EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Valtakunnanneuvosto

Valtakunnanneuvosto voi tarkoittaa ainakin seuraavia valtioelimiä eri maissa: *Venäjän valtakunnanneuvosto (), vuosina 1810–1917 toiminut elin Venäjän keisarikunnassa, aluksi lainvalmistelija, vuodesta 1906 parlamentin ylähuone *Valtakunnanneuvosto (), vuosina 1867–1918 Itävalta-Unkarin itävaltalaisen puoliskon parlamentti *Valtakunnanneuvosto (), Japanissa vuosina 1888–1947 toiminut keisarin neuvoa-antava elin *Valtakunnanneuvosto (), vuosina 1919–1934 Saksassa osavaltioita edustanut, harvoin kokoontunut parlamentin toinen kamari *Valtakunnanneuvosto eli Privy Council, Isossa-Britanniassa monarkin neuvonantajien elin, yhä toiminnassa (lisäksi on erillinen vastaava elin Kanadaa varten) *Valtaneuvosto (), keskiajalla (ja pitkään uudella ajallakin) Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa merkittävä päätöksentekoelin, jonka jäseniä kutsuttiin valtaneuvoksiksi
Mustasuohaukka

Mustasuohaukka (Circus maurus) on haukkojen heimon suohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Lesothossa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Vaeltavana sitä tavataan myös Botswanassa ja Swazimaassa. Kannan kooksi arvioitiin vuonna 2015 alle tuhat yksilöä, ja aikuisten yksilöiden määrä on noin 670 yksilöä. Kanta on myös vähenemään. Sen pääaluetta on läntinen Kapmaa. Se ei pesi Lesothossa, ja Pohjois-Namibiassa sitä on pieni erillinen alle 50 linnun kanta. Sen elinpiiriä ovat viileät kuivat fynbos-vyöhykkeen alueet, ylävät heinäarot, Karoon pensastot ja avoimet tasangot, joilla kasvaa pensaita, sekä viljellyt alueet. Se pesii usein lähellä rannikon tai ylänköjen soita.Birdlife.org viitattu 19.5.2014 ==Ulkonäkö== Lintu on kooltaan 48–53 cm, eli se on keskikokoinen suohaukka. Aikuisen ulkonäkö on hyvin silmiinpistävä. Se on musta, ja pyrstössä on mustavalkoinen raidoitus, perä on valkoinen, ja jalat, silmät ja vahanahka. Sen lentosulat ja kyynärsulat ovat alapuolelta valkoiset ja ovat näin jyrkkä vastakohta mustille peitinsulille ja vartalolle. Nuoret linnut ovat tummanruskeita ja runsaasti täplikkäitä ja raidallisia, mutta niilläkin on selvä valkoinen perä ja raidallinen pyrstö. ==Lähteet== Luokka:Suohaukat Luokka:Uhanalaiset linnut
Hetaerina

Hetaerina on neidonkorentojen heimoon kuuluva sudenkorentosuku. == Aiheesta muualla == *ITIS: Hetaerina Luokka:Sudenkorennot
AMEO

AMEO-verkosto on ammatillisten erityisoppilaitosten kumppanuusverkosto, jonka muodostavat Suomen kaikki ammatilliset erityisoppilaitokset. Verkosto on perustettu vuonna 2009 ja se on määritellyt perustehtäväkseen taata ammatillisen erityisopetuksen asiakkaille alueellisesti ja kansallisesti kattavat, tarpeenmukaiset ja uudistuvat ammatillisen erityisopetuksen palvelut. AMEO-verkosto haluaa myös vaikuttaa koulutusjärjestelmään ja työelämän toimijoihin siten, että koko ikäluokalle tarjoutuisi mahdollisuus saavutettaviin yksilöllisiin polkuihin ja elinikäisen oppimiseen. == Ammatilliset erityisoppilaitokset == * Aitoon koulutuskeskus * Ammattiopisto Live * Ammattiopisto Luovi * Ammattiopisto Spesia * Kiipulan ammattiopisto * Optima == Aiheesta muualla == *AMEOn kotisivut Luokka:Suomen ammattioppilaitokset
Roman Rozen

Roman Romanovitš Rozen (; 24. helmikuuta 1847 Tallinna – 1921 tai 1922 New York) oli venäläinen paroni ja diplomaatti. Hän oli Viktor Rozenin veli. Rozen oli Venäjän lähettiläänä Tokiossa 1902–1904 ja Washington D.C.:ssä 1905–1911, sekä vuonna 1905 yhdessä Sergei Witten kanssa Venäjän edustajana Venäjän ja Japanin välisissä rauhanneuvotteluissa Portsmouthissa. Luokka:Venäläiset paronit Luokka:Venäjän valtakunnanneuvoston jäsenet Luokka:Venäläiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:1920-luvulla kuolleet
Kaliumsyanaatti

Kaliumsyanaatti (KOCN) on kalium- ja syanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään kemianteollisuudessa muun muassa orgaanisessa synteesissä ja metallurgiassa. == Ominaisuudet == Kaliumsyanaatti on huoneenlämpötilassa valkoisia voimakkaasti hygroskooppisia kiteitä. Yhdiste liukenee runsaasti veteen, mutta sen vesiliuokset hydrolysoituvat helposti muodostaen kaliumvetykarbonaattia ja ammoniakkia. Hydrolyysi tapahtuu nopeasti erityisesti happamissa olosuhteissa. Kuumennettaessa 700-900 °C lämpötilaan kaliumsyanaatti hajoaa.Peter M. Schalke: Cyanates, Inorganic Salts, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 19.5.2014 == Valmistus ja käyttö == Kaliumsyanaattia valmistetaan kuumentamalla kaliumkarbonaatin ja urean seosta noin 400 °C:n lämpötilaan. Sivutuotteena reaktiossa muodostuu ammoniakkia. Muodostuva kaliumsyanaatti on tässä lämpötilassa neste, joten se jäähdytetään ja jauhetaan. Näin valmistettava kaliumsyanaatti on 95-99 % puhdasta. Epäpuhtauksina voi olla kaliumkarbonaattia, syanuurihappoa ja biureettia. Tärkein kaliumsyanaatin käyttökohde on orgaanisten yhdisteiden semikarbatsidin, dulsiinin, hydantoiinin ja karbidopan valmistus. Kaliumsyanaatin etuna natriumsyanaattiin on sen helpompi valmistus korkeamman puhtauden omaavana ja parempi vesiliukoisuus. Muita kaliumsyanaatin käyttökohteita ovat teräksen kovettaminen ja rikkaruohomyrkkynä sipuliviljelmillä ja nurmikoilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *PubChem: Potassium cyanate *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Potassium cyanate *ChemBlink: Potassium cyanate Luokka:Kaliumyhdisteet Luokka:Syanaatit
Dmitri Tolstoi

Dmitri Andrejevitš Tolstoi (13. maaliskuuta (J: 1. maaliskuuta) 1823 Moskova – 7. toukokuuta (J: 25. huhtikuuta) 1889 Pietari)Dmitry Andreyevich, Count Tolstoy Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 19.5.2014. oli venäläinen kreivi ja taantumuksellisena tunnettu poliitikko. Hän toimi kansanvalistusministerinä Aleksanteri II:n aikana ja sisäministerinä Aleksanteri III:n valtakaudella. Hän kuului Tolstoin sukuun. Tolstoi kirjoitti nuorempana eräitä tutkimuksia Venäjän historiasta. Hänet nimitettiin vuonna 1865 Pyhän synodin yliprokuraattoriksi.familjebok (1919), s. 301 Runeberg.org. Viitattu 19.5.2014. Vuosina 1866–1880 hän toimi opetusministeriössä kansanvalistusministerinä. Hän pyrki tiukalla kurilla estämään vallankumousaatteiden leviämisen opiskelijoiden tai opettajien keskuuteen, ja kumosi monia aiemmin tehtyjä opetuksen uudistuksia. Tolstoin aloitteesta perustettiin vuonna 1869 erityinen virasto valvomaan ja ohjailemaan yleisten koulujen oppilaiden ja opettajien mielialoja. Lisäksi oppikirjoja sensuroitiin ja epäilyttävinä pidettyjä opettajia erotettiin. Vuonna 1871 Tolstoi toteutti uudistuksen, jossa klassisen kreikan ja latinan asemaa lukioiden oppiaineina vahvistettiin huomattavasti ja niistä tehtiin pakollisia aineita ylioppilastutkintoihin. Tämä vaikeutti yliopistoihin pääsyä niille, joilla ei ollut varaa perehtyä näihin kieliin valmistavissa kouluissa. Tolstoin myönteisiä saavutuksia ministerinä olivat historiallis-filologisen instituutin perustaminen Pietariin vuonna 1867, Varsovan yliopiston uudelleenperustaminen, maatalousinstituutin perustaminen Puolan Nova Aleksandriaan sekä pappisseminaarien uudelleenjärjestäminen. Vuonna 1882 Tolstoi nimitettiin sisäministeriksi ja santarmilaitoksen johtajaksi. Samana vuonna hänestä tuli myös Venäjän tiedeakatemian puheenjohtaja. Sisäministerinä hän peruutti monia aiemmin Aleksanteri II:n kaudella toteutettuja liberaaleja reformeja. Lehdistön sensuuria tiukennettiin elokuusta 1882 alkaen. Vuonna 1889 jokaisen maalaiskaupungin johtoon määrättiin maanomistaja-aateliin kuuluva ja sisäministeriön valitsema maakapteeni, joka sai nimittää kaupunginvanhimmat. Tolstoi jatkoi sisäministerinä vuonna 1889 tapahtuneeseen kuolemaansa asti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäjän ministerit Luokka:Venäjän sisäministerit Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1889 kuolleet
Stefan de Vrij

Stefan de Vrij (s. 5. helmikuuta 1992 Ouderkerk aan den IJssel Viitattu 21.10.2021.) on hollantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian pääsarjassa pelaavaa Interiä. Pelipaikaltaan de Vrij on keskuspuolustaja. == Ammattilaisura == Ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Feyenoordin kanssa de Vrij solmi kesällä 2009, ja teki samana syksynä debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa. Hän toimi Feyenoordin kapteenina kaudesta 2012–2013 lähtien, edellisen kapteenin Ron Vlaarin siirryttyä Englannin Valioliigassa pelaavaan Aston Villaan. 30\. heinäkuuta 2014 De Vrij siirtyi italialaisseura Lazioon 8,5 miljoonan euron siirtosummalla ja allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen seuran kanssa. Hän pelasi neljän kauden aikana Serie A:ssa 95 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Kaudella 2015–2016 hän pelasi polvivamman vuoksi vain kaksi liigaottelua. Kesällä 2018 de Vrij siirtyi Interiin. Kaudella 2018–2019 hän pelasi Serie A:ssa 28 ottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 34 liigaottelua ja teki neljä maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 32 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Tuolla kaudella Inter voitti liigamestaruuden. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 30 liigaottelua tekemättä maaleja. Inter voitti Italian cupin, ja loppuottelussa joukkue siirtyi jatkoajalla johtoon rangaistuspotkusta, joka tuomittiin de Vrijhin kohdistuneen rikkeen vuoksi. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki yhden maalin. Interin voittamassa Italian cupissa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2023–2024 Inter voitti Serie A:n mestaruuden ja de Vrij pelasi liigassa 25 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Näiden kuuden kauden aikana de Vrij on pelannut Mestarien liigassa 36 ottelua ja Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua. Hän teki Mestarien liigassa maalin lokakuussa 2021 Sheriff Tiraspolia vastaan. === Maajoukkueura === De Vrij pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran elokuussa 2012 ystävyysottelussa Belgiaa vastaan. Hän pelasi vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueensa kaikki ottelut ja teki yhden maalin avausottelussa Espanjaa vastaan. Alankomaat sijoittui kisoissa kolmanneksi. Kesällä 2021 pelatuissa Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua ja istui vaihdossa vain jatkopaikan kannalta merkityksettömän viimeisen alkulohko-ottelun toisen jakson. MM-kilpailuissa 2022 hän kuului Alankomaiden joukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan. EM- kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit välieriin yltäneen joukkueensa kaikissa kuudessa ottelussa ja teki maalin puolivälieräottelussa Turkkia vastaan.. De Vrij on huhtikuun 2024 loppuun mennessä pelannut 72 A-maaottelua, joista 63 ottelua avauskokoonpanossa. Hän on maaotteluissaan tehnyt neljä maalia: kesäkuussa 2014 MM-kilpailuissa Espanjaa vastaan, syyskuussa 2014 EM- karsinnoissa Tšekkiä vastaan, maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Espanjaa vastaan ja heinäkuussa 2024 EM-kilpailuissa Turkkia vastaan.. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piikki

Piikki tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita: * pistämistä tai pienten esineiden käsittelyä varten valmistettu terävä esine, toisinaan neulan synonyymi * piikki, kasvilla oleva teräväkärkinen rakenne * piikki, eläimellä oleva teräväkärkinen rakenne * kevytmoottoripyörän puhekielinen nimitys * rokotteen tai muun injektoimalla annettavan lääkkeen puhekielinen nimitys * piikkikalojen (Gasterosteidae) heimoon kuuluvan kalan yleisnimitys * Neula, neuvostoliittolainen elokuva * Piikki, suomalainen sukunimi * Piikki, engl. Spike, My Little Pony -animaatiosarjoissa sekä -leluissa esiintyvä pienikokoinen lohikäärmehahmo * piikki, keihästyyppi * Piikki, veitsi J. R. R. Tolkienin fantasiatarinoissa
Julian Speroni

Julian Speroni (s. 18. toukokuuta 1979) on argentiinalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Crystal Palacea. Speroni siirtyi Crystal Palaceen vuonna 2004 skotlantilaisesta Dundee Unitedista. Speroni pelaa numerolla 1. Hänen pituutensa on 186 senttimetriä ja painonsa 87 kiloa. Speroni on pelannut myös yhden ottelun Argentiinan alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. == Lähteet == * http://www.cpfc.co.uk/team/player-profile/julian-speroni/1 Luokka:Argentiinalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madame Mystery

Madame Mystery on vuonna 1926 ensi-iltansa saanut Richard Wallacen ja Stan Laurelin ohjaama yhdysvaltalainen lyhytelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. Madame Mystery on genreltään komedia, ja sen tuotti Hal Roach Studios. Madame Mysteryn kuvaukset alkoivat joulukuussa vuonna 1925 ja päättyivät seuraavan vuoden tammikuussa. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 12. maaliskuuta 1926, ja sen levittäjänä oli Pathé Exchange. Madame Mystery jäi Theda Baran viimeiseksi roolityöksi elokuvissa. Hän jäi samana vuonna 1926 eläkkeelle näyttelijänurastaan. Alun perin Baran oli tarkoitus tehdä Hal Roach Studiosille monta komediaelokuvaa, mutta Madame Mystery jäi ainoaksi. Elokuvan materiaalia käytettiin uudelleen Hal Roach Studiosin samana vuonna ilmestyneessä lyhytkomediaelokuvassa 45 Minutes from Hollywood. Madame Mystery on yksi harvoista Baran elokuvista, jotka ovat säilyneet nykypäivään asti. Madame Mystery on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle. DVD-versio julkaistiin vuonna 2005. ==Juoni== Hallitus palkkaa madame Mysterieux’n tehtävään, jossa hänen pitää toimittaa vastikään löydettyä räjähdettä, heliumnitraattia, New Yorkiin. Toimitusmatkaan tulee monta mutkaa, kun juoneen sekaantuvat vihollismaan salaisista agenteista aina kahteen nälkäiseen taiteilijaan. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Madame Mystery Silent era -sivustolla * Madame Mystery TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1926 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lyhytelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat
Austin Madaisky

Austin Madaisky (s. 30. tammikuuta 1992 Surrey, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä AHL-seura Springfield Falconsissa, Columbus Blue Jacketsin farmijoukkueessa. Madaisky on Blue Jacketsin vuoden 2010 viidennen kierroksen varaus, numerolla 124. ==Ura== Madaisky pelasi vuosina 2008–2012 junioriliiga WHL:ssä. Calgary Hitmen varasi hänet vuonna 2007 numerolla 14. Toisena kautenaan Hitmenissä hänet vaihdettiin Kamloops Blazersiin, jossa hän pelasi vuoteen 2012 asti. Madaisky pelasi vuoden 2010 varaustilaisuutta edeltävässä huippulupausottelussa. WHL-vuosinaan Madaisky teki 238:ssa ottelussa tehot 29+84=113. Blue Jackets kiinnitti Madaiskyn kolmen vuoden tulokassopimuksella vuonna 2012. Hän on siitä lähtien pelannut Columbuksen farmijoukkueissa, Springfield Falconsissa ja ECHL-liigan Evansville Icemenissä, tekemättä vielä NHL-debyyttiään. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan 2. armeija

Ranskan 2. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Se tuli tunnetuksi Verdunin taistelussa vuonna 1916, jolloin sen komentajana oli Philippe Pétain. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 jolloin se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija liitettiin 1. lokakuuta Ranskan 1. armeijaryhmään. Se liitettiin 14. toukokuuta 1940 koillisen rintaman yliesikunnalle ja edelleen 17. toukokuuta Ranskan 2. armeijaryhmään. Armeija liitettiin 6. kesäkuuta 4. armeijaryhmään, mistä se palasi 15. kesäkuuta 2. armeijaryhmään.Sharp, Lee s. 56 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Charles Huntziger 27. elokuuta 1939 - 4. toukokuuta 1940 *divisioonankenraali Henry Freydenberg 4. kesäkuuta 1940 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ferrer

Ferrer on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi: * Albert Ferrer (s. 1970), espanjalainen jalkapalloilija ja valmentaja * David Ferrer (s. 1982), espanjalainen tennispelaaja * Florentino Ferrer Cinense (s. 1938), filippiiniläinen katolinen piispa * Francisco Ferrer (1859–1909), katalonialainen vapaa-ajattelija ja anarkisti * Frank Ferrer (s. 1966), yhdysvaltalainen muusikko * Gabriel Ferrer, espanjalainen karateka * Ibrahim Ferrer (1927–2005), kuubalainen muusikko * José Ferrer (1909–1992), puertoricolaissyntyinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja * José Figueres Ferrer (1906–1990), costaricalainen poliitikko ja maansa moninkertainen presidentti * Juan Ferrer (1955–2015), kuubalainen judoka ja olympiamitalisti * Llorenç Serra Ferrer (s. 1953), espanjalainen jalkapallovalmentaja * Mel Ferrer (1917–2008), yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja ja tuottaja * Miguel Ferrer (1955–2017), yhdysvaltalainen näyttelijä * Miguel Ángel Ferrer Martínez eli Mista (s. 1978), espanjalainen jalkapalloilija * Nino Ferrer (1934–1998), italialais-ranskalainen laulaja, lauluntekijä ja kirjailija * Séverine Ferrer (s. 1977), ranskalainen laulaja * Vicent Ferrer (n. 1350–1419), espanjalainen dominikaanimunkki.
Ranskan 3. armeija

Ranskan 3. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 se alistettiin Ranskan 2. armeijaryhmään.Sharp, Lee s. 58 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Condé 27. elokuuta 1939 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ranskan 4. armeija

Ranskan 4. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 jolloin se alistettiin Ranskan 2. armeijaryhmälle ja 6. kesäkuuta armeija siirrettiin osaksi 4. armeijaryhmää.Sharp, Lee s. 60 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Réquin 27. elokuuta 1939 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ranskan 5. armeija

Ranskan 5. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Louis Franchet d’Espèreyn alaisuudessa armeijan hyökkäys mahdollisti Marnen taistelun voiton 1914. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 27. elokuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 jolloin se alistettiin Ranskan 2. armeijaryhmälle.Sharp, Lee s. 62 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Bourret 27. elokuuta 1939 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ranskan 6. armeija

Ranskan 6. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. == Ensimmäinen maailmansota == Armeija muodostettiin 26. elokuuta 1914, jolloin siihen liitettiin yksiköitä eri hajallelyödyistä Ranskan armeijoista muun muassa IV ja VII armeijakunta 3. ja 1. armeijoista sekä 5. ja 6. divisioonien reserviosastot, 45. ja 37. jalkaväkidivisioonat, prikaati ja ratsuväkiarmeijakunta. Sommen taistelun alussa 6. armeijan joukoista osallistuivat taisteluun XX, I siirtomaa ja XXXV armeijakunnat. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 2. syyskuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija siirrettiin 5. joulukuuta reserviin, kunnes se liitettiin 20. toukokuuta Ranskan 3. armeijaryhmään. Armeija siirrettiin 11. kesäkuuta 4. armeijaryhmään, mistä se palasi 3. armeijaryhmään 15. kesäkuuta.Sharp, Lee s. 64 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Olry 2. syyskuuta - 5. joulukuuta 1939 *armeijakunnankenraali Touchon 5. joulukuuta 1939 - 10. helmikuuta 1940 *armeijankenraali Touchon 10. helmikuuta 1940 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Siriuksen vieraat

__NOTOC__ Siriuksen vieraat on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1987. Sen on Yleisradiolle ohjannut Matti Ijäs, ja se perustuu Arto Mellerin samannimiseen näytelmään, jonka Ryhmäteatteri kantaesitti Suomenlinnassa kesällä 1984. Näytelmän alaotsikko on Balladi loismadoista ja tunnistamattomista lentävistä esineistä Suomen kesässä; ihmisistä niiden armoilla. Televisioelokuva Siriuksen vieraat sai ensiesityksensä Yle TV1:ssä 9. huhtikuuta 1987. ==Juoni== Huumekauppias Anders pakenee velkojiaan Kööpenhaminasta lapsuutensa rapistuneeseen kotikylään jossakin Etelä- Pohjanmaalla. Vanhan ystävänsä Matin kanssa hän piilottaa rahat heidän entiseen majaansa. Paikallisessa Siriuksen lomakylässä pidetään Andersin isän, näyttelijä Orvo Pruunin syntymäpäiväjuhlat, joissa Anders törmää uudelleen moniin menneisyytensä hahmoihin. ==Rooleissa== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuva katsottavissa Yle Areenassa * Maaseudun Tulevaisuus: Siriuksen vieraat palasi 34 vuoden jälkeen kotikulmilleen Lappajärven Itäkylään (16.2.2018) Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1987 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat
Janna (albumi)

__NOTOC__ Janna on suomalaislaulaja Jannan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2014. Vaikka albumi on artistin kolmas albumi, se on kuitenkin vasta hänen ensimmäinen suomenkielinen albuminsa. Albumin tuottajina toimivat MGI ja Simo Reunamäki. Albumi nousi heti ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. Marraskuussa 2014 albumi myi kultaa. == Kappaleet == CD-julkaisun booklet. Viitattu 6.6.2014 == Singlet == Albumin ensimmäinen single, ”Sä et ole hullu” julkaistiin 18. lokakuuta 2013. Kappale nousi singlelistan 11:nneksi sekä latauslistan toiseksi ja se oli parhaimmillaan myös kolmanneksi soitetuin radiokappale. Helmikuussa 2014 single ylitti kultalevyrajan, yli 5000 kappaleen myynnillään. Sittemmin single on myynyt myös platinaa. Maaliskuussa 2014 julkaistu toinen singlejulkaisu ”Läpinäkyvä” nousi latauslistan 22:nneksi ja 9:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kolmas single ”Tytöt lähtee tanssimaan” julkaistiin 6. kesäkuuta 2014. Kappaleen toistaiseksi korkein radiolistasijoitus on 12. sija. == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: suopea == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Jannan albumit Luokka:Jurekin tuottamat albumit
Koomikko (elokuva)

Koomikko on suomalainen komediaelokuva vuodelta 1983. Sen on ohjannut Matti Ijäs, ja pääosaa esittää Aake Kalliala. Koomikko oli Matti Ijäksen ensimmäinen teatterilevityksen saanut elokuva. Ijäs kertoo saaneensa idean 1980-luvun alun viihdeohjelmasta Valehtelijoiden klubi, ja elokuvassa näyttelee monia siitä tuttuja näyttelijöitä kuten Helge Herala, Leo Lastumäki, Olavi Ahonen ja Maija-Leena Soinne. Myös käsikirjoittajina Ijäksen lisäksi olivat Valehtelijoiden klubin kirjoittajat Heikki Kinnunen ja Pertti Reponen. ==Juoni== Tarinassa nuori koomikon urasta haaveileva Hepi hakeutuu kokeneen mutta väsähtäneen koomikkoryhmän tuttavaksi. Hepi nukkuu yönsä kaverinsa korjaamolle yöksi jätetyissä autoissa ja hurmaa lintuimitaatioillaan Eläinmuseossa työskentelevän nuoren naisen. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Koomikko oli Valehtelijoiden klubin Kinnusen ja Reposen idea, johon he pyysivät ohjaajaksi Matti Ijäksen. Ijäs muistelee, että tuotantovaihe oli hyvin lyhyt ja kiireinen. Koomikko oli viimeinen Fennada-Filmin Kulosaaren studioilla kuvattu elokuva ennen rakennuksen purkamista. ==Vastaanotto== Koomikon ensi-illan aikoihin kriitikot olivat hieman hämmentyneitä siitä, yrittääkö elokuva olla komedia vai pikemminkin tragedia. Helena Ylänen kiitti Helsingin Sanomissa Leo Lastumäen roolia yhdeksi tämän uran parhaista, mutta toisaalta Ijäksen henkilöohjauksessa nähtiin ongelmia. Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi elokuvalle kaksi tähteä, kolme yhden tähden, kolme muuta ei sitäkään ja kaksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli Projektio-lehden laskukaavalla 0,88 tähteä neljästä. ==Lähteet== Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1983 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat
Ranskan 7. armeija

Ranskan 7. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 2. syyskuuta 1939Sharp, Lee s. 52 yleisesikunnan reservinä. Armeija siirrettiin 11. marraskuuta Ranskan 1. armeijaryhmään, mistä se palasi reserviksi 15. toukokuuta 1940. se liitettiin 20. toukokuuta 3. armeijaryhmään.Sharp, Lee s. 66 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Blanchard 2. syyskuuta 1939 - 15. toukokuuta 1940 *divisioonankenraali Fagalde 15.-16. toukokuuta 1940 *armeijankenraali Corap 16.-18. toukokuuta 1940 *armeijankenraali Frère 18. toukokuuta 1940 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ranskan 9. armeija

Ranskan 9. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 5. marraskuuta 1939,Sharp, Lee s. 52 jolloin se liitettiin Ranskan 1. armeijaryhmään.Sharp, Lee s. 70 Armeija oli ainoa yhtymä, joka oli alkuvaiheessa Ardennit läpäisseiden saksalaisjoukkojen tiellä toisessa maailmansodassa. Seuranneessa Sedanin taistelussa armeija lyötiin hajalle. == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Corap 5. marraskuuta 1939 - 15. toukokuuta 1940 *armeijankenraali Giraud 15. toukokuuta 1940 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Ranskan 10. armeija

Ranskan 10. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui ensimmäiseen ja toiseen maailmansotaan. Ensimmäisessä maailmansodassa yhtymä taisteli Sommessa 1916. == Ensimmäinen maailmansota == 10\. armeija, jota aluksi kutsuttiin détachment d'armée Maud'huy, perustettiin 1. lokakuuta 1914 kilpajuoksussa merelle. Armeija osallistui 1914 Arrasin taisteluun ja toukokuussa 1915 toiseen Artoisin taisteluun, syyskuussa kolmanteen Artoisin taisteluun, heinäkuussa 1916 Sommen taisteluun ja huhtikuussa 1917 toiseen Aisnen taisteluun. Lokakuussa 1917 Italian asevoimien komentajan kenraali Luigi Cadornan pyynnöstä armeija siirrettiin Italian rintamalle yhdessä brittiläisen siirtoarmeijan joukkojen kanssa muodostaen Italian siirtoarmeijan. Operaatioiden aikana armeijaan oli liitetty XII armeijakunta. Saksalaisilla vahvennetut Itävalta-Unkarin joukot pakottivat Caporetton taistelussa italialaiset vetäytymään. Ranskalaisjoukot ryhmitettiin pääosin Veronan ympäristöön, jonne joukot sijoitettiin torjumaan mahdollista Itävalta- Unkarin joukkojen hyökkäystä. Armeija palasi 26. maaliskuuta 1918 Ranskaan, missä se osallistui kolmanteen Aisnen taisteluun, toiseen Marnen taisteluun ja sadan päivän hyökkäykseen. Armeijaan kuulunut XII armeijakunta pysyi Italiassa sodan päättymiseen asti. Aselevon jälkeen armeija kuului Reininmaan miehitysjoukkoihin. 8. ja 10. armeija yhdistettiin 21. lokakuuta 1919, jolloin niistä muodostettiin Ranskan Reinin armeija. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin uudelleen 31. toukokuuta 1940,Sharp, Lee s. 52 jolloin se alistettiin suoraan yleisesikunnalle. Armeija liitettiin 3. kesäkuuta Ranskan 3. armeijaryhmään ja edelleen 11. kesäkuuta yleisesikunnalle, mistä koillisen rintaman yleisesikunnalle 13. kesäkuuta.Sharp, Lee s. 72 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijakunnankenraali Altmayer 31. toukokuuta 1940 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Kinsey

Kinsey voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Kinsey, Bill Condonin ohjaama draamaelokuva vuodelta 2004 * Kinsey, paikkakunta Alabamassa, Yhdysvalloissa * Alfred Kinsey (1894–1956), yhdysvaltalainen seksologi * Dan Kinsey (1902–1970), yhdysvaltalainen yleisurheilija * Donald Kinsey (s. 1953), yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja * Erika Kinsey (s. 1988), ruotsalainen korkeushyppääjä * Lance Kinsey (s. 1959), kanadalainen näyttelijä. == Katso myös == * Kinseyn asteikko
Josh Pritchard

Joshua Philip "Josh" Pritchard (s. 23. syyskuuta 1992 Stockport, Englanti) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Gillingham FC:tä. Pritchard pelasi juniorina Manchester Unitedissa, josta hän siirtyi kesällä 2009 Fulhamiin. Pritchardin ensiesiintyminen Fulhamin ykkösjoukkueessa jäi tekemättä. Hän pelasi lainasopimuksilla norjalaisessa Tromsø IL:ssä ja suomalaisessa FC Hongassa. Kesällä 2013 Fulham vapautti Pritchardin sopimuksestaan, jonka jälkeen hän solmi kaksivuotisen sopimuksen Gillinghamin kanssa.BBC Pritchard on pelannut Walesin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Walesilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
FK Hoverla Užhorod

FK Hoverla Užhorod oli ukrainalainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka oli Užhorod Taka-Karpatian alueella. ==Historiaa== Seura perustettiin varsinaisesti vuonna 1946 nimellä Spartak Užhorod. Tosin seuran tunnuksissa viitataan ennen toista maailmansotaa pelanneeseen, vuonna 1925 perustettuun seuraan SC Rus. Suoraa yhtäläisyyttä näiden organisaatioiden välillä on vaikea löytää. Vuonna 1961 Spartak Užhorod nimettiin uudelleen Verhovynaksi ja kymmenen vuotta myöhemmin Hoverlaksi. Vuonna 1982 joukkueen nimeksi tuli Zakarpattia ja 1997 uudelleen Verhovyna - kahdeksi vuodeksi. Vuonna 2001 Zakarpattia debytoi Ukrainan valioliigassa mutta jäi viimeiseksi ja putosi näin takaisin 1. liigaan. Seuraavat nousut tapahtuivat kausille 2004-05 ja 2007-08 ja jälleen molemmilla kerroilla visiitit jäivät vain yhden kauden mittaisiksi. Ennen kauden 2011-12 alkua seura uudelleen nimettiin uudelleen FK Hoverla-Zakarpattia Užhorodiksi. Vuoden kuluttua Zakarpattia kuitenkin pudotettiin pois seuran virallisesta nimestä. Seura pelasi viimeiset vuotensa jälleen pääsarjassa, mutta lopetti toimintansa vuonna 2016 jäätyään ilman lisenssiä talousvaikeuksien vuoksi. ===Nimenmuutokset=== * 1925 - SC Rusj Užhorod * 1939 - SC Rusj Ungvár * 1946 - Spartak * 1961 - Verhovyna * 1971 - Hoverla * / 1982 - Zakarpattia * 1997 - Verhovyna * 1999 - Zakarpattia * 2011 - Hoverla-Zakarpattia * 2012 - Hoverla ==Saavutukset== * 1998-99 Ukrainan 2. liigan A-lohkon voitto * 2001-02 Ukrainan 1. liigan 2. * 2003-04 Ukrainan 1. liigan voitto * 2006-07 Ukrainan 1. liigan 2. * 2008-09 Ukrainan 1. liigan voitto * 2011-12 Ukrainan 1. liigan voitto ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1925 perustetut urheiluseurat
Aita (televisioelokuva)

Aita on suomalainen televisioelokuva vuodelta 2001. Sen on käsikirjoittanut Venla Mäkelä ja ohjannut Matti Ijäs. ==Juoni== Keski-ikäinen Late yrittää kesälomalla rakentaa aitaa perheensä omakotitaloon, mutta ihastuu päätä pahkaa perheen tyttären uuteen ystävään, Helsingistä kioskia pitämään tulleeseen ja lolitamaisesti flirttailevaan 16-vuotiaaseen Saijaan. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Aita sai vuonna 2002 parhaan tv-elokuvan Venlan ja Koura- palkintojen jaossa fiktiosarjan kunniamaininnan. Golden Chest 2002 -festivaaleilla Bulgariassa se sai Plovdivin kaupungin palkinnon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Aita Yle Areenassa * Otteita elokuvasta Ylen Elävässä arkistossa * Luokka:Matti Ijäksen ohjaamat elokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat
Romeo ja Julia (vuoden 1916 elokuva)

Romeo ja Julia () on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka nimirooleissa ovat Theda Bara Juliana ja Harry Hilliard Romeona. Fox Film Corporation toimi elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä, ja se kuvattiin Foxin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Adrian Johnson oli laatinut käsikirjoituksen William Shakespearen tragedian Romeo ja Julia pohjalta. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi- iltansa 22. lokakuuta vuonna 1916. Romeo ja Julia on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi. Kolme päivää ennen Romeo ja Julian ensi-iltaa Metro Pictures Corporation julkaisi samannimisen elokuvan 19. lokakuuta 1916. Tämän Romeo ja Julian pääosissa ovat Francis X. Bushman Romeona ja Beverly Bayne Juliana. Molemmat elokuvat julkaistiin vuonna, jolloin tuli William Shakespearen kuolemasta 300 vuotta. Vuoden 1916 Romeo ja Julia -elokuvat kilpailivat lippuluukuilla yleisöstä. Metron versiossa näytellyt Bushman kertoi eräässä haastattelussa, että William Fox olisi varastanut välitekstejä omaan elokuvaversioonsa. ==Juoni== Romeo menee kuokkimaan Capulet’ien juhliin, missä hän tapaa Julian ensimmäisen kerran ja he rakastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä. Juhlien jälkeen Romeo menee tapaamaan salaa Juliaa, ja kaksikko avioituu seuraavana päivänä. Suvut Montague ja Capulet riitautuvat, minkä seurauksena Romeo joutuu maanpakoon. Tällöin Julia laitetaan avioitumaan kreivi Parisin kanssa, mutta Julia kertoo Veli Lorenzolle mieluummin kuolevansa kuin naivansa kreivin. Veli Lorenzo antaa Julialle vahvaa yrttijuomaa, joka vaivuttaa hänet syvään uneen, jolloin muut pitävät häntä kuolleena. Lorenzon mukaan Julia heräisi hautaholvissa, ja Romeo olisi tällöin siellä. Julian herättyä he voisivat karata yhdessä. Suunnitelma kuitenkin epäonnistuu, kun Romeo kuulee Julian kuolemasta palvelijaltaan ja lähtee ostamaan myrkkyä. Veli Lorenzo on lähettänyt Romeolle kirjeen, jossa hän kertoo Julian oikean tilan ja antaa toimintaohjeet. Kirje ei kuitenkaan koskaan pääse perille. Ennen itsemurhaansa Romeo menee hautausmaalle ja tappaa kreivi Parisin. Romeo menee hautakammioon, juo myrkyn ja kuolee. Lorenzo ilmestyy paikalle liian myöhään. Julia herää ja huomaa Romeon kuolleen; tällöin Julia tappaa itsensä Romeon tikarilla. Kun Montaguet ja Capuletit saavat tietää tapahtuneen, he sopivat kauan kestäneen riitansa. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Romeo ja Julia Silent eran sivustolla * Romeo ja Julia TCM Movie Databasessa Luokka:Vuoden 1916 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kadonneet elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat Luokka:J. Gordon Edwardsin ohjaamat elokuvat
Henrik Enckell

Henrik Marcus Oliver Enckell (s. 26. toukokuuta 1960 Helsinki) on suomenruotsalainen psykoanalyytikko ja kirjailija. Enckell valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1986 ja tohtoriksi Kuopion yliopistosta vuonna 2002. Hän toimi The Scandinavian Psychoanalytic Review’n päätoimittajana 1998–2002. Henrik Enckellin isä on Mikael Enckell. Hän on naimisissa dramaturgi Annina Paasosen kanssa, ja heillä on kolme lasta. ==Julkaisuja== * Förankringar (1990) * Metaphor and the Psychodynamic Functions of the Mind (2002) ==Lähteet== * Suomen lääkärit 2007 – Finlands läkare 2007, s. 108. Helsinki: Fennomed 2007. Luokka:Suomalaiset psykoanalyytikot Luokka:Suomalaiset psykiatrit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tony Tuominen

Tony Tuominen (4. tammikuuta 1964 Helsinki – 7. joulukuuta 2000 Espoo) oli suomalainen sulkapallon maajoukkuepelaaja ja Suomen-mestari. Tuominen aloitti sulkapallouransa Badmintonklubben Smashin riveissä vuonna 1975. Ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa hän voitti 17-vuotiaana vuonna 1981. Samana vuonna hän edusti ensimmäisen kerran Suomen miesten maajoukkuetta Helvetia Cupissa Norjassa. Uransa aikana hän pelasi maajoukkueessa 79 kertaa, viimeisen kerran vuonna 1996. Hän voitti 15 Suomen-mestaruutta vuosina 1981–1997, kolme kaksinpelissä, kymmenen nelinpelissä ja kaksi sekanelinpelissä. Maailmanlistalla hän sijoittui parhaimmillaan 22:nneksi syksyllä 1991. Tuominen kuoli joulukuussa 2000 sairastettuaan kahden vuoden ajan syöpää. Viime vuosinaan hän toimi Suomen Sulkapalloliitossa valmentajana ja maajoukkueen johtajana. == Suomen-mestaruudet == * Kaksinpelissä: 1981, 1982, 1986 * Nelinpelissä 1983, 1984, 1986, 1988, 1989, 1991, 1992, 1993, 1995, 1996 * Sekanelinpelissä: 1983, 1997 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sulkapalloilijat Luokka:Suomalaiset urheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Garden Theatre

Garden Theatre oli Broadway-teatteri New Yorkin Madison Avenuen ja 27th Streetin varrella. Teatteri avattiin 27. syyskuuta vuonna 1890. Teatterin paikalla oli sijainnut ennen kaksi rakennusta. Konserttihalli Gilmore’s Garden rakennettiin vuonna 1870 ja purettiin vuonna 1880. Heti Gilmore’s Gardenin jälkeen rakennettiin Madison Square Garden, joka purettiin vuonna 1890. Garden Theatren rakennuttajana toimi McKim, Mead & White -firma. Teatterissa oli 1 200 istuma- ja yli 400 seisomapaikkaa, ja sen huippuvuodet olivat vuodesta 1890 vuoteen 1910 asti. Vuodesta 1910 teatteri oli käytössä lähinnä vain saksan- ja jiddiškieliselle teatterille, elokuvanäytöksille, luennoille ja kokouksille. Teatteri suljettiin vuonna 1925. Samana vuonna rakennus myös purettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Garden Theatre Internet Broadway Databasessa Luokka:Yhdysvaltain teatterit Luokka:New Yorkin entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Manhattanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Manhattanin kulttuuri Luokka:Midtown (Manhattan)
Pax Britannica

Pax Britannica (”brittiläinen rauha”) on suhteellinen rauhan ajanjakso Euroopassa ja muualla maailmassa vuosina 1815–1914, jolloin Brittiläinen imperiumi kasvoi maailmanlaajuiseksi sotilaalliseksi sekä taloudelliseksi hegemoniaksi ja Britannia omaksui maailmanpoliisin roolin.Porter 1998 s. 332. Ajanjakson katsotaan alkaneen 1815, jolloin Napoleonin sodat päättyivät Ranskan keisari Napoleonin tappioon Waterloon taistelussa, jolloin britit vangitsivat hänet. Pax Britannica päättyi 1914, jolloin ensimmäinen maailmansota alkoi. Samaa ajanjaksoa pidetään myös Britannian imperialismin aikakautena. Termi on latinaa ja se on johdannainen vanhemmasta termistä Pax Romana, roomalainen rauha. Vastaavia suhteellisen rauhan ajanjaksoja kuvaavia termejä ovat muun muassa Pax Americana, jolla kuvataan nykyistä vuodesta 1945 eteenpäin Yhdysvaltain sotilaallisen ja taloudellisen hegemonian vaikutuksesta vallinnutta rauhanomaista aikaa länsimaissa ja Pax Ottomana, jolla kuvataan turkkilaishallinnon rauhoittavaa vaikutusta sen alaisilla alueilla Balkanilla ja Lähi-idässä Osmanien valtakunnan aikana.Parchami 2009 s. 2–3, 113–117 Britannian voitto Napoleonista tarkoitti myös sitä, että Ranskan kärsimän tappion jälkeen Britannialla ei ollut tosiasiassa varteenotettavaa haastajaa kansainvälisellä areenalla, lukuun ottamatta Venäjän valtaa Keski- Aasiassa.Porter 1998 s. 401 Mainittuna aikakautena Britannian valtakunnan suoraan hallitsema alue kasvoi 26 miljoonalla neliökilometrillä ja sen asukasluku noin 400 miljoonalla. Britannia hallitsi kaikkia kauppareittejä, eikä sen merimahdilla ollut haastajaa. Varsinaisen valtansa lisäksi maailmankaupan johtavana valtiona Britannia hallitsi epäsuorasti myös useiden itsenäisten valtioiden, kuten Kiinan, Argentiinan ja Siamin taloutta. Brittiläisen imperiumin ylivoimaa pohjusti 1800-luvun teollinen vallankumous. Höyrylaivojen ja lennättimen kaltaiset uudet keksinnöt mahdollistivat yhä suuremman valtakunnan luomisen, hallitsemisen ja puolustamisen. Vuoteen 1902 mennessä Britannian hallitsemat alueet olivat yhdistetty toisiinsa lennätinkaapeleiden verkostolla, jota kutsuttiin nimellä ”All Red Line”, sillä useissa ajan kartoissa Britannian alueet merkittiin punaisella tai vaaleanpunaisella.Dolgopolov 2006, s. 14–15 Porter 1998 s. 8 == Kritiikki == Joidenkin historioitsijoiden mukaan Pax Britannica on keinotekoinen ja propagandistinen perustelu Britannian pyrkimykselle maailmanvaltaan ja nimellisesti itsenäisten alueiden alistamiseen valtaansa rauhanturvaamisen varjolla. Ali Parchami huomauttaa, että ajanjakson aikana ehti tuskin kulua vuottakaan, etteivät Britannian sotilaat olisi olleet sotimassa jossakin. Vuosina 1880–1900, jolloin käsite Pax Britannica oli suosittu imperiumin emämaassa, Britannia lähetti useita sotilaallisia retkikuntia eri puolille maailmaa; 40 Intiaan, lähes 50 Afrikkaan ja ainakin kymmenen Persianlahden valtioihin ja Kaukoitään.Parchami 2009 s. 144–145 == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Politiikan käsitteet Luokka:Suhteellisen rauhan ajanjaksot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan historia
Stefan Reinartz

Stefan Reinartz (s. 1. tammikuuta 1989 Engelskirchen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Leverkusenia. Reinartz siirtyi Leverkuseniin junioriseurastaan SV Bergisch Gladbachista vuonna 1998. Leverkusenissa hän pelasi aluksi junorijoukkueen mukana, kunnes vuonna 2006 pääsi seuran kakkosjoukkueeseen. Edustusjoukkueessa Reinartz debytoi vuonna 2008. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Reinartzin pelinumero on 3, hänen pituutensa on 189 senttimetriä ja painonsa 83 kiloa. Reinartz on pelannut Saksan jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2010 alkaen kolme ottelua. Lisäksi hän on pelannut useita otteluita Saksan ikäkausimaajoukkueissa. == Lähteet == * http://www.bundesliga.com/en/liga/clubs/bayer- leverkusen/spieler.php?player=34048 * http://www.uefa.com/uefachampionsleague/season=2014/clubs/player=103142/index.html Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ali Parchami

Ali Parchami on Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun puolustuksen ja kansainvälisten asioiden laitoksen luennoija. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Oxfordin yliopistossa ja toimi aiemmin luennoijana Exeter Collegessa, Oxfordissa.Google Books, Tietoja kirjoittajasta Viitattu 19.5.2014 Historiantutkimuksessaan Parchami on käsitellyt muun muassa maailmanvaltoja, niiden ylivaltaa ja niiden luomia käsitteitä suhteellisen rauhan ajanjaksoista. == Teoksia == * American Hegemony: The Rogue Doctrine and Transatlantic Relations, 1991–2001, 2002 * Hegemonic Peace and Empire: The Pax Romana, Britannica and Americana (War, History and Politics), 2009 * The Persian Encounter: A History of Anglo-Iranian Relations, 2014 (yhdessä Yvonne Cornishin kanssa) == Lähteet == Luokka:Akateemikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jens Hegeler

Jens Hegeler (s. 22. tammikuuta 1988 Köln, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Hertha BSC:tä, jonka riveihin hän siirtyi Bayer Leverkusenista vuonna 2014. Hegeler on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen pituutensa on 193 senttimetriä ja painonsa 86 kiloa. Hän pelaa numerolla 13. Hegeler on pelannut myös neljä ottelua Saksan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa. == Lähteet == * http://www.bundesliga.com/en/liga/clubs/bayer- leverkusen/spieler.php?player=35591 * http://www.uefa.com/uefachampionsleague/season=2014/clubs/player=1905996/index.html Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Blue Flame

The Blue Flame on George V. Hobartin ja John Willardin kirjoittama yhdysvaltalainen näytelmä vuodelta 1920. Hobart ja Willard kirjoittivat The Blue Flamen Leta Vance Nicholsonin näytelmän pohjalta. The Blue Flame on genreltään melodraama. The Blue Flame sai ensi-iltansa New Yorkin Broadwayn Shubert-teatterissa 15. maaliskuuta vuonna 1920. Näytelmän tuottajana toimi A. H. Woods. Näytelmää esitettiin aina huhtikuuhun 1920 asti 48:n esityksen ajan. == Näytelmän alkuperäiset näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Blue Flame Internet Broadway Databasessa Luokka:Yhdysvaltalaiset näytelmät
Bennett Miller

Bennett Miller (s. 30. joulukuuta 1966 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut elokuvat The Cruise (1998), Capote (2005), Moneyball (2011) ja Foxcatcher (2014). Elokuvistaan Capote ja Foxcatcher hän sai parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuudet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ranskan 8. armeija

Ranskan 8. armeija () oli Ranskan maavoimien yhtymä, joka osallistui toiseen maailmansotaan. == Toinen maailmansota == Armeija perustettiin 28. elokuuta 1939Sharp, Lee s. 52 yleisesikunnan reservinä. Armeija siirrettiin 19. toukokuuta 1940 Ranskan 2. armeijaryhmään.Sharp, Lee s. 68 == Komentajat == Armeijankomentajina olivat: *armeijankenraali Garchéry 27. elokuuta 1939 - 22. toukokuuta 1940 *armeijankenraali Laure 22. toukokuuta 1940 - == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ranskan maavoimat Luokka:Toisen maailmansodan armeijat
Kyuu Eturautti

Kyuu Antti Arimo Eturautti (s. 1979 Tampere) on tamperelainen järjestöaktiivi. Siviiliammatiltaan Eturautti on tietoturvapäällikkö ja yrittäjä. ==Elämä== Kyuu Eturautti toimi 2000-luvulla sarjakuva-, anime- ja cosplay-tapahtumien järjestäjänä sekä yhtenä Anime- ja Japan Pop -lehtien perustajista. ==Politiikka== Eturautti on aiemmin ollut Muutos 2011 -puolueen 2. varapuheenjohtaja. Aiemmin Eturautti oli Piraattipuolueen jäsen ja hän oli myös yksi puolueen perustajista. Vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa Eturautti sai 374 äänen kannatuksen. Vuoden 2021 kuntavaaleissa Eturautti oli Kokoomuksen ehdokkaana Tampereella. == Lähteet == *Muutos 2011 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Kyuu Eturautin kotisivut Luokka:Muutos 2011:n poliitikot Luokka:Piraattipuolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robertson Davies

Robertson Davies (28. elokuuta 1913 Thamesville, Ontario, Kanada – 2. joulukuuta 1995 Orangeville, Ontario, Kanada) oli kanadalainen kirjailija, näytelmäkirjailija, kriitikko, journalisti ja professori. Hän oli Kanadan tunnetuimpia ja suosituimpia kirjailijoita ja merkittävimpiä kirjallisuusvaikuttajia, man of letters, jota nimitystä hänen on vaihdellen sanottu ilomielin hyväksyneen tai toisaalta inhonneen.Hän vastasi Peter Gzowskiin kysymykseen, hyväksyykö hän tittelin: "Mielihyvin hyväksyisin. Se on hyvin arvokas ja haluttu titteli, mutta sitä on kyllä alettu väheksyä." J. Madison Davis (toim.), Conversations with Robertson Davies (Mississippi University Press, 1989), s. 99. == Elämä ja ura == Hänen lapsuutensa ympäristöön kuuluivat kirjat ja eloisa kielenkäyttö. Hänen isänsä senaattori Davies oli toimittaja, ja molemmat vanhemmat olivat innokkaita lukijoita. Hän itse luki kaiken mitä sai käsiinsä. Jo lapsena hän oli mukana teatterintekemisessä, ja siitä jäi hänelle elinikäinen kiinnostus. Opiskeltuaan Kanadassa hän siirtyi Oxfordiin, jossa hän suoritti 1938 BLitt- arvosanan. Seuraavana vuonna valmistui hänen väitöskirjansa Shakespeare’s Boy Actors. Hän ryhtyi sitten näyttelijäksi. Hän hyödynsi teoksissaan nuoruudenkokoemuksiaan, kuten aihetta kanadalaisista, jotka lähtevät opiskelemaan Britanniaan, ja teatteria. Hän palasi Kanadaan tuoreen vaimonsa kanssa ja ryhtyi lehtiuralle. Yhdessä lähisukulaistensa kanssa hän osti lehtiä ja televisio- ja radiokanavia. Sinä aikana kun hän työskenteli Examinerissa, hän kirjoitti 18 kirjaa, tuotti omia näytelmiään ja laati artikkeleita eri aikakauslehtiin. Examineriin hän kirjoitti humoristisia esseitä nimellä Samuel Marchbanks. Vaikka teatteri oli hänen ensi rakkautensa, menestys tuli proosasta. Hän opetti vuoteen 1981 Toronton yliopiston Trinity Collegessa. Hän kiinnostui jungilaisuudesta ja hyödynsi sitä teoksensa Viides rooli henkilöhahmoissa, jotka vastaavat C. G. Jungin arkkityyppejä. Yliopistouransa jälkeen hän jatkoi kaunokirjallisuuden parissa. Ennen kuolemaansa hän oli aloittanut teoksen, josta piti tulla kolmas osa Toronto-trilogiaksi suunniteltuun teossarjaan. Hän ehti toteuttaa pitkäaikaisen haaveensa oopperalibreton The Golden Ass, joka perustuu Apuleiuksen Muodonmuutoksiin. Canadian Opera Company esitti sen useita vuosia hänen kuolemansa jälkeen Toronton oopperassa. == Suomennetut teokset == * * * == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Kanadalaiset professorit Luokka:Kanadalaiset toimittajat Luokka:Kanadalaiset kriitikot Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet