EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Indianan yliopisto Bloomingtonissa

Indianan yliopisto Bloomingtonissa on julkinen yliopisto Bloomingtonissa, Indianassa. Se kuuluu Indianan yliopiston kampusalueisiin. Indianan osavaltion hallinto päätti yliopiston perustamisesta vuonna 1820. Kaksi vuotta myöhemmin alueen rakennustyöt aloitettiin. Yliopisto aloitetti toimintansa vuonna 1824, jolloin ensimmäiset opiskelijat aloittivat opiskelun. Koulu tunnettiin aluksi nimellä State Seminary, mutta vuonna 1838 nimeksi muutettiin Indianan yliopisto (). Vuonna 2010 Indianan yliopisto listattiin maailman 90:nneksi ja Yhdysvaltain 50:nneksi parhaaksi yliopistoksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Indianan yliopistot ja korkeakoulut
Sami Räsänen

Sami Räsänen (s. 17. lokakuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Itä- ja Keski-Suomen kolmosessa pelaavaa Kurkimäen Kisaa. Räsänen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kaksi liigaottelua, joissa molemmissa hän tuli kentälle vaihdosta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 ottelua. Räsänen on pelannut yhden nuorten maaottelun ja 12 poikien maaottelua. Ensimmäisessä virallisessa KuKi-debyytissään Räsänen heilutti verkkoa kaksi kertaa, kun KuKi voitti Regions' Cupin toisella kierroksella Lehmon Pallon lukemin 5-0. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ratkaisun hetki

Ratkaisun hetki (The Verdict) on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut oikeussalidraama, joka perustuu Barry Reedin romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Paul Newman, Charlotte Rampling, Jack Warden, James Mason, Milo O'Shea ja Lindsay Crouse. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet. Bruce Willis ja Tobin Bell vilahtavat elokuvassa avustajina, tarkkailijoina oikeussalissa. Elokuva oli Bruce Willisin ensimmäisiä. Elokuva sai 96-prosenttisesti positiivisen arvostelun Rotten Tomatoes -sivustolta ja on äänestetty 254 maailman parhaan elokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Sidney Lumetin ohjaamat elokuvat Luokka:David Mametin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Vuoden 1982 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Oikeussalidraamat
Atlantic Coast Conference

Atlantic Coast Conference (lyh. ACC) on NCAA:n I-divisioonaan kuuluva korkeakoulujen konferenssi. Konferenssiin kuuluu 18 yliopistoa ja 28 eri urheilulajia. Konferenssin päämaja sijaitsee Pohjois-Carolinan Greensborossa ja se on perustettu vuonna 1953. Konferenssi on yksi yhdestätoista I-divisioonan ylemmästä Football Bowl Subdivision-konferenssista. == Yliopistot == Yliopisto Kaupunki Nimi Perustettu Liittyi Tyyppi Oppilaat Boston College Chestnut Hill, Massachusetts Eagles 1863 2005 yksityinen 9 019 University of California, Berkeley (California) Berkeley, Kalifornia Golden Bears 1868 2024 julkinen 45 699 Clemson University Clemson, Etelä-Carolina Tigers 1889 1953 julkinen 14 172 Duke University Durham, Pohjois-Carolina Blue Devils 1838 1953 yksityinen 6 259 Florida State University Tallahassee, Florida Seminoles 1851 1991 julkinen 32 525 Georgia Tech Atlanta, Georgia Yellow Jackets 1885 1979 julkinen 19 404 University of Louisville Louisville, Kentucky Cardinals 1798 2014 julkinen 22 293 University of Miami Coral Gables, Florida Hurricanes 1925 2004 yksityinen 10 132 University of North Carolina at Chapel Hill Chapel Hill, Pohjois-Carolina Tar Heels 1789 1953 julkinen 17 628 North Carolina State University Raleigh, Pohjois-Carolina Wolfpack 1887 1953 julkinen 23 730 University of Notre Dame South Bend, Indiana Fighting Irish 1842 2013 yksityinen 11 733 University of Pittsburgh Pittsburgh, Pennsylvania Panthers 1787 2013 julkinen 28 766 Southern Methodist University (SMU) University Park, Texas Mustangs 1911 2024 yksityinen 11 842 Stanford University Stanford, Kalifornia Cardinal 1891 2024 yksityinen 17 529 Syracuse University Syracuse, New York Orange 1870 2013 yksityinen 21 029 University of Virginia Charlottesville, Virginia Cavaliers 1819 1953 julkinen 15 078 Virginia Tech Blacksburg, Virginia Hokies 1872 2004 julkinen 23 041 Wake Forest University Winston-Salem, Pohjois-Carolina Demon Deacons 1834 1953 yksityinen 4 231 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltain yliopistourheilu
Impulse

Impulse voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Impulse, Cy Endfieldin ohjaama elokuva vuodelta 1957, pääosassa Arthur Kennedy * Impulse (suomeksi myös Tappava impulssi), Graham Bakerin ohjaama elokuva vuodelta 1984, pääosissa Meg Tilly ja Tim Matheson * Pelottava houkutus (Impulse), Sondra Locken ohjaama elokuva vuodelta 1990, pääosassa Theresa Russell * Impulse, Charles T. Kanganisin ohjaama elokuva vuodelta 2008, pääosassa Angus Macfadyen * Impulse, Blindeadin EP-levy vuodelta 2009 * Impulse, Ellen Hopkinsin romaani * Science Fantasy, lehti josta käytettiin myös nimiä Impulse ja SF Impulse * Impulse! Records, levy-yhtiö * Impulse Airlines, entinen australialainen lentoyhtiö * Impulse, brittiläinen levykauppaketju * Isuzu Impulse, Isuzun automalli vuosina 1981–1992, myös Isuzu Piazza * Impulse, Stardockin, myöhemmin GameStopin digitaalisen jakelun alusta * Impulse, Inc, 3D-grafiikkaohjelmien kehittäjä.
Oivan ja Onnin jouluseikkailu

Oivan ja Onnin jouluseikkailu (Buster & Chauncey's Silent Night) on vuonna 1998 ilmestynyt kanadalainen lastenelokuva. Sen on ohjannut Buzz Potamkin. ==Lähteet== * http://www.imdb.com/title/tt0167064/ * * Elokuvan VHS-kasetin takakansi Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Jouluelokuvat Luokka:Vuoden 1998 yhdysvaltalaiset elokuvat
Fjodor Sergejev

thumb|upright|Fjodor Sergejev (Artjom). Fjodor Andrejevitš Sergejev, puoluenimeltään Artjom (; 19. maaliskuuta (J: 7. maaliskuuta) 1883 Kurskin läänin Fatežin kihlakunnan Glebovon kylä – 24. heinäkuuta 1921) oli venäläinen bolševikkijohtaja. Artjom syntyi talonpojan perheeseen. Hän opiskeli Moskovan teknisessä korkeakoulussa ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1901. Vuonna 1905 hän johti Harkovan bolševikkijärjestöä sekä siellä joulukuussa tehtyä kapinayritystä. Pidätyksen ja paon jälkeen Artjom johti Permin puoluekomiteaa vuonna 1906 ja osallistui bolševikkien puoluekokoukseen vuonna 1907. Samana vuonna hänet karkotettiin Siperiaan. Vuonna 1910 Artjom pakeni Korean ja Japanin kautta Australiaan, jossa hän jatkoi poliittista toimintaa. Venäjälle hän palasi vuonna 1917. Vuonna 1917 Artjom toimi bolševikkipuolueen Donetskin aluekomitean byroon sihteerinä, osallistui kuudenteen puoluekokoukseen ja valittiin puolueen keskuskomitean jäseneksi. Lokakuussa hän osallistui vallankumoustapahtumiin Harkovassa ja Donbassissa. Marraskuussa hänet valittiin Harkovan neuvoston ja läänin vallankumouskomitean puheenjohtajaksi sekä joulukuussa Ukrainan toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Vuonna 1918 Artjom oli Donetskin ja Krivoi Rogin neuvostotasavallan kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja ja Ukrainan kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen. Tammikuusta 1919 lähtien hän toimi Ukrainan väliaikaisen hallituksen varapuheenjohtajana ja johti Denikinin armeijan vastaista taistelua Donbassissa. Vuonna 1920 hän oli Donetskin läänin toimeenpanevan komitean puheenjohtaja. Artjom valittiin NKP(b):n keskuskomitean ehdokasjäseneksi vuonna 1919 ja sen varsinaiseksi jäseneksi vuonna 1920. Vuosina 1920–1921 hän työskenteli Moskovan puoluekomitean sihteerinä ja vuorityöläisten liiton keskuskomitean puheenjohtajana. Hän oli myös Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean jäsen. Artjom kuoli uutta pikajunamallia (aerovagon) kokeiltaessa tapahtuneessa onnettomuudessa. Hänet on haudattu Moskovan Punaiselle torille. Neuvostoaikana hänen mukaansa nimettiin kaupunkeja, katuja ja muita kohteita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Dejateli revoljutsionnogo dviženija v Rossii: Artjom * Hronos: Artjom, Fjodor Andrejevitš Sergejev Luokka:Bolševikit Luokka:Venäläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Bob Knight

Robert Montgomery ”Bob” Knight (25. lokakuuta 1940 Massillon – 1. marraskuuta 2023 Bloomington) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän on saavuttanut toiseksi eniten voittoja yliopistovalmentajista. == Ura == Knight pelasi yliopistokoripalloa Ohion osavaltionyliopistossa, jossa hän voitti NCAA- mestaruuden vuonna 1960. Hän aloitti vain muutaman ottelun aloitusviisikossa, mutta oli joukkueen niin sanottu kuudes mies. Valmistuttuaan yliopistosta Knight aloitti apuvalmentajana Cuyahoga Fallsin lukiojoukkueessa. Ainoastaan vuoden jälkeen hän siirtyi armeijan West Pointin apuvalmentajaksi. Vuonna 1965 Knight siirtyi joukkueen päävalmentajaksi, jolloin hänestä tuli historian nuorin yliopistovalmentaja. Hänen alaisuudessaan armeijan joukkue voitti 102 ottelua ja hävisi 50. Joukkue eteni myös neljä kertaa NIT-turnaukseen, jossa se oli parhaimmillaan kolmas. Vuonna 1971 Knight siirtyi Indianan yliopiston päävalmentajaksi. Hänen valmentajaurallaan koulu voitti NCAA-turnauksen kolme kertaa vuosina 1976, 1981 ja 1987. Knight valmensi samanaikaisesti myös Yhdysvaltain maajoukkueen olympiakullalle vuonna 1984. Hän valmensi Indianan yliopistoa aina vuoteen 2000 asti. Tällöin julkisuuteen oli noussut Knightin huono käyttäytyminen sekä entisiin pelaajiin kohdistunut väkivalta, joiden johdosta hänet vapautettiin. Yhden välivuoden jälkeen Knight jatkoi valmennusta Texas Techin yliopistojoukkueessa. Hän valmensi joukkuetta vuoteen 2008 asti, jonka jälkeen hän vetäytyi koripallosta. Knight voitti valmennusurallaan ennätykselliset 902 ottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sports-Reference Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
K-On!

K-On! (けいおん! Keion!) on japanilainen manga- ja anime-sarja. K-On!-sarjakuva ilmestyi Manga Time Kirara -lehdessä vuosina 2007–2010, minkä jälkeen siitä on alettu julkaista itsenäisiä laitoksia. Manga on poikinut kahden tuotantokauden mittaisen animaatiosarjan, kaksi OVA-animaatiota ja yhden PSP-pelin. Lisäksi animesarjaan liittyvä elokuva ilmestyi joulukuussa 2011. Suomeksi K-ON! on ilmestynyt heinäkuusta 2011 alkaen Punaisen jättiläisen kustantamana. Teoksia on yhteensä kuusi: neljä varsinaista ja kaksi ekstraosaa. == Juoni == Neljä lukion aloittanutta tyttöä liittyy musiikkikerhoon ja yrittää pelastaa sen lakkauttamiselta. Tämä ei suju ongelmitta, sillä kerhobändin kitaristiksi valitaan hieman yksinkertainen tyttö, Yui Hirasawa, jolla ei ole aluksi mitään kokemusta musiikista. Tytöt viettävät paljon aikaa kerholuokassa, muun muassa syöden herkkuja ja juoden teetä. Kerho on vaarassa useammin kuin kerran. Ensin sitä uhkaa Yuin heikko koulumenestys: ellei hän suorita hyväksytysti reputtamaansa koetta, kerho lakkautetaan. Seuraavaksi todetaan, ettei kerho voi olla virallinen ilman ohjaajaa, mutta tytöt saavat suostuttelulla ja kiristyksellä opettaja Sawako Yamanakan ryhtymään tehtävään. Kerho tarvitsee säilyäkseen myös uusia jäseniä, eikä niiden hankinta suju hyvin. == Lähteet == *Virallinen sivusto *Virallinen sivusto *K-On! (manga) - Anime News Networks -sivustolla Luokka:Animesarjat Luokka:Mangasarjat Luokka:Komedia-anime ja -manga Luokka:2000-luvun anime ja manga Luokka:Seinen Luokka:PlayStation Portable -pelit
Kuskohygriini

Kuskohygriini (C13H24N2O) on pyrrolidiinirakenteen sisältävä alkaloidi. Sitä esiintyy erityisesti Erythroxylum cocan ja muiden kokapensaiden lehdissä ja monissa Solanales-lahkon kasveissa, kuten belladonnassa (Atropa belladonna) ja hulluruoholajin Datura discolor juurissa. Kuskohygriini on öljymäinen vesiliukoinen neste. Monien muiden pyrrolidiinialkaloidien tavoin kasvit syntetisoivat sitä lähtien ornitiiniaminohaposta, josta muodostuu putreskiinia ja edelleen N-metyyli-Δ1-pyrroliumkationi. Tämä kationi kondensoituu Mannich- reaktiolla toisen N-metyyli-Δ1-pyrroliumkationin ja asetoetikkahapon tai asetyylikoentsyymi-A:n kanssa muodostaen kuskohygriiniä. Kuskohygriinin rakenne sisältää kaksi kiraliakeskusta. Luonnossa se on optiivisesti inaktiivisena meso-kuskohygriininä. Puhtaat (+)- ja (-)-kuskohygriinit rasemisoituvat liuoksessa hygriinin tavoin hyvin nopeasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cuscohygrine *ChemBlink: Cuscohygrine *Liber Herbarum II: Luettelo kuskohygriinia sisältävistä kasveista Luokka:Alkaloidit
Happy Feet 2

Happy Feet 2 () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut australialais- yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on ohjannut George Miller. Keisaripingviinihahmojen seikkailuista kertova elokuva on jatko-osa saman ohjaajan vuoden 2006 elokuvalle Happy Feet. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomalainen ääninäyttelijä Rooli Ava Acres Seera Alexander Erik Benjamin Flores Jr. Arttu Bäckman Atticus Elijah Wood Niilo Syväoja Mumble Pink Annituuli Kasurinen Gloria Hank Azaria Antti Jaakola Sven Brad Pitt Petrus Kähkönen Will Matt Damon Samuel Harjanne Bill Richard Carter Sasu Moilanen Beachmaster Sofía Vergara Iina Kuustonen Carmen Hugo Weaving Heikki Nousiainen Noah Robin Williams Ilkka Merivaara Ramon Carlos Alazraqui Kari Hietalahti Nestor Lombardo Boyar Jukka Rasila Raul Jeffrey Garcia Tommi Haapaniemi Rinaldo Johnny A. Sanchez Juha Veijonen Lombardo Robin Williams Pertti Koivula Routalempi Danny Mann Kari Tamminen Brokebeak Lee Perry Jarmo Koski Fransesco Magda Szubanski Eija Vilpas Viola Common Tuomas Uusitalo Seymore == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2011 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2011 australialaiset elokuvat Luokka:George Millerin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe-elokuvat Luokka:Elokuvat linnuista Luokka:3D-elokuvat
Moncef Zerka

Moncef Zerka (, s. 30. elokuuta 1981 Orléans, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Zerka edustaa Major League Soccerissa New England Revolutionia. __notoc__ ==Ura== Zerka aloitti jalkapalloilun US Orléansin junioreissa, josta hän siirtyi edustamaan Nancyn kakkosjoukkuetta kaudella 1999–2000. Seuraavalla kaudella hän siirtyi edustusjoukkueeseen kesken kauden ja edusti sittemmin joukkuetta aina vuoteen 2009 saakka. Zerka oli muun muassa ratkaisevassa roolissa joukkueen voitettua Ranskan liigacupin vuonna 2006.Coupe de la Ligue - Saison 2005-05 - Finale LFP Viitattu 26.11.2011 18\. elokuuta 2011 Zerka siirtyi vapaa-agenttina Yhdysvaltoihin New England Revolutioniin.Revs sign Monsef Zerka revolutionsoccer.net 18.8.2011 Viitattu 26.11.2011 ==Maajoukkueura== Maajoukkuetasolla Zerka on edustanut Marokkoa vuosina 2001–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan- mestaruuskilpailuissa. Lisäksi Zerka pelasi myös Marokon alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2004 kesäolympialaisissa.Olympic Football Tournaments Athens 2004 - Men - Teams - Morocco FIFA Viitattu 20.2.2012 ==Saavutukset== *Ligue 2 mestaruus: 2005 *Ranskan liigacup: 2006 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reaction Engines Skylon

Reaction Engines Skylon on brittiläinen Reaction Engines Limitedin (REL) kehitteillä oleva uudelleenkäytettävä avaruuslentokone. Kone on tyypiltään SSTO-avaruusalus, eli sen on tarkoitus nousta kiertoradalle ilman useamman rakettivaiheen käyttöä. Koneella on mahdollista kuljettaa joko rahtia tai rahtitilaan tulevan miehistömodulin avulla matkustajia avaruuteen. Yhden koneyksilön on arvioitu voivan lentää ainakin 200 lentoa. Voimanlähteenään alus käyttää ilmaahengittäviä SABRE-rakettimoottoreita. Kone pystyy saavuttamaan ilmakehässä ilmakehän happea hapettimena käyttäen 5,4 machin nopeuden, jonka jälkeen ilmakehä käy liian ohueksi moottoreille ja hapettimena siirrytään käyttämään koneen säiliöissä olevaa nestehappea. Skylonin maksimilasti matalalle kiertoradalle on 17 tonnia, eikä sillä pysty saavuttamaan korkeampia kiertoratoja. Laukaisut korkeammille kiertoradoille hoidetaan erillisellä uudelleenkäytettävällä kakkosvaiheella, jonka Skylon nostaa matalalle kiertoradalle, ja joka nostaa satelliitin korkeammalle kiertoradalle ja palaa sen jälkeen takaisin matalalle kiertoradalle, josta Skylon palauttaa sen rahtitilaansa ja tuo mukanaan takaisin lentokentälle. == Katso myös == * HOTOL ==Aiheesta muualla== *Reaction Engines Ltd. * Mullistava avaruuslentokone sai ison sysäyksen eteenpäin - Tiedetuubi Luokka:Avaruuslentokoneet
Eetu Vähäsöyrinki

Eetu Risto Ilmari Vähäsöyrinki (s. 12. huhtikuuta 1990 Jyväskylä) on kilpauransa päättänyt suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hän on entisen Suomen Hiihtoliiton päävalmentajan ja maastohiihdon lajipäällikön Pekka Vähäsöyringin poika. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Vähäsöyrinki oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 46:s ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 47:s. Joukkuekilpailussa hän oli mukana Suomen seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 37:nneksi, joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja joukkuesprintissä 11:nneksi. Maailmancupissa Vähäsöyrinki kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2010. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti Kuusamossa 26. marraskuuta 2011 oltuaan 25:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 17:nneksi Tšaikovskissa tammikuussa 2014. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Noppaperhoset

NoppaperhosetKauri Mikkola, Jussi Murtosaari & Kari Nissinen (toim.): Perhosten lumo - Suomalainen perhostieto. Suomen Perhostutkijain Seuran 50-vuotisjuhlajulkaisu. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-3317-6 s. 295 (Riodinidae) on päiväperhosiin kuuluva perhosheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti noin 1000 lajia. Lajimäärä on suurin trooppisessa Amerikassa, mutta heimo on edustettuna myös vanhalla mantereella. Tyypillinen piirre on heimon perhoslajien siivillä näkyvät kirkkaat ja metallinhohtoiset täplät tai kuviot. Heimon perhoset muistuttavat sinisiipiä, sillä koiraiden etummainen raajapari on surkastunut, kun naarailla kaikki raajat ovat täysimittaisia. Lisäksi takasiipien siipisuonitus on heimolle tunnusomainen. Lepäävät perhoset piilottelevat lehtien alapinnoilla pitäen siipiään ruumiin sivuille levitettynä.http://imnh.isu.edu/digitalatlas/bio/insects/butrfly/famrio/famrio.htmhttp://tolweb.org/Riodinidae/12174 Pääasiassa koiraiden eturaajojen piirteiden perusteella heimo on joskus yhdistetty joko sinisiipisiin tai täpläperhosiin.Kristensen (ed.) "Lepidoptera, Moths and Butterflies. Volume 1. Evolution, Systematics and Biogeography". Handbook of Zoology ISBN 978-3110157048 s. 281 Euroopassa heimoa edustaa esikkoperhonen eli noppaperhonen (Hamearis lucina)http://www.leps.it/SpeciesPages/HameLuci.htm, jota ei tavata Suomessa, mutta kylläkin Virossa sekä Etelä-Ruotsissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * etelä- ja keskiamerikkalaisia lajeja * amerikkalaisia lajeja *
Forssan varavoimalaitos

Forssan varavoimalaitos on Fingridin omistama Forssassa sijaitseva 338 megawatin varavoimalaitos. Se rakennettiin, jotta Suomen sähköverkossa olisi riittävästi reservissä olevaa energiantuotantokapasiteettia. Voimalaitos koostuu kahdesta kaasuturbiinista, jotka käyttävät polttoaineenaan kevyttä polttoöljyä. Voimalaitos voidaan käynnistää kauko-ohjauksella ja se saadaan käyttöön 15 minuutissa. Varavoimalaitoksen rakentaminen aloitettiin syksyllä 2010 ja sen peruskivi muurattiin tammikuussa 2011. Fingrid tilasi varavoimalaitoksen pääkoneiston italialaiselta Ansaldo Energia S.p.A:lta. Laitos valmistui aikataulussaan vuoden 2012 lopulla ja se vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 2013. Hankkeen rakennuskustannukset olivat 111 miljoonaa euroa. Forssan valintaan varavoimalaitoksen rakennuspaikaksi vaikutti sijainti kantaverkon solmukohdassa. Vuonna 2018 Fingrid nosti varavoimalaitoksen tehoa. Fingrid teki kaasuturbiineille säätömuutoksen ja hankki kW-set Oy:ltä kaksi dieselgeneraattoria, joiden avulla kaasuturbiinit voidaan käynnistää ilman ulkoista sähkönsyöttöä. Muutostyöt nostivat laitoksen tehoa 318 megawatista 338 megawattiin. == Lähteet == Luokka:Suomen voimalaitokset Luokka:Forssan rakennukset ja rakennelmat
Pavel Královec

Pavel Královec (s. 16. elokuuta 1977 Domažlice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 2005 lähtien. == Aiheesta muualla == * Pavel Královecin esittely WorldReferee.com-sivustolla Luokka:Tšekkiläiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ARC Antioquia (1933)

ARC Antioquia oli Kolumbian laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Antioquia- luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus oli alun perin Portugalin 12. kesäkuuta 1931 Yarrow Shipbuildersilta tilaama NRP Tejo. Perun ja Kolumbian välinen rajakiista pakotti Kolumbian hallituksen pyytämään apua Portugalilta, joka myi keskeneräiset aluksensa. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1934.Whitley 1988, s. 32. == Palvelus == Kolumbia pitäytyi puolueettomana toisessa maailmansodassa, ja sen vuoksi laivasto valvoi puolueettomuutta maan aluevesillä. Antioquia partioi Karibianmerellä valvooen meriliikennettä. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1960 ja määrättiin poistolistalle 25. lokakuuta. Alus myytiin romutettavaksi International Technical Servicelle Barranquillaan, jonne se saapui marraskuussa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Antioquia-luokan hävittäjät Luokka:Yarrow’n valmistamat alukset Luokka:Kolumbian toisen maailmansodan hävittäjät
Liberty Memorial

Liberty Memorial () on ensimmäisen maailmansodan aikana kuolleiden muistolle rakennettu muistomerkki Penn Valley Park -puistossa Kansas Cityn kaupungissa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Muistomerkin yhteydessä on ensimmäisen maailmansodan museo. Muistomerkkiä alettiin rakentaa vuonna 1921 ja se valmistui vuonna 1926. Muistomerkin suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Harold Van Buren Magonigle. Muistomerkki edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja egyptiläistyylistä arkkitehtuuria. Vuonna 2006 muistomerkki pääsi National Historic Landmark -kohteeksi (NHL, ). Muistomerkki on valmistettu kasota- kalkkikivestä, indiana-kalkkikivestä ja graniitista. Muistomerkki on esiintynyt myös elokuvassa The Day After vuodelta 1983. Elokuvassa muistomerkki tuhoutuu ydinsodassa. == Lähteet == Luokka:Missourin rakennukset ja rakennelmat Luokka:National Register of Historic Places Luokka:Yhdysvaltain muistomerkit Luokka:Uusklassinen arkkitehtuuri‎
Yksi puraisu

Yksi puraisu (Once Bitten) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut vampyyriaiheinen kauhukomediaelokuva. Sen pääosia esittävät Lauren Hutton, Jim Carrey, Cleavon Little, Karen Kopins, Megan Mullally ja Jeb Stuart Adams. Elokuvan on ohjannut Howard Storm. Se tuotti maailmanlaajuisesti noin 10 miljoonaa dollaria ja nousi kulttimaineeseen negatiivisesta kritiikistään huolimatta. Elokuva julkaistiin suoraan videolle monessa maassa. Yksi puraisu oli Jim Carreyn ensimmäinen pääroolielokuva. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu Yhtä puraisua makaaberiksi horror-huumoriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.Once Bitten, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat Luokka:Vuoden 1985 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vampyyrielokuvat
Statsraad Lehmkuhl

Statsraad Lehmkuhl on suuri kolmimastoinen purjealus, jonka omistaja on ollut vuodesta 1978 lähtien norjalainen Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl -säätiö. Takiloinniltaan alus on parkki. Sen kotisatama on Bergen, ja sitä käytetään muun muassa Norjan merisotakoulun () koululaivana, nimellä KNM Statsraad Lehmkuhl. Aluksen nimi kääntyy suomeksi "valtioneuvoston jäsen Lehmkuhl", joka puolestaan juontuu Norjan työministerinä vuosina 1905–1907 toimeesta Kristofer Lehmkuhlista. Alus rakennettiin Johann C. Tecklenborg AG:n telakalla Geestemündessä Bremerhavenissa, ja se laskettiin vesille 14. tammikuuta 1914. Aluksen purjepinta-ala on 2 026 m2, ja sen vetoisuus on 1 516\. == Lähteet == * KNM Statsraad Lehmkuhl * Statsraad Lehmkuhl Norjan laivaston sivuilla * Sjøkrigsskolen – Academic facilities ==Aiheesta muualla== *Statsraad Lehmkuhl Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl -sivustolla Luokka:Purjelaivat Luokka:Bergenin historia
Niko Perera

Niko Perera (s. 27. tammikuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Grankulla IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Perera pelasi FC Espoossa 33 ottelua Ykköstä vuosina 2010–2011. Hän siirtyi Espoosta Hakaan elokuussa 2011Veikkausliiga ja pelasi Hakassa Veikkausliiga-kaudella 2011 kolme liigaottelua, joista kahdessa hän oli avauskokoonpanossa. Kaudesta 2013 lähtien Perera on pelannut Kakkosta GrIFK:ssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Naber

John Naber (s. 20. tammikuuta 1956 Evanston, Illinois) on yhdysvaltalainen uinnin nelinkertainen olympiavoittaja Naber oli Montréalin 1976 olympialaisten menestynein miesuimari. Hän voitti neljä kultamitalia, kaikki maailmanennätysajalla. Henkilökohtaisen kultamitalin hän voitti 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa. Muut kultamitalit hän sai 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Hän saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi vain maanmiehelleen Bruce Furnissille. Naber oli ensimmäinen selkäuimari, joka alitti 50 sekuntia 100 jaardilla, 56 sekuntia 100 metrillä, 1.50 200 jaardilla ja kaksi minuuttia 200 metrillä. Montréalin olympialaisissa hän ui 200 metrin selkäuinnissa saman pituisen matkan perhosuinnin maailmanennätystäkin nopeammin. == Lähteet == * * John Naber ISHOF:n sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abdessamad Chahiri

__NOTOC__ Abdessamad Chahiri (, s. 17. toukokuuta 1982) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Chahiri edustaa Marokon pääsarjassa FAR Rabatia. ==Ura== Chahiri aloitti jalkapalloilun Al-Ahramin junioreissa, josta hän siirtyi Raja Casablancaan vuonna 2003 ja oli voittamassa ensimmäisellä kaudellaan Marokon mestaruutta. Kauden jälkeen Chahiri pelasi lainalla IR Tangerissa kaudella 2004–2005, kunnes palasi takaisin Casablancaan. Chahiri saavutti vielä Arabian Mestarien liigan voiton vuonna 2006. Kaudeksi 2007–2008 Chahiri siirtyi Difaa el-Jadida, josta matka jatkui kauden jälkeen FAR Rabatiin. ==Maajoukkueura== Maajoukkuetasolla Chahiri on edustanut Marokkoa vuosina 2007–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa. ==Saavutukset== *Marokon mestaruus: 2004 *Arabian Mestarien liiga: 2006 *Marokon cup: 2009 ==Aiheesta muualla== * National Football Teams Luokka:Marokkolaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
C-Murder

Corey Miller (s. 9. maaliskuuta 1971, New Orleans, Louisiana), tunnetaan paremmin nimellä C-Murder, on yhdysvaltalainen rap- ja hip hop -artisti. Hän on myös hip hop -artistien Master P:n nuorempi veli sekä Romeon setä. C-Murder on julkaissut kahdeksan eri albumia, joista ensimmäinen Life or Death julkaistiin vuonna 1998. C-Murderin ehkä tunnetuin kappale on Down for my Niggas, jonka hän esitti Snoop Doggin ja Magicin kanssa. C-Murder on myös näytellyt muutamissa elokuvissa, useimmiten veljensä Master P:n kanssa. == Murhaoikeudenkäynti == Vuonna 2002 Corey Miller pahoinpiteli ja ampui 16-vuotiaan Steve Thomasin kuoliaaksi louisianalaisella yökerholla. Henkirikoksen aikoihin Miller seurusteli Monica -nimisen R&B; -laulajan kanssa. Miller tuomittiin syyskuussa 2003 toisen asteen murhasta, mutta hänelle määrättiin uusi oikeudenkäynti myöhemmin, kun selvisi, että osalla Thomasin tapon todistajista oli rikostaustaa. Miller määrättiin kotiarestiin oikeudenkäynnin ajaksi ja odottaessaan oikeudenkäyntiä hän rikkoi kotiarestinsa sääntöjä. Siitä huolimatta Milleriä ei sijoitettu vankilaan vaan hänen annetaan pysyä kotiarestissa. Oikeudenkäynneissä Corey Miller todettiin ensin syylliseksi murhanyritykseen ja sen jälkeen, jälleen, toisen asteen murhaan. Miller tuomittiin 14. elokuuta 2009 murhanyrityksestä 10 vuodeksi vankeuteen sekä toisen asteen murhasta elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen, mikä on Louisianan osavaltiossa pakollinen rangaistus kyseisestä rikoksesta. Corey Miller suorittaa rangaistustaan ja luultavasti viettää koko loppuelämänsä Louisianan osavaltion vankilassa, Angolassa. Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -artistit Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Juvonen

Janne Aleksi Juvonen (s. 3. lokakuuta 1994 Kiihtelysvaara) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaa. == Ura == === Seuraura === Juvonen on Enon Jetsin kasvatti ja siirtyi sieltä pelaamaan Jokipoikiin. Hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen keväällä 2010, mutta ei pelannut edustusjoukkueessa otteluakaan. Kauden 2010–2011 Juvonen pelasi pääosin joukkueen A-nuorissa I-divisioonassa, jotka karsivat paikasta A-nuorten SM-liigaan. Elokuussa 2011 Juvonen siirtyi Jokipojista lainalle Pelicansiin. Hän pelasi pääosin A-nuorissa, jossa hän toimi joukkueen kakkosmaalivahtina. Juvonen teki SM-liigadebyyttinsä 26. marraskuuta 2011 kotona Helsingin IFK:ta vastaan, kun hän pääsi kentälle 0–4-tappiotilanteessa Antti Rautiolan tilalle. Hän teki 3–6-tappioon päättyneessä ottelussa 14 torjuntaa. Hän pelaa myös usein Heinolan Peliitoissa. Juvonen pelasi uransa ensimmäisen nollapelin Liigassa 21. marraskuuta 2014, kun Pelicans voitti kotonaan Lukon 3–0. Juvonen torjui ottelussa 36 laukausta. Vuosina 2018–2019 Juvonen edusti Ruotsin pääsarjassa, SHL:ssä, Mora IK:ta. Vuosina 2019–2021 hän pelasi SHL-seura Leksands IF:n riveissä. Juvonen siirtyi toukokuussa 2021 Jokereihin. https://yle.fi/urheilu/3-11917494 Maaliskuussa 2022 hän siirtyi Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaan. === Maajoukkueura === Juvonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Hän oli mukana nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2014 Suomen voittaessa kultaa. Hän oli kuitenkin kolmas maalivahti, eikä pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua. == Muuta == Juvonen opiskelee Lahdessa liiketaloutta. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920 – miesten maastojuoksun henkilökohtainen
kilpailu

Miesten maastojuoksuun Antwerpenin olympiakisoissa 1920 osallistui 47 juoksijaa kahdestatoista eri maasta. Kilpailu käytiin maanantaina 23. elokuuta ja samassa yhteydessä suoritettiin myös joukkuekilpailu, johon laskettiin mukaan joukkueen kolmen parhaan jäsenen sijoitus. Laji oli olympiakisojen ohjelmassa toista kertaa. Kilpailun voitti Paavo Nurmi ja Suomi oli paras myös joukkuekilpailussa. Juostava matka oli 8 kilometriä, vaikka sen ohjelman mukaan olisi pitänyt olla 10 kilometriä. ==Lopputulokset== Sija Nimi Maa Aika 1 Paavo Nurmi 27.15,0 2 Eric Backman 27.17,6 3 Heikki Liimatainen 27.37,0 4 James Wilson 27.45,2 5 Frank Hegarty 27.57,0 6 Teodor Koskenniemi 27.57,2 7 Julien Van Campenhout 28.00,0 8 Gaston Heuet 28.10,0 9 Patrick Flynn 28.12,0 10 Gustaf Mattsson 28.16,0 11 Hilding Ekman 28.17,0 12 Alfred Nichols 28.20,0 13 Werner Magnusson 14 Ilmari Vesamaa 15 Fred Faller 16 Max Bohland 17 Gustave Lauvaux 18 Eino Rastas 19 Christopher Vose 20 Albert Andersen 21 Joseph Servella 22 Walter Freeman 23 Hannes Miettinen 24 Lars Hedwall 25 Julio Domínguez Espanja 26 Larry Cummins 27 Henrik Sørensen 28 Jón Jónsen 29 Tommy Town Kanada 30 Knut Alm 31 Edmond Brossard 32 Edmond Bimont 33 Henri Smets 34 Lewis Watson 35 Julius Ebert 36 Aimé Proot 37 François Vyncke 38 Alexandros Kranis Kreikka 39 Panagiotis Trivoulidas Kreikka 40 Bob Crawford 41 Pierre Trullemans 42 Antoine Rivez \- Even Vengshoel DNF \- Joseph Guillemot DNF \- Artur Nielsen DNF \- Len Richardson DNF \- Amisoli Patasoni DNF ==Lähteet== * sports-reference.com * Lauri Pihkala ja Martti Jukola (Suomen Urheilulehti): Olympialaiskisat ennen ja Pariisissa 1924, 1.osa, WSOY Porvoo 1924 s. 229-230. Luokka:Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1920
Marianna Flinckenberg-Gluschkoff

Marianna Flinckenberg-Gluschkoff (s. 1940Ilkikurinen kompassi Finna.fi, viitattu 2.8.2023 (syntymävuosi tekijätiedoissa)) on eläkkeellä oleva Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtori. Flinckenberg-Gluschkoff on ikonimaalari ja ortodoksisen kirkon jäsen. Taustaltaan hän on suomenruotsalais-venäläinen. Hän on matkustanut Siperiassa ja kirjoittanut Siperiaa käsittelevien kirjojen lisäksi aiheesta televisiokäsikirjoituksia ja lehtiartikkeleita.Leppänen, Marko: Siperian tundra piirtyi sisälle. (vain tilaajille) Helsingin Sanomat 26.11.2011, s. C 6. Flinckenberg-Gluschkoff juonsi 1970-luvun taitteessa television kielenopetusohjelmaa Dobryj vetšer. Marianna Flinckenberg-Gluschkoffin vanhemmat olivat Jarl Flinckenberg ja Irina Butusoff. Hänen puolisonsa oli Venäjän-kauppaan erikoistunut myyntijohtaja Kirill Gluschkoff (1937–2006). Hänen lapsiaan ovat elokuvaaja Peter Flinckenberg ja valokuvaaja Kira Gluschkoff. ==Teokset== * Ikonimaalauksen alkeita: Ortodoksisten nuorten liiton kerhoja varten. Suomenkielisen kurssin muokannut ja täydentänyt Marianna Flinckenberg. Ortodoksisten nuorten liitto, 1981. ISBN 951-95816-7-7 * Marianna Flinckenberg-Gluschkoff & Nikolai Garin: Ugrien mailla: Suomalaisten tutkimusmatkailijoiden jalanjäljillä Obvirralta Uralille. Otava, 1992. ISBN 951-1-11997-4 * Siperian sylissä. Maahenki, 2011. ISBN 978-952-5870-35-0 * Pietarilainen polkuhevonen - Lapsuus kolmen kulttuurin katveessa. Otava, 2013 ISBN 978-951-31-7345-6 * Ikoni puhuu. Maahenki, 2015 ISBN 978-952-301-034-5 * Ilkikurinen kompassi - Suunnistusta monen kulttuurin poluilla. Valamon luostari, 2017 ISBN 978-952-5495-49-2 * Muistojen hiljainen puutarha : Helsingin ortodoksisen seurakunnan Lapinlahden hautausmaa. [Uusi-Valamo] : Valamo Kustannus, [2023]. ISBN 978-952-5495-78-2 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ikuinen paluu

Ikuinen paluu on monissa uskonnoissa ja todellisuuskäsityksissä esiintyvä käsite. Sen mukaan aika on syklinen eli samat tapahtumat toistuvat uudelleen ja uudelleen maailmankaikkeudessa, ja mahdollisesti ovat toistuneet myös menneisyydessä. Tunnetuimmin ajatus ikuisesta paluusta esiintyy intialaisten uskontojen (hindulaisuus, buddhalaisuus ja jainalaisuus) jälleensyntymis- ja sielunvaellusopissa (samsara), antiikin ajan stoalaisilla filosofeilla (ekpyrosis) sekä saksalaisfilosofi Friedrich Nietzschen teoksissa. == Friedrich Nietzschen käsitys == Nietzschen teoksissa esiintyvä käsitys ikuisesta paluusta on eräs hänen keskeisimmistä teemoistaan. Nietzschen mukaan ihminen, joka kykenisi hyväksymään sen, että hänen elämänsä toistuisi loputtoman monta kertaa samoine iloineen ja murheineen, kykenisi hyväksymään täydellisesti elämänsä. Ikuisen paluun hyväksyminen johtaa siihen, että ihminen arvostaa jokaista hetkeään ja tekoaan menneisyydessä sekä tulevaisuudessa, minkä jälkeen ihminen voi suhtautua vilpittömästi kaikkiin suorittamiinsa tekoihin; tämä on välttämätön askel niiden ”henkisten kahleiden” katkaisemisessa, jotka rajoittavat ihmisen kehittymistä yli- ihmiseksi. On käyty keskustelua siitä, pitikö Nietzsche ”ikuista paluuta” varsinaisena totuutena. Martin Heideggerin yleisesti hyväksytyn käsityksen mukaan kyseessä on Nietzschen keksimä ajatuskoe, johon hän sai vaikutteita antiikin kreikkalaisesta ja intialaisesta ajattelusta. Usein nähdään, että ikuinen paluu on Nietzschen vastaus Immanuel Kantin kategoriselle imperatiiville: kun kategorinen imperatiivi painottaa päätöksen eettisiä seurauksia mietittäessä sitä ”mitä jos kaikki tekisivät samalla tavalla”, ajatus ikuisesta paluusta liittyy kysymykseen ”mitä jos joutuisi kokemaan teon seuraukset loputtoman monta kertaa”. Nietzsche itse piti ikuisen paluun universaalia totuutta ”raskaimpana mahdollisena taakkana mitä voi kuvitella”. Luokka:Aika Luokka:Friedrich Nietzschen filosofia Luokka:Uskonnolliset kaikkeuskäsitykset
Jerry Reinsdorf

Jerry M. Reinsdorf (s. 25. helmikuuta 1936 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen lakimies ja Chicago White Soxin sekä Chicago Bullsin omistaja. Ennen urheiluseuran omistajuutta Reinsdorf työskenteli täysaikaisesti lakimiehenä. Oltuaan lakimies hän siirtyi kiinteistöalalle, jolla hän rikastui. Tämän jälkeen Reinsdorf siirtyi urheilu-alalle ja osti vuonna 1981 Chicago White Sox. Neljä vuotta myöhemmin hän hankki Chicago Bullsin omistajuuden. Reinsdorfin tulon myötä sekä White Sox että Bulls menestyivät paremmin. Hänen uudistustensa ansiosta Bullsin katsojaluvut nousivat. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Chicago Bulls Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1936 syntyneet
Treasure Isle

Treasure Isle oli Zynga nimisen yhtiön kehittämä peli joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2010. Peli julkaistiin ainoastaan Facebookin palvelimelle. Peli lakkautettiin loppuvuodesta 2012 vähäisen suosionsa takia. Pelissä pelaajan täytyy kaivaa ja etsiä aarteita. ==Pelaaminen== Treasure Isle-pelin pelaaminen alkoi sillä että pelaaja valitsi oman hahmon sukupuolen ja sen jälkeen taas haluamansa ihon värin ja vaatetuksen. Pelissä pelaajan täytyi kiertää saarelta saarelle ja kaivaa joka saaresta tietty määrä aarteita, pelaajan kaivaessa maata hän menetti 7 palkkia energiaa, joissakin kohdissa peliä tuli vastaan kiviä tai joissakin tapauksissa jopa kokonaisia kivikoita joita täytyi louhia ja yhden kiven tai kivikon louhiminen menetti hahmolta 10 palkkia energiaa. Pelissä pelaaja sai jokaisen saaren läpäistyä kolikoita joilla pystyi ostamaan kaikenlaisia erikoisesineitä kaupasta. Kuten muissakin Zyngan kehittämissä peleissä, jokaisella hahmolla oli oma kehitysmittari jonka täyttyessä pelaaja sai aina yhden setelin, seteleillä pelaaja pystyi kolikoiden tavoin ostaa erilaisia esineitä ja erikoisuuksia. Jokaisella pelaajalla oli myös oma saari jota he pystyivät muokkaamaan ja jonne he pystyivät lisäämään erilaisia esineitä aina silloin kun halusi, oma kotisaari toimi myös lepopaikkana jos pelaajalla kävi niin että häneltä loppui energiat kesken, yhden energiapalkin täyttymiseen meni aikaa aina 5 minuuttia. Treasure Islessä pelaaja pystyi muidenkin Zynga-pelien tavoin lähettämään kavereille pyyntöjä ja esineitä, kuten energiapalkkia täyttäviä hedelmiä. Yksi tämän pelin oletusesineistä oli Gem Tree "Timanttipuu" johon kasvoi timantteja, joita pystyi välillä pomimaan, timanttipuista saatavista timanteista pelaaja pystyi saamaan lisää rahaa. ==Vastaanotto== Peli sai melko paljon positiivisia vastaanottoja, sillä mm. IGN kehui peliä siitä kun se eroaa melko paljon muista Zyngan kehittämistä selainpeleistä toisin kuin mm.FarmVille. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 videopelit Luokka:Selainpelit
Omar Daoud

Omar Daoud (, 9. huhtikuuta 1983 Baida, Libya – 9. toukokuuta 2018Décès de l'ancien joueur libyen de la JS Kabylie Omar Daoud ) oli libyalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Daoud edusti Libyan pääsarjassa pelaavaa Al-Ahlia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan- mestaruuskilpailussa. ==Seurajoukkueura== Daoud pelasi vuosina 2005–2007 Algeriassa JS Kabyliessa, jossa hän saavutti Algerian mestaruuden kaudella 2005–2006. Kahden kauden jälkeen Daoud siirtyi takaisin Libyaan Al-Ahliin. Hän vietti seurassa vain yhden kauden, josta hänen matkansa jatkui saudiarabialaiseen Al-Wehdaan. Kesällä 2009 Daoud palasi vanhaan seuraansa Al- Ahliin. ==Lähteet== * National Football Teams === Viitteet === Luokka:Libyalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Tahto valtaan

Tahto valtaan () on saksalaisen filosofin Friedrich Nietzschen luoma metafyysinen käsite. Se voidaan käsittää maailmankaikkeuden kaikkien aktiivisten prosessien takana olevana voimana. Nietzsche loi teorian ”tahdosta valtaan” vastauksena Arthur Schopenhauerille ja Charles Darwinille. Nietzschen mielestä Schopenhauerin teoria ”tahdosta elää” (der Wille zum Leben) ei selittänyt sitä, miksi eliölajit ottivat usein tarpeettomiakin riskejä pelkän selviytymisen kustannuksella, kun taas Darwinin evoluutioteoriaa Nietzsche kritisoi pelkästä yrityksestä korvata kristinusko dogmaattisena todellisuudenkäsityksenä. ”Tahto valtaan” ei tarkoita varsinaisesti vallanhalua. Sen voi ymmärtää pikemminkin olioiden tahdoksi purkaa sisäistä voimaansa, jonka ihmiset voisivat kanavoida tuhoisien seurausten sijasta esimerkiksi taiteeseen. Varsinainen vallanhimo sekä elämisen tahto ovat seurauksia ”tahdosta valtaan”. == Lähteet == Luokka:Friedrich Nietzschen filosofia Luokka:Filosofian termit
Younes al-Shibani

Younes al-Shibani (, s. 27. kesäkuuta 1981 Misrata, Libya) on libyalainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava al-Shibani edustaa Libyan pääsarjassa pelaavaa Al-Ittihadia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa. ==Seurajoukkueura== Al-Shibani on viettänyt koko uransa Libyassa. Hän aloitti uransa Asswehlyssa, josta hän siirtyi Olympic Azzaweyaa. Hän pelasi joukkueen mukana Afrikan Mestarien liigassa, jossa joukkueen matka päättyi ensimmäiselle kierrokselle. Kesällä 2006 al- Shibani siirtyi Al-Ittihadiin, jossa hän on saavuttanut muun muassa neljästi Libyan mestaruuden. ==Saavutukset== *Libyan mestaruus (4): 2007, 2008, 2009, 2010 *Libyan cup (2): 2007, 2009 *Libyan supercup (4): 2007, 2008, 2009, 2010 ==Lähteet== * National Football Teams Luokka:Libyalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Abdelilah Benkirane

Abdelilah Benkirane (; s. 4. huhtikuuta 1954 Rabat) on marokkolainen poliitikko ja Oikeus- ja kehityspuolueen (PJD) puheenjohtaja. Hänen puolueensa sai eniten ääniä Marokon vaaleissa vuonna 2011 ja 29. marraskuuta Benkirane nimitettiin Marokon pääministeriksi. Hänen edeltäjänsä pääministerinä oli Abbas al-Fassi. Pääministerinä Benkirane johti laajaa hallituskoalitiota, johon kuului hänen oman maltillisen islamistipuolueensa lisäksi konservatiivisia monarkisteja, liberaaleja, sosialisteja ja entisiä kommunistejä. Benkirane on koulutukseltaan opettaja. Hänet valittiin PJD:n johtoon vuonna 2008. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Marokon pääministerit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruuska

Ruuska on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Arttu Ruuska (s. 1997), suomalainen pesäpalloilija *Helena Ruuska (s. 1958), suomalainen opettaja ja tietokirjailija *Hilkka Ruuska (s. 1933), Miss Suomi vuosina 1950 ja 1951 *Lauri Ruuska (s. 1993), suomalainen golfaaja *Marjo-Riitta Ruuska (s. 1963), teologi ja historioitsija *Pekka Ruuska (s. 1958), suomalainen laulaja, lauluntekijä ja äänilevytuottaja *Pekka Ruuska (s. 1983), kuraattori ja taidekriitikko *Perttu Ruuska (s. 2001), suomalainen pesäpalloilija *Sylvia Ruuska (1942–2019), yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti *Tiina Ruuska (s. 1970), suomalainen laulaja *Tuomas Ruuska (s. 1981), suomalainen lentopalloilija *Vesa Ruuska, suomalainen imitaattori ja koomikko
NBA-kausi 2011–2012

NBA-kausi 2011–2012 oli NBA-koripalloliigan 66. kausi. ==Tapahtumia== ==Runkosarja== Läntinen konferenssi V H V% San Antonio Spurs * 50 16 75.8% Oklahoma City Thunder * 47 19 71.2% Los Angeles Lakers * 41 25 62.1% Memphis Grizzlies 41 25 62.1% Los Angeles Clippers 40 26 60.6% Denver Nuggets 38 28 57.6% Dallas Mavericks 36 30 54.5% Utah Jazz 36 30 54.5% Houston Rockets 34 32 51.5% Phoenix Suns 33 33 50.0% Portland Trail Blazers 28 38 42.4% Minnesota Timberwolves 26 40 39.4% Golden State Warriors 23 43 34.8% Sacramento Kings 22 44 33.3% New Orleans Hornets 21 45 31.8% Itäinen konferenssi V H V% Chicago Bulls * 50 16 75.8% Miami Heat * 46 20 69.7% Indiana Pacers 42 24 63.6% Boston Celtics * 39 27 59.1% Atlanta Hawks 40 26 60.6% Orlando Magic 37 29 56.1% New York Knicks 36 30 54.5% Philadelphia 76ers 35 31 53.0% Milwaukee Bucks 31 35 47.0% Detroit Pistons 25 41 37.9% Toronto Raptors 23 43 34.8% New Jersey Nets 22 44 33.3% Cleveland Cavaliers 21 45 31.8% Washington Wizards 20 46 30.3% Charlotte Bobcats 7 59 10.6% V=voitot, H=häviöt, V%=voittoprosentti, *=divisioonansa voittaja ===Pelaajatilastot=== Kategoria Pelaaja Joukkue Tilasto Pisteitä per ottelu Kevin Durant Oklahoma City Thunder 28.0 Levypalloja per ottelu Dwight Howard Orlando Magic 14.5 Syöttöjä per ottelu Rajon Rondo Boston Celtics 11.7 Riistoja per ottelu Chris Paul Los Angeles Clippers 2.5 Torjuntoja per ottelu Serge Ibaka Oklahoma City Thunder 3.6 Pelitilanneheittojen tarkkuus Tyson Chandler New York Knicks 67.9% Vapaaheittojen tarkkuus Jamal Crawford Portland Trail Blazers 92.7% Kolmen pisteen heittojen tarkkuus Steve Novak New York Knicks 47.2% ==Pudotuspelit== ==Palkitut pelaajat== * Arvokkain pelaaja (MVP): LeBron James, Miami Heat * Vuoden tulokas: Kyrie Irving, Cleveland Cavaliers * Vuoden puolustuspelaaja: Tyson Chandler, New York Knicks * Paras kuudes pelaaja: James Harden, Oklahoma City Thunder * Kehittynein pelaaja: Ryan Anderson, Orlando Magic * Vuoden valmentaja: Gregg Popovich, San Antonio Spurs * Finaalien MVP: LeBron James, Miami Heat == Aiheesta muualla == Luokka:NBA-kaudet Luokka:Koripallosarjojen kausi 2011–2012/2012
Jopetusministeri

Jopetusministeri on Jope Ruonansuun 21. studioalbumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2011. Levyn kansikuvan on piirtänyt Mr. Lordi.Jopelta uusi levy - kansitaiteilijana Mr. Lordi Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 23. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Jope Ruonansuu – laulu, imitaatiot * Jari "Heinä" Nieminen – kitara, banjo, mandoliini * Jussi Aaltonen – piano, sähköurut, taustalaulu (2) * Hannu Kilkki – bassokitara * Kuja Salmi – rummut, taustalaulu, lyömäsoittimet (1, 3, 4, 6, 7, 11), sähköurut (2) * Markku Rönkkö – harmonikka * Lari Lius – lyömäsoittimet (8–10, 12) * Annamaria Karhulahti – taustalaulu * Juha Kortehisto – pasuuna * Erno Tiittanen – trumpetti * Robert Löflund – tenori- ja baritonisaksofoni * Mari Ruonansuu – laulu (8) == Arvostelut == * Keskisuomalainen: ristiriitainenKeskisuomalainen: Levyarvio Viitattu 18.2.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jopetusministeri discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Jope Ruonansuun albumit
Marokon alueet

Marokon alueet ovat Marokon ylimpiä aluehallinnon yksiköitä. Maa on jaettu 12 alueeseen.Regions of Morocco Statoids #Tanger-Tetouan-Al Hoceima #Oriental #Fès-Meknès #Rabat-Salé-Kénitra #Béni Mellal-Khénifra #Casablanca-Settat #Marrakesh-Safi #Drâa-Tafilalet #Souss-Massa #Guelmim-Oued Noun #Laâyoune- Sakia El Hamra #Dakhla-Oued Ed-Dahab Guelmim-Oued Noun, Laâyoune-Sakia El Hamra ja Dakhla-Oued Ed-Dahab sijaitsevat osin tai kokonaan Länsi-Saharan puolella. ==Entiset alueet== Marokko oli vuodesta 1997 vuoteen 2015 asti jaettu 16 alueeseen eli wilayaan.Citypopulation Kaksi alueista, Laâyoune – Boujdour – Sakia El Hamra ja Oued Ed-Dahab – Lagouira olivat Länsi-Saharassa. Jokaisen wilayan johdossa oli kuninkan nimittämä wali eli maaherra tai kuvernööri. Wilayat oli jaettu edelleen provinsseihin ja prefektuureihin, joista ensin mainittuja oli enemmän maaseudulla, jälkimmäisiä suurkaupunkialueilla.Prefectures of Morocco Statoids Numero Alue Pääkaupunki 6 Chaouia-Ouardigha Settat 11 Doukkala-Abda Safi 14 Fès-Boulemane Fès 5 Gharb- Chrarda-Béni Hssen Kénitra 9 Suur-Casablanca Casablanca 3 Guelmim-Es Semara Guelmim 2 Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra Laâyoune 7 Marrakech-Tensift-El Haouz Marrakesh 13 Meknes-Tafilalet Meknes 8 Oriental Oujda 1 Oued Ed-Dahab- Lagouira Dakhla 10 Rabat-Salé-Zemmour-Zaer Rabat 4 Souss-Massa-Draâ Agadir 12 Tadla-Azilal Béni Mellal 16 Tangier-Tétouan Tanger 15 Taza-Al Hoceima-Taounate Al Hoceima Ensimmäiset alueet muodostettiin 1971. Niistä tuli maan ylimmät aluehallinnon yksiköt. Maa jaettiin seitsemään alueeseen, jotka olivat olemassa vuoteen 1997 asti. #Keski-Marokko #Itä-Marokko #Luoteis-Marokko #Keskipohjoinen #Eteläpohjoinen #Etelä-Marokko #Tansif ==Lähteet== *