EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kristuksen kirkko (brewsterilaiset)

James Colin Brewster (s. 1826) oli eräs myöhempien aikojen pyhien liikkeeseen kuuluneen yhteisön, Kristuksen kirkon (engl. Church of Christ), perustaja yhdessä Hazen Aldrich -nimisen miehen kanssa. Brewsterin mukaan kirkon jäseniä kutsuttiin usein brewsterilaisiksi. Brewster syntyi New Yorkissa. Hänen vanhempansa kääntyivät Joseph Smithin perustaman Kristuksen kirkon jäseniksi Brewsterin ollessa pieni lapsi. Perhe muutti myöhempien aikojen pyhien kokoamispaikkaan Kirtlandiin, Ohioon. 1836 tuolloin 10-vuotias Brewster selitti, että enkeli Moroni, joka oli johdattanut profeetta Joseph Smithin kultaisten levyjen luo, oli ilmestynyt myös hänelle. Koska Brewster piti kiinni siitä, että Jumala on kutsunut hänet profeetaksi, hänet erotettiin Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkosta. Vuonna 1842 Brewster julkaisi kirjan The Words of Righteousness to All Men, Written from One of the Books of Esdras, Which Was Written by the Five Ready Writers, In Forty Days, Which Was Spoken of by Esdras, in His Second Book, Fourteenth Chapter of the Apocrypha, Being one of the Books Which Was Lost, and Has Now Come Forth, by the Gift of God, In the Last Days, jonka hän kertoi kääntäneensä jumalallisen innoituksen avulla. Profeetta Joseph Smithin saatua surmansa 1844 Brewster alkoi koota ympärilleen Smithin seuraajia, jotka etsivät itselleen profeetallista johtajaa. Hän alkoi koota seuraajiaan yhteisöksi Springfieldiin Illinoisiin. 1848 Brewster ja Hazen Aldrich perustivat virallisesti Kristuksen kirkko -nimisen yhteisön, joka heidän mukaansa oli Smithin vuonna 1830 perustaman kirkon laillinen seuraaja. Hazen Aldrichista tuli kirkon ensimmäinen presidentti, Brewster ja Jackson Goodale toimivat hänen neuvonantajinaan muodostaen yhdessä ensimmäisen presidenttikunnan. Kirkko alkoi julkaista Olive Branch ("Oliivinlehvä") -nimistä lehteä. Brewster kertoi yhä uusista ilmoituksista, jotka Jumala oli antanut hänen kauttaan kirkolleen. 1850 hän kertoi Jumalan ilmoittaneen hänelle Rio Granden laaksossa sijaitsevan Bashan-nimisen maan, jonka tämä oli valinnut kirkon jäsenten kotimaaksi. 1851 Brewster ja Goodale johdattivat vankkurikaravaanin preerialle, tarkoituksenaan johtaa se tähän tarunhohtoiseen Bashanin maahan. Aldrich, joka ilmeisestikin oli alkanut epäillä Brewsterin profeetallisia kykyjä, sen sijaan pysytteli Kirtlandissa. Vaelluksen aikana Brewsterin ja Goodalen välille syntyi kahnauksia, ja karavaani alkoi muutenkin riitautua. Suurin osa matkaseurueesta luopui Bashanin etsinnästä ja matkusti Kalliovuorten oli Kaliforniaan. Brewster yritti vielä jonkin aikaa etsiä Bashanin maata, mutta tuloksetta. Tämän jälkeen hänkin siirtyi Kaliforniaan. Myöhemmin hän ryhtyi spiritualismin luennoitsijaksi. Hän kokosi ympärilleen pienen joukon mormoneja, mutta ei enää yrittänyt järjestää kirkkoaan uudelleen. Luokka:Mormonistiset kirkkokunnat
Aimo Aho

Aimo Antero Aho (31. toukokuuta 1951 Reisjärvi – 10. heinäkuuta 2014 Haapajärvi) oli suomalainen keihäänheittäjä, joka kilpaili kolmissa arvokisoissa. Seuratasolla Aho edusti Haapajärven Kiiloja ja Reisjärven Pilkettä. Rooman EM-kisoissa 1974 ja Moskovan olympialaisissa 1980 Aho sijoittui yhdeksänneksi ja Helsingin MM-kisoissa 1983 kymmenenneksi. Moskovassa hänet pudotti loppukilpailun kolmelta viimeiseltä kierrokselta isäntämaan Dainis Kūlan lappeelleen laskeutunut heitto. Aho voitti keihäänheiton Montréalin olympialaisten esikisoissa vuonna 1975 muttei tullut valituksi varsinaisiin kisoihin. Aho voitti Suomen mestaruuden vuonna 1975 ja lisäksi kahdeksan muuta SM-mitalia. Hänen ennätyksensä ennen vuotta 1986 käytössä olleella keihäsmallilla oli vuonna 1977 heitetty 89,42 m. Uudella mallilla hän heitti tuloksen 77,64 m vuonna 1986. Ahoa valmensi Lauri Immonen. Myöhemmin Aho kouluttautui hierojaksi, ja ravipiireissä hänet tunnettiin niin valmentajana kuin ohjastajanakin. ==Saavutukset== *Olympialaisissa 9. sija 1980 *MM-kisoissa 10. sija 1983 *EM-kisoissa 9. sija 1974 *Suomen mestari: 1975 *SM-hopea: 1974, 1977, 1978, 1980, 1982, 1983 *SM-pronssi: 1973, 1981 == Kausien parhaat heitot == ===Vanha keihäsmalli=== * 1969 61,58 Kinnula 17.8. * 1970 72,04 Reisjärvi 7.6. * 1971 74,18 Haapajärvi 22.8. * 1972 80,02 Reisjärvi 2.9. * 1973 84,44 Hyvinkää 12.8. * 1974 85,88 Varkaus 9.7. * 1975 85,74 Seinäjoki 20.7. * 1976 85,98 Helsinki 5.9. *1977 89,42 Reisjärvi 21.5. * 1978 85,84 Tampere 19.6. * 1979 84,82 Reisjärvi 17.6. * 1980 88,62 Raahe 13.7. * 1981 87,02 Salo 13.8. * 1982 86,98 Helsinki 29.8. * 1983 87,28 Pihtipudas 24.7. * 1984 83,38 Valkeakoski 5.6. * 1985 80,22 Nivala 28.8. ===Uusi keihäsmalli=== * 1985 74,60 Viitasaari 28.9. *1986 77,64 Pihtipudas 13.7. * 1987 77,42 Tohmajärvi 8.8. * 1988 74,62 Saarijärvi 25.6. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset keihäänheittäjät Luokka:Suomalaiset raviohjastajat Luokka:Suomalaiset ravivalmentajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Turjankylä

Turjankylä (myös Turja) on kylä Kauhajoen kaupungissa. Turjankylässä sijaitsee muun muassa Kauhajoen evankelinen opisto ja Turjan koulu, joka lakkautettiin sen toimittua 81 vuotta. Kauhajoen Evankelista opistoa kutsutaan myös nimellä "Turjan linna". Turjankylän naapurikylä on Järvikylä. Kylän läpi kulkee Suupohjan rata, jolla on enää tavaraliikennettä. Turjankylässä oli aikoinaan mylly ja saha. Luokka:Kauhajoen kylät
Kalevan kisat 1935

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1935 Kotkassa Puistolan urheilukentällä 10.–11. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Poliisi-Voimailijat. 3 000 metrin estejuoksu, 25 000 metrin juoksu (14. heinäkuuta) ja kymmenottelu (13.–14. heinäkuuta) kilpailtiin Mikkelissä. == Mitalistit == Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 100 m Palle Virtanen 10,8 Toivo Sariola 10,9 Pentti Rintala 11,0 200 m Palle Virtanen 22,1 Martti Tolamo 22,5 Unto Salminen 22,6 400 m Aku Räkköläinen 49,3 Heikki Mäkinen 50,4 Einar Fabricius 50,7 800 m Ossi Teileri 1.54,5 Paavo Mikkeli 1.55,7 Helge Vänttilä 1.56,2 1 500 m Ossi Teileri 3.57,0 Volmari Iso-Hollo 3.57,8 Hannes Piispanen 3.57,8 5 000 m Lauri Lehtinen 14.36,8 Lauri Virtanen 14.37,0 Arvo Askola 14.41,8 10 000 m Ilmari Salminen 32.23,3 Toivo Loukola 32.29,0 Emil Kukkonen 32.31,4 25 000 m Väinö Sipilä 1.29.32,2 Ilmari Kuokka 1.29.49,4 Oiva Ekholm 1.30.28,6 110 m aidat Bengt Sjöstedt 15,1 Jukka Huovinen 15,7 Hans-Jörgen Sjöstedt 15,8 400 m aidat Yrjö Nora 55,1 Jukka Nuortio 55,3 Kaarlo Tuominen 57,2 3 000 m esteet Verner Toivonen 9.19,2 Gunnar Höckert 9.26,8 Toivo Loukola 9.28,0 Korkeushyppy Kalevi Kotkas 194 Veikko Peräsalo 192 Paavo Havulinna 185 Seiväshyppy Aulis Reinikka 390 John Lindroth 380 Aatto Reinikka 380 Pituushyppy Aaro Laine 744 Martti Tolamo 722 Leevi Välimaa 699 Kolmiloikka Onni Rajasaari 14,84 Olavi Suomela 14,59 Kaarlo Ilovaara 14,55 Kuulantyöntö Sulo Bärlund 15,39 Risto Kuntsi 14,96 Arvo Vimpari 14,70 Kiekonheitto Kalevi Kotkas 46,00 Kaarlo Ackren 43,48 Eino Kenttä 43,02 Moukarinheitto Ville Pörhölä 50,19 Gustaf Koutonen 49,09 Gösta Hannula 49,00 Keihäänheitto Matti Järvinen 74,08 Matti Sippala 68,04 Hugo Vainio 66,97 Viisiottelu Matti Sippala 3256 Aarne Marski 3048 Juhani Vellamo 3008 Kymmenottelu Veikko Peräsalo 5877 Aarne Marski 5740 Olavi Länsisalmi 5546 == Lähteet == * Luokka:Kalevan kisat Luokka:Vuoden 1935 yleisurheilu Luokka:Kotkan urheilutapahtumat
Kalevan kisat 1936

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1936 Turussa 22.–23. elokuuta. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Viisiottelu oli ohjelmassa viimeistä kertaa. Sen lajit olivat pituushyppy, keihäänheitto, 200 m juoksu, kiekonheitto ja 1 500 m juoksu. 3 000 metrin estejuoksu (5. heinäkuuta), kymmenottelu (4.–5. heinäkuuta) ja 25 000 metrin juoksu (13. syyskuuta) kilpailtiin Tampereella. == Mitalistit == Laji Kultaa Aika / tulos Hopeaa Aika / tulos Pronssia Aika / tulos 100 m Aki Tammisto 11,2 Åke Lindfors 11,3 Palle Virtanen 11,3 200 m Aki Tammisto 22,0 Åke Lindfors 22,3 Palle Virtanen 22,7 400 m Bertel Storskrubb 50,4 Tauno Peussa 50,4 Heikki Mäkinen 50,5 800 m Ossi Teileri 1.55,8 Kosti Kurkela 1.57,2 Niilo Hartikka 1.57,2 1 500 m Martti Matilainen 3.58,8 Toivo Sarkama 3.59,2 Toivo Hoppania 3.59,9 5 000 m Gunnar Höckert 14.48,5 Arvo Askola 14.49,8 Oiva Lämsä 14.54,7 10 000 m Toivo Loukola 32.05,4 Lauri Virtanen 32.08,5 Eero Riikonen 32.16,7 25 000 m Ilmari Kuokka 1.27.59,0 Frans Lahti 1.28.15,6 Emil Kukkonen 1.28.33,4 110 m aidat Bengt Sjöstedt 15,6 Veikko Jussila 2,6 m jäljessä Hans-Jörgen Sjöstedt 4 m jäljessä 400 m aidat Yrjö Nora 55,8 Arvo Salmela 56,6 Thure Hytönen 57,4 3 000 m esteet Volmari Iso-Hollo 9.16,0 Martti Matilainen 9.20,6 Kaarlo Tuominen 9.26,2 Korkeushyppy Kalevi Kotkas 197 Veikko Peräsalo 195 Lauri Kalima 195 Seiväshyppy Aulis Reinikka 380 Urho Saariaho 380 Eijo Vesanen 370 Pituushyppy Aaro Laine 704 Kauko Simola 703 Kalevi Luoma 702 Kolmiloikka Onni Rajasaari 15,05 Kaarlo Ilovaara 14,83 Heikki Simola 14,70 Kuulantyöntö Sulo Bärlund 15,63 Risto Kuntsi 14,67 Rurik Backman 14,46 Kiekonheitto Kalevi Kotkas 45,20 Heikki Taskinen 44,68 Kaarlo Ackren 43,08 Moukarinheitto Gustaf Koutonen 51,33 Sulo Pärni 50,54 Sulo Heino 49,19 Keihäänheitto Yrjö Nikkanen 73,27 Hugo Vainio 67,87 Kalervo Toivonen 67,42 Viisiottelu Matti Sippala 3315 Kalervo Toivonen 3038 Urho Vilppunen 2920 Kymmenottelu Martti Tolamo 6521 Aulis Reinikka 6358 Arvi Andersson 6030 == Lähteet == * Luokka:Kalevan kisat Luokka:Vuoden 1936 yleisurheilu Luokka:Turun urheilutapahtumat
The Beatles Box Set

The Beatles Box Set on The Beatlesin albumikokoelma, joka sisältää musiikkia lähes kaikilta yhtyeen albumeilta ja sisältää siis yhtyeen koko tuotannon. == Kappaleet == Koska boksi sisältää runsaat sata kappaletta, luettelossa on niiden albumien nimet, joilta kokoelmassa on musiikkia (sisältää koko albumin kappaleet). *Please Please Me *With The Beatles *A Hard Day’s Night *Beatles for Sale *Help! *Rubber Soul *Revolver *Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band *Magical Mystery Tour *White Album *Yellow Submarine *Abbey Road *Let It Be *Past Masters, Volume 2 *Past Masters, Volume 1 == Lähteet == * CD Universe Luokka:Vuoden 1988 kokoelma-albumit Luokka:The Beatlesin kokoelma-albumit Luokka:Musiikkiboksit
Staffan Lindberg

Staffan Lindberg (s. 16. lokakuuta 1971) on kilpapurjehtija ja Suomen menestynein parikilpailija. Staffan Lindberg valittiin vuonna 2006 Vuoden Kansainväliseksi purjehtijaksi SuomessaAlandia Sailin Team: internet-sivut . Lindberg edustaa Åländska Segelsällskapetia, ÅSS. Lindberg on kilpailut Parikilpailun ja Star-luokan lisäksi aikaisemmin seuraavissa luokissa Soling, H-vene, Laser, E-jolla, OptimistijollaSuomen Purjehtijaliitto: Peking- ehdokkaat. == Parikilpailu == Vuodesta 1993 lähtien parikilpailuja Lindbergin johdolla purjehtinut joukkue on noussut yhdeksi maailman parhaista parikilpailujoukkueista. Vuoden 2007 lopulla joukkue oli kuudes Kansainvälisen purjehtijaliiton, (ISAF), World Match Race RankingissäWord Match Racing Tour: internet-sivut. Parikilpailun tärkeimmät saavutukset ovat sekä MM-pronssia että EM-kultaa Match Racessa vuodelta 2006. == Star == Yhdessä Erkki 'Eki' Heinosen kanssa tavoitteet oli asetettu korkealle ja Tavoitteena oli Star- luokan olympiapaikka vuoden 2008 Pekingin olympialaisiin. Heinonen on aikaisemmin purjehtinut Star-venettä olympialaisissa ja opastaa Lindbergiä venetyypin saloihin. Sijoituksella 34. jäi olympiapaikka Suomen veneelle kuitenkin saavuttamatta Starin maailmanmestaruuskilpailuissa 2007. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Staffan Lindbergin parikilpailujoukkueen kotisivut, Alandia Sailing Team . Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Ahvenanmaalaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paperinukke

Paperinukke on paperista tehty hahmo, jolle voidaan pukea erilaisia, niin ikään paperista tehtyjä asuja näissä olevien taitettavien pidikkeiden avulla. Hahmot ovat tavallisesti ihmishahmoja, mutta ne voivat olla myös eläin- tai fantasiahahmoja. Paperinuket ovat olleet edullisia lasten leikkivälineitä vuosisatojen ajan. Käsintehtyjä paperinukkeja on ollut melkein yhtä kauan kuin paperia on ollut yleisesti saatavissa, Euroopassa ainakin 1600-luvulta lähtien ja Aasiassa jo vuosisatoja aikaisemmin.Paperinukkejen historia Nürnbergissä, Saksan kansallismuseossa on värjätyllä puulaatalla Augsburgissa painettu nukkearkki, joka on ajoitettu vuoteen 1650/1660. Paperinukeilla ovat leikkineet kaikkien yhteiskuntaluokkien lapset. Suomessa muun muassa monet aikakauslehdet julkaisivat 1900-luvulla sivuillaan varsin usein paperinukkeja. Nukkejen ja niiden vaatteiden leikkaaminen irti oli lapsille hyvää hienomotorista harjoitusta. Paperinuket ovat nykyisin leikkimisen sijasta lähinnä harrastemuoto, jossa esimerkiksi kerätään kokoelma eri aikakausina tehtyjä paperinukkeja ja tutkitaan niiden historiaa. Harrasteryhmissä tehdään myös nukkejen vaihtokauppoja ja esitellään toisille kunkin kokoelmien aarteita. Monet museot ovat myös tallentaneet kokoelmiinsa paperinukkeja, sillä nuket ovat menneiden aikakausien kulttuurin mielenkiintoinen ilmentymä. Perinteisten paperinukkejen sijasta samaa perusideaa hyödynnetään nykyään muun muassa lapsille ja teini-ikäisille suunnatuilla internet-sivustoilla. Esimerkiksi Stardoll on suuren suosion saavuttanut internet-yhteisö, jonka jäsenet voivat pukea virtuaalisten paperinukkejen ylle erilaisia asukokonaisuuksia, luoda uusia nukkeja ja suunnitella niitä ympäröivää virtuaalista sisustusta. Internet-sivustojen lisäksi jotkin itsenäiset multimediasovellukset, kuten Kisekae Set System jatkavat paperinukkejen perinnettä sähköisessä muodossa. Myös monet taiteilijat ovat hyödyntäneet paperinukkejen ideaa töissään. ==Katso myös== *Kisekae Set System *Stardoll ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suomen nukkeyhdistys *Paperinuket Suomessa *Portrait Autor Paper Dolls Luokka:Nuket ja:着せ替え人形
RBS 70

RBS 70 (Robotsystem 70) on ruotsalainen Bofors AB:n ja Ericsson Microwave Systemsin kehittämä lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se tuli käyttöön alun perin 1977. Ohjus seuraa laukaisuaseman laservalaisua. Järjestelmä tunnetaan Suomen puolustusvoimissa nimellä ITO2005/ITO2005M. RBS 70:ta on kehitetty sen koko elinkaaren ajan. Ensimmäisillä Mk 0- ja Mk 1 -versiolla oli 5 km:n vaakaulottuvuus ja 3 km:n pystyulottuvuus, Mk 2 lisäsi tätä 7/4 km:iin ja viimeisin kehitysvaihe BOLIDE kantaa 8 km:n ja 5 km:n korkeuteen. == Käyttö Suomessa == Suomessa ohjusta käytetään RDE:n ASRAD-R- ilmatorjuntaohjusjärjestelmässä, johon kuuluu johtamisjärjestelmä, Ericssonin HARD 3D-tutka ja itse ohjus CMAD-lavetilla. Järjestelmä on sijoitettu 4×4 Unimog 5000 -kuorma-autoalustalle. Lisäksi käytössä on kannettava ampumalaite, josta käytetään nimeä ItO 2005M (MANPAD). CMAD ja MANPAD muodostavat ryhmän. ITOPTRI(05):ssa on kaksi jaosta, joissa on kaksi ryhmää, eli yhteensä neljä lavettia sekä ampumajalustaa. Suomessa järjestelmiä on sijoitettu myös valmiusprikaatien organisaatioon. == Muuta == Järjestelmää on myyty 19 maahan, sisältäen 1 600 laukaisualustaa ja 18 000 ohjusta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ilmatorjuntaohjukset Luokka:Ruotsalaiset ohjukset
Irma Heijting-Schuhmacher

Irma Heijting-Schuhmacher (24. helmikuuta 1925 Ginneken en Bavelhttp://databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=HEIJTIRM01 – 8. tammikuuta 2014 Berkeley Vale, Uusi Etelä-Wales, Australia) oli alankomaalainen uimari, joka saavutti urallaan kaksi olympiamitalia. Hän sai pronssia 4×100 metrin vapaauintiviestistä Lontoosta 1948, ja neljä vuotta myöhemmin Helsingistä hän saavutti samalta matkalta hopeaa.http://www.sport.nl/overige/deelnemersfinder/ Hän osallistui myös kummissakin olympialaisissa henkilökohtaiseen 100 metrin vapaauintiin sijoittuen kuudenneksi molemmilla kerroilla.http://users.skynet.be/hermandw/olymp/srswiwf1.html Pitkän radan EM-kilpailuista hän saavutti kaksi kultaa ja kaksi hopeaa.http://www.gbrathletics.com/sport/swimecw.htm == Lähteet == * Irma Heijting-Schuhmacher Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Homo novus

Homo novus ("uusi mies") oli antiikin roomalainen nimitys miehelle, joka sukunsa ensimmäisenä saavutti senaattorin arvon. Aluksi senaattiin kuului vain patriiseja. Rooman luokkakonfliktien aikana plebeijit saivat oikeuden palvella valtion korkeimmissa viroissa ja pääsivät näin senaatin jäseniksi. == Luettelo novi homines == *Lucius Volumnius Flamma Violens (konsuli vuosina 307 eaa. ja 296 eaa.) *Gaius Duilius (konsuli vuonna 260 eaa.) *Gaius Fundanius Fundulus (konsuli vuonna 243 eaa.) *Gaius Lutatius Catulus (ekonsuli vuonna 241 eaa.) *Gaius Flaminius (konsuli vuosina 223 eaa. ja 217 eaa.) *Marcus Porcius Cato (konsuli vuonna 195 eaa.) *Lucius Licinius Lucullus (konsuli vuonna 151 eaa.) *Gaius Marius (konsuli vuosina 107 eaa., 104 eaa.-100 eaa., 86 eaa.) *Gnaeus Mallius Maximus (konsuli vuonna 105 eaa.) *Gaius Coelius Caldus (konsuli vuonna 94 eaa.) *Marcus Tullius Cicero (konsuli vuonna 63 eaa.) *Gaius Pomponius Graecinus (konsuli vuonna 16) *Gaius Cornelius Tacitus (konsuli vuonna 97) Luokka:Antiikin Rooman politiikka
Lynette Bell

Lynette Chipchase (o.s. Bell, 24. tammikuuta 1947)http://www.womenaustralia.info/biogs/AWE2429b.htm on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiahopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä Tokiosta 1964. == Ura == Kansainvälisen arvokilpailudebyyttinsä Bell teki vuonna 1962, osallistumalla Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoihin Perthissä. Hän osallistui kilpailuissa 110 jaardin vapaauintiin, jossa hän sijoittui neljänneksi. Hän oli myös Australian hopeaa voittaneen 4 × 110 jaardin viestiuintijoukkueen jäsen. Hän oli suurimman osan urastaan Australian tuolloisen ykkösuimarin Dawn Fraserin varjossa. Tokion olympialaisissa 1964 Bell osallistui 100 metrin vapaauintiin, jossa sijoitus oli finaalin viimeinen, eli kahdeksas, edellään muun muassa Fraser.http://corporate.olympics.com.au/athlete/1160/Lynette+Chipchase Hän osallistui yhdessä Fraserin, Robyn Thornin ja Janice Murphyn kanssa 4 × 100 metrin vapaauintiviestiin, josta tuloksena oli olympiahopeaa 3,1 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen takana. Kahta vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa 1966 Bell voitti kaksi hopeaa sekä pronssin. Hän lopetti uransa Méxicon kesäolympialaisiin 1968. Siellä hän osallistui 100 ja 200 metrin vapaauinteihin, joista lyhyemmästä tuloksena välieräpaikka, ja pidemmästä finaalin seitsemäs sija. Hän sijoittui myös neljänneksi 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *HouseOfNames Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Tolonen

Johan Fredrik (Juho Jussi, J. Fr.) Tolonen (11. kesäkuuta 1882 Karttula − 11. maaliskuuta 1962 Punkaharju) oli suomalainen pienviljelijä, asioitsija ja sosialidemokraattien kansanedustaja. Tolosen vanhemmat olivat torppari Juho Tolonen ja Fredriika Hyvönen. Hän työskenteli maa- ja metsätöissä sekä hevosmiehenä vuosina 1894–1900 ja oli sen jälkeen rullasorvarina Kuopiossa 1900–1908 ja koneliikkeen edustajana Pieksämäellä 1908–1918. Viimeksi Tolonen toimi pienviljelijänä ensin Kerimäellä vuosina 1920–1939 ja sitten vuodesta 1939 Punkaharjulla. Hän harjoitti myös asioitsijan ammattia. Tolonen oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1914–1917, 1919–1924 ja 1927–1951 edustaen Mikkelin läänin vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja toimi myös Kerimäen kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Tolonen oli naimisissa vuodesta 1915 Amanda Jäntin kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kerimäen kunnanvaltuutetut Luokka:Etelä-Savon vaalipiiri Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Vasallivaltio

Vasallivaltioksi kutsutaan valtiota, jolla on muodollinen itsenäisyys, mutta joka on käytännössä poliittisesti riippuvainen jostain suurvallasta.Uusi sivistyssanakirja 1993, s. 640 Vasallivaltio voi olla luonteeltaan protektoraatti tai satelliittivaltio, jolloin vasallius perustuu suuremman valtion poliittiseen, sotilaalliseen, taloudelliseen tai ideologiseen ylivaltaan. Otavan iso tietosanakirja, osa 9, palsta 1065. Helsinki: Otava, 1965. Toisen maailmansodan aikana Unkaria, Romaniaa ja Bulgariaa pidettiin natsi-Saksan vasallivaltioina. == Katso myös == * Nukkehallitus == Lähteet == Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Poliittiset järjestelmät
Aino Lehtokoski

Aina (Aino) Aleksandra Lehtokoski (o.s. Malm, 6. kesäkuuta 1886 Maaria – 14. lokakuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919-1949. Puolueensa oikeistosiipeen kuulunut Lehtokoski oli 1920-1940-lukujen merkittävimpiä sosialidemokraattisia vaikuttajia Varsinais-Suomessa. Hän on yksi pitkäaikaisimpia kansanedustajia istuttuaan eduskunnassa yhtäjaksoisesti yli 30 vuotta ja osallistuttuaan kaikkiaan 35 valtiopäiville. Naiskansanedustajista häntä pitkäikäisimpiä ovat ainoastaan Sirkka-Liisa Anttila, Miina Sillanpää ja Aino Malkamäki. == Elämä == Aino Lehtokosken vanhemmat olivat kirvesmies Frans Fredrik Malm (s. 1857) ja Oripäästä kotoisin ollut Eeva Stiina Tienhaara (1862-1934). Kansakoulun jälkeen hän muutti yksitoistavuotiaana palvelijaksi Turkuun. Lehtokoski kuului Turun työväenyhdistyksen palvelijattarien ammattiosastoon ja perusti 1904 Turun Taloustyöntekijäin Yhdistyksen, jonka puheenjohtajana hän oli sen koko toiminnan ajan. Palvelijan työnsä jätettyään Lehtokoski oli vuodet 1904-1918 SDP:n ja Työväen Raittiusliiton järjestötyöntekijänä muun muassa vaalipiirinsä kiertävänä puhujana. Lehtokoski valittiin kansanedustajaksi sisällissodan jälkeen vuonna 1919. Eduskunnassa hän ajoi aktiivisesti erilaisia sosiaalisia uudistuksia, kuten uutta avioliittolakia, äitiysvakuutusta ja nuorten työsuojelua sekä punaleskien ja vammaisten asiaa. RAittiusliikkeen vaikuttajana Lehtokoski oli myös innokas kieltolain puolustaja. 1920-luvun alussa Lehtokoski asui Ulvilassa ja toimi kansanedustajan tehtäviensä ohella sosialidemokraattisen piirijärjestön puhujana Satakunnassa. Vuosina 1925–1933 hän oli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton luennoitsija. 1930-luvulla Lehtokoski asettui vakituisesesti Helsinkiin, mutta hänet valittiin edelleen kansanedustajaksi Turun eteläisestä vaalipiiristä, jonka työväestön keskuudessa hänellä oli vankka kannatus. Lehtokoski kuului muun muassa Sosialidemokraattisen Työläisnaisliiton hallitukseen 1932–1948 sekä Työväen Raittiusliiton ja Kieltolakiliiton hallituksiin. Hän oli myös Ulvilan kunnanvaltuuston ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen sekä toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943. Vuonna 1949 Lehtokoskelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi. Lehtokoski kuoli kesken kansanedustajakautensa lyhytaikaisen sairauden jälkeen Marian sairaalassa lokakuussa 1949. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. Lehtokosken tilalle eduskuntaan nousi Yrjö Helenius. == Perhe == Aino Lehtokosken puoliso oli Yläneellä syntynyt asioitsija Akseli Lehtokoski (1879-1956), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1910. Akseli Lehtokoski toimi sisällissodan aikana Turussa punaisten virkailijana ja sai 8 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. Pariskunnalla oli kaksi lasta. Heidän poikansa oli eduskunnan sihteerinä vuosina 1940-1974 työskennellyt varatuomari Reino Lehtokoski (1911-1986). == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Ulvilan kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet
Terra sigillata

Terra sigillata on yleisnimi roomalaiselle keramiikkatyypille. Astiat ovat väriltään punaisia ja niillä on kiiltävä pinta, joka ei kuitenkaan ole lasitettu. Terra sigillatan kiiltävä pinta saatiin aikaan sivelemällä astian pinta ennen polttoa sopivalla liuoksella, esimerkiksi käyttäen potaskaa. Astiat olivat yleensä ruokailuastioita, joko koristelemattomia tai reliefikoristeltuja. Koristeet tehtiin muotilla ja liitettiin valmiin astian pintaan ennen polttoa. Poltto tapahtui noin 950 – 1 050 °C lämmössä, ja lopputuloksena oli korkealaatuista pöytäkeramiikkaa. Tuotanto alkoi noin 40 eaa. Arezzon kaupungissa (roomalainen Arretium). Terra sigillatasta tuli nopeasti suosittua, ja tuotanto laajeni nopeasti myös uusille alueille. Tärkeitä tuotannon keskuksia olivat jo 1. vuosisadan eaa. lopulla Pisa, Lyon ja La Graufesenque, sekä lukuisat muut paikan Italiassa ja Rooman pohjoisissa provinsseissa. Tuotantomäärät alkoivat laskea 1. vs. puolivälissä jaa., mutta keramiikkaa tuotettiin Arezzossa vielä 2. vs. puoliväliin asti. Senkin jälkeen nk. myöhäisen terra sigillatan tuotanto jatkui muun muassa Germaniassa. ==Lähteet== * Luokka:Keramiikka Luokka:Rooman valtakunta Luokka:Keramiikan historia
Urho Kulovaara

Urho Albinus Kulovaara (entinen Jakobsson) (1. maaliskuuta 1889 Kaarina − 15. kesäkuuta 1964 Turku) oli suomalainen kansakoulunopettaja, kaupunkineuvos sekä SDP:n ja myöhemmin sos.dem. opposition ja Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton TPSL:n kansanedustaja. Kulovaaran vanhemmat olivat kirvesmies Gustaf Jakobsson ja Emilia Alexandra Enqvist. Hän kävi kansakoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1915 Sortavalan seminaarista. Kulovaara toimi kansakoulunopettajana Koivistolla 1911–1915 ja Turussa 1915–1956. Hän sai kaupunkineuvoksen arvonimen 1961. Hänen mukaansa on nimetty Turun ylioppilaskylässä sijaitseva Urho Kulovaaran katu. Kulovaara oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1930–1962 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan laki- ja talousvaliokunnan puheenjohtajana 1941–1942. Kulovaara kuului 21. heinäkuuta 1958 saakka sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään ja siirtyi sitten sosialidemokraattisen opposition eduskuntaryhmään ja toukokuusta 1959 alkaen Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton TPSL:n eduskuntaryhmään. Kulovaara oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja kuului myös Turun kaupunginhallitukseen. Kulovaara oli naimisissa vuodesta 1911 Toini Mainingin kanssa. Turun ja Porin läänin maaherra (1957–1971) Esko Kulovaara oli heidän poikansa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattisen liiton poliitikot Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Valfrid Eskola

Valfrid Eskola (9. helmikuuta 1889 Hauho – 4. marraskuuta 1961 Jämsä) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1924 ja 1927–1954. == Elämä == Valfrid Eskola syntyi Hauhon Miehoilassa piika Amanda Vilhelmiina Idantyttären (s. 1870) aviottomana lapsena ja oli viisivuotiaasta lähtien huutolaisena. Kansakoulun jälkeen hän opiskeli Kurkijoen karjanhoitokoulussa ja työskenteli vuodesta 1910 Taurialan tilan karjanhoitajana Jämsässä. Eskola lähti työväenliikkeeseen suurlakon aikaan, mutta liittyi sosialidemokraatteihin vasta 1910. Hän toimi Jämsän työväenyhdistyksen sihteerinä ja oli perustamassa maataloustyönjohtajien ammattiosastoa. Eskola oli myös urheiluseura Jämsän Tarmon perustajajäsen ja puheenjohtaja. Eskola pysytteli sivussa syksyllä 1917 muodostetusta Jämsän työväen järjestyskaartista ja vältti joutumasta sisällissodan aikana paikkakunnalla riehuneen valkoisten terrorin uhriksi. Sodan jälkeen Eskola kokosi SDP:n terroritilastoon luettelon surmansa saaneista Jämsän työläisistä. Vuonna 1919 Eskola valittiin Jämsän kunnanvaltuustoon ja 1922 kansanedustajaksi. Seuraavissa eduskuntavaaleissa hän jäi varasijalle, mutta valittiin uudelleen 1927. Eskola oli kansanedustajana yhtäjakoisesti vuoteen 1954, jolloin hän ei enää onnistunut uusimaan paikkaansa. Eskola istui kaikkiaan 33 valtiopäivät. Eduskuntatyössään hän keskittyi erityisesti pienviljelijöiden aseman parantamiseen. Eskola oli myös Suomen Pienviljelijäin Liiton perustajajäsen ja kuului järjestön liittovaltuustoon. Lisäksi hän oli jäsenenä muun muassa Maalaiskuntien liiton liittovaltuustossa ja Asutusrahaston johtokunnassa. Presidentin valitsijamiehenä Eskola oli vuosina 1925, 1931, 1937, 1940, 1943, 1950 ja 1956. Eskola oli Jämsän kunnanvaltuuston jäsen vuoteen 1955, jolloin hän erosi valtuustoryhmänsä kanssa kunnan talousasioista syntyneiden erimielisyyksien vuoksi. Eskola oli kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 1925 lähtien. Hän toimi 1920-1940-luvuilla myös Jämsän kunnan asutusneuvojana sekä ammattientarkastajana. Vuonna 1942 Eskola sai kunnallis­neuvoksen arvonimen. Lisäksi Eskola toimi pitkään Pienviljelijä-lehden avustajana, Kansan Lehden Pohjois-Hämeen kirjeenvaihtajana sekä eri työväenlehtien maatalousosastojen avustajana. == Perhe == Valfrid Eskolan puoliso oli Anna Lydia Järvinen (s. 1892), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1913. Heidän tyttärentyttärensä oli kulttuurijohtaja Raija Nieminen. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Jämsän kaupunginvaltuutetut Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Yrjö Welling

Yrjö Welling (15. helmikuuta 1885 Kirvu - 2\. maaliskuuta 1963 Valkeakoski) oli suomalainen maanviljelijä ja sosialidemokraattien pitkäaikainen kansanedustaja. Wellingin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Welling ja Maria Mätinki. Hän kävi kansakoulun sekä veistokoulun. Welling muutti Yhdysvaltoihin ja työskenteli siellä 14 vuotta. Palattuaan Suomeen hän toimi maanviljelijänä Kirvussa vuoteen 1944 saakka ja sen jälkeen Hyvinkäällä 1945–1947 ja Sääksmäellä vuodesta 1947. Welling oli SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1951 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä 1922–1945, Kymen läänin itäistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1951. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa ja oli myös Kirvun kunnanvaltuuston jäsenenä. Welling oli naimisissa vuodesta 1922 Helmiina Suomalaisen kanssa. == Lähteet == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Kirvun kunnanvaltuutetut Luokka:Kymen vaalipiiri Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Oppiaine

Oppiaine (usein myös opetusaine) on nimetyn alan asioiden ja tietojen suunnitelman mukaiseen opetusohjelmaan kuuluva kokonaisuus. ==Suomessa perusasteella opetettavia oppiaineita== Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteiden mukaiset aineet, joita opetetaan perusasteella (alakoulu, luokat 1–6): * Biologia BG, BI (5.–9., ala-asteella maantiedon kanssa) * Elämänkatsomustieto ET (1.–9., vaihtoeht. uskonnolle) * Fysiikka FY, FK (5.–9., ala-asteella kemian kanssa) * Historia HI (5.–8.) * Kemia KE (5.–9., ala-asteella fysiikan kanssa) * Kuvataide KU (1.–7.vaihtoeht. 8. ja 9.) * Käsityö TN, KS, TS (1.–7. vaihtoeht. 8. ja 9.) * Liikunta LI (1.–9.) * Maantieto GE, MT (5.–9., ala-asteella biologian kanssa) * Matematiikka MA (1.–9.) * Musiikki MU (1.–7. vaihtoeht. 8. ja 9.) * Uskonto UE, UO, UI (1.–9., vaihtoeht. elämänkatsomustieto) * Vieraat kielet > A1-kieli (3.–9.) > A2-kieli vapaaeht. (5.–9.) * Äidinkieli ja kirjallisuus AI (1.–9.) * Suomi toisena kielenä ja kirjallisuus S2 (1.–9.) (mikäli oppilaan äidinkieli eri kuin suomen kieli) yläkoulu, luokat 7–9: * Biologia BG, BI (5.–9., ala-asteella maantiedon kanssa) * Elämänkatsomustieto ET (1.–9., vaihtoeht. uskonnolle) * Fysiikka FY, FK (5.–9., ala-asteella kemian kanssa) * Historia HI (5.–8.) * Kemia KE (5.–9., ala-asteella fysiikan kanssa) * Kuvataide KU (1.–7.vaihtoeht. 8. ja 9.) * Käsityö TN, KS, TS (1.–7. vaihtoeht. 8. ja 9.) * Liikunta LI (1.–9.) * Maantieto GE, MT (5.–9., ala-asteella biologian kanssa) * Matematiikka MA (1.–9.) * Musiikki MU (1.–7. vaihtoeht. 8. ja 9.) * Uskonto UE, UO, UI (1.–9., vaihtoeht. elämänkatsomustieto) * Vieraat kielet > A1-kieli (3.–9.) > A2-kieli vapaaeht. (5.–9.) * Äidinkieli ja kirjallisuus AI (1.–9.) * Suomi toisena kielenä ja kirjallisuus S2 (1.–9.) (mikäli oppilaan äidinkieli eri kuin suomen kieli) * Yhteiskuntaoppi YH, YO (9.) * Kotitalous KO (7. vaihtoeht. 8. ja 9.) * Oppilaanohjaus OP, OPO (7.–9.) * Terveystieto TE, TT (7.–9.) * Toinen kotimainen kieli, ruotsin kieli RU (7.–9.) > B1-kieli (7.–9.) (katso "Toinen kotimainen kieli") > B2-kieli vapaaeht. (8.–9.) * Viestintätaito 7. vaihtoeht. (8.-9.) * Tietotekniikka vaihtoeht. (8.-9.) Lisäksi on valittavissa valinnaisaineita, joista OPS sanoo seuraavaa: "Perusopetuksen valinnaisten aineiden tehtävä on syventää ja laajentaa perusopetuksen yhteisten oppiaineiden, erityisesti taide- ja taitoaineiden, mukaan luettuna kotitalous, sekä haluttaessa aihekokonaisuuksien tietoja ja taitoja oppilaan valinnan mukaisesti. Valinnaisten aineiden tehtävä on myös antaa oppilaalle mahdollisuus syventää harrastuksiaan ja löytää uusia kiinnostuksen kohteita. Valinnaisten aineiden tulee tukea perusopetuksen tavoitteita." ==Katso myös== * Opetussuunnitelma * Peruskoulu * :Luokka:Yliopistolliset oppiaineet Luokka:Opiskelu
Zimbabwen jalkapallomaajoukkue

Zimbabwen jalkapallomaajoukkue on Zimbabwen kansallinen edustusjoukkue jalkapallossa. Joukkuetta hallinnoi Zimbabwen jalkapalloliitto (Zimbabwe Football Association). Zimbabwe ei ole kertaakaan esiintynyt jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa se on pelannut neljä kertaa, vuosina 2004, 2006, 2017 ja 2019, ja sen tie kilpailuissa on päättynyt aina ensimmäiselle kierrokselle. == Menestys arvokilpailuissa == === Maailmanmestaruuskilpailut === * 1930–1966 – Ei osallistunut * 1970 – Ei selvinnyt karsinnoista * 1974–1978 – Ei osallistunut * 1982–2014 – Ei selvinnyt karsinnoista * 2018 – Hylättiin karsinnoista === Afrikan- mestaruuskilpailut === * 1957–1980 – Ei osallistunut * 1982–2002 – Ei selvinnyt karsinnoista * 2004 – Ensimmäinen kierros * 2006 – Ensimmäinen kierros * 2008–2012 – Ei selvinnyt karsinnoista * 2017 - Ensimmäinen kierros * 2019 - Ensimmäinen kierros == Lähteet == Luokka:Zimbabwen jalkapallo Luokka:Jalkapallomaajoukkueet
Trombi (vuoristorata)

Trombi oli Särkänniemessä sijainnut vuoristorata. Sen oli valmistanut italialainen Zamperla. Rata otettiin käyttöön 30. huhtikuuta 2005. Se oli Suomen ensimmäinen niin kutsuttu ”lentävä vuoristorata”, jossa matkustajat ovat vaaka-asennossa vaunun sisällä. Yhteen vaunuun mahtui rinnakkain neljä matkustajaa. Keväällä 2024 Särkänniemi ilmoitti, että Trombia ei enää ajeta vuonna 2024 ja että se puretaan syksyllä 2024. ==Tietoja ja mittoja== * Radan pituus: 391 m * Radan korkeus: 15 m * Vertikaalisia kääntöjä: 2 * Maksiminopeus: 41,4 km/h * Kesto: 1 min 15 s Lähde: == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Trombi Särkänniemen sivuilla (Arkistoitu versio) Luokka:Vuoristoradat Luokka:Särkänniemi Luokka:Tampereen entiset rakennukset ja rakennelmat
Nikamansolmujen välinen liitos

Nikamansolmujen välinen liitos () muodostuu kahden peräkkäisen selkänikaman solmujen välille. Se ei oikeammin ole varsinainen nivel, vaan se muodostuu rustoisesta liitoksesta. Nikamavälilevy yhdistää rustoliitokseen osallistuvien selkänikamien solmut toisiinsa. ==Nivelen nivelsiteet== * Kiertäjänikamasta ristiluuhun kulkee selkäydinkanavan selänpuolella selkärangan takimmainen pikittäisside (), joka kiinnittyy nikamavälilevyihin. Tätä vastaava nivelside on eläimillä selkärangan selänpuoleinen pitkittäisside (). * Kahdeksannesta rintanikamasta ristiluuhun kulkee selkärangan etumainen pitkittäisside (), joka myös kiinniittyy nikamavälilevyihin, mutta selkäydinkanavan mahanpuolelta. Tätä nivelsidettä vastaa eläimillä selkärangan mahanpuoleinen pitkittäisside (). Luokka:Vartalon nivelet
Amiraalisenaatti

Amiraalisenaatti tai sapelisenaatti on Suomen senaatista ja varsinkin sen talousosastosta toisen sortokauden aikana 1909–1917 käytetty nimitys.http://vanhahistoria.blogspot.fi/2013/10/seyn-ja-toinen- sortokausi.html Kun suomalaisten puolueiden edustajat – sekä perustuslailliset että aiemmin myöntyväisyyslinjaa kannattaneet vanhasuomalaiset – olivat vuoden 1909 aikana eronneet senaatin talousosastosta, nimitettiin uusiksi senaattoreiksi pääasiallisesti pitkään Venäjän armeijassa ja laivastossa palvelleita upseereita sekä suomenvenäläisiä, joilla oli Suomen kansalaisuus. Näin varmistettiin Suomen senaatin pysyminen lojaalina Venäjän hallituksen yhtenäistämispolitiikalle. Vuonna 1912 säädetty yhdenvertaisuuslaki mahdollisti jo puhtaasti venäläistenkin henkilöiden nimittämisen korkeisiin suomalaisiin virkoihin, kuten senaattiin. Senaatin oikeusosastoa ei kuitenkaan venäläistetty talousosaston tavoin, vaan se saatiin edelleen täytettyä suomalaisilla juristeilla. Amiraalisenaatilla ehti olla kaksi vakinaista varapuheenjohtajaa, Vladimir Markov (1909–1913)http://www.haaste.om.fi/fi/index/lehtiarkisto/haaste20084/historiaaamiraalisenaatinoikeusosasto.html ja Mihail Borovitinov (1913–1917). Borovitinov pidätettiin ja koko senaatti joutui eroamaan maaliskuussa 1917 välittömästi Venäjällä tapahtuneen helmikuun vallankumouksen jälkeen. Myöhemmin itsenäisessä Suomessa valtio kieltäytyi maksamasta eläkkeitä amiraalisenaatin jäseninä toimineille, koska heitä pidettiin laittomasti virkoihinsa nimitettyinä. ==Katso myös== *Markovin senaatti *Borovitinovin senaatti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomen senaatit Luokka:Sortokaudet
Johannes Drost

Johannes Drost (22. kesäkuuta 1880 Rotterdam – 18. syyskuuta 1954 Rotterdam) oli alankomaalainen uimari, joka edusti kotimaataan kesäolympialaisissa 1900 Ranskan Pariisissa. Hän sijoittui siellä 200 metrin selkäuinnissa kolmanneksi ajalla 3.01,0. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Inducks

International Network of Disney Universe Comic Knowers and Sources (INDUCKS, myös Inducks tai I.N.D.U.C.K.S.) on projekti, jonka tarkoituksena on luoda tietokanta kaikista Disneyn sarjakuvista. Projekti on kerännyt tietoa yli 100 000 erillisestä Disney-julkaisusta ympäri maailmaa. Projektin aloitti alankomaalainen Harry Fluks vuonna 1994.What is Inducks? Inducks. Viitattu 29.5.2014. Inducksiin rekisteröitynyt käyttäjä voi päivittää sinne omia kokoelmiaan, katsella millä sijalla on kokoelmalistalla ja paljonko muilla on julkaisuja. Rekisteröitymiseen ei tarvitse lisätä tietojaan, vain pelkkä käyttäjänimi ja sille salasana. Inducksissa on tietoja myös tulevista julkaisuista, ei pelkästään jo ilmestyneistä. Nimi Inducks on humoristinen yhdistelmä englannin sanoista index ’hakemisto’ ja duck ’ankka’. Jälkeenpäin nimen selitettiin olevan lyhenne, samaan tapaan kuin sudenpentujen huvittavat arvonimet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bolderbast , taustatietoa Inducksista * COA , Inducks-hakukone Luokka:Disneyn sarjakuvat Luokka:Verkkotietokannat
Nikamien välinen nivel

Nikamien välinen nivel () liittää peräkkäiset selkänikamat toisiinsa. ==Nivelen nivelsiteet== * Okahaarakkeen päällysside () kulkee rintanikamista lannenikamiin kiinnittyen matkalla nikamien okahaarakkeiden yläpäähän * Ihmisellä, koiralla, märehtijöillä ja hevosella on niskaside (), joka on okahaarakkeiden päällyssiteen jatke. Se ulottuu ulommasta takaraivokyhmystä rintanikamien okahaarakkeisiin. Koiralla niskaside alkaa vasta kiertäjänikaman okahaarakkeesta. Hevosella ja märehtijöillä niskaside jakautuu parilliseen funiculus nuchaeen ja parittomaan lamina nuchaeen. Koiralla on ainoastaan parillinen funiculus nuchae. * Nikamien okahaarakkeiden välisiteet () kiinnittyvät peräkkäisten selkänikamien okahaarakkeiden välille * Nikamien poikkihaarakkeiden välisiteet () kiinnittyvät peräkkäisten lannenikamien poikkihaarakkeiden välille * Keltaside () yhdistää peräkkäisten selkänikamien kaaret Luokka:Vartalon nivelet
Glenn Beringen

Glenn Beringen (16. syyskuuta 1964, Adelaide) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän oli 1980-luvun alun hallitsevia rintauimareita yhdessä Kanadan Victor Davisin ja Ison-Britannian Adrian Moorhousen kanssa. == Ura == Beringenin kansainvälinen arvokilpailudebyytti tapahtui vuonna 1982, kun hän osallistui Kansainyhteisön kisoihin Brisbanessä. Hän sijoittui siellä 200 metrin rintauinnissa toiseksi, häviten Kanadan Davisille 2,81 sekuntia.http://www.gbrathletics.com/commonwealth/swimming.htm Kaksi vuotta myöhemmin Los Angelesin olympialaisissa sama järjestys toistui, tällä kertaa Beringen hävisi Davisille 2,45 sekuntia, mikä oli suurin ero voittajan ja hopeamitalistin välillä rintauintimatkoilla puoleen vuosisataan.http://databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=BERINGLE01 Beringen osallistui olympialaisissa myös 200 metrin sekauintiin, mutta karsiutui siinä alkuerissä. Olympialaisten jälkeen Beringen palkattiin valmentajaksi Etelä-Australian urheiluinstituuttiin. Hänen valmennettaviaan ovat olleet muun muassa olympiavoittajat Petria Thomas sekä Sarah Ryan. Hän valmensi instituutissa vuodesta 1991 vuoteen 2002 saakka, Australian urheiluinstituuttiin valmentajaksi. Hän lopetti valmentamisen vuonna 2004, ja muutti takaisin kotikaupunkiinsa Adelaideen.http://web.archive.org/web/20060822083701/http://www.swimming.org.au/upload/swimming%20australia/about%20us/resources%20&%20publications/swimming%20update/p_00d1c00.pdf ==Lähteet== Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clodia Pulchra

Clodia Pulchra (syntyi 57 eaa./56 eaa. tai 53 eaa.) oli Gaius Octaviuksen, tulevan keisari Augustuksen, ensimmäinen vaimo. Clodia oli Fulvian ja Publius Clodius Pulcherin tytär. Fulvian kolmas mies oli Marcus Antonius. Clodia meni naimisiin Octaviuksen kanssa kun Antonius, Octavius ja Lepidus muodostivat toisen triumviraatin vuonna 44 eaa. Avioliiton oli tarkoitus vahvistaa liittolaisten välisiä siteitä. Lepidus oli tarjonnut Octaviukselle vaimoksi oman vaimonsa siskontytärtä Serviliaa, mutta Octavius valitsi Clodian. Octavius erosi kuitenkin Clodiasta sen jälkeen kun Fulvia ja Antoniuksen veli Lucius Antonius aloittivat sodan häntä vastaan. Clodian elämästä tämän jälkeen ei tiedetä mitään. ==Lähteet== * ===Viitteet=== luokka:Antiikin Rooman naiset Luokka:50-luvulla eaa. syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Renate Kohn

Renate Kohn (s. 1947 Wiesbaden, Saksa) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten roolistaan rikossarjassa Kahden keikka, jossa hän näytteli sarjassa Markus Lessingin sihteeriä Helga Sommeria. Kohn esiintyi Kahden keikassa vuosina 1984–2008. Hän on näytellyt urallaan paljon myös muissa rikossarjoissa. Kahden keikan lisäksi hän on esiintynyt sarjoissa Tatort ja Polizeiruf 110. Kohn on näytellyt sarjoissa ja elokuvissa 1970-luvulta lähtien. Hän on näytellyt myös teatterissa. Kohn opiskeli konsevatoriossa Wiesbadenissa vuosina 1966–1969, ennen näyttelijänuraansa. Hän osaa puhua äidinkielensä lisäksi englantia ja ranskaa. Thomas Wernicke on hänen agenttinsa. Kohnilla on yksi vuonna 1974 syntynyt tytär. Hän harrastaa laskettelua ja asuu Kölnissä. == Lähteet == *Esittely agentin sivuilla *Renate Kohnin esittely == Aiheesta muualla == * *Renate Kohnin kotisivut Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lannenikama-ristiluunivel

Lannenikama-ristiluunivel () yhdistää toisiinsa viimeisen lannenikaman solmun ja ristiluun. ==Lannenikama-ristiluunivelen nivelsiteet== * Suoliluu-lanneside () ulottuu alimmista lannenikamista suoliluun harjuun. Luokka:Vartalon nivelet
Liisa Helminen

Liisa Helminen (s. 15. helmikuuta 1950 Turku) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Helminen valmistui elokuvaohjaajaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta vuonna 1972 ja maisteriksi sen seuraajasta Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1993.Tuula Leinonen: 100 vuotta suomalaista animaatiota, s. 199–200. Aalto ARTS Books, Helsinki 2014. Hän on erikoistunut erikoistunut erityisesti lastenelokuvien tekemiseen. Hän on ollut yksin tai muiden kanssa ohjaajana ja käsikirjoittajana elokuvissa Kuningas jolla ei ollut sydäntä (1981) ja Pelikaanimies (2004) sekä animaatiosarjoissa Turilas ja Jäärä (2001) ja Urpo ja Turpo (1996–1997). Lisäksi hän on tehnyt yhdessä Tini Sauvon kanssa pala-animaation Minulla on tiikeri (1979) sekä tuottanut eräitä muita Sauvon animaatioita. Helminen on ohjannut myös pitkän dokumenttielokuvan Matka on pitkä (1993) sekä useita lyhyitä dokumentteja. Helminen on saanut elokuvataiteen valtionpalkinnon 1971, parhaan lyhytelokuvan Jussin 1979 ja parhaan lastenelokuvan Jussin 1983, valtion lastenkulttuuripalkinnon 1983, taiteen valtionpalkinnon 2001, Matti Pellonpää -palkinnon 2004, Humanismin käsi -palkinnon 2005 ja Hyvä teko lapselle -palkinnon 2008. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2013. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Hytönen, Jukka: ”Lastenelokuvan lipunkantaja”, Liisa Helmisen haastattelu, Filmihullu 3/2005. Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Suomalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Taiteen valtionpalkinnolla palkitut Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mathias Herrmann

Mathias Herrmann (s. 16. heinäkuuta 1962 Friedberg) on saksalainen näyttelijä, joka näytteli Josef Matulan työtoveria tohtori Johannes Vossia sarjassa Kahden keikka vuosina 1997–2000. Hahmon tilalle tuli tohtori Lessing (Paul Frielinghaus). Herrmann on näytellyt aktiivisesti parikymmentä vuotta sarjoissa ja elokuvatuotannoissa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rastaspenkojat

Rastaspenkojat eli viiriäistimalit, aikaisemmalta nimeltään ruohikkorastaat (Cinclosoma) on pienikokoisten varpuslintujen suku. Niitä tavataan luonnonvaraisina ainoastaan Australaasiasta. Lajit elävät Australiassa, ja Uudessa-Guineassa. Linnut ovat arkoja, ja elävät pääosin maassa. Rastaspenkojat syövät myös maassa, usein hyönteisiä, mutta jotkin lajit syövät myös siemeniä. Pesä on kuppimainen ja yleensä maassa. == Lajit == Rastaspenkojiin kuuluu 6 lajia: * Harjupenkoja Cinclosoma castaneothorax * Loistoharjupenkoja Cinclosoma marginatum * Papuanrastaspenkoja Cinclosoma ajax * Rastaspenkoja Cinclosoma castanotum * Suomurastaspenkoja Cinclosoma punctatum * Vyöpenkoja Cinclosoma cinnamomeum == Lähteet == Luokka:Viiriäispenkojat
Alva Colquhuon

Alva Colquhuon (30. maaliskuuta 1942) on entinen australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti Australiaa ensimmäisen kerran kansainvälisellä tasolla Brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa 1958. Hän osallistui siellä voitokkaaseen 4×110 jaardin vapaauintiviestiin yhdessä Dawn Fraserin, Lorraine Crappin sekä Sandra Morganin kanssa.Womenaustralia.info Kyseisissä kilpailuissa hän voitti myös pronssia henkilökohtaisesta 110 jaardin vapaauinnista, heti Crappin sekä Fraserin jälkeen. Rooman olympialaisissa kahta vuotta myöhemmin Colquhuon ui Australian joukkueen 4×100 metrin vapaauintiviestin ankkuriosuuden, tuoden joukkueen hienosti toiselle sijalle, 2,4 sekuntia Yhdysvaltain joukkueen jälkeen. Viestin muut osuudet uivat Fraser, Crapp sekä Ilsa Konrads. Colquhuon muistetaan hyvin ennen naisten 4×100 metrin sekauintiviestin välieriä Australian joukkueen kokoontumisessa tapahtuneesta riidasta, joka sai alkunsa, kun joukkueen johto olivat päättänyt Fraserin uivan viestin perhosuintiosuuden, koska Australian ykkösnaisperhosuimari Jan Andrew'tä haluttiin säästää illalla myöhemmin illalla käytyyn 100 metrin perhosuintiin. Fraser suuttui tästä ja löi Andrewtä tyynyllä. Tällöin Colquhuon tarjoitui uimaan perhososuuden. Andrew korvasi kuitenkin Colquhuonin finaalissa, jossa Australian joukkue otti hopeaa. == Lähteet == Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuorttijärvi

pienoiskuva|Nuorttijärvestä patoamalla tehtyä Ylä-Tuuloman tekojärveä Nuorttijärvi (, , ) oli Tuulomajoen vesistön keskusjärvi Venäjän Lapissa, nykyisessä Kuolan piirissä. Se muuttui osaksi Ylä-Tuuloman tekojärveä, kun Tuulomajoki padottiin 1960-luvulla. Järveen laskivat Lutto ja Nuorttijoki. Osa venäläislähteistä käyttää yhä järven nimeä. Järven pinta-alaksi kerrotaan 78,9 neliökilometriä (joka on vain osa tekojärven alasta) ja valuma-alueeksi '17 500 neliökilometria. ==Lähteet== Luokka:Murmanskin alueen järvet Luokka:Tuulomajoen vesistö Luokka:Kuolan piiri