EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
A6 (Kreikka)

A6 () eli Attikan valtatie (Αττική Οδός, Attikí Odós) on moottoritie Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se kulkee Ateenan kansainväliseltä lentoasemalta metropolialueen itälaidalta Elefsínaan metropolialueen länsilaidalle, ja toimii Ateenan pohjoisena ohitustienä. Valtatie on kauttaaltaan osa Kórinthoksesta Ateenan johtavaa Eurooppatietä 94. Varsinaisen A6-valtatien pituus on noin 52 kilometriä ja koko Attikan valtatieverkoston pituus sivuhaaroineen noin 65 kilometriä. == Reitti == Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen): Ateenan kansainvälinen lentoasema – Paianía – Leontário – Gérakas – Vrilíssia – Irákleio – Metamórfosi – Áno Liósia – Mándra – Elefsína. Valtatie risteää pohjois-eteläsuuntaisen, muun muassa Pireukseen ja Thessalonikiin johtavan A1-valtatien kanssa Metamórfosissa metropolialueen pohjoisosassa. Elefsínassa valtatie yhdistyy Kórinthokseen Peloponnesokselle jatkavaan itä-länsisuuntaiseen A8-valtatiehen. Näin A6 yhdistää A1- ja A8-valtatiet toisiinsa. Attiki-odos1.jpg|Valtatien liittymä Ateenan lentoaseman lähellä. Attica 06-13 Hills of Hymettus 18 view.jpg|Valtatietä Ymittós-vuoren rinteellä. Athens-Kiffisia-aerial.jpg|Valtatien liittymä Kifisiássa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ateenan kadut ja tiet Luokka:Attika Luokka:Kreikan moottoritiet
A7 (Kreikka)

A7 () eli Keski-Peloponnesoksen valtatie (Αυτοκινητόδρομος Κεντρικής Πελοποννήσου, Aftokinitódromos Kentrikís Peloponnísou) tai Moréan valtatie (Αυτοκινητόδρομος Μωρέας, Aftokinitódromos Moréas) on moottoritie Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se kulkee niemimaan poikki koillis- lounaissuunnassa Kórinthoksesta Kalamátaan. Valtatie on osa Eurooppatietä E65. Varsinaisen A7-valtatien pituus on noin 158 kilometriä ja koko Keski- Peloponnesoksen valtatieverkoston pituus sivuhaaroineen noin 205 kilometriä. Valtatie on saanut yhden nimistään Peloponnesoksen keskiaikaisesta nimestä Morea. == Reitti == Valtatien reitti on seuraava (koillisesta lounaaseen, merkittävimmät ohitetut paikkakunnat suluissa): Kórinthos – Neméa – (Árgos) – Trípoli – (Megalópoli) – Kalamáta Varsinaisen Kórinthos–Kalamáta-tien pituus on noin 158 kilometriä. Valtatiehen yhdistyy haaraumana Α71-valtatie, joka on moottoritieosuus Léfktro–Spárti. Sen pituus on noin 47 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikan moottoritiet Luokka:Peloponnesos
A8 (Kreikka)

A8 () eli Olympian valtatie (Ολυμπία Οδός, Olympía Odós) on moottoritie Kreikassa. Se on eteläisen Manner-Kreikan keskeisin itä-länsisuuntainen väylä ja kulkee Elefsínasta Ateenan metropolialueen länsiosasta Ríoon Peloponnesoksen niemimaalle. Tien länsiosa Kórinthoksesta Patrakseen on rakenteilla (2018). Valtatie on osa Euroopateitä E65 ja E94. Tien pituus on noin 215 kilometriä. == Reitti == Valtatien reitti on seuraava (idästä länteen): Elefsína – Néa Péramos – Mégara – Kakiá Skála – Ágioi Theódoroi – Isthmía – Kórinthos – Archaía Kórinthos – Kiáto – Xylókastro – Aígio – Ágios Vasíleios – Río – (Patras). Valtatie kulkee itäosassaan Saroninlahden pohjoisrantaa ja Korintin kannaksen etelärannikkoa pitkin ja länsiosassaan Korintinlahden etelärantaa pitkin. Valtatie yhtyy itäpäässään Elefsínassa A6-valtatiehen eli Attikan valtatiehen. Länsipäässään Ríossa tie yhtyy A5-valtatiehen eli Joonian valtatiehen, ja jatkaa sen osana Patrakseen. Kórinthoksessa valtatiestä haarautuu A7-valtatie eli Moréan valtatie. Tiedosto:Geraneia tunnel A8 Greece.jpg|Geráneian tunnelin suu lähellä Kakiá Skálaa. Tiedosto:Greek Motorway 8 (National Road 8A) - Korinthos Exit.jpg|Valtatietä lähellä Kórinthosta. == Aiheesta muualla == Luokka:Attika Luokka:Kreikan moottoritiet Luokka:Peloponnesos
EO90

Kansallistie 90 (, EO90) eli ”Kreetan pohjoinen ajoväylä” (Βόρειος Οδικός Άξονας Κρήτης, ΒΟΑΚ, Vóreios Odikós Áxonas Krítis, VOAK) on valtatie Kreetan saarella Kreikassa. Se kulkee saaren pohjoisrannikolla itä-länsisuuntaisesti ja yhdistää saaren suurimmat kaupungit. Tie on osittain moottoritietä, ja tunnetaan tällöin nimellä A90 (Αυτοκινητόδρομος 90, Aftokinitódromos 90). Tien pituus on noin 312 kilometriä. == Reitti == Kansallistien reitti on seuraava (lännestä itään): Kíssamos – Kolymvári – Chaniá – Soúda – Georgioúpoli – Réthymno – Iraklion – Chersónisos – Neápoli – Ágios Nikólaos – Siteía. Kansallistie on osin nelikaistainen ja osin kaksikaistainen. Tie on moottoritietä Chanián ja Réthymnon ohittaessaan sekä Gázista Iraklionin ohi Goúvesiin. Moottoritieosuuksia on tarkoitus rakentaa lisää. Kansallistie on Kíssamoksesta Soúdaan osa Eurooppatietä E65 ja Soúdasta Siteíaan osa Eurooppatietä E75. Kansallistie on vuoristoisen Kreetan saaren pääväylä erityisesti pituussuunnassa liikuttaessa. Kansallistieltä lähtevät saaren muut pienemmät päätiet, jotka kulkevat vuorten yli saaren poikki sen etelärannikolle. Kreetalla tie tunnetaan yksinkertaisesti ”Kansallistienä”, vaikka saarella ovat myös pienemmät kansallistiet EO92, EO94, EO97 ja EO99. ΒΟΑΚ στον Ταυρωνίτη 4569.jpg|Kansallistietä lähellä Tavronítista. Palaiokastro view from Rodia 9246423.JPG|Silta Palaiókastrossa. 2690 voak.jpg|Kansallistietä lähellä Iraklionia. 2701 voak.jpg|Kansallistietä lähellä Iraklionia. Kreta - Europastraße75 1.jpg|Tunneli ja silta lähellä Chersónisosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreetan maantiede Luokka:Kreikan moottoritiet
Jacques Brel is Alive and Well and Living in Paris

Jacques Brel is Alive and Well and Living in Paris on yhdysvaltalainen off- Broadway-teatterirevyy belgialaisen Jacques Brelin lauluista. Se sai kantaesityksensä vuonna 1968, ja sitä esitettiin samassa Village Gate -teatterissa peräti 1 847 kertaa. Esityksen kirjoittivat Mort Shuman ja Eric Blau, ja alkuperäistuotannon kapellimestarina oli Wolfgang Knittel ja ohjaajana Moni Yakim. Revyy tuotettiin monissa muissakin maissa ja aloitti osaltaan Brelin laulujen suosion kasvun myös ranskankielisten maiden ulkopuolella. Vuonna 1975 tuotiin ensi-iltaan samanniminen ranskalais- kanadalainen musikaalielokuva, jonka käsikirjoituksen laati Eric Blau. Sitä ei ole nähty Suomessa. Revyystä tehtiin 1980-luvun alussa myös suomenkielinen tuotanto Laulusi elää, Brel. Se sai kantaesityksensä Helsingin kaupunginteatterissa syyskuussa 1983 ja kuukautta myöhemmin ruotsinkielisenä versiona Svenska Teaternissa nimellä Jacques Brel lever än. Kaupunginteatterissa se sai 125 esityksellä yhteensä 35 282 katsojaa ja Svenska Teaternissa 40 esityksellä 3 454 katsojaa. Revyytä esitettiin 1990-luvulla myös Varkauden, Lahden, Kokkolan ja Kajaanin kaupunginteattereissa sekä Tampereen Työväen Teatterissa. Ruotsinkielinen versio tuotiin Wasa Teaterin näyttämölle vuonna 1987 nimellä Jacques Brel i vårt hjärta. Helsingin kaupunginteatterin esityksen pohjalta julkaistiin vuonna 1984 samanniminen musiikkialbumi, jossa revyyn lauluja esittävät Susanna Haavisto, Saara Pakkasvirta, Harri Rantanen ja Markku Riikonen. Laulut on suomentanut Liisa Ryömä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset musikaalit
Ceremony and Devotion

Ceremony and Devotion on heavy metal -yhtye Ghostin livealbumi, joka julkaistiin digitaalisessa formaatissa 8. joulukuuta 2017. Se on koottu yhtyeen fanien suosikkikappaleista, jotka on taltioitu yhtyeen vuoden 2017 Yhdysvaltain Popestar -kiertueella. Albumi julkaistiin CD- ja LP-formaateissa tammikuussa 2018. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Synkän kiihkeä hurmos tallennettiin nyt myös livelevyksi – Ghostin tuorein on ihan kiva alkupala uutta materiaalia odotellessa Viitattu 24.11.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 konserttitallenteet Luokka:Ghostin albumit
Thrustmaster

Thrustmaster on vuonna 1992 Yhdysvalloissa perustettu elektroniikkateollisuuden yritys, joka valmistaa oheislaitteita ja videopeliohjaimia. Yrityksen on ostanut ranskalainen Guillemot vuonna 1999. == Tuotteet == Merkittäviä tuotteita ovat: * HOTAS Cougar * HOTAS Warthog (2010) Yritys on tunnettu Hall-ilmiötä käyttävistä lento-ohjaimista. Yritys toimii yhteistyössä Eagle Dynamicsin kanssa. == Lähteet == Luokka:Tietotekniikan tuotemerkit
Iltaisin

Iltaisin on Lasse Mårtensonin säveltämä ja Kari Tuomisaaren sanoittama musiikkikappale, joka voitti vuonna 1965 Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan liittyneen sävellyskilpailun. Sitä ei kuitenkaan valittu Suomen edustuskappaleeksi, vaan loppukilpailuun lähetettiin Viktor Klimenkon esittämä ”Aurinko laskee länteen”, joka jäi pisteittä. Kappaleen ”Iltaisin” esittivät duettona säveltäjä Mårtenson ja Marjatta Leppänen. Tahtilajiin 12/8 kirjoitetussa laulussa on vain yksi säkeistö, jonka Marjatta Leppänen laulaa ensin flamencotyylisen akustisen kitaran ja bassokitaran säestyksellä. Kertauksessa säestys vaihtuu jazztyyliseksi, pääsoittimena sähköurut, ja saman säkeistön aloittaa Lasse Mårtenson. Säkeistön puolivälistä Leppänen laulaa melodiaa ja Mårtenson toista ääntä. Sanoituksessa laulun kertoja on onnellinen päästessään iltaisin kuulemaan rakastettunsa lauluesitystä. 1980-luvun alussa Mårtenson julkaisi kappaleesta instrumentaaliversion. Vuonna 2010 Varjokuva- yhtye levytti oman lauletun versionsa kappaleesta albumille Monta polkua. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1965 kappaleet
BOR-A 550

pienoiskuva|Suomen merivoimien BOR-A 550 -rannikkotutka heinäkuussa 2012. BOR-A 550 on saksalaisen Thales Groupin kehittämä sotilas- ja viranomaiskäyttöön tarkoitettu valvontatutka. (archive.org) X-kaistalla operoiva tutka on tyypiltään hyppivätaajuuksinen pulssidopplertutka, ja on laitteistonsa puolesta mieskuljetteinen. Tutkaa valmistetaan kahtena eri versiona, jotka ovat pienempitehoinen BOR-A 550 ja suurempitehoinen BOR-A 560. Laitteen vikaantumisväliä mittaava MTBF-aika on valmistajan mukaan noin 15 000 tuntia. == Käyttö Suomessa == Suomen merivoimat tilasi seitsemän BOR-A 550 -rannikkotutkaa noin kuudella miljoonalla eurolla maaliskuussa 2003. Hankinta oli osa eduskunnan myöntämää merivoimien tiedustelun, johtamisen ja valvonnan kehittämisen tilausvalmiutta. Merivoimat päätyi päivittämään 26 käytössään ollutta BOR-A 550 -tutkajärjestelmää kahdeksan miljoonan euron hintaan vuonna 2016, mikä jatkaa kaluston elinkaarta aina vuoteen 2035. == Tekniset tiedot == Lähde: Versio BOR-A 550 BOR-A 560 Lähetysteho 20 W 40 W Kaistanleveys 200 MHz 800 MHz Kanavien määrä 21 81 Suurin mittausetäisyys* 57 km 67 km Mittausnopeus 8 / 16 / 32 °/s 8 / 16 / 32 °/s Tarkkuus (etäisyys) ±5 m ±5 m Tarkkuus (atsimuutti) ±3 v ±3 v * Mittausetäisyydet alusmaalille. Suurin mittausetäisyys riippuu mitattavasta maalista. * Mittausetäisyydet alusmaalille. Suurin mittausetäisyys riippuu mitattavasta maalista. * Mittausetäisyydet alusmaalille. Suurin mittausetäisyys riippuu mitattavasta maalista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Sotilaalliset tutkat
Ei enää kylmää eikä pimeää

Ei enää kylmää eikä pimeää on Jukka Nousiaisen kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin digitaalisessa- ja kasettiformaatissa 25. toukokuuta 2018. Albumi on mielialaltaan kitkerä ja sarkastinen, ja sisältää Nousiaiselle epätyypillisiä poliittisia sävyjä. Albumin CD-painos julkaistiin 8. kesäkuuta 2018. Albumista julkaistiin myös 2000 kopiota käsittävä vinyylipainos, joka ilmestyi 6. heinäkuuta 2018.Levykauppa Äx: Jukka Nousiainen – Ei enää kylmää eikä pimeää Nousiainen ilmoitti albumin valmistumisesta yllättäen 18. huhtikuuta 2018 tyhjentävässä Facebook-tilapäivityksessä Facebook: Jukka Nousiainen – Aikajana (18. huhtikuuta 2018) Hän on kommentoinut albumin sanomaa seuraavalla tavalla: Musiikkilehti Rumban kriitikot äänestivät albumin vuoden 2018 kymmenen parhaan kotimaisen levyn listan toiseksi. == Vastaanotto == Helsingin Sanomat Nuorgam 90% Soundi Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Helsingin Sanomien Mervi Vuorela antoi albumille täydet viisi tähteä, ja kuvaili sitä väkeväksi kannanotoksi nykypäivän menosta kritisoimalla muun muassa talouskasvun ihannointia rajallisten resurssien puitteissa. Vuorela piti Nousiaisen lauluntekotaitoa kadehdittavana, ja vertasi Nousiaista toiseen suomiretroilun kiintotähteen Litku Klemettiin, vaikka pitikin häntä enemmän maanläheisenä roots-musiikin tekijänä, jonka kappaleet nousevat silkan retroilun ylitse itsenäisiksi taideteoksiksi. Verkkomedia Nuorgamin Niko Peltonen piti osittain ongelmallisena albumin yksioikoista sanomaa, mutta antoi albumille siitä huolimatta arvosanan 90%. Hän totesi kokonaisuuden olevan tiukasti taiteilijan hyppysissä, ja kehui albumia Nousiaisen toiseksi perättäiseksi klassikkoalbumiksi. Soundin Hannu Linkola kehui Nousiaisen soiton, kerronnan ja tunteen yhteyttä sekä helppojen näkökulmien karttamista. Levyä kuvataan toivorikkaaksi ja uutta tähyäväksi. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 albumit Luokka:Jukka Nousiaisen albumit
Sojuz MS-09

Sojuz MS-09 () on Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS- avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 6. kesäkuuta 2018 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 56:n miehistöön. ==Miehistö== * Sergei Prokopjev, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö * Alexander Gerst, ESA * Serena M. Auñón-Chancellor, NASA ===Varamiehistö=== * Oleg Kononenko, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö * David Saint-Jacques, Kanadan avaruusjärjestö * Anne C. McClain, NASA ==Lähteet== Luokka:Miehitetyt avaruuslennot Luokka:Sojuz-ohjelma
Roswellin ufomuseo

Kansainvälinen UFO museo ja tutkimuskeskus on Roswellissa, New Mexicossa sijaitseva museo. Roswellin kaupungin lähellä New Mexicon autiomaassa vuonna 1947 tapahtui ufoksi väitetyn esineen maahansyöksy joka on myöhemmin tullut tunnetuksi nimellä Roswellin tapaus. Tapauksen johdosta on syntynyt paljon erilaisia salaliittoteorioita sekä Roswellin kaupunkiin kokonainen ufoteollisuus. == Lähteet == Luokka:Ufot
Kansanluonne

Kansanluonne on jollekin kansalle tai kansakunnalle oletettu luonteenlaatu. Ihmisyhteisöjen luonnehdintoja löytyy jo kaikkein varhaisimmista kirjallisista lähteistä. Ennen kansakuntien syntyä tällaiset lähteet kuvasivat enemmänkin esimerkiksi heimoja, klaaneja ja kaupunkiyhteisöjä, ja yleensä niiden yläluokkaisia miehiä. Eri kansoille annetut luonteenpiirteet ja psykologiset ominaisuudet alkoivat muuttua systemaattisemmiksi 1500-luvun lopulla. Monet ajattelijat alkoivat 1700-luvulla pyrkiä asettamaan kansat maallisen maailman historiallisiksi vaikuttajiksi. Vaikutusvaltainen Johann Gottfried von Herder sovelsi ihmiskunnan historian filosofiassaan kansan yksilönkaltaisuuden, historiallisen kehityksen ja luonteenpiirteiden ainutlaatuisuuden periaatteita. Kansoja alettiin pitää kollektiivisina persoonallisuuksina, joista jokaisella oli oma sisäisesti järjestynyt ja orgaanisesti kehittynyt luonteenlaatunsa. Saksassa esimerkiksi kehitettiin systemaattinen ”kansojen taulu”, jossa jokaiselle kansakunnalle annettiin jokin ainutlaatuinen ominaisuus eri elämänalueilla kuten tavoissa, tieteissä, sodankäynnissä ja rakkauselämässä. Kansanluonteesta tuli keskeinen käsite 1800-luvulla, jolloin se kytkeytyi oleellisesti nationalistiseen ajattelutapaan. Kansanluonteella määriteltiin nykyaikaisen valtion olemassaoloa, asemaa ja ominaispiirteitä. Sen avulla voitiin merkitä jo itsenäisten ja suvereenien valtioiden sisäistä yhtenäisyyttä ja erityisyyttä, ja sen avulla saatettiin lisäksi vahvistaa laajempaan itsemääräämisoikeuteen tai täydelliseen itsenäisyyteen pyrkivien kansallisten liikkeiden itsetuntoa ja toiminnan oikeutusta. Kansanluonnetta tutkittiin 1800-luvulla tieteellisesti ja hyväksytysti etenkin maantieteessä, sosiologiassa, historiantutkimuksessa ja antropologiassa. Käsitettä alettiin kuitenkin kritisoida 1900-luvulla luonnehdintojen empiirisen perustelun hataruuden ja kapea-alaisuuden sekä käsitteen usein hyvin tarkoitushakuisen käytön vuoksi. Niiden lisäksi kansallisuusaatteeseen kohdistuneen arvostelun ja eurooppalaisen itsetutkiskelun ja -kritiikin seurauksena tieteessä siirryttiinkin neutraalimpiin käsitteisiin kuten kansalliseen kulttuuriin, mentaliteettiin ja identiteettiin. Nykyisin kansanluonteen käsite saattaa esiintyä kaavamaisina stereotypioina esimerkiksi koulujen oppikirjoissa, joukkotiedotuksessa, matkaoppaissa ja yleisessä keskustelussa. ==Lähteet== Luokka:Stereotyypit Luokka:Etniset ryhmät Luokka:Sosiaalipsykologia
Ranskalaiset korot

Ranskalaiset korot on Erik Lindströmin säveltämä ja hänen vaimonsa Vuokko Lindströmin eli nimimerkki Hillevin sanoittama musiikkikappale. Se tunnetaan parhaiten Helena Siltalan levytyksenä vuodelta 1958, ja sen myöhempiä levyttäjiä ovat Markku Arokanto, Eija Kantola, Vieno Kekkonen, Erkki Liikanen ja Reijo Taipale.Hakutulos kappaleelle Ranskalaiset korot , Suomen äänitearkisto ry. Viitattu 7.6.2018. Monica Aspelund teki kappaleeseen englanninkieliset sanat nimellä ”High Heeled Shoes”. Se on julkaistu kokoelmalla Songs Finland Sings: Popular Finnish Songs in English (2002). ==Syntyhistoriaa== Vuonna 1957 Erik Lindström lomaili vaimonsa Vuokon kanssa Kööpenhaminassa, josta he ostivat punaiset mokkanahkaiset korkokengät. Idea kenkäaiheiseen lauluun tuli matkan jälkeen Vuokko Lindströmiltä, joka laati sanoituksen. Siinä nuori mies kuulee joka päivä korkokenkien kopsetta läheltä asuntoaan, muttei koskaan onnistu näkemään vilaustakaan naisesta. Valmiin levytyksen tiiviin tunnelman luovat vihellys (säveltäjä Lindström itse) ja kävelyääni, jonka tekivät Helena Siltala ja hänen miehensä Rolf Kronqvist, kun ensin oli irrotettu studion betonilattiasta pala korkkimattoa. Risto Vanarin oikea rumpusoundi löytyi lopulta soittamalla vispilöillä puhelinluettelon kantta. Sen lisäksi soittimina käytettiin vain bassoa (Tuomas Kalliala) ja pianoa, jota soitti Lindström. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet Luokka:Vuoden 1958 kappaleet
Glide

Glide oli 3dfx:n ohjelmointirajapinta (API) sen Voodoo-sarjan grafiikkasuorittimille. Rajapinta oli rajattu vain 3dfx:n laitteille. Erikoistunut suljettu rajapinta vain yhden valmistajan tuotteille oli yksi tekijä, joka johti 3dfx:n poistumiseen markkinoilta. Rajapintaa tukeneita pelejä olivat muun muassa alkuperäinen Tomb Raider ja Diablo II. Rajapintaa varten on kehitetty useita nk. wrapper-kirjastoja, joilla rajapintaa käyttäviä ohjelmia voidaan ajaa eri laitteilla. 3dfx julkaisi rajapinnan lähdekoodit vuonna 1999 ja sen on korvannut Direct3D ja OpenGL. == Katso myös == * OpenGL == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Glide Open Source Project * Programming Guide * Glide Porting Guide (PDF) Luokka:Ohjelmointirajapinnat Luokka:3dfx
Kaipa

Kaipa on ruotsalainen progressiivista rockmusiikkia soittava yhtye. Sen perustivat kosketinsoittaja Hans Lundin (s. 1948) ja basisti Tomas Eriksson vuonna 1973 alun perin nimellä Ura Kaipa. Kitaristi Roine Stolt (s. 1956) liittyi mukaan 17-vuotiaana. Lyhennettyään nimensä nykyiseen muotoon yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Kaipa vuonna 1975. Yhtye hajosi 1982, mutta 2000-luvun alussa Lundin ja Stolt perustivat sen uudelleen. Roine Stolt, joka vuonna 1994 oli perustanut myös oman yhtyeensä The Flower Kingsin, jätti Kaipan Mindrevolutions-levyn (2005) nauhoitusten jälkeen, ja yhtye on jatkanut ilman häntä. Kaipan nykyinen kitaristi on Scar Symmetry -yhtyeessäkin vaikuttava Per Nilsson. Hänen lisäkseen nykyisessä (2018) kokoonpanossa ovat mukana Hans Lundin (koskettimet, laulu), Patrik Lundström (laulu), Aleena Gibson (laulu), Jonas Reingold (basso) ja Morgan Ågren (rummut). == Diskografia == === Studioalbumit === * Kaipa (1975) * Inget Nytt Under Solen (1976) * Solo (1978) * Händer (1980) * Nattdjurstid (1982) * Stockholm Symphonie (bootleg, 1993) * Notes from the Past (2002) * Keyholder (2003) * Mindrevolutions (2005) * Angling Feelings (2007) * In the Wake of Evolution (2010) * Vittjar (2012) * Sattyg (2014) * Children of the Sounds (2017) * Urskog (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Yhtyeen viralliset kotisivut Luokka:Ruotsalaiset progressiivisen rockin yhtyeet
Frances James

Mary Frances James (3. helmikuuta 1903 – 22. elokuuta 1988) oli kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Hän opiskeli McGillin konservatoriossa Walter Clappertonin johdolla. Myöhemmin hän suoritti opintoja myös muun muassa Emmy Heimin johdolla sekä New Yorkissa Enrico Rosatin ja Maria Kurenkon ja Bostonissa Roland Hayesin johdolla.The Canadian Encyclopedia: Frances James Vuonna 1929 James kiersi Kanadaa tenori Stanley Maxtedin kanssa. Hän esiintyi vuonna 1931 Banffissa Healey Willanin balladioopperan Prince Charlie and Flora kantaesityksessä. Hän meni naimisiin Murray Adaskinin kanssa ja esitti tämänkin musiikkia. Hän esiintyi Toronton Bach-kuoron ja Toronton Mendelssohn- kuoron kanssa. Debyyttinsä Hart House Sunday -iltakonserttisarjassa hän teki Gwendolyn Williams Kodolfskyn toimiessa pianistina vuonna 1935. Jamesista tuli kansalliselle yleisölle laajemmin tunnettu esiintymisistään monissa CBC:n radiosarjoissa. Hän oli 1900-luvun kanadalaismusiikin esityksen edelläkävijä ja kantaesitti monia maansa säveltäjien teoksia. James opetti laulua Saskatchewanin yliopistossa vuoteen 1973 saakka. Tämän jälkeen hän jatkoi opetustöitä Victoriassa. Vuonna 1984 hän sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Peggie Sampson

Peggie (syntyjään Margaret) Sampson (16. helmikuuta 1912 Edinburgh – 17. toukokuuta 2004 Toronto) oli skotlantilaissyntyinen, vuonna 1973 Kanadan kansalaisuuden saanut gambisti, sellisti ja pedagogi. Hän aloitti sellonsoiton opiskelun 8-vuotiaana Ruth Waddellin johdolla Edinburghissa, josta hän siirtyi jatkamaan opintojaan Guilhermina Suggian johdolla Lontooseen ja Portugaliin. Vuosina 1929–1932 Sampson oli Donald Francis Toveyn opissa Edinburghin yliopistossa ja vuosina 1937–1944 tämän opetusavustajana. Sampson oli lisäksi Diran Alexanianin sellonsoiton ja Nadia Boulangerin teoriaoppilas.The Canadian Encyclopedia: Peggie Sampson 1930-luvulla Sampson piti resitaaleja Englannissa ja Alankomaissa. Hänen ohjelmistoonsa kuului Edward Elgarin konsertto. Hän pääsi esiintymään muun muassa Glyndebournen festivaaliorkesterin kanssa Fritz Buschin toimiessa kapellimestarina. Vuosina 1935–1937 hän opiskeli Emanuel Feuermannin johdolla ja noin vuonna 1946 Pablo Casalsin johdolla Pradesissa. Hän toimi vuosina 1944–1951 vapaana sellistinä, piti resitaaleja ja soitti Carter-trion jäsenenä. Vuonna 1951 Sampson muutti Kanadaan, jossa hän opetti Manitoban yliopistossa teoriaa, historiaa ja sellonsoittoa 20 vuoden ajan. Hän myös opetti sellonsoittoa yksityisesti Winnipegissä ja sai vuonna 1962 Manitoban yliopistolta erityislahjoituksen perustaakseen kokeellisen luokan lahjakkaille lapsille. Vuosina 1960–1961 Sampson oli Britanniassa, jossa hän viimeisteli tohtorikoulutustaan. Sampson oli hyvin aktiivinen sellistinä Winnipegissä 1950–1960-luvuilla. Vuoden 1960 paikkeilla Sampson kiinnostui viola da gambasta. Hän teki Christine Matherin kanssa yhteistyötä Manitoba University Consortin perustajana. 1960-luvun lopussa viola da gamba oli korvannut sellon Sampsonin pääsoittimena. Vuonna 1970 Sampson liittyi Yorkin yliopiston (Toronto) henkilökuntaan. Sampson tilasi ja kantaesitti lukuisia uusia teoksia. Hän sai Kanadan musiikkineuvoston mitalin vuonna 1985. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset sellistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Viola da gamban soittajat Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
A Star Is Born (vuoden 2018 elokuva)

A Star Is Born on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen musikaalielokuva, jonka on ohjannut ja osin tuottanut Bradley Cooper. Elokuvassa esikoisohjauksensa tekevä Cooper myös käsikirjoitti elokuvan Will Fettersin ja Eric Rothin kanssa, ja lisäksi hän näyttelee elokuvassa myös miespääosaa. Muissa päärooleissa esiintyvät Lady Gaga, Dave Chappelle, Andrew Dice Clay ja Sam Elliott. Elokuva kertoo kantrimuusikosta (Cooper), joka rakastuu nuoreen laulajaan (Gaga). Tämä on kolmas uudelleenfilmatisointi vuoden 1937 elokuvasta Tapahtuipa Hollywoodissa. Edelliset versiot ovat vuosilta 1954 ja 1976. A Star Is Born sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 31. elokuuta 2018. Se sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 5. lokakuuta 2018 ja Suomessa 19. lokakuuta 2018. Elokuva sai kahdeksan Oscar- ehdokkuutta vuoden 2019 gaalassa muun muassa parhaasta elokuvasta, miespääosasta (Cooper), naispääosasta (Gaga), miessivuosasta (Elliott) ja sovitetusta käsikirjoituksesta. Se palkittiin parhaasta kappaleesta ”Shallow”. ”Shallow” palkittiin myös parhaan kappaleen Golden Globella, Critics’ Choicella ja Grammylla. Elokuvan soundtrack toi Gagalle neljä Grammy- palkintoa, Oscar-palkinnon sekä BAFTA-palkinnon. Gaga sai myös elokuvan parhaan naispääosan Golden Globe -palkinnon. Voittojen myötä Lady Gagasta tuli ensimmäinen henkilö, joka sai Oscar-, Grammy-, BAFTA- ja Golden Globe -palkinnot saman vuoden aikana. Suomessa tuplaplatinarajaa lähentelevän A Star Is Born -soundtrackin kappaleet Shallow ja Always Remember Us This Way ylsivät Suomen radiolistan kärkikymmenikköön ja ovat striimanneet moninkertaista platinaa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Golden Globe -palkitut elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Helsinki Summit 1997

Helsingin huippukokous 1997 (engl. Helsinki Summit 1997) oli Yhdysvaltojen presidentin Bill Clintonin ja Venäjän presidentin Boris Jeltsinin tapaaminen Helsingissä 20.–21. maaliskuuta 1997. Keskusteluissa käsiteltiin maailmanpoliittisia ongelmia, kuten Naton laajentumisen periaatteita ja aseistariisuntaa. Jeltsinin oli arveltu olleen huonossa kunnossa, ja siksi tapaamispaikaksi oli valittu Helsinki, jonne Venäjältä oli lyhyt matka. Maailmanjohtajien terveystilanne oli kuitenkin päinvastainen, sillä Clinton oli loukannut polvensa ennen matkaanlähtöä ja istui pyörätuolissa Jeltsinin vastaavasti ollessa hyväkuntoinen ja laihtunut. ==Lähteet== Luokka:Huippukokoukset Luokka:1997 Luokka:Suomen politiikka 1990-luvulla Luokka:Helsingin tapahtumat Luokka:Suomen ja Yhdysvaltain väliset suhteet Luokka:Suomen ja Venäjän väliset suhteet Luokka:Venäjän ja Yhdysvaltain suhteet
Mä voin selittää kaiken

Mä voin selittää kaiken on kesäkuussa 2018 Yle Areenassa julkaistu nuorten draamasarja, joka on spin-off Yle TV2:lla esitettävälle Uusi päivä -sarjalle. Sarjassa on 14 varsinaista osaa sekä 15. jaksona julkaistu making of -sarjan tekemisestä, jossa haastateltiin sarjan ohjaajaa Hannaleena Haurua. Kaisla (es. Eeva Rajakangas) suunnittelee romanttista iltaa Iiron (es. Miro Puranen) kanssa, mutta Iirosta mustasukkainen Pyry (es. Toni Nikka) päättää sotkea Kaisla-siskonsa suunnitelmat ja järjestää kotibileet. Juhlia tulee kuokkimaan Myrsky (es. Tuure Boelius), joka tuo mukanaan joukon ystäviään ja lopputuloksena on sekasorto. == Rooleissa == == Jaksot == Jakso Nimi Ikäraja 1 Älä puhu kaksosista 2 Kuka on verhon takana? 3 Pipo päässä pakkasella 4 Bileet tänään! Anyone?! 5 Varhaiskypsä ystävä 6 Lenni leikkii piilosta 7 Sisään, ulos, sisään, ulos 8 Annie mestariauttaja 9 Love me tender 10 Stella! Stella! Stellaa-a! 11 Älä droppaa mun tunnelmaa 12 Kapteeni, me tuhoudumme kymmenessä sekunnissa 13 Lampaita ja leijonia 14 Ratsastetaan auringonlaskuun 15 Kohti maailmanlopun bileitä (making of) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sarjan traileri YouTubessa * Sarjan jaksot Yle Areenassa Luokka:2010-luvun suomalaiset draamasarjat Luokka:2010-luvun nuortendraamasarjat
Arie den Hartog

Arie den Hartog (23. huhtikuuta 1941 – 7. kesäkuuta 2018) oli alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hartog voitti the Milano–San Remo pyöräilykilpailun 1965 ja Amstel Gold Race pyöräilykilpailun 1967. ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Salibandyn P21 1. divisioona

A-poikien 1. divisioona on kaudesta 2018-2019 lähtien pelattu Salibandyliiton järjestämä valtakunnallinen sarja. Se on A-poikien toiseksi korkein sarjataso. Ottelut pelataan yksittäisinä ja peliaika otteluissa on 3 x 20 minuuttia tehokasta peliaikaa. Uuden 1. divisioonan joukkueet selviävät 25.-26.8.2018 pelattavissa 1. divisioonan karsinnoissa. Toisin kuin SM-sarjassa, kaikki sarjapaikat eivät ole periytyvä. Periytyviä sarjapaikka on 8 ja neljästä viimeisestä paikasta kaudelle 2019-2020 pelataan elokuussa 2019. == Historia == 1\. divisioonaa on pelattu kauteen 2017-2018 asti alueellisena, turnausmuotoisena sarjana. Keväällä 2018 liitto päätti, että 1. divisioona pelataan jatkossa valtakunnallisena. Sarja perustetaan SM-sarjan ja vanhan 1. divisioonan väliin. Vanha alueellinen 1. divisioona pelataan jatkossa nimellä 2. divisioona. == Sarjajärjestelmä == 1\. divisioonassa 8 sarjapaikkaa on periytyviä ja viimeiset 4 paikkaa karsitaan 1. divisioonan karsinnoissa elokuussa 2019. Valtakunnallinen 1. divisioona pelataan yhdessä 12 joukkueen lohkossa. Runkosarja pelataan kaksinkertaisena, eli jokainen joukkue pelaa 22 ottelua. Runkosarjan 1. nousee kauden päätteeksi SM-sarjaan. 2. ja 3. pelaavat SM-karsinnat SM-sarjan 10. ja 11. vastaan. Ottelusarjojen voittajat SM-sarjaan kaudeksi 2019-2020. Runkosarjan 4.-6. varmistavat suoran paikan 1. divisioonaan kaudeksi 2019-2020. 7. ja 8. karsivat periytyvistä sarjapaikoista 2. divisioonan loppusarjan kahden parhaan kanssa. Otteluparien voittajat saavat suoran paikan 1. divisioonaan ja häviäjät voivat yrittää saada 1. divisioonan sarjapaikan elokuussa 2019 järjestettävissä 1. divisioonan karsinnoissa, jossa ratkotaan 4 viimeistä sarjapaikkaa. == Joukkueet 2020–2021 == Joukkue Kunta Kotihalli M-Team Helsinki Arena Center Ruskeasuo Karhut Pori Porin urheilutalo SBS Wirmo Mynämäki HaNi-Halli SaiPa Lappeenranta Liikuntakeskus Areena Josba Loviisa Rantakylän urheiluhalli O2-Jyväskylä Jyväskylä Palokan koulukeskus GrIFK Kauniainen Kauniaisten palloiluhalli Loviisan Tor Loviisa Loviisan liikuntahalli LNM Liminka Limingan liikuntahalli NJ Seinäjoki Nurmohalli OLS Oulu Kastellin monitalotalo Koovee Tampere AutoCenter Areena == Lähteet == * http://salibandy.fi/kilpailu/valtakunnalliset-sarjat/nsm/ Luokka:Suomen salibandysarjat
Anna Sui

Anna Sui (s. 4. elokuuta 1952 Detroit, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muotisuunnittelija, joka tunnetaan värikkäistä vaatteista ja kengistä. Hänen tuotantoonsa kuuluvat myös asuste- ja kosmetiikkamallistot, ja etenkin Suin nimeä kantavat hajuvedet ovat tunnettuja maailmanlaajuisesti. Hänen tyyliinsä ovat vaikuttaneet eri aikoina muun muassa vintage, glam rock, Andy Warhol ja suomalaiset printtikankaat. Sui valmistui Parsons School of Design -koulusta ja perusti omaa nimeänsä kantavan yrityksensä 1980-luvulla. Hän työskenteli uransa alussa muun muassa valokuvaaja Steven Meiselin kanssa. Hän piti ensimmäisen oman muotinäytöksensä vuonna 1991, ja siinä esiintyivät huippumallit Naomi Campbell, Linda Evangelista ja Christy Turlington. Council of Fashion Designers of America (CFDA) -järjestö palkitsi Suin vuonna 2009 Geoffrey Beenen mukaan nimetyllä elämäntyöpalkinnolla. Lontoolaisessa muotimuseossa Fashion and Textile Museumissa järjestettiin vuonna 2016 Suin uraa esittelevä retrospektiivi. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset muotisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
We’ll Live It All Again

We’ll Live It All Again on Al Banon ja Romina Powerin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa Alankomaiden Haagissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 69 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Al Bano & Romina Powerin kappaleet Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1976 euroviisuedustuskappaleet
Libera (kappale)

Libera on Mia Martinin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1977 Eurovision laulukilpailussa Ison-Britannian Lontoossa. Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksitoista 33 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1977 euroviisuedustuskappaleet
Questo amore

Questo amore on Ricchi e Poverin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1978 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Pariisissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdenneksitoista 53 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1978 euroviisuedustuskappaleet
Heijastus (kappale)

Heijastus (Spegling) on röntgenlääkäri Otto Palmgrenin (1919–1967) säveltämä ja runoilija-kirjailija Jarl Hemmerin ruotsiksi sanoittama laulu, jonka suomenkieliset sanat on tehnyt Reino Helismaa. Laulu alkaa sanoilla ”Meri peilin lailla taas välkkyy heijastusta...”. Laulu tunnetaan parhaiten Mauno Kuusiston levytyksenä vuodelta 1959, jonka on sovittanut Erkki Melakoski. Sen singlejulkaisun kääntöpuolella on Kuusiston suosituin laulu ”Kertokaa se hänelle”, ja levystä tuli Suomen kaikkien aikojen myydyin kotimainen single 47 000 kappaleen myyntimäärällä. ”Heijastuksen” ovat suomeksi levyttäneet myös muun muassa Georg Ots (1959), Lasse Mårtenson (1971), Seppo Ruohonen (1976), Raimo Sirkiä (1984), Eino Grön (1989), Pepe Willberg (1998), Jukka Kuoppamäki (2003) ja Sonja Lumme (2007). Se on tallennettu myös monien kuorojen äänilevyille. Barbara Helsingius teki laulusta englanninkielisen version ”Reflection” albumilleen Reflection – Songs from Finland (1982). Hän levytti laulun vuonna 1986 myös ruotsiksi albumilleen Spegling. Muita laulun alkuperäiskielellä ruotsiksi levyttäneitä ovat ruotsalainen Olav Gerthel (1957) sekä suomalaiset Viking Smeds (1968), Bo Andersson (1982) ja Walton Grönroos (1997). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet Luokka:Reino Helismaan sanoittamat kappaleet Luokka:Vuoden 1959 kappaleet
Raggio di luna

Raggio di luna on Matia Bazarin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1979 Eurovision laulukilpailussa Israelin Jerusalemissa. Kappale sijoittui Euroviisuissa viidenneksitoista 27 pisteellä. Kappale oli Euroviisujen historia ensimmäinen, joka esitettiin ilman orkesterisäestystä pelkän taustanauhan varassa. == Lähteet == Luokka:Italian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1979 euroviisuedustuskappaleet
Neohesperidiinidihydrokalkoni

Neohesperidiinidihydrokalkoni eli neohesperidiini DC (C28H36O15) on glykosideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään elintarviketeollisuudessa kenitekoisena makeutusaineena. Neohesperidiinidihydrokalkonin E-koodi on E959. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa neohesperidiinidihydrokalkoni on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee huoneenlämpötilassa vain hieman veteen, mutta liukenee paremmin kuumaan veteen ja orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Emäksiin se liukenee muodostaen suoloja. Neohesperidiinidihydrokalkonin rakenne koostuu sokeriosasta, joka on ramnoosin ja glukoosin muodostama neohesperidoosi ja aromaattisesta aglykoniosasta. Neohesperidiinidihydrokalkoni on maultaan makeaa ja sakkaroosiin verrattuna noin 1 500-1 800 kertaa makeampaa.Gert‐Wolfhard von Rymon Lipinski: Sweeteners, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2015. Viitattu 8.6.2018 ==Valmistus ja käyttö== Neohesperidiinidihydrokalkoni löydettiin 1960-luvulla osana projektia, jonka tarkoituksena oli löytää tapoja vähentää sitrushedelmissä olevien kitkerien yhdisteiden kuten naringiinin, neohesperidiinin ja limoniinin pitoisuuksia. Aine löytyi, kun neohesperidiiniä pelkistetiin vedyttämällä ja aineen makeus oli yllätys, sillä neohesperidiini itsessään on hyvin kitkerää. Nykyisinkin neohesperidiinin eristäminen sitrushedelmien, esimerkiksi greipin tai pomeranssin kuoresta ja sen vedytys on yksi yhdisteen valmistusmenetelmistä. Toinen neohesperidiinihydrokalkonin valmistustapa on niin ikään sitrushedelmien kuorista eristetyn naringiinin hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa, muodostuneen tuotteen kondensaatio isovanilliinin kanssa ja vedytys. Neohesperidiinihydrokalkonia käytetään elintarvikkeissa, esimerkiksi purukumeissa, makeutusaineena ja arominvahventeena. Makeutusaineena sitä käytetään usein yhdessä asesulfaamin kanssa. Yhdisteen käyttö makeutusaineena on sallittua Euroopan unionin alueella, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa neohesperidiinihydrokalkonia voi käyttää vain arominvahventimena. Ainetta voidaan myös käyttää peittämään esimerkiksi lääkeaineiden kitkeriä makuja. ==Lähteet== Luokka:Makeutusaineet
Enrique Guaita

Enrique Guaita tai Enrico Guaita (11. heinäkuuta 1910 Lucas González, Argentiina – 18. toukokuuta 1959) oli italias-argentiinalainen jalkapalloilija. Guaitan pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän pelasi maailmanmestaruuskilpailuissa yhteensä 5 ottelua tehden niissä yhden maalin. Guaita edusti urallaan sekä Argentiinan että Italian maajoukkuetta. Argentiinan maajoukkueessa hän pelasi kaksi ottelua tekemättä yhtään maalia. Italian maajoukkueessa hän teki viisi maalia kymmenessä ottelussa. Seurajoukkueurallaan hän edusti Estudiantesia, AS Romaa ja Racing Clubia. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit
Maamme-laulun muistomerkki

Maamme-laulun muistomerkki on Helsingin Toukolassa sijaitseva muistomerkki Suomen kansallislaulun, Maamme-laulun vuonna 1848 tapahtuneelle ensiesitykselle. Arkkitehti Erik Bryggmanin ja kuvanveistäjä Viktor Janssonin toteuttama muistomerkki paljastettiin tapahtuman satavuotismuistoksi vuonna 1948. Se on alkuperäisellä tapahtumapaikalla, nykyään puistomaisella Kumtähden kentällä lähellä Kustaa Vaasan tien ja Floorantien risteystä. J. L. Runebergin sanoittama ja Fredrik Paciuksen säveltämä Maamme-laulu sai kantaesityksensä ylioppilaiden Floran päivän juhlassa 13. toukokuuta 1848 Kumtähden kentällä, joka silloin oli vielä Helsingin ulkopuolella. Fredrik Cygnaeus piti tapahtumassa tunnetun puheensa ”Suomen nimi”.Maamme-laulun muistomerkki Helsingin taidemuseon Julkiset veistokset -tietokanta. Viitattu 8.6.2018.Antero Rautio: Löytöretki muistomerkeille – Pääkaupunkiseudun julkiset teokset, s. 243. Edita, Helsinki 2006. Tapahtuman satavuotismuistoksi pystytetty muistomerkki oli Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan ja Pro Helsingfors -säätiön yhteishanke. Se paljastettiin 13. toukokuuta 1948. Erik Bryggmanin suunnittelemaan muistomerkkiin kuuluu kaksi kiviseinämää, joista toinen on sileäksi hiottu ja toinen luonnonkivilaatoilla päällystetty muuri, vesiallas sekä niiden väliin jäävä tasanne. Pääseinämään on kiinnitetty Viktor Janssonin veistämät pronssimedaljongit, jotka esittävät neljää tilaisuuteen liittyvää kansallista merkkihenkilöä selitystekstien kera: ”Laulun runoili J. L. Runeberg”, ”Sävelet sepitti Fredrik Pacius”, ”Suuren juhlapuheen piti Fredrik Cygnaeus” ja ”Juhlan ikuisti runoksi Zachris Topelius”. Niiden vieressä olevassa kivilaatassa kerrotaan tarkemmin tapahtumasta. Pienempään kiviseinään on kaiverrettu neljä säkeistöä Topeliuksen Floran päivän juhlasta kirjoittamasta muistorunosta ”Suomen nimi”. Kaikki tekstit ovat sekä suomeksi että ruotsiksi. Itse Maamme-laulun sanoja muistomerkistä ei löydy. ==Lähteet== Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Toukola Luokka:Erik Bryggmanin suunnittelemat rakennukset
Olavi Heikkinen

Osmo Olavi Heikkinen (s. 13. joulukuuta 1942 Nilsiä) on suomalainen luonnonmaantieteilijä ja Oulun yliopiston luonnonmaantieteen professori emeritus. Heikkisen tieteelliset tutkimukset ovat lähinnä geomorfologian, hydrologian ja dendrokronologian alalta. Heikkisen vanhemmat ovat maanviljelijä Uuno Heikkinen ja Helmi Heikkinen (o.s. Launonen). Hän tuli ylioppilaaksi Siilinjärven yhteislyseosta 1963 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970 ja tohtoriksi 1978. Väitöskirjan aihe oli Trend-surface analysis and its application in geomorphology: two case studies. Vuosina 1970–1985 Heikkinen toimi pääasiassa Helsingin yliopiston maantieteen laitoksen assistenttina ja vuosina 1985–2007 Oulun yliopistossa, ensin maantieteen apulaisprofessorina ja vuodesta 1998 professorina. Hän oli vierailevana tutkijana University of Washingtonissa Seattlessa 1981–1982.Ellonen, Leena (toim.): Suomen professorit, Finlands professorer 1640 – 2007, 2008. ISBN 978-952-99281-1-8. s. 162 Heikkinen voitti Tiede 2000 -lehden Kirjoita tieteestä -kilpailun kirjoituksellaan Vanhin puu, tiedon puu 1987. Hän sai Suomen Leijonan I luokan ritarimerkin 1998 ja Suomen Maantieteellisen Seuran Ragnar Hult -mitalin 2005. == Tieteellisiä julkaisuja == * Heikkinen, Olavi (1994): Using dendrochronology for the dating of land surfaces: In: Dating in exposed and surface contexts, ed. by Charlotte Beck. University of New Mexico Press: Albuquerque, s. 213-235. * Heikkinen, Olavi (2005): Boreal forests and northern and upper timberlines. In: The Physical Geography of Fennoscandia, ed. by Matti Seppälä. Oxford University Press, s. 185-200. == Kirjoja eläkkeellä == Heikkinen on harrastanut eläkkeellä kynäilyä ja kirjoittanut seuraavat kirjat: * Aapo Heikkilä – varjotutkija ja tähtiluennoitsija. Oulun yliopisto, 2012. * Edenistä länteen. Kustannus HD, 2012. * Elontiellä Nilsiästä Ouluun. Kustannus HD, 2014. * Vuodenkierto – äidinpojan päiväkirja. Kustannus HD, 2015. * Suomen ja Marian sota. Kustannus HD, 2017. *Ukki ja lapset luonnon lumoissa. Kustannus Ves-Line, 2019. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Diktaattori (täsmennyssivu)

Diktaattori voi tarkoittaa seuraavia: * diktaattori, yksinvaltias * Diktaattori, Charles Chaplinin elokuva vuodelta 1940 * Diktaattori, elokuva vuodelta 2012, jossa näyttelee elokuvan myös käsikirjoittanut Sacha Baron Cohen.
General Motors EV1

General Motors EV1 on sähköauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti ja vuokrasi vuosina 1996–1999. Se oli ensimmäinen massatuotannossa ollut sähköauto. Se on GM:n ainoa malli, jota markkinoitiin nimellä General Motors. Sitä vuokrattiin vain Saturnin myymälöissä Kaliforniassa ja Arizonassa. EV1 perustui Impact-nimiseen prototyyppiin (1990), jonka kehitti Paul MacCreadyn yhtiöhttps://www.nytimes.com/1996/01/05/us/gm-in-a-first-will-sell-a-car- designed-for-electric-power- thisfall.html?searchResultPosition=2https://www.nytimes.com/1992/03/29/magazine/really- cool-cars.html. Mallia valmistettiin yhteensä 1 117 kappaletta. Vuonna 2003 General Motors lunasti kaikki autot takaisin. Noin 40 autoa lahjoitettiin muun muassa museoille, mutta tiettävästi vain yksi niistä on ajokelpoinen. Tiedosto:EV1A014 (4) cropped.jpg|alt= Tiedosto:EV1A014 (2).jpg|alt= Tiedosto:EV1A014 (20).jpg|alt= Tiedosto:EV1A014 (19).jpg|alt= Tiedosto:EV1A014 (5).jpg|alt= Tiedosto:EV1 (4).jpg|Sähkömoottori. Tiedosto:GeneralMotors- EV1-ElectricCar.jpg|Sisätilat Tiedosto:EV1 Center Console 2.jpg|Keskikonsoli Tiedosto:EV1A014 (10).jpg|Digitaalinen mittaristo Tiedosto:EV1 with Charger, Tellus Science Museum.jpg|Latausportti ja latausasema Tiedosto:15 Mar 05 11 (4999479039).jpg|Autot kerättiin asiakkailta pois. Tiedosto:Ev1 crush5.jpg|Suurin osa niistä murskattiin. Tiedosto:1997 General Motors EV1 at Smithsonian National Museum of American History 3of8.jpg|Maailman ainoa ajokuntoinen EV1 Smithsonian-museossa Tiedosto:General Motors EV1 rear-left 2016 Shanghai Auto Museum.jpg|Näyttelillä Shanghain automuseossa == Mediaa == === Dokumenttielokuva === * Chris Paine: Who Killed the Electric Car? Dokumenttielokuva. USA, 2006. 1 h 32 min === Kirja === * Michael Shnayerson: The Car That Could – The Inside Story of GM's Revolutionary Electric Vehicle. New York: Random House, 1996. ISBN 0-679-42105-X == Lähteet == == Aiheesta muualla == EV1 Luokka:Sähköautot Luokka:C-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot
Unbreakable Kimmy Schmidt

Unbreakable Kimmy Schmidt on Tina Feyn ja Robert Carlockin luoma yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, joka julkaistiin Netflixissä 6. maaliskuuta 2015. Sarja seuraa 29-vuotiasta Kimmy Schmidtia, joka yrittää sopeutua elämään New Yorkissa. Hänet pelastettiin Durnsvillestä, Indianasta, jossa hän ja kolme muuta naista olivat Pastori Richard Wayne Gary Wayne (Jon Hamm) hallussa maan alla olevassa bunkkerissa 15 vuotta. Positiivisella asenteella Kimmy päättää käynnistää elämänsä muuttamalla New Yorkiin jossa hän nopeasti ystävystyy katuviisaan vuokraemäntänsä Lillian Kaushtupperin (Carol Kane) ja kämppäkaverinsa Titus Andromedonin (Tituss Burgess) kanssa. == Näyttelijät ja hahmot == === Päähenkilöt === * Ellie Kemper .... Kimberly "Kimmy" Cougar Schmidt toimii sarjan päähenkilönä. Optimismilla, lapsenomaisella ihmetyksellä maailmaa kohtaan ja kahdeksannen luokan koulutuksella hän yrittää saada elämänsä raiteilleen. * Tituss Burgess ...Titus Andromedon on Kimmyn homoseksuaali-kämppis joka pyrkii näyttelijksi ja laulajaksi. Melodramaattinen ja itsekeskeinen Titus välittää kuitenkin Kimmystä paljon, ja on hyvin suojeleva Kimmyä kohtaan. * Jane Krakowski ... Jacqueline White on varakas ja epävarma julkkis, joka palkkaa Kimmyn lastenhoitajaksi. Hän on alkuperältään intiaani, mutta päätti muuttaa pois vanhempiensa luota nuorena ja ryhtyä tavalliseksi amerikkalaiseksi. == Lähteet == Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset tilannekomediat Luokka:Netflix- alkuperäissarjat
Kehtnan kunta

Kehtnan kunta sijaitsee Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa noin 60 kilometriä Tallinnasta etelään. == Sijainti == Kunta rajoittuu etelässä Põhja-Pärnumaan kuntaan, lännessä Märjamaahan, pohjoisessa Raplaan ja idässä Türiin. == Hallinto == Kehtnan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Kehtnan kunta ja Järvakandin kunta uudeksi Kehtnan kunnaksi. Kehtnassa on 5 605 asukasta (1.1.2018). Kunta muodostuu Järvakandin kauppalasta (alev), Eidaperen, Kaereperen, Keavan, Kehtnan ja Lellen pienkauppaloista (alevik) sekä 43 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Järvakandin kauppala. == Liikenne == Lelle on rautateiden risteysasema: sieltä on rautatieyhteys Tallinnaan, Viljandiin ja Pärnuun. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Pietro Arcari

Pietro Sante Arcari III (2. joulukuuta 1909 Casalpusterlengo – 8. helmikuuta 1988) oli italialainen jalkapalloilija. Arcarin pelipaikka oli hyökkääjä. Hän saavutti urallaan jalkapallon maailmanmestaruuden vuonna 1934. Hän ei kuitenkaan pelannut koskaan otteluakaan Italian maajoukkueessa. Arcari edusti seurajoukkueurallaan AC Milania, Genoaa, Cremonesea ja SSC Napolia. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit
Märjamaan kunta

Märjamaan kunta sijaitsee Keski-Virossa Raplamaan maakunnassa noin 60 kilometriä Tallinnasta lounaaseen ja saman verran Pärnusta pohjoiseen. == Sijainti == Märjamaan kunta rajoittuu etelässä Pärnumaan Põhja-Pärnumaan ja Läänerannan kuntiin, lännessä Läänemaan Lääne-Nigulaan, pohjoisessa Harjumaan Saueen ja idässä Raplaan ja Kehtnaan. == Hallinto == Märjamaan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä vanha Märjamaan kunta ja Vigalan kunta uudeksi Märjamaan kunnaksi. Märjamaalla on 7 739 asukasta (1.1.2018). Kunta muodostuu Märjamaan kauppalasta (alev) ja 112 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Märjamaan kauppala. == Liikenne == Valtatie 4 Tallinnasta Pärnuun kulkee Märjamaan kautta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Masayoshi Son

Masayoshi Son () tunnetaan parhaiten japanilaisen hallintayhtiön Softbankin perustajana ja toimitusjohtajana. Hän on syntynyt vuonna 1957. Hän on Forbes- lehden mukaan Japanin rikkain mies 23 miljardin dollarin omaisuudellaan. Hän on myös menettänyt kaikkein suurimman määrän rahaa (70 miljardia) vuoden 2000 dotcom-kuplassa. Hänet tunnetaan hyväntekeväisyydestä. == Lähteet == Luokka:Miljardöörit Luokka:Hyväntekeväisyyden harjoittajat Luokka:Japanilaiset liikemiehet Luokka:Elävät henkilöt