EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vladimir Tendrjakov

Vladimir Fjodorovitš Tendrjakov (, 5. joulukuuta 1923 nykyisen Vologdan alueen Verhovažjen piirin Makarovskajan kylä, Neuvostoliitto – 3. elokuuta 1984 Moskova, NeuvostoliittoTendrjakov, Vladimir, Kirjasampo, viitattu 13.10.2021) oli venäläinen neuvostokirjailija. Vladimir Tendrjakov syntyi virkailijaperheeseen. Hän haavoittui toisessa maailmansodassa, työskenteli opettajana ja Komsomolin piirisihteerinä. Vuonna 1945 Tendrjakov muutti Moskovaan, jossa hän opiskeli Neuvostoliiton elokuvakoulussa ja myöhemmin Gorkin kirjailijainstituutissa, josta hän valmistui vuonna 1951. Tendrjakov liittyi NKP:hen vuonna 1948. Tendrjakov oli Stalinin kuolemaa seuranneen suojasään näkyvimpiä kirjailijoita. Hänen kertomuksensa, pienoisromaaninsa ja romaaninsa kuvaavat etupäässä maaseudun ongelmia ja yksilön moraalisia valintoja. Niistä tunnetuimpia ovat Vävy (Ne ko dvoru, 1954), Kelirikko (Uhaby, 1956), Podjonka – vek korotki (”Surviaisella on lyhyt elämä”, 1965), Tri meška sornoi pšenitsy (”Kolme säkillistä juolavehnää”, 1973) ja Rasplata (”Tilinteko”, 1979). Kirjailijan neuvostoyhteiskunnan traagisia vaiheita kuvaavat kertomukset ja antiutopia Tietokone-evankeliumi (Pokušenije na miraži) ilmestyivät vasta perestroikan aikana. ==Suomennettuja teoksia== * Vävy. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Kirjayhtymä, 1960. * Tuomio. Kelirikko. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Kansankulttuuri, 1963. * Nefertitin hymy. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: Kansankulttuuri, 1965. * Tietokone-evankeliumi. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: SN-kirjat, 1988. ;Novelli * Kolmonen, seitsikko, ässä. Suom. Esa Adrian. Teoksessa: Kananjumala. Helsinki: Tammi, 1963 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vladimir Tendrjakovin teoksia Lib.ru- sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Dmitri Gusarov

Dmitri Jakovlevitš Gusarov (, 4. lokakuuta 1924 nykyisen Pihkovan alueen Velikije Lukin piirin Tulubjevon kylä – 6. elokuuta 1995 Petroskoi) oli venäläinen neuvostokirjailija. Dmitri Gusarov syntyi kyläsepän perheeseen. Toisen maailmansodan aikana hän osallistui partisaanitoimintaan Neuvosto- Karjalassa. Gusarov valmistui Leningradin yliopiston filologisesta tiedekunnasta vuonna 1951 ja työskenteli sen jälkeen Petroskoissa Na rubeže (myöhemmin Sever) -kirjallisuuslehden toimittajana. Vuosina 1954–1990 hän oli lehden päätoimittaja. Gusarovin varhaisia teoksia olivat partisaaneista kertova pienoisromaani Pletšom k pletšu (”Rinta rinnan”, 1949) ja kaksiosainen romaani Bojevoi prizyv (”Taistelukutsu”, 1953–1957). Vuonna 1963 hän julkaisi moraalikysymyksiä pohtivan romaanin Tsena tšeloveku (”Ihmisen hinta”) ja vuonna 1968 vallankumoussankari Pjotr Anohinista kertovan kirjan Tri povesti iz žizni Petra Anohina (”Kolme kertomusta Pjotr Anohinin elämästä”). Kirjailijan pääteos on majuri Ivan Grigorjevin partisaaniryhmän taisteluista suomalaisia vastaan kertova dokumenttiromaani Korpi ei tunne armoa (Za tšertoi miloserdija, 1977), josta hän sai Karjalan ASNT:n valtionpalkinnon. Vuonna 1988 ilmestyi kertomuskokoelma Partisaanimusiikkia (Partizanskaja muzyka, 1988). Kirjailija on palkittu muun muassa Leninin kunniamerkillä. Vuonna 1965 hän sai Karjalan ASNT:n ja vuonna 1980 Venäjän SFNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimet. Vuonna 1994 hänet nimettiin Karjalan tasavallan kansankirjailijaksi. ==Suomennettuja teoksia== * Korpi ei tunne armoa. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1980 (toinen korjattu painos, 1982). * Partisaanimusiikkia. Suom. Ulla-Liisa Heino. Espoo: Weilin + Göös, 1985. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Entsiklopedija ”Karelija”: Dmitri Gusarov * Dmitri Gusaroville omistettu sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Eino Prykä

Eino Prykä (1919–1953) oli yksi vankikapinan johtajista Neuvostoliitossa Vorkutan työleirillä vuonna 1953. Prykä syntyi Isossakyrössä 1919. Hän oli vanhempineen kahdesti siirtolaisena Yhdysvalloissa, ennen kuin perhe muutti 1930-luvun alussa rakentamaan Neuvosto-Karjalaa. Prykä valmistui Petroskoissa näyttelijäksi. Suomalaisväestöön kohdistuneissa Stalinin vainoissa Prykä vangittiin 1930-luvun loppupuolella. Vapauduttuaan hän toimi talvisodan aikana Kuusisen kansanarmeijan rintamateatterissa. Ennen jatkosotaa Prykä lähetettiin vakoilutehtäviin (desantiksi) Suomeen, jossa joutui vangiksi. Suomen kansalaisuudesta huolimatta hänet palautettiin Neuvostoliittoon syksyllä 1944. Neuvostoliiton puolella Prykä joutui työleirille. Lyhyen vapausajan jälkeen vuonna 1951 hänet vangittiin uudelleen ja tuomittiin vihollisen auttamisesta 25 vuodeksi pakkotyöhön ja viideksi vuodeksi karkotukseen. Syksyllä 1951 hän saapui Vorkutan pakkotyöleirille, jossa vangit louhivat hiiltä ankarissa oloissa. Vankeja oli lähes 100 000, joista monet olivat Ukrainan, Liettuan, Latvian ja Viron "nationalisteja". Heinä-elokuussa 1953 leirillä syntyi vankien lakko. Sen aloittivat Kazakstanista siirretyt vangit. Vankilan johto yritti aluksi ratkaista tilanteen neuvottelemalla ja lupaamalla pieniä parannuksia vankien oloihin. Vangit vaativat tuomioidensa uudelleenkäsittelyä ja vankeustuomioiden kumoamista. Tätä eivät paikalliset virkamiehet voineet luvata. Useimmilla leiriosastoilla työt saatiin käyntiin lupailemalla, uhkailemalla ja väkivallalla. Leiri numero 10 eli 29. kaivoksen leiri ei antanut periksi, vaikka Moskovasta kävi korkea-arvoinen valtuuskunta asiaa sovittelemassa. lakkojohtajana oli puolalainen Edward Buc. Prykä oli luultavasti leirin ainoa suomalainen. Paikalliset vartijat korvattiin ulkopuolelta tulleilla, ja lakkolaiset piiritettiin 1. elokuuta 1953. Leirin johtaja Andrei Derevjanko vaati lakkolaisia antautumaan ja uhkasi voimakeinoilla. Vangit eivät suostuneet. Piirittäjät aloittivat ampumisen, jossa parissa minuutissa kuoli kymmeniä vankeja ja toistasataa haavoittui. Virallinen raportti ilmoitti 53 kuolleen, mutta uusi tutkimus arvioi kuolleiden määräksi 64, joista ainakin kuusi oli ulkomaalaisia, joukossa myös Eino Prykä. (Baltteja ja ukrainalaisia ei laskettu ulkomaalaisiksi.) Pyrkä haavoittui tulituksessa kuolettavasti. Hän kuoli haavoihinsa leirisairaalassa kaksi kuukautta myöhemmin ja hänet on haudattu alueelle nimettömään hautaan. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Georgi Markov (kirjailija)

Georgi Mokejevitš Markov (, 19. huhtikuuta 1911 Tomskin läänin Novo-Kuskovon kylä – 26. syyskuuta 1991 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Georgi Markov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli vuodesta 1924 lähtien Komsomolissa, opiskeli Tomskin yliopistossa ja muutti 1930-luvun puolivälissä Irkutskiin, jossa hänestä tuli kirjailija. Markov oli sotakirjeenvaihtajana toisessa maailmansodassa ja liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1946. Hän toimi Neuvostoliiton kirjailijaliiton hallituksen ja sihteeristön jäsenenä, ensimmäisenä sihteerinä vuodesta 1971 ja kirjailijaliiton hallituksen puheenjohtajana vuosina 1977–1989. Markov kuului NKP:n keskustarkastuskomissioon vuosina 1966–1971, puolueen keskuskomiteaan vuosina 1971–1990 ja Neuvostoliiton korkeimpaan neuvostoon vuosina 1966–1989. Vuonna 1979 hänet nimitettiin kirjallisuuden, taiteen ja arkkitehtuurin Lenin- palkintojen myöntämisestä päättäneen komitean puheenjohtajaksi. Markovin Siperiaan sijoittuva historiallinen romaani Strogovy (”Strogovit”, 1939–1946) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Siperiasta kertovat myös hänen sosialistista realismia edustavat eeppiset romaaninsa Sol zemli (”Maan suola”, 1954–1960), Sibir (”Siperia”, 1969–1973, Leninin palkinto 1976) ja Grjaduštšemu veku (”Tulevalle vuosisadalle”, 1981–1986). Kirjailija sai kahdesti sosialistisen työn sankarin arvonimen (1974, 1984). ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Slow Down

Slow Down on yhdysvaltalaisen poplaulajan Selena Gomezin kappale hänen soolouransa ensimmäiseltä, vuonna 2013 julkaistulta albumilta Stars Dance. Se julkaistiin albumin toisena singlenä. Gomez lisäsi kappaleen YouTube- videopalveluun kesäkuussa 2013. Single sijoittui parhaimmillaan sijalle 27 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Kappaleeseen tehty musiikkivideo on kuvattu Pariisissa, Ranskassa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Selena Gomezin kappaleet
Vladimir Bogomolov

Vladimir Osipovitš Bogomolov (, 3. heinäkuuta 1926 Moskovan alueen Kirillovon kylä – 30. joulukuuta 2003 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Vladimir Bogomolov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän osallistui toiseen maailmansotaan, palveli armeijassa vuoteen 1952 saakka ja valmistui journalistiksi vuonna 1958. Samana vuonna ilmestynyt pienoisromaani Ivan teki Bogomolovin tunnetuksi todenmukaisena sodankuvaajana. Myöhemmin Andrei Tarkovski ohjasi sen pohjalta elokuvan Ei paluuta (1962). Kirjailijan pääteos on Neuvostoliiton vastavakoilusta kertova romaani Elokuu 1944 (V avguste sorok tšetvjortogo, myös Moment istiny, 1974), joka piirtää kaunistelemattoman kuvan Stalinista, mutta vääristelee Puolan vastarintaliikkeen historiaa. ==Suomennettu teos== * Elokuu 1944. Suom. Marja Koskinen. Jyväskylä: Gummerus, 1978 ISBN 951-20-1603-6 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vladimir Bogomolovin teoksia Lib.ru-sivustolla Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Dax Shepard

Dax Randall Shepard (s. 2. tammikuuta 1975 Milford, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja ohjaaja. Hänet tunnetaan muun muassa televisiosarjoista Samaa sukua ja Punk'd. Shepard on naimisissa näyttelijä Kristen Bellin kanssa, ja heillä on vuonna 2013 ja 2014 syntyneet tyttäret. == Filmografia == Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 1998 Casanovasta poikaystäväksi Hairshirt juhlissa oksentava kundi 2003 Villi tusina Cheaper by the Dozen kameraryhmän jäsen 2004 Mela kateissa Without a Paddle Tom Marshall 2005 Confessions of an Action Star Confessions of an Action Star SFX-koordinaattori 2005 Zathura – avaruusseikkailu Zathura astronautti 2006 Idioluutio Idiocracy Frito Pendejo 2006 Kuukauden koheltajat Employee of the Month Vince Downey 2006 Let’s Go to Prison Let’s Go to Prison John Lyshitski 2007 Sports Movie The Comebacks seriffi 2008 Baby Mama Baby Mama Carl 2008 Superäiti Smother Noah Cooper 2010 The Freebie The Freebie Darren 2010 When in Rome When in Rome Gale 2012 Hit & Run Hit & Run Yul Perrkins 2014 Seitsemän sietämättömän pitkää päivää This Is Where I Leave You Wade Beaufort 2014 The Judge The Judge C.P. Kennedy 2017 Paskalakit pyörillä CHiPs Jon Baker 2017 El Camino Christmas El Camino Christmas Billy Calhoun Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Nimi Rooli Jaksot 2004 Life with Bonnie tri. Iskarr / Kyle Levine ”Nip, Tuck and Roll” ”Act Natural” 2004–2008 Kukkulan kuningas Asa / Derek / Zack (ääni) 3 jaksoa 2005, 2016 Robot Chicken useita äänirooleja 4 jaksoa 2005 Kovan onnen kundi Dirk ”Faked My Own Death” 2007 The Naked Trucker and T-Bones Show Joe Sands ”Vision Quest” 2007 Halfway Home Ben ”Halfway New Guy” 2009 The Goode Family Steve ”Public Disturbance” 2010–2015 Samaa sukua Crosby Braverman 103 jaksoa 2011 Good Vibes Mike / Jag Knullerbrod (ääni) ”Backstage Babs” ”Mondo Mia!” 2014–2015 Web Therapy Abel Jans 3 jaksoa 2015 Elämää Philadelphiassa Jojo ”Ass Kickers United: Mac and Charlie Join a Cult” 2015 Puisto-osasto Hank Muntak ”Gryzzlbox” 2017 SuperMansion Titanium Dax (ääni) 3 jaksoa 2017 Wet Hot American Summer: Ten Years Later Mikey 2 jaksoa 2018 The Good Place Chet ”Rhonda, Diana, Jake, and Trent” 2018-2020 The Ranch Luke Matthews 25 jaksoa == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Finian’s Rainbow

Finian’s Rainbow (vap. suom. Finianin sateenkaari) on satiirinen Broadway- musikaali vuodelta 1947. Näytelmän käsikirjoittivat E. Y. Harburg ja Fred Saidy. Musiikin sävelsi Burton Lane ja sanoitti Harburg. Musikaalin ensi-ilta oli 10. tammikuuta 1947 New Yorkin 46th Street Theatressa. Viimeinen esitys oli 2. lokakuuta 1948, ja yhteensä musikaalia esitettiin tänä aikana 725 kertaa. Näytelmä on otettu Broadwaylla uudelleen ohjelmistoon kolmasti: toukokuussa 1955, kesällä 1960 ja talvella 2009–2010. Finian’s Rainbow palkittiin parhaan koreografian ja parhaan musikaalinäyttelijän (David Wayne) Tonylla. Vuonna 1948 se sai lisäksi parhaan kapellimestarin Tony-palkinnon. Musikaalista tehtiin vuonna 1968 elokuvaversio Finianin sateenkaari. == Pääroolit == Suluissa on esitetty Broadway-ensi-illan näyttelijä. * Susan Mahoney (Anita Alvarez) * Finian McLonergan (Albert Sharpe) * Woody Mahoney (Donald Richards) * Sharon McLonergan (Ella Logan) * Menninkäinen Og (David Wayne) * Senaattori Billboard Rawkins (Robert Pitkin) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit Luokka:Tony-palkinnon voittaneet musikaalit
Finianin sateenkaari

Finianin sateenkaari () on Francis Ford Coppolan ohjaama elokuvamusikaali vuodelta 1968. Se perustuu E. Y. Harburgin ja Fred Saidyn käsikirjoittamaan vuoden 1947 teatterimusikaaliin Finian’s Rainbow. Pääosia esittävät Fred Astaire, Petula Clark, Tommy Steele, Don Francks ja Keenan Wynn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1968 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Francis Ford Coppolan ohjaamat elokuvat
Topi Salmi

Topi Salmi (s. 15. helmikuuta 1972 Vantaa) on suomalainen sanoittaja ja Vexi Salmen poika. Hänen sanoituksiaan ovat esittäneet ja levyttäneet Heikki Koskelo, Eino Grön, Johnny & the Dodgers, Pekka Mikkola, Karim Z. Yskowicz, Bablo, Jani Jalkanen ja Hänen orkesterinsa, Jorma Uotinen, Sani, Markojuhani Rautavaara, Joel Hallikainen, Suora lähetys, Pekka Tiilikainen ja monet muut. Salmen sanoittamia laulutekstejä on levytetty vuoden 2022 kevääseen mennessä 15 vuoden aikana noin 200. Säveltäjistä hänen yhteistyökumppaneinaan ovat toimineet muun muassa Pertti Jalonen, Janne Saksa, Risto Asikainen, Costello Hautamäki ja Esa Nieminen. Einojuhani Rautavaara on tehnyt jousisovitukset kahteen Salmen sanoitukseen, ”Unten mailla” ja ”Viimeisen virran soutaja”. Salmi on sanoittanut myös salanimillä Eemeli Köngäs ja Geijo Geihäs. Salanimillä sanoitetuista teoksista lienee tunnetuin kaksi miljoonaa katselukertaa YouTubessa kerännyt ”Tulin minä kaapista ulos”. Salmi on osakkaana vuonna 2010 perustetussa Turenki Records Oy levy-yhtiössä ja toimii sen hallituksen jäsenenä. Hän osakkaan myös toisessa levy-yhtiössä Emsalö Musicissa, joka on perustettu vuonna 2020. Hän on myös Suomen Musiikintekijät -etujärjestön ja Georg Malmstén -säätiön hallitusten jäsen. Salmi on naimisissa. Salmelta ilmestyi lokakuussa 2023 Tammen kustantama Isäni Vexi -niminen muistelmateos hänen isästään Vexi Salmesta. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Topisalmi.fi * Turenki Records Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miguel Díaz-Canel

Miguel Díaz-Canel Bermúdez (s. 20. huhtikuuta 1960 Placetas, Villa Clara, Kuuba) on kuubalainen poliitikko, Kuuban kommunistisen puolueen pääsihteeri ja maan presidentti. Hänet valittiin Kuuban presidentiksi vuonna 2018 ja jatkokaudelle huhtikuussa 2023. Vuosina 2009–2012 Díaz-Canel toimi Kuuban opetusministerinä ja helmikuussa 2013 hänet valittiin Kuuban ensimmäiseksi varapresidentiksi. Díaz-Canel valmistui 1982 sähköinsinööriksi ja heti opintojen päätyttyä liittyi armeijaan suorittamaan asevelvollisuutta. Hän oli armeijassa vuoteen 1985 asti. Armeijan aikana hän aloitti myös opettajan opinnot Marta Abreu -yliopistossa Las Villasissa. Vuodesta 1987 hän johti Kuuban kommunistista nuorisoliittoa pääsihteerinä. Vuonna 1993 Díaz-Canel sai työpaikan kommunistisessa puolueessa ja vuotta myöhemmin hänet valittiin kommunistisen puolueen Villa Claran alueen pääsihteeriksi. Vuonna 2003 hänet äänestettiin huomattavasti suuremman Holguínin provinssin pääsihteeriksi. Hän saavutti tehtävässään vankan suosion alueen asukkaiden keskuudessa. Vuodesta 2003 Díaz-Canel on ollut Kuuban kommunistisen puolueen politbyroon jäsen. Díaz-Canel valittiin vuonna 2009 korkeakouluministeriksi ja 2012 hän nousi ministerineuvostoon. Varapresidentiksi hänet valittiin vuonna 2013. Díaz-Canel oli vielä tuolloin melko tuntematon, mutta sen jälkeen hänestä tuli presidentin ja puolueen pääsihteerin Raúl Castron oikea käsi. Díaz-Canelia koulutettiin viiden vuoden ajan Kuuban johtoon, ja vuonna 2018 Castro siirtyi sivuun presidentin paikalta ja Díaz-Canelista tuli hänen seuraajansa. Díaz- Canel astui virkaan 19. huhtikuuta 2018. Díaz-Canel nimettiin huhtikuussa 2021 Kuuban uudeksi johtajaksi eli kommunistisen puolueen pääsihteeriksi Raúl Castron seuraajana. Castro ilmoitti 16. huhtikuuta jäävänsä eläkkeelle, ja muutama päivä myöhemmin Díaz-Canelin valinta uudeksi pääsihteeriksi varmistettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kuuban presidentit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (401–425)

Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen numeroista 401–425. == 2013 == |} == 2014 == |} == 2015 == |} == Lähteet == * * 401–425
Jeffrey King

Jeffrey King on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalainen saippuasarjassa One Life to Live. Häntä esittää Corbin Bleu . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jeffrey King - Soaps.Sheknows * Jeffrey King - IMDB Luokka:Televisiohahmot
Jani Aaltonen

Jani Aaltonen (s. 22. tammikuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja ja hän pelaa Åbo IFK:n riveissä vuodesta 2011. Aiemmin urallaan (2008-2011) Aaltonen on edustanut myös Turun Palloseuraa. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pääsi pelaamaan TPS:n riveissä 26. lokakuuta 2008 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. == Lähteet == Aaltosen pelaajakortti transfermarktin sivuilla Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Alasuutari

Juho Veikko Alasuutari (s. 6. marraskuuta 1990 Ylivieska) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja, joka edustaa jalkapallossa Kakkosessa pelaavaa GBK:ta ja futsalissa liigajoukkue Sievi FS:ää. Jalkapallossa hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja ja futsalissa pohjapelaaja. ==== Futsal ==== Futsalin puolella Alasuutari edustaa futsal-liigassa pelaavaa Sievi FS:ia , jota hän on edustanut koko futsal-uransa ajan. Alasuutari on myös toiminut joukkueen kapteenina jo useamman kauden. Alasuutari on ollut keskeisessä roolissa Sievin kolmessa perättäisessä liiga-mestaruudessa (2015, 2016 ja 2017). Futsal-liigassa pelatessaan Alasuutari on kerännyt yhteensä 62 maalia ja 52 syöttöä (kauden 2018-2019 päättyessä). Ennen kauden 2019-2020 alkua Sievi FS ja Alasuutari solmivat uuden kolmivuotisen sopimuksen, joka pitää pelaajan Sievissä ainakin keväälle 2023. ==== Jalkapallo ==== Jalkapallon osalta Alasuutari on FC YPAn kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Kakkosessa 15-vuotiaana kaudella 2006. Varsinaisen läpimurtonsa edustusjoukkueessa Alasuutari teki vuonna 2008, jolloin hän esiintyi jokaisessa sarjaottelussa. Saman vuoden joulukuussa hän solmi Vaasan Palloseuran kanssa yksivuotisen sopimuksen kahdella optiovuodella. Veikkausliiga-debyyttinsä Alasuutari teki 7. toukokuuta pelatussa vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Peliaika liigassa rajoittui loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain muutamaan vaihdosta kentälle tulemiseen. Kaudeksi 2010 Alasuutari palasi kotikaupunkiinsa FC YPA:n riveihin hakemaan uutta nostetta uralleen loukkaantumiskierteen jälkeen. Hän on ollut ajoittain myös joukkueen kapteenina. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset futsalpelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Hannula

Janne Hannula (s. 3. tammikuuta 1982 Lahti) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli oikea laitapuolustaja. Hannula on lahtelaisen FC Kuusysin kasvatti. Hän teki Veikkausliiga-debyyttinsä kaudella 2001 FC Lahden riveissä 29. huhtikuuta pelatussa vierasottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Kausina 2003 ja 2004 Hannula pelasi vuokralla Tampereen Peli-Pojat-70:ssä. Kolmanneksi kaudekseen hän siirtyi pysyvästi joukkueeseen. Loppuvuodesta 2005 hän teki sopimuksen Jyväskylän Jalkapalloklubin kanssa. Ensimmäisellä kaudellaan Hannula pelasi jokaisessa ottelussa JJK:n onnistuessa nousemaan Ykköseen. Kaudella 2008 hän oli myös tärkeässä roolissa joukkueen saavuttaessa kahden toisella korkeimmalla sarjatasolla vietetyn kauden jälkeen nousun Veikkausliigaan. Hannula pelasi JJK:n ensimmäisenä pääsarjavuonna yhteensä 18 ottelussa, mutta lopetti uransa kauden päätteeksi. Urallaan hän pelasi 24 Veikkausliiga-ottelussa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rikard Lindroos

Rikard Lindroos (s. 12. heinäkuuta 1985 Vaasa) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Nelosessa pelaavaa Kungliga Wasa CF:ia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja, joka pelaa lähinnä keskikentän keskustassa, mutta tarvittaessa myös laitapelaajana. Lindroos on aiemmin edustanut kasvattajaseuraansa Vasa IFK:ta sekä Vaasan Palloseuraa ja norjalaisseura Elverum Fotballia. Veikkausliiga-debyyttinsä hän pääsi pelaamaan VPS:n riveissä 25. kesäkuuta 2009 ottelussa JJK Jyväskylää vastaan. == Lähteet == Lindroosin pelaajakortti Transfermarktin sivuilla. Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Please Don’t Tease

Please Don’t Tease on Bruce Welchin ja Peter Chesterin tekemä popmusiikkikappale.Kappalehaku Äänitetietokannasta fono.fi Viitattu 1.9.2013. Se oli brittilistan ykkössijalla ainakin 5. ja 11. elokuuta 1960 esittäjänään Cliff Richard (ja The Shadows). Levy-yhtiö oli Columbia Records ja singlen kaupallinen tunnus DB 4479. Toisena kappaleena oli ”Where Is My Heart”. Suomessa kappaleen on levyttänyt englanninkielisenä ainakin Johnny and the New Dodgers nimikkoalbumilleen vuonna 1980. Lisäksi Moog Konttinen on levyttänyt kappaleen suomenkielisellä nimellä ”Miesten mies” vuoden 2000 cover- albumilleen Rock'n'roll vuonna 0. == Lähteet == Luokka:Cliff Richardin kappaleet Luokka: Vuoden 1960 kappaleet
Ville Mäkilä

Ville Mäkilä (s. 4. kesäkuuta 1990 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja. Aiemmin urallaan Mäkilä on pelannut Kakkosta FC Sinimustissa ja ÅIFK:ssa sekä Kolmosta Maskun Palloseurassa. Veikkausliigadebyyttinsä hän teki FC Interin joukkueessa 10. elokuuta 2008 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan. Kyseinen ottelu on jäänyt hänen ainoaksi Veikkausliigassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Henna Haverinen

Henna Haverinen (s. 9. kesäkuuta 1982) on suomalainen näyttelijä, joka työskentelee Kuopion kaupunginteatterissa. Haverinen on valmistunut teatteritaiteiden maisteriksi Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Kuopiossa Haverinen esitti pääosaa näytelmässä Piina.Eturivin Kunkun Blogi: Piina (Kuopion kaupunginteatteri) Venäjällä asuessaan Haverinen työskenteli näyttelijänä Petroskoin kansallisessa teatterissa. Haverinen on näytellyt Venäjän televisiossa Kun lumi sulaa -nimisessä televisiosarjassa, jossa hän esitti suomalaista Olgaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuopion kaupunginteatteri * Oletko näytellyt eläimen kanssa - Savon Sanomat * Suomen ulkoasiainministeriö - Suomalais-venäläistä teatteriyhteistyötä Pietarissa === Teatteriarvosteluja === * Savon sanomat - Naisten maailma järkkyy * Demari - Muka-maailmaan voi hukkua Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lac-Méganticin öljyjunaturma

Lac-Méganticin öljyjunaturma tapahtui Kanadan Quebecissä 6. heinäkuuta 2013. Onnettomuus johtui siitä, että öljyjuna lähti kiihtyvällä vauhdilla vyörymään kiskoja pitkin ilman kuljettajaa, kunnes se kovan vauhdin takia putosi raiteilta ja aiheutti Lac-Méganticissa valtavan tulipalon. Onnettomuus vaati 42 ihmisen hengen, ja viisi ihmistä katosi. Kuljettaja oli pysäköinyt 74-vaunuisen junan 12 kilometrin päähän Lac-Meganticista. Hän odotti, että seuraavaksi työvuorossa oleva ottaisi hänen paikkansa junan kuljettajana muutaman tunnin kuluttua. Hän oli pikkukaupungin hotellissa samaan aikaan, kun juna lähti itsekseen liikkeelle. Kuljettaja oli lukinnut jarrut ja varmistanut, että vaunut olivat kiinni toisissaan. Tästä huolimatta juna lähti liikkeelle. Veturi irtosi vaunuista kaupungin ulkopuolella, mutta lukuisat öljylastissa olleet vaunut jatkoivat kohti kaupungin keskustaa ja syöksyivät siellä ulos radalta ja syttyivät palamaan. Todennäköinen syy junan lähtemiselle liikkeelle oli se että veturin paineilmakompressorin vaurioituminen sai junan ilmajarrut irtautumaan paineilman loppuessa ja käsijarrut eivät riittäneet pitämään junaa paikoillaan alamäessä. == Lähteet == Luokka:Québecin historia Luokka:Vuoden 2013 junaonnettomuudet Luokka:Junaonnettomuudet Kanadassa
Porrashissi

Porrashissi on portaisiin asennettava laite, jonka avulla liikuntavammaiset voivat nousta ja laskeutua portaita pitkin. Varsinainen porrashissi on lava, johon voidaan ajaa pyörätuolilla, mutta niin sanottu porrasnostin on liikkuva istuin. Porrashissi liikkuu johdeputken tai -kiskon varassa, ja kisko voidaan asentaa esimerkiksi portaikon seinään tai kaiteisiin. Porrashissi voidaan asentaa portaisiin, joissa portaan leveys on vähintään 1 000–1 300 millimetriä. Portaikon mahdollisen välitasanteen pitää olla myös yhtä leveä, jotta taso mahtuu kääntymään. Paikassa, jossa porrashissiin mennään, pitää olla vapaa tila, jotta pyörätuolia käyttävä henkilö pystyy kääntymään vapaasti. Porrashissin taso on usein kääntyvä, ja se voidaan kääntää käytön jälkeen seinää vasten. Mäntyniemi, Raili & Kanto-Ronkanen, Anne & Leivo, Harri: Asua. Teoksessa == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vammaisten apuvälineet Luokka:Hissit Luokka:Portaat
Erkki Heikkilä (taiteilija)

Erkki Antero Heikkilä (5. toukokuuta 1933 Jyväskylän maalaiskunta – 3. toukokuuta 1996) oli suomalainen taidemaalari. == Taiteellinen ura == Heikkilä syntyi Jyväskylän Taulumäellä sepän perheen 11. lapseksi. Kotona suhtauduttiin koulutukseen, lukemiseen, kulttuuriin ja kaikenlaiseen itsensä kehittämiseen hyvin kannustavasti. Ensimmäinen taiteellinen esikuva Heikkilälle oli Taulumäellä hänen naapurissaan asunut Yrjö Saarinen. Heikkilä hakeutui kansalaisopistoon Helmer Selinin kuvataiteen kurssille ja vuodesta 1948 lähtien Putkilahden kuvataideleireille. Hän opiskeli vuosina 1954–1958 Suomen Taideakatemian koulussa, missä hän myös opetti 1965–1968. Varhaistuotannossaan Heikkiä maalasi lähinnä suurehkoja tummia maisemia, joiden värisointu on syvä ja surumielinen.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 603 Oma linja alkoi löytyä 1950 luvun lopulla. Teosten lähtökohtana oli luonnonelämykseen perustuva sommitelma, joka loi elämystä vastaavan vaikutelman. Teokset olivat ilmavia ja kevyitä ja hieman kubistisvaikutteisia. 1960-luvun alussa Heikkilän työskentelyssä tapahtui merkittävä muutos. Hän hylkäsi taiteen dekoratiivisuuden. Sen sijaan hän alkoi kuvata abstraktismin keinoin uutta mystistä luontosuhdettaan, jonka hän oli löytänyt kallioista, harjuluonnosta, ympäröivissä ihmisissä ja historiassa. Näissä tekniikaltaan informalistisissa maalauksissa hän käsitteli vaikutelmaa maisemasta ja kuvasi samalla ihmisen sisäistä maisemaa. Heikkilä luopui informalismista kuitenkin melko pian ja siirtyi takaisin pehmeän figuratiiviseen taiteeseen, jota hän kutsui realistislyyriseksi. == Teokset == Heikkilän tuotannossa on lukuisasti erilaisia julkisia teoksia kuten lasimaalaus Helsingin Tammisalon kirkossa, seinämaalaukset Helsingin päärautatieaseman yläravintolassa, Keski-Suomen Osuuspankissa sekä Jyväskylän kaupungin kouluissa ja päiväkodeissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ehtiihän sinne Pariisiin myöhemminkin Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Sébastien Pichot

Sébastien Pichot (s. 26. joulukuuta 1981 Bourg-Saint-Maurice) on ranskalainen alppihiihtäjä. Alppihiihdon maailmancupissa Pichot kilpaili ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2003. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran joulukuussa 2007 Alta Badian suurpujottelussa sijoittuen 27:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 13:s sija, jonka hän on saavuttanut kolmesti: Val d'Isèren superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2009, Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2011 sekä Kitzbühelin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sébastien Pichotin kotisivut Luokka:Ranskalaiset alppihiihtäjät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1981 syntyneet
Pentti Heikkilä

Pentti Reino Heikkilä (16. heinäkuuta 1915 Vihti – 7. helmikuuta 1997 Helsinki) oli vuorineuvos, joka toimi Amer-Tupakan toimitusjohtajana 1955–1972,Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 603 Sitä ennen hän oli Lemminkäisen palveluksessa, vuodesta 1945 toimitusjohtajana. Nuoruudessaan 1930-luvun puolivälissä Pentti Heikkilä oli Suomen kärkipään pikajuoksijoita. Hänen huippuvuotensa oli vuosi 1936, jolloin hän sijoittui Kalevan kisojen 100:lla ja 200:lla metrillä neljänneksi. Hän juoksi samana vuonna omat ennätyksensä 100 metrillä 10,8 ja 200 metrillä 22,5. Hän osallistui myös olympiakarsintoihin valittaessa Suomen pikaviestijoukkueen neljättä viestinviejää Berliinin olympialaisiin. Valituksi tuli Toivo Ahjopalo Heikkilän hävitessä karsintakisan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Taisto Heikkilä

Leo Taisto Antero Heikkilä (30. kesäkuuta 1930 – 19. maaliskuuta 2010) oli Kuopion teknillinen apulaiskaupunginjohtaja 1975–1979 ja työministeriön kansliapäällikkö 1980–1988. Hän on koulutukseltaan diplomi- insinööri.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 604 Hän sai kanslianeuvoksen arvon 1988.Facta2001 osa 21 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Työ- ja elinkeinoministeriön kansliapäälliköt Luokka:Valtionlaitosten johtajat‎ Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Eino Heikkinen

Eino Matti Heikkinen (26. maaliskuuta 1939 Ristijärvi – 23. joulukuuta 2022 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 4.2.2023, s. B 16.) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Tampereen yliopiston gerontologian professori 1976–1979 ja Jyväskylän yliopiston liikuntatieteen professori vuodesta 1980 vuoteen 2004. Hän tutki sidekudoskemiaa ja liikuntafysiologiaaFacta 2001, 5. osa, palsta 604. WSOY 1982. ja julkaisi yli 300 tieteellistä kirjoitusta. Hän sai elämäntyöstään Valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 2004. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Eino Heikkisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Cordilleran hallinnollinen alue

Cordilleran hallinnollinen alue on yksi Filippiinien hallinnollisista alueista. Alue sijaitsee Luzonin saaren keskiosissa. Cordillera on Filippiinien ainoa hallinnollinen alue, jolla ei ole rantaviivaa. Se muodostuu Abran, Apayaon, Benguetin, Ifugaon, Kalingan ja Mountain Provincen provinsseista sekä Baguion kaupungista. Cordilleran asukasluku on 1 616 867 ja kokonaispinta-ala 19 294 neliökilometriä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Filippiinien alueet
Väinö Heikkinen (professori)

Väinö Juhani Heikkinen (12. kesäkuuta 1924 Hyrynsalmi – 30. syyskuuta 1997 Tampere) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Heikkinen oli Helsingin yliopiston kasvatus- ja opetusopin apulaisprofessori 1960–1965 sekä Tampereen yliopiston kasvatustieteen professori 1965–1991 ja yliopiston vararehtori 1969–1971. Hän tutki oppimista ja opettamisen asenteita.Facta 2001, 5. osa, palsta 604. WSOY 1982. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Carl-Axel Heiknert

Carl-Axel Erik Heiknert (10. syyskuuta 1924 Värnamo, Ruotsi – 12. lokakuuta 1981 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen teatteriohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja, joka toimi pitkiä jaksoja Suomessa. Hän työskenteli Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa 1962–1965 ja 1968–1973. Hän vieraili ohjaajana suomenkielisillä näyttämöillä.Facta2001, WSOY 1982, 5. osa, palsta 604 Hän teki televisiolle ohjauksia ja näytteli joissakin elokuvissa. Heiknert oli naimisissa kaksi kertaa, ensin näyttelijä Lili Landren kanssa ja vuodesta 1966 näyttelijä Christina Indrenius-Zalewskin kanssa.Vem är det 1977 (Runeberg.org)Svensk Filmdatabas == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Uppslagsverket Finland Luokka:Ruotsalaiset teatterinjohtajat Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Zamboangan niemimaa

Zamboangan niemimaa () on yksi Filippiinien hallinnollisista alueista. Se sijaitsee Mindanaon saaren länsiosassa ja tunnettiin ennen nimellä Länsi- Mindanao. Hallintoalue muodostuu Zamboanga del Norten, Zamboanga del Surin ja Zamboanga Sibugayn provinsseista sekä Zamboangan ja Isabelan kaupungeista. Zamboangan niemimaa asukasluku on 3 629 783 (vuonna 2015) ja kokonaispinta-ala on 16 823 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Filippiinien alueet
Piritta Sorsa

Piritta Kristiina Sorsa (s. 6. elokuuta 1955) on suomalainen taloustieteilijä, joka työskenteli 1980-luvun puolivälistä alkaen Maailmanpankissa ja Kansainvälisessä valuuttarahastossa Washington DC:ssä, Yhdysvalloissa. Vuodesta 2008 hän on toiminut OECD:n maatutkimusten yksikönjohtajana Pariisissa. Sorsa opiskeli kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulussa ja sen jälkeen taloustieteen tohtoriksi Geneven yliopistossa. Hänen erikoisalansa on kehittyvien markkinoiden makrotaloustiede. Sorsa työskenteli Maailmanpankissa vuosina 1985–1988 ja 1990–1994 sekä OECD:ssä vuosina 1988–1990 ja uudelleen vuodesta 2008 lähtien. Kansainvälisessä valuuttarahastossa Sorsa toimi vuosina 1994–2008 muun muassa IMF:n maaedustajana Bulgariassa 2001–2003. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Piritta Sorsan julkaisuja Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Ranskansuomalaiset
Mimaropa

Mimaropa on Filippiinien läntisin hallintoalue. Alueen tunnus on IV-B ja se koostuu useista saarista, joista suurimmat ovat Palawan ja Mindoro. Mimaropan nimi on akronyymi alueen provinssien nimistä Occidental Mindoro, Oriental Mindoro, Marinduque, Romblon ja Palawan. Mimaropan asukasluku on 2 963 360 ja alueen kokonaispinta-ala on 29 621 neliökilometriä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Filippiinien alueet
Sindicato Andaluz de Trabajadores

Sindicato Andaluz de Trabajadores (SAT, Andalusian työläisten liitto) on vuonna 2007 perustettu espanjalainen ammattiliitto, joka toimii Andalusian itsehallintoalueella. Jäseniä sillä on noin 20 000. SAT on äärivasemmistolainen ja antikapitalistinen järjestö, joka kannattaa myös Andalusian kansallisuusaatetta. Se on tullut tunnetuksi "Robin Hood" -tyylisistä tempauksistaan, jossa liiton aktivistit ovat vieneet muun muassa elintarvikkeita monikansallisten päivittäistavarakauppaketjujen myymälöistä ja jakaneet niitä vähävaraisille. Esimerkiksi elokuussa 2013 liiton aktivistit tunkeutuivat Sevillassa ranskalaisen Carrefour-ketjun myymälään ja varastivat koulutarvikkeita, jotka on myöhemmin tarkoitus jakaa köyhille lapsille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *SAT:n viralliset kotisivut (espanjaksi) Luokka:Espanjalaiset ammattiliitot Luokka:Espanjan politiikka Luokka:Andalusia
Kelvin Lewis

Kelvin Michaúd Lewis (s. 12. huhtikuuta 1988 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta Tampereen Pyrintöä. == Pelaajaura == Lewis syntyi Houstonissa koripallovalmentajana toimineen Kevin Lewisin ja Veronica Lewisin perheeseen 12. huhtikuuta 1988 Texasin Dallasissa. Hän pelasi yliopistokoripalloa yhden kauden Auburnin ja kolme kautta Houstonin yliopiston joukkueessa vuosina 2006–2010.uhcougars.com Lewis teki pelaajasopimuksen Kreikkaan syksyllä 2010,http://www.kavalabc.gr/%CE%9D%CE%AD%CE%B1%CE%91%CE%BD%CE%B1%CE%BA%CE%BF%CE%B9%CE%BD%CF%8E%CF%83%CE%B5%CE%B9%CF%82/tabid/177/ctl/ArticleView/mid/1305/articleId/484/--Kelvin- Lewis.aspx mutta aloitti ammattilaisuransa NBA Development Leaguessa, jossa edusti vuosina 2010–2012 Texas Legendsia ja Rio Grande Valley Vipersia. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Eurooppaan, ruotsalaiseen Solna Vikingsiin. Hän oli kyseisellä kaudella Vikingsin paras pistemies 16,2 pisteen keskiarvolla ja onnistui kolmen pisteen heitoissaan 44-prosenttisesti.http://www.basket.fi/uutiset/kaikki_uutiset/?x122462=19145420 Elokuussa 2013 Lewis teki vuoden pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa.http://www.pyrinto.fi/pyrinto-valmiina-kauteen-kelvin-lewis- taydentaa-kokoonpanon/ Pyrintö pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigaa, jossa se sijoittui neljänneksi. Korisliigassa Pyrintö voitti runkosarjan uudella voittoennätyksellä ja voitti kauden päätteeksi historian kolmannen mestaruutensa. Keväällä Lewis ei pelannut kahdessa ottelussa nilkkavamman vuoksihttp://pyrinto.fi/ottelut/pyrinto-bisons-2-raportti/ . Seuraavaksi kaudeksi Lewis siirtyi Romaniaan, BC Timișoaraan.http://radiotimisoara.ro/2014/06/24/un-american-campion-al- finlandei-va-juca-pentru-bc-timisoara/ Hän voitti joukkueessa Romanian cupin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Kreikan pääsarjassa pelanneeseen Kolossos Rodou BC:hen.http://www.eurobasket.com/Greece/news/416491/Kelvin-Lewis-%28ex-BC- Timisoara%29-is-a-newcomer-at-Kolossos == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2014 * Baltian liigan neljäs sija 2014 * Romanian cup kaudella 2014–2015 == Pelityyli == == Lähteet == * Profiili eurobasket.com * Profiili NBA Development League: Kelvin Lewis Playerfile – nba.com * Profiili uhcougars.com * Kelvin Lewis Stats College Basketball at Sports-Reference.com * Kelvin Lewis D-League Stats Basketball-Reference.com === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lew Pollack

Lew Pollack (16. kesäkuuta 1895 New York – 18. tammikuuta 1946 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä ja sanoittaja. Hän aloitti uransa laulajana ja pianistina vaudevillessa ja julkaisi urallaan useita menestyneitä sävellyksiä, mukaan lukien ”Charmaine”, ”Diane”, ”That’s a Plenty” ja ”Silver Shadows and Golden Dreams”. Hänet valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Songwriters Hall of Fame
Joonas Henttala

Joonas Henttala (s. 17. syyskuuta 1991 Porvoo) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Novo Nordisk -joukkueessa 2013, ja edusti sitä uransa päättymiseen, vuoteen 2023, saakka. Henttala, kuten tallin muutkin ajajat, sairastaa diabetesta. Henttala voitti maantiepyöräilyn suomenmestaruuden vuonna 2021 Vantaalla ajetussa kilpailussa. == Saavutuksia == Lähde: Cycling Archives ;2009 :Maantieajon junioreiden Suomen-mestaruus ;2019 :Porvoon ajot, voitto ;2021 :20px Maantieajon Suomen- mestaruus == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Maantiepyöräilyn Suomen mestarit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lauri Virkkunen

Lauri Virkkunen (s. 1956) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri ja diplomi-insinööri.Pohjolan Voima: hallitus ja johtoryhmä Viitattu 9.4.2015 (Internet Archive) Pohjolan Voima -konsernin palveluksessa Virkkunen oli 2010 \- 2018. Virkkunen on ollut myös Vattenfallin toimitusjohtaja. Virkkunen toimi 2015 samalla myös muun muassa Teollisuuden Voiman hallituksen varapuheenjohtajana sekä Oy Alholmens Kraft Ab:n hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkeakosken ortodoksinen rukoushuone

Pyhä Nikolaos Ihmeidentekijän rukoushuone eli Valkeakosken ortodoksinen rukoushuone eli tsasouna on Valkeakoskella Kalmistonkadulla sijaitseva Tampereen ortodoksiseen seurakuntan kuuluva pyhäkkö. Se on rakennuksena puhdastyyppinen rajakarjalainen kylätsasouna. Sen materiaali on tumma hirsi. Sen on suunnitellut seurakunnalle vuonna 1953 Esko Aro.Valkeakoski.fi ==Lähteet== Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Valkeakosken rakennukset ja rakennelmat Luokka:Valkeakosken kirkkorakennukset
Karelia Expert Matkailupalvelu

Karelia Expert Matkailupalvelu Oy on Pohjois-Karjalan matkailun asiantuntijaorganisaatio, jonka perustehtävä on Pohjois-Karjalan maakuntaan kohdistuvan matkailukysynnän kasvattaminen. Karelia Expert on Visitkarelia.fi- brändin perustaja. ==Historia== Yhtiö on perustettu 1.6.1993 nimellä P-K MatkailuMarkkinointi Oy ja vuonna 2001 aputoiminimeksi vakiintui Karelia Expert Matkailupalvelu. Vuodesta 2004 asti yhtiö on toiminut nimellä Karelia Expert Matkailupalvelu Oy. Vuonna 2005 Lieksan Matkailu Oy ja Ilomantsin Matkailu Oy fuusioituivat Karelia Expertin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Karelia Expert Matkailupalvelu Oy:n kotisivu * VisitKarelia.fi Luokka:Suomalaiset matkailualan yritykset
Konstantin Paustovski

Konstantin Georgijevitš Paustovski (, 31. toukokuuta 1892 Moskova – 14. heinäkuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija. Konstantin Paustovski syntyi rautatievirkailijan perheeseen. Hän kävi Kiovan klassisen lukion ja opiskeli Kiovan ja Moskovan yliopistoissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Paustovski toimi lääkintämiehenä rintamalla ja lokakuun vallankumouksen jälkeen hän työskenteli toimittajana Kiovassa, Odessassa, Kaukasiassa ja Moskovassa. Paustovski tunnetaan lyyrisen proosan mestarina. Hänen ensimmäisiä merkkiteoksiaan olivat luonnon valjastamisesta romanttisessa hengessä kertovat pienoisromaanit Valkoista kultaa (Kara-Bugaz, 1932) ja Kolhida (”Kolkhis”, 1934). Myöhemmin Paustovski kirjoitti lähinnä epäpoliittisia luonto- ja taiteilijakuvauksia sekä historiallisia kertomuksia kuten dekabristiaiheinen Pohjoinen kertomus (Severnaja povest, 1938). Kirjailijan pääteos on kuusiosainen omaelämäkerrallinen romaani Kertomus elämästä (Povest o žizni, 1945–1963). Kirjailijantyönsä ohella Gorkille nimetyn kirjallisuusinstituutin opettajana toimineella Paustovskilla oli suuri vaikutus toisen maailmansodan jälkeisen kirjailijapolven muodostumiseen. Hän osallistui myös Stalinin kuolemaa seuranneen suojasään aikaiseen kulttuurielämän vapautumiseen muun muassa Literaturnaja Moskva (1956) ja Tarusskije stranitsy (1961) -kokoelmien toimittajana. Paustovskin teoreettisia näkemyksiä esittelee teos Kultainen ruusu (Zolotaja roza, 1956). ==Suomennettuja teoksia== * Kara-Bugas. Leningrad: Valtion kustannusliike Kirja, 1934. * Ukonilma arolla: kertomuksia. Suom. Helvi Pekurinen. Helsinki: Smia, 1945. * Meren synty: kertoelma. Suom. Tauno Haapalainen. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1956. * Valkoista kultaa. Suom. Juhani Konkka. Helsinki: Kirjayhtymä, 1963 (2. painos, 1977). * Kertomus elämästä. 1, Lapsuus ja kouluvuodet. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1967. * Kertomus elämästä. 2, Rajuilma nousee. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1968. * Kertomus elämästä. 3, Kahleet katkaistaan. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1969. * Kertomus elämästä. 4, Suurten odotusten aika. Suom. Juhani Konkka. Jyväskylä: Gummerus, 1970. * Kertomus elämästä. 5, Kaukasialaisia kuvia. Suom. Ulla-Liisa Heino. Jyväskylä: Gummerus, 1975. * Kertomus elämästä. 6, Vaellusten kirja. Suom. Ulla-Liisa Heino. Jyväskylä: Gummerus, 1976. * Pohjolan tarina: pienoisromaani. Suom. Uljas Vikström. Petroskoi: Karjala, 1979. * Kultainen ruusu: huomioita kirjailijan työstä. Suom. Ulla-Liisa Heino. Helsinki: Kansankulttuuri, 1980. * Kertomus kirjailijoista. Suom. Marja-Leena Raunio. Moskova: Progress, 1981. * Pohjoinen kertomus. Suom. Natalia Baschmakoff. Helsinki: Kirjayhtymä, 1983. * Venäjän sydänmailla. Suom. Marja-Leena Jaakkola. Helsinki: SN-kirjat, 1987 (myös Moskova: Raduga, 1987). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Konstantin Paustovskin teoksia Lib.ru-sivustolla * Kirjailijalle omistettu sivusto * Moskovan Paustovski-museon sivusto Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Kolhon ortodoksinen kirkko

Kolhon ortodoksinen kirkko eli Karjalan valistajain kirkko tai Pyhien pyhittäjien Sergei ja Herman Valamolaisten kirkko on Mänttä-Vilppulan Kolhossa sijaitseva pieni ortodoksinen kirkko. Se rakennettiin puusta vuonna 1954 alun perin rukoushuoneeksi ja muutettiin kirkoksi 1977–1978, jolloin sinne rakennettiin hirsinen alttaripöytä. Kirkon piirustukset ovat rakennusneuvos Heimo Kautosen käsialaa. Kirkko on pohjaratkaisultaan suorakaiteen muotoinen pitkäkirkko, jossa tila on jaettu kahtia alttarihuoneeseen ja varsinaiseen kirkkosaliin. Kirkon ikonostaasi on rovasti M. Miikkolan käsialaa. Kirkon Pyhän Sergein ja Herman Valamolaisen ikonit ovat peräisin Valamon luostarista. Kirkon länsipäädystä kohoaa satulakattoinen kellotorni. Kirkko on Tampereen ortodoksiseen seurakunnalle kuuluva pyhäkkö. ==Aiheesta muualla== *Kolhon ortodoksisen kirkon kuva ja yhteystiedot ==Lähteet== Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Mänttä-Vilppulan rakennukset ja rakennelmat‎ Luokka:Vilppula
Luka Mezgec

Luka Mezgec (s. 27. kesäkuuta 1988) on slovenialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hän edusti slovenialaisjoukkueita Zheroquadro Radenskaa 2010 ja Savaa 2011–2012 ennen kuin aloitti korkeimmalla ammattilaistasolla Argos-Shimano / Giant-Alpecin -tallissa 2013. Hän siirtyi Orica-GreenEDGE-joukkueeseen 2016, ja edustaa edelleen samaa tallia, nykyiseltä nimeltään Team Jayco-AlUla. == Saavutuksia == Lähteet: Cycling Archives, ProCyclingStats, Cyclingbase ;2010 :Coupe des Nations Ville Saguenay, kokonaiskilpailun voitto ;2011 :Istrian Spring Trophy, 1. etapin voitto :GP Kranj, toinen :Memorial Henryka Lasaka, voitto ;2012 :Five Rings of Moscow, pistekilpailun ja 5. etapin voitto :Tour of Qinghai Lake, pistekilpailun sekä 2., 4., 6., 11. ja 13. etapin voitto :Memorial Henryka Lasaka, voitto ;2013 :Italian ympäriajo, 12., 13. ja 17. etapilla kolmas :Halle–Ingooigem, toinen :Pekingin ympäriajo, 5. etapin voitto ;2014 :Handzame Classic, voitto :Katalonian ympäriajo, 1., 2. ja 5. etapin voitto :Italian ympäriajo, 21. etapin voitto, 7. etapilla kolmas :Pekingin ympäriajo, 1. etapin voitto ;2015 :Tour du Haut-Var, 2. etapin voitto :Italian ympäriajo, 17. etapilla kolmas ;2017 :Slovenian ympäriajo, 2. etapin voitto :Maantieajon Slovenian-mestaruus :EM-kilpailut, maantieajossa viides :Arnhem–Veenendaal Classic, voitto ;2019 :Clasica de Almeria, kolmas :Slovenian ympäriajo, pistekilpailun ja 2. etapin voitto :Puolan ympäriajo, 2. ja 5. etapin voitto :EM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas :Espanjan ympäriajo, 3. etapilla kolmas ;2020 :Puolan ympäriajo, pistekilpailun voitto :Bretagne Classic Ouest-France, toinen :Ranskan ympäriajo, 14. ja 19. etapilla toinen ;2022 :EM-kilpailut, maantieajossa kuudes == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt