EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Darryl Jenifer

Darryl Jenifer (s. 22. lokakuuta 1960) on yhdysvaltalainen basisti. Hän soittaa hardcore punk-reggae -yhtye Bad Brainsissa. Jenifer on julkaissut soololevyn In Search of Black Judas (2010). Levy on enimmäkseen dubia, mutta siinä on vaikutteita myös muista musiikkityyleistä, kuten black metalista ja hip hopista. Jenifer perusti punkin, rockin, dubin ja rapin elementtejä yhdistelevän yhtyeen The White Mandingos vuonna 2012 yhdessä toimitta-muusikko Sacha Jenkinsin ja rap-laulaja Mursin kanssa. Yhtyeen esikoisalbumi The Ghetto Is Tryna Kill Me julkaistiin kesällä 2013. Hän on myös tuottanut joitain omien ja muiden yhtyeiden levyjä.http://www.discogs.com/artist/258968-Darryl- Jenifer?filter_anv=0&subtype;=Production&type;=Credits == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1960 syntyneet
Kreeta (alue)

Kreeta () eli Kreetan alue (Περιφέρεια Κρήτης, Periféreia Krítis) on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Kreetan hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Iraklion. Hallintoalue kattaa Kreetan saaren sekä muutamia lähisaaria, kuten Gávdos, Día, Chrysí, Paximádia, Koufonísi, Gianysáda, Elása ja Spinalónga. Sen pinta-ala on neliökilometriä ja asukasluku (vuonna 2021). == Alueyksiköt ja kunnat == Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti: Alueyksikkö Kunta Väkiluku (2011) Iraklionin alueyksikkö Iraklion (Irákleio) 173 993 Archánes-Asteroúsia 16 692 Chersónisos 26 717 Faistós 24 466 Górtyna 15 632 Malevízi 24 864 Minóa Pediáda 17 563 Viánnos 5 563 Yhteensä: 305 490 Chanián alueyksikkö Chaniá 108 642 Apokóronas 12 807 Gávdos 152 Kántanos-Sélino 5 431 Kíssamos 10 790 Plataniás 16 874 Sfakiá 1 889 Yhteensä: 156 585 Lasíthin alueyksikkö Ágios Nikólaos 27 074 Ierápetra 27 602 Oropédio Lasithíou 2 387 Siteía 18 318 Yhteensä: 75 381 Réthymnon alueyksikkö Réthymno 55 525 Ágios Vasíleios 7 427 Amári 5 915 Anógeia 2 379 Mylopótamos 14 363 Yhteensä: 85 609 Yhteensä: 623 065 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Περιφέρεια Κρήτης . Kreetan alueen kotisivu. *
Seikkailu merenpohjassa

Seikkailu merenpohjassa () on Tove Janssonin vuonna 1933 ilmestynyt esikoisteos, saaristoon sijoittuva kuvakirja. Jansson kirjoitti ja kuvitti teoksen 13-vuotiaana vuonna 1928, mutta se julkaistiin vasta viisi vuotta myöhemmin tekijänimellä Vera Haij. Ruotsinkielisestä teoksesta ilmestyi myös nimetön suomennos Pipu ja Kalle ja Ahdin mustekalat (Kuvataide, 1933). Sirke Happosen käännös Seikkailu merenpohjassa ilmestyi Tove Janssonin juhlavuonna 2014 (WSOY). Runomuotoisessa kertomuksessa Mauno, Maikki ja koira ajavat mäkiautolla merenpohjaan, jossa he kohtaavat merenneidon ja Näkin. == Aiheesta muualla == * Rinkinen, Jenni: Tove Janssonin esikoiskirjassa uidaan syvyyksiin. Meidän perhe 18.4.2014. * Schoultz, Vera: Tove Janssonin esikoiskirjasta tutkijan suomennos. Helsingin yliopisto 12.9.2014. Luokka:Tove Janssonin teokset Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Vuoden 1933 kirjat
Sauli Pahlman

Sauli Pahlman (s. 11. toukokuuta 1981) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Helsingin Kisa- Veikkoja. Kalevan kisoista Pahlman saavutti pronssia 400 metrin juoksussa vuonna 1998, minkä lisäksi hän oli voittamassa sisäratojen SM-kisoissa kultaa 4 x 200 metrin viestijuoksussa vuonna 1999. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelinho

Manoel Rezende de Mattos Cabral eli Nelinho (s. 26. heinäkuuta 1950) on entinen brasilialainen jalkapalloilija, joka pelasi oikean laitapuolustajan pelipaikkaa. Nelinho edusti Brasilian jalkapallomaajoukkuetta kaksissa MM- kisoissa; 1974 ja 1978. Vuoden 1978 kisoissa hän saavutti pronssia iskettyään upealla kierteisellä laukauksella Brasilian tasoihin pronssipelissä Italiaa vastaan. Brasiliaa hän edusti 28 kertaa tehden 8 maalia. Koko seurajoukkueuransa Brasiliassa pelannut Nelinho sai suurimman menestyksensä seitsemän vuoden jaksollaan Cruzeirossa, jossa hän muun muassa pelasi yli 400 ottelua ja voitti Copa Libertadoresin vuonna 1976. Vuodesta 1970 vuoteen 1987 kestäneellä ammattilaisurallaan Nelinho ehti edustaa yhdeksää seuraa kotimaassaan. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jussi Virtanen

Jussi Virtanen (s. 10. toukokuuta 1976 Turku) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimi Reijo Virtanen. Kalevan kisoista Virtanen saavutti pronssia 5 000 metrin juoksussa vuonna 1998. Lisäksi hän saavutti urallaan puolimaratonin SM-hopeaa vuonna 1999. Kansainvälisissä kilpailuissa Virtanen edusti Suomea vuonna 1997, jolloin hän oli maastojuoksun EM-kisoissa 10 kilometrin matkalla sijalla 77. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2004 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Suomalaiset maastojuoksijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Strandvall

Robert Kaj Rurik Strandvall (s. 16. lokakuuta 1977 Kruunupyy) on aktiiviuransa jo lopettanut suomalainen pituushyppääjä. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan IF Åsarnaa ja hänen valmentajanaan toimi Hans Strandvall. Kalevan kisoista Strandvall saavutti pituushypyn pronssia vuonna 1998. Lisäksi hän saavutti sisäratojen SM-kilpailuista pituushypyn kultaa vuonna 2000. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2012 jälkeen. Myöhemmin hän on toiminut opettajana Kruunupyyssä Nedervetil skolassa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle-Pekka Tiihonen

Kalle-Pekka Tiihonen (s. 15. maaliskuuta 1976) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Nilsiän Nujakkaa vuoteen 2001 ja sen jälkeen Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Kalevan kisoista Tiihonen saavutti pronssia 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1998. Tämän lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa hopeaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa vuonna 2002. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2003 jälkeen. Urheilu-uransa jälkeen Tiihonen on toiminut pikajuoksuvalmentajana. Hänen valmennettavanaan on ollut muun muassa Arttu Hirvonen. Tiihosen isä on vuonna 1972 olympiamaratonille osallistunut Pekka Tiihonen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Suomalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rémy Cabella

Rémy Cabella (s. 8. maaliskuuta 1990 Ajaccio) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015-2016 Ligue 1:n Olympique de Marseillea lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista.Rémy Cabella Soccerway-sivustolla == Ura == === Seurajoukkueura === Ajacciossa Korsikalla syntynyt Cabella aloitti ammattilaisuransa vuonna 2009 Montpellier HSC:ssä. Hän kävi vuonna 2010 yksivuotisella lainalla tuolloin pääsarjassa Ligue 1:ssä pelanneessa AC Arlesissa. Hän palasi vuonna 2011 takaisin Montpellier’hen ja voitti seuran kanssa sensaatiomaisesti mestaruuden kaudella 2011-12 ennen suuresti kauteen satsannutta PSG:tä. Mestaruus oli Montpellier’n historian ensimmäinen. Seuraavana vuonna Cabella pelasi joukkueensa kanssa Mestareiden liigaa, jossa tie jäi kuitenkin alkulohkoon. Toukokuussa 2014 Cabella ilmoitti haluavansa siirtyä isompaan seuraan kesän 2014 aikana. Hän siirtyikin kesällä Valioliigan Newcastle Unitediin, jonka paidassa hän debytoi elokuussa Manchester Cityä vastaan. Cabella pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden yhden maalin ja hän siirtyi kaudeksi 2015-2016 lainalla kotimaansa Olympique de Marseilleen. === Maajoukkueura === Nuorten maajoukkueessa esiintynyt Cabella valittiin Didier Deschampsin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. toukokuuta 2014 Norjaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Yohan Cabayen tilalle. Cabella putosi lopullisesta ryhmästä, mutta nousi sinne takaisin Clément Grenierin loukkaantumisen myötä. Hän sai pelinumerokseen niin ikään loukkaantuneelta Franck Ribéryltä vapautuneen seiskan. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/remy- cabella/profil/spieler/113707 * http://www.transfermarkt.co.uk/remy- cabella/profil/spieler/113707 Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teemu Heino (yleisurheilija)

Teemu Heino (s. 30. tammikuuta 1976) on aktiiviuransa jo päättänyt suomalainen kymmenottelija. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Joensuun Katajaa ja hänen valmentajanaan toimi Jarkko Finni. Kalevan kisoista Heino saavutti kymmenottelun pronssia vuonna 1998. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2002 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jarmo Muiniekka

Jarmo Muiniekka toimi Kiuruveden kaupunginjohtajana vuosina 2013–2022. Muiniekka valittiin kaupunginjohtajaksi huhtikuussa 2013. Päätös syntyi kaupunginvaltuustossa äänin 28–7. Virallisesti hän aloitti työnsä syyskuussa 2013 Erkki Strömmerin jäätyä eläkkeelle. Muiniekka jäi tehtävästään eläkkeelle maaliskuussa 2022. Hänen seuraajakseen valittiin Juha-Pekka Rusanen. Muiniekka on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri. Ennen siirtymistään Kiuruveden kaupunginjohtajaksi hän on toiminut muun muassa Pohjois-Savon liiton hallintojohtajana ja vuosina 1993–2002 Ilomantsin kunnanjohtajana. == Lähteet == Luokka:Ilomantsin kunnanjohtajat Luokka:Kiuruveden kunnan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tshering Tobgay

Tshering Tobgay (; s. 19. syyskuuta 1965) on bhutanilainen poliitikko. Hän kuuluu kansandemokraattisen puolueen perustajiin. Puolue voitti vuoden 2013 parlamenttivaalit ylivoimaisesti, ja Tobgay nimettiin pääministeriksi. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Harvardin Kennedy Schoolissa, josta valmistui vuonna 2004. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tobgayn kotisivu Luokka:Bhutanin pääministerit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laukolan majurien juttu

Laukolan majurien juttu oli 1920-luvulla Suomen sotaväen päällikkönä toimineen Aarne Sihvon ja tykistössä majureina palvelleiden veljesten Waldemar ja Ilmari Laukolan välillä käyty kunnianloukkausoikeudenkäynti, joka sai myös laajempaa poliittista merkitystä. Laukolan veljekset Kaino Valdemar Laukola (1890–1968) ja Toivo Ilmari Laukola (s. 1894) palvelivat tykistössä majureina, kun he lähtivät opiskelemaan Italiaan Torinon tykistöakatemiaan. Veljesten anoessa lisäaikaa voidakseen jatkaa opintojaan tykistöakatemiassa anomukseen ei suostuttu, ja vastalauseena he erosivat Suomen armeijan palveluksesta. Tapaus johti lopulta siihen, että sotaväen päällikkönä toiminut Aarne Sihvo haastoi Laukolan veljekset oikeuteen kunnianloukkauksesta. Oikeusjuttu sai myös laajempaa kantavuutta, kun muun muassa sotaväen päällikkönä aiemmin toiminut kenraali Karl Fredrik Wilkama asettui veljesten puolelle. Presidentti Lauri Kristian Relanderia painostettiin erottamaan Sihvo virastaan, mutta tämä hanke ei kuitenkaan onnistunut. Laukolan veljekset olivat ehtineet aloittaa lääketieteen opintonsa jo ennen sotilasuraansa, ja he toimivatkin myöhemmin lääkäreinä. Ilmari Laukolasta tuli naistentautien erikoislääkäri ja Valdemar Laukola sai erikoislääkärin oikeudet kirurgisissa taudeissa vuonna 1937. Urho Kekkonen viittasi Laukolan majurien juttuun vuonna 1928 kirjoittamassaan tunnetussa pakinassa Minä olin diktaattori.Ylioppilaslehti 21/1928 == Lähteet == * George Maude : Aspects of the Governing of the Finns, Peter Lang, 2010 Laukolan veljesten tapauksesta s. 67-68 (Google-kirjat linkki) * Yrjö Hormia : Pyhämaan ja Pyhärannan vanhimmat maanomistajasuvut, Genos 14(1943), s. 92-107 ===Viitteet=== Luokka:Suomen politiikka 1920-luvulla Luokka:1920-luvun oikeustapaukset
Kyösti Vaskuri

Kyösti Vaskuri (11. tammikuuta 1880 – 29. syyskuuta 1968) oli suomalainen Revonlahdella asunut räätäli, joka tuli tunnetuksi 1920-luvun lopulla aiheutettuaan Sunilan ensimmäisen hallituksen kaatumisen. Sosialidemokraatteihin kuulunut Vaskuri haki Revonlahdella postitoimiston hoitajan paikkaa ja joutui kokemaan syrjintää, kun Revonlahden suojeluskunnan paikallispäällikkö antoi valintaprosessin aikana kielteisen lausunnon Vaskurista tämän poliittisten mielipiteiden takia. Tapauksesta nousi kohu, joka sai kansalliset mittasuhteet, kun tuolloin vallassa ollut Sunilan I hallitus kaatui joulukuussa 1928 sosialidemokraattien tekemään välikysymykseen suojeluskuntien omavaltaisesta toiminnasta. Välikysymyksessä mainittiin esimerkkeinä Vaskurin tapaus sekä Tampereen valtauksen 10-vuotisjuhlissa keväällä 1928 sattunut tapaus, jossa suojeluskuntalaiset olivat vetäneet Suomen lipun kaupungintalon salkoon ilman viranomaisten lupaa. Porvarillisessa lehdistössä hallituksen kaatumista näin vähäiseen asiaan pidettiin yleisesti naurettavana. Kyösti Vaskuri oli vuonna 1934 mukana perustamassa Revonlahdelle yksityistä Väinölän hautausmaata seurakunnasta eronneita varten. Hänet on myös itse haudattu sinne. Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -romaanitrilogian kolmannessa osassa viitataan Vaskurin tapaukseen opettaja Pentti Rautajärven Pentinkulman urheilukentän vihkiäisissä pitämässä puheessa ja sen aikaansaamassa herrasväen jälkikeskustelussa (Maan hallitus kaatuu jonkin räätäli Vaskurin takia. Sitä nimitetään kansanvallaksi). Vaskurin tapausta pidettiin keskustelussa osoituksena parlamentarismin rappiosta ja maan hallitusmuodon viheliäisyydestä.Google-krjat linkki Täällä Pohjantähden alla 3-kirjan ko. kohtaan == Lähteet == * Tuomas Rantala: Uusi uljas maalaisliittolaisuus. Pääministeri J. E. Sunila ja hänen maalaisliittolainen hallituksensa 1927–1928, Suomen historian pro gradu -tutkielma Tampereen yliopisto 2010, Vaskurin tapauksesta s. 121–123 * Sosialidemokraattisen eduskuntaryhmän kertomus vuosilta 1926–1929, s. 11–12 * Pääkaupunkiseudun ateistit ry : Väinölän hautausmaa Siikajoella === Viitteet === Luokka:Suomalaiset henkilöt Luokka:Vaatturit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Faouzi Ghoulam

Faouzi Ghoulam (, s. 1. helmikuuta 1991 Saint-Priest-en-Jarez) on algerialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Ghoulam edustaa Serie A:ssa pelaavaa Napolia. ==Seurajoukkueura== Ghoulam aloitti jalkapalloilun Saint-Étiennen junioreissa. Hän nousi myöhemmin joukkueen edustukseen kaudella 2010–2011. Kaudella 2012–2013 Ghoulam oli voittamassa Ranskan liigacupia, kun Saint-Étienne voitti Stade Rennaisin loppuottelussa maalein 1–0. Seuraavalla kaudella 2013–2014 Ghoulam teki uransa avausmaalin Ranskan pääsarjassa Marseillea vastaan.OLYMPIQUE MARSEILLE VS. SAINT-ÉTIENNE 2 - 1 soccerway 24.9.2013 Viitattu 11.6.2014 Tammikuussa 2014 Ghoulam siirtyi Napoliin neljän vuoden sopimuksella.Ghoulam à Naples (off.) lequipe.fr 31.1.2014 Viitattu 11.6.2014 ==Maajoukkueura== Ghoulam edusti Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta vuonna 2012 kahden ottelun verran. Sittemmin aikuisten tasolla hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerian paidassa 26. maaliskuuta 2013 Beniniä vastaan.FAOUZI GHOULAM lequipe.fr Viitattu 11.6.2014 ===Afrikan- mestaruuskilpailut 2013=== Ghoulam valittiin Algerian kisajoukkueeseen vuoden 2013 Afrikan mestaruuskisoihin. Hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan turnauksessa, kun Algerian kisat päättyivät alkulohkoon. ===MM-kisat 2014=== Ghoulam valittiin 2014 MM-kisoihin. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua. Avausottelunsa Ghoulam pelasi alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Belgiaa vastaan ja toisen neljännesvälieräottelussa Saksaa vastaan, johon myös Algerian kisat päättyivät. ==Saavutukset== *Ranskan liigacup: 2013 *Italian cup: 2014 ==Yksityiselämä== Ghoulam syntyi Ranskassa algerialaisperheeseen. Hänen isänsä on kotoisin Batnasta ja äiti Annabasta. Ghoulamin veli Nabil on maastojuoksija ja edusti Ranskaa vuoden 2004 Maastojuoksun MM- kilpailuissa.Athlete profile for Nabil Ghoulam iaaf.org Viitattu 11.6.2014 ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Ranskanalgerialaiset Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Teófilo Gutiérrez

Teófilo Antonio "Teó" Gutiérrez Roncancio (s. 17. toukokuuta 1985 Barranquilla, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa argentiinalaista River Platea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. == Ura == ===Seurajoukkue=== Heinäkuussa 2013 Gutiérrez siirtyi meksikolaisesta Cruz Azulista argentiinalaisseura River Plateen. Siirtokorvauksen kerrottiin olleen noin 3 miljoonaa dollaria. Siirron oli tarkoitus toteutua jo aikaisemmin, mutta se kariutui, kun River Platella ei ollut vielä tuolloin riittävästi varoja suorittaa sitä.Teófilo Gutiérrez, habilitado para jugar con River Liga Postobon. Viitattu 12.6.2014. Gutiérrez pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa Club Atlético Colónia vastaan, jossa hän onnistui myös maalinteossa.Teo debutó con gol en River Plate de Argentina Liga Postobon. Viitattu 12.6.2014. ===Maajoukkue=== Gutiérrez teki ensiesiintymisensä Kolumbian maajoukkueessa 12. elokuuta 2009 pelatussa ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan, jossa hän onnistui niin ikään myös maalinteossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teófilo Gutiérrezin tilastot National Football Teams -sivustolla Luokka:Kolumbialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeremie Malolo

Jeremie Malolo (s. 21. joulukuuta 1991 Kinshasa, Zaire)footballdatabase.eu on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Malolo teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 8. kesäkuuta 2014 tultuaan vaihdosta kentälle hänen seuransa FC Hongan kohdatessa kotiottelussa Rovaniemen Palloseuran.YLE Urheilu Hän pelasi lopulta Veikkausliigassa yhteensä kolme ottelua kesällä 2014. Vuoden 2015 alusta Malolo siirtyi FC Futuraan eikä enää pelannut pääsarjatasolla. Viitattu 2.2.2025. Myös Malolon nuoremmat veljet Obed ja Robbie Malolo ovat jalkapalloilijoita. Vuonna 2024 Malolo osallistui Amazing Race Suomi -tositelevisiosarjan toiselle tuotantokaudelle yhdessä rap-artisti Graciaksen kanssa. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eliel Ilmari Wuorinen

Eliel Ilmari Wuorinen (16. tammikuuta 1875 Ilmajoki – 27. toukokuuta 1961 Turku) oli suomalainen juristi, joka toimi sortokausien aikana Mikkelin lääninhallituksen lääninsihteerinä ja myöhemmin Mikkelin sekä Turun ja Porin läänien kuvernöörinä. == Ura == Wuorisen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Juho Wuorinen ja Amanda Lovisa Leidenius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta vuonna 1894 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui molempain oikeuksien kandidaatiksi vuonna 1901. Wuorinen toimi tämän jälkeen Mikkelin läänin lääninsihteerinä ja vuosina 1910–1911 läänin kuvernöörinä. Turun ja Porin läänin kuvernöörinä hän oli vuodet 1911–1917. Suomen itsenäistymisen jälkeen Wuorinen työskenteli asianajajana Turussa vuoteen 1936 saakka. Viitattu 12.6.2014. == Toiminta Mikkelissä == Vuoden 1905 suurlakon levottomuuksien aikana Mikkelissä lääninsihteerinä työskennellyt Wuorinen joutui muutaman muun virkamiehen ohella epäsuosioon paikallisten asukkaiden keskuudessa. Venäläismielisenä pidettyä Wuorista vaadittiin eroamaan 2. marraskuuta 1905 järjestetyssä kansankokouksessa, lisäksi mielenosoittajien vaatimuksiin kuului koko lääninhallituksen sulkeminen. Wuorinen vastasi vetoomuksiin komentamalla paikalle sotaväkeä, jota hän lähetti myös kaupungin poliisilaitoksen suojaksi poliisipäällikkö Johannes Stenbäckin pyynnöstä. Kaksi päivää myöhemmin Wuorinen pidätytti useita suurlakkoon osallistuneita virkamiehiä. Lisäksi kaupungissa olleet tarkka-ampujarykmentin joukot miehittivät hänen käskystään muun muassa Mikkelin rautatieaseman sekä puhelinkonttorin ja lennätintoimiston. Sotilaat hajottivat myös lääninhallituksen portille saapuneen väkijoukon.Sortovuodet Mikkelin kaupungissa ja maalaiskunnassa Mikkelin kaupunki. Viitattu 12.6.2014. Marraskuun 5. päivänä 1905 Mikkelin kaupunginvaltuusto marssi Wuorisen puheille, vaatien laittomasti vangittujen virkamiesten vapauttamista sekä sotaväen vetämytymistä kasarmeihinsa. Lopulta Wuorinen suostui vapauttamaan pidätetyt sekä vetämään kaupungissa olleet sotajoukot pois. Tilanteen rauhoituttua Wuorisen toimista katkeroitunut kaupunginvaltuusto yritti hänen erottamistaan, mutta Wuorinen sai kuitenkin pitää virkansa. Vuonna 1910 hänet nimitettiin Mikkelin läänin kuvernööriksi A. L. von Knorringin seuraajaksi. 36-vuotiaana tehtävässä aloittanut Wuorinen oli Suomen nuorin kuvernööri. Vuoden kuluttua hän siirtyi Turun ja Porin läänin kuvernööriksi. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Mikkelin läänin maaherrat Luokka:Turun ja Porin läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Luettelo televisiosarjan House of Cards jaksoista

House of Cards on yhdysvaltalainen poliittinen draamasarja, jonka on luonut Beau Willimon. Sarjaa tuottaa Netflix. ==Yleiskatsaus== {| class="wikitable" style="text-align: center;" |- ! style="padding: 0 8px; width:50px;" colspan="2" rowspan="2"| Kausi ! style="padding: 0 8px;" rowspan="2"| Jaksot ! style="padding: 0 8px;" rowspan="2"| Julkaisupäivä ! colspan="3"| DVD ja Blu-ray -julkaisupäivä |- ! Alue 1 ! Alue 2 ! Alue 4 |- |style="background: #246;"| |style="background: #;" |1 | 13 | style="padding: 0 8px;"| | style="padding: 0 8px;"| | style="padding: 0 8px;"| | style="padding: 0 8px;"| |- |style="background: #610B0B;"| |style="background: #;" |2 |style="padding: 0 8px;"| 13 |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |- |style="background: #78430e;"| |style="background: #;" |3 |style="padding: 0 8px;"| 13 |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |style="padding: 0 8px;"| |- |style="background: #071E3E;"| |style="background: #;" |4 |style="padding: 0 8px;"| 13 |style="padding: 0 8px;"| | | | |- |style="background: #b30e11;"| |style="background: #;" |5 |style="padding: 0 8px;"| 13 |style="padding: 0 8px;"| | | | |} ==Jaksolista== ===Ensimmäinen tuotantokausi (2013)=== |} ===Toinen tuotantokausi (2014)=== |} ===Kolmas tuotantokausi (2015)=== |} ===Neljäs tuotantokausi (2016)=== |} ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * House of Cards
Butyloitu hydroksitolueeni

Butyloitu hydroksitolueeni eli butyylihydroksitolueeni eli BHT (C15H24O) on alkyloituihin fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hapettumisenestoaineena niin elintarvikkeissa kuin polymeeriteollisuudessakin. ==Ominaisuudet== Butyloitu hydroksitolueeni on huoneenlämpötilassa valkoista tai väritöntä kiteistä ainetta. Se ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, bentseeniin ja alifaattisiin hiilivetyihin. Butyloitu hydroksitolueeni reagoi helposti radikaalien kanssa, minkä vuoksi se on säilytettävä valolta suojattuna. ==Valmistus ja käyttö== Butyloidun hydroksitolueenin valmistuksen lähtöaineena käytetään p-kresolia tai p-kresolin ja m-kresolin seosta. p-Kresoli reagoi rikkihapon katalysoimana isobuteenin kanssa muodostaen butyloitua hydroksitolueenia ja sivutuotteina saattaa muodostua monobutyloituja johdannaisia. Tuote puhdistetaan alipainetislauksella. Käytettäessä p-kresolin ja m-kresolin seosta muodostuu lisäksi 4,6-di-tert-butyyli-3-metyylifenolia, joka voidaan erottaa butyloidusta hydroksitolueenista tislaamalla alipaneessa.Helmut Fiege, Heinz-Werner Voges, Toshikazu Hamamoto, Sumio Umemura, Tadao Iwata, Hisaya Miki, Yasuhiro Fujita, Hans-Josef Buysch, Dorothea Garbe& Wilfried Paulus: Phenol Derivatives, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 12.6.2014 Butyloitu hydroksitolueeni reagoi helposti radikaalien kanssa, minkä vuoksi sitä käytetään hapettumisenestoaineena polymeereissä kuten muoveissa ja kumeissa ja eräissä paperilaaduissa. Sitä voidaan käyttää myös elintarvikkeissa kuten eräissä öljyissä, purukumeissa ja lisäravinteissa. Butyloidun hydroksitolueenin E-koodi on E 321. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Elintarvikelisäaineet Luokka:Fenolit
Bartolomeo Pagano

Bartolomeo Pagano (27. syyskuuta 1878 Sant’Ilario Ligure, Genova – 24. kesäkuuta 1947 Genova) oli italialainen elokuvanäyttelijä. Ahtaajana Genovan satamassa työskennellyt suurikokoinen ja lihaksikas Pagano aloitti elokuvauransa Giovanni Pastronen historiallisessa spektaakkelissa Cabiria (1914). Hän esitti siinä roomalaisen ylimyksen pohjoisafrikkalaista orjaa Macistea, joka pelastaa Moolokille uhrattavaksi aiotun sankarittaren. Elokuva teki Paganon kuuluisaksi ”hyväntahtoisena jättiläisenä”, joka sittemmin esiintyi kokonaisessa Maciste-elokuvien sarjassa. Niistä ensimmäinen oli Maciste (1915), jossa sankari pelastaa rikollisten ahdistaman tytön. Seuraavissa elokuvissa Maciste omaksui muun muassa alppijääkärin, meedion, urheilijan, poliisin, unissakävelijän ja rakastuneen miehen roolit. Carlo Campogalliano ohjasi vuonna 1920 kolmiosaisen elokuvan La trilogia di Maciste. 1920-luvun alussa Pagano teki muutamia heikkotasoisia Maciste-elokuvia Saksassa. Vuonna 1923 hän palasi Italiaan, jossa hän jatkoi Maciste-elokuvien tekemistä tuottaja Stefano Pittalugan johdolla. Niistä merkittävin on Guido Brignonen ohjaama Maciste Helvetissä (Maciste all'inferno, 1926), joka sisältää kauhuelokuvan aineksia. 1920-luvun lopussa Pagano esiintyi vielä muutamissa Maciste-sarjaan kuulumattomissa elokuvissa, jotka eivät saavuttaneet suurempaa menestystä. Pagano oli aikanaan yksi Italian suosituimmista näyttelijöistä, joka sai elokuvistaan parhaimmillaan 250 000 liiran korvauksen. Sairastuttuaan diabetekseen hän vetäytyi Genovaan rakennuttamaansa Villa Macisteen, jossa hän kuoli niveltulehduksen rampauttamana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Giuliano Gemma

Giuliano Gemma (2. syyskuuta 1938 Rooma – 1. lokakuuta 2013 Civitavecchia) oli italialainen näyttelijä. Gemma työskenteli aluksi palomiehenä ja Cinecittàn sijaisnäyttelijänä. Akrobaatinkykyjensä ansiosta hän sai pääosan Duccio Tessarin peplum-elokuvassa Titaanien paluu (Arrivano i titani, 1962). Kuuluisuuteen Gemma nousi Tessarin spagettiwesterneissä Ringo – tappaja (Una pistola para Ringo) ja Vasenkätinen tappaja (El retorno de Ringo, molemmat 1965), joissa hän esiintyi taiteilijanimellä Montgomery Wood. Hän näytteli etupäässä westernien ja seikkailuelokuvien sankareita, mutta teki myös vakavampia rooleja muun muassa Valentino Orsinin, Luigi Comencinin, Damiano Damianin ja Pasquale Squitierin elokuvissa. Hän sai surmansa liikenneonnettomuudessa. ==Elokuvia== * Messalina, 1960 * Tiikerikissa, 1963 * La rivolta dei pretoriani, 1964 * I due gladiatori, 1964 * Meidän gangstereiden kesken, 1973 * Pelkoa ei voi paeta (Tenebrae, 1982) * Ikuinen rakkaus, 2001 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Jarno Poskela

Jarno Juha Tapani Poskela (s. 17. lokakuuta 1973 Hartola) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kolmiloikkaaja. Kalevan kisoista Poskela saavutti kolmiloikan pronssia vuonna 1997. Hän edusti Suomea viidessä eri maaottelussa, viimeisen kerran Suomi-Ruotsi maaottelussa 1997 ollen kolmas. Hän edusti koko kilpailu-uransa ajan Hartolan Voimaa ja hänen valmentajinaan toimivat Markku Backman sekä Jari Mutikainen. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1997 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kino-Recla

Ab Kino-Recla Oy tai Kino-Recla oli vuoden 1925 lopulla perustettu elokuva- alan yritys. Sen perustivat lääninkanslisti Ragnar Hartwall, Filmiaitan päätoimittaja, insinööri Knut von Hertzen ja insinööri Sven Uggla. Yrityksen tarkoitus ei alun perin ollut valmistaa elokuvia, sillä kaupparekisteri- ilmoituksen mukaan se halusi ”esittää, ostaa ja myydä elokuvia”. Tämän voi ymmärtää myös haluksi tuottaa elokuvia. Ehkä juuri siksi omistajakunta laajeni jo seuraavana keväänä, kun I. Taube ja O. Kollanus tulivat yhtiön osakkeiden omistajaksi ja antoivat samalla yhtiölle korotonta lainaa. Kaikilla viidellä oli tuolloin tasamäärä yhtiön osakkeita. Tilanne muuttui kun Kurt Jäger astui peliin. Insinööri Ugla väistyi ja Jäger astui tilalle pääosakkaaksi, jolla oli hallussaan 3/5 osakkeista. Ragnar Hartwall jatkoi puheenjohtajana, kunnes konkurssiasia käsiteltiin Helsingin raastuvanoikeudessa 16. maaliskuuta 1929. Yhtiö ilmoitettiin lakanneeksi 2. toukokuuta 1931. Yhtiön ainoaksi pitkäksi näytelmäelokuvaksi jäi Oscar Tengströmin ohjaama Kyllä kaikki selviää vuodelta 1926. Muuta tuotantoa olivat mainokset eli reklaamit lampusta, kenkävoiteesta, pöytämargariinista, uutista ja mainosta yhdistävä Tekstiilimessujen reklaami sekä uutisfilmi Kuvia Helsingin asemalla tapahtuneesta rautatieonnettomuudesta 28.8.1926. Sittemmin kadonnut Kyllä kaikki selviää sai Helsingin Sanomien arvostelijalta syyskuussa 1926 luonnedinnan ”lemmentarina, joka ei suuresti huvita”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Entiset suomalaiset elokuvayhtiöt
Jari Jaakkola

Jari Ilmari Jaakkola (s. 27. heinäkuuta 1966 Vehmaa) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edusti kilpauransa viimeiset vuodet Turun Weikkoja ja vastasi itse omasta valmennuksestaan koko uransa ajan. Aikuisten SM-tasolla Jaakkola voitti maratonilta kolme mitalia; kultaa vuonna 1996, hopeaa vuonna 1997 sekä pronssia vuonna 1995. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2012 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raimo Salmi (juoksija)

Raimo Johannes Salmi (s. 21. marraskuuta 1964 Kangasala) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kestävyysjuoksija. Seuratasolla hän edusti vuodesta 1990 lähtien Teivo Stayersia. Aikuisten SM-tasolla hän saavutti yhden henkilökohtaiset mitalin ollen maratonin SM-pronssilla vuonna 1997. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti pitkän matkan joukkuekilpailussa pronssia vuonna 1999. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2014 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Kanerva

Eino Ensio Kanerva (s. 20. syyskuuta 1910 Tampere – 8. tammikuuta 1942 Poventsa) oli suomalainen pesäpalloilija, jääpalloilija ja jalkapalloilija. Eino Kanerva aloitti urheilu-uransa pesäpalloilijana, jossa hän saavutti vuonna 1928 Suomen mestaruuden Viipurin Pallonlyöjien riveissä. Seuraavaksi Kanerva panosti jääpalloon, jossa hän pelasi Viipurin Palloseuran (ViPS) riveissä. ViPS:n riveissä Kanerva oli voittamassa kaksi Suomen mestaruutta kausina 1931 ja 1936. Kanerva saavutti ViPS:n riveissä 1930-luvulla myös muita jääpallomitaleita: hopeaa kaudella 1934 joukkueen hävittyä loppuottelu- uusinnassa HIFK:lle ja vuosina 1932 ja 1933 pronssia. Kanerva nousi jääpallomaajoukkueeseen helmikuussa 1931 ja pelasi sen jälkeen viisi A-maaottelua Ruotsia vastaan sekä kaksi B-maaottelua. Talvisodan jälkeen ViPS:n toiminta yhdistettiin Helsinkiin siirtyneisiin Susiin, jossa Kanerva oli voittamassa hopeaa Välirauhan kaudella 1941. Eino Kanerva pelasi myös jalkapalloa ja oli ensimmäisessä viipurilaisessa joukkueessa, kun ViPS pelasi jalkapallon SM-sarjaa kaudella 1930. Eino Kanervan elämä päättyi jatkosodassa Poventsassa tammikuussa 1942, jossa hän haavoittui kuolettavasti. == Saavutukset == === Pelaajana === * 1 SM-kulta: 1928 * 1 SM-pronssi: 1929 ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Alexander Cannelin

Alexander Cannelin () oli 1800-luvulla vaikuttanut merikapteeni. Hän oli merenkulkuopetuksen ja Pohjois-Suomen merenkulun kehittäjä. Laatiessaan alan oppikirjaa hän vaikutti suomenkielisen merenkulkusanaston kehitykseen. Hänen teoksensa Oppikirja merikulun tieteessä ilmestyi kahtena niteenä vuosina 1868 ja 1869. Sitä käytettiin oppikirjana Oulun ja Viipurin merikouluissa. Monet hänen laatimansa suomennostyöt jäivät julkaisematta, koska tekijänoikeuspalkkioista ei päästy sopimukseen. Hänen veljensä Gustaf Cannelin oli Mustasaaren kirkkoherra. Viitattu 12.6.2014. Cannelinin vanhemmat olivat Pyhäjoen lukkari Tomas Cannelin ja Juliana Ticklén. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1844. Hän opiskeli lyhyen aikaa Helsingin yliopistossa, mutta muutti sitten Raaheen ja työskenteli merenkulun tehtävissä. Hän solmi avioliiton ensin 1854 ja nuorikon kuoltua toisen avioliiton noin vuonna 1857. Samoihin aikoihin hän oli edennyt urallaan merikapteeniksi ja toimi esimerkiksi parkki Kalevan kapteenina valtameriliikenteessä. ==Oulun merikoulu== Oulun merikoulu perustettiin senaatin päätöksellä tammikuussa 1863. Cannelin valittiin marraskuussa sen ensimmäiseksi johtajaksi. Koulu oli melko pieni ja palveli ensin vain alueellisia tarpeita. Aluksi oli vain perämiesosasto, jossa oli 15 oppilasta. Syksyllä 1864 oppilaita oli 21, ja toiminnassa oli myös merikapteeniosasto ja itämerenkippariosasto. Opetusta annettiin sekä ruotsiksi että suomeksi, ja koulu oli siten ensimmäinen suomenkielinen merenkulkukoulu. Koulu muuttui täysin suomenkieliseksi 1899. ==Merenkulkusanaston luominen== Hanke merenkulun oppikirjasta aloitettiin Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja senaatin valtiovaraintoimituskunnan aloitteesta 1864. Aluksi pyrittiin suomentamaan Turun merikoulun opettajien kirjoittama ruotsinkielinen oppikirja Lärobok i Navigations-vetenskapen, joka sisälsi erilliset kurssit Itämeren kippareille, perämiehille ja kapteeneille. Suomennostyötä tarjottiin Cannelinille, sillä hän oli Ouluun perustetun ja ainoan suomenkielisen merimieskoulun johtaja. Cannelinin eduksi luettiin, että ”kielensä puolesta selvä ja myös kirjoituksessa kokenut suomalainen, sekä siitä syystä luultavasti parempi pännämies kuin tavalliset kipparimme, että hän on itsensä ylioppilaaksi lukenut, ennen kuin merille lähti - -.” Cannelinin työ oli uraauurtavaa, ja hän joutui itse luomaan alan sanastoa. Aiemmin oli suomennettu eversti J. Bartramin teos Saimaan purjehdusväylistä (Purjelaitain osoitukset Saiman kanavansuun, Lauritsalan sekä Savonlinnan, Kuopion ja Joensuun kaupunkien välillä, Helsinki : Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1858), mutta Cannelin ei hyväksynyt esimerkiksi Bartramin kirjaan suomennettuja ilmansuuntien nimiä, kuten pohja, pohjan koilliskorva ja pohjaiskoillinen. Cannelinin kirjassa ilmansunnat olivat esimerkiksi pohjanen, pohjais-itä-pohjanen, itä-pohjanen pohjaseen ja itä-pohjanen. == Lähteet == Luokka:Koululaitoksen kehittäjät Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Oulun historia Luokka:Suomentajat Luokka:Fennistit Luokka:Suomalaiset merimiehet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1872 kuolleet
Irisbus Citelis Line

thumb|250px|Irisbus Citelis Line Pariisissa. Irisbus Citelis Line on Irisbusin automalli. Se on poistunut käytöstä Suomesta Westendin Linjan mentyä 2012 konkurssiin. Luokka:Linja-autot
Zen sanataiteessa

Zen sanataiteessa: esseitä luovuudesta (Zen in the Art of Writing: Releasing the Creative Genius within You) on Ray Bradburyn kirjoituskokoelma vuodelta 1990. Teoksen on suomentanut Elina Seppänen ja julkaissut suomeksi Kansanvalistusseura vuonna 2008. == Aiheesta muualla == * Juri Nummelin: Rentoudu, älä mieti. Kiiltomato.net 1.4.2009. Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1990 kirjat
Jerome Flynn

Jerome Flynn (s. 16. maaliskuuta 1963) on englantilainen näyttelijä ja laulaja, joka tunnetaan 1990-luvun popyhtyeestä Robson & Jerome sekä televisiorooleistaan Bronnina yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Game of Thrones ja poliisi Bennet Drakena brittiläisessä televisiosarjassa Ripper Street. Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Englantilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Loïc Duval

Loïc Duval (s. 12. kesäkuuta, 1982 Chartres) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on vuoden 2013 Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja. == Ura == Karting-uransa jälkeen Duval siirtyi vuonna 2002 Ranskan Formula Campus -sarjaan voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2003 Duval ajoi Ranskan Formula Renault 2000 -sarjaan voittaen myös tämän sarjan mestaruuden. Vuonna 2004 Duval kilpaili Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen sarjan 12:ksi. Vuonna 2005 Duval jatkoi F3-Eurosarjassa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi Macaon Grand Prix -kilpailussa paalupaikalle, mutta sijoittui lopulta kilpailussa kuudenneksi. Vuonna 2006 Duval siirtyi kilpailemaan Japaniin ja kilpaili Formula Nippon -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Samana vuonna hän ajoi Japanin Super GT -sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2008 Duval jatkoi Formula Nippon -sarjassa voittaen kaksi kilpailua ja sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna Duval osallistui ensi kertaa Le Mansin 24 tunnin ajoon sijoittuen kokonaiskilpailun kahdeksanneksi. Vuonna 2009 Duval onnistui voittamaan Formula Nippon -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi Aasian Le Mans Series -sarjassa. Vuonna 2010 Duval voitti Super GT -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän sijoittui Formula Nippon -sarjassa neljänneksi. Vuonna 2011 Duval sijoittui Super GT -sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän kilpaili jälleen Le Mansin 24 tunnin kilpailussa ollen kokonaiskilpailun viides. Vuonna 2012 Duval kilpaili uudessa FIA World Endurance Championship -sarjassa kolme kilpailua. Vuonna 2013 Duval jatkoi täyden kauden FIA WEC -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden yhdessä Tom Kristensenin ja Allan McNishin kanssa. Samana vuonna he voittivat yhdessä Le Mansin 24 tunnin ajon. Vuonna 2014 Le Mansin 24 tunnin ajon harjoituksissa Duvalin ajama Audi ajoi pahannäköisen ulosajon, jonka seurauksena auto romuttui täysin ja Duval vietiin sairaalaan. Duval selvisi tilanteesta pienin naarmuin, mutta hän ei päässyt osallistumaan itse kilpailuun. Hänen tuuraajaksi otettiin Audin varakuljettaja Marc Gené. Vuonna 2015 hän ajoi Formula E -sarjaa Miamin GP:stä lähtien saavuttaen kaksi kolmossijaa ja 42 pistettä. ==Formula E -tulokset== Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Pisteet Sijoitus 2014–15 Dragon Racing BEI PUT PDE BNA MIA 7 LBH 9 MON Kesk. BER 3 MOS 15 LON 8 LON 3 42 9. 2015–16 Dragon Racing BEI 4 PUT 16† PDE 4 BNA 6 MEX 4 LBH 8 PAR Kesk. BER Kesk. LON Kesk. LON 4 60 8. 2016–17 Dragon Racing HKG MRK BUE MEX MCO PAR BER BER NYC NYC MTR MTR 20 15. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset autourheilijat Luokka:Formula E -kuljettajat Luokka:Le Mansin 24 tunnin ajon voittajat Luokka:FIA World Endurance Championship -kuljettajat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mitä vikaa on homoseksuaalisuudessa?

Mitä vikaa on homoseksuaalisuudessa? (What's Wrong With Homosexuality?) on John Corvinon kirja vuodelta 2013. Teoksen on suomentanut Kirsi Luoma ja julkaissut suomeksi Like. == Aiheesta muualla == * Nathaniel Frank: Book review: ‘What’s Wrong With Homosexuality?’ by John Corvino. The Washington Post 22.3.2013. * Kyösti Niemelä: Homoseksuaalisuutta käsittelevät kirjat antavat eväitä argumentointiin. Helsingin sanomat 27.4.2014. * Sanna-Kaisa Lähdeaho: Heitä homo voltti. Aviisi 5/2014. Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Yhdysvaltalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2013 kirjat
Samuli Kaislasalo

Samuli Kaislasalo (s. 3. elokuuta 1995) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut kotimaisessa lentopalloliigassa Raision Loimun, edesmenneen LEKA Volleyn, Rantaperkiön Iskun ja Hurrikaani Loimaan riveissä. Keväällä 2018 Kaislasalo solmi vuoden mittaisen sopimuksen Japanin lentopalloliigan tulokasjoukkueen VC Nagano Tridentsin kanssa, mutta sopimus purettiin ennen kuin kausi alkoi. Kaislasalo aloitti siksi kauden 2018–2019 Raision Loimun riveissä Suomessa ennen kuin hän solmi sopimuksen kreikkalaisen Foinikas Syrosin kanssa. Uransa ensimmäisen miesten A-maaottelun Kaislasalo pelasi toukokuussa 2018 Hollantia vastaan. Sitä ennen hän oli kuulunut useamman vuoden miesten maajoukkueryhmään. Kaislasalo valittiin vuoden 2018 MM- lopputurnauksen kisajoukkueeseen. MM-kisoissa hänet nähtiin kentällä muun muassa maailmanmestaruutta puolustanutta Puolaa vastaan. Kaislasalo oli Puola- ottelussa Suomen paras pistemies. Ikäluokkansa nuorten maajoukkueessa Kaislasalo pelasi EM-lopputurnauksessa vuonna 2013 (4. sija) ja myöhemmin samana vuonna MM-lopputurnauksessa (11. sija). Kaislasalo aloitti lentopalloilun viisivuotiaana. Lajivalintaa olivat ohjaamassa hänen vanhempansa, jotka olivat molemmat pelanneet aikoinaan entopalloa. Koijärven Kunnossa lentopallon aloittanut Kaislasalo siirtyi lukioikäisenä harjoittelemaan Lentopalloliiton valmennuskeskukseen Kuortaneelle ja kävi yhtä aikaa Kuortaneen Urheilulukiota. Kuortaneen valmennuskeskuksen joukkueessa hän pelasi lukioikäisenä aluksi 2-sarjaa ja myöhemmin 1-sarjaa. Kaudella 2013–2014 Kaislasalo esiintyi myös muutamassa ottelussa kotimaisessa lentopalloliigassa. Liigadebyytti koitti helmikuussa 2014 Hurrikaanin riveissä.http://www.mestaruusliiga.fi/liiga/miehet/pelaajat.html?q=Samuli+Kaislasalo Ensimmäinen täysimittainen kausi lentopalloliigassa Kaislasalolla oli 2014–2015 Rantaperkiön Iskussa. Siihen asti hän oli pelannut pääsääntöisesti keskitorjujana, mutta liigakentillä hän alkoi keskittyä hakkurin pelirooliin. Kaislasalo valittiin kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi lentopalloliigassa.https://lentopalloliitto- fi.directo.fi/liitto/artikkeliarkisto/nostouutiset/?x928045=22911529 Seuraavana vuonna hän oli runsarjan pistepörssissä kahdeksas. Kreikan lentopalloliigassa Kaislasalo oli pistepörssin ykkönen keväällä 2019. Kaudella 2019–2020 Kaislasalo pelaa Belgian pääsarjassa Lindemans Aalstissa. == Seurat == * 2012–2014 Kuortane (I-sarja/II-sarja) * 2014–2016 Rantaperkiön Isku (Mestaruusliiga) * 2016–2018 LEKA Volley (Mestaruusliiga) * 2018 Raision Loimu (Mestaruusliiga) * 2018–2019 Foinikas Syros (Kreikan pääsarja * 2019– Lindemans Aalst (Belgian pääsarja) == Saavutukset == * Vuoden tulokas lentopalloliigassa 2015 * Kauden miesjuniori 2014 * U19 EM-nelonen 2013 * U19 MM-11 2013 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyhä liiga

Pyhä liiga voi tarkoittaa: * Pyhä liiga (1495), myös "Venetsian liiga", paavi Aleksanteri VI:n organisoima liitto, joka vastusti Ranskan ylivaltaa Italiassa. * Cambrain liiga (1508), paavi Julius III:n aloittama Venetsian vastainen liitto, jonka osapuolet olivat Ranska, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta ja Espanja. * Pyhä liiga (1538), paavi Paavali III:n Venetsian tasavallan pyynnöstä organisoima liitto osmanien ylivaltaa Välimerellä vastaan. * Pyhä liiga (1571), lähes kaikkien Välimeren kristittyjen maiden liitto Osmanien valtakuntaa vastaan. * Pyhä liiga (1684), paavi Innocentius XI:n organisoima Suuren Turkin sodan aikainen sotaliitto Osmanien valtakuntaa vastaan. * Pyhä liiga (1717), yhdisti vatikaanivaltiot, Portugalin, Venetsian ja Maltan Osmanien valtakuntaa vastaan. * yhtä katolisista liigoista. ==Myös== * Pyhä allianssi, Venäjän, Itävallan ja Preussin välinen vuonna 1815 Venäjän tsaari Aleksanteri I:n aloitteesta solmittu rauhanturvaamisliitto.
Jussi Vasama

Jussi Vasama (s. 6. syyskuuta 1974 Helsinki) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen aitajuoksija. Hän edusti uransa alun Vihdin Viestiä ja siirtyi aikuisurheilijana edustamaan Porvoon Urheilijoita. Hänen valmentajinaan toimivat Teijo Nieminen ja Mikael Ylöstalo. Kalevan kisoista Vasama saavutti hopeaa 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1997. Lisäksi sisäratojen SM-kisoista hän saavutti kolme perättäistä pronssimitalia 60 metrin aitajuoksussa; vuosina 1996, 1997 ja 1998. Ennätykset päälajeissa: *60m aj - 7.92 *110m aj - 14.05 *400m aj - 51.52 *100m - 11.02 *200m - 22.35 Urheilu-uransa jälkeen Jussi Vasama on siirtynyt liike-elämän palvelukseen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shkodran Mustafi

Shkodran Mustafi (s. 17. huhtikuuta 1992 Bad Hersfeld, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Bundesliigassa pelannutta Schalkea. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. == Seurajoukkueura == Mustafi siirtyi juniori-ikäisenä englantilaisseura Evertoniin, jonka edustusjoukkueessa hän pelasi vain yhdessä Eurooppa-liigan ottelussa vaihtopelaajana joulukuussa 2009. Tammikuusta 2012 elokuuhun 2014 hän edusti italialaisseura Sampdoriaa, jossa hän pelasi 50 Serie A:n ottelua ja yhden Serie B:n ottelun. Serie A:ssa hän teki yhden maalin. Elokuusta 2014 elokuuhun 2016 Mustafi edusti espanjalaisseura Valenciaa ja pelasi La Ligassa 64 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia, muun muassa kaksi maalia Villarrealia vastaan 2. marraskuuta 2014. Mustafi siirtyi Valioliigan Arsenaliin 41 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2016. Hän pelasi neljä ottelua Arsenalin tiellä FA Cupin mestaruuteen 2017 ja kuusi ottelua finaalitappioon päättyneessä Eurooppa- liigassa 2019. Hän pelasi kolme ottelua Arsenalin voittaessa FA Cupin 2020. Hän pelasi Arsenalissa tammikuuhun 2021 mennessä 102 valioliigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ja Eurooppa- liigassa 26 ottelua. Mustafi siirtyi tammikuussa 2021 ilmaissiirrolla Schalkeen, jossa pelasi loppukauden aikana 13 bundesliigaottelua ja teki yhden maalin. Kauden jälkeen hän on ollut ilman seuraa. == Maajoukkueura == Mustafi voitti Saksan maajoukkueen riveissä maailmanmestaruuden vuonna 2014. Hän pelasi turnauksessa kolme ottelua, joista neljännesvälierän Algeriaa vastaan avauskokoonpanossa. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi yhden alkulohko-ottelun kokonaan ja välieräottelussa vaihtopelaajana Jérôme Boatengin loukkaannuttua. Ensimmäisen A-maaottelunsa Mustafi pelasi toukokuussa 2014 ja viimeisimmän lokakuussa 2017. Hän teki maalin EM-kisoissa 2016 Ukrainaa vastaan ja kesäkuussa 2017 MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. Nuorisomaajoukkueissa hän voitti alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2009. Mustafin vanhemmat ovat kotoisin Albaniasta. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/shkodran-mustafi/profil/spieler/88590 Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christoph Kramer

Christoph Kramer (s. 19. helmikuuta 1991 Solingen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka on pelannut viimeksi Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. == Seurajoukkueura == Kramer pelasi Bayer Leverkusenin kakkosjoukkueessa Regionalligassa 27 ottelua vuosina 2010–2011. Seuraavat kaksi kautta hän oli lainalla 2. Bundesliigan Bochumissa, jossa pelaamissaan 61 liigaottelussa hän viimeisteli neljä maalia. Kaudet 2013–2015 hän oli lainalla Borussia Mönchengladbachissa, jossa teki 63 bundesliigaottelussa viisi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kramer pelasi kaudella 2015–2016 Leverkusenissa 28 ottelua Bundesliigassa, kuusi Mestarien liigassa ja neljä peliä Eurooppa-liigassa. Hän siirtyi aiempaan lainaseuraansa Borussia Mönchengladbachiin 15 miljoonalla eurolla kesällä 2016. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut tällä toisella rupeamallaan seurassa 119 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 12 ottelua ja tehnyt maalin marraskuussa 2020 vierasottelussa FK Šah’tar Donetskia vastaan. Eurooppa-liigassa hän on pelannut seitsemän ottelua. == Maajoukkueura == Kramer pääsi mukaan Saksan maajoukkueeseen, kun sen vakituiset keskikenttäpelaajat Lars Bender ja İlkay Gündoğan joutuivat jäämään pois maajoukkueesta loukkaantumisten vuoksi. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Puolaa vastaan toukokuussa 2014. Hän pelasi jalkapallon 2014 MM- turnauksessa yhteensä 12 minuuttia otteluissa Algeriaa ja Ranskaa vastaan.. Voitokkaassa loppuottelussa hän oli avauskokoonpanossa mutta pyörtyi törmättyään Argentiinan pelaajan kanssa ja joutui jättämään kentän noin puolen tunnin pelin jälkeen . Kramer on pelannut kaikkiaan 12 maaottelua, viimeisimmän maaliskuussa 2016. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt