EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
VeliMark

VeliMark Oy on suomalainen puhtaus- ja hygieniatuotteiden ja henkilönsuojaimien tukkukauppa. VeliMarkin yli 46 miljoonan euron vuotuinen liikevaihto ja koko Suomen kattava myymäläverkosto, joka käsittää toimipisteet Rovaniemellä, Oulussa, Seinäjoella, Kuopiossa, Jyväskylässä, Tampereella, Lappeenrannassa, Turussa ja Espoossa, tekevät yrityksestä puhtausalan suurimman tukkuliikkeen Suomessa. VeliMark on myös mukana puhtausalan kehittämisessä. Yritys osallistuu puhtausalan etu-, neuvonta- ja koulutusjärjestö SSTL Puhtausala ry:n toimintaan ja tarjoaa alan koulutuksia puhtausalan toimijoille. VeliMark Oy on osa eurooppalaista OptiGroup- konsernia. == Yrityksen historia == VeliMark Oy:n käyttötavaraliiketoiminnan juuret ovat Papyrus Finland Oy:ssa, joka on vuodesta 1888 Suomessa toiminut paperitukkuliike. Käyttötarvikkeiden myynnin yritys aloitti vuonna 2010. Vuonna 2013 Papyrus Finland Oy osti turkulaisen Siisti-Piste Oy:n. Yritysoston jälkeen yrityksen käyttötavaraliiketoiminta, joka sisälsi puhtaanapidon ja kiinteistöhuollon aineet, tarvikkeet ja välineet, eriytettiin paperitukkutoiminnasta omaksi liiketoiminnakseen perustamalla Papyrus Supplies Oy. Vuonna 2016 Papyrus Supplies Oy osti oululaisen, vuonna 1992 perustetun, puhtausalan tukkuliikkeen Veli Mark Oy:n. Toimipisteiden lukumäärä nousi yritysoston jälkeen kahdesta kuuteen, uusina paikkakuntina Rovaniemi, Oulu, Tampere ja Helsinki. Vuonna 2017 julkistettiin uusi yrityskauppa, kun Procurator Oy liittyi osaksi Papyrus Supplies-konsernia. Yrityskaupan myötä yrityksen tuotevalikoima laajeni henkilösuojain- ja työvaatepuolella. Samana vuonna yritys osti myös kuopiolaisen AS-Palvelut, ja toiminta laajentui Kuopioon sekä Jyväskylään. Keväällä 2017 Papyrus Supplies Oy:n nimi muutettiin VeliMark Oy:ksi ja samalla mustavalkoraitainen brändi otettiin käyttöön yrityksen kaikissa toimipaikoissa. Toukokuussa 2019 VeliMark Oy osti Siivoustukku Oy:n ja toimipisteiden lukumäärä kasvoi kymmeneen, uusina paikkakuntina Lappeenranta ja Mikkeli. Syksyllä 2019 VeliMark osti valkeakoskelaisen Walki Medical Oy:n ja kasvatti liiketoimintaansa terveydenhuollon alalla. Vuonna 2020 VeliMark Oy osti vaasalaisen Kapkem Oy:n ja yrityskaupan myötä VeliMark vahvisti olennaisesti asemaansa myös Vaasan talousalueella, sekä Pohjanmaan rannikolla. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tukkukaupat
Hagar (nimi)

Hagar on Vanhasta testamentista tunnettu naisen etunimi. Se on arabialais- heprealainen nimi, jonka on tulkittu merkitsevän ’vierasta’ ja ’pakolaista’; ’pakenemista’, ’siirtolaisuutta’ ja ’vaellusta’. Toisen selityksen mukaan nimen merkitys on ’hylätty vaimo’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2020 mennessä tilastoitu noin 400 Hagar-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 1900–1930-luvuilla. Hagar-etunimeä on käytetty myös Ruotsissa ja Norjassa, mutta ei yhtä paljon kuin Suomessa. Hagarilla on nimipäivä suomenruotsalaisessa almanakassa 17. toukokuuta. ==Tunnettuja Hagareja== *Hagar, Vanhassa testamentissa esiintyvä henkilö; Saaran orjatar ja Abrahamin sivuvaimo, joka synnytti Ismaelin *Hagar Olsson (1893–1978), suomalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko *Hagar Sarasto (1890–1959), suomalainen näytelmäkirjailija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Hagar (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Kenya Broadcasting Corporation

Kenya Broadcasting Corporation (KBC) on Kenian valtion omistama mediaorganisaatio. Yhtiö lähettää englanniksi ja swahiliksi ja muilla kielillä, joista yhtiö voi päättää. Yhtiö omistaa 15 radiokanavaa ja kolme televisiokanavaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Kenialaiset yritykset Luokka:Kenialaiset viestimet Luokka:Julkisen palvelun mediayhtiöt Luokka:Televisioyhtiöt Luokka:Radioasemat Luokka:Vuonna 1928 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 1962 perustetut televisiokanavat
Tage Aurell

Tage Aurell (1895 Kristiania, Norja – 1976 Mangskog, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija ja toimittaja. Hän opiskeli ja toimi ruotsalaisten lehtien kirjeenvaihtajana Saksassa ja Ranskassa 1920–1930 ja Ruotsiin palattuaan asui Värmlannissa. Aurell sijoitettiin aluksi naturalisteihin. Hänen esikoisteoksensa Tybergs gård (1932) jäi vaille huomiota, mutta romaani Skillingtryck (1943) sai tunnustusta. Hänen tyylinsä on selkeää ja tiivistä, ja teksti sisältää toisinaan hienostunutta ironiaa. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Mohamed Daud Mohamed

Mohamed Daud Mohamed (s. 1. maaliskuuta 1996 Wajir) on somalialainen kestävyysjuoksija. Mohamed osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016. Hän oli 5 000 metrin juoksussa alkueränsä 23:s, eikä päässyt loppukilpailuun. Lontoon maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 hän oli samalla matkalla alkueränsä 18:s ja karsiutui taas loppukilpailusta. Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa 2017 Kampalassa Mohamed oli henkilökohtaisen kilpailun 96:s. == Lähteet == Luokka:Somalialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rocky (elokuvasarja)

Rocky on yhdysvaltalainen nyrkkeilyaiheisten draamaelokuvien sarja. Kuuden ensimmäisen Rocky-elokuvan keskushahmona on Sylvester Stallonen esittämä nyrkkeilijä Rocky Balboa. Niitä seuranneiden Creed-spin-off-elokuvien keskushahmona on Rockyn edesmenneen ystävän Apollo Creedin poika Donnie Creed, mutta myös Rocky Balboa on mukana. Elokuva Julkaisuvuosi Ohjaaja Rocky 1976 John G. Avildsen Rockyn uusintaottelu 1979 Sylvester Stallone Tiikerinsilmä – Rocky III 1982 Sylvester Stallone Rocky IV 1985 Sylvester Stallone Rocky V 1990 John G. Avildsen Rocky Balboa 2006 Sylvester Stallone Creed: The Legacy of Rocky 2015 Ryan Coogler Creed II 2018 Steven Caple Jr. Creed III 2023 Michael B. Jordan Sylvester Stallone kertoi Cannesissa keväällä 2019 suunnittelevansa uutta Rocky-elokuvaa. Toukokuussa 2020 Stallone ilmaisi olevansa epävarma siitä, tehdäänkö uusia Rocky-elokuvia enää, sillä niissä ei enää nähtäisi kovinkaan paljon nyrkkeilyä. Tuotantoyhtiö MGM ilmoitti helmikuussa 2020, että kolmas Creed-elokuva on suunnitteilla. ==Lähteet== *
A. F. Odut

A. F. Odut on ugandalainen taekwondoin. Hän saavutti MM-pronssia alle 74 kg:n painoluokassa Soulissa 1975. Samassa kaupungissa järjestetyissä vuoden 1973 MM-kilpailuissa hän karsiutui neljännesvälierissä yli 64 kg:n sarjassa. == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset taekwondoinit Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Offa's Dyke

Offa's Dyke () on Englannin ja Walesin historiallisen rajan määritellyt maavalli ja vallihauta. Sen rakennutti tiettävästi 700-luvun loppupuolella hallinnut Mercian kuningas Offa. ==Kohde== Offa's Dyke kulkee Walesin ja Englannin nykyisen rajan suuntaisesti, joskin vain paikoitellen sen mukaisesti. Sillä on pituutta noin 270 kilometriä, tai linnuntietä noin 190 kilometriä. Se alkaa etelästä Walesin Chepstow'n kohdalta Severnjoella Gloucestershiren, Herefordshiren, Radnorshiren, Montgomeryshiren, Shropshiren, Denbighshiren ja Flintshiren läpi Deejoen suulle. Reitillä on muutamia aukkoja. Offa's Dyke on edelleen nähtäviltä osiltaan maavalli, jonka länsipuolella on lisäksi vallihauta. Valliin on saattanut aikanaan kuulua myös puusta tehtyjä varustuksia ja vallihautaan on saatettu istuttaa piikkikasveja. ==Historia== Offa's Dyke on liitetty sen nimen mukaisesti vuosina 757–796 hallinneeseen Mercian kuningas Offaan, joka määräsi "suuren muurin" rakennuttamisen Walesin eli Britannian ja oman kuningaskuntansa välille. Historia Brittonum mainitsee Offan edeltäjän Pendan olleen 600-luvulla liittoutunut "brittien kuninkaiden" Cadwallonin ja Cadafaelin kanssa. Tilanne oli selvästi muuttunut Offan valtakauteen mennessä. Annales Cambriae mainitsee ajanjaksolta 760–796 neljä eri anglosaksien ja Walesin kuningaskuntien välillä käytyä taistelua. Vallin pääasiallinen tarkoitus ei kuitenkaan välttämättä ollut puolustus, vaan rajojen määrittely. Sen avulla on saatettu hallita kaupankäyntiä ja kerätä veroja. Offalle se on voinut olla myös voimannäyttö omille alamaisilleen. Offa's Dyken varrella on jäänteitä myös joistakin vanhemmista rakennelmista. Wat's Dyke on noin 55 kilometriä pitkä vanhempi valli Mordajoen ja Holywellin välillä. Radiohiiliajoituksen mukaan se on rakennettu vuoden 446 paikkeilla. Wansdyke on puolestaan 400- tai 500-luvuilla Lounais-Englantiin rakennettu maavalli. Offan maavalli on siis seuraillut edeltäjiensä esimerkkiä. Offa's Dyken rakennuttamisen aikoihin kymri alkoi muotoutua omaksi kielekseen ja sen rakennuttaminen on joskus nähty historiallisena tapahtumana, jonka jälkeen voidaan alkaa puhua Walesista ja kymrin kielestä muista briteistä, kuten kornista ja bretonista erikseen. Vallin länsipuolella paikannimet ovat enimmäkseen kymriksi ja itäpuolella enimmäkseen englanniksi. Englannin kielessä nimeä Offa dich on käytetty keskienglannissa. Kymrinkielistä nimeä Clawdd Offa alettiin käyttää keskikymrissä. Kirjallisuudessa ja tavallisessa puhekielessäkin Englannista on saatettu käyttää ilmausta tu hwnt i Glawdd Offa, joka viittaa Offa's Dyken takaisiin alueisiin. ==Lähteet== Luokka:Walesin historia Luokka:Englannin historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan muinaisjäännökset Luokka:Muurit
Jazz for Utopia

Jazz For Utopia on rumpali Mikko Hassisen kolmas sooloalbumi. == Kappaleet == Kaikki kappaleet Mikko Hassinen. # # # # # # # # == Kokoonpano == * Mikko Hassinen – ohjelmointi, riq, bendir, marssirumpu, lyömäsoittimet, rummut * Timo Kämäräinen – guitar (kappale: 1) * Mika Kalliosta – rummut, conga (kappaleissa: 1, 2, 5, 6) * Petri Kautto – laulu (kappale: 2) * Seppo Kantonen – urut, syntetisaattori, piano (kappaleissa: 2, 3, 4, 6, 8) * Kalevi Louhivuori – trumpetti (kappaleissa: 2, 3) * Eija Kankaanranta – kantele (kappale: 3) * Eija Räisänen – laulu (kappaleissa: 5, 6, 8) * Jere Haakana – kitara (kappaleissa: 5, 6, 8) == Arvostelut == * Helsingin Sanomat: Zeppeliini leijuu Mikko Hassisen elektroakustisella levyllä Viitattu 11.9.2021. * Keskisuomalainen: 4/5Mikko Hassinen: Jazz for Utopia Viitattu 11.9.2021. * Soundi: Mikko Hassinen Jazz for Utopia Viitattu 11.9.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jazz For Utopia discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2015 albumit
Ljusnan

Ljusnan on Ruotsissa Gävleborgin läänissä sijaitseva 437 kilometriä pitkä Pohjanlahden Perämereen Ljusnessä Söderhamnin kunnassa laskeva joki . Se muodostaa koko Ljusnanin vesistön 443 kilometriä pitkän pääuoman, joka saa alkunsa Ljusnetjärnenistä Hftorstötenin tunturilla. == Vesivoima == Ljusnanin uomassa on 21 vesivoimalaitosta: Ljusnefors, Ljusne Strömmar, Höljebro, Höljebro vanha, Bergvik, Landafors, Dönje, Lottefors, Norränge, Edeforsen, Laforsen, Öjeforsen, Storåströmmen, Långströmmen, Krokströmmen, Byarforsen, Sveg, Halvfari, Långå, Tännfallet, Kvarnströmmen. Voimaloiden yhteisteho on 786 megawattia ja vuostuotanto 3 661 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === * Luokka:Ruotsin joet
Lantaanikloridi

Lantaanikloridi tai lantaani(III)kloridi (LaCl3) on lantaani- ja kloridi- ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden lantaaniyhdisteiden valmistukseen ja katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa lantaanikloridi on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja sen rakenne muistuttaa uraani(III)kloridin rakennetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen heptahydraatti (LaCl3·7H2O). Lantaanikloridi liukenee veteen, mutta kuumat vesiliuokset hydrolysoituvat lantaanioksikloridiksi. Aine liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja pyridiiniin. Lantaanikloridi on Lewis-happo ja muodostaa kompleksiyhdisteitä esimerkiksi kloridien kanssa reagoidessaan heksaklorolantanaatti(III)-ionin ([LaCl6]3-). Lantaanikloridi voidaan pelkistää metalliseksi lantaaniksi kuumentamalla alkalimetallien kanssa.Jean‐Claude G. Bünzli & Ian Mcgill: Rare Earth Elements, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2018. Jean‐Louis Luche: Lanthanum(III) Chloride, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 22.12.2020. ==Valmistus ja käyttö== Lantaanikloridia valmistetaan kuumentamalla lantaanikarbonaatin ja hiilen seosta kloori-ilmakehässä, lantaanioksidin ja ammoniumkloridin välisellä reaktiolla tai lantaanikarbonaatin ja vetykloridin välisellä reaktiolla. :La2O3 \+ 6 NH4Cl → 2 LaCl3 \+ 6 NH3 \+ 2 H2O :La2(CO3)3 \+ 6 HCl → 2 LaCl3 \+ 3 CO2 \+ 3 H2O Lantaanikarbonaattia käytetään valmistettaessa metallista lantaania tai lantaaniyhdisteitä kuten organolantaaniyhdisteitä. Orgaanisen kemian synteeseissä yhdistettä voidaan käyttää katalysoimaan pelkistyksiä, asetaalien valmistusta ja Friedländer-synteesejä. ==Lähteet== Luokka:Kloridit Luokka:Lantaaniyhdisteet
Port-aux-Français

Port-aux-Français on eteläisellä Intian valtamerellä sijaitsevan, Ranskan eteläisiin ja antarktisiin alueisiin kuuluvan Kerguelenin saariston pääkaupunki sekä isoin asutuskeskittymä. Saarilla ei ole pysyvää asutusta, tutkijoiden määrä vaihtelee 45:stä talvella noin sataan kesällä. Saarilla toimii satelliittivataanottoasema vuodesta 1992. == Palvelut == Kaupungissa sijaitsee muun muassa useita tutkimusasemia, ja niitä tukevia palveluita ovat olleet baari, voimistelusali, sairaala, elokuvateatteri ja kirjasto sekä kappeli. Lisäksi kaupungissa on ollut kaivostoimintaa - sieltä on kaivettu guanoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kerguelen
Henry Savery

Henry Savery (4. elokuuta 1791 Butcombe Court, Somerset, Englanti – 8. helmikuuta 1842 Port Arthur, Tasmania (kuuluu nyk. Australiaan)) oli englantilaissyntyinen kirjailija ja toimittaja ja Australiassa rangaistusta suorittanut vanki, joka kirjoitti ensimmäisen Australiassa julkaistun romaanin. Savery oli englantilaisen pankkiirin poika. Yritystoiminnan epäonnistuttua hän turvautui maksuvälineväärennökseen. Hän yritti ensin 1824 paeta Yhdysvaltoihin mutta jäi kiinni hypättyään laivasta. Kuolemantuomio muutettiin karkotukseksi rangaistussiirtolaan Van Diemenin maahan (=Tasmania), jonne hän saapui 1825. Koska hän oli saanut oppia, sikäläinen virasto palkkasi hänet, mikä taas suututti paikallista lehdistöä, joka karsasti ajatusta, että virasto työllisti vangin. Kiista päätyi Englantiin viranomaisten korviin, ja lopputuloksena oli että Saveryn omaisuus huutokaupattiin. Saveryn vaimo Eliza ja poika Oliver tulivat perässä Australiaan, mutta kohtasivat siellä rahattoman ja maineettoman miehen. Savery yritti itsemurhaa mutta joutui velkavankeuteen. Vaimo ja poika palasivat 1829 Englantiin. Vankila-aikana Savery kirjoitti tarinoita, joita julkaistiin paikallisessa lehdessä Colonial Timesissa otsikolla The Hermit in Van Diemen’s Land, mutta koska hänellä ei vankina ollut oikeutta julkaista, hän käytti salanimeä Simon Stukeley. Tarinat koottiin yhteen 1829, ja niistä tuli ensimmäinen Australiassa julkaistu esseekokoelma. Jo vankeusaikana aloittamansa vain heikosti naamioidun omaelämäkerrallisen romaanin Quintus Servinton hän sai valmiiksi toimiessaan kotiopettajana. Kirja ilmestyi 4. maaliskuuta 1831 ja seuraavana vuonna Englannissa, vielä silloin ilman tekijännimeä. Kirja sai myönteisen vastaanoton, joskaan ei Saveryn toivomaa myyntimenestystä. Saveryn elämä ei kirjan ilmestyttyäkään sujunut hyvin, vaan hän päätyi rikoksenuusijoiden vankilaan Port Arthuriin, jossa hän kuoli. Saveryn kunniaksi on nimetty kirjallisuuspalkinto Henry Savery National Short Story Award, jonka myöntäjä on tasmanialainen kirjailijayhdistys. Canberrassa ja Victoriassa on hänen mukaansa nimetty katu. Quintus Servinton julkaistiin 1964 uudestaan ja jälleen 1984 mutta uudella nimellä The Bitter Bread of Banishment. Kunnia ensimmäisen Australiassa kirjoitetun romaanin kirjoittamisesta kuuluu kuitenkin Mary Leman Grimstonelle. Hänen kirjoittamansa kirja Woman’s Love valmistui 1829 mutta ilmestyi vasta 1832 Lontoossa. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Kuusen-tuomenruoste

Kuusen-tuomenruoste eli kuusentuomiruoste (Thekopsora areolata) on kuusissa ja tuomissa loisiva ruostesienilaji. Laji tarttuu kuusen emikukkiin ja kasvaviin versoihin. Se leviää käpyihin ja heikentää siementuottoa aiheuttaen suuria tappioita siemenviljelmillä. Sieni aiheuttaa myös kuusen vuosikasvainten mustumista ja käyristymistä, josta aiheutuu kasvun hidastumista. Kuusen- tuomenruostetta esiintyy koko Suomessa. Tuomella se aiheuttaa lehtiin punavioletteja laikkuja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Luopioisten kasvisto: Kuusen-tuomenruoste (Thekopsora areolata) *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Thekopsora areolata *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Thekopsora areolata (cherry spruce rust) *Plantwise: Thekopsora areolata, cherry spruce rust Luokka:Ruostesienet Luokka:Metsätuhot
Pekka Perjo

Pekka Urpo Juhani Perjo (23. heinäkuuta 1936 Helsinki – 30. marraskuuta 2020 Helsinki)Kuolinilmoitus. Viitattu 12.2.2025. oli suomalainen sisustusarkkitehti. Perjo oli kolmilapsisen perheen esikoinen. Hänen työnsä olivat monipuolisia ja hän oli Sisustusarkkitehdit SIO:n kunniajäsen. Perjon suunnittelutöihin kuului ravintoloita, toimitiloja, laivoja ja myymälöitä. Tärkeimpänä työnään Perjo piti Pohjolan pääkonttorin kokonaisvaltaista sisustusta, jonka huonekaluista Easy Chair -nojatuoli on tunnetuin. Perjo suunnitteli myös muun muassa Finnjetin, Viking Sagan ja Viking Sallyn alkuperäisiä sisustuksia sekä toimitiloja Shellille, Yhdyspankille ja Kansallispankille.Pekka Perjo 1936–2020, HS Muistot. Viitattu 12.2.2025. Helsingin Töölössä varttunut Perjo jätti oppikoulun kesken, mutta pääsi opiskelemaan Taideteolliseen oppilaitokseen ja perusti oman sisustusarkkitehtitoimiston 1969. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli sisustusarkkitehti Marja-Liisa Tavio. Perjo oli vuosina 1991–2002 naimisissa entisen missin ja mallin Virpi Miettisen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sisustusarkkitehdit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Work Song

Work Song on kornetisti Nat Adderleyn albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nat Adderley – kornetti * Wes Montgomery – kitara * Bobby Timmons – piano (kappaleilla: 1, 2, 5, 6 & 9) * Sam Jones – kontrabasso, sello * Keter Betts – kontrabasso, sello * Percy Heath – kontrabasso * Louis Hayes – rummut == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/mw0000204076 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Work Song discogs.com-sivustolla Luokka:Vuoden 1960 albumit
Tarhapäivä

Tarhapäivä on Tiina Lymin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2019. Elokuva perustuu Eve Hietamiehen kirjaan Tarhapäivä (2012). Elokuva kertoo lapsiperheen arjesta, jossa 6-vuotiaan Paavo-poikansa (Olavi von Bagh) yksinhuoltajana toimiva Antti Pasanen (Petteri Summanen) saa hoitoonsa myös ystävänsä Ennin (Marja Salo) samanikäisen lapsen Tertun (Ellen Herler) Ennin jouduttua pitkäksi aikaa sairaalaan liikenneonnettomuuden vuoksi. Samanikäiset tyttö ja poika eivät ole lainkaan samankaltaisia: poikaa esimerkiksi kiinnostavat dinosaurukset ja tyttöä Hello Kitty. Lisäksi tytön pitkän tukan laittaminen erilaisille leteille on täysin uutta. Yksinhuoltajaisän oma sosiaalinen elämä ja kumppanin etsintä on rajoitettua arkisessa tarhaan- töihin-tarhasta-kauppaan-kotiin-karusellissa. Apua ei saa elämänsä kanssa kamppailevalta mielenterveysongelmaiselta ex-vaimolta (Ria Kataja), mutta kylläkin työkaverilta (Kimmo Taavila), naapurilta (Marjaana Maijala) ja omalta isältä (Juha Muje). Elokuva oli Juha Mujeen viimeinen, sillä hän kuoli kolme kuukautta sen valmistumisen jälkeen. Elokuva on jatko-osa vuonna 2017 ilmestyneelle elokuvalle Yösyöttö. == Lähteet == Luokka:Tiina Lymin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2019 suomalaiset elokuvat
Karl Gustaf Creutz

Karl Gustaf Creutz (4. toukokuuta 1787 Lapinjärvi – 4. joulukuuta 1851 Pernaja) oli suomalainen kreivi, juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies. Creutzin vanhemmat olivat kapteeni, kreivi Karl Fredrik Creutz ja Anna Helena Ulfsparre ja puolisot vuodesta 1816 Agneta Lovisa Fredrika Ulfsparre (k. 1824) ja vuodesta 1826 Augusta Wrede (k. 1843). Creutz tuli ylioppilaaksi 1803 ja suoritti tuomarintutkinnon 1805, jolloin hän oli myös Turun hovioikeuden auskultantti. Hän toimi sittemmin tilanomistajana Pernajan Malmgårdin kartanossa. Creutz oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Karl Gustaf Creutz. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.12.2020 Karl Gustaf Creutzin poika oli Turun ja Porin läänin kuvernööri, kreivi Carl Magnus Creutz. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset kreivit Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1787 syntyneet Luokka: Vuonna 1851 kuolleet
Parchowo

Parchowo on maalaiskunta () Bytówin piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 3 795. Bytówin piirikunnan asukkaista 4,8 prosenttia asuu Parchowon kunnassa ja sen pinta-alasta kuusi prosenttia kuuluu Parchowon kuntaan. Kylät kunnassa ovat Baranowo, Bawernica, Bylina, Chośnica, Gołczewo, Grabowo Parchowskie, Jamno, Jeleńcz, Nakla, Nowa Wieś, Parchowo, Soszyca, Struga, Sylczno sekä Żukówko. Vuoden 2019 lopussa 50,5 prosenttia Parchowon asukkaista oli naispuolisia ja 49,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 23,8 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 60,4 prosenttia ja eläkeikäiset 15,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 36,8 vuotta. Vuonna 2019 Parchowon kunnassa syntyi 53 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 42,7 prosenttia puhui kašubin kieltä, ja kašubin kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Parchowo Gdańskin tilastokeskus. Luokka:Puolan kunnat Luokka:Pommerin voivodikunta
Robert Blåfield

Robert (R. Gustaf) Blåfield (23. lokakuuta 1782 Kalanti – 1. marraskuuta 1809 Somero) oli suomalainen juristi, tehtailija ja valtiopäivämies. Blåfieldin vanhemmat olivat majuri Gustaf Henrik Blåfield ja Katarina Kristina Heijkenskjöld ja puoliso vuodesta 1807 Lovisa Juliana Leijonhufvud (k. 1851). Blåfield tuli ylioppilaaksi 1798 ja suoritti tuomarintutkinnon 1800, jolloin hän oli myös Turun hovioikeuden auskultantti. Hovioikeuden ylimääräiseksi notaariksi hän tuli 1802. Blåfield omisti Somerolla Åvikin lasitehtaan. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Robert (myös R. Gustaf) Blåfield. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 22.12.2020 ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset liikemiehet Luokka: Suomalaiset aateliset Luokka: Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka: Porvoon valtiopäivät Luokka: Vuonna 1782 syntyneet Luokka: Vuonna 1809 kuolleet
Tiberius Claudius Cogidubnus

Tiberius Claudius Cogidubnus oli roomalaismielinen brittiläinen päällikkö ensimmäisellä vuosisadalla jälkeen ajanlaskun alun. Cogidubnus hallitsi regnien heimoa ja civitasia nykyisen Sussexin alueella. == Historiallisissa lähteissä == Tiberius Claudius Cogidubnus mainitaan roomalaisen historioitsija Tacituksen teoksessa Agricola. Suurin piirtein vuoden 98 paikkeilla kirjoittanut Tacitus mainitsee Cogidubnuksen olevan Rooman liittolainen. Hän oli siis edelleen elossa Tacituksen kirjoittaessa ja oli hallinnut ilmeisen pitkään. Tacitus maintisee Cogidubnuksen saaneen hallittavakseen civitan Britannian kuvernöörien Aulus Plautiuksen (43–47) ja Ostorius Scapulan (47–52) virkakausilla. == Tausta == thumb|Fishbournen palatsin säilyneitä mosaiikkeja. Cogidubnuksen omaa taustaa ei tunneta varmasti. Suurella todennäköisyydellä hän kuului atrebaattien dynastiaan. Dynastian perustanut Commios teki yhteistyötä Julius Caesarin kanssa Galliassa, kunnes hän siirtyi Britanniaan atrebaattien heimon johtoon. Hänen jälkeläisensä jatkoivat roomalaismielistä politiikkaa aina Claudiuksen Britannian valloitukseen saakka. Cogidubnuksen nimen osa Tiberius Claudius viittaa Rooman keisareihin Tiberius ja Claudius. Cogidubnuksen johtama regnien heimo oli aluksi Rooman alainen kuningaskunta ja myöhemmin civitas. Regnit olivat yksi harvoista heimoista, joiden nimi on johdettu latinasta. Mahdollisesti nimi viittaa merkitykseltään ”(Cogidubnuksen) kuningaskunnan asukkaisiin”. Heimo on peräisin vasta roomalaiskaudelta. Se käsitti osia ennen roomalaiskautta catuvellauneille merkitystään menettäneiden atrebaattien alueista nykyisessä Sussexissa. Cogidubnuksen pääkaupunki oli nykyinen Chichester eli tuolloinen Novio-Magos. Läheltä Chichesteriä Fishbournesta on löydetty suuren palatsin jäännökset. Palatsi on saattanut olla Cogidubnuksen asunto. Kokoa palatsilla oli noin 100 metriä. Palatsin sisällä oli puutarha ja sitä oli koristeltu vaikuttavin mosaiikein. Itse Chichesteristä on löydetty puolestaan suuri kaiverrus (RIB nro. 91), jossa Cogidubnukseen viitataan arvonimellä Legatus Augusti in Britannia, eli keisarin edustaja Britanniassa. Cogidubnuksella oli siis huomattavan vaikutusvaltainen asema, jota voidaan verrata esimerkiksi Herodekseen Lähi-idässä. == Lähteet == Luokka:Britannian heimopäälliköt Luokka:Sussexin historia Luokka:Chichester Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Louise Peterhoff

Louise Elisabeth Peterhoff (s. 12. toukokuuta 1977) on ruotsalainen tanssija ja näyttelijä. Hän aloitti opiskelut Ruotsin kuninkaallisessa balettikoulussa vuonna 1986. Hän on hankkinut täydentävää teatterikoulutusta Tukholman teatterikorkeakoulussa. Hänellä on ollut merkittäviä rooleja televisiosarjoissa, merkittävimpinä tanskalais-ruotsalainen rikossarja Silta (Broen/Bron) vuonna 2011, ruotsalainen mysteeridraama Blå ögon 2014–2015, niin ikään ruotsalainen Kylmäävä tapaus (Det som göms i snö) vuodelta 2018 ja suomalainen poliittinen fiktio Rauhantekijä 2020. Tanssissa hän on työskennellyt belgialaisessa kansainvälisessä Needcompany-tanssiryhmässä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Colbertin piirikunta

Colbertin piirikunta on piirikunta Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asui 55 241 asukasta vuonna 2019, joista enemmistö oli naisia. Piirikunta perustettiin 6. helmikuuta 1867. == Väestö == Colbertin piirikunnan väestöstä 16,3% elää köyhyysrajan alapuolella. Väestön keski-ikä on 42,7 vuotta. Yhdysvalloissa syntyneiden keski-ikä on 43 vuotta ja ulkomailla syntyneiden 36 vuotta. Suurin osa ulkomailla syntyneistä on Meksikosta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alabaman piirikunnat
Róża Etkin-Moszkowska

Róża Etkin-Moszkowska (o.s. EtkinZabrakło jednego dnia? Tragiczne losy laureatki I Konkursu Chopinowskiego PolskiFR; 1908 Varsova – 16. tammikuuta 1945 Varsova) oli puolalainen pianisti.Róża Etkin The Fryderyk Chopin Institute Etkin-Moszkowska opiskeli 10-vuotiaasta Aleksander Michałowskin johdolla. Hän piti ensiesiintymisensä kesäkuussa 1920. 16-vuotiaana hän tulkitsi Grzegorz Fitelbergin johdolla Sergei Rahmaninovin kolmannen pianokonserton. Tammikuussa 1927 Etkin-Moszkowska sai ensimmäisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa kolmannen palkinnon. Hän oli kilpailun nuorin osallistuja. Kilpailun alla hän oli saanut opetusta Zbigniew Drzewieckiltä. Kilpailun jälkeen hän siirtyi Berliiniin, jossa hänen opettajakseen tuli Moritz Mayer-Mahr. Etkin-Moszkowska meni naimisiin Berliinissä tapaamansa Ryszardin, säveltäjä Moritz Moszkowskin veljenpojan kanssa. Ensiesiintymisensä Berliinissä hän piti toukokuussa 1927. Etkin-Moszkowskan ohjelmistoon kuului musiikkia Bachin ja keskeisten romantikkojen teoksista hänen oman aikansa säveltäjien, kuten Karol Szymanowskin ja Bronisław Kaperin ohjelmistoon. Etkin-Moszkowska joutui toisen maailmansodan aikana juutalaisen syntyperänsä tähden piileskelemään etnisesti puolalaisten ystäviensä asunnoissa. Tammikuussa 1945 hän kuitenkin joutui miehensä kanssa murhatuksi Varsovan Żoliborzissa. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Puolalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Klick

Klick on aatelissuku, joka on otettu Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1731 numerolla 1833 ja Tallinnan ritarihuoneeseen vuonna 1746. Suomen ritarihuoneen järjestäytyessä vuonna 1818 suku sai numeron 118. Suvun kerrotaan olevan kotoisin Brabantista ja sen Virossa asuvia jäseniä astui Ruotsin palvelukseen 1600-luvulla. 20.4.1645 annettiin kapteeni Wilhelm Klickille, myöhemmälle Pärnun komendantille, läänitykseksi pääosa Ravijoen kylää Virolahdella, jonne hän perusti myös asuinkartanon eli säterin.Kaukiainen, Yrjö: Virolahden historia I 1850-luvulle. Virolahden kunta 1970, s. 230 Klickin suku on vaikuttanut myös mm. Rantasalmella ja Muolaassa. Suku sammui 16.3.1837. == Suvun jäseniä == * Karl Henrik Klick (1753–1808), majuri, Anjalan liiton jäsen. * Carl Klick (1792–1837), senaattori ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Klick, aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto *Klick nr 1833. Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor *Suvut ja vaakunat - Suomen Ritarihuone *Genealogisches Handbuch der estländischen Ritterschaften: Klick Luokka:Suomalaiset aatelissuvut Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Baltian aateli
Harmonia (Rio Grande do Sul)

Harmonia on Brasilian Rio Grande do Sulin osavaltiossa sijaitseva noin 5 000 asukkaan kaupunki. Itsenäisenä kuntana se sai alkunsa vuonna 1988. Sen historia juontaa juurensa saksalaiseen siirtolaisuuteen Vale do Caín alueelle 1800-luvulla. Harmoniassa on järjestetty Früchtefest-hedelmäfestivaaleja vuodesta 1994 alkaen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rio Grande do Sulin kunnat
Bella Davidovich

Bella Davidovich (s. 16. heinäkuuta 1928 Baku) on neuvostoliittolaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut pianisti.Bella Davidovich AllMusic Davidovich aloitti pianotunneilla käymisen 6-vuotiaana ja esitti vuonna 1937 Nikolai Anosovin johdolla Ludwig van Beethovenin C-duuripianokonserton. Myöhemmin hän opiskeli Moskovan konservatoriossa ensin Konstantin Igumnovin ja tämän kuoltua (1948) Yakov Flierin luokalla. Hän valmistui vuonna 1951 ja työskenteli sitten vuoteen 1954 Flierin avustajana konservatoriossa. Vuonna 1949 Davidovich voitti ensimmäisen palkinnon neljännessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa jaetusti Halina Czerny-Stefańskan kanssa. Davidovich oli naimisissa viulisti Julian Sitkovetskin (k. 1958) kanssa.Bella Davidovich The Fryderyk Chopin Institute Davidovich pääsi vuonna 1962 Moskovan konservatorion pianonsoiton professoriksi. Hän loikkasi poikansa, viulisti Dmitri Sitkovetskin jälkeen vuonna 1978. Vuonna 1984 hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden. Lokakuussa 1979 Davidovich teki Yhdysvaltain-debyyttinsä Carnegie Hallissa. Hän on sittemmin esiintynyt laajalti kansainvälisesti. Hänen kanssaan yhteistyötä tehneitä kapellimestareita ovat olleet muiden muassa Sergiu Comissiona, James Conlon, Christoph von Dohnányi, Charles Dutoit, Christoph Eschenbach, Kirill Kondrašin, Raymond Leppard, Neville Marriner, Riccardo Muti, Eugene Ormandy, Mstislav Rostropovitš, Leonard Slatkin ja Edo de Waart. Vuonna 1988 Davidovich pääsi tekemään ensimmäisen esiintymisensä Moskovassa kymmeneen vuoteen. Hän aloitti opettamisen Juilliard Schoolissa vuonna 1982 ja mestarikurssien pitämisen Bakussa vuonna 1999. Davidovich on myös istunut tuomaristojen jäsenenä Chopin-pianokilpailussa, Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa ja Clara Haskil -pianokilpailussa.Bella Davidovich Naxos Davidovich on tullut tunnetuksi romanttisen ohjelmiston tulkinnoillaan. Hänen useille levymerkeille levyttämiensä teosten joukossa on ollut sävellyksiä Frédéric Chopinilta, Camille Saint-Saënsilta, Sergei Rahmaninovin, Johannes Brahmsilta, Edvard Griegiltä ja Maurice Ravelilta. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alan Ayckbourn

Alan Ayckbourn (s. 12. huhtikuuta 1939 Lontoo, Englanti) on brittiläinen kirjailija, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja. Ayckbourn aloitti teatteriuran näyttämömiehenä heti koulun päätyttyä ja eteni ohjaajaksi. Hän toimi BBC:n radioteatterissa tuottajana 1964–1970, Englannin kansallisteatterin johtajana 1986–1987 ja Scarborough'n Stephen Joseph -teatterissa 1972–2009 taiteellisena johtajana. Häntä pidetään näytelmäkirjallisuuden uudistajana.Alan Ayckbournin kotisivu, viitattu 22.12.2020 ==Suomennetut teokset== * Eläköön perheyritys! (A Small Family Business); suomennos Markku Mannila. Helsinki: Suomen teatteriliitto 1989 (kaksi nidettä; Tampereen kaupunginkirjastossa) * Vaihtoaskeleita: farssi (Taking Steps); suomennos: Jari Nieminen, 1993 (Kantaesitys Tampereen teatterin Frenckellin näyttämöllä 1.10.1993; Tampereen kaupunginkirjastossa) * Vieraita makuuhuoneessa, 1977 (Tampereen kaupunginkirjastossa) * Mielen alat (Woman in Mind); suom. Markku Mannila. Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1987 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Suhteellisesti ottaen (Relatively Speaking); suom. Seppo Virtanen. Helsinki: Suomen Teatteriliitto [s.n.] (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Näin meidän kesken (Just Between Ourselves); suom. Seppo Kolehmainen. Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1978 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Paheksujien kuoro (A Chorus of Disapproval); suom. Matti Nieminen. Helsinki: Suomen Teatteriliitto 1986 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Kuinka toiset rakastavat (How the Other Half Loves); suom. Heikki Eteläpää. Helsinki: Näytelmäkulma 1972 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Ernien uskomattomat tosikuvitelmat (Ernie's Incredible Illucinations); suom. Mauri Mattsson ja Matti Poskiparta. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1973 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Lisää kyyneliä! Lisää kyyneliä! (Comic Potential); suom. Leena Havukainen ja Arto af Hällström. Helsinki: Näytelmäkulma 1999 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Yllätysten ovet: trillerikomedia (Communicating Doors); suom. Timo Rissanen. Helsinki: Näytelmäkulma 2000 (Näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset näytelmäkirjailijat Luokka:Teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eritrean puolustusvoimat

Eritrean puolustusvoimat vastaa Eritrean puolustamisesta. Puolustusvoimiin kuuluu maa-, ilma- ja merivoimat. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Eritrean presidentti Isaias Afewerki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Eritrean asevoimat
Sievänen

Sievänen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Jaakko Sievänen (1932–2013), taidemaalari * Kalle Sievänen (1911–1996), pistooliampuja * Ritva Sievänen-Allen (1930–2009), kirjastonjohtaja ja professori * Tiiamari Sievänen (s. 1994), lentopalloilija. == Katso myös == * Sievinen * Sieviläinen
Azorín

Azorín, oikea nimi José Martínez Ruiz, (1874 Monòver, Valencia, Espanja – 1967 Madrid, Espanja) oli espanjalainen kirjailija, toimittaja ja kriitikko. Ruiz asui sisällissodan aikana Ranskassa. Hän oli herkkä ja hienostunut kirjailija, ja hänen tyylinsä on selkeää ja viimeisteltyä. Hän ei suosinut kielikuvia, joita hän piti rahvaanomaisina. Hän kuului niin sanottuun sukupolveen 98. ==Suomennettu tuotanto== * Perhe (ote teoksesta Lecturas españolas), antologiassa Maailmankirjallisuuden kultainen kirja: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, WSOY 1954 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
John Mugabi

John Paul Mugabi (s. 4. maaliskuuta 1960 Kampala) on ugandalainen nyrkkeilyn olympiamitalisti ja ammattilaisten maailmanmestari. Mugabi karsiutui 1978 Belgradin MM-kilpailuissa 63,5 kg:n painoluokan neljännesvälierissä ja saavutti samassa sarjassa pronssia Algerin Afrikan kisoissa. Hän saavutti olympiahopeaa 67-kiloisissa Moskovassa 1980. Kukistettuaan välierässä puolalaisen Kazimierz Szczerban tuomariäänin 3–2 hän hävisi loppuottelussa Kuuban Andrés Aldamalle 1–4. Mugabi aloitti ammattilaisuransa joulukuussa 1980. Voitettuaan ensimmäiset 25 ammattilaisotteluaan hän pääsi WBC:n, WBA:n ja IBF:n keskisarjan MM-ottelun, jonka hävisi tyrmäyksellä Marvin Haglerille Las Vegasissa maaliskuussa 1986. Seuraavassa ottelussaan hän hävisi vapaana olleen WBC:n ylemmän välisarjan MM-tittelin teknisellä tyrmäyksellä Duane Thomasille Las Vegasissa saman vuoden joulukuussa. Voitettuaan seuraavat kahdeksan ottelua hän pääsi uudelleen WBC:n ylemmän välisarjan MM-otteluun, jossa kukisti Rene Jacquotin teknisellä tyrmäyksellä Cergy-Pontoisessa heinäkuussa 1989. Hän menetti tittelin hävittyään tyrmäyksellä Terry Norrisille Tampassa maaliskuussa 1990. Hän hävisi vapaana olleen WBO:n keskisarjan MM-tittelin teknisellä tyrmäyksellä Gerald McClellanille Kensingtonissa marraskuussa 1991. Mugabi kävi viimeisen ammattilaisottelunsa tammikuussa 1999. Kaikkiaan hän saavutti 42 voittoa, joista 39 tyrmäyksellä tai teknisellä tyrmäyksellä, kärsi seitsemän tappiota, joista kuusi tyrmäyksellä / teknisellä tyrmäyksellä, ja otteli yhden ratkaisemattoman. == Lähteet == Luokka:Ugandalaiset nyrkkeilijät Luokka:Ugandalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etiopian puolustusvoimat

Etiopian puolustusvoimat vastaa Etiopian puolustamisesta. Puolustusvoimiin kuuluu maa- ja ilmavoimat. Vuoteen 1996 asti Etiopialla oli myös laivasto. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Etiopian pääministeri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etiopian asevoimat
Eivor

Eivor on pohjoismainen naisen etunimi. Sen lähtömuotona on muinaisnorjalainen nimi Eyvǫr, jonka merkityksestä ei ole varmaa tietoa. Yhden tulkinnan mukaan nimen alkuosa tarkoittaisi ’onnea’ ja loppuosa ’lupausta’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Eivor on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 860 naisella. Heistä suurin osa on syntynyt 1940- tai 1950-luvulla. ==Nimipäivät== Suomenruotsalaisessa kalenterissa Eivorin nimipäivä on 12. tammikuuta. Se on Eivorin nimipäivä myös professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa. Ruotsissa Eivorin nimipäivä on 8. kesäkuuta ja Norjassa 24. lokakuuta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Eivor (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Limbiate

Limbiate on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Monza e Brianzan maakuntaan. Limbiate kohotettiin kaupungiksi 26. maaliskuuta 2018. Limbiaten asukkaiden demonyymi on limbiatesi ja kaupungin suojeluspyhimys on Pyhä Yrjö. == Maantiede == Limbiate sijaitsee Lombardian länsiosassa ja maakuntansa lounaisosassa, joka on myös historiallisen Brianzan lounaisosaa. Limbiate on osa Milanon tiheään asuttua pohjoista esikaupunkivyöhykettä, joka ulottuu aina Sveitsiin saakka. Etäisyys Monzan keskustasta on noin 12 kilometriä länteen ja Milanon keskustasta runsaat 15 kilometriä pohjoisluoteeseen. Milanon pohjoispuolelle levittäytyvä Parco delle Groane ulottuu Limbiaten alueelle. Limbiaten suhteellisen pienellä alueella on kuusi frazionea: Ceresolo, Mombello, Pinzano, Villaggio dei Giovi, Villaggio del Sole ja Villaggio Risorgimento. == Historia == pienoiskuva|200px|vasen|Vanha kunnantalo Limbiate sai varhaisimman asutuksensa kelttiläisestä siirtolaisuudesta, kuten muutkin Lombardian paikkakunnat. Sitten tulivat roomalaiset valtakuntineen. Varhaisin Limbiateen liittyvä kirjallinen maininta on päivätty 17. toukokuuta 859; siinä paikkakunnan nimi on muodossa Lemiate. Myöhemmin keskiaikana Limbiate oli osa Seveson kirkollista aluetta yhdessä Mombellon ja Pinzanon kanssa. Paikkakunta päätyi Marlianin suvun feodaalihallinnon alaiseksi, kuten Mombello. Limbiatea hallitsevat suvut vaihtuivat, 1500-luvun alkupuoliskolla valtaa piti Antonio Carcassola, jonka jälkeen oli Aresen suvun vuoro. Mombello liitettiin Limbiateen ennen Italian yhdistymistä ja Pinzano vuonna 1869. Limbiaten historiallisia rakennuksia ovat muun muassa Mombellossa sijaitseva 1700-lukulainen Villa Pusterla ja Ceresolossa sijaitseva 1760-luvulla rakennettu Villa Medolago Molinari, joka on lombardialaisille huviloille tyypillisesti U-kirjaimen muotoinen. == Talous ja liikenne == Limbiatessa harjoitetaan muun muassa kemianteollisuutta, tekstiiliteollisuutta ja huonekaluteollisuutta. Kaupungin alueella on myös maataloutta. Rautatie Milano–Asso kulkee aivan Limbiaten itäpuolitse, lähimmät asemat ovat Stazione di Bovisio Masciago-Mombello ja Stazione di Varedo. Kaupunki kuuluu Milanon paikallisliikenteen piiriin. Maantieliikenteen merkittävä akseli on Strada statale 527 Bustese. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Limbiate, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Monza e Brianzan maakunnan kunnat
Halina Czerny-Stefańska

Halina Czerny-Stefańska (30. joulukuuta 1922 Krakova – 1. heinäkuuta 2001 Krakova) oli puolalainen pianisti.Halina Czerny-Stefańska The Fryderyk Chopin Institute Czerny-Stefańska syntyi muusikkoperheeseen ja aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana. Hän piti ensikonserttinsa 7-vuotiaana. Hän vietti saksalaismiehityksen ajan Krakovassa ja opiskeli siellä sen jälkeen vuoteen 1949 Zbigniew Drzewieckin johdolla. Vuonna 1949 Czerny-Stefańska sai Bella Davidovichin kanssa jaetun ensimmäisen palkinnon neljännessä kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa Varsovassa. Lisäksi hänelle myönnettiin Puolan radion palkinto parhaasta masurkkaesityksestä. Czerny-Stefańska esiintyi eri maanosissa ja teki levytyksiä useille levymerkeille, kuten Polskie Nagrania Muzalle ja Deutsche Grammophonille. Levytettyyn ohjelmistoon kuululi teoksia Wolfgang Amadeus Mozartilta, Ludwig van Beethovenilta, Frédéric Chopinilta, Ignacy Jan Paderewskilta, Edvard Griegiltä ja Juliusz Zarębskilta. Czerny-Stefańska työskenteli opetustehtävissä Puolassa, piti mestarikursseja eri puolilla maailmaa ja oli vierailevana professorina Japanissa. Hän myös osallistui moniin kansainvälisiin pianokilpailuihin tuomariston jäsenenä. Kapellimestareita, joiden johdolla Czerny-Stefańska soitti, olivat muiden muassa Jan Krenz, Stanisław Skrowaczewski, Henryk Czyż, Stanisław Wisłocki, Witold Rowicki, Václav Smetáček, Kirill Kondrašin, Adrian Boult, Georg Solti ja Zubin Mehta. Hänen kamarimusiikillisia yhteistyökumppaneitaan olivat muiden muassa Bella Davidovich ja Rinko Kobayashi. Hän soitti myös pianistimiehensä Ludwik Stefańskin ja pianisti- cembalistityttärensä Elżbieta Stefańskan kanssa. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Cesano Maderno

Cesano Maderno on kunta Lombardian alueella Pohjois-Italiassa. Se kuuluu Monza e Brianzan maakuntaan. Cesano Madernon asukkaiden demonyymi on cesanesi. == Maantiede == Cesano Maderno sijaitsee Lombardian länsiosassa ja myös maakuntansa läntisessä osassa, joka on historiallisen Brianzan alueen lounaisosaa. Cesano Maderno on osa Milanon tiheään asuttua pohjoista esikaupunkivyöhykettä, joka ulottuu aina Sveitsin rajalle ja paikoin sen ylikin. Etäisyys Monzan keskustasta on noin 10 kilometriä luoteeseen ja Milanon keskustasta noin 20 kilometriä pohjoiseen. Milanon pohjoispuolelle levittäytyvä Parco delle Groane ulottuu Cesano Madernon alueelle. Cesano Madernossa on useita frazioneja: Binzago, Villaggio Snia, Sacra Famiglia, Cascina Gaeta, Molinello ja Cassina Savina. Binzago ja Cassina Savina olivat itsenäisiä kuntia vuoteen 1869. == Historia == Cesano Madernon nimen ensimmäinen osa palautuu todennäköisesti erisnimeen Cisius, toinen palautuu termiin Maternus. Keskiaikana paikkakuntaa hallitsivat Oronan luostarin munkit, joihin paikalliset asukkaat suhtautuivat sangen ynseästi. Vastahakoisuus kulminoitui Domenico Dall'Acquan johtamaan kansannousuun 1228. Cesano Madernon strateginen rakennuskanta tuhottiin lähes täysin, mutta Milanosta kutsutut joukot onnistuivat rauhoittamaan tilanteen ja varmistamaan munkkien vallan. 1500-luvun alusta aina Napoleonin sotiin Cesano Maderno oli feodaalisukujen hallussa. 1800-luvun alussa paikkakunta kuului Cisalppiseen tasavaltaan ja vuodesta 1861 Italian kuningaskuntaan. 1800-luvun lopulla Cesano Maderno kasvoi ja vaurastui teollistumisen myötä. 1950- ja 1960-luvuilla paikkakunnalle muutti runsaasti väkeä koillisesta ja eteläisestä Italiasta. Cesano Madernon historiallisia rakennuksia ovat muun muassa 1600-luvulla rakennettu Palazzo Arese Borromeo, jota ympäröi näyttävä puutarha, ja Palazzo Arese Jacini 1500-luvulta. Paikkakunnan kirkkoja on muun muassa Santo Stefano 1600-luvulta. == Talous ja liikenne == pienoiskuva|200px|vasen|Cesano Madernon rautatieasema Cesano Madernossa harjoitetaan muun muassa kemianteollisuutta, tekstiiliteollisuutta ja huonekaluteollisuutta. Cesano Madernon rautatieasema, Stazione di Cesano Maderno, sijaitsee rataosuuksien Milano–Asso ja Saronno–Seregno risteyksessä. Kaupunki kuuluu Milanon paikallisliikenteen piiriin. Aiemmin asemia oli kaksi, yksi kummankin rataosuuden varrella. Maantieliikenteen yhteydet ovat erinomaiset. == Muuta == Jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja Luigi Radice (1935–2018) oli kotoisin Cesano Madernosta. Hänet tunnettiin myös lempinimellä Gigi ja lisänimellä Sergente di ferro, Rautakersantti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cesano Maderno, Lombardia, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Monza e Brianzan maakunnan kunnat Luokka:Lombardian kaupungit
Omnia mea mecum porto

Omnia mea mēcum portō on latinankielinen lause, joka tarkoittaa "kaiken omaisuuteni kannan mukanani". Kivimäki, 2008, s. 203 == Alkuperä == Lausetta lainaa Cicero, joka kertoo, että "jos oikein muistaa", sitä käytti Bias, yksi Kreikan seitsemästä viisaasta. Kun viholliset valtasivat hänen kaupunkinsa, ihmiset lähtivät pakoon kantaen mukanaan tavaroitaan. Kun eräs pakenija kehotti tyhjin käsin juoksevaa Biasta tekemään samoin, tämä vastasi: "Niinhän juuri teenkin, minulla on näet koko omaisuuteni mukanani" ("Ego vero', inquit, 'facio; nam omnia mecum porto mea"). Toisen version kertoo roomalainen eläintarinoiden kirjoittaja Phaedrus (15 eaa. – 50 jaa). Merihätään joutunut runoilija Simonides (556–468 eaa.) olisi lausunut sanat muille laivassa olijoille, jotka ihmettelivät, miksi runoilija ei yrittänyt pelastaa omaisuuttaan uppoavasta laivasta.Pitkäranta 2002, s. 615 == Merkitys ja käyttö == Lausetta käytetään ylistämään köyhyyden etuja ja korostamaan hengen lahjojen paremmuutta maallisten antimien sijaan. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Tunnuslauseet
Herbert Jefferson Jr.

Herbert Jefferson Jr. (s. 28. syyskuuta 1946 Sandersville, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa televisiotuotannoissa, elokuvissa ja teatterissa 1960-luvulta alkaen. Parhaiten hänet tunnetaan Boomerin roolistaan televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica. == Ura == Jefferson valmistui näyttelijäksi newyorkilaisesta American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksesta 1969. Useiden sivuosien jälkeen hän sai luutnantti Boomerin roolin televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica (1978–1979) ja sen jatkosarjassa Galactica 1980. Hänen muita roolejaan ovat esimerkiksi Maxwell Fall televisioelokuvassa The Law (1974), Roy Dwyer minisarjassa Rikas, rakas, köyhä, varas (1976) ja Muntzy Ritari Ässän pilottijaksossa Knight of the Phoenix (1982). Jefferson on näytellyt niin ikään sarjoissa Airwolf (1984), Hill Street Blues (1987) ja Teho-osasto (1994). Jeffersonilla on ollut muutama sivurooli teatterielokuvissa, kuten Apollo 13 (1995) ja Tuntematon uhka (1995). Uransa alussa hän näytteli Scott Gunnin roolin rikoselokuvassa Black Gunn (1972). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Galactica.tv Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Järvenpään voimalaitos

Järvenpään voimalaitos on Tuusulanjärven Lämpö Oy:n lämpövoimalaitos, joka sijaitsee Järvenpäässä. Voimalaitos sekä Järvenpään ja Tuusulan kaukolämpöverkot siirtyivät Vantaan Energia Keski-Uusimaa Oy:n omistukseen Fortumilta 19. elokuuta 2020. Vantaan Energia Keski-Uusimaa Oy:n nimi vaihdettiin Tuusulanjärven Lämpö Oy:ksi 25. maaliskuuta 2024. Tuusulanjärven Lämpö Oy:n omistavat Vantaan Energia, Infranode ja Keva. == Lähteet == Luokka:Järvenpään rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen voimalaitokset Luokka:Fortum