EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Chet Williamson

Chet Williamson (s. 1948 Lancaster, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on julkaissut parikymmentä kirjaa, pääasiassa kauhua ja jännitystä. Williamsonilta on suomennettu Forgotten Realms -kirja Murha Cormyrissa (1996) sekä kolme novellia teoksessa Kauhujen kirja 7. == Teoksia == === Romaaneja === * Soulstorm (1986) * Ash Wednesday (1987) * McKain's Dilemma (1988) * Lowland Rider (1988) * Dreamthorp (1989) * Reign (1990) * Mordenheim (1994) * Second Chance (1994) * Hell: A Cyberpunk Thriller (1995) * The Crow: City of Angels (1996) * Murder in Cormyr (1996, suom. ) * The Crow: Clash By Night (1998) * Pennsylvania Dutch Night Before Christmas (2000) * Uniting Work and Spirit: A Centennial History of Elizabethtown College (2001) * The Story of Noichi the Blind (2007) * Pennsylvania Dutch Alphabet (2007) * The Final Verse (novellikirjanen/CD, 2007) === Kokoelmia === * The House of Fear: A Study in Comparative Religions (1989) * Figures in Rain: Weird And Ghostly Tales (2002) === Searchers-sarja === # City of Iron (1998) # Empire of Dust (1998) # Siege of Stone (1999) == Aiheesta muualla== * Kotisivut * Teokset Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eräs elämän murhenäytelmä

Eräs elämän murhenäytelmä on vuonna 1916 kuvattu suomalainen Konrad Tallrothin käsikirjoittama ja ohjaama näytelmäelokuva. Elokuva on tyypiltään melodraama. Helsingissä kuvatussa elokuvassa Arvid Skog ihastuu kabareelaulajatar Lussie Daltyyn ja menee naimisiin hänen kanssaan äitinsä suureksi järkytykseksi. Pian häiden Lussie kaipaa takaisin seikkailulliseen elämäänsä ja ryhtyy suhteeseen venäläisen luutnantti Arnoldin kanssa. Välikohtaus osapuolten välillä johtaa lopulta revolverin laukeamiseen ja murheellisiin tapahtumiin. Elokuvan ensi- iltaa suunniteltiin ja ehdittiin mainostaakin syksylle 1916, mutta sitä ei koskaan esitetty, koska sensuuriviranomaiset julistivat sen kokonaan kielletyksi. Viranomaisperusteita kiellolle ei ole säilynyt, mutta ilmeisesti syynä on ollut maailmansodan olosuhteissa arveluttavaksi katsottu juoni. Suomalaisen elokuvan historiassa tapaus on ainutkertainen – kaikki myöhemmin annetut esityskiellot on myöhemmin purettu. Elokuvan kuva-aineisto on kokonaisuudessaan sittemmin tuhoutunut, lukuun ottamatta kolmea valokuvaa. Eräs elämän murhenäytelmä oli viimeinen autonomian ajalla valmistunut suomalainen näytelmäelokuva. == Näyttelijät == == Muut tekijät == * Frans Ekebom – kuvaus == Lähteet == * Hannu Salmi: Kaunis alku kotimaiselle teollisuudelle - Suomalaisen näytelmäelokuvatuotannon varhaisvaiheet (1907-13) kansallisena projektina. Wider Screen 1/1998 * Jussi Kaisjoki: Kuolleet kuvat heräävät eloon – Wider Screen 4/2003 === Viitteet === Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1916 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Melodraamat Luokka:Konrad Tallrothin ohjaamat elokuvat Luokka:Sensuuri Suomessa Luokka:Suomalaiset kadonneet elokuvat
Baatsagaan

Baatsagaan () on sum Mongolian Bajanhongorin provinssissa. Siellä on 3 111 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 7 446,8 neliökilometriä. Sum sijaitsee provinssin keskiosassa pääkaupunki Bajanhongorin lounaispuolella. Siellä sijaitsee Bööntsagaanjärvi. Vuonna 2000 Baatsagaanin alueella oli noin 117 000 päätä karjaa. == Lähteet == Luokka:Mongolian maantiede
Bajanhongor (kaupunki)

Bajanhongor () on Mongolian Bajanhongorin provinssin sum ja provinssinsa pääkaupunki. Siellä on 29 611 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 64,0 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee provinssin koillisosassa Tüijoen varrella 1 859 metrin korkeudella merenpinnasta. Bajanhongorille annettiin kaupunkioikeudet vuonna 1963. Kaupunkia palvelee Bajanhongorin lentoasema (BVN/ZMBH). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mongolian maantiede
Salainen perintömääräys

Salainen perintömääräys (rinnakkaisnimet Helsingin salaperäisyyksiä ja Salaperäinen perintömääräys) on vuonna 1914 valmistunut Asser Pohjanheimon käsikirjoittama suomalainen mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 16. helmikuuta 1914 Pohjanheimojen omistamassa Lyyra-teatterissa Helsingissä. Esityskopioita arvioidaan olleen yksi. viitattu 25.3.2019 Sen on sanottu olleen historian ensimmäinen suomalainen toimintaelokuva. Aikakauden ulkomaisista rikoselokuvista vaikutteita saaneesta elokuvasta on säilynyt muutamia valokuvia, jotka esittävät ampumavälikohtauksia ja takaa- ajokohtauksia kaupungin talojen katoilla. Lehti-ilmoituksissa oli elokuvasta tekijöiden oma arvio: Elokuvassa esitettävän tangon "Argentiinalainen salonki- Tango" on säveltänyt Teatteri Lyyran kapellimestari Emil Kauppi. Elokuvassa kantaesitetyn tangon nuotit ovat säilyneet säveltäjän arkistossa. Tanssinumeron esittää helsinkiläinen tanssija Hilma Liiman. Varhaisin säilynyt suomalaiseen elokuvaan sävelletty alkuperäissävellys on historioitsija Hannu Salmen mukaan ensimmäinen suomalainen tango. == Näyttelijät == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Hannu Salmi: Salainen perintömääräys. Suomalaisen rikoselokuvan juurilla, Turun yliopiston tutkimusportaali, julkaistu alun perin lehdessä Ruumiin kulttuuri 4/2017 Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat
Rikosten runtelema

Rikosten runtelema on vuonna 1915 valmistunut suomalainen O. Harjusen käsikirjoittama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 18. huhtikuuta 1915 vanhassa Lyyra-teatterissa Helsingissä. Elokuva sijoittuu suurlakon aikoihin, ja sitä on kuvattu ainakin Helsingissä, Tikkurilassa ja Pikku- Fredriksbergissä. Juoppo agitaattori Heikki varastaa vaimoltaan (Hanna) rahaa päästäkseen puhujamatkalle toiseen kylään. Kylässä hän rakastuu majapaikkansa omistajan tyttäreen Annaan, joka on lupautunut talonpoika Johannekselle. Tilanne johtaa väkivaltaiseen kolmiodraamaan, mutta lopulta kaikki selviää parhain päin. Elokuva on tuhoutunut joitakin valokuvia lukuun ottamatta, eikä sen kaikkia tekijöitä tiedetä. == Näyttelijät == * Eino Salmela – Heikki, yllyttäjä (agitaattori) * Helinä Svensson – Anna Hela, Johanneksen kihlattu ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1915 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat
Pirteä ja kadonnut kori

Pirteä ja kadonnut kori (esitettiin myös nimellä Pirteä ja Karhu-Jussi) on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Asser Pohjanheimon käsikirjoittama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 9. helmikuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Komediaelokuvassa olemattomilla urotöillään kehuskeleva Karhu- Jussi ja hilpeä onnenpoika Kalle Pirteä kosiskelevat Mielikkiä. Sulhaskandidaattien tehtäväksi annetaan Mielikin kadonneen korin löytäminen. Elokuva on tuhoutunut. == Näyttelijät == == Muut tekijät == * Asser Pohjanheimo – kuvaus ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat
Jigjidyn Munhbat

Jigjidyn Munhbat (1. kesäkuuta 1941 – 9. huhtikuuta 2018ジジド・ムンフバトさん７６歳＝横綱白鵬関の父 ) oli mongolialainen vapaapainija. Toledon MM-kisoissa 1966 Munhbat sijoittui 87 kilogramman painoluokassa neljänneksi. Vuotta myöhemmin New Delhin MM- kisoissa hän saavutti pronssia. 1968 Mexico Cityn olympialaisissa Munhbat saavutti hopeaa kärsittyään loppuottelussa tappion neuvostoliittolaiselle Boris Gurevitšille. 1969 Mar del Platan MM-kisoissa Munhbat oli 90 kilogramman painoluokassa viides ja 1970 Edmontonissa neljäs. Munhbatin poika Hakuhō Shō (oikealta nimeltään Munhbatyn Davaajargal) on menestynyt sumopainijana.http://web-japan.org/trends/sports/spo060713.html ==Lähteet== * Jigjidyn Munhbat FILA:n tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Mongolialaiset vapaapainijat Luokka:Mongolialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Se kolmas

Se kolmas (esitettiin myös nimellä Kilpakosijat) on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Birger Pohjanheimon käsikirjoittama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 12. tammikuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Komediaelokuvassa kaverukset Pirteä ja Urhea huomaavat rakastavansa samaa Lempi-neitoa, ja ajautuvat surkuhupaisaan kaksintaisteluun. Elokuva on kuvattu Viipurissa ja sen kuva-aineisto on tuhoutunut. == Näyttelijät == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat
Ferrari F1 640

Ferrari F1 640 on Formula 1 -auto, jolla Ferrari-talli kilpaili kaudella 1989. Sitä ajoivat Nigel Mansell ja Gerhard Berger. Autoa ajoi myös testeissä testikuljettaja Jyrki Järvilehto. Auton suunnitteli John Barnard, ja se oli ensimmäinen hänen vastuullaan suunniteltu Ferrari. 640:n voimanlähteenä oli Ferrarin oma 3,5-litrainen V12-moottori joka tuotti 660 hevosvoimaa, joka oli hyvä lukema ottaen huomioon, että se oli tallin ensimmäinen vapaasti hengittävä moottori lähes vuosikymmeneen. Voimansiirto herätti kuitenkin enemmän huomiota, sillä siihen sisältyi ensimmäinen F1:ssä nähty puoliautomaattivaihteisto. Ensimmäisellä kaudellaan se oli hyvin epäluotettava, ja heikensi Ferrarin suorituksia koko vuoden. 1990-luvun puoliväliin mennessä kaikki tallit käyttivät tällaista vaihteistoa. Auto voitti debyyttikisansa, vaikka epäluotettavuutta pelättiinkin. Autoon tehtiin pieniä muutoksia jotka auttoivat Mansellin ja Bergerin yhteensä kolmeen voittoon, vaikka Berger keskeyttikin kauden yksitoista ensimmäistä kilpailua. Hiilikuiturunko osoittautui hyvin vahvaksi Bergerin selvittyä rajusta tulipaloon päättyneestä kolaristaan San Marinon GP:ssä vain pienillä palovammoilla ja parilla katkenneella kylkiluulla. Luokka:Formula 1 -kausi 1989 Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Käpäsen rakkausseikkailu

Käpäsen rakkausseikkailu on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 30. elokuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Elokuvassa herra Käpäs lähtee seuraamaan aamukävelyllä olevaa neitiä, mutta herra Kurso ei katso hyvällä tyttärensä seuraan tungettelevan miehen edesottamuksia. Elokuva on kuvattu Helsingissä, mutta sen tekijöistä ei ole tietoa eikä siitä ole säilynyt kuva-aineistoa. Elokuva on jatko-osa samana vuonna valmistuneelle elokuvalle Tuiskusen kuherruskuukausi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat
Tuiskusen kuherruskuukausi

Tuiskusen kuherruskuukausi (esitettiin myös nimellä Häiritty kuherruskuukausi) on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 26. huhtikuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Tuiskusen tuore aviopari majoittuu Helsingissä hotelliin viettääkseen kuherruskuukautta, mutta heidän rauhaansa tulee häiritsemään nuoreen rouvaan silmänsä iskevä herra Käpäs. Elokuvan tekijöitä ei tiedetä, eikä siitä ole säilynyt kuva-aineistoa. Elokuva on jatko-osa samana vuonna valmistuneelle elokuvalle Nainen, jonkas minulle annoit. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat
Alankomaiden jääpallomaajoukkue

Alankomaiden miesten jääpallomaajoukkue edustaa Alankomaita jääpallon maajoukkuekilpailuissa. Joukkue pelasi ensi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa 1991 Suomessa. Joukkue sijoittui ensimmäistä kertaa lukuun ottamatta joka kerta osallistuessaan maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjassa viimeiseksi ennen 2005 Kazanin kilpailuja, missä se jätti taakseen Viron ja Unkarin. Joukkueen paras maailmanmestaruuskilpailusaavutus on kokonaiskilpailun 7. sija vuodelta 1991. joukkue saavutti B-sarjan voiton vuonna 2018 ja nousi A-sarjaan. == Menestys maailmanmestaruuskilpailuissa == ==Joukkue 2008 maailmanmestaruuskilpailuissa== Joukkueen jäsenet:http://www.bandy2008.ru/by- z-z-z-z-z-z-z-ned-teamroster-eng.pdf * 0 Roy Willemse * 1 Marc Perendoom (mv) * 2 Rick de Grood (h) * 3 Lars Lieskamp (h) * 5 David van Alst (h) * 6 Emanuel Hermens (h) * 7 Jordan Braam (p) * 8 Rene Siebum (h) * 9 Stephan den Brok (p) * 11 Mark van Dinter (h) * 12 Sander Heinbroek * 13 Johan Kuhnen (p) * 14 Twan Hengst (h) * 15 Joost Bergint (h) * 17 Wout Swinkels (p) * 18 Rens Bogels (h) * 21 Jim Peters (mv) * 23 Dennis Rossen (h) Joukkueen päävalmentajana toimii Kjell Edberg. == Lähteet == Luokka:Alankomaiden jääpallo Luokka:Jääpallomaajoukkueet
Nainen, jonkas minulle annoit

Nainen, jonkas minulle annoit (esitettiin myös nimellä Vaimo, jonkas minulle annoit) on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 19. huhtikuuta 1914 Lyyra- teatterissa Helsingissä. Komediaelokuvassa onnellisesti kihloissa oleva herra Tuiskunen huomaa, että armaallaan neiti Evillä taitaa olla teerenpeliä muidenkin miesten kanssa. Elokuva on kuvattu Helsingissä. Elokuvan ohjaajasta ja näyttelijöistä ei ole tietoa, eikä elokuvasta ole säilynyt kuva-aineistoa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat
Väärennetty osoite

Väärennetty osoite on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 23. maaliskuuta 1914 Lyyra-teatterissa Helsingissä. Elokuvassa kepposteleva palvelija ja väärennetty osoite kirjekuoressa aiheuttavat hankaluuksia herra Tuiskuselle, joka luulee saaneensa kutsun kauniilta neidiltä. Elokuva on kuvattu Helsingissä, mutta sen tekijöistä ei ole tietoa. Elokuva on tuhoutunut. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat
Kaksi sankaria

Kaksi sankaria on vuonna 1914 valmistunut suomalainen Hjalmar V. Pohjanheimon tuottama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 1914 Lyyra- teatterissa Helsingissä. Elokuvassa Kalle ja Nalle kilpailevat huonolla menestyksellä saman tytön suosiosta. Neito vaatii miehiä osoittamaan kelpaavansa johonkin, kuten esimerkiksi ottamaan pois hänen sormuksensa. Elokuva on tuhoutunut eikä sen tekijöistä ole säilynyt tietoa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat
Alois Vogl

Alois Vogl (s. 15. syyskuuta 1972 Neukirchen beim Heiligen Blut, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän laski pääasiassa tekniikkalajeja. Vogl on maansa mestaruuskilpailuista saavuttanut seitsemän kultaa, viisi hopeaa ja yhden pronssin. Maailmancupissa Vogl on voittanut yhden osakilpailun ja sijoittunut yhteensä viisi kertaa palkintokorokkeelle – kaikki ovat tulleet pujottelusta; ainoan voittonsa hän saavutti Wengenissä tammikuussa 2005. Hyvästä maailmancup-menestyksestä huolimatta Voglin paras arvokisasijoitus on pujottelun neljästoista tila Sestrieren MM-kilpailuista 1997. Vogl lopetti uransa vuonna 2008. Seuratasolla hän edusti SC Zwieseliä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset alppihiihtäjät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peski, Lappa ja poliisit

Peski, Lappa ja poliisit on vuonna 1915 valmistunut suomalainen mykkä komediaelokuva, jonka on ohjannut oman käsikirjoituksensa pohjalta Bror Berger. Elokuva sai ensi-iltansa 6. joulukuuta 1915 Olympia-teatterissa Helsingissä. Elokuva kertoo kahden jätkän päivästä. Elokuva on tuhoutunut, ja tarkempia tietoja juonesta ei ole säilynyt. == Näyttelijät == * Bror Berger - Peski, jätkä * Harald Sandberg - Lappa, jätkä * Georg Grönroos - 1. poliisi * Jalo Lesche - 3. poliisi * Uno Lindroos * Ines Malmstedt ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1915 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset komediaelokuvat Luokka:Bror Bergerin ohjaamat elokuvat
Kenny G

Kenny G (oik. Kenneth Bruce Gorelick, s. 5. kesäkuuta 1956 Seattle, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen saksofonisti, jolta on ilmestynyt kymmenen smooth jazz -albumia. Saksofonin lisäksi Kenny G soittaa muun muassa huilua. Kenny G on vieraillut Suomessa ainakin Pori Jazz -festivaaleilla 1989. ==Studioalbumit== * Kenny G (1982) * G Force (1983) * Gravity (1985) * Duotones (1986) * Silhouette (1988) * Breathless (1992) * The Moment (1996) * Paradise (2002) * Rhytm & Romance (2008) * Heart & Soul (2010) * Namaste (2012) (Rahul Sharman kanssa) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset saksofonistit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katoavia timantteja eli Herrasmies-varas Morel vastustajanaan etsivä Frank

Katoavia timantteja eli Herrasmies-varas Morel vastustajanaan etsivä Frank on vuonna 1916 valmistunut suomalainen Bror Bergerin ohjaama ja käsikirjoittama mykkäelokuva. Elokuva sai ensi-iltansa 6. maaliskuuta 1916 Esplanad- ja Olympia-teattereissa Helsingissä. Elokuvaa esitettiin myös nimillä Häviäviä timantteja, Katoavia timantteja ja Suuri jalokivivarkaus Helsingissä. Rikoselokuvassa herrasmiesroisto Jim Morel hakeutuu töihin jalokiviliikkeeseen, ja saa varastettua timantit silmänkääntötempulla. Lordi Corell aikoi lahjoittaa kyseiset timantit lady Hampstedille, ja hän ottaa yhteyttä salapoliisi Frankiin joka ryhtyy jalokivien metsästykseen. Elokuva oli todennäköisesti Finlandia Filmin ensimmäinen, ja sen sisätilajaksot ehdittiinkin todennäköisesti kuvata Kulosaareen 1915 rakennetussa Suomen ensimmäisessä elokuvausstudiossa. Elokuvan kuva-aineisto on tuhoutunut. == Näyttelijät == * Harald Sandberg – Jim Morel, herrasroisto * Bror Berger – Frank, salapoliisi * Arvid Hammarlund – lordi Corell * Inga Saar – lady Hampsted, Corellin morsian * Karl Lindgren – Orel, jalokivikauppias * Edith Eklund – Wanda, Morelin apulainen * Ines Malmstedt == Muut tekijät == * Karl Johansson – kuvaus == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1916 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat Luokka:Bror Bergerin ohjaamat elokuvat
Tomáš Duba

Tomáš Duba (s. 2. heinäkuuta 1981 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti. Pittsburgh Penguins varasi Duban NHL:ään vuoden 2001 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella varausnumerolla 217. == Ura == Duba pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa SM- liigassa SaiPassa, jossa torjui kaudet 2001–2003. Hänen pelaajaoikeutensa omisti kuitenkin Tšekin HC Sparta Praha, joka halusi maalivahtin takaisin kotimaahansa kaudeksi 2003–2004. Duba siirtyikin kaudeksi HC Znojemští Orliin. Tšekissä Duba pelasi kaksi kautta: Znojemští Orlissa 2003–2004 ja HC Plzeňissä 2004–2005. Hänen piti palata SaiPaan kaudeksi 2005–2006, mutta Sparta Prahan ja Plzeňin välisen vuokrakiistojen takia siirto kariutui. Duban uusi seura syksyllä 2005 olikin Elitserienin Leksands IF. Kauden 2006–2007 alun Duba pelasi vuokralla TPS:ssa, mutta palasi loppukaudeksi Sparta Prahaan, jossa voitti Tšekin mestaruuden. Prahassa Duba pelasi syksyyn 2008 asti, jolloin siirtyi Ässiin. Duba pelasi alkukaudesta Tšekissä seitsemän ottelua, mutta jäi Tomas Pöpperlen varjoon. Duba pelasi loppukauden Ässissä. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi kotimaahansa HC Třinecin joukkueeseen. Duba siirtyi kesken kauden saman liigan PSG Zlíniin ja seuraavaksi kaudeksi KHL:n Lev Popradiin. Duba pelasi KHL:ssä Popradissa 27 ottelua. Joukkue oli tammikuussa kuitenkin käytännössä menettänyt pudotuspelimahdollisuutensa, ja se myi Duban Tšekin kakkossarjan Piráti Chomutoviin. Duba pelasi loppukauden Chomutovissa ja siirtyi seuraavan kauden alussa Italian pääsarjan HC Bolzanoon. Bolzanoa hän edusti muutaman kuukauden verran, kunnes Saksan DEL-liigan Krefeld Pinguine hankki hänet tammikuussa 2013 joukkueeseensa. Hän on myös edustanut maataan useaan otteeseen sekä juniori- että aikuistasolla. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bror Berger

Bror Berger (8. helmikuuta 1874 Malmö - 3\. huhtikuuta 1948 Tukholma) oli ruotsalainen näyttelijä, käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja. Berger ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti muutamia varhaisia suomalaisia mykkäelokuvia 1910-luvulla. Berger oli myös yksi Ruotsin ilmailun pioneereista. Hän rakensi vuonna 1911 ulkomaisten esikuvien mukaan yksitasoisen lentokoneen. Kone tuhoutui kuitenkin ensimmäisellä koelennollaan ja Bergerin ura ilmailun parissa päättyi siihen. == Bror Bergerin ohjaamia elokuvia == * Rusthollari Pettersonin Helsinginmatka (1912) * Peski, Lappa ja poliisit (1915) * Katoavia timantteja eli Herrasmies-varas Morel vastustajanaan etsivä Frank (1916) * Den förgyllda lergöken (1924) Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin ensi kerran vuonna 1926. Vuodesta 1957 lähtien kilpailut on järjestetty kahden vuoden välein. Kilpailujen ohjelmaan kuuluvat miesten ja naisten kaksinpeli ja nelinpeli, sekanelinpeli sekä aiemmin joukkuekilpailu. Vuodesta 2000 lähtien on järjestetty erilliset joukkuemaailmanmestaruuskilpailut. Viimeisen kerran joukkuekilpailu oli samojen MM-kisojen ohjelmassa 2001 Osakassa. == Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut == * 1926 Lontoo * 1928 Tukholma * 1929 Budapest * 1930 Berliini * 1931 Budapest * 1932 Praha * 1933 Baden * 1934 Pariisi * 1935 Lontoo * 1936 Praha * 1937 Baden * 1938 Lontoo * 1939 Kairo * 1947 Pariisi * 1948 Lontoo * 1949 Tukholma * 1950 Budapest * 1951 Wien * 1952 Bombay * 1953 Bukarest * 1954 Lontoo * 1955 Utrecht * 1956 Tokio * 1957 Tukholma * 1959 Dortmund * 1961 Peking * 1963 Praha * 1965 Ljubljana * 1967 Tukholma * 1969 München * 1971 Nagoya * 1973 Sarajevo * 1975 Kalkutta * 1977 Birmingham * 1979 Pjongjang * 1981 Novi Sad * 1983 Tokio * 1985 Göteborg * 1987 New Dehli * 1989 Dortmund * 1991 Chiba * 1993 Göteborg * 1995 Tianjin * 1997 Manchester * 1999 Eindhoven * 2000 Kuala Lumpur, joukkuekilpailu * 2001 Osaka * 2003 Pariisi, kaksin- ja nelinpelit * 2004 Doha, joukkuekilpailu * 2005 Shanghai, kaksin- ja nelinpelit * 2006 Bremen, joukkuekilpailu * 2007 Zagreb, kaksin- ja nelinpelit * 2008 Guangzhou, joukkuekilpailu * 2009 Jokohama, kaksin- ja nelinpelit * 2010 Moskova, joukkuekilpailu * 2011 Rotterdam, kaksin- ja nelinpelit * 2012 Dortmund, joukkuekilpailu * 2013 Pariisi, kaksin- ja nelinpelit * 2014 Tokio, joukkuekilpailu * 2015 Suzhou, kaksin- ja nelinpelit * 2016 Kuala Lumpur, joukkuekilpailu * 2017 Düsseldorf, kaksin- ja nelinpelit * 2018 Halmstad, joukkuekilpailu * 2019 Budapest, kaksin- ja nelinpelit * 2020 Busan, joukkuekilpailu (peruttiin) * 2021 Houston, kaksin- ja nelinpelit * 2022 Chengdu, joukkuekilpailu * 2023 Durban, kaksin- ja nelinpelit == Katso myös == * Pöytätennis olympialaisissa * Pöytätenniksen Euroopan-mestaruuskilpailut == Lähteet == * == Viitteet == *
Tuhkakylä

Tuhkakylä on kylä Sotkamossa. Se sijaitsee Sotkamon kirkonkylästä noin 22 kilometriä Rautavaaralle päin. Tuhkakylällä on myös toimintansa lopettanut Tuhkakylän koulu. Tuhkakylän läheisyydessä on myös Talvivaaran kaivos, joka on Euroopan suurin nikkelikaivos. Luokka:Sotkamon kylät
Tuhlaajapoika (vuoden 1916 elokuva)

Tuhlaajapoika on vuonna 1916 valmistunut suomalainen Sven Bergvall'n käsikirjoittama ja ohjaama mykkäelokuva. Elokuva perustuu Michel Carré Jr:n elenäytelmään L'enfant prodigue vuodelta 1890. Elokuva sai ensi-iltansa 30. huhtikuuta 1916 Esplanad-teatterissa Helsingissä ja sitä esitettiin myös nimellä Kadotettu poika. Ensi-ilta oli Suomen autonomian ajan viimeinen kotimaisen näytelmäelokuvan ensi-ilta . Elokuvassa nuori herra Pierrot rakastuu pyykkiä kantavaan Phrynetteen ja päätyy varastamaan yöllä isänsä säästöt ja karkaamaan tytön kanssa Pariisiin. Phrynette on kuitenkin tuhlaavainen, ja ongelmia on edessä rahojen loppuessa. Kuvamateriaali elokuvasta on tuhoutunut muutamaa valokuvaa lukuun ottamatta. == Näyttelijät == * Svea Peters – Rouva Pierrot * Hjalmar Peters – Pierrot vanhempi * Märta Hallström – Pierrot nuorempi, tuhlaajapoika * Dorita Lazaro Knudsen – Phrynette * Ragnar Widestedt – Parooni * Herra Wendelbladh – Frakkipukuinen herrasmies == Muut tekijät == * Karl Johansson – kuvaus ja leikkaus * Sven Bergvall – leikkaus ja lavastus * André Wormser – musiikki == Arviot == Elokuvasta tuli kohtalainen yleisömenestys, ja sitä ylistettiin myös Helsingin Sanomien ja Turun Sanomien arvioissa ja uutisoinneissa. Elokuvan taiteellisista suorituksista käytiin kuitenkin myös polemiikkia Hufvudstadsbladetin yleisönosastossa nimimerkkien ja ohjaajan Sven Bergvallin välillä. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1916 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset näytelmiin perustuvat elokuvat
Kalle Pettersson

Kalle Pettersson on vuonna 1914 valmistunut suomalainen mykkä rikoselokuva, jonka on tuottanut Nordiska Biograf Kompaniet Fernander & Hallseth. Elokuva sai ensi-iltansa 26. huhtikuuta 1914 Esplanad-teatterissa Helsingissä. Elokuva syntyi ilmeisesti Taideteollisen Keskuskoulun opiskelijoiden tempauksena. Elokuva huipentuu takaa-ajoon ja taisteluun rosvon ja takaa-ajajien välillä. Elokuvan ohjaajasta ei ole tietoa ja itse elokuva ei ole säilynyt. ==Näyttelijät== * herr Ovan * Elo Kuosmanen * Urho Lauanne * Albin Kaasinen * Sulho Sipilä * Veikko Roine * Lauri Parikka * Usko Nyström ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1914 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mykkäelokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat
Kemin taidemuseo

Kemin taidemuseo on kulttuurikeskuksessa sijaitseva alueellinen vastuumuseo. Se on yksi Suomen alueellisista vastuumuseoista, jossa on esillä erityisesti Lapin kuvataidetta, minkä lisäksi museossa järjestetään myös kansainvälisiä näyttelyitä. == Museorakennus == Kemin taidemuseo sijaitsee Kemin kulttuurikeskuksessa, josta löytyvät taidemuseon tilojen lisäksi myös Kemin kaupungin pääkirjaston, Kivalo-opiston ja Meri-Lapin musiikkiopiston tilat. Kolmessa vaiheessa rakennetun Kemin kulttuurikeskuksen taidemuseolle varattu osa valmistui yhdessä työväenopistolle ja kauppaopistolle varattujen tilojen kanssa vuonna 1977 ja museo muutti nykyisiin tiloihinsa vuoden 1990 jälkipuoliskolla. Museo sijaitsee torin laidalla osoitteessa Marina Takalon katu 3. == Kokoelmat ja toiminta == Kemin taidemuseo on Pohjois-Suomen vanhin taidemuseo. Sen kokoelmat saivat alkunsa vuonna 1947 lehtori Ape Rantaniemen lahjoittamasta taidekokoelmasta, joka sisälsi erityisesti 1910- ja 1920-lukujen suomalaista taidetta kuten Albert Edelfeltin, Akseli Gallen- Kallelan, Pekka Halosen, Eero Nelimarkan, Marcus Collinin, Tyko Sallisen, Ellen Thesleffin ja Magnus Enckellin teoksia. Aluksi kokoelmaa pyrittiin täydentämään niin, että hankinnat liittyisivät tyylillisesti tai taiteilijakohtaisesti Rantaniemen lahjoituskokoelmaan. Nykyään Kemin taidemuseon hankintojen pääpaino on läänin nykytaiteen kartuttamisessa. Museon kokoelmiin kuului vuonna 2007 noin 2156 teosta. Aluetaidemuseonimityksen Kemin taidemuseo sai vuonna 1981 ja suomalainen aluetaidemuseotoiminta lähtikin liikkeelle kokeiluna juuri Kemin taidemuseosta. Kemin taidemuseo on Suomen museoliiton jäsenmuseo ja sen vs. museotoimenjohtajana toimii Tanja Kavasvuo. Museo on avoinna maanantaista perjantaihin kello 10-17 sekä lauantaisin kello 10-15. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kemin taidemuseo Luokka:Suomen alueelliset vastuumuseot Luokka:Kemin nähtävyydet Luokka:Sauvosaari Luokka:Kemin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kemin kulttuuri
Ferrari F1/86

Ferrari F1/86 oli Formula 1 -auto, jota Ferrari-talli käytti kaudella 1986. Auton suunnittelivat Mauro Forghieri ja Harvey Postlethwaite. Se suunniteltiin korvaamaan kaudella 1985 käytetty 156/85, joka oli nopea mutta epäluotettava auto. F1/86 oli rungoltaan ja ulkonäöltään hyvin samanlainen kuin 156/85-malli. Jo entisestään hyvää aerodynamiikkaa paranneltiin, ja kaikki osat vaihdettiin kestävämpiin: nämä seikat, yhdessä tehokkaan Ferrari- moottorin kanssa, saivat uskomaan auton kilpailukykyyn. Todellisuudessa F1/86 menestyi selvästi edeltäjäänsä heikommin: luotettavuusongelmista ei ollut päästy eroon, ja auto hävisi jatkuvasti nopeammille Williams FW11:lle, McLaren MP4/2:lle ja Lotus 98T:lle. Autolla saavutettiin vain 5 kertaa palkintokorokesijoitus (Stefan Johansson neljästi ja Michele Alboreto kerran), ja auto ei saavuttanut ainuttakaan voittoa, paalupaikkaa tai nopeinta kierrosta. Heikosti menestynyt auto korvattiin vuoden lopussa F1/87-mallilla. Luokka:Formula 1 -kausi 1986 Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Ferrari 156/85

Ferrari 156/85 oli Formula 1 -auto, jota Ferrari-talli käytti kaudella 1985. Michele Alboreto saavutti sillä toisen sijan 1985 kuljettajien maailmanmestaruussarjassa. Autoa ajoivat myös René Arnoux ja Stefan Johansson. Luokka:Ferrarin Formula 1 -autot
Oliver Setzinger

Oliver Setzinger (s. 11. heinäkuuta 1983 Horn, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa tällä hetkellä EBEL-liigan Graz 99ers -joukkueessa. Hänen pelipaikkansa on vasen laitahyökkääjä. ==Ura== Setzinger aloitti jääkiekkouransa 8-vuotiaana EC Stadlau Wienin junioreissa. Hän siirtyi jo seuraavaksi vuodeksi toiseen wieniläisseuraan, Wiener EV:hen. 16 -vuotiaana Itävallan juniorimaajoukkueissa pelanneena Setzinger muutti uusien haasteiden perässä Suomeen pelaamaan Tampereen Ilveksessä. Ilveksen aikana hän pelasi pääosin A-junioreissa, mutta pääsi myös näyttämään osaamistaan miesten SM- liigassa, jossa tuli 25 ottelun aikana tehot 1+1. Vuonna 2000 pelatuissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa Setzinger valittiin 1. divisioonan parhaaksi hyökkääjäksi. Näiden suoritusten siivittämänä Nashville Predators varasi hänet NHL:ään 2001 kolmannella kierroksella (yhteensä 76. varaus). Kaudella 2001–2002 Setzinger pelasi Ilveksen lisäksi myös Mestiksen Vaasan Sportissa, jossa hän kokosi mukavat tehot (8 ottelua, 5+2). Vaasan keikan jälkeen Setzinger palasi loppukaudeksi takaisin kotimaahaansa EHC Linziin. Sieltä hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Lahden Pelicansin riveihin. Pelicansissa hän myös aloitti kauden 2003–2004. Pelicans-ajan tehoiksi Setzingeriltä jäi heikossa joukkueessa kohtalaiset 9 maalia ja 18 maaliin johtanutta syöttöä 76 ottelussa. Kyseisellä kaudella (2003–2004) hän pelasi lisäksi KalPassa, joka pelasi tuolloin vielä Mestistä, sekä HPK:ssa, jossa Setzingerille löytyi hyvä rooli myös seuraavalle kaudelle. HPK-aikana 67 ottelussa pisteet 18+21 rohmunnut Setzinger palasi kotimaansa pääsarjaan Vienna Capitalsiin kahdeksi seuraavaksi kaudeksi, joina hän kokosi käsittämättömiä tehoja (sarjan taso ei tosin ollut aivan Euroopan kärkeä, kuten Suomessa). Kesällä 2007, varauksesta huolimatta, Setzinger teki Nashvillen kanssa sopimuksen vapaana agenttina (varaus oli ehtinyt raueta kolmessa vuodessa NHL-sääntöjen mukaan). Hän ei kuitenkaan päässyt pelaamaan yhtään NHL-ottelua. Setzinger siirtyi kesken kauden Sveitsiin SCL Tigersiin, josta vaihtoi syksyllä 2009 jälleen kesken kauden saman sarjan HC Davosiin. Setzinger on edustanut Itävaltaa MM-kisoissa kuudesti, joista viisi kertaa ylimmällä tasolla. Hän on edustanut maataan myös olympiatasolla, Itävallan jääkiekkomaajoukkueen päästyä karsintojen kautta pelaamaan vuoden 2014 talviolympialaisiin. ==Lähteet== * * Luokka:Itävaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Nashville Predatorsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viron musiikki- ja teatteriakatemia

Viron musiikki- ja teatteriakatemia () on julkinen musiikkikorkeakoulu Tallinnassa Virossa. Korkeakoulu perustettiin vuonna 1918, alkuperäisenä nimenään Tallinnan konservatorio. Korkeakoulussa on noin 670 opiskelijaa ja henkilökuntaa on noin 260. Musiikkiakatemian tunnetuin entinen oppilas on maailmankuulu virolainen säveltäjä Arvo Pärt. Myös säveltäjä ja urkuri Andres Uibo (s. 1956) on opiskellut akatemiassa ja toiminut vuodesta 1994 asti urkujensoiton yliopistonlehtorina. Muita entisiä opiskelijoita ja myöhemmin opettajia ovat Leo Normet, Harri Otsa, Ester Mägi, Lepo Sumera, Jaan Rääts, Heino Jürisalu, Gustav Ernesaks, René Eespere, Jaan Ross ja Els Aarne. Konservatorioaikana säveltäjä Artur Kapp toimi opettajana. Erkki-Sven Tüür opetti akatemiassa säveltämistä vuodesta 1989 vuoteen 1992. Viron musiikkiakatemiassa opiskelivat muun muassa Peeter Vähi, Urmas Sisask ja Evald Aav. Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa on opiskellut monia suomalaisia nuoria muusikoita. Luokka:Tallinnan oppilaitokset Luokka:Viron yliopistot Luokka:Musiikkialan oppilaitokset Luokka:Viron musiikki
Jussi Oras

Johan (Jussi) Henrik Mustonen, käytti kirjailijanimeä Jussi Oras (15. elokuuta 1868 Kuopio − 17. maaliskuuta 1902 Iisalmi) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Oras. ==Henkilöhistoria== Mustosen vanhemmat olivat Matti Mustonen ja Helena Katarina Mustonen. Hänen puolisonsa oli Maria Oinonen (s. 1864), metsänhoitaja Matti Aarne Mustonen (s. 1898) oli heidän poikansa. Mustonen kävi kansakoulun ja valmistui kirjaltajaksi 1886. Mustonen toimi sitten kirjapainon johtajana ja sanomalehtimiehenä. Hän oli toimitussihteerinä Savo-Karjala-lehdessä vuosina 1894−1896 ja Iisalmessa ilmestyneessä Salmetar-lehdessä vuodesta 1897.Suomen kirjailijat tietokanta Iisalmelaisia kirjailijoita - Jussi Oras Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Jussi Oras == Teoksia == * Eukko, tositapauksen pohjalle kirjoittanut Jussi Oras, näytelmä. O.W. Backman, Kuopio 1890 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1902 kuolleet
Atlantic Container Line

Atlantic Container Line (ACL) on vuonna 1967 perustettu ruotsalainen laivayhtiö. Yhtiön kotipaikka sijaitsee Iselinissa, New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Yhdysvaltain lisäksi yrityksellä on toimipaikat Kanadassa, Belgiassa, Tanskassa, Suomessa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Britanniassa, Norjassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. ACL on 99-prosenttisesti italialaisen Grimaldi Groupin omistuksessa. Atlantic Container Line operoi konttialuksilla Euroopan ja Pohjois-Amerikan itärannikon välillä. == Lähteet== == Aiheesta muualla == *Yrityksen kotisivut Luokka:Ruotsalaiset varustamot
ACL

ACL voi tarkoittaa seuraavia: * Atlantic Container Line, ruotsalainen varustamo * Käyttäjäoikeuslista (), käyttäjäoikeusmekanismi tietotekniikassa * Alkoholintarkastuslaboratorio (Alcohol Control Laboratory)
Viljo Tervonen

Viljo Johannes Tervonen (28. toukokuuta 1917 Pattijoki – 19. toukokuuta 2011 Espoo) oli suomalainen opettaja, kääntäjä, filosofian maisteri ja suomalais- unkarilaisten kulttuurisuhteiden tutkija. Hän sai vuoden 2007 István Rácz -palkinnon. Palkinnon luovutti Ráczin toimikunnan puheenjohtaja ja Suomi–Unkari-seuran puheenjohtaja Jaakko Kuusela yhdessä Unkarin suurlähettilään András Hajdún kanssa 10. tammikuuta 2008 Helsingissä. Palkinto myönnetään henkilölle, joka on edistänyt merkittävästi maiden välisiä kulttuurisuhteita. Viljo Johannes Tervonen syntyi Pattijoella Juho Tervosen ja Beatan (o.s. Jaakola) kahdeksanlapsiseen perheeseen. Tervonen tuli ylioppilaaksi Raahen oppikoulusta vuonna 1935. Filosofian kandidaatiksi Viljo Tervonen valmistui Helsingin yliopistosta 1939 pääaineenaan äidinkieli. Hän aloitti työuransa opettajana Helsingin yhteiskoulussa ja reaalilukiossa 1946–1949, minkä ohella hän teki tuntiopettajan töitä Kallion yhteiskoulussa. Vuodesta 1949 hän toimi Kalliossa vakinaisena opettajana ja vuodesta 1951 vanhempana lehtorina eläkkeelle jäämiseensä, vuoteen 1977, asti. Tervosen kiinnostus Unkarin kieleen ja kulttuuriin syttyi jo kouluaikana, ja hän oli ensimmäinen Suomen kielen lehtori, joka lähetettiin Suomen ja Unkarin välisen kulttuurisopimuksen mukaisesti Budapestin yliopistoon. Tervonen alkoi eläkkeelle jäätyään uuden uran unkarilaisten kansansatujen kääntäjänä ja tunnetuksi tekijänä, ja yli 30 vuoden aikana Tervonen suomensi ja julkaisi suuren määrän unkarilaisia kansanlauluja, satuja, balladeja, itkuvirsiä ja novelleja. == Teoksia == * Tonavalta puhaltaa 1977 * Kuoliaaksi tanssitettu tyttö 1979 * Puolitoistavuotias kuninkaanpoika 1981 * Unkarin malliin 1998 * Murhe itkun kirvoittaa 1994 * Unkaria tullen mennen 2012 == Lähteet == * Kansalliskirjasto: Tervonen, Viljo kääntäjä, opettaja, sanoittaja, suomalais- unkarilaisten kulttuurisuhteiden tutkija, lehtori (opettaja) [] === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Viljo Tervosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * István Rácz -palkinto Viljo Tervoselle * SKS kirjat, uutinen aiheesta Luokka:Suomentajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Fernie Flaman

Ferdinand Charles ”Fernie” Flaman (25. tammikuuta 1927 Dysart, Saskatchewan, Kanada – 22. kesäkuuta 2012 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelannut Flaman edusti urallaan Boston Bruinsia ja Toronto Maple Leafsia National Hockey Leaguessa. Hän tuli tunnetuksi fyysistä peliä pelkäämättömänä ”poliisipelaajana”. Flaman teki NHL- urallaan vain 34 maalia ja antoi 174 maalisyöttöä (208 tehopistettä) pelaamissaan 910 ottelussa, mutta jäähyminuutteja hän keräsi peräti 1 370 sijoittuen lopettaessaan liigan kaikkien aikojen jäähytilaston kolmanneksi. == Palkintoja ja saavutuksia == * Stanley Cup 1951 * NHL:n kakkostähdistössä 1955, 1957 ja 1958 * Boston Bruinsin kapteeni 1955–1961 * viidesti NHL:n tähdistöottelussa * Hockey Hall of Fameen 1990 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kaitainen

Kaitainen, josta paikalliset käyttävät myös nimeä Kaijo, on kylä Joroisten kunnassa. Kaitaisten viljelysmaisema on ollut asuttuna 1540-luvulta alkaen, ja maanviljely ja karjatalous ovat yhä alueen peruselinkeinoja. Kyläläisten käytössä on urheilukenttä ja -kaukalo sekä niiden yhteydessä sijaitseva kylätupa, valaistu pururata johon tehdään talvisin hiihtolatuja, ja vuonna 2016 rakennettu yhdeksänkorinen frisbeegolf-rata. Kaitaisissa sijaitsee Pyhän Georgios Voittajan kirkko eli tsasouna, jonka rakennutti kylällä asuva liikemies Pekka Viljakainen vuonna 2013. Rakennuksen arkkitehtina toimi Ivan Kanaev ja sen vihki käyttöön arkkipiispa Leo. Tsasounan läheisyydessä sijaitsee kirkkokahvila, joka on avoinna kesäisin. Viljakainen on myös Kaitaisiin rakennetun Pihlas Resort -luksuslomakylän taustalla. Hankkeessa on ollut Viljakaisen lisäksi sijoittajina joukko julkisuudenhenkilöitä, kuten Jasper Pääkkönen ja Valtteri Bottas. Lomakylä aukesi syyskuussa 2023 lukuisten aikatauluista myöhästymisten jälkeen. Kylällä toimi vuosina 1882–2017 Kaitaisten kyläkoulu. Koulurakennus sijaitsee keskellä kylää, ja siellä on opiskellut 20–40 oppilasta kerrallaan. Aiemmin kylässä oli myös Tarmo- lähikauppa, joka lopetti toimintansa vuonna 2009. Suomen maisemamaakuntajaossa Savonselän seutuun luettava Kaitainen on yksi Ympäristöministeriön määrittelemistä valtakunnallisesti arvokkaista maisema-alueista. == Lähteet == Luokka:Joroisten kylät Luokka:Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa
William Baldwin

William Joseph Baldwin (s. 21. helmikuuta 1963 Massapequa, Long Island, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan monista televisiosarjoista sekä elokuvista. Hän on näytellyt esimerkiksi televisiosarjassa Dirty Sexy Money ja elokuvissa Syntynyt 4. heinäkuuta (1989), Virus (1999) ja Say Nothing (2002). Hän toimi myös Batmanin äänenä animaatioelokuvassa Justice League: Crisis on Two Earths. Ennen näyttelijänuraansa Baldwin työskenteli mallina. Hän on lisäksi opiskellut politiikan tutkimusta yliopistossa. Hänen veljensä Alec, Stephen ja Daniel ovat myös näyttelijöitä. Baldwin on naimisissa näyttelijä ja laulaja Chynna Phillipsin kanssa, ja heillä on kolme lasta. == Filmografia == * Murha puistossa (The Preppie Murder, 1989) – Robert Chambers * Epäilyttäviä suhteita (Internal Affairs, 1990) – Van Stretch * Raja tuntemattomaan (Flatliners, 1990) – Joe Hurley * Tulimyrsky (Backdraft, 1991) – Brian McCaffrey * Levottomat sydämet (Three of Hearts, 1993) * Taivaansilpoja (Sliver, 1993) – Zeke Hawkins * Tulinen rakkaus (A Pyromaniac’s Love Story, 1995) * Vapaata riistaa (Fair Game, 1995) – etsivä Max Kirkpatrick * Murhasiivous Oy (Curdled, 1996) * Tappava illuusio (Shattered Image, 1998) * Virus (1999) – Steve Baker * Brotherhood of Murder (1999) – Tom Martinez * The Snitch – ilmiantaja (Primary Suspect, 2000) * Mahdottomia suhteita (Relative Values, 2000) * Double Bang (2001) – Billy Brennan * One Eyed King (2001) – Frank * Say Nothing (2001) – Julian Grant * You Stupid Man – pöhkönä pihkassa (You Stupid Man, 2002) – Brady * Red Rover (2003) – Will Logan * Suuri taideryöstö (Art Heist, 2004) * The Squid and the Whale (2005) – Ivan * Lenexa, 1 Mile (2006) – Dan Cooney Sr. * Park (2006) – Dennis * Feel (2006) – Nathan * American Fork (2007) – Truman Hope * Adrift in Manhattan (2007) – Mark Phipps * A Plumm Summer (2007) – Mick Plumm * Noise (2007) * Forgetting Sarah Marshall (2008) – Hunter Rush * Justice League: Crisis on Two Earths (2010) – Batman (ääni) == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Amerikanenglantilaiset Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reijo Mansikka

Reijo Mansikka (s. 23. tammikuuta 1959 Tampere) on jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja. Mansikka pelasi SM-liigaa Kooveessa kausilla 1977–1980, Ilveksessä 1980–1983 ja SaiPassa 1988–1991. Hän pelasi urallaan 210 ottelua ja teki niissä tehopisteet 46 + 64 = 110\. Valmentajana Mansikka on toiminut vuodesta 1991. Hän on valmentanut mm. Saipaa Sm-Liigassa sekä KooKoota Mestiksessä. Kaudella 2009–2010 hän toimii KooKoon B-junioreiden I-divisioonajoukkueen valmentajana. Vuoden tauon jälkeen Mansikka palasi jääkiekon pariin Kotkan Titaanien valmentajaksi kaudelle 2011–2012 (1+1 vuoden sopimus). Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rick Martin

Rick Martin (26. heinäkuuta 1951 Verdun, Quebec, Kanada – 13. maaliskuuta 2011 Clarence, New York, Yhdysvallat) oli laitahyökkääjänä pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi 11 kautta NHL:ssä vuosien 1971 ja 1982 välillä. Parhaiten Martin muistetaan Buffalo Sabresin niin sanotun French Connection -ketjun jäsenenä Gilbert Perreaultin ja Rene Robertin ohella. Hän pelasi 685 NHL-ottelua ja kirjautti niissä 384 maalia ja 317 syöttöä eli teki 701 tehopistettä. Parhaalla kaudellaan hän keräsi 95 pistettä, joista 52 maaleilla, vaikka pelasi runkosarjassa vain 68 ottelussa. Martin kuoli sydänkohtaukseen maaliskuussa 2011, 59-vuotiaana. == Saavutuksia ja palkintoja == * seitsemän peräkkäistä NHL:n tähdistöottelua (1972–1978) * NHL:n ykköstähdistöön 1974 ja 1975 * NHL:n kakkostähdistöön 1976 ja 1977 * numero 7 jäädytettiin 15. marraskuuta 1995 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Buffalo Sabresin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Månegarm

Månegarm on ruotsalainen folk/viikinkimetallia soittava yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita myös black metalista. Yhtyeen nimi tulee Mánagarmrista, sudesta norjalaisessa mytologiassa. Yhtye alkoi Svenne Rosendalin, Jonas Almquistin, ja Pierre Wilhelmssonin ideasta 1995. Kitaristi Mårten Matssonin ja rumpali Erik Grawsiön liityttyä bändiin he alkoivat soittaa nimellä Antikrist. 1996 bändin nimi vaihtui Månegarmiin ja yhtye alkoi nauhoittaa ensimmäistä demoaan Vargaresa. Svenne ja Mårten lähtivät yhtyeestä ja heidät korvasi Markus Andé ja Jonny Wranning. Tällä kokoonpanolla yhtye marssi Sunlight studioon nauhoittamaan seuraavaa demoaan Ur Nattvindar. Pian tämän jälkeen Jonny Wranning jätti yhtyeen ja hänet korvasi Viktor Hemgren. Loppuvuodesta 1997 yhtye nauhoitti ensimmäisen kokopitkän albuminsa Nordstjärnans Tidsålder. Kesällä 1999 yhtye alkoi nauhoittaa toista albumiaan Havets Vargar. Albumin nauhoittaminen venyi ristiriitojen takia ja lopulta Viktor Hemgren erosi yhtyeestä, jolloin mikkiin tarttui bändin rumpali Erik Grawsiö. Albumi julkaistiin vuonna 2000. Seuraava albumi sai nimekseen Dödsfärd, ja se julkaistiin kesällä 2003. Tämän jälkeen yhtye alkoi nauhoittaa varhaisia demojaan uusiksi ja syntyi kokoelma-albumi Vredens Tid, joka julkaistiin vuonna 2005. Vuonna 2006 yhtye nauhoitti akustisen EP:n Urminnes Hävd (The Forest Sessions) yhteistyössä folk-yhtye Två Fisk Och En Fläskin kanssa. Samana vuonna yhtye lähti Displeased recordsilta ja solmi sopimuksen Black Lodgen kanssa. Vuonna 2006 Bändi nauhoitti toistaiseksi uusimman albuminsa Vargstenen, joka julkaistiin toukokuussa 2007. ==Kokoonpano== * Erik Grawsiö – laulu, rummut * Markus Andé – kitara * Jonas Almquist – kitara * Pierre Wilhelmsson – basso * Janne Liljeqvist – viulu ===Entiset jäsenet=== * Svenne Rosendal – laulu * Mårten Matsson – kitara * Viktor Hemgren - laulu * Jonny Wranning - kitara ==Diskografia== ===Albumit=== Albumi Julkaistu Kappaleiden määrä Pituus Nordstjärnans Tidsålder 1998 11 43:02 Havets Vargar 2000 12 40:01 Dödsfärd 2003 11 32:17 Vredens Tid (Age of Wrath) 2005 11 50:04 Vargstenen 2007 12 51:12 Nattväsen 2009 9 45:06 Legions of the North 2013 Månegarm 2015 Fornaldarsagor 2019 Ynglingaättens öde 2022 ===Kokoelmat=== * Vargaresa - The Beginning - (2004) * The Collection (8CD box) (2018) ===EP:t=== * Urminnes Hävd (The Forest Sessions) - 2006 ===Demot=== * Vargaresa - 1996 * Ur Nattvindar - 1997 ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen viralliset kotisivut * Yhtyeen viralliset MySpace sivut * Månegarm Encyclopaedia Metallumissa Luokka:Ruotsalaiset folk metal -yhtyeet Luokka:Viikinkimetalliyhtyeet
Sorin Babii

Sorin Babii (s. 14. marraskuuta 1963) on romanialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja. Babii saavutti olympiakultaa Soulin 1988 50 m vapaapistoolilla ja olympiapronssia Barcelonassa 1992 10 m ilmapistoolilla. Lisäksi hän on saavuttanut kaksi MM-pronssia 10 m ilmapistoolilla Sarajevossa 1989 ja Stavangerissa 1991. ==Lähteet== *Profiili databaseOlympics.comissa *ISSF:n tietokanta Luokka:Romanialaiset ampujat Luokka:Romanialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frank Arnesen

Frank Arnesen (s. 30. syyskuuta 1956 Kööpenhamina) on entinen tanskalainen entinen jalkapalloilija, joka toimii nykyisin Hamburger SV:n urheilutoimenjohtajana. ==Ura pelaajana== Pelaajana Arnesen edusti uransa huipulla hollantilaisia seuroja Ajax Amsterdam ja PSV Eindhoven ja voitti jälkimmäisen riveissä vuoden 1988 Euroopan cupin. Arnesen oli Tanskan 1980-luvun maineikkaan maajoukkueen tärkeimpiä pelintekijöitä. Hän edusti maataan 52 kertaa ja teki maaotteluissa 14 maalia. Hän pelasi vuoden 1984 EM- kisoissa ja vuoden 1986 MM-kisoissa. ==Pelaajauran jälkeen== Pelaajauransa jälkeen Arnesen toimi Bobby Robsonin apulaisvalmentajan PSV Eindhovenissa 1991–1993 ja siirtyi 1994 seuran general manageriksi. Hän toimi tehtävässä kymmenen vuoden ajan ja hankki joukkueeseen sellaisia lahjakkuuksia kuin Ronaldon, Jaap Stamin, Ruud van Nistelrooyn ja Arjen Robbenin. Toukokuussa 2004 Arnesen jätti PSV:n ja siirtyi Tottenhamin manageriksi. Arnesen vastasi seuran pelaajahankinnoista ja lahjakkuuksien etsimisestä, kun päävalmentaja Jacques Santini keskittyi peluuttamiseen ja harjoituksien vetämiseen. Toukokuussa 2005 Tottenham hyllytti Arnesenin, kun tämä kävi neuvotteluja mahdollisesta siirtymisestä Chelseaan. Lopulta tanskalainen siirtyi pitkien neuvottelujen jälkeen Spursista Chelseaan kesäkuussa 2005. Uudessa seurassa hän vastasi scouttaamisesta ja oli hankkimassa seuraan muun muassa Salomon Kaloun, Florent Maloudan ja John Obi Mikelin. Marraskuussa 2010 Arnesen kertoi jättävänsä Chelsean kauden jälkeen. ARNESEN RESIGNS Helmikuussa 2011 hän kertoi jatkavansa uraansa Bundesliigaseura Hamburger SV:n urheilutoimenjohtajana. Frank Arnesen wird Sportchef des HSV Lokakuussa 2011 Arnesenista tuli seuran päävalmentaja Michael Oenningin potkujen jälkeen. Arnesenin ohella valmennustehtävistä vastaa Rodolfo Cardoso, jolta puuttuu vaadittava lisenssi ja tanskalainen on näin ollen seuran virallinen päävalmentaja. Arnesen trainiert - bis Fink da ist Arnesenin valmennusurakka jäi lopulta yhteen otteluun, jossa HSV voitti SC Freiburgin. 17. lokakuuta Arnesen väistyi valmentajan paikalta, kun seuran pitkään hamuamam Thorsten Fink otti tehtävän vastaan. "Ich bin mehr der Typ Klopp" == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt