EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lipidimaailma

Lipidimaailma () on elämän alkuperää koskeva hypoteesi, jonka mukaan ensimmäinen itsereplikoituva esine oli lipidin kaltainen. Tiedetään, että fosfolipidit muodostavat veteen sekoitettuina lipidikaksoiskerroksia – samoja rakenteita kuin solukalvoissa. Näitä molekyylejä ei ollut varhaisella maapallolla, mutta muut amfifiiliset pitkäketjuiset molekyylit voivat myös muodostaa kalvoja. Lisäksi tiedämme, että nämä kalvot voivat kasvaa (lisäämällä lisää lipidejä) ja tarpeeksi suurina ne voivat jakautua spontaanisesti. Näin ollen lipidirakenteiden koko ja koostumus voi periytyä kahdelle jälkeläiselle. Hypoteesin pääajatuksena on, että lipidirakenteiden koostumus oli pääasiallinen tapa säilyttää informaatiota ja että evoluutio johti RNA:n ja DNA:n kaltaisten, tietoa paremmin säilyttävien polymeerien ilmenemiseen. Suurin osa prebioottisissa olosuhteissa potentiaalisesti läsnä olevista amfifiileista koostuvia kalvorakkuloita koskevista tutkimuksista ovat olleet rajoitettuja järjestelmiin, joissa on mukana vain yhden tai kahden tyyppistä amfifiilia. Tämä on vastakohta prebioottisten kemiallisten reaktioiden simulaatioihin, jotka tyypillisesti tuottavat hyvin erilaisia yhdisteiden seoksia. Lukuisasta erilaisesta amfifiilisesta yhdisteestä koostuvassa lipidikaksoiskerroksessa, amfifiileilla olisi suuri määrä teoreettisesti mahdollisia tapoja järjestäytyä toisiinsa nähden kalvolla. Kaikista näistä mahdollisista kalvon järjestäytymisistä, tietynlainen paikallinen järjestäytyminen olisi suosinut hypersyklin syntyä. * * Tämä olisi ollut positiivinen takaisinkytkentä, joka olisi koostunut kalvolla olevasta alueesta ja kalvorakkulassa olevasta yhdisteestä. Tämänkaltaiset alue/yhdiste -parit voivat periytyä tytärkalvorakkuloille, johtaen erillisten sukulinjojen muodostumiseen ja mahdollistaen luonnonvalinnan tapahtumisen. Lipidien abioottinen saatavuus ei näyttäisi olevan ongelma. Ainakin joissain kokeissa on saatu aikaan lipidien esiasteita ja rasvahappoja ja muita lipidejä abioottisesti ilman elävien solujen entsyymeitä.http://www.springerlink.com/content/t5h6j22756786754/ Synthesis of Phosphatidylethanolamine under Possible Primitive Earth Conditions, M. Rao, J. Eichberg, and J. Or6http://www.cosis.net/abstracts/COSPAR2006/01101/COSPAR2006-A-01101.pdf Abiotic synthesis of acylglycerols under simulated hydrothermal conditions and micelle formation, B. Simoneit (1), A. Rushdi (1)and D. Deamer (2)Rushdi, A. I. and Simoneit, B. R. T. (2001) Lipid formation by aqueous Fischer- Tropsch- type synthesis over a temperature range of 100 to 400oC. Origins of Life and Evolution of the Biosphere 31, 103-118. Niissä on käytetty muun muassa niin sanottua Fisrcer-Tropschin synteesiä vedessä, jossa oksaalihappoa kuumennettiin 100–400 asteeseen.http://www.ingentaconnect.com/content/klu/orig/2001/00000031/F0020001/00272759?crawler=true Lipid Formation by Aqueous Fischer-Tropsch-Type Synthesis over a Temperature Range of 100 to 400 °C, Rushdi A.I.1; Simoneit B.R.T.1, Volume 31, Numbers 1-2, 20 February 2001 , pp. 103-118(16) == Katso myös == *Esisolu *Koaservaatti *RNA-maailma == Lähteet == Luokka:Elämän synty
In My Life (The Rasmuksen kappale)

In My Life on suomalaisen rockyhtyeen The Rasmuksen single. Se julkaistiin Suomessa huhtikuussa 2003 ja se on toinen yhtyeen Dead Letters -albumilta julkaistu single. Kappale on nopeatempoisin ja kiihkein albumin kappaleista. Single oli korkeimmillaan Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla ja pysyi listalla kahdeksan viikkoa. In My Life, kuten muutkin Dead Lettersin kappaleet, nauhoitettiin Nord Studiosilla, Tukholmassa. Kappaleesta tehtiin hieman lyhyempi miksaus singleä varten. Lisäksi levyllä on ennen julkaisematon bonuskappale. In My Lifelle tehtiin musiikkivideo Kuubassa ja sen ohjasivat Niclas Fronda ja Frederik Löfberg. Siinä yhtye soittaa viidakossa, ja solisti Lauri Ylönen mm. raahautuu pitkin maata, paiskautuu mutaiseen maahan kasvot edellä ja putoaa jokeen. == Singlen kappalelistaus == # In My Life (single edit) # What Ever Luokka:Vuoden 2003 kappaleet Luokka:The Rasmuksen kappaleet
Luettelo Queenin singleistä

Tämä on luettelo Queenin Britanniassa julkaisemista singleistä. * Keep Yourself Alive (1973) * Seven Seas Of Rhye (1974) * Killer Queen (1974) * Now I'm Here (1975) * Bohemian Rhapsody (1975) * You’re My Best Friend (1976) * Somebody To Love (1976) * Tie Your Mother Down (1977) * Queen's First EP (1977) * We Are the Champions (1977) * Spread Your Wings (1978) * Bicycle Race (1978) * Don’t Stop Me Now (1979) * Love Of My Life (Live) (1979) * Crazy Little Thing Called Love (1979) * Save Me (1980) * Play The Game (1980) * Another One Bites the Dust (1980) * Flash (1980) * Under Pressure (1981) (Queen & David Bowie) * Body Language (1982) * Las Palabras de Amor (1982) * Back Chat (1982) * Radio Ga Ga (1984) * I Want to Break Free (1984) * It's A Hard Life (1984) * Hammer To Fall (1984) * Thank God It's Christmas (1984) * One Vision (1985) * A Kind of Magic (1986) * Friends Will Be Friends (1986) * Who Wants to Live Forever (1986) * I Want It All (1989) * Breakthru (1989) * The Invisible Man (1989) * Scandal (1989) * The Miracle (1989) * Innuendo (1991) * I’m Going Slightly Mad (1991) * Headlong (1991) * The Show Must Go On (1991) * Bohemian Rhapsody (1991) * The Five Live EP (1993) * Heaven For Everyone (1995) * A Winter's Tale (1995) * Too Much Love Will Kill You (1996) * Let Me Live (1996) * You Don't Fool Me (1996) * No-One but You (1998) * Another One Bites the Dust (1999) (Queen & Wyclef Jean featuring Pras & Free) * Under Pressure (1999) (Queen + David Bowie) * We Will Rock You (2000) (Five + Queen) * Flash (2003) (Queen + Vanguard) * Reaching Out (live) (2005) (Queen + Paul Rodgers) * Another One Bites the Dust (2005) (Queen vs. The Miami Project) * Say It's Not True (2007) (Queen + Paul Rodgers) * C-lebrity (2008) (Queen + Paul Rodgers) == Lähteet == * Queen Picture Hall * Queenin kappaleista
Iso-Hannu

Iso-Hannu on Raumalla sijaitseva elokuvateatteri, jonka omistaa liikemies Riku Räsäsen yritys Kinorauma Oy. Arkkitehti Jaakko Tähtisen vuonna 1940 suunnittelema rapattu kivirakennus sijaitsee niin sanotulla Hannun tontilla Vanhan Rauman laidalla. Samalla paikalla toimi aiemmin vuonna 1916 valmistunut elokuvateatteri Titania, joka oli J. A. Niemen suunnittelema. Se tuhoutui talvisodan pommituksissa ja tilalle valmistui nykyinen elokuvateatteri vuonna 1941. Rakennusta on esitetty suojeltavaksi. Elokuvateatterin sisustukseen kuuluvat muun muassa Paavo Tynellin suunnittelemat valaisimet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Iso-Hannun kotisivut Luokka:Rauman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vanha Rauma Luokka:Suomen elokuvateatterit
William Alwyn

William Alwyn (7. marraskuuta 1905 – 11. syyskuuta 1985) oli englantilainen säveltäjä ja huilisti. Alwyn syntyi Northamptonissa ja aloitti lapsena piccolonsoiton. 15-vuotiaana hän pääsi Royal Academy of Musiciin Lontooseen opiskelemaan huilunsoittoa ja sävellystä. Hän edistyi soittajanurallaan ja toimi hetken Lontoon sinfoniaorkesterin ensihuilistina. Vuosina 1926–1955 Alwyn oli Royal Academyssä sävellyksen professorina. Alwynin tuotantoon kuuluu mm. viisi sinfoniaa, neljä oopperaa, konserttoja ja jousikvartettoja. Vuosina 1941–1962 hän sävelsi musiikin yli 70 elokuvaan. Lyra Angelica -konsertto harpulle ja jousiorkesterille kuultiin vuoden 1998 talviolympialaisissa. Alwyn kuoli Southwoldissa, Englannissa vuonna 1985. Säveltäjältä jäi leskeksi hänen toinen vaimonsa Doreen Carwithen, säveltäjä hänkin. Elokuvia, joihin Alwyn sävelsi musiikin ovat muun muassa: * Hurjastelija (1945) * Vaarallista valtaa (1954) * Viidakko liekeissä (1954) * Pennitön perintö (1957) * Titanicin kohtalonyö (1958) * Naisvakooja (1958) * Noidan silmä (1962) * Mies joka katosi (1963) ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset huilistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Bülent Arel

Bülent Arel (23. huhtikuuta 1919 – 24. marraskuuta 1990) oli turkkilaissyntyinen nykytaidemusiikin säveltäjä. Arel syntyi Istanbulissa. Hän opiskeli sävellystä Ankarassa ja ääni-insinöörialaa Pariisissa. Hän toimi myöhemmin Ankaran konservatorion johtajana ja vuosina 1951–1959 Ankaran radion ensimmäisenä musiikillisena johtajana. Vuonna 1959 Arel lähti Yhdysvaltoihin työskentelemään tietokone- ja elektronisen musiikin parissa. Vuonna 1962 hän teki Edgar Varèsen kanssa yhteistyötä teoksessa Déserts. Arel opetti vuosina 1971–1989 Stony Brookin yliopistossa. Hän kuoli vetäytymistään seuranneena vuonna syöpään, multippeliin myeloomaan, 71-vuotiaana. Arel sävelsi elektronisen musiikin lisäksi muun muassa kamarimusiikkia, vokaalimusiikkia ja sinfonisia teoksia. Hänen oppilaitaan olivat Daria Semegen, Conrad Cummings ja Jing Jing Luo. Luokka:Turkkilaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Ilkka Koivisto

Ilkka Matti Juhani Koivisto (29. huhtikuuta 1932 Tampere – 25. kesäkuuta 2012 Vantaa) oli suomalainen biologi ja filosofian tohtori. Hän johti Korkeasaaren eläintarhaa vuosina 1968–1995. ==Ura== Koivisto valmistui ylioppilaaksi Ikaalisten Yhteiskoulusta 1950, filosofian kandidaatiksi 1956 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1965.Kuka kukin on 2007, s. 401. Helsinki 2006. ISBN 951-1-20606-0 Koivisto työskenteli valtion riistantutkimuslaitoksen tutkijana 1956–1957, Suomen metsästäjäinliiton Satakunnan piirin riistapäällikkönä 1958–1959, riistabiologina 1964–1968 ja tämän jälkeen Korkeasaaren intendenttinä. Hän toimi myös Suoman lintutieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1970–1972 ja Maailman Luonnonsäätiön pääsihteerinä vuosina 1976–1977. Koivisto kirjoitti luontoaiheisia pakinoita ja kolumneja lehtiin ja radioon vuosikymmenten ajan. Hän toimi pitkään myös Luontoillan nisäkäsasiantuntijana. Vuosina 1981–1992 Koivisto oli jäsenenä ensimmäisessä Suomen Lintutieteellisen Yhdistyksen nimistötoimikunnassa, joka laati kaikille maailman linnuille suomenkieliset nimet. Hän oli myös Nisäkäsnimistötoimikunnan jäsen. Vuosina 1991–1993 ja 1994–1998 Koivisto toimi Suomen eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana. Ilkka Koivisto sai vuonna 1972 yhdessä silloisen vaimonsa, biologi ja filosofian maisteri Sesse Koiviston kanssa tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon kirjasta Puusta pudonnut: Havaintoja eläimistä ja ihmisistä., jonka aiheena on evoluutio. == Perhe == Ilkka Koiviston vanhemmat olivat Ikaalisten kappalainen Matti Mikael Koivisto (1900–1975) ja Alli Koivisto (o.s. Widell). Koivistolla oli kaksi sisarusta Ilkka ja Sesse Koivistolla on kolme lasta: Minna (s. 1956), Kimmo (s. 1961) ja Aura (s. 1964). Pari erosi vuonna 1994. Koivisto menehtyi 80-vuotiaana pitkäaikaiseen sairauteen kesäkuussa 2012. Hänet on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle. == Teoksia == * Behaviour of the Black Grouse, Lyrurus tetrix (L.), during the spring display. Riistatiet. Julk. 26 (1965), s. 1–60. * Metsokannoissa tapahtuvista siirtymisistä. Suomen Riista 10 (1956), s. 179–184. * * * * * * * * (koko sarja) * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Leukumaavaara, Jenni: ﻿Peter Pan. Vihreä lanka 3.6.2011. * Ilkka Koivisto. Yle Elävä arkisto. Luokka:Suomalaiset eläintieteilijät Luokka:Suomalaiset ornitologit Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Korkeasaari Luokka:Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon saajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Carl Ludwig Hablitz

Carl Ludwig Hablitz (1752, Königsberg – 1821, Pietari) oli venäjänjuutalainen kasvi- ja eläintieteilijä. Venäläiseltä nimeltään hän oli Karl Ivanovitš Gablits (). 1769 hän osallistui Samuel Gottlieb Gmelininin kanssa tutkimusretkelle Donille, Volgalle ja Kaukasukselle. 1781 hän osallistui Kaspianmeren tutkimusretkelle. 1783–1802 hän oli Krimin varakuvernööri. 1785 hän julkaisi teoksen Krimin alueen luonnosta, Physical description of Taurichesky area, its position and three empires of nature. Hablitz kuvaili ja nimesi lukuisia lintulajeja, muun muassa hanhikorppikotkan. Hablitzin nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Hablitz. Hanhikorppikotkan auktoriviittauksessa hänen nimensä on muotoiltu Hablizl. == Lähteet == * Answords.com * Russian Jewish Encyclopedia === Viitteet === Luokka:Venäläiset kasvitieteilijät Luokka:Venäläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1752 syntyneet Luokka:Vuonna 1821 kuolleet
Jack Beeson

Jack Beeson (15. heinäkuuta 1921 – 6. kesäkuuta 2010http://eugeneopera.wordpress.com/2010/06/07/american-composer-jack-beeson- has-died/) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan varsinkin oopperoistaan, joihin kuuluu mm. Lizzie Borden. Beeson syntyi Munciessa, Indianassa, ja hänen oppilaitaan ovat olleet mm. Charles Wuorinen, Phillip Ramey, Alice Shields, Joan Tower, Harvey Sollbeger, Bright Sheng ja Richard Einhom. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jack Beeson -sivu Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Rómulo Gallegos

Rómulo Gallegos (2. elokuuta 1884 Caracas, Venezuela – 7. huhtikuuta 1969 Caracas, Venezuela) oli venezuelalainen kirjailija ja poliitikko. Hän toimi Venezuelan presidenttinä vuonna 1948 kolme kuukautta. Gallegos oli kotoisin köyhistä oloista. Hän aloitti 1903 uransa opettajana ja toimittajana. Esikoisromaani Dona Barbara ilmestyi 1929. Siinä arvosteltiin maan vallanpitäjiä, joten Gallegoksen oli lähdettävä maanpakoon Espanjaan, missä hän kirjoitti tunnetuimmat romaaninsa Cabtaclaron ja Canaiman (Pahan valta). Gallegos palasi Venezuelaan 1936, ja hänet valittiin opetusministeriksi. Vuonna 1947 hän oli osallisena vallankaappauksessa. Hän oli presidenttiehdokkaana ja voitti vaalit mutta menetti viran kolme kuukautta myöhemmin sotilasvallankaappauksessa. Tällöin Gallegos pakeni ensin Kuubaan ja myöhemmin Meksikoon. Gallegos palasi Venezuelaan 1952. Gallegos kuoli Venezuelassa arvostettuna kirjailijana ja senioripoliitikkona. == Suomennetut teokset == * Donna Barbara (Dona Barbara), suom. Jarno Pennanen, Kansankulttuuri, 1961 * Pahan valta (Canaima), suom. Kaj Kauhanen, Kirjayhtymä, 1961 Suomennosnäytteitä Gallegosin teoksista on antologiassa Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, (WSOY 1954) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venezuelan presidentit Luokka:Opetusministerit Luokka:Eteläamerikkalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Charles Wuorinen

Charles Peter Wuorinen (9. kesäkuuta 1938 New York – 11. maaliskuuta 2020 New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, jonka erikoisalaa oli sarjallinen soitinmusiikki. Hänen isänsä oli amerikansuomalainen, vaasalaissyntyinen historioitsija ja Columbian yliopiston professori John H. Wuorinen (1897–1969). Myös Charles Wuorisen Yhdysvalloissa syntyneellä äidillä Alfhild Kalijarvi Wuorisella oli suomalaiset juuret. Charles Wuorisen tuotantoon kuuluu orkesteriteoksia, oopperaa ja kamarimusiikkia sekä instrumentaali- ja lauluteoksia. Teosluettelo sisältää kaikkiaan yli 260 sävellysteosta. 2000-luvulla Wuorinen keskittyi suuriin näyttämöteoksiin ja sävelsi oopperan sekä Salman Rushdien (2001) että Annie Proulxin teoksien pohjalta. Vuonna 2012 valmistui Annie Proulxsin romaaniin Brokeback Mountain perustuva ooppera, johon kirjailija laati libreton. Oopperan ensi-ilta oli tammikuussa 2014 Madridin Teatro Realissa. Yhdessä Harvey Sollbergerin kanssa Wuorinen perusti vuonna 1962 The Group for Contemporary Music -nimisen yhtyeen. Charles Wuorinen voitti vuonna 1970 Pulitzerin musiikkipalkinnon elektronisella sävellyksellään Time's Encomium; tämä oli ensimmäinen elektronisen musiikin teos, joka kyseisen palkinnon on voittanut. Hän oli yksi MacArthur ”Genius Grant” -palkinnon saajista vuonna 1986. Hän on lisäksi kirjoittanut teoksen Simple Composition. Wuorinen valmistui Columbian yliopistosta ja oli avoimesti homoseksuaalinen.Brett, Philip ja Wood, Elizabeth: Lesbian and Gay Music. The unexpurgated full-length original of the New Grove II article, edited by Carlos Palombini. Electronic Musicological Review, Volume VII, December 2002 (Internet Archive). Viitattu 5.10.2016. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Charles Wuorisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Musiikin Pulitzer-palkinnon saaneet Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
A. Santaholma

thumb|150px|Santaholman sahasta Haukiputaalla jäi jäljelle vain savupiippu, joka purettiin kesäkuussa 2019. A. Santaholma Oy oli kalajokisen liikemies ja laivanvarustaja Antti Santaholman ja hänen viiden poikansa perustama sahateollisuusperheyhtiö, joka omisti sahalaitoksia Perämeren rannikolla. Osakeyhtiön toiminta käynnistyi varsinaisesti vuonna 1903, jolloin yhtiön saha Kalajoella aloitti toimintansa. Yhtiö aloitti sahaustoiminnan vuonna 1915 myös Haukiputaalla sekä vuonna 1934 Raahen Pirttiniemessä. Yhtiö omisti myös Pyhäjoella toimineen Pohjois-Suomen ensimmäisen puuhiomon.Kirjastovirma: Antti Santaholma Yhtiön liiketoimet joutuivat ahdinkoon jo 1920-luvun alussa, osin johtuen yhtiön johtoa kohdanneiden kuolemantapausten vuoksi. Toimintaa supistettiin, eikä yhtiö ostanut lainkaan tukkeja vuonna 1923. Puutavarayhtiöiden kannattavuus 1920-luvun nousukaudesta 1930-luvun talouspulaan Yhtiön toiminta elpyi vuodesta 1926 alkaen, jolloin yhtiö ulotti puutavaranhankintansa Kiiminkijoen latvoille sekä Iijokivarteen. Yritys myös suoritti investointeija omistamiinsa laitoksiin. Yhtiö teki kuitenkin tappiota vuosina 1930–1932, mutta tuotti voittoa vuosina 1933–1939 vuotta 1938 lukuun ottamatta, jolloin yhtiö kirjasi tappioikseen 1,6 miljoonaa markkaa. Yrityksen Haukiputaan Santaholmassa sijainnut saha suljettiin 1968, mutta Kalajoen Jokisuun saha jatkoi toimintaansa vuoteen 1996 saakka. Samana vuonna Santaholma Oy teki konkurssin josta aiheutui Kalajoen kunnalle 6 miljoonan markan takaustappiot. http://www.kirjastovirma.fi/kalajoki/plassi/saha == Toimitusjohtajia == * Juhani Santaholma 1903–1919 * Siivertti Santaholma 1919–1924 * Oskari Santaholma 1924–1956 ==Lähteet== Luokka:Suomen sahateollisuus
Eyeball Records

Eyeball Records on pieni levy-yhtiö Pohjois-New Jerseystä, jonka perusti Alex Saavedra vuonna 1995. He ovat julkaisseet muun muassa Thursdayn, My Chemical Romancen ja Murder by Deathin albumeja. Koska näistä yhtyeistä on tullut erittäin suosittuja tämän päivän musiikkifanien joukossa, yhtiö on ansainnut mainetta lahjakkuuksien löytämisestä. == Artisteja jotka ovat levyttäneet Eyeball Recordsille == * An Albatross * Astronautalis * Baumer * The Blackout Pact * The Bronze Episode * E For Explosion * The Feverfew * Food Stamps * The Forecast * iwrestledabearonce * Jacobi Witchita * Jettie * The Killing Tree * Karate High School * Kiss Kiss * Man Without Wax * Mermaid in a Manhole * Metroid * New Atlantic * New London Fire * Pompeii * The Number Twelve Looks Like You * Red City Radio * Tiger Lou * Search/Rescue * Sleep Station * The Stiletto Formal * United Nations * Wolftron * Downlow * Thursday * My Epiphany * Breakdown * The Casualties * L.E.S. Stitches * Del Cielo * The Anthem Sound * Ariel Kill Him * The Feverfew * Gameface * The Gaslight Anthem * H2O * The Kill Van Kull * Midtown * Milemarker * Murder By Death * The Oval Portrait * Signal To Noise * Spit for Athena * Pencey Prep * My Chemical Romance * Karayom Garage * Humble Beginnings * Interference * The Tiny * Santos Syndicate * The Velocet * The Actual * Morgan Storm * Voice in the Wire * Going Home * Zolof the Rock & Roll Destroyer == Lähteet == == Aiheesta muualla == *EYEBALLRECORDS.COM Arkistolinkki. Luokka:Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
René Cassin

René Cassin (5. lokakuuta 1887 Bayonne – 20. helmikuuta 1976) oli ranskalainen juristi ja tuomari. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 1968 työstään kansainvälisen ihmisoikeusjulistuksen luonnostelijana. Cassinin syntyi Bayonnen kaupungissa, Pohjoisessa Baskimaalla. Cassinin isä oli sefardijuutalainen kauppias Henri Cassin (alun perin Azaria) ja äiti elsassilainen aškenasijuutalainen Gabrielle Dreyfus Cassin. Hän valmistui juristiksi Aix-en-Provencen yliopistosta ja aloitti uransa lakimiehenä Pariisissa vuonna 1911 kunnes ura katkesi väliaikaisesti ensimmäisessä maailmansodassa jossa Cassin haavoittui 1916. Vuosina 1924–1938 Cassin toimi Ranskan edustajana Kansainliitossa. Hän ajoi aseistariisuntaa ja oli mukana kehittämässä instituutioita jotka pyrkivät ratkaisemaan kansainväliset erimielisyydet kansainvälisen lain keinoin. Cassin toimi ensimmäisenä Ranskaa edustavana tuomarina Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa. Hän toimi tuomioistuimen presidenttinä vuosina 1965-1968. Hän on perustanut nimeään kantavan kansainvälisen ihmisoikeusinstituutin. == Lähteet == Luokka:Nobelin rauhanpalkinnon saajat Luokka:Ranskalaiset tuomarit Luokka:Ranskalaiset juristit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Gerd Faltings

Gerd Faltings (s. 28. heinäkuuta 1954 Gelsenkirchen-Bauerissa) on saksalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan työstään algebrallisen geometrian parissa. Vuosina 1972–1978 hän opiskeli matematiikkaa ja fysiikkaa Münsterin yliopistossa. Vuonna 1978 hänestä tuli filosofian tohtori matematiikan alalla Münsterin yliopistosta. Hän oli tuolloin Münsterin yliopiston apulaisprofessori. Vuodesta 1982 vuoteen 1984 Faltings oli Wuppertalin yliopiston professori ja vuosina 1985–1994 hän työskenteli professorina Princetonin yliopistossa. Falting sai Fieldsin mitalin vuonna 1986 todistettuaan Mordellin otaksuman, jonka mukaan jokainen lukukunnassa K määritelty epäsingulaarinen projektiivinen käyrä, jonka genus g > 1, sisältää äärettömän monta K-rationaalista pistettä. Vuodesta 1995 Faltings on ollut Max Planck -matematiikan instituutin johtaja Bonnissa. Vuonna 1996 Falting sai Gottfried Wilhelm Leibniz Prize -palkinnon Deutsche Forschungsgemeinschaftilta, joka on korkein saksalaiselle tutkijalle myönnettävä palkinto. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2014.https://www.ae-info.org/ae/Member/Faltings_Gerd == Palkintoja == *Dannie Heinemann Prize (1983) *Fieldsin mitali (1986) *Guggenheim Fellowship (1988/1989) *Gottfried Wilhelm Leibniz Prize (1996) * Kuningas Faisalin kansainvälinen palkinto 2014 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset matemaatikot Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Princetonin yliopiston professorit Luokka:Fieldsin mitalistit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
Atif Aslam

Atif Aslam () on pakistanilainen muusikko. Hän syntyi Wazirabadissa, Gujranwalassa 12. maaliskuuta, 1983 ja kävi koulunsa Lahoressa ja Rawalpindissa. Hän on voittanut muun muassa seuraavat palkinnot: * Paras taustalaulaja, Paras debyyttilaulaja - Sahara Sangeet Awards (Intia) * Paras kappale, Paras sanoittaja, Paras sävellys - ARY Music Awards (Pakistan) * Halutuin mies - The Music Awards (Pakistan) ==Levyt== ===Albumit=== * Jal Pari (heinäkuu 2004) * Doorie (joulukuu 2006) ==Katso myös== *Jal ==Aiheesta muualla== *Atif Aslam - Virallinen sivusto * *Atif Aslamin musiikkia Chutney Radiossa Luokka:Pakistanilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fabiano Eller

Fabiano Eller dos Santos (s. 16. marraskuuta 1977 Linhares, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Eller on edustanut urallaan Vascoa, Palmeirasia, Flamengoa, Al-Wakraa, Fluminensea, Trabzonsporia, Internacionalia sekä Atlético Madridia. Eller on ollut mukana voittamassa Campeonato Capixabaa (1995), Campeonato Cariocaa kahdesti (2004 ja 2005) ja Copa Libertadoresia (2006). Eller on viimeksi pelannut Atlético Madridissa, jonka kanssa hän kuitenkin purki sopimuksen kesäkuussa 2008. Hän neuvottelee siirtymisestä brasilialaiseen Santosiin.Eller confirma su fichaje por el Santos Mundo Deportivo. Viitattu 30.6.2008. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
924 Gilman Street

thumb|Klubin edusta vuonna 2009. 924 Gilman Street on Berkeleyssä, Kaliforniassa sijaitseva vaihtoehtoklubi. Maximum Rock’n’Roll -lehden perustaja Tim Yohannan otti 924 Gilman Streetin haltuunsa vuonna 1986. Punk- yhtyeillä ei ollut Berkeleyssä paikkaa, jossa tavata samanhenkisiä ihmisiä. Entinen rottinkihuonekaluliike vanhalla tehdasalueella sopi hyvin heidän tarpeisiinsa, ja rakennuksen vuokrasopimuksesta päästiin yhteisymmärrykseen. Rakennusta täytyi remontoida reilusti, ja työvoimana oli lukuisia punknuoria. Gilman Street läpäisi kaikki turvatarkastukset ja klubin ensimmäinen keikka soitettiin 31. joulukuuta 1986. Klubin motto ”All Ages” juontaa siitä, että klubille ovat tervetulleita kaikenikäiset ihmiset, sillä siellä ei tarjoilla alkoholia. Olut on silti virrannut aina Gilman Streetin ympäristössä. Gilman Streetillä ovat soittaneet muun muassa Green Day (silloinen Sweet Children), Operation Ivy, The Lookouts ja suuri joukko muita yhtyeitä. ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== * Klubin verkkosivut Luokka:Yhdysvaltain konserttitalot
Suojapaita

Suojapaita (suojaliivi) on moottoripyöräurheilussa ja extreme-lajeissa käytettävä paita, jonka tehtävänä on suojata käyttäjiä pahemmilta iskuilta. Suojattavia kohteita ovat olkapäät, kyynärpäät, rintakehä ja usein myös selkä. Halvimmat suojapaidat on valmistettu yleensä puuvillaverkosta ja muovisista suojaelementeistä ja ne on tarkoitettu motocross-käyttöön. Vaativampaan käyttöön tarkoitetut suojapaidat perustuvat teknisiin kankaisiin ja tehokkaasti iskuavaimentaviin joustaviin suojaelementteihin. == Katso myös == * Selkäsuoja Luokka:Suojavarustus
Wendelin Werner

Wendelin Werner (s. 23. syyskuuta 1968 Köln, Länsi-Saksa)Wendelin Werner on saksalaissyntyinen ranskalainen matemaatikko, joka tutkii satunnaiskulkua Schrammin–Loewnerin evoluutiota sekä aiheisiin liittyvää todennäköisyysteoriaa ja matemaattista fysiikkaa. Vuonna 2006 hän sai 25. Kansainvälisissä matemaatikkokongressissa Madridissa Fieldsin mitalin. Werner työskentelee professorina Pariisin yliopiston Paris-Sudissa Orsayssa ja osa-aikaisena École Normale Supérieuressa. Werner sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1977. Hän opiskeli École Normale Supérieuressa vuosina 1987–1991. Hän teki väitöskirjansa vuonna 1993 Université Pierre-et-Marie-Curiessa, ja sen ohjasi Jean-François Le Gall. Werner oli tutkimusavustaja CNRSssa vuosina 1991–1997. Samaan aikaan hänelle myönnettiin kaksivuotinen Leibniz Fellowship Cambridgen yliopistoon. Hänelle on myönnetty myös muita palkintoja, kuten vuonna 2006 SIAM George Pólya -palkinto. Palkinnon saaneeseen tutkimusryhmään kuuluivat myös Gregory Lawler ja Oded Schramm. Hän on näytellyt vuonna 1982 ranskalaisessa elokuvassa La Passante du Sans-Souci. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Henkilökohtainen kotisivu Orsayssa * Ansioluettelo * Haastattelu Pólya-palkinnosta 2006 * Wendelin Werner, 2006 Fields Medal Winner CNRS lehdistöjulkaisu * Uutinen * BBC:n haastattelu * Luokka:Fieldsin mitalistit Luokka:Ranskalaiset matemaatikot Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liikahikoilu

Liikahikoilu eli hyperhidroosi on vaiva, josta kärsivällä hikirauhaset erittävät iholle liian paljon hikeä. Hien liikaeritys alkaa usein nuoruus- tai jo lapsuusiässä ja pahenee varhaista aikuisikää kohti. Joillakin käsien, jalkojen ja kainalojen liikahikoilu saattaa olla perinnöllistä. Pahimmillaan hikoilu on niin runsasta, että se pilaa vaatteet ja haittaa jokapäiväistä elämää. Jatkuvan tai puuskittaisen liikahikoilun saattavat joskus selittää vaihdevuodet, kihti, diabetes, hypertyreoosi, paniikkihäiriö tai hikinokkosihottuma. Useimmiten liikahikoilu tapahtuu jaloissa, käsissä tai kainaloissa; vartalon liikahikoilu on harvinaisempaa. Liikahikoilua helpottaa yleensä alumiinikloridiheksahydraatti. Jos se ei vaikuta tehoavan, saatetaan kokeilla iontoforeesia tai botuliinitoksiinia. Harvoin vaivaa on hoidettu myös leikkauksella, johon kuitenkin liittyy hyötyjen lisäksi merkittäviä haittavaikutuksia.Liikahikoilu Lääkärikirja Duodecim 28.12.2015 == Lähteet == Luokka:Fysiologia
Indoiranilaiset kulttuurit

Indoiranilaiset kulttuurit olivat niin kutsuttujen arjalaisten kansojen luomia kulttuureja. Niiden alue ulottui kauas Kaspianmerestä itään. Indoiranilainen perinne syntyi noin 2000 eaa. kieliryhmän alkaessa hajota. Indoiranilaiset olivat indoarjalaisia, iranilaisia, dardisia ja nuristanilaisia. Indoiranilaiset saapuivat arjalaisina Intiaan. Indoarjalaisten kulttuurin epäillään laajenneen kahdessa aallossa, noin 1500 eaa. mm. Intiaan ja noin 800 eaa. Iraniin. Jotkut tutkijat ovat väittäneet indoiranilaisten levittäytyneen Indus-joen laaksosta Intiasta, mutta tätä teoriaa ei yleensä kannateta. ==Indoiranilaisiin liittyviä tai rajoittuvia kulttuureja== Keski-Aasia **Poltavkan kulttuuri (2700–2100 eaa.) **Andronovon kulttuuri (2200–1000 eaa.) ***Sintaštan kulttuuri (2200–1600 eaa.) ***Alakul (2100–1400 eaa.) ***Fjodorovo (1400–1200 eaa.) ***Aleksejevka (1200–1000 eaa.) **Baktria- Margianan arkeologinen kompleksi (2200–1700 eaa.) **Srubnan kulttuuri (2000–1100 eaa.) **Abaševon kulttuuri (1700–1500 eaa.) **Yazin kulttuuri (1500–1100 eaa.) Intia **Swatin kulttuuri (1600–500 eaa.) **Kalmisto H -kulttuuri (1900–1300 eaa.) **Maalattu harmaa keramiikka-kulttuuri (1100–350 eaa.) Iran **Varhainen Länsi-Iranin harmaa keramiikka (1500–1000 eaa.) **Myöhäinen Länsi-Iranin Buff-keramiikka (900–700 eaa.) ajoitus kulttuuri kansa Parpolan mukaan 2800–2000 eaa. myöhäinen Katakombi ja Poltavkan kulttuurit myöhäinen proto-indoiranilainen 2000–1800 eaa. Srubnan ja Abaševon kulttuurit Proto-iranilainen 2000–1800 eaa. Petrovka-Sintašta Proto- indoarjalainen 1900–1700 eaa. BMAC "Proto-Dasa" (Proto-Dasja) Indoarjalaisia, jotka asettuneet BMAC-kulttuurin asutuksiin, "proto-rigvedalaiset" indoarjalaiset voittivat nämä 1700 1900–1400 eaa. Kalmisto H Intian sasjat 1800–1000 eaa. Alakul-Fjodorovo Indoarjalaiset, mukana mm. Proto-sauma- arjalaiset joilla soma-kultti 1700–1400 eaa. varhainen Swat-kulttuuri Proto- rigvedalaiset eli Proto-dardic 1700–1500 eaa. myöhäinen BMAC "Proto-Sauma- Dasa", Proto-Dasja tai Proto-Sauma-arjalaiset 1500–1000 eaa. Varhainen Länsi- Iranin harmaa keramiikka Mitanni-Arjalaiset (vaellus "Proto-Sauma-Dasa":sta) 1400–800 eaa. Myöhäinen Swat ja Punjab, maalattu harmaa keramiikka Myöhäis- Rigveda 1400–1100 eaa. Yaz II-III, Seistan Proto-Avestalaiset 1100–1000 eaa. Gurgan Buff Ware, Myöhäinen Länsi-Iranin Buff-keramiikka Proto-Persia, Proto- Meedia 1000–400 eaa. Xinjangin rautakausi Proto-Saka == Katso myös == *Indoeurooppalaiset *Kurgaani *Arjalaiset *Induskulttuuri *Namazgan kulttuuri *BMAC *Vedalainen kulttuuri == Lähteet == * Parpola, Asko: Kulttuurien aikakauden, 1999 {lähde tarkemmin?} Luokka:Kulttuurit
Maarianhaminan hautauskappeli

Maarianhaminan hautauskappeli (Mariehamns begravningskapell) on hautauskappeli Ahvenanmaan keskuspaikkakunnalla, Maarianhaminassa. Se on valmistunut vuonna 1940, ja sen suunnitteli suomalainen arkkitehti Lars Sonck. Kappelin maalaukset teki Bruno Tuukkanen. Laivanvarustaja Gustaf Erikson lahjoitti varat kappelin rakentamiseen. == Lähteet == Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Maarianhaminan rakennukset ja rakennelmat
Noori

Noori (urduksi نوری) on pakistanilainen rock-yhtye. Sen jäseniin kuuluvat veljekset Ali Noor (laulu ja kitara) ja Ali Hamza (laulu ja basso). Jos Junoon oli Pakistanin rockikoni 90-luvulla, Noori on uuden sukupolven rockikoni. Heidän musiikkinsa on uutta Etelä-Aasian musiikkia. == Historia == Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Suno Ke Main Hun Jawan vuonna 2003. Albumi oli erittäin menestyksekäs Pakistanissa. He julkaisivat toisen albuminsa Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunya syyskuussa 2005. Siihen liittyi Peeli Patti -kiertue Lahoressa, Islamabadissa ja Karachissa. Monet laulut Noorin debyyttialbumilta Suno Ke Mein Hun Jawanilta ovat kehittäneet kultin ennen albumin julkaisua vuonna 2003 Internetiin vuotamisen takia. Esimerkiksi folktyylinen "Manwa Re" -kappale oli oikeastaan kirjoitettu pakistanilaiseen elokuvaan, josta se kuitenkin hylättiin. Noorin toisen albumin Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunyan kappaleet käsittelevät erilaisia aiheita huumeiden käytön hyvistä ja huonoista puolista aina apatiaan, johon me kaikki olemme vajonneet yksilöinä ja yhteiskuntana. Toinen albumi sai aikaan sen, ettei yhtye ole vain yhden albumin ihme ja että myös Pakistanissa voidaan saada tehtyä hyvä rockalbumi live-rummuilla. Vuonna 2005 Muhammad Ali Jafri, joka soitti bassoa Noorissa, jätti bändin ja perusti oman yrityksensä. Vuonna 2006 yhtyeen ruympali John Louis Pinto (aka 'Gumby') jätti yhtyeen, sillä hänellä oli muita musiikillisia sivuprojekteja eikä hänellä enää riittänyt aikaa Noorille. Nyt Noorissa on siis jäljellä on enää veljekset Ali Noor ja Ali Hamza. ==Levyt== ===Albumit=== * Suno Ke Main Hun Jawan (2003) * Peeli Patti Aur Raja Jani Ki Gol Dunya (syyskuu 2005) ==Saavutukset== * Noori oli "Kuukauden valittu artisti" pakistanilaisella musiikkikanavalla nimeltä "The Musik" kesäkuussa 2006. * Noori on voittanut parhaan rocklaulun kategorian palkinnon Nishanilla Indus Music Awardseissa vuonna 2006. ==Aoheesta muualla== *Noorin virallinen sivusto *Noorin fanisivusto *The Saturday Post Interview Luokka:Rockyhtyeet Luokka:Pakistanilaiset yhtyeet
Katakombi

Katakombi on maanalainen hautakäytävä tai hauta-alue. Katakombeihin on eri aikoina haudattu ruumiita varsinkin Pohjois-Afrikassa ja eteläisessä Euroopassa. Nimi ”katakombi” on peräisin keisariajan Rooman kristillisestä hauta-alueesta, joka sijaitsi Via Appian varrella, San Sebastiano fuori le murassa. Hauta-alue sai aikoinaan lisänimen ad catacumbas, kreikan sanasta kata ’alla’ ja latinan sanasta cumba ’laakso’, millä lienee viitattu alueen kumpuilevaan maastoon.Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 254. Alun perin nimitys on tarkoittanut vain tätä yhtä hauta-aluetta, mutta nykyisin katakombeiksi kutsutaan kaikkia maanalaisia käytävämäisiä hautaholveja, joihin on haudattu kuolleita. Roomassa kristityt louhivat San Sebastianon pehmeään kallioperään laajan käytäväverkoston. Käytävien seinustoille tehtiin ruumiita varten syvennyksiä (loculus) useisiin päällekkäisiin kerroksiin. Merkkihenkilöitä varten rakennettiin erityisiä kammioita (cubiculum), joissa oli alttari ja kaarella rajattu seinäsyvennys ruumista varten (arcosolium). Kaikki hautasyvennykset suljettiin kivilaatoilla, joihin kaiverrettiin tai maalattiin vainajan nimi. Kristinuskon tultua valtionuskonnoksi hautaaminen Rooman katakombeihin loppui vähitellen. Rooman ohella huomattavimmat katakombit sijaitsevat Palermossa ja Pariisissa. Palermon katakombeihin haudattiin vainajia 1600–1800-luvulla, kunnes hautaustapa kiellettiin. Pariisin katakombit puolestaan syntyivät 1700-luvulla, kun alun perin kalkkikivilouhoksina syntyneisiin luoliin ryhdyttiin hautaamaan kuolleita. Hautausmailta siirrettiin runsaasti luita maanalaisiin käytäviin. Pariisin katakombeissa myös asui ihmisiä 1800-luvulla. == Tunnettuja katakombeja == * Maltan katakombit * Míloksen katakombit * Napolin katakombit * Odessan katakombit * Palermon kapusiinikatakombit * Pariisin katakombit * Rooman katakombit == Katso myös == * Katakombikulttuuri == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Devils & Dust

Devils & Dust on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin 13. studioalbumi. Se julkaistiin 25. huhtikuuta 2005.http://www.rollingstone.com/music/artists/bruce- springsteen/albumguidehttp://www.popmatters.com/pm/review/springsteenbruce- devils/ == Kappaleet == Kaikki kappaleet tehnyt Bruce Springsteen. # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Bruce Springsteenin albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Brendan O’Brienin tuottamat albumit
Maarianhaminan merenkulkuopisto

Maarianhaminan merenkulkuopisto (ruots. Mariehamns navigationsskola) sijaitsee Maarianhaminassa, Ahvenanmaan maakunnassa. Se on ollut osa Högskolan på Ålandia, Ahvenanmaan korkeakoulua vuodesta 2003 lähtien. Sen päärakennus on rakennettu vuosina 1937–1938, ja sen suunnittelusta on vastannut suomalainen arkkitehti Lars Sonck. Rakennuksen tornia muokattiin vuonna 1972 arkkitehtien Elma och Erik Lindroosin suunnitelman mukaan. == Lähteet == Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset Merenkulkuopisto Luokka:Suomen ammattikorkeakoulut
George Rochberg

George Rochberg (5. heinäkuuta 1918 – 29. toukokuuta 2005) oli yhdysvaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä. Rochberg syntyi Patersonissa, New Jerseyssä ja opiskeli Mannes College of Musicissa. Yksi hänen opettajistaan oli George Szell. Rochberg oli vuoteen 1968 Pennsylvanian yliopiston musiikin laitoksen puhemies ja opetti siellä vuoteen 1983 saakka. Hän opetti mm. Vincent McDermottia ja kuoli Pennsylvaniassa 86-vuotiaana. Rochberg kokeili varhain sarjallisuutta, mutta käytti tonaalisuutta jo kolmannessa jousikvartetossaan vuonna 1972. Hän vertasi atonaalista musiikkia abstraktiin taiteeseen, ja kriitikot pitivät häntä uusromanttisena. Rochbergin sävellystuotantoon kuuluu mm. 6 sinfoniaa ja 7 jousikvartettoa. Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Riccardo Chailly

Riccardo Chailly (s. 20. helmikuuta 1953 Milano) on italialainen kapellimestari. Chailly syntyi Milanossa ja opiskeli säveltämistä isänsä johdolla. Hän opiskeli myöhemmin konservatorioissa Milanossa ja Perugiassa sekä orkesterinjohtoa Franco Ferraran johdolla. 20-vuotiaana Chaillystä tuli Claudio Abbadon apulaiskapellimestari La Scalassa. Hän saavutti menestystä ja pääsi pian esiintymään Wienin valtionoopperaan, Metropolitan-oopperaan, Royal Opera Houseen, Covent Gardeniin, Salzburger Festspielelle ja Baijerin valtionoopperaan. Vuosina 1982–1988 Chailly toimi Berliinin radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina ja vuosina 1982–1985 lisäksi Lontoon filharmonisen orkesterin vierailevana kapellimestarina. Vuosina 1986–1993 hän johti Teatro Comunale di Bolognaa, ja vuosina 1988–2004 hän toimi Concertgebouw-orkesterin pääkapellimestarina. Vuonna 2005 Chailly sai toimen Leipzigin Gewandhausorkesterin pääkapellimestarina. Hänellä on vaimo Gabriella Terragni. Luokka:Italialaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aias (Oileuksen poika)

Aias (, tai Ajax), Oileuksen poika, oli kreikkalaisessa mytologiassa Lokriin kuningas ja Akhilleuksen jälkeen Troijan sodan sankareiden nopein juoksija. Ryöstettyään temppelistä Kassandran Aias joutui Athenen vihan kohteeksi ja hänen laivansa haaksirikkoutui kotimatkalla. Hän pelastautui kalliolle, jossa hän ilkkui ja kirosi jumalia. Kostona tästä Poseidon lähetti maanjäristyksen, joka halkaisi kallion. Aias putosi mereen ja hukkui. Luokka:Kreikkalaisen mytologian sankarit
Andronovon kulttuuri

Andronovon kulttuuri on yleisnimitys pronssikautisille kulttuureille, jotka kukoistivat Keski-Aasiassa noin 2000–1000 eaa. Tämän kulttuurin väestö kehitti puolapyöräisen hevosten vetämän sotavaunun ja hautasi päällikkönsä sotavaunuineen suuriin kumpuihin, kurgaaneihin. Monien tutkijoiden mielestä Andronovon kulttuuri oli Intiaan noin 1900–1700 eaa. tunkeutuneiden indoarjalaisten kulttuuri, mutta kaikki tutkijat eivät ole tästä samaa mieltä. Kulttuurin etelärajalla oli Margiana-kulttuuri, jonka väestön kanssa Andronovon kulttuurin väestöllä oli taisteluja. == Andronovon kulttuurin osakulttuureja == Sintašta-Petrovka-Arkaim (2000–1600 eaa.) oli Etelä- Uralilla ja Pohjois-Kazakstanissa vaikuttanut osakulttuuri. Andronovon kulttuurin aikakautena Sintašta linnoitettiin n. 1800 eaa. Tšeljabinskin alueella Venäjällä. Lähellä Sintašta-Petrovka-Arkaimin aluetta, lähinnä Arkaimissa oli myös asutusta 17. vuosisadalla eaa. Toinen osakulttuuri oli Alakul (1500–1300 eaa.), joka sijaitsi Oxus- ja Jaxartes- jokien välillä sekä Kyzylkumin aavikolla ja oli lähinnä Intiaa ja Margiana-kulttuurin aluetta. Fjodorovon (1500–1300 eaa.) osakulttuuri vaikutti Etelä-Siperiassa ja Aleksejevka (1200–1000 eaa.) oli itäisessä Kazakstanissa vaikuttanut osakulttuuri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cultures table *Center for the Study of Eurasian Nomads (csen.org) **Late Bronze Age Indo-Iranians in Central Asia **Sintashta-Arkaim Culture Luokka:Keski-Aasian historia Luokka:Pronssikauden kulttuurit Luokka:Varhaiset indoeurooppalaiset kulttuurit
Afanasevon kulttuuri

Afanasevon kulttuuri 3500–2500 eaa. kuparikauden lopussa ja varhaisen pronssikauden alussa oli Keski-Aasiassa, muun muassa Etelä-Siperiassa, Mongoliassa ja Kazakstanissa oleva puolipaimentolaiskulttuuri, joka eli karjanhoidolla. Kulttuuri tuli tunnetuksi Krasnojarsk Krain Minusinskin löydöistä. Kulttuurin uskotaan olleen indoeurooppalainen ja kuoppahautaukset muistuttivat Ukrainassa suunnilleen samoihin aikoihin olleen Jamnakulttuurin hautauksia. Samanlaista kuoppahautausta käyttivät Sredny Stogin kulttuuri, katakombikulttuuri ja Poltavkan kulttuuri. ==Lähteet== * * Luokka:Pronssikauden kulttuurit Luokka:Kuparikauden kulttuurit Luokka:Venäjän historia
Seurahuone

Seurahuone () on perinteinen suomalainen hotellin ja/tai ravintolan nimi. Nimen taustalla on seurapiiriä tarkoittava ruotsin sana societet ja kaupungin säätyläisten kokoontumistila. Monessa Suomen kaupungissa ja kunnassa on edelleen tätä nimeä kantava ravintola tai hotelli. ==Historia== Suomen ensimmäinen Seurahuone avattiin Turkuun vuonna 1812. Turun esimerkin mukaan niitä avattiin pian myös useisiin muihin kaupunkeihin. Ensimmäisenä oman seurahuoneensa saivat Vaasa, Pori, Helsinki, Viipuri, Hämeenlinna ja Porvoo. 1800-luvun lopun taloudellisen nousukauden myötä Seurahuoneita perustettiin lähes jokaiseen kaupunkiin. Ne käsittivät ravintolan, juhlasalin sekä majoitustiloja.Matkailun historian tietokeskus. Viitattu 31.1.2013. Suomen itsenäistymisen jälkeen perustetut Seurahuoneet toimivat pääosin vain hotelleina, eikä niihin sisältynyt enää juhlahuoneistoja. Suomessa on kaikkiaan toiminut noin 80 Seurahuone-nimistä hotelli-ravintolaa. ==Tunnettuja Seurahuoneita== * Turun Seurahuone, toimi nykyisessä Turun kaupungintalossa 1812-1878 *Helsingin Seurahuone, toimi nykyisessä Helsingin kaupungintalossa 1833–1913 * Tampereen Seurahuone toimi nykyisen Kelan talon paikalla Puutarhakadun ja Aleksis Kiven kadun kulmassa sijainneessa vuonna 1866 valmistuneessa yksikerroksisessa puutalossa, jossa oli tilat hotellia, ravintolaa ja juhlasalia varten. Seurahuone oli Tampereen ainoa juhlahuoneisto vuoteen 1890 saakka, jolloin Raatihuone valmistui. Keskustori 360 * Hotelli Iisalmen Seurahuone, perustettu vuonna 1912, nykyisellä paikalla vuodesta 1928 * Hotelli Seurahuone, hotelli Riihimäellä * Hotelli Seurahuone, hotelli Kokkolassa * Oulun Seurahuone (kansanomaisesti Susiteetti), toimi nykyisessä Oulun kaupungintalossa 1886–1921 * Haminan Seurahuone, hotelli Haminassa * Original Sokos Hotel Seurahuone, hotelli Savonlinnassa * Mikkelin Seurahuone toimi talvisodan aikana Päämajan henkilökunnan ravintolana. Ylipäällikkö, marsalkka C. G. Mannerheim myös asui siellä huoneessa n:o 7.Stenvall, Taru 1955. Marski ja hänen "hovinsa". Porvoo: WSOY Talvisodan aikaan nimitystä Seurahuone käytettiin myös eräästä Metsäpirtin Terenttilässä sijainneesta korsusta.Suomen puolustusvoimat ennen ja nyt 1990, s. 98. Porvoo, Helsinki, Juva: WSOY == Lähteet == Luokka:Suomen hotellit Luokka:Ravintolat Suomessa
Hvalynskin kulttuuri

Hvalynskin kulttuuri oli kuparikautinen kulttuuri noin 5000–4500 eaa., joka edelsi Ukrainan arojen niin sanottuja kurgaanikulttuureja. Tämän kulttuurin löytöjä on tehty Volgan varrelta Saratovin alueelta, Hvalynskistä, Sredny Stogin kulttuurin alueen itäpuolelta. Kulttuurin jälkeen tuli Jamnan kulttuuri. Jotkut väittävät kulttuurin varhaisvaiheen olleen samanaikainen Samaran kulttuurin kanssa. Kulttuuri jätti kalmistoja, joissa kuolleet olivat yleensä yksittäishaudoissa, mutta joissain viisikin samassa haudassa. Joissain haudoissa oli kivikammio. Haudoissa oli karjaa ja hevosia hautalahjoina, mikä viittaa indoeurooppalaisiin. Erityisiä tavallista suurempia päälliköiden hautoja ei ollut, vaikka hautalahjoissa näyttää ilmenevän varallisuuserojen kasvu aikaisemmasta. Naltšikista on löydetty suuri maakumpu, johon oli tehty 126 yksittäistä hautausta. == Lähteet == Luokka:Kulttuurit
Timothy Hutton

Timothy Tarquin Hutton (s. 16. elokuuta 1960 Malibu, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Näyttelijä Jim Huttonin poika aloitti näyttelijänuransa televisiossa. Ensimmäisen valkokangasroolinsa Hutton teki 20-vuotiaana elokuvassa Tavallisia ihmisiä, josta hän voitti parhaan miessivuosan Oscarin sekä kaksi Golden Globea: parhaasta miessivuosasta ja parhaana uutena tulokkaanaIMDB: Awards for Timothy Hutton. Luettu 18.2.2007.. Hutton voitti Oscarin 20 vuoden ja 227 päivän ikäisenä ja on edelleen nuorin parhaasta miessivuosasta palkittu näyttelijäIMDB: Biography for Timothy Hutton. Luettu 18.2.2007.. Hutton on esiintynyt myös muun muassa elokuvissa Danielin kirja, Haukka ja lumimies, Ranskalainen suudelma, Kenraalin tytär ja Kinsey. Hutton on ollut kahdesti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa – näyttelijä Debra Wingerin, jonka kanssa Huttonilla on yksi poika – hän tapasi elokuvan Made in Heaven kuvauksissa. Hutton ja Winger olivat naimisissa vuodesta 1986 vuoteen 1990. Vuonna 2000 Hutton meni naimisiin Aurore Giscard d'Estaingin kanssa. Heillä on myös yksi yhteinen lapsi. == Filmografiaa == * Tavallisia ihmisiä (Ordinary People, 1980) * Henkeen ja vereen (Taps, 1981) * Danielin kirja (Daniel, 1983) * Jäätynyt mies (Iceman, 1984) * Turk 182 (1985) * Haukka ja lumimies (The Falcon and the Snowman, 1985) * Made in Heaven – taivaassa tavanneet (Made in Heaven, 1987) * Menestyksen vuodet (Everybody's All- American, 1988) * Lain pyöveli (Q & A, 1990) * Pudotuspeli (The Temp, 1993) * Pimeä puoli (The Dark Half, 1993) * Ranskalainen suudelma (French Kiss, 1995) * Unelmien tytöt (Beautiful Girls, 1996) * City of Industry – pelon kaupunki (City of Industry, 1997) * Kuoleman koukussa (Playing God, 1997) * Kenraalin tytär (The General's Daughter, 1999) * Sunshine State (2002) * Kinsey (2004) * Salainen ikkuna (Secret Window, 2004) * Last Holiday (2006) * The Good Shepherd (2006) * The Ghost Writer (2010) * The Haunting of Hill House (2018) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Samaran kulttuuri

Samaran kulttuuri oli neoliittinen kulttuuri, joka vallitsi Samaran alueella Volgan keskijuoksulla kuparikaudella, varhaisella 5. vuosituhannella. Kulttuuria on pidetty indoeurooppalaisten alkukotina (). Sen jälkeen alueella vallitsi Khvalynskin kulttuuri. Kulttuuri löydettiin Syezzheyen (Съезжее) kylän kaivauksissa 1973. Kulttuuriin liittyi karjan ja hevosten uhraamista. Eläinuhrit oli haudattu matalissa kulhoissa ihmishautojan päälle. Ei osata varmasti sanoa tunsiko tämä kulttuuri hevosen käytön ratsuna. Kulttuuriin liittyi hevosen kuvia, muttei tiedetä olivatko ne kesytettyjä vai eivät. Kivestä ja luusta tehtyjä tikareita haudattiin haudatun käteen tai pään lähelle. Myöhemmin yleistyivät tikarit lasten haudoissa. Myös keihäitä ja nuolenkärkiä haudattiin. Hautalahjoja olivat myös luiset levyt, jotka yleensä esittivät härkää tai hevosta, ehkä haarniskan osia. Saviastioiden koristelun aaltoviivoin yms. ajatellaan viittaavan siihen, että esitettiin aurinkoa, joka oli munanmuotoisen astian suu. == Dnepr-Donin kulttuuri == Samaan aikaan vallitsi lännempänä Mustan meren pohjoispuolella metsästäjä-keräilijöiden Dnepr-Donin neoliittinen kulttuuri, joka oli siirtymässä maatalouteen. Tämä kulttuuri hautasi vainajiaan yleensä lännempänä tavallisiin joukkohautoihin, mutta myös yksittäishautoihin. Hautapaikka peitettiin okralla. == Aiheesta muualla == * ЭНЕОЛИТ Самарская культура. Luokka:Kulttuurit Luokka:Samaran alue
Sakyamuni

Sakyamuni (Dharmakustannus ‎– ORFB 161) on Pekka Airaksisen vuoden 2005 CD-R- albumi, joka sisältää jo vuonna 1994 C-kaseteilla (Kusuma ja Mahavastu) julkaistua materiaalia. == Kappaleet == 1\. Sakyamuni (10'04) 2\. 10 Powers (10'50) 3\. Kaya (6'50) 4\. Nirmana (5'13) 5\. Wheel of Time (5'45) 6\. Wheel of Time (5'43) 7\. Hamsa (2'55) 8\. Mala (5'56) == Aiheesta muualla == * Pekka Airaksinen - Sakyamuni (2005) albumin tiedot verkkosivustolla Discogs.com (englanniksi) Luokka:Pekka Airaksisen albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Sredni Stogin kulttuuri

Sredni Stogin kulttuuri sijaitsi Asovanmerestä pohjoiseen Dnepr- ja Donjokien välillä vuosina 4500–3500 eaa. Kulttuurin peruslöytöpaikka on Ukrainassa sijaitsevan Zaporižžjan kaupungin lähettyvillä. == Kirjallisuutta == * J. P. Mallory: "Sredny Stog Culture", Encyclopedia of Indo-European Culture, Fitzroy Dearborn 1997. Luokka:Varhaiset indoeurooppalaiset kulttuurit