EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ukrainan seitsemän ihmettä

pienoiskuva|Alkuperäisten seitsemän ihmeen sijainti kartalla Ukrainan seitsemän ihmettä () on kollektiivinen nimitys merkittäville nähtävyyksille ympäri Ukrainaa. Ne valittiin yhdessä yleisö- ja asiantuntijaäänestyksen tuloksena vuonna 2007. Projektin takana toimi Mikola Tomenkon Kotimaa-säätiö. Myöhemmin säätiö on rahoittanut uusien äänestysten järjestämisestä, joissa valittiin seitsemän luonnonihmettä (vuonna 2008), seitsemän ihmeellistä linnaa ja palatsia (2010) sekä erikseen Kiovassa sijaitsevat seitsemän kaupungin ihmettä (vuonna 2013). Alkuperäisestä listasta on sittemmin alettu käyttää nimitystä Ukrainan seitsemän historiallis-arkkitehtonista ihmettä (). Osa kohteista kuuluu samanaikaisesti useampaan eri listaan. == Seitsemän historiallis-arkkitehtonista ihmettä == Kuva Nimi Sijainti Kamjanetsin linnoitus Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue Kiovan luolaluostari Kiova 150x150px Sofijivkan puisto Uman, Tšerkasyn alue Pyhän Sofian katedraali Kiova Khersonesos Sevastopol H’otynin linnake H’otyn, Tšernivtsin alue Hortytsja Zaporižžja Lähde: == Seitsemän luonnonihmettä == Kuva Nimi Sijainti 150x150px Askania-Novan biosfäärin suojelualue Askania-Nova, H’ersonin alue Buh’in graniittiaro Mykolajivin alue 150x150px Dnestrin kanjoni Ternopilin alue 150x150px Krimin marmoriluola Krim Podolian Tovtryn kansallispuisto Kamjanets- Podilskyi, Hmelnytskyin alue 150x150px Šatskin kansallispuisto Volynian alue 150x150px Synevyrin kansallispuisto Taka-Karpatian alue Lähde: == Seitsemän ihmeellistä linnaa ja palatsia == Kuva Nimi Sijainti Lutskin linna Lutsk, Volynin alue Kamjanetsin linnoitus Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue 150x150px Akkermanin linnoitus Bilhorod-Dnistrovskyi, Odessan alue Bukovinan ja Dalmatian metropoliittojen residenssi Tšernivtsi, Tšernivtsin alue H’otynin linnake H’otyn, Tšernivtsin alue Katšanivkan linna Katšanivka, Tšernihivin alue Vorontsovin palatsi Alupka, Krim Lähde: == Kiovan seitsemän ihmettä == Kuva Nimi Muuta Pyhän Andreaksen kirkko Myös Andreaksen rinne voidaan laskea kuuluvaksi tähän 150x150px Khimairoiden talo Vydubytskyin luostari Pyhän Volodymyrin katedraali Kiovan Mohyla-akatemia Kiovan luolaluostari Pyhän Sofian katedraali Lähde: == Lähteet == seitsemän ihmettä
Hansi Niese

Johanna "Hansi" Niese (10. marraskuuta 1875 Wien – 4. huhtikuuta 1934 Wien) oli itävaltalainen laulaja ja näyttelijä.John Haag, Niese, Hansi (1875–1934) Women in World History: A Biographical Encyclopedia, viitattu 23.3.2024 Niese esiintyi Wienissä jo 10-vuotiaana Franzin roolissa Adolf L’Arrongen näytelmässä Hasemanns Töchter. Hän teki monia esiintymisiä Habsburgien monarkian alaisuudessa olleiden alueiden paikallisteattereissa ennen paluutaan Wieniin vuonna 1893. Niese esiintyi vuosina 1893–1899 Raimundtheaterissa. Arvostelijat vertasivat häntä Wienin maineikkaimpiin näyttelijöihin kuuluneisiin Therese Kronesiin, Josefine Gallmeyeriin ja Marie Geistingeriin. Vuonna 1898 Niese esiintyi Berliinissä. Hän meni vuonna 1899 naimisiin näyttelijä, teatterinjohtaja Josef Jarnon kanssa. Pariskunnalle syntyi vuonna 1901 tytär Hansi Jarno, josta tuli vanhempiensa tavoin näyttelijä. Niese esiintyi 1900-luvulla miehensä johtamassa Theater in der Josefstadtissa ja muissa Wienin suurissa teattereissa. Hän esiintyi monissa aikansa uusissa opereteissa, joihin kuului Die Försterchristl (1907). Lisäksi hän esiintyi muun muassa Gerhart Hauptmannin näytelmien pääosissa. Niese teki fonografiäänityksiä ja esiintyi useissa mykkäelokuvissa. Hän menetti miehensä vuonna 1932 ja tyttärensä vuonna 1933. Hän itse kuoli sydämen vajaatoimintaan vuonna 1934. Niese on haudattu kunniahautaan Wienin Zentralfriedhofiin. Volkstheater Wienissä paljastettiin hänen kunniakseen rakennettu monumentti vuonna 1952. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset laulajat Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Arktisen instituutin saaret

Arktisen instituutin saaret () on Karanmerellä sijaitseva saariryhmä Venäjän Krasnojarskin aluepiirin pohjoisosassa. Saariston löysivät toisen kansainvälisen polaarivuoden kartoitustyön aikana vuosina 1932-1933 tutkimusaluksilla Rusanov ja Sibirjakov kulkeneet retkikunnat. Saariryhmä on nimetty Venäjän polaarialueita tutkivan tutkimuslaitoksen (AARI) aiemman nimen mukaan. Tundrakasvillisuuden tai lumen peittämä saariston kohoaa korkeimmillaan alle 50 metriä merenpinnan yläpuolelle. Hallinnollisesti asumaton saariryhmä kuuluu Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin dolgaanien ja nenetsien piiriin. Saariryhmä on osa tiukasti suojeltua, vuonna 1993 perustettua Suurta arktista luonnonpuistoa. Arktisen instituutin saaret sijaitsevat noin 160 kilometriä Taimyrin niemimaan pohjoispuolella. Lähimmillään saariryhmän eteläosasta mantereelle kaakkoon on noin 115 kilometriä. Saaristoon kuuluu neljä matalaa saarta ja hiekkasärkkiä. Pääsaari on Ostrov Bolšhoi (Остров Большой, Suuri saari), ja saariston eteläosassa sijaitsee Ostrov Sidorova (Остров Сидорова, Sidorovan saari). Näiden välissä, saariston itäosassa, sijaitsee Malyi (Pieni saari) ja neljäs saari sekä muutamia pienempiä hiekkasärkkämäisiä saaria. Arkticheskiy Institut Islands 2020-08-18 Sentinel-2 L2A True color.jpg|Arktisen instituutin saaret Sentinel-2 -satelliitin ottamassa valokuvassa. Kara seaAI.PNG|Arktisen instituutin saarten sijainti Karanmeressä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Karanmeri Luokka:Venäjän saaret Luokka:Taimyr
MoonRay

MoonRay on DreamWorksin kehittämä renderöintiohjelmisto, jota se käyttää elokuvien teossa. Ohjelmisto on käytössä elokuvissa, kuten Hurja jengi ja Puss in Boots: The Last Wish. Elokuussa 2022 yhtiö kertoi julkaisevansa MoonRayn avoimena lähdekoodina. MoonRay käyttää Monte Carlo -menetelmää säteenseurantaan. MoonRay käyttää DreamWorksin hajautettuun laskentaan tarkoitettua ohjelmistokehystä nimeltä Arras, joka myös sisältyy avoimena lähdekoodina julkaistavaan koodiin. MoonRayn lähdekoodit on julkaistu 15. maaliskuuta 2023. MoonRay on julkaistu Apache-lisenssillä. MoonRay toimii Linux-käyttöjärjestelmällä. Ohjelmisto on tarkoitettu hyödyntämään kaikkia tietokoneen ytimiä jatkuvasti ja tukee renderöintiä suorittimella ja grafiikkaprosessorilla. Ohjelmisto kykenee sekä tyyliteltyyn että fotorealistiseen lopputulokseen. Ohjelmiston mukana tulee Hydra-delegaatti, jonka myötä integroituu muihin ohjelmistoihin kuten Houdini ja Katana. MoonRay tukee Embree-kirjastoa ja oneAPI-rajapintaa. == Tunnustukset == DreamWorks Animation on saanut vuonna 2019 Entertainment Technology Lumiere Award palkinnon MoonRay/Arras -kehityksestä.https://research.dreamworks.com/wp- content/uploads/2019/10/2019-10-02-DreamWorks-Animation-Lumiere-Award-Moonray- Arras.pdf == Lähteet == Luokka:Renderöintijärjestelmät
Alexander Girardi

Alexander Girardi (5. joulukuuta 1850 Graz – 20. huhtikuuta 1918 Wien) oli itävaltalainen tenori ja näyttelijä. Hän esiintyi monien operettien kantaesityksissä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Girardi, Alexander Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 23.3.2024 Girardi teki näyttämödebyyttinsä Rohitsch-Sauerbrunnissa vuonna 1869. Hän esiintyi useissa kaupungeissa ennen saapumistaan Wieniin vuonna 1870. Hän liittyi siellä Strampfer-Theateriin. Girardi esiintyi vuodesta 1874 Theater an der Wienissä. Vuonna 1894 hän liittyi Carltheateriin ja vuonna 1896 Deutsches Volkstheateriin. Girardi palasi Theater an der Wienin esiintyjäksi vuonna 1902. Hän lähti vuonna 1907 Berliiniin, jossa oli Thalia-Theaterin jäsen. Palattuaan Wieniin vuonna 1909 hän liittyi Raimundtheateriin. Girardin mukaan on nimetty tiet Grazissa ja Wienissä. Girardi loi rooleja Johann Strauss nuoremman, Carl Millöckerin, Carl Zellerin, Edmund Eyslerin ja Emmerich Kálmánin opereteissa. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset näyttelijät Luokka:Itävaltalaiset laulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Tizi Ouzou

Tizi Ouzou (; kabyyliksi Tizi Wezzu) on kaupunki ja Tizi Ouzoun maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Sebaoujoen laaksossa sata kilometriä Algerista itään. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Tizi Ouzoussa oli 135 100 asukasta. Kaupungin nimi tarkoittaa kabyyliksi ”väriherneiden solaa”. Turkkilaiset rakensivat sinne vuosina 1720–1721 linnoituksen, jonka viereen syntyi Tizi Ouzoun kylä. Ranskalaiset perustivat vuonna 1858 pienen sotilas- ja hallintokeskuksen, joka alkoi kehittyä vuosina 1888–1910 rakennetun rautatien ansiosta. Tizi Ouzoun departementti perustettiin vuonna 1956. Kaupunki kasvoi ympäröivästä Suur-Kabyliasta suuntautuneen muuttoliikkeen seurauksena Algerian itsenäisyyssodan aikana ja varsinkin maan itsenäistymisen jälkeen. 1970- ja 1980-luvuilla siitä tuli myös kabyylien poliittisen ja kulttuuritoiminnan keskus. Tizi Ouzousta on maantieyhteydet naapurimaakuntiin ja rautatie Boumerdèsin maakunnan Théniaan. Ympäröivä maaseutu tuottaa oliiveja, hedelmiä ja viiniä. Kaupungissa on muun muassa tekstiili-, sähkölaite- ja huonekalutehtaat. Tizi Ouzoun yliopistokeskus perustettiin vuonna 1977, ja siitä tuli yliopisto vuonna 1990. Kaupungin nähtävyyksiä ovat keskustan moskeija, roomalaisaikainen mausoleumi ja Mouloud Mammerin kulttuuritalo käsityökeskuksineen. Lähiseudun kohteita ovat kaupungin yllä kohoava Djebel Belloua -vuori, kabyylikylät sekä Djurdjuravuoret ja niiden kansallispuisto. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Janette Ylisoini

Janette Ylisoini (s. 6. huhtikuuta 2006) on suomalainen painonnostaja ja voimanostaja. Hän edustaa keravalaista Voimailuseura Bodonosta. Ylisoini on painonnostossa kaksinkertainen alle 17-vuotiaiden Euroopan mestari (2022 ja 2023) ja voimanostossa yksinkertainen alle 18-vuotiaiden Euroopan mestari (2023). Hän on myös painonnoston yleisen sarjan Suomen mestari (2024). Ylisoini kilpailee painonnostossa sarjassa 71 kiloa ja voimanostossa sarjassa 76 kiloa. MM-tasolla Ylisoini on voittanut painonnostossa 17-vuotiassa hopeaa vuonna 2022, 20-vuotiaissa pronssia vuonna 2024 ja voimanostossa 18-vuotiaissa pronssia vuonna 2024. Ylisoinin ennätykset painonnostossa ovat 105 kg tempauksessa (sarjassa 71 kg) ja 125 kg työnnössä (sarjassa 71 kg). Paras yhteistulos on 230 kg (sarjassa 71 kg). Voimanostossa hänen ennätyksensä ovat 185 kg jalkakyykyssä (sarjassa 76 kg), penkkipunnerruksessa 90 kg (sarjassa 76 kg) ja maastanostossa 190 kg (sarjassa 76 kg). Paras yhteistulos on 460 kg (sarjassa 76 kg). Ylisoini valittiin Urheilutoimittajien Liiton äänestyksessä vuoden 2023 Suomen parhaaksi painonnostajaksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset painonnostajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2006 syntyneet
Katana (täsmennyssivu)

Katana voi tarkoittaa seuraavia: * Katana, japanilainen miekka * Katana, DC Comicsin supersankaritar * Katanat, kasvisuku * Katana, ruotsalainen metalliyhtye * Diamond DA20 Katana, kaksipaikkainen lentokone * Foundry Katana, Foundryn valaistusohjelmisto * Suzuki Katana, moottoripyörä
Mizzi Günther

Mizzi Günther (8. helmikuuta 1879 Varnsdorf – 18. maaliskuuta 1961 Wien) oli itävaltalainen operettilaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Gunther, Mizzi Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 23.3.2024 Günther esiintyi alun perin alueteattereissa. Asetuttuaan Wieniin hän esiintyi vuonna 1901 Carltheaterissa ja liittyi vuonna 1905 Theater an der Wieniin. Hän loi 30. joulukuuta 1905 Hanna Glawarin roolin Franz Lehárin operetissa Iloinen leski. Günther menestyi myös esiintymisillään Leo Fallin operetissa Die Dollarprinzessin (1907) ja Franz Lehárin operetissa Der Mann mit den drei Frauen (1908). Vuonna 1909 hän liittyi Johann Strauss -teatteriin, jossa hän loi Mary Annin roolin Lehárin operetissa Das Fürstenkind. Vuonna 1911 Günther palasi Theater an der Wieniin ja loi Lehárin operetin Eva nimiroolin. Vuodesta 1915 hän esiintyi jälleen Johann Strauss -teatterissa ja vuodesta 1919 Theater an der Wienissä. Myöhemmin Günther esiintyi Raimundtheaterissa ja Volksoper Wienissä. Hän teki esiintymisiä vielä vuonna 1948. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset laulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Džohar Dudajevin pataljoona

Džohar Dudajevin pataljoona, virallisesti Džohar Dudajevin tšetšenialainen rauhanturvaajapataljoona (), on Ukrainan kansainvälisen legioonan alaisuudessa taisteleva vapaaehtoisosasto. Se koostuu suurimmaksi osaski ensimmäisen ja toisen Tšetšenian sotien veteraaneista. Pataljoona on nimetty Itškerian presidentin Džohar Dudajevin mukaan. == Historia == Pataljoona perustettiin Tanskassa vuonna 2014 Venäjän miehitettyä Krimin niemimaan. Tanskassa asuu merkittävä tšetšenien diaspora, joka muutti sinne toisen Tšetšenian sodan jälkeen. Pataljoona on taistellut Venäjää ja sen asettamia nukkehallituksia vastaan Itä-Ukrainassa vuodesta 2014 lähtien yhdessä Šeikki Mansurin pataljoonan kanssa. Ennen Venäjän hyökkäystä Ukrainaan vuonna 2022 pataljoona koulutti aliupseeristoa. Pataljoonan perustajiin kuulunut Isa Munajev toimi sen ensimmäisenä komentajana aina kuolemaansa saakka. Munajevin kuoltua Debaltseven taistelun yhteydessä vuonna 2015 pataljoonan komentajaksi nousi Adam Osmajev, joka on aiemmin ollut epäiltynä Vladimir Putinin salamurhayrityksestä. == Tunnettuja pataljoonalaisia == * İsa Sadıqov (Azerbaidžanin entinen puolustusministeri) * Sergey Melnikoff (amerikkalais- tšetšenialainen valokuvaaja) * Nureddin Ismailov (entinen Harmaiden susien johtaja) * Amina Okujeva (Adam Osmajevin vaimo) == Lähteet == Luokka:Ukraina- myönteiset vapaaehtoiset sotilasyksiköt Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan
Veli-Matti Saukko

Veli-Matti Saukko (s. 15. huhtikuuta 1943 Hämeenkyrö) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti SM-sarjassa Tampereen Ilvestä kaudella 1962–1963. Saukko pelasi 3 ottelussa tehden tehot 1+1. Pelaamissaan otteluissa hänelle ei vihelletty jäähyjä. Ennen SM-sarjakauttaan Saukko oli pelannut kolme kautta Ilveksen riveissä silloista A-junioreiden SM-sarjaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mall of the Emirates

Mall of the Emirates () on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 2005, ja siellä on 545 myymälää ja 96 ravintolaa. Parkkitilaa autoille löytyy yli 7 200 paikkaa. Kauppakeskuksen palvelut sijaitsevat neljässä kerroksessa, ja siellä on myös aidosta lumesta tehty 22 500 neliömetrin kokoinen sisähiihtokeskus Ski Dubai. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Kauppakeskukset Luokka:Dubain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arabiemiraattien nähtävyydet
Dubai Frame

Dubai Frame () on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva valokuvakehystä mukaileva maamerkki, joka rakennettiin vuosina 2013–2018. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin kilpailu vuonna 2005. Kilpailuun osallistui 926 ehdokasta, ja voittajaksi valittiin Fernando Donis. Hän voitti suunnittelustaan 100 000 dollaria. Dubai Frame on valmistettu betonista, alumiinista, teräksestä ja lasista. Rakennuksessa on kaksi tornia, jotka on yhdistetty sillan kautta. Rakennus on 150 metriä korkea, ja tornit yhdistävä silta on 93 metriä pitkä. Osa sillan lattiasta on korvattu ihmisen painon kestävällä lasilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Dubain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arabiemiraattien nähtävyydet
Graeme Jenkins

Graeme James Ewers Jenkins (s. 31. joulukuuta 1958 Lontoo) on brittiläinen kapellimestari.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Jenkins, Graeme (James Ewers) Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 23.3.2024 Jenkins opiskeli Cambridgen yliopistossa, jossa johti Giuseppe Verdin Stiffelion Britannian-ensiesityksen. Orkesterinjohdon opetusta hän sai Norman Del Marilta ja David Willcocksilta Royal College of Musicissa. Jenkins johti siellä opiskellessaan opiskelijaesitykset Benjamin Brittenin oopperoista Albert Herring ja Ruuvikierre. Ammattimaisen debyyttinsä hän teki vuonna 1982 johtamalla Kerjäläisoopperan esityksen Kent Operassa. Vuosina 1986–1991 Jenkins toimi Glyndebournen kiertävän oopperaseurueen musiikillisena johtajana. Ensimmäisen esityksensä Glyndebournen oopperafestivaalilla hän piti vuonna 1987 johtamalla Carmenin. Samana vuonna Jenkins teki ensimmäisen esiintymisensä Manner-Euroopassa johtaessaan Hannun ja Kertun tuotannon Genevessä. Jenkins debytoi English National Operassa Così fan tutten esityksellä vuonna 1988. Hän oli Dallasin oopperan musiikillinen johtaja vuosina 1994–2013 ja Kölnin oopperan päävierailija vuosina 1997–2002. Oopperan lisäksi Jenkins on johtanut myös orkesteri- ja kuoro-ohjelmistoa.Graeme Jenkins Hilbert Artists Management 10/2021, viitattu 23.3.2024 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dubain oopperatalo

Dubain oopperatalo eli Dubain ooppera on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva 2 000-paikkainen oopperatalo, joka on Dubain ensimmäinen oopperatalo. Siellä esitetään oopperaa, balettia, konsertteja ja myös muita tapahtumia, kuten taidenäyttelyitä. Oopperatalon suunnitteli arkkitehtitoimisto Atkins ja pääarkkitehti Janus Rostock. Rakennus avattiin vuonna 2016 kolmen vuoden rakentamisen jälkeen. Rakennuksen ulkomuoto on saanut inspiraatiota perinteisestä arabien purjealuksesta dausta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Oopperatalot Luokka:Dubain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arabiemiraattilainen kulttuuri Luokka:Arabiemiraattien nähtävyydet
Ain Dubai

Ain Dubai () on Dubaissa Yhdistyneissä arabiemiraateissa sijaitseva maailman suurin maailmanpyörä, joka avattiin lokakuussa 2021. Ain Dubaissa on 48 hyttiä, jotka tarjoavat näkymät muun muassa Burj Khalifaan, Burj Al Arabiin ja Persianlahdelle. Maailmanpyörä on 250 metriä korkea ja lähes kaksi kertaa London Eyen kokoinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Maailmanpyörät Luokka:Dubain rakennukset ja rakennelmat Luokka:Arabiemiraattien nähtävyydet
James the Beaver

James the Beaver oli joensuulainen rock-yhtye joka tunnettiin myös lyhenteellä JTB ja nimellä JamesX. ==Jäsenet== * Pasi Typpö (rummut) * Markku Renko (kitara) * Jussi "Jute" Musikka (kitara, taustalaulu) * Aleksi Ojala (kosketinsoittimet, laulu) * Antti Kohonen (basso, laulu) ==Julkaisut== Vuonna 1998 yhtye julkaisi albumin Seeds ja muutaman singlen vuosina 1998–2001: * One And Only Life (1998) * Out Tonight (1998) * Singalong With... (1999) * I know it's you/Spring song (1999) * Branded (2000) (oli mukana myös Soundi 2001 -kokoelmalevyllä yhtyeen nimellä JamesX) * To Want and Not to Need (2001) == Aiheesta muualla == * Ylioppilaslehti 3/1999 * Jukka Junttila: JOENSUUN ROCKIN SYNTY JA ALTERNATIVE BOOMI * Julkaisuja (Discogs) Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Kiinan polaaritutkimusinstituutti

Kiinan polaaritutkimusinstituutti (; , lyhennys PRIC) on Kiinan kansantasavallan maapallon napaseutujen tutkimukseen keskittynyt tutkimuslaitos. Sen kotipaikka on Shanghai. Kiina on lisännyt instituutin välityksellä läsnäoloaan voimakkaasti napa-alueilla. Maaliskuussa 2024 Kiinalla (PRIC:illä) oli kaksi jäätä murtavaa tutkimusalusta (Xue Long ja Xue Long 2) ja jo kuusi napa-alueiden tutkimusasemaa. Xuě Lóng tarkoittaa lumilohikäärmettä. Tutkimusasemista viisi sijaitsee Etelämantereella ja yksi on arktisella aluella. == Kiinan polaaritutkimusasemat == thumb|Great Wall -tutkimusasemaa Etelämantereella. Kiinan napa-alueiden tutkimusasemista uusin (Qinling) rakennettiin talven 2023-2024 aikana. Tutkimusaseman rakentamisesta viestittiin jo vuonna 2017, mutta esimerkiksi koronapandemia viivytti hanketta. Ympärivuotiseksi suunniteltu tutkimusasema Qinling sijaitsee Rossinmeren Terra Novan lahden Inexpressible Island -saarella Etelämantereen rannikon edustalla, Uuden-Seelannin eteläpuolella. Alue kuuluu Uuden-Seelannin itselleen vaatimaan Rossinmaan sektoriin Etelämantereesta. Verraten lähellä Kiinan uutta tutkimusasemaa sijaitsevat muun muassa Italian Mario Zucchellin (noin 25-30 kilometriä pohjoiseen) ja Etelä-Korean Jang Bogon tutkimusasemat sekä vähän kauempana Yhdysvaltain McMurdon ja Uuden-Seelannin Scott Base -tutkimusasemat. Kiinan Etelämantereen tutkimusasemat Asema Sijainti Perustettu Huom. Great Wall Kuningas Yrjön saari 20.2.1985 ympärivuotinen Zhongshan Prinsessa Elizabethin maa 26.1.1989 ympärivuotinen Kunlun Dome A (Dome Argus), Prinsessa Elizabethin maa 27.1.2009 kesäkausi Taishan Prinsessa Elizabethin maa 8.2.2014 kesäkausi Qinling Inexpressible Island, Rossinmeri 7.2.2024 ympärivuotinen Arktiksen tutkimusasemat Asema Sijainti Perustettu Huom Yellow River Ny-Ålesund, Huippuvuoret, Norja 28.7.2004 ==Lähteet== Luokka:Polaaritutkimus Luokka:Kiinan tiede ja tekniikka
Luettelo 2020-luvun ohjelmistoista

Tämä on luettelo 2020-luvun ohjelmistoista. Luettelo on järjestetty aakkosjärjestykseen. Jos ohjelmistosta ei ole artikkelia luettelossa mainitaan lähde. == Käyttöjärjestelmät == * MacOS Big Sur * MacOS Monterey * MacOS Sonoma * MacOS Ventura * Windows 11 * Windows Server 2022 == Mobiilisovellukset == * Eho * Koronavilkku * Ta Re Moriori == Tekoälyt == * ChatGPT * GPT-3 * GPT-4 * DALL-E * Gemini - keskustelubotti * Gemini - kielimalli * GitHub Copilot * Google Bard * LaMDA * Midjourney * Poro * Sora * Stable Diffusion * Whisper * WormGPT == Videopelit == *
Ringsakerin kirkko

Ringsakerin kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1100-luvulta. Skipet i Ringsaker kirke.JPG|Kirkkosali ja urut Alteret i Ringsaker kirke.JPG|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Nesin kirkko (Ringsaker)

Nesin kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1200-luvulta. Nes kirke, Ringsaker 03.jpg|Kirkkosali Nes kirke, Ringsaker 02.jpg|Saarnastuoli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Ringsaker
Helgøyan kirkko

Helgøyan kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1870. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ringsaker
Vilho Ebeling

Kaarle Veli Vilho Ebeling (9. toukokuuta 1891 Kälviä – 10. huhtikuuta 1974 Tampere) oli suomalainen juristi, joka toimi sekä korkeimman oikeuden että korkeimman hallinto-oikeuden jäsenenä. ==Henkilöhistoria== Ebelingin vanhemmat olivat rovasti Berndt Vilhelm Ebeling ja Mathilda Fransiska Durchman, kirkkoherra ja valtiopäivämies Frans Oskar Durchmanin tytär. Hänen puolisonsa vuodesta 1919 oli Anna Sofia Isabella Öhmann, valtioneuvos Emil Öhmannin tytär. Metsäneuvos Ilmari Ebeling oli puolestaan Vilho Ebelingin veli. Vilho Ebeling tuli ylioppilaaksi Tampereen suomalaisesta yhteiskoulusta 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1914. Oikeustutkinnon hän suoritti 1919 ja valmistui molempien oikeuksien kandidaatiksi 1919. Varatuomarin arvon Ebeling sai 1921. Ebeling oli Arvid Souranderin asianajotoimiston apulainen Helsingissä 1919–1922, Metsähallituksen asiainvalvoja 1922 ja korkeimman oikeuden ylimääräinen esittelijä 1922–1927, nuorempi oikeussihteeri 1930–1936 ja vanhempi oikeussihteeri 1936–1937. Korkeimman hallinto-oikeuden jäsen eli oikeusneuvos Ebeling oli 1937–1941 ja korkeimman oikeuden jäsen eli oikeusneuvos 1941–1961. Vielä eläkkeellä ollessaan hän muun muassa toimi liike-elämän piirissä lakiasiain hoitajana ja osallistui Otavan ison tietosanakirjan toimittamiseen.Kuka kukin on 1954, s. 105. Viitattu 24.3.2024. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Korkeimman oikeuden päätöksiä ja tuomioita, 1920, muiden kanssa * Korkeimman oikeuden päätöksiä ja tuomioita II, 1921, muiden kanssa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Åsmarkan kirkko

Åsmarkan kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kahdeksankulmainen puukirkko vuodeta 1859. Åsmarka kirke altertavle 0412-01042.jpg|Alttari Åsmarka kirke prekestol.jpg|Saarnastuoli Åsmarka kirke døpefont.jpg|Kastemalja ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ringsaker
Brøttumin kirkko

Brøttumin kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1790. ==Kuvia== Brøttum kirke altertavle 0412-01496.jpg|Alttari ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Ringsaker
Furnesin kirkko

Furnesin kirkko () on Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko vuodelta 1708. ==Kuvia== Furnes kirke interiør 0412-14875.jpg|Kirkkosali ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Ringsaker
Moelv

Moelv on taajama Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 4,0 neliökilometriä ja asukasluku 4 510 vuonna 2023. Moelv otti käyttöön kaupunkinimikkeen vuonna 2010. Moelv stasjon 2022.jpg|Moelvin asema Dovren radan varrella ==Lähteet== Luokka:Ringsaker Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan kaupungit
Kylstad

Kylstad on taajama Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,29 neliökilometriä ja asukasluku 415 vuonna 2023. ==Lähteet== Luokka:Ringsaker Luokka:Norjan taajamat
Brumunddal

Brumunddal on taajama Ringsakerin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 7,3 neliökilometriä ja asukasluku 11 200 vuonna 2023. Brumunddal kasvoi 1900-luvun alussa merkittäväksi teollisuuspaikkakunnaksi rautatien ja vesivoiman ansiosta. Suuri osa teollisuudesta hävisi vuosisadan loppuvaiheilla, ja nykyisin merkittävin teollisuusyritys on Tinen meijeri. Brumunddal on käyttänyt kaupunkinimitystä vuodesta 2010. ==Kuvia== Mjøstårnet.jpg|Mjøstårnet oli valmistuessaan vuonna 2019 maailman korkein puutalo. Ringsaker videregående skole (2023).jpg|Ringsakerin lukio Brumunddal kirke anno 2011.jpg|Brumunddalin kirkko ==Lähteet== Luokka:Ringsaker Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan kaupungit
Muinaiskaupunki

Muinaiskaupunki on esihistoriallisella ajalla olemassa ollut kaupunki tai kaupungin kaltainen asutuskeskittymä. Muinaiskaupungeista on toisinaan saatavissa hyvin vähän tietoa, koska joskus rakennuksista jäljellä olevat rauniot ovat hautautuneet maahan. Tällaisesta maahan peittyneestä muinaiskaupungista on esimerkki Helsingin ja Tampereen väliseltä alueelta löytynyt rautakautinen asutuskeskittymä, jossa on ollut kauppapaikka ja käsityökeskus. Eräs muinaiskaupunki on löytynyt Perusta viidakon keskellä sijaitsevalta vuorelta, joka on koostunut viidestä linnoituksesta. Se on ollut olemassa todennäköisesti 1300 vuotta sitten ja sitä on asuttanut chachapoya- kansa. Muinaiskaupunkeja ovat myös Turkin ja Armenian rajalla sijaitseva Ani ja Irakissa sijaitseva muinaisen Assyrian pääkaupunki Ninive. Suomalaisia muinaiskaupunkeja ovat olleet muun muassa Teljä eli Telja Kokemäellä sekä Rikala ja Ragvalda. == Lähteet == Luokka:Muinaisjäännökset Luokka:Esihistoria
JYPin SM-liigakausi 2023–2024

JYP pelasi kaudella 2023-2024 SM-Liigassa. Se sijoittui sijalle 13 runkosarjassa ja koko sarjassa. == Lähteet == * https://www.jypliiga.fi/joukkue/ * https://liiga.fi/fi/tilastot/joukkuetilastot/kausi?tilasto=sarjataulukko&sarja;=runkosarja&kaudesta;=2024&kauteen;=2024 Luokka:JYPin kaudet
Karl Hein (jalkapalloilija)

Karl Jakob Hein (s. 13. huhtikuuta 2002 Põlva) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 193-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Arsenalia mutta on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut edustusjoukkueessa vain yhden liigacupottelun. Hän pelaa kauden 2024–2025 lainalla espanjalaisseura Real Valladolidissa. Hein on pelannut Viron A-maajoukkueessa vuodesta 2020. Heinin juniorivuosien seurat olivat JK Loo ja Nõmme United. Jälkimmäisen edustusjoukkueessa hän pelasi viisi ottelua Viron kolmannella sarjatasolla vuonna 2018. Kesällä 2018 Hein siirtyi englantilaisseura Arsenaliin. Tammi-maaliskuussa 2022 hän oli lainalla Readingissä ja pelasi helmikuussa viisi mestaruussarjan ottelua, kunnes sormivamma päätti hänen kautensa. Marraskuussa 2022 Hein pelasi Arsenalin edustusjoukkueessa Brightonia vastaan liigacupin ottelun, jonka Arsenal hävisi 1–3. Hein on pelannut Viron alle 17-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi Viron A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan otteluissa Georgiaa ja Armeniaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2024 loppuun mennessä 30 A-maaottelua, joista neljä on ollut MM-karsintaa, yhdeksän EM-karsintaa ja kymmenen Kansojen liigaa. == Lähteet == Luokka:Virolaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1939

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailut yhdessä osassa Viipurissa Tervaniemen uimalaitoksella 16.– 17. heinäkuuta 1939. == Miehet== === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Heikki Hietanen 1.03,2 2 Carl Dsinnejs 1.05,8 3 Ola Grahn 1.05,8 4 Risto Pelttari 1.05,8 5 Jerkko Luhtinen 1.07,3 6 V.B.Åderman 1.08,3 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Heikki Hietanen 5.18,8 2 Vilho Nurmi 5.24,8 3 Risto Pelttari 5.31,4 4 Toivo Elo 5.33,0 5 Jussi Aalto 5.36,3 6 J.Tiiri 5.55,0 === 1 500 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Vilho Nurmi 21.40,0 2 Toivo Elo 23.14,8 3 J.Tiiri 23.36,5 4 J.Kahlo 24.16,8 5 E.Marttinen 24.34,0 6 Rafael Hohenthal 24.42,3 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Olli Kaija 1.17,6 2 Harry Tiitinen 1.19,2 3 T.Valkonen 1.20,7 4 P.Valtanen 1.21,6 5 Altte Harma 1.23,3 6 V.Niemelä 1.23,8 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Vili Hänninen 2.56,5 2 Ola Grahn 2.59,4 3 Veikko Asikainen 2.59,8 4 Aarre Paananen 3.00,3 5 Toivo Reingoldt 3.01,4 6 E.Manninen 3.04,8 === 4 × 200 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingin Uimarit (J.Luhtinen, R.Pelttari, H.Hietanen, V.Nurmi) 10.10,2 2 Helsingfors Simsällskap (C.Dsinnejs, H.Tiitinen, J.Grahn, O.Grahn) 10,33,0 3 Ylioppilasuimarit 11.05,6 4 Kotkan Uimaseura 11.07,9 === Ponnahduslautahypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 146,73 2 Olavi Heinonen 134,60 3 Birger Kivelä 116,22 4 E.Lehtinen 85,20 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Alvi Palho 42,75 2 Ilmari Niemeläinen 40,85 3 J.Reimers 38,25 4 A.Laesvirta 38,17 5 Olavi Heinonen 36,71 6 Julius Wathén 36,55 === Vaihtelevat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijapisteet 1 Ilmari Niemeläinen 110,07 2 E.Lehtinen 75,57 3 Birger Kivelä 75,18 == Naiset == === 100 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Anna-Liisa Silvennoinen 1.16,5 2 Lisa Hagelberg 1.20,7 3 Annikki Airaksinen 1.23,0 4 Paula Toivokoski 1.23,8 5 Toini Iivanainen 1.24,0 6 Liisa Pellinen 1.24,2 === 400 m vapaauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Lisa Hagelberg 6.28,2 2 Liisa Pellinen 6.52,8 3 Alice Vuorinen 7.02,2 4 Aini Kairenius 7.03,4 5 Paula Toivokoski 7.20,4 === 200 m rintauinti === Sija Kilpailija Aika 1 Sirkka Raninen 3.16,8 2 Tähkä Salisma 3.19,6 3 Liisi Luukkonen 3,20,0 4 Kerttu Makkonen 3.33,9 5 Hilkka Hirvonen 3.39,1 6 Elli Kaiponen 3.39,5 === 100 m selkäuinti === Sija Kilpailija Aika 1 Aino Mieskolainen 1.37,1 2 Tuulikki Tuulos 1.37,1 3 Ruth Strömsholm 1,37,8 4 Saila Seppä 1.38,1 5 Fanny Lehtonen 1.42,0 6 Maila Petrell 1.43,8 === 4 × 100 m vapaauintiviesti === Sija Seura Aika 1 Helsingfors Simsällskap (A.Laitakari, A.Puustinen,R. Strömsholm,L.Hagelberg) 5.41,1 2 Mikkelin Uimaseura 5.41,1 3 Helsingin Uimarit 5.41,5 4 Ylioppilasuimarit 6.02,0 === Ponnahduslautahypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Hilve Gråsten 73,60 === Suorat kerroshypyt === Sija Kilpailija Pisteet Sijaluku 1 Hilve Gråsten 34,08 2 Maija-Liisa Hyvärinen 27,08 == Lähteet == * * Luokka:Vuoden 1939 urheilu Luokka:Viipurin urheilu Luokka:Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut
The Fourth Legacy

The Fourth Legacy on power metal -yhtye Kamelotin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 19. Syyskuuta, 1999 Noise Records/Modern Musicin kautta. Se on ensimmäinen albumi, jolla laulaja Roy Khan mainitaan kaikkien kappaleiden kirjoittajana, mikä teki hänestä yhtyeen tärkeimmän lauluntekijän yhdessä perustajan ja kitaristi Thomas Youngbloodin kanssa. == Kappaleet == == Arvostelut == Arvostelut Lähde Arvosana Amazon.com 5/5 Imperiumi 8½/10 The Metal Crypt 4.5/5 Metal Storm 8.5/10 Soundi == Kokoonpano == Kaikki tiedot albumivihkosta. Kamelot * Roy Khan – laulu * Thomas Youngblood – kitara, taustalaulu * Glenn Barry – bassokitara * Casey Grillo – rummut Muut muusikot * Miro – koskettimet ja orkesterisovitukset, tuottaja * Sascha Paeth – kitara * Thomas Rettke – taustalaulu kappaleissa "Nights of Arabia", "Until Kingdom Come" ja "Alexandria" * Dirk Bruinenberg – rummut * Robert Hunecke-Rizzo – rummut * Rannveig Sif Sigurðardóttir – taustalaulu kappaleessa "A Sailorman's Hymn" * Cinzia Rizzo – laulu kappaleessa "Nights of Arabia" * Farouk Asjadi – huilu, lyömäsoittimet kappaleessa "Desert Reign" * Andre Neygenfind – kontrabasso kappaleessa "Nights of Arabia" * Fallersleben-jousikvartetto – jouset * Simon McTavish – huilu Tuotanto * Sascha Paeth – tuottaja, miksaus, masterointi * Derek Gores – kansitaide, design * Thomas Kuschewski – valokuvat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kamelotin albumit Luokka:Vuoden 1999 albumit
Escape from Planet Earth

Escape from Planet Earth on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasi Cal Brunker. Elokuvan ääninäyttelijöihin kuuluvat Rob Corddry, Brendan Fraser, Sarah Jessica Parker, William Shatner, Jessica Alba, Jane Lynch, Craig Robinson, George Lopez, Sofía Vergara, Steve Zahn, Chris Parnell, Jonathan Morgan Heit, ja Ricky Gervais. ==Ääninäyttelijät== Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomalainen ääninäyttelijä Rooli Rob Corddry Joonathan Kettunen Gary Supernova Brendan Fraser Jarmo Koski Scorch Supernova Sarah Jessica Parker Maarja Kuusniemi Kira Supernova William Shatner Juhani Rajalin Kenraali Shanker Jason Simpson Barry Jessica Alba Ella Pyhältö Lena Thackleman Sofía Vergara Gabby Babblebrook Jonathan Morgan Heit Elise Langenoja Kip Supernova Jane Lynch Io Craig Robinson Arto Nieminen Doc George Lopez Pasi Ruohonen Thurman Steve Zahn Markus Blom Hawk Ricky Gervais Chris Parnell Joonathan Kettunen Hammer === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: KM Studio Ohjaus: Tuukka Koski Käännös: Laura Raatikainen Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2013 yhdysvaltalaiset elokuvat
Aitaamisliike

Aitaamisliike on Ison-Britannian Englannissa 1700-luvulla vallinnut maataloutta ja maan omistamista koskeva instituutionaalinen ja taloudellinen liike, jonka tarkoituksena oli maatalouden tehostaminen ja estää tilojen pirstaloituminen perinnönjaoissa. Britanniassa työvoima siirtyi voimakkaasti pois maataloudesta jo 1800-luvun alkupuolella teollisuuteen ja palveluihin. Tämä sosiaalinen liikkuvuus johtui aitaamisliikkeestä. Englannissa oli saatettu voimaan esikoisoikeus, jonka mukaan vain esikoispoika saattoi periä tilan, ja muut perilliset joutuivat miettimään muita uravaihtoehtoja. Näin Englannissa estettiin tilojen sirpaloituminen pienempiin osiin lakiteknisillä keinoilla ja ylläpidettiin maatalouden suurta tehokkuutta. == Lähteet == Luokka:Englannin historia
Qatarin kansallismuseo

Qatarin kansallismuseo on Dohassa Qatarissa sijaitseva museo, jonka on suunnitellut Pritzker-palkittu arkkitehti Jean Nouvel. Museo kertoo Qatarin historiasta aina esihistoriasta nykypäivään. Vierailijat voivat osallistua interaktiivisiin näytöksiin, työpajoihin tai opastetuille kierroksille. Rakennus on valmistettu lasikuituvahvistetusta betonista, joka on värjätty hiekanväriseksi sekä ulko- että sisäpuolelta. Rakennuksessa on vain muutamia ikkunoita, jotta auringon valon vaikutus sen sisäilman lämpötilaan olisi mahdollisimman pieni. Täten sisätilat voidaan ilmastoida erittäin energiatehokkaasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Qatarin museot Luokka:Doha
Anne de Montmorency

Anne de Montmorency (15. maaliskuuta 1493 Chantilly – 12. marraskuuta 1567 Pariisi) oli Montmorencyn herttua ja Ranskan kuningaskunnan konnetaabeli, joka palveli Frans I:n, Henrik II:n ja Kaarle IX:n aikana Ranskan armeijassa ja otti osaa lukuisiin sotiin Pohjois-Italiassa ja Etelä-Ranskassa. Hänet oli nimetty kummitätinsä Anna Bretagnelaisen mukaan. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset herttuat Luokka:Ranskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1493 syntyneet Luokka:Vuonna 1567 kuolleet
Islamilaisen taiteen museo

Islamilaisen taiteen museo voi tarkoittaa seuraavia museoita: * Islamilaisen taiteen museo, museo Ateenassa Kreikassa * Islamilaisen taiteen museo, museo Kuala Lumpurissa Malesiassa * Islamilaisen taiteen museo, museo Dohassa Qatarissa.
Itä-Aasian taide

Itä-Aasian taide käsittää Itä-Aasian taiteen. Alueen varhaisinta maalaustaidetta tiedettävästi on hautojen seinämaalaukset. Itä-Aasiassa käytettyjä taideformaatteja ovat olleet albumi, tuuletin, kädenpuristus, riippuva vieritys ja näyttö. Albumit muodostuvat joko pienistä maalauksista, jotka ovat suorakaiteen tai viuhkan muotoisia tai kirjamaiseen kokoelmaan kootusta kalligrafiasta. Tuulettimet olivat silkkisiä tuulettimia, jotka ripustettiin bambutikkuun. Niiden pinnat koristeltiin joko maalauksilla tai kalligrafisilla kirjoituksilla. Tämä menetelmä saattoi levitä Japanista ja Koreasta Kiinaan Ming-dynstian aikana. Kädenpuristusmenetelmässä käytetään kääröjä, joihin tehdään maalauksia tai kalligrafiaa. Riippuvaa vieritystä taas käytetään pystysuorissa maalauksissa. Näytöt olivat itse asiassa suurikokoisia paneeleja, joissa voitiin esittää suuria maalauksia. == Kiina == Kiinassa yleisimpiä taidemuotoja ovat olleet maalaustaide, kalligrafia, posliininmaalaus ja jadeveistokset. Lisäksi kiinalaisessa arkkitehtuurissa on suosittua puutarha-arkkitehtuuri. Myös käsityötaide ja taideteollisuus ovat Kiinassa suosittuja. Kiinalainen maalaustaide jakautuu maisemamaalaukseen, muotokuvamaalaukseen, eläinmaalauksiin, kukka- ja lintumaalauksiin, bambumaalauksiin ja yliluonnollisia aiheita esittäviin maalauksiin. Kiinan taiteen symboliikassa on historialliset perinteet, joihin liittyy mytologisia ja kosmologisia uskomuksia. Kiinassa maalaustaide on yhdistetty runouteen ja kalligrafiaan. == Japani == Japanin taiteeseen on vaikuttanut merkittävästi Aasiassa laajalti levinnyt buddhalainen taide. Šintolaisuuden pohjalta japanilaiseen taiteessa ja arkkitehtuurissa on näkynyt luonnollisuus. Japanin taiteeseen tuli vaikutteita Kiinasta Heian-kauteen (794–1185) saakka, mutta tuolla kaudella yhteys Kiinaan lakkasi. Tämän jälkeen Japanissa maalaustaide ja kalligrafia alkoi kehittyä omanlaiseksi. Heian-kaudella Japanissa tehtiin usein hovitaidetta. == Lähteet == Luokka:Aasialainen kulttuuri Luokka:Taide
KolourPaint

KolourPaint on avoimena lähdekoodina julkaistu piirto-ohjelma. Ohjelman kehittäjä on KDE-projekti ja se korvasi KPaint-ohjelman KDE- työpöytäympäristössä KDE-versioss 3.3. KolourPaint on suunnattu pienimuotoiseen yksinkertaiseen piirrokseen ja kuvankäsittelyyn. Arvostelijoiden mukaan ohjelmissa, kuten GIMP ja Krita on enemmän ominaisuuksia, mutta ovat myös vaikeampia oppia käyttämään. == Lähteet == Luokka:KDE Luokka:Piirto-ohjelmat
Kempeleen seurakunnan vaiheita

Kempeleen seurakunnan vaiheita on kempeleläisen kirkkoherra Kaarlo Ilmari Cajanuksen (1899–1972) vuonna 1936 kirjoittama kirja. Kempeleen seurakunta julkaisi kirjasta vuonna 1979 näköispainoksen. Vuonna 2019 teos julkaistiin sähköisenä kirjana. Vuonna 1979 julkaistun näköispainoksen saatetekstissä kerrotaan, että kirjasta julkaistiin näköispainos, koska sitä oli kyselty ja kaivattu monelta eri taholta.Cajanus 1979, s. 3. Näköispainos sisältää alkuperäisen sisällön lisäksi kuusisivuisen värikuvaliitteen, joka sisältää kirkkoherra Veikko Kärnän ottamia valokuvia Kempeleen vanhasta kirkosta.Cajanus 1979: värikuvaliite ==Kirjan sisältö== Kirjassa käsitellään Kempeleen seurakunnan olemassaolon historian eri vaiheista aina ensimmäisistä 1500-luvulla julkaisuista kirjallisista lähteistä aina 1900-luvun alkuun saakka. Kirjassa käsitellään myös muun muassa suppeasti yleisellä tasolla seurakuntien perustamisesta.Cajanus 1979, s. 5–7. ===Sisällys=== Luku Luvun nimi Sivut Alaluvut 1\. Seurakuntiemme perustamisesta yleensä 5–7 1. Seurakuntiemme perustamisesta yleensä 2\. Kempeleen seurakunnan perustamisen ja sen myöhäisemmät vaiheet 8–21 1. Seurakunnan nimi 2\. Varhaisimpia historiallisia vaiheita 3\. Kempele Limingan seurakunnan kyläkuntana. 3\. Seurakunnan perustaminen ja sen myöhäisemmät vaiheet 22–123 1. Seurakunnan perustaminen 2\. Kirkon pappilan ja hautausmaan perustaminen sekä niiden myöhäiset vaiheet (Kirkko, Pappila, Hautausmaa) 3\. Kempele pitäjänapulaisen paikkana 4\. Suhteet emäseurakuntaan ja Oulunsalon seurakuntaan 5\. Jumalanpalvelusolot ja hengellinen elämä 6\. Kempeleläiset ja Oulunsalon uhrikirkko 7\. Opetusolot (Kotiopetus ja lukkarinkoulu, Lukukinkerit ja rippikoulu, Kiertokoulu, eräitä yksityisiä kouluharrastuksia ja kansakoulujen perustaminen) 8\. Siveelliset olot ja kirkkokuri 9\. Köyhäinhoito- ja sairashoito-olot 10\. Asutus- ja väkilukuolot 11\. Seurakunnan papit (Vakinaiset, Ylimääräiset) 12\. Lukkarit, kirkonisännät ja suntiot 13\. Eräitä myöhäisempiä historiallisia vaiheita Loppusana 124–125 Käytettyä kirjallisuutta 127 Värikuvaliite 129–134 ==Huomiot== ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Katso myös== * Kempeleen historia (Mauno Hiltusen vuonna 1982 julkaisema kirja) * Kempeleen koululaitoksen historia 1882–1982 (Mauno Hiltusen vuonna 1983 julkaisema kirja) Luokka:Kempeleen historia Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Suomalaiset historian tietokirjat Luokka:Vuoden 1936 kirjat
Rannikkokaupunki

Rannikkokaupunki on meren rannikolla sijaitseva kaupunki. Monet rannikkokaupungit ovat suosittuja matkailukohteita. Entisaikaan kaupankäynnin reitit menivät useimmiten rannikkokaupunkien kautta. Joissakin rannikkokaupungeissa on satama eli ne ovat satamakaupunkeja. 1600-luvulla merkantilismin aikana, jolloin ulkomaankauppaa sai käydä vain tapulikaupungeissa, Suomen silloisista rannikkokaupungeista Turku, Helsinki ja Viipuri olivat tapulikaupunkeja. == Lähteet == Luokka:Kaupunkimaantiede
Charles Guise (1524–1574)

Charles de Guise eli Charles de Lorraine (15. helmikuuta 1524, Joinville – 26. joulukuuta 1574, Avignon) oli Chevreusen herttua, Lothringenin eli Lorrainen kardinaali ja yksi poliittisesti vaikutusvaltaisimmista miehistä 1500-luvun puolenvälin Ranskassa. == Suku ja koulutus == Hän kuului Guisen sukuun ja oli Claude de Guisen toiseksi vanhin poika ja François de Guisen veli, hänen sisarensa Maria Guise oli Skotlannin kuningas Jaakko V:n puoliso sekä Maria Stuartin äiti. Hänen äitinsä oli Antoinette de Bourbon. Charles Guise opiskeli teologiaa Pariisissa. Kuningas Frans I nimitti hänet Reimsin arkkipiispaksi vuonna 1538. Vuonna 1547 hän sai paavi Paavali III:lta kardinaalin arvon. == Kardinaali ja arkkipiispa hallitsijana == Kun setä Jean, joka oli Lothringenin kardinaali, kuoli vuonna 1550, Charles otti itselleen tämän aseman tehtävineen ja etuoikeuksineen. Kuninkaan neuvoston jäsenenä Charles de Guise osallistui valtiolliseen päätöksentekoon. Vuosina 1559–1560 hän hoiti heikon ja sairaalloisen 15-vuotiaan kuningas Frans II:n sijasta hallitsijan tehtäviä yhdessä veljensä, herttua François de Guisen kanssa. Guisen veljesten hallitessa hugenottien vainot alkoivat Ranskassa uudelleen ja seurasi sarjan uskonnon avulla käytyjä sisällissotia. Nuoren kuningas Frans II:n kuoleman jälkeen vuonna 1560 Charles de Guisen valtiollinen vaikutusvalta väheni. Hän oli runoilijoiden François Rabelais'n ja Pierre de Ronsardin suojelija ja perusti Reimsin yliopiston.Konnert, Mark W.: Local Politics in the French Wars of Religion: The Towns of Champagne, the Duc de Guise, and the Catholic League, 1560-95. Routledge, 2016. S. 52 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1524 syntyneet Luokka:Vuonna 1574 kuolleet
Fuglie

Fuglie on pientaajama Trelleborgin kunnassa Skånen läänissä Ruotsissa. Sieltä on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja ja parikymmentä muinaisjäännöstä, muun muassa kaksi riimukiveä. Vuonna 2020 pientaajamassa oli 105 asukasta. ==Kuvia== Fuglie kyrka, 2017-2.jpg|Fuglien uusgoottinen tiilikirkko on vuodelta 1904. Fugliestenen 1 (DR 259) 2010.jpg|Riimukivi "Fugliestenen 1" Fugliestenen 2 (DR 260) 2010.jpg|Riimukivi "Fugliestenen 2" ==Tunnettuja henkilöitä== * Henrik Menander (1853–1917), runoilija ja sosialisti, syntyi Fugliessa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Trelleborgin kunta Luokka:Ruotsin pientaajamat
Satamakaupunki

Satamakaupunki on kaupunki, jossa on satama. Se voi olla rannikkokaupunki, joka sijaitsee meren rannalla tai se voi sijaita sisävesien äärellä. Tälläisen kaupungin ollessa suosittu matkailukohde tai sijaitessa lähellä suosittua matkailukohdetta satama on matkustajasatama, jossa liikenne on enimmäkseen matkustajaliikennettä, mutta sataman liikenne voi olla myös tavaraliikenteeseen painottuva. Jotta sataman toiminta olisi mahdollisimman toimiva taloudellisesti ja alueellisesti, sataman ja satamakaupungin yhteiset toiminnot on tehtävä mahdollisimman sujuviksi ja sataman toiminta mahdollisimman vastaavaksi muiden ranta-alueiden ja infrastruktuurin tarpeita. == Lähteet == Luokka:Kaupunkimaantiede
Tor Stubb

Tor Helmer Alarik Stubb (17. heinäkuuta 1919 Loviisa – 13. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin Yliopistosta v. 1958 ollessaan tutkijana VTT:n radiolaboratoriossa. Väitöksensä jälkeen Tor Stubb oli teknillisen fysiikan professorina Oulun Yliopistossa (v. 1958–1962) ja edelleen Fiskars Elektroniikan palveluksessa v:teen 1964, missä hän osallistui kokeisiin valmistaa seleenidiodeja ja piityristoreita Suomessa. Fyysikkona hän erikoistuikin puolijohdemateriaalien ja ohutkalvo- sekä puolijohdekomponenttien tutkimukseen. Vuodesta 1964 lähtien eläkkeelle jäämiseensä saakka (v. 1982) hän toimi ensimmäisenä VTT:n Puolijohdelaboratorion johtajana. Vuosina 1966-1982 hän toimi myös Teknillisen Korkeakoulun Elektronifysiikan ensimmäisenä professorina ohjaten tai valvoen useita materiaali-, ohutkalvo- ja puolijohdetekniikan sekä komponenttien luotettavuutta käsitteleviä opinnäytetöitä. Hän oli jäsenenä useissa tiedeyhteisöissä ja toimikunnissa edistäen ymmärrystä puolijohteista ja puolijohteiden tutkimus- ja teollistamismahdollisuuksista.,. Hän oli mukana selvittämässä aluksi puolijohdekomponenttien tutkimusmahdollisuuksia Suomessa ensimmäisen kerran jo v. 1958 ja myöhemmin puolijohdekomponenttien kaupallista valmistusta v. 1970. , Hänen aikanaan VTT:llä valmistettiin mm. ensimmäiset Josephson-liitoskomponentit, käynnistettiin fotoniikan ja integroidun optiikan tutkimus ja Kauppa- ja teollisuusministeriön (KTM)rahoituksella rakennettiin ensimmäinen, planaaritekniikkaan perustuva kokeellinen MOS-valmistuslinja (v. 1976-1979), jolla demonstroitiin ensimmäinen MOS- integroitu piiri Suomessa. Tästä osaamisesta sai alkunsa Vaisala Oy:n ensimmäinen piihin perustuva valmistuslinja ja -prosessi. Koska opetus- (TKK) ja tutkimus (TKK ja VTT) olivat samassa laboratoriossa, voitiin ensimmäinen MOS-valmistuslinja siirtää opetuskäyttöön, kun TEKESin rahoittama "Puolijohdeteknologian kehittämisprojekti" 1982-1987 mahdollisti TKK:n Elektronifysiikan ja VTT:n Puoljohdelaboratoriolle uudet tutkimustilat ja -laitteet. VTT:n Puolijohdelaboratorion luottamuksellinen tutkimus- ja kehitysyhteistyö uusia teknologioita, optisia- ja ohutkalvokomponentteja sekä puolijohteita kehittävien ja käyttävien yritysten kanssa on tullut julkisuuteen tilaajien toimesta usein vasta vuosia myöhemmin. , Professori Tor Stubb oli Uppsalan yliopiston (v. 1979) ja Teknillisen Korkeakoulun (v. 1984) kunniatohtori. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet