EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
KenZiner

KenZiner on suomalainen metalliyhtye, joka perustettiin vuonna 1997. == Historia == KenZiner sai alkunsa vuonna 1994 kitaristi Jarno Keskisen lähetettyä demon yhdysvaltalaiselle Leviathan Recordsille vuonna 1994. Demo kiinnitti yhtiön omistajan, kitaristi-tuottaja David T. Chastainin huomion, ja viimein vuonna 1997 Chastain päätti tuottaa KenZinerin esikoisalbumin. Vuonna 1998 ilmestyneellä Timescape-albumilla Keskinen soitti kitaran lisäksi bassoa ja koskettimia, ja albumilla esiintyivät myös laulaja Stephen Fredrick ja rumpali Dennis Lesh.Timescape Leviathan Records. Viitattu 22.5.2008. KenZinerin toisella albumilla The Propheciesilla (1999) rumpali Leshin korvasi Brian Harris ja mukaan liittyi suomalainen kosketinsoittaja Mikko Härkin.The Prophecies Leviathan Records. Viitattu 22.5.2008. Yhtye kuitenkin hajosi pian toisen albumin julkaisun jälkeen Keskisen ja levy-yhtiön riitannuttua taloudellisista asioista.Virtuocity Imperiumi.net. Viitattu 22.5.2008. Keskinen (tunnettu myös taiteilijanimellä Jaron Sebastian Raven) perusti sittemmin uuden Virtuocity-yhtyeen, jonka esikoisalbumi ilmestyi vuonna 2002. Mikko Härkin on soittanut muun muassa Sonata Arcticassa. Keskinen kokosi yhtyeen uudelleen vuoden 2013 aikana. Kaikki uudet muusikot ovat suomalaisia ja yhtye on ensimmäistä kertaa live-esiintymiset mahdollistavassa kokoonpanossa. Uuden kokoonpanon muodostavat Keskisen lisäksi laulaja Markku Kuikka (Status Minor, The Ragged Saints), kosketinsoittaja Jukka Karinen (Thunderstone, Status Minor, The Magnificent), rumpali Make Lievonen (Embassy of Silence) sekä basisti JJ Hjelt (Grönholm, PowerDrive). KenZiner julkaisi albumin The Last Horizon toukokuussa 2014. Kesäkuussa 2018 yhtye tiedotti, että se on allekirjoittanut uuden sopimuksen Pure Steel –levymerkin kanssa ja aloittanut neljännen albumin, Phoenix, tekemisen. yhtye julkaisi tulevalta levyltä ensimmäisen singlen ”Phoenix Rising” tammikuussa 2019. Yhtyeessä oli tapahtunut samalla miehistönvaihdoksia ja laulajaksi oli tullut Peter ”Zinny” Zalesky sekä kosketinsoittajaksi Ariel Perchuk. == Jäsenet == * JJ Hjelt – basso * Jukka Karinen – koskettimet * Jarno Keskinen – kitara *Peter "Zinny" Zalesky - laulu * Ariel Perchuk - kosketinsoittimet * Make Lievonen – rummut === Entiset jäsenet === * Markku Kuikka – laulu *Stephen Fredrick – laulu * Brian Harris – rummut * Mikko Härkin – koskettimet * Dennis Lesh – rummut == Julkaisut == * * * * http://www.levykauppax.fi/artist/kenziner/last_horizon/#cd * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * KenZinerin sivusto * Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Suomalaiset power metal -yhtyeet Luokka:Suomalaiset progressiiviset metalliyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset metalliyhtyeet
Satelliitti (albumi)

Satelliitti on vuonna 1996 ilmestynyt Yön yhdestoista studioalbumi. Levyn kaikki sanoitukset on tehnyt Pauli Hanhiniemi. Singlenä albumilta julkaistiin vain kappale ”Yötä vastaanottamaan”. Uutena jäsenenä levyllä soittaa kitaristi Markku Petander, joka kuului yhtyeen kokoonpanoon jo vuosina 1985–1987. Albumi äänitettiin keväällä 1996 kahdessa osassa. Yhtyeelle oli varattu viikko studioaikaa Helsingin Finnvoxilta, mutta alkoholiongelmasta kärsinyt Olli Lindholm ei ilmestynyt paikalle vaan vietti neljä päivää helsinkiläisessä hotellissa ja palasi sitten kotiinsa Tampereelle. Muu yhtye hoiti instrumenttiosuudet, ja Lindholmin laulu äänitettiin myöhemmin Jani Viitasen studiolla Tampereella. Lindholm kävi nauhoittamassa lauluosuudet ruokatunneillaan siivousfirmassa työskennellessään.Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: Yhden Yön tarina, s. 148–150. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32853-8. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle yhdentoista viikon ajaksi,Yö: Satelliitti Musiikkituottajat. Viitattu 30.4.2015. ja sitä myytiin yhteensä 25 000 kappaletta eli kultalevyrajan ylittävä määrä.Yö Musiikkituottajat. Viitattu 30.4.2015. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == *Olli Lindholm – laulu *Markku Petander – kitara *Jani Viitanen – kitara, kosketinsoittimet, taustalaulu *Jesu Hämäläinen – basso, kosketinsoittimet *Frogley – rummut, taustalaulu == Lähteet == *Yö: Satelliitti Finnmusic. *Satelliitti Likaiset Legendat. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Satelliitti discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:T. T. Oksalan tuottamat albumit Luokka:Jani Viitasen tuottamat albumit Luokka:Vuoden 1996 albumit
Madalyn Murray O’Hair

Madalyn Murray O’Hair (alk. Madalyn Mays; 13. huhtikuuta 1919 Pittsburgh, Pennsylvania – 29. syyskuuta 1995 San Antonio, Texas) oli yhdysvaltalainen ateistinen ajattelija. Hän oli elinaikanaan hyvin kiistelty hahmo ja kuolikin henkirikoksen uhrina 76-vuotiaana. Murray O’Hair arvosteli kirkkoa, ja hänet tunnettiin karkeana ja kovasanaisena ihmisenä. Murray O’Hair tuli tunnetuksi Marylandissa vuonna 1960 nostamastaan oikeusjutusta, joka liittyi uskonnon harjoittamiseen koulussa. Myöhemmin saman vuosikymmenen aikana Murray O’Hair perusti American Atheists -järjestön, jota hän itse johti pitkään. Hän oli koulujen seksivalistuksen kannattaja. Murray O’Hair oli tiiviissä yhteistyössä poikansa Jon Garth Murrayn ja pojantyttärensä Robinin kanssa. Kaikki kolme katosivat elokuussa 1995; ruumiit löydettiin vasta vuonna 2001, kun heidän murhaajansa David R. Waters tunnusti tekonsa sopimuksen nojalla. Waters kuoli sittemmin keuhkosyöpään vankilassa. Murhissa avustanut Gary Paul Karr istuu elinkautista. Murray O’Hairin välit vanhempaan poikaansa William J. Murrayyn olivat viileät tämän käännyttyä kristinuskoon vuonna 1980. Sekä äiti että poika kritisoivat julkisuudessa toisiaan. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Ylen valhe . Jumalaton 9.9.2010. Luokka:Ateismiaktivistit Luokka:Yhdysvaltalaiset järjestöjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
13\. Yö

13\. Yö on helmikuussa 1999 ilmestynyt Yön kolmastoista studioalbumi. Singleinä siltä julkaistiin kappaleet ”Löysin paljon oikeaa”, ”Kulkuripoika”, ”Kultakala” ja ”Kuljettaa keväinen tie”. == Taustaa == Levy oli yhtyeen ensimmäinen uutta materiaalia sisältänyt albumi kuuteen vuoteen, jolla oli mukana myös Jussi Hakulisen tekemiä lauluja. Hän oli kirjoittanut niitä toistakymmentä, mutta lopulta levylle päätyi vain kaksi. Olli Lindholm olisi halunnut mukaan useampiakin Hakulisen kappaleita, joita hän piti Yön tyylille sopivina, mutta ne eivät kuitenkaan kelvanneet yhtyeen muille jäsenille. Loput Hakulisen laulut Lindholm levytti vuonna 2000 julkaistulle sooloalbumilleen Voima.Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: Yhden Yön tarina, s. 169, 177. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32853-8. == Listasijoitukset == Albumi nousi Suomen viralliselle listalle kuuden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla seitsemän.Yö: 13. Yö Musiikkituottajat. Viitattu 1.5.2015. == Arvioita == *Soundi: == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == ;Yö *Olli Lindholm – laulu *Markku Petander – kitara *Jani Viitanen – kitara *Jesu Hämäläinen – bassokitara *Frogley – rummut, laulu (9) ;Vierailijat *Jukka Lewis – taustalaulu *Mikko Kangasjärvi – piano (7), haitari (6,12) *Safka Pekkonen – urut (1,4,11), sähköpiano (11) *Kreetta Hannula – viulu (14) *Henrik Perelló – viulu (14) *Panu Saari – sello (14) *Tarja-Leena Saari – alttoviulu (14) *Jaan Wessman – piano (14) == Lähteet == *13. YÖ Finnmusic. *13. YÖ Likaiset Legendat. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * 13. Yö discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Jani Viitasen tuottamat albumit
Mattias Jonson

Mattias Jonson (s. 16. tammikuuta 1974 Kumla, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän edusti seuratasolla kotimaassaan Örebrota, Helsingborgia ja Djurgårdenia sekä Tanskassa Brøndbytä ja Englannissa Norwichia. Jonson edusti Ruotsia maajoukkueurallaan vuosien 1996–2006 aikana 57 ottelussa, joissa hän teki yhteensä yhdeksän maalia. Hän edusti maataan vuosien 2002 ja 2006 MM-kisoissa, sekä vuoden 2004 EM-kisoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jonson Djurgårdenin sivuilla Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luis Rodríguez Olmo

Luis Francisco Rodríguez Olmo (11. elokuuta 1919 Arecibo – 28. huhtikuuta 2017) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Hänen ammattilaisseuroinaan olivat Yhdysvalloissa Brooklyn Dodgers (1943–1945, 1949) ja Boston Braves (1950–1951). ==Lähteet== Luokka:Puertoricolaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Antal Szerb

Antal Szerb (1. toukokuuta 1901 Budapest – 27. tammikuuta 1945 Balf) oli unkarilainen kirjallisuudentutkija ja kirjailija. Unkarin lisäksi hän on asunut myös Ranskassa, Italiassa ja Englannissa. Szerb kirjoitti muun muassa Unkarin kirjallisuuden historian Magyar irodalomtörténet (1934). == Suomennetut teokset == * (1934) A Pendragon legenda; suom. Pendragonin legenda (2008, Atena; suom. Juhani Huotari; ISBN 978-951-796-513-2) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mikko Saari: Pendragonin legenda. Kirjavinkit 15.5.2008. * Pertti Ehrnrooth: Fantasiaa Da Vinci-koodin hengessä. Karjalainen 27.5.2008. * Nicholas Lezard: A Hungarian in Wales . Guardian 17.6.2006. * Paul Bailey: The Pendragon Legend. Independent 10.7.2006. * The Pendragon Legend. Complete Review. * Richard Hyfler: The Pendragon Legend. Forbes 31.10.2007. Luokka:Fantasiakirjailijat Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Happy Chandler

Albert Benjamin ”Happy” Chandler (14. heinäkuuta 1898 – 15. kesäkuuta 1991) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Kentuckyn kuvernöörinä vuosina 1935–1939 ja 1955–1959 sekä Yhdysvaltain senaatin jäsenenä vuosina 1939–1945. Chandler nousi merkittävään asemaan baseballmaailmassa; hän toimi baseballkomissaarina vuosina 1945–1951. Hänet kelpuutettiin vuonna 1982 Baseball Hall of Fameen. Chandler kuoli sydänkohtaukseen Kentuckyssä ollessaan 92-vuotias. Poliitikko Ben Chandler on hänen lapsenlapsensa. == Lähteet == Luokka:Major League Baseball Luokka:Kentuckyn kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden varakuvernöörit Luokka:Yhdysvaltain senaatin jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Ben Chandler

Albert Benjamin ”Ben” Chandler III (s. 12. syyskuuta 1959) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi 17. helmikuuta 2004 – 3. tammikuuta 2013 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kentuckystä. Chandler toimi vuosina 1995–2003 osavaltion oikeusministerinä. Hän oli vuonna 2003 myös kuvernööriehdokkaana. Chandler on Happy Chandlerin lapsenlapsi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pkhovi

Pkhovi (), tunnettu myös nimellä Pkhoeti (), on keskiaikainen nimi Georgian koillisosan vuoristoalueille, jotka jakautuivat myöhemmin Pšavin ja Khevsuretin provinsseihin. Pkhovi sijaitsee Aragvi-joen yläjuoksulla ja kolmessa alppilaaksossa heti Suuren Kaukasuksen korkeimpien huippujen pohjoispuolella. Nykyisin alue kuuluu Dušetin piirikuntaan ja Mtskheta- Mtianetin hallintoalueeseen. Alueen asukkaat, pkhovilaiset (), olivat georgialaisten ylämaalaisten heimo, joka tunnettiin sotaisuudestaan ja yleisestä välinpitämättömyydestään kuninkaan auktoriteettia kohtaan. Paikannimi Pkhovi, joka saattaa olla peräisin georgian kielen "rohkeaa" tai "urheaa" tarkoittavasta juuresta, esiintyy ensimmäisen kerran 600-luvun Kartlin kääntymys -kronikan kappaleessa, jossa kerrotaan paikallisten ylämaalaisten vastustaneen kuningas Mirian III:n ja Pyhän Ninon, itäisen Georgian (Kartlin/Iberian) 300-luvun apostolin, yrityksiä käännyttää heitä kristinuskoon. Painostuksen kerrotaan pakottaneen useita pkhovilaisia perheitä muuttamaan kaakkoon Tušetiin. Vaikka alueen väestö olikin nimellisesti suoraan Georgian kruunun hallinnon alla, heitä ei koskaan täydellisesti integroitu keskiaikaisen Georgian feodaaliseen järjestelmään. Aateliset maanomistajat tai ulkomaiden hyökkäykset eivät juurikaan vaikuttaneet heihin. Kuten professori Kevin Tuite Montréalin yliopistosta on kuitenkin ehdottanut, Georgian ortodoksisen kirkon asema oli myös heikko, ja pkhovilaiset säilyttivät erikoisen esikristillisten ja kristillisten uskomusten sekoituksen. Tämä on vaikuttanut Pkhovin uskonnolliseen arkkitehtuuriin: kun Georgian muilla ylämaa-alueilla, kuten Svanetiassa, Khevissä, Mtiuletissa ja Ratšassa, jokaisessa kylässä on ainakin yksi kirkko 400–1700-luvuilta, Pkhovissa georgialaisia ortodoksikirkkoja ei vaikuta olevan lainkaan. Niiden sijaan alueella on runsaasti pyhiä paikkoja, joista arvostetuimpiin viitataan nimillä khati tai džvari eli "ikoni" ja "risti" georgian yleiskielessä. Pkhovissa ne viittaavat kuitenkin pyhien kuvien lisäksi pyhäkköihin, joissa niitä säilytetään, ja jumaluuteen, jonka uskotaan asuvan pyhäkössä. Pkhovin vuoristoklaanien uppiniskainen itsenäisyys johti siihen, että kuninkaalliset joukot tunkeutuivat ajoittain alueelle ja yrittivät alistaa pkhovilaisia. Yksi tuhoisimmista pkhovilaisia vastaan suunnatuista retkikunnista oli Georgian kuningaskunnan kulta-aikana hallinneen kuningatar Tamarin järjestämä hyökkäys noin vuonna 1212. Ajan kronikka kertoo verisestä, kolme kuukautta kestäneestä kampanjasta, jota johti Tamarin kenraali Ivane atabek ja joka jätti useita pkhovilaisia kyliä ja pyhäkköjä tuhoutuneiksi. Termi Pkhovi hävisi käytöstä 1400-luvulla, ja sen korvasivat nimet Pšavi and Khevsureti. Nimi on kuitenkin säilynyt Šuapkhon kylän nimessä (šua- tarkoittaa georgiaksi "keski-") ja vainahien nimessä Khevsuretille – Pkhia. == Lähteet == Luokka:Georgian historialliset maakunnat Luokka:Dušetin piirikunta
Gerard Labuda

Gerard Labuda (28. joulukuuta 1916 – 1. lokakuuta 2010) oli puolalainen historioitsija, etnisesti kašubi. Hän oli sekä Polska Akademia Naukin että Polska Akademia Umiejętnościn jäsen; jälkimmäisessä hän toimi puheenjohtajana vuosina 1989–1994. Labuda meni vuonna 1943 Varsovassa naimisiin kreivitär Alberta Wielopolskin kanssa. Parille syntyi viisi lasta. Labudasta tuli vuonna 1950 professori Poznańin Adam Mickiewicz -yliopistossa, jonka rehtorina hän itse vuosina 1962–1965 toimi. Hän tutki varsinkin keskiaikaa ja länsislaavien historiaa. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset historioitsijat Luokka:Kašubit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Sarah Mlynowski

Sarah Mlynowski (s. 4. tammikuuta 1977) on kanadalaissyntyinen Chick lit- sekä lasten- ja nuortenkirjailija. Hän on romantiikkakirjailjia Elissa Ambrosen tytär. Mlynowski asuu nykyisin New Yorkissa Yhdysvalloissa. Mlynowskin ensimmäinen romaani on Milkrun (2001), joka on sittemmin julkaistu 16 maassa. Häneltä on suomennettu teininoidista Rachelista ja Miristä kertovia kirjoja. Sarjan osat ovat Rintsikoita ja luudanvarsia (2005), Konnia ja kielareita (2006), Loitsuja ja lemmenlommoja (2007) ja Kemuja ja kuplivaa (2009). == Suomennetut teokset == * * * * == Aiheesta muualla == * Kotisivut. Luokka:Kanadalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Kanadalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alkylaatti

Alkylaatti on korkeaoktaanista ja korkealaatuista bensiinijaetta (maaöljytisle). Puhekielessä sillä tarkoitetaan yleisesti olefiinien pelkkiä kevyimpiä jakeita sisältävää ja siksi kalliimpaa bensiinilaatua (pienmoottoribensiini), jossa ei ole myöskään lisäaineistusta kuten alkoholeja. Alkylaatteja voidaan muodostaa synteettisesti isobutaanista ja olefiiniseoksesta, jossa on lähinnä propeenia ja buteeneja. Alkylointiyksikössä isobutaani (4-hiilinen) reagoi väkevän hapon katalysoimana olefiinien (pääosin 3–4-hiilisiä) kanssa, jolloin se alkyloituu, ja syntyy 7–8-hiilistä tuotetta, eli lähinnä heptaanin ja oktaanin eri isomeerejä. Happokatalyyttinä voi käyttää rikkihappoa tai stabiilimpaa fluorivetyhappoa. Luokka:Hiilivedyt
Ultra Maniac

Ultra Maniac (ウルトラマニアック Urutora Maniakku?) on Wataru Yoshizumin piirtämä mangasarja. Romanttinen komediasarja kertoo Ayu Tateishista, joka on tennisklubin jäsen ja hyvä pelaamaan tennistä. Hänen ystävänsä, Nina Sakura, on todellisuudessa magical girl Magic Kingdomista.Sarja on julkaistu Ribonissa vuonna 2002-2004. Mangakirjoja on yhteensä 5. Sarjasta on tehty animekin, mutta sen juoni poikkeaa aika paljon mangan juonesta. == Juoni == Eräänä päivänä Ayu-Chan näkee koulun uuden oppilaan Ninan laahustavan nyyhkyttäen koulun käytäviä pitkin. Ayulle selviää, että Nina on kadottanut jotain hyvin tärkeää. Ayu lupaa auttaa Ninaa etsimisessä, ja kun he sitten löytävät Ninan kadonneen esineen, saa Ayu kuulla jotain uskomatonta. Nina onkin noita, joka on tullut maan päälle kaukaisesta noitien akatemiasta käytännön harjoitteluun. Nina päättää palkita Ayun jollain tavalla, ja alkaa kehitellä erilaisia loitsuja, joilla voisi ilahduttaa Ayu-Chania. Toisin kuin Nina oli tarkoittanut, loitsuista on vain harmia ja vaivaa Ayulle. Tästä sopivan palkinnon keksimisestä kehkeytyykin suuri seikkailu, jota Ayu ei varmasti koskaan unohda. Luokka:Mangasarjat Luokka:Romanttinen anime ja manga Luokka:Shōjo Luokka:2000-luvun anime ja manga
Mäntyharjun kirkko

Mäntyharjun kirkko on valmistunut vuonna 1822. Se on istumapaikkamäärältään Suomen toiseksi suurin puukirkko ja samalla Suomen suurin lamasalvosrakenteinen hirsirakennus. Kirkon alttaritaulun on maalannut Berndt Godenhjelm. Lattiapinta-alaa on 1 616 m², ja penkeille sopii istumaan noin 1 700 henkeä, toiseksi eniten Suomen puukirkoista. Kirkon suunnittelijana toimi valtionarkkitehti Charles Bassi, jonka suunnitelmissa kirkkoon olisi mahtunut lähes 6 000 henkeä, mutta toteutusvaiheessa suunnitelmia supistettiin. Kellotapuli valmistui 1819. Kirkon nykyiset urut otettiin käyttöön ensimmäisen adventtisunnuntain messussa 2008 ja illan konsertissa. Laajemmin näkyvyyttä konserttikäytössä tuli kesäkuussa 2009 Mäntyharjun urkumaratonin yhteydessä. Urut on valmistanut Urkurakentamo Veikko Virtanen, ja niiden myötä kirkossa palattiin ensimmäisten 1876 valmistuneiden urkujen tyyliin. Uruissa on 38 äänikertaa, kaksi sormiota ja pneumaattinen apukoneisto Barker-kone. Alkuperäiset urut rakensi ruotsalainen urkujenrakentaja Per Larsson Åkerman. 1935 Kangasalan urkurakentamo laajensi ja muutti alkuperäisiä urkuja merkittävästi. Sen ja toisen 1960-luvulla tehdyn muutostyön seurauksena enää urkujen fasadi, julkisivu, edusti alkuperäistä tyyliä. Nykyisiä urkuja rakennettaessa alkuperäinen fasadi jouduttiin purkamaan ja alkuperäisistä uruista säilyi uusiin käyttökelpoisena vain yksi äänikerta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Mäntyharjun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Savon kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Suomen 1820-luvulla rakennetut kirkot
Pertti J. Anttonen

Pertti Juhani Anttonen (s. 1953) on suomalainen perinteentutkija. Hän on suorittanut Ph.D. -tutkinnon Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1993 väitöskirjalla Tradition and Its Study as Discoursive Practice. Pertti Anttonen on folkloristiikan dosentti Helsingin ja Turun yliopistoissa ja etnologian dosentti Jyväskylän yliopistossa. Anttosen tähänastinen pääteos on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 2005 Studia Fennica -sarjassa julkaisema kirja Tradition Through Modernity: Postmodernism and the Nation- State in Folklore Scholarship. Pertti Anttonen hoitaa Helsingin yliopiston folkloristiikan professorin virkaa (2008) ja johtaa Suomen Akatemian tutkimushanketta "Suullisen perinteen tekstualisaatio ja moderni kontekstualisaatio Suomessa" (2006–2009). Turun yliopiston uskontotieteen professori Veikko Anttonen on Pertti Anttosen vanhempi veli. ==Lähteet== Helsingin yliopiston folkloristiikan dosentit Luokka:Suomalaiset folkloristit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roger Rose

Roger Rose (s. elokuu 1958 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Nokkapokkan myötä Kent Powersin ääniroolista, sekä The Tickin myötä. ==Ura== Rose opiskeli näyttelemistä Chicagossa, Second Cityssä ja toimi koomikkona VH1-, CBS- ja CBNC-kanaville. Hän esiintyi ensi kerran televisiossa vuonna 1981 näyttelijänä televisiosarjassa Buck Rogers in the 25th Century. Rose teki aina 1990-luvun alkuun asti pieniä rooleja ja cameorooleja. Hän muun muassa vieraili televisiosarjoissa Ritari Ässä, sekä Pulmuset ja esiintyi Burt Reynoldsin tähdittämässä elokuvassa Mimmikuume (1983). Vuonna 1985 Rose päätyi ääninäyttelemiseen pariin ja aloitti uransa Jetsoneiden parissa. Tämän jälkeen hänen roolinsa ovat usein olleet pieniä. 1990-luvulla Rose teki useita sivurooleja animaatiosarjoihin Where's Waldo? ja Tiny Toons, jossa hän muun muassa imitoi David Lettermania ja jatkoi saman henkilön imitointia Äly ja Väläyksessä. Myöhemmin hän sai ensimmäisen merkittävän roolin animaatiosarjasta The Tick vuonna 1995 ja vuotta myöhemmin Rose ääninäytteli Kent Powersia Nokkapokassa. Vuodesta 2005 lähtien Rose on tehnyt äänirooleja enimmäkseen videopeleihin ja teki vierasrooleja animaatiosarjaan The Grim Adventures of Billy & Mandy. Hän oli myös mukana elokuvassa Happy Feet ja elokuvaan perustuvassa videopelissä Leopard Sealin äänenä. Rose on toiminut vuodesta 2009 lähtien Marvelin sarjakuvasankarin Tohtori Oudon äänenä piirrossarjassa The Super Hero Squad Show. ===Siviilissä=== Rose on naimisissa ja heillä on kaksi tytärtä, sekä kaksi kissaa Charlie ja Oliver. ==Aiheesta muualla== * TV.com * FridayThe13thFilms.com * Voice Chasers Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Homotutka

Homotutka () on vaistomainen kyky määrittää ankkatestillä onko joku henkilö homoseksuaali tai hetero. ”Homotutkan” toiminta perustuu sanattomaan, aistinvaraiseen tietoon ja vaistoon. Sellaisia ilmiöitä, joihin homotutka kiinnittää huomionsa, ovat esimerkiksi herkkyys sosiaalisessa käyttäytymisessä ja eräät maneerit, kuten esimerkiksi suurieleisyys tai perinteisten sukupuoliroolien peittelemätön hylkääminen (mukaan lukien ammatti- ja huolittelutottumukset). Homotutkan ajatus on epävarma, koska kaikki homomiehet eivät toimi stereotyyppisesti ja on myös heteroseksuaalisia miehiä, joiden estetiikan taju, elämäntapa, kulutustottumukset ja huoli omasta ulkonäöstä ovat verrattavissa stereotyyppisten muodikkaiden homomiesten elämäntyyliin. == Tieteellinen tutkimus == Philadelphian Monell Chemical Senses Centerin tekemässä tutkimuksessa, joka julkaistiin Journal of Psychological Science -julkaisussa, todettiin, että ”homoseksuaalien miesten on todettu havaitsevan erityisen hyvin myös muut homoseksuaalit miehet”. Harvardin yliopiston opiskelija William Lee Adams toisti neuvonantajansa, nyt Tuftsin yliopistossa olevan tohtori Nalini Ambadyn aikaisemman työn. Ambadyn alkuperäinen tutkimus julkaistiin vuonna 1999 ja se osoitti, että homoseksuaalit ovat parempia tunnistamaan oikein seksuaalisen suuntautumisen kuin heteroseksuaalit äänettömiltä videoilta ja valokuvista. Adamsin tutkimus, joka alkoi vuonna 2004, keskittyy yksinomaan kasvoihin, sosiaalisen vuorovaikutuksen polttopisteeseen. Tätä havaintoa käsittelivät yksityiskohtaisemmin Ron Smyth ja tämän kollegat vuonna 2003. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Reuter, Donald F.: Gaydar. ISBN 0-609-61102-X == Aiheesta muualla == * Lawson, Willow: Queer Eyes: Blips on the Gaydar Psychology Today. 2005. * France, David: The Science of Gaydar New York Magazine. 18.6.2007. Luokka:Slangi Luokka:Psykologia Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Kovakalvo (silmä)

Kovakalvo () on valkoinen, valoa läpäisemätön kalvo, joka muodostaa silmämunan uloimman seinämän. Kovakalvo peittää koko silmää lukuun ottamatta sen etuosaa, jossa kovakalvon tilalla on valoa läpäisevä sarveiskalvo. Lapsilla kovakalvo on paksumpi ja sen läpi saattaa näkyä häivähdys alla olevasta sinertävästä pigmentistä. Vanhuksilla kovakalvo voi näyttää hieman kellertävältä, johtuen kalvoon syntyneistä rasvasoluista. Luokka:Silmät
Jari Paulamäki

Jari Paulamäki (s. 1964 Oulu) on suomalainen muusikko ja äänittäjä. Hän voitti 14-vuotiaana Rockin Suomen-mestaruuskilpailun 1979 oululaisen Spiders-yhtyeen kanssa. Myöhemmin hän on ollut basistina yhtyeissä Kauko Röyhkä & Narttu, Eve, Liberators, Shadowplay, Michael Monroe ja Balls. == Aiheesta muualla == * Jari Paulamäki Internet Movie Databasessa (IMDb.com) Luokka:Suomalaiset basistit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Catch

The Catch on Nazarethin albumi vuodelta 1984. Yhtye oli palannut alkuperäiseen nelimiehiseen kokoonpanoon kitaristi Billy Rankinin poistuttua. Albumi jatkaa edellisen albumin AOR-painotteista suuntausta. Kitaristi Manny Charltonin mukaan albumi kärsi huonosta tuotannosta ja yhtyeen ympärillä olevista managerisotkuistahttp://www.mannycharlton.com/FAQ1.html FAQ Manny Charltonin kotisivulla eikä se menestynyt kaupallisesti. Singleinä julkaistiin kappaleet "Party Down" sekä The Rolling Stones -cover "Ruby Tuesday", mutta albumin tunnetuin kappale on "This Month's Messiah", joka on yhtyeen suosituimpia kappaleita 1980-luvulta. Albumista ovat julkaisseet remasteroituja versioita Castle, Eagle ja Salvo Records. Salvon versio julkaistiin tuplana yhdessä Cinema-albumin kanssa. ==Kappaleet== #"Party Down" - 6:25 #"Ruby Tuesday" (Jagger/Richards) - 3:27 #"Last Exit Brooklyn" - 4:00 #"Moondance" - 4:44 #"Love Of Freedom" - 4:29 #"This Month's Messiah" - 5:17 #"You Don't Believe In Us" - 6:38 #"Sweetheart Tree" - 3:02 #"Road To Nowhere" (Goffin/King) - 4:02 *kaikki kappaleet Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet ellei toisin mainita === Salvo Recordsin vuoden 2011 version bonuskappaleet === # * "Do You Think About It" (EP-versio) #"Party Down" (single-versio) === Castlen ja Eaglen versioiden bonuskappaleet === # * "Do You Think About It" (EP-versio) - 3:46 #"Last Exit Brooklyn" (editoitu versio) - 3:57 #"Ruby Tuesday" (laajennettu single-miksaus) (Eaglen painoksessa) #"This Month's Messiah" (vaihtoehtoinen versio) (Eaglen painoksessa) ==Muusikot== *Dan McCafferty: laulu *Manny Charlton: kitara *Pete Agnew: basso, kitara *Darrell Sweet: rummut == Lähteet == Catch Catch, The
Cinema (albumi)

Cinema on Nazarethin albumi vuodelta 1986. Albumi oli paria edeltävää albumia hard rock -voittoisempi, mutta se ei kuitenkaan menestynyt listoilla. ==Kappaleet== #"Cinema" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:41 #"Juliet" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:08 #"Just Another Heartache" (Charlton) - 5:04 #"Other Side Of You" (Charlton) - 3:44 #"Hit The Fan" (Charlton) - 3:37 #"One From The Heart" (Charlton) - 4:24 #"Salty Salty" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 3:48 #"White Boy" (Charlton) - 5:08 #"A Veterans Song" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 5:29 #"Telegram" (live) (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet/Hillman/McGuinn) - 6:00 #"This Flight Tonight" (live) (Mitchell) - 3:38 *kpl. 10–11 Vertigon alkuperäisellä CD- painoksella ===Salvon remasteroidun version bonuskappaleet=== # * "Beggars Day" (Lofgren) - 4:11 #"Cocaine" (Cale) - 3:55 #"Party Down" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:13 #"This Month's Messiah" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 5:23 #"This Flight Tonight" (Mitchell) - 4:03 #"Bad Bad Boy" (Agnew/Charlton/McCafferty/Sweet) - 4:45 #"Teenage Nervous Breakdown" (George) - 4:18 ===Castlen ja Eaglen remasteroitujen versioiden bonuskappaleet=== # * "Just Another Heartache" (alternate version) - 5:59 (Castle & Eagle) #"A Veteran Song" (alternate version) - 5:46 (Castle & Eagle) #"White Boy" (alternate version) - 4:11 (Eagle) #"Cinema" (alternate version) - 3:24 (Eagle) ==Muusikot== *Dan McCafferty: laulu *Manny Charlton: kitara *Pete Agnew: basso, kitara *Darrell Sweet: rummut Luokka:Nazarethin albumit Luokka: Vuoden 1986 albumit
Snakes ’N’ Ladders

Snakes 'N' Ladders on Nazarethin albumi vuodelta 1989. Se jäi alkuperäisen kokoonpanon viimeiseksi Manny Charltonin erottua seuraavana vuonna. ==Kappaleet== #Animals - 4:05 #Lady Luck - 4:15 #Hang On To A Dream - 4:37 #Piece Of My Heart - 4:31 #Trouble - 5:00 #The Key - 3:20 #Back To School - 4:57 #Girls - 3:44 #Donna, Get Off That Crack - 4:25 #See You, See Me - 5:08 #Helpless - 5:01 ===Remasteroitujen versioiden (Castle ja Eagle) bonuskappaleet=== # * Winner On The Night (Saksassa julkaistu single) #Woke Up This Morning (live) #Bad Bad Boy (live) #Hang On To A Dream (singleversio) (Eagle) #Lady Luck (laajennettu versio) (Eagle) #Animals (vaihtoehtoinen versio) (Eagle) #Trouble (singleversio) (Eagle) ==Muusikot== *Dan McCafferty: laulu *Manny Charlton: kitara *Pete Agnew: basso *Darrell Sweet: rummut Luokka:Nazarethin albumit Luokka: Vuoden 1989 albumit
No Jive

No Jive on Nazarethin studioalbumi vuodelta 1991. Billy Rankin palasi yhtyeen kitaristiksi Manny Charltonin erottua. ==Kappaleet== #Hire And Fire (Rankin/McCafferty/Agnew) - 5:10 #Do You Wanna Play House (Rankin/Agnew) - 5:01 #Right Between The Eyes (Rankin) - 3:06 #Every Time It Rains (Rankin) - 4:14 #Keeping Our Love Alive (Rankin/Agnew/McCafferty/Sweet) - 3:18 #Thinkin’ Man’s Nightmare (Rankin/Agnew/McCafferty/Sweet) - 4:01 #Cover Your Heart (Rankin) - 4:32 #Lap Of Luxury (McCafferty/Rankin/Agnew/Sweet) - 3:55 #The Rowan Tree/Tell Me That You Love Me (Agnew/McCafferty/Rankin/Sweet) - 4:39 #Cry Wolf (Rankin/McCafferty) - 4:25 ===CD-versioiden bonuskappaleita=== # * This Flight Tonight (1991-versio) (Mitchell) - 3:36 #Hire And Fire (editoitu versio) #The Rowan Tree (editoitu versio) #Tell Me That You Love Me (editoitu versio) ==Muusikot== *Dan McCafferty – laulu *Billy Rankin – kitara *Pete Agnew – basso *Darrell Sweet – rummut, perkussio Luokka:Nazarethin albumit Luokka: Vuoden 1991 albumit
Valo (albumi)

Valo on lokakuussa 2000 ilmestynyt Yön neljästoista studioalbumi. Yhtye oli samana keväänä kutistunut nelimiehiseksi, kun perustamisesta asti mukana ollut kitaristi Jani Viitanen erosi. Hän kuitenkin soittaa joillakin levyn kappaleilla ja on lisäksi tuottanut albumin. Myös basisti on vaihtunut, kun vuonna 1999 yhtyeestä lähteneen Jesu Hämäläisen tilalle on tullut Jukka Lewis. Levyn erikoisuus on, että se äänitettiin suurimmaksi osaksi kahteen kertaan, kun tietokoneelle tallennettu materiaali tuhoutui. Jäljelle jäi vain Markku Petanderin itse äänittämät kitararaidat sekä joitakin rumpuosuuksia. Uudet nauhoitukset tehtiin kiireisesti yhden viikon aikana, mikä vaikutti myös lopputulokseen. Albumille teki sanoituksia Jussi Hakulisen, Pauli Hanhiniemen sekä Heikki Salon lisäksi myös raumalaisen Vieraat Vieraat -yhtyeen laulaja Tero Jussila.Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: Yhden Yön tarina, s. 183–184. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32853-8. Myynnillisesti Valo oli pettymys, sitä meni kaupaksi ainoastaan vajaat 5 000 kappaletta.Lindholm & Rantanen, s. 223. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle vain kahden viikon ajaksi ja oli korkeimmillaan sijalla 26.Yö: Valo Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015. Singleksi siltä julkaistiin kappale Kultasiipi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Muusikot == ;Yö * Olli Lindholm – laulu * Markku Petander – kitara * Jukka Lewis – basso, taustalaulu * Frogley – rummut, taustalaulu ;Vierailijat * Mikko Kangasjärvi – kosketinsoittimet, haitari (6, 11) * Jani Viitanen – kitara, taustalaulu == Lähteet == *YÖ: VALO Finnmusic. *VALO Likaiset Legendat. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Valo discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit Luokka:Jani Viitasen tuottamat albumit
Legenda (albumi)

Legenda – Yön 36 suurinta hittiä on vuonna 2001 ilmestynyt Yön kokoelma- albumi, joka julkaistiin yhtyeen 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Sitä on myyty yli 146 000 kappaletta, mikä tekee Legendasta Yön myydyimmän levyn sekä myös Suomen kaikkien aikojen 21. myydyimmän kotimaisen albumin.Yö Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015.Kaikkien aikojen myydyimmät kotimaiset albumit Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015. == Yleistä == Levy sisältää materiaalia yhtyeen jokaiselta siihen mennessä julkaistulta neljältätoista studioalbumilta. Lisäksi mukana on Olli Lindholmin vuoden 2000 soololevyltä Voima löytyvä Mona, kolme singlejulkaisua sekä neljä kokonaan uutta kappaletta, joista Hän tanssi kanssa enkeleiden on alun perin Jussi Hakulisen levyttämä vuodelta 1996. Muut uudet kappaleet ovat Hakulisen tekemä Sunnuntaisin kuolee kuninkaat sekä singlenäkin julkaistut Pauli Hanhiniemen sanoittamat Särkyvää ja Mysteeri. Niistä jälkimmäisen sävellys tilattiin Eppu Normaali -yhtyeen Pantse Syrjältä. Kappaleet äänitettiin huhti–kesäkuun 2001 aikana yhdessä Dan Tigerstedtin kanssa.Lindholm, Olli ja Rantanen, Ilpo: Yhden Yön tarina, s. 194–201. WSOY 2007. ISBN 978-951-0-32853-8. Yön 20-vuotisjuhlan lisäksi kokoelman julkaisulla oli tarkoitus nostaa yhtyeen suosiota heikosti myyneen Valo -albumin jälkeen. Uusien kappaleiden singlejulkaisujen ohella sen myyntiä vauhditettiin ottamalla niitä keikkaohjelmistoon ennen levyn ilmestymistä. Myöhemmin lokakuussa Yö aloitti laajan 20-vuotisjuhlakiertueen, jonka kaikki konsertit myytiin loppuun. == Listasijoitukset ja myyntiluvut == Levy nousi heti ilmestyttyään Suomen virallisen listan kärkeen viikolla 39/2001 ja pysyi siellä kahden viikon ajan, kunnes Ultra Bran kokoelma-albumi Sinä päivänä kun synnyin pudotti sen kakkoseksi. Seuraavat kaksi viikkoa Yön albumi oli jälleen kärjessä, mutta viikolla 44 Ultra Bra nousi taas ykköseksi ja viikolla 45 Legendan edelle kiilasi myös Agentsin & Jorma Kääriäisen uutuusalbumi Agents Is... Rock!. Viimeisen kerran Yön kokoelma kohosi listakärkeen viikkoa myöhemmin. Albumille kertyi syyskuun 2001 ja maaliskuun 2003 välisenä aikana yhteensä 40 listaviikkoa.Yö: Legenda - Yön 36 suurinta hittiä Musiikkituottajat. Viitattu 11.5.2015. Legenda on 2000-luvun neljänneksi myydyin albumi Suomessa. Yhteensä sitä on myyty lähes 147 000 kappaletta. Ilmestymisvuotenaan levy myi tuplaplatinaa ja multiplatinamyynniin se saavutti vuotta myöhemmin. == Kappaleet == ;CD 1 # # # # # # # # # # # # # # # # # # ;CD2 # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == *YÖ: LEGENDA - 36 SUURINTA HITTIÄ Finnmusic. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Legenda discogs.com -sivustolla Luokka:Yön albumit Luokka:Vuoden 2001 kokoelma-albumit
Höpsismi

Höpsismi () on kuvitteellinen elämänfilosofia, jonka sarjakuvataiteilija Carl Barks esitteli vuonna 1953 ilmestyneessä Aku Ankka -sarjakuvassaan ”Kruuna vai klaava” (alun perin ”Flip Decision”).Barks, Carl: ”Flip Decision”, Walt Disney Comics & Stories 149, Vol. 13, No. 5 (1953). Suomeksi julkaistu alun perin lehdessä Aku Ankka 6/1954, viimeksi kokoomateoksissa Carl Barksin kootut XI, s. 15– (2006), ja Kulmikkaat munat ja muita Carl Barksin sarjakuvia, s. 69–78 (2011). Höpsismissä kaikki päätökset tehdään heittämällä kolikkoa. Tarinassa Aku Ankka tapaa professori Hupelon, joka vakuuttaa Akun tekemään päätökset kolikkoa heittämällä. Höpsismin tulee antaa ohjata elämää kaikissa tienhaaroissa: ”Jos elämä sua kuin tuuli vie, anna höpsismin näyttää tie”, neuvoo Akun ostama höpsismin opaskirja. Aku joutuu nopeasti ongelmiin seuratessaan Hupelon ohjeita. Hän ajaa eritasoliittymässä yksisuuntaista ramppia vastavirtaan ja saa 50 dollaria sakkoa. Näin suuren sakon perusteena ei kuitenkaan ole huolimaton ajaminen vaan se, että Aku oli jättänyt ajattelun kolikolle. Lopussa höpsismi kuitenkin osoittaa voivansa ohjata joitakin päätöksiä aivan hämmästyttävällä tavalla. Barks-asiantuntija Geoffrey Blum on esittänyt, että Barks saattoi saada ajatuksen tarinaansa Batman-sarjakuvista, joissa Kaksinaama ratkaisee kolikolla, ryhtyykö rikoksiin vai ei. Bob Kanen luoma Batmanin vastustaja esiintyi sarjakuvissa ensimmäisen kerran vuonna 1942. Kolikonheitto on tosin ollut tarinoiden keskiössä aiemminkin, esimerkiksi Robert Louis Stevensonin tarinassa Veljekset vuodelta 1889. Suomenkielisen nimityksen ”höpsismi” kehitti Aku Ankka -lehden ensimmäinen päätoimittaja Sirkka Ruotsalainen. == Katso myös == * Noppamies == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ”Kruuna vai klaava” INDUCKS-tietokannassa Luokka:Carl Barks Luokka:Päätöksenteko
Tutustu työelämään ja tienaa

Tutustu työelämään ja tienaa on peruskoululaisille ja lukiolaisille suunnattu kesätyömalli. Sen ydin on, että nuori voidaan palkata kesätöihin kahdeksi viikoksi 395 € (v. 2023) kokonaispalkkiota vastaan. Työsuhteeseen ei sovelleta työehtosopimuksen mukaisia palkkoja, palkanmääräytymisperusteita ja muita rahan arvoisia etuja koskevia määräyksiä. Ohjelman sääntöjen mukaan tehty sopimus ei ole ristiriidassa työsopimuslain tai työehtosopimusten työvoiman vähentämistä, lisätyön tarjoamisvelvollisuutta tai takaisinottoa koskevien määräyksien kanssa. Kaikilta muilta osin kesätyöntekijään sovelletaan annettuja lakeja, asetuksia, ohjeita ja sopimuksia. Malli pohjautuu työmarkkinakeskusjärjestöjen suositukseen. Palkallisena työsuhteena mallia ei pidä sekoittaa peruskoulujen ja lukioiden Työelämään tutustumiseen (TET), joka on osa opetussuunnitelmiin kuuluvaa opiskelua ja palkatonta. ==Aiheesta muualla== * Tutustu työelämään ja tienaa -ohjelman esittely Kunkoululoppuu.fi- sivustolla Luokka:Työ
Pentti E. Vuento

Pentti Edvard Vuento (sukunimi aik. Trukki; 14. heinäkuuta 1921 Alatornio - huhtikuussa 2005) oli suomalainen sähköinsinööri ja eräkirjailija. Vuennon vanhemmat olivat pakkamestari Erkki Arvid Trukki ja Hilja Sofia Ylikarvala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1940 Kemin lyseosta. Pentti Vuennolla oli viisi lasta - yksi niistä emeritusprofessori Matti Vuento. Kotiuduttuaan jatkosodasta Vuento työskenteli aluksi Kemi Oy:n sähkö- ja metalliosastolla mutta hän ryhtyi sitten opiskelemaan ja valmistui sähköinsinööriksi 1949. Vuento toimi sitten sähköalalle eläkkeelle jäämiseensä saakka työskennellen Pohjolan Sähkö Oy:ssä sähköinsinöörinä ja konttorin hoitajana Kemissä ja Rovaniemellä sekä Asea Oy:ssa ja Asea Asea-Scandia Oy:ssa myyntikonttorin johtajana. Vuento kuvasi kirjoissaan pohjoisen Suomen lohenpyyntiä ja lohijokia, erityisesti Tenojokea. Vuennon viimeinen kirja Kannaksen tulenjohtaja perustui hänen omaan sotapäiväkirjaansa kesältä 1944. == Teoksia == * Kun lohi nousee Tenolla. Karisto 1977 * Nukkumajoelta Tenolle. Karisto 1979 * Suurlohta Tenolta. Karisto 1981 * Lohijoilta ja tammukkapuroilta. Karisto 1986 * Lohen perässä. Karisto 1992 * Kalavisio. Karisto 1997 * Tenon lohi kutsuu. Karisto 2001 * Kannaksen tulenjohtaja. Karisto 2004 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Kariston kirjailijat: Pentti E. Vuento * Kemin lyseon lukio : entisiä oppilaita : Pentti Vuento ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Jeanne de Salzmann

Jeanne Matignon de Salzmann, o.s. Jeanne Allemand, usein tunnettu nimellä Madame de Salzmann (1889 - 25\. toukokuuta 1990) oli sveitsiläinen tanssija, rytmisten liikesarjojen (engl. Movements) opettaja sekä armenialais- kreikkalaisen mystikko G. I. Gurdjieffin merkittävä oppilas, jota monet Gurdjieffin oppilaat sanovat Gurdjieffin opetuksen jatkajaksi. Madame de Salzmann aloitti uransa opiskelemalla pianonsoittoa, orkesterin johtamista sekä säveltämistä Geneven konservatoriossa. Myöhemmin, oltuaan vuodesta 1912 alkaen Saksassa Emile Jaques-Dalcrozen oppilaana, hän opetti tanssia sekä rytmisiä liikesarjoja. Hän tapasi tulevan miehensä, taiteilija Alexandre de Salzmannin Helleraussa Dalcroze'n koulussa. Liitosta syntyi yksi tytär. Venäjän vallankumouksen aikaan he asuivat Georgian Tiflisissä, jossa Jeanne de Salzmann jatkoi opettamistaan. Vuonna 1919 ukrainalainen säveltäjä Thomas de Hartmann tutustutti de Salzmannit G. I. Gurdjieffiin. Tämä suhde kesti aina Gurdjieffin kuolemaan 1949 saakka, jolloin Jeanne de Salzmann oli työskennellyt hänen kanssaan liki kolmekymmentä vuotta. G. I. Gurdjieffin pääteos All and Everything ilmestyi Gurdjieffin kuoleman jälkeen ja sen ranskankielistä käännöstä hiottiin vuosia Jeanne de Salzmannin ohjauksessa. Tämä käännös Récits de Belzébuth à son petit-fils ilmestyi vuonna 1956. Jeanne de Salzmann käsikirjoitti yhdessä Peter Brookin kanssa Brookin ohjaaman, Gurdjieffin kirjaan Meetings with Remarkable Men perustuvan samannimisen elokuvan. Vuonna 1949, yhdessä Henriette H. Lannesin, P. D. Ouspenskyn, Jane Heapin ja J. G. Bennettin kanssa hän aloitti Gurdjieffin työtä jatkavan organisaation käynnistämisen. The Society for Research into the Development of Man Ltd. perustettiin 6. lokakuuta 1955. Organisaation nimi muutettiin myöhemmin nimeksi The Gurdjieff Society Ltd. Jeanne de Salzmann johti kyseistä organisaatiota ja jatkoi Gurdjieffin opetusta korostaen työtä rytmisten liikesarjojen parissa aina vuoteen 1990 saakka, jolloin hän kuoli 101 vuoden ikäisenä. Jeanne de Salzmannin jälkeen hänen vuonna 1923 syntynyt poikansa Michel de Salzmann otti organisaation johtamisen vastuulleen. == Kirjallisuutta == * Ravi Ravindra: Heart without Measure: Gurdjieff Work with Madame de Salzmann [ISBN 1596750006] ©2004 * Jeanne de Salzmann: The Reality of Being. The Fourth Way of Gurdjieff. ISBN: 9780834822856 ©2011 ** suom. Olemisen todellisuus - Gurdjieffin neljäs tie. ISBN 9789522601803 ©2013 == Aiheesta muualla == * Karatas-Seura ry *Gurdjieff.fi Viitattu 11.3.2021 * Gurdjieff International Review artikkelit (englanniksi) * Institut G. I. Gurdjieff, Pariisi * International Association of the Gurdjieff Foundations Luokka:Balettitanssijat Luokka:Neljäs Tie Luokka:Sveitsiläiset henkilöt Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Kari Rosti

Kari Veikko Rosti (15. maaliskuuta 1944 Viipuri – 15. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen muusikko. Hän aloitti uransa basistina 1960-luvulla ja soitti The Careless -nimisessä yhtyeessä, joka teki vuonna 1965 singlen A Dream of love/Desolate time. Yhtyeen muut jäsenet olivat Martin Eklund (kitara ja laulu), Kauko Vilen (kitara) ja Vesa Sassi (rummut). 1970-luvun alussa Kari Rosti toimi vielä The Islandersin basistina, kunnes siirtyi Lemonin laulajaksi (Lemon hajosi 1974). Kari Rosti toimi viimeisinä vuosinaan kultaseppänä omassa liikkeessään Helsingin Kalliossa. Kari Rosti on Vicky Rostin setä. ==Aiheesta muualla== * Kari Rostin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Raimo Bärman

Raimo Kyösti Bärman (s. 6. kesäkuuta 1932 Sulkava) on suomalainen kirjailija.Raimo Bärman Lappeenrannan maakuntakirjaston Carelica-kirjailijat sivusto. Viitattu 25.11.2023 Hän on käyttänyt myös nimimerkkiä R. A. Karhumies vaimonsa Annikki Bärmanin kanssa.Bärman, R. A. Kirjasampo.fi, viitattu 25.11.2023. Bärmanin vanhemmat olivat sahatyömies August Bärman ja Hilja Vasara. Lappeenrannassa lapsuutensa viettänyt Bärman kävi vuosina 1956-1957 Lahden Kansankorkeakoulun ja työskenteli sitten terveystarkastajana ja asuntojen tarkastajana Kajaanissa 1960-1964 sekä terveystarkastajana Lahdessa 1964-1982 aina sairauseläkkeelle jäämiseensä saakka. Bärman on toiminut myös freelance-toimittajana. Nykyisin Raimo Bärman asuu Lahdessa. Bärmanin pääteos on Ruijaan 1800-luvulla muuttaneista suomalaisista kertova Kveenitrilogia: Kveenien rannat, Jäämeren soutajia ja Ruija kutsuu. Bärmanin eräaiheisia tekstejä on julkaistu myös antologioissa Erämiesten matkassa: eräkirjailijamme kertovat (Otava 1987) ja Erämaailman vuosikymmenet (Karisto 2000). Raimo Bärman oli naimisissa vuodesta 1954 vuoteen 2016 opettaja ja kirjailija Annikki Bärmanin (o.s. Kuukka) kanssa. == Teokset == * Salaperäinen savu, nuortenkirja. Valistus 1964 (nimimerkillä R. A. Karhumies yhdessä Annikki Bärmanin kanssa) * Kuusi kadonnutta päivää, nuortenkirja. Valistus 1968 (nimimerkillä R. A. Karhumies yhdessä Annikki Bärmanin kanssa) * Taimenjoelta Ahmatunturille - kertomuksia eräretkiltä. Weilin+Göös 1980 * Tunturin takana, novellikokoelma. Weilin+Göös 1981 * Jossakin palaa nuotio - vaeltajan tarinoita luonnosta ja ihmisestä. Otava 1984 * Vaivaiskoivun maa, novellikokoelma. WSOY 1986 * Suurilta järviltä, novellikokoelma. WSOY 1987 * Kuusi pegasosta lumessa sunnuntaiaamuna, runokokoelma. FinnEpos 1990 * Kveenien rannat, romaani. FinnEpos 1991 * Jäämeren soutajia, romaani. FinnEpos 1994 * Ruija kutsuu, romaani. FinnEpos 1996 * Harakanvarpaita kalliossa, runokokoelma. FinnEpos 1997 * Luontopolun kulkijoita : eränovelleja luonnosta ja ihmisestä. FinnEpos 2000 * Linnoituksen takana: muistelmia Lappeenrannasta. FinnEpos 2006 * Rannalta rannalle: luontoaiheisia runoja. FinnEpos 2009 * Salapärased kirikukellad, novellikokoelma, virontanut Aivo Lõhmus * Lohta ja sananrieskaa, romaani. Kustannusosakeyhtiö Otava 2015 * Loimulohta ja Kekkosen parhaat kiitokset, romaani. Atrain & Nord Kustannusliike 2021 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Vellamon vinkit: Raimo Bärman * Elias kirjailijat: Raimo Bärman * Raimo Bärman Kirjasampo.fi:ssä ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annikki Bärman

Vilma Annikki Bärman, kirjailijanimet Mario Kirsi ja R. A. Karhumies, (o.s. Kuukka, 30. syyskuuta 1930 Lappee – 24. kesäkuuta 2016 Lahti)Lahden seurakunnat, Annikki Vilma Bärman, Levon hautausmaa, alue A8 uurnametsä, ruutu 2, hauta 69, viitattu 2021-07-06 oli suomalainen opettaja ja kirjailija. Hän oli naimisissa vuodesta 1954 kirjailija Raimo Bärmanin kanssa. Bärman kirjoitti ylioppilaaksi 1952 Lappeenrannan tyttölyseosta ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1958 Jyväskylän kasvatusopillisesta korkeakoulusta. Myöhemmin hän opiskeli vielä englantilaista filologiaa Tampereen yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1970. Annikki Bärman toimi kansakoulunopettajana vuosina 1953–1968 Enossa, Lauritsalassa, Taipalsaarella, Ruokolahdella, Kajaanissa ja Lahdessa sekä viimeksi englannin kielen aineenopettajana Lahdessa 1968–1978. Opettajanuransa jälkeen Bärman ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi, ja hän perusti 1989 yhdessä miehensä kirjailija Raimo Bärmanin kanssa FinnEpos Oy -nimisen kustannusyhtiön. Bärmanit asuivat vuodesta 1998 Vihtijärvellä, josta he muuttivat Lahteen. Bärman on kirjoittanut useita dekkareita nimimerkillä Mario Kirsi. == Teokset == * Salaperäinen savu, nuortenkirja. Valistus 1964 (nimimerkillä R. A. Karhumies yhdessä Raimo Bärmanin kanssa) * Kuusi kadonnutta päivää, nuortenkirja. Valistus 1968 (nimimerkillä R. A. Karhumies yhdessä Raimo Bärmanin kanssa) * Kivimetsä tuolla puolen, romaani. WSOY 1980 * Nappulan unilelu, satukirja. Otava 1988 * Poika ja tietokone, satukirja. FinnEpos 1990 * Korvikenuoruus, romaani. FinnEpos 1990 * Kikau ja Rokau, satukirja. FinnEpos 1991 * Tyttöjen talo, romaani. FinnEpos 1991 * Neljä muotokuvaa, romaani. FinnEpos 1994 * Vaarojen sini, romaani. FinnEpos 1997 * Paikka maan päällä, romaani. FinnEpos 2003 * Usko vai epäusko. Omakohtaista pohdintaa suhteesta uskoon ja valtionkirkkoon. FinnEpos 2009 * Hänelle joka tahtoo. Runokokoelma, 2015 Nimimerkillä Mario Kirsi julkaistut dekkarit: * Peijakaiset. FinnEpos 1990 * Musta ruusu. innEpos 1991 * Julma pisara. FinnEpos 1991 * Pieni kiero yösoitto. FinnEpos 1995 * Yön pimeät silmät. FinnEpos 2001 * Pahalla on kiire. FinnEpos 2004 == Palkinnot == * Lahden kaupungin kirjoituspalkinto 1980 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta (vanhentunut linkki) * Vellamon vinkit: Annikki Bärman * Elias kirjailijat: Annikki Bärman * Annikki Bärman Kirjasampo.fi:ssä ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Proact

Proact on tietojen tallennukseen, varmuuskopiointiin ja palautukseen keskittyvä yritys. Suomen Proact on osa pohjoiseurooppalaista Proact IT Group -konsernia, jonka osake noteerataan OMX:n pohjoismaisessa pörssissä. Konsernin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa. Yli 280 henkilöä työllistävän konsernin liikevaihto viime vuonna oli noin 91,9 miljoonaa euroa. Toimintaa on tällä hetkellä seitsemässä maassa: Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Latviassa, Liettuassa sekä Hollannissa. Proactin Suomen toimipisteet sijaitsevat Espoossa, Oulussa ja Tampereella. Vuonna 2007 liikevaihto Suomessa oli 17,5 miljoonaa euroa ja henkilöstön määrä 35. Proact on alan pitkäaikaisin toimija Suomessa. Asiakkaina on useita tunnettuja suuria ja keskisuuria yrityksiä sekä julkisia laitoksia. ==Aiheesta muualla== * Yrityksen kotisivut Luokka:Ruotsalaiset pörssiyhtiöt