EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Niagara Falls (Kanada)

Niagara Falls on 82 184 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin eteläosassa, Kanadassa. Kaupunki sijaitsee niin sanotun Kultaisen hevosenkengän alueella, joka on tiheästi asuttua ja teollistunutta urbaania aluetta. Se sijaitsee Niagaran putousten vierellä, vastapäätä samannimistä kaupunkia Yhdysvaltain puolella. == Historia == Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui irokeeseja. Suurin osa alueen ensimmäisistä siirtolaisista olivat brittiläisille uskollisia Yhdysvaltain vapaussodassa taistelijoita, jotka saapuivat alueelle sodan päättymisen aikoihin. He pakenivat Yhdysvalloista Kanadaan, sillä he pelkäsivät joutuvansa tuomituksi ja vainotuksi taisteltuaan hävinneen osapuolen riveissä. Vuonna 1790 valmistui Portage Road, jota pitkin oli mahdollista ohittaa Niagaran putoukset. Ensimmäinen Niagarajoen ylittävä jalankulkijoille ja rattaille tarkoitettu riippusilta avattiin liikenteellä 1848. Sen jälkeen kun rautatie Hamiltonista valmistui, siltaa peruskorjattiin ja se muutettiin kaksikerroksiseksi, raideliikenteen kulkiessa yläpuolella ja muu liikenne sen alapuolisella kannella. Peruskorjattu silta valmistui vuonna 1855. Varsinainen kaupunki sai alkunsa 1856, kun pienehköön Elginin kylään liitettiin läheisiä alueita ja kaupungin uudeksi nimeksi valittiin Clifton. Vuonna 1881 Clifton vaihtoi nimensä nykyiseen muotoon, Niagara Falls. Niagara Fallsin kaupunki ja erillinen Niagara Fallsin kylä yhdistyivät 1904 yhdeksi kaupungiksi. Niagaran putousten johdosta alueen turismi on kasvanut voimakkaasti, etenkin 1900-luvulla. == Lähteet == Luokka:Ontarion kaupungit
Uoti (sukunimi)

Uoti on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Ensio Uoti (1897–1966), äärioikeistolainen poliitikko *Juho Henrik Uoti (1882–1920), pappi ja luontaishoitomenetelmien kehittäjä *Jussi Uoti (s. 1964), talousrikollinen *Kari Uoti (s. 1962), talousrikollinen, oikeustieteen tohtori *Olli J. Uoti (1930–1967), TPSL:n poliitikko *Väinö Uoti (1906–1994), opettaja, yrittäjä ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos Jussi ja Kari Uotista on yhdessä käytetty nimitystä Uotin veljekset.
Putkimies Pietarista

Putkimies Pietarista on Kalle Isokallion kirjoittama veijariromaani politiikasta ja bisneksestä. Se on Isokallion 13. romaani. Teos ilmestyi 2009 Tammen kustantamana. Romaani on satiiri kansalaistottelemattomuudesta, jonka ansiosta vihreä energia nousee arvoon. Pienyrittäjästä teollisuusneuvokseksi noussut varpaisjärveläinen Vilho Koistinen päättää ostaa jostakin Etelä- Suomesta sen verran maata, vajaat 500 hehtaaria, etteivät virkamiehet tule sanomaan mitä saa tehdä.Isokallio s. 35 Moskovassa on kuitenkin käynyt jo vuosikymmeniä sitten niin, että Kekkoselle sanotaan jotakin, jonka avulla hän taivuttelee Paasikiven YYA-sopimuksen jatkamiseen 20 vuodella.Isokallio s. 7–8 Koistisen ansiosta tuo salaisuus tulee julki. Henkilögalleriassa ovat mukana myös asianajaja Pekka Kappa ja venäläinen oligarkki Vasili Vissarov. Diplomi- insinöörin koulutus tuo kirjailija Isokalliolle ymmärryksen yrityksen teknisestä puolesta: hän tietää miten porakaivo porataan. Ja suuryrityksen entisenä johtajana kirjoittaja tuntee kaupan kiemurat ja yhdistää kirjassaan talouden ja politiikan. Kolumnissaan hän pyytää veronmaksajilta anteeksi, että kirjoitti kirjan, jonka ministeri Mauri Pekkarinen otti tosissaan ja liitti sen ehdotukset valtion energiapoliittiseen ohjelmaan. Jyrki Aro kirjoittaa Isokallion aiemman teoksen arviossa, että tämän tavaramerkki on ”humoristinen ristiretki poliitikkojen, elinkeinoelämän ja muiden valtaapitävien loputonta tyhmyyttä vastaan”. Aron mukaan Isokallio esittää romaaneissaan ajoittain tiukkaa yhteiskuntakritiikkiä kieli poskessa kirjoitetun irvailun lomassa. Kirjoittajana Isokallion tuottaa helppolukuista tekstiä, jossa monipolvisen tarinan langat solmiutuvat lopussa yhteen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Putkimies Pietarista Tammen sivustolla Luokka:Vuoden 2009 kirjat
Ellen Svinhufvudin kakku

thumb|Ellen Svinhufvudin kakku Ellen Svinhufvudin kakku on Suomen kolmannen presidentin Pehr Evind Svinhufvudin puolison Ellen Svinhufvudin mukaan nimetty kakku. Ellen Svinhufvud loi myös käsitteen "Maan äiti". Hän piti erityisesti Oy Stella Konditoria Ab:n mantelimarenkikakusta ja tarjosi sitä myös mielellään presidentinlinnan vieraille. Stella Konditoriasta kysyttiin, voisivatko he nimetä kakun presidentin rouvan mukaan. Lupa myönnettiin, ja niin kakku sai nimensä. Ellen Svinhufvudin kakusta tuli Stella Konditorian suosituin kakku. Kotikokki-lehti julkisti kakun reseptin sivuillaan vuonna 1956. Stella Konditoria esitteli siinä ykköstuotteensa, jotta maaseudullakin asuvat voisivat itse valmistaa tätä kakkua. Stella Konditoria rekisteröi kakun tuotenimen Ellen Svinhufvudin kakku vuonna 1994. Stockmann lopetti Stella Konditorian rekisteröimän kakun myynnin ja alkoi tarjota asiakkaille omaa Sans Rival -mantelikakkua markkinointilauseella ”Sans Rival -kakku[:] Perinteisen Sans Rival -kakun resepti on peräisin 1900-luvun alusta. Tätä klassikoksi muodostunutta herkullista kakkua on tarjoiltu jo mm. presidentin rouvan Ellen Svinhufvudin kahvipöydässä”. Asiasta alkoi oikeudenkäynti, jonka Stella Konditoria voitti. Markkinointioikeus kielsi markkinoimasta Sans Rival -kakkua siten, että se ei erotu tarpeeksi Ellen Svinhufvudin kakusta ja että sitä olisi tarjoiltu jo muun muassa Ellen Svinhufvudin kahvipöydässä. Kiellon tehosteeksi markkinaoikeus asetti 250 000 euron uhkasakon. Koska Stockmannin tilaukset olivat muodostaneet kolmasosan Stella Konditorian tuloista, konditoria meni konkurssiin, kun tilaukset loppuivat. Kakun oikeudet siirtyivät Pinjaisissa Raaseporissa toimivalle Billnäsin ruukin omistajalle Management Events -yhtiölle. == Lähteet == * Irmeli Tanttu: Joulukakku Ellen Svinhufvud, Joulu ulapoilla ja kotona. Suomen Merimieskirkon joululehti 2009, s. 9 === Viitteet === Luokka:Kakut
Kuninkaansaari (kirja)

Kuninkaansaari – Akvarellinkeveä saaripäiväkirja kolmelta vuosikymmeneltä on kotkalaissyntyisen insinöörikommodori evp., taiteilija Alpo Tuurnalan akvarelleja sisältävä päiväkirja kesäelämästä Kuninkaansaaressa silmänkantaman päässä Helsingistä. Tuurnalan perheen kesäpaikka on yli 30 vuotta ollut yleisöltä suljettuna olleella linnakesaarella, jonka tunnelmia Tuurnala on erityisesti leipätyöstä vuonna 2000 eläkkeelle jäätyään ikuistanut akvarelleiksi. Saaren 1500-luvulta alkava sotaisa historia ei näy kuvissa vaan niiden aiheina ovat luonto ja saaren mökkielämän rauha. Akvarelleja on ollut esillä muun muassa Kotkassa Merikeskus Vellamossa kesällä 2009. Kirja julkistettiin näyttelyn yhteydessä.Kymen Sanomat Eija Anttila: Puistolan pojalle merestä tuli työ ja harrastus, Kymen Sanomat 6.6.2009, s. 8 Artikkeli verkossa Vellamo Vehkakoski, Siveltimen ja sanan lumoa, Kodin kuvalehti, 8.10.2009 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Kuninkaansaari John Nurmisen Säätiön sivulla Luokka:Kuvateokset Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Suomalaiset kirjat
Turun Taidegraafikot

Turun Taidegraafikot ry. on Turun seudun taidegraafikkojen ammattiyhdistys. Se sai alkunsa Grafica-ryhmän vuonna 1932 pitämästä näyttelystä, jossa mukana olleet graafikot perustivat vuonna 1933 Turun Graafillisen Taiteen Yhdistyksen – Förening för Grafisk Konst i Åbo (TGTY). Vuodesta 1967 yhdistyksen nimi on ollut Turun Taidegraafikot ry.Turun Taidegraafikkojen kotisivu == Historia == Vuonna 1933 seitsemän turkulaista taiteilijaa piti grafiikan ryhmänäyttelyn nimellä Grafica-ryhmä 1932 Turun Sanomien uuden liiketalon aulassa. Mukana olivat seuraavat graafikot: Ester Borg, Ander Holmqvist, Viljo Lehmussaari, Josef Manulkin (Manuel), Aili Olofsson, Laila Säilä ja Edith Wiklund. Näyttelyn jälkeen he perustivat Turun Graafillisen Taiteen Yhdistyksen – Förening för Grafisk Konst i Åbo (TGTY). Perustava kokous pidettiin Lehtisen kahvilassa 17. maaliskuuta 1933. Valtakunnallinen Suomen taidegraafikkojen liitto oli perustettu kaksi vuotta aikaisemmin 1931.Willner-Rönnholm, s. 144 Ensimmäinen puheenjohtaja oli Teodor Schalin. Seuraava puheenjohtaja oli Viljo Lehmussaari vuoteen 1962 asti. Heidän jälkeensä puheenjohtajina ovat olleet Reijo Koskela, Raimo Kanerva, Alku Avanto, Vieno Orre, Jouni Boucht, Juhani Vikainen, Veikko Lehtovaara, Tanja Ubaleht, Hannu Hämäläinen, Hanna Tammi ja Juha Joro. == Lähteet == * Turun Taidegraafikkojen kotisivu *Margareta Willner-Rönnholm, Taidekoulun arkea ja unelmia, Turun Piirustuskoulu 1830–1981, s. 144, Turun maakuntamuseo – Turun Taidemuseo 1996. ISBN 951-595-025-2 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset taiteilijaseurat Luokka:Turun kuvataide Luokka:Turkulaiset järjestöt
Kuninkaansaari

right|thumb|Kuninkaansaari ja sinne Vallisaaresta johtava maapenger Kuninkaansaari (ruots. Kungsholmen) on Helsingin edustalla oleva saari, joka sijaitsee Santahaminan ja Valli­saaren välissä ja on yhdistetty maa­penkerellä Valli­saareen. Saaren omistaa Metsähallitus, joka on luovuttanut sen vuokralle Puolustusvoimille.Kymen sanomat Vuonna 2008 Puolustusvoimat luopui saaresta, ja sen siivoaminen siviilikäyttöön aloitettiin. Puolustusvoimien saarten muuttaminen siviilikäyttöön hidasta Saaren yleisökäyttö alkoi keväällä 2016. Saaren nimenä on vanhoissa kartoissa ollut muiden muassa Bockholmen (1640-luvulla), Båck-Hollmen (1775) ja KungsHolmen (1778). Viimeksi mainittu nimi tuli käyttöön Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n vierailtua Suomenlinnassa vuonna 1775. Vuodesta 1855 ruotsinkielinen nimi on ollut nykyisessä muodossa. Suomalaisena käännösnimenä oli 1920-luvulla käytössä Kuningassaari ja 1940-luvulta lähtien Kuninkaansaari.Olavi Terho ym. (toim.): Helsingin kadunnimet, s. 230–231. Helsingin kaupungin julkaisuja 24, 1970, Helsinki. Kuninkaansaari on kuulunut Helsingin sisääntuloväyliä vartioineiden linnoitussaarten ketjuun. Linnoittamista alettiin vahvistaa, kun Suomi liitettiin Venäjään vuosien 1808–1809 sodan seurauksena. Kokonaisuuteen Vallisaari–Suomenlinna–Kuninkaansaari kuuluvalle saariryhmälle on luotu hoitosuunnitelma. Alue on valtakunnallisesti merkittävää maisema-aluetta. Saarten käyttöä pohtineen työryhmän ehdotus julkistettiin maaliskuussa 2013. Työryhmän näkemyksen mukaan saaria on pyrittävä kehittämään niin, että ne avataan vaiheittain virkistys- ja ulkoilukäyttöön, ja matkailua niillä kehitetään hyödyntäen saarten kulttuuri- ja sotahistoriaa, luontoa ja yhteyttä Suomenlinnan maailmanperintökohteeseen. Työryhmän esityksen esittely, Valtioneuvoston tiedote, viitattu 24.3.2013 Kuninkaansaari avautui yhdessä Vallisaaren kanssa virkistyskäyttöön keväällä 2016. Vallisaareen, josta pääsee kävellen Kuninkaansaareen, kulkee kesäisin (1.5.–30.9.) yhteysvene Kauppatorilta tunnin välein. == Lähteet == == Katso myös == * Kuninkaansaaren ruutikellarin räjähdys 1906 == Kirjallisuutta == *Alpo Tuurnala, Kuninkaansaari, John Nurmisen Säätiö, 2009 * * * == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin saaret Luokka:Suomenlinna
Ornitiini

Ornitiini (C5H12N2O2) on kaksi aminoryhmää sisältävä aminohappo. Ornitiini on tärkeä osa niin kutsuttua ureakiertoa. Jotkut urheilijat käyttävät ornitiinia ravintolisänä sen kasvuhormonin tuotantoa lisäävän vaikutuksen vuoksi. == Biologinen rooli == ===Ureakierto=== Ureakierrossa arginaasientsyymi hajottaa arginiinin ornitiiniksi ja ureaksi. Elimistössä oleva ammoniakki muodostaa karbamoyylifosfaattia, joka reagoi ornitiinin kanssa ornitiinitranskarbamylaasin katalysoimana sitrulliiniksi ja fosfaatti-ioniksi. Kahden muun vaiheen jälkeen vapautuu jälleen arginiinia. === Ornitiinin biosynteesi bakteereissa ja kasveissa === Monet bakteerit, kuten Escherichia coli voivat valmistaa ornitiinia myös glutamiinihaposta. Myös kasvit tuottavat ornitiinia pääasiassa glutamiinihaposta. ===Polyamiinit ja alkaloidit=== Ornitiinista eliöt voivat valmistaa putreskiinia ornitiinidekarboksylaasientsyymin avulla. Putreskiinia käytetään muiden polyamiinien, kuten spermiinin biosynteesiin. Kasvit valmistavat ornitiinista sekä putreskiinista ja muista polyamiineista useita erilaisia alkaloideja. == Ornitiiniaineenvaihdunnan sairauksia == Tilaa, jossa elimistön ornitiini-, sitrulliini- ja ammoniakkipitoisuudet ovat koholla kutsutaan HHH-oireyhtymäksi (hyperornitianemia-hyperammonaemia-hypersitrillinuria). Oireyhtymään liittyy myös voimakas oroottihapon eritys. HHH-oireyhtymä johtuu mitokondrioiden ornitiinitranslokaasientsyymin puutteesta. Taudin oireita ovat väsymys, huonovointisuus, henkinen jälkeenjääneisyys ja epilepsia. Harvinaisessa pyörörappeuma-hyperornitinemiassa ornitiinipitoisuus on korkealla ornitiiniaminotransferaasientsyymin vähäisyyden takia. Tauti johtaa näkökyvyn heikkenemiseen ja lopulta sokeuteen. Ensimmäiseksi heikkenee pimeänäkö. Korkeat ornitiinipitoisuudet estävät lihasten energia-aineenvaihdunnalle erittäin tärkeiden kreatiinin ja fosfokreatiinin biosynteesiä ja voi johtaa näin myös aineenvaihdunnan häiriöihin. Tauti on yleisin suomalaisilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: L-ornithine * PubChem: D-ornithine * PubChem: DL-Ornithine * DrugBank: L-Ornithine * Human Metabolome Database: Ornithine * Human Metabolome Database: D-Ornithine * Food Component Database (FooDB): L-ornithine * Food Component Database (FooDB): D-Ornithine * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): L-Ornithine * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): D-Ornithine * ChemBlink: L-Ornithine * PheroBase: Semiochemical - l-ornithine Luokka:Aminohapot
Juice 4ever

Juice 4ever on tribuuttialbumi, jolla eri suomalaisartistit tulkitsevat Juice Leskisen kappaleita. Se julkaistiin vuonna 2009. Kaikki levyn laulajat ovat Juicen vanhoja ystäviä ja yhteistyökumppaneita. Albumi voitti radioiden Kuukauden Levy -äänestyksen joulukuussa 2009. == Kappaleet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juice 4ever discogs.com -sivustolla Luokka:Tribuuttialbumit Juice Leskiselle Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Mika Sundqvistin tuottamat albumit
Hopearuutana

Hopearuutana (Carassius gibelio) on särkikalojen heimoon kuuluva kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Suurimmillaan hopearuutana voi olla pituudeltaan 45 senttimetriä ja painaa 3 kilogrammaa. Hopearuutana on nimensä mukaan hopeanhohtoinen, ja se on myös pulleampi kuin ruutana. Hopearuutanalla on siivilähampaita 39–54, kun ruutanalla niitä on ainoastaan 23–34. Lajitunnistuksen varmistaminen vaatii kalojen avaamisen. Ruutanan vatsakalvo on vaalea, kun taas hopearuutanalla se on tumma. Hopearuutana on läheistä sukua kultakalalle, jota on aiemmin pidetty sen alalajina Linkki kopioon issuu-sivustolla. == Lisääntyminen == Hopearuutanan lisääntyminen on tehokasta: Saman lajin koiraita ei välttämättä tarvita, kun jonkin muun särkikalan koiraita on kutupaikalla. Vieraan lajin maiti aktivoi mätimunan sisällä olevan alkion. Tällä tavoin ei synny lajiristeymiä, vaan hopearuutananaaras synnyttää itsestään kopioita (gynogeneesi). == Hopearuutana Suomessa == Hopearuutana on vieraslaji Suomessa. Sen saapuminen varmistettiin vuoden 2005 alussa, kun Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksen tutkijat onkivat niitä ylös Helsingin Vanhankaupunginlahdelta. Hopearuutanaa on tavattu myös rehevistä järvistä. Suurin Suomessa saatu hopearuutana painoi hieman yli kaksi kiloa. Hopearuutanoita istutettiin vuoden 1940 lopussa eri puolelle Viroa, mistä se levisi aikaa myöten Helsingin edustalle. Yksi hopearuutanan nopean leviämisen syy on sen kyky sopeutua elinympäristöönsä. Se viihtyy parhaiten rehevissä ja lämpimissä vesissä. Hopearuutana on yksi esimerkkilaji, joka tulee hyötymään ilmaston lämpenemisestä. Suomessa tavattavat hopearuutanat ovat usein naaraita. Hopearuutana on erittäin haitallinen vieraslaji, mutta sen torjumiseksi on tuskin mitään tehtävissä. == Lähteet == * Ari Saura & Markku Varjo: Kalat Suomen luonnossa Helsinki Otava 2009 ISBN 978-951-1-23364-0) === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Luontoportti: Hopearuutana (Carassius gibelio) *ITIS: Carassius gibelio Luokka:Karpit Luokka:Itämeren vieraslajit
Hevoskuiskaaja (elokuva)

Hevoskuiskaaja (The Horse Whisperer) on vuonna 1998 ilmestynyt yhdysvaltalainen elokuva, joka perustuu Nicholas Evansin samannimiseen romaaniin. Elokuvan ohjasi Robert Redford, ja sen pääosaa näyttelee Scarlett Johansson. Elokuva kertoo teinitytöstä, jonka elämä muuttuu täysin ratsastusonnettomuuden myötä. Tyttö lähtee äitinsä kanssa hevoskuiskaajan luokse hakemaan apua traumatisoituneelle hevoselleen. == Näyttelijät == == Juoni == Teini-ikäinen Grace MacLean (Johansson) ja hänen paras ystävänsä Judith (Bosworth) lähtevät aikaisena talviaamuna ratsastamaan hevosillaan, Pilgrimillä ja Gulliverilla. Heidän noustessaan jäistä rinnettä Gulliver liukastuu ja osuu Pilgrimiin. Molemmat hevoset kaatuvat, raahaten tytöt mukanaan tielle ja rekan eteen. Judith ja Gulliver saavat surmansa, ja Grace ja Pilgrim haavoittuvat vakavasti. Grace, jonka jalka joudutaan onnettomuuden seurauksena osittain amputoimaan, masentuu ja vetäytyy itseensä. Pilgrim taas on traumatisoitunut ja hallitsematon siihen pisteeseen, että jo lopettamista suositellaan. Gracen äiti, Annie (Scott Thomas), vahvatahtoinen mutta työnarkomaani päätoimittaja, ei salli hevosen lopettamista, aavistaen Pilgrimin toipumisen liittyvän myös Graceen. Etsien epätoivoisesti keinoa auttaa sekä Gracea että Pilgrimiä toipumaan Annie etsii käsiinsä "hevoskuiskaajan", Tom Bookerin (Redford), kaukana Montanan vuorilla. Tom suostuu auttamaan, mutta ainoastaan, jos Grace lupaa auttaa häntä. Grace myöntyy vastahakoisesti, ja hän sekä Annie muuttavat Bookerin karjatilalle, missä Tom asuu veljensä ja tämän perheen kanssa. Kun Pilgrim ja Grace hitaasti alkavat toipua onnettomuudesta, Annie ja Tom alkavat rakastua toisiinsa. Kumpikaan heistä ei kuitenkaan halua myöntää tunteitaan - Annie on naimisissa ja Tomin sydän on jo kerran murtunut, hänen vaimonsa jättäessä hänet ymmärtäessään kuuluvansa kaupunkiin, ei karjatilalle. Tilanne laukeaa, kun Robert MacLean (Neill), Gracen isä ja Annien aviomies, saapuu odottamatta tilalle. Annie joutuu yhä syvemmälle tunteiden sekasotkuun joutuessaan puntaroimaan tunteitaan Tomia sekä perhettään kohtaan. Pian, Tomin avulla, Grace viimein ottaa viimeisen askeleen hänen ja Pilgrimin toipumisessa - ja ratsastaa Pilgrimillä jälleen. Kun MacLeanit ovat lähdössä ranchilta, Robert kertoo Annielle että tiesi tämän olevan rakastunut Tomiin, ja pyytää tätä tekemään päätöksensä tavalla tai toisella ennen kuin he lähtevät. Vaikka Annie toivoo että voisi jäädä ranchille Tomin luokse, hän tietää myös kuuluvansa kaupunkiin kuten tämän vaimo. Elokuva päättyy Annien ajaessa takaisin kotiin, Tomin katsellessa häntä kukkulan huipulta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat hevosista Luokka:Robert Redfordin ohjaamat elokuvat
Sylvan Ebanks-Blake

Sylvan Ebanks-Blake (s. 29. maaliskuuta 1986 Cambridge) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa valioliigaseura Wolverhamptonia. ==Ura== Ebanks-Blake aloitti jalkapallouransa Cambridge Unitedin joukkueessa, mutta pääsi jo nuorella iällä suurseura Manchester Unitedin junioriakatemiaan, missä hän pääsi juhlimaan FA Youth Cupin voittoa vuonna 2004. Debyyttinsä Manchester Unitedin edustusjoukkueessa hän teki lokakuussa 2004 liigacupin ottelussa Crewe Alexandraa vastaan, ja vuotta myöhemmin ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa niin ikään liigacupissa Barnetin verkkoon. Lupaavasti alkanut ura koki kuitenkin vastoinkäymisen, kun Ebanks-Blake joutui olemaan loppukauden keväällä 2005 sivussa loukkaantumisen takia, eikä hän kyennyt enää tekemään läpimurtoa Unitedin edustusjoukkueessa. Tammikuussa 2006 hän lähti lainalle belgialaisen Royal Antwerpin joukkueen, missä hän teki yhdeksässä sarjapelissä neljä maalia. Palattuaan kesällä Englantiin Ebanks-Blake teki sopimuksen mestaruussarjajoukkue Plymouth Argylen kanssa. Plymouthissa Ebanks-Blake sai enemmän vastuuta ja teki kaudella 2006–2007 kymmenen maalia. Seuraavalla kaudella hän vietti paljon aikaa vaihtopenkillä, mutta teki kuitenkin 11 maalia vuodenvaihteeseen mennessä. Vuoden 2008 tammikuussa Ebanks-Blake siirtyi 1,5 miljoonalla punnalla neljä ja puolivuotisella sopimuksella nykyiseen seuraansa Wolverhamptoniinhttp://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/w/wolverhampton_wanderers/7181543.stm, missä vire jatkui hyvänä; Ebansk-Blake teki ensimmäisessä kahdeksassa ottelussaan Wolvesin paidassa seitsemän maalia ja palkittiin maaliskuun parhaana pelaajana. Kauden päätteeksi Ebanks-Blake voitti mestaruussarjan maalikuninkuuden 23 maalillaan. Ebanks-Blaken hyvä maalivire jatkui myös kaudella 2008–2009 kun hän voitti jälleen sarjan maalikuninkuuden 25 maalillaan ja valittiin myös mestaruussarjan vuoden pelaajaksihttp://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/7971194.stm. Ebanks-Blake varmisti myös Wolverhamptonin nousun pääsarjaan tehtyään 1-0-voittomaalin päätöskierroksen ottelussa Queens Park Rangersia vastaan. ==Lähteet== * http://www.soccerbase.com/players_details.sd?playerid=39938 * http://www.wolves.co.uk/page/ProfilesDetail/0,,10307~32095,00.html ===Viitteet=== Ebanks-Blake, Sylvan Ebanks-Blake, Sylvan Ebanks-Blake, Sylvan
Pauli Antero Turpeinen

Pauli-Antero Mooseksenpoika TurpeinenSelviää testamentista sarjan Mooseksen perintö jaksossa Jo joutui armas aika (2001) (myös P. A. Turpeinen) on kuvitteellinen hahmo Yle TV2:n Maalaiskomedia-sarjoissa. Luonteeltaan melko yksinkertainen ja hyväntahtoinen P. A. omistaa Kuusniemen kirkonkylällä sijaitsevan huoltamoyrityksen. Turpeinen oli naimisissa Viola Turpeisen kanssa, mutta erosi ja meni naimisiin Violan baariapulaisen Tuulia Huttusen kanssa. Mooseksen perintö -sarjassa Turpeinen löytää kassakaapin, jossa on hänen isänsä tekemä testamentti, ja hänestä tulee miljonääri. P. A. Turpeista esittää Risto Salmi, mutta joissakin teatteriversioissa häntä esittää mm. Harri Ekonen ja Markku Lahti. == Lähteet == Luokka:Maalaiskomedia-hahmot
Hurmion tyttäret

Hurmion tyttäret on Satu Koskimiehen vuonna 2009 ilmestynyt kaunokirjallinen teos. Koskimies kirjoittaa kuplivan 1920-luvun nuorten Tulenkantaja- runoilijoiden Elina Vaaran ja Katri Valan elämästä. Heidän näkökulmansa kautta mukana ovat myös Tulenkantajien merkkimiehet Lauri Viljanen, Yrjö Jylhä ja Olavi Paavolainen. Romaanin pohjana on käytetty alkuperäislähteitä, kuten kirjeitä ja muita dokumentteja, ja teosta elävöittävät runonäytteet.Hurmion tyttäret, Tammi.fiRaija Hakala, Runoja ja suuria tunteita, Pohjolan Sanomat 22.11.2009Johanna Vihanto, 1920-luvun tytöt, Demari.fi 12.10.2009 Kirjan kieli jäljittelee 1920-luvun nuorten runoilijattarien tyyliä. Teoksen lopussa on heti alkuun luettavaksi sopiva kirjoittajan teksti, joka avaa henkilöhahmoja lukijalle. Koskimies on työskennellyt runouden parissa vuosikymmenet, ja radiossa kuultiin yli kolmenkymmenen vuoden ajan ohjelma Tämän runon haluaisin kuulla, jota hän toimitti yhdessä Juha Virkkusen kanssa ja joista syntyi kolme samannimistä runoantologiaa, Tämän runon haluaisin kuulla 1-3.Satu Koskimies, Tammi.fi == Lähteet == ==Aiheesta muualla == *Hurmion tyttäret Tammen sivustolla Luokka:Vuoden 2009 kirjat Luokka:Suomalaiset romaanit
Leanne Baker

Leanne Baker (s. 8. tammikuuta 1981 Hamilton) on uusiseelantilainen vasenkätinen tennispelaaja. Hän aloitti tenniksenpeluun yhdeksänvuotiaana ja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 1998. Hänen paras listasijoituksensa on kaksinpelissä 260. helmikuulta 2007 ja nelinpelissä 108. tammikuulta 2005. == Lähteet == Luokka:Uusiseelantilaiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Priargunskin piiri

Priargunskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1962 perustetun piirin pinta-ala on 5 100 neliökilometriä. Asukkaita on 25 600 henkeä (vuonna 2009). Priargunskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Lounaassa se rajoittuu Krasnokamenskin, luoteessa Aleksandrovski Zavodin ja pohjoisessa Kalgan piireihin. Idässä Argun-joki erottaa sen Kiinasta. Piiriin kuuluvat Priargunskin ja Klitškan kaupunkimaiset taajamat sekä 11 maalaiskuntaa: Byrka, Dosatui, Duroi, Molodjožnyi, Novotsuruhantui, Pogadajevo, Pogranitšnyi, Starotsuruhantui, Uruljungui, Ust-Tasurkai ja Zorgol. Hallinnollinen keskus on Priargunsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 22. Asukkaista suurin osa on venäläisiä. Lisäksi on burjaatteja, ukrainalaisia ja tataareja. Priargunskissa on Tšitan ja Kiinan väliseltä rautatieltä Haranorin asemalla haarautuvan sivuradan pääteasema. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin on rautateitse 595 kilometriä. Talous perustui 1990-luvun puoliväliin saakka kaivosteollisuuteen. Nykyään tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut lampaanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta. Priargunskissa toimii kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Priargunskaja zarja. Seudulla on lukuisia arkeologisia muistomerkkejä. Niistä huomattavimmat ovat Hirhir-joen suulla sijaitsevat Tšingis-kaanin veljen Jötši Kasarin hallintokaupungin jäänteet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Priargunskin piirin Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla * Priargunskin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa *
Team RadioShack

Team RadioShack oli maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka oli toiminnassa vuosina 2010–2011. Joukkueen pääsponsori oli elektroniikkayritys RadioShack, joka perusti tallin yhteistyössä pyöräilijä Lance Armstrongin kanssa. Joukkueen perustamisesta kerrottiin 23. heinäkuuta 2009. Armstrong ilmoitti edustavansa tallia kilpailijana paitsi pyöräilyssä, myös juoksussa ja triathlonissa. Helmikuussa 2011 Armstrong ilmoitti lopettavansa pyöräilyuransa. Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI myönsi Team RadioShackille UCI ProTour -lisenssin vuoteen 2013 saakka. Tallipäällikkönä toimi Johan Bruyneel ja muissa johtotehtävissä Dirk Demol, Alain Gallopin, Vjatšeslav Jekimov ja José Azevedo. Team RadioShack yhdistyi kaudelle 2012 Team Leopard- Trekin kanssa nimellä RadioShack-Nissan-Trek. ==Kauden 2011 joukkue == Tilanne 23. helmikuuta 2011 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Livestrong-järjestön sivusto *Fanisivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset pyöräilytallit
Triptyykki (kirja)

Triptyykki on Karin Slaughterin kirjoittama ja vuonna 2006 julkaistu rikosromaani. Annukka Kolehmaisen suomennoksen julkaisi Tammi vuonna 2009. Teos on kunnianosoitus yhdysvaltalaiselle Atlantan kaupungille – kulturellille, värikkäälle ja suvaitsevaiselle, mutta myös väkivaltaiselle. Se aloittaa Slaughterin uuden trillerisarjan.Triptyykki Arkistolinkki Teoksen päähenkilöitä ovat etsivä Will Trentin ohella etsivä Michael Ormewood sekä koulutoverinsa raiskauksesta ja murhasta tuomittu, mutta juuri vankilasta vapautunut John Shelley. Slaughter kehittelee juonta taitavasti, niin että se kriitikon sanoin kantaa loppuun asti. Hänen luomansa maailma ei ole kaunis, vaan se on realistinen.Sari Autio, Ilta-Sanomat 21.11.2009 (Ilmeisesti tullut väärä osoite, mutta is-arkistosta ei enää löydy) == Juonitiivistelmä == Osavaltion poliisin Georgia Bureau of Investigationin (GPI) palveluksessa oleva erikoisagentti Will Trent on päässyt julman sarjaraiskaajan jäljille, kun hän joutuu tekemisiin Atlantan poliisin etsivä Michael Ormewoodin kanssa, joka on saanut vihiä tapauksesta, josta Will on kiinnostunut. Ormewoodin menneisyyteen kuuluu siveyspoliisissa työskentelevä Angie Polaski, joka on ainoa nainen, jota Will on koskaan rakastanut. Ja Will on kuulunut Angien menneisyyteen aina siitä lähtien, kun hän oli kahdeksanvuotias. Toisen näkökulman tarinaan tuo John Shelley, joka viisitoistavuotiaana tuomittiin naapurintytön raiskaamisesta ja murhaamisesta ja joka on juuri päässyt vankilasta vietettyään siellä kaksikymmentä vuotta. John yrittää pysyä erossa hankaluuksista ja pitää ehdonalaisvalvojansa tyytyväisenä, kun sattumalta käy ilmi, että hän liittyy jotenkin sarjaraiskaajaan. Ellei John ryhdy nopeasti toimiin, hän joutuu takaisin vankilaan. Will ja Michael ryhtyvät selvittämään tapausta, johon liittyy Atlantan vuokrakasarmien parittajia ja prostituoituja. Will ja Angie aloittavat taas kummallisen suhteensa kahden vuoden tauon jälkeen. Will pyrkii kaikin keinoin salaamaan lukihäiriönsä, jonka paljastuminen päättäisi hänen uransa, ja Willille ura on ainoa asia, joka pitää poissa menneisyyden painajaiset. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaanit
Petra Langrová

Petra Píchalová-Langrová (s. 27. kesäkuuta 1970 Prostějov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen tennispelaaja, joka toimi ammattilaisena vuosina 1986–1998. Hänen saavuttamansa korkein sija oli 53. kaksinpelissä ja 35. nelinpelissä. Hän saavutti WTA Tourilla kaksinpelissä yhden voiton ja nelinpelissä viisi voittoa. Langrová pääsi Wimbledonissa (1994) ja Australian avoimissa (1989, 1993) toiselle kierrokselle. Ranskan (1996) ja Yhdysvaltain avoimissa (1996) hän pääsi kolmannelle kierrokselle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Petra Langrová International Tennis Federationin sivustolla Luokka:Tšekkiläiset tennispelaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karviná

Karviná (, ) on kaupunki Määrin-Sleesian läänissä Tšekissä maan itäosassa Olzajoen rannalla. Kaupunki on yksi Tšekin tärkeimmistä hiilentuotantoalueista. Se on Karvinán piirikunnan keskus ja sijaitsee lähellä Ostravan kaupunkia. Kaupungissa on 63 045 asukasta (2006), joista 8,5 prosenttia on slovakkeja ja kahdeksan prosenttia puolalaisia. Puolalaisten osuus väestöstä on vähenemässä. Alueella on myös romanien muodostama asuntoalue. == Ystävyyskaupungit == Karvinán ystävyyskaupunkeja ovat: * Jastrzębie Zdrój, Puola * Jaworzno, Puola * Mieres del Camino, Asturias, Espanja * Rybnik, Puola http://www.rybnik.pl/index.php?id=324|title=Rybnik Official Website - Twin Towns * Skoczów, Puola * Wodzisław Śląski, Puola == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tšekin kaupungit Luokka:Määrin- Sleesian lääni
Touhun Pojat Lauttasaari

Touhun Pojat Lauttasaari on helsinkiläinen koripalloseura, jonka toimialue on Lauttasaari. Nykyään seurassa on joukkueita n.30, kerhoja 3, valmentajia n. 60 ja jäseniä noin 700.http://www.topola.fi/seura/ ToPoLa oli kaudella 2022-23 lisenssin mukaisella pelaajamäärällä (497 pelaajaa) mitattuna Suomen kymmenenneksi suurin koripalloseura == Historia ja saavutukset == Lauttasaarelaiset koripallojuniorit pelasivat alun perin Torpan Pojissa, mutta matkustamisrasituksen vuoksi lasten vanhemmat päättivät perustaa Lauttasaareen oman joukkueen. ToPoLa perustettiin kevättalvella 1978, ja sen perustajajäseniin lukeutuivat Tom Hynninen, Kari Harjula ja Paavo Suhonen. Touhun Pojat Lauttasaari -nimi pohjautuu Touhu-nimiseen sarjakuvahahmoon, jonka Hynninen keksi rekisterivirastossa, kun aikaisempia nimiehdotuksia Torpan Pojat, Lauttasaari ja Lauttasaaren Torpan Pojat (LaToPo) ei ollut hyväksytty.http://www.topola.fi/seura/topolan-historia/ ToPoLa tunnetaan ensisijaisesti juniori- ja kasvattajaseurana. Juniorisarjoissa paras saavutus on tyttöjen SM-pronssi vuodelta 1989. Pääsarjassa pelanneita seuran kasvatteja ovat Putte Onnela, Markku Rosokivi, Lassi Utrio, Elias Kajander, Meral Bedretdin, Moona Owusu, Johanna Sillander, Roosa Myllyveräjä, Essi Lyytikäinen, Tetta Lahti ja Lilli Onnela. Valmentajina muualla ovat menestyneet Jarkko Larkas ja Mikko Larkas niin aikuisten kuin nuorten SM- tasolla, sekä nuorten maajoukkueissa. Seuran edustusjoukkue on korkeimmillaan pelannut miesten I-divisioonassa kaudella 2003–2004 koripallon I-divisioonaan, koska yksi sarjapaikka vapautui Turun NMKY:n ja Ura Basketin yhdistäydyttyä. Visiitti jäi kuitenkin vain yhden kauden pituiseksi joukkueen onnistuttua voittamaan ainoastaan yhden ottelun. Kaudesta 2013-2014 alkaen ToPoLan naisten ja miesten edustusjoukkueet ovat pelanneet Eteläisen Alueen II- divisioonassa.http://www.topola.fi/pelaa/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Lauttasaari Luokka:Suomalaiset koripalloseurat Luokka:Helsinkiläiset urheiluseurat
Jouluruusut

Jouluruusut (Helleborus) on suku leinikkikasvien heimossa. Lajeja suvussa on noin 20. Lajien levinneisyys yltää Euroopassa lauhkealle vyöhykkeelle. Jouluruusut ovat monivuotisia juurakollisia ruohoja. Kukat ovat suurehkot, ja niissä on viisi kehälehteä sekä runsaasti mesilehtiä. Siemenissä on rasvalisäke, sillä ne ovat muurahaislevitteisiä. Useita lajeja käytetään koristekasveina. Erikoista on se, että osa lajeista kukkii luonnossa keskellä talvea, mutta kevätkukkiviakin lajeja on. Jouluruusut ovat hyvin myrkyllisiä, koska ne sisältävät sydämeen vaikuttavia glykosideja, kuten esimerkiksi myös sormustinkukat (Digitalis). == Jouluruusulajeja == * korsikanjouluruusu (Helleborus argutifolius) tai korsikansaarijouluruusu (H. lividus subsp. corsicus) * haisujouluruusu (Helleborus foetidus) * vaaleajouluruusu (Helleborus niger) * idänjouluruusu (Helleborus orientalis) ** idänjouluruusu (H. orientalis subsp. abchasicus) * punajouluruusu (Helleborus purpurascens) * kiinanjouluruusu (Helleborus thibetanus) * viherjouluruusu (Helleborus viridis) * saarijouluruusu (Helleborus lividus) * tuoksujouluruusu (Helleborus odorus) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Jouluruusut (Helleborus) * Suomen Lajitietokeskus: Jouluruusut – Helleborus * ITIS: Helleborus * United States Department of Agriculture (USDA): Helleborus * Flora of China: Helleborus Luokka:Leinikkikasvit Luokka:Myrkylliset kasvit
Buddy Clark

Buddy Clark synt. Samuel Goldberg (26. heinäkuuta 1912 Dorchester, Massachusetts - 1\. lokakuuta 1949 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän kuului 1930- ja 1940-lukujen suosituimpiin miessolisteihin. Vuonna 1934 Clark pääsi esiintymään Benny Goodmanin Let's Dance -radio-ohjelmaan ja Your Hit Paraden vakioesiintyjänä hän oli 1936-1938\. Ensimmäisen top 20 -hittinsä hän sai 1930-luvun puolessavälissä kappaleella "Spring Is Here". Sitä seurasi pitkä tauko hittikappaleissa, kunnes hän vuonna 1947 pääsi myyntitilastojen kärkeen kappaleella "Linda". Sitä seurasivat muun muassa menestyskappaleet "Peg O' My Heart", "An Apple Blossom Wedding", "Don't You Love Me Anymore", "I'll Dance at Your Wedding" ja "Love Somebody". Vuonna 1949 hän levytti muun muassa Doris Dayn ja Dinah Shoren kanssa. Clark kuoli lento-onnettomuudessa lokakuussa 1949. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1949 kuolleet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet
Arija Bareikis

Arija Bareikis (s. 21. heinäkuuta 1966 Bloomington, Indiana) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa elokuvassa Deuce Bigalow – 10 dollarin gigolo (1999) ja televisiosarjassa Southland. Bareikisin sukunimi on liettualainen.A moment with ... Arija Bareikis, actress Hän on valmistunut vuonna 1988 Stanfordin yliopistosta. Hänen isänsä on germaanisen kirjallisuuden professori Indianan yliopistossaArija Bareikis Biography (1966-). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tšernyševskin piiri

Tšernyševskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 13 200 neliökilometriä. Asukkaita on 36 100 henkeä (vuonna 2009). Tšernyševskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian keskiosassa. Koillisessa se rajoittuu Mogotšan, kaakossa Sretenskin, lounaassa Nertšinskin ja luoteessa Tungokotšenin piireihin. Piiriin kuuluvat Aksjonovo-Zilovskojen, Bukatšatšan, Tšernyševskin ja Žirekenin kaupunkimaiset taajamat sekä 15 maalaiskuntaa: Aleur, Baigul, Bušulei, Gaur, Ikšitsa, Kadaja, Komsomolskoje, Kurlytš, Milgidun, Novoiljinsk, Novyi Olov, Staryi Olov, Ukurei, Urjum ja Utan. Hallinnollinen keskus on Tšernyševsk. Asutuskeskuksia on yhteensä 36. Seudun kanta-asukkaita ovat evenkit. Nykyään valtaosa asukkaista on venäläisiä. Piirin kautta kulkee Trans-Siperian rautatie, josta Tšernyševskin asemalla haarautuu sivurata Bukatšatšaan. Piirikeskuksesta on rautateitse matkaa aluepiirin pääkaupunkiin Tšitaan 389 kilometriä. Rakenteilla on Tšitan ja Habarovskin välinen M58-valtatie. Talous perustuu kaivosteollisuuteen, puunhankintaan, rautatieliikenteeseen ja elintarviketeollisuuteen. Lampaanhoitoon erikoistunut maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa. Paikallislehtenä ilmestyy Naše vremja (”Meidän aikamme”). Nähtävyyksiin kuuluu Vapahtajan kirkko ja 1800-luvun puolivälin asuintalo Kurlytšin kylässä. Seudulla on useita arkeologisia muistomerkkejä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tšernyševskin piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla * Tšernyševskin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa *
Agentti Cody Banks

Agentti Cody Banks (Agent Cody Banks) on yhdysvaltalainen elokuva, joka julkaistiin vuonna 2003. Elokuvan ohjasi Harald Zwart ja sitä tähdittää Agentti Cody Banksin roolissa 15-vuotias Frankie Muniz. == Juoni == Cody Banks asuu äitinsä (Cynthia Stevenson) ja isänsä (Daniel Roebuck kanssa. Hänellä on paljon Bond-tyylisiä agenttitarvikkeita kuten: BMW:n rullalauta, suihkumoottorikäyttöinen lumilauta, urheiluauto ja röntgenlasit. Agentti Cody Banks on nukkuva CIA:n agentti joka otetaan käyttöön koska häntä tarvitaan tekemään tuttavuutta Natalie Connorsin (Hilary Duff) kanssa jonka isä on tiedemies tohtori Connors (Martin Donovan). Isä on kahden konnan Brinkmanin (Ian McShane) ja Molayn (Arnold Vosloo) vankina, ja he yrittävät saada haltuunsa tohtorin tiedot. Hän on löytänyt nanoteknologiasta bugin jolla saa nano-botit syömään Yhdysvaltojen satellittienohjausjärjestelmän. == Rooleja == Lähde: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Harald Zwartin ohjaamat elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Krombacher

Krombacher on saksalainen panimo, jonka tuotteisiin kuuluu Krombacher Pils -olut (4,8 t-%) ja muita juomia. Kreuztalin kaupungissa sijaitseva panimo on perustettu vuonna 1803 . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Saksalaiset panimot ja olutmerkit
Katko (korttipeli)

Katko (myös nimellä viimeinen tikki) on korttipeli, jossa pyritään keräämään useimmin kolme viimeistä tikkiä. Pelaajien määrä voi olla lähes rajaton, sillä useampia pakkoja voidaan käyttää yhdistettynä. Jokaiselle jaetaan neljä tai viisi korttia, jos pelaajia on paljon, mieluummin neljä. Aloittaja on jakajasta seuraava myötäpäivään, jakaja on joko edellisen pelin voittaja tai sitten se arvotaan. Korttien arvojärjestys on tavallinen, kakkosesta ässään. Aloittaja lyö haluamansa kortin, muiden on tunnustettava maata, muuten saa lyödä vapaasti. Suurimman aloitusmaata olevan kortin lyönyt saa tikin ja saa lyöntivuoron. Uuden kierroksen voittaja, joka voi olla myös edellisen kierroksen voittaja saa tikin ja lyöntivuoron. Näin jatketaan kunnes kortteja on yksi kullakin. Se, joka voittaa tämän viimeisen kierroksen saa pelipisteen eli jaon viimeisen tikin. Joka ensiksi saa kolme pelipistettä, voittaa pelin. Usein jos jaon viimeinen lyöjä aloittaa kakkosella ja pitää tikkinsä, saa kolme pelipistettä ja voittaa pelin heti. Tätä ei sovelleta monen pakan pelissä eikä yleensäkään, jos pelaajia on alle neljä. == Muunnelmia== Joskus pelataan viiteen pelipisteesen asti. Joskus kakkosen lyönyt saa yhden pelipisteen, jos pitää tikin sillä kierroksella. Tällöin voi saada useamman pelipisteen samalla jaolla. Tätä versiota sovelletaan parhaimmin kahden tai kolmen pelissä. Joskus käytetään myös arvottua valttia. Joskus on lyötävä parempi kortti, jos voi. Tällöin yliottopakko menee maapakon edelle valttipelissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Korttipeliopas – Viimeinen tikki Luokka:Korttipelit
Krasnokamenskin piiri

Krasnokamenskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1977 perustetun piirin pinta-ala on 5 300 neliökilometriä. Asukkaita on 66 900 henkeä (vuonna 2009). Krasnokamenskin piirin sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Lounaassa se rajoittuu Zabaikalskin piiriin, luoteessa Borzjan ja Aleksandrovski Zavodin piireihin sekä koillisessa Priargunskin piiriin. Kaakossa Argun-joki erottaa sen Kiinasta. Piirin hallinnollinen keskus on Krasnokamenskin kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 9 maalaiskuntaa: Armogoitui (keskuspaikka Kovyli), Bogdanovka, Jubileinyi, Kailastui, Kaptsegaitui, Margutsek, Soktui-Milozan, Sredneargunsk ja Tselinnyi. Asutuskeskuksia on yhteensä 16. Krasnokamenskiin johtaa Tšitan ja Kiinan väliseltä rautatieltä Haranorin asemalla haarautuva sivurata. Matkaa aluepiirin pääkaupunkiin on rautateitse 560 kilometriä. Pääelinkeinoja ovat kaivosteollisuus sekä maatalous, joka tuottaa viljaa, vihanneksia, maitoa, lihaa ja villaa. Lisäksi on pienimuotoista elintarviketeollisuutta. Paikallislehtenä ilmestyy Slava trudu (”Kunnia työlle”). Krasnokamenskissa on radio- ja TV-asema. Arkeologisiin muistomerkkeihin kuuluu Liao-dynastian aikana rakennettu ns. Tšingis-kaanin valli. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Krasnokamenskin kaupungin ja piirin sivusto * Krasnokamenskin piiri Taka- Baikalian tietosanakirjassa *
Kamenka (Arkangelin alue)

Kamenka () on kaupunkimainen taajama Arkangelin alueen koillisosassa Pohjois- Venäjällä. Taajama sijaitsee Vienanmereen laskevan Mezenjoen vasemmalla rannalla, noin 30 km Mezeninlahdesta ylävirtaan, Kamenkajoen yhtymäkohdassa. Joen toisella rannalla noin 5 km ylävirtaan sijaitsee Mezenin kaupunki, joka on Mezenin piirin hallinnollinen keskus. Kamenka syntyi 1892, kun Kamenkajoen suulle rakennettiin saha, jonka tuotanto heti alkuun laivattiin ulkomaille. 1920-luvulla perustettiin toinen saha, ja 1929 sahat yhtyivät suuremmaksi Mezenski (№ 48) -sahalaitokseksi. Kaupunkimaisen taajaman statuksen Kamenka sai 1938. Parhaimmillaan 1970-luvun alussa Kamenkassa oli noin 7000 asukasta, nykyään noin 3000. Luokka:Arkangelin alueen kaupunkimaiset taajamat Luokka:Mezenin piiri
Delta Ethniki

Delta Ethniki oli Kreikassa pelattu jalkapallosarja. Se oli maan neljänneksi korkein sarjataso ennen yhdistämistään Football League 2:n kanssa kaudeksi 2013-2014. Luokka:Kreikan jalkapallosarjat
Sine qua non

Conditio sine qua non tai klassisen latinan mukaisesti condicio sine qua non tai pelkästään (ehto, syy tms.) sine qua non on latinankielinen fraasi, joka tarkoittaa välttämätöntä ehtoa eli ehdotonta edellytystä (sananmukaisesti käännettynä ’ehto, jota ilman ei [ole/tapahdu jotain muuta]’). Fraasia on käytetty erityisesti oikeustieteessä, jossa käsitteellä on merkitystä jonkin seikan oikeudellisen arvioinnin kannalta. Lausetta käytetään jonkin verran muillakin aloilla. ==Lähteet== Luokka:Latinankieliset fraasit
Ellen Allien

Ellen Allien on berliiniläinen DJ ja elektronisen musiikin tekijä. Hänen musiikkinsa edustaa kokeellista teknoa. Hän innostui acid housen aikaan Englannissa DJ-hommista ja on julkaissut omia levyjään 2000-luvun alusta alkaen. Hänen tyylinsä on muuttunut ajan myötä minimalistisemmaksi ja kokeellisemmaksi. Hänellä on myös oma BPitch -levymerkki. Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin artistit
Javad Nekounam

Javad Nekounam () (s. 7. syyskuuta 1980 Ray) on iranilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa, Kuwaitissa ja Qatarissa. Hän on eniten maaotteluita Iranin A-maajoukkueessa pelannut jalkapalloilija. Vuonna 2006 Nekounam siirtyi espanjalaiseen Osasunaan kaksivuotisella sopimuksella. Samalla hänestä tuli ensimmäinen iranilaissyntyinen pelaaja joka on siirtynyt Espanjan pääsarjaan.Javad Nekounam - Osasuna's New Star Viitattu 26.12.2009. Nekounam pelasi ensimmäisellä kaudellaan Espanjan liigassa 24 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän sai 14. elokuuta 2007 vakavan polvivamman, joka piti hänet sivussa pelikentiltä kahdeksan kuukautta.Nekounam sidelined at Osasuna UEFA. Viitattu 26.11.2009. Saman vuoden marraskuussa hän teki kolmen vuoden jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Vuoden 2008 helmikuussa hän palasi harjoituksiin loukkaantumisensa jälkeen. Huhtikuun lopulla pelasi vierasottelussa Valenciaa vastaan ja pari viikkoa myöhemmin vielä muutaman minuutin kotiottelussa Real Murciaa vastaan. Nekounam pelasi kaudella 2008–2009 Espanjan liigassa 35 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Tämän jälkeen hän pelasi kausittain 31, 26 ja 31 liigaottelua ja teki niissä vastaavasti kolme, kuusi ja viisi maalia. Kaikkiaan hän siis pelasi La Ligassa 149 ottelua ja teki niissä 24 maalia. Espanjan cupissa hän teki yhden maalin. Kaudella 2006–2007 hän pelasi UEFA-cupissa 11 ottelua Osasunan yltäessä välieriin ja teki jatkopaikan ratkaisseen jatkoaikamaalin ensimmäisellä pudotuspelikierroksella Girondins Bordeaux'ta vastaan. Nekounam siirtyi kesällä 2012 kotimaahansa Esteghlalin joukkueeseen, ja kevätkauden 2014 hän pelasi Kuwaitissa Al Kuwaitin joukkueessa. Kauden 2014–2015 hän pelasi jälleen Osasunassa, joka oli pudonnut toiselle sarjatasolle. Viimeisen kautensa Nekounam pelasi kotimaassaan Saipan ja Qatarissa Al-Arabin joukkueissa. Nekounam pelasi Iranin A-maajoukkueessa ennätykselliset 149 ottelua ja teki niissä 38 maalia. Hän ohitti maaottelutilastossa 148 maaottelua pelanneen maanmiehensä Ali Daein vuonna 2015. Nekounam pelasi ensimmäisen epävirallisen A-maaottelunsa tammikuussa 2000 ja ensimmäisen virallisen saman vuoden toukokuussa. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2006 täydet minuutit Iranin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa. MM-kilpailuissa 2014 hän oli joukkueen kapteeni ja pelasi täydet minuutit kaikissa kolmessa ottelussa. Iran teki turnauksessa vain yhden maalin ja se syntyi Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan Nekounamin syötöstä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Javad Nekounam tilastot BDFutbol-sivustolla Luokka:Iranilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zabaikalskin piiri

Zabaikalskin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1967 perustetun piirin pinta-ala on 5 100 neliökilometriä. Asukkaita on 21 700 henkeä (vuonna 2009). Zabaikalskin piiri sijaitsee Taka-Baikalian kaakkoisosassa. Luoteessa se rajoittuu Borzjan ja idässä Krasnokamenskin piireihin, etelässä Kiinaan ja lounaassa Mongoliaan. Hallinnollinen keskus on Zabaikalskin kaupunkimainen taajama. Sen lisäksi piiriin kuuluu 7 maalaiskuntaa: Abagaitui, Bilitui, Daurija, Haranor, Krasnyi Velikan, Rudnik Abagaitui ja Stepnoi. Asutuskeskuksia on yhteensä 12. Piirin kautta kulkee Tšitasta Kiinaan johtava rautatie ja maantie. Haranorista haarautuu sivurata Priargunskiin. Zabaikalskista on matkaa aluepiirin pääkaupunkiin rautateitse 459 kilometriä. Talous perustui kaivostoimintaan 1990-luvun puoliväliin saakka. Nykyään yhä suurempi merkitys on rajaliikenteellä- ja kaupalla. Zabaikalskissa on rajanylityspaikka. Lampaankasvatukseen perinteisesti keskittynyt maatalous tuottaa viljaa, perunaa, vihanneksia, maitoa, lihaa, munia ja villaa. Paikallislehtenä ilmestyy Zabaikalets. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Zabaikalskin piiri Taka-Baikalian aluepiirin sivustolla * Zabaikalskin piiri Taka-Baikalian tietosanakirjassa *
Timo Ronkainen

Timo Ronkainen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Timo Ronkainen, suomalainen muusikko * Timo Ronkainen, suomalainen sarjakuvapiirtäjä
Żywiec (panimo)

Żywiec on eri oluita, kuten Żywiec-pilsneriä valmistava puolalainen panimo. Se perustettiin vuonna 1852. Heineken International osti sen 1990-luvulla. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Panimot Luokka:Puolalaiset yritykset
Żywiec

Żywiec tai Zywiec on: * Żywiec, kaupunki Puolassa * Żywiec, puolalainen panimo * Żywiec, panimon valmistama olut * Zywiec, sukunimenä: ** David Albin Zywiec Sidor (1947–2020), yhdysvaltalais-nicaragualainen roomalaiskatolinen piispa
Timo Korsumäki

Timo Korsumäki (s. 20. heinäkuuta 1969 Tampere) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Keskikentällä ja hyökkääjänä pelannut Korsumäki debytoi Ilveksen edustusmiehistössä kaudella 1987 ollessaan A-juniori. Korsumäki pelasi Ilveksessä vuoteen 1991 asti voittaen seurassa Suomen Cupin 1991. Kaudella 1992 Korsumäki pelasi Vaasan Palloseurassa tehden kaksi maalia, mutta palasi Ilvekseen heti seuraavaksi kaudeksi. Hän toimi joukkueen kapteenina kausina 1997–1998 ja tuurasi Mark Josephia kaudella 1996 kantaen kapteenin nauhaa viidessä ottelussa. Korsumäki pelasi uransa aikana 157 pääsarjaottelua ja teki niissä 4 maalia. Pelaajauran jälkeen Korsumäki on toiminut Ilves Ry jalkapallojaoston puheenjohtajana, sekä Ilveksen naisten joukkueenjohtajana. Keväästä 2016 lähtien Timo Korsumäki on toiminut Suomen Palloliiton Tampereen piirin piirijohtajana. Aiemmin hän työskenteli Hämeen Liikunnan ja Urheilun (HLU) seurakehittäjänä. ==Saavutukset== *Suomen Cup 1990 *A-SM-pronssi 1986, 1987 ==Lähteet== * *Veikkausliiga Hall Of Fame === Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt