EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tähkämunkit

Tähkämunkit (Phyteuma) on kasvisuku, joka kuuluu kellokasvien heimoon. Suvussa on noin 20 lajia, joita esiintyy Euroopassa. Monia suvun lajeja viljellään perennana.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Tummatähkämunkkia ja vaaleatähkämunkkia on tavattu Suomessa paikoitellen luonnonkasviksi villiintyneinä. == Lajeja == * alppitähkämunkki (Phyteuma hemisphaericum) * tummatähkämunkki (Phyteuma nigrum) * pyörötähkämunkki (Phyteuma orbiculare) * sarvitähkämunkki (Phyteuma scheuchzeri) * vaaleatähkämunkki (Phyteuma spicatum) * mustetähkämunkki (Phyteuma betonicifolium) * romaniantähkämunkki (Phyteuma tetramerum) Phyteuma hemispaericum06.jpg|Alppitähkämunkki. Schwarze Teufelskralle.jpg|Tummatähkämunkki. Phyteuma orbiculare (inflorescence).jpg|Pyörötähkämunkki. 0 Phyteuma Spicatum - Cordon.JPG|Vaaleatähkämunkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Tähkämunkit (Phyteuma) * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Tähkämunkit (Phyteuma) *
Konstantin Melnikov

Konstantin Stepanovitš Melnikov (ven. Константин Степанович Мельников), (3. elokuuta 1890 Moskova – 28. marraskuuta 1974 Moskova) oli venäläinen arkkitehti ja kuvataiteilija. Hän on suunnitellut muun muassa sarkofagin Leninin mausoleumiin. Melnikovin aktiivinen ura kesti vain kymmenen vuotta (1923–1933), jonka jälkeen hänen avantgardistinen tyylinsä joutui Neuvostoliiton johdon epäsuosioon eivätkä hänen suunnitelmansa enää toteutuneet.Konstantin Stepanovic Melnikov. Arcinform. Viitattu 6.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Miracle Mirror

Miracle Mirror on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin kolmas albumi vuodelta 1968. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # === 2009 CD julkaisun bonusraidat === # * # # # # == Kokoonpano == * George Kooymans - kitara, laulu * Rinus Gerritsen - basso, kosketinsoittimet * Barry Hay - kitara, huilu, laulu * Jaap Eggermont - rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * Miracle Mirror discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1968 albumit Luokka:Golden Earringin albumit
Munkit (suku)

Munkit eli mykerömunkit (Jasione) on kasvisuku, joka kuuluu kellokasvien heimoon. Suvussa on 14 lajia, joita esiintyy Euroopassa, Turkissa ja Luoteis- Afrikassa. Eräitä munkkilajeja viljellään koristekasvina, lajista riippuen yksivuotisena, kaksivuotisena tai monivuotisena.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Yksi munkkilaji, vuorimunkki kasvaa luonnonvaraisena Suomessa. Se on erittäin uhanalainen kalliokasvi Etelä-Suomessa. == Lajeja == * Jasione corymbosa – tähtimunkki * Jasione crispa – iberianmunkki * Jasione laevis – etelänmunkki * Jasione montana – vuorimunkki Jasione crispa IMG 3954.jpg|Iberianmunkki. Jasione laevis 003.JPG|Etelänmunkki. Jasione montana 130811.JPG|Vuorimunkki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Jasione * Suomen Lajitietokeskus: Munkit (mykerömunkit) – Jasione *
Samuel Schulteen

Samuel Schulteen eli Samuel Samuelis, Vestmannus (7. marraskuuta 1680 Skedvi, Ruotsi – 22. helmikuuta 1752 Turku) oli suomalainen Turun akatemian lainopin professori ja rehtori. Schulteenin vanhemmat olivat Skedvin kirkkoherra Samuel Schultenius (Samuel Videkindi, k. 1694) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Margareta Olofsdotter Schultin. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1694 ja teki jo nuorena kiertomatkan Hollantiin, Saksaan ja Ranskaan. Schulteen oli leskikuningattaren elinikäisten läänitysten asianajajana ja viskaalina vuodesta 1713 ja Gripsholmin ja Vadstenan läänien kuvernementinsihteerinä vuodesta 1718. Hänet valittiin Turun akatemian lainopin professoriksi 1720 mutta hän astui virkaan vasta 1723. Schulteen oli professorina vuoteen 1746 saakka jolloin hän jäi virkavapaalle sairauden takia. Hän oli samalla myös Turun hovioikeuden ylimääräisenä asessorina vuodesta 1726. Schulteen oli Turun akatemian rehtorina 1724–1725 ja 1736–1737 sekä Viipurilaisen osakunnan inspehtorina 1726–1746. Hän omisti Prostvikin tilan Nauvossa. Schulteen oli naimisissa vuoteen 1744 saakka Elisabet Biurstedtin (k. 1744) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja vuodesta 1746 Beata Maria Palanderin (k. 1772) kanssa. Professori ja senaattori Nathanael Gerhard af Schultén oli Schulteenin poika tämän toisesta avioliitosta. Luettu 6.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Samuel Schulteenin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1680 syntyneet Luokka:Vuonna 1752 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Mehitähdet

Mehitähdet (Sempervivum) on kasvisuku, joka kuuluu maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon. Ne ovat vuoristoissa kasvavia matalia mehikasveja. Suvussa on 52 lajia, joita esiintyy pääosin Euroopassa ja Länsi-Aasiassa. Lähisukuiset mehiparrat (Jovibarba), kuten pallomehiparta (Jovibarba globifera, syn. Sempervivum globiferum) muistuttavat ulkonäöltään mehitähtiä. Useita mehitähtilajeja ja niiden risteymiä viljellään perennoina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 == Lajeja == * seittimehitähti (Sempervivum arachnoideum) * partamehitähti (Sempervivum ciliosum) * marmorimehitähti (Sempervivum marmoreum) * alppimehitähti (Sempervivum montanum) * kattomehitähti (Sempervivum tectorum) * pallomehitähti (Sempervivum wulfenii) * dolomiittienmehitähti (Sempervivum dolomiticum) * hartsimehitähti (Sempervivum grandiflorum) * ternimehitähti (Sempervivum ruthenicum) * turkkimehitähti (Sempervivum zeleborii) Sempervivum arachnoideum ssp arachnoideum R0018339.JPG|Seittimehitähti Sempervivum ciliosum var borisii 2.jpg|Partamehitähti Sempervivum marmoreum01.JPG|Marmorimehitähti Sempervivum tectorum (1) 3 (ex Pyrenees).JPG|Kattomehitähti Sempervivum tectorum 02 by Line1.jpg|Kattomehitähti Sempervivum wulfenii 02.jpg|Pallomehitähti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sempervivum * Suomen Lajitietokeskus: Mehitähdet – Sempervivum *
Anders Pryss (nuorempi)

Anders Pryss (nuorempi) eli Andreas Andreæ, Australis (28. syyskuuta 1671 Turku – 22. lokakuuta 1746 Turku) oli suomalainen Turun akatemian runousopin professori, kirjastonhoitaja ja rehtori. Pryssin vanhemmat olivat Kemiön kirkkoherra Anders Pryss (1640–1689) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Margareta Kexlerus. Hän kävi Turun katedraalikoulua vuodesta 1685 alkaen ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1688. Pryss valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1694. Pryss oli Turun akatemian varasihteerinä vuodesta 1695 ja samalla toisena filosofian apulaisena vuodesta 1698. Hän oli ensimmäinen filosofian apulainen ja akatemian sihteeri vuodesta 1702 sekä runousopin professori vuodesta 1706 ja samalla kirjastonhoitaja vuodesta 1720. Pryss jäi virkavapaalle professuurista vuonna 1746. Pryss oli Turun akatemian rehtorina 1712–1713, 1726–1727 ja 1738–1739 sekä sijaisrehtorina 1718–1722. Hän oli lisäksi Satakuntalaisen osakunnan inspehtorina 1735–1746 (mahdollisesti jo vuodesta 1723) ja filosofisen tiedekunnan promoottorina 1726. Pryss oli naimisissa 1701–1735 Katarina Charlotta Wallenstiernan (k. 1735) kanssa ja vuodesta 1737 Beata Munsterhjelmin (k. 1753) kanssa. Hänen poikiaan olivat Turun katedraalikoulun konrehtori Anders Pryss (1702–1761), Turun akatemian teologian professori, tuomiorovasti Samuel Pryss (1705–1779) ja Turun akatemian lainopin professori Olof Pryss (1708–1785). Luettu 6.2.2015. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1671 syntyneet Luokka:Vuonna 1746 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Mestaritontun seikkailut

Mestaritontun seikkailut on tamperelaisen Aili Somersalon kirjoittama saturomaani. Kirja julkaistiin vuonna 1919, ja vuonna 2009 siitä otettiin jo 20. painos. Mestaritontun seikkailut on itsenäinen jatko-osa Somersalon teokselle Päivikin satu. Teos valittiin Helsingin Sanomien äänestyksessä vuonna 2004 suosituimmaksi kotimaiseksi lastenkirjaksi kautta aikojen. Onni Mansnerus teki kirjan vuoden 1945 uusintapainokseen värikuvituksen ja kansikuvan, joita on käytetty kaikissa myöhemmissä painoksissa.Ville Hänninen: Kirjan kasvot: sata vuotta suomalaisia kirjankansia, s. 101–102. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 2017. Kirjan päähenkilö on Mestaritonttu, joka kuninkaan moitteista loukkaannuttuaan päättää jättää toimensa Satulinnan vartijana. Jätettyään Satumaan taakseen Mestaritonttu joutuukin melkoisiin seikkailuihin sekä Kyöpelinvuoren noitien että merenväen parissa. Ylen radioteatteri teki Mestaritontun seikkailuista neliosaisen radiokuunnelman vuonna 1986. Mestaritontun roolissa oli Ossi Ahlapuro ja muissa rooleissa muun muassa Miitta Sorvali, Tuula Nyman ja Maija-Liisa Peuhu. Kirjan pohjalta on tehty myös useita näyttämösovituksia. Lisäksi Mestaritontun seikkailut on julkaistu Seela Sellan lukemana äänikirjana. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Tonttukirjat
Kullerot

Kullerot (Trollius) on kasvisuku, joka kuuluu leinikkikasvien heimoon. Suvussa on 38 pohjoisella pallonpuoliskolla kasvavaa lajia. Monia kullerolajeja ja niiden jalostettuja lajikkeita viljellään perennana.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 Yksi kullerolaji, niittykullero kasvaa luonnonvaraisena Suomessa, yleisimpänä Pohjois-Suomessa. Niittykullero on Lapin maakuntakukka. == Lajeja == * mätäskullero (Trollius acaulis) * altainkullero (Trollius altaicus) * aasiankullero (Trollius asiaticus) * kesäkullero (Trollius chinensis) * niittykullero eli kullero (Trollius europaeus) * amerikankullero (Trollius laxus) * pikkukullero (Trollius pumilus) * kruunukullero (Trollius ledebourii) Trollius altaicus Brekkugullhnappur.jpg|Altainkullero Trollius asiaticus tsk36.jpg|Aasiankullero Hohenheim - Trollius chinensis 01.jpg|Kesäkullero Trollius x cultorum 'Alabaster' flower (above).jpg|Tarhakullero 'Alabaster' Trollius europaeus - flower.jpg|Niittykullero Globeflower Trollius laxus Flower 2400px.jpg|Amerikankullero == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Trollius * Suomen Lajitietokeskus: Kullerot – Trollius *
Samuel Pryss

Samuel Pryss (29. syyskuuta 1705 Turku – 26. heinäkuuta 1779 Turku) oli suomalainen Turun akatemian runousopin ja teologian professori ja tuomiorovasti. Pryssin vanhemmat olivat Turun akatemian runousopin professori ja kirjastonhoitaja Anders Pryss ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Charlotta Wallenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi Tukholmassa 1722 ollessaan isovihan vuoksi paossa Ruotsissa. Pryss valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1732 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1744. Pryssistä tuli 1752 Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtori. Pryss oli Turun akatemian varasihteerinä vuodesta 1732 sekä ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä vuodesta 1736. Hän oli pikkuvihan aikana venäläishallinnon nimittämänä lainopin professorina 1743 mutta palasi rauhan tultua entiseen virkaansa. Pryssistä tuli runousopin professori 1746, toinen teologian professori 1747 sekä ensimmäinen teologian professori 1755. Hän sai eron professorin virasta sairaalloisuuden takia vuonna 1768. Pryss oli samalla myös palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherrana vuodesta 1744, Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1746–1755 ja Turun ruotsalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana sekä tuomiorovastina vuodesta 1755. Pryss toimi Turun akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1749–1750 ja 1758–1759. Hän oli Satakuntalaisen osakunnan inspehtorina vuodesta 1748 ja oli tässä tehtävässä ainakin vielä vuonna 1756. Pryss sokeutui harmaakaihin takia, mutta hän sai näkönsä takaisin silmäleikkauksella vuonna 1771. Pryss oli naimisissa 1739–1756 Margareta Kristina Sackliniuksen (k. 1756) kanssa ja vuodesta 1757 Barbara Helena Freidenfeltin (k. 1808) kanssa. Hänen poikiaan olivat Turun akatemian historian ja politiikan dosentti Fredrik Pryss (1741–1767) ja lääkäri Ulrik Pryss (1767–1791). Luettu 6.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Samuel Pryssin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1705 syntyneet Luokka:Vuonna 1779 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Neidot

Neidot (Nigella) on kasvisuku, joka kuuluu leinikkikasvien heimoon. Neitoja on 26 lajia. Eräitä neitolajeja viljellään yksivuotisina koristekasveina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Ryytineito tunnetaan myös hyötykasvina, jonka siemeniä käytetään mauste- ja lääketarkoituksiin. == Lajeja == * rikkaneito (Nigella arvensis) * Nigella carpatha * ripsineito (Nigella ciliaris) * tarhaneito (Nigella damascena) * Nigella fumariifolia * espanjanneito (Nigella hispanica) * kriminneito (Nigella nigellastrum) * idänneito (Nigella orientalis) * ryytineito (Nigella sativa) * Nigella stricta Nigella arvensis sl7.jpg|Rikkaneidon kukka. 2007-10-25Nigella damascena 11.jpg|Tarhaneidon kukka. Nigella Sativa, Herb Garden, Huntington.jpg|Ryytineidon kukka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Neidot (Nigella) * Suomen Lajitietokeskus: Neidot – Nigella * ITIS: Nigella * United States Department of Agriculture (USDA): Nigella * Flora of Pakistan: Nigella *
Olof Pryss

Olof Pryss (22. kesäkuuta 1708 Turku – 2. joulukuuta 1785 Turku) oli suomalainen Turun akatemian lainopin professori ja rehtori. Pryssin vanhemmat olivat Turun akatemian runousopin professori ja kirjastonhoitaja Anders Pryss ja hänen ensimmäinen puolisonsa Katarina Charlotta Wallenstierna. Hän pääsi ylioppilaaksi Tukholmassa 1722 ollessaan isovihan vuoksi paossa Ruotsissa. Pryss valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1732. Hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1745 ja suoritti Uppsalan yliopistossa molempien oikeuksien tohtorin tutkinnon 1751. Pryss oli Ruotsin amiraliteetin alioikeuden ja luotsilaitoksen ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1736. toimi yliamiraali kreivi Evert Didrik Tauben kolmen pojan kotiopettajana 1737 ja oli samalla Tauben yksityissihteerinä sekä kanneviskaalina mukana merisotaretkellä 1743. Pryssistä tuli eskaaderin sotatuomari 1744 ja hän palasi samana vuonna Suomeen. Pryss oli Turun akatemian lainopin dosenttina vuodesta 1745 ja yleisen lainopin professorina vuodesta 1747 aina eroonsa saakka vuonna 1777. Pryss toimi Turun akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1750–1751 ja 1759–1760. Pryss oli naimisissa 1749–1771 Margareta Elisabet Amnellin (k. 1771) kanssa. Heidän poikansa oli kapteeni, valtiopäivämies Anders Johan Pryss (1752–1824), aateloituna vuodesta 1799 Prytz. Luettu 6.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Olof Pryssin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1708 syntyneet Luokka:Vuonna 1785 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Kilkat

Kilkat eli kilkkaruohot (Cymbalaria) on kasvisuku, joka kuuluu ratamokasvien heimoon. Suvussa on 15 lajia, jotka esiintyvät alkuperäisenä Etelä-Euroopassa ja Lounais-Aasiassa. Joitain kilkkojen lajeja viljellään perennana.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja == * kivikkokilkka (Cymbalaria pallida) * korsikankilkka (Cymbalaria hepaticifolia) * rauniokilkka (eli kilkkaruoho) (Cymbalaria muralis) Cymbalaria hepaticifolia (14056415509).jpg|Korsikankilkka. Cymbalaria-muralis-close.JPG|Rauniokilkka. Cymbalaria muralis2006-06-21.jpg|Rauniokilkka. Cymbalaria pallida 01.jpg|Kivikkokilkka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Kilkat (Cymbalaria) *ITIS: Cymbalaria *United States Department of Agriculture (USDA): Cymbalaria Luokka:Ratamokasvit
Sinipallot

Sinipallot (Globularia) on kasvisuku, joka kuuluu ratamokasvien heimoon. Suvussa on 28 lajia, joita esiintyy Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Pohjois- Afrikassa. Joitain sinipallojen lajeja viljellään perennana.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja == * Globularia alypum – rohtosinipallo * Globularia ascanii – tamadabansinipallo * Globularia cambessedesii – mallorcansinipallo * Globularia nudicaulis – mätässinipallo * Globularia punctata, syn. G. bisnagarica – alppisinipallo * Globularia salicina – pensassinipallo * Globularia sarcophylla – tirajanansinipallo * Globularia spinosa – piikkisinipallo * Globularia vulgaris – vuorisinipallo Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Sinipallot (Globularia) * Globularia trichosantha – pörrösinipallo Globularia nudicaulis1.jpg|Mätässinipallo. Globularia punctata (habitus).jpg|Alppisinipallo. Globularia punctata (flowers).jpg|Alppisinipallo. Globularia vulgaris 2.jpg|Vuorisinipallo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Sinipallot – Globularia Luokka:Ratamokasvit
Leijonankidat

Leijonankidat (Antirrhinum) on kasvisuku, joka kuuluu ratamokasvien heimoon.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7 Tunnetuimpia lajeja on isoleijonankita, josta on jalostettu huomattava määrä erivärisiä viljelylajikkeita. Se on perenna, mutta usein yksivuotisena koristekasvina viljelty. == Lajeja == * kastilianleijonankita (Antirrhinum braun-blanquetii) * keltaleijonankita (Antirrhinum latifolium) * isoleijonankita (leijonankita) (Antirrhinum majus) * sisilianleijonankita (Antirrhinum siculum)Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Antirrhinum Leijonankitoihin on alun perin luettu myös pikkumirrinkita eli pikkuleijonankita (Misopates orontium, aik. Antirrhinum orontium). Antirrhinum latifolium.jpg|Keltaleijonankita. Antirrhinum majus 6636.JPG|Isoleijonankita. 20140627Antirrhinum majus3.jpg|Isoleijonankita. Antirrhinum siculum Ghajn Tuffieha Malta 31 05 2010 01.jpg|Sisilianleijonankita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Suomen Lajitietokeskus: Leijonankidat (Antirrhinum) *ITIS: Antirrhinum *United States Department of Agriculture (USDA): Antirrhinum Luokka:Ratamokasvit
Gabriel Juslenius

Gabriel Juslenius eli Gabriel Danielis, Virmoensis (11. lokakuuta 1666 Mietoinen – 19. maaliskuuta 1724 Turku) oli suomalainen Turun akatemian teologian professori ja rehtori. Jusleniuksen vanhemmat olivat Mynämäen kirkkoherra Daniel Juslenius (k. 1691) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Barbro Gjös. Hänen veljensä oli piispa Daniel Juslenius. Gabriel Juslenius kävi Turun katedraalikoulua vuodesta 1678 ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1682. Juslenius valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1691 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1708. Juslenius oli Turun akatemian varasihteerinä vuodesta 1693, toisena filosofian apulaisena vuodesta 1694 sekä ensimmäisenä filosofian apulaisena ja akatemian sihteerinä vuodesta 1698. Hänestä tuli logiikan ja metafysiikan professori 1702 ja hän oli samalla palkkapitäjänsä Paimion kirkkoherra vuodesta 1708. Juslenius pakeni Ruotsiin isovihan aikana 1713. Ruotsissa hän oli Botkyrkan kirkkoherrana Strängnäsin hiippakunnassa 1717–1722. Juslenius oli Turun akatemian kolmas teologian professori vuodesta 1720 ja toinen teologian professori vuodesta 1722. Hän oli myös samalla palkkapitäjänsä Turun suomalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana vuodesta 1722. Juslenius toimi Turun akatemian rehtorina 1710–1711. Hän oli Austraalisen osakunnan inspehtorina 1704–1722, Boreaalisen osakunnan inspehtorina 1708–1722 ja Turkulaisen osakunnan inspehtorina 1722–1724. Juslenius oli naimisissa 1696–1722 Margareta Wallensteenin (k. 1722). kanssa. Heidän poikiansa olivat hovioikeudenneuvos Johan Gabriel Juslenius, myöhemmin Jusleen (1699–1767), Kruunupyyn kirkkoherra Gustaf Juslenius (1702–1774) ja hovioikeudenneuvos Pehr Jusléen (1707–1776). Professori Henrik Gabriel Porthan oli Jusleniuksen tyttären Kristina Jusleniuksen ja Viitasaaren kirkkoherran Sigfrid Porthanin poika. Luettu 6.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gabriel Jusleniuksen elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1666 syntyneet Luokka:Vuonna 1724 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Talviot

Talviot (Vinca) on kasvisuku, joka kuuluu oleanterikasvien heimoon. Talvioihin kuuluu vain seitsemän lajia. Niitä viljellään perennana, isotalviota myös huonekasvina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Talviolajeja == * vaaleatalvio (Vinca difformis) * Vinca erecta * yrttitalvio (Vinca herbacea) * isotalvio (Vinca major) * pikkutalvio (Vinca minor) Vinca herbacea sl3.jpg|Yrttitalvio. Vinca major (8741890506).jpg|Isotalvio. 20140316Vinca minor1.jpg|Pikkutalvio. Vinca minor 001.JPG|Pikkutalvio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vinca * Suomen Lajitietokeskus: Talviot – Vinca *
Käärmeenpistonyrtit

Käärmeenpistonyrtit (Vincetoxicum) on kasvisuku, joka kuuluu oleanterikasvien heimoon. Suvussa on yli 250 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Euraasiassa, Afrikassa, Australiassa ja Oseanissa. Lisäksi muutamat alun perin eurooppalaiset lajit ovat levinneet Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. Yksi käärmeenpistonyrttilaji, kalliokäärmeenpistonyrtti kasvaa luonnonvaraisena Suomessa. Se on kalliokasvi, jota esiintyy vain Lounais-Suomessa.Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, 4. painos. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo. Helsinki 1998. ISBN 951-45-8167-9. Lisäksi venäjänkäärmeenpistonyrtti on havaittu kerran tulokaslajina 2020-luvulla.Suomen Lajitietokeskus: Venäjänkäärmeenpistonyrtti – Vincetoxicum rossicum Viitattu 11.11.2022. == Lajeja == * kalliokäärmeenpistonyrtti (Vincetoxicum hirundinaria) * venäjänkäärmeenpistonyrtti (Vincetoxicum rossicum) Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Vincetoxicum. Vincetoxicum hirundinaria 002.JPG|Kalliokäärmeenpiston-yrtin kukkia. Vincetoxicum rossicum SCA-5115.jpg|Venäjänkäärmeenpiston-yrtin kukkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Käärmeenpistonyrtit – Vincetoxicum Luokka:Oleanterikasvit
Johan Tillander

Johan Tillander (1. kesäkuuta 1704 Långsjö, Ruotsi – 8. helmikuuta 1769 Växsjö, Ruotsi) oli suomalainen Turun akatemian teologian professori ja rehtori. Tillanderin vanhemmat olivat Ljuderin komministeri Petter Tillander (k. 1719) ja Ingeborg Mellinus. Hän kävi Växsjön lukiota vuodesta 1717 ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1723. Tillander valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1732 ja hänet vihittiin papiksi Växsjön hiippakunnassa 1744. Hän sai Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1752. Tillander oli Turun akatemian varasihteerinä vuodesta 1734, Jönköpingin koulun kollegana vuonna 1737 ja Växjön lukion kolmantena kollegana vuodesta 1737. Hän oli Turun akatemian toinen filosofian apulainen vuodesta 1738 mutta ei astunut tähän virkaan. Tillander oli sitten Växjön lukion apulaisena vuodesta 1738, Växjön tuomiokapitulin notaaria ja Växsjön lukion kaunopuheisuuden lehtorina vuodesta 1739, Växsjön lukion historian lehtorina vuodesta 1742 sekä toisena teologian lehtorina vuodesta 1743. Hän oli vuosina 1740–1743 virkavapaalla ja vieraili tällöin useissa ulkomaisissa yliopistoissa. Tillander oli Turun akatemian kolmas teologian professori vuodesta 1750 ja toinen teologian professori 1755–62. Hän oli akatemian rehtorina 1752–1753 ja 1761–1762 sekä Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1751–1762. Tillander oli lisäksi palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherrana vuodesta 1751, Paimion kirkkoherrana vuodesta 1755 ja Maarian kirkkoherrana vuodesta 1757. Hänestä tuli Växjön tuomiorovasti 1762 ja hän oli valtiopäivämiehenä 1746–1747 ja 1751–1752. Tillander oli naimisissa vuodesta 1755 Helena Katarina Malmin (k. 1809) kanssa. Luettu 6.2.2015. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1704 syntyneet Luokka:Vuonna 1769 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Merikaalit

Merikaalit (Crambe) on kasvisuku, joka kuuluu ristikukkaiskasvien heimoon. Suvussa on 37 lajia.BrassiBase: Crambe Viitattu 24.7.2022. Merikaaleja voidaan viljellä monivuotisina koristekasveina eli perennoina sekä ravintokasveina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Yksi merikaalilaji, euroopanmerikaali kasvaa luonnonvaraisena Suomessa. Se on merenrantakasvi, jota esiintyy vain aivan etelärannikolla.Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio, 4. painos. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo. Helsinki 1998. ISBN 951-45-8167-9. == Merikaalilajeja == * Crambe abyssinica – öljymerikaali * Crambe arborea – liuskamerikaali * Crambe cordifolia – herttamerikaali eli pensasmerikaali * Crambe fruticosa – madeiranmerikaali * Crambe gomerae – gomeranmerikaali * Crambe laevigata – mascanmerikaali * Crambe maritima – euroopanmerikaali * Crambe microcarpa – nupimerikaali * Crambe pritzelii – piikkimerikaali * Crambe santosii – pilvimerikaali * Crambe scaberrima – neulamerikaali * Crambe scoparia – raippamerikaali * Crambe strigosa – raspimerikaali * Crambe sventenii – fuerteventuranmerikaali Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Crambe Viitattu 1.3.2018. Crambe abyssinica1.jpg|Öljymerikaali. Crambe cordifolia plant.jpg|Herttamerikaali. Crambe maritima flowers 062811.jpg|Euroopanmerikaalin kukkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Merikaalit – Crambe *
Raunikit

Raunikit eli harsot eli harsoraunikit (Gypsophila) on kasvisuku, joka kuuluu kohokkikasvien heimoon. Suvussa on yli 145 lajia, joita esiintyy suuressa osassa pohjoista pallonpuoliskoa. Monia lajeja viljellään yksi- tai monivuotisina koristekasveina. Kesäharsoa ja morsiusharsoa käytetään lisäksi leikkokukkina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. Suomessa luonnonvaraisina kasvavat kangasraunikki alkuperäisenä ja ketoraunikki muinaistulokkaana.Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 84.) Lajit ovat uhanalaisia. Useita muitakin raunikkeja esiintyy tai on esiintynyt satunnaiskasveina. == Lajeja == * Gypsophila acutifolia – idänharso * Gypsophila altissima – huiskearaunikki * Gypsophila cerastioides – patjaharso * Gypsophila elegans – kesäharso eli kesäraunikki * Gypsophila fastigiata – kangasraunikki * Gypsophila muralis – ketoraunikki (nykyinen tieteellinen nimi Psammophiliella muralis lankaraunikkien suvussa.) * Gypsophila oldhamiana – japaninharso * Gypsophila pacifica – jättiraunikki * Gypsophila paniculata – morsiusharso * Gypsophila perfoliata – seporaunikki * Gypsophila pilosa – karvaraunikki * Gypsophila repens – mätäsharso * Gypsophila vaccaria – toukoraunikki (aiemmin toukokukka Vaccaria hispanica toukokukkien suvussa.) * Gypsophila viscosa – tahmaharso Gypsophila acutifolia0.jpg|Idänharso. Gypsophila cerastioides 4.JPG|Patjaharso. Gypsophila elegans at lalbagh 7226.JPG|Kesäharso. 20140803Gypsophila fastigiata1.jpg|Kangasraunikki. Gypsophila muralis Gypsy Rose1.jpg|Ketoraunikki. Gypsophila oldhamiana 2.JPG|Japaninharso. Gypsophila paniculata sl2.jpg|Morsiusharso. Gypsophila repens 3.JPG|Mätäsharso. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Harsot ja raunikit (Gypsophila) * Suomen Lajitietokeskus: Raunikit (harsoraunikit) – Gypsophila
Illakot

Illakot (Hesperis) on kasvisuku, joka kuuluu ristikukkaiskasvien heimoon. Illakoihin kuuluu 50 lajia.BrassiBase: Hesperis Viitattu 17.6.2022. Niitä esiintyy alkuperäisenä Euroopassa ja Aasiassa, tulokaslajina myös muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Muutamia illakkolajeja viljellään perennana tai kaksivuotisena koristekasvina.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja == * tarhaillakko (eli illakko) (Hesperis matronalis) * idänillakko (Hesperis pycnotricha) * steveninillakko (Hesperis steveniana) * kaihoillakko (Hesperis tristis) Flowers 5pl.jpg|Tarhaillakon kukkia. Hesperis tristis sl5.jpg|Kaihoillakon kukkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hesperis * Suomen Lajitietokeskus: Illakot – Hesperis *
Hesperis

Hesperis () voi viitata seuraaviin: * Hesperis, hahmo kreikkalaisessa mytologiassa * Eu(h)esperides eli Hesperis, antiikin aikainen kaupunki Kyrenaikassa Libyassa * illakot (Hesperis), ristikukkaiskasvien suku
Saipot

Saipot (Iberis) on kasvisuku, joka kuuluu ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon. Suvussa on 27 lajia.BrassiBase: Iberis Viitattu 22.3.2024. Muutamia saippoja viljellään yksivuotisina koristekasveina. Kivikkosaippo (Iberis saxatilis) ja talvisaippo (Iberis sempervirens) ovat perennoja.Räty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. == Lajeja ja muunnoksia == * Iberis amara – katkerasaippo * Iberis crenata – lumisaippo * Iberis gibraltarica * Iberis linifolia – kaitasaippo * Iberis odorata – tuoksusaippo * Iberis pruitii – kalliosaippo * Iberis saxatilis – kivikkosaippo ** Iberis saxatilis var. corifolia – kevätsaippo * Iberis sempervirens – talvisaippo * Iberis umbellata – sarjasaippo Iberis amara 003.JPG|Katkerasaippo. Iberis saxatilis L ssp saxatilis 01HD.jpg|Kivikkosaippo. Iberis sempervirens 002.JPG|Talvisaippo. Leo-mic-Iberis-umbellata-494.jpg|Sarjasaippo. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Saipot – Iberis *
Night at the Museum – Haudan salaisuus

Night at the Museum – Haudan salaisuus (Night at the Museum: Secret of the Tomb) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva, jonka on ohjannut Shawn Levy. Se on jatkoa elokuville Night at the Museum – yö museossa (2006) ja Night at the Museum 2 (2009). Suomessa Night at the Museum – Haudan salaisuus sai ensi-iltansa 13. helmikuuta 2015. Se on Night at the Museum -elokuvasarjan kolmas ja viimeinen näytelty elokuva. == Juoni == On tavallinen päivä museossa. Juhlat ovat pystyssä ja kaikilla on hauskaa. Yhtäkkiä kaikki museon näytteet, kuten Teddy, Attila the Hun ja muut kaatuvat. Syy kaatumiseen on taulu. Taulu herättää öisin aina kaikki näytteet henkiin. Taulun voima on huvennut. Larry Daleyn täytyy lähteä Lontooseen muiden ystäviensä kanssa ja pelastaa museo. == NäyttelijätElokuvan lopputekstit == Alkuperäinen näyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Ben Stiller Petri Hanttu Larry Daley Robin Williams Heikki Kujanpää Theodore Roosevelt Owen Wilson Risto Kaskilahti Jedediah Steve Coogan Santeri Kinnunen Octavius Ricky Gervais Antti Pääkkönen Dr. McPhee Rami Malek Juha Varis Akhmenrah Ben Kingsley Markku Huhtamo Merenkahre Dan Stevens Carl-Kristian Rundman Sir Lancelot Rebel Wilson Jenni Sivonen Tilly Skyler Gisondo Akira Takaki Nick Daley Patrick Gallagher Kari Tamminen Attila Mizuo Peck Sari Ann Stolt Sacajewea Andrea Martin Rose Rachael Harris Madeline Phelps Matt Frewer Antti Pääkkönen Archibald Stanley Dick Van Dyke Aarre Karén Cecil Fredericks Mickey Rooney Markku Huhtamo Gus Bill Cobbs Reginald Ben Stiller Antti Pääkkönen Neandertalilainen Laa Riku Leskinen, Tiia-Riikka Vuorinen, Ralf Öhberg, Taru Tikkanen, Jussi Pajula, Antti L. J. Pääkkönen, Jussi Saari ja Jaana Hovinen Muissa rooleissa === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: Tuotantotalo Werne Oy Ohjaus ja äänitys: Markus Dergeman Käännös: Jari Siltakoski Miksaus: Deluxe Media ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Brittiläiset komediaelokuvat Luokka:British Museum Luokka:Vuoden 2014 brittiläiset elokuvat
On the Double

On the Double on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin tuplalevy vuodelta 1969. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # === B-puoli === # * # # # # === C-puoli === # * # # # # === D-puoli === # * # # # # == Kokoonpano == * George Kooymans – kitara, laulu * Rinus Gerritsen – basso, kosketinsoittimet * Barry Hay – komppikitara, huilu, laulu * Jaap Eggermont – rummut == Arviot == * Allmusic: Allmusic review == Aiheesta muualla == * On The Double discogs.com -sivustolla == Lähteet == Luokka:Vuoden 1969 albumit Luokka:Golden Earringin albumit
Université de Montréal

Université de Montréal on yliopisto Kanadan Quebecin Montrealin kaupungissa. ==Historia== 250px|thumb|vasen|Ernest Cormierin suunnittelemaa yliopiston päärakennusta valokuvassa. Université de Montréal aloitti toimintansa 6. tammikuuta 1876 ja se oli aluksi osa Université Laval de Québeciä. Yliopiston aloittaessa oppilaita oli vähemmän kuin sata ja tiedekuntia vain kolme. Vuonna 1895 yliopisto sai yhtenäiset tilat, joihin aiemmin hajallaan ympäri kaupunkia sijainneet tiedekunnat siirrettiin. Itsenäinen laitoksensa yliopistosta tuli 8. toukokuuta 1919. Tulipalo tuhosi yliopiston tilat ja tämän seurauksena Ernest Cormier suunnitteli uuden kampusalueen julkistaen suunnitelman vuonna 1926. Rakennustyöt saatiin lopullisesti valmiiksi vasta 1943 rakentamisen pysähdyttyä joksikin aikaa suuren laman takia. Vuonna 2002 yliopisto alkoi rakennuttaa viittä uutta rakennusta, joihin on tarkoitus sijoittaa tutkimuslaitoksia ja opetustiloja. ==Toiminta== Université de Montréalin hallinto- ja opetuskielenä toimii ranska ja sen suullista ja kirjallista osaamista testataan yliopistoon pyrkiviltä. Yliopiston rehtorina toimii Guy Breton. Vuonna 2010 tavallisia opiskelijoita oli 61 253 ja jatkotutkintoa suorittavia oli heidän lisäkseen 15 798\. Opetushenkilökuntaa oli yhteensä 7 329. QS World University Rankings listasi Université de Montréalin 83. parhaaksi yliopistoksi maailmassa vuonna 2014. Yliopistoon kuuluu 13 eri tiedekuntaa ja 2 laitosta: ===Tiedekunnat=== *Faculté des arts et des sciences *Faculté de l’éducation permanente *Faculté de médecine dentaire *Faculté des sciences de l’éducation *Faculté de l'aménagement *Faculté de études supérieures et postdoctorales *Faculté de droit *Faculté de médecine *Faculté de musique *La Faculté des sciences infirmières *Faculté de pharmacie *Faculté de théologie et de sciences des religions *Faculté de médecine vétérinaire ===Muut laitokset=== *Département de kinésiologie *École d'optométrie ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Montreal
Lampijärvi (Loimaa)

Lampijärvi on Alastarolla Loimaalla Varsinais-Suomessa järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Järvellä ei ole laskujokea, sillä se sijaitsee Lampisuon sisällä. Ympäröivä suo on ojitettua, mutta järven ympäristö ei sitä ole. Järvi on kasvamassa umpeen, ja koska rantaturveikossa ei kasva puustoa, on se jäänyt avosuoksi. Järven rantaviiva on 0,49 kilometriä pitkä. Järvi sijaitsee suon laidassa Ristikallion kohdalla, johon on rakennettu yksi loma-asunto. Asunnolle johtaa tie Alastaron ja Punkalaitumen yhdistävältä tieltä. == Lähteet == Luokka:Kourajoen valuma-alue Luokka:Alastaro Luokka:Loimaan järvet
Kaapo Hakola

Kaapo Antinpoika Hakola (26. elokuuta 1753 Alahärmä – 17. joulukuuta 1808 Alahärmä) oli suomalainen kirkonrakentaja, Antti Hakolan poika. Hänet mainitaan ainakin seuraavien kirkkojen rakentajana (joissakin lähteissä etunimi on muodossa Kaappo): * Nurmon kirkko, 1779. Kirkon rakentamisen aloitti Antti Hakola ja hänen kuoltuaan vuonna 1778 Kaapo Hakola jatkoi työn loppuun. * Ylihärmän kirkko, 1787. Kirkko on 24-kulmainen ristikirkko, jonka sekä sisä- että ulkonurkat on viistetty. Kirkon ensimmäiset suunnitelmat teki Antti Hakola, jota pidetään kyseisen ristikirkkotyypin kehittäjänä. * Jurvan kirkko, 1802. Hakola aloitti rakentamisen, työn saattoi loppuun Jaakko Jaaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cabriel (Kaappo), Kaappo Hakolan henkilöhistoriaa yksityishenkilön kotisivulla Luokka:Suomalaiset kirkonrakentajat Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1808 kuolleet
Leppijärvi (Loimaa, länsi)

Leppijärvi (läntinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi kuuluu pääosaltaan entisen Loimaan kunnan Lähteen kylään ja pienemmältä osaltaan entisen Metsämaan kunnan Majanjojan kylään. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä pohjoiseen läheisen harjun toisella puolen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 2,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Järvellä ei ole laskuojaa, mutta siihen laskee ympäröivältä Leppisuolta muutama suo-oja. Järven rantaviiva on 0,71 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota. Koillinen ranta rajautuu hiekkaharjuun, joka kulkee Leppisuon poikki. Harjun päälle on rakennettu valtatie 2, jonka pysähdyspaikka sijaitsee Leppijärvien välissä. Rannoille on rakennettu yksi oma-asunto. == Lähteet == Luokka:Kourajoen valuma-alue Luokka:Loimaan kunta Luokka:Metsämaa Luokka:Loimaan järvet
Leppijärvi (Loimaa, itä)

Leppijärvi (itäinen) on toinen Varsinais-Suomessa Loimaalla sijaitsevista vierekkäisistä Leppijärvistä, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kourajoen valuma-alueeseen. Järvi sijaitsee Loimaan Orisuon kulmakunnalla pääosaltaan Alastaron Kojon kylässä ja pienemmältä osaltaan entisen Loimaan kunnan Euran kylässä. Toinen Leppijärvi sijaitsee järvestä etelään läheisen harjun toisella puolen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 1,6 kilometriä pitkä Latvaoja, joka yhtyy Varvusenojaan ja jatkaa alempana Palojoen nimisenä. Palojoki, joka on Kourajoen pisin haara, laskee lopuksi Loimijokeen. Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota, joka kuuluu Leppisuohon. Lounainen ranta rajautuu hiekkaharjuun, joka kulkee Leppisuon poikki. Harjun päälle on rakennettu valtatie 2, jonka pysähdyspaikka sijaitsee Leppijärvien välissä. Rannoilla on neljä loma-asuntoa ja motelli. == Lähteet == Luokka:Kourajoen valuma-alue Luokka:Loimaan kunta Luokka:Alastaro Luokka:Loimaan järvet
Sleater-Kinney

Sleater-Kinney on yhdysvaltalainen punk rock-yhtye, joka perustettiin Olympiassa Washingtonissa vuonna 1994. == Diskografia == === Albumit === * * * * * * * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset indie rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset punkyhtyeet
Anselmi Ilola

Anselmi Ilola (s. 13. tammikuuta 1995) on suomalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän edusti Pöytyän Urheilijoita. Ilola on kilpaillut myös yhdistetyssä ja harrastanut jalkapalloahttp://www.ylaneenkiri.com/jalkapallo/juniori/arkisto/2005/taitokilpailut2005.htm >. Mäkihypyn maailmancupissa hän ei ole vielä debytoinut. Tammi-helmikuussa 2015 Lapin Urheiluakatemiassa opiskeleva Ilola kilpaili kuudessa Yhdysvaltain US Cupin kilpailussa saavuttaen kilpailuista viisi voittoa ja yhden kakkossijanhttp://www.iltalehti.fi/talviurheilu/2015020519143994_tl.shtml. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pillerinpyörittäjä

thumb|Kaksi pillerinpyörittäjää pyörittämässä lantapalloa. Pillerinpyörittäjä (Scarabaeus sacer) on lehtisarvisiin (Scarabaeidae) kuuluva kovakuoriaislaji. Sitä tavataan Pohjois-Afrikassa, Euroopan eteläosissa ja paikoin Aasiassa. Kuoriainen on saanut nimensä siitä, että se pyörittelee lehmänlannasta palleroita. Se syö ulostetta ja käyttää pyörittelemiään kikkareita muniensa haudontakammioina. Kun uros on valmis parittelemaan, se pyörittelee lantapallon, ja naaras avustaa tai seuraa sitä. Kun pariskunta on löytänyt sopivan pehmeää maata, ne hautaavat pallon ja kaivautuvat maan alle parittelemaan. Naaras laskee hedelmöittyneet munansa palloon, jossa kuoriutuneet toukat elävät ja josta ne syövät. Pillerinpyörittäjän pituus on 25–30 mm. Sen päästä lähtee kuusi sakaraa, kuin kruunussa tai sädekehässä. Sakarat ovat hajureseptoreita, joilla pillerinpyörittäjä paikantaa eläinten ulosteet. Kuoriaisen kolmesta jalkaparista ensimmäinen on lyhentynyt, ja se käyttää niitä lantapaakkujen muotoilemiseen palloiksi. Pillerinpyörittäjä on hyödyllinen, sillä se hautaa ja syö eläinten jätöksiä ja siten parantaa maaperän tuottavuutta, sekä vähentää taudinaiheuttajien lisääntymistä. Muinaisessa Egyptissä pillerinpyörittäjää pidettiin pyhänä; kovakuoriainen symboloi aurinkoa ja sen pyörittämä lantapallo maapalloa. Egyptiläisten skarabee-amuletti muotoiltiin pillerinpyörittäjän mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.aensiweb.com/old/jasr/jasr/2012/4752-4758.pdf Luokka:Lehtisarviset
Hannes Teppo

Hannes Heikki Teppo (6. lokakuuta 1898 Nurmo Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 883 (Viitattu 21.5.2019) – 29. marraskuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja suomen kielen kehittäjä. ==Henkilöhistoria== Hannes Tepon vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Heikki Teppo ja Maria Matilda Alakoskela ja puoliso vuodesta 1936 lehtori Vuokko Päiviö Suometar Raekallio. Teppo tuli ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta 1919 ja valmistui filosofian maisteriksi 1930. Teppo työskenteli ensin sanomalehti Ilkan ja WSOY:n palveluksessa. Forssan yhteiskoulun suomen kielen opettaja hän oli 1931–1934 ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palveluksessa vuodesta 1935, ensin kansanrunousarkistossa, sitten Nykysuomen sanakirjan toimittajana ja vuodesta 1945 kielitoimistossa. Hän oli kielitoimiston ensimmäinen johtaja ja loi sanastoa kuten kaluste, jäänne ja taajama. Teppo oli kysytty kieliasiantuntija, mutta myös muun muassa Kotiseudun toimituksen jäsen.Maisteri Hannes Teppo kuollut. Helsingin Sanomat, 30.11.1953, s. 2. ==Julkaisuja== * Virittäjän sisällys vuosina 1897–1911: järjestelmällinen kirjoituksien ja käsiteltyjen sanain luettelo, 1913, Hannes Teppo, Astrid Reponen-Juvas, Laina Syrjänen * Nuori keräilijä: Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisema kyselylehtinen kansantietouden keräämistä varten, 1927–1933, E. Aaltonen, J. E. Hyötyniemi, Toivo Kaukoranta, Hannes Teppo * Etelä-Pohjalaisen osakunnan 25-vuotisjulkaisu, 1933, Hannes Teppo, Kustaa Vilkuna * Jaakko Nikkisen novelleista: hajapiirtoja hiljaisesta miehestä, 1933 * Wortregister zu Otto Donners Vergleichendem Wörterbuch der finnisch- ugrischen Sprachen, 1936 * Separata ethnographica Fennia, 1937, T. I. Itkonen ym. * Pienois-Kalevala: kouluja varten, 1938, Martti Haavio, Kaarlo Marjanen, Eemil Arvi Saarimaa, Hannes Teppo * Ilomantsin Liusvaaran kylän rakennuksista, 1938 * Kansatieteellisiä muistiinpanoja Ilomantsin itäkylistä, 1939, Hannes Teppo, Kustaa Vilkuna * Virittäjän sisällys vuosina 1927–36: kirjoitusten ja käsiteltyjen sanojen luettelo, 1939, Reino Peltola, Hannes Teppo, Astrid Reponen-Juvas * Sukunimiopas: uusia suomalaisia sukunimiä. 7, 1942 * Alkion "Puukkojunkkareista", 1942 * Suomalaisuuden liiton nimiopas. 6 , Itäkarjalaisten nimiopas, 1942 * Kilpisen "venykekirjoitus"-kirjat, 1943 * Alkion "Puukkojunkkarien" todellisuuspohja, 1943 * Punokset ja solmut: langat, nuorat, köydet ja muut punokset sekä niiden solminta ja muu kytkentä, 1944 * Bragen talo: Vaasan Brage-yhdistyksen ulkomuseon opas, 1946 * Etunimikirja, 1947, Hannes Teppo, Kustaa Vilkuna * Vaeltaja: muistelmia jalkamatkalta Hämeestä, Savosta ja Karjalasta 1828, 1952, Elias Lönnrot, tasoittanut Hannes Teppo, suomentanut Jalmari Hahl ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Fennistit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Kristian Cavander

Kristian Cavander (8. lokakuuta 1730 Karuna – 28. helmikuuta 1812 Turku) oli suomalainen Turun akatemian teologian professori ja rehtori. Cavanderin vanhemmat olivat Karunan Sandön rusthollari Johan Mattsson Cavander (k. 1753) ja Katarina Jakobsdotter Holmberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1747. Cavander valmistui filosofian maisteriksi Turun akatemiasta 1754 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1757. Hän sai Uppsalan yliopiston teologian kunniatohtorin arvon vuonna 1800. Cavander oli Turun akatemian teologian dosenttina vuodesta 1756, Turun akatemian ensimmäisen teologian professorin palkkapitäjänä olleen Kaarinan sijaiskirkkoherrana vuodesta 1757 ja Vaasan triviaalikoulun rehtorina vuodesta 1766. Hänestä tuli Turun akatemian neljäs ylimääräinen teologian professori 1780, kolmas teologian professori 1783, toinen teologian professori 1783 sekä ensimmäinen teologian professori 1789. Cavander vapautettiin professorin virkaan liittyneestä luennointivelvollisuudesta vuonna 1803. Cavander oli myös palkkapitäjänsä Turun suomalaisen seurakunnan kirkkoherrana vuodesta 1781, Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1781–1789 sekä Turun ruotsalaisen seurakunnan ja Kaarinan kirkkoherrana ja tuomiorovastina vuodesta 1789. Hän toimi Turun akatemian rehtorina 1793–1794 ja oli synodaaliväitöksen vt. varapreeseksenä pappeinkokouksessa Turussa vuonna 1791. Cavander oli naimisissa 1758–1786 Renata Forsténin (k. 1786) kanssa. Luettu 7.2.2015. == Lähteet == Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1730 syntyneet Luokka:Vuonna 1812 kuolleet
Fe’Fellas

Fe'Fellas on suomalainen esiintyvä ja kilpaileva Vogue -tanssiryhmä. Ryhmän koreografioiden pohjana toimii Vogue-tanssin alatyyli Vogue Fem. Ryhmän ideologiaan kuuluu suvaitsevaisuuden ja tasa-arvon edistäminen, sekä ennakkoluulojen rikkominen. Ryhmän on perustanut Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien. Fe'Fellaksessa tanssivat Olli Haapaniemi, Riku Haaramäki, Heikki Hautajoki, Jarkko Hänninen, Henri Sarajärvi, sekä Topi Tiikeri. Fe'Fellas - tanssiryhmän esittely == Historia == Tanssiryhmän perusti suomalainen Vogue-pioneeri Venla Vuorio vuonna 2011. Ryhmä on toiminut itsenäisesti vuodesta 2013 lähtien. Fe'Fellas on kilpaillut menestyksekkäästi niin suomalaisissa, kuin kansainvälisissäkin tanssikilpailuissa. Vuonna 2013 ryhmälle myönnettiin 900 euron arvoinen Street -stipendi FDO:n (Finnish Dance Organization) vuotuisessa Tanssin Gaalassa. Finnish Dance Organization Tanssin Gaala - Stipendiaatit 2013 == Esiintymiset == Tanssiryhmä on esiintynyt mm. Helsinki Pride -tapahtumassa, sekä Pietarin LGTB-festivaaleilla vuonna 2013. Kyllä miehetkin tanssivat / Tahdon2013 haastattelu Fe'Fellas on nähty TV:ssä esiintymässä Yle TV2:n Pakko tanssia -ohjelmassa vuonna 2013 ohjelman juontajien Jani Toivolan, sekä Satu Tuomiston kanssa. Seuraavan kerran tanssiryhmä esiintyi TV:ssä MTV3:n Elämä Lapselle -konsertissa Jenni Vartiaisen kanssa vuonna 2013, sekä Emma-gaalassa vuonna 2014. Tanssiryhmä on nähdään myös Jenni Vartiaisen musiikkivideolla "Suru on kunniavieras", joka julkaistiin vuonna 2014. Jenni Vartiaiselta uusi upea video / Iltalehti.fi == Tuotanto == Vuonna 2013 ryhmä julkaisi videon "Fe'Fellas' Cats" yhdessä Dancehall-tanssiryhmä JaMam's Catsien kanssa. Tanssivideossa ryhmät yhdistelevät voguingia ja dancehallia. Suomen tanssiryhmiltä huikea esitys - yhdistävät kaksi eri tanssilajia / Iltalehti.fi Ryhmä on tuottanut myös omia videoita Youtubeen. Nimi Kesto Julkaisualusta Vuosi "We Live For This" 2:16 YouTube 2014 "The Genesis" 3:02 YouTube 2014 == Kilpailut == 1\. sija Show of the Year -tanssikilpailu "Vuoden pienryhmä" -sarja vuonna 2012 Show of the Year -kilpailu 2012 Tulokset 3\. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2013 FDO Street SM -kilpailu 2013 Tulokset 1\. sija Street SM-kilpailut Helsingin karsinnat "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014 FDO Street SM -karsinta 2014 Tulokset 2\. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2014 FDO Street SM -kilpailu 2014 Tulokset 2\. sija Street SM-kilpailut "Katutanssi avoin Showcase" -sarja vuonna 2015 FDO Street SM -kilpailu 2015 Tulokset == Lähteet == * Inhimillisiä uutisia - haastattelu 2015 == Aiheesta muualla == * Fe'Fellas Facebook * Fe'Fellas Youtube Luokka:Suomalaiset tanssiryhmät