EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alexander Adlivankin

Alexander Adlivankin (5. marraskuuta 1878 Pietari – 27. tammikuuta 1971) oli suomalainen hotellinjohtaja ja ravintolanpitäjä.Sjuttioåring, Hufvudstadsbladet, 05.11.1948, nro 300, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotBillion Graves : Alexander Adlivankin Adlivankinin perhe muutti Pietarista 1900-luvun alussa. Hän itse muutti Helsinkiin vuonna 1911 asuttuaan välillä Tukholmassa, jossa hän meni naimisiin ruotsalaisen Alfhild Lovisa Sjöbergin (1876–1973) kanssa. Släktforskarbloggen 9.2.2019 : Välbärgade ryska rötter och en morfar som såldes på auktion... Adlivankin kouluttautui hotelli- ja ravintola-alalle työskennellessään manner-Euroopan suurissa hotelleissa. Hän oli Hotelli Seurahuoneen johdossa 1918–1924 ja vuosina 1924–1929 hän johti Ranskan Rivieralla Cannesissa sijainnutta Hotel Alsace- Lorrainea. Suomeen palattuaan Adlivankin oli Tampereella Hotelli Tammerin johtajana 1929–1931. Useina kesinä hän johti Hangossa Bellevue- ja Casino- ravintoloita. Adlivankin muutti 1931 Helsinkiin ja avasi oman Quick-nimisen ravintolan Pohjoinen Esplanadi 39:ssä. Hän piti tätä ravintolaa useita vuosia ja hänellä oli myös toinen ravintola Westendissä. Vuodesta 1945 alkaen Adlivankin johti Englantilaisen klubin ravintolaa. Adlivankin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ravintoloitsijat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Mikael Thylin

Mikael Thylin (,1. syyskuuta 1862 Pietari Venäjän keisarikunta - 1935 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalaistaustainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraali, joka toimi Orenburgin kuvernöörinä ja Orenburgin kasakka- armeijan komentajana vuosina 1915-1917. Ensimmäisessä maailmansodassa kenraaliluutnantti Thylin toimi 7. ratsuväkidivisioonan komentajana ja saavutti heinä-elokuun 1914 taistelujen perusteella Yrjön miekan. Marraskuun lopulla 1914 hänet siirrettiin Luoteisrintamalle 2. kubanilaisen kasakkadivisioonan komentajaksi. Hänet joukkonsa osallistuivat aktiivisti elo- syyskuussa 1915 käytyihin Vilnan-suunnan taisteluihin. Syyskuussa 1915 hänet nimitettiin Orenburgin kuvernööriksi ja samalla Orenburgin kasakkajoukkojen yliatamaaniksi. Helmikuun 1917 vallankumouksen jälkeen hänet erotettiin kuvernöörinvirasta ja siirrettiin reserviin. Lokakuun alussa 1917 hänet ylennettiin kenraaliksi, ja samalla hän sai eron armeijasta sairauden vuoksi. Lokakuun vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen hän palveli puna-armeijaa. Tammikuusta 1919 lähtien hän oli mukana kehittämässä ratsuväen ohjesääntöjä. Vuodesta 1922 lähtien hän toimi opettajana Puna-armeijan sotilasakatemiassa. Kenraali Mikael Thylin kuoli vuonna 1935, ja hänet on haudattu Moskovaan Novodevitšin hautausmaalle yhdessä toisen vaimonsa Jevgenia Jakovlevnan, os. Gardenina (k. 1929), kanssa. Mikael Thylin oli avioitunut ensimmäisen kerran tykistönkenraali Nikolai Egerströmin tyttären Aleksandran kanssa. Heille syntyi kolme lasta Nikolai (s. 1883), Olga (s. 1887) ja Mihail (s. 1893). Aleksandran kuoli vuonna 1895. Sen jälkeen hän avioitui Jevgenia Gardeninan kanssa, ja heille syntyi poika Jakov (1900-1949), joka toimi taidekriitikkona. == Lähteet == * SKS Biografiakeskus Thylin, Mikael ===Viitteet=== Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
École centrale de Lyon

École centrale de Lyon on yliopisto Lyonsa, Rhône-Alpesssa. Hän on TIME:n (Top International Managers in Engineering) jäsen.L’École Centrale de Lyon organise pour la première fois des rencontres avec ses partenaires académiques internationaux sur son campus d’Ecully Se tunnetaan pääasiassa insinöörikoulutuksestaan, jonka opiskelijoita ja alumneja kutsutaan "centraliens".Frank Debouck : « La qualité de notre recherche et de nos liens avec l'industrie est reconnue » == Kuuluisia valmistuneita == * Marc Riboud, ranskalainen valokuvaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Centrale Lyon kotisivut Luokka:Ranskan yliopistot Luokka:Lyonin rakennukset ja rakennelmat
Leväkotilot

Leväkotilot (Neritidae) on kotiloihin kuuluva nilviäisheimo. Heimon lajeja tavataan niin merivesistä kuin makeista vesistäkin ja muutama on sopeutunut elämään myös maalla. Leväkotiloita tavataan maapallon ympäri. Useat ovat lämpimien merien matalien vesien lajeja, mutta niitä tavataan myös hapekkaista joista ja järvistä. Muutamaa tavataan maalla. Heimon lajit kiinnittyvät usein kiviin tai muihin koviin pintoihin. Leväkotiloiden ravintoa ovat levä ja muu eloperäinen aines. == Taksonomia ja anatomia == Leväkotilot jaetaan kahteen alaheimoon. Elossa olevia sukuja on 16. Heimon lajeja on satoja ja niiden taksonomia on ongelmallinen, koska se perustuun kuoren ja raspikielen morfologiaan, eikä niinkään fylogeneettisiin suhteisiin. Lajien sisällä on myös runsaasti vaihtelua. Leväkotiloiden kuori on paksu ja muuodoltaan pyöreähkö, epäsymmetrinen ja kierteinen. Kuoren aukon sulkee kalkkinen kansilevy. Kuori on usein kirjava. Leväkotiloiden jalka on pitkänomainen, kookkaassa päässä on lonkeroita ja silmät sijaitsevat varsien päissä. == Lähteet == Luokka:Kotilot
Länsirintamalta ei mitään uutta (täsmennyssivu)

Länsirintamalta ei mitään uutta voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Länsirintamalta ei mitään uutta (Im Westen nichts Neues), Erich Maria Remarquen romaani vuodelta 1929 *Länsirintamalta ei mitään uutta (All Quiet on the Western Front), Lewis Milestonen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1930 *Länsirintamalta ei mitään uutta (All Quiet on the Western Front), Delbert Mannin ohjaama yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1979 *Länsirintamalta ei mitään uutta (Im Westen nichts Neues), Edward Bergerin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 2022
Théo Pourchaire

Théo Pourchaire (s. 20. elokuuta 2003 Grasse, Ranska) on ranskalainen rata- autoilija. Hän ajoi ensimmäisen Formula 1 -testinsä Alfa Romeon autolla Unkarissa vuonna 2021. == Formula 3 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pisteet Sijoitus 2020 ART Grand Prix AUT FEA 13 AUT SPR 26 STY FEA 9 STY SPR 1 HUN FEA 1 HUN SPR 6 GBR FEA 12 GBR SPR 8 GBR FEA 6 GBR SPR 3 ESP FEA 7 ESP SPR 6 BEL FEA 2 BEL SPR 5 ITA FEA 2 ITA SPR 2 TUS FEA 3 TUS SPR 3 161 2. == Formula 2 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 Pisteet Sijoitus 2020 HWA Racelab AUT FEA AUT SPR STY FEA STY SPR HUN FEA HUN SPR GBR FEA GBR SPR GBR FEA GBR SPR ESP FEA ESP SPR BEL FEA BEL SPR ITA FEA ITA SPR TUS FEA TUS SPR RUS FEA RUS SPR BHR FEA 18 BHR SPR Kesk. SKR FEA 18 SKR SPR 21 0 26. 2021 ART Grand Prix BHR SP1 Kesk. BHR SP2 6 BHR FEA 8 MON SP1 7 MON SP2 4 MON FEA 1 AZE SP1 5 AZE SP2 9 AZE FEA Kesk. GBR SP1 5 GBR SP2 10 GBR FEA 8 ITA SP1 1 ITA SP2 10 ITA FEA 4 RUS SP1 5 RUS SP2 C RUS FEA 2 SAU SP1 Kesk. SAU SP2 6 SAU FEA Kesk. ABU SP1 7 ABU SP2 9 ABU FEA 4 140 5. 2022 ART Grand Prix BHR SPR Kesk. BHR FEA 1 SAU SPR 13 SAU FEA Kesk. EMI SPR 7 EMI FEA 1 ESP SPR 5 ESP FEA 8 MON SPR 6 MON FEA 2 AZE SPR 7 AZE FEA 11 GBR SPR 4 GBR FEA 2 AUT SPR 2 AUT FEA 13 FRA SPR 7 FRA FEA 2 HUN SPR 9 HUN FEA 1 BEL SPR 6 BEL FEA Kesk. NED SPR 20 NED FEA 9 ITA SPR 17 ITA FEA Kesk. ABU SPR 9 ABU FEA 19† 164 2. 2023 ART Grand Prix BHR SPR 5 BHR FEA 1 SAU SPR Kesk. SAU FEA 13 AUS SPR 18† AUS FEA 2 AZE SPR 15† AZE FEA 3 MON SPR 8 MON FEA 2 ESP SPR 2 ESP FEA 7 AUT SPR 14 AUT FEA 7 GBR SPR 2 GBR FEA 3 HUN SPR 4 HUN FEA 6 BEL SPR 2 BEL FEA 2 NED SPR 19 NED FEA Kesk. ITA SPR 4 ITA FEA 3 ABU SPR 7 ABU FEA 5 203 1. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 Pisteet Sijoitus 2022 Alfa Romeo BHR SAU AUS EMI MIA ESP MON AZE CAN GBR AUT FRA HUN BEL NED ITA SIN JPN USA TD MXC SÃP ABU – – 2023 Alfa Romeo BHR SAU AUS AZE MIA MON ESP CAN AUT GBR HUN BEL NED ITA SIN JPN QAT USA MXC TD SÃP LVG ABU TD – – == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jack Doohan

Jack Doohan (s. 20. tammikuuta 2003 Gold Coast, Australia) on australialainen rata-autoilija, joka ajaa Formula 1 -sarjaa Alpinen tallissa. Hänen isänsä on ratamoottoripyöräilijä Mick Doohan. == Ura == Doohan kilpaili vuosina 2020–2021 FIA Formula 3 Championship -sarjassa, missä hän ajoi ensimmäisen voittonsa Ranskan osakilpailussa. Doohan kilpaili vuosina 2021–2023 FIA Formula 2 Championship -sarjassa MP Motorsport ja Virtuosi Racing -talleissa. === F1:ssä 2024– === Doohan ajaa kaudella 2025 Alpine-tallissa, mutta pääsi ajamaan jo kauden 2024 viimeisen osakilpailun Abu Dhabissa, koska Alpine-kuski Esteban Ocon sai potkut kesken kauden. == Formula 3 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2020 HWA Racelab AUT FEA 14 AUT SPR Kesk. STY FEA 22 STY SPR 20 HUN FEA Kesk. HUN SPR 25 GBR FEA Kesk. GBR SPR 27 GBR FEA 26 GBR SPR 21 ESP FEA 14 ESP SPR 15 BEL FEA 12 BEL SPR Kesk. ITA FEA 17 ITA SPR 21 TUS FEA 13 TUS SPR 11 0 26. 2021 Trident ESP SP1 17 ESP SP2 8 ESP FEA 2 FRA SP1 7 FRA SP2 5 FRA FEA 1 AUT SP1 3 AUT SP2 7 AUT FEA 27 HUN SP1 9 HUN SP2 13 HUN FEA 3 BEL SP1 12 BEL SP2 1 BEL FEA 1 NED SP1 6 NED SP2 18 NED FEA 4 RUS SP1 15 RUS SP2 C RUS FEA 1 179 2. == Formula 2 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 Pisteet Sijoitus 2021 MP Motorsport BHR SP1 BHR SP2 BHR FEA MON SP1 MON SP2 MON FEA AZE SP1 AZE SP2 AZE FEA GBR SP1 GBR SP2 GBR FEA ITA SP1 ITA SP2 ITA FEA RUS SP1 RUS SP2 RUS FEA SAU SP1 11 SAU SP2 5 SAU FEA 13 ABU SP1 11 ABU SP2 8 ABU FEA Kesk. 7 19. 2022 Virtuosi Racing BHR SPR 10 BHR FEA 10 SAU SPR Kesk. SAU FEA 9 EMI SPR 11 EMI FEA Kesk. ESP SPR 6 ESP FEA 2 MON SPR 7 MON FEA 4 AZE SPR 11 AZE FEA 13 GBR SPR 1 GBR FEA 9 AUT SPR 3 AUT FEA 19 FRA SPR 4 FRA FEA 5 HUN SPR 1 HUN FEA Kesk. BEL SPR 2 BEL FEA 1 NED SPR 9 NED FEA Kesk. ITA SPR 6 ITA FEA Kesk. ABU SPR 7 ABU FEA Kesk. 128 6. 2023 Virtuosi Racing BHR SPR 11 BHR FEA 16 SAU SPR 7 SAU FEA 2 AUS SPR Kesk. AUS FEA 8 AZE SPR 17† AZE FEA 15 MON SPR 6 MON FEA Kesk. ESP SPR 5 ESP FEA 6 AUT SPR 7 AUT FEA 4 GBR SPR 3 GBR FEA 4 HUN SPR 10 HUN FEA 1 BEL SPR 5 BEL FEA 1 NED SPR 6 NED FEA DNS ITA SPR 9 ITA FEA 6 ABU SPR 6 ABU FEA 1 168 3. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 Pisteet Sijoitus 2022 Alpine BHR SAU AUS EMI MIA ESP MON AZE CAN GBR AUT FRA HUN BEL NED ITA SIN JPN USA MXC TD SÃP ABU TD – – 2023 Alpine BHR SAU AUS AZE MIA MON ESP CAN AUT GBR HUN BEL NED ITA SIN JPN QAT USA MXC TD SÃP LVG ABU TD – – 2024 Alpine BHR SAU AUS JPN CHN MIA EMI MON CAN TD ESP AUT GBR TD HUN BEL NED ITA AZE SIN USA MXC SÃP LVG QAT ABU 15 0 24. 2025 Alpine AUS CHN JPN BHR SAU MIA EMI MON ESP CAN AUT GBR BEL HUN NED ITA AZE SIN USA MXC SÃP LVG QAT ABU \- - === Kaudet numeroina === Kausi Talli Sijoitus Kilpailut Pisteet Voitot Palkinto- pallisijat Paalu- paikat Nopeimmat kierrokset Pistesijat Keskeytykset 2024 Alpine-Renault 24. 1 0 0 0 0 0 0 0 Yhteensä (1 kausi) 1 0 0 0 0 0 0 0 == Lähteet == Luokka:Australialaiset autourheilijat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuuraniemi

Tuuraniemi on niemimaa, joka sijaitsee Soivionjärvessä, Kuusamossa Pohjois- Pohjanmaan alueella. Toinen samanniminen Tuuraniemi on Naamankajärven pohjoisrannalla, noin 15 km Soivionjärvestä koilliseen. Iivaara sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Tuuranimestä. Tuuraniemeen pääsee Lämsänkyläntieltä Tuuraniementielle. Luokka:Kuusamon luonto
Triangle of Sadness

Triangle of Sadness on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut kansainvälisesti tuotettu satiirinen musta komediaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Ruben Östlund. Se on Östlundin ensimmäinen englanninkielinen elokuva. Elokuvan pääosia esittävät Harris Dickinson, Charlbi Dean, Dolly de Leon, Zlatko Burić, Henrik Dorsin, Vicki Berlin ja Woody Harrelson. Elokuva jäi Charlbi Deanin viimeiseksi ennen hänen äkillistä kuolemaansa elokuussa 2022. Elokuvan keskiössä on mallipariskunta, joka kutsutaan superrikkaiden luksusristeilylle, jossa asiat alkavat menemään pieleen yltyvän merimyrskyn takia. Triangle of Sadness sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2022, missä katsojat osoittivat suosiota seisaaltaan noin kahdeksan minuutin ajan. Se palkittiin myös elokuvajuhlien pääpalkinnolla, Kultaisella palmulla. Elokuva esitettiin myös Helsingissä järjestettävillä Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 15. syyskuuta 2022. Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta. European Film Awards -palkintogaalassa elokuva palkittiin parhaana elokuvana, parhaasta ohjauksesta ja parhaasta käsikirjoituksesta, minkä lisäksi Zlatko Burić sai parhaan miesnäyttelijän palkinnon. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Brittiläiset mustan komedian elokuvat Luokka:Ranskalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Saksalaiset elokuvat Luokka:Ruotsalaiset elokuvat Luokka:Satiiriset elokuvat Luokka:Kultainen palmu -palkitut elokuvat
Vesipilarikone

Vesipilarikone on voimakone, joka muistuttaa höyrykonetta. Sen edestakaisen liikkeen saa aikaan männän painevesi. Vesipilarikone on vanhentunut, eikä sillä ole enää merkitystä.”Vesipilarikone”, Otavan iso tietosanakirja, osa 9, palsta 1819–1820. Helsinki: Otava 1965 Vesipilarikoneita käytettiin aiemmin kaivoksissa ja sellaisissa kaupungeissa, joissa vedenpaine oli korkea, esimerkiksi käsiteollisuuden ja pienteollisuuden voimanlähteenä. Sittemmin ne korvautuivat sähkömoottoreilla.Vattenpelarmaskin, Nordisk familjebok. Uggleupplagan. 31, palsta 885. Stockholm: Nordisk familjeboks förlags aktiebolag 1921 ==Lähteet== Luokka:Vesivoima
Mariel

Mariel on naisen etunimi. Se voi olla lyhentymä Maria-nimen muunnelmista Mariella ja Marielle. Toisaalta se on yhdistetty myös kelttiläisperäiseen nimeen Muriel ja sen rinnakkaismuotoon Meriel. Suomessa Mariel on tullut käyttöön virallisena etunimenä 1910-luvulla, mutta laajemmin se on alkanut yleistyä vasta 1980-luvun puolivälissä. Suurimman suosion nimi on saavuttanut uuden vuosituhannen kahdella ensimmäisellä vuosikymmenellä. Lokakuuhun 2022 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu yhteensä noin 760–770 Mariel-nimistä naista tai tyttöä. Marielilla ei ole nimipäivää almanakassa. == Tunnettuja Marieleja == * Mariel Hemingway (s. 1961), yhdysvaltalainen näyttelijä * Mariel Zagunis (s. 1985), yhdysvaltalainen miekkailija ja olympiavoittaja == Kuvitteellisia Marieleja == * Mariel, hahmo Brian Jacquesin fantasiakirjassa Mariel, taistelija == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Mariel (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Birger Lönnberg

Bror Birger Lönnberg (22. lokakuuta 1908 Helsinki – 21. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Lönnbergin vanhemmat olivat kauppias Karl Gunnar Lönnberg ja Impi Matilda Sandén ja puoliso vuodesta 1934 Birgit Sigrid Nordberg. Lönnberg kävi kansakoulun, suoritti erilaisia kursseja ja opiskeli omatoimisesti 1926–1937. Hän oli Ab Stockmann Oy:n juoksupoika, hissipoika, harjoittelija ja edustaja 1926–1934, oman liikeyrityksen pitäjä Hyvinkäällä 1934–1937 ja Stockmannin edustaja 1937–1943, tukkuosaston ostaja 1943–1947, tukkutoiminnan myyntipäällikkö 1947–1954, prokuristi vuodesta 1949, tukkuosaston päällikkö 1954–1956, tukkuosaston johtaja 1956–1968, saneerausryhmän puheenjohtaja 1968–1969 ja suunnitteluryhmän puheenjohtaja 1969–1971. Hänellä oli lukuisia kaupan alan ja muita liike-elämän asiantuntija- ja luottamustehtäviä, mutta myös urheiluun ja erityisesti suunnistukseen liittyviä kotimaisia ja kansainvälisiä tehtäviä. Lönnberg oli suunnistuksessa Suomen mestari 1938 ja pronssimitalisti 1945, samoin viestisuunnistuksessa pronssimitalisti 1938 ja hopeamitalisti 1944. Suomen mestaruuden suunnistuksessa hän voitti myös ikämiessarjassa 1945 ja 1946. Hän toimi suunnistuksessa myös kilpailujen järjestäjänä, johtajana, valvojana ja ratamestarina. Lönnberg oli perustamassa suunnistusseura IK Örneniä 1933 ja toimi seuran puheenjohtajana 1944–1948. Hän oli perustamassa myös Suomen Suunnistusliittoa 1945 ja kansainvälistä suunnistusliitto IOF:ia 1961. Lönnberg toimi Suomen ruotsinkielisten urheilujärjestöjen keskusliitto CIF:n varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Kauppaneuvoksen arvonimen Lönnberg sai 1971. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Orla Møller

Orla Reinhardt Møller (7. toukokuuta 1916 Feldballe – 14. helmikuuta 1979) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1978 ja toimi Tanskan kirkkoministerinä 1966–1968, oikeusministerinä 1975–1977 sekä puolustusministerinä 1973 ja 1975–1977. Møllerin puolustusministerikaudella Tanska päätti ostaa 58 amerikkalaista F-16-hävittäjää. Oikeusministerinä Møller yritti lakkauttaa Christianian vapaakaupungin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Orla Møller Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan puolustusministerit Luokka:Tanskan oikeusministerit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Herikit

Herikit (Polycarpaea) on kohokkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 76 lajia. Niitä esiintyy Afrikassa, Kanariansaarilla, Etelä-Aasiassa, Australiassa ja Etelä-Amerikassa. == Lajeja == * otaherikki (Polycarpaea aristata) – Kanariansaarilla. * rikkiherikki (Polycarpaea carnosa) – Kanariansaarilla. * pursuherikki (Polycarpaea divaricata) – Kanariansaarilla. * neulaherikki (Polycarpaea filifolia) – Kanariansaarilla. * tupsuherikki (Polycarpaea latifolia) – Kanariansaarilla. * hopeaherikki (Polycarpaea nivea) – Kanariansaarilla, Marokossa ja Mauritaniassa. * pulskaherikki (Polycarpaea robusta) – Kanariansaarilla. * haroherikki (Polycarpaea smithii) – Kanariansaarilla. * tupasherikki (Polycarpaea tenuis) – Kanariansaarilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Polycarpaea Luokka:Kohokkikasvit
Solin (täsmennyssivu)

Solin voi tarkoittaa seuraavia: * Solin, kaupunki Kroatiassa * Villa Solin, Turun kaupungin edustustila == Sukunimi == * Arno Solin (1889–1959), yritysjohtaja, vuorineuvos, valtiopäivämies Henrik Solinin poika * Edvard Solin (1877–1945), pankin- ja yritysjohtaja, valtiopäivämies Henrik Solinin poika * Henrik Solin (1848–1902), yritysjohtaja, valtiopäivämies * Henrik Solin (1913–1987), virkamies ja yritysjohtaja, kauppaneuvos * Knut Solin (1889–1950), jääkärieversti, yritysjohtaja * Saku Solin (s. 1989), laulaja
Johan Forssell

Carl Johan Henrik Forssell (s. 8. joulukuuta 1979 Tukholma) on ruotsalainen kokoomuspoliitikko ja Ruotsin nykyinen maahanmuuttoministeri syyskuusta 2024. Tätä ennen hän oli ulkomaankauppa- ja kehitysapuministeri. Hän on istunut valtiopäivillä vuodesta 2006 ja oli puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtaja 2004–2006. Forssell on opiskellut Tukholman kauppakorkeakoulussa. ==Näkemykset== Forssell on profiloitunut politiikassa laki- ja rikosasioihin. Hän kannattaa rangaistusten koventamista jengirikollisuuden vähentämiseksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Johan Forssell Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla * Johan Forssell Ruotsin hallituksen verkkosivuilla Luokka:Ruotsin ministerit Luokka:Ruotsin kansanedustajat Luokka:Ruotsalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Maltillisen kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henrik Solin (kauppaneuvos)

Albert Edward Henrik Solin (9. toukokuuta 1913 Turku – 7. elokuuta 1987 Helsinki) oli suomalainen virkamies ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Solinin vanhemmat olivat pankinjohtaja Henrik Edward Solin ja Ebba Emilia Snellman ja puoliso vuodesta 1940 sisustusarkkitehti Kaija Martta Tuulikki Ahto. Solin tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1932 ja valmisti filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi Turun yliopistosta 1935. Hän oli N. V. Houthandel v/h G. Keyn palveluksessa Amsterdamissa 1936, Suomen konsulinviraston sihteeri Amsterdamissa 1936–1937, Suomen pääkonsulinviraston palveluksessa New Yorkissa 1937–1939, Suomen Pankin palveluksessa 1940–1943 ja Valtion lentokonetehtaan palveluksessa ostokonttorissa ja myyntipäällikkönä 1943–1946. Sotevan raaka-aineosaston päällikkö Solin oli 1944–1945, Valtion Metallitehtaiden pääkonttorin kaupallisen osaston johtaja 1946–1950 ja Valmet Oy:n kaupallisen osaston johtaja 1951–1954, kaupallinen johtaja 1954–1973, varatoimitusjohtaja 1973–1977, johtokunnan jäsen 1951–1954 sekä vuodesta 1973 ja varapuheenjohtaja 1966–1973. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja teollisuuden luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Solin sai 1971.Kuka kukin on 1978, s. 924. Viitattu 30.10.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
KK100

KK100 (), joka tunnettiin aiemmin nimellä Kingkey 100 ja Kingkey Finance Tower () on superkorkea pilvenpiirtäjä Shenzhenissä, Guangdongin maakunnassa Kiinassa. Rakennuksen suunnitteli Terry Farrellin arkkitehtitoimisto Farrells. Rakennuksen korkeus on 441 metriä. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2007, ja se valmistui neljä vuotta myöhemmin vuonna 2011. Rakennuksessa on hotelli, toimistotiloja ja asuinhuoneistoja Rakennuksen pinta-ala on yhteensä 417 000 neliömetriä, josta noin 210 000 neliömetriä on tarkoitettu asuinkäyttöön. Hotellin pinta-ala on 35 000 neliömetriä. Kerroksissa 4–72 on korkean tason toimistotilaa 173 000 neliömetrin verran. Rakennus oli Shenzhenin kaupungin korkein vuosina 2011–2016. Rakennus on saanut energiaystävällisyydestään kultaisen LEED-sertifikaatin. ==Lähteet== Luokka:Shenzhenin pilvenpiirtäjät
Blekinge Läns Tidning

Blekinge Läns Tidning (lyh. BLT) on ruotsalainen vuonna 1869 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Karlskrona. Lehti ilmestyy kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan liberaali ja kuuluu Gota Mediaan. Blekinge Läns Tidning on vuodesta 2004 ollut tabloid-kokoinen. BLT kontor.jpeg|Lehden toimitus Karlskronassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Karlskronan kunta
BLT

BLT voi tarkoittaa seuraavia: * BLT, voileipälaji * Blekinge Läns Tidning, ruotsalainen sanomalehti
Yrjö Suomaa

Yrjö Suomaa, vuoteen 1920 Statschkun (31. joulukuuta 1906 Viipuri – 1. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai talousneuvoksen ja kauppaneuvoksen arvonimet. Suomaan vanhemmat olivat kapellimestari Edvard Statschkun ja Anna Greta Erikintytär Sirenius ja puolisot 1931–1944 Kirsti Ester Elvira Jaakkola ja vuodesta 1946 Aili Ilona Korri, aiemmin Kratz. Suomaa kävi Viipurin ruotsinkielinen kansakoulun 1912–1916 ja yhden vuoden Svenska lyceum i Viborgia 1916. Hän oli asiapoika, harjoittelija, automyyjä ja edustaja eri liikkeissä Viipurissa 1916–1929, automyyjä ja itsenäinen edustaja Helsingissä 1929–1930, Oy Schröder Ab:n myyntipäällikkö 1930–1940 ja Yrjö Suomaa agentuuriliikkeen, vuodesta 1943 Yrjö Suomaa Oy ja vuodesta 1950 Suomaa Oy, perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1940–1972. Suomaa oli myös Tuontiaine Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1962. Hän oli lisäksi muun muassa Suomen Kalastusvälinevalmistajain Liiton johtokunnan jäsen ja Suomen Optisen alan Tukkukauppiaat -yhdistyksen puheenjohtaja 1964–1968. Uintiurheilua harrastanut Suomaa edusti Suomea useissa kisoissa ja sai pronssimitalin 200 metrin rintauinnissa pohjoismaisissa uintikilpailuissa 1929. Hänellä oli myös hetken aikaa hallussaan tämän uinnin Suomen ennätys. Suomaa oli Viipurin Uimaseuran ja Helsingin Uimareiden jäsen ja Suomen Kalamiesten Keskusliiton perustajia. Sotilasarvoltaan Suomaa oli reservin ylikersantti. Talousneuvoksen arvonimen hän sai 1963 ja kauppaneuvoksen arvonimen 1971. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset uimarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Suomaa

Suomaa on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Erkki Suomaa (s. 1950), säveltäjä ja sanoittaja * Väinö Suomaa (ent. Silius, 1903–1985), professorin arvonimen saanut maanmittausinsinööri ja virkamies * Yrjö Suomaa (ent. Statschkun, 1906–1972), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos.
Montlhéry

Montlhéry on kunta Ranskassa Essonnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Pariisista etelään. Kaupunkia hallitsee entinen puolustuslinna Château de Montlhéry, ja erityisesti sen jäljellä oleva torni Tour de Montlhéry. Torni on maamerkki etelästä Pariisiin saapuville autoilijoille. Tornin huipulle vie 138 askelmaa, ja sen huipulta voi nähdä Pariisin nähtävyyksiä. Myös kaupungin vanha keskiaikainen vankila Prisons de la Prévôté sekä sen vankityrmät ovat myös avoinna yleisölle. Kaupunkia ympäröi keskiajalla muuri, jossa oli neljä porttia. Niistä on jäljellä enää yksi, Porte Baudry. Tiedosto:FranceEnglandCard2_317.jpg|Château de Montlhéry ja Tour de Montlhéry Tiedosto:Prison de la Prévôté de Montlhéry mars 2022 1.jpg|Prisons de la Prévôté Tiedosto:MontlhéryPorteBaudry.JPG|Porte Baudry ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Essonnen kunnat
Tervakot

Tervakot (Viscaria) on kohokkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kolme lajia. Tervakot ovat hyvin läheistä sukua käenkukille (Lychnis) ja kohokeille (Silene), ja tervakkolajit on usein sijoitettu myös näihin sukuihin. == Lajit == * pikkutervakko (Viscaria alpina (L.) G.Don, aiemmin myös Lychnis alpina käenkukkien suvussa) * balkaninkohokki (Viscaria asterias (Griseb.) Frajman, aiemmin Silene asterias, siirretty kohokeista 2000-luvulla) * mäkitervakko (Viscaria vulgaris Röhl., aiemmin myös Lychnis viscaria käenkukkien suvussa) Suomen Lajitietokeskus: Tervakot – Viscaria Viitattu 30.10.2022. Suvun neljäs jäsen on pikku- ja mäkitervakon risteymä (Viscaria × media). Pikkutervakko on jaettu Pohjoismaissa muunnoksiin: kalliopikkutervakko (var. alpina), öölanninpikkutervakko (var. oelandica) ja serpentiinipikkutervakko (var. serpentinicola). Mäkitervakko on jaettu alalajeihin: kaakonmäkitervakko (subsp. atropurpurea) ja kalliomäkitervakko (subsp. vulgaris). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Viscaria Luokka:Kohokkikasvit
Elämänä pakotie

Elämänä pakotie (Running on Empty) on Sidney Lumetin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1988. Sen pääosia näyttelevät Christine Lahti, Judd Hirsch, Martha Plimpton ja River Phoenix. Naomi Fonerin käsikirjoittamassa tarinassa liittovaltion poliisia FBI:tä on vuosia pakoillut, Vietnamin sotaa terroristitoiminnalla vastustanut pariskunta, joilla on teini-ikäinen ja nuorempi poika. Jatkuvasti asuinpaikkaa ja nimiään vaihtamaan joutunut perhe on uudessa tilanteessa, kun heidän lahjakas pianistipoikansa pääsisi Juilliard Schooliin opiskelemaan, mutta tämä tarkoittaisi heidän todellisen identiteettinsä paljastumista ja vanhempien pitkää vankilatuomiota.”Elämänä pakotie”, Video-opas 95, WSOY 1994. Perheen vanhempien hahmot pohjautuvat löyhästi The Weather Underground -aktivistiryhmän johtajaan Bill Ayersiin ja tämän vaimoon Bernadine Dohrniin. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== Käsikirjoittaja Foner sai elokuvasta Oscar-ehdokkuuden ja parhaan käsikirjoituksen Golden Globe -palkinnon, minkä lisäksi elokuva tuotti neljä muutakin Golden Globe -ehdokkuutta. River Phoenix sai miessivuosastaan sekä Golden Globe- että Oscar-ehdokkuuden. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa koskettavana, hyvin näyteltynä ja rauhallisesti aiheeseensa paneutuvana draamana. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Elämänä pakotie on herkkää kamarinäyttelemistä, jota säestää Gerry Fisherin eleetön kuvaus. Hän iloitsi, että Judd Hirsch saa kerrankin osoittaa lahjansa pääosan näyttelijänä ja kehui myös Phoenixia, Plimptonia ja erityisesti Christine Lahtea. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Sidney Lumetin ohjaamat elokuvat
Aivokäyttöliittymä

Aivokäyttöliittymä (lyh. BCI), on suora viestintäreitti aivojen sähköisen toiminnan ja ulkoisen laitteen, yleisimmin tietokoneen tai robottiraajan, välillä. Aivokäyttöliittymiä suunnataan usein ihmisen kognitiivisten tai sensorimotoristen toimintojen tutkimiseen, kartoittamiseen, avustamiseen, täydentämiseen tai korjaamiseen. Aivokäyttöliittymien toteutukset vaihtelevat ei-invasiivisista (EEG, MEG, EOG, MRI) ja osittain invasiivisista (ECoG ja endovaskulaarinen) invasiivisiin (MEA) sen mukaan, kuinka lähelle elektrodit pääsevät aivokudosta. Michael L Martini, BA, Eric Karl Oermann, MD, Nicholas L Opie, PhD, Fedor Panov, MD, Thomas Oxley, MD, PhD, Kurt Yaeger, MD, Sensor Modalities for Brain-Computer Interface Technology: A Comprehensive Literature Review, Neurosurgery, Volume 86, Issue 2, February 2020, Pages E108–E117, BCI-tutkimuksen aloitti 1970-luvulla Jacques Vidal Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa (UCLA) National Science Foundationin apurahalla, jota seurasi DARPAn sopimus. Vidalin vuoden 1973 artikkeli mainitsee ilmaisun aivokäyttöliittymä ensimmäistä kertaa tieteellisessä kirjallisuudessa. Aivokuoren plastisuuden vuoksi aivot voivat adaptoiduttuaan käsitellä implantoitujen proteesien signaaleja luonnollisten anturi- tai efektorikanavien tavoin. Vuosia kestäneiden eläinkokeiden jälkeen ensimmäiset ihmisiin istutetut neuroproteesilaitteet ilmestyivät 1990-luvun puolivälissä. == Katso myös == * Ihmisen ja tietokoneen välinen vuorovaikutus * Simuloitu todellisuus * Aivot altaassa * Konetietoisuus * Teknologinen singulariteetti == Lähteet == Luokka:Implantit Luokka:Käyttöliittymät
Joutele

Soutu- ja kuntoseura Joutele ry. on Suomen melonta- ja soutuliiton jäsenseura ja erikoistunut puuvenesoutuun. Helsinkiläinen seura omistaa kaksi kirkkovenettä, pari- ja vuorosoutuveneen sekä coastal-veneen, joilla osallistutaan kilpailuihin ja soututapahtumiin ympäri Suomea. Joutele on perustettu vuonna 1993. Seuran ensisijaisena tarkoituksena on yhteishengen, henkisen ja fyysisen sietokyvyn ja sisun kasvattaminen sekä suomalaisen kestävyys- ja perinneurheiluharrastuksen ja kilpatoiminnan ylläpitäminen. Seura toimii talkooperiaatteella. Kesällä harjoitellaan kahdesti viikossa valmennusryhmän laatiman suunnitelman mukaisesti. Harjoituksiin lähdetään Itä- Helsingissä sijaitsevan Vartiokylän Venekerhon rannasta. Talvella kuntoa pidetään sisäsoutuharjoituksilla ja muuten aktiivisesti kuntoillen. == Aiheesta muualla == * www.joutele.fi Luokka:Suomalaiset soutuseurat
Emmanuel Dongala

Emmanuel Dongala (s. 14. heinäkuuta 1941) on brazzavillenkongolainen kirjailija ja kemisti.Emmanuel Dongala Ottawa International Writers Festival Käytyään koulunsa Brazzavillessä Dongala opiskeli Yhdysvalloissa, jossa valmistui oppiarvoilla Oberlin Collegesta ja Rutgersin yliopistosta. Yhdysvalloista hän lähti Ranskaan, jossa hän sai filosofian tohtorin arvon orgaanisessa kemiassa. Palattuaan Kongon tasavaltaan Dongala työskenteli opettajana ja dekaanina vuoteen 1998, jolloin hän joutui lähtemään maasta Kongon tasavallan sisällissodan takia. Dongala asettui ystävänsä Philip Rothin avustuksella Yhdysvaltoihin. Siellä hän on opettanut Bard Collegessa ja toiminut luonnontieteiden Richard B. Fisher -professorina. Dongala on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja näytelmäkirjallisuutta. Hänen kirjansa ovat alun perin ranskankielisiä, mutta niistä on laadittu käännöksiä lukuisille muille kielille. Dongalan novellikokoelma Jazz et Vin de Palme tuli aikoinaan kielletyksi Kongon tasavallassa vallanpitäjiin kohdistuneen satiirin johdosta, mutta kielto kumottiin vuonna 1990 Neuvostoliiton hajoamisen ja Kongon tasavallan yksipuoluejärjestelmän kaatumisen aikoihin. Dongala on saanut useita palkintoja ja tunnustuksia, kuten Grand prix littéraire d'Afrique noiren. Vuonna 1999 hänelle myönnettiin Guggenheim-stipendi. Vuonna 2008 julkaistiin hänen romaaninsa pohjalta tehty elokuva Johnny Mad Dog. Dongala on johtanut Kongon kansallista kirjailijaliittoa ja Kongon PEN- järjestöä. Hän perusti myös Le Théâtre de l'Eclair -teatteriyhtiön. Hänen esseitään ja artikkeleitaan on julkaistu lukuisissa lehdissä, kuten Le Mondessa, The New York Timesissa ja Transitionissa. == Lähteet == Luokka:Brazzavillenkongolaiset henkilöt Luokka:Kirjailijat Luokka:Kemistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Naskalinädät

Naskalinädät (Cherleria) on kohokkikasveihin kuuluva kasvisuku. Suvun on kuvannut alun perin Carl von Linné vuonna 1753 ja nimennyt sen 1500-luvun lopulla eläneen sveitsiläisen tieteilijän Johann Heinrich Cherlerin mukaan. Uudelleen suku otettiin taksonomiseen käyttöön 2010-luvulla, kun polyfyleettiseksi todettu laaja nätien (Minuartia) suku on jaettu useisiin pienempiin sukuihin. Nykyinen Cherleria-suku on rajattu Keski-Euroopan vuoristoissa kasvavan Cherleria sedoides-lajin sukulaisista.Moore, A.J. & Dillenberger, M.S. 2017. A conspectus of the genus Cherleria (Minuartia s.l., Caryophyllaceae). Willdenowia 47(1): 5–14. Naskalinätiin luokitellaan 19 lajia. Niitä esiintyy Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Grönlannissa. Monet lajit kasvavat subarktiksella tai vuoristoissa. == Lajeja == * lapinnätä (Cherleria biflora, syn. Minuartia biflora) * neulasnätä (Cherleria laricifolia, syn. Minuartia laricifolia) Suomessa lapinnätää esiintyy Pohjois-Lapissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Naskalinädät – Cherleria Luokka:Kohokkikasvit
Elias Korvenkuokka

Elias Tuomaanpoika Isolahti eli Elias Korvenkuokka (2. elokuuta 1855 AlavusToisen tiedon syntymäpäivä oli 15. heinäkuuta. – 5. marraskuuta 1940 Alavus) oli suomalainen Alavudella elänyt työmies, uudisraivaaja ja erakko.Geni.com : Elias Tuomaanpoika Isolahti70 vuotta täytti..., Alavuden, Kuortaneen ja Töysän Sanomat, 23.07.1925, nro 13, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Isolahden kruununtorpassa Alavuden Edesjärvellä syntynyt Elias Korvankuokka oli kotipitäjässään renkinä ja itsellisenä vuoteen 1892 saakka, jolloin hän muutti Kotkaan. Kotkassa asuessaan Korvenkuokka hylkäsi vaimonsa tämän ulkopuolisten suhteiden vuoksi. Hän kiersi sitten eri työmailla Savossa ja Saimaalla kertoman mukaan Lapatossun kanssa. Alavudelle Korvenkuokka palasi vuonna 1920. Hän asui yksinään Alavuden Kuivasjärven läheisyydessä sijainneessa itse rakentamassaan mökissä. Mökki sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Alavuden kirkolta Peräseinäjoelle vievästä maantiestä eronneen metsäpolun varrella noin kilometrin päässä maantiestä. Korvenkuokka harrasti kukkien viljelyä mökkinsä kellarikerroksen kasvihuoneessa, hakkasi raamatunlauseita lähistön kallioihin ja viljeli perunaa ja naurista peltotilkuillaan. Hän rakenteli itselleen viulun ja kanteleen, teki mökkinsä pihalle tuulikanteleen ja veisti puusta kuvan entisestä vaimostaan. Hän kirjoitti myös Erakon elämä-nimistä muistelmateosta elämänvaiheistaan. Korvenkuokka-nimen hän otti erottuakseen muista Alavudella asuneista samannimisistä miehistä.Naisen tähden erakoksi erämaahan, Suomen Kuvalehti, 05.12.1936, nro 49, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotMaailman sivu, Kansan kuvalehti, 20.01.1933, nro 4, s. 28, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOmituinen erakko, Hakkapeliitta, 21.10.1930, nro 43, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotElias Korvenkuokka. Alavutelainen erakko, Virtain, Ähtärin, Alavuden ja Töysän Sanomat, 20.01.1933, nro 3, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotElias Korvenkuokka. Alavutelainen erakko, Vaasa, 17.12.1932, nro 293, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viimeiset vuotensa Korvenkuokka eli Alavuden kunnalliskodissa, jossa hän myös kuoli. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Leo Oksaharju : Eljas Korvenkuokka - Alavutelainen erakko. Alavuden Joulu 41/1997. == Aiheesta muualla == * Kuvasatoa maakunnasta, Ilkka, 16.05.1937, nro 129, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset erakot Luokka:Suomalaiset uudisraivaajat Luokka:Etelä-Pohjanmaan historia Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Ensimmäisen maailman ongelma

Ensimmäisen maailman ongelma on epävirallinen termi, joka kuvaa sellaisia ensimmäisen maailman maissa koettuja haasteita, joista valitetaan painavampien huolenaiheiden puuttumisen takia. Vaikka sitä on kuvattu yhdeksi asian vierestä -argumentointivirheeksi (), monet käyttävät sitä myös osoittaakseen kiitollisuutta siitä, ettei heillä ole pahempia ongelmia, ja kiinnittääkseen huomiota ongelmiinsa maailmanlaajuisessa kontekstissa. Termiä on käytetty sekä vähättelemään epäolennaisiksi koetuista huolista valittamista ja nolaamaan valittajaa että nauramaan ensimmäisen maailman kulttuurin kustannuksella. == Historia == Termi esiintyi englanninkielisenä ensimmäisen kerran vuonna 1979 G. K. Paynen kirjassa Built Environment , mutta tuli tunnetummaksi Internet- meeminä vuodesta 2005 lähtien erityisesti sosiaalisissa verkostoissa kuten Twitterissä, jossa siitä tuli suosittu aihetunniste. Uuden-Seelannin UNICEF teki vuonna 2012 tutkimuksen ensimmäisen maailman ongelmista Uudessa- Seelannissa ja havaitsi, että ”hidas verkkoyhteys” on yleisin. Ilmaus lisättiin Oxford Dictionary Online -sanakirjaan marraskuussa 2012 ja Macquarie -verkkosanakirjaan joulukuussa 2012. == Esimerkkejä == Asioita, joita on mainittu ensimmäisen maailman ongelmina, ovat esimerkiksi: * Hidas Internet-yhteys Harper, Paul (8 October 2012). . New Zealand Herald. Archived from the original on 22 February 2013. Retrieved 25 January 2013. * Huono matkapuhelimen kuuluvuus * Puhelimen akun tyhjeneminen * Television kaukosäätimen toimimattomuus * AirPod -kuulokkeiden häviäminen * Tuotteiden löytämisen vaikeus kaupassa * Epäonnistunut hiustenleikkaus * Pahanmakuinen hedelmä == Katso myös == * Maslowin tarpeiden hierarkia == Viitteet == Luokka:Slangi Luokka:Internet-ilmiöt
Stephen Kovacevich

Stephen Kovacevich (s. 17. joulukuuta 1940 Los AngelesStephen Kovacevich Colburn School) on yhdysvaltalainen pianisti ja kapellimestari.Stephen Kovacevich AllMusic Kovacevich syntyi Stephen Bishop -nimisenä, mutta lisäsi nimeensä kroatialaisen äitinsä sukunimen Kovacevich vuonna 1975. Myöhemmin hän päätti käyttää pelkkää kroatialaista sukunimeään. Kovacevich piti ensimmäisen konserttinsa San Franciscossa 11-vuotiaana. 14-vuotiaana hän esitti San Franciscon sinfoniaorkesterin kanssa Maurice Ravelin G-duuripianokonserton ja Robert Schumannin pianokonserton a-mollissa. Vuonna 1959 Kovacevich lähti Lontooseen, jossa hänen opettajanaan toimi Myra Hess. Hän piti Euroopan- debyyttinsä Wigmore Hallissa vuonna 1961, jolloin hän tulkitsi Ludwig van Beethovenin Diabelli-muunnelmat. Kovacevich on tehnyt pitkäaikaista yhteistyötä duoesiintyjänä Martha Argerichin kanssa. Hänen muihin yhteistyökumppaneihinsa kamarimusiikin parissa ovat kuuluneet Lynn Harrell, Jacqueline du Pré, Nicola Benedetti, Renaud Capuçon, Alina Ibragimova, Gautier Capuçon, Steven Isserlis, Truls Mørk ja Emmanuel Pahud. Orkesterien kanssa Kovacevich on esiintynyt muiden muassa Hans Grafin, Bernard Haitinkin, Kurt Masurin, Yannick Nézet-Séguinin, Simon Rattlen, Georg Soltin ja Colin Davisin johdolla. Davisin kanssa hän teki tunnetun levytyksen Béla Bartókin toisesta pianokonsertosta. Davis on esittänyt myös aikansa musiikkia, kuten Michael Tippettin pianokonserton ja Richard Rodney Bennettin hänelle omistaman konserton. Hän tilasi Stephen Montaguelta teoksen Southern Lament ja kantaesitti sen Cheltenhamin musiikkijuhlilla vuonna 1997. Kovacevich aloitti vuonna 1984 rinnakkaisen orkesterinjohtouran. Hän on toiminut Australian Chamber Orchestran ja Irish Chamber Orchestran kapellimestarina. Hän on tehnyt myös opetustyötä ja julkaissut tutkimusedition Franz Schubertin pianomusiikista. Kovacevich oli edustettuna Philips Recordsin Great Pianists of the 20th Century -levysarjassa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joseph Bell (konemies)

Joseph Bell (12. maaliskuuta 1861 – 15. huhtikuuta 1912) oli brittiläinen merimies, joka toimi Titanicin konepäällikkönä. Kun laiva törmäsi jäävuoreen, hän ei mennyt pelastusveneisiin vaan jäi laivaan ja upposi sen mukana. Hänen ruumistaan ei koskaan löydetty. Bell syntyi Englannissa vuonna 1861. Hänellä oli neljä lasta. Hän kuoli 51-vuotiaana. James Cameronin ohjaamassa elokuvassa Titanic Belliä näyttelee Terry Fosterral. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset merimiehet Luokka:Titanicin matkustajat ja miehistö Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Mike Wheeler

Michael "Mike" Wheeler on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Stranger Things. Hahmon ovat luoneet Dufferin veljekset ja häntä näyttelee Finn Wolfhard. Kun Miken paras ystävä Will Byers katosi mystisesti, hän ja hänen muut ystävänsä Lucas ja Dustin ottivat tehtäväkseen löytää hänet. Williä etsiessään he kuitenkin törmäsivät paenneeseen tyttöön nimeltä Eleven. Mike huomasi pian, että Eleven tiesi jotain Willin katoamisesta ja pyysi häntä auttamaan tämän löytämisessä. Yhdessä ollessaan Mike ja Eleven muodostivat vahvan siteen ja alkoivat nopeasti pitää toisistaan. Kun Will löydettiin, Mike oli iloinen, että hän oli palannut turvallisesti kotiin; hän kuitenkin tuhoutui suuresti Elevenin uhrauksesta demogorgon voittamiseksi. Luokka:Stranger Things -sarjan hahmot Luokka:Kuvitteelliset lapset
Solujen erilaistuminen

Solujen erilaistuminen tarkoittaa kantasolun muuttumista eri tyyppiseksi soluksi, joka sopii elimistössä erityisen hyvin tiettyyn elimistön monesta tehtävästä. Esimerkiksi lihassolu ja rasvasolu ovat erilaistuneita soluja, ja ne sopivat elimistössä eri tehtäviin. Ihmisen elimistössä on yli 200 erilaista solua. Kun solu erilaistuu tiettyyn tehtävään, sen kyky toimia muissa tehtävissä heikkenee tai katoaa. Monisoluisten eliöiden solut erilaistuvat koko eliön elämän ajan, joskin eniten erilaistumista tapahtuu eliön alkionkehityksen aikana. Solujen erilaistumisesta on monisoluisille eliöille etua siksi, koska erilaistumisen ansiosta eliö pystyy sopeutumaan ja muokkaamaan elinympäristöänsä helpommin. Solun erilaistuminen alkaa, kun kantasolu jakautuu ja elimistö tarvitsee lisää erilaistuneita soluja. Kaikissa erilaistuneissa soluissa on sama geeniperimä. Se vain ilmenee eri tavoin solun tyypistä riippuen siten, että solun erilaistuessa signaalimolekyylit ja reseptoriproteiinit tukahduttavat solun sisällä joidenkin geenien transkriptiota hoitavat tekijät. Toimintaansa solussa jatkavat ne geenit, joista on hyötyä erilaistuneen solun työtehtävässä. == Lähteet == Luokka:Molekyylibiologia Luokka:Kehitysbiologia
B. J. Salminen

Bruno Justus Salminen (26. heinäkuuta 1897 Hämeenlinna − 18. kesäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen runoilija ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan 1920−1930-luvuilla sanoittamistaan kisällilauluista, joita esitettiin työväen- ja ammattiyhdistysliikkeen iltamissa sekä vaali- ja muissa tilaisuuksissa. Varsinaiselta ammatiltaan Salminen oli kirjansitoja. Hän työskenteli muun muassa työnjohtajana Valtioneuvoston kirjapainossa. Sisällissodan aikana Salminen kuului Helsingin punakaartiin. Hän osallistui Lempäälän rintaman taisteluihin Vesilahdella sekä Riihimäen taisteluun. Salminen vaikutti ammattiyhdistysliikkeessä ja vuonna 1921 hän toimi Suomen Sosialidemokraattinen Työläisnuorisoliiton sihteerinä. Salminen asui pitkään Helsingin Pitäjänmäessä. Hän oli Helsingin maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen 1936−1945 ja kuului muun muassa Elannon hallintoneuvostoon. == Teoksia == * == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vantaan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Ka Nupepa Kuokoa

Ka Nupepa Kuokoa () oli havaijinkielinen sanomalehti, joka ilmestyi vuosina 1861–1912. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi lokakuussa 1861. Lehden perustaja, Henry Whitney, oli perustanut jo Pacific Commercial Advertiser -nimisen lehden. Lehden kanta oli kallellaan amerikkalaisiin lähetyssaarnaajiin. Whitney itse oli lähetyssaarnaajan poika. Tästä huolimatta Ka Nupepa Kuokoa oli suosittu havaijilaisten keskuudessa ja lehden levikki oli parhaimmillaan 5000 kappaletta. Lehti oli pisimpään toiminnassa oleva havaijinkielinen sanomalehti. Se ilmestyi viikoittain, ja viimeinen numero ilmestyi 29. joulukuuta 1912. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lehti digitaalisessa arkistossa Luokka:Havaijin kieli Luokka:Lakkautetut lehdet Luokka:Havaijin kuningaskunta
Ko Hoku o Ka Pakipika

Ko Hoku o Ka Pakipika () oli havaijinkielinen sanomalehti, joka ilmestyi viikoittain vuosina 1861–1863. Kyseessä oli ensimmäinen havaijinkielinen ja kokonaan havaijilaisten toimittama lehti. Kuningas Kalākaua sponsoroi lehteä ja muitakin havaijinkielisiä painettuja julkaisuja. Lehti haastoi muun aikansa lehdistön käsityksen siitä, että havaijilaiset olivat sivistymättömiä villi- ihmisiä. Lehti käsitteli säännöllisesti havaijilaisen kulttuurin ja alkuperäisväestön selviytymiskamppailua ja pyrki edistämään havaijilaisuuden esillä oloa yhteiskunnassa. == Lähteet == Luokka:Havaijin kieli Luokka:Lakkautetut lehdet Luokka:Havaijin kuningaskunta
Tuija Hietaniemi

Tuija Hietaniemi (s. 1956) on suomalainen historioitsija. Hän erikoistunut Suomen poliisin historiaan ja työskennellyt muun muassa erikoistutkijana Keskusrikospoliisissa. == Teoksia == * * * * * * * Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paavo Toivonen (kauppaneuvos)

Paavo Aarne Toivonen (24. marraskuuta 1921 Oulu – 1. kesäkuuta 1993 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Toivosen vanhemmat olivat kauppaneuvos Aarne Toivonen ja Emmi Maria Martikkala ja puoliso vuodesta 1948 Ruth Nevanlinna. Toivonen tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1940 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1949. Opintomatkoja hän teki lukuisiin eri maihin. Toivonen oli isänsä johtaman Pohjanmaan Kauppiaiden Oy:n, vuodesta 1965 Pohjanmaa Oy, prokuristi 1949–1954, toinen johtaja 1954–1962 ja toimitusjohtaja 1962–1975. Hänellä oli myös monia kaupan alan ja muita luottamustehtäviä, muun muassa Suomen Tukkukauppiaiden Liitossa, Lasi- ja Porsliiniyhdistyksessä ja Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksessä. Sotilasarvoltaan Toivonen oli reservin kapteeni (1969). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1971. Taiteilija Olavi Tarkkonen maalasi hänen muotokuvansa 1975.Kuka kukin on 1978, s. 1002. Viitattu 31.10.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Yrjö Tyynelä

Yrjö Tyynelä (1. marraskuuta 1907 Impilahti – 15. marraskuuta 1977 Jyväskylä) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Tyynelän vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Tyynelä, aiemmin Feodor Ivanovits Porfiljajeff, ja talollisen tytär Outi Aalto, aiemmin Jevdokija Aleksandrovna Vasiljevna. Hänen puolisonsa vuodesta 1931 oli Edith Esteri Reinikainen. Tyynelä kävi kansakoulun ja yhden talven kestäneen iltakauppakoulun kurssin Sortavalassa, samoin kuin useita liikealan kursseja. Hän oli kauppias Aleks Ignatiuksen kauppa-apulainen Pitkärannassa, Impilahdella ja Sortavalassa 1922–1926, Pitkärannan myymälän hoitaja 1926–1931, Toiminimi Y. Tyynelän omistaja Sortavalassa 1931–1932, Pitkärannassa 1932–1939, Vaajakoskella 1940–1946 ja Jyväskylässä 1946–1949 sekä Tavaratalo Tyynelä Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1949. Tyynelä oli myös Oy Savo-Karjalan Tukkuliikkeen ja Keskon osakas. Hänellä oli useita liike-elämän luottamustehtäviä. Molempiin sotiin osallistunut Tyynelä oli sotilasarvoltaan reservin kersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1971. Yrjö Tyynelän kuoleman jälkeen Tavaratalo Tyynelän toimitusjohtajana toimi Edith Tyynelä, joka oli siihen asti toiminut Tyynelän kaupallisena johtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Tyynelä

Tyynelä on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Jari Tyynelä (s. 1966), pesäpalloilija * Juhani Tyynelä (1933–2001), näyttelijä ja näyttämöpäällikkö * Pasi Tyynelä (s. 1974), pesäpalloilija * Tero Tyynelä (s. 1995), pesäpalloilija * Yrjö Tyynelä (1907–1977), kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos ; Entisenä nimenä * Sinikka Kontu (o.s. Tyynelä, s. 1954), keskimatkojen juoksija