EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tapio Varmola

Tapio Varmola (s. 6. huhtikuuta 1953, Lapinjärvi) on suomalainen kasvatustieteiden tohtori, korkeakouluneuvos ja dosentti. Varmola toimi Seinäjoen ammattikorkeakoulun rehtorina sen perustamisesta syyskuuhun 2020 saakka.Varamäki & Päällysaho s. 6 == Henkilöhistoria == Varmola kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1972 ja valmistui peruskoulun luokaopettajaksi vuonna 1975 ja kasvatustieteiden kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1977. Vuonna 1985 Varmola valmistui filosofian lisensiaatiksi Joensuun yliopistosta ja kasvatustieteiden tohtoriksi vuonna 1996 Tampereen yliopistosta. Varmolan väitöskirjan aihe oli "Markkinasuuntautuneen koulutuksen aikakauteen?". Vuonna 2003 Varmola nimitettiin Tampereen yliopiston dosentiksi. === Ammattikorkeakoulun rehtorina === Varmola nimitettiin uuden Seinäjoen ammattikorkeakoulun ensimmäiseksi rehtoriksi vuonna 1992. Varmola tuli ammattikorkeakoulun palvelukseen Tampereen yliopiston ja sitä ennen Joensuun yliopiston palveluksesta. Vuosina 1992–1995 Varmola toimi väliaikaisen ammattikorkeakoulun johtavana rehtorina ja vakinaistamispääötksen jälkeen vuodesta 1995 ammattikorkeakoulun rehtorina. Rehtorin viran ohella Varmola on toiminut Seinäjoen koulutuskuntayhtymän johtajana vuosina 1995–2014 sekä vuodesta 2014 Seinäjoen ammattikorkeakoulu Oy:n toimitusjohtajana.Varamäki & Päällysaho s. 7 Varmola jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2020. === Korkeakouluhallinnon vaikuttaja === Ammattikorkeakoulun ja maakunnallisen korkeakoulukonsortion ohella Varmola on ollut merkittävä ja aktiivinen vaikuttaja opetus- ja korkeakouluhallinnossa. Varmola on toiminut opetushallinnon asiantuntijatehtävissä 1970-luvulta lähtien. Varmolan tärkeimpiä luottamustehtäviä ovat olleet Ammattikorkeakoulujen rehtorineuvosto ARENEn hallituksen jäsenyys vuosina 1996–1999, sen puheenjohtajuus vuosina 2000–2004 ja edelleen vuodesta 2016 lähtien sekä Korkeakoulujen arviointineuvoston varapuheenjohtajuus vuosina 1996–1999. == Huomionosoitukset == Tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Varmolalle korkeakouluneuvoksen arvonimen 23. kesäkuuta 2018. == Muu toiminta == Varmola on ollut aktiivinen kulttuurin saralla luottamustehtävissä. 60-vuotisjuhlakirjassaan Varmolan läheiseksi harrastukseksi mainitaan Etelä- Pohjanmaan Mieslaulajat Jussit -kuoron riveissä laulaminen. Eläköitymisensä jälkeen Varmola asettui ehdolle ja tuli valituksi Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialueen aluevaltuustoon SDP:n edustajana. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Seinäjoen ammattikorkeakoulu Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Etelä-Pohjanmaan aluevaltuutetut Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kyösti Karjalainen

Kyösti Karjalainen (s. 19. kesäkuuta 1967 Gävle) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi kotimaansa Ruotsin Elitserienissä vuosina 1986–1990 ennen lähtöään Pohjois-Amerikkaan. Los Angeles Kings oli varannut hänet 7. kierroksella vuonna 1987. Kaudelle 1990–1991 Karjalainen siirtyi pelaamaan IHL-liigan Phoenx Roadrunnersin joukkueeseen. Seura oii Kingsin farmiseura. 70 pelissä syntyi 14 maalia ja 49 pistettä. Kauden päätteeksi Karjalainen pelasi vielä IHL:n pudotuspeleissä kuusi ottelua joissa teki viisi tehopistettä. Kaudella 1991–1992 Karjalainen pelasi Roadrunnersin lisäksi Kingsin NHL- joukkueessa 28 runkosarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kahdeksan maalisyöttöä, ja kolme pudotuspeliä, joissa hän sai yhden syöttöpisteen. IHL:ssa Karjalainen teki 14 maalia ja antoi 22 syöttöä pelaamissaan 43 ottelussa. Seuraavalle kaudelle Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin Luulajan joukkueeseen. Siellä hän pelasi kaksi kautta varsin heikoilla tehoilla ja siirtyi sitten etelämmäs MoDo:n joukkueeseen, jossa pelasi kaksi keskimäärin viidentoista pisteen kautta. Kaudelle 1996–1997 Karjalainen siirtyi alemmalle sarjatasolle Timrån joukkueeseen. Siellä hän pelasi 32 ottelua tehden tehot 17+26. Hyvä kausi Timråssa auttoi saamaan pelipaikan seuraavaksi kaudeksi Södertäljestä. Södertäljen kauden jälkeen Karjalainen suuntasi Saksaan Augsburger Panthersin riveihin. Ensimmäinen kausi oli loistava ja Karjalainen oli liki piste per peli -vauhdissa. Toisella kaudella tehot olivat kateissa ja 43 otteluun syntyi vain 9 maalia ja 16 pistettä. Kahdessa pelaamassaan pudotuspeliottelussa Karjalainen jäi pisteittä. Uuden vuosituhannen aluksi Karjalainen palasi takaisin Elitserieniin, tukholmalaisen Djurgårdenin joukkueeseen, jossa pelasi kahden kauden ajan. Kaudelle 2002–2003 Karjalainen palasi takaisin Brynäsiin paketoimaan uransa pääsarjatasolla. Brynäsin vuoden jälkeen Karjalainen jatkoi vielä uraansa alasarjoissa Ruotsissa ja Itävallassa kunnes päätti uransa kevääseen 2008. ==Lähteet== * * Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Los Angeles Kingsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Patrik Sundström

Patrik Sundström (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kaksissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden Kanada-cupin hopean ja yhden MM-hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981, ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi hyökkääjäksi. Sundström edusti kotimaassaan IF Björklöveniä kausina 1978–1982 ja 1992–1994. NHL-seura Vancouver Canucks varasi hänet vuoden 1980 varaustilaisuuden yhdeksännellä kierroksella 175. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kymmenen kautta. Hän edusti kaudet 1982–1987 Vancouveria ja sen jälkeen toiset viisi kautta New Jersey Devilsiä. Kaudella 1983–1984 hän teki NHL:n runkosarjassa yhden kauden maali- (38), syöttö- (53) ja piste-ennätyksensä (91). Kaudella 1987–1988 hän pelasi New Jerseyssä 18 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai 13 syöttöpistettä, millä hän oli Stanley Cupin välieriin edenneen joukkueensa paras pistemies. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 676 runkosarjaottelua, joissa hän teki 219 maalia ja antoi 369 maalisyöttöä, sekä 37 pudotuspeliä, joissa hän teki yhdeksän maalia ja sai 17 syöttöpistettä. Sundström palkittiin Ruotsin parhaana pelaajana Guldpuckenilla vuonna 1982 sekä Pohjois-Amerikan parhaana ruotsalaispelaajana Viking Awardilla vuosina 1984 ja 1989. Patrik Sundströmin kaksosveli Peter Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959. Patrikin pojista Alexander Sundström on myös pelannut Ruotsin pääsarjassa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vancouver Canucksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Sundström

Peter Sundström (s. 14. joulukuuta 1961 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta kahdessa Kanada-cupissa ja kolmissa MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden maailmanmestaruuden ja yhden Kanada-cupin hopean. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 1981. Sundström edusti kotimaansa pääsarjassa IF Björklöveniä kausina 1978–1983 ja 1986–1987 sekä Malmö IF:ää kausina 1990–1995. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1987, 1992 ja 1994. NHL-seura New York Rangers varasi hänet vuoden 1981 varaustilaisuuden kolmannella kierroksella 50. varausvuorolla, ja hän pelasi NHL:ssä kuusi kautta. Hän edusti kaudet 1983–1986 New York Rangersia, kaudet 1987–1989 Washington Capitalsia ja kauden 1989–1990 New Jersey Devilsiä. Kahdella ensimmäisellä kaudellaan hän teki NHL:n runkosarjassa 44 tehopistettä, joihin ensimmäisellä kaudella sisältyi 22 maalia ja toisella 26 syöttöpistettä. Kaikkiaan Sundström pelasi NHL:ssä 335 runkosarjaottelua, joissa hän teki 61 maalia ja antoi 84 maalisyöttöä, sekä 23 pudotuspeliä, joissa hän teki kolme maalia ja sai kolme syöttöpistettä. Peter Sundströmin kaksosveli Patrik Sundström on myös pelannut jääkiekkoa Ruotsin maajoukkueessa ja NHL:ssä. Kaudella 1989–1990 molemmat pelasivat New Jersey Devilsissä. Veljesten isä Elon Sundström pelasi jääkiekkoa Ruotsin pääsarjassa 1950- ja 1960-luvuilla sekä Ruotsin maajoukkueessa Suomea vastaan vuonna 1959. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isak Höckert

Isak Höckert (23. joulukuuta 1755 Lappi – 31. joulukuuta 1815 Loimaa) oli yksi Porvoon valtiopäivien pappisedustajista.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Isak Höckert. Verkkojulkaisu 2005. Viitattu 5.6.2020 Isak Höckertin vanhemmat olivat Nousiaisten kappalainen Johan Höckert ja Kristina Azell. Hän oli Turun katedraalikoulun oppilas vuodesta 1765 ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1773. Filosofian kandidaatiksi Höckert valmistui 1777, papiksi Turun hiippakunnassa hänet vihittiin 1782. Höckert oli Hämeenlinnan triviaalikoulun apologista vuodesta 1782 ja samalla vt. rehtori. Uudenmaan jalkaväkirykmentin ylimääräiseksi pataljoonansaarnaajaksi hän tuli 1785 ja vakinaiseksi 1787. Hän toimi samalla myös Svartholman vt. linnansaarnaaja vuodesta 1789. Kumlingen kirkkoherra Höckert oli vuodesta 1794 ja Loimaan vuodesta 1811. Hän sai rovastin arvonimen 1801. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset papit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan pappissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1755 syntyneet Luokka:Vuonna 1815 kuolleet
Keijo Rantala

Keijo Antero Rantala (3. helmikuuta 1931 Karjalohja – 13. elokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja. Rantalan ura ammattiyhdistystoiminnassa alkoi vuonna 1962 Liikennevirkamiesyhdistyksen johtokunnassa ja hänestä tuli sen puheenjohtaja vuonna 1970. Samana vuonna hänestä tuli Rautatievirkamiesliiton puheenjohtaja. Vuonna 1979 hänestä tuli Virkamiesliiton puheenjohtaja. Virkamiesliitto alkoi hajota vuonna 1989 ja se lakkautettiin marraskuussa 1991 ja tämä oli Rantalalle raskas prosessi. Rantala liittyi SDP:n jäseneksi vuonna 1989. Hänelle myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi kesäkuussa 1991. Rantala syntyi autoilija Aimo Kaarlo Rantalan ja Ingrid Matilda Helanderin perheeseen. Hän oli vuosina 1954–1975 naimisissa Kyllikki Kaarina Mäkisen kanssa. Liitto päättyi puolison kuolemaan. Vuodesta 1976 Rantala oli naimisissa toimistopäällikkö Anna-Liisa Sairasen kanssa. Rantalalle syntyi näistä liitoista neljä lasta.https://kansallisbiografia.fi/kansallisbiografia/henkilo/2138 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Peter Andersson (jääkiekkoilija, 1965)

Peter Andersson (s. 29. elokuuta 1965 Örebro) on ruotsalainen, puolustajana pelannut jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Albertvillen olympialaisissa 1992 ja neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kaksi MM-pronssia. Hän voitti alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden vuonna 1982. Andersson edusti kausina 1981–1983 Örebro IK:ta ja siirtyi sitten pääsarjajoukkue Färjestad BK:hon, jossa hän pelasi kuusi kautta ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1986 ja 1988. Kausina 1989–1992 Andersson edusti Malmö IF:ää, jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1992. NHL-seura New York Rangers oli varannut Anderssonin jo vuoden 1983 varaustilaisuuden neljännellä kierroksella 73. varausvuorolla, ja kausina 1992–1994 Andersson pelasi Rangersissa ja Florida Panthersissa yhteensä 47 runkosarjaottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Tämän jälkeen hän pelasi Malmö IF:ssä, saksalaisseura Düsseldorfer EG:ssä, italialaisessa HC Bolzanossa ja sveitsiläisseura HC Luganossa. Hän voitti Saksan-mestaruuden vuonna 1996, Italian-mestaruuden vuonna 1997 ja Sveitsin-mestaruuden vuonna 1999. Hänen viimeinen täysi pelikautensa oli Malmössä kaudella 2004–2005. Andersson toimi Malmö Redhawksin general managerina kausina 2005–2008. Seuraavalla kaudella hän toimi Malmön apulaisvalmentajana ja siirtyi kesken kauden Örebro HK:n päävalmentajaksi, missä tehtävässä hän pysyi kauden 2012–2013 loppuun saakka. Seuraavina kolmena kautena hän oli Sveitsissä HC Luganon apuvalmentajana. Kaudet 2016–2020 hän oli Malmö Redhawksin päävalmentaja. Kaudeksi 2020–2021 hän siirtyi Brynäs IF:n päävalmentajaksi mutta sai potkut ennen kauden viimeisiä otteluita. Hän on toiminut lokakuusta 2022 alkaen sveitsiläisseura Lausannen apuvalmentajana. Peter Anderssonin pojista Rasmus Andersson on pelannut NHL:ssä ja Calle Andersson on myös pääsarjatason jääkiekkoilija. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vapaussodan muistomitali

Vapaussodan muistomitali on 10. syyskuuta 1918 perustettu raudasta valmistettu suomalainen ansiomitali. Sen on suunnitellut Akseli Gallen-Kallela. Mitalia jaettiin Suomen sisällissodan jälkeen kaikille hallituksen eli valkoisten puolella taistelleille. Virallisesti merkkiä jaettiin vuoteen 1937 saakka ja luvan kanssa vielä 1960-luvulle saakka. Mitali voitiin myöntää myös kunniamerkkinä henkilölle, jolle ei sota-ansioista ollut myönnetty Vapaudenristin ritarikunnan kunniamerkkejä. Tuolloin mitalin nauhaan kiinnitettiin hopeinen heraldinen ruusu. Mitalin etupuolelle on kuvattu Vapaudenristi, ja pystysakaran molemmin puolin on Karjalan vaakunan miekkoja pitelevät haarniskoidut kädet. Alasarjassa on vuosiluku 1918 ja takapuolella Suomen leijona. Mitalista on olemassa pienin muutoksin runsaasti eri variaatioita, sillä mitalia valmistivat useat eri valmistajat eri aikoina ja eri paikoissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen sotilasansiomitalit Luokka:Suomen sisällissota
Per Olof Sundman

Per Olof Sundman (4. syyskuuta 1922 Vaxholm – 9. lokakuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija ja poliitikko. Sundman oli keskustapuolueen edustajana Ruotsin valtiopäivillä 1969–1979. Ensimmäisen kirjansa, novellikokoelman Jägarna, Sundman julkaisi vuonna 1957. Pian sen jälkeen hänestä tuli kansainvälisesti menestynyt kirjailija. Hänen teoksiaan on verrattu Ernest Hemingwayn teoksiin. Vuonna 1968 hän sai Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon novellistaan Ingenjör Andrées luftfärd. Vuonna 1975 hänestä tuli Ruotsin akatemian jäsen. ==Suomennetut teokset== * Retkikunta (Expeditionen); suom. Kyllikki Hämäläinen, Otava 1963 * Kaksi päivää, kaksi yötä (Två dagar, två nätter); suomentanut Kyllikki Härkäpää. Helsinki: Otava 1967 * Insinööri Andreen ilmapurjehdus (Ingenjör Andrées luftfärd); suomentanut Seppo Harjulehto. Otava 1969 * Laakson saaga (Berättelsen om Såm, 1977); suom. Kaarina Ripatti, Helsinki: Kirjayhtymä 1983 ISBN 951-26-2360-9 ;Novelli * Tiskaaja, teoksessa: 27 pohjoismaista kertojaa, toim. Lars Hamberg, Tammi 1964 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Wolter Magnus von der Pahlen

Wolter Magnus von der Pahlen (n. 1644 Heinola – 24. helmikuuta 1714 Isokyrö) oli suomalainen aatelinen ja upseeri. == Henkilöhistoria == Von der Pahlen oli Heinolan Paason kartanon isäntä. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni, ja hän osallistui suuren Pohjan sodan Napuen taisteluun, jossa hän kaatui. Paaso jäi von der Pahlenin kuoleman jälkeen tyhjilleen, ja sen hallinta siirtyi hetkellisesti hänen veljelleen Cristian von der Pahlenille, joka jäikin myöhemmin riitelemään kartanosta ja sen tiluksista Odert Reinhold von Essenin kanssa. == Perhe == Puolisot: Anna Maria von der Pahlen (o.s. von Schildt) (1644–1688), aatelisrouva, leskeksi jäätyään meni naimisiin kapteeni Daniel Schavonin kanssa. Lapset: * Catharina tai Katarina Woltersdotter Soilander (o.s. Von der Pahlen) (1690–1771), leskeksi jäätyään meni naimisiin seppä Petter Tranbergin kanssa. * Maria von der Pahlen (1709–21. marraskuuta 1780), naimisissa Axel von Beckerin kanssa. == Katso myös == * Von der Pahlin suku. == Lähteet == *https://runeberg.org/frfinl/0085.html Viitattu 5.6.2020. *https://runeberg.org/frfinl/0085.html Viitattu 5.6.2020. *https://www.adelsvapen.com/genealogi/Von_Becker_nr_642#TAB_9 Von Becker nr 642 aateliskalenteri (TAB. 9) Axel ja Maria von der Pahlen Viitattu 7.6.2020. *http://ollivonbecker.blogspot.com/2017/02/von-becker-suvun-vaiheiden- hahmotusta.html von becker Viitattu 7.6.2020. *https://books.google.fi/books?. Viipurista venäjän vangiksi 1710-1722, s. 108 von der Pahlin. Viitattu 7.6.2020. *https://runeberg.org/anrep/1/0137.html Aateliskalenteri Von Becker TAB. 3 Maria Von der Pahlen Viitattu 8.6.2020. *https://runeberg.org/frfinl/0085.html Runeberg, mainittu Kristian Magnus von der Pahlen Viitattu 8.6.2020. Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomalaiset upseerit Luokka:1640-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1714 kuolleet
Victor von Stedingk

Victor Carl Ernst Berend Heindrich von Stedingk (1751 Pinnow, Saksa – 1823 Tukholma) oli ruotsalainen upseeri ja merisotilas ja kuului ruotsalaiseen vapaaherralliseen aatelissukuun.Lappalainen 2011, s. 161. Hänen veljensä oli sotamarsalkka Curt von Stedingk. Victor von Stedingk meni armeijaan jo 11-vuotiaana. Hän tuli Amiraliteetin kadetiksi vuonna 1765 ja suoritti upseeritutkinnon 1768. Hän palveli ensin ulkomailla ja sekä Ruotsin avomerilaivastossa. Vuonna 1777 hän siirtyi Ruotsin saaristolaivastoon ruotsalaisen eskaaderin tykistömajuriksi. Vuosina 1778–1783 von Stedingk palveli Ranskan laivastossa. Hän osallistui silloin Grenadan ja Saint-Martinn taisteluihin vuonna 1779 ja sai Pour le mérite militaire -kunniamerkin. Von Stednigk palasi Ruotsiin takaisin vuonna 1784 armeijan laivaston everstiluutnantiksi. Kustaan sodassa hän osallistui Suursaaren meritaisteluun vuonna 1788, ja hyökkäsi vuonna 1789 venäläisten Porkkalan-tukikohtaan Turun eskaaderin komentajana. Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa hän johti hämeenmaa-luokan Styrbjörn-fregattia. Victor von Stedingk oli aikalaisten keskuudessa tunnettu pahasuisuudestaan ja huumorintajustaan. == Lähteet == * Lappalainen, Jussi T., Kuninkaan viimeinen kortti. Viipurinlahden ja Ruotsinsalmen meritaistelut 1790. SKS, Helsinki 2011. === Viitteet === Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1823 kuolleet Luokka:Ruotsalaiset amiraalit Luokka:Ruotsalaiset aateliset
Birger Selin

Kurt Birger Robert Selin (28. helmikuuta 1918 Turku – 30. lokakuuta 1992 Tukholma) oli suomalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja graafikko. Tolvanen maalasi paljon muotokuvia, mutta myös useita monumentaalimaalauksia.Tolvanen Oili: Taidemaalari Birger Selin. Helsingin Sanomat 16.11.1992. Viitattu 3.7.2024. Taidemaalariksi halunnut Birger Selin lähetettiin 14-vuotiaana harjoittelijaksi sahalle, jossa hän muun muassa piirsi muotokuvia työtovereistaan. Sahalla ollessa hän tapasi myäs Eero Järnefeltin, joka rohkaisi häntä taideuralle. Selin alkoikin pian opiskella Suomen taideakatemiassa Helsinkiin vuosina 1934–1937 ja 1940-luvun alussa, sekä Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa Tukholmassa vuosina 1946–1947. Selinin ensimmäinen näyttely oli 1939. Sodan jälkeen Selin toimi joitakin vuosia Ruotsissa muotokuvamaalarina ja kuvittajana. Hän teki myös opintomatkoja Yhdysvaltoihin, Englantiin, Ranskaan ja Italiaan. Selin on maalannut muotokuvan oopperalaulaja Set Svanholmista ja kenraali Nils Swedlundista. Selinin vanhemmat olivat kaupunginviskaali Alho Rainer Selin ja Margaretha Furstenborg ja hän oli vuosina 1939–1971 naimisissa Elsa Helena Pihlin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset graafiset suunnittelijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Yhdystie 6042

thumb|right|280px|Yhdystien 6042 alkupiste. Yhdystie 6042 on yhdystie joka kulkee Keuruun Haapamäellä sijaitsevasta yhdystien 3481 risteyksestä Haapamäen rautatieasemalle. Tien pituus on 850 metriä. Tien osoitenimenä on Asematie koko matkan ja se kulkee koko pituudeltaan katuverkolla. Tien varrelle sijoittuviin palveluihin lukeutuvat muun muassa paikallinen päiväkoti ja elektroniikkamyymälä. ==Lähteet== 6042 Luokka:Keuruun liikenne
Kimberley Anne Woltemas

Kimberley Anne Woltemas (, s. Berliini, Saksa) on saksalais-thaimaalainen näyttelijä ja malli. Hänen thaimaalainen äitinsä on kotoisin Chiang Maista, ja hänen saksalainen isänsä on oikeustieteen tohtori. Woltemasilla on kaksi veljeä ja yksi sisko. Woltemas teki läpimurtonsa näytellessään Namia sarjassa 4 Hua Jai Haeng Koon Kao, Thara Himalaya-sarjan ensimmäisessä osassa. Tällä hetkellä hän esiintyy Channel 3:ssa. Luokka:Thaimaalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dr19

Dr19 on VR:n dieselveturi, joita yhtiö tilasi 60 kappaletta Stadlerilta vuonna 2019 noin 200 miljoonalla eurolla. Tilaukseen kuuluu myös optio 100 veturin lisätilauksesta ja vetureiden kunnossapidosta. Dr19-veturit tulevat korvaamaan pääosin VR:n vanhemmat dieselveturit, mutta ne eivät akselipainonsa vuoksi sovellu kevyen kiskopainon radoille. Uusissa vetureissa on kaksi 950 kilowatin tehoista dieselmoottoria, joiden polttoaineena voidaan käyttää biodieseliä. Dieselmoottorit pyörittävät generaattoria, joka antaa virran teleihin sijoitetuille sähköisille ajomoottoreille. Vetureita voidaan tarvittaessa käyttää ainoastaan yhdellä dieselmoottorilla ja ne on varusteltu start/stop- tekniikalla. Vetureiden huippunopeus on 120 km/h, paino noin 88 tonnia ja akselipaino noin 22 tonnia. Niiden vetokyky on 2 500 tonnia, ja ne on räätälöity toimimaan Suomen talvisissa olosuhteissa. Veturit on suunniteltu toimimaan 40 asteen pakkasessa ja suunnittelussa on kiinnitetty huomiota muun muassa siihen, ettei alustaan kerry jäätä tai lunta. Vetureiden modulaarinen rakenne mahdollistaa myös tulevaisuudessa esimerkiksi käyttövoiman muutoksen ympäristöystävällisempään vaihtoehtoon. Veturit valmistetaan Stadlerin tehtaalla Valenciassa Espanjassa ja niiden käyttöiäksi on arvioitu vähintään 30–40 vuotta. Vetureita tullaan käyttämään ratapihojen vaihtotöissä, tavarakuljetusten kuormaus- ja purkupaikoilla sekä sähköistämättömien rataosien junaliikenteessä. Vaihtotöissä veturin tärkein ominaisuus on kehittynyt radio-ohjaus, jonka ansiosta vaunujen järjestely sujuu entistä nopeammin ja tarkemmin. Sarjan ensimmäinen veturi 2831 saapui 1. helmikuuta 2022 Hangon satamaan, josta veturi kuljetettiin Tampereelle 2. helmikuuta 2022. Toinen veturi 2832 kuljetettiin Tampereelle 19. huhtikuuta 2022 ja kolmas veturi 2833 12. heinäkuuta 2022. Kolmas veturi kävi pakkastesteissä Wienissä ennen Suomeen tuontia. Neljäs veturi 2834 ja viides veturi 2835 toimitettiin 1. joulukuuta 2022. Vuonna 2022 veturit kävivät läpi laajan testiohjelman. Koeajoja tehtiin pääasiassa Tampereen seudulla. Kaupallinen liikenne vetureilla alkoi 3. toukokuuta 2023. Veturit 2836, 2837 ja 2838 toimitettiin 5. syyskuuta 2023. Veturit 2839, 2840 ja 2841 tuotiin 8. marraskuuta 2023. Veturit 2842, 2843 ja 2844 tuotiin 8. joulukuuta 2023 ja veturi 2845 18. tammikuuta 2024. Veturit 2846, 2847 ja 2848 tuotiin 11. kesäkuuta 2024. Veturit 2849–2852 toimitettiin 13. syyskuuta 2024. Veturit 2853–2855 tuotiin 5. joulukuuta 2024. Kaikkien vetureiden on määrä olla käytössä vuoteen 2026 mennessä. ==Teknisiä tietoja== Moottori, Dr19 2831–2890 * Tyyppi: C32 * Valmistaja: Caterpillar, Yhdysvallat * Suurin teho: 950 kW * Suurin käyntinopeus: 2 100 1/min * Toimintatapa: 4-tahtidiesel * Sylinteriluku: 12 * Iskutilavuus: 32,1 l (1 958,8 in³) * Sylinterin halkaisija: 145 mm (5,7 in) * Iskunpituus: 153 mm (6,4 in) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * VR Transpoint: Uudet veturit leikkaavat dieselvedon päästöjä * Dr19 Junawikissä Luokka:Suomalaiset dieselveturit
Yeo Jin-goo

Yeo Jin-goo (, s. Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä. Yeo aloitti uransa lapsinäyttelijänä; hänen ensiesiintymisensä tapahtui elokuvassa Sad Movie (2005). Hän on esiintynyt myös mm. elokuvissa A Frozen Flower (2008), Giant (2010), Moon Embracing the Sun (2012) ja Missing You (2012). Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on elokuvan Hwayi: A Monster Boy (2013) päärooli, josta hän voitti parhaan uuden näyttelijän palkinnon Blue Dragon Film Awardsissa. Sittemmin Yeolla on ollut päärooli mm. elokuvissa Shoot Me in the Heart (2015), The Long Way Home (2015) ja Warriors of the Dawn (2017). Tämän lisäksi hän on näytellyt myös draamoissa Orange Marmalade (2015), The Royal Gambler (2016), Circle (2017), Reunited Worlds (2017), The Crowned Clown (2019), My Absolute Boyfriend (2019) ja Hotel del Luna (2019). Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 6043

Yhdystie 6043 on yhdystie joka kulkee Keuruun Haapamäellä sijaitsevasta yhdystien 3481 risteyksestä Haapamäen rautatieaseman tavara-asemalle. Tien pituus on 350 metriä. Tien osoitenimenä on Tavaratie koko matkan ja se sivuaa koko pituudeltaan Kangaslammen itäisiä rantoja. Tien varrella ei sijaitse lainkaan kaupallisia palveluja. ==Lähteet== 6043 Luokka:Keuruun liikenne
Gong Hyo-jin

Gong Hyo-jin (, s. Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pääroolistaan elokuvassa Crush and Blush (2008), sekä suosituista televisiosarjoista Sang Doo! Let's Go to School (2003), Thank You (2007), Pasta (2010), The Greatest Love (2011), Master's Sun (2013), It's Okay, That's Love (2014), The Producers (2015), Don't Dare to Dream (2016) ja When the Camellia Blooms (2019). Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shin Min-a

Shin Min-ah (, s. Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään televisiodraamoissa A Love to Kill (2005), My Girlfriend Is a Nine-Tailed Fox (2010), Arang and the Magistrate (2012), Oh My Venus (2015), Tomorrow, With You (2017) ja Hometown Cha-Cha-Cha (2021). Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 6044

Yhdystie 6044 on yhdystie joka kulkee Keuruulla sijaitsevasta kantatien 58 ja valtatien 23 kiertoliittymästä Lapinsalmen ylittävän sillan juurelle. Tien pituus on 900 metriä. Tien osoitenimenä on Kangasmannilantie koko matkan. ==Lähteet== 6044 Luokka:Keuruun liikenne
Lee Sung-kyung

Lee Sung-kyung (, s. Goyang, Gyeonggi, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hän näytteli televisiodraamoissa Cheese in the Trap (2016) ja The Doctors (2016) ennen ensimmäistä päärooliaan elokuvassa Weightlifting Fairy Kim Bok-joo (2016). Myöhemmin hänellä on ollut päärooli televisiosarjassa Dr. Romantic 2 (, 2020) yhdessä Ahn Hyo-seopin ja Han Suk- kyun kanssa. Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Eteläkorealaiset laulajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kim So-hyun

Kim So-hyun (, s. Australia) on korealainen näyttelijä, malli ja laulaja. Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä vuonna 2006 ja sai alun perin yleisön huomion näyttelemällä nuorta tulevaa kuningatarta elokuvassa Moon Embracing the Sun (2012) ja nuorta tragediaan joutuvaa tyttöä elokuvassa Missing You (2013). Kimin ensimmäinen päärooli oli teinidraamassa Who Are You: School 2015 (2015), minkä jälkeen hän on näytellyt mm. musikaalissa Page Turner (2016), historiallisessa melodraamassa The Emperor: Owner of the Mask (2017) ja romanttisessa komediassa Radio Romance (2018). Luokka:Eteläkorealaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathryn Bernardo

Kathryn Chandria Manuel Bernardo (s. Cabanatuan, Nueva Ecija, Filippiinit) on filippiiniläinen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi Maran roolistaan televisiosarjassa Mara Clara (2010–2011). Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Princess and I (2012–2013), Got to Believe (2013–2014), Pangako Sa 'Yo (2015–2016) ja La Luna Sangre (2017–2018) sekä lukuisissa elokuvissa, kuten Way Back Home (2011), Must Be... Love (2013), She's Dating the Gangster (2014), Crazy Beautiful You (2015), Barcelona: A Love Untold (2016), Can't Help Falling in Love (2017), The Hows of Us (2018), Three Words to Forever (2018) ja Hello, Love, Goodbye (2019). Luokka:Filippiiniläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daniel Padilla

Daniel John Ford Padilla (s. Quezon City, Filippiinit) on filippiiniläinen näyttelijä. Luokka:Filippiiniläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yhdystie 6045

Yhdystie 6045 on yhdystie joka kulkee Keuruun Pohjoisjärveltä saman kaupungin alueella sijaitsevaan Kalettomaan. Tien pituus on 4 kilometriä. Tien osoitenimenä on Kalettomantie koko matkan. ==Lähteet== 6045 Luokka:Keuruun liikenne
Håkan Nordin

Håkan Nordin (s. 15. tammikuuta 1961 Venjan, Mora) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sarajevon olympialaisissa 1984 ja saavutti olympiapronssia, Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Nordin siirtyi Mora IK:sta vuonna 1980 pääsarjaseura Färjestad BK:hon, jota hän edusti kahdeksan kautta ja jossa hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1981, 1986 ja 1988. Kaudet 1988–1992 hän edusti Västra Frölunda HC:ta ja viimeisellä pelikaudellaan 1992–1993 Arvika HC:ta. NHL-seura St. Louis Blues varasi Nordinin vuoden 1981 varaustilaisuuden toisella kierroksella 36. varausvuorolla mutta Nordin ei koskaan pelannut NHL:ssä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:St. Louis Bluesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiheikön väki

Tiheikön väki () on englantilaisen Jill Barklemin lastenkirjasarja, joka kertoo Englannin maaseudulla elävästä hiiriyhteiskunnasta. Sen neljä ensimmäistä osaa julkaistiin vuonna 1980 ja vuoteen 2017 mennessä teoksia oli myyty maailmanlaajuisesti yli seitsemän miljoonaa kappaletta. Niiden pohjalta tehtiin televisiosarja vuonna 1996. Kirjasarjaan kuuluvia teoksia on suomennettu kymmenen. == Tausta == Jill Barklem kehitti Tiheikön väen maailman vastaamaan omaa unelmiensa maailmaa, jossa eletään luonnonmukaisessa yhteisössä ja nautitaan elämästä. Barklemin asuinpaikan lähettyvillä sijaitseva Epping Forest inspiroi monia Tiheikön paikoista. Todellisen elämän vastine erään hiiriperheen kotipuulle löytyi vielä vuonna 2023 metsäalueelta. Valkopyökin iäksi arvioitiin tuolloin 400 vuotta. Barklemin poika on kertonut vierailleensa lapsena monesti puun luona. Barklem yritti luoda hiirten maailmasta mahdollisimman todenmukaisen ja yksityiskohtaisen. Hän poisti ihmisyyteen viittaavia asioita esimerkiksi korvaamalla jalat ja tuumat hännillä ja käpälillä. Barklem myös kokeili kaikkia kirjoissa esiintyviä reseptejä selvittääkseen, onnistuuko ruokien valmistaminen mainituilla raaka- aineilla. Barklem kehitteli kirjat matkustaessaan oppilaitokseensa Central linella 1970-luvulla. Hän kertoi ideastaan HarperCollins-kustannusyhtiölle vuonna 1978. Alun perin Barklem oli suunnitellut tekevänsä neljä kirjaa: yhden jokaisesta vuodenajasta. Kun ne julkaistiin vuonna 1980, hän päätti jatkaa sarjaa ja julkaisi vuodenaikakirjojen lisäksi vielä toiset neljä kirjaa. == Teokset == * * * * * * * * === Suomennetut kokoelmat === * * * * * === Muiden kirjailijoiden teokset === * * == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kirjasarjan kotisivut Luokka:Lastenkirjasarjat
Werner Böhm

Werner Böhm, tunnettiin taiteilijanimellä Gottlieb Wendehals (5. kesäkuuta 1941 Toruń – 2. kesäkuuta 2020 Gran Canaria), oli saksalainen laulaja ja muusikko. == Diskografia == === Singlet === * 1979: Herbert * 1980: Morgens Fango – Abends Tango * 1981: Mensch ärgere Dich nicht * 1981: Polonäse Blankenese * 1982: Jap dadel dip, dadel dup dadel * 1982: Der Ohrwurm * 1982: Polonäse mit Getöse * 1982: Damenwahl * 1983: Schick, Schick Bum, Bum * 1984: Get On Up * 1984: I’m a Winner * 1985: Schlappi Räp met Klaus Schlappner * 1986: Alles hat ein Ende, nur die Wurst hat zwei * 1990: Wenn die Nordlichter feiern * 1990: Wenn die Kirschblüten blüh'n im Alten Land * 1997: Samba Ramba Zamba * 2000: Polonäse 2000 * 2004: King of the Jungle (Werner Böhm vs. Gottlieb Wendehals) * 2004: Old Mac Donald * 2004: Summertime – Sunny Days (Werner Böhm vs. Gottlieb Wendehals) * 2006: Saalrunde * 2006: Tarzan ist wieder da * 2008: Fernsehen macht dumm dumm * 2010: Polonäse Blankenese (Haidie vs. Gottlieb Wendehals) * 2010: Der neue Böhm * 2011: Der Yeti (Es läuft ein Yeti durch die Serengeti) * 2011: Ein Eisbär in Sibirien * 2015: Gehen wir noch wohin === Albumit === * 1979: Polonäse Blankenese * 1982: ErVolksLieder * 1982: Polonäse mit Getöse * 1983: Da kommt Freude auf * 1983: Gran Canaria * 1984: 84 AHEAD * 1988: Polonäse Blankenese * 1990: Freibier für Deutschland * 1991: Wenn die Kirschblüten blüh'n * 1998: Schmarozza == Lähteet == Luokka:Saksalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Jan Erixon

Jan Erixon (s. 8. heinäkuuta 1962 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1981 sekä vuosien 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Erixon edusti Skellefteå AIK:ta vuoteen 1983 saakka. NHL-seura New York Rangers varasi Erixonin vuoden 1981 varaustilaisuuden toisella kierroksella 30. varausvuorolla, ja vuonna 1983 Erixon siirtyi Rangersiin, jossa hän sitten pelasi kymmenen kautta. Parhaat kausikohtaiset tehopisteensä NHL:n runkosarjassa hän keräsi heti avauskaudellaan, kun hän teki viisi maalia ja sai 25 syöttöpistettä eli yhteensä 30 tehopistettä. Parhaaseen maalimääräänsä, kahdeksaan, hän ylsi kausina 1986–1987 ja 1991–1992, ja viimeksi mainitulla kaudella hän teki pudotuspelien piste- ennätyksensä 2 + 3 = 5\. Kaikkiaan Erixon pelasi NHL:ssä 556 runkosarjaottelua, joissa hän teki 57 maalia ja antoi 159 maalisyöttöä, sekä 57 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä. Erixon päätti pelaajauransa kaudella 1993–1994 Skellefteå AIK:n joukkueessa. Jan Erixonin poika Tim Erixon on pelannut jääkiekkoa NHL:ssä ja Ruotsin maajoukkueessa. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:New York Rangersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Clear (EP)

Clear on yhdysvaltalaisen progressiivisen metalliyhtye Peripheryn toinen EP. Se julkaistiin 28. tammikuuta 2014. EP on kokeellinen: avauskappaletta lukuun ottamatta yhtyeen jokainen jäsen on säveltänyt jokaisen kappaleen, vastaten itse sen luovasta suunnasta. == Tausta == Jake Bowen kertoi EP:stä: > Clear on kokeilu, jolla tutkitaan kaikkia bändin erilaisia sävellystyylejä. > On harvinaista, että on bändi, jossa jokainen jäsen voi säveltää ja tuottaa > musiikkia. Kun jokainen jäsen hallitsi omia kappaleitaan, äänittäminen antoi > meille mahdollisuuden mennä tyylin ja saundin osalta minne halusimme. > Jokaisella kappaleella on myös melodinen teema joka esitellään > "Overture"-introkappaleessa. Tämä yhdistää kaikki kappaleet toisiinsa vaikka > ne kuulostavat rajusti erilaisilta.Periphery announce EP Clear EP:llä ei ole kansitaidetta yhtyeen päätöksestä. Esiversio kappaleesta "Feed the Ground" paljastui vuonna 2012 Spencer Sotelon ja Matt Halpernin The Mothership -projektin demona. == Kappalelistaus == == Kokoonpano == ; Yhtye * Spencer Sotelo – laulu * Misha "Bulb" Mansoor – kitara * Jake Bowen – kitara * Mark Holcomb – kitara * Adam "Nolly" Getgood – basso * Matt Halpern – rummut ; Muita muusikoita * Nick Johnston – kitarasoolo kappaleessa "The Parade of Ashes" ; Tuotanto * Misha "Bulb" Mansoor – tekniikka, miksaus kappaleissa "Overture", "The Summer Jam", "Zero" ja "Pale Aura" * Adam "Nolly" Getgood – kappaleiden "Overture" -, "The Summer Jam" -, "Zero" -, "Extraneous" -, "Pale Aura" masterointi ; tekniikka, miksaus kappaleessa "Extraneous" * Spencer Sotelo – tuotanto kappaleissa "Feed the Ground" ja "The Parade of Ashes"; laulun miksaus * Matt Halpern – tuotanto "Feed the Ground" -kappaleessa * Taylor Larson – tuotanto, äänitys, suunnittelu, miksaus, masterointi kappaleissa "Feed the Ground" ja "The Parade of Ashes" ** Ernie Slenkovich – tekniikka kappaleissa "Geed the Ground" ja "The Parade of Ashes" ; Studiot * Top Secret Audio – tekniikka, miksaus, kappaleiden "Overture", "The Summer Jam", "Zero", "Extra svet", "Pale Aura" masterointi * Oceanic-studiot – äänitys, miksaus ja masteronti kappaleissa "Feed the Ground" ja "The Parade of Ashes" == Arvostelut == * AllMusic: Periphery Clear Viitattu 10.1.2023. * Imperiumi: 8/10Periphery Clear Viitattu 10.1.2023. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 EP:t Luokka:Peripheryn albumit
Indian Riverin piirikunta

Indian Riverin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 159 923 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Vera Beachin kaupunki. Piirikunta perustettiin 30. toukokuuta 1925. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Jan Eriksson

Jan Eriksson voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Jan Ericson (s. 1923), arkkitehti * Jan "Moltas" Erikson (1932–1988), viihdetaiteilija * Jan "Tollarparn" Eriksson (1939–2009), jazzpianisti * Jan E. Eriksson (1940–1986), pankinjohtaja * Jan Ericsson (1944–2006), jääpalloilija * Jan-Anders Eriksson (s. 1944), kuvataiteilija * Janne Ericson (s. 1950), näyttelijä * Jan Eriksson (s. 1956), jääkiekkoilija * Jan Eriksson (s. 1958), jääkiekkoilija * Jan Ericson (s. 1961), poliitikko * Jan Erixon (s. 1962), jääkiekkoilija * Jan Ericson (s. 1962), jääkiekkoilija * Jan Eriksson (s. 1967), jalkapalloilija
Rillimupinia

Rillimupinia (Chrysomma sinense) eli aiemmalta nimeltään kultasilmätimali on kerttuihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Itä-Aasiasta. ==Koko ja ulkonäkö== Rillimupinia voi kasvaa noin 18 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Rillimupinia on väriltään ruskea päästään, selästään, siivistään ja pitkästä pyrstöstään. Silmäkulmajuova on valkoinen ja silmien ympärillä on keltainen rengas. Lajin kurkku ja rinta ovat väriltään valkoiset ja vatsa ruskea. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Rillimupiniaa tavataan laajalta alueelta Pakistanista Intiaan ja Sri Lankaan sekä Kaakkois- Aasian läpi Kiinan eteläosiin. Lajin elinympäristöä ovat erityisesti ruovikot ja pensaikot, mutta sitä tavataan myös avointen metsien alakerroksista. Lintua tavataan niin alangoilta kuin vuoriltakin. Rillimupinia liikkuu pareittain tai pieninä ryhminä. Sen ravintoa ovat hyönteiset. ==Lähteet== Luokka:Kertut
Osceolan piirikunta (Florida)

Osceolan piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 375 751 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Kissimmeen kaupunki. Piirikunta perustettiin 12. toukokuuta 1887. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Polkin piirikunta (Florida)

Polkin piirikunta () on Yhdysvaltojen Floridan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 724 777 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bartowin kaupunki. Piirikunta perustettiin 8. helmikuuta 1861. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan piirikunnat
Boogaloo (liike)

Boogaloo on löyhästi järjestäytynyt militantti äärioikeistolainen liike, jonka tavoitteena on sytyttää Yhdysvaltoihin sisällissota. Liike koostuu pääosin hallitusta ja kaksipuoluejärjestelmää vastustavista jäsenistä, mutta koska se on löyhästi järjestäytynyt, siinä on myös mukana valkoisia nationalisteja ja vasemmistolaisia anarkisteja. Boogaloo siis koostuu monista eri ideologioista, mutta kaikki sen jäsenet jakavat tavoitteen sisällissodan aloittamisesta. Boogaloo-liikkeen jäsenet yleensä pukeutuvat kirkkaisiin vaatteisiin ja havajipaitoihin, ja he ovat raskaasti aseistuneita esimerkiksi rynnäkkökiväärein. Liike nousi suuren yleisön tietoisuuteen COVID-19-taudin rajoitustoimia vastustavissa mielenosoituksissa. Liikkeen nimi tulee pääosin huonoja arvosanoja saaneesta Breakin' 2: Electric Boogaloo -elokuvasta. == George Floydin kuolemaan liittyvät mielenosoitukset == Yhdysvaltain liittovaltion poliisi pidätti kolme liikkeen jäsentä George Floydin kuolemaan liittyvissä mielenosoituksissa. Jäsenten tavoitteena oli lietsoa mielenosoituksissa väkivaltaisuuksia. Boogaloo-liikkeen jäseniä on nähty muissakin mielenosoituksissa. Yhdysvaltain keskusrikospoliisin raporttien mukaan osa liikkeen jäsenistä kannattavat mielenosoituksia ja toimivat vastavoimana poliisille, kun jotkut taas pyrkivät väkivaltaiseen ekstremismiin. == Katso myös == * Oath Keepers * Proud Boys == Lähteet == Luokka:Internet-aktivismi Luokka:Kansalaisliikkeet Luokka:Äärioikeisto Yhdysvalloissa
Scania PGRT-sarja

Scania PGRT-sarja (tunnetaan myös nimellä LPGRS-sarja) on Scanian vuodesta 2004 lähtien valmistama kuorma-automallisto, joka korvasi Scania 4-sarjan. Kirjaimet PGRT tulevat ensimmäisen mallisukupolven mallisarjoista. Vuonna 2016 esitellyssä toisen sukupolven mallistossa on mallisarjat L, P, G, R ja S. == Ensimmäinen sukupolvi (PGRT, 2004–2018) == Ensimmäisen sukupolven mallistosta ensimmäisenä esiteltiin kaukoliikenteeseen tarkoitettu R-sarja keväällä 2004. Noin 65 prosenttia osista oli samoja kuin edeltäneessä 4-sarjassa, mutta hytti ja sisustus olivat uudet ja myös teknisiä parannuksia oli tehty. Malli valittiin Vuoden kuorma-autoksi 2005. Myöhemmin samana vuonna esiteltiin lähinnä jakeluliikenteeseen suunniteltu P-sarja ja nokallinen T-sarja, joka kuitenkin poistui mallistosta jo syksyllä 2005, sillä se ei mennyt kaupaksi odotetulla tavalla. T-sarja jäi viimeiseksi eurooppalaisen kuorma- autonvalmistajan tarjoamaksi nokalliseksi malliksi. Syksyllä 2007 Scania esitteli G-sarjan, joka sijoittuu P- ja R-sarjojen väliin. Vuonna 2009 mallistoa uudistettiin, näkyvimmin keulan ilmeen osalta. Ohjaamoon tuli uudet mittaristot, ja asiakkaalla oli nyt mahdollisuus valita erilaisten vaihtoehtojen väliltä. Uudistettu R-sarja valittiin jälleen Vuoden kuorma- autoksi 2010. == Toinen sukupolvi (LPGRS, 2016–) == Toisen sukupolven mallistossa on täysin uudelleen suunniteltu hytti ja ohjaamo. Elokuussa 2016 esiteltiin ensimmäisinä kaukokuljetuksiin tarkoitetut R-sarja ja S-sarja, joista jälkimmäisessä on täysin tasainen ohjaamon lattia. Täysin uusi mallisarja on erittäin matala L-sarja, joka esiteltiin vuoden 2017 lopulla. Se on suunniteltu ruuhkaiseen kaupunkiympäristöön, missä kuljettaja joutuu usein nousemaan ulos ohjaamosta. Moottorivaihtoehtoina ovat kuusisylinteriset 6,7- ja 12,7-litraiset, viisisylinterinen 9,3-litrainen ja 16,4-litrainen V8, joiden saatavuus vaihtelee mallisarjasta riippuen. Voimansiirroksi on valittavissa 8- tai 8+1 (lisäryömintävaihde) -vaihteinen aluevaihteisto tai 12- tai 12+2 (kaksi lisäryömintävaihdetta) -vaihteinen aluejakajavaihteisto. Kahdeksanvaihteinen aluevaihteisto ja molemmat aluejakajavaihteistot ovat saatavana myös automatisoituina Opticruise-vaihteistoina. Ensimmäisenä kuorma- autonvalmistajana maailmassa Scania esitteli uuden mallistonsa yhteydessä sivuturvatyynyverhon. Se on suunniteltu antamaan lisäsuojaa erityisesti kuorma-auton kaatumistilanteessa, joka on kuorma-auton matkustajille erityisen vaarallinen onnettomuustyyppi auton ja maan väliin puristuksiin jäämisen riskin vuoksi. Sivuturvaverho on saatavana joko pelkästään kuljettajan puolelle tai molemmille puolille ohjaamoa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == PGRT-sarja Luokka:2000-vuosikymmenen kuorma-autot Luokka:2010-luvun kuorma- autot Luokka:2020-luvun kuorma-autot
Kirjallisuusvuosi 1801

Kirjallisuusvuosi 1801 käsittelee vuoden 1801 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Tanskalainen kirjailija Adam Gottlob Oehlenschläger oli silminnäkijänä Kööpenhaminan taistelussa, jossa Horatio Nelsonin johtama brittiläinen laivasto pommitti kaupunkia. Hän kuvasi päivän kulkua tekstissään April the Second 1801. * Ranska luovutti Rosettan kiven briteille Aleksandrian sopimuksen mukaisesti. * Unkarilainen kirjailija Ferenc Kazincky vapautui vankilasta ja omistaa loppuelämänsä unkarin kielen kehittämiselle. == Julkaisuja == * Anders Björkqvist - Uskon harjoitus Autuuteen (postilla) * François-René de Chateaubriand - Atala * Maria Edgeworth - Belinda * Friedrich Schiller - Die Jungfrau von Orléans (suom. Orleansin neitsyt) * Destutt de Tracy - Projets d’éléments d’idéologie (ensimmäinen osa) == Lähteet == Luokka:1801 1801
Henrik Björkqvist

Henrik Felix Björkqvist (15. huhtikuuta 1880 Kaskinen – 30. syyskuuta 1947 Kaskinen) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa ja Suomen armeijassa palvellut eversti, joka toimi sittemmin Kaskisten kaupunginjohtajana.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Björkqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Adolf Fredrik Björkqvist ja Anna Evelina Fagerholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Haminan kadettikoulusta ja hänestä tuli venäläisen rakuunarykmentin kornetti 1902. Björkqvist palveli Venäjän armeijassa erityisesti Kaukasian alueella ja hän yleni vuoteen 1916 mennessä everstiksi. Björkqvist palveli ennen ensimmäistä maailmansotaa Tiflisissä Nižni Novgorodin rakuunoissa. Hän jäi välillä reserviin mutta palasi sitten palvelukseen maailmansodan alettua. Vuonna 1915 hän palveli itärintamalla Bukovinassa Kaukasian alkuperäiskansojan Villissä divisioonassa aliratsumestarina. Vuonna 1917 Tšerkessien ratsurykmentissä everstinä palvellut Björkqvist jäi Venäjän armeijan hajottua Ukrainaan ja pakeni sieltä tšerkessivaimonsa perheen luokse Pohjois-Kaukasiaan. Helmikuussa 1918 Björkqvist liittyi valkoisten venäläisten Vapaaehtoiseen armeijaan ja osallistui armeijan pakoretkeen pohjoiseen kohti Donin aluetta. Donilla Björkqvist jätti armeijan ja lähti palaamaan kohti Suomea. Mirko Harjula : "Ryssänupseerit": Ensimmäisen maailmansodan Venäjän asevoimien suomalaistaustaiset upseerit 1914-1956, Books on Demand, 2013, sivut 123, 249 (Google Kirjat-linkki) Vuonna 1918 Björkqvist palasi Suomeen ja hän palveli everstinä valkoisten armeijassa Suomen sisällissodan aikana. Hän oli sitten Mannerheimin edustajana diplomaattisissa tehtävissä Kaukasian alueella. Vuonna 1922 Björkqvist oli Suomen kauppa-asiamiehenä Bakussa. Myöhemmin Björkqvist toimi Kaskisten kaupunginjohtajana ja Alkon paikallisen liikkeen johtajana. Hän teki itsemurhan ampumalla syyskuussa 1947. Lehtitietojen mukaan Björkqvist oli kavaltanut Alkosta 3 000 pulloa alkoholijuomia yhteisarvoltaan 930 000 markkaa.Suomalainen pidätetty Bakussa, Forssan Lehti, 29.04.1922, nro 47A, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKavaltaja ampui itsensä, Sisämaa-Laatokka, 25.10.1947, nro 244, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotEpärehellinen eversti kavalsi Alkolta miljoonan, Sisämaa-Laatokka, 13.11.1947, nro 260, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Henrik Björkqvist oli naimisissa ruhtinatar Anna Elvira Gabareffin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset everstit Luokka:Venäläiset sotilaat Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Kaskisten pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Merita (nimi)

Merita on naisen etunimi. Se pohjautuu latinan verbiin mereo, mereor, josta se on feminiinisukuisen partisiipin yksikkömuoto. Nimen voi tulkita merkitsevän ’ansioitunutta naista’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Merita on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 780 naisella. Vaikka nimi on suhteellisen yleinen, se ei ole päässyt mukaan suomalaiseen almanakkaan. Kirjassaan Nimipäivättömien nimipäiväkirja Pentti Lempiäinen ehdottaa Meritan epäviralliseksi nimipäiväksi syyskuun 22. päivää. Vanhoissa roomalaisissa marttyyriluetteloissa se on ollut Merita-nimisen marttyyrin muistopäivä. ==Tunnettuja Meritoja== * Merita Berg (s. 1991), suomalainen laulaja ja lauluntekijä * Merita Bruun (s. 1977), suomalainen jääkiekkoilija ==Katso myös== * Merita Pankki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Etunimien taivutus: Merita (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Vercassivellaunos

Vercassivellaunos (k. noin 46 eaa.) oli gallialaisten arvernien päällikkö, joka johti Alesian piirityksessä gallialaisten ylipäällikkö Vercingetorixin tueksi lähetettyjä apujoukkoja yhdessä atrebaattien Commiuksen sekä heedujen Viridomaruksen ja Eporedorixin kanssa. Caesarin mukaan hän oli Vercingetorixin serkku. Gallialaisten tappion jälkeen Vercassivellaunos joutui roomalaisten vangiksi. Luultavasti hänet surmattiin Roomassa serkkunsa tavoin Caesarin Gallian triumfin jälkeen. == Lähteet == Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Gallian heimopäälliköt Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:40-luvulla eaa. kuolleet