EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Allegiant Stadium

Allegiant Stadium on amerikkalaisen jalkapallon stadion Paradisessa Clarkin piirikunnassa Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Stadion avattiin vuonna 2020. Stadionin pääkäyttäjät ovat Las Vegas Raiders (NFL) ja UNLV Rebels (NCAA). Stadion avattiin virallisesti 31. heinäkuuta 2020 ja sen arvioitiin maksaneen noin 1,6 miljardia dollaria. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Stadionin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain amerikkalaisen jalkapallon stadionit Luokka:Yhdysvaltain jalkapallostadionit Luokka:Nevadan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Clarkin piirikunta (Nevada) Luokka:Las Vegas Raiders
Wolfgang Windgassen

Wolfgang Windgassen (26. kesäkuuta 1914 Annemasse – 8. syyskuuta 1974 Stuttgart) oli saksalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.Wolfgang Windgassen AllMusic Windgassen syntyi Ranskassa saksalaisille laulajavanhemmille ja aloitti lauluopintonsa isänsä Fritz Windgassenin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Stuttgartin konservatoriossa. Debyyttinsä Windgassen teki vuonna 1941 Alvaron roolissa oopperassa Kohtalon voima Pforzheimissa. Vuonna 1945 hän liittyi Württembergisches Staatstheaterin esiintyjistöön, jossa siirtyi lyyrisistä rooleista enemmän sankaritenorille (Heldentenor) ominaisiin rooleihin. Hän lauloi Württembergisches Staatstheaterissa vuoteen 1972. Windgassen pääsi kansainvälisen huomion kohteeksi esiinnyttyään ensimmäisessä toisen maailmansodan jälkeen pidetyssä Bayreuthin festivaalissa vuonna 1951. Hän esiintyi myös La Scalassa, Pariisissa ja Covent Gardenissa. Metropolitan-oopperassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä tammikuussa 1957. Windgassen osallistui useiden Richard Wagnerin oopperoiden levytyksiin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset oopperalaulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Anna Maria Canali

Anna Maria Canali (17. tammikuuta 1918 Lucca – 26. tammikuuta 2016 Monaco) oli italialainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano.Italiaanse mezzo Anna Maria Canali overleden (98) Opera Nederland Canali esiintyi urallaan yli 120:ssa oopperassa etenkin La Scalassa. Hän tuli tunnetuksi muun muassa Meg Pagen roolista (Falstaff), jonka hän tulkitsi La Scalan lisäksi esimerkiksi Wienissä ja Chicagossa. Canali osallistui useiden oopperoiden, kuten Falstaffin, Cavalleria rusticanan, Madama Butterflyn, Gianni Schicchin, Sevillan parturin, Rigoletton, Kohtalon voiman ja Otellon levytyksiin. Canali meni vuonna 1946 Firenzessä naimisiin yhdysvaltalaisen kapteeni John Richard Nygaardin kanssa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Maciej Łukaszczyk

Maciej Łukaszczyk (11. maaliskuuta 1934 Varsova – 4. kesäkuuta 2014 Poznań) oli puolalainen pianisti.Zmarł Maciej Łukaszczyk Polskie Centrum Informacji Muzycznej Łukaszczyk opiskeli Margerita Trombini-Kazuron, Zbigniew Drzewieckin ja Jan Ekierin johdolla. Hän konsertoi ja opetti Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän muodosti myös pianoduon veljensä Jacek Łukaszczykin kanssa. Łukaszczyk sai Saksan Bundesverdienstkreuzin vuonna 1991 ja Puolan tasavallan ansioritarikunnan tunnustuksen 1999. Hänen isänsä oli onkologian edelläkävijänä Puolassa toiminut Franciszek Łukaszczyk. Łukaszczyk perusti Darmstadtissa Chopin-seuran, jota johti vuodesta 1970 kuolinvuoteensa. Hän käynnisti myös Darmstadtin kansainvälisen Chopin-pianokilpailun. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Witold Rowicki

Witold Rowicki (26. helmikuuta 1914 Taganrog – 1. lokakuuta 1989 Varsova) oli puolalainen kapellimestari.Witold Rowicki AllMusic Rowicki opiskeli Krakovan musiikkiakatemiassa, josta valmistui vuonna 1938 viulistina ja alttoviulistina. Hän soitti toisen maailmansodan aikana molempia instrumentteja Krakovan filharmonisessa orkesterissa ja opetti viulunsoittoa musiikkiakatemiassa. Maaliskuussa 1945 Rowicki perusti uudelleen Puolan kansallisen radiosinfoniaorkesterin. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen myös nimityksen Puolan radion musiikkijohtajaksi Katowicessä. Vuonna 1950 hän siirtyi Varsovaan, jossa perusti Varsovan kansalliset filharmonikot. Hän toimi orkesterin taiteellisena johtajana ja kapellimestarina vuosina 1950–1955 ja 1958–1977. Rowicki johti vuodesta 1965 myös oopperaa Varsovan suurteatterissa ja toimi vuosina 1983–1985 Bambergin sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina. Vierailevana kapellimestarina hän johti esimerkiksi Concertgebouw-orkesteria, Lontoon sinfoniaorkesteria, Philharmonia-orkesteria ja Staatskapelle Berliniä. Rowicki teki yhteistyötä johtavien soitinsolistien, kuten Martha Argerichin, Sviatoslav Richterin, Arturo Benedetti Michelangelin ja David Oistrahin kanssa. Hänen levytyksiään on julkaistu Deutsche Grammophonilla, EMI:llä ja Philipsillä. Rowickin arvostetuimpiin levytyksiin kuuluu hänen 1960–1970-lukujen vaihteessa Lontoon sinfoniaorkesterin kanssa johtamansa Antonín Dvořákin sinfonioiden sarja. Hän tuli tunnetuksi myös puolalaisten säveltäjien, kuten Karol Szymanowskin, Witold Lutosławskin, Wojciech Kilarin ja Grażyna Bacewiczin orkesteriteosten tulkitsijana. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Ferdinand Ohrt

Ferdinand Christian Peter Ohrt (17. marraskuuta 1873 – 5. joulukuuta 1938) oli tanskalainen kielitieteilijä ja uskontohistorioitsijaF. Ohrt, Dansk biografisk leksikon ja Kalevalan kääntäjä ja tutkija.Ohrt, F. Tietosanakirja osa 5, palsta 1441, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1914 Ohrt oli lapsena Topeliusta lukiessaan ihastunut Suomeen. Käydessään Sorøn koulua Ohrt sai sattumalta käsiinsä suomalais-saksalaisen kielikirjan, josta hän alkoi opetella suomea. Yliopisto-opinnot aloitettuaan hän alkoi lukea Kalevalaa ja teki meritse ensimmäisen matkansa Suomeen. Päästyään Sorøn koulun opettajaksi 1902 hän toimitti tanskalaisen käännöksen Kalevalan kuudesta ensimmäisestä runosta ja liitti niihin asiaselityksiä. Käytyään Suomessa kieltä oppimassa 1905 ja tutustumassa 1906 sekä Suomen että Venäjän Karjalan runolauluun hän julkaisi Kalevalasta käännöksen taitavasti tehtynä lyhennelmänä (noin 10 000 säettä) sekä 1908 selonteon, joka seuraavana vuonna ilmestyi suomeksi nimellä Kalevala kansanrunoelmana ja kansalliseepoksena. Ohrt teki käännöksiä myös useista Kantelettaren runoista tieteellisine selityksineen (Sorøn opiston ohjelmassa 1906 ja Danske Studier 1912). Käytyään 1911 tutkimassa Suomen kielioloja hän julkaisi Sønderjydske Aarbøgerissä 1912 laajan kuvauksen "Oversigt over Forholdet mellem Finsk og Svensk i Finland", joka sisältää suomalaisuuden historian Ruotsin vallan ajoilta asti. ==Kalevala-käännökset== * Kalevala: 1, valikoima. Gyldendalske Boghandel Nordisk Forlag 1907. * Kalevala: 2, Kalevala som folkedigtning og national-epos. Valikoima. Gyldendalske Boghandel Nordisk Forlag 1907. ==Suomennettu julkaisu== * Kalevala kansanrunoelmana ja kansalliseepoksena, suomentanut Jaakko Suomalainen; suomalaisen laitoksen tarkastaneet tekijä ja Kaarle Krohn. Helsinki: Kansanvalistusseura 1909. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ohrt, Ferdinand Christian Peter Nordisk familjebok (andra upplagans supplement, 1925) * Ohrt, Ferdinand Christian Peter Salmonsens Konversationsleksikon (2. udgave, supplement, 1930) Luokka:Tanskalaiset kielitieteilijät Luokka:Tanskalaiset historioitsijat Luokka:Tanskalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Pertsa ja Kilu (elokuva)

Pertsa ja Kilu on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva, jonka on ohjannut Taavi Vartia. Elokuva perustuu Väinö Riikkilän Pertsa ja Kilu -kirjasarjan romaaniin Viimeiset kaanit. Elokuvan ensi-illan piti olla alun perin vuonna 2020, mutta se siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi. Pertsa ja Kilu sai ensi-iltansa 14. heinäkuuta 2021. Elokuvasta on tekeillä Taavi Vartian ohjaama jatko-osa, jonka on määrä saada ensi-iltansa vuodenvaihteen 2022 tienoilla. ==Vastaanotto== Episodi Niko Ikonen Film-O-Holic.com Jussi Lahtonen Helsingin Sanomat Pertti Avola Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl Suomen Kuvalehti Tero Alanko Voima Ilona Iida Simes == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Tunturin tarina

Tunturin tarina on vuonna 2021 julkaistu suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Marko Röhr. Elokuva on jatkoa elokuville Metsän tarina (2012) ja Järven tarina (2016). Ensi-illan piti alun perin olla jo vuonna 2020, mutta sitä siirrettin pariin otteeseen koronaviruspandemian vuoksi, ja Tunturin tarinan ensi-ilta oli lopulta joulukuussa 2021. ==Arvosteluja== Helsingin Sanomat Leena Virtanen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Lähteet == Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat
Nepalin morsian

Nepalin morsian on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Tiina Madisson. Elokuva kertoo nepalilaisesta tytöstä, jolle tämän perhe on suunnittelemassa järjestettyä avioliittoa. Nepalin morsian sai ensi-iltansa Tampereen elokuvajuhlilla 5. maaliskuuta 2020. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat
Sebastian Korda

Sebastian Korda (s. 5. heinäkuuta 2000 Bradenton, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP- listan sijalla 23 lokakuussa 2023. Kordan vanhemmat ovat molemmat entisiä tennispelaajia. Isänsä Petr Korda voitti Australian avoimet 1998 sekä äitinsä Regina Rajchrtová oli myöskin ammattilaispelaaja. Hänen isosiskonsa Nelly ja Jessica pelaavat golfia ammatikseen. Korda voitti poikien kaksinpelin vuoden 2018 Australian avoimissa ja oli maailmanlistan ykkössijalla. Ammattilaistasolla hän pelasi ensimmäisen kerran helmikuussa 2018 New York Openissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stella (Italia)

Stella on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Savonan maakunnassa Ligurian alueella. Kunnan väkiluku oli tammikuussa 2020 noin 2 960. Yksi kuuluisimmista kunnassa syntyneistä oli poliitikko Sandro Pertini, joka toimi Italian presidenttinä vuosina 1978–1985. ==Kuvia== File:Chiesa san Bernardo in Stella-facciata.jpg|Bernhard Clairvauxlaisen kirkko. File:Stella San Giovanni- IMG 1115.JPG|Johannes Kastajan kirkko. File:Fera Wind Farm in Stella, Savona, Italy, with Enercon E-48.jpg|Stellan tuulipuisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset verkkosivut Luokka:Savonan maakunnan kunnat
Bérén alue

Bérén alue () on Woroban piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 13 293 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Mankono. Asukkaita on 389 800 henkeä (vuonna 2014). Bérén alue rajoittu pohjoisessa Bagouén ja Poron, idässä Hambolin, etelässä Gbêkên, Marahouén ja Haut-Sassandran ja lännessä Worodougoun alueisiin. Alue käsittää Dianran, Kounahirin ja Mankonon departementit. Kuntia ovat Dianra, Kongasso, Kounahiri, Mankono, Sarhala ja Tiéningboué. Aliprefektuureja on yhdeksän ja kyliä 561. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, riisi, jamssi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Silmästä silmään

Silmästä silmään on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut John Webster. Elokuva kertoo restoratiivinen dialogi -terapiamenetelmästä, jossa henkirikoksen uhrin omaiset sekä henkirikoksen tekijä kohtaavat kasvotusten ja käsittelevät tapahtunutta rikosta. Silmästä silmään sai ensi-iltansa 30. tammikuuta 2020 Docpoint-elokuvafestivaalilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2020 suomalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2020 dokumenttielokuvat Luokka:John Websterin ohjaamat elokuvat
Man (Norsunluurannikko)

Man on Länsi-Norsunluurannikolla sijaitseva kaupunki. Man on Montagnesin piirikunnan, Dix-Huit Montagnesin ja Tonkpin alueen hallinnollinen keskus. Vuonna 2014 Manin väkiluku oli 188 704. == Maantiede == Man on osa Montagnesin piirikuntaa ja on tärkeä markkinakaupunki vuorten välissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norsunluurannikon kaupungit
Samuel Fagerholm

Samuel Fagerholm (s. 10. lokakuuta 1992) on suomalainen jalkapallovalmentaja, joka toimii Kansallisessa Liigassa pelaavan Åland Unitedin päävalmentajana. Omalla peliurallaan Fagerholm pelasi Suomen ja Ruotsin alasarjoissa vuosina 2009–2016. Hän on myös edustanut Ahvenanmaan jalkapallomaajoukkuetta. Åland Unitedin päävalmentajana Fagerholm aloitti marraskuussa 2017 oltuaan sitä ennen seuran päävalmentajan Maiju Ruotsalaisen apuvalmentajana. Hän valmensi seuraa kauden 2020 loppuun saakka.Mestaruutta jahtaava Åland United vaihtaa kauden jälkeen päävalmentajaa – tuttu nimi palaa seuraan Fagerholm saavutti Åland Unitedin päävalmentajana SM-kultaa, kaksi SM-pronssia sekä Suomen Cupin mestaruuden.Samuel Fagerholmin luotsaama Umeå IK palaa Ruotsin pääsarjaan Kaudeksi 2021 Fagerholm siirtyi Ruotsiin Umeå IK:n päävalmentajaksi. Hänen alaisuudessaan seura onnistui nousemaan Ruotsin pääsarjatasolle. Kauden 2022 jälkeen Umeå IK putosi takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Kauden päätteeksi uutisoitiin, että Fagerholm ei jatka seuran valmentajana.Useampi suomalaisjalkapalloilija jättää seuransa Ruotsissa Toukokuussa 2023 Fagerholm siirtyi 2,5 vuoden mittaisella sopimuksella Uppsala IK:n päävalmentajaksi.Linda Sällström maalasi Ruotsissa – Englannissa kausi päätökseen == Lähteet == Luokka:Ahvenanmaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hambolin alue

Hambolin alue () on Vallée du Bandaman piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 19 122 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Katiola. Asukkaita on 430 000 henkeä (vuonna 2014). Hambolin alue rajoittuu pohjoisessa Tchologon, idässä Bounkanin ja Gontougon, etelässä Iffoun ja Gbêkên ja lännessä Bérén ja Poron alueisiin. Alue käsittää Dabakalan, Katiolan ja Niakaramadougoun departementit. Kuntia ovat Bassawa, Boniérédougou, Dabakala, Foumbolo, Fronan, Katiola, Niakaramadougou, Satama-Sokoro, Satama-Sokoura, Tafiré ja Tortiya. Asukkaat ovat etupäässä eri ryhmiin kuuluvia senufoja ja mandinkoja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat jamssi, maissi, riisi, maniokki, hirssi, durra, maapähkinä ja vihannekset. Myyntiin tuotetaan cashewpähkinöitä, puuvillaa ja banaaneja. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1945

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1945 järjestettiin 7. heinäkuuta Tampereella. Naisten SM-kilpailut, joissa 4x100 metrin viesti oli myös mukana, järjestettiin 22. elokuuta Turussa == Yleisen sarjan mitalistit == === Miehet === Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Tampereen Pyrintö 43,4 Esko Jalava Birger Lindberg Olavi Mattila Heikki Kauppinen 2\. KIF, Helsinki 43,6 Into Rinne Aarre Savolainen Aki Tammisto Alpo Savolainen 3\. Turun Urheiluliitto 44,4 Kauko Simola Olavi Merikallio Veikko Simola Pekka Simola 4 × 400 m 1\. Helsingin IFK 3.23,2 Per-Erik Sundström Georg Ek Runar Björklöf Bertel Storskrubb 2\. KIF, Helsinki 3.26,8 Ture Nyberg Aki Tammisto Into Rinne Oiva Vuorensola 3\. Helsingin Kullervo 3.27,6 Väinö Arjaste Rolf Laine Erik Rönnholm Martti Kaskivirta 4 × 1 500 m 1\. Tampereen Pyrintö 16.06,2 Hannes Hallanvaara Väinö Mäkelä Ilmari Loikkanen Pentti Siltaloppi 2\. Karhulan Katajaiset 16.15,4 Viljo Kolsi Viljo Heino Kalevi Perälä Martti Salovaara 3\. Helsingin Kisa-Veikot 16.31,2 Taisto Mäki Matti Laihoranta Antti Kekki Reino Tikkanen === Naiset === Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Jyväskylän Kisa-Toverit 53,8 Laimi Tarvainen Hellä Siloma Mirja Jämes Aili Reiko 2\. Turun Pyrkivä 55,0 L.Koponen H.Laine Rebekka Roine Kyllikki Nyman 3\. Turun Voima 57,3 Aini Aavikko == Viitteet == == Lähteet == * * * Luokka:Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut Luokka:Tampereen urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 1945 yleisurheilu
Norsunluurannikon piirikunnat

Norsunluurannikon piirikunnat () ovat Norsunluurannikon aluehallinnon ylin taso. Piirikunnat perustettiin vuonna 2011, tarkoituksena hajauttaa hallintoa. Tätä ennen Norsunluurannikko jaettiin 19 alueeseen. Norsunluurannikon piirikuntia on 14, joista kaksi on autonomista aluetta: Yamoussoukro ja Abidjan. == Hallinto == Jokaista piirikuntaa johtaa kuvernööri, jonka nimittää Norsunluurannikon hallitus.http://www.dgddl.interieur.gouv.ci/documentation/20130612092155TEXTELIGISLATIFETREGLEMENTAIRE.pdf == Luettelo piirikunnista == * Abidjan * Bas-Sassandran piirikunta * Comoén piirikunta * Denguélén piirikunta * Gôh-Djibouan piirikunta * Lacsin piirikunta * Lagunesin piirikunta * Montagnesin piirikunta * Sassandra- Marahouén piirikunta * Savanesin piirikunta * Vallée du Bandaman piirikunta * Woroban piirikunta * Yamoussoukro * Zanzanin piirikunta == Lähteet == *
Bounkanin alue

Bounkanin alue () on Zanzanin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon koillisosassa. Sen pinta-ala on 22 091 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on Bouna. Asukkaita on 267 200 henkeä (vuonna 2014). Bounkanin alue rajoittuu etelässä Gontougon ja lännessä Hambolin ja Tchologon alueisiin sekä pohjoisessa Burkina Fasoon ja idässä Ghanaan. Comoén kansallispuisto käsittää puolet alueen pinta-alasta. Alue jakautuu Bounan, Doropon, Nassianin ja Téhinin departementteihin ja kuntiin. Asukkaat ovat lobeja, kulangoja ja mandinkoja. Syrjäinen Bounkani on yksi Norsunluurannikon vähiten kehittyneistä alueista. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja käsityöammatit. Teollisuutta ja matkailupalveluja ei ole juuri lainkaan. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Georges Ohnet

Georges Ohnet, oikea nimi Georges Hénot, (1848 Pariisi, Ranska – 1918 Pariisi, RanskaOhnet, Georges (1848–1918) Ohnet, Georges (1848-1918) Bibliotheque nationale de France, viitattu 22.8.2020 ) oli ranskalainen romaani- ja näytelmäkirjailija. Hän omistautui vuoden 1870 sodan jälkeen lehtityölle työnantajinaan Le Pays ja Le Constitutionnel, mutta kirjoitti siinä ohessa myös näytelmiä, kuten loistavasti menestyneen Regina Sarpin yhteistyössä Louis Denayrouzen kanssa (1875) ja Marthen (1877). Ohnet vastusti voimakkaasti naturalismia. Hänen kiinnostavat ja helppolukuiset porvarillisen elämän kuvaukset olivat hyvin suosittuja. Niissä oli yhtenä pääaiheena plutokratian ja aristokratian välinen riitely ja sovinnonteko.Ohnet, Georges Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 20. palsta 553. Nordisk familjeboks förlags 1910 ==Suomennetut teokset== * Joutsenlaulu, suom. Eemil Forsgren, Pori: Adolf Allardt, 1888 Teos verkossa * Tohtori Rameau: romaani. 1-2; suom. Eemil Forsgren, Pori: Bergbom 1889. Sarja: Uusi suomalainen romaanijakso 1889, 7–20. * Ursula tädin onnettomuus, suom. Eemil Forsgren, Pori: Bergbom 1889. Sarja: Uusi suomalainen romaanijakso 1–3. * Ursula tädin onnettomuus: novelli; suom. Eino Cederberg, Hämeenlinna: Karisto 1911. Sarja: Kirjallisia pikkuhelmiä 43. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Boris Kuznetsov (jalkapalloilija, 1928)

Boris Dmitrijevitš Kuznetsov (, 14. heinäkuuta 1928 Moskova, Venäjän SFNT – 3. joulukuuta 1999 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Kuznetsov kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Melbournessa 1956. Hän kuului Neuvostoliiton joukkueeseen myös Ruotsin MM-kilpailuissa 1958 ja pelasi maajoukkueessa yhteensä 26 ottelua. Seurajoukkuetasolla Kuznetsov edusti muun muassa Moskovan Dynamoa jossa voitti neljä Neuvostoliiton mestaruutta ja yhden Neuvostoliiton cup-mestaruuden.Olympedianational-football-teams.com == Lähteet == * * Profiili national-football-teams.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Brendan Hughes

Brendan Hughes (kesäkuu 1948 Belfast, Pohjois-Irlanti – 16. helmikuuta 2008 Belfast) oli irlantilainen tasavaltalainen ja yksi Väliaikaisen IRA:n suurimman osaston, Belfastin prikaatin, komentajista. Hän toteutti 1970-luvun alkuvuosina lukuisia iskuja Britannian armeijaa ja Pohjois-Irlannin poliisia vastaan. Toimintaa rahoitettiin muun muassa pankkiryöstöillä. 21\. heinäkuuta 1972 IRA räjäytti 22 pommia Belfastissa. Yhdeksän ihmistä kuoli ja noin 130 haavoittui. Hughes kertoi myöhemmin katuneensa näitä iskuja. Seuraavana vuonna hänet saatiin kiinni ja pidätettiin samana päivänä kuin Gerry Adams, mutta hän pakeni vankilasta jäteauton kyydissä patjaan kääriytyneenä ja palasi Belfastiin uuden henkilöllisyyden turvin. Vuonna 1974 hänet pidätettiin uudestaan ja tuomittiin 15 vuodeksi vankeuteen. Hän sai viiden vuoden lisärangaistuksen pahoinpideltyään vanginvartijan, ja häneltä poistettiin etuoikeudet, joita Britannian viranomaiset olivat myöntäneet IRA:han kuuluville vangeille samaan tapaan kuin sotavangeille. Hän ystävystyi vankilassa Ulsterin vapaaehtoisjoukoissa toimineen Robert Batesin kanssa. Vuonna 1980 Hughes johti vankien nälkälakkoa Belfastin lähellä sijainneessa Mazen vankilassa. Seuraavana vuonna Bobby Sands aloitti toisen nälkälakon, jonka aikana kymmenen vankia kuoli nälkään. Hughes vapautui vankilasta vuonna 1986 ja asui jonkin aikaa Gerry Adamsin asunnossa. Vuonna 2013 julkaistulla nauhoitteella Hughes sanoo Adamsin määränneen Jean McConvillen murhan vuonna 1972. Adams on kiistänyt Hughesin väitteen. Hughes ei viimeisinä vuosinaan ollut hyvissä väleissä Sinn Féinin johdon kanssa vaan nimitti heitä ”Armaniin pukeutuvaksi prikaatiksi”. Adams osallistui kuitenkin Hughesin hautajaisiin vuonna 2008 ja oli yksi arkunkantajista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Voices from the Grave -dokumenttielokuvan 1. osa Vimeo.com Luokka:Pohjois- Irlannin levottomuudet Luokka:Belfastin historia Luokka:Irlantilaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Deep Purplen diskografia

Deep Purple on vuonna 1968 perustettu englantilainen rockyhtye. Yhtye luetaan heavy metalin ja hard rockin edelläkävijöihin. Deep Purple on ensimmäisiä ja suosituimpia näiden tyylilajien edustajia. Yhtyeen albumeita on myyty yli 100 miljoonaa kappaletta. == Studioalbumit == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Livealbumit == === Viralliset === * * * * * * * * * * * * * * * * * === Arkisto === * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Kokoelmat == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == EP:t == * * * == Singlet == * ”Hush” (1968) * ”Kentucky Woman” (1968) * ”Help!” (1969) * ”Emmaretta” (1969) * ”Hallelujah” (1969) * ”Black Night” (1970) * ”Speed King” (1970) * ”Strange Kind of Woman” (1971) * ”Fireball” (1971) * ”Never Before” (1972) * ”Lazy” (1972) * ”Child in Time” (1972) * ”Highway Star” (1972) * ”Smoke on the Water” (1973) * ”Woman from Tokyo” (1973) * ”Super Trouper” (1973) * ”Might Just Take Your Life” (1974) * ”Burn” (1974) * ”You Can’t Do it Right” (1974) * ”Stormbringer” (1974) * ”Lady Double Dealer” (1974) * ”Child in Time” (1975) * ”You Keep on Moving” (1976) * ”Gettin’ Tighter” (1976) * ”Black Night” (live) (1976) * ”Smoke on the Water” (live) (1977) * ”Perfect Strangers” (1984) * ”Nobody’s Home” (promo) (1985) * ”Knockig at Your Back Door” (1985) * ”Call of the Wild” (1987) * ”Bad Attitude” (1987) * ”Hush” (1988) * ”King of Dreams” (1990) * ”Fire in the Basement” (promo) (1991) * ”Love Conquers All” (1991) * ”The Battle Rages On” (1993) * ”Anya” (1993) * ”Time to Kill” (1993) * ”Anyone’s Daughter” (live) (1994) * ”Sometimes I Feel Like Screaming” (1996) * ”Aviator” (1996) * ”Haunted” (2003) * ”Hush” (live) (2011) * ”All the Time in the World” (2013) * ”Vincent Price” (2013) * ”Above and Beyod” (2013) * ”Out of Hand” (2015) * ”Time for Bedlam” (2017) * ”All I Got Is You” (2017) * ”Johnny’s Band” (2017) * ”Throw My Bones” (2020) * ”Man Alive” (2020) * ”7 and 7” (2021) * ”Oh Well” (2021) * ”Rockin’ Pneumonia and the Boogie Woogie Flu” (2021) * ”Portable Door” (2024) * ”Pictures of You” (2024) == Videot == * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Diskografiat
Yachiyo

Yachiyo () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä. Kaupungin läpi pohjoisesta etelään virtaa Shinjoki. Yachiyossa on 201 341 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 51,39 neliökilometriä. Yachiyon maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 liittämällä yhteen Ōwadan maaseutukaupunki ja Mutsumin kyläkunta. Kaupunkioikeudet Yachiyolle myönnettiin vuonna 1967. Kaupungin keskusta sijaitsee Ōwadassa, joka kehittyi historiallisesti Naritaan johtaneen tiereitin postiasemana (shukuba). Kaupunki kasvoi voimakkaasti toisen maailmansodan jälkeen, kun sinne rakennettiin useita suurimittakaavaisia lähiöitä. Niistä Yachiyodain lähiö oli Japanin ensimmäinen suurikokoinen asuinlähiö. Hetken aikaa kaupungin väestönkasvu oli maan nopeinta. Kaupunkiin sijoittui myös erityyppistä teollisuutta. Jäljellä olevilla maaseutumaisilla alueilla viljellään esimerkiksi tomaatteja ja kurkkuja sekä tuotetaan maitoa. Yachiyon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Shōkaku-inin buddhalainen temppeli. Kaupunkia palvelevat Keisei- rautateiden Keisei-päälinja ja Tōyō-pikarautatien Tōyō-pikalinja. == Kuvia == Tiedosto:AEON MALL Yachiyo-Midorigaoka 01.jpg|AEON-kauppakeskus Tiedosto:Yachiyo-chuo sta Yurinokidai.JPG|Yachiyon keskustaa Tiedosto:Yachiyo- chuo sta South02(cropped).jpg|Yachiyo-chūōn rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Iffoun alue

Iffoun alue () on Lacsin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon itäosassa. Sen pinta-ala on 8 955 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Daoukro. Asukkaita on 311 600 henkeä (vuonna 2014). Iffoun alue rajoittuu pohjoisessa Hambolin, idässä Gontougon ja Indénié-Djuablinin, etelässä Moronoun ja N’Zin ja lännessä Bélierin ja Gbêkên alueisiin. Alueella virtaavat N’Zi- ja Comoéjoet. Alue käsittää Daoukron, M’Bahiakron ja Prikron departementit. Kuntia ovat Daoukro, Ettrokro, M’Bahiakro, Ouellé ja Prikro. Aliprefektuureja on 15 ja kyliä 234. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsätalous, käsityöammatit ja kaupankäynti. Maatalous tuottaa riisiä, kahvia, kaakaota, palmuöljyä, kautsua ja cashewpähkinöitä. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Boris Kuznetsov

Boris Kuznetsov -nimisiä henkilöitä ovat: * Boris Kuznetsov (s. 1928), neuvostoliittolainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja * Boris Kuznetsov (s. 1957), neuvostoliittolainen, myöhemmin venäläinen, jalkapalloilija * Boris Kuznetsov, neuvostoliittolainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja * Boris Kuznetsov, neuvostoliittolainen kestävyysjuoksija * Boris Kuznetsov, venäläinen kirjailija
Alajärv (Väimela)

pienoiskuva|Pengerpolun lyhyt silta lokakuussa 2008. Alajärv (myös Väimela Alajärv, Väike Väimela järv, Ala-Väimela järv ja Väimela Väikejärv ) on Virossa Võrumaalla Võrun kunnan Väimelan kauppalassa sijaitseva järvi. Sen alapäässä on pato, jolla järven vedenpintaa voidaan säännöstellä. == Maantietoa == Järvi on 760 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Se on muodostunut peltomaiden keskellä sijaitsevaan loivaan laaksoon ja järven ympäristössä on pienen Väimelän kauppalan asuinalue ja sen teollisuutta. Järven koillisranta on muita rantoja jyrkempi . Järven rannat ovat kaava-aluetta, mutta sen rantaan ylettyy myös kaksi metsäpalstaa. Pohjoisrannalla on toiminut nyttemmin rapistunut Väimelan kartano. Laakson toinen järvi Mäejärv sijaitsee Võrun ja Põlvan välisen maantien toisella puolella. Rannakkaisesti maantien kanssa ylittää järven pieni pengerretty polku, jossa on lyhyt silta. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (). Järvi luokitellaan limnologisesti kasvillisuudeltaan rehevöityneeksi (, MF), jolloin sekä pohja- ja rantakasvillisuus että kelluvalehtinen kasvillisuus kukoistaa. Tällaiset järvet ovat yleensä myös matalia. Järvi on hyvin matala. Sen syvin kohta on 2,5 metriä syvä ja keskisyvyys on 1,6 metriä. Sen rannat ovat mutapohjaisia ja järven keskellä on mutakerroksen paksuudeksi mitattu 18 metriä, mikä on Viron paksumpia mitattuja kerroksia . Vedenväri on keltainen ja näkösyvyys on 1,0 metriä. Vesi sekoittuu hyvin ja mutapohjan takia sen vesi lämpenee herkästi. Siinä on runsaasti vesikasvillisuutta, mikä pitää myös kalaston lajirikkaana. Järvessä elää ainakin särki, ahven, hauki, lahna, kiiski, suutari, ruutana, sorva, salakka, turpa, made, törö, ankerias ja kuha. Joskus saadaan saaliiksi myös karppia. == Vesistösuhteita == Alajärv kuuluu Väiso peakraavin valuma-alueeseen, jossa Väiso peakraav on Võhandu jõen sivu- uoma. Järvi on peakraavin läpivirtausjärvi. Ylemmästä Mäejärvestä tulee pääosa siihen virtaavasta vedestä. Järvien välinen oja on 20 metriä pitkä ja se tulee järven luoteispäähän. Siihen on johdettu kauppalan alueelta kolme muuta lyhyttä ojaa. Laskuoja alkaa järven kaakkoispäästä, josta on matkaa Võhandu jõelle 2,8 kilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hindrikson, Merike & al.: Väiso peakraavi, Väimela Mäejärve ja Alajärve uuringud (PDF), 2014 Luokka:Võrun kunta Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Väiso peakraavin valuma-alue
Mbwana Samatta

Mbwana Ally Samatta (s. 23. joulukuuta 1992 Dar es Salaam) on tansanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Belgian pääsarjassa pelaavaa Royal Antwerpia lainalla turkkilaisseura Fenerbahçesta. Samatta siirtyi kotimaastaan Simban joukkueesta Kongon demokraattisen tasavallan Mazembeen kesällä 2011. Joukkue voitti Afrikan Mestarien liigan kaudella 2014–2015 ja Samatta teki 13 ottelussaan kahdeksan maalia, muun muassa USM Algeria vastaan pelatun kaksiosaisen loppuottelun molemmissa otteluissa. Tammikuussa 2016 hän siirtyi Eurooppaan ja belgialaisseura Genkiin, jossa hän neljän vuoden aikana pelasi yli sata liigaottelua ja teki kymmeniä maaleja. Kaudella 2018–2019 hän teki Belgian liigan runkosarjassa 28 ottelussaan 20 maalia, millä hän oli sarjan paras maalintekijä. Genk voitti tuolla kaudella Belgian-mestaruuden. Mestarien liigassa Samatta pelasi syksyllä 2019 kuusi ottelua ja teki niissä kolme maalia, vieras- ja kotiottelussa Red Bull Salzburgia sekä vierasottelussa Liverpoolia vastaan. Aiempina kausina Samatta pelasi Eurooppa-liigassa 19 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Tammikuussa 2020 Samatta siirtyi Englannin Valioliigan Aston Villaan. Hän teki maalin helmikuun alussa ensimmäisessä valioliigaottelussaan Bournemouthia vastaan ja joukkueensa ainoan maalin liigacupin loppuottelussa, jonka Aston Villa hävisi Manchester Citylle 1–2, mutta sen enempää maaleja hän ei kauden aikana tehnyt. Hän pelasi tuolla kaudella 14 valioliigaottelua, joista 11 ottelua avauskokoonpanossa. Samatta pelasi kauden 2020–2021 lainalla turkkilaisseura Fenerbahçessa. Hän pelasi Turkin Superliigassa kauden aikana 27 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kesällä 2021 hän siirtyi Fenerbahçen omistukseen, mutta elokuussa hän lähti kauden mittaiselle lainalle belgialaiseen Royal Antwerpiin. Samatta on pelannut vuodesta 2011 alkaen Tansanian maajoukkueessa ja toiminut kapteenina vuodesta 2016. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019 hän pelasi täyden ajan joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa ja teki maalin Keniaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Tansanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Comoén piirikunta

Comoén piirikunta on yksi Norsunluurannikon piirikunnista. Piirikunta sijaitsee maan kaakkoisosassa, ja rajoittuu siten, että Ghana on idässä, Zanzan pohjoisessa, Lagunes ja Lacs lännessä, Atlantin valtameri etelässä. Comoén pääkaupunki on Abengourou. Comoén väkiluku vuonna 2014 oli 1 203 052. == Perustaminen == Comoén piirikunta perustettiin Norsunluurannikon osa- alueiden hallinnollisessa uudelleenjärjestelyssä vuonna 2011.https://www.pndap-ci.org/pdf/decret_districts.pdf Piirikunta muodostettiin yhdistämällä entiset Moyen-Comoén ja Sud-Comoén alueet. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon piirit
Vladimir Ryžkin

Vladimir Aleksejevitš Ryžkin (, 29. joulukuuta 1930 Moskova, Venäjän SFNT – 19. toukokuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Ryžkin kuului Neuvostoliiton miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Melbournessa 1956. Hän teki olympiaturnauksessa kolme maalia. Seuratasolla Ryžkin pelasi muun muassa Moskovan Dynamossa jossa voitti kolme Neuvostoliitotn mestaruutta ja yhden Neuvostoliiton cup-mestaruuden.Olympedianational-football-teams.com == Lähteet == * * Profiili national-football-teams.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapalloilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Acerra

Acerra on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa noin 15 kilometriä Napolin keskustasta koilliseen. Se on 1000-luvulla perustetun Acerran hiippakunnan keskus. == Maantiede ja ilmasto == Acerra sijaitsee Napolin metropolikaupungin pohjois- ja koillisosan tasangolla. Se rajoittuu pohjoisessa Casertan maakuntaan. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Läheisen Napolin kansainvälinen lentoaseman sääaseman vuotuinen keskilämpötila on 15,5 °C. Italian neliportaisessa maanjäristysriskiä arvioivassa luokituksessa Acerra on määritelty luokkaan 2 (Zona 2, medio- alta), eli kohtalaisen korkean riskin luokkaan. == Historia == pienoiskuva|200px|vasen|Acerran katedraali Acerran alueella on asuttu jo esihistoriallisella ajalla, kiitos hedelmällisen maaperän, monipuolisen eläinlajiston ja edullisten vesireittien. Toisen puunilaissodan aikana paikkakunta pysyi uskollisena roomalaisille. Vuonna 22 eaa. paikkakunnasta tuli municipium. Langobardit rakensivat paikkakunnalle linnoituksen vuonna 826, jonka Napolin herttua Bono (786–834) kuitenkin tuhosi. Normannit jälleenrakensivat linnoituksen ja perustivat Contea di Acerran. Keskiajan kuluessa erinäiset feodaalisuvut hallitsivat paikkakuntaa. Uuden ajan taitteesta aina 1800-luvun alkuun Acerra kuului Cardenasin suvun läänityksiin. Clanio-joen tulvat ajoivat Acerran asukkaita läheisille kukkuloille tuon tuosta, mutta tilanne muuttui 1700-luvulla, jolloin alettiin rakentaa vesireittejä tulvien hallitsemiseksi. Acerran väkiluku kasvoi ja uusia rakennuksia alkoi kohota. Acerran hiippakunnan pääkirkko on Acerran katedraali, Cattedrale di Santa Maria Assunta, jonka julkisivu edustaa uusklassismia ja sisätilat barokkia. Nykyinen kirkko valmistui 1874; sen paikalla on todennäköisesti ollut aikoinaan Herakleelle omistettu pyhättö. Keskellä Acerraa sijaitsee historiallinen linna Castello dei Conti di Acerra. Aivan linnan tuntumassa on Museo di Pulcinella. == Talous ja liikenne == Acerran talouselämää hallitsevat palvelualat ja teollisuus. Maatalous on huomattavasti supistunut aiemmasta. Acerrassa on kaksi rautatieasemaa, Stazione di Acerra (RFI) rataosuudella Rooma–Cassino–Napoli ja Stazione di Acerra (Circumvesuviana). Moottoritie Autostrada del Sole kulkee Acerran länsipuolitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Acerra, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Napolin metropolikaupungin kunnat
Oranssirusorinta

Oranssirusorinta (Sheppardia aequatorialis) on sieppoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Itä-Afrikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Oranssirusorinta on pienikokoinen lintu ja voi kasvaa 12-13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Oranssirusorinnan pää, selkä ja siivet ovat ruskeat ja pyrstö on punaruskea. Kurkku ja rinta ovat väriltään oranssit. Linnun vatsa on valkoinen. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Oranssirusorintaa tavataan Keniasta sekä Etelä-Sudanista Burundiin ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat ylänköjen metsien alakerrokset. Se liikkuu useimmiten yksittäin mutta voi kerääntyä ryhmiksi ruokailemaan. Oranssirusorinnan ravintoa ovat hyönteiset kuten muurahaiset, ampiaiset, perhoset ja kovakuoriaiset. Linnun pesimäkausi kestää lokakuulta toukokuulle ja pesä on kasvimateriaaleista rakennettu kuppi. == Lähteet == Luokka:Siepot
Eggert Ólafsson

Eggert Ólafsson (1726–1768) oli islantilainen luonnontutkija ja runoilija. Hänen pääteoksensa on Reise igiennem Island, Islannin luonnonsuhteista ja taloudellisista oloista tehty tutkimus, johon ainekset koottiin Islannin halki tehdyllä matkalla 1752–1757 ja jolla perusteellisuutensa vuoksi oli myöhemminkin pitkään arvoa. Isänmaallisissa runoissaan (julkaistu vasta 1832) Eggert koetti herättää islantilaisten kansallistuntoa.Ólafsson, Eggert, Tietosanakirja osa 6, palsta 1488, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ólafsson, Eggert, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 20. palsta 313. Nordisk familjeboks förlags 1914 Luokka:Islantilaiset runoilijat Luokka:Islantilaiset tieteilijät Luokka:Luonnontieteilijät Luokka:Vuonna 1726 syntyneet Luokka:Vuonna 1768 kuolleet
Pieksämäen kaupunginkirjasto

Pieksämäen kaupunginkirjasto on Pieksämäen kaupungissa toimiva yleinen kirjasto. Se on kaupunginkirjasto, mutta myös osa Lumme-kirjastoja. Lumme- kirjastokimpan aineistot ovat kirjastokimppaan osallistuvien kuntien asukkaiden lainattavissa. Kirjastotoiminta alkoi Pieksämäellä vuonna 1860 pappilaan perustetun pitäjänkirjaston muodossa. Vuodesta 1989 nykyisen kaupunginkirjaston päätoimipiste on ollut Kulttuurikeskus Poleenissa sijaitseva Poleenin kirjasto (Savontie 13). Lähikirjastoja on kaksi ja ne toimivat pääosin omatoimikirjastoina: Jäppilän kirjasto Jäppilässä (Jäppilän kirkkotie 9) ja Virtasalmen kirjasto Virtasalmella (Virastotie 3). Kirjastoauto kiertää kaupunkia arkipäivisin. Naarajärven lasten- ja nuortenkirjasto Naarajärvellä on toistaiseksi suljettu, mutta saattaa avautua uudelleen Maaselän koulun uudisrakennuksen yhteydessä vuonna 2021. Verkkokirjasto on toteutettu osana Lumme-kirjastojen palveluja. == Lähteet == Luokka:Suomen kunnan- ja kaupunginkirjastot Luokka:Pieksämäen rakennukset ja rakennelmat
Cavallyn alue

Cavallyn alue () on Montagnesin piirikuntaan kuuluva hallintoalue Norsunluurannikon luoteisosassa. Sen pinta-ala on 11 294 neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Guiglo. Asukkaita on 460 000 henkeä (vuonna 2014). Cavallyn alue rajoittuu pohjoisessa Tonkpin ja Guémonin, idässä Nawan ja etelässä San-Pédron alueisiin sekä lännessä Liberiaan. Länsirajalla virtaa Cavallyjoki. Ilmasto on trooppinen ja kasvillisuus runsasta. Alueella sijaitsee Taïn kansallispuisto. Alue käsittää Bloléquinin, Guiglon, Taïn ja Toulépleun departementit ja kunnat. Aliprefektuureja on 17. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maissi, maniokki, banaani, jamssi, taaro ja peruna. Myytäväksi tuotetaan kaakaota, kautsua, kahvia, palmuöljyä ja kolapähkinöitä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Teollisuus jalostaa puutavaraa ja kautsua. Alueella on koboltti-, nikkeli-, kulta- ja timanttiesiintymiä. ==Lähteet== Luokka:Norsunluurannikon alueet
Dan O’Keeffe

Daniel ”Danno” O'Keeffe, , (2. kesäkuuta 1907 Fermoy, Corkin kreivikunta, Yhdistynyt kuningaskunta – 2. kesäkuuta 1967) oli irlantilainen urheilija. Hän pelasi gaelilaista jalkapalloa maalivahtina Kerryn kreivikunnan joukkueessa maalivahtina. Hänen peliuransa kesti vuodesta 1931 vuoteen 1948. Häntä pidetään kenties kaikkien aikojen parhaana lajin maalivahtina. O'Keeffe on saanut kuvansa irlantilaiseen postimerkkiin. == Lähteet == * Luokka:Gaelilaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Denguélén piirikunta

Denguélén piirikunta () on yksi Norsunluurannikon piirikunnista. Denguélé sijaitsee maan luoteisosassa. Piirikunnan pääkaupunki on Odienné. Vuonna 2014 piirikunnan väkiluvuksi mitattiin 289 779. == Synty == Denguélén piirikunta syntyi Norsunluurannikon osa-alueiden hallinnollisessa uudelleenjärjestelyssä vuonna 2011.https://www.pndap-ci.org/pdf/decret_districts.pdf Piirikunnan muodosti entinen Denguélén alue. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon piirit
Wladimir Kuwschinoff

Wladimir Kuwschinoff (26. tammikuuta 1858 Turku – 18. heinäkuuta 1915 Turku) oli venäläistaustainen Turussa vaikuttanut kauppias ja kauppaneuvos.BiografiaSampo : Wladimir Kuwschinoff Kuwschinoffin vanhemmat olivat kauppias Ivan (Volja) Kuwschinoff nuorempi (k. 1868) ja Alexandra Perhinski. Kuwschinoffin maaorjataustainen suku oli kotoisin Jaroslavlin kuvernementista ja suvun jäseniä tuli Suomeen alun perin muonittamaan Lappeenrannan linnoituksen venäläistä varusväkeä. Osa Lappeenrannan ja Savonlinnan venäläisistä kauppiaista, heidän joukossaan Kuwschinoffin isoisä Ivan Kuwschinoff vanhempi, siirtyi muonittajiksi Ahvenanmaalle Skarpansin taajamaan kun Bomarsundin linnoitusta alettiin rakentaa. Kuwschinoffin isä Ivan Kuwschinoff nuorempi muutti kauppiaaksi Turkuun, mutta hänen liikkeensä kaatui talousvaikeuksiin suurten nälkävuosien aikana ja hän kuoli Wladimirin ollessa vasta kymmenvuotias. Wladimir Kuwschinoff meni 12-vuotiaana oppiin turkulaisen kauppiaan John. Lindqvistin luo ja vuonna 1875 hän meni työhön kauppias C. A. Doepelin liikkeeseen. Tämä liike erikoistui siemen- ja lannoitekauppaan ja Kuwschinoff toimi liikkeessä myöhemmin konttoristina. Vuonna 1894 hän perusti Turkuun oman tukkuliikkeen, joka erikoistui viljan, siementen ja lannoitteiden kauppaan. Liike vei Suomesta kauraa ulkomaille ja toi maahan Saksasta ja Yhdysvalloista vehnä- ja ruisjauhoa. Kuwschinoff oli vuonna 1897 perustetun turkulaisen Höyrylaiva Oy Bore -varustamon osakkaana ja tilintarkastajana ja hän toimi Kansallis-Osake-Pankin Turun konttorin valvojana. Kuwschinoff sai kauppaneuvoksen arvon 1908. Vuonna 1909 Kuwschinoff rakennutti Turkuun Maariankadun varrelle arkkitehti Stefan Michailowin suunnitteleman jugendtyylisen liiketalon. Talon pihalla sijainneessa varastorakennuksissa sijaitsi tiettävästi Turun ensimmäinen tavarahissi, jolla siirrettiin jauhosäkkejä. Hän lahjoitti Turun ortodoksiselle seurakunnalle varoja vuonna 1905 valmistuneen pappilan rakentamiseen ja hän tuki myös Turun venäläistä kansakoulua sekä kansakoulukeittiöitä Turussa, Kaarinassa ja Maariassa. Kuwschinoff oli jonkin aikaa Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä. Kuwschinoffin kuoltua hänen liiketalonsa siirtyi 1919 perustetun, turkulaiskauppiaiden omistaman Vähittäiskauppiaiden Oy:n omistukseen. Talossa toimi myöhemmin Heikki Tirkkosen kahvipaahtimo, jossa paahdettiin VeeKoo- merkkistä kahvia. Wladimir Kuwschinoff oli naimisissa vuodesta 1901 Hammarlandissa toimineen kauppiaan Petter Sittkoffin lesken Adèle Josefina Sittkoffin (entinen Winter) kanssa. Heidän poikansa agrologi Valdemar Kuwschinoff (1907–1957) oli maanviljelijänä Karunan kunnassa sijainneella Leiskun tilalla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Gôh-Djibouan piirikunta

Gôh-Djibouan piirikunta () on yksi Norsunluurannikon piirikunnista, joka sijaitsee maan lounaisosassa. Piirikunnan pääkaupunki on Gagnoa. Vuonna 2014 piirikunnan väkiluvuksi mitattiin 1 605 286. == Synty == Gôh-Djibouan piirikunta syntyi vuonna 2011 Norsunluurannikon osa-alueiden hallinnollisessa uudelleenjärjestelyssä. Piirikunta muodostettiin yhdistämällä Sud-Bandaman ja Fromagerin alueet lukuun ottamatta Frescoa. == Lähteet == Luokka:Norsunluurannikon piirit
Arla (nimi)

Arla on pohjoismainen naisen etunimi, joka tunnetaan Suomessa ja Ruotsissa. Arlan nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 20. huhtikuuta. Arla-nimi on tullut käyttöön Ruotsissa 1800-luvun loppupuolella. Sen taustasta ei ole varmaa tietoa. Kyseessä saattaa olla muunnos norjalaisesta naisennimestä Arlaug. Toisaalta Arla voi pohjautua myös ruotsin kielen sanaan arla, jonka merkitys on ’ani varhain’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Arla on joulukuun 2024 loppuun mennessä ollut Suomessa etunimenä 460 naisella tai tytöllä. == Tunnettuja Arloja == *Arla Salo (s. 1993), suomalainen salibandymaalivahti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Arla (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Nikolai Savin

Nikolai Savin (s. 18. maaliskuuta 1874 Pietari) oli venäläinen teekauppias, jolle myönnettiin Suomessa 1913 kauppaneuvoksen arvo.BiografiaSampo : Nikolai Savin Savinin vanhemmat olivat kauppias A. K. Savin ja Helena Savina. A. K. Savin omisti Pietarissa 1856 perustetun teetukkuliikkeen, joka toi Venäjälle teetä Kiinasta. Liike toimi myös useissa Euroopan maissa Venäjän ohella. Vuonna 1886 Helsinkiin perustettiin teen maahantuontiin ja tukkukauppaan erikoistunut Handelshuset A. K. Savin, jonka toimitilat olivat aluksi Mikonkatu 17:ssä. A. K. Savin ja hänen poikansa Nikolai asuivat Pietarissa mutta he kävivät useita kertoja vuodessa Helsingissä asuen aluksi hotelli Kämpissä, ja sitten hotelli Kleinehissa. Nikolai Savin vastasi Helsingin liikkeen toiminnasta 1890-luvun lopulta lähtien. Liike alkoi tuoda Suomeen teen ohella myös kahvia, siirappia ja sokeria ja se kasvoi ajan myötä keskisuureksi tukkuliikkeeksi. Liikkeella oli oma vähittäismyymälä Pohjoisesplanadi 27:ssä ja tukkumyymälä ja varasto vuodesta 1899 alkaen Läntinen Heikinkatu 10:ssä.Sirkka-Liisa Ranta : Suomalainen teekirja, WSOY 2020, luku Kii, kii, Kiinan tee ja Jaavan (Google Kirjat-linkki)Juhliva liike. Kauppahuone A. K. Savin Helsingissä 40-vuotias, Uusi Suomi, 08.10.1926, nro 231, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Vuonna 1901 Helsingin toimintojen esimieheksi tuli 1888 liikkeen palvelukseen kauppamatkustajaksi tullut Peter (Pekka) Buchert (1868–1925) ja Savinin Helsingin sivuliikkeen toiminta siirtyi ajan myötä kokonaan hänen vastuulleen. Vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen jälkeen Nikolai Savin myi Helsingin liikkeen Buchertille. Pekka Buchertin kuoltua 1925 liikettä johti hänen poikansa Boris Buchert (1900–1929) ja tämän kuoltua Boris Buchertin puoliso Cessi Buchert. Kauppahuone A. K. Savin toi teetä Suomeen nyt suoraan Kiinasta vanhojen liikesuhteiden avulla. Liikkeen palveluksessa oli vuodesta 1900 alkaen teelaatujen tuntija ja teensekoittaja herra Nikolai Kischis (s. 1876). Liikkeen tunnettuja teelaatuja olivat Kukkatee n:o 100 sekä Mustatee n:ot 100, 110, 120 ja 140. Savinin liikkeen toiminta päättyi Suomessa todennäköisesti sotavuosien aikana. Nikolai Savin itse muutti Venäjän vallankumouksen jälkeen asumaan Suomen puolelle Karjalan kannakselle Uudenkirkon pitäjään. Hän vieraili Buchertien luona Helsingissä vielä 1920-luvulla.Peter Buchertin kuolinilmoitus, Uusi Suomi, 03.11.1925, nro 253, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotEpätoivoinen teko, Iltalehti, 26.11.1929, nro 275, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOy Kauppahuone A. K. Savin 45-vuotias, Käkisalmen Sanomat, 27.10.1931, nro 120, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotEsityslista n:o 2, Venäjän kansalainen, liikeapulainen Nikolai Kischis, Helsingin kaupunginvaltuuston kokous tiistaina marraskuun 13 päivänä 1917 k:lo 7 i. p. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juhliva teekauppa, Suomen Kuvalehti, 09.10.1926, nro 41, s. 44, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kauppiaat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu