöstä on samassa tilassa esiintyjän kanssa, osa seuraa tapahtumaa liittymällä verkkoseminaarilähetykseen. Verkkoseminaarilähetys voi siis toteutua kahdesta erilaisesta lähtökohdasta: # Järjestetään virtuaalinen tapahtuma: esiintyjät ja yleisö eivät ole samassa tilassa. # Verkkoseminaarilähetys fyysisestä tapahtumasta: verkkoseminaarilähetys voidaan striimata eli jakaa samanaikaisesti kasvokkaisesta tilaisuudesta, jossa esiintyjä puhuu paikalla olevalle yleisölle. Tällöin verkkoseminaariosallistujat eli etäosallistujat ovat sekundaarinen yleisö. Käytännössä tallenteen myöhemmät katsojat ovat kolmas yleisö. Ensimmäisessä mallissa esiintyjät ja osallistujat ovat yhtä aikaa etäyhteydessä toisiinsa omilta tietokoneiltaan. Verkkoseminaarissa kaikkien näytöillä on pääpiirteissään sama näkymä; esimerkiksi esiintyjän diat, esiintyjän kasvot tai näiden yhdistelmä. Videokameran käyttö verkkoseminaarissa ei ole välttämätöntä, sillä usein verkkoseminaarin viestinnälliset tavoitteet saavutetaan hyvän suullisen esityksen ja sitä tukevan esitysmateriaalin avulla. Verkkoseminaarin vuorovaikutteisuus voi perustua etäosallistujien ääneen esittämiin kysymyksiin, mutta kysymyksiä voi esittää myös chattiruudulla, jolloin esiintyjä vastaa niihin joko suullisesti tai kirjoittamalla. Tämän lisäksi verkkoseminaareissa voidaan kommunikoida erilaisten äänestysten muodossa, jolloin kuulijoiden mielipidettä voidaan kysyä livetilanteessa. Verkkoseminaarit voidaan tallentaa videolle myöhempää katselua varten, joten verkkoseminaarit tavoittavat yleisöä myös niiden toteutusajankohdan jälkeen. Eräissä verkkoseminaariohjelmistoissa voidaan myös indeksoida esityksen runko, jolloin jälkikäteen kuulija voi hyppiä eri osioiden välissä. == Lähteet == Luokka:Tietokonevälitteinen viestintä
Nathalie Lahdenmäki

Nathalie Frédérique Lautenbacher (o.s. Lahdenmäki, s. 1974) on suomalais- ranskalainen keramiikkataiteilija, tutkija ja opettaja. ==Opiskelu== Lahdenmäki valmistui keraamikoksi Taideteollisen korkeakoulun keramiikka- ja lasisuunnittelun osastolta vuonna 1999. Opintojensa yhteydessä hän toimi freesuunnittelijana Designor Oy:n Iittalan lasitehtaalla vuonna 1997 ja Designor Oy:n Arabian keramiikkatehtaalla harjoittelijana vuonna 1998. ==Toiminta taiteilijana== Opintojensa jälkeen Lahdenmäki toimi suunnittelijana Arabian keramiikkatehtaalla ja Iittalan lasitehtaalla. Tunnetuimpia teollisesti valmistettuja esineitä ovat keramiikasta valmistetut Piste -koriste-esinesarja (Arabia, 1999) ja lasista valmistetut Natal-maljakot (Iittala, 1997). Vuodesta 2004 Lahdenmäellä on ollut oma työpaja Studio Nathalie Lahdenmäki. Hänen uniikkitöilleen on ominaista hienostunut ja herkkä ote. Lahdenmäellä on ollut vuodesta 1997 tasaisesti sekä yksityis- että ryhmänäyttelyitä Suomessa ja ulkomailla. Hän on ollut kutsuttuna vierailevana taiteilijana vuonna 2005 The Shigaraki Ceramic Cultural Park, Shigaraki, Japaniin. Lahdenmäki kuuluu myös jäsenenä arvostettuun IAC:hen (International Academy of Ceramics, Geneva). Lautenbacher on lehtori Aalto-yliopiston taiteen, muotoilun ja arkkitehtuurin korkeakoulussa. ==Palkinnot== * 2005 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia) * 2008 Vuoden nuori muotoilija (yhdessä Naoto Niidomen kanssa) * 2014 Minon kansainvälinen keramiikkakilpailu, Japani (pronssia) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Suomen ranskalaiset Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anni-Maija Seppänen

Anni-Maija Seppänen (s. 6. joulukuuta 1990) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa maalivahtina ja edusti viimeksi lappeenrantalaista NST:tä. Seppäsen kasvattajaseura on Joutsenon Kataja. Kaudesta 2007–2008 alkaen hän pelasi Salibandyliigaa NST:ssä. Kausi 2014–2015 mukaan lukien hän on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 139 ottelua pistein 0 + 1 = 1 ja pudotuspeleissä 50 ottelua. Hän on saavuttanut NST:n kanssa SM-hopeaa kaudella 2010–2011 ja viidesti SM-pronssia kausina 2007–2008, 2008–2009, 2009–2010, 2011–2012 ja 2014–2015. Suomen maajoukkueessa Seppänen on pelannut 16 ottelua. Otteluista kuusi oli MM-kilpailuissa. Noissa vuoden 2009 kilpailuissa Suomi saavutti pronssia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Anni-Maija Seppäsen pelaajakortti Kansainvälisen salibandyliiton sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet
Garm (täsmennyssivu)

Garm voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Garm, koirademoni skandinaavisessa mytologiassa *Garm, Suomessa vuosina 1923–1953 ilmestynyt ruotsinkielinen pilalehti *KNM Garm, vuonna 1940 upotettu norjalainen sotalaiva *Garm, kaupunki Tadžikistanissa *Garm, yksi norjalaisen muusikon Kristoffer Ryggin taiteilijanimistä.
Kauniit & Uhkarohkeat

Kauniit & Uhkarohkeat oli syksyllä 2014 perustettu suomalainen suomenkielistä musiikkia esittävä popyhtye. Levy-yhtiö Warner Music Finland solmi levytyssopimuksen yhtyeen kanssa loppuvuodesta 2015. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä ”Kuningatar” helmikuussa 2016. Yhtye sai esikoissinglestään kultalevyn. Yhtyeessä oli normaalista poiketen kaksi perkussionistia eikä lainkaan rumpalia. Yhtyeen jäsenet olivat keikkailleet yhdessä ja erikseen jo 2000-luvun puolivälistä ja soittaneet muun muassa Home Junior ja Frankie Say Relax -yhtyeissä. Yhtyeen kappaleiden sovitukset tekivät tuottajat Hank Solo ja Jonas W. Karlsson. Yhtye oli mukana myös Hank Solon elokuussa 2016 julkaistulla ”Söpö”-singlellä. Yhtye lopetti varsinaisen toimintansa vuoden 2016 lopulla. Yhtyeen tekemät, mutta julkaisematta jääneet kappaleet julkaistiin maaliskuussa 2018 Bändinperumislevy -nimisellä albumilla. Yhtyeen jäsenistä solisti Eetu Kalavainen on jatkanut soolouralla. == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Bändinperumislevy *Julkaistu: 16. maaliskuuta 2018 *Formaatti: digitaalinen lataus *Levy-yhtiö: Warner Music Finland – – === Singlet === Nimi Vuosi Listasijoitukset Albumi Single- lista Radio- lista ”Kuningatar” 2016 17 66 Bändinperumislevy ”Itsensähyväksymislaulu” – – === Musiikkivideot === * Kuningatar (2016, ohjaus Hannes Honkanen) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhtyeet Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Kati Sinenmaa

Kati Sinenmaa (s. 1950 Laukaa) on suomalainen elämäntapa-aktivisti ja ITE- taiteilija, joka tunnetaan Pasilan kivilinnan rakentajana. Hän opiskeli 1989–1995 Helsingin yliopistossa fysiikkaa ja oli aktiivinen keskustelija varhaisissa Usenet-ryhmissä. Häntä pidettiin lahjakkaana luonnontieteissä, mutta hän keskeytti opintonsa ja jäi vuonna 1995 asunnottomaksi. Sinenmaasta on tehty vuonna 2005 dokumenttielokuva Kosminen näytelmä. == Pasilan kivilinna == Jäätyään asunnottomaksi Kati Sinenmaa päätyi omien sanojensa mukaan sattumalta teltan kanssa Pasilaan Puolen hehtaarin metsäksi kutsumaansa metsikköön, kivenheiton päähän Ilmalan junaseisakkeesta. Hän ryhtyi kokoamaan alueelle kivistä linnamaista rakennelmaa, johon on vuosien saatossa rakentunut silmämääräisesti satoja tonneja painava kivirakennelma, jonka rakentaminen jatkuu edelleen. Rakennelmaa ympäröi noin 200 metriä pitkä ja 0,5–2 metriä korkea aitaus, joka muodostuu erilaisista risuista, hiekasta ja mullasta. Alueella on jopa usean tonnin painoisia kiviä aseteltuina kivilinnan rakenteisiin. Kivilinnan valmistamisessa Sinenmaalla ei ole ollut kertomansa mukaan apunaan muita työkaluja kuin lapio, rautakanki, sorkkarauta sekä lankkuja ja putken pätkiä, joiden avulla hän pystyi kaivamaan esille ja siirtelemään tonnienkin painoisia kiviä. Vuosina 1995–2008 hän myös asui linnaan rakentamassaan mökissä ympäri vuoden. Vuonna 2008 mökki paloi ja Sinenmaa joutui muuttamaan muualle. Vuonna 2016 Liikennevirasto päätti aidata linnan turvallisuussyihin vedoten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kati Sinenmaan blogi * Ulla-Maija Vilmi: Kiven vierittäjä , Vantaan Lauri 11.5.2006. * Sinenmaan rakentama Pasilan kivilinna Retkipaikassa * Marko Leppänen: Kodittomuuden muistomerkki , Kirkko ja kaupunki 15.10.2012. * Esoteerinen maantiede ja periferiaterapia: Kivenpyörittäjän urbaani metsähovi Sinenmaa, Kati Sinenmaa, Kati Sinenmaa, Kati Luokka:Elävät henkilöt
Matti Simola

Matti Heikki Veikko Simola (16. huhtikuuta 1926 Helsinki – 30. joulukuuta 1975) oli suomalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Suurnan Poikien kasvatti Simola voitti pelaajana Suomen mestaruuden vuosina 1944, 1945, 1948 ja 1949.Matti Simola – Suomen Koripalloliitto Valmentajana hän toimi Suomen miesten maajoukkueen päävalmentajana Helsingin kesäolympialaisissa 1952. == Lähteet == * Matti Simola Suomen Koripalloliitto === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset koripallovalmentajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet