EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rožyštše

Rožyštše () on kaupunki Ukrainan Volynian alueen Lutskin piirissä. Rožyštše sijaitsee Dneprin vesistön Pripetin haarajoen Styrin (Стир) varrella, noin 24 kilometriä piiri- ja aluekeskus Lutskista etelään (maanteitse valtatien M19 kautta). Kaupungissa on rautatielinjan Kivertsi–Kovel asema. Tammikuun keskilämpötila on -5,0 ja heinäkuun +18,4 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä 630 millimetriä. Luotettavana pidetty kirjallinen maininta kylästä on vuodelta 1545, aiempia vuosien 1322 tai 1377 viittauksia on pidetty epävarmoina. Lutskin piispa sai sille Magdeburgin kaupunginoikeudet vuonna 1598; tätä varhaisempi kaupungin perustamisyritys ei onnistunut. Kaupunkityyppisen taajaman aseman se sai puna-armeijan miehityksen jälkeen 1939 (tai 1940). Piirihallinnon alaisen kaupungin aseman Rožyštše sai 1989. Ukrainan tilastokeskus arvioi Rožyštšen väkiluvuksi 12 483 asukasta (1.1.2022). Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli noin 13 500. Kaupunki oli Rožyštšen piirin keskus kesän 2020 aluehallinnolliseen uudistukseen saakka; tuolloin kaupungista tuli osa Lutskin piiriä. House of culture in Rozhyshche 01.jpg|Kulttuuritalo. Музей Рожище.jpg|Museo. Rozhyshche Volynska-Church of the Transfiguration-west view-1.jpg|Kirkko (1920). Rozhysche Mykhaylivs'ka Tserkva 03 (YDS 7321).jpg|Pyhän Mikelin kirkko (1920). Church of the Nativity of the Holy Mother of God in Rozhyshche 02.jpg|Ortodoksinen kirkko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Volynian alueen kaupungit Luokka:Lutskin piiri
Novion-Porcien

Novion-Porcien on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 11 kilometriä Rethelin kaupungista pohjoiseen. Sota- ja rauhamuseo Le Musée Guerre et Paix pyrkii esittelemään Ardennien historiaa kolmen sodan aikana: Saksan–Ranskan sota vuonna 1870, ensimmäinen maailmansota vuosina 1914-1918 ja toinen maailmansota vuosina 1939-1945. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ardennesin kunnat
Chicago Cougars

Chicago Cougars oli yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi entisessä World Hockey Association (WHA) -liigassa. Joukkue perustettiin vuonna 1972 ja sen kotikaupunki oli Chicago Illinoisin osavaltiossa. Cougars pelasi WHA:ssa kolme kautta, ja sen paras saavutus oli kaudella 1973–1974, jolloin se selvisi aina finaaleihin asti. Niissä se hävisi suoraan neljässä ottelussa Houston Aerosille. Joukkueen paras pistemies sen historiassa oli kanadalainen Rosaire Paiement, joka teki 234 ottelussa 216 tehopistettä. Cougars lopetti toimintansa talousvaikeuksien vuoksi kauden 1974–1975 päätteeksi. Laajennusjoukkueena WHA:han liittynyt Denver Spurs varasi suurimman osan Cougarsin pelaajista, jonka vuoksi Spursia joskus pidetään Cougarsin seuraajana. == Kausittaiset tilastot == O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit Kausi O V H T P TM PM Divisioona/sijoitus Pudotuspelit 1972–1973 78 26 50 2 54 245 295 Läntinen, kuudes ei pudotuspeleissä 1973–1974 78 38 35 5 81 271 273 Itäinen, neljäs Voitti puolivälierissä (Whalers) Voitti välierissä (Toros) Hävisi finaaleissa (Aeros) 1974–1975 78 30 47 1 61 261 312 Itäinen, kolmas ei pudotuspeleissä == Katso myös == * Chicago Blackhawks, kaupungin tunnetumpi ammattilaisjääkiekkojoukkue == Lähteet == Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Chicagon urheilu Luokka:Vuonna 1972 perustetut urheiluseurat
Pikkumaakäki

Pikkumaakäki (Morococcyx erythropygus) on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Pikkumaakäki kasvaa 25–28 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin pää ja selkä ovat harmahtavan ruskeat. Silmien ympärillä on paljasta sinistä ihoa ja kaksi mustaa juovaa. Siivissä on vihertävä kiilto. Pikkumaakäen rinta ja vatsa ovat kellanruskeat. Alalajeista M. e. erythropygus on tummempi ja ruskeampi kuin M. e. mexicanus. ==Levinneisyys ja elintavat== Pikkumaakäen levinneisyysalue ulottuu länsirannikkoa pitkin Meksikosta Costa Ricaan. Lajin elinympäristöä ovat kuivat metsät, pensaikot ja maatalousmaat. Pikkumaakäet liikkuvat yksin tai pareittain == Lähteet == Luokka:Käkilinnut
Cincinnati Stingers

Cincinnati Stingers oli yhdysvaltalainen ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi entisessä World Hockey Association (WHA) -liigassa. Joukkue perustettiin vuonna 1975 ja sen kotikaupunki oli Cincinnati Ohion osavaltiossa. Stingers pelasi WHA:ssa neljä kautta. Sen parhaiksi saavutuksiksi jäi selviäminen pudotuspeleihin kausilla 1976–1977 ja 1978–1979, joissa molemmissa se hävisi puolivälierissä. Joukkueessa aloittelivat ammattilaisuraansa Mark Messier ja Mike Gartner, jotka myöhemmin pelasivat maineikkaat urat NHL:ssä. Joukkueen paras pistemies sen historiassa oli Rick Dudley, joka teki 270 ottelussa 277 tehopistettä. Kun WHA lopetti toimintansa kauden 1978–1979 päätteeksi, Stingersiä ja Birmingham Bullsia ei otettu mukaan WHA:n fuusioitua NHL:n kanssa. Kaudeksi 1979–1980 Stingers meni pelaamaan Central Hockey Leagueen, mutta lopetti toimintansa kesken kauden 33 ottelun jälkeen. == Kausittaiset tilastot == O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit ;World Hockey Association Kausi O V H T P TM PM Divisioona/sijoitus Pudotuspelit 1975–1976 80 35 44 1 71 285 340 Itäinen, neljäs ei pudotuspeleissä 1976–1977 81 39 37 5 83 354 303 Itäinen, toinen Hävisi puolivälierissä (Racers) 1977–1978 80 35 42 3 73 298 332 WHA, seitsemäs ei pudotuspeleissä 1978–1979 80 33 41 6 72 274 284 WHA, viides Hävisi puolivälierissä (Whalers) ;Central Hockey League Kausi O V H T P TM PM Divisioona/sijoitus Pudotuspelit 1979–1980 33 11 21 1 23 108 151 – kausi jäi kesken == Katso myös == * Cleveland Barons, samoihin aikoihin NHL:ssä pelannut ohiolaisjoukkue == Lähteet == Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Cincinnatin urheilu Luokka:Vuonna 1975 perustetut urheiluseurat
Severi Kaukiainen

Severi Kaukiainen (s. 11. toukokuuta 1998) on suomalainen koripalloilija, joka pelaa Virolaisessa BC Kalev/Cramossa Viro-Latvia koripalloliigaa. Aiemmin Kaukiainen on edustanut Korisliigassa KTP-Basketia, Kouvoja ja Karhubasketia sekä parin kuukauden ajan slovakialaista Patrioti Leviceä. Kaukiainen on voittanut Korisliigan mestaruuden kaudella 2021–2022 Karhubasketin kanssa, sekä samaisen joukkueen kanssa Korisliigan hopeaa kaudella 2022–2023. Kouvoissa Kaukiainen saavutti Korisliigan hopeaa kaudella 2018–2019. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New Harmony

New Harmony oli Robert Owenin vuonna 1824 Yhdysvaltoihin Indianan osavaltioon perustama kommunistinen yhdyskunta. Säilyneet rakennukset on listattu Yhdysvaltojen historiallisten kohteiden rekisteriin. Tehtaan johtajana Englannissa vaurastunut Owen osti lehti-ilmoituksen perusteella 30 000 eekkerin kokoisen alueen 150 000 dollarilla. Alueen myivät rappilaisiksi kutsutut siirtolaiset, jotka olivat rakentaneet alueelle Harmonie-nimisen kylän. Owen halusi kokeilla keskinäiseen yhteistoimintaan perustuvaa teollisuussiirtolaa, jonka asukkaat tuottaisivat omalla työllään kaiken tarvitsemansa. Miehet hoitaisivat varsinaisen tuotannon ja naiset vastaisivat talousaskareista ja lasten kasvatuksesta. Owenin kokeilulle oli hyvät lähtökohdat: kylässä oli valmiiksi katuja, puistikko, asuintaloja, tehdas- ja teollisuusrakennuksia sekä noin kolme tuhatta eekkeriä maata viljelyksessä, kaikki hyvässä kunnossa. Owenin apuna kokeilussa toimi geologi William Maclure, jonka oli tarkoitus vastata uuden yhdyskunnan kouluista ja opetuslaitoksista. Macluren mukana alueelle muutti joukko nimekkäitä tiedemiehiä ja opettajia. Owen kutsui “työtätekevät ja hyvää harrastavat kaikista kansoista” tulemaan uuteen siirtolaan, jonka nimeksi hän antoi New Harmony. Uusia asukkaita tulikin kaikkiaan 900. Mitään kelpoisuusehtoja tulijoille ei ollut, eikä tulon syytä kysytty. New Harmonyn yhdyskuntakokeilu kesti kaksi vuotta, minä aikana yhdyskunnalle laadittiin seitsemän erilaista hallitusmuotoa. Lopulta kokeilun kohtaloksi koituivat erimielisyydet ja yhdyskunnan hajaantuminen pienempiin osiin. Uskontoon liittyvät kysymykset, asukkaiden erilaiset arvot ja yhteisen suunnitelman puute olivat erimielisyyden syistä suurimpia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * About New Harmony * New Harmony - a historic utopia Luokka:Kommunismi Pohjois- Amerikassa Luokka:Utopiat Luokka:Suojellut rakennukset
Ristikäytävä

Ristikäytävä on neliömäistä luostaripihaa kiertävä, kirkon eteläsivuun liittyvä rakennelma. Se on luostarin eri osien yhteyttä välittävä, aikaisemmin puukattoinen, myöhemmin holvattu, munkkien jokapäiväinen oleskelu- ja tapahtumahalli. Istutuksin varustetun ja usein hautausmaana käytetyn, atriumia muistuttavan ristipihan keskellä kohosi risti, ja lounaiskulmassa oli usein kaivo. Avoimien arkadien, pylväiden ja myöhemmin holvienkin tyylikästä ja runsasta koristelua pidettiin keskiajalla tärkeänä, joten niistä tuli keskiaikaisen rakennustaidon viehättävimpiä ja tunnelmallisimpia luomuksia, ja kodikkuutta edisti suhteellisen pieni mittakaava. Ristikäytäviä tapaa varsinkin romaanisen ajan suuremmissa luostarirakennuksissa Saksassa, Englannissa ja Italiassa. Erityisen hienoiksi ja runsaiksi ne kehittyivät goottilaisella ja renessanssiajalla. Tunnetuimpia rakennuksia, joissa on ristikäytävä, ovat San Giovanni in Laterano ja San Paolo fuori le mura 1200-luvulta Roomassa, Monrealen katedraali Sisiliassa, Zürichin Grossmünster, Magdeburgin, Halberstadtin, Mainzin, Hildesheimin, Trierin tuomiokirkot sekä Ranskassa Arlesin Pyhän Trofimuksen kirkko ja monet muut.Usko Nyström, Ristikäytävä, Tietosanakirja. Osa 8, palstat 82–83. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 Ristikäytäviä on myös linnoissa.Ristikäytävä, Taidehistorian sanasto. Jyväskylän yliopisto. Viitattu 19.5.2023 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kristillinen arkkitehtuuri
Edvard Bull (1881–1932)

Edvard Bull (4. joulukuuta 1881 Kristiania – 26. elokuuta 1932 Oslo) oli norjalainen historian professori ja työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ulkoministerinä vuonna 1928. Bull tutki erityisesti Norjan keskiaikaista historiaa ja Oslon paikallishistoriaa. Puolueessaan hän kuului vasempaan laitaan. Bullin poika oli historioitsija Edvard Bull. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan ulkoministerit Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Piverone

Piverone () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Piverone Sapere.it Piverone Enciclopedia Treccani Piverone Turismo Torino Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 1 297 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Edvard Bull (1914–1986)

Edvard Bull (22. helmikuuta 1914 Kristiania – 15. joulukuuta 1986 Trondheim) oli norjalainen historioitsija. Hän toimi professorina Trondheimin yliopistossa vuosina 1963–1981. Bull erikoistui Norjan työväenluokan poliittiseen ja sosiaaliseen historiaan. Bullin isä oli historioitsija Edvard Bull. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset historioitsijat Luokka:Norjalaiset professorit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Edvard Bull

Edvard Bull on seuraavien henkilöiden nimi: * Edvard Bull (1881–1932), norjalainen poliitikko ja historian professori * Edvard Bull (1914–1986), norjalainen historian professori, edellisen poika * Edvard Hagerup Bull (1855–1938), norjalainen poliitikko * Edvard Hagerup Bull (1922–2012), norjalainen säveltäjä.
Erityiset (TV-sarja)

Erityiset on suomalainen, lapsille suunnattu TV-sarja, jonka tapahtumat sijoittuvat alakoulun pienluokkaan. Sarjaa on näytetty Ylen palveluissa. Sarjan on käsikirjoittanut Hannu Kontturi ja ohjannut Lenka Hellstedt. Sarjaa on tehty kolme kautta. == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset televisiosarjat
Fotografia (Al Bano & Romina Powerin kappale)

Fotografia on italialaisen popduo Al Bano & Romina Powerin single vuodelta 1990. Sen sävelsivät ja sanoittivat Alberto Dati, Hans-Joachim Horn-Bernges ja Romina Power. Singlen b-puolena on Nessun dorma, joka on aaria oopperasta Turandot. "Fotografia" sisällytettiin Al Bano & Romina Powerin studioalbumille Fotografia di un momento (1990). "Fotografia" on julkaistu myös 12-tuumaisena maxisinglenä, jonka kolmantena musiikkikappaleena on "Era casa mia". Singlen CD-julkaisu sisältää samat kappaleet kuin maxisingle. "Nessun dorma" ja "Era casa mia" julkaistiin alkuaan vuonna 1988 studioalbumilla Fragile. "Fotografia" on voimaballadi, jonka kertojaminät palaavat nuoruutensa kesään 1966 ja meren äärellä vietettyyn taianomaiseen sunnuntaihin, jonka he tallensivat polaroid-filmille. He käyttäytyivät hupsusti ja ajan muoti oli hieman hassunkurista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chordify.net: Al Bano & Romina Power - Fotografia Luokka:Al Bano & Romina Powerin kappaleet Luokka:Vuoden 1990 kappaleet
Donna per amore

Donna per amore on italialaisen popduo Al Bano & Romina Powerin single vuodelta 1990. Sen sävelsivät ja sanoittivat Albano Carrisi, Alexander Seidl, Joachim Horn-Bernges ja Romina Power. Singlen b-puolena on Carrisin ja Powerin teos "Non piangere". Sekä a- että b-puoli sisällytettiin duon studioalbumille Fotografia di un momento. "Donna per amore" on julkaistu myös 12-tuumaisena maxisinglenä ja digitaalisena CD-singlenä. Kummankin julkaisun kolmantena kappaleena on uusi versio balladista Libertà. Al Bano & Romina Power levyttivät kappaleesta "Donna per amore" myös espanjankielisen version "Mujer por amor". "Donna per amore" nousi Itävallan singlelistan sijalle 21. "Donna per amore" on tekijöidensä näkemys asioista, joita nainen tekee rakkauden tähden. Kappale alkaa taustakuoron laulamalla introlla, jossa kertojaminä luettelee yksitoista asiaa, jotka ovat ainoastaan hänen tapansa sanoa "rakastan sinua". Duo laulaa säkeistöjä vuorotellen, kertosäkeeseen kohottavan sillan yhdessä ja kertosäkeistöt lauletaan Al Bano -vetoisesti, mikä on tyypillistä duolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chordu.com: Chords for Al Bano & Romina Power Donna Per Amore Italiano *Lyricstranslate.com: Mujer por amor (Donna per amore) Luokka:Al Bano & Romina Powerin kappaleet Luokka:Vuoden 1990 kappaleet
Eidsivatingin laamanninoikeus

Eidsivatingin laamanninoikeus on yksi Norjan kuudesta laamanninoikeudesta. Sen tuomiopiirialue koostuu Innlandetin läänistä sekä osasta Vikenin lääniä. Ennen vuotta 1995 Eidsivatingin laamanninoikeus käsitti myös nykyisen Borgartingin laamanninoikeuden. ==Käräjäoikeudet== Eidsivatingin laamanninoikeus toimii valitustuomioistuimena Vestre Innlandetin, Østre Innlandetin, Romeriken ja Glåmdalin, Follon ja Nordre Østfoldin sekä Søndre Østfoldin käräjäoikeuksille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Laamanninoikeuden verkkosivut Luokka:Norjan laamanninoikeudet Luokka:Hamar
Sempre sempre (kappale)

Sempre sempre on italialaisen popduo Al Bano & Romina Powerin single vuodelta 1986. Sen sävelsivät ja sanoittivat Claude Lemesle, Michel Carre, Michel Gouty ja Vito Pallavicini. Singlen b-puolena on Albano Carrisin ja Pallavicinin teos "Saranda-Okinawa". "Sempre sempre" on myös saman nimisen studioalbumin avausraita. "Saranda-Okinawa" sisällytettiin niin ikään samalle studioalbumille. "Sempre sempre" on julkaistu myös 12-tuumaisena maxisinglenä, jolla sen kesto on yli viisi minuuttia. Al Bano & Romina Power levyttivät kappaleesta myös espanjankielisen version "Siempre siempre". "Sempre sempre" menestyi Itävallan singlelistalla, jossa sen korkein sijoitus oli kolmas. Albano Carrisi sai WEAlta nauhoitteita, joista hänen oli määrä valita materiaalia uuteen albumiin. "Sempre sempre" teki häneen vaikutuksen musikaalisen rakenteensa ansiosta. Vaikka kappale kuulostaa yksinkertaiselta, se ei ole yksinkertainen laulaa, Carrisi kertoo. Korkeiden ja matalien kohtien vaihtelu teki kappaleesta kiinnostavan. Lisäksi Power laulaa matalat kohdat ja Carrisi korkeat, päinvastoin kuin yleensä.Al Bano & Romina Power: Ancora... Zugabe, CD-julkaisun kansijuliste. Viitattu 17.5.2023. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Chordu.com: Chords for Al Bano & Romina Power Sempre, Sempre 1992 * Genius.com: Sempre Sempre : Al Bano & Romina Power : Track 2 on Sempre Sempre Luokka:Al Bano & Romina Powerin kappaleet Luokka:Vuoden 1986 kappaleet
Pirkkalan koulu

Pirkkalan koulu on Harjavallan Pirkkalassa sijaitseva peruskoulu, joka tarjoaa opetusta luokille 1–6. Koulussa on kuusi luokanopettajaa ja kaksi erityisopettajaa. == Lähteet == Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Harjavallan rakennukset ja rakennelmat
Sempre sempre (albumi)

Sempre sempre on italialaisduo Al Bano & Romina Powerin studioalbumi vuodelta 1986. Se julkaistiin CD:nä, vinyylilevynä ja C-kasettina. Albano Carrisi ja Romina Power levyttivät levyn myös espanjaksi. Albumin uusintapainokseen otettiin avausraidaksi "Nostalgia canaglia", joka oli menestynyt San Remon musiikkifestivaaleilla 1987. Albumin tuotti Anthony Monn. == Kappaleet == #Sempre sempre (4:00) Lemesle, Carre, Gouty, Pallavicini #Saranda-Okinawa (4:05) Carrisi, Pallavicini #Mambo di Rambo (3:06) Carrisi, Pallavicini #Settembre (3:25) Molco #Andrea (5:43) De Andrea, Bubola #Love (3:42) Carucci, Power #C'est facile (3:50) Sacchi, Power #Verso il duemila (4:19) Sacchi, Molco #Caro amore (4:07) Molco #Lord Byron (3:05) Sacchi, Power ==Tematiikka== Kevyelle musiikille tavanomaista romanttista rakkautta edustaa nimikappale "Sempre sempre" ja "Caro amore". "C'est facile" kertoo ranskankielisin sanonnoin höystettynä siitä, kuinka helppoa on rakastua Pariisissa. Englanniksi ja italiaksi laulettu "Love" kertoo rakkaudesta globaalina ilmiönä. Kappaleessa "Saranda-Okinawa" Power ja Carrisi laulavat isistään toisessa maailmansodassa, sanoituksen mukaan Carrisin isä soti Albanian Sarandassa ja Powerin isä Japanin Okinawalla. "Settembre" on omistettu Carrisin ja Powerin kolmannelle lapselle, Cristel Carrisille, joka syntyi joulupäivänä 1985. "Lord Byron" on Powerin laulama kokonaan englanninkielinen kappale, joka kertoo Lord Byronin elämäntarinan tiivistettynä kolmeen minuuttiin. ==Tekijät == *Rummut: Shane Dempsey *Kosketinsoittimet: Geoff Bastow, Anthony Monn, Walter J. W. Schmid, Martin Grassi *Basso: Günther Gebauer *Kitarat: Peter Weihe *Taustakuoro: Claudia Schwarz, Renate Mauerer, Edith Prock, Wolly Emperhoff, Mario Argandona *Äänitys ja miksaus: Anthony Monn, Transparent Studio, München *Miesääni kappaleessa "Lord Byron" kuuluu näyttelijä Tyrone Powerille, joka siteeraa Lord Byronin runoa "Childe Harold's Pilgramage" *Vauvan jokeltelu kappaleessa "Settembre" kuuluu Cristelille, joka oli tuolloin kahdeksankuukautinen == Lähteet == *Sempre sempre -CD-albumin kansivihko Luokka:Vuoden 1986 albumit Luokka:Italialaiset albumit Luokka:Iskelmäalbumit
Andøyposten

Andøyposten on norjalainen vuonna 1979 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Andøy. Se ilmestyy kahdesti viikossa ja kuuluu Polaris Media -konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Norjalaiset sanomalehdet Luokka:Andøy
Thomason

Thomason on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * C. J. Thomason (s. 1982), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jens Thomason eli Chords (s. 1978), ruotsalainen hip hop -artisti * Marsha Thomason (s. 1976), brittiläinen näyttelijä * Sarah Thomason (s. 1939), yhdysvaltalainen kielitieteilijä
Maailmankisat 1982

16\. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1982 Helsingissä 28.–29. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä 23 000 katsojaa. Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Marty Krulee 10,36 Innocent Egbunike 10,37 Jouko Hassi 10,61 200 m Innocent Egbunike 20,88 Marty Krulee 20,99 Jouko Hassi 21,25 400 m David Mack 47,43 Stanley Whitaker 47,52 Mauri Siekkinen 48,63 800 m Yhdysval Johny Gray 1.46,15 Gerry Masterson 1.46,27 Scott Rider 1.46,60 1 500 m David Masback 3.40,03 Saïd Aouita 3.40,346 Niels Kim Hjort 3.41,54 5 000 m Martti Vainio 13.32,73 Steve Ortiz 13.53,94 Sam Ngatia 13.56,80 10 000 m Mehmet Yurdadön 28.05,36 Stan Mavis 28.38,37 Vesa Kähkölä 28.49,39 4 x 100 m Oulun Pyrintö 40,55 (seura-SE) Helsingin Kisa-Veikot 42,25 Kouvolan Urheilijat 42,31 110 m aidat Sam Turner 13,62 Tonie Campbell 13,67 Arto Bryggare 13,67 400 m aidat Jose Casabona 52,38 Peter Brandt 52,73 Gabor Bartos 53,28 3000 m estejuoksu Ilkka Äyräväinen 8.31,97 Harrison Koroso 8.32,74 Amos Korir 8.34,83 10 km kävely Reima Salonen 40.08,43 Matti Katila 43.35,55 Immo Rintala 44.48,85 Korkeushyppy Leo Williams 221 cm Brent Harken 215 cm Juha Porkka 215 cm Seiväshyppy Earl Bell 550 cm Timo Kuusisto 550 cm Tapani Haapakoski 540 cm Pituushyppy Liu Yuhuang 785 cm Jarmo Kärnä 778 cm Antonio Corgos 767 cm Kolmiloikka Zou Zhenxian 16,56 m Gary Tyler 16,07 m Veli Jukkola 14,98 m Kuulantyöntö Dave Laut 20,46 m Reijo Ståhlberg 20,15 m Óskar Jakobsson 20,12 m Kiekonheitto Art Burns 67,56 m Mac Wilkins 64,10 m Markku Tuokko 64,04 m Moukarinheitto Harri Huhtala 75,94 m Juha Tiainen 72,18 m Jukka Olkkonen 72,00 m Keihäänheitto Pentti Sinersaari 88,96 m Esa Utriainen 85,86 m Arto Härkönen 84,54 m == Naiset == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Helinä Laihorinne 11,37 Kerstin Walther 11,56 Margareetta Honkaharju 12,03 200 m Helinä Laihorinne 23,33 Kerstin Walther 23,37 Chantal Rega 23,70 800 m Robbin Coleman 2.06,51 Yvonne Hannus 2.06,83 Kaisa Ylimäki 2.07,90 1 500 m Marjo-Riitta Lakka 4.19,94 Helena Heikkinen 4.20,65 Alejandra Ramos 4.23,16 100 m aidat Dai Jianhua 13,92 Tiina Lindgren 14,03 Satu Jääskeläinen 14,36 4 x 100 m Helsingin IFK 48,42 Hyvinkään Tahko 49,31 Turun Toverit 49,43 Korkeushyppy Minna Vehmasto 186 cm Lena Teckenberg 175 cm Zheng Dazhen 175 cm Kiekonheitto Ulla Lundholm 61,08 m Marja-Leena Larpi 58,58 m Li Xiahui 58,40 m Keihäänheitto Tiina Lillak 72,40 m (ME) Tuula Laaksalo 61,90 m Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai ME:n tehnyt Tiina Lillak. ==Lähteet== * * Luokka:Vuoden 1982 yleisurheilu 80
Ebo

Ebo on Angolan kunta ja kaupunki, joka sijaitsee Cuanza Sulin maakunnassa. Ebossa asuu 208 041 asukasta. == Väestö == Ebossa asuu 208 041 asukasta. Kunnan väestötiheys on 113 asukasta neliökilometriä. Kunnan väestö on 2,9 % vuosittaisessa kasvussa. Kunnan asukkaista lähes puolet on alle 15-vuotiaita, 65 vuotta täyttäneitä on vain 3,6 % väestöstä. Asukkaista 40 % on lukutaitoisia. Ebon suurimmat uskonnot ovat protestantismi (49 %) ja katolisuus (13 %). 37 % asukkaista on uskonnottomia. Kunnassa puhutaan eniten portugalia ja kimbundua. == Lähteet == Luokka:Angolan kaupungit
Ita Rina

Ita Rina (alun perin Italina Lida Kravanja, myöhemmin Tamara Đorđević; 1907–1979) oli slovenialainen näyttelijä.Vid Sosic, Ita Rina: A Forgotten Movie Star 3 Seas Europe 15.11.2022, viitattu 19.5.2023 Rina varttui Ljubljanassa ja osallistui 19-vuotiaana kauneuskilpailuun, jossa sai paikan finaalista Zagrebissa. Hän saapui paikalle liian myöhään voidakseen enää osallistua, mutta sai osakseen valokuvaajien huomion. Hänen valokuviaan julkaistiin Saksaan, ja hän sai kutsun Berliiniin, jossa hän alkoi saada pieniä elokuvarooleja. Elokuvamaailmaan siirryttyään hän otti uudeksi nimekseen Ita Rinan. Rina pääsi pienten roolisuoritusten jälkeen esiintymään elokuvaan tšekkiläiseen Erotikon. Elokuvassa esitettiin alastomuutta ja rakastelukohtaus, mikä aikanaan oli kiistanalaista. Elokuva kuitenkin teki Rinasta julkisuuden henkilön. Vuonna 1930 Rina esiintyi pääroolissa tšekkiläisessä elokuvassa Tonka Šibenice. Rina sai tunnettavuutta Yhdysvaltoja myöten. Hän sai Hollywoodista useita työtarjouksia, joista viimeinen vuonna 1931 koski kolmivuotista sopimusta. Rina kuitenkin kieltäytyi tarjouksista ja päätti matkustaa Hollywoodin sijaan Belgradiin. Hän meni naimisiin jugoslavialaisen miehen kanssa ja otti naimisiin mentyään käyttöön nimen Tamara Đorđević. Hän esiintyi Euroopassa toiseen maailmansotaan asti ja asui loppuelämänsä Jugoslaviassa. Rina keskittyi sittemmin pitkälti perhe-elämään, mutta esiintyi vielä vuonna 1960 jugoslavialaisessa elokuvassa Rat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Slovenialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Ottawa Nationals

Ottawa Nationals oli kanadalainen ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi entisessä World Hockey Association (WHA) -liigassa. Joukkue perustettiin vuonna 1972 ja sen kotikaupunki oli Ottawa Ontarion provinssissa. Nationals pelasi WHA:ssa vain yhden kauden, joka oli liigan ensimmäinen kausi 1972–1973. Nationals pelasi runkosarjassa 78 ottelua, joista se voitti 35 ja hävisi 39. Se selvisi pudotuspeleihin Itäisen divisioonan neljänneltä sijalta ja hävisi puolivälierissä New England Whalersille otteluvoitoin 1–4. Nationalsin katsojaluvut olivat huonot, keskimäärin vain noin 3 000 katsojaa kotiotteluissa. Joukkue ei päässyt yhteisymmärrykseen Ottawan kaupungin kanssa seuraavan kauden tapahtumajärjestelyistä, joten se pelasi ainoan kautensa pudotuspelit Torontossa. Pudotuspelien ajan joukkuetta kutsuttiin nimellä Ontario Nationals. Ensimmäisen kauden jälkeen joukkue muutti kokonaan Torontoon, ja siitä tuli Toronto Toros. == Kausittaiset tilastot == O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit Kausi O V H T P TM PM Divisioona/sijoitus Pudotuspelit 1972–1973 78 35 39 4 74 279 301 Itäinen, neljäs Hävisi puolivälierissä (Whalers) == Katso myös == * Ottawa Senators, kaupungin nykyinen ammattilaisjääkiekkojoukkue == Lähteet == Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Ottawan urheilu Luokka:Vuonna 1972 perustetut urheiluseurat
Via Popillia (Pohjois-Italia)

Via Popillia (joskus Via Popilia) oli roomalainen tie, joka kulki Callia cisalpinassa Italian pohjoisosassa ja johti Ariminumista ainakin Ravennaan ja Adriaan. Pohjois-Italian Via Popil(l)iaa ei tule sekoittaa Etelä-Italiassa kulkeneeseen Via Popiliaan, joka oli Via Appian jatke. == Historia == Via Popillia rakennettiin noin 132–131 eaa. samoihin aikoihin kuin sitä jatkanut Via Annia. Joskus tiet on luettu yhdeksi ja niistä on käytetty nimitystä Via Popillia Annia. == Reitti == Via Popillia sai alkunsa Ariminumista, josta se jatkoi Roomasta tullutta Via Flaminiaa. Ariminum oli myös luoteeseen päin kulkeneen Via Aemilian alkupiste. Via Popillia puolestaan kulki Ariminumista pohjoiseen Adrianmeren rannikkoa pitkin. Suunnilleen Padus (nyk. Po) -joen kohdalla tiessä oli kaksi haaraa, joista läntisempi kulki Adrian kautta ja itäisempi tieasemien Septem Maria ja Fossis kautta. Barrington Atlas of the Greek and Roman World -kartastossa tie päättyy suunnilleen Ad portumiin itään Pataviumista. Via Annia jatkoi Via Popilliaa sekä Adriasta että Ad portumista ja päättyi Aquileiaan. Tabula Peutingerianassa kyseisen osuuden asemapaikat (itäisemmällä reitillä) ja niiden väliset etäisyydet ovat: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.)Etäisyystaulukot on muodostettu sovittamalla yhteen tietoja eri itinerariumeista. Kilometrilukemat on laskettu niiden ilmoittamista roomalaisista maileista. Sekä maili- että kilometrilukemat ovat summittaisia. Ariminum Rimini Ad Rubiconem 12 17,7 Ad novas 3 4,4 Sabis 11 16,3 Ravenna Ravenna 11 16,3 Butrium 6 8,9 Augusta 6 8,9 Sacis ad Padum 12 17,7 Neronia 4 5,9 Corniculani ? ? Hadriani 6 8,9 Septem Maria (VII Maria) 6 8,9 Fossis 6 8,9 Portus Edronis 17 25,1 Meduacus minor 6 8,9 Meduacus major 6 8,9 Ad portum 3 4,4 Neronia–Corniculani-välin pituus puuttuu Tabula Peutingerianasta, mutta kartaston perusteella se olisi ollut noin 4–6 roomalaista mailia. Joskus on tulkittu, että ”Corniculani” tulisikin lukea ”Cornicula III”, eli paikan nimi olisikin ollut Cornicula ja etäisyys Neroniasta kolme mailia.Hülsen, Christian: ”Corniculani”. Teoksessa Näin tien kokonaispituus olisi ollut noin 118–121 mailia eli noin 175–179 kilometriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Regio VIII Aemilia Luokka:Regio X Venetia et Histria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
Via Quinctia

Via Quinctia oli roomalainen tie, joka kulki Etruriassa Italiassa ja johti Faesulaesta Florentian kautta Pisaeen. == Historia == Via Quinctian rakennutti vuoden 123 eaa. konsuli Titus Quintius Flamininus. Se sai nimensä hänen mukaansa. == Reitti == Via Quinctia kulki itä-länsisuunnassa Etrurian pohjoisosissa ja yhdisti sisämaassa sijainneet Faesulaen ja Florentian Tyrrhenanmeren rannikolle Pisaeen ja sen satamaan. Tie kulki suureksi osaksi Arnus (nyk. Arno) -joen laaksossa. Se ylitti joen ainakin nykyisen Capraian kohdalla, josta on löydetty sillan jäänteet. Tien asemapaikat olivat: Kaupunki tai muu asema Nykyinen paikka Etäisyys edellisestä mailia km (n.) Faesulae Fiesole Florentia Firenze ? ? Ad Arnum flumen ? ? Valvata ? ? Pisae Pisa 8 11,8 == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Regio VII Etruria Luokka:Roomalaiset tiet Italiassa
1850-luvun muoti länsimaissa

pienoiskuva|Muotilehden kuvitusta vuodelta 1859. 1850-luvun länsimainen muoti oli varsin konservatiivista ja hillittyä. Vuonna 1856 keksitty metallinen, aiempaa kevyempi vannehame tuli nopeasti suosituksi kaikkien yhteiskuntaluokkien naisten keskuudessa, ja muodikkaista hameista tuli kupolin muotoisia. Naisten korsettimuoti muuttui vuosikymmenen aikana rintoja litistävästä hieman pyöreämmäksi. == Naisten muoti == Naiset pukeutuivat varsin konservatiivisesti ja arkivaatteiden osalta yksinkertaisesti. Korsettimuodissa olivat vielä 1850-luvun alussa suorat, rintaa litistävät mallit, mutta vuoden 1853 jälkeen muodikkaiden korsettien muoto muuttui hieman pyöreämmäksi. Mekkokankaissa suosittuja olivat ruutukuviot. Vuosikymmenen alussa mekkoihin oli suosittua ommella leveä, valkoinen kaulus, joka saattoi yltää jopa olkapäille asti. Vyötärölle pyrittiin tekemään pyöreähkö muoto niin, että vyötärö pyöristyi hiljalleen lantiota kohti. Toisaalta 1850-luvun aikana suosiotaan nosti myös niin kutsuttu baskilainen vyötärön muoto, jossa ylhäätlä tiukasti istuva ja alhaalta levenevä takki muodosti vyötärön ja lantion välille terävämmän kulman. Vuosikymmenen puoliväliin mennessä mekkojen hihat muuttuivat etenkin alaosasta pyöreän mallisiksi kuitenkin niin, että ranneosa oli tyköistuva. Myös mekon vyötäröosa piteni ja suosioon tuli korkea ja jäykkä kaulus. Vuonna 1856 keksitty metallinen, aiempaa kevyempi vannehame tuli nopeasti suosituksi kaikkien yhteiskuntaluokkien naisten keskuudessa, ja muodikkaista hameista tuli kupolin muotoisia. === Hiukset === 1850-luvun alussa naisten hiusmuodissa olivat korvien yläpuolelle asetellut, suoraan sivuille osoittavat hiusrullat. Vuosikymmenen puolivälin aikoihin rullat ikään kuin pehmenivät, kun naiset alkoivat kiinnittää hiukset enemmän pään takaosaan. Topatut hiusrullat kehystivät kuitenkin edelleen korvien yläosaa. Muodikkaisiin kampauksiin kuului koko vuosikymmenen ajan keskijakaus. == Miesten muoti == Tuohon aikaan tavanomaisia miesten vaatteita olivat paita, liivi, solmio, takki ja housut. Työläismiehet saattoivat pukeutua pukeutua housujen lisäksi vain yksinkertaiseen paitaan. 1850-luvun loppupuolella miesten keskuudessa oli muodikasta pitää eri värisiä housuja ja liiviä. Silinterihatut olivat 1850-luvulla tyylikkäitä. Arkisemmassa pukeutumisessa suosittuja olivat puolestaan leveälieriset merimiesten käyttämät lakit ja lipalliset, hieman pulleat rautatietyöntekijöiden käyttämät lakit. Vuosikymmenen alussa suosittuja olivat lisäksi kermanvaaleat huopahatut. === Hiukset === Läpi 1850-luvun miesten hiusmuodissa suosittu kampaus oli sivuille jaettu ja pään keskeltä taaksepäin kammattu tyyli. Keskelle tehtiin korkea ja pyöreä aalto. Niskahiukset ulottuivat kaulukseen asti ja sivuhiukset peittivät korvat. Vuosikymmenen alkupuolella myös hieman lyhyempi hiustyyli oli muodissa. Vuosikymmenen alkupuolella muotia oli ajella parta kokonaan pois. 1850-luvun puolivälistä alkaen miehet alkoivat pitää leukaa ja poskia kehystävää partaa. == Lähteet == Luokka:1800-luvun muoti Muoti
Toronto Toros

Toronto Toros oli kanadalainen ammattilaistason jääkiekkojoukkue, joka pelasi entisessä World Hockey Association (WHA) -liigassa. Joukkue perustettiin vuonna 1973 ja sen kotikaupunki oli Toronto Ontarion provinssissa. Toros pelasi WHA:ssa kolme kautta ja sen paras saavutus oli sen ensimmäisellä kaudella 1973–1974, jolloin se selvisi pudotuspeleissä välieriin ja hävisi Chicago Cougarsille. Joukkueen paras pistemies sen historiassa oli brittiläinen Gavin Kirk, joka teki 218 ottelussa 208 tehopistettä. Sen merkittäviä pelaajia olivat Hockey Hall of Fameen valitut Frank Mahovlich ja Václav Nedomanský. Kauden 1975–1976 päätteeksi Toros muutti Alabaman Birminghamiin ja siitä tuli Birmingham Bulls. == Kausittaiset tilastot == O = Ottelut V = Voitot H = Häviöt T = Tasapelit P = Pisteet TM = Tehdyt maalit PM = Päästetyt maalit Kausi O V H T P TM PM Divisioona/sijoitus Pudotuspelit 1973–1974 78 41 33 4 86 304 272 Itäinen, toinen Voitti puolivälierissä (Crusaders) Hävisi välierissä (Cougars) 1974–1975 78 43 33 2 88 349 304 Kanadan, toinen Hävisi puolivälierissä (Mariners) 1975–1976 81 24 52 5 53 335 398 Kanadan, neljäs ei pudotuspeleissä == Katso myös == * Toronto Maple Leafs, kaupungin tunnetumpi ammattilaisjääkiekkojoukkue == Lähteet == Luokka:WHA-seurat Luokka:Entiset jääkiekkoseurat Luokka:Ontariolaiset jääkiekkoseurat Luokka:Toronton urheilu Luokka:Vuonna 1973 perustetut urheiluseurat
Kuokkalampi

Kuokkalampi voi tarkoittaa seuraavia: * Kuokkalampi, lampi Lappeenrannassa * Kuokkalampi, lampi Ruokolahdella * Kuokkalampi, lampi Sotkamossa * Kuokkalampi, lampi Suomussalmella.
Varjometsästäjät

Varjometsästäjät () on yhdysvaltalaiskirjailija Cassandra Claren kirjoittama nuorille suunnattu fantasiakirjasarja. Se on jatkoa Claren suositulle Varjojen kaupungit -kirjasarjalle. Sarjan kolme osaa julkaistiin englanniksi vuosina 2016–2018 ja suomeksi vuosina 2017–2020. Romaanit on suomentanut Terhi Leskinen ja kustantanut Otava. Kirjasarja kertoo varjometsästäjä Emma Carstairin ja hänen taisteluparinsa Julian Blackthornin seikkailuista. Hahmot esitellään ensimmäistä kertaa jo Varjojen kaupungit -kirjasarjan päättävässä romaanissa Taivaallisen tulen kaupunki (2014), jonka tapahtumista on tarinan alussa kulunut viisi vuotta. Emma saa tilaisuuden kostaa vanhempiensa kuoleman ja Julian mahdollisuuden löytää kadonneen veljensä, kun Los Angelesissa tapahtuu sarja murhia. Varjometsästäjät nousi The New York Timesin julkaisemalle myydyimpien lastenkirjasarjojen listalle joulukuussa 2018. Claren varjometsästäjistä kertovista teoksista koostuvaan, The Shadowhunter Chronicles -nimellä tunnettuun mediatuotesarjaan kuuluvia kirjoja oli vuoteen 2022 mennessä myyty yhteensä yli 36 miljoonaa kappaletta. == Sarjan osat == * Keskiyön valtiatar (Lady Midnight, 2016) * Varjojen valtias (Lord of Shadows, 2017) * Pimeyden kuningatar (The Queen of Air and Darkness, 2018) == The Shadowhunter Chronicles == Varjometsästäjät on osa Cassandra Claren varjometsästäjistä kertovaa The Shadowhunter Chronicles -mediatuotesarjaa. Siihen kuuluvat myös Claren kirjasarjat Varjojen kaupungit, The Infernal Devices, The Eldest Curses, The Last Hours ja toistaiseksi julkaisematon The Wicked Powers. Claren teoksia on sovitettu elokuvaksi Varjojen kaupungit: Luukaupunki ja televisiosarjaksi Shadowhunters. Varjometsästäjiin kuuluvat romaanit julkaistiin vuosina 2016–2018 kirjasarjojen Varjojen kaupungit ja The Infernal Devices sekä novellisarjojen The Bane Chronicles ja Tales from the Shadowhunter Academy jälkeen. Se edelsi kirjasarjaa The Eldest Curses. Tarinan kannalta se sijoittuu vuoteen 2012 ja ajoittuu kirjasarjan The Eldest Curses ja novellisarjan Ghosts of the Shadow Market tapahtumien jälkeiseen aikaan. == Lähteet == Luokka:Varjojen kaupungit
Køgenlahti

Køgenlahti (tansk. Køge Bugt) on Själlannin itärannikolla Kööpenhaminan lounaispuolella sijaitseva lahti. Køgenlahdella on käyty kaksi suurta meritaistelua. Ensimmäinen vuonna 1677 oli osa Skoonen sotaa, ja siinä Niels Juelin johtamat tanskalaiset voittivat lukumääräisesti ylivoimaiset Henrik Henrikinpoika Hornin johtamat ruotsalaiset. Toinen käytiin vuonna 1710 niin ikään tanskalaisten ja ruotsalaisten välillä osana suurta Pohjan sotaa. Ruotsalaiset yrittivät hyökätä lahdessa oleilevan Tanskan laivaston kimppuun, mutta Iver Huitfeldtin onnistui oman laivansa ja henkensä uhraamalla estää suurempi yhteenotto. Battle in køge bay-claus moinichen 1686.jpg|Køgenlahden meritaistelu 1677 päättyi tanskalaisten voittoon. Dannebroge caught on fire.jpg|Køgenlahden meritaistelu 1710. Tanskalaisten Dannebrog tulessa ennen räjähtämistään. Koege-Bugt-beach-areas.jpg|Køgenlahden rantaa ilmasta nähtynä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Itämeren lahdet Luokka:Tanskan lahdet
Marius Müller

Marius Müller (20. elokuuta 1958 Oslo – 14. maaliskuuta 1999 Oslo) oli norjalainen kitaristi ja laulaja-lauluntekijä. Hän elätti itsensä musiikillaan 16-vuotiaasta alkaen. Müller teki musiikkia sekä yksin että perustamansa Funhouse-yhtyeensä kanssa, johon kuuluivat hänen lisäkseen basisti Pål Reinertsen ja rumpalit Totto Hansen ja Per Hillestad. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat "Den du veit" sekä balladi "Carmen". Müller kuoli vain 40-vuotiaana auto-onnettomuudessa 14. maaliskuuta 1999. ==Diskografia== Sooloalbumit * Den du veit (1981) * Er'e så nøye 'a (1982) * Marius (1983) * The Big Beat (1985) * Boom Boom (1987) * Seks (1995) Funhousen albumit * Funhouse (1990) * Maximum (1991) * Big (1993) * Plugged! (1994) * Det Norske Huset (1997) * Plugged 2 - Rett og slett (2009) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kitaristit Luokka:Norjalaiset laulaja- lauluntekijät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Risto Lindroos (maanviljelysneuvos)

Risto Vilhelm Lindroos (s. 8. syyskuuta 1934 Turku) on suomalainen agronomi, maanviljelijä ja eläköitynyt järjestö- ja yritysjohtaja, joka on saanut maanviljelysneuvoksen arvonimen. Viitattu 20.5.2023. Lindroosin vanhemmat olivat maanviljelijä Vilhelm Lindroos ja Dagmar Emerentia Leinonen. Hänen puolisonsa 1961–2000 oli maatalous- ja metsätieteiden maisteri Sirkka Anna- Maija Ryödi. Lindroos tuli ylioppilaaksi Naantalin yhteiskoulusta 1953 ja valmistui agronomiksi 1959 Helsingin yliopistosta. Hän oli Suomen Karjanjalostusyhdistyksen piiriagronomi 1959–1962, Suomen Ayrshire-yhdistyksen piiriagronomi 1962–1970, Suomen Kotieläinjalostusyhdistyksen piiriagronomi 1970–1975, Jalostuspalvelu ry:n, vuodesta 1989 Osuuskunta Jalostuspalvelu, toinen johtaja 1973–1975, toiminnanjohtaja 1975–1989, toimitusjohtaja 1990–1997 ja hallituksen jäsen 1969–1997. Lindroos oli myös Alkiokeskus Oy:n toimitusjohtaja 1986–1989 ja hallituksen varapuheenjohtaja 1990–1992 ja puheenjohtaja 1993–1997. Maanviljelijäksi omistamalleen Kotalan tilalle Naantalissa hän tuli 1980. Lindroos oli Naantalin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtaja 1997–2004 ja hänellä oli työuransa aikana lukuisia asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai 1997. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Maanviljelysneuvos Risto Lindroos 80 vuotta, Minkko Rönnholm Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Naantalin kaupunginvaltuutetut Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniil Hrabovik

Daniil Hrabovik (s. 2003) on valkovenäläinen karateka. Hän saavutti Kyokushin karatessa EM-hopeaa 2021. ==Kilpaura== Hrabovik saavutti 2017 nuorten alle 14–15-vuotiaiden sarjassa EM-hopeaa. Hän hävisi loppuottelussa Bogomil Kostoville.16th Kyokushin Karate European Cup FINAL RESULTS kyokushinkaikan.org 2017 Viitattu 20.5.2023 Aikuisten tasolla Hrabovik saavutti marraskuussa 2021 Puolan EM-kilpailuissa hopeaa hävittyään loppuottelussa kaksinkertaiselle Euroopan mestarille Kirill Psarjoville.The 34th European Weight Category Karate Championships Results kyokushinkarate.news 15.11.2021 Viitattu 20.5.2023 Heinäkuussa 2022 Hrabovik oli mukana Venäjällä järjestetyssä RCC Kyokushin Fight -tapahtumassa alle 60-kiloisten turnauksessa. Hän putosi jatkosta ensimmäisellä kierroksella.Профессиональный турнир «RCC KYOKUSHIN FIGHT» superkarate.ru 30.7.2022 Viitattu 20.5.2023 Huhtikuussa 2023 Hrabovik saavutti Valko-Venäjän Openissa hopeaa. ==Lähteet== Luokka:Valkovenäläiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rotes Rathausin metroasema

Rotes Rathaus on Berliinin metron asema lähellä Berliinin raatihuonetta. Asemaa käyttäa linja U5. Asema avattiin joulukuussa 2020 osana U5 ja U55 -linjojen yhdistämistä, johon kuuluvat myös Museumsinselin ja Unter den Lindenin metroasemat. Aseman rakennus viivästyi, koska ennen sen rakennusta alueella suoritettiin arkeologiset kaivaukset, joissa löydettiin jäänteitä keskiaikaisesta raatihuoneesta. Asema täytyi suunnitella uudestaan. == Lähteet == Luokka:Berliinin metroasemat
Ritornelli

Ritornelli ( = 'paluu') on musiikkitermi, jolla on kaksi merkitystä: Se on kertaussäkeistö 1300-luvun italialaisissa madrigaaleissa. Se on myös 1600-luvun monodisessa tyylissä laulusäkeistöjen välillä säestävillä soittimilla esitettävä välisoitto.Ritornelli Tietosanakirja. Osa 8, palsta 96. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== Luokka:Musiikkitermit
Pomaretto

Pomaretto () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Pomaretto Sapere.it Pomaretto Enciclopedia Treccani Pomaretto Turismo Torino Vuoden 2023 alussa kunnassa oli arviolta 961 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Tjotkino

Tjotkino () on kaupunkityyppinen taajama Kurskin alueen Gluškovon piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Seimjoen itärannalla; tämä joki on Dneprin vesistöön kuuluvan Desnan sivuhaara. Aluekeskus Kursk sijaitsee 185 kilometriä ja piirikeskus Gluškovo 32 kilometriä taajamasta itäkoilliseen. Tjotkino sijaitsee aivan Ukrainan Sumyn alueen rajalla. Taajamassa sijaitsee rautatieasema (rajan läheisellä rataosuudella kahden Ukrainan puolella sijaitsevan risteysaseman eli Družban ja Vorožban välissä) ja Tjotkinosta on ennen Venäjän hyökkäyssotaa päässyt myös maantien rajanylityspaikan kautta rajan eteläpuoliseen Bilopilljaan. Tjotkinon taajamassa asui 4 223 ja koko maaseutuvaltaisessa Gluškovon piirissä 22 661 ihmistä (vuonna 2010). Tjotkino on perustettu vuonna 1645. Taajamassa on toiminut sokeritehdas, tislaamo ja mylly. Kirkoista tunnetuimpiin lukeutuu keltatiilinen Pokrovan kirkko (2000/2017). ==Lähteet== Luokka:Kurskin alueen kaupunkityyppiset taajamat
August Gottfried Ritter

August Gottfried Ritter (1811–1885) oli saksalainen urkusäveltäjä ja urkuri. Hän toimi Magdeburgin tuomiokirkon urkurina vuodesta 1847. Ritter sävelsi muun muassa urkuoppijakson ja sonaatteja ja julkaisi urkujensoiton historian (1884).Ritter, August Gottfried Tietosanakirja. Osa 8, palsta 98. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1916 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1885 kuolleet
Laosin sisällissota

Laosin sisällissota oli vuosina 1959–1975 käyty sisällissota Laosin kuningaskunnan hallituksen ja Pathet Lao-sosialistiliikkeen välillä. Laosin sisällissota liittyi kiinteästi Vietnamin sotaan. == Taustaa == Vuonna 1956 hallituksen johtomiehenä toiminut Souvanna Phouma ryhtyi neuvottelemaan veljensä Souphanouvongin ja Pathet Laon kanssa. Neuvotteluissa päästiin kompromissiin ja muodostettiin koalitiohallitus. Pathet Laon joukot oli tarkoitus sulauttaa Laosin kuninkaalliseen armeijaan ja Souphanouvongin olla mukana Laosin hallituksessa. Yhdysvallat vastusti jyrkästi kommunistitaustaisen Souphanouvongin roolia hallituksessa. Pian osoittautui että hallitusyhteistyö ei toiminut, sillä maan kuninkaallinen eliitti ei halunnut tehdä yhteistyötä kommunistien kanssa, eivätkä kommunistit suostuneet oikeistolaisia rojalisteja alempaan asemaan. == Sodan kulku == Koska Pathet Lao oli liittoutunut Pohjois-Vietnamin Viet Minhin kanssa, Yhdysvallat tarjosi taloudellista ja sotilaallista tukea Laosin kuninkaalliselle hallitukselle ja sen armeijalle. Monet Yhdysvaltain hallituksen rekrytoimista sotilaista olivat hmongeja, joita johti Vang Pao. Vietnamin sota levisi Laosin puolelle vuonna 1964, kun Yhdysvallat alkoi pommittaa Kambodžan ja Etelä-Vietnamin välillä kulkevaa Hồ Chí Minhin huoltotietä, joka kulki Laosin kautta. Yhdysvallat kylvi Laosiin yli 2 miljoonaa tonnia pommeja, ja Laosista tuli maailman tiheimmin pommitettu valtio. Kuitenkaan Yhdysvallat ei kyennyt katkaisemaan Pohjois-Vietnamin armeijan käyttämää huoltoreittiä. Laosin tilanne säilyi suhteellisen vakautettuna vuoteen 1968 saakka. Maan pohjoinen osa oli Kiinan miehittämä, kun taas länttä hallitsivat Yhdysvaltain ja Thaimaan armeijan joukot. Vakaus loppui kun Pohjois-Vietnam lähetti alueella yhä enemmän tavallisen armeijan yksiköitä, hmong-kyliä vallattiin, ihmisiä evakuoitiin niistä Yhdysvaltain ylläpitämille leireille. Vuoden 1968 lopussa Laosissa oli 40 000 Pohjois-Vietnamin sotilasta. Hmongjohtaja Vang Pao valtasi Ruukkujen tasangon takaisin 1969 Yhdysvaltain ilmavoimien tuella. Pohjois-Vietnamin joukot valtasivat alueen uudestaan vuoden 1970 alkupuolella. Taistelut alueella jatkuivat, kunnes Yhdysvaltain tuki lakkasi 1973. Amerikkalaiset joukot vedettiin pois Indokiinasta ja Laosin kuninkaallinen hallitus joutui neuvottelemaan vihollistensa kanssa. Heidän täytyi tuoda sosialistit koalitiohallitukseen. Etelä-Vietnamin kukistumisen jälkeen huhtikuussa 1975 Laosin vasemmisto vahvisti poliittista valtaansa, kuninkaallinen hallitus romahti, kuningas luopui kruunustaan ​​ja Laosin demokraattinen kansantasavalta julistettiin perustetuksi, samalla päättäen maan 600-vuotisen monarkian. Kuningas kuoli noin vuonna 1978 eristysleirillä Pohjois-Laosissa yhdessä kuningatar Khamphouin ja kruununprinssi Vong Savangin kanssa. == Katso myös == * Kambodžan sisällissota * Indokiinan sota == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin sota Luokka:Yhdysvaltain sodat Luokka:Aasian valtioiden sisällissodat Luokka:Laosin historia Luokka:1950-luku Luokka:1960-luku Luokka:1970-luku
Kenian historia

Kenian historia kertoo Kenian historiaan liittyvistä asioista. Kenian alueelta Turkanajärven ympäristöstä on löydetty fossiililöytöjä miljoonien vuosien takaisista varhaisimmista ihmisen edeltäjistä, mikä on merkkinä siitä, että alueen voidaan olettaa olleen ihmiskunnan syntypaikkoja Tansaniassa sijaitsevan Olduvain rotkon ohella. Nykyisistä Kenian alueen heimoryhmistä varhaisimmat merkit on noin 2000 vuoden takaa, jolloin kusiitit tulivat asumaan alueelle. Muut heimoryhmät, bantut ja nilotit tulivat nykyisen Kenian alueelle noin 400 jkr. Bantut tulivat Nigerian ja Kamerunin suunnalta. Tämä heimoryhmä jakautui useisiin heimoihin, joita olivat Kikuyut, Mijikendat, Davidat, Tavetat ja Akombat. Nilottien heimoryhmästä syntyneitä heimoja olivat Masait, Luot, Kabiniinit ja Turkanat. Noin 1000 jkr. kaikkialla Kenian alueella oli siirrytty rautakauteen ja samoihin aikoihin alkoi maanviljelyn kehitys. 700-luvulta alkaen Keniassa vieraili arabikauppiaita. 800-luvulla suurin osa Keniasta Joutui Persian ja arabialaisten valtojen valtaan. Samalla alueelle levisi islamin usko. 1500-luvulla osa Keniasta siirtyi Portugalin valtaan. Tuona aikana Mombasaan rakennettiin linnoitus nimeltä Fort Jesus. Osa Keniasta pysyi arabien vallassa ja yksi näistä arabimaista oli Oman. 1800-luvun lopulla Iso-Britannia valtasi Omanin. Tämän jälkeen Euroopassa tehtiin jako Afrikan alueista, jolloin Itä-Afrikasta Kenia ja Uganda joutuivat brittien hallintoon. Ison-Britannian aikana alkoi Kenian halki kulkevan rautatien rakentaminen. Kenia itsenäistyi 1963. Ensimmäinen presidentti oli Jomo Kenyatta ja toinen presidentti oli Daniel arap Moi Heidän jälkeensä maata ovat hallinneet Mwai Kibaki (2002–2013) ja Jomo Kenyattan poika Uhuru Kenyatta (2013–2022) ja William Ruto. == Lähteet == *
Gabriel Ferrer

Gabriel Ferrer on espanjalainen karateka. Hän on Kyokushinin EM-mitalisti vuodelta 2016. ==Kilpaura== Ferrer saavutti 2012 Espanjan mestaruuskilpailun katakilpailussa hopeaa.Spanish International Karate Championships and IKO Training Seminar kyokushinkaikan.org 23.3.2012 Viitattu 20.5.2023 Marraskuussa 2016 Ferrer saavutti EM-hopeaa Euroopan Openin katakilpailussa.XV Mistrzostwa Europy Open Karate karatekontaktowe.pl Viitattu 20.5.2023 ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt