EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tubuliini

Tubuliini on pallomainen proteiini, joka on osa eukaryoottisolujen tukirankaa. Tubuliini polymeroituu mikrotubuluksiksi, joilla on useita tärkeitä tehtäviä muun muassa solunjakautumisessa. ==Rakenne ja tehtävä== Tubuliinit ovat pallomaisia polymeerejä, joista tunnetaan kolmea muotoa α-, β- ja γ-tubuliinit. Kunkin alayksikön molekyylimassa on 50-60 kDa. Näistä tubuliinien muodoista α- ja β-tubuliinit muodostavat αβ-dimeerin, joka sitoutuu GTP-molekyyliin. Nämä dimeerit polymeroituvat ontoksi putkimaiseksi rakenteeksi, jota kutsutaan mikrotubulukseksi. γ-Tubuliini toimii mikrotubuluksien keskuksena. Tubuliinit sitoutuvat GTP-molekyyleihin ja kykenevät hydrolysoimaan sen GDP-molekyyleiksi. Hydrolyysin seurauksena myös tubuliinin konformaatio muuttuu ja näin mikrotubulukset kykenevät venymään ja kutistumaan. Mikrotubuluksillä on tärkeä rooli muun muassa mitoosissa ja aineiden kuljetuksessa solujen sisällä, koska aineenkuljetukseen osallistuvat kinesiinit liikkuvat tubuliiniyksiköitä pitkin. ==Tubuliini lääkkeiden ja maatalouskemikaalien kohteena== Eräät syöpien hoidossa käytetyt lääkeaineet kuten paklitakseli ja muut taksaanit sekä vinka-alkaloidit ja estramustiini sitoutuvat tubuliiniin ja estävät syöpäsolujen jakautumista. Vinka-alkaloidit estävät mikrotubuluksien muodostumista, kun taas taksaanit estävät niitä purkautumasta. Mikrotubuluksien purkautumista tarvitaan solujen erilaistumisessa. Nämä aineet sitoutuvat β-tubuliiniin. Tubuliinin β-muotoon sitoutuvat myös monet bentsimidatsolifungisidit esimerkiksi tiabendatsoli, fuberidatsoli, karbendatsiimi, benomyyli ja tiofanaatti-metyyli. Nämä fungisidit estävät sienisolujen jakautumista häiritsemällä mitoosia ja meioosia.Barry A. Dreikorn & W. John Owen: Fungicides, Agricultural, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 8.10.2016. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Proteiinit
Zuger Kirschtorte

Zug Kirschtorte eli Zugin kirsikkakakku on pyöreä, kahden marenkimaisen pohjan väliin, runsaasti kirsikkasnapsilla kostutetusta täytekakkupohjasta ja kreemistä koottu kakku, joka on kotoisin Zugin kantonista Sveitsistä. Kakun pinnalla on paksu kerros tomusokeria ja reunoilla rouhittua mantelia. Zuger Kirschtorte on suojattu nimike, ja siihen saa käyttää ainoastaan Zugissa tai Rigi-vuoren alueella tuotettua ja poltettua snapsia.http://www.zuger- kirschtorten-gesellschaft.ch/tradition/2-tradition-geschichte- zugerkirschtorte.htm ==Lähteet== Luokka:Sveitsiläinen keittiö Luokka:Zugin kantoni
Kathleen Ferrier

Kathleen Ferrier (22. huhtikuuta 1912 Preston, Lancashire, Englanti – 8. lokakuuta 1953) oli brittiläinen laulaja, äänialaltaan kontra-altto. Häntä pidettiin Britannian taitavimpiin kuuluvana lyyrisenä kontra-alttona, mutta hänen uransa kesti vain kahdeksan vuotta, sillä hän kuoli rintasyöpään 41-vuotiaana. Sairaus oli pidetty julkisuudelta salassa viimeiseen asti, joten laulajattaren kuolema uransa huippuvaiheessa järkytti koko Britanniaa. Tavallisen opettajaperheen tyttärestä ja puhelinkeskuksen hoitajasta taidemusiikin huipulle noussutta Ferrieriä kuvaillaan hänestä tehdyssä televisiodokumentissa The Life and Art of Kathleen Ferrier sodanjälkeisten vuosien rakastetuimmaksi naiseksi Britanniassa.Kathleen Ferrier, Yle Teema 8.10.2016. Ferrier oli lahjakas amatööri jo teini-iässä. Hänen aviomiehensä ilmoitti jo miltei 30 vuoden ikäisen vaimonsa 1940-luvun alussa erääseen laulukilpailuun, jonka tämä yllättäen voitti. Siitä lähtien Kathleen Ferrier panosti ammattilaulajan uraan ja menestyi niin, että vuodesta 1945 alkaen hän esiintyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen vakio-ohjelmistoaan olivat kirkkomusiikkiteokset (etenkin Bach, Händel, Mendelssohn) sekä kansanlaulut. Hän teki myös oopperarooleja, joista ensimmäinen oli häntä ajatellen sävelletty Lucretian rooli Benjamin Brittenin Lucretian ryöstössä. Hänen tunnetuimmaksi oopperaroolikseen muodostui Orfeuksen rooli Gluckin oopperassa Orfeus ja Eurydike. Laulajan muistolle omistettu säätiö on vuodesta 1956 lähtien järjestänyt vuosittaista oopperalaulajien kilpailua nimeltä Kathleen Ferrier Awards. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Diafounou Gory

Diafounou Gory on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen hallinnollinen keskus Tambacara sijaitsee 35 kilometriä Yélimanésta länteen. Kunnassa on 20 300 ja keskuskylässä 4 600 asukasta (vuonna 2009). ==Maantiede ja ilmasto== Diafounou Goryn kunnan pinta-ala on 547 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Yélimanén piirin Goryn ja lännessä Diafounou Diongagan ja Marenkaffon kuntiin, etelässä Kayesin piirin Séro Diamanoun kuntaan sekä pohjoisessa Mauritaniaan.Monographie, s. 12. Alue on pinnanmuodostukseltaan tasankoa, kukkuloita ja rämeitä. Tasankojen nimet ovat pohjoisessa Mouli, keskiosassa Tambacaran pohjoispuolella Timbréha ja etelässä Guiffin länsipuolella Nema. Kunnan läpi virtaa Senegalin vesistöön kuuluva Térékolé. Kasvillisuus ja eläinkunta ovat kärsineet kuivuudesta, eroosiosta ja ihmisen toiminnasta.Monographie, s. 13–14. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuiva ja viileä kausi kestää joulukuusta helmikuuhun, kuiva ja kuuma kausi maaliskuusta kesäkuuhun ja sadekausi yleensä kesä-heinäkuusta syys-lokakuuhun. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Vuoden keskilämpötila on 28 °C. Kuumana aikana lämpötila kohoaa 45:een ja sadekaudella 35 asteeseen.Monographie, s. 13. ==Asutus== Kuntaan kuuluu 14 virallista kylää ja neljä pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja ja vähemmässä määrin fulbeja (haalpular). Vähemmistöinä on bambaroita, khasonkoja ja maureja.Monographie, s. 22. Käytännössä kaikki ovat muslimejaMonographie, s. 27.. ==Liikenne, elinkeinot ja palvelut== Tambacaran, Koméouloun ja Sambagan kautta kulkee Nioron, Yélimanén ja Kayesin välinen maantie RN23. Muiden kylien liikenneyhteydet ovat heikotMonographie, s. 70–71.. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset.Monographie, s. 32–42. Lisäksi hyödynnetään metsiä sekä harjoitetaan pienimuotoista kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tambacarassa, Koméoulou-Sambagassa ja Ouologuélassa pidetään viikoittaiset markkinat.Monographie, s. 44–49. Nuoret miehet muuttavat Malin kaupunkeihin, muihin Afrikan maihin ja Eurooppaan, josta he lähettävät rahaa sukulaisilleenMonographie, s. 25.. Kunnassa toimii viisi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja kymmenen koraanikouluaMonographie, s. 50–51.. Terveyspalveluihin kuuluu neljä tasoltaan tyydyttävää terveyskeskusta apteekkeineen. Tambacarassa on jopa lääkäri.Monographie, s. 60–61. Vesihuolto käsittää neljän kylän vesipostiverkot sekä joukon kaivoja ja porakaivojaMonographie, s. 67.. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Malin kunnat Luokka:Yélimanén piiri
August Soldan

August Leopold Soldan (8. joulukuuta 1870 Helsinki – 5. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, joka teki pääasiassa maisemamaalauksia. Soldanin vanhemmat olivat rahapajan johtaja August Fredrik Soldan ja Marie Soldan omaa sukua Müller. August Soldanin puoliso oli Lydia Soldan omaa sukua Leikas ja heidän poikansa oli taidemaalari Selim Soldan.Taidemaalari Venny Soldan-Brofeldt (1863–1945) oli August Soldanin vanhempi sisar. August Soldan kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta 1894 ja opiskeli taidealaa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä 1901–1902. Hän teki opintomatkan Tukholmaan ja Kööpenhaminaan 1895. Soldanin teoksia hyväksyttiin taidenäyttelyyn ensi kerran 1913. Hän työskenteli piirustuksen ja kaunokirjoituksen opettajana Helsingin teollisuuskoulussa 1903–1904 ja Porvoon kansanopistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Selim Soldan

Sadok Selim Soldan (13. tammikuuta 1910 Porvoo – 1. tammikuuta 1971 Göteborg, Ruotsi) oli suomalainen taidemaalari, joka teki pääasiassa henkilö- ja maisemamaalauksia. Soldanin vanhemmat olivat taidemaalari August Soldan ja Lydia Soldan omaa sukua Leikas. Selim Soldan kävi viisi luokkaa Lahden lyseota ja opiskeli taidealaa Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1928–1931. Lisäoppia hän hankki opintomatkallaan Pariisiin 1939. Soldanin teoksia hyväksyttiin ensi kerran taidenäyttelyyn 1933. Hän osallistui Suomen Taiteilijaseuran näyttelyyn 1934–1939, 1942, 1943 ja 1956, jolloin hänet kutsuttiin tapahtumaan. Nuorten näyttelyyn Soldan otti osaa 1939, 1940, 1942, 1943 ja 1945 sekä Ruotsin Göteborgissa järjestettyyn yhteisnäyttelyyn 1939. Soldanin teoksia on valittu Amos Andersonin taidemuseon sekä Gösta Serlachiuksen taidesäätiön ja Alfred Kordelinin säätiön kokoelmiin. Selim Soldan oli Suomen Taiteilijaseuran, Taidemaalariliiton, Suomen Taidepiirtäjien Liiton, Helsingin Taiteilija-Aseveljien ja Göteborgs Konstnärsklubbenin jäsen sekä Taiteilijain Salongin johtokunnan jäsen. Hän sai useita apurahoja ja palkintoja, kuten Hovingin apurahan 1934, viidennen palkinnon valtion taidekilpailussa 1934, von Beckerin stipendin 1934 ja 1938, Kordelinin matkastipendin 1938, Suomen Taiteilijaseuran Kordelinin apurahan 1939 , toisen palkinnon dukaattikilpailussa 1940 ja ensimmäisen palkinnon dukaattikilpailussa 1942. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Euro Hockey Tour 2016–2017

Euro Hockey Tourin kausi 2016–2017 on sarjan 21. kausi. Siinä pelaavat Suomen, Venäjän, Ruotsin ja Tšekin miesten jääkiekkomaajoukkueet. == Kokonaispisteet == == Karjala-turnaus == == Channel One Cup == == Sweden Hockey Games == == Carlson Hockey Games == == Lähteet == * Swehockey.se − Karjala-turnaus 2016 * Eurohockey.com − Sweden Hockey Games returns * http://avlh.sweb.cz/EHT.pdf ==Aiheesta muualla== 2016–2017 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 2016–2017
Timo-Erkki Heino

Timo-Erkki Heino (s. 1945) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli pitkään Yleisradiossa ja erikoistui tutkivaan journalismiin, josta hänet on palkittu kolmella Lumilapio-palkinnolla. Hän toimii nykyisin freelancerinä.2010: Lumilapio-palkinnot Sunnuntaisuomalaisen ja Yle MOT:n jutuille , Tutkivan journalismin yhdistys. Viitattu 8.10.2016. Heino on toiminut muun muassa Yle TV1 -kanavan MOT-ohjelman toimittajana ja Ykkösdokumentti-ohjelmapaikan vastaavana tuottajana. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto Etelä-Afrikkaa käsitelleistä dokumenteistaan.Timo-Erkki Heino, International Consortium of Investigative Journalists. Viitattu 8.10.2016. Heino opiskeli 1960-luvun lopulla valokuvausta Taideteollisen korkeakoulun Kamerataiteen osastolla ja aloitti journalismin Lehtikuvan valokuvaajana 1968. Marras-joulukuussa 2007 Heino piti valokuvanäyttelyn helsinkiläisessä galleria Laterna Magicassa.Timo-Erkki Heino: Paikka jossa vesi juoksee kallion läpi , Laterna Magica 2007. Viitattu 8.10.2016. ==Teoksia== *Pankkien uhrit : kertomuksia täältä jostakin : työpäiväkirja. Turun yliopisto, 1999. ISBN 951-29-1537-5. *Politics on paper : Finland's South Africa Policy 1945-1991. Nordiska Afrikainstitutet, 1992. ISBN 91-7106-326-9. == Tunnustukset == * Lumilapio-palkinto ** 1997, Pankkilaskun maksajat, TV1 ** 2011, tv-ohjelma Verovapaa vyöhyke, Yle MOT ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Heinon ohjelmia tuloista ja tuloeroista, Yle Elävä arkisto *Heinon dokumentteja pankkikriisistä, Yle Elävä arkisto Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Greg Clarke

Greg Clarke (s. 1957) on englantilainen jalkapallovaikuttaja, joka on toiminut Englannin jalkapalloliiton The Football Associationin puheenjohtajana vuodesta 2016 lähtien. Aiemmin Clarke on toiminut The Football Leaguen puheenjohtajana. Hän on toiminut myös Leicester Cityn johtotehtävissä. Luokka:Brittiläiset yritysjohtajat Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
74 (luku)

74 (seitsemänkymmentäneljä) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 73 ja seuraa luku 75. == Matematiikassa == * 74 on puolialkuluku ja siten yhdistetty luku. * 74 on vajaa luku. * 74 on palindromi senaarijärjestelmässä (2026). * 74 on (65:n jälkeen) toiseksi pienin luku, joka voidaan muodostaa eri neliölukujen summana useammalla kuin kolmella tavalla: 7^2+5^2, 8^2+3^2+1^2, 7^2+4^2+3^2 tai 6^2+5^2+3^2+2^2. * 74 voidaan muodostaa peräkkäisten kolmiolukujen summana: 10+15+21+28.Properties of number 74 – Numbers Aplenty * Kun 74:ään lisätään se itse takaperin, saadaan neliöluku: 74+47=11^2. * 74 kuuluu ”nälkäisiin lukuihin” (), koska 2^{74} on pienin kahden potenssi, joka on positiivinen kokonaisluku ja sisältää piin likiarvon kolme ensimmäistä numeroa (314). * 74 on kahden peräkkäisen alkuluvun (405 221 ja 405 227) keskiarvon kuutiojuuri. == Luonnontieteissä == * 74 on volframin järjestysluku jaksollisessa järjestelmässä. * Germanium-74 on germaniumin vakaa isotooppi. * Tina-124 on tinan raskain vakaa isotooppi. Sen neutroniluku on 74. * Telluuri-126 on telluurin raskain vakaa isotooppi. Sen neutroniluku on 74. * Jodi-127 on jodin vakaa ja luonnossa yleisin isotooppi. Sen neutroniluku on 74. * Ksenon-128 on ksenonin vakaa isotooppi, jonka neutroniluku on 74. == Muissa yhteyksissä == * Eurooppatie E74 kulkee Ranskan ja Italian välillä. * Kantatie 74 kulkee Joensuun ja Ilomantsin välillä. * AK-74 on venäläinen rynnäkkökivääri. == Lähteet == Luokka:Luonnolliset luvut
Lucian Gogonel

Lucian Gogonel (s. 23. maaliskuuta 1973 Galați, Romania) on romanialais- ranskalainen karateka. Hän on kuusinkertainen Kyokushinin Euroopan-mestari. Gogonel on voittanut mestaruudet kolmessa eri painoluokassa. Lisäksi hän on voittanut kevytsarjan maailmanmestaruuden 2005. Gogonel on myös kahdeksankertainen Romanian mestari ja kolminkertainen Ranskan mestari. ==Elämäkerta== Lucian Gogonel syntyi Romaniassa, jossa hän kiinnostui jo nuorena kamppailulajeista. Romania oli kuitenkin vahva kommunistimaa tuolloin ja Budo-lajien harjoittaminen oli kiellettyä. Sen sijaan hän harrasti nuorena muun muassa Kreikkalais-roomalaista painia, ammuntaa ja yleisurheilua. Gogonel oli lukiossa Romanian vallankumouksen aikana, jonka päätyttyä kommunismi poistui ja Gogonel alkoi harjoitella Kyokushinia 17-vuotiaana kotikaupungissaan Galațissa.Lucian Gogonel: I teach karate because this is what I do best kyokushinkarate.com.ua 23.12.2015 Viitattu 23.5.2017 Hänen ensimmäinen ohjaaja oli tuolloin senpai Lucian Ungureanu, vyöarvoltaan 5. dan. Ungureanu oli keskittynyt enemmän Kyokushinin henkiseen puoleen ja Gogonelin mukaan auttoi häntä opettelemaan kunnioitusta kamppailulajeissa.Dates and Facts gogonel.free.fr Viitattu 20.4.2017 Gogonel oppi myös hänen kauttaan arvostamaan kataa ja kihonia. ==Kilpaura== 1990 Gogonel osallistui ensimmäisen kerran paikalliseen turnaukseen Romaniassa ja seuraavana vuonna hän voitti Romanian nuorten mestaruuden alle 70-kiloisten sarjassa. 1992 Gogonelin ensimmäinen ohjaaja Ungureanu antoi opetusvastuun yhdelle vanhimmalleen oppilaalleen Sorin Fechetille, joka auttoi Gogonelia ottelemaan. Ja 1994 hän saavutti pronssia Romanian alueellisessa mestaruuskisoissa kevytsarjassa. Viidensissä Romanian mestaruuskilpailuissa Gogonel voitti kevytsarjan mestaruuden Sibiussa. Samana vuonna hän osallistui ensimmäisiin kansainvälisiin kisoihin unkarissa, Szolnok Cupiin, mutta ei saavuttanut suurta menestystä. ===Romanian mestaruus (1994–1997)=== Gogonel osallistui 1995 kuukauden kestäneeseen leiriin Poiana Brasovissa, Romaniassa, jota piti entinen Kyokushinin Euroopan-mestari Nicholas Pettas. Gogonel itse piti leiriä erittäin arvokkaana kehityksensä kannalta. Menestystä tuli myös samana vuonna, kun Gogonel voitti Romanian alueellisen mestaruuden kevytsarjassa, sekä Romanian mestaruuden toisen kerran peräkkäin. Hän voitti myös ensimmäisen järjestetyn Apullum Cupin Romaniassa, jossa Gogonel voitti kaikki neljä otteluaan kevytsarjassa. Hän osallistui myös ensimmäisen kerran EM- kilpailuihin, jotka järjestettiin Romaniassa. Gogonelin menestys jatkui Romaniassa myös 1996, kun hän saavutti jälleen Romanian alueellisen mestaruuden, sekä Romanian mestaruuden kevytsarjassa. Gogonel voitti pronssia pienimuotoisessa Balkanian mestaruuskilpailuissa, jossa hän voitti yhden kamppailun. Gogonel puolusti myös viime vuoden Apullum Cupin mestaruutta kevytsarjassa, jonka hän voitti toistamiseen. 28-vuotiaana hän muutti Bukarestiin ja sieltä pian Ranskaan, jossa hän on asunut siitä asti. ==Lähteet== Luokka:Romanialaiset karatekat Luokka:Ranskalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet
BM-27

BM-27 Uragan (, "hurrikaani") on Neuvostoliiton armeijassa 1975 käyttöön otettu 220 mm järeä raketinheitin. Raketteja on 16 ja suurin kantomatka noin 35 km. 9М27Ф-raketin massa on 380 kg josta taistelukärki 100 kg. Termobaarisessa 9М51-raketissa on 143 kg taistelukärki. Lisäksi käytettävissä on useamman tyyppisiä rypäleammuksia, sirotemiinoja ja kemiallinen taistelukärki. Lisäksi olemassa on panssarimiinojen levitysraketti 9M59, joka pudottaa yhdeksän miinaa ja 9M27K2, jossa on 24 miinaa. Järjestelmän on kehittänyt Tutkimus- ja tuotantoyhdistys Splav (СПЛАВ) Tulassa. Splav valmistaa myös Smertš, Grad ja Prima-raketinheittimiä. Uragania on viety ainakin Jemeniin 1994 ja Eritreaan 2007. Muita käyttäjämaita ovat Guinea, Moldova, Syyria, Angola Kazakstan, Uzbekistan, Turkmenista, Valko-Venäjä ja Ukraina.https://www.army-technology.com/projects/uragan/ Järjestelmä on sijoitettu ZIL-135LM-kuorma-auton lavalle. BM-27 uudistettiin 2000-luvulla 9K512 Uragan-1M -malliksi, jolloin ajoneuvoalustaksi tuli MZKT-7930 ja sillä voi ampua myös BM-30 Smertšin 300 mm raketteja. Venäjän armeija sai uudistettuja malleja käyttöönsä vuonna 2015. Ukrainassa BM-27:sta on kehitetty Bastion-03, jossa ajoneuvoalustana on KrAZ-6322. ==Lähteet== Luokka:Rakettiaseet
BM-30

BM-30 Smertš (, "pyörremyrsky") on Neuvostoliiton armeijassa 1987 käyttöön otettu 300 mm järeä raketinheitin. Raketinheittimessä on 12 laukaisuputkea. Yksittäisen raketin massa on 800 kg ja pienin ampumaetäisyys 20 ja suurin 70 km. Taistelukärki on räjähtävä, termobaarinen, rypäleammus, sirotemiina tai onteloammus panssariajoneuvoja vastaan. 9M528-raketin massa on 815 kg, josta taistelukärki 243 kg. Sen suurin kantomatka jopa 90 km. Vuonna 2012 kehitettiin ulkomaiselle asiakkaalle 9M542-raketti, jonka suurin kantomatka on 120 km ja pienin 40 km. Taistelukärki on 150 kg. Tämä on tarkoitus ottaa Venäjällä käyttöön Tornado-C-raketinheittimessä. Järjestelmä on sijoitettu MAZ-79111 tai MAZ-543M -kuorma-auton lavalle. Intialle toimitetuissa raketinheittimissä vaihtoehtona on Tatra 816. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Leon Siciliano, Sam Fellman & Erica Star Domena (28.2.2024) Comparing USA and Russia's best MLRS in the Ukraine war (video, kesto 6 min 39 s (businessinsider.com) Luokka:Rakettiaseet
Casper von Koskull

Casper Wilhelm von Koskull [fon 'kuːskʊl] (s. 3. syyskuuta 1960) on suomalainen pankkiiri, yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka toimi Nordean konsernijohtajana marraskuusta 2015 syyskuuhun 2019. Vuoden 2023 alussa hänet nimitettiin yhdysvaltalaisen rahoitusjätin Citigroupin hallituksen jäseneksi. Koskull työskenteli Nordean palveluksessa vuodesta 2010 lähtien, jolloin hän aloitti sen johtoryhmässä suurasiakkaista ja pääomamarkkinoista vastaavan liiketoiminta-alueen johtajana. Ennen Nordeaa hän työskenteli muun muassa Citibankin, UBS:n ja Goldman Sachsin palveluksessa Helsingissä, Lontoossa, New Yorkissa ja Frankfurtissa. Koskull on valmistunut ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta ja opiskellut Harvard Business Schoolissa Management Development -ohjelmassa. Koskull on toiminut Fazerin hallituksen puheenjohtajana ja Ahlström Capitalin hallituksessa vuodesta 2021 sekä ruotsalaisen Stena-varustamoyhtiön hallituksessa vuodesta 2020. Hän istuu myös vuonna 2009 perustetun cleantech-yrityksen Ductor Oy:n hallituksessa. Hän on aiemmin ollut Kansainvälisen kauppakamarin Suomen-valtuuskunnan sekä Partiosäätiön hallintoneuvoston jäsen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brad Pickett

Brad Pickett (s. 24. syyskuuta 1978 Lontoo) on englantilainen uransa lopettanut vapaaottelija. Hän on entinen Cage Ragen britannian höyhensarjan mestari. Pickett otteli UFC:ssä vuosina 2011–2017. Hän voitti urallaan muun muassa Demetrious Johnsonin. ==Vapaaottelu== Pickett aloitti vapaaottelemisen Cage Ragessa marraskuussa 2004, jolloin hän voitti avausottelunsa Stuart Grant teknisellä tyrmäyksellä 17 sekunnissa. Pickett hävisi seuraavan kamppailunsa Chris Freebornille teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä. Hän voitti seuraavat kaksi ottelua Aaron Blackwellia ja Jordan Milleria vastaan teknisellä tyrmäyksellä ja luovutuksella molemmat toisessa erässä. ===Cage Rage mestaruus=== Voittojen myötä Pickett otteli Cage Ragen britannian höyhensarjan mestaruudesta Ozzy Halukia vastaan 10. syyskuuta 2005. Pickett voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä ajassa 4:25. Hän puolusti mestaruuttaan heti seuraavassa ottelussaan Robbie Olivieria vastaan 4. helmikuuta 2006. Pickett voitti kolmieräisen kamppailun tuomariäänin. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset vapaaottelijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nergal (mytologia)

Nergal (myös muodossa Nerigal ja Nirgal) oli Mesopotamiassa palvottu manalan, ruton, sodan ja metsästyksen jumala. Nergal tunnettiin sekä Akkadin, Assyrian että Babylonian asukkaiden keskuudessa. Alun perin Nergal oli maan jumala, joka toi ihmisten kiusaksi kesän polttavan kuumuuden, kuumeen ja kulkutaudit. Hän oli Ereškigalin puoliso, ja tunnettiin myös nimillä Lugalgirra ja Meslamta’ea.Lurker 1987, s. 135 Kuvituksessa hänet esitettiin usein leijonana. Raamatussa Nergal mainitaan toisessa kuninkaiden kirjassa (): ==Lähteet== * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 ===Viitteet=== Luokka:Kulkutautien ja vitsausten jumalat Luokka:Manalan jumalat Luokka:Mesopotamialaiset jumalat
Johorin–Singaporen pengertie

Johorin–Singaporen pengertie yhdistää Singaporen saaren Johorensalmen yli Johor Bahrun kaupunkiin, joka sijaitsee mantereella Malesian puolella. Penkereellä kulkee myös rautatie. Pengertie on 1,2 kilometriä pitkä ja valmistui vuonna 1924. Pengertä levennettiin liikenneruuhkien helpottamiseksi vuonna 1974. Penger erottaa Johorensalmen länsi- ja itäosan vedet toisistaan ja aiheuttaa siten saasteiden kertymistä. Penkereen avaamista niin, että merivesi pääsisi virtaamaan salmessa, on suunniteltu. ==Lähteet== Luokka:Johor Luokka:Malesian liikenne Luokka:Singaporen liikenne Luokka:Malesian ja Singaporen raja
Butyyli-isosyanaatti

Butyyli-isosyanaatti (C5H9NO) on isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Butyyli-isosyanaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste reagoi muun muassa veden ja alkoholien kanssa. Butyyli-isosyanaatti ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä ja sille altistumisesta voi aiheutua syövytysvammoja. Viitattu 9.10.2016 ==Valmistus ja käyttö== Butyyli-isosyanaattia valmistetaan butyyliamiinin ja fosgeenin välisellä reaktiolla. Butyyli-isosyanaatia käytetään valmistettaessa fungisideja kuten benomyyliä ja sulfonyyliurealääkkeitä kuten tolbutamidia. Sitä käytetään myös katalyyttinä valmistettaessa aryylisulfonyyli- isosyanaatteja. Butyyli-isosyanaatti reagoi sulfonamidin kanssa muodostaen ureajohdannaisen, joka reagoi fosgeenin kanssa muodostaen aryylisulfonyyli- isosyanaatin ja samalla katalyyttinä toimiva butyyli-isosyanaatti vapautuu.V & Ralph D. Priester Jr.: Isocyanates, Organic, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 9.10.2016. ==Lähteet== Luokka:Isosyanaatit
Erwin Wurm

Erwin Wurm (s. 27. heinäkuuta 1954 Bruck an der Mur) on itävaltalainen kuvanveistäjä. Wurmin taiteessa on vaikutteita readymade, pop-taiteesta ja käsitetaiteesta.Sara Hildénin taidemuseo == Opiskelu ja työ == Wurm opiskeli taidehistoriaa, kieliä ja kirjallisuutta Grazin yliopistossa vuosina 1974 – 1977 ja jatkoi tämän jälkeen taideopintojaan Mozarteumissa vuosina 1977 – 1979. Hän työskenteli vuonna 1983 Wienin teknillinen yliopiston assistenttina. Vuonna 1995 hän oli vierailevana professorina École des Beaux-Artsissa Pariisissa ja vuosina 1996 – 1997 Linzin yliopistossa. Vuosina 2002 – 2021 hän oli Wienin yliopiston professorina. == Taide == One Minute Sculptures –teossarjassaan Wurm innoittaan museokävijöitä tekemään omia yhden minuutin veistoksiaan. Valokuvin toteutetuissa veistoksissa ihmiset ja arkiset esineet yhdistyvät yllättävillä tavoilla. Niiden kautta huomaa, että on helpompi olla, kun itseään ei aina ota niin vakavasti ja asettuu joskus alttiiksi omituisuuksille. Yhden minuutin veistoksista tuli tunnettuja, kun rockbändi Red Hot Chili Peppers teki omia versioitaan Wurmin ideoista Can't Stop- kappaleen videoon. Tiedosto:MUMOK_Vienna.jpg|Installaatio museon katolla (Museum Moderner Kunst Stiftung Ludwig Wien) Tiedosto:Jaquingasse_16-18,_Hoffmann_La_Roche,_VS_Hotel_Daniel_Wien_5.jpg|Installaatio hotellin katolla (Hotel Daniel, Wien) Tiedosto:Wurm Fat Car 01.jpg|Fat Car (2001) Tiedosto:Wurm Fat House 02.jpg|Fat House (2003) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Erwin Wurm Luokka:Itävaltalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itäinen maakunta (Sambia)

Itäinen maakunta on Sambian maakunta. Alueen pinta-ala on 51 476 km². Asukasluku oli 1 592 661 vuonna 2010. Hallinnollinen keskus on Chipata. Maakunta rajautuu Luangwajokeen ja Keskiseen maakuntaan lännessä. Malawi sijaitsee alueen itäpuolella ja etelässä Mosambik. Pohjoisessa alue rajautuu Muchingan maakuntaan. == Lähteet == Luokka:Sambian maakunnat
Michael Aaronin Pianokoulu

Michael Aaronin Pianokoulu, viralliselta nimeltään Pianokoulu, on alun perin Yhdysvalloissa julkaistu nuottijulkaisu, joka oli 1900-luvun loppupuolen ajan Suomessakin yksi suosituimmista pianonsoiton perusopetusmateriaaleista. Sen laati Michael Aaron, ja neliosaisen sarjan ensimmäisen osan julkaisi suomeksi Musiikki-Fazer vuonna 1954 Matti Raution ilmeisesti saksankielisestä laitoksesta toimittamana. Vuonna 1971 siitä otettiin jo 26. painos. Pianokoulu. Fennica-tietokanta. Viitattu 9.10.2016. Aaronin Pianokoulua ja siihen perustuvaa pianon alkeisopetusta kritisoidaan nykyisin luovan musisoinnin unohtamisesta ja pelkkiin nuotteihin tuijottamisesta. Muun muassa vapaa säestystaito on nyttemmin tuotu alkeisopetukseen, vaikka Aaronin Pianokoulu ei sitä opeta.Kotilainen, Virpi: Aaronin Pianokoulu on aikansa elänyt: "Musiikillinen keksiminen puuttuu", Jyväskylän yliopiston musiikinlehtori Eija Kososen haastattelu, Yle Keski-Suomi 11.6.2015. Viitattu 9.10.2016. Aaronin sijasta suomalaisessa musiikinopetuksessa käytetään nykyisin yleensä modernimpia oppimateriaaleja kuten Suomalainen pianokoulu 1–3 (Ritva Lehtelä, Anja Saari, Eeva Sarmanto-Neuvonen, WSOY 1989), Musikatti (Lauri Kilpiö, Junio Kimanen ja Antti Kaihola, Ambitone 2002) tai Pianon avain 1–2 (Meri Louhos, Hui-Ying Liu-Tawaststjerna ja Carlos Juris).Pianokouluja joka makuun - tositarkoituksella tai huvin vuoksi , Synkooppi 2/2003, op. 71. Viitattu 9.10.2016. ==Michael Aaron== Michael Aaron (n. 1899–1963)”Michael Aaron, author of a piano course widely used by schools and teachers, died here today at the age of 64 ...”, The New York Times 30.4.1963. Viitattu 9.10.2016. oli brittiläinen pianisti, joka opiskeli Lontoon Royal College of Music -konservatoriossa. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän kehitti ja laati Pianokoulunsa. Sen julkaisi vuonna 1945 Belwin-Mills-kustannusyhtiö.Friedrich Schallin esipuhe ja kolofoniteksti teoksessa Aaron, Michael: Unterrichtswerke für Klavier, Alfred Music, ei painovuotta. Viitattu 9.10.2016. ==Lähteet== Luokka:Musiikkikoulutus Luokka:Oppikirjat Luokka:Piano
Sarvikuono (täsmennyssivu)

Sarvikuono voi viitata johonkin seuraavista: * sarvikuonot, kavioeläimiin kuuluva heimo * Sarvikuono, Albrecht Dürerin puupiirros * Sarvikuono, sarjakuvahahmo * Sarvikuono, yksi Helsingin torikortteleista
Velikije Luki (yhtye)

Velikije Luki on vuonna 1982 perustettu virolainen punk-yhtye. == Alkuperäinen ja nykyinen kokoonpano == * Ivo Uukkivi (Munk) – laulu, solisti * Villu Tamme – kitara * Kuldar Hanstin – kitara * Raivo Pilt – basso * Raik Kuusemets – rummut, laulu Alkuperäinen kokoonpano vaihteli solistia Ivo Uukkiveä eli Munkia lukuun ottamatta vuosien 1987-1992 välisenä aikana. Allan Vainola ja Peep Männil olivat kuitenkin mukana vuosina 1982-1984. Alkuperäinen kokoonpano palasi puoliksi sattumalta yhteen uudestaan vuonna 1992 ja on pysynyt siitä lähtien samana tähän päivään asti. == Diskografia == * * * ==Tunnetuimmat laulut== *Tallinn põleb *Sadistist perekonnapea *Pudi *Õnn on elada me maal *See vist ongi armastus *Viina veel *Külm sõda *Afganistan *Enesetapja laul *To mr. Reagan *Agul *Neutronpomm, ta tapab hästi *Tablett *Üleeestiline vägivald *Südasuine sügise *Kohvik *Kivilinn *Kevad *Irve *Laul Nõukogude aatomist *Oh laula ja hõiska Luokka:Virolaiset punkyhtyeet
Bernhard Reinhold

Ludwig Heinrich Bernhard Reinhold (23. huhtikuuta 1824 Schönberg, Mecklenburg, Saksa – 27. marraskuuta 1892 Dresden, Saksa) oli saksalainen taidemaalari, joka asui jonkin aikaa Suomessa. ==Elämäkerta== Reinhold asui Suomessa 1869–1874 enimmän ajan Helsingissä ja vuosina 1874–1878 hänen arvellaan vierailleen useita kertoja Suomessa. Hän maalasi aikansa suomalaisista merkkihenkilöistä muotokuvia, joita asetettiin ensi kerran näytteille Helsinkiin 1870. Reinholdin teoksia valittu mukaan Suomen Taiteilijaseuran kokoelmaan. ==Teoksia== * Eckerön kirkon alttaritaulu * Mäntsälän kirkon alttaritaulu * Ruoveden kirkon alttaritaulu ===Kuvia teoksista=== Frans Ludvig Schauman by Reinhold.jpeg|Frans Ludvig Schaumanin muotokuva, 1871 Elias Lönnrot by Reinhold.jpeg|Elias Lönnrotin muotokuva vuodelta 1872 Johan Vilhelm Snellman by Reinhold.jpeg|Johan Vilhelm Snellmanin muotokuva, 1874 The lock in Justilla Bernhard Reinholds engraving.jpg|Saimaan kanava, kuvitusta Zachris Topeliuksen kirjaan Matkustus Suomessa, 1872–74 B Reinhold En afton på Aura.jpg|Ilta Auralla, kuvitusta Topeliuksen kirjaan ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomalaisen kuvataiteen bibliografia Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Natascha Ragosina

Natalia Yurievna Ragozina (tunnetaan paremmin nimellä Natascha Ragosina (kyrillisin kirjaimin Наталья Юрьевна Рагозина)https://cool- articles.net/natalia-yurievna-ragozina-biography-natascha-ragosina/ , s. 5. huhtikuuta 1976 Karaganda, Kazakstan) on vuonna 2009 uransa lopettanuthttps://wn.com/natalia_ragozina venäläinen naisnyrkkeilijä. Nyrkkeilyurallaan Ragosina hallitsi ylemmän keskiluokan mestaruutta pitäen samanaikaisesti hallussaan seitsemän eri liiton mestaruusvöitä.http://theendlessnight.com/2013/03/28/filler/7842/natalya- ragozina-she-fights-like-a-girl-russian-model-is-world-super-middleweight- champion Kagosina on otellut myös raskaassasarjassa pitäen hallussaan WBF ja WIBF liittojen mestaruusvöitä.http://boxrec.com/media/index.php?title=Human:262676 == Lähteet == Luokka:Venäläiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sebastiano Rossi

Sebastiano Rossi (s. 20. heinäkuuta 1964 Cesena, Italia) on italialainen entinen jalkapallomaalivahti. Rossi edusti urallaan suurimmaksi osaksi AC Milania, jonka riveissä hän saavutti muun muassa viisi scudettoa ja Mestarien liigan voiton. Rossi pelasi urallaan 346 ottelua Serie A:ssa. Hän päätti uransa kauteen 2002–2003.Che fine ha fatto? Sebastiano Rossi, 'l'ascensore' dei record tra parate e follia calciomercato.com 18.3.2016 Viitattu 9.10.2016 Rossi ei pelannut urallaan yhtään maaottelua Italian maajoukkueessa, mutta oli 1994 kahdessa maaottelussa varamaalivahtina. == Saavutukset == * Scudetto (5): 1992, 1993, 1994, 1996, 1999 * Italian supercup: 1992, 1993, 1994 * Intercontinental Cup: 1990 * UEFA Super Cup: 1990, 1994 * Mestarien liiga: 1994 == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Määrjärvi

Määrjärvi on järvi lounaisessa Suomessa Uudenmaan ja Varsinais-Suomen rajalla. Se on yksi Fiskarsinjoen latvajärvistä. Järvi sijaitsee Salon ja Raaseporin kuntien alueilla. Kapea salmi yhdistää Määrjärven pieneen Orijärveen, joka sijaitsee Määrjärven kanssa samalla korkeustasolla. Kapea kannas puolestaan erottaa Määrjärven sen itäpuolella sijaitsevasta Seljänalasesta. Määrjärven ja Seljänalasen välillä on pieni kanava. Määrjärven läheisyydessä toimi Suomen vanhin kuparikaivos, Orijärven kaivos, vuosina 1757–1957. Järven Hiilenkallion lähellä olevan jyrkänteen vesirajasta on löytynyt punaväriläiskä, joka saattaa olla kalliomaalaus. Asiantuntijat eivät ole vielä vahvistaneet löytöä.Thynell, Tuulia: Todellinen yllätys: Uudenmaan länsipuolelta löytyi kolme kalliomaalausta 15 kilometrin säteellä toisistaan, 5.3.2018, viitattu: 6.3.2018 == Lähteet == Luokka:Kiskon järvet Luokka:Pohjan järvet Luokka:Fiskarsinjoen vesistö
Ismo Kullervo Alanko

__NOTOC__ Ismo Kullervo Alanko on Ismo Alangon seitsemäs sooloalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2015 levymerkillä Fullsteam Records. Albumin on Alangon henkilökohtaisimpia, riisutuimpia kokonaisuuksia, ja sen eräänlainen teema on kauneuden etsiminen. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 6 ja pysyi listalla yhteensä yhdeksän viikkoa.Musiikkituottajat: Ismo Alanko – Ismo Kullervo Alanko Albumilta julkaistiin single ”Mikrokosmos” 25. syyskuuta 2015. == Vastaanotto == Desibeli.net Keskisuomalainen Soundi Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Antti Marttinen antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän sanoi sen sisältävän vain vähän kliseitä sekä olevan nimensä mukaisesti henkilökohtainen ja yksi Alangon parhaista. Keskisuomalaisen Aki Lehti sanoi Alangon onnistuneen soundinsa uudistamisessa ja albumin olevan rehellinen teos, jonka tunnetilat välittyvät kuuntelijalle aitoina ja todellisina. Niin ikään Desibelin Heikki Väliniemi antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän piti albumia vaikeasti lähestyttävänä, ”musertavan kauniina” taiteellisena kokonaisuutena. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ismo Alanko – laulu, piano, akustinen kitara, sähkökitara * Joakim Berghäll – saksofoni, sello, huilu, piano, laulu * Jussi Jaakonaho – sähkökitara, akustinen kitara, baritonikitara, tres, laulu * Mikko Mäkelä – basso, kosketinsoittimet, laulu * Juho Viljanen – pasuuna, kosketinsoittimet, lyömäsoittimet, kellopeli, piano, sampleri, laulu * Niko Votkin – rummut, sampleri, laulu == Lähteet == Luokka:Ismo Alangon albumit Luokka:Vuoden 2015 albumit
Hiljaa virtaa veri

__NOTOC__ Hiljaa virtaa veri on rockyhtye Hassisen koneen single, joka julkaistiin vuonna 1982. Single nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 5. "Hiljaa virtaa veri" julkaistiin paitsi singlenä myös kokoelma-albumilla 1980–82. "Muoviruusuja omenapuissa" -kappaleen liveversio oli julkaistu vuonna 1981 Tuuliajolla-levyllä. Singlen kappaleiden englanninkieliset versiot julkaistiin albumilla High Tension Wire vuonna 1982. Singlen kappaleet julkaistiin vuonna 2004 yhtyeen kolmannen ja viimeiseksi jääneen studioalbumin Harsoinen teräs remasteroidulla versiolla. == Kappaleet == === A-puoli === # === B-puoli === # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Discogs Luokka:Vuoden 1982 kappaleet Luokka:Hassisen koneen kappaleet
Kaninkeltot

Kaninkeltot eli andryalat eli keiriöt (Andryala) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 20 lajia. == Lajeja == * Andryala agardhii – helokaninkeltto eli keiriö * Andryala crithmifolia – madeirankaninkeltto eli madeiranandryala * Andryala glandulosa – nystykaninkeltto eli nystyandryala ** A. glandulosa subsp. cheiranthifolia – madeirannystykaninkeltto ** A. glandulosa subsp. glandulosa – huopanystykaninkeltto * Andryala integrifolia – tähtikaninkeltto * Andryala laxiflora – marokonkaninkeltto * Andryala perezii – huopakaninkeltto * Andryala pinnatifida – kampakaninkeltto eli kanariankaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. antonii – antoninkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. ducellieri – ducellierinkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. jahandiezii – algeriankampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. latifolia – hierronkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. maroccana – marokonkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. mogadorensis – mogadorinkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. pinnatifida – kanariankampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. preauxiana – tejedankampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. teydensis – teidenkampakaninkeltto ** A. pinnatifida subsp. webbii – palmankampakaninkeltto * Andryala ragusina – espanjankaninkeltto eli espanjanandryala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kaninkeltot (Andryala) * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kaninkeltot (Andryala) Luokka:Asterikasvit
Sikurit

Sikurit (Cichorium) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu seitsemän lajia. Monia sikurilajeja ja niistä jalostettuja lajikeryhmiä viljellään ruokakasveina. == Lajeja == * endiivi eli salaattiendiivi (Cichorium endivia) * sikuri eli hyötysikuri (Cichorium intybus) * kääpiöendiivi (Cichorium pumilum) * tyynysikuri (Cichorium spinosum) Endiivin viljelymuotoja ovat siloendiivi (Escarole-lajikeryhmä) ja kähäräendiivi (eli frisée). Sikurin viljelymuotoja ovat endiivisalaatti (Endivia-lajikeryhmä), salaattisikuri (Foliosum-lajikeryhmä), punasikuri (Radiccio-lajikeryhmä) ja juurisikuri (Radicosus-lajikeryhmä). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sikurit (Cichorium) * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sikurit (Cichorium) * ITIS: Cichorium * United States Department of Agriculture (USDA): Cichorium * Flora of China: Cichorium * Pherobase: Floral volatiles of Genus Cichorium *
Nuolikimppu

Nuolikimppu on heraldinen symboli, jossa nuolet on sidottu nauhalla yhteen. Se korostaa yksimielisyyttä: yksi nuoli on helppo katkaista, mutta nuolikimppu on kestävä. Vaakunasymboli tunnetaan sekä Euroopassa että Kiinassa. Kuningatar Isabella Katolilainen valitsi vaakunansa yhdeksi osaksi nuolikimpun noustessaan Espanjan hallitsijaksi vuonna 1492. Sillä hän halusi korostaa saumatonta yhteistyötä kanssahallitsijansa Ferdinand Katolilaisen. Tunnus on myöhemminkin esiintynyt espanjalaisissa vaakunoissa, esimerkiksi falangistien lipussa. Itävallassa taas sosiaalidemokraatit käyttivät kolmen nuolen kimppua. Suomessa nuolikimppu on Jämsän entisessä kunnanvaakunassa. Siinä nuolikimppu viittaa alueen muinaiseen merkitykseen hämäläisten eränkäynnin kohteena. ==Lähteet== Luokka:Heraldiset kuviot
Asterikit

Asterikit (Asteriscus) on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu yhdeksän lajia. Lajeista merikeltatähteä eli asterikkia (Asteriscus maritimus) viljellään koristekasvina. == Lajeja == * kehtoasterikki (Asteriscus aquaticus) * sora-asterikki (Asteriscus graveolens) ** tuoksusora-asterikki eli tuoksukultatähti (A. graveolens subsp. odorus) ** nauhasora-asterikki eli nauhakultatähti (A. graveolens subsp. stenophyllus) * lanzarotenasterikki eli lanzarotenkultatähti (Asteriscus intermedius) * merikeltatähti eli asterikki (Asteriscus maritimus tai Pallenis maritima, luokitellaan myös keltatähtien Pallenis sukuun) * mehiasterikki eli mehikultatähti (Asteriscus schultzii) * silkkiasterikki eli silkkikultatähti (Asteriscus sericeus) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Asterikit (Asteriscus) * Suomen Lajitietokeskus: Asterikit – Asteriscus Luokka:Asterikasvit
Sailo

Sailo seuraavien suomalaisten sukunimi: *Alpo Sailo, vuoteen 1902 Albin Leopold Enlund (1877–1955), kuvanveistäjä ja taidemaalari *Helga Sailo (1885–1954), laulaja *Jyrki Sailo (1913–1980), kuvanveistäjä *Nina Sailo (1906–1998), kuvanveistäjä
Olavi Jalkanen

Onni Olavi Jalkanen (1918 Savonlinna – 17. helmikuuta 1982) oli suomalainen taidemaalari, graafikko ja opettaja. Jalkanen opiskeli Taideteollisessa oppilaitoksessa 1936–1937 ja Vapaassa Taidekoulussa 1937–1938. Hänen taiteilijandebyyttinsä tapahtui 1945. Jalkanen osallistui Nuorten näyttelyyn vuonna 1945 ja Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn vuonna 1958. Ulkomailla hän oli mukana Rauman taiteen näyttelyssä Gävlessä 1947 sekä Porin taiteen näyttelyssä Bremenissä ja Bremerhavenissa 1971. Jalkanen toimi opettajana oppikoulussa 1964–1966 ja vuodesta 1966 alkaen Porin kauppaoppilaitoksessa ja Porin taidekoulussa. Jalkanen tunnettiin lähinnä muotokuvamaalarina, mutta hän oli myös graafikko joka teki muun muassa Porin Päivä -julisteita. Taidekriitikko Erkki Linnala on todennut Jalkasesta muotokuvamaalarina, että vaikka tämä ikuisti kuvattavansa näennäisen vaivattomasti, oli työskentely mallin kanssa pitkällinen prosessi. Jalkaselle ei riittänyt pelkkä näköisyys, vaan muotokuvan tuli ilmentää kuvattavan koko persoonaa. Huoli teoksen onnistumisesta oli läsnä koko maalaustapahtuman ajan. Se oli henkisesti raskasta jättäen jälkensä taiteilijan terveyteen. Linnalan mukaan Jalkasella oli kyky oivaltaa ja hahmottaa nopeasti muotoja, mikä ilmeni muun muassa niukoin vedoin maalatuissa akvarelleissa . Jalkanen on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle. == Teoksia == * Porin kolmivaihekehitys : seinämaalaus, Porin kauppaoppilaitos 1959 * Kauppaa leikkivät lapset, Porin Kesko 1964 == Palkinnot == * Porin kaupungin taidepalkinto 1976 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Kallioiset

Kallioiset (Erigeron) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 455 lajia, joita kasvaa melkein koko maailmassa. Lähisukuiset koiransilmät (Conyza) yhdistetään mahdollisesti kallioisiin, mutta niitä pidetään toistaiseksi myös erillisenä sukuna. == Kallioislajeja == * karvaskallioinen (Erigeron acris, syn. E. acer) * sädekallioinen (Erigeron annuus) * kultakallioinen (Erigeron aurantiacus) * helokallioinen (Erigeron aureus) * argentiinankoiransilmä (Erigeron bonariensis, syn. Conyza bonariensis) * sopulinkallioinen (Erigeron borealis) * kalderankallioinen (Erigeron calderae) * kanadankoiransilmä (Erigeron canadensis, syn. Conyza canadensis) * Erigeron chrysopsidis * pursukoiransilmä (Erigeron floribundus) * vuorikallioinen (Erigeron glabratus) * siniharmaakallioinen (Erigeron glaucus) * marokonkoiransilmä (Erigeron gouanii, syn. Conyza gouanii) * tummakallioinen (Erigeron humilis) * rentokallioinen (Erigeron karvinskianus) * lehtokallioinen (Erigeron macranthus) * jalokallioinen (Erigeron speciosus) * valjukoiransilmä (Erigeron sumatrensis, syn. Conyza sumatrensis) * tunturikallioinen (Erigeron uniflorus) === Lajit Suomessa === Kallioislajeista Suomessa luonnonvaraisena kasvavat karvaskallioinen, sopulinkallioinen, sädekallioinen, tummakallioinen ja tunturikallioinen. Koiransilmistä Suomessa kasvaa vakiintuneena kanadankoiransilmä ja argentiinankoiransilmä on havaittu satunnaistulokkaana.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Kallioiset – Erigeron *Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kallioiset (Erigeron) *ITIS: Erigeron *United States Department of Agriculture (USDA): Erigeron *Flora of China: Erigeron *
Tuulenlennot

Tuulenlennot eli sykerötuulenlennot (Filago) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 52 lajia. Lajeista ketotuulenlento (Filago arvensis) kasvaa Etelä- ja Keski-Suomessa muinaistulokkaana. Viidestä muusta tuulenlentolajista (ranskan-, saksan-, pikku-, kääpiö- ja eteläntuulenlento) on vanhoja ja satunnaisia havaintoja Suomessa.Suomen Lajitietokeskus: Tuulenlennot (sykerötuulenlennot) – FilagoSuomen Lajitietokeskus: Harotuulenlennot – Logfia == Lajeja == * ketotuulenlento (tuulenlento) (Filago arvensis, syn. Logfia arvensis) * marokontuulenlento (Filago clementei) * aavikkotuulenlento (Filago desertorum) * ranskantuulenlento (Filago gallica → Logfia gallica) * saksantuulenlento (Filago germanica, syn. Filago vulgaris) * keltatuulenlento (Filago lutescens) ** makaronesiankeltatuulenlento (Filago lutescens subsp. atlantica) ** euroopankeltatuulenlento (Filago lutescens subsp. lutescens) * pikkutuulenlento (Filago minima → Logfia minima) * kääpiötuulenlento (Filago pygmaea) * eteläntuulenlento (Filago pyramidata) Tuulenlentojen suvun lähelle sijoittuvat anagramminimiset suvut tuuliot (Ifloga) ja harotuulenlennot (Logfia). Lajien sijoittelemisessa sukuihin on vaihtelua. Suku laatteet (Evax) on yhdistetty tuulenlentoihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tuulenlennot eli sykerötuulenlennot (Filago) * ITIS: Filago * United States Department of Agriculture (USDA): Filago * Flora of China: Filago Luokka:Asterikasvit
Elfvengren

Elfvengren on ruotsalainen sukunimi, joka on seuraavilla henkilöillä: *Egid William Elfvengren (1860–1929), Viipurin hovioikeuden presidentti *Georg Yrjö Elfvengren (1889–1927), suomalainen everstiluutnantti *Johan Elfvengren (s. 1994), suomalainen jääkiekkoilija
Kirppuruohot

Kirppuruohot (Pulicaria) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 82 lajia, joita esiintyy Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. == Lajeja == * koitokirppuruoho (Pulicaria burchardii) * kanariankirppuruoho (Pulicaria canariensis) * vanukirppuruoho (Pulicaria dysenterica) * tuoksukirppuruoho (Pulicaria odora) * poimukirppuruoho (Pulicaria undulata) * kesäkirppuruoho (Pulicaria vulgaris) Kesäkirppuruohoa ja vanukirppuruohoa esiintyy harvinaisena Pohjoismaiden eteläosaan asti. Vanukirppuruoho on kerran havaittu Suomessa.Suomen Lajitietokeskus: Vanukirppuruoho – Pulicaria dysenterica == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kirppuruohot (Pulicaria) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kirppuruohot (Pulicaria) * ITIS: Pulicaria * United States Department of Agriculture (USDA): Pulicaria * Flora of China: Pulicaria *
Sineraariat

Sineraariat (Pericallis) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 15 lajia. Ne kasvavat luonnonvaraisena Kanariansaarilla ja Madeiralla. Sineraarioista risteymälaji sineraariaa eli huonesineraariaa (Pericallis × hybrida) viljellään huonekasvina. == Lajeja == * poppelisineraaria (Pericallis appendiculata) * madeiransineraaria (Pericallis aurita) * hurmesineraaria (Pericallis cruenta) * siilisineraaria (Pericallis echinata) * huiskusineraaria (Pericallis hadrosoma) * alfredinsineraaria (Pericallis hansenii) * nukkasineraaria (Pericallis lanata) * ursulansineraaria (Pericallis multiflora) * hierronsineraaria (Pericallis murrayi) * palmansineraaria (Pericallis papyracea) * gomeransineraaria (Pericallis steetzii) * leskensineraaria (Pericallis tussilaginis) * toukosineraaria (Pericallis webbii) * sineraaria eli huonesineraaria (Pericallis × hybrida) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sineraariat (Pericallis) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sineraariat (Pericallis) * ITIS: Pericallis * United States Department of Agriculture (USDA): Pericallis * Flora of China: Pericallis Luokka:Asterikasvit Luokka:Kanariansaarien kasvit Luokka:Madeiran kasvisto
Päivänkakkarat

Päivänkakkarat (Leucanthemum) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu 48 lajia. Päivänkakkaroiksi kutsutaan joskus myös muutamia, nykyisin pietaryrttien (Tanacetum) sukuun sijoitettuja lajeja, kuten reunuspäivänkakkara eli reunuspietaryrtti (Tanacetum parthenium) ja punapäivänkakkara eli punapietaryrtti (Tanacetum coccineum). == Lajeja ja risteymiä == * Leucanthemum adustum * Leucanthemum coronopifolium * Leucanthemum gaudinii * Leucanthemum ircutianum * Leucanthemum lacustre * Leucanthemum maximum * Leucanthemum pallens * ahopäivänkakkara eli päivänkakkara (Leucanthemum vulgare) * isopäivänkakkara (Leucanthemum × superbum) (lajien L. lacustre ja L. maximum risteymä) Ahopäivänkakkaraa kasvaa Suomessa yleisenä melkein koko maassa. Isopäivänkakkaraa viljellään koristekasvina. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Päivänkakkarat (Leucanthemum) * ITIS: Leucanthemum * United States Department of Agriculture (USDA): Leucanthemum * Flora of China: Leucanthemum Luokka:Asterikasvit