EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Nižni Novgorodin alue

Nižni Novgorodin alue () on maantieteellisesti Itä-Eurooppaan sijoittuva, Venäjän Volgan federaatiopiiriin kuuluva hallinnollinen alue. == Maantiede == Nižni Novgorodin alue rajoittuu luoteessa Kostroman alueeseen, koillisessa Kirovin alueeseen, idässä Mari Eliin ja Tšuvassiaan, etelässä Mordvaan, lounaassa Rjazanin alueeseen sekä lännessä Vladimirin ja Ivanovon alueisiin. Alueen pinta-ala on 76 900 km². Nižni Novgorodin alue sijaitsee Itä-Euroopan tasangolla. Alueen läpi virtaa Volga sekä siihen laskeva Oka, Sura ja Vetluga. Alueen länsiosassa on osa Nižni Novgorodin tekojärvestä. Alueen luonnonsuojelualueista merkittävimpiin kuuluu Karženskin biosfäärialue. == Historia == Neuvostoaikana alue tunnettiin nimellä Gorkin alue. == Väestö == Nižni Novgorodin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 3 310 597\. Alueen suurimmat kaupungit olivat Nižni Novgorod (1 250 619 as.), Dzeržinsk (240 742 as.), Arzamas (106 362 as.) ja Sarov (92 047 as.). Alueen väestöstä oli venäläisiä 95,1 %, tataareja 1,4 %, mordvalaisia 0,6 %, ukrainalaisia 0,5 % ja etniseltä taustaltaan muita 2,4% (2010). == Hallinto == Nižni Novgorodin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Nižni Novgorod (1932–1991 nimenä Gorki). Alue on jaettu hallinnollisesti 47 piiriin ja 25 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat kuvernööri ja lakiasäätävä kokous. == Talous == Nižni Novgorodin alue tuotti Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan vuonna 2010 yhteensä 646,7 miljardia ruplan osuuden eli 1,73 % Venäjän federaation BKT:stä. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 195,3 tuhatta ruplaa eli noin 4 785 euroa. Tämä oli 75 % Venäjän keskiarvotasosta. Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, rauta-, kemian-, metsä-, elintarvike- ja kevytteollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, pellavaa, sipulia, perunaa ja vihanneksia. Karjataloudessa kasvatetaan nauta- ja siipikarjaa. == Muuta == Suomen tataariyhteisön esivanhemmat olivat pääsääntöisesti lähtöisin Nižni Novgorodin alueen (silloisen kuvernementin) Sergatšin kihlakunnan kylistä ja etenkin Aktukista.Kadriye Bedretdin: Tugan Tel: Kirjoituksia Suomen tataareista, s. Esipuhe. Suomen Itämainen Seura, 2011. ISBN 978-951-9380-78-0. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kommersant: GENERAL INFORMATION Nizhny Novgorod Region *
Korkeakoulututkinto

Korkeakoulututkinto on korkeakoulussa suoritettava tutkinto. Se on määräalan opintojen, opinnäytteiden, kuulustelujen yms. kokonaisuus, jonka suorittaminen usein tuottaa jonkin oppiarvon, oikeuden tai kelpoisuuden. Suomen korkeakoulujärjestelmässä yliopistot myöntävät tiede- ja taidekorkeakoulututkintoja ja ammattikorkeakoulut ammattikorkeakoulututkintoja. == Yliopistolliset tutkinnot == Yliopistoissa suoritettavat tutkinnot jakautuvat tavallisesti seuraaviin tutkintoihin: * alemmat korkeakoulututkinnot * ylemmät korkeakoulututkinnot * ammatilliset jatkotutkinnot * tieteelliset ja taiteelliset jatkotutkinnot ** lisensiaatin tutkinnot ** tohtorin tutkinnot === Tutkintojen lyhenteet === === Suomessa === Yliopistotutkinnot muodostavat järjestelmän, jossa on neljä osaa: * alemmat korkeakoulututkinnot (nimike yleensä kandidaatti, poikkeus esimerkiksi farmaseutti) * ylemmät korkeakoulututkinnot (nimike yleensä maisteri, lääketieteen, hammaslääketieteen ja eläinlääketieteen alalla lisensiaatti, muita poikkeuksia esimerkiksi diplomi-insinööri ja arkkitehti) * ammatilliset jatkotutkinnot (erikoislääkäri, erikoishammaslääkäri, erikoiseläinlääkäri) * tieteelliset ja taiteelliset jatkotutkinnot ** lisensiaatin tutkinnot ** tohtorin tutkinnot == Ammattikorkeakoulututkinnot == === Suomessa === Ammattikorkeakoulujen puolella järjestelmässä on kaksi osaa: ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi ammattikorkeakoulututkinto. Korkeakoulututkintojen järjestelmästä annetun asetuksen mukaan ammattikorkeakoulututkinto ja alempi korkeakoulututkinto sekä ylempi ammattikorkeakoulututkinto ja ylempi korkeakoulututkinto rinnastetaan toisiinsa. Toisaalta ne muodostavat saman asetuksen mukaan kuitenkin kaksi erillistä kategoriaa. Tämä tarkoittaa sitä, että kun julkisen viran tai tehtävän pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, myös ylemmän ammattikorkeakoulututkinnon suorittaneet ovat tutkintonsa puolesta yhtä kelpoisia tehtävään. Asetus korkeakoulututkintojen järjestelmästä (464/1998) muutettuna asetuksella 426/2005, 10§. Viitattu 9.5.2008 Ammattikorkeakoulututkinnot ovat korkeakoulututkintoja. Asetus korkeakoulututkintojen järjestelmästä (464/1998) muutettuna asetuksella 426/2005, 1§. Viitattu 11.10.2010Ammattikorkeakoululaki 9.5.2003/351 muutettuna lailla 564/2009, 18 §. Viitattu 11.10.2010 Jos julkiseen virkaan tai tehtävään vaaditaan yliopistossa suoritettuja tietyn alan opintoja tai jonkin yliopistollisen oppiaineen arvosana, ei tätä vaatimusta voi täyttää ammattikorkeakoulussa suoritetuilla opinnoilla.Asetus korkeakoulututkintojen järjestelmästä (464/1998) muutettuna asetuksella 426/2005, 11§. Viitattu 9.5.2008 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Tutkinnot
Novosibirskin alue

Novosibirskin alue () on Venäjän federaatioon kuuluva alue Etelä-Siperiassa Aasiassa. Se rajoittuu pohjoisessa Tomskin alueeseen, idässä Kemerovon alueeseen, etelässä Altain aluepiiriiriin ja Kazakstaniin sekä lännessä Omskin alueeseen. == Maantiede == Novosibirskin alue kuuluu pääasiassa Länsi-Siperian alankoon, vain itäosassa on ylänköä. Alueen merkittävimmät joet ovat Ob ja Om. Suurimmat järvet ovat Tšany, Sartlan, Ubinskoje ja Urjum. Alueen eteläosat ovat aroa ja pohjoisosat lehti- ja havumetsää. Soita on noin 35 % pinta- alasta. == Historia == Novosibirskin alue perustettiin 28. syyskuuta 1937, jolloin Länsi-Siperian aluepiiri jaettiin kahteen osaan, Altain aluepiiriksi ja Novosibirskin alueeseen. Vuonna 1943 Novosibirskin alueesta erotettiin Kemerovon alue ja vuonna 1944 Tomskin alue. == Väestö == Asukasluvun kehitys * 2 748 000 (1999) * 2 692 251 (2002) * 2 665 911 (2010) Novosibirskin alueen suurin kaupunki on Novosibirsk (1 473 754 as. v. 2010). Muita kaupunkeja ovat Berdsk (97 296 as.), Iskitim (60 078 as.), Kuibyšev (45 299 as.), Barabinsk (30 394 as.), Karasuk (28 586 as.), Ob (25 382 as.), Tatarsk (24 217 as.), Togutšin (21 900 as.). Lisäksi alueella on monia tätä pienempiä kaupunkeja ja kaupunkimaisia taajamia. Vuoden 2002 kansallisuusjakauma * venäläisiä 93,0 % (2 504 147) * saksalaisia 1,76 % (47 275) * ukrainalaisia 1,26 % (33 793) * tataareja 1,04 % (27 874) * kazakkeja 0,43 % (11 691) * valkovenäläisiä 0,31 % (8 380) * armenialaisia 0,29 % (7 850) * azereita 0,27 % (7 366) * tšuvasseja 0,15 % (4 147) * muita 1,49 % (40 116) == Hallinto == Novosibirskin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja alueen pääkaupunki on Novosibirsk (1903–25 nimenä Novonikolajevsk). Alue on jaettu hallinnollisesti 30 piiriin ja 14 kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueneuvosto. == Talous == Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Novosibirskin alue tuotti vuonna 2010 yhteensä 482,0 miljardin ruplan osuuden eli 1,29 % Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Jokaista alueen asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 180 800 ruplaa eli noin 4 429 euroa. Tämä on vain 69 % Venäjän keskiarvotasosta. Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, rauta-, värimetalli-, kemian-, elintarvike-, rakennusaine- ja kevytteollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, vihanneksia, pellavaa ja auringonkukkia. Lisäksi on karjan ja siipikarjanhoitoa. ==Lähteet==
Orjolin alue

Orjolin alue () hallinnollinen alue Venäjän lounaisosissa, sen Keskisessä federaatiopiirissä Itä-Euroopassa. == Maantiede == Alue rajoittuu pohjoisessa Tulan alueeseen, idässä Lipetskin alueeseen, etelässä Kurskin alueeseen, lännessä Brjanskin alueeseen ja luoteessa Kalugan alueeseen. Orjolin alue sijaitsee Keski-Venäjän ylängöllä. Merkittävin joki on Oka, joka saa alkunsa alueen etelärajalta ja virtaa sieltä kohti pohjoista. == Historia == Toisessa maailmansodassa Orjolin alue oli Saksan hallussa 1941–1943. == Väestö == Orjolin alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 786 935\. Alueen suurimmat kaupungit olivat tuolloin Orjol (317 747 as.), Livny (50 343 as.) ja Mtsensk (43 222 as.). == Hallinto == Orjolin alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Orjol. Alue on jaettu hallinnollisesti 19 piiriin ja kolmeen kaupunkialueeseen. Paikallishallinnon johdossa ovat aluehallinnon päämies ja alueduuma. Jegor Strojev toimi alueen johdossa vuodesta 1993 vuoteen 2009. Hänen seuraajakseen tuli Aleksandr Kozlov. == Talous == Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metalli-, kemian-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Maanviljely tuottaa viljaa, hamppua ja sokerijuurikasta. Lisäksi on karjan- ja siipikarjanhoitoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla ==
Orenburgin alue

Orenburgin alue () on yksi Venäjän federaation jäsenalueista, federaatiosubjekteista. Se sijaitsee Venäjän eteläosassa heti Kazakstanin pohjoispuolella, Euroopan ja Aasian rajalla. == Maantiede == Orenburgin alue rajoittuu pohjoisessa Baškortostaniin ja Tšeljabinskin alueeseen, idässä ja etelässä Kazakstaniin, lännessä Saratovin alueeseen ja Samaran alueeseen sekä luoteessa Tatarstaniin. Alueen pinta-ala on 124 000 km². Orenburgin alue sijaitsee Etelä-Uralilla. Alueen lounaisosassa on alankoa. Merkittävin joki on alueen läpi virtaava Ural. Vain 4,3 % alueen pinta-alasta on metsää. == Historia == Neuvostoliiton alkuvaiheessa Orenburgin alue oli osa Kasakkakirgiisien neuvostotasavaltaa, kunnes se vuonna 1924 liitettiin Venäjän neuvostotasavaltaan. Nykyinen Orenburgin alue perustettiin 7. joulukuuta 1934. == Väestö == Orenburgin alueen asukasluku on 2 033 072 (2010). Alueen suurin kaupunki on Orenburg, jossa on 548 331 kaupunkiasukasta (2010). Jos Orenburgin kaupunkipiirin maaseutuväestö lasketaan myös mukaan, Orenburgin väkiluku on 563 876\. Muita yli 30 000 asukkaan kaupunkeja ovat Orsk (239 800 as.), Novotroitsk (98 173 as.), Buzuluk (82 904 as.), Buguruslan (49 741 as.) ja Gai (38 301 as.). Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan Orenburgin alueen väestö koostui seuraavista etnisistä ryhmistä: *venäläiset 1 611 500 (73,9 %) *tataarit 166 000 (7,6 %) *kazakit 125 600 (5,8 %) *ukrainalaiset 76 900 (3,5 %) *baškiirit 52 700 (2,4 %) *mordvalaiset 52 500 (2,4 %) *saksalaiset 18 100 *tšuvassit 17 200 *armenialaiset 10 600 *valkovenäläiset 9 200 *azerit 7 800 *uzbekit 3 300 *tadžikit 2 500 *juutalaiset 2 000 *tšetšeenit 2 000 *romanit 1 800 *moldovalaiset 1 600 *udmurtit 1 400 *marit 1 400 *korealaiset 1 300 *turkkilaiset 1 200 *georgialaiset 1 200 == Hallinto == Orenburgin alue on yksi Venäjän federaation alueista (federaatiosubjekti) ja sen pääkaupunki on Orenburg (1938–57 nimenä Tškalov). Alue on jaettu hallinnollisesti 35 piiriin ja 12 kaupunkialueeseen. Alueen hallinnosta vastaa kuvernööri ja lakiasäätävä kokous. Kuvernöörinä toimii Juri Berg. == Talous == Venäjän tilastokeskus Rosstatin mukaan Sverdlovskin alue tuotti vuonna 2010 yhteensä 454,99 miljardia ruplan osuuden eli 1,22 % Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Jokaista tasavallan asukasta kohti BKT:tä kertyi vuodessa 223 800 ruplaa eli noin 5 483 euroa. Tämä on 85 % Venäjän keskiarvotasosta. Orenburgin alueella on rikkaat luonnonvarat. Alueelta saadaan öljyä, maakaasua, ruskohiiltä, rautaa, kuparia, nikkeliä, kultaa, hopeaa, lyijyä, rikkiä, kadmiumia, seleeniä, asbestia, marmoria, ruokasuolaa, telluuria ja vismuttia. Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat rauta-, värimetalli-, koneenrakennus-, metallinjalostus-, kaasu-, kemian-, kevyt- ja elintarviketeollisuus. Maataloudessa on keskitytty viljan viljelyyn ja karjanhoitoon. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Investment passport *
Penzan alue

Penzan alue () on hallinnollinen alue Keski-Venäjällä Itä-Euroopassa. Se rajoittuu pohjoisessa Mordvaan, idässä Uljanovskin alueeseen, etelässä Saratovin alueeseen, lännessä Tambovin alueeseen ja luoteessa Rjazanin alueeseen. == Maantiede == Penzan alue kuuluu Volgan ylänköön. Alueen merkittävin joki on Volgaan laskeva Sura. == Väestö == Penzan alueen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 1 386 186\. Suurimmat kaupungit ovat Penza (517 311 as.), Kuznetsk (88 839 as.) ja Zapetšnyi (63 601 as.). Alueen väestöstä on venäläisiä noin 86 prosenttia. Muista kansallisuuksista merkittävimmät ovat tataarit, mordvalaiset, tšuvassit, ukrainalaiset ja valkovenäläiset. Asukasluvun kehitys: * 1 542 000 (1999) * 1 489 700 (2003) == Hallinto == Penzan alue on yksi Venäjän federaation alueista (subjekti) ja sen pääkaupunki on Penza. Aluehallinnon johdossa on kuvernööri ja alueduuma. Hallinnollisesti alue on kolmeen kaupunkipiirikuntaan ja kunnallispiireihin. Kunnallispiireihin kuuluvat muun muassa seuraavat: * Bašmakovon piiri‎ * Bekovon piiri * Kolyšlein piiri * Zemettšinon piiri == Talous == Alueen tärkeimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, kevyt- elintarvike-, puunjalostus-, paperi- ja rakennusaineteollisuus. Maatalous tuottaa viljaa, sokerijuurikasta, auringonkukkia ja hamppua. Lisäksi on karjataloutta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Discovering Russia - Penza Region (video) (rt.com) *
Hauis

Hauis eli kaksipäinen olkalihas () koukistaa kyynärniveltä. Sen vastalihas on ojentaja. Hauislihaksessa on kaksi osaa, jotka molemmat lähtevät lapaluusta (tuberculum supraglenoidale ja proc. coracoideus). Toisesta päästään hauislihas kiinnittyy kahden jänteen välityksellä värttinäluuhun ja kyynärvarren peitinkalvoon. Hauislihasta hermottaa lihas-ihohermo (n. musculocutaneus). Hauista harjoitetaan muun muassa hauiskäännöillä, leuanvedoilla ja monilla muilla sitä rasittavilla tekniikoilla. ==Aiheesta muualla== Luokka:Eturaajan lihakset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kolmipäinen olkalihas

Ojentajalihas () eli kolmipäinen olkalihas ojentaa kyynärniveltä. Sen vasta­vaikuttaja­lihas on hauis. Ojentajalihaksella on kolme osaa, joista kaksi lähtee olkaluusta ja yksi lapaluusta. Kaikki kolme osaa yhdistyvät ja kiinnittyvät kyynärluun päähän. Ojentajalihasta hermottaa värttinähermo. Kuntosalilla ojentajaa voidaan harjoittaa erilaisilla ojentajapunnerruksilla ja muun muassa dipillä ja kapealla penkkipunnerruksella. Ojentaja kuuluu hauiksen kanssa ns. "kaksoislihaksiin". Tämä tarkoittaa sitä, että esim. hauiksen voi harjoittaa tiettyyn pisteeseen asti ilman että ojentajaa harjoittaa tai päinvastoin. Jos esimerkiksi hauista ei harjoita niin ojentajakaan ei kasva tässä tapauksessa. Hauislihas toimii käsivarren koukistajana. Samalla luun vastakkaisella puolella taas vastavaikuttajalihas rentoutuu, jotta supistunut lihas saa luun liikkeelle. Tämä vastakkainen suunta merkitsee ojentajalihasta. == Lähteet == *Luonnontieteen biologia ja maantiede 5&6, wsoy Luokka:Eturaajan lihakset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Permin alue

Permin alue () on entinen Venäjän federaation hallinnollinen alue (subjekti) Koillis-Euroopassa Keski-Uralin länsirinteillä. Se rajoittui pohjoisessa Komiin, idässä Sverdlovskin alueeseen, etelässä Baškiriaan sekä lännessä Udmurtiaan, Permin Komiin ja Kirovin alueeseen. Alueen pinta-ala oli 127 700 km². == Maantiede == Alueen suurin joki on Kama. Muita merkittäviä jokia ovat Kamaan laskevat Tšusovaja, Kosva ja Višera. Pinta-alasta on metsien peitossa 60 % ja metsistä on havumetsiä 70 %. == Väestö == Permin alueen asukasluku on 2 903 695 (2003) ja väestötiheys 18,1 as./km². Asukasluku ilman Permin Komia on 2 757 168. Lähes 75 % väestöstä asuu kaupungeissa. Suurimmat kaupungit (vuonna 2002) ovat Perm (1 008 300 as.), Berezniki (183 600 as.), Tšaikovski (114 200 as.) ja Solikamsk (104 900 as.). Väestöstä on venäläisiä 84 %, tataareja 4,9 %, komeja 4 %, baškiireja 1,6 %. === Asukasluvun kehitys === Vuosi Asukasluku 1959 2 998 000 2003 2 903 695 == Hallinto == Permin alue jakaantui hallinnollisesti 27 piiriin ja 25 kaupunkialueeseen. Alueen pääkaupunki oli Perm (1940-57 nimenä Molotov). Alueella oli kuvernööri ja Lakiasäätävä kokous. == Talous == Permin alueella on runsaat luonnonvarat. Alueella tuotetaan öljyä, maakaasua ja kivihiiltä. Kaivosteollisuus tuottaa rautaa, kromia, kuparia, lyijyä, sinkkiä, tinaa, alumiinia, titaania, nikkeliä, mangaania, kultaa ja platinaa. Lisäksi Višeran laaksosta saadaan timantteja ja alueen pohjoisosasta Verhnekamskojesta natriumia, kaliumia ja magnesiumkloridia. Permin alueelta löytyy myös runsaasti rakennusaineteollisuuden raaka-aineita kalkkikiveä, dolomiittia ja kipsiä. Merkittävimmät teollisuudenalat ovat koneenrakennus, metallurgia sekä kemian-, petrokemian- ja metsäteollisuus. Alueella on myös suuria sellu- ja paperitehtaita. Permin alueen pinta-alasta 19 % on maatalouskäytössä. Maatalous tuottaa lihaa, maitoa, vihanneksia ja viljaa. == Historia == Permin alue kuului Venäjän keisarikunnan aikana paljon laajempaan Permin kuvernementtiin. Permin kuvernementti lakkautettiin 1920-luvulla ja liitettiin Uralin alueeseen. Permin alue ja Permin Komien autonominen piirikunta liitettiin 1. joulukuuta 2005 Permin aluepiiriksi. Luokka:Venäjän federaation entiset subjektit
Kolmipäinen hartialihas

Kolmipäinen hartialihas eli olkapäälihas () on yksi olkaniveltä liikuttavista lihaksista. Se jakautuu kolmeen osaan. Kolmipäistä hartialihasta hermottaa kainalohermo, joka on hartiapunoksesta lähtevä hermo. Kolmipäinen hartialihas lähtee solisluusta, olkalisäkkeestä ja lapaluusta, se kiinnittyy olkaluun hartialihaskyhmyyn. Olkapäiden pyöreä muoto johtuu kolmipäisestä hartialihaksesta. Kolmipäinen hartialihas toimii olkavarren loitontajana sekä olkanivelen koukistajana. ==Lihaksen harjoittaminen== Kuntosalilla kolmipäisiä hartialihaksia voidaan harjoittaa muun muassa pystypunnerruksella sekä erilaisilla vipunostoilla. == Lähteet == Luokka:Lihakset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Epäkäslihas

thumb|250px|Kuvassa epäkäslihas väritettynä punaiseksi. Epäkäslihakset (yks. ) ovat suuret yläselässä sijaitsevat lihakset, jotka osallistuvat olkavarren/olkapään vetämiseen ylöspäin, mediaalisuuntaan ja alaspäin, myös scapulan (lapaluun) kiertoon. Epäkäslihas on pinnallinen ohut, leveä ja kolmionmuotoinen lihas, jota hermottaa lisähermo. Lihaksen lähtökohdat: takaraivon ylempi niskaligamentin linja (Linea nuchae superior), C7-TH12 nikamien okahaarakkeet. Lihaksen kiinnityskohdat: Ylempi osa kiinnittyy solisluuhun (clavicula), keskimmäinen osa olkalisäkkeeseen (acromion), alempi osa lapaluun harjuun (spina scapulae). Mutta ennen kaikkea se ankkuroi (fiksoi) lapaluun paikoilleen olkavartta liikutettaessa. Muita lapaluuta fiksoivia lihaksia ovat mm. musculus rhomboideus minor ja major (suunnikaslihas). == Lihaksen toiminta == Epäkäslihas (trapezius) on tärkeä lihas hartian ja niskan liikkeissä. Sen yläosa auttaa nostamaan olkapäitä ja lapaluuta, mikä on olennaista käsien nostamisessa ja pään liikuttamisessa. Keskiosa lihaksesta tukee hyvää ryhtiä vetämällä lapaluut taakse ja yhteen, kun taas alaosa tasapainottaa lapaluun liikkeitä alaspäin. Epäkäslihas vaikuttaa merkittävästi ryhdin ylläpitämiseen, mikä on tärkeää kehon optimaaliselle toiminnalle, lihasten ja nivelten kuormituksen vähentämiselle, paremmalle hengitykselle ja mielialan parantamiselle, tehden siitä keskeisen lihaksen kehon hyvinvoinnissa ja terveydessä. == Yleiset vaivat == Epäkäslihas on altis useille vaivoille, joista yleisimpiä ovat jännitysniska ja hartiasäryt. Nämä vaivat ilmenevät usein kipuna ja jäykkyytenä niskan ja hartioiden alueella, ja ne voivat johtaa päänsärkyyn ja liikkuvuuden rajoittumiseen. Tyypillisiä syitä näihin vaivoihin ovat huono ergonomia, pitkäaikainen staattinen asento ja yksipuolinen lihasrasitus. Stressi ja psykologinen jännitys voivat myös pahentaa oireita. Oikeanlainen ergonomia, säännöllinen liikunta ja stressinhallinta ovat keskeisiä tekijöitä epäkäslihaksen vaivojen ennaltaehkäisyssä ja hoidossa. ==Lihaksen harjoittaminen== Kuntosalilla epäkäslihasten yläosaa voidaan parhaiten harjoittaa olankohotuksella. Epäkäslihasten ala- ja keskiosa puolestaan rasittuu parhaiten erilaisilla souduilla ja maastavedossa. ==Lähteet== * * Hoidaitse.fi: Epäkäslihas eli Trapezius https://hoidaitse.fi/epakaslihas-eli- trapezius/ ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Lihakset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nelipäinen reisilihas

Nelipäinen reisilihas eli etureisi () kuuluu alaraajan lihaksiin. Sen vastalihas on kaksipäinen reisilihas. Nelipäinen reisilihas muodostuu nimensä mukaisesti neljästä jänteellä yhteenliittyneestä lihaksesta: suora reisilihas (m. rectus femoris), sisempi reisilihas (m. vastus medialis), keskimmäinen reisilihas (m. vastus intermedius) ja ulompi reisilihas (m. vastus lateralis). Keskimmäinen reisilihas sijaitsee suoran reisilihaksen alla, mutta muut lihaksista ovat pinnallisia. Polven ja keskimmäisen reisilihaksen väliin sijoittuva pieni lihas m. articularis genus on usein osa keskimmäistä reisilihasta . == Origo ja insertio == Suora reisilihas lähtee lonkkaluusta lonkkamaljan kraniaalisesta reunasta. Muut lihaksista lähtevät reisiluusta. Kaikki neljä lihasta kiinnittyvät yhteisellä jänteellä (tendo m. quadricipitis femoris) polvilumpioon, josta jänne jatkuu polvilumpion ligamenttina (ligamentum patellae) sääriluun kyhmyyn (tuberositas tibiae). Jänne ympäröi ja tukee polvilumpiota sivuilta ja päältä. == Toiminta == Nelipäinen reisilihas ojentaa polviniveltä. Suora reisilihas (m. rectus femoris) koukistaa lisäksi lonkkaniveltä. Sisempää reisilihasta (m. vastus medialis) pidetään yleensä polvinivelen stabilaattorina, eli tukilihaksena. == Hermotus == Nelipäistä reisilihasta hermottaa reisihermo (nervus femoralis). == Lihaksen harjoittaminen == Kuntosalilla nelipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi jalkakyykky, jalkaprässi ja reidenojennus. Kuntouttavia liikkeitä vastus medialikselle on mm. suoran jalan nostot jalkaterä lievästi ulos kierrettynä, joskus käytetään painoja nilkoissa siinä vaiheessa kun polvinivelen stabiliteetti ja normaali resiprokaalitoiminto (hermoaistimus alaraajan toiminnasta) on jo saavutettu. ==Muita kuvia== Image:Knee diagram.svg|Diagrammi polvesta Image:Gray351.png|Polvi. Image:Gray432 color.png|Läpileikkauskuva reidestä. Image:Gray430.png|Oikean jalan lihaksia. Image:Gray1238.png|Oikean jalan reisi. Image:Gray1240.png|Oikean jalan sääri. Image:LegExtensionMachineExercise.JPG|Jalkalihasharjoituksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alaraajan lihakset Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kaksipäinen reisilihas

thumb|Kaksipäinen reisilihas Kaksipäinen reisilihas eli takareisi () on ihmisellä kaksiosainen jalan lihas. Samankaltainen ja saman niminen lihas esiintyy myös eläimillä takaraajassa, mutta se eroaa kuitenkin ihmisen kaksipäisestä reisilihaksesta jonkin verran rakenteeltaan ja toiminnaltaan. Kaksipäisen reisilihaksen vastalihas on nelipäinen reisilihas. == Rakenne ja kiinnittyminen == Ihmisen kaksiosainen reisilihas muodostuu sekä pitkästä että lyhyestä päästä. Pitkä pää (caput longum) kulkee lonkkaluun istuinkyhmystä pohjeluun päähän ja lyhyt pää (caput breve) reisiluun harjusta pohjeluun päähän. Eläimillä kaksipäinen reisilihas jaetaan kaudaaliseen (pars caudalis) ja kraniaaliseen (pars cranialis) osaan. Kraniaalinen osa kiinnittyy lihansyöjillä ristiluu-istuinkyhmysiteeseen ja hevosilla ristiluuhun sekä leveään ristiluu-istuinkyhmysiteeseen. Kraniaalinen osa päättyy toisesta päästään leveään peitinkalvoon. Kaudaalinen osa kulkee istuinluusta säären peitinkalvoon. Sialta ja märehtijöiltä puuttuu erillinen kaksipäinen reisilihas sillä se on yhdistynyt pinnalliseen pakaralihakseen muodostaen musculus gluteobiceps lihaksen. == Toiminta == Ihmisen kaksipäisen reisilihaksen pitkä pää ojentaa lonkkaniveltä, molemmat päät koukistavat ja kiertävät ulos polviniveltä. Eläimillä molemmat osat loitontavat raajaa vartalosta, mutta lisäksi kraniaalinen osa ojentaa lonkka- ja polviniveltä ja kaudaalinen osa koukistaa polviniveltä sekä ojentaa kinnerniveltä. == Lihaksen harjoittaminen == Kaksipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi suorin jaloin maastaveto ja reidenkoukistus. Luokka:Alaraajan lihakset
Penkki

Penkki on monen istuttava istuin. Joissain työkoneissa yhdenkin istuttavaa istuinta kutsutaan kuitenkin penkiksi, esimerkiksi traktorinpenkki tai (hevosella ajettavan) haravanpenkki. Penkki voi myös olla selkänojallinen, esimerkiksi puistonpenkki, tai selkänojaton, esimerkiksi tuvanpenkki. Penkki tarkoitti alun perin halkaistua puunrungon kappaletta, jonka jaloiksi jätettiin neljä oksantyveä niin, että se lepäsi lattialla tasainen halkaisupinta ylöspäin. Hirsitupien seiniä kiertävät arkkupenkit tehtiin alkujaan peittämään tuvan multapenkkejä. Kun multapenkeistä siirryttiin täytelattian käyttöön, arkkupenkit varustettiin avattavalla kannella ja niistä tuli istuinten ohella arkun kaltaisia säilytystiloja. Penkkejä on käytetty myös ainakin tilapäisinä makuupaikkoina, kuten länsisuomalainen kääntöpenkki tai rajakarjalainen uunipenkki kolpitsa.Pieni tietosanakirja 2/4 s. 627, Runeberg.org. Penkki voi olla myös teline, kidutusväline, piinapenkki. Penkki- sana pohjautuu samaan germaaniseen sanaan kuin pankki, joka taas tulee italian kielen sanoista banca tai banco (rahanvaihtopenkki tai -pöytä). ==Katso myös== * Höyläpenkki * Punnerruspenkki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Istuimet Luokka:Säilytyskalusteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Katukalusteet Luokka:Pihakalusteet
Improbatur

Improbatur voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * improbatur (hylätty), suomalaisen ylioppilastutkinnon arvosana * Improbatur, suomalainen lukiolaisten aikakauslehti
Appro

: Approbatur eli appro on opiskelijatapahtuma, jossa osallistujat kiertävät suorituspaikkoja keräten leimoja ja ansaitsevat näin haalarimerkin. Usein rastipaikoissa on tarjolla alkoholijuomia, mutta viime vuosina myös muunlaiset suoritustavat ja kokonaan alkoholittomat approtapahtumat ovat yleistyneet. Ensimmäinen approksi kutsuttu tapahtuma on 1982 alkunsa saanut Hämeenkadun Appro Tampereella. Se on edelleen säilynyt Suomen suurimpana approtapahtumana. Myös Kauppakadun Approa Jyväskylässä ja Akateemista Aurajokilaivuritutkintoa Turussa on järjestetty jo vuosikymmenet. Nykyisin erinäisiä vuosittaisia approtapahtumia on kymmeniä ja osallistujamäärät vaihtelevat alle sadasta jopa yli kymmeneen tuhanteen. Useissa approtapahtumissa on tarjolla erilaisia haalarimerkkejä, joita ansaitakseen tulee kerätä eri määrä leimoja. Korkein vaadittu määrä on 25 leimaa, jotka vaaditaan Jyväskylässä Ynnän approssa ”Tohtori”-merkkiä suorittavilta sekä Riihimäellä Rixu Abrossa ”Kuppi nurin” -merkkiä suorittavilta. Lappeenrannassa Willimiehen Wipellys -approille osallistuvat saavat korkeimman ”Doping”-merkin 20 leimalla, mutta 30 leimaa keräämällä ansaitsee merkkiinsä lisäkilven. Sen sijaan Jyväskylän St Patrick's Day Pub Crawl -approilta saatava haalarimerkki riippuu yksinomaan siitä, kuinka monetta kertaa osallistuja on mukana tapahtumassa, eikä leimoja lasketa. Approt voivat olla myös osa suurempaa, monipäiväistä tapahtumaa. Esimerkiksi Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liiton talvipäivät on viikonlopun mittainen tapahtuma, johon sisältyy approkierros. Näiden perinteisten baarikierrosten vastapainoksi on ryhdytty järjestämään täysin alkoholittomia approja, kuten Helsingin Herkkuappro vuodesta 2022 alkaen sekä Tampereen Sushiappro vuodesta 2024. Kämppäapprot ovat tapahtumia, joissa baarien tai ravintoloiden sijaan kierretään osallistujien asuntoja. Usein nämä ovat osallistujamäärältään paljon rajatumpia eikä niillä välttämättä ole virallista järjestäjää, vaan ne voivat olla ystävysten tai esimerkiksi opiskelijajärjestön hallituksen keskinäisiä illanviettoja. ==Katso myös== * Suomalaiset opiskelijatapahtumat ==Lähteet== Luokka:Opiskelijakulttuuri
Yrjö Ahmavaara

Yrjö Ahmavaara (oik. Arvi Yrjö Aulin-Ahmavaara, vuoteen 1979 Ahmavaara, käytti ulkomailla julkaistuissa teoksissaan myös nimeä Arvid Aulin; 7. elokuuta 1929 Oulu – 7. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen monialainen tutkija. Hän toimi teoreettisen fysiikan professorina Turun yliopistossa vuosina 1963–1967, psykologian vierailevana professorina Ohion yliopistossa Yhdysvalloissa vuosina 1966–1967, matematiikan ja yhteiskuntatieteiden metodologian professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1971–1992 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina vuosina 1971–1974. Ahmavaara oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1979.http://www.acadsci.fi/jasenet/varsinaiset_jasenet.htm Ahmavaara teki väitöskirjansa vuonna 1954 psykometriikasta. Myöhemmin erityisesti hänen kybernetiikkaa käsitelleet teoksensa herättivät Suomessa kiinnostusta. Hän kirjoitti myös yhdessä Tatu Vanhasen kanssa aiheesta teoksen Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin.Haapala, Olli: Geenien tulo yhteiskuntatieteisiin. Helsingin Sanomat 31.3.2001. Yrjö Ahmavaara kuului Ahmavaaran sivistyssukuun. Hänen isänsä oli kansanedustaja ja ministeri Arvi Ahmavaara ja isoisänsä valtiopäivämies ja kansanedustaja Pekka Ahmavaara. Rovaniemen kauppalanjohtaja ja suomentaja Eero Ahmavaara oli hänen veljensä, ja ammattiyhdistysjohtaja Pekka Ahmavaara on hänen veljenpoikansa. == Teoksia == * * (yhdessä Toivo Vahervuon kanssa) * 2. lisätty painos: Yhteiskuntatieteen kyberneettinen metodologia ja metodologisen positivismin kritiikki, 1970. Lisätystä osiosta myös eripainos Metodologisen positivismin kritiikki, 1970. * * (yhdessä Sirkka Minkkisen, Kaarle Nordenstrengin, Max Randin & Margaretha Starckin kanssa) * * * * * *Casual and stochastic Element in Business Cycles (1996) *The Origins of Economic Growth (1997) *The Impact of Science on Economic Growth and Its Cycles (1998) * * (yhdessä Tatu Vanhasen kanssa) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * Ahmavaara, Yrjö: Tiede ja länsimainen sivistys . Tieteessä tapahtuu 1/1999. * Yrjö Ahmavaaran kotisivut. Luokka:Kyberneetikot Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Akatemiaprofessorit Luokka:Turun yliopiston matemaattis- luonnontieteellisen tiedekunnan professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Merkantti

Merkantti on vanha kaupallisen alan kouluasteen tutkinto, jota ylempänä on opistoasteen merkonomin tutkinto. Opintojärjestelmää uudistettiin vuonna 1998, jonka jälkeen uusia merkantteja ei enää ryhdytty kouluttamaan vaan heistä koulutettiin suoraan merkonomeja. Merkantteja valmistui kauppakoulun kaksivuotisilta linjoilta. Merkantin tutkintoon liittyvä lainsäädäntö perustui lakiin kauppaoppilaitoksista (26.5.1939) ja asetukseen (27.2.1942). Koulutusta valvoi vuoteen 1967 saakka kauppa- ja teollisuusministeriön ammattikasvatusosasto ja sen jälkeen Ammattikasvatushallitus. Koulutustilastoissa merkantin tutkintoon liitettiin vuonna 2010 seuraavia tarkennuksia tai erityisaloja: liiketalouden perustutkinto, kaupan ja hallinnon perustutkinto, laskentalinja, myyntilinja, toimistotekninen linja, varastotalouden linja sekä yleinen linja. Merkanteilla oli oma järjestönsä, Merkanttiliitto ry, joka julkaisi Merkantti-lehteä. Yhdistyksen toiminta on Patentti- ja rekisterihallituksen yhdistysrekisterin mukaan lakannut.* ==Lähteet== Luokka:Kaupallisen alan tutkinnot
Datanomi

Datanomi (tieto- ja viestintätekniikan perustutkinto, tieto- ja viestintätekniikan ammattitutkinto) on IT-alan toisen asteen tutkinto, johon sisältyy myös liiketaloudellisia elementtejä. Datanomi-tutkinnon kehitti ATK- instituutti ja ensimmäiset datanomit valmistuivat pitkään kyseisestä erityisoppilaitoksesta, kunnes tutkinto laajeni useimpiin kauppaoppilaitoksiin 1980-luvun alussa. Ennen toisen asteen tutkintouudistusta datanomi oli opistoasteen tutkinto. Datanomin tutkinnon laajuus oli ennen 120 opintoviikkoa, josta 40 opintoviikkoa on yhteisiä ammatillisia opintoja ja 50 opintoviikkoa koulutusohjelman opintoja. Tutkintoon sisältyi vähintään 20 opintoviikon työssäoppimisjakso ja 2 opintoviikon opinnäytetyö. Datanomien koulutus muuttui osaamisperustaiseksi Sipilän hallituksen ammatillisen koulutuksen reformin myötä ja opintojen mittaamisessa ryhdyttiin käyttämään osaamispisteitä, jotka eivät ole aikaan sidottuja. Datanomeja toimii pääasiassa erilaisissa informaatioteknologian tuki- ja myyntitehtävissä sekä tietojärjestelmien kehittämistehtävissä. Ammatillisen koulutuksen uudistusten ja tieto- ja tietoliikennetekniikan sekä tieto- ja viestintätekniikan koulutuksen yhdistämisen takia datanomin tutkintonimike poistuu käytöstä. Viimeiset säännönmukaisesti opiskelleet datanomit valmistuvat vuoden 2022 keväällä. Tämän jälkeen tutkintonimikkeenä on joko ohjelmistokehittäjä tai IT- tukihenkilö. ==Koulutus== Päätoimisen opiskelun ohjeellinen kesto on peruskoulun suorittaneelle kolme lukuvuotta ja lukion suorittaneelle kaksi lukuvuotta. Myös kaksoistutkinnot ovat yleisiä datanomiksi opiskeltaessa. Koulutuksessa ensimmäisenä vuonna yleensä opiskellaan enemmän liiketaloutta, markkinointia, tietotekniikkaa ja kirjanpitoa. Seuraavina vuosina painotus on tietojenkäsittelyn opinnoissa. Toisen vuoden opinnot ovat yleensä joko järjestelmätukeen tai ohjelmointiin painottuvia, mutta muitakin mahdollisuuksia on. Esimerkiksi Keravan ja Oulun seudun ammattiopistossa ohjelmointilinja on pelialalle painottunut. == Aiheesta muualla == *Opetushallitus: tieto- ja viestintätekniikan perustutkinto, ammatillisen perustutkinnon perusteet 2010 Luokka:Kaupallisen alan tutkinnot Luokka:Toisen asteen tutkinnot
Kandidaatti

Kandidaatti (lyhenne kand.; ) on suomalaisessa korkeakoulujärjestelmässä yliopistossa suoritettava alempi korkeakoulututkinto. Sen laajuus on 180 opintopistettä (120 opintoviikkoa), mikä sisältää kandidaatintutkielman. Syksystä 2005 alkaen uusien opiskelijoiden on suoritettava kandidaatin tutkinto välitutkintona ennen maisterin tutkinnon opiskelua. Aiemmin, ennen vuotta 2005, filosofian kandidaatti oli ylemmän korkeakoulututkinnon nimitys, joka vastasi arvoltaan maisterin arvonimeä; sitä alempia kandidaattitutkintoja olivat nykyäänkin käytössä olevat luonnontieteiden kandidaatti (LuK) ja humanististen tieteiden kandidaatti (HuK). Nykyään luonnontieteellisellä ja humanistisella alalla ylempi korkeakoulututkinto on filosofian maisteri (FM). Ruotsissa kandidaatin tutkinto on samankaltainen kuin Suomessa, eli 180 opintopistettä. Useissa Itä-Euroopan maissa kandidaatin tutkinto (, tai tieteiden kandidaatti; кандидат наук) on jatkotutkinto, joka vastaa suunnilleen suomalaista lisensiaatin tutkintoa. ==Ulkomailla== === Kandidaatintutkinnon englanninkielinen käännös === Kansainvälisesti tunnettuja nimityksiä kandidaatin tutkinnolle ovat mm. BSc (Bachelor of Science), BA (Bachelor of Arts) ja BPharm (Bachelor of Pharmacy). Englanninkielen bachelor- nimitys on mukauma alkujaan keskiaikaisen maisteria alemman yliopistotutkinnon baccalaureatus nimestä. Suomennettuna baccalaureatus tarkoittaa laakerinmarjaa, koska kandidaatti rinnastettiin laakerinmarjaan, josta versoo itse laakeripuu eli maisteri. === Ammattikorkeakoulututkinnon rinnastuvuus ja englanninkielinen käännös === Ammattikorkeakoulututkinnot (AMK) rinnastetaan Suomessa kandidaatin tutkintoon silloin, kun hakijan virkakelpoisuutta arvioidaan. Virkaa voi siis hakea joko alemmalla tai ylemmällä yliopistotutkinnolla (tyypillisesti kandidaatin tutkinto tai maisterin tutkinto) tai ammattikorkeakoulututkinnolla (ammattikorkeakoulututkinto tai ylempi ammattikorkeakoulututkinto). Suomalaisesta ammattikorkeakoulututkinnosta voidaan käyttää opetushallituksen käännössuosituksen mukaisia nimikkeitä, kuten esimerkiksi BBA (Bachelor of Business Administration). Ammattikorkeakoulututkinnot eivät ole tieteellisiä tutkintoja yliopistotutkintojen tapaan, joten niistä ei voida käyttää esimerkiksi käännöstä Bachelor of Science. == Lähteet == Luokka:Yliopistotutkinnot
Jussi Pajunen

Jussi Ilmari Pajunen (s. 5. syyskuuta 1954 Helsinki) on entinen Helsingin kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaan 1. kesäkuuta 2005 seitsemän vuoden määräajaksi. Helsingin kaupunginvaltuusto valitsi hänet uudelleen helmikuussa 2012 toiseksi seitsemän vuoden määräajaksi, joka alkoi 1. kesäkuuta 2012. Toinen kausi päättyi ennenaikaisesti vuonna 2017 Helsingin siirtyessä pormestarimalliin. Pajunen oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1997–2005 ja kaupunginhallituksen jäsen 1999–2005. Vuodet 2003–2005 hän toimi kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1992 kunnallisvaaleissa Liberaalien riveistä Helsingin kaupunginvaltuuston varavaltuutetuksi. Kokoomukseen hän siirtyi vuonna 1996. Koulutukseltaan Pajunen on kauppatieteiden maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta ja MBA INSEAD-kauppakorkeakoulusta Ranskasta. Hän puhuu suomen ja ruotsin lisäksi sujuvasti englantia ja ranskaa. Tasavallan presidentti myönsi Pajuselle ylipormestarin arvonimen vuonna 2006 sekä Suomen valkoisen ruusun I luokan komentajamerkin vuonna 2009. Pajunen vihittiin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulun kunniatohtoriksi vuonna 2011. Pajusella ja hänen puolisollaan Jaana Pajusella on viisi aikuista lasta. == Yleiskaava 2002 ja esteellisyys == Toimiessaan kaupunginhallituksessa 1999–2005 Jussi Pajunen oli samaan aikaan myös kiinteistöyhtiö Oy Malmin Novan hallituksen puheenjohtaja. Jussi Pajunen ei kuitenkaan jäävännyt itseään yleiskaavan käsittelystä, vaikka samaan aikaan oli vireillä myös Malmin kauppakeskuksen laajennushanke. . == Aiempi ura == Pajunen työskenteli ennen nimitystään kaupunginjohtajaksi eri tehtävissä Edvard Pajunen Oy -perheyrityksessä 1978–1978 ja Oy Kiinteistö Malmin Novan hallituksen puheenjohtajana 1999–2005. * Edvard Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1990–2005 * Kuluttajan pikatukku Alepa Oy, toimitusjohtaja, 1987–1990 * Edv. Pajunen Oy, hallituksen puheenjohtaja, 1982–1987 * Edv. Pajunen Oy, varatoimitusjohtaja, 1978–1979, 1980–1982 Lisäksi Pajunen on toiminut useissa Edvard Pajunen Oy:n konserni- ja sisaryritysten hallitus- ja hallintoneuvostotehtävissä Suomessa, Virossa ja Latviassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Langaton tulostus

Langattomassa tulostuksessa käytetään pääsääntöisesti kahta tekniikkaa. Langaton tulostus voidaan jakaa infrapunatekniikkaan sekä radioaaltoihin perustuvaan tiedonsiirtoon. Infrapunaan perustuva tekniikka on tavalliseen tulostukseen verrattuna edullista ja helppoa. Lähes kaikissa uusimmissa tietokoneissa ja PDA-laitteissa on infrapunaportti. Infrapunan käyttöä ei ole myöskään mitenkään rajoitettu, eikä sen käyttöön tarvita erillistä lupaa. Infrapuna käyttää valoa tiedon lähettämiseen, joten sen toimivuus edellyttää, että tiedonsiirrossa olevat laitteet ovat näköyhteydessä toisiinsa, alle metrin päässä toisistaan ja että lähetin on suunnattu oikeassa kulmassa vastaanottimeen. Infrapuna on kuitenkin nykyisin väistyvää tekniikkaa, sillä WLANiin perustuva tekniikka valtaa alaa johtavana langattoman tiedonsiirron tekniikkana. Radiotekniikkaan perustuva tulostus on moninkertaisesti tehokkaampaa, sillä siinä ei ole infrapunan rajoituksia. Kantomatka on yleensä 50 - 150 metriä. Näköyhteyttä laitteiden välillä ei tarvitse olla. Tiedonsiirrossa käytetään tavallisesti WLANin vapaata 2,4 GHz:n taajuusaluetta, ja tiedonsiirtonopeus voi enimmillään olla 1 Mbps, mikä on siis huomattavasti nopeampi kuin tavallisella rinnakkaiskaapelilla. Yksi käytetyimmistä laitteista langattomassa tulostuksessa on AeroComm Inc:n kaupallinen GoPrint. Langattoman tulostuksen hyvinä puolina voidaan pitää sitä, että koneiden ja tulostimien sijoittelu on täysin vapaata käytettävän tekniikan enimmäisetäisyyksien puitteissa. Langattoman tulostuksen verkko on myös edullinen ja helppo rakentaa. Se on myös helppo ottaa käyttöön yrityksen oman WLAN-verkon päälle. Lisäksi langattoman tulostusverkon laajennus on helppoa ja nopeaa. Langattoman tulostuksen yleistyminen riippuukin paljolti juuri WLANin yleistymisestä. Huonoina puolina langattomassa tulostuksessa on häiriöalttius ja GoPrintin tapauksessa yksisuuntaisuus. Radiotekniikalla toteutetut langattoman tulostuksen laitteet ovat myös kalliimpia. Luokka:Tulostaminen
Poliisiylijohtaja

Poliisiylijohtaja () johtaa Suomen poliisin ylijohtona toimivaa poliisihallitusta. Poliisiylijohtajan valitsee valtioneuvosto sisäministerin esityksestä viiden vuoden kausiksi kerrallaan. Nykyisenä poliisiylijohtajana toimii Ilkka Koskimäki, joka aloitti tehtävässä 1. syyskuuta 2024. == Historia == Aiemmin nimikkeenä käytettiin nimeä ylipoliisipäällikkö aina Fjalar Jarvan kauden loppuun eli 1. maaliskuuta 1973 asti. Ylipoliisipäälliköt ja poliisiylijohtajat ovat tähän mennessä aina olleet sukupuoleltaan miehiä ja koulutukseltaan juristeja, yleensä varatuomareita tai oikeustieteen lisensiaatteja. Vuoteen 2014 asti poliisihallitus vastasi paikallispoliisin päälliköiden nimityksestä, kunnes vastuu siirrettiin sisäministeriölle. Poliisiylipäällikköä täytyy kuitenkiin nykyään kuulla ennen nimityksen tekemistä. Samana vuonna valtioneuvosto antoi asetuksen, jossa määritellään poliisiylipäällikön pätevyysvaatimus: > 1) Poliisihallituksen poliisiylijohtajalla oikeustieteen kandidaatin > tutkinto tai poliisipäällystön tutkinnon lisäksi 3 momentissa tarkoitettu > ylempi korkeakoulututkinto, perehtyneisyys poliisitoimeen ja > hallintotehtäviin sekä käytännössä osoitettu johtamistaito ja > johtamiskokemus; Vuonna 2021 poliisiylijohtajan kuukausipalkka oli 11 981 euroa. == Viran haltijat == * Esko Heilimo 20.3.1926–27.4.1934 * Martti Koskimies 27.4.1934–21.12.1946 * Karl Gabrielsson (vt.) 1.1.1946–31.1.1947 * Urho Kiukas 29.8.1947–16.7.1957 * Fjalar Jarva 12.8.1957–1.3.1973 * Erkki Korhonen 1.3.1973–18.12.1982 * Olli Urponen 1.2.1983–31.12.1997 * Reijo Naulapää 1.1.1998–31.12.2004 * Markku Salminen 1.1.2005–15.8.2008 * Mikko Paatero 16.8.2008–31.7.2015 * Seppo Kolehmainen 1.8.2015–31.8.2024 * Ilkka Koskimäki 1.9.2024– Lähteet: == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Poliisiylijohtaja poliisin sivustolla Luokka:Suomen poliisitoimi
Poliisijohtaja

Poliisijohtaja (Poliisihallituksen päätös POL-2015-32, Liite 1) on Suomen poliisin korkea poliisivirka. Sen yläpuolella on poliisiylijohtajan virka. Poliisijohtajan virka keskittyy Poliisihallitukseen, mutta myös muutamalle erilliselle taholle kuten Helsingin Poliisilaitokselle, Poliisiammattikorkeakouluun sekä Keskusrikospoliisiin. Helsingin Poliisilaitoksen päällikkö ("Poliisikomentaja"), Poliisiammattikorkeakoulun rehtori ("Poliisineuvos") sekä Keskusrikospoliisin päällikkö ("Poliisineuvos") on arvoltaan Poliisijohtaja.Asetus poliisin hallinnosta 30§ == Lähteet == Luokka:Suomen poliisitoimi
ECSS

ECSS, European Cooperation for Space Standardization on organisaatio, joka pyrkii standartoimaan avaruustekniikan Euroopan haluamaan muotoon. Ala on pitkälle noudattanut Yhdysvaltain ilmavoimien kirjoittamia MIL-standardeja, mutta Euroopan pyrkimyksenä on olla autonominen toimija tälläkin alalla. Sen jäseniä ovat * Agenzia Spaziale Italiana (ASI) * Belgian Office for Scientific, Technical and Cultural Affairs (OSTC) * British National Space Centre (BNSC) * Centre National d'Etudes Spatiales (CNES) * Canadian Space Agency (CSA) * Deutsches Zentrum für Luft- und Raumfahrt (DLR) * European Space Agency (ESA) * Nederlands Instituut voor Vliegtuigontwikkeling en Ruimtevaart (NIVR) * Norwegian Space Centre * Euroopan avaruusteollisuutta edustaan ADS-yhdistyksen Eurospace-ryhmä. ==Aiheesta muualla== *ECSS.nl - useimmat standardit verkkojulkaisuina Luokka:Avaruusjärjestöt Luokka:Avaruustekniikka
Nortel Networks

Nortel oli maailmanlaajuinen, yli 150 maassa toiminut tietoliikenneyritys. Vuonna 2009 sen palveluksessa oli lähes 34 000 työntekijää ja vuotuinen liikevaihto oli noin 10 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Yhtiö valmisti tietoliikennelaitteita yritysten ja operaattoreiden käyttöön. Tuotteisiin kuuluivat muun muassa optiset tietoliikennelaitteet, reitittimet, kytkimet, palomuurit, VPN-laitteet, perinteiset ja VoIP-puhelinvaihteet, puhelinkeskukset, matkapuhelinverkot sekä multimediapalvelimet. ==Historia == Nortel perustettiin yhtiömuotoisena vuonna 1895, mutta itse asiassa yhtiön alkujuuret ulottuvat aina vuoteen 1877. Tuolloin Alexander Graham Bell patentoi puhelimen Kanadassa ja niiden kehittämiseksi perustettiin Northern Electric Laboratories. Nortel kehitti mm. maailman ensimmäisen X.25 datakytkimen vuonna 1976, maailman ensimmäisen digitaalisen puhelinkeskuksen, DMS-100, vuonna 1979 sekä optisen kuidun käyttöön perustuvan siirtojärjestelmän (WDM) 1960-luvulla. Toimittanut maailman ensimmäisen kaupallisen 3G (UMTS) -järjestelmän. Viimeiseksi läpimurroiksi jäivät kaupallinen 40G/100G teknologia optisiin verkkoihin sekä Live LTE -mobiiliverkko vuonna 2008. Tammikuussa 2009 yhtiö haki suojaa velkojiltaan Yhdysvaltain konkurssilain mukaisesti Chapter 11 pykälän nojalla. Tämän jälkeen yhtiö pilkkoi toimintonsa ja on myynyt osat huutokauppamenettelyn kautta eniten tarjoaville. Vuonna 2017 konkurssioikeudenkäynti päättyi, kun oikeuden päätöksellä Nortelin velkojille sovittiin maksettavaksi yli 7 miljardia dollaria.https://www.reuters.com/article/us-nortelnetworks- bankruptcy-idUSKBN1582TO ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Nortel * Nortel * LG-Nortel JV * Innovative Communications Alliance (Nortel – Microsoft) * Commons Avaya Luokka:Laitteistovalmistajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Tietotekniikan tuotemerkit
Pekka Korpinen

Pekka Juha Tapio Korpinen (s. 8. lokakuuta 1944 Helsinki) on suomalainen valtiotieteilijä ja kaupunkisuunnittelija. Hän toimi Helsingin kaupunkisuunnittelu- ja kiinteistötoimen apulaiskaupunginjohtajana vuosina 1991–2007. Korpinen valmistui ylioppilaaksi 1963, valtiotieteiden kandidaatiksi 1967 ja lisensiaatiksi 1973. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta 1981. Korpinen toimi vierailevana tutkijana Tukholman yliopistossa 1971 ja Cambridgen yliopistossa 1978. Korpinen työskenteli Suomen Pankissa tutkijana 1967–1971 ja toimistopäällikkönä 1971–1972 sekä pääministerin sihteeri 1972. Hän oli Työväen taloudellisen tutkimuslaitoksen esimies 1973–1982 ja 1985–1991. Vuodet 1982–1985 Korpinen oli Maailmanpankin johtokunnan jäsenenä. Vuonna 1990 Korpinen johti UNDP:n tiimiä, jonka tehtävänä oli valmistella tuolloin itsenäistymässä olevalle Namibialle ensimmäinen investointi- ja talousohjelma. Korpinen on tutkinut kriisejä ja taloudellisia syklejä. Hänen kirjoituksensa ovat jättäneet jälkensä muun muassa suomalaiseen keskusteluun devalvaatiosykleistä. Myös hänen asuntojen hintavaihteluita kuvaava sikasyklinsä tuli kuuluisaksi ennustaessaan 1990-luvun alkuvuosien romahduksen. Korpinen on puoluekannaltaan sosiaalidemokraatti. Hän oli SDP:n puolueneuvoston jäsen 1975–1978 ja puoluetoimikunnan jäsen 1990–1993. Hän oli ehdolla Helsingin kaupunginjohtajaksi vuonna 1996, mutta hävisi Eva-Riitta Siitoselle yhden äänen erolla. Korpinen viettää osan vuodesta Roomassa. Hän on arkkitehtuurin harrastaja ja ahkera kaupunkikulttuurikeskustelija. ==Teokset== *Kriisit ja pitkät syklit, 1981 (Väitöskirja) *Talouspoliittisia avauksia, 1987 *Valtio ja vapauden kasvu, 1989 *Asuntojen hinnanmuodostuksesta Suomessa, 1989 *Helsinki - tulevaisuuden kaupunki, 2007 *Taiteesta ja taloudesta, kohti kauneuden taloustiedettä, 2010 *Berlusconin Italia, 2011 *Mein Kamppi, uusi urbaani Helsinki, 2012 *Suomi kääntyy länteen. Talouden tarina sisäpiiriläisen kertomana, 2017 ==Lähteet== Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomen rakennusalan vaikuttajat Luokka:Suomen Pankin henkilöstö Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Francis Arinze

Francis Arinze (s. 1. marraskuuta 1932) on nigerialainen katolisen kirkon kardinaali. Hän oli kärkinimiä uudeksi paaviksi vuoden 2005 paavinvaalissa. Valituksi tuli kuitenkin saksalainen Joseph Ratzinger. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *The Cardinal Arinze Podcast Luokka:Nigerialaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt