EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arvid Päätalo

Arvid Päätalo (12. tammikuuta 1904 - 22\. joulukuuta 1969) oli kirjailija Kalle Päätalon setä, eli hänen isänsä Herman Päätalon nuorin veli. Hän oli naimaton ja asui pitkälti renkinä eri taloissa, maksaen asumisestaan heinätöillä. Hän auttoi Kallioniemen tuvan rakentamisessa Kallen ollessa pieni. Hän oli myös metsätyömies ja metsätöiden aikana asui metsäkämpillä. Viimeiset vuotensa hän vietti Isokummussa, veljensä Karl Gustafin eli Kummun- Kallen talossa. Tämä sijaitsee tien varressa puolivälissä matkaa Taivalkosken kirkolta Jokijärvelle. Päätalo tuo esille Arvin pelihimon. Arvi ei ehtinyt juuri rikastua, tienestinsä hän hävisi melkein heti korttiringissä. Hän oli luonteeltaan rauhallinen, peräti niin, että veli Herman ehti häneen monesti tuskastua. Arvid hirttäytyi joulun alla 1969Kalle Päätalo: Pölhökanto Iijoen törmässä (1998). Tähän oli yhtenä syynä epäselvyys asumisoikeudesta Isokummussa. Tila kuului Kummun-Kallen kuolinpesälle, ja perintöä ei ollut jaettu. Sitä saapui vaatimaan Kummun-Kallen toisen vaimon poikaRaimo Jokisalmi: Jokijärven rannalta (2005). == Lähteet == Luokka:Iijoki-sarjan henkilöhahmot Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Piikkiluuttu

Piikkiluuttu (, ) on luuttusoittimien ryhmä. Piikkiluutuissa varsi, johon kielet on kiinnitetty, lävistää kaikukopan. Piikkiluutut voidaan jakaa edelleen kaikukopan muodon mukaan joko malja- tai laatikkopiikkiluuttuihin. Jousella soitettavia piikkiluuttuja kutsutaan piikkiviuluiksi. == Lähteet == Luokka:Kielisoittimet
Jaloangervot

Jaloangervot (Astilbe) on monivuotisten ruohovartisten kasvien (perennakasvien) suku. Jaloangervot eivät angervo-nimestään huolimatta ole erityisen läheistä sukua monille muille angervoille, kuten tuoksuangervoille (Filipendula), pensasangervoille (Spiraea) tai pihlaja-angervoille (Sorbaria), jotka kuuluvat kaikki ruusukasveihin. Jaloangervot on taksonomisesti hankala suku, jonka lajien määrittely sekä erottaminen toisistaan on vaikeaa. Eri lähteiden mukaan jaloangervolajeja olisi noin 12–20 kappaletta. Lisäksi on jalostettu lukuisia erilaisia puutarhalajikkeita ja risteymiä, joiden kaikkien kantalajit ja taustat eivät ole tiedossa. Jaloangervolajit ovat yksikotisia, lukuun ottamatta pohjoisamerikkalaista Astilbe biternata -lajia. Monista lajeista on useita erivärisiä lajikkeita, tyypillisesti punaisen, vaaleanpunaisen ja valkoisen sävyisinä. Jaloangervot ovat suosittuja koristekasvejaKönemann: Botanica, s. 122. Tandem Verlag GmbH, 2004. ISBN 3-8331-1253-0., jotka menestyvät parhaiten puolivarjossaViherrinki. Jaloangervot kasvavat luontaisina pääasiassa itäisessä ja eteläisessä Aasiassa, mutta myös Pohjois-Amerikan itäosissa. Aasiassa jaloangervoja kasvaa luontaisina Venäjällä, Intiassa, Nepalissa, Bhutanissa, Kiinassa, Korean niemimaalla, Japanissa, Filippiineillä, Indonesiassa ja Thaimaassa. Pohjois- Amerikassa kasvaa vain Astilbe biternata -laji, jota tavataan luontaisena Appalakkien eteläosissa. == Lajeja == * tarhajaloangervo (Astilbe × arendsii) * kiinanjaloangervo (Astilbe chinensis) * komeajaloangervo (Astilbe grandis) * japaninjaloangervo (Astilbe japonica) * keijujaloangervo (Astilbe microphylla) * Astilbe simplicifolia * carlinjaloangervo (Astilbe thunbergii) ** fujinjaloangervo (A. thunbergii var. fujisanensis) Viljelykasvien nimistö luettelee seuraavat lajit, lajikkeet ja muunnokset: * jaloangervo (Astilbe Arendsii-ryhmä) * kiinanjaloangervo (Astilbe chinensis) ** mantsurianjaloangervo (A. chinensis var. davidii) ** isojaloangervo (A. chinensis var. taguetii) * töyhtöjaloangervo (Astilbe Chinensis-ryhmä) ** kääpiöjaloangervo (A. Chinensis-ryhmä ’Pumila’) * kurttujaloangervo (Astilbe Crispa-ryhmä) * kivikkojaloangervo (Astilbe japonica var. glaberrima) * japaninjaloangervo (Astilbe Japonica-ryhmä) * sulkajaloangervo (Astilbe Simplicifolia-ryhmä) * harsojaloangervo (Astilbe Thunbergii-ryhmä) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Astilbe * Suomen Lajitietokeskus: Jaloangervot – Astilbe * Suomalaisen harrastajan sivu (kuvia) Luokka:Rikkokasvit
Piikkiviulu

Piikkiviulu on piikkiluuttujen ryhmä. Piikkiviuluja soitetaan jousella. Piikkiviuluissa kielet kiinnitetään yleensä pyöreään keppiin, joka lävistää kaikukopan. Kielisiltoja varressa ei ole. Piikkiviulujen on arveltu olevan varhaisimpia viulusoittimia ja ne ovat olleet olemassa jo ennen kaulaluuttuja, jotka ovat nykyisten eurooppalaisten viulujen esiasteita. Piikkiviuluja soitetaan erityisesti Mongoliassa, Kiinassa, Kaakkois-Aasiassa ja Pohjois- Afrikassa. Mongoliassa, Kiinassa ja Kaakkois-Aasiassa kaikukoppana käytetään useimmiten kalvolla peitettyä sylinteriä. Tämäntyyppiset piikkiviulut tunnetaan myös nimellä hu ch’in. Islamilaisilla alueilla Pohjois-Afrikassa, Keski-Aasiassa, Kaakkois-Aasiassa ja Indonesiassa kaikukoppana toimii kalvolla peitetty puolipallo tai kolmio. Tämäntyyppisiä piikkiviuluja ovat muun muassa rabab, rebab, džosa, kemānĝe ja tro khmer. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kielisoittimet
Dan Gilvezan

Daniel John Gilvezan (s. 26. lokakuuta 1950 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin äänirooleistaan 1980-luvulla. Hän oli muun muassa Hämähäkkimiehen äänenä Spider-Man and His Amazing Friends -piirrossarjassa, sekä The Transformersissa Bumblebeen äänenä. ==Ura== Gilvezan aloitti näyttelemisen televisiossa vuonna 1980 Emmy- palkitussa draamasarjassa The White Shadow. Hän esiintyi vielä vuonna 1981 vierailevassa roolissa komediasarjassa Archie Bunker's Place, kunnes hän päätyi Hämähäkkimiehen rooliin NBC:n animaatiosarjassa Spider-Man and His Amazing Friends. Rooli oli samalla Gilvezanin ensimmäinen animaatiorooli, joka kesti vuosien 1981–1983 ajan. Sittemmin sarjan jälkeen hän sai toisen ääniroolinsa The Transformersissa, jossa Gilvezanin pääroolina oli Bumblebee. Tämän ohella hän äänitti muun muassa Hot Spotin ja Scamperin repliikit. Sittemmin 1980-luvun jälkeen Gilvezania on kuultu harvemmin animaatioissa ja hän on pääosin tehnyt vierailevia rooleja televisiosarjoissa, kuten Pikku piskit, Kolkyt ja risat, Perhe on paras, Sabrina, teininoita, Kolmas kivi auringosta, The Bernie Mac Show, NYPD Blue ja Boston Legal.TV.com Viitattu 20.3.2009 Syksyllä 2010 Gilvezan uusi roolinsa Hämähäkkimiehenä Spider-Man: Shattered Dimensions -videopelissä, jossa hän on tulevaisuuden 2099 Hämähäkkimiehen äänenä. Joulukuussa 2011 Amazon.com julkaisi Gilvezanin tekemän kirjan sähköisessä muodossa nimeltä Bumblebee & Me: Life as a G1 Transformer, jossa hän kertoo muun muassa kuinka hän päätyi rooliin ja miten hän loi hahmonsa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Quintette du Hot Club de France

Quintette du Hot Club de France oli ranskalainen jazzyhtye, jota on sanottu jopa Euroopan merkittävimmäksi jazzyhtyeeksi. == Historia == Yhtyeen perustivat vuonna 1933 kitaristit Django Reinhardt, Joseph Reinhardt, Roger Chaput, viulisti Stéphane Grappelli ja basisti Louis Vola. Grappelli, Reinhardt, Chaput ja Vola työskentelivät Hotel Claridgen tanssiorkesterissa Pariisin 37 Rue Francois 1er.:llä ja soittivat vapaa-ajoillaan yhdessä myös huvikseen. Hot Clubin omistajat Pierre Nourry ja Charles Delaunay sattuivat kuulemaan heidän soittoaan ja yhtye kutsuttiin tekemään ensilevy Ultraphone- levy-yhtiölle joulukuussa 1934. Yhtye saavutti menestystä esiintymisillään 1930-luvulla Euroopassa ja siitä tuli ensimmäinen myös Yhdysvalloissa kuuluisuuteen noussut jazzorkesteri. Soitolle leimaa-antavaa olivat mustalaismusiikkivaikutteet jazziin yhdistettynä. Orkesterin toiminta taukosi toisen maailmansodan puhjettua vuonna 1939. Britannian julistaessa sodan Saksalle orkesteri soitti parhaillaan Lontoossa. Grappelli päätti pysyä Lontoossa, kun taas Django Reinhardt palasi Pariisiin. Yhtye palasi yhteen vielä sodan jälkeen vuosiksi 1946–1949. Perustajajäsenten lisäksi yhtyeessä soitti lukuisia muita muusikkoja. == Vaikutus == Kvintetin omaperäinen sykkivä ja kielisoittimiin perustuva tyyli soittaa intensiivistä muutoin big bandeille tyypillistä musiikkia on tehnyt vaikutuksen moniin myöhempiin kokoonpanoihin ja yhtyettä ovatkin jäljitelleet monet tribuuttikokoonpanot, esimerkiksi itävaltalainen Romanderie. == Lähteet == Luokka:1930-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:1940-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Ranskalaiset jazzyhtyeet
Piiska (soitin)

thumb|160px|Ludwigin valmistama piiska. Piiska on lyömäsoitin, jossa on kaksi saranalla yhteenliitettyä litteää puunkappaletta. Lyömällä nämä yhteen tuotetaan pamahtava ääni, joka muistuttaa piiskan tai ruoskan sivalluksen aikaansaamaa paukahdusta. Orkesterikokoonpanoissa piiskaa on käytetty perkussiona 1800-luvulta lähtien. == Lähteet == Luokka:Idiofonit
Piiska

Piiska voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *piiska, piiskaamisessa käytettävä rankaisuväline *ruoska *piiska tai raippa, hevosen ohjaamisväline *mattopiiska *piiska, lyömäsoitin *piiska-antenni *piiskatykki, M-32 45 K -panssarintorjuntatykin lempinimi *piiska, vanha lempinimi poliisiautolle *whip, tietyissä poliittisissa järjestelmissä oleva virka henkilölle, joka valvoo puoluekurin toteutumista
Eero Piirto

Eero Piirto (dir. cant.) (23. elokuuta 1932 Kurikka, Suomi – 22. kesäkuuta 1995) oli kurikkalainen maanviljelijä ja bassobaritonilaulaja. Hän tuli tunnetuksi eritoten kansanlaulujen ja laulelmien tulkkina. Eero Piirto esiintyi paljon yhdessä mestaripelimanni (dir. mus.) Risto Ala-Ikkelän kanssa ja hän lauloi oopperaosia Ilmajoen Musiikkijuhlilla, esimerkiksi oopperoissa Jaakko Ilkka, Jokiooppera, 30 Hopearahaa ja Peltomiehen rukous, jonka kapellimestari Jorma Panula sävelsi Eero Piirron esitettäväksi. == Levytyksiä == * Kun poijat ne kulukoo kyliä (Fazer Finnlevy, 1979) * Kirjeen sulle kirjootan (single, Fazer Finnlevy fs 122, 1980) * Herran edessä (Finngospel, 1985) * Piirto - Kamarikuoro Cantilena (Finngospel, 1991) Eero Piirron esittämiä lauluja on mukana myös useilla kokoelmalevyillä sekä muun muassa Peltomiehen rukous -oopperasta tehdyllä levyllä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Eero Piirto Ylen Elävässä arkistossa. * Eero Piirron muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Kaarle Ojanen (valtiopäivämies)

Karl Gustaf (Kaarle Kustaa) Ojanen (alk. Carl Gustav Tuorre; 3. tammikuuta 1851 Punkalaidun – 7. marraskuuta 1927 Nummi) oli suomalainen maakauppias, maanviljelijä, moninkertainen valtiopäivämies ja kansanedustaja.Biografia- Sampo: Kaarle Ojanen Viitattu 6.2.2021. Ojasen vanhemmat olivat Juhani Juhaninpoika Tuorila ja Kreeta Liisa Matintytär ja puoliso vuodesta 1874 Marianna Hangasniemi (k. 1928). Ojanen opiskeli Jyväskylän seminaarissa, mutta toimi sitten maakauppiaana Urjalassa 1873–1877 ja maanviljelijänä Nummella vuodesta 1877. Ojanen oli talonpoikaissäädyssä neljästä eri tuomiokunnasta valittu valtiopäivämies 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli talonpoikaissäädyn puhemies vuosina 1900 ja 1904–1905. Ojanen valittiin vielä myös yksikamariseen eduskuntaan, jossa hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana ajalla 1. maaliskuuta 1910 – 31. tammikuuta 1911. Ojanen on haudattu Nummen hautausmaalle. ==Lähteet== * Forsius, Arno: Kaarle Ojanen (1851–1927), maanviljelijä ja valtiopäivämies. * * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn puhemiehet Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Pūngi

thumb|Pūngia soittava käärmeenlumooja Jaipurissa. Valokuva vuodelta 2007. Pūngi (myös puungi, poongi, bin tai been) on yleisnimi kaikille tuulikapselilla varustetuille eteläaasialaisille kaksoisklarineteille. Pūngeja käyttävät erityisesti käärmeenlumoojat, muun muassa Rajasthanin mustalaisheimot, kuten Kalbeliya-mustalaiset. Pūngeja käytetään yleisesti myös rajasthanilaisten mustalaistanssien säestyssoittimena. Soittimissa on usein kurpitsasta tehty ilmakapseli, siihen kiinnitetty suukappale ja useimmiten kaksi yksikkölehdykkäistä ja samansuuntaista bambusta tai luusta tehtyä putkea eli jivalaa. Bambuputket on kiinnitetty kurpitsaan mehiläisvahalla. Soitinta voi virittää ja putkien pituutta säätää mehiläisvahan sisällä liikuttamalla. Pilleistä toinen saa aikaan bordunaääntä, kun taas toista käytetään melodian tuottamiseen. Melodiaputkessa on tyypillisesti viidestä kahdeksaan sormiaukkoa. Pūngi oli alkujaan intialainen kansanmusiikkisoitin, ja se on yhä tärkeässä asemassa muun muassa Intian uskonnollisessa musiikissa.Chhau, Mahakali pyakhan and Yakshagana. Dance and Music in South Asian Drama. Tokyo, Japan: The Japan Foundation 1983. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Video pūngia soittavasta käärmeenlumoojasta Luokka:Puhallinsoittimet
Suomen Akateemisten Naisten Liitto

Suomen Akateemisten Naisten Liitto - Finlands Kvinnliga Akademikers Förbund ry. on korkeakoulututkinnon suorittaneiden naisten järjestö. Liitolla on lähes tuhat jäsentä ja 18 paikallisyhdistystä, joista kaksi on ruotsinkielistä. Liitto on perustettu vuonna 1922. Se kuuluu vuonna 1980 perustettuun Euroopan Akateemisiin Naisiin (University Women of Europe, UWE). Akateemisilla Naisilla on myös vuonna 1919 perustettu Kansainvälinen Akateemisten Naisten Liitto (Graduate Women International, GWI, aik. International Federation of University Women, IFUW). Akateemisilla Naisilla on neuvoa-antava asema YK:n ECOSOCissa, ILOssa ja UNESCOssa sekä sisarjärjestöjä yli 60 maassa. Liiton puheenjohtajana on toiminut vuodesta 2025 TtT Jutta Hartikainen. Hänen edeltäjiään ovat muun muassa OTK Tuija Brax (2016 - 2018) ja professori Helena Ranta (2013 - 2015). Liitto hallinnoi Luetaan yhdessä - Vi Läser Tillsammans -verkostoa, jossa suomalaisnaiset tarjoavat vapaaehtoistyönä lukutaidon ja suomen kielen opetusta maahanmuuttajanaisille eri puolilla Suomea. Verkostolla on ollut toimintaa vuodesta 2004 alkaen. Valtakunnallinen hankkeesta tuli vuonna 2007. Luetaan yhdessä -ryhmiä on 80 (2023), ja niissä on vapaaehtoisia opettajia on yli 500 ja opiskelijoita on yli 4000. Verkoston toimintaa on rahoittanut muun muassa STEA ja Koneen säätiö. Liitto on Naisjärjestöjen Keskusliiton, Suomen 1325-verkoston ja Suomen YK-liiton jäsen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Järjestön kotisivut Luokka:Suomalaiset naisjärjestöt Luokka:Korkeakoulutus
Minerva (täsmennyssivu)

Minerva voi tarkoittaa seuraavaa: * Minerva, jumalatar roomalaisessa mytologiassa, kreikkalaisen Pallas Athenen vastine. * 93 Minerva, asteroidi * Minerva (auto), belgialainen automerkki, jota valmistettiin 1902–1938 * Minerva, suomalainen rockyhtye. * Minerva-riutta, luotojen ja karien muodostama ryhmä Tyynessä valtameressä * Minerva skolan, helsinkiläinen ruotsinkielinen peruskoulu * Minerva Osakeyhtiö, suomalainen kirjakauppa ja kirjaluetteloiden kustantamo vuosina 1896–1912 * Minerva, suomalainen kirjankustantamo 1917–1934 * Minerva Kustannus, suomalainen kirjankustantamo, perustettu 1991 * Minerva, Suomen akateemisten naisten liiton jäsenlehti. * Minerva, naisen etunimi. Tunnettu nimenkantaja: ** Minerva Pappi, suomalainen masteroija * Minerva, Juba Tuomolan luoma sarjakuvahahmo * Minerva, Simo Halisen ohjaama elokuva vuodelta 1997 * Lääketieteellinen tutkimuslaitos Minerva, Biomedicum Helsingissä sijaitseva tutkimuskeskus * Lääkärikeskus Minerva, Raumalla toimiva yksityinen lääkärikeskus * Minerva sukunimenä: ** Francesco Minerva (1904–2004), italialainen katolinen arkkipiispa ** Keijo Minerva (s. 1951), suomalainen muusikko, laulaja ja ohjelmapalveluyrittäjä ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Minerva (1759), 32-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Minerva (1780), 38-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Minerva (1781), 29-tykkinen varastolaiva * HMS Minerva (1805), 32-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Minerva (1820), 46-tykkinen viidennen luokan alus * HMS Minerva (1895), Eclipse-luokan panssarikansiristeilijä * HMS Minerva (1925), rannikkomiinalaiva * HMS Minerva (F45), Leander-luokan fregatti ;muita laivoja: * RN Minerva (1892), Italian kuninkaallisen laivaston käytössä ollut Partenope-luokan torpedoristeilijä * Minerva-luokka, Italian laivaston 1980-luvulla rakennettu korvettiluokka. == Katso myös == * Minervan pöllö
Maailman autismitietoisuuden päivä

Maailman autismitietoisuuden päivä (, WAAD) on 2. huhtikuuta vietettävä vuosipäiväTänään vietetään autismitietoisuuden päivää; YLE 2.4.2009. Se hyväksyttiin Qatarin esityksestä 18 joulukuuta 2007 Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa. YK kehotti vuonna 2007 jäsenvaltioitaan ja alan kansalaisjärjestöjä viettämään autismipäivää siten, että suuren yleisön ja autististen lasten vanhempien tietämys autismista lisääntyisi World Autism Awareness Day. Resolution adopted by the General Assembly on 18 December 2007, 62/139. United Nations General Assembly. http://www.un.org/en/ga/search/view_doc.asp?symbol=A/RES/62/139⟪=. Päivän alkuperäisenä tarkoituksena oli edistää Kannerin oireyhtymän aikaista diagnosointia ja tarvittavan yhteiskunnallisen tuen järjestämistä Kannerin oireyhtymän omaaville ihmisille. Viime vuosina päivän vietossa on alettu pitämään esillä yhä enemmän kaikkien autismikirjolaisten asiaaWorld Autism Awareness Day 2015: Don't believe the myths http://www.independent.co.uk/life- style/health-and-families/features/world-autism-awareness-day-2015-dont- believe-the-myths-10149914.html . == Katso myös == * Autistien oikeuksien päivä * Autistien oikeuksien liike * Kansainvälinen Aspergerin päivä ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * World Autism Awareness Day Luokka:Autismi Luokka:Ihmisoikeudet Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät
Kurki-Suonio

Kurki-Suonio on sukunimi, jonka osa Krohn-suvun jäsenistä otti käyttöön suomentaessaan nimensä. Tunnettuja Kurki-Suonioita ovat: * Aino Kurki-Suonio (o.s. Vartia, ent. Krohn, 1900–1975), pianisti, musiikkipedagogi ja kirjailija, Ensio Kurki-Suonion puoliso * Ensio Kurki-Suonio (vuoteen 1927 Krohn, 1896–1993), lääkäri ja runoilija * Erkki Kurki-Suonio ( vuoteen 1928 Krohn, 1901–1985), pappi, kirjailija ja virsientutkija * Kaarle Kurki-Suonio (s. 1933), fysiikan emeritusprofessori, Aino ja Ensio Kurki-Suonion poika * Reino Kurki-Suonio (s. 1937), tietojenkäsittelytieteen emeritusprofessori, Aino ja Ensio Kurki-Suonion poika * Sanna Kurki-Suonio (s. 1966), laulaja, kanteleensoittaja ja säveltäjä * Sirkka Kurki-Suonio (1939–2018), kustannustoimittaja ja suomentaja, Erkki Kurki-Suonion tytär
M/S Grandeur of the Seas

Grandeur of the Seas on yksi Royal Caribbean International -varustamon aluksista. Se kuuluu Vision Class -laivaluokkaan ja on rakennettu Kværner Masa-Yardsin Helsingin Uudella Telakalla. Laiva otettiin käyttöön joulukuussa 1996. Laivalla liikennöidään Euroopassa, Karibialla, Bermudassa, Kanadassa ja Uudessa-Englannissa, Panaman kanavassa ja Atlantin poikki. == Teknisiä tietoja == *Pituus: 279 m *Leveys: 36 m *Syväys: 7,82 m *Bruttovetoisuus: 73 817 tonnia *Matkustajamäärä: 1 950 *Suurin nopeus: 23,5 kn *Käyttöönotto: Joulukuu 1996 == Laivan varustelu == *7 kerroksen korkuinen avoin tila *Näköalahissejä *ShipShape-Kuntoilukeskus ja kylpylä *Adventure Ocean-leikkikeskus *Solarium- uima-allasalue, jossa on tarpeen mukaan avattava tai suljettava lasikatto *Kahden kannen korkuinen teatteri *Kahden kannen korkuinen ravintola *Viking Crown Lounge -salonki == Sisaralukset == *Enchantment of the Seas == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Risteilyalukset Luokka:Royal Caribbean International Luokka:Masa Yardsin valmistamat alukset
Sven Thofelt

Sven Thofelt (19. toukokuuta 1904 – 1. helmikuuta 1993) oli ruotsalainen miekkailija, nykyaikainen viisiottelija ja olympiavoittaja. Hän voitti yhteensä kolme olympiamitalia, yksi kaikkia värejä. Vuonna 1928 Amsterdamissa hän voitti nykyaikaisen viisiottelun. Tämän jälkeen hän ei enää voittanut mitaleja tässä lajissa, mutta Berliinissä 1936 hän saavutti hopeaa miekkailusta; lajina oli kalvan joukkuekilpailu. Toisen maailmansodan jälkeen hän Lontoon olympialaisissa hän saavutti pronssia kalvan joukkuekilpailussa. Hän oli ammattisotilas, arvoltaan eversti. Hän toimi vuosina 1970–1976 Kansainvälisen Olympiakomitean edustajana seuraten KOK:n ruotsalaisjäsentä Gustaf Dyrssenia. Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset miekkailijat Luokka:Ruotsalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Hallitsijanvakuutus

Hallitsijanvakuutus on monarkioissa uuden hallitsijan antama juhlallinen vakuutus, jolla hän sitoutuu joihinkin edeltäjiensä hyväksymiin periaatteisiin sitoutuen pitämään ne voimassa. Hallitsijanvakuutus rajoittaa uuden hallitsijan tahdonvaltaa ja luo perustuslaillisia rajoitteita hallitsijan vallankäytölle. == Suomessa == Suomen suuriruhtinaskunnan hallitsijanvakuutukset perustuivat Aleksanteri I:n hallitsijanvakuutukseen,Eräs kuusikymmenwiisiwuotinen muisto Aamulehti no 69, sivu 2, 23.03.1890 jolla hän suomalaisen tulkinnan mukaan sitoutui vain Suomen suuriruhtinaaksi Ruotsin kuninkaan seuraajana, jolloin hän ei ollut samanlainen itsevaltias Suomessa kuin Venäjällä. Venäjä siirtyi perustuslailliseen hallintotapaan muodollisesti vasta 1905. == Kuvia == Tiedosto:Kejsare Nikolaj I regentförsäkran.jpg|Nikolai I:n hallitsijanvakuutus. Tiedosto:Kejsare Alexander II regentförsäkran.jpg|Aleksanteri II:n hallitsijanvakuutus. ==Katso myös== * Virkavala == Lähteet == == Aiheesta muualla == *https://peda.net/nurmes/perusopetus/vy/oppiaineet2/historia/seiskat/teht%C3%A4v%C3%A4t/teht%C3%A4v%C3%A4t/aih Aleksante In antama hallitsijavakuutus Viitattu 27.10.2020. * * Luokka:Monarkia Luokka:Valat
Lapsen oikeuksien päivä

Lapsen oikeuksien päivä (joskus myös Kansainvälinen lasten päivä) on YK:n yleiskokouksen aloitteesta vuodesta 1954 vietetty kansainvälinen vuosipäivä. Päivän ajankohta vaihtelee maittain. Useissa maissa, myös Suomessa, sitä vietetään 20. marraskuuta, sillä tuona päivänä vuonna 1959 hyväksyttiin lapsen oikeuksien julistus ja 20. marraskuuta 1989 lapsen oikeuksien sopimus. Suomessa päivä merkittiin Suomen UNICEFin aloitteesta lastenpäivän nimellä kalentereihin 1990-luvulla. Aluksi ajankohtana oli lokakuun ensimmäinen maanantai, mutta vuodesta 2002 lähtien päivää on vietetty 20. marraskuuta nimellä Lapsen oikeuksien päivä. Vuodesta 2020 lähtien se on merkitty kalentereihin myös liputuspäiväksi. == Katso myös == * Lasten oikeudet == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät Luokka:Suomen liputuspäivät vi:Ngày Quốc tế Thiếu nhi
Mihail Tatarinov

Mihail Tatarinov (, s. 16. heinäkuuta 1966 Angarsk, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Tatarinov edusti kotimaassaan Sokol Kiovaa ja Dynamo Moskovaa. NHL-seura Washington Capitals varasi hänet 11. kierroksella vuonna 1984, mutta Pohjois-Amerikkaan hän siirtyi vasta kuusi vuotta myöhemmin, kaudella 1990–1991. Capitalsin lisäksi hän pelasi NHL:ssä myös Quebec Nordiquesissa ja Boston Bruinsissa. Tatarinov pelasi Neuvostoliiton maajoukkueessa maailmanmestaruuskilpailuissa 1990 ja valittiin tähdistökentälliseen. Hän osallistui myös Rendez-vous '87 -turnaukseen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Venäläiset jääkiekkoilijat Luokka:Washington Capitalsin varaamat pelaajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Niin kauan kuin tää kestää saa – Taiteilijan taival

__NOTOC__ Niin kauan kuin tää kestää saa – Taiteilijan taival on Anki Lindqvistin kokoelma-albumi, joka julkaistiin postuumisti 14. toukokuuta 2008. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # (Anki, Bosse ja Robert) # # # (Anki, Bosse ja Robert) # (Anki, Bosse ja Robert) # # # # # # # # # # # # # # # # === CD 2 === # # # (Cumulus) # # # # # (Cumulus) # # # (Cumulus) # # # # # # # (Cumulus) # # # # # (Cumulus) # (Cumulus) == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Ankin albumit
Jari Tolsa

Jari Juha Tolsa (s. 20. huhtikuuta 1981 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalais- suomalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi jääkiekon SM-liigaa Espoo Bluesissa kausina 2006–2007 ja 2008–2009. Tämän jälkeen hän pelasi vielä neljä kautta Ruotsin pääsarjassa Linköpingin ja Frölundan joukkueissa. Kauden 2013–2014 Tolsa aloitti Itävallassa Graz 99ers joukkueessa, mutta palasi 7 ottelun jälkeen Ruotsiin nostamaan Varberg HK:n 2.divisioonasta sarjaporrasta ylemmäs. Tolsa pelasi vielä kaksi kautta Ruotsin 1.divisioonaa Varbergin riveissä ennen lopettamistaan. Tolsa on edustanut Ruotsia jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskisoissa 2001 ja hän on pelannut myös Ruotsin A-maajoukkueessa Euro Hockey Tourissa. Tolsalla on myös kaksi Elitserien- mestaruutta Frölundan joukkueesta vuosilta 2003 ja 2005. Hänellä on suomalaisista sukujuurista johtuen myös Suomen kansalaisuus. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Tolsan profiili Jatkoaika.comissa *Uutinen Tolsan paluusta Bluesiin Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Detroit Red Wingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juho Wuolijoki

Juho Robert Wuolijoki (Vuolijoki) (25. maaliskuuta 1843 Hauho – 26. huhtikuuta 1911) oli suomalainen moninkertainen valtiopäivämies ja ratsutilallinen eli rusthollari.Wikiaineisto: Kuka kukin oli Viitattu 7.2.2021. Vuolijoen vanhemmat olivat ratsutilallinen Juho Erkinpoika ja Henriika Loviisa Erkintytär. Vuolijoki oli naimisissa vuodesta 1872 Serafina Lagervikin (k. 1939) kanssa. Sulo Wuolijoki ja Wäinö Wuolijoki olivat heidän lapsiaan. Vuolijoki omisti Hauholla sijainneen Wuolijoen rusthollin 1877–1911. Vuolijoki toimi myös Hauhon kunnallislautakunnan esimiehenä, kuului Hämeen läänin maanviljelysseuran johtokuntaan ja oli tunnettu hevosjalostusmies. Hän oli Hollolan tuomiokunnan edustaja talonpoikaissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888, 1894, 1897, 1899, 1900 ja 1904–1905, jolloin hän oli säätynsä varapuhemies. Hänen valtiopäivillä tekemänsä aloitteet koskivat muun muassa raittius-, sivistys- ja maatalouden kysymyksiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Barbara (pyhimys)

Pyhä Barbara oli legendan mukaan 200-luvulla elänyt kristinuskoon kääntynyt neito ja marttyyri. Pyhälle Barbaralle pyhitetty päivä on 4. joulukuuta. Legendan mukaan Barbaran isä vangitsi hänet vartioituun torniin. Barbara rukoili Jeesusta, joka hajotti tornin salamalla ja hän pääsi pakoon. Barbaran isä lähti takaa-ajoon ja saavutettuaan pakenevan tyttärensä mestasi tämän. Tällöin taivaasta iski salama, joka tappoi isän. Koska Pyhän Barbaran vallassa oli legendan mukaan taivaasta iskevä tuli, hänet valittiin tykistön keksimisen myötä tykistön pyhimykseksi. Hän on myös pioneerien, panostajien ja kaikkien niiden, joita uhkaa työssään äkillisen ja väkivaltaisen kuoleman vaara, suojelija ja yksi neljästätoista hädässäauttajasta. Suomessa Pyhän Barbaran legendasta tehtyä kirkkotaidetta on säilynyt Turun tuomiokirkossa sekä Hattulan ja Lohjan kirkoissa. Tunnettu on myös Barbarasta kertova Kalannin Pyhän Barbaran alttarikaappi, joka on nykyään Kansallismuseossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pyhimykset Luokka:Libanonilaiset pyhimykset Luokka:Kristityt marttyyrit
Pankkivaliokunta

Pankkivaliokunta oli eduskunnan valiokunta, joka tutki Suomen Pankin ja pankkivaltuusmiesten toimintaa: se tarkasti vuosittain pankkivaltuusmiesten sekä omasta toiminnastaan että Suomen Pankin toiminnastaa antaman kertomuksen. Lisäksi valiokunta antoi lausunnon pankin voittovarojen käytöstä ja valmisteli asiat, jotka koskivat maan pankki- ja rahalaitoksia sekä pankkilainsäädännön kehittämistä. Valiokunta perustettiin ensimmäistä kertaa Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäiville säätyvaltiopäivillä 1863. Pankkivaliokunta vahvistettiin perustettavaksi aina vuoden 1869 valtiopäiväjärjestyksessä. Porvoon maapäivillä oli pankkiasioita käsitellyt raha-asiainvaliokunta. Pankkivaliokunta lakkautettiin vuoden 1991 valiokuntareformin yhteydessä, jolloin valiokunnan tehtävät siirtyivät talousvaliokunnalle. Valiokunnassa oli 13 jäsentä ja 6 varajäsentä, ja se oli jäsenmäärältään eduskunnan pienin valiokunta. ==Lähteet== luokka:Valiokunnat Luokka:Eduskunnan valiokunnat
Yleinen valitusvaliokunta

Yleinen valitusvaliokunta oli Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivien yksi valiokunta, jotka ei ollut Porvoon maapäivillä 1809, vaan Helsingin valtiopäivillä 1863. Yleisen valitusvaliokunnan lisäksi oli mm. talonpoikaissäädyllä oma erikoinen valitusvaliokunta. Valitusvaliokunta käsitteli hallintoon liittyviä kysymyksiä ja sen tarkoituksena oli esittää anomuksia, koska säätyvaliopäivillä ei yhdistys- ja vakuuskirjan vuoksi ollut vielä 1863 aloiteoikeutta. Tämän vuoksi valitusvaliokunnalla oli merkitystä aloitteiden korvaamisessa anomuksilla hallitsijalle, käytännössä Suomen senaatille. Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät Luokka:Valiokunnat
Johan Viktor Johnsson

Johan Viktor (Janne) Johnsson (14. kesäkuuta 1832 Lapinlahti – 18. syyskuuta 1884 Juva) oli suomalainen piispaksi valittu valtiopäivämies. Johnsson toimi elämänsä aikana muun muassa kirkkoherrana, rehtorina ja useaan otteeseen pappissäädyn edustajana valtiopäivillä. Hänet nimitettiin Porvoon hiippakunnan piispaksi vuonna 1884, mutta hän kuoli ennen virkaanastumistaan. == Elämäkerta == Johan Viktor Johnsson oli Johan Johnssonin (1797–1831) ja Lovisa Luthmanin (1798–1866) viides lapsi. Hänen kappalaisena toimineen isänsä ennenaikainen kuolema merkitsi köyhiä lapsuudenoloja. Johnsson opiskeli Kuopion kimnaasissa ja valmistui ylioppilaaksi laudatur-arvosanalla vuonna 1851. Hän jatkoi opintojaan Helsingissä ja suoritti pappistutkinnon vuonna 1854. Myöhemmin Johnsson täydensi opintojaan pastoraalitutkinnolla ja suorittamalla käytännölliset ja teoreettiset kokeet teologian lehtorin virkaa varten. Varapastorin arvonimi myönnettiin hänelle vuonna 1862 ja rovastin arvonimi vuonna 1873. Johnsson työskenteli muun muassa Kuhmonniemen ja Juvan kirkkoherrana, Kuopion lyseon teologian lehtorina ja rehtorina sekä ajoittain Kuopion hiippakunnan tuomiorovastina. Hän toimi myös Kuopion kaupunginvaltuuston ensimmäisenä puheenjohtajana vuonna 1875 ja Porvoon tuomiokapitulin jäsenenä vuosina 1878–1882. Johnsson edusti papistoa vuosien 1867, 1872, 1877 ja 1882 säätyvaltiopäivillä. Valtiopäivätoiminnassaan hän muun muassa kannatti kuolemanrangaistuksen säilyttämistä, vastusti asevelvollisuuden toteuttamista ja allekirjoitti anomuksen prostituution lakkauttamisesta. Johnsson sai vuonna 1884 pidetyissä Porvoon hiippakunnan (nyk. Tampereen hiippakunta) piispanvaaleissa lähes kaikki äänet. Hänet nimitettiin piispaksi, mutta hän ei ehtinyt aloittaa uudessa tehtävässään kuoltuaan äkillisesti sydänhalvaukseen. Johnssonilla oli useita lapsia puolisonsa Anna Johnssonin (o.s. Stenius, 1831–1900) kanssa, muun muassa aatelissäätyyn korotettu prokuraattori Eliel Soisalon-Soininen, professori ja poliitikko Mikael Soininen sekä lääkintöneuvoksen arvon saanut lääkäri Julius Viktor Johnsson. ==Lähteet== Luokka:Porvoon piispat 1723–1923 Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Itä-Uudenmaan Maakuntakomppania

Itä-Uudenmaan maakuntakomppania on Suomen puolustusvoimien sodan ajan joukko. Sen toiminnan perustana on kotiseudun puolustaminen ja alueellisen turvallisuuden vahvistaminen. Rauhan aikana Itä-Uudenmaan maakuntakomppaniaa voidaan käyttää muita viranomaisia tukevaan virka-aputoimintaan. Rauhan aikana komppanian toiminta on aina aseetonta virka-apua. Itä-Uudenmaan maakuntakomppania on muodostettu vuonna 2006 pääasiassa Itä-Uudenmaan kuntien reserviläisistä. Luokka:Etelä-Suomen sotilaslääni
Tekniska Föreningen i Finland

Tekniska Föreningen i Finland rf (TFiF) on ruotsinkielinen järjestö, jonka jäsenet ovat diplomi-insinöörejä, arkkitehtejä ja teekkareita. TFiF perustettiin vuonna 1880 ja se on Suomen vanhin DI- ja arkkitehtijärjestö. Jäsenmäärä on noin 4 000, joista noin 1 000 on opiskelijoita. TFiF muodostaa yhdessä Tekniikan Akateemiset ry:n kanssa Tekniikan akateemiset TEK -liiton. ==Katso myös== * Tekniikan akateemiset ja arkkitehdit -matrikkeli ==Aiheesta muualla== *Tekniska Föreningen i Finland rf Luokka:Suomalaiset teknologiajärjestöt Luokka:Tekniikan akateemiset TEK
Porvoon hiippakunnan piispa

Porvoon hiippakunnan piispa johtaa Porvoon hiippakuntaa. Porvoon hiippakunnan piispa toimii hiippakuntansa hengellisenä johtajana ja ylimpänä virkamiehenä. Piispan hengellisiin tehtäviin kuuluu valvoa, että saarnoissa noudatetaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tunnustusta ja että sakramentit sekä jumalanpalvelukset toimitetaan kirkon määräysten ja tradition mukaisesti. Virkansa puolesta piispa toimii Porvoon hiippakunnan tuomiokapitulin puheenjohtajana sekä piispainkokouksen että kirkolliskokouksen jäsenenä. Piispa vihkii myös Porvoon hiippakunnan papit, lehtorit, kirkot ja kappelit. Piispa asettaa myös vakinaiset papit virkoihinsa ja suorittaa seurakunnissa piispantarkastuksia. Porvoon hiippakunnan piispana on toiminut 1. syyskuuta 2019 lähtien Bo-Göran Åstrand. == Piispat == piispa piispa virka-aika lisätietoa Max von Bonsdorff 1923–1954 Georg Olof Rosenqvist 1954–1961 Karl- Erik Forssell 1961–1970 John Vikström 1970–1982 arkkipiispa 1982-1998 Erik Vikström 1982–2006 edellisen veli Gustav Björkstrand 2006–2009 Björn Vikström 2009–2019 John Vikströmin poika Bo-Göran Åstrand 2019– == Lähteet == * Luokka:Luettelot piispoista
Saara Koivisto

Saara Koivisto (s. 1979) on suomalainen taekwondoin. Hän on kilpaillut ITF (International Taekwon-Do Federation) -maailmanliiton kilpailuissa. Koivisto on lajissaan kaikkien aikojen menestyksekkäin suomalainen naisurheilija. Hän on kilpaillut menestyksekkäästi kaikissa taekwon-don neljässä kilpailulajissa, mikä on hyvin epätavallista. Saara Koiviston paras saavutus on Maailman mestaruus ottelussa alle 70 kilon sarjassa vuodelta 2005. Lisäksi hän saavutti samassa sarjassa MM-pronssia vuonna 2003. Liikesarjakilpailussa hänellä on MM- pronssia vuosilta 1997 ja 2003. Lisäksi hänellä on MM-pronssi erikoistekniikkakilpailusta vuodelta 2005. Euroopan mestaruus kilpailuissa Koivisto on saavuttanut seuraavat mitalisijoitukset: EM-kultaa liikesarjoissa vuonna 2002, EM-hopeaa erikoistekniikkakilpailussa vuosilta 1999 ja 2005 sekä liikesarjoissa vuonna 2003, EM-pronssia ottelussa alle 70 kilon sarjassa vuosina 1998, 1999, 2003 ja 2005, sekä EM-pronssia erikoistekniikkakilpailussa vuosina 1998, 2001, 2002. Luokka:Suomalaiset taekwondoinit Luokka:Urheilijatyngät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2000

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2000 järjestettiin 19.–27. helmikuuta Holmenkollenilla, Norjassa. Miesten viesti keskeytettiin sumun takia ja siirrettiin kilpailtavaksi Lahden maailmancup-kilpailujen yhteyteen. Kisojen menestynein maa oli Norja viidellä mitalilla (kolme kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi). == Miehet == === 10 km sprintti === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Frode Andresen 23,51,2 / 1 2 Pavel Rostovtsev + 9,5 / 0 3 René Cattarinussi + 19,2 / 0 === 12,5 km takaa-ajo === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Frank Luck 33,21,9 / 2 2 Pavel Rostovtsev + 3,3 / 2 3 Raphaël Poirée + 15,1 / 3 === 20 km normaalimatka === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Wolfgang Rottmann 53,36,2 / 1 2 Ludwig Gredler + 35,0 / 2 3 Frank Luck + 1,21,9 / 1 === 15 km yhteislähtö === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Raphaël Poirée 39,31,5 / 1 2 Pavel Rostovtsev + 9,4 / 2 3 Ole Einar Bjørndalen + 18,4 / 3 === 4 × 7,5 km viesti === Sija Maa Joukkue Aika/ohilaukaukset 1 Viktor Maigurov, Sergei Rotškov, Vladimir Dratšov, Pavel Rostovtsev 1,33,39,8 / 1+11 2 Egil Gjelland, Frode Andresen, Halvard Hanevold, Ole Einar Bjørndalen + 39,8 / 1+10 3 Frank Luck, Peter Sendel, Sven Fischer, Ricco Groß + 53,6 / 2+11 == Naiset == === 7,5 km sprintti === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Liv Grete Poirée 20,51,9 / 0 2 Katrin Apel + 29,8 / 1 3 Martina Zellner + 30,6 / 1 === 10 km takaa-ajo === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Magdalena Forsberg 31,53,8 / 2 2 Uschi Disl + 31,9 / 3 3 Florence Baverel-Robert + 42,2 / 0 === 15 km normaalimatka === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Corinne Niogret 45,30,9 / 0 2 Yu Shumei + 53,3 / 0 3 Magdalena Forsberg + 1,16,9 / 2 === 12,5 km yhteislähtö === Sija Maa Kilpailija Aika/ohilaukaukset 1 Liv Grete Poirée 38,51,7 / 2 2 Galina Kukleva + 13,4 / 2 3 Corinne Niogret + 23,6 / 2 === 4 × 6 km viesti === Sija Maa Joukkue Aika/ohilaukaukset 1 Olga Pyljova, Svetlana Tšernusova, Galina Kukleva, Albina Ahatova 1:32:19.8 / 1+14 2 Uschi Disl, Katrin Apel, Andrea Henkel, Martina Zellner + 22,7 / 1+15 3 Olena Zubrylova, Olena Petrova, Nina Lemeš, Tatjana Vodopjanova + 1,48,1 / 1+12 == Mitalitaulukko == Sija Maa 1\. 3 1 1 2\. 2 4 0 3\. 2 0 3 4\. 1 3 3 5\. 1 1 0 6\. 1 0 1 7\. 0 1 0 8\. 0 0 1 8\. 0 0 1 == Lähteet == 2000 Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Norjan urheilutapahtumat Luokka:Norjan ampumahiihto Luokka:Suomen ampumahiihto Luokka:Oslon urheilu Luokka:Lahden urheilutapahtumat
Georg Klaus

Georg Klaus (s. 28. joulukuuta 1912 Nürnberg – 17. heinäkuuta 1974) oli saksalainen filosofi. Klaus tutki logiikkaa, tieteenfilosofiaa, kybernetiikkaa, peliteoriaa, dialektiikkaa, marxismi-leninismiä, ideologiakritiikkiä, yhteiskuntapolitiikkaa ja tiedepolitiikkaa. Hänen laajasta tuotannostaan on suomennettu teos Politiikan kieli (1974). == Teoksia == * * * * == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * http://www.helsinki.fi/filosofia/filo/henk/Lindfors/Klaus.htm Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Gösta Frändfors

Gösta Valdemar Frändfors (25. marraskuuta 1915 Tukholma – 8. elokuuta 1973 Huddinge) oli ruotsalainen painija ja olympiamitalisti, joka edusti seuratasolla Brandkaarens IK:ta. Hän voitti urallaan kaksi olympiamitalia, Berliinissä 1936 pronssia nimellä Gösta Jönsson ja Lontoossa 1948 hopeaa omalla nimellään. EM-tasolla Frändfors voitti kaksi hopeamitalia vapaapainista ja kultamitalin kreikkalais-roomalaisesta painista. ==Lähteet== *Gösta Frändfors – Sports Reference LLC. *Profiili FILA:n tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset vapaapainijat Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Sebastian Langeveld

Sebastian Langeveld (s. 17. tammikuuta 1985 Leiden) on alankomaalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2006–2022. Hän toimii vuodesta 2023 lähtien UCI World Tour -tasolla kilpailevan EF Education–EasyPostin apulaissporttipäällikkönä. Langeveld siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2006 edustaen sinä vuonna Skil-Shmiano -tallia. Samana vuonna hän voitti GP Pino Cerami -ajon ja sijoittui Dunkerquen neljän päivän ajon kokonaiskilpailun yhdeksänneksi. Hän voitti myös Hollannin maantieajon mestaruuskilpailussa hopeaa. Vuonna 2007 Langeveld alkoi edustaa Rabobank- tallia. Hän voitti Ster Elektrotoerin kokonaiskilpailun ja sijoittui Luxemburgin ympäriajon kokonaiskilpailun yhdeksänneksi ja toisen etapin kolmanneksi. Hän uusi Hollannin maantieajo-hopeansa. Vuonna 2008 hän sijoittui Steven de Jonghin jälkeen toiseksi Kuurne–Bryssel–Kuurne-kilpailussa. Vuonna 2011 hän voitti Omloop Het Nieuwsblad -kilpailun kukistettuaan loppukirissä Juan Antonio Flechan. Hän siirtyi Orica-GreenEDGE-joukkueeseen kaudelle 2012 ja on vuodesta 2014 edustanut yhdysvaltalaistallia, nykyiseltä nimeltään EF Education–EasyPost. Hän voitti maantieajon Alankomaiden-mestaruuden 2014. == Saavutuksia == ;2006 :Dunkerquen neljän päivän ajo, yhdeksäs :GP Pino Cerami, voitto :Hollannin maantieajon mestaruuskilpailut, hopeaa ;2007 :Ster Elektrotoer, voitto :Luxemburgin ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs, 2. etapin kolmas :Hollannin maantieajon mestaruuskilpailut, hopeaa ;2008 :Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen ;2009 :Sachsen-Tour, etappien 2 ja 4 voitto :Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kolmas :GP Jef Scherens, voitto ;2011 :Omloop Het Nieuwsblad, voitto :Flanderin ympäriajo, viides ;2012 :MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia ;2013 :Pariisi–Roubaix, seitsemäs ;2014 :Pariisi–Roubaix, kahdeksas :Hollannin maantieajon mestaruuskilpailut, kultaa ;2016 :Czech Cycling Tour, kokonaiskilpailussa toinen ;2017 :Pariisi–Roubaix, kolmas == Lähteet == * Sebastian Langeveld Trap–Friis-tietokannassa * Sebastian Langeveld cyclingarchives.com-tietokannassa === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Virallinen sivusto Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Monte Testaccio

thumb|Monte Testaccio Monte Testaccio (myös Monte Testaceo tai Monte dei cocci) on Roomassa sijaitseva jätevuori, joka koostuu lähes kokonaan Rooman valtakunnan aikaisista särkyneistä amforoista. Monte Testaccio on yksi suurimmista antiikin ajan kaatopaikoista ja peittää 22 000 neliömetrin alueen ja on tilavuudeltaan noin 580 000 kuutiometriä. Sen ympärysmitta on 1 490 metriä ja se on korkeudeltaan lähes 50 metriä, joskin antiikin aikaan luultavasti nykyistä korkeampi. Vuori sijaitsee lähellä Tiberin itärantaa, missä valtion oliiviöljyä varastoitiin toisen vuosisadan lopulla.http://ceipac.gh.ub.es/MOSTRA/u_expo.htm == Lähteet == Luokka:Rooman kukkulat Luokka:Arkeologiset kohteet Italiassa
Bo Lindman

Bo Lindman (8. helmikuuta 1899 Tukholma – 30. heinäkuuta 1992 Solna) oli ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija. Hän voitti olympiakultaa Pariisista 1924 ennen maanmiestään Sven Thofeltiä. Hän voitti kaksissa seuraavissa olympialaisissa, Amsterdamissa 1928 ja Los Angelesissa 1932, hopeaa. Urheilun aktiiviuransa jälkeen hän toimi Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana vuosina 1934-1946 ja sen jälkeen liiton hallituksen jäsenenä. Luokka:Ruotsalaiset nykyaikaiset viisiottelijat Luokka:Ruotsalaiset olympiavoittajat Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Diabolis Interium

Diabolis Interium () on ruotsalaisen black metal -yhtye Dark Funeralin kolmas studioalbumi. == Kappaleet== # # # # # # # # == Kokoonpano == * Emperor Magus Caligula – basso, laulu * Lord Ahriman – kitara * Dominion – kitara * Matte Modin – rummut \+ * Gaahnfaust – rummut (kappale 2) == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/diabolis-interium-mw0000218970 * About.com: http://heavymetal.about.com/od/cdreviews/fr/darkfuneraldiab.htm * Kaaoszine: 7/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Dark Funeralin albumit
Unen valta

Unen valta on kristillisen metalliyhtye VIP:n viides studioalbumi vuodelta 2006. Albumin julkaisi Maanalainen Levykauppa. Unen vallan musiikki on melodista ja tyylissä on vaikutteita progressiivisesta metallista sekä thrash metalista. Laulu on pääosin puhdasta ja melodista, ja mukana on jonkin verran aggressiivista huutolaulua. Viihdeimperiumi.fi antoi albumille 3,5 tähteä 5:stä,VIP - Unen valta. Viihdeimperiumi.fi ja Noise.fi antoi albumille 4 pistettä 5:stä, antaen albumille tunnustusta moitteettomasta teknisestä tasosta.VIP - Unen valta. Noise.fi Kappale "Helpompaa luovuttaa" julkaistiin internet-singlenä ennen albumin julkaisua. Albumin äänitti ja miksasi Arttu Sarvanne Studio Watercastlessa, Jyväskylässa 11.–31. elokuuta 2006. Unen vallan masteroi Minerva Pappi Finnvox-studiolla, albumin tuottivat VIP ja Arttu Sarvanne. Kansitaiteen teki Kaj Kiviniemi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Noise.fi: * Viihdeimperiumi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Suomalaiset metallialbumit Luokka:Arttu Sarvanteen tuottamat albumit
Kaarlo Valkama

Kaarlo "Kalle" Armas Valkama, myös salanimillä Pertti Vesa ja Pertti Wesa, (16. syyskuuta 1908 Helsinki – 29. heinäkuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen sovittaja, saksofonisti, trumpetisti, viulisti, säveltäjä, sanoittaja ja musiikkipedagogi. == Ura == === Sovittaja === Kaarlo Valkaman monipuolinen ja mittava musiikkiura alkoi 1920-luvulla ja kesti aina 1970-luvulle saakka. Hänet tunnetaan erityisesti sovittajana, ja esimerkiksi Lauri Jauhiaisen mukaan hän oli jopa aikansa paras alallaan. Valkaman sovittajaura alkoi jo 1920-luvun loppupuolella Levytukku Oy:lle. Hänen sovituksiaan levyttivät yhtiölle useat ajan tähdet, kuten Veikko Tuomi ja Olavi Virta. Muun muassa Virran levytykset ”Aamu Airistolla”, ”Assuncion”, ”Iltarusko”, ”Kultainen nuoruus”, ”Kun ilta ehtii” (vuoden 1963 versio), ”Kuolleet lehdet”, ”Liekki”, ”Tiikerihai” ja ”Tähti ja meripoika” (vuoden 1963 versio) ovat Valkaman sovittamia. Valkama oli häntä 7 vuotta nuoremman Toivo Kärjen esikuva sovittajana ja sovitti tämän useimmat 1930-luvulla levytetyt sävellykset 1960-luvun lopulla hän sovitti Erkki Junkkarisen tuolloin ensi kertaa levyttämän valssin ”Ruusuja hopeamaljassa”. Hänen tunnetuin 1960-luvun sovituksensa lienee kuitenkin Reijo Taipaleen levyttämä ja Unto Monosen säveltämä tango ”Satumaa”. === Muusikko ja pedagogi === Valkama oli mukana sadoissa levytyksissä muusikkona, sovittajana ja orkesterinjohtajana. Hän soitti saksofonia ja viulua. Hänen johtamansa Bellacord-orkesteri levytti vuonna 1933 ensimmäisen suomalaisen version tangosta ”Mustasukkaisuutta”. 1960-luvulla Valkama oli pitkään mukana Kullervo Linnan Humppa-Veikot- orkesterissa trumpetistina, saksofonistina ja viulistina. Hän teki myös monet orkesterin sovituksista. Jazzin ja iskelmämusiikin lisäksi Valkama on soittanut myös alttoviulua Helsingin kaupunginorkesterissa sekä opettanut viulunsoittoa. === Säveltäjä === Valkaman tunnetuimpana sävellyksenä pidetään Usko Kempin sanoittamaa tangoa ”Valkovuokot”, jonka ovat levyttäneet mm. Olavi Virta (1952), Eino Grön (1965) ja Erkki Junkkarinen (1978). Valkama sävelsi myös elokuvamusiikkia Valentin Vaalan ohjaamaan elokuvaan Minä ja mieheni morsian vuonna 1955. Akateemisissa juhlissa Valkaman säveltämä ”Poloneesi”, joka on levytetty 1955 ja 1974, on noussut huomattavaksi kilpailijaksi näissä yhteyksissä poloneesina perinteisesti soitetulle Michał Kleofas Ogińskin teokselle ”Jäähyväiset isänmaalle”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * *Kaarlo Valkama Elonetissä Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset sovittajat Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset sanoittajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet