EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hamulan työväentalo

Hamulan työväentalo oli Keiteleen Hamulassa sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Hamulan työväenyhdistys perustettiin ”suursodan alla” ilmeisesti vuonna 1914. Tontin hankkimisessa työväentaloa varten oli alkuun vaikeuksia: sitä yritettiin kesän 1916 ja kesän 1917 välisenä aikana kolmesti, mutta jokainen vuokranantaja perui vuokraamisen. Syyksi on mainittu ”painostus”. Juhannuksena 1917 saatiin ostettua tontti, ja talo nousi siihen nopeasti, luultavasti jo saman vuoden aikana. Se nimettiin ”Kartanoksi”. Maaliskuussa 1918, sisällissodan alettua, yhdistys kuitenkin myi talon 8000 markalla. Yhdistyksen varoja ja omaisuutta yritettiin antaa yksityishenkilön säilytykseen, mutta se ei auttanut, vaan omaisuus takavarikoitiin suojeluskunnan toimesta. Keväällä 1919 yhdistys hankki uuden tontin, ja rakentaminen alkoi 1.6.1919. Talo valmistui kesällä 1921. Siihen kuului juhlasali, näyttämö ja keittiö sekä kamari, todennäköisesti vahtimestaria tai talonmiestä varten. Yhdistys oli päättänyt liittyä Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen vuonna 1920. SSTP:n lakkauttamisen myötä myös Hamulan työväenyhdistys jouduttiin lakkauttamaan vuonna 1923. Yhdistyksen toimintaa jatkamaan perustettiin Työväen ja pienviljelijäin yhdistys, joka otti Suomen sosialidemokraattisen puolueen säännöt. Työväenjärjestöjen Tiedonantaja -lehden mukaan tämä tapahtui vuonna 1925. Työväentalon näyttämö viimeisteltiin, ja talon laajennusta alettiin suunnitella. Yhdistys oli kuitenkin velkainen, ja vuonna 1935 talo myytiin Keiteleen sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle purettavaksi rakennusmateriaaleiksi sos.dem. yhdistyksen taloon. Hamulan yhdistys jatkoi toimintaansa talottomana. ==Rakennus== Talon mitat olivat seuraavat: pituus 17 metriä, leveys 8 metriä, korkeus 4 metriä. Juhlasalin pinta-ala oli 72 neliömetriä ja näyttämön 12 neliömetriä. Keittiön pinta-ala oli myös 12 neliömetriä ja kamarin 20. Talo oli lautarakenteinen. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Keiteleen rakennukset ja rakennelmat
Evald Vainio

Evald Vainio, vuoteen 1904 Karlsson (12. syyskuuta 1898 Kokkola – 9. kesäkuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Vainion vanhemmat olivat ratavartija Oskari Karlsson ja Maria Paavola ja puoliso vuodesta 1922 Hanna Kallila. Vainio kävi kolme luokkaa Kokkolan suomalaista yhteiskoulua ja Vaasan kauppakoulun 1918. Hän oli Kokkolan Kauppakomppania -yhtiön palveluksessa 1919–1938 ja osakas vuodesta 1926, Kokkolan Kappatehdas -yhtiön toimitusjohtaja 1938–1960 ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1938 ja Kokkolan Pukutehdas -yhtiön johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1960. Vainio oli myös perustaja yrityksissä Linnan Pukimo (1938), Vape (1941), Kokkolan Veneveistämö (1943), Pohjan Puku sekä Pukumies. Hän oli Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen 1946–1950 ja kaupunginhallituksen jäsen 1946–1947 ja hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Suomen sisällissotaan valkoisten puolella osallistunut Vainio oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni (1940). Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1948. Kuvanveistäjä Aimo Tukiainen teki Vainion muistomerkin (1968) ja taiteilija Leo Korpela maalasi hänen muotokuvansa. Hanna ja Evald Vainion rahasto perustettiin 1964 Suomen Kulttuurirahaston Keski-Pohjanmaan rahastoon. Yritystalo Evald Kokkola on nimetty Vainion mukaan. Myös Vainion yhtiökumppani useissa eri yrityksissä, Edvin Franzén, sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Kokkolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Säkylän työväentalo

Säkylän työväentalo on Säkylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Säkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902. Yhdistyksen toiminta hiipui välillä ja yhdistys perustettiin uudelleen marraskuussa 1905. Se liittyi Sosialidemokraattiseen puolueeseen tammikuussa 1906. Yhdistyksessä oli tuolloin 120 jäsentä. Säkylän työväenyhdistys perustettiin wrightiläisenä työväenliikkeenä ja sen johtokuntaan valittiin työväestön edustajien ohella mm. opettaja, tilallinen ja pastori. Säkylän työväenyhdistys Tarmolla oli heti alusta asti kaksi haaraosastoa; Pyhäjoen työväenyhdistys Taisto ja Kolvaan työväenyhdistys Toivo. Pyhäjoen yhdistyksellä oli oma talo jo vuonna 1906. ==Rakennus== Työväenyhdistys alkoi heti perustamisensa jälkeen kerryttää rakennusrahastoa. Ensimmäisenä toimintavuonna yhdistys järjesti kuudet iltamat ja kuudet kansanhuvit. Yhdistys anoi kunnalta tonttimaata taloa varten. Kuntakokous myönsi aluksi pyydetyn tontin, mutta asiasta sukeutui riita, joka kesti koko kevään 1907. Tilallisten ja työväestön välit alkoivat jo kiristyä ja yhteistoiminta hankaloitua. Rakennusaineiksi yhdistys osti Yli-Kleemolan asuinrivin, ja talo valmistui talkoovoimin vuonna 1907. Toiminta talolla oli vilkasta 1900-luvun alkupuolella. Yhdistyksen toiminnan pääpaino oli politiikassa, mutta talolla järjestettiin myös iltamia ja esitettiin näytelmiä. Säkylän demarit myivät huonokuntoisen työväentalon huhtikuussa 2009. Talo purettiin kerrostalon tieltä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Säkylän rakennukset ja rakennelmat
Keiteleen kirkonkylän työväentalo

Keiteleen kirkonkylän työväentalo oli Keiteleen kirkonkylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Keiteleen kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin 19. marraskuuta 1905. Yhdistys osti talon vuonna 1908 tai 1909, ja sen laajennusta varten ostettiin rakennusmateriaalia. Erään lähteen mukaan talo olisi ollut tarkoitus pystyttää kokonaan uudelleen. Talohanke raukesi, ja rakennusmateriaalit myytiin Keiteleen kunnalle vuonna 1913. Vuonna 1916 yhdistyksellä oli SDP:n puoluetilaston mukaan 12 jäsentä. Yhdistys alkoi toimia uudelleen sisällissodan jälkeen tammikuussa 1919. Vuonna 1920 se osti Keiteleen Vuonamonlahdesta torpan. Yhdistys ilmeisesti myös liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, sillä sen mainitaan SSTP:n lakkauttamisen vuonna 1923 jälkeen toimineen ”villinä”, kuulumatta mihinkään puolueeseen. Vuonna 1922 Sanantuoja-työväenlehdessä kritisoitiin Keiteleen kirkonkylän yhdistyksen saamattomuutta ja talottomuutta, joten ilmeisesti uudellakaan talolla ei ollut aktiivista toimintaa. Marraskuussa 1931 yhdistys purkautui ja päätti luovuttaa varansa samana vuonna perustetulle Keiteleen sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle. Vuonna 1920 työväenyhdistykselle ostetun torpan myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Keiteleen rakennukset ja rakennelmat
Aukusti Edvard Korhonen

Aukusti Edvard Korhonen (10. elokuuta 1890 Uukuniemi – 7. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1950. Korhonsen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Juho Korhonen ja maanviljelijän tytär Anna Sofia Pennanen ja puoliso vuodesta 1944 luontaissairaanhoitaja Anna Maria Puro. Korhonen kirjoitti ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta vuonna 1910 ja valmistui agronomiksi vuonna 1915. Hän opetti 1920-luvulla Siikasalmen maamieskoulussa Liperissä, Itä-Karjalan kansanopistossa Impilahdella, Pielisjärven kiertävässä maamieskoulussa ja Ylä- Vuoksen maamieskoulussa Antreassa. Hän toimi samalla maanviljelyskonsulenttina Pohjois-Karjalan maanviljelysseurassa 1916 ja 1917 ja Viipurin läänin maanviljelysseurassa 1920–1923 ja 1931–1934 sekä rajaseutukonsulenttina 1925–1931. Maanviljelysneuvos Uuno Branderin kuoltua vuonna 1934 Korhonen nimitettiin maatalousministeriön alaisen maataloudellisen rajaseututoiminnan johtajaksi. Vuosina 1939–1940 Korhonen toimi toimistosihteerinä kansanhuoltoministeriössä, siirtoväen huollon keskuksessa ja itärajan jälleenrakennuskomiteassa. Sotien jälkeen hän hoiti osaltaan asutuksen ja jälleenrakennuksen, siirtoväen asioiden, rajaseutujen maatalouden ja rajaseuduilla liikkumisen hallintotyötä. Hän toimi useissa valiokunnissa ja komiteoissa. Korhonen kuului Suomen Rajaseutuyhdistyksen, Rajaseudun Ystäväin Liiton ja Suomen Matkailijayhdistyksen johtokuntiin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Tuulen tie

Tuulen tie on Kai Hyttisen toinen studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1970. == Kappaleet == # (alk. ”In The Summertime”) # # (alk. ”Le stagioni dell'amore”) # (alk. ”Marie”) # (alk. ”La Maritza”) # (alk. ”Walk With Me”) # # (alk. ”Rain”) # # (alk. ”Let It Be Me”) # (alk. ”Immer Mehr”) # (alk. ”El Condor Pasa”) # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1970 albumit Luokka:Kai Hyttisen albumit
Tsunekazu Ishihara

Tsunekazu Ishihara () on japanilainen videopelisuunnittelija, ohjaaja ja tuottaja. Hän työskentelee Pokémon-tuoteperhettä hallinnoivassa The Pokémon Companyssä yhtiön toimitusjohtajana. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset henkilöt Luokka:Nintendon entinen henkilöstö Luokka:Japanilaiset videopelisuunnittelijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blondi (elokuva)

Blondi () on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Andrew Dominik. Elokuva perustuu Joyce Carol Oatesin vuonna 2000 julkaistuun romaaniin, ja se kertoo fiktiivisen tarinan näyttelijä Marilyn Monroen elämästä. Monroeta elokuvassa esittää Ana de Armas. Muita rooleja esittävät muun muassa Adrien Brody, Bobby Cannavale, Xavier Samuel ja Julianne Nicholson. Elokuva on osittain kuvattu mustavalkoiseksi. Elokuva sai NC-17-ikärajan Yhdysvalloissa seksuaalisen sisällön vuoksi, ollen ensimmäinen suoratoistopalveluissa julkaistava NC-17-ikärajoitettu elokuva. Blondi sai maailmanensi-iltansa syyskuussa 2022 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se kilpaili Kultaisesta leijonasta. Se sai myös rajoitetun teatterilevityksen Yhdysvalloissa. Elokuva julkaistiin maailmanlaajuisesti Netflixissä 28. syyskuuta 2022. Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton. Armas sai roolistaan parhaan naispääosan Oscar-ehdokkuuden. Elokuva myös sai kaksi Razzie-palkintoa huonoimmasta elokuvasta ja huonoimmasta käsikirjoituksesta. == Näyttelijät == == Kritiikki == Elokuva sai ristiriitaisia arvosteluja kriitikoilta, jotka ylistivät de Armaksen roolisuoritusta, mutta kritisoivat Dominikin graafista kuvausta Monroen elämästä; monet pitivät sitä eksploitatiivisena sekä epäeettisenä ratkaisuna. Elokuvakritiikille omistautunut Elitisti kuvailee elokuvaa tekotaiteelliseksi ja nostaa esille ohjaajan julkisuudessa esittämät Marilyn Monroeta vähättelevät lausunnot. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Netflix- alkuperäiselokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Stefanía Fernández

Stefanía Fernández Krupij (s. 4. syyskuuta 1990 Mérida, Mérida, Venezuela) on venezuelalainen televisiojuontaja, malli ja kauneuskuningatar, joka oli Miss Venezuela 2008 ja Miss Universum 2009. Hänet kruunasi historiallisesti toinen venezuelalainen, Dayana Mendoza, ja hän oli kuudes venezuelalainen Miss Universum. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelalaiset mallit Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juri Lypa

Juri Lypa (; 5. toukokuuta 1900 Odessa, Venäjän keisarikunta – 20. elokuuta 1944) oli ukrainalainen kirjailija. Hänen isänsä oli Ivan Lypa ja puolisonsa Halyna Zaharijasevytš-Lypa. Lypa asui vuodesta 1920 Puolassa ja Galitsiassa. Vuonna 1929 hän valmistui lääkäriksi Poznańin yliopistosta. Hän kuoli palvellessaan lääkärinä Ukrainan kapina-armeijassa. Lypa julkaisi vuodesta 1919 muutamia runokokoelmia. Hän perusti vuonna 1929 Varsovassa Jevhen Malanjukin kanssa kirjallisen Tank-ryhmän, jonka keskeinen ideologi hän oli. Hän kirjoitti yhden romaanin, kolme novellikokoelmaa sekä yhden esseekokoelman (1935), jossa hän käsitteli ukrainalaisen kirjallisuuden tulevaisuutta. Hän kirjoitti myös runsaasti lehtiartikkeleita ja hahmotteli niissä niin sanotun Mustanmeren opin. Lisäksi hän kirjoitti kirjallisuuskritiikkiä. Vaikka hän ei perustellut ajatuksiaan erityisen hyvin, hän oli loisteliaan tyylinsä ansiosta suosittu Galitsiassa ja ukrainalaisten emigranttien keskuudessa. Lypa kirjoitti myös lääketieteellisistä aiheista, kuten suosittuja kirjoja lääkekasveista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Family Research Council

Family Research Council (lyh. FRC) on Washington (DC):ssä, yhdysvalloissa, sijaitseva tutkimuskeskus. FRC on James Dobsonin perustama järjestö, joka on kampanjoinut muun muassa aborttikysymyksessä syntymättömien lapsien oikeutta puolustaen. FRC:een kuuluu kaksi tutkimuslaitosta: aborttiin ja bioetiikkaan keskittynyt Center for Human Life and Bioethics sekä perhettä ja avioliittoa vahvistava Center for Marriage and Family Studies.Ruotsila 2008, s. 135 FRC kertoo toimivansa ihmiselämää puolustavan kulttuurin, uskonnonvapauden ja perheiden kukoistuksen puolesta. Family Research Council tekee myös yhteiskunnallista vaikuttamista. FRC:n kampanjaorganisaatio on nimieltään FRC Action. FRC on tukenut muun muassa avioliiton määrittelyä ainoastaan miehen ja naisen väliseksi sopimukseksi.Ruotsila 2008, s. 226 == Puheenjohtajat == * 1984–1988: Gerald P. Regier * 1988–1999: Gary Bauer * 2000–2003: Kenneth L. Connor * 2003– Tony Perkins == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Järjestön verkkosivusto Luokka:Kristinusko ja politiikka Luokka:Konservatismi Luokka:Yhdysvaltalaiset hyväntekeväisyysjärjestöt Luokka:Yhdysvaltalaiset kristilliset järjestöt Luokka:Yhdysvaltain politiikka Luokka:Kristinusko Washingtonissa (DC)
Armenian julkinen televisio

Armenian julkinen televisio (ARMTV, AMPTV) () () on armenialainen yleisradioyhtiö, joka perustettiin vuonna 1956. == Televisiokanavat == Yhtiöllä on yksi kansallinen televisiokanava: * Armenia 1, yleiskanava, lähettää muun muassa uutisia, kulttuuri- ja historiaohjelmia sekä urheilua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Armenian televisio
Karen Demirtšjan -rakennuskompleksi

Karen Demirtšjan -rakennuskompleksi on Jerevanissa, Armeniassa sijaitseva monitoimihalli, joka valmistui vuonna 1983. Se on nimetty Armenian neuvostotasavallan kommunistisen puolueen pääsihteerin Karen Demirtšjanin mukaan. Rakennuskompleksi on toiminut muun muassa yhtenä vuoden 2010 jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailuiden kisapaikkana, ja siellä on järjestetty lasten Eurovision laulukilpailu vuonna 2011 ja vuonna 2022. Rakennuskompleksilla on järjestetty myös lukuisia konsertteja, ja siellä ovat esiintyneet muiden muassa Garou, Jethro Tull, Deep Purple, Joe Cocker, Lara Fabian ja Charles Aznavour. pienoiskuva|vasen|Rakennuskompleksi lintuperspektiivistä == Rakenne == Rakennuskompleksin arkkitehtuuri on ainutlaatuinen. Ylhäältäpäin katsottuna koko rakennus muistuttaa muodoltaan isoa lintua, joka avaa siipensä. Sen arkkitehtonisiin konsepteihin kuuluu 1008 istuinta sisältävä osa, jonka avulla voidaan nopeasti yhdistää kaksi suurta salia ja tuoda esiin lisää istuimia. Kompleksi koostuu seuraavista halleista: *Urheilutapahtumiin ja konsertteihin käytettävä pääareena, jonka kapasiteetti on 6 000 paikkaa, laajennettavissa 8 800 paikkaan. *Konserttisali, jonka kapasiteetti on 1 900 paikkaa. *Urheiluhalli, jonka kapasiteetti on 2 000 istumapaikkaa. *Hajastan-konferenssisali *Argišti-sali diplomaattisia tapaamisia varten *Suuri aula, jota käytetään näyttelyihin ja muihin tapahtumiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Urheiluhallit Luokka:Armenian urheilupaikat Luokka:Jerevanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jerevanin urheilu
FIFA 23

FIFA 23 on EA Sportsin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli, joka on FIFA- pelisarjan 30:s osa. FIFA 23 tulee virallisesti olemaan viimeinen EA Sportsin tekemä videopeli virallisella FIFA-nimikkeellä. Uusia ominaisuuksia pelissä on muun muassa Hypermotion 2 -teknologia, jolla pelistä pyritään saamaan mahdollisimman todentuntuinen. Pelissä tullaan myös ensimmäistä kertaa pelaamaan naisten jalkapallon seurajoukkueilla, sillä peliin ollaan lisäämässä ainakin Englannin ja Ranskan naisten sarjatasot. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 videopelit Luokka:FIFA-pelit
Barbados (yhtye)

Barbados on vuonna 1992 perustettu ruotsalainen dansband. Yhtye tuli tunnetuksi sijoituttuaan toiseksi Melodifestivalenissa 2000 kappaleella Se mig. Yhtyeen solistina ovat toimineet Magnus Carlsson (1992-2002), Mathias Holmgren (2003-2004) ja Chris Lindh (2005-2007). Yhtyeen nykyisenä solistina on vuodesta 2007 toiminut Björn Lagerström. Barbados voitti vuoden dansbandin Grammis-palkinnon vuosina 2000, 2001 ja 2003. ==Melodifestivalen- osallistumiset== *2000: Se mig, 2. sija *2001: Allt som jag ser, 2. sija *2002: Världen utanför, 4. sija *2003: Bye, Bye, 10. sija Allt som jag ser voitti myöhemmin samana vuonna kansainvälisen euroviisufanikerho OGAE:n järjestämän Second Chance Contest -kilpailun, joka käytiin eri maiden karsinnoissa karsiutuneiden kappaleiden välillä. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset yhtyeet
Facundo Pellistri

Facundo Pellistri Rebollo (s. 20. joulukuuta 2001 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Panathinaikosia Hän on pelannut Uruguayn maajoukkueessa tammikuusta 2022 alkaen. Pellistri edusti kotimaassaan Peñarolia. Hän pelasi Uruguayn Primera Divisiónissa pudotuspelit mukaan lukien 32 ottelua ja teki yhden maalin. Copa Libertadoresin viidessä ottelussa hän viimeisteli niin ikään yhden maalin. Hän siirtyi englantilaisseura Manchester Unitediin lokakuussa 2020. Tammikuusta 2021 kesään 2022 hän pelasi lainalla espanjalaisseura Alavésissa 33 ottelua Espanjan pääsarjassa. Manchester Unitedin ykkösjoukkueessa hän debytoi vaihtopelaajana liigacupin ottelussa Charltonia vastaan tammikuussa 2023. Hän pelasi loppukauden aikana neljässä valioliigaottelussa yhteensä 60 minuuttia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kolmessa ja Unitedin voittamassa liigacupissa kahdessa ottelussa. Syyskaudella 2023 hän pelasi yhdeksän valioliigaottelua, joista yhden avauskokoonpanossa ja syötti yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kevätkauden 2024 hän oli lainalla Granadassa. Hän pelasi 15 Primera Divisiónin ottelua, yhtä vaille kaikki avauskokoonpanossa, ja teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Elokuussa 2024 Pellistri siirtyi nelivuotisella sopimuksella Kreikan Superliigassa pelaavaan Panathinaikosiin. https://www.pao.gr/transfers/ston-panathinaiko-o-fakounto-pelistri/ Pellistri pelasi Uruguayn maajoukkueessa ensimmäisen kerran tammikuussa 2022 MM- karsintaottelussa Paraguayta vastaan, mitä seurasivat MM-karsintaottelut Venezuelaa ja Perua vastaan helmi-maaliskuussa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2022 Uruguayn avauskokoonpanossa Etelä-Koreaa ja Ghanaa vastaan ja tuli vaihdosta kentälle Portugali-ottelussa. Toukokuun 28. päivään 2024 mennessä hän on pelannut 19 A-maaottelua, joista 16 avauskokoonpanossa ilman maaleja. == Lähteet == Luokka:Uruguaylaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alejandro Garnacho

Alejandro Garnacho Ferreira (s. 1. heinäkuuta 2004 Madrid, Espanja) on espanjalais-argentiinalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Manchester Unitedia. Garnacho pelasi Espanjassa Atlético Madridin junioreissa. Hän siirtyi englantilaisseura Manchester Unitedin organisaatioon lokakuussa 2020. Edustusjoukkueessa hän pelasi ensimmäiset minuuttinsa Valioliigassa vuonna 2022 huhtikuussa Chelseaa ja toukokuussa Crystal Palacea vastaan. Ensimmäiset maalinsa hän teki marraskuussa 2022 Eurooppa-liigan ottelussa Real Sociedadia ja Valioliigan ottelussa Fulhamia vastaan. Hän pelasi kauden 2022–2023 aikana 19 valioliigaottelussa, tosin vain viidessä avauskokoonpanossa, ja teki kolme sekä syötti kaksi maalia. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän teki yhden maalin. Unitedin voittamassa Englannin liigacupissa hän pelasi viisi ottelua, ei kuitenkaan loppuottelua. Tappiollisessa FA Cupin finaalissa hän sen sijaan tuli vaihdosta kentälle. Garnacho pelasi kaudella 2023–2024 Valioliigassa 36 ottelua, joista 30 avauskokoonpanossa. Hän teki seitsemän ja syötti neljä maalia.. Hänen Evertonia vastaan tekemänsä saksipotkumaali valittiin Valioliigan kauden maaliksi. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Hän oli avauskokoonpanossa Unitedin kaikissa kuudessa FA Cupin ottelussa, ja teki avausmaalin voitokkaassa loppuottelussa. Garnacho pelasi Espanjan juniorimaajoukkueissa mutta siirtyi vuonna 2022 edustamaan Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta. Ensimmäisen ottelunsa Argentiinan maajoukkueessa hän pelasi kesäkuussa 2023. Hän on pelannut viisi maaottelua 30. toukokuuta 2024 mennessä. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2004 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rodrigo Muniz

Rodrigo Muniz (s. 4. toukokuuta 2001 São Domingos do Prata) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa valioliigaseura Fulhamia. Muniz edusti kotimaansa pääsarjassa Flamengoa ja lainasopimuksella Coritibaa. Hän pääsi kentälle yhdessä Copa Libertadoresin ottelussa. Hän siirtyi englantilaisseura Fulhamiin elokuussa 2021. Hän pelasi Fulhamin sarjanousuun päättyneellä kaudella 2021–2022 Englannin mestaruussarjassa 25 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2022 kauden loppuun kestäneellä lainasopimuksella Middlesbrough'hon, jossa pelasi 17 mestaruussarjaottelua ja teki kaksi maalia.. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helle Degn

Helle Degn (s. 20. lokakuuta 1946 Kööpenhamina) on tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1971–1975 ja 1977–2000 sekä toiminut Tanskan kehitysapuministerinä vuosina 1993–1994. Koulutukseltaan hän on opettaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Helle Degn Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Manuel dos Santos

Manuel dos Santos Júnior (s. 22. helmikuuta 1939 GuararapesBrasilian olympiakomitea) on brasilialainen kilpauransa päättänyt uimari ja olympiamitalisti. Dos Santos voitti 100 metrin vapaauinnissa olympiapronssia Roomassa 1960. Hän piti saman matkan maailmanennätystä 53,6 sekuntia hallussaan syyskuusta 1961 lokakuuhun 1964.OlympediaKansainvälinen uimaliitto == Lähteet == * * Profiili Kansainvälinen uimaliitto * Profiili Brasilian olympiakomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Brasilialaiset uimarit Luokka:Brasilialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyanco

Lyanco Evangelista Silveira Neves Vojnovic (s. 1. helmikuuta 1997 Vitória), pelaajanimeltään Lyanco, on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Southamptonia. Lyanco edusti kotimaansa juniorisarjoissa Botafogoa ja São Pauloa, joista jälkimmäisen edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 2015. Hän siirtyi Italiaan kesällä 2017 ja edusti siellä Torinoa sekä alkuvuoden 2019 lainasopimuksella Bolognaa. Hän pelasi neljän kauden aikana Serie A:ssa 59 ottelua ja teki niissä yhden maalin, toukokuussa 2019 Bolognan kotiottelussa Parmaa vastaan. Lokakuussa 2020 hän teki Italian cupissa maalin Torinon kotiottelussa Lecceä vastaan. Lyanco siirtyi englantilaisseura Southamptoniin elokuussa 2021. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Englannin Valioliigassa 15 ottelua, joista yhdeksän ottelua avauskokoonpanossa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 21 valioliigaottelua ja teki toukokuussa maalin Nottinghamia vastaan. Lyanco pelasi neljä ottelua Serbian alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi yhdeksän ottelua ja alle 23-vuotiaissa kymmenen peliä. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brickleberry

Brickleberry on yhdysvaltalainen aikuisille tarkoitettu animoitu sitcom, jonka Waco O'Guin ja Roger Black ovat luonneet Comedy Centralin kaapelitelevisiokanavalle. Sarjaa on esitetty kolmen tuotantokauden verran. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatiosarjat
José Daniel Gemy

José Daniel Gemy Vargas (s. 11. syyskuuta 1992) on bolivialainen shakinpelaaja, jolla on kansainvälisen mestarin arvonimi. Gemyn vahvuusluku on 2367, jolla hän on Bolivian toiseksi vahvin pelaaja ja maailmanlistan sijalla 2615. Gemy on voittanut Bolivian mestaruuden kuudesti vuosina 2012, 2013, 2015–2017 ja 2020. Hän on pelannut shakkiolympialaisissa Bolivian ykköslaudalla vuosina 2010, 2016, 2018 ja 2022, kakkoslaudalla vuosina 2012 ja 2014 sekä neloslaudalla vuonna 2008. == Lähteet == Luokka:Bolivialaiset shakinpelaajat Luokka:Shakin kansainväliset mestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Phosphoros

Phosphoros oli vuosina 1810–1813 Uppsalassa ilmestynyt kirjallinen aikakauslehti, jota julkaisivat Per Atterbom ja Vilhelm Fredrik Palmblad. Lehti edusti romantiikkaa, ja sen taustalla oli Auroraförbundet- kirjallisuusseura. Fosforisteina tunnetut kirjallisuuden uudistajat ryhmittyivät lehden ympärille.Sarjala 2020, s. 13. Lehden nimi tulee kreikasta ja tarkoittaa valontuojaa. == Historia == Phosphoroksen ensimmäinen vihko ilmestyi elokuussa 1810. Erityisesti Per Atterbom kirjoitti lehteen aktiivisesti. Hän pyrki toteuttamaan romanttista ohjelmaa elvyttämällä vanhoja pohjoismaisia myyttejä. Hänen ohellaan runoilija Per Elgström oli merkittävimpiä kirjoittajia. Lorenzo Hammarsköld julkaisi lehdessä filosofisia kirjoitelmia Friedrich von Schellingin hengessä.Sarjala 2020, s. 105. Phosphoros haastoi vanhemman sukupolven kirjallisen maun ja tyyli- ihanteet.Sarjala 2020, s. 56. Ruotsin kirjallisuuden vanhan koulun edustajien keskuudessa tehtiinkin pilaa lehdestä.Sarjala 2020, s. 107. Kun lehti lakkautettiin vuonna 1813, Swensk Literatur-Tidning nousi Uppsalan romantikkojen uudeksi pää-äänenkannattajaksi.Sarjala 2020, s. 68. == Vaikutus Suomessa == Keisarillisen Turun Akatemian piirissä oli 1810-luvulla vilkasta yhteydenpitoa Uppsalaan, ja vaikutteet kulkivat molempiin suuntiin. Phosphoros vaikuttikin osaltaan Turun romantiikkaan.Sarjala 2020, s. 39–40, 226–228. Suomessa ensimmäinen julkinen viittaus lehteen oli Johan Gabriel Linsénin väitöksessä vuonna 1811. Phosphoros koettiin muodikkaaksi, minkä vuoksi sitä päätyi useiden muidenkin kuin Turun romantikkojen ydinryhmään kuuluvien ylioppilaiden käsiin.Sarjala 2020, s. 55–56. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ilmestymästä lakanneet ruotsalaiset aikakauslehdet Luokka:Ruotsin kirjallisuus
Kookosvesi

Kookosvesi on kookospähkinän siemenvalkuaisen sisältämä neste, jota käytetään myös juomaksi. Kookosvesi kerätään tavallisesti kookospähkinän ollessa vielä nuori ja vihreä, koska nuoressa kookospähkinässä kookosvettä on enemmän ja sen maku saattaa olla parempi. Eniten kookosvettä on noin 7–9 kuukauden ikäisissä kookospähkinöissä. Kookosvesi on eri asia kuin kookosmaito tai -kerma, joiden valmistukseen käytetään myös kookoksen maltoa eli sen valkoista sisäosaa. Kookospähkinöitä viljellään trooppisissa ja subtrooppisissa maissa. == Ravintosisältö == alt=Nuori vihreä kookospähkinä, jonka sisällä kookosvettä ja pilli.|vasen|pienoiskuva|Kookosvettä täynnä oleva nuori kookospähkinä. Kookosveden kemiallinen koostumus vaihtelee pähkinän iän, mullan koostumuksen ja kookospalmun elinympäristön mukaan. Yleisesti ottaen 94–95 prosenttia siitä on vettä ja loput ravintoaineita: kookosvesi sisältää erityisen paljon kaliumia ja natriumia. Pienemmässä määrin siinä on magnesiumia, kalsiumia ja fosforia. Yhdessä desilitrassa makeuttamatonta kookosvettä on noin 17 kaloria. Kookosvedellä on myös hapettumista estäviä ominaisuuksia, ja se saattaa madaltaa verenpainetta. Kookosvesi saattaa paljon kulutettuna nostaa liiallisesti veren kaliumtasoa, mikä voi johtaa munuaisongelmiin ja sydämen epäsäännölliseen sykkeeseen. == Käyttö == Kookosvesi maistuu hieman makealta ja kookokselta. Aasialainen keittiö hyödyntää sitä esimerkiksi pataruoissa. Kookosvettä on lääketieteessä käytetty suun kautta ja suonensisäisesti ruoansulatuksesta johtuvan nestehukan hoitoon. Toisaalta se ei välttämättä ole nestehukan hoitoon muita juomia parempi vaihtoehto. Aasiassa kookosvedellä on myös uskonnollisia merkityksiä. == Markkinointi == Kookosvesi on ollut perinteisesti suosittu tuote trooppisissa maissa. 2000-luvulla kookosveden markkinat alkoivat kasvaa. 2010-luvulla sen kysyntä kasvoi huomattavasti maailmanlaajuisesti, ja sitä alettiin markkinoida aktiivisten ihmisten juomana ja superruokana. Kookosvedessä on elektrolyyttejä ja on jonkin verran näyttöä siitä, että se olisi verrattavissa urheilujuomiin. Kaupassa myytäviä kookosvesijuomia voidaan tehdä myös tiivisteestä, ja kookosveden maku voi vaihdella kasvupaikan mukaan. Kaupassa myytäviin kookosvesiin saatetaan lisätä sokeria, makuaineita tai hedelmämehua. Kookosvettä syntyy paljon myös kookosmaidon ja kookoskerman valmistuksen sivutuotteena, ja kaupallisten kookosvesijuomien sisältämä kookosvesi saattaa olla peräisin monesta eri lähteestä. == Lähteet == Luokka:Mehut
Cecilia Bolocco

Cecilia Carolina Bolocco Fonck (s. 19. toukokuuta 1965 Santiago, Chile) on chileläinen näyttelijä, televisiojuontaja ja kauneuskuningatar, joka oli Miss Chile 1987 ja Miss Universum 1987. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Chileläiset henkilöt Luokka:Miss Universum -kilpailun voittajat Luokka:Televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lisa Holmin murha

17-vuotias Lisa Holm katosi 7. kesäkuuta 2015 päätettyään työvuoronsa kahvilassa Blombergissä (Götenen kunta), Ruotsissa. Poliisi epäili tapausta sieppaukseksi ja käynnisti laajat etsinnät.Lisa Holms mördare dödad i fängelse Aftonbladet Etsintöihin osallistui tuhansia vapaaehtoisia.Ruotsalaisen Lisan, 17, murhaaja tapettiin vankilassa Ilta-Sanomat Holm löydettiin surmattuna kahvilan lähellä sijainneelta maatilaltaLisa Holmin murhaaja haluaa istua tuomionsa kotimaassaan - Ruotsi ei luovuta, jos tuomio alenee Iltalehti pieneen vaatekaappiin piilotettunaSå mördades Lisa Holm – här är bevisen Expressen viisi päivää katoamisen jälkeen. 35-vuotiasLife in prison for man who killed Swedish teen The Local liettualainen Nerijus Bilevičius todettiin syylliseksi murhaan. Uhrin kuolinsyy oli kuristaminen ja hirttäminen. Bilevičius sai käräjäoikeudesta elinkautisen, joka pidettiin hovioikeudessa voimassa. Tuomitun hakemaa valituslupaa korkeimpaan oikeuteen ei myönnetty. Bilevičius kiisti syyllisyytensä, vaikka esimerkiksi hänen DNA:taan löydettiin uhrin vaatteista. Myös verijälkiä ja siemennestettä käytettiin todisteina häntä vastaan. Helmikuussa 2017 hänen kerrottiin joutuneen tappeluun vankilan kahvilassa toisen vangin kanssa. Hänen kasvoilleen heitettiin kuumaa teevettä.Lisa Holmin murhasta tuomittu pahoinpideltiin vankilassa Ruotsissa: Kuumaa vettä kasvoille MTV Uutiset Bilevičius istui Norrtäljen vankilassa, mutta anoi siirtoa Liettuaan, johon hänet vuonna 2017 lähetettiinkin tuomion suorittamista jatkamaan. Siirtoa odottaessaan hän vietti aikansa eristyksessä. Bilevičius surmattiin vankeutensa aikana elokuussa 2022. Vankilassa Marijampolėssa oli puhjennut riita illalla 3. elokuuta 2022, ja kävelyn aikana toinen vanki puukotti kaulaan Bilevičiusta, joka kuoli matkalla sairaalaan. Teosta alettiin epäillä Robert Raulynia, joka suoritti elinkautista tuomiota raiskattuaan lapsen, murhattuaan äitinsä ja isäpuolensa sekä sytytettyään murhatalon palamaan. == Lähteet == Luokka:Murhat Ruotsissa Luokka:Vuoden 2015 rikokset Luokka:Götenen kunta
Zola Amaro

Zola Amaro (26. tammikuuta 1891 – 14. toukokuuta 1944) oli brasilialainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.Zola Amaro AllMusic Amaro tulkitsi rooleja muiden muassa oopperoissa Aida, Kohtalon voima, Norma, La Gioconda, Il Guarany, Tosca ja Cavalleria rusticana. Hän esiintyi Rio de Janeiron kunnallisteatterissa, Teatro Solísissa, Teatro Costanzissa, Teatro Coliseossa, Teatro Verdissä (Firenze) ja La Scalassa. Amaro teki vaikutuksen Enrico Carusoon. Tenoreihin, joiden kanssa hän esiintyi, kuului Giulio Crimi. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Idän ja lännen lapset

Idän ja lännen lapset (Der Palast) on saksalainen televisiosarja, joka sijoittuu vuoteen 1989 kun Itä- ja Länsi-Saksa eivät olleet vielä yhdistyneet, ja Berliinissä oli muuri, joka jakoi kaupungin kahtia. Svenja Jung esittää sarjassa kaksoisroolin kaksosina. Marlene ja Christine ovat identtiset kaksoset, jotka ovat kasvaneet erillään toisistaan; Christine itäpuolella ja Marlene lännessä. Kun Marlene on liikematkalla itäpuolella, hän näkee sattumalta itsensä näköisen naisen tanssijana Friedrichstadt-Palastissa, revyy-teatterissa joka oli ja on Euroopan suurin. He eivät tienneet toistaan 27 vuoteen, ja päätyvät lopuksi vaihtamaan osia keskenään, ja toinen jää itään kun toinen matkustaa länteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:2020-luvun draamasarjat Luokka:Saksalaiset draamasarjat
Burtonport

pienoiskuva|Burtonportin keskusta. Burtonport () on kalastajakylä Donegalin kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Siellä on arvioitu olevan 1100 asukasta. Kylän nimi on saatu entisen ajan maanomistajan mukaan, jonka nimi oli Burton Conyngham ja joka rakensi taloja läheiselle Rutlandin saarelle. Kylän lähellä on myös toinen saari, Arranmore.Burtonport == Lähteet == Luokka:Irlannin kylät
Alric

Alric tai Aelric oli Kentin kuningas yhdessä veljiensä Ethelbert II:n ja Eadbert I:n kanssa vuodesta 725. Beda Venerabiliksen mukaan veljekset olivat edellisen kuninkaan Wihtredin poikia, ja he nousivat valtaistuimelle isänsä kuoleman jälkeen. Alricin vaiheista ei kuitenkaan tiedetä mitään. William Malmesburylainen ilmoittaa Alricin hallituskaudeksi vuodet 762–796, mutta tätä tietoa pidetään epäuskottavana. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat
Rutlandin saari

Rutlandin saari, englanniksi Rutland Island, iiriksi Inis Mhic an Doirn tai Inishmacadurn, on saari Irlannin tasavallassa. Saari sijaitsee Atlantin valtameressä Burtonportin kalastajakylän edustallaBurtonport. Hallinnollisesti se kuuluu Donegalin kreivikuntaan. Nykyisin siellä ei ole vakituista asutusta, loma-asuntoja sen sijaan on, kesäisin noin 13 asukasta. Siellä oli enimmillään 125 asukasta vuonna 1841, mutta vuonna 1979 asukasluku putosi nollaan. Eläimiä siellä on runsaasti, mm. kettuja. Irlantilainen kapinallinen James Napper Tandy päätyi saarelle vuonna 1798, mutta asukkaat eivät kiinnostuneet hänen ehdotuksistaan, joten hän suuntasi Norjaan.James Napper Tandy Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 12.8.2022.Nordisk familjebok (1919), s. 429 Runeberg.org. Viitattu 12.8.2022. Samoihin aikoihin saarella vaikutti maanomistaja William Burton Conyngham, joka rakensi sinne taloja ja kalastusaseman.Wes Forsythe: Improving landlords and planned settlements in eighteenth-century Ireland == Viitteet == Luokka:Irlannin saaret
Raphael de Oliveira

Raphael Raymundo de Oliveira (s. 5. helmikuuta 1979 São José do Rio Preto, São Paulo) on brasilialainen pikajuoksija, joka erikoistui 100 metrille. Oliveira saavutti 4 × 100 metrin viestissä MM-pronssia Sevillassa 1999 sekä Pan- Amerikan kisojen kultaa Winnipegissä 1999. Hän edusti Brasiliaa Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 karsiutuen 100 metrillä ensimmäisellä kierroksella. Oliveira voitti Etelä-Amerikan-mestaruuden 100 metrillä vuonna 2001 sekä 4 × 100 metrin viestissä vuosina 1999 ja 2001. Brasilian mestaruuden hän voitti 100 metrillä vuonna 2001. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,20 Bogotá 7. toukokuuta 2000 200 m 20,83 São Paulo 3. kesäkuuta 2001 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 60 m 6,67 Samara 4. helmikuuta 2006 == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jimmy Pino

Jimmy José Pino Zarza (s. 12. elokuuta 1978 Cartagena) on kolumbialainen pikajuoksija. Hän edusti maataan Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 karsiutuen 200 metrillä ensimmäisellä kierroksella. Pino voitti 100 metrillä Kolumbian mestaruuden vuosina 1999 ja 2003. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: === Ulkoradat === Matka Aika Paikka Päivä 100 m 10,47 Columbia 21. toukokuuta 2000 200 m 20,85 Caracas 12. elokuuta 2000 400 m 48,21 Los Angeles 1. huhtikuuta 2000 === Sisäradat === Matka Aika Paikka Päivä 55 m 6,36 Lincoln 19. helmikuuta 2000 60 m 6,77 Lincoln 24. helmikuuta 2001 200 m 21,26 Lincoln 24. helmikuuta 2001 400 m 49,09 Lincoln 8. helmikuuta 2002 == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Soitellaan!

Soitellaan! on Anita Hirvosen single vuodelta 1969. Kappaleen sävelsi Toivo Kärki ja sanoitti Juha Vainio. B-puolena on "Milloin?", jonka sävelsi Jaakko Borg salanimellä V. Salanov ja sanoitti Juha Vainio. "Soitellaan!" on viimeinen Anita Hirvosen varhaistuotannon singlejulkaisuista. Sitä seurasi muutaman vuoden levytystauko ennen hänen debyyttialbumiaan Tänään (1976). == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Vuoden 1969 kappaleet
HK Zemgale/LLU

thumb|HK "Zemgale/LLU" Riiassa vuonna 2019 HK Zemgale/LLU on latvialainen jääkiekkoseura, joka on perustettu vuonna 2002. Seura pelasi kaudella 2022–2023 Latvian pääsarjassa sekä Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Mestiksessä. Zemgale ei saanut Mestis-lisenssiä kaudelle 2023-2024. Seuran kotikaupunki on Jelgava. Zemgale voitti Latvian pääsarjassa mestaruuden kaudella 2021–2022. Seuran kotihallin Jelgavas ledus hallen kapasiteetti on 1 500 katsojaa. HK Zemgale/LLU sijoittui Mestis-debyyttikaudellaan sijalle 12. Joukkue voitti myös Latvian pääsarjan mestaruuden samalla kaudella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Latvialaiset jääkiekkoseurat
Aurinkotuuli (kappale)

Aurinkotuuli on iskelmätaiteilija Anita Hirvosen singlenä julkaistu kappale vuodelta 1989. Sen sävelsi Kari Litmanen ja sanoitti Anita Hirvonen. Singlen b-puoli "Olet aina mielessäin" on Hirvosen sanoittama suomenkielinen versio balladista "Always on My Mind". "Aurinkotuuli" julkaistiin myös studioalbumilla Anita Hirvonen (1990). == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Vuoden 1989 kappaleet
Karoliina Jarenko

__NOTOC__ Karoliina Jarenko (s. 1978) on tietokirjailija ja organisaatiokonsultti. Koulutukseltaan Jarenko on valtiotieteiden maisteri. Jarenko on yksi Filosofian Akatemia -valmennusyrityksen perustajajäsenistä ja toimi sen toimitusjohtajana vuosina 2013–2019. Nykyisin hän työskentelee Learning Advantage -perheyrityksessä. Hän on työskennellyt myös yhdyskuntasuunnittelun tutkijana ja floristina. Jarenko tekee väitöskirjaa itseorganisoitumisesta yhdyskuntasuunnittelun kontekstissa. Jarenko on tutkija-konsultti Leenamaija Otalan tytär. == Julkaisut == === Kirjat === * Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Draivi. Helsinki: Alma Talent, 2015. ISBN 9789521424182. * Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Itseohjautuvuus – miten organisoitua tulevaisuudessa? Helsinki: Alma Talent, 2018. ISBN 9789521430404. * Jarenko, Karoliina & Kankkunen, Jenni: Kohti – Ketterän urakehityksen työkirja. Jyväskylä: Tuuma-kustannus, 2021. ISBN 9789523701083. === Muut merkittävät julkaisut === * Martela, Frank & Jarenko, Karoliina: Sisäinen motivaatio. Tulevaisuuden työssä innostus ja tuottavuus kohtaavat (Eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan julkaisu 3/2014) == Aiheesta muualla == * Karoliina Jarengon nettisivut * Learning Advantagen nettisivut * Youtube: Uuden työn puuhanainen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Always on My Mind

Always on My Mind on Wayne Carsonin, Johnny Christopherin ja Mark Jamesin vuonna 1971 kirjoittama balladi. Sen ensimmäinen levytys on Gwen McCraen tulkinta vuodelta 1972. Kappaleen teki tunnetuksi Elvis Presley, joka levytti sen niin ikään 1972. Myös Willie Nelsonin tulkinta vuodelta 1982 on menestynyt. "Always on My Mind" on versioitu noin 350 kertaa, ja se tunnetaan myös nimellä "You Are Always on My Mind". Pet Shop Boysin versio nousi hitiksi vuonna 1987. Kappale on levytetty myös espanjaksi, ranskaksi, saksaksi ja useilla muilla kielillä. Wayne Carson kertoo kirjoittaneensa suurimman osan kappaleesta kymmenessä minuutissa keittiöpöytänsä ääressä Springfieldin kaupungissa Missourissa. Kappaleesta kuitenkin puuttui säkeistön ja kertosäkeen yhdistävä silta. Carson kysyi neuvoa Johnny Christopherilta ja Mark Jamesilta, jotka loivat sillan alkaen sanoista "tell me ---". Elvis Presley levytti oman versionsa 29. maaliskuuta 1972, ja se nousi yhdeksi hänen suurimmista menestyksistään. "Always on My Mind" julkaistiin singlen "Separate Ways" b-puolena; singleä myytiin Yhdysvalloissa yli miljoona kappaletta. Willie Nelson levytti oman akustisen tulkintansa vuonna 1982. Se oli niin ikään suurmenestys, joka nousi country-listan kärkeen ja sai useita Grammy- palkintoja. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1972 kappaleet Luokka:Elvis Presleyn kappaleet
Vielä ja vielä

Vielä ja vielä on Jukka Vuolteen säveltämä ja sanoittama suomalainen foxtrot vuodelta 1993. Kappaleen levytti Anita Hirvonen. Se julkaistiin digitaalisena CD-singlenä, jonka toisena kappaleena on Kassu Halosen, Kisu Jernströmin ja Vexi Salmen teos "Poimi minut nyt". Molemmat kappaleet julkaistiin myös Hirvosen studioalbumilla Maitolavan prinsessa. "Vielä ja vielä" alkaa 21-sekuntisella introlla. Säkeistö etenee sillan kautta kertosäkeeseen, jota seuraa intron toistava välisoitto. Toisen säkeistön jälkeen toistetaan kertosäettä, kappaleen loppuhäivytys kestää yli 10 sekuntia. Kappaleen kertojaminä muistelee aiemmin kokemaansa romanttista rakkauttaan ja toivoo sen toistuvan. == Lähteet == Luokka:Anita Hirvosen kappaleet Luokka:Vuoden 1993 kappaleet
Ege Zulu

Ege Zulu (oikealta nimeltään Eugene Mokulu) (s. 23. joulukuuta 1999 Helsinki) on kongolaistaustainen suomalainen rap-artisti, laulaja ja lauluntekijä. Hän teki läpimurron vuonna 2021 ilmestyneellä Swengari-albumillaan. Ege Zulun Oi maamme Helsinki -albumi ilmestyi syksyllä 2022. == Elämä ja ura == Ege Zulu on kotoisin Itä-Helsingistä. Hän varttui Roihuvuoressa kuusilapsisen perheen kuopuksena. Ege Zulun vanhemmat ovat kotoisin Kongosta. Hänen isänsä on pastori Helsingin Saalem-seurakunnassa. Ege Zulu on nimennyt Asan esikuvakseen. Rap-musiikin tekemisestä hän innostui, kun Asa vieraili hänen koulussaan, Porolahden ala-asteella. Levytysuran Ege Zulu aloitti vuonna 2018. Hänellä on levytyssopimus PME Recordsin kanssa. Tunnetuimpia kappaleita ovat Fantasiaa, Valmiina futaa sekä Melankolia. Elokuussa 2022 Ege Zulu organisoi Itä-Helsingissä järjestetyn Nähää kentäl -ystävyysjalkapalloturnauksen, jossa pelattiin vuoden 2022 parhaan huudin tittelistä. Turnauksen voitti Myyrmäen joukkue. == Diskografia == === Albumit === Albumi Julkaisutiedot Listasijoitukset Swengari * Julkaistu: 25. toukokuuta, 2021 * Formaatti: digitaalinen * Levy-yhtiö: omakustanne Oi maamme Helsinki * Julkaistu: 30. syyskuuta, 2022 * Formaatti: digitaalinen * Levy-yhtiö: PME Records Mammanpoika * Julkaistu: 25. huhtikuuta 2024 * Formaatti: * Levy-yhtiö: PME Records === EP:t === * Elämänvaiheit (2019) * Klassikot EP (2021) === Singlet === Vuosi Single Albumi Listasijoitukset 2018 "Mona Lisa" (feat. SHRTY) 2021 "Valmiina futaa" (feat. Gettomasa) 2022 "Väkivaltaa" (feat. Zpoppa) Oi maamme Helsinki "Kelle?" "Melankolia" 2023 "Nyt tai ei koskaan" "Oikee mies" (feat. Joe L) "100 kg kukkia" 2024 "Tunnista tuntiin" (feat. BEHM) 2024 ”Ei!” === Vierailijana === Vuosi Kappale Artisti Albumi Muut vierailijat 2019 "Just Do It" MISTA BOGA "Aika" Sebastian Da Costa Seitsemän päivää "PuhPah" PapiPike AFROGOLD 2020 "EI ENÄÄ BILEIT STADIS" Turisti Maailmankiertue 2021 "Vastaaja" Sexmane Väärinymmärretty Pessa 2022 "Karkuun" Teo Vincent Tunteiden alloilla" "Suunnitelma A" Nopsajalka "Allez Allez Allez" [remix] Madboiali SHRTY, Blacflaco "Verkkareis" JVG Mun tapa pelata Costi "Vastaaja pt.2" Sexmane Sextape II Pessa, ADI 2023 "Hyvälle" Isaac Sene SORI BRO "LuLu" Blacflaco Mun vuoro safkaa "Kolmistaan" Robin Packalen "Huutaa" MD$ Nebi "Tuntuu hyvält" Cledos euro musik "Meniskö yli" Gasellit Gasellin kyynel "Sä et ole hullu" Robin Packalen 2024 Mi amore Karim B === Musiikkivideot === * Mona Lisa (2018) * Et Saa (2019) * Fantasiaa (2021) * Ollaan tyhmiä (2021) * Käytöstapoi (2021) * Robotti (2021) * Valmiina futaa (2021) * Aladdin (2021) * Väkivaltaa (2022) * Verkkareis (2022) * Melankolia (2022) * Tuntuu hyvält (2023) * 100 kg kukkia (2023) * Tunnista tuntiin (2024) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *PME Records - Ege Zulu * Itä-Helsinkiä hehkuttava artisti laukoo suorat sanat nuorison merkkivaateilmiöstä: "Jos et ole huumekauppias, niin..." Luokka:Suomalaiset hip hop -artistit Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erkki Sihvola

Erik (Erkki) Sihvola (17. heinäkuuta 1885 Sippola – 20. helmikuuta 1956) oli suomalainen Maataloushallituksen virkamies, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1953. Sihvolan vanhemmat olivat maanviljelijä, taloustirehtööri Esa Sihvola (aiemmin Tapola) ja maanviljelijän tytär Maria Pilli-Sihvola ja puoliso 1913 pankkivirkailija Elisabet (Elli) Miettinen. Sihvola kirjoitti ylioppilaaksi Haminan suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1906 ja valmistui agronomiksi vuonna 1911. Hän toimi sitten sihteerinä, kantakirjanpitäjänä ja konsulenttina Itä-Karjalan, Etelä-Karjalan, Läntisen Viipurin läänin, Oulun piirin, Pohjois-Karjalan ja Hämeen hevosjalostusliitoissa. Hänet valittiin Hevosjalostusliittojen valtuuskunnan varapuheenjohtajaksi 1922–1925 ja puheenjohtajaksi 1926–1929. Sihvola oli hetken valtion vt. hevoshoidonneuvojana vuonna 1917, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Hämeen piirin kantakirjakonsulentiksi, ja hän hoiti tilapäisesti muidenkin piirien kantakirjakonsulentin toimia. 1926–1928 hän toimi maatalousasiamiehenä Baltian maissa, Puolassa ja Venäjällä. Sihvola siirtyi valtion hevoshoidon tarkastajaksi Maataloushallitukseen vuonna 1928, jossa hän työskenteli hevosjalostuksen kehittämiseksi ja oli perustamassa valtion hevossiittolaa. Hän toimi Hevostalous-lehden puheenjohtajana ja päätoimittajana, ja kuului Maatalousseurojen Keskusliiton valtuuskuntaan ja valtion komiteoihin. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Pedro Grajales

Pedro Antonio Grajales Escobar (s. 14. kesäkuuta 1940 Cali) on kolumbialainen pikajuoksija. Grajales edusti Kolumbiaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 ja Méxicon kesäolympialaisissa 1968, molemmissa 200 metrin ja 400 metrin matkoilla. Hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä Pan-Amerikan kisojen pronssia Winnipegissä 1967 sekä Keski-Amerikan ja Karibian kisojen hopeaa Panamassa 1970. == Henkilökohtaiset ennätykset == Lähde: Matka Aika Paikka Päivä 200 m 21,05 México 15. lokakuuta 1968 400 m 46,47 Winnipeg 29. heinäkuuta 1967 == Lähteet == Luokka:Kolumbialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt