EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Piksodaros

Piksodaros (, ; kuoli ennen vuotta 334 eaa.) oli Kaarian satraappi. Hän oli Hekatomnoksen nuorin poika ja Kaariaa hallinneen Hekatomnididynastian jäsen. Hänen vanhemmat veljensä Idrieus ja Mausollos sekä siskonsa Artemisia II olivat myös Kaarian satraappeja ennen häntä. Kun Idrieus kuoli vuonna 334 eaa., kaappasi Piksodaros vallan siskoltaan Adalta, joka oli ollut Idrieuksen vaimo. Piksodaros antoi persialaiselle Orontobatekselle erään tyttärensä vaimoksi. Hän yritti myös saada Makedonian kuninkaan Filippos II:n liittolaisekseen ja ehdotti avioliittoa vanhimman tyttärensä ja Filippoksen pojan Arridaioksen välille. Väitetään että Filippoksen vanhin poika Aleksanteri olisi vaatinut saada tämän kunnian itselleen. Lopulta liitosta ei tullut mitään koska Filippos ei ollut kiinnostunut. Piksodaros kuoli ennen kuin Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian vuonna 334 eaa. Sitä ennen Piksodaroksen vävystä Orontobateesta oli tullut Kaarian satraappi. == Aiheesta muualla == * Pixodarus Wiki Classical Dictionary (englanniksi) * Pixodarus Livius sivusto (englanniksi) Luokka:Hekatomnidit
Warning (Green Dayn albumi)

Warning: on Green Day -yhtyeen kuudes studioalbumi. Se äänitettiin maalis- huhtikuussa 2000 ja julkaistiin 3. lokakuuta 2000. Albumi debytoi Yhdysvalloissa ja Britanniassa sijalla 4 ja myi kummassakin maassa kultaa. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat "Minority" ja "Warning". == Kappaleet == == Kokoonpano == * Billie Joe Armstrong - laulu, kitara * Mike Dirnt - basso, mandolini, taustalaulu * Tré Cool - rummut, lyömäsoittimet == Arvostelut == * Allmusic: * Rolling Stone: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Green Dayn albumit
Lineaarikirjoitus

Lineaarikirjoitus on kirjoitusjärjestelmä, joka kehittyi kuvakirjoituksesta. Siinä kuvat on korvattu merkeillä, jotka muodostuvat viivoista. Parhaiten tunnettuja ovat esimerkit antiikin Kreikasta, jossa Kreetalla kehittyivät niin sanotut lineaari A ja lineaari B -kirjoitukset. Lineaari A:ta käytettiin vuosina 1900-1500 eaa. Sitä ei ole kyetty tulkitsemaan. Lineaari B, joka oli käytössä 1400 eaa. alkaen, on kyetty avaamaan 1950-luvulla. == Kirjallisuutta == Luokka:Antiikin Kreikka Luokka:Kirjoitusjärjestelmät
Aleksis (oppikirjasarja)

Aleksis on Otavan vuodesta 2001Aleksis : äidinkieli ja kirjallisuus. 7. Jyväskylän yliopiston kirjasto. Viitattu 15.6.2019. alkaen julkaisema äidinkielen ja kirjallisuuden oppikirjasarja peruskoulun 7.–9. luokille. Sarjaan kuuluvat oppikirjat, harjoituskirjat ja opettajan oppaat. Oppikirjat on jaoteltu eri osa-alueisiin: * kielen tutkiminen * kirjoittaminen * kirjallisuus * medialukutaito * kielenhuolto ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kirjasarjasta Otavan sivuilla Luokka:Suomalaiset kirjasarjat Luokka:Oppikirjat Luokka:Otava
Sepeteus

Sepeteus on suomalainen miehen etunimi. Raamatussa esiintyy muutamia Sepeteus- nimisiä henkilöitä. Sepeteuksella ei ole Suomessa nimipäivää. Suomessa on 25 Sepeteusta, jonka lisäksi käytössä on nimen eri muunnoksia (Sebedeus, Sepetius jne). Sepeteus on ollut myös pakinoitsija Kustaa Eräsen nimimerkki. == Kuvitteellisia Sepeteuksia == * Sepeteus, kanttori Aleksis Kiven kirjassa Nummisuutarit * Kanttori Sepeteus oli Eino Leinon salanimi, jolla hän kirjoitti pakinoita mm. Sunnuntai-lehteen * Sepeteus Tienpää on päähenkilö Ylen draamasarjassa Matkalaukkukostaja ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Kaaria

Kaaria (, ) oli antiikin aikainen alue Vähän-Aasian lounaisosassa. Kaarian pohjoispuolella sijaitsi Joonia ja sen itäpuolella Fryygia ja Lyykia. Kaarian tärkein kaupunki oli Halikarnassos. Vuoden 545 eaa. tienoilla Kaaria joutui Persian vallan alle ja siitä tuli Persian maakunta. Vuodesta 391 eaa. eteenpäin Kaariaa hallitsivat satraappeina hekatomnididynastian jäsenet. Heistä tunnetuin oli Mausollos, jonka itselleen rakennuttama hautamuistomerkki eli Halikarnassoksen mausoleumi luettiin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä. Vuonna 334 eaa. Aleksanteri Suuri valloitti Kaarian.Cultural Atlas of Mesopotamia and the Ancient Near East, s. 214 Rooman valtakunnan osana Kaaria kuului aluksi Asian provinssiin ja myöhemmin Carian provinssiin. Kreikkalainen historioitsija Herodotos mainitsee kaarilaisten kehittäneen sodankäyntiin liittyviä keksintöjä, joita myös helleenit alkoivat käyttämään. Kaarilaiset kehittivät kypäriin töyhdöt ja kilpiin kädensijat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Dirichlet’n sarja

Dirichlet'n sarja on muotoa D(s)=\sum_{n=1}^\infty \frac{a_n}{n^s} oleva sarja, jossa kertoimet a_n ovat kompleksilukuja ja s on kompleksimuuttuja. Sarja D(s) voidaan myös tulkita lukujonon a(n) generoivaksi funktioksi. Sarjaa voidaan käsitellä formaalisena kirjoitelmana, kuten formaalisia potenssisarjana, määrittelemällä niille yhteen- ja kertolasku luonnollisella tavalla muodostuu näistä formaaleista Dirichlet'n sarjoista rengas. Syvemmälle menevissä tarkasteluissa sarjan analyyttiset ominaisuudet kuten suppeneminen, mahdollinen analyyttinen jatko, erikoispisteet, nollakohdat ja suuruusarviot ovat kuitenkin tärkeimpiä sarjan ominaisuuksia. Tunnetuimpia Dirichlet'n sarjoja ovat varmasti Riemannin zeta-funktio \zeta(s)=\sum_{n=1}^\infty \frac{1}{n^s} ja Dirichlet'n L-funktiot L(s,\chi_q)=\sum_{n=1}^\infty \frac{\chi_q(n)}{n^s}. Luokka:Matemaattiset sarjat
Antti Raiski

Antti Raiski (s. 25. marraskuuta 1976 Lohja) on suomalainen laulaja ja nykyinen K-kauppias, joka kruunattiin tangokuninkaaksi vuonna 2000 Seinäjoen Tangomarkkinoilla. Hän on levyttänyt kolme albumia. Raiskin musiikkiopinnot alkoivat jo peruskouluiässä, jolloin hän sai viulun ensimmäiseksi instrumentikseen. Musiikkiopistossa soittimeksi vaihtui trumpetti. Laulaminen alkoi kiinnostaa Raiskia karaoken kautta, ja vuonna 1997 hän yritti ensimmäistä kertaa Tangomarkkinoille. Esikarsinnat läpäistyään Raiski pääsi Raision semifinaaliin. Hän oli viiden parhaan joukossa jo vuonna 1999, ja seuraavana vuonna hänet valittiin tangokuninkaaksi. Raiski pääsi voittonsa myötä levyttämään ensisinglensä ”Rosalita”. Syksyn sävel -kilpailuun hän osallistui vuonna 2000 tangolla ”Lähdön hetki”. Voittonsa jälkeen Raiski on keikkailun lisäksi työskennellyt rakennusalan yrittäjänä. Hän asuu Lohjalla ja valmistui K-kauppiaaksi marraskuussa 2019. Hän alkoi vetää Vihdin Nummelassa sijaitsevaa K-Market Hiidenrantaa. == Diskografia == * Antti Raiski (2000) * Uudestaan (2005) * Matkaaja (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Antti Raiskin Facebook-sivu Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Tangokuninkaat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keravan kaupunkirata

Keravan kaupunkirata on Suomen rataverkkoon kuuluvan Helsinki–Riihimäki- rataosan Helsinki–Kerava-osuudelle rakennettu raidepari. Kaupunkiradan muodostavat kolmas ja neljäs raide on rakennettu Helsingin seudun lähiliikennejunien käyttöön. Kaupunkiradan valmistuttua kauko- ja tavaraliikenne on yleensä ohjattu pääradan ensimmäiselle ja toiselle raiteelle, jolloin kaukoliikenteen häiriöt eivät vaikuta lähiliikenteeseen ja päinvastoin. Keravan kaupunkirata ei ole valmistunut yhtenä projektina, vaan pääradalle on henkilöliikenteen kuljetustarpeen lisääntyessä pidemmän ajan kuluessa rakennettu lisää raiteita. * Kolmas raide välille Helsinki–Hiekkaharju otettiin käyttöön 28. toukokuuta 1972 * Kolmas raide välille Tikkurila–Kerava otettiin käyttöön 31. toukokuuta 1981 * Neljäs raide välille Helsinki–Hiekkaharju otettiin käyttöön 18. elokuuta 1996 (Tikkurilan kaupunkirata) * Neljäs raide välille Tikkurila–Kerava otettiin käyttöön 15. elokuuta 2004 Kun raiteita oli käytössä vain kolme, käytettiin itäisintä raidetta tasaamaan ruuhkia. Raiteella ajettiin aamuisin (klo 4–10) lähijunia Helsingin suuntaan, muulloin lähijunia pohjoiseen. Neljän raiteen valmistuttua koko matkalle, Helsingin, Tikkurilan ja Keravan väliselle lähiliikenteelle on varattu kaksi raidetta, yksi pohjoiseen ja yksi etelään. Ruuhka-aikana raiteilla kulkee junia molempiin suuntiin noin viiden minuutin välein. == Tulevaisuus == Vallinojan rautatieasema on radalle alustavasti suunniteltu uusi asema Vantaan ja Keravan rajalle. Rakennuspäätöksen ratkaisee alueen tuleva maankäyttö. == Lähteet == Luokka:Helsingin liikenne Luokka:Vantaan liikenne Luokka:Keravan liikenne Luokka:Helsingin seudun lähijunaliikenne Luokka:Suomen rataverkko
Joulukinkku

Joulukinkku on Suomessa ja muissa Pohjoismaissa joulun ajan ruokalaji. Kyseinen ruokalaji on perinteinen osa pohjoismaista joulujuhlaa. Suurin osa Suomen kaupoissa myytävistä joulukinkuista on pakastettuja. Kinkku voi olla luuton tai potkallinen, ja se voi olla harmaasuolattu, punasuolattu, tuoresuolattu tai kevyesti savustettu. Joulukinkku voidaan paistaa sähköuunissa, kaasu-uunissa, kiertoilmauunissa, leivinuunissa taikka savustamalla esimerkiksi savustusuunissa. Kinkku voidaan paistaa paistopussissa, ilman paistopussia tai folioon kiedottuna. Joulukinkun voi myös keittää tai grillata. Kaupoissa joulukinkkua myydään myös valmiiksi kypsänä. Perinteisesti joulukinkku kuorrutetaan sinappihunnulla ja neilikoilla. Jouluna noin seitsemään kotitalouteen kymmenestä ostetaan joulukinkku. 93 prosenttia joulukinkun ostavista kotitalouksista hankkii suomalaisen joulukinkun. Viisi prosenttia ostaa ulkomaalaisen kinkun ja kaksi prosenttia sekä suomalaisen että ulkomaalaisen. Vuosittain joulukinkkuja myydään 6–7 miljoonaa kiloa. Vuonna 2013 Suomessa myytiin noin seitsemän miljoonaa kiloa kinkkuja, josta tuontikinkkujen osuus oli vajaa seitsemän prosenttia. Nykyään suosiota ovat kasvattaneet niin sanotut luomukinkut, joita vuonna 2014 myytiin 120 000 kiloa. Luomukinkkujen myyntiosuus on 1,5–2 prosenttia. Joulukinkun korvike joulupöydässä voi olla myös niin sanottu seitankinkku, jonka olennaisin ainesosa on vehnägluteeni. ==Historiaa== Joulukinkkuperinne juontaa Skandinaviassa juurensa todennäköisesti jo aikaan ennen kristinuskoa. Esimerkiksi islantilaisessa mytologiassa villisika uhrattiin talvipäivänseisauksen juhlassa hedelmällisyyden jumalalle Freyrille. Paavi Sixtus III:n tiedetään kehottaneen 435 kristittyjä syömään joulumessun jälkeen sikaa juutalaisten kiusaksi.Hyödynnä joulukinkun jämät BBQ- spagettikastikkeessa Kauppalehti 8.12.2022. Viitattu 9.12.2022 ===Suomessa=== 1800-luvulla Suomessa yleisesti syötiin jouluna lihaa kuivattuna, savustettuna tai paistettuna. Lihana oli joko nautaa, lammasta tai sikaa. 1800-luvulla sikatalous oli vielä varsin kehittymätöntä, ja tämän takia sikaa ei syöty joka kodissa. Sianliha nousi johtoasemaan suomalaiseen joulupöytään vasta 1900-luvulla. 1920- ja 1930-luvulla pääruoka ei vielä välttämättä ollut kinkku, vaan pöydässä saattoi olla esimerkiksi paistettua lampaanlapaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ruokatieto: Joulukinkku * Kotivinkki: Valitse oikea joulukinkku Luokka:Jouluruoat Luokka:Liharuoat Luokka:Sianliha Luokka:Suomalainen keittiö Luokka:Ruotsalainen keittiö
Soijamaito

Soijamaito (oik. soijajuoma) on soijapavuista puristettu kasvimaito, jota käytetään samoihin tarkoituksiin kuin lehmänmaitoa. Joissakin maissa, kuten Kiinassa, sitä on perinteisesti käytetty lehmänmaidon tilalla. Länsimaissa lehmänmaito on hallitsevassa asemassa, mutta esimerkiksi vegaanit, maitoallergiset ja laktoosi-intoleranssista kärsivät voivat käyttää soijamaitoa. Soijamaidosta valmistetaan lisäksi tofua. Useat kaupoissa myytävät soijamaitotuotteet on rikastettu esimerkiksi kalsiumilla, D-vitamiinilla ja B12-vitamiinilla helpottamaan etenkin vegaaneille tärkeiden ravintoaineiden saantia. Soijamaitoa nimitetään pakkauksissa yleensä "soijajuomaksi", koska EU:n lainsäädännössä kielletään käyttämästä sanaa maito sellaisten tuotteiden nimissä, jotka eivät ole eläimistä saatavaa maitoa. Soijamaitoa voidaan käyttää kuten tavallista lehmänmaitoakin: sellaisenaan juotavana, kahvissa, kaakaossa, ruoanlaitossa ja leivonnassa. Soijamaitoja myydään tavallisen vaihtoehdon lisäksi myös kaakaojuomana tai vaniljalla maustettuna. == Katso myös == * Kasvimaito == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Maidon korvikkeet Luokka:Soija Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jostein Gaarder

Jostein Gaarder (s. 8. elokuuta 1952) on norjalainen kirjailija. Hän syntyi Oslossa ja opiskeli germaanisia kieliä ja teologiaa Oslon yliopistossa. Ennen ryhtymistään kirjailijaksi Gaarder myös opetti uskontoa ja filosofiaa. Gaarder on kirjoittanut 13 teosta ja on saanut kirjoistaan useita palkintoja. Hänen myydyin kirjansa on läpimurtoteos Sofian maailma, joka on käännetty 53 kielelle ja josta on tehty myös muun muassa elokuva, musikaali, cd-rom sekä tv-sarja. Se on kertomus 14-vuotiaasta norjalaistytöstä, Sofiasta, ja tämän löytöretkestä ajattelun ihmeisiin. Kirja on sekoitus mysteeriä, filosofian historiaa ja nuortenkirjallisuutta, mutta ei yhtä selkeästi nuorille suunnattu kuin monet muut Gaarderin kirjat. Kirjassa Sofia alkaa saada salaperäisiä filosofiaa ja filosofian historiaa käsitteleviä kirjeitä juuri 15-vuotispäivänsä alla ja teos käy valikoiden läpi länsimaisen filosofian historiaa esisokraatikoista aina eksistentialisteihin asti. Gaarder kirjoittaa mieluiten lapsille ja nuorille suunnattuja kirjoja lasten näkökulmasta, mutta on julkaissut myös aikuisille tarkoitettuja kirjoja. Haloo! Onko täällä ketään? 1996 on ajattelua käsittelevä kirja lapsille. Se kertoo uuden ihmisen syntymästä ja vastasyntyneen ihmettelystä kaikkea uutta kohtaan. Kirjassa aikuinen Joakim kirjoittaa kirjeen 8-vuotiaalle Camillalle ajasta, jolloin Joakimille syntyi pikkuveli. Kirjan on kuvittanut Reidar Kjelsen. Vita brevis: Floria Aemilian kirje Aurelius Augustinukselle (1996) kertoo rakkaustarinan 300-luvulta. Kirjan toinen päähenkilö Augustinus tunnetaan kirkkoisä Augustinuksena, joka kirjoitti Tunnustuksia-kirjan. Kirjassa Augustinuksen rakastettu Floria tutkii teosta. Maya (2000) käsittelee luonnontieteitä. Romaani etenee historiassa ja nykyajassa ja on myös rakkauskertomus. Appelsiinityttö (2004) kertoo viisitoistavuotiaan oslolaispojan Georgin käänteentekevästä kokemuksesta. Isovanhemmat ovat löytäneet kauan sitten kuolleen isän pitkän kirjeen, joka on osoitettu Georgille. Isän kirje panee Georgin miettimään elämää, ihmisen paikkaa, asioiden tärkeysjärjestystä, kuolemaa ja kaiken sattumanvaraisuutta. == Palkinnot == * Norjan kirjallisuuskriitikoiden palkinto 1990 * Norjan kulttuuriministeriön palkinto 1990 * Sonja Hagemann -palkinto 1991 * Eurooppalainen lastenkirjallisuuspalkinto Pier Paolo Vergerio 1992 * Skolebibliotekarforenigspris 1993 * Deutscher Jugendliteraturpreis 1994 == Tuotanto == * Diagnosen og andre noveller 1986 * Froskeslottet 1988 * Pasianssimysteerio (Kabalmysteriet) 1990 * Sofian maailma (Sofies verden) 1991 * Joulumysteerio (Julemysteriet) 1992 * Bibbi Bokkens magiske bibliotek 1993 * Enkelimysterio (I et speil, i en gåte) 1993 * Haloo! Onko täällä ketään? (Hallo? Er det noen her?) 1996 * Vita brevis: Floria Aemilian kirje Aurelius Augustinukselle (Vita Brevis) 1996 * Maya 1999 * Sirkusdirektørens datter 2001 * Appelsiinityttö (Appelsinpiken) 2004 == Lähteet == Luokka:Norjalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Davis

James Robert ”Jim” Davis (s. 28. heinäkuuta 1945 Marion, Indiana) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka loi sarjakuvakissa Karvisen. Karvisen ensimmäinen sarjakuva ilmestyi 19. kesäkuuta 1978. Lapsena Davis asui vanhempiensa maatilalla Fairmountissa, Indianassa. Vanhemmat olivat maanviljelijöitä, ja Davisien kotimaatilalla oli noin 25 kissaa. Jim sairastui lapsena astmaan, jonka takia hän ei voinut itse tehdä maanviljelijän töitä, joten aikansa kuluksi hän alkoi piirtää. Hänen mielestään piirrokset olivat huonoja, mutta hän huomasi, että jos niihin liitti tekstin, se teki niistä parempia.Karvisen kalenteri 2006 Ennen Karvisen luomista Davis muun muassa avusti Tom K. Ryania Tumbleweeds-sarjakuvan piirtämisessä. Davis piirsi aluksi Gnorm Gnat -nimistä sarjakuvaa ötököistä. Kun hän vei sarjakuvia painoon, hänelle sanottiin: ”Hyönteisiä? Kuka samaistuu hyönteisiin?” Davis keksi Karvisen vuonna 1978, ja 19. kesäkuuta 1978 sarjakuvaa alettiin julkaista lehdissä. Nykyään Karvista julkaistaan yli 2 500 sanomalehdessä, ja myös omana lehtenään. Jim Davis on luonut myös muita sarjakuvia, kuten Orsonin, joka kertoo maatilalla elävästä possusta ja hänen kavereistaan. Orsonia on julkaistu muun muassa Karvinen-lehden välissä 1990-luvulla. Davis asuu tällä hetkellä Munciessa, Indianassa. Jimillä itsellään ei ole ollut kissaa, koska hänen entinen vaimonsa Carolyn oli allerginen kissoille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sungari

Sungari tai Songhua on joki Koillis-Kiinassa ja Amurin suurin sivujoki. Changbai-vuoristolta Heilongjiangin ja Jilinin maakuntien läpi virtaavalle joelle kertyy pituutta noin 1 927 kilometriä. Sen valuma-alue on 550 000 neliökilometriä. Amur-jokeen se yhtyy T'ung-chiangin kaupungin luona. Joki on Heilongjiangin maakunnan tärkein vedenlähde. Sungari on padottu Feng-manissa vesivoiman tuottamiseksi. Muodostunut tekojärvi ulottuu 62 kilometriä ylävirtaan. Padolta joki juoksee luoteeseen, kunnes sen suurin sivujoki, Nen, liittyy siihen Ta-anin lähellä. Nen-joki kerää Mantšurian ylängön sadevedet. Sungari jatkaa kulkuaan itään Harbinin lähistölle asti, jolloin siihen liittyy Hu-lan-joki. Sieltä joki virtaa itäisen Mantšurian vuoriston pohjoiskärjen ja Khingan-vuoriston välistä viimein Amurin laaksoon. Sungari-joki on jäässä marraskuun lopulta maaliskuuhun. Keväällä vuorten lumien sulaessa virta on vuolaimmillaan. Keskikokoiset laivat voivat kulkea jokea Harbiniin asti. Pienemmillä aluksilla pääsee edelleen Chi-liniin ja Nen-jokea pitkin Tsitsihariin. 13\. marraskuuta 2005 jokeen valui sata tonnia bentseeniä, kun sen yläjuoksulla Jilinin kaupungissa PetroChina-yhtiön tehtaassa sattui räjähdys. Myrkkylautta saavutti Harbinin marraskuun 24. päivänä 80 kilometrin mittaisena. Heinäkuussa 2010 tulva huuhtoi jokeen 3 000 tynnyriä kemikaaleja, joista tuhat tynnyriä metyylikloridia.http://en.rian.ru/Environment/20100729/159991135.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kiinan joet Luokka:Amurin vesistö Luokka:Heilongjiang Luokka:Jilin Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ulla (sarjakuva)

Ulla (, ilmestynyt suomeksi myös nimillä Miina ja Kusti ja Jenni) on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka päähenkilöt ovat kaverukset Ulla (Nancy) ja Pelle (Sluggo). Sarjan loi Ernie Bushmiller. Bushmiller piirsi vuodesta 1925 Larry Whittingtonin seuraajana Fritzi Ritz -nimistä sarjakuvaa, jonka pääosassa oli samanniminen kaunis elokuvatähti. Ulla oli alun perin sivuhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran 2. tammikuuta 1933 ilmestyneessä stripissä, jossa hänet esiteltiin Fritzi Ritzin siskontyttönä. Ulla kuitenkin valtasi muutamassa vuodessa sarjan, joka muuttui näin vitsisarjaksi samalla kun Bushmiller pelkisti piirrostyylin äärimmäisen yksinkertaiseksi. Pelle nähtiin ensi kerran 24. tammikuuta 1938. Saman vuoden lopussa Fritzi Ritzin nimi vaihdettiin Nancyksi. Bushmiller teki sarjaa periaatteessa vuonna 1982 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, joskin hänen viimeisinä elinvuosinaan piirtämisestä vastasivat tosiasiassa Will Johnson ja Al Plastino. Bushmillerin kuoltua Plastino jatkoi sarjaa vuoden ajan Mark Laskyn kanssa. Vuosina 1984–1994 Ullaa piirsi Jerry Scott, ja vuodesta 1994 alkaen tekijöinä olivat Guy ja Brad Gilchrist.R. C. Harvey: The Lawrence Welk of Cartoonists: Ernie, Nancy, and the Bushmiller Society The Comics Journal 10.4.2012. Viitattu 3.1.2015. Vuoden 2018 alusta uudeksi piirtäjäksi tuli Olivia Jaimes.Onni Mustonen: ”Kolme helppoa ruutua”, Sarjainfo 2/2018, s. 30–33. Bushmillerin ajan Ulla mainitaan usein malliesimerkkinä huumoriltaan tavanomaisesta mutta visuaaliselta toteutukseltaan ”täydellisestä” vitsisarjakuvasta (”täydellinen samalla tavalla kuin korttitalo on täydellinen”), sillä Bushmiller omistautui taloudelliselle piirrostyylille, jossa kaikki vitsin kannalta epäoleellinen oli karsittu pois. Yhdysvaltalaiset Mark Newgarden ja Paul Karasik julkaisivat vuonna 1988 kuuluisan esseen How to Read Nancy?, jossa he avaavat ja luokittelevat strippisarjakuvan kerronnallisia koodeja analysoimalla yhtä, 8. elokuuta 1958 julkaistua Ulla-strippiä. Suomessa sarja oli vuosina 1994–2003 yksi Karvinen-lehden oheissarjakuvista, ja ilmestyi siinä nimellä Miina ja Kusti. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Strippisarjakuva Luokka:Sarjakuvahahmot
Belegost

Belegost (sindaria, , khuzduliksi Gabilgathol) oli Väkivarsien heimon kääpiöiden kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa. Nogrodin tavoin Belegost oli louhittu syvälle Dolmed-vuoren alle Sinivuorille Tähtien Ajoilla. Vuoren toisella puolen sijaitsi Nogrodin kääpiökaupunki, jota asutti Tulipartojen heimo. Belegostissa asuvien kääpiöiden joukoissa olivat Keski-Maan taitavimmat sepät ja kivenhakkaajat. Belegostin kääpiöt kävivät kauppaa Beleriandin sindarin kanssa ja takoivat näille verrattomia aseita karaistusta teräksestä. Ja nämä kääpiöt louhivat Menegrothin kiviset salit. Auringon Ensiajalla Belegostin kääpiöt ja heidän kuninkaansa Azaghâl niittivät suurta mainetta Nirnaeth Arnoediadissa eli Lukemattomien Kyynelten Taistelussa. Sillä siinä taistelussa yksin kääpiöt kestivät lohikäärmeiden tulta, koska he olivat seppien suku joka oli tottunut suureen kuumuuteen ja koska heillä oli kypärissään kasvosuojukset, jotka estivät liekkejä polttamasta heidän partojaan. Ja heidän kirveensä olivat niin kovia, että niillä saattoi pysäyttää lohikäärmeitten etenemisen. Vaikka kuningas Azaghâl kaatui taistelussa, hän ehti haavoittaa Glaurungia, lohikäärmeitten isää, ja lohikäärmeitten suku pakeni taistelukentältä. Mutta vaikka kääpiöt olivat uljaita, ei sen paremmin Belegost kuin Nogrod säilynyt Auringon Toiselle Ajalle. Sillä Ensiajan lopussa käytiin Vihan Sota ja Beleriand ja Sinivuoret repesivät ja maa ja vuoret siirtyivät ja vajosivat mereen. Niin tuhoutuivat sekä Belegost että Nogrod, ja ne kääpiöt, jotka eivät saaneet surmaansa, pakenivat itään Khazad-dûmin suuriin saleihin. Luokka:Keski-Maan paikat
Vjatšeslav Staršinov

Vjatšeslav Ivanovitš Staršinov (, s. 5. kesäkuuta 1940 Moskova, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli keskushyökkääjä. Hänen on sanottu olleen yksi maailman parhaista jääkiekkoilijoista 1960-luvulla. Staršinov pelasi kuuluisassa Moskovan Spartakin ketjussa yhdessä Jevgeni ja Boris Maiorovin kanssa. == Urheilusaavutukset == Staršinov oli voittamassa kolmea Neuvostoliiton mestaruutta Moskovan Spartakin joukkueessa vuosina 1962, 1967 ja 1969. Maailmanmestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa vuosina 1963–1971 sekä olympiakultaa vuosina 1964 ja 1968. MM-kisojen paras maalintekijä hän oli vuosina 1963 ja 1966, ja hänet palkittiin vuoden 1965 MM-kisojen parhaana hyökkääjänä. Neuvostoliiton urheilumestarin arvon hän sai vuonna 1963. == Pelaajana == Staršinov oli tunnettu vahvasta maalinedustapelistään; hän toimitti maalivahdin eteen torjumat kiekot maaliin. Hän oli ahkera laukoja mistä hyvänsä kulmasta maalin lähellä. Staršinov pelasi fyysistä ja kovaotteista jääkiekkoa. Hän oli yksi ratkaisupelaajista maailmanmestaruuskisoissa 1960-luvulla. == Aiheesta muualla == * http://www.biograph.comstar.ru/bank/starshinov.htm * http://sportlegend.kulichki.net/hockey/starschinov.htm ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nero Burning ROM

Nero Burning ROM on CD- ja DVD-levyjen kirjoitusohjelma Windows- ja Linux- käyttöjärjestelmille. Ohjelmaa kehittää saksalainen Nero AG, joka on entinen Ahead Software. Nero myydään nykyään paketeissa, joissa on mukana muutakin kuin pelkkä poltto-ohjelma. Lisänä on esimerkiksi Nero ShowTime: DVD:n, videon ja musiikin soitto-ohjelma, Nero Home: vastine Windows Media Center Editionille mutta ei yhtä valikoiva, Nero PhotoSnap -kuvienkatseluohjelma, Nero WaveEditor: vastine Windowsin Ääninauhurille, parempikin, ei 60-sekunnin rajoitusta, lisäksi sisältää kattavat ominaisuudet äänen muokkaamiseen, sekä paljon muita ohjelmia. Ohjelman nimi on sanaleikki, joka viittaa Rooman paloon vuonna 64 jaa. Väitetään että Rooman keisari Nero soitti viulua kun kaupunki paloi. Rooma on myös saksaksi Rom. ==Aiheesta muualla== * NeroPortal * Neron uusin versio sekä useita Neron vanhoja versioita Luokka:Linux-ohjelmat Luokka:Windows-ohjelmat
Hukat

Hukat voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Urheiluseura nimeltä Hukat * Eläinlaji fantasiakirjoissa * susien nimitys, "hukka" tai "susihukka"
Johanna Nurmimaa

Johanna Nurmimaa (myös Johanna Veromaa, s. 11. toukokuuta 1962 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on opiskellut vuosina 1981–1988 Sibelius-Akatemiassa, jossa hän perehtyi oopperalauluun. Äänialaltaan hän on sopraano. Jo teini-iässä Nurmimaa oli mukana kolmessa Suomen Kansallisteatterin näytelmässä: Mitta mitasta (1979), Lehtolapsi (1980) ja Pariisilaiselämää (1981).Nurmimaa Johanna, Ilona-esitystietokanta, Teatterin tiedotuskeskus, viitattu 20.12.2014. Nurmimaa on ollut kiinnitettynä Seinäjoen kaupunginteatterissa (1993–1995), Jyväskylän kaupunginteatterissa (1995–1997) ja Oulun kaupunginteatterissa (1997–1999). Hän on esiintynyt oopperasolistina Savonlinnan oopperajuhlilla, Ilmajoen musiikkijuhlilla ja monien oopperayhdistysten tuotannoissa. Merkittäviä laulurooleja ovat olleet Sound of Musicin Maria, West Side Storyn Maria, Viulunsoittaja katolla -musikaalin Golde sekä Annie mestariampujan nimirooli.Profiili: Johanna Nurmimaa, Näyttelijäliitto, viitattu 20.12.2014. Suurelle yleisölle Nurmimaa on tullut tunnetuksi erityisesti saippusarjasta Salatut elämät, jossa hän näytteli Paula Sievistä vuosina 2004–2012 ja 2013–2014. Vuosina 2018 ja 2022 Nurmimaa teki lyhyet paluut sarjaan, Aaron mielikuvituksien tuotteena. Nurmimaa on tehnyt äänirooleja Disneyn piirroselokuvissa, kuten Lumikin lauluäänenä ja Pienenä merenneitona. Hän on myös näytellyt useissa Disneyn musiikkisaduissa. Nurmimaa on kouluttautunut tv-uransa jälkeen voimavaravalmentajaksi, luontoyhteysohjaajaksi, työnohjaajaksi ja äänienergiahoitajaksi. Hän on myös kokemusasiantuntija ja -kouluttaja. == Yksityiselämä == Nurmimaa on naimisissa lentäjä Jari Veromaan kanssa, ja heillä on kaksi lasta, Joona (s. 2001), ja Juuli (s. 2003). Perhe asuu Porvoossa. == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 1983 Yöjalassa Joyce === Televisio- ja nettisarjat === Vuosi Televisiosarja Rooli 2004–2012, 2013–2014, 2018–2019, 2022 Salatut elämät Paula Sievinen 2011–2012 Tuuliranta 2019 Pihlajasatu === Dubbaukset === == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Johanna Nurmimaa: Memory * * KenNetti – The Snow White Database Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset sopraanot Luokka:Suomalaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sannamaija Pekkarinen

Sannamaija Katriina PekkarinenInstagram (s. 11. toukokuuta 1980 Viitasaari) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Salatut elämät -saippuasarjan Heli Sievisenä, joka oli mukana sarjassa vakituisesti vuosina 2004–2007 ja 2009–2011 sekä pikavierailulla keväällä 2012, syksyllä 2014 ja keväällä 2015. Pekkarinen palasi Salatut elämät -sarjaan syksyllä 2009 oltuaan poissa pari vuotta. Heli Sievinen poistui sarjasta jälleen keväällä 2011, mutta vieraili sarjassa lyhyen ajan keväällä 2012 vanhempiensa Paulan ja Lassen polttareissa sekä häissä. Pekkarinen esiintyi kesällä 2007 Karstulan kesäteatterissa Emmauksen tiellä -näytelmässä. == Filmografia == Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen Nimi Tyyli Rooli 2004–2007, 2009–2011, 2012, 2014, 2015 Salatut elämät Televisiosarja Heli Sievinen 2005 Submarine Televisiosarja Sannamaija Pekkarinen 2019 Pihlajasatu Televisiosarja Heli Sievinen == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansas City (täsmennyssivu)

Kansas City voi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: *Kansas City, Missouri *Kansas City, Kansas *Kansas City, Oregon
Public Enemy

Public Enemy on newyorkilainen vuonna 1985 perustettu hip hop -yhtye, joka teki merkittävimmät levynsä Rick Rubinin ja Russell Simmonsin Def Jam Recordings -levy-yhtiölle 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa. Public Enemy on sanoituksiltaan poliittisesti radikaali ja musiikillinen edelläkävijä, jonka varhaiset levyt ovat populaarimusiikin merkkiteoksia. Public Enemyn tunnetuin levy on It Takes a Nation of Millions to Hold Us Back. Public Enemy valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2013. Vuonna 2004 albumi Fear of a Black Planet (1990) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitäComplete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020.. Rolling Stone-lehti valitsi vuonna 2021 Public Enemyn kappaleen Fight the Power kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi kappaleeksi. ==Diskografia== ===Albumit=== * Yo! Bum Rush The Show – 1987 * It Takes a Nation of Millions to Hold Us Back – 1988 * Fear of a Black Planet – 1990 * Apocalypse 91: The Enemy Strikes Black – 1991 * Greatest Misses – 1992 * Muse Sick in Hour Mess Age – 1994 * He Got Game – 1998 * There's a Poison Goin' On – 1999 * Revolverlution – 2002 * Power to the People and the Beats: The Best Of Public Enemy – 2005 * New Whirl Odor – 1. marraskuuta 2005 * Rebirth of a Nation – 2006 * How You Sell Soul to a Soulless People Who Sold Their Soul? – 7. elokuuta 2007 * Most of My Heroes Still Don't Appear on No Stamp – 2012 * The Evil Empire of Everything – 2012 * Man Plans God Laughs – 2015 * Nothing is Quick in the Desert – 2017 *Loud is Not Enough – 2020 (julkaistu nimen Public Enemy Radio alla) *What You Gonna Do When the Grid Goes Down? – 2020 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtye Discogs-sivustolla. * Yhtyeen viralliset kotisivut *
Ronn Moss

Ronn Montague Moss (s. 4. maaliskuuta 1952 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Mossilla on englantilais-irlantilais- cherokeeintiaani-sukujuuret. Hänet tunnetaan parhaiten Ridge Forresterin roolista saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän näytteli vuodesta 1987. Palkkaneuvotteluiden jälkeen Moss ilmoitti elokuussa 2012 jättävänsä sarjan. Ennen näyttelijänuraansa Moss soitti bassoa ja lauloi kalifornialaisessa yhtyeessä nimeltä Player, jonka menestynein kappale oli Billboard Hit 100 -listan ensimmäiseksi noussut ”Baby Come Back”. Hän on sittemmin julkaissut kaksi sooloalbumia, joista uusin, Uncovered, on vuodelta 2005. Moss oli naimisissa näyttelijä Shari Shattuckin kanssa vuodet 1990–2002. Heillä on liitosta kaksi tytärtä (s. 1994 ja 1998). Ronn Moss vieraili Suomessa toukokuussa 1993 Shari Shattuckin ja tämän veljen Dwayne Shattuckin kanssa. Vierailun järjesti manageri Hessu Reijonen. Moss vieraili 2024 Vain elämää ohjelman SPR-erikoisjaksossa ja esitti Waldon kanssa yhdessä kappaleen.https://www.ruutu.fi/video/4632019 ==Ura näyttelijänä== ===Elokuvat=== *Armoton taistelu (I paladini – Storia d’armi e d’amori, 1983) *Kuollut kaunotar ei kieltäydy (Hot Child in the City, 1987) *Kovaa peliä Havaijilla (Hard Ticket to Hawaii, 1987) *The Alternate (2000) *Christmas in Love (2004) *Her Morbid Desires (2008) *Bolt (2008) ===Televisiosarjat=== *Kauniit ja rohkeat (The Bold and the Beautiful, 1987–2012) *Il barone (1996) * Game of Emotions / Tunteet Peliin (2013) ==Ura muusikkona== ===Player=== *Player (1978) *Danger Zone (1978) *Room with a View (1981) *Lost in Reality (1996) ===Ronn Moss=== *I’m Your Man (2002) *Uncovered (2005) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Timo Nikki

Timo-Pekka "T." Nikki (s. 17. maaliskuuta 1960 Kouvola) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Peer Güntin laulaja-kitaristina, yhtyeen pääasiallisena säveltäjä-sanoittajana sekä ainoana alkuperäisjäsenenä. Hän on vaikuttanut muun muassa yhtyeissä Border Devils, Free Beers ja Child Molesters. Peer Güntin ollessa tauolla 90-luvun loppupuolella Nikki rakensi Kouvolaan Pee Gee -studion, jossa hän äänitti ja tuotti pohjoisen Kymenlaakson alueen yhtyeiden levyjä. Tämän lisäksi hän toimi muun muassa Kirkan keikkamiksaajana. Nikki on käyttänyt Tokai Gakki -merkkisiä kitaroita vuodesta 1987 lähtien. Kitaroissaan hänellä on tallamikrofonina P-90 tyyppisiä kitaramikkejä, joka Nikin mukaan pääasiassa luo Peer Güntille ominaisen kitarasoundin. Hänen ainoa efektilaitteensa on delay-pedaali. Keikoilla sekä äänityksissä Nikki käyttää Hughes & Kettner Tubemeister -vahvistinta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Léo Delibes

Léo Delibes [dölib] (21. helmikuuta 1836 Saint-Germain-du-Val – 16. tammikuuta 1891 PariisiLéo Delibes Britannica. Viitattu 13.4.2022 ) oli ranskalainen säveltäjä. Hän opiskeli vuodesta 1847 lähtien sävellystä Adolphe Adamin johdolla Pariisin konservatoriossa. Vuonna 1848 hän alkoi opiskella myös laulua. Delibes sävelsi vuonna 1856 ensimmäisen operettinsa Deux sous le charbon. Operettien lisäksi hän sävelsi oopperoita ja baletteja (muun muassa Coppélia). Delibesin tunnetuin teos on Intiaan sijoittuva ooppera Lakmé, jonka libretto on Philippe Gillen. Erityisesti tunnettuja ovat oopperan aaria "Bell Song" (Ou va la jeune Hindoue) ja kukkaisduetto (), jota on käytetty myös useissa elokuvissa ja televisiomainoksissa, kuten 1980-luvulla sovitettuna British Airwaysin mainoksessa.Bell Song' From the Opera 'Lakme' Lyrics and English Translation Liveabout.com Ou va la jeune Hindoue Opera Scores Viitattu 13.4.2022 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Balettisäveltäjät Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet
Aleksandra Ionowa

Aleksandra Ionowa (19. huhtikuuta 1899 Lahti – 14. huhtikuuta 1980 LahtiKuolleita (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 27.4.1980, HS Aikakone. Viitattu 21.3.2018.) oli "mystisen taiteen mestariksi" nimitetty suomenvenäläinen kuvataiteilija. Rikkaaseen venäläisperheeseen syntynyt Aleksandra opiskeli Helsingissä venäläisessä kimnaasissa aatelisten joukossa. Valmistuttuaan hän piti vuosina 1918–1933 kodissaan sotilaskahvilaa. Ionowa koki elämänsä kannalta ratkaisevan henkisen kokemuksen 14. heinäkuuta 1946. Hän kuvaili kokemusta näin: "Taivas oli minussa ja minä olin taivaassa". Tämän jälkeen hän tunsi olevansa taiteilija, ja tuotti piirustuksia, maalauksia sekä musiikki-improvisaatioita, johon ei ollut aiemmin kyennyt. Ionowan taide onkin herättänyt kiinnostusta erityisesti rajatiedon harrastajien piirissä ja taidetta on käsitelty rajatiedon lehdessä Ultrassa sekä Ultra-päivillä. Taiteilijan kyvyt saaneen Ionowan mukaan ”lahjaksi saatu pitää lahjaksi antaa”, joten hän ei koskaan myynyt teoksiaan, vaan antoi niitä lahjoituksina. Niukan elantonsa hän sai luontaistaloudesta. Julkisuuteen Aleksandra Ionowa astui vasta vuonna 1964 kirkkoherra Voitto Viron saattelemana. Samana vuonna pidettiin hänen ensimmäinen näyttelynsä Helsingissä. Voitto Viron vuonna 1965 kokoaman, Ionowan taiteesta kertovan kirjan Taivas oli minussa mukaan teoksia oli silloin noin 4 000, mutta Ionowa-seuran edustajan mukaan niitä voi nykyään olla jopa kymmenen tuhatta. Taiteilija itse sanoi, että hänellä oli aina inspiraatio. Ionowan taiteessa erikoista on hänen käyttämiensä tekniikoiden monipuolisuus sekä työskentelytavan nopeus. Useimmat guassi-, hiili-, liitu-, lyijykynä-, pastelli- ja öljyvärityöt on tehty muutamassa minuutissa, eikä niitä ole korjailtu jälkeenpäin. Vuonna 1969 perustettiin Ionowan Seura, jolle Ionowa lahjoitti toistatuhatta taideteosta käsittäneen kokoelmansa. Niitä varten perustettiin vuonna 1973 Ionowa-Säätiö, joka talletti teokset vuonna 1975 Lahden taidemuseoon.Lahden museot saavat lisää teoksia (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 30.10.1975, HS Aikakone. Viitattu 21.3.2018. Seura julkaisi myös LP-levyn nimeltään Aleksandra Ionowa Soittaa Ja Lukee Mietelmiään - Improvisations On The Piano And Reflections In Verse. Ionowan teoksia on ollut näytteillä myös muun muassa Valamon Kulttuurikeskuksessa Heinävedellä. Aleksandra Ionowan näyttely Näkyjä henkimaailmasta ja rauhasta Gallen-Kallelan Museossa 8.2. -1.6.2025. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * * * * C. S. Lewis: Suuri avioero (Karatas-kirjat, Jyväskylä 1970), suomentanut Kari Krohn. Kannen kuva sekä kirjan värikuvat Aleksandra Ionowa. == Aiheesta muualla == * Ionowa-seura Luokka:Suomalaiset teosofit Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset visionaariset taiteilijat Luokka:Suomen venäläiset Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Bedřich Smetana

Bedřich Smetana (tšekiksi ; 2. maaliskuuta 1824 Litomyšl, Itävalta-Unkari – 12. toukokuuta 1884 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä. Smetana aloitti musiikin opiskelunsa jo lapsena opettelemalla soittamaan pianoa ja viulua. Hän myös soitti jousikvartetissa yhdessä muiden perheenjäsentensä kanssa. Julkisesti Bedřich esiintyi viulistina jo viisivuotiaana ja pianistina vuotta vanhempana, ja ensimmäiset pikkukappaleensa hän sävelsi kahdeksanvuotiaana. Myöhemmin Smetana opiskeli musiikkia Prahassa opettajanaan Josef Proksch, joka ohjasi hänet Franz Lisztin oppilaaksi.Toivo Haapanen ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 457. Helsinki: Otava, 1948. Vuonna 1848 Smetana perusti Prahaan musiikkikoulun, jonka johtajana hän toimi kahdeksan vuotta. Vuonna 1856 Smetana muutti Göteborgiin, jossa hän vietti seitsemän vuotta opettaen musiikkia, johtaen orkesteria ja pitäen konsertteja. Vuonna 1863 hän palasi kotimaahansa ja toimi vuodesta 1866 Prahan Kansallisteatterin orkesterinjohtajana, mutta vähitellen huonontuva kuulo pakotti hänet lopulta jättämään työnsä. Smetana kuuroutui vuonna 1874 syfiliksestä, mutta hän jatkoi säveltämistä. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiinsä kuuluu kuusiosainen sinfoninen runo -sarja Má vlast (Isänmaani), erityisesti sen toinen osa Vltava (Moldau), ooppera Myyty morsian ja alkusoitto oopperasta Libuše. Koska Smetana on yksi Tšekin rakastetuimmista säveltäjistä, hänelle on perustettu oma Smetana-museo Prahan keskustaan. Hän kuoli mielisairaalassa Prahassa. == Sävellyksiä == === Oopperat === *Braniboři v Čechách, JB1:87 (Brandenburgilaiset Böömissä) *Prodaná nevěsta, JB1:100 (Myyty morsian) *Dalibor, JB1:101 *Libuše, JB1:102 *Hubička, JB1:104 (Suukko) *Dvě vdovy, JB1:108 (Kaksi leskeä) *Tajemství, JB1:110 (Salaisuus) *Čertova stěna, JB1:122 (Paholaisen muuri) *Viola, JB2:48 === Orkesteriteokset === *Velká předehra, JB1:39 (Festivaali-alkusoitto) *Triumfální symfonie, JB1:59 (Sinfonia E-duuri) *Richard III, JB1:70 *Valdštýnův tábor, JB1:72 *Hakon Jarl, JB1:79 *Má vlast, JB1:112 (Isänmaani) ** Nro 1, Vyšehrad ** Nro 2, Vltava ** Nro 3, Šárka ** Nro 4, Z českých luhů a hájů ** Nro 5, Tábor ** Nro 6, Blaník * Pražský karneval, JB1:126 (Prahan karnevaali) === Kamarimusiikkia === *Pianotrio, g-molli, JB1:64 * Z mého života, JB1:105 (Jousikvartetto nro 1, e-molli, 'Elämästäni') * Z domoviny, JB1:118 (Duetot viululle ja pianolle, 'Kodistani') *Jousikvartetto nro 2, d-molli, JB1:124 === Pianoteoksia === * Šest charakteristických skladeb, JB1:35 * Tři poetické polky, JB1:61 (Kolme poeettista polkkaa) * Vzpomínky na Čechy ve formě polek, JB1:76 & 77 (Muistoja Böömistä) * Sny, JB1:103 (Unia) * České tance, JB1:107 & JB1:114 (14 tšekkiläistä tanssia) === Mieskuorolauluja === * Tři jezdci, JB1:84 (Kolme hevosmiestä) * Rolnická, JB1:94 (Maanviljelijä) * Píseň na moři, JB1:106 (Merilaulu) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Heikki Poroila: Yhtenäistetty Bedřich Smetana (koko sävellystuotanto listattuna) * Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset oopperasäveltäjät Luokka:Romantiikan säveltäjät Luokka:Kuurot muusikot Luokka:Vuonna 1824 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kristina Isola

Anna-Kristina Isola (s. 12. tammikuuta 1946 Helsinki) työskenteli Marimekon suunnittelijana vuoteen 2013 asti ja on Maija Isolan ensimmäisestä avioliitosta syntynyt tytär.Kuka kukin on 2007, Otava 2006. Kristina Isola toimi äitinsä henkilökohtaisena apulaisena jo vuodesta 1962 lähtien. Vuodesta 1979 lähtien Isolat tekivät Marimekon mallit suunnittelijaparina ja molempien nimet kirjoitettiin kankaiden reunaan. Kristina Isolan omaa käsialaa ovat monet kangasmallit jo vuodesta 1964 lähtien. Näitä ovat muun muassa herkät kukkakuviot Krassi ja Ruiskukka sekä monivärinen raitakuosi Onnellinen. Vuonna 2001, Unikko-mallin uudessa tulemisessa, Kristiina Isola sai tehtäväkseen uudistaa Unikkoa. Niin syntyi beesi ja harmaa Unikko. ”Halusin, että se sopii nykyajan keittiöihin, joissa on paljon kiveä ja terästä”, kertoi Kristiina Isola tästä työstään. Vuonna 2002 Unikkoa alettiin toteuttaa väripohjalle, ja kuviota pienennettiin. Mallia on käytetty kännykänkuorissa, televisioiden pinnoissa, autoissa, vaatteissa ja kävelysauvoissa. Vuonna 2003 Marimekon sisustuspuolen kasvu oli 20 %. Myös Primavera-kuosin ristiinbrändäys Iittalan kanssa onnistui. ==Metsänväki-plagiaatti== Isola jäi vuonna 2013 kiinni plagioinnista. Isolan Marimekolle suunnittelema Metsänväki-kuosi on kopioitu ukrainalaisen naivistitaiteilijan Maria Primatšenkon yli 40 vuotta aikaisemmin julkaisemasta työstä Rotta matkalla. Marimekon mukaan Isola kertoi oman maalauksensa pohjana käyttämästään kuvituksesta heille sen jälkeen, kun Helsingin Sanomat oli alkanut selvittää asiaa. Metsänväki-kuosi on vuodelta 2007, kun taas Rotta matkalla on vuodelta 1963. Kankaan puunrunkojen ja oksien painokuviot ovat identtiset Primatšenkon guassityön kanssa. Asian toi esille suomalainen taiteenharrastaja, joka havaitsi omistamassaan kirjassa Primatšenkon alkuperäisen työn ja tunnisti sen identtiseksi Isolan kangassuunnitelman kanssa. Isola myönsi kopioinnin julkisuuteen toimittamassaan tiedotteessa. Samaa aihetta käytettiin sinisenä Finnairin lentokoneessa Finnairin ja Marimekon yhteistyöhankkeen aikana. Plagioinnin tultua ilmi Finnair ilmoitti maalaavansa kuviot lentokoneestaan peittoon. Marimekko lopetti yhteistyön suunnittelijan kanssa syyskuussa 2013. Yhtiön toimitusjohtaja Mika Ihamuotila nimitti plagiointia ”väärinkäytökseksi” ja sanoi, että sitä ei voi antaa anteeksi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Põlvamaa

Põlvamaa eli Põlva on maakunta Pihkovanjärven länsipuolella Etelä-Virossa. Maakunnan pinta-ala on 1 823 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on 25 655 (1.1.2018). Maakunnan keskuspaikka on Põlvan kaupunki. == Maantiede == Pääosa maakunnan alueesta on reunamoreeniselänteiden reunustamaa tasankoa, lännessä Otepään mäkimaalla on yli 200 metriä korkeita mäkiä. Põlva on suurimmaksi osaksi maatalousaluetta, ja siellä puhutaan perinteisesti viron läheistä sukukieltä võroa. == Maakunta ja sen historia == Vuonna 1990 Põlvamaasta muodostettiin oma maakunta pääasiallisesti Võrumaan pohjoisosasta. Põlvan maakuntaan kuuluu tällöin myös osa Setumaasta, joka oli ollut aikaisemmin erillinen maakunta, Petserimaa. Maakunta koostui 13 kunnasta. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa kymmenestä Põlvamaan kunnasta sekä Tartumaan Meeksistä muodostettiin kolme kuntaa: Kanepin, Põlvan ja Räpinan kunnat. Kolme kuntaa, Mikitamäe, Orava ja Värska, siirrettiin Võrumaan maakuntaan. == Väestö == Vuonna 2011 silloisella Põlvamaalla oli 27 448 asukasta, joista 26 099 (95,1 %) oli virolaisia, 1 018 (3,7 %) venäläisiä ja 310 (1,1 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Raplamaa

Raplamaa () on maakunta Keski-Virossa. Sen keskuspaikka on Raplan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2 765 neliökilometriä, ja asukkaita siellä on 33 774 (1.1.2018). == Maantiede == Suurin osa alueesta on Pohjois-Viron tasankoa, jolla harjoitetaan karjanhoitoa, eteläosassa on loivasti kumpuilevia metsämaita. == Hallinto == Raplamaa muodostettiin piiriksi 1950 ja maakunnaksi 1990 Harjumaan eteläosasta ja osista Länsi-Virumaata ja Järvamaata. === Kaupungit ja kunnat === Vuoden 2017 kuntauudistuksen jälkeen Raplamaa koostuu neljästä kunnasta, ennen muutosta kuntia oli kymmenen: * Kehtnan kunta * Kohilan kunta * Märjamaan kunta * Raplan kunta. Kehtnan kunta muodostettiin vanhasta Kehtnasta ja Järvakandin kunnasta. Uusi Märjamaan kunta muodostettiin yhdistämällä vanha Märjamaa ja Vigala sekä kolme Raikkülan kylää. Uusi Raplan kunta koostuu vanhasta Raplasta, Kaiusta, Juurusta sekä pääosasta Raikkülaa. Käru siirtyi uudistuksessa osaksi Järvamaalle muodostettua uutta Türin kuntaa. ==Väestö== Vuonna 2011 silloisella Raplamaalla oli 34 914 asukasta, joista 32 815 (94,0 %) oli virolaisia, 1 332 (3,8 %) venäläisiä ja 750 (2,1 %) muita kansallisuuksia. == Talous == Maakunnan teollisuudenaloja ovat lasi-, rakennustarvike-, tekstiili- ja elintarviketeollisuus. Lisäksi maakunnassa työllistää metsäteollisuus ja maanviljely. == Hallinto ja politiikka == Valtiollisissa vaaleissa Raplamaa muodostaa yhdessä Tallinnan ulkopuolisen Harjumaan kanssa vaalipiirin numero 4 (valimisringkond nr 4), josta valitaan 14 kansanedustajaa 101-jäseniseen riigikoguun. Tiedosto:Valtu mõisa -Puraviku- tuuleveski.jpg| Valtun kartanon tuulimylly Raplassa. Tiedosto:Hageri kirik 2012.jpg| Hagerin kirkko Kohilassa. Tiedosto:Kohila mõisa peahoone.jpg| Kohilan kartanon päärakennus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Tartumaa

Tartumaa on maakunta Virossa. Sen pinta-ala on 3 349 km² ja asukkaita runsaat 150 000\. Maakunnan pääkaupunki on Tartto. == Maantiede == Maakunta sijaitsee Võrtsjärven ja Peipsijärven välissä Keski-Virossa. Tartumaalla on moreenimäkiä ja -selänteitä sekä verraten paljon peltoja ja laidunmaita. Alueen halki virtaa Viron suurin joki Emajoki. == Kaupungit ja kunnat == Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Tartumaan 18 kunnasta ja kolmesta kaupungista, kahdesta Jõgevamaan kunnasta (Pala, Tabivere) sekä kahden Valgamaan kunnan osista (Palupera, Puka) muodostettiin seitsemän kuntaa ja yksi kaupunki. Meeksin kunta siirrettiin pääosin Räpinan kuntaan Põlvamaalle. Tartumaan kunnat ja kaupungit: Kaupunki/kunta Väkiluku 1.1.2018 Elvan kunta 14 612 Kambjan kunta 10 511 Kastren kunta 5 138 Luunjan kunta 4 503 Nõon kunta 4 274 Peipsiäären kunta 5 676 Tarton kaupunki 99 429 Tarton kunta 10 676 Tartumaa yht. 154 819 == Väestö == Vuonna 2011 silloisella Tartumaalla oli 150 528 asukasta, joista 127 498 (84,7 %) oli virolaisia, 18 543 (12,3 %) venäläisiä ja 4 279 (2,8 %) muita kansallisuuksia. == Talous == Maakunnan teollisuudenaloja ovat bioteknologia ja lääketeollisuus, IT- ja elektroniikkateollisuus, metallintuotanto, koneenrakennus ja puu- ja huonekaluteollisuus. Alatskivi mõisa peahoone.jpg| Aletskiven kartano. Saadjärve mõisa peahoone.jpg| Saadjärven kartano. Tammistu mõisa peahoone.jpg| Tammistun kartano. Elva raudteejaama peahoone.jpg| Elvan rautatieasema. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *