EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ruprecht Pfalsilainen

Ruprecht Pfalsilainen (Ruprecht III Klem) (5. toukokuuta 1352 Amberg – 18. toukokuuta 1410), Wittelsbachin suvun jäsen, oli Kurpfalzin vaaliruhtinas vuodesta 1398 ja Saksan kuningas vuodesta 1400 kuolemaansa saakka. Ruprechtin lisänimi Klem tulee latinan sanasta clemens ’armollinen’. Ruprecht syntyi Ambergissä, Baijerissa ja osallistui jo nuorella iällä vaaliruhtinaskunnan hallintoon. Isänsä vaaliruhtinas Ruprecht II:n kuoltua Ruprecht peri vaaliruhtinaan tehtävät tältä. Vuonna 1400 Ruprecht oli yksi neljästä vaaliruhtinaasta, jotka lakkauttivat Wenzel IV:n kuninkuuden ja valitsivat Ruprechtin uudeksi kuninkaaksi. Kruunajaiset pidettiin Kölnissä 6. tammikuuta 1401. Saman vuoden syksyllä Ruprecht ylitti armeijansa kanssa Alpit tarkoituksenaan syöstä Milanon herttua Gian Galeazzo Visconti vallasta ja saada paavi nimittämään hänet keisariksi. Yritys kuitenkin epäonnistui, Ruprechtin joukot hajaantuivat, ja hän joutui palaamaan takaisin Saksaan. Uutinen aiheutti epäjärjestystä Saksassa, mutta Ruprecht onnistui palauttamaan rauhan. Hän saavutti Englannin tuen poikansa Ludvigin ja Englannin kuninkaan Henrik IV:n tyttären Blanchen avioliiton myötä. Ruprecht sai vaimonsa Elisabethin kanssa yhdeksän lasta. Ruprecht kuoli vuonna 1410 Landskronin linnassa lähellä Oppenheimia. == Aiheesta muualla == Luokka:Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan hallitsijat Luokka:Böömin hallitsijat Luokka:Vuonna 1352 syntyneet Luokka:Vuonna 1410 kuolleet
Ketosiilikäs

Ketosiilikäs (Hyphoraia aulica) on keskikokoinen, aitosiilikkäisiin lukeutuva perhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Ketosiilikäs on helposti tunnistettava perhonen. Etusiivet ovat tasaisen ruskeat ja niissä on useita epäsäännöllisen muotoisia laikkuja, joiden väri vaihtelee valkeasta vaaleankeltaiseen. Takasiivet ovat tummankeltaiset tai oranssit ja niissä on laajoja tummia kuvioita. Siipikuvioiden värisävy ja kuvioiden muoto vaihtelee. Pää ja keskiruumis ovat ruskeat ja perhosen niskassa on vaalea poikkijuova. Takaruumis on keltainen ja sen selkäpuolella on mustia poikkiraitoja. Siipiväli on 34-38 mm.Svenska fjärilar == Levinneisyys ja lentoaika == Ketosiilikästä tavataan suuressa osassa Eurooppaa ja Aasian poikki Japaniin asti, mutta laji on esiintymiseltään erittäin paikoittainen, eikä sillä ole mainittavaa taipumusta hakeutua uusille elinpaikoille.Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 402-404 Suomessa lajia tavataan vain aivan eteläisimmissä osissa sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät touko-kesäkuussa.Perhoswiki Suomessa vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa ketosiilikäs on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN)Jari-Pekka Kaitila, Kari Nupponen, Jaakko Kullberg & Erkki Laasonen 2010. Perhoset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.) 2010: Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s.457 == Elinympäristö ja elintavat== Päiväaktiivisten siilikkäiden tapaan ketosiilikäs on vaikeasti löydettävä ja sen tapaakin tyypillisimmin toukkana. Aikuiset koiraat lentävät pääasiassa auringonpaisteisina aamupäivinä etsimässä kasvillisuuden joukkoon piiloutuneita naaraita. Erityisen hyvin ketosiilikäs viihtyy rantaniityillä sekä kuivilla ja matalakasvustoisilla paikoilla, jotka lämpiävät pian auringonnousun jälkeen. Naaras munii ravintokasvien lehtien alapinnoille 150-200 munaa ja kuolee heti saatuaan munimisen päätökseen. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu maahan. Kotelo kuoriutuu varhain aamulla. == Ravintokasvi == Toukka elää monilla eri ravintokasveilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Perhoset: Ketosiilikäs *Moths and Butterflies of Europe and North Africa *lepiforum.de Luokka:Siilikkäät
Rikkileinikki

Rikkileinikki (Ranunculus sulphureus) on pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla tavattava pieni leinikkikasveihin (Ranunculaceae) kuuluva kasvi. Suomessa rikkileinikki on harvinainen Käsivarren Lapin kasvi ja luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. == Elinympäristö ja koko == Rikkileinikki on monivuotinen ja kasvaa 6–15 cm korkeaksi, hedelmävaiheessa jopa 25 cm korkeaksi. Kasvin varsi on pysty, haaraton ja yläosasta ruskeakarvainen. Aluslehdet ovat pitkäruotisia. Lehden lapa on 1–3 cm leveä, leveän suippotyvinen ja matalasti 5–7-halkoinen. Varsilehdet ovat ruodittomia ja syvään liuskaisia, liuskat ovat kapeanpuikeita tai lähes soikeita. Tummankeltaisia kukkia on vain yksi varren latvassa. Kooltaan kukka on noin kahden sentin levyinen ja siinä on kaksi kehäkiehkuraa. Pitkään säilyvät verholehdet ovat n. 5 mm pitkiä ja tiheään ruosteenruskeakarvaisia. Terälehdet ovat 7–12 mm pitkiä ja mesikuopallisia. Kukkapohjus on tiheäkarvainen. Rikkileinikki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kasvin hedelmistö on leveyttään korkeampi. Siihen kehittyy noin 1,5–2 mm pituisia pähkylöitä, joissa on jokseenkin suora, noin puolet pähkylän pituudesta oleva ota.Retkeilykasvio 1998, s. 75, 82. Muiden leinikkien tavoin myös rikkileinikki on myrkyllinen laji.Retkeilykasvio 1998, s. 82. Rikkileinikki muistuttaa läheisesti hieman hennompaa lumileinikkiä (R. nivalis), mutta tämän aluslehdet ovat herttatyvisiä ja kukkapohjus on kalju. == Levinneisyys == Rikkileinikkiä tavataan laajalla alueella pohjoisen pallonpuoliskon arktisilla alueilla. Sitä kasvaa Fennoskandian pohjoisimmassa osassa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Kuolan niemimaalla, Pohjois-Siperiassa, Alaskassa, Pohjois-Kanadassa, Grönlannissa sekä Huippuvuorilla.Den virtuella floran: Polarsmörblomma (myös levinneisyyskartat) Viitattu 8.12.2011. Suomessa rikkileinikkiä kasvaa ainoastaan Enontekiöllä Käsivarren suurtuntureilla, muun muassa Haltin seudulta.Väre 1997, s. 226. Suomessa rikkileinikki on taantunut. Vuoden 2000 uhanalaisuusarvioinnissa se luokiteltiin vaarantuneeksi ja vuonna 2010 erittäin uhanalaiseksi. Vuonna 2019 laji luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi. == Elinympäristö == Rikkileinikki kasvaa tunturipaljakan sulavesipuroissa ja valuvetisillä lumenviipymäpaikoilla. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji kasvaa keskipaljakalla korkeintaan 1050 metrin korkeudella. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. ISBN 951-45-8166-0. * Väre, Henry: Rikkileinikki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Ryttäri, Terhi & Kettunen, Taina, Helsinki: Suomen ympäristökeskus, 1997, s. 226. ISBN 951-26-4256-5. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Rikkileinikin (Ranunculus sulphureus) levinneisyys Suomessa. * ITIS: Ranunculus sulphureus * United States Department of Agriculture (USDA): Ranunculus sulphureus Luokka:Leinikit Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Suomen äärimmäisen uhanalaiset kasvit
Ben Spies

Ben Spies (11. heinäkuuta 1984 Germantown, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ratamoottoripyöräily-kuljettaja. ==Uran alku== Spies aloitti kilpailu-uransa Yhdysvalloissa. Siellä hän voitti jo toisella kaudellaan mestaruuden AMA Formula Xtreme -sarjassa. Seuraavat kaksi kautta menivät USA:n Superstock ja Supersport-sarjoissa, kunnes paikka aukesi kaudeksi 2005 AMA Superbike -sarjassa. Ensimmäisenä vuonnaan 2005 hän oli sarjan 2. sijalla, ja vuonna 2006 hän valloitti sarjan mestaruuden. ==Ura ammattilaisena== Ben Spies juhli AMA Superbiken mestaruutta neljä kertaa peräkkäin. Viimeisen kautensa 2008 hän päätti sarjassa mestaruuteen ja ajoi myös kolmessa kisassa MotoGP- sarjassa, Hän ylsi niissä kaikissa pisteille ja oli parhaimmillaan 6. sijalla. Ensimmäisen MotoGP-kilpailunsa mies ajoi Britannian GP:ssä toukokuussa 2008 Suzukilla. Kaudelle 2009 Spies teki sopimuksen Superbike-pyörien World Superbike -sarjaan Yamahan kanssa ja voitti heti tulokaskaudellaan sarjan mestaruuden. Kauden aikana hän pääsi myös näyttämään taitojaan MotoGP:ssä ja vakuutti Yamahan tallin, kun sijoittui viimeisessä kisassa Valenciassa sijalle 7. ===Ura MotoGP-sarjassa=== Mestaruuteen päättyneen Superbike-kautensa jälkeen Spies teki sopimuksen Yamahan kakkostallin kanssa. Hän sai ajaa 2010 täyden MM-sarjan Monster Yamaha Tech 3 -tallissa Colin Edwardsin tallikaverina. Ben Spies aloitti MotoGP-uransa vakuuttavasti. Ensimmäisessä kisassa hän päätyi 4. sijalle ja ylsi ensimmäisen kerran palkintokorokkeelle Britannian GP:ssä 20. kesäkuuta 2010. Uransa ensimmäisen paalupaikan Spies saavutti Yhdysvaltain GP:ssä Indianapolisissa. Kilpailussa hän ylsi parhaaseen sijoitukseensa ollen toinen Dani Pedrosan jälkeen. Spies olisi monen mielestä ollut sopivin vaihtoehto ajamaan Valentino Rossin pyörää tämän ollessa loukkaantuneena, mutta MotoGP-sarjan säännöt kieltävät Rookie-kuskien ajamisen tehdastallissa. Loistavan tulokaskauden ansiosta Yamaha päätti tehdä Spiesin kanssa sopimuksen kaudesta 2011 Yamahan tehdastiimissä Jorge Lorenzon tallikaverina Rossin siirtyessä Ducatille. Kauden 2011 alussa Spies osoitti taistelevansa palkintokorokesijoista Yamahan tehdastiimissä. Ensimmäisessä kilpailussa hän päätyi 6. sijalle ja toisessa kilpailussa hän kaatui 2. paikalta kolme kierrosta ennen maaliintuloa. Ben Spies otti ensimmäisen voittonsa MotoGP-luokassa 25. kesäkuuta 2011 Assenin GP:ssä == Lähteet == *http://www.motorcycle-usa.com/527/Motorcycles/Ben-Spies.aspx *http://www.motogp.com/en/riders/Ben+Spies ==Aiheesta muualla== *Spies SBK.com-sivuilla *Ben Spies MotoGP-sivuilla *Ben Spiesin Virallinen kotisivu Luokka:Yhdysvaltalaiset ratamoottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haavanlasisiipi

Haavanlasisiipi (Sesia apiformis) on keskikokoinen, ulkonäöltään huomattavan pistiäismäinen perhonen. == Koko ja ulkonäkö == Haavanlasisiipi on eräs kookkaimmista lasisiipislajeista. Paksun takaruumiin kussakin jaokkeessa on leveä, keltainen raita. Yksi takaruumiin jaokkeista on kuitenkin sininen. Pää on suurelta osin keltainen, ja mustan keskiruumiin sivuilla on laajat keltaiset laikut. Jalat ovat keltaiset. Tuntosarvet ovat mustat. Sekä etu- että takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 31-48 mm.Hornet Moth Sesia apiformis. UK moths. Stor ospeglassvinge – Sesia apiformis (Clerck, 1759) Naturhistorisk Museum, Universitetet i Oslo. Haavanlasisiipi muistuttaa paljon läheistä raitalasisiipeä (Sesia bembeciformis), mutta on helposti erotettavissa pään keltaisen värin takia. == Levinneisyys ja lentoaika == Haavanlasisiipeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on 1800-luvulla levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan itäosiinhttp://bugguide.net/node/view/15972. Suomessa lajia tavataan lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Lentoaika on heinäkuu.http://213.139.166.224/Lepidoptera/Sesiidae/Sesia/apiformis/Sesia%20apiformis.htm == Elinympäristö ja elintavat == Muiden lasisiipisten tapaan haavanlasisiipi on melko piilottelevaa elämää viettävä perhonen. Aikuiset perhoset ovat helpoimmin löydettävissä heinäkuisina aamuina, aurinkoisella paikalla kasvavien poppeleiden lähistöltä, missä juuri kotelostaan kuoriutuneet perhoset lepäävät. Lajin läsnäolosta kertovat myös puiden tyviltä löytyvät tyhjät kotelot. Laji talvehtii toukkana 2-3 kertaa. == Ravintokasvi == Toukka elää metsähaavan (Populus tremula) ja muiden poppelien (Populus spp.) rungon sisällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ötökkätieto: Haavanlasisiipi (Sesia apiformis) *Uniprot: Taxonomy - Sesia apiformis (Hornet moth) (Aegeria apiformis) *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sesia apiformis (hornet moth) *Pherobase: Semiochemicals of Sesia apiformis, the Hornet clearwing Luokka:Lasisiipismäiset
Intian laatta

Intian laatta on mannerlaatta, joka oli alun perin osa muinaista Gondwanan mannerta. Intian laatta irtautui Gondwanaan kuuluneesta Madagaskarista ja alkoi liikkua kohti pohjoista. Intian laatta alkoi työntyä Euraasian laattaa päin noin 50 miljoonaa vuotta sitten noin 20 senttimetrin vuosivauhdilla."The fastest continent: India's truncated lithospheric roots" Se on nykyään osa Indo-Australian laattaa. == Lähteet == Luokka:Mannerlaatat Luokka:Intian maantiede
Kalocsa

Kalocsa on eteläisessä Unkarissa Bács-Kiskunin läänissä sijaitseva kunta. Suurin osa kunnasta tuhoutui vuoden 1875 palossa. ==Kuvasto== Kuva:Kalocsa érseki palota.jpg|Arkkipiispan palatsi Kalocsassa. Kuva:Kalocsa - Archiepiscopal palace.jpg|Osa kunnasta ylhäältä kuvattuna. Kuva:Bibliothek kalocsa.jpg|Arkkipiispan kirjasto. Kuva:KalocsaCathedral.jpg|Tuomiokirkko Kalocsalla. Luokka:Unkarin kunnat Luokka:Bács-Kiskun
Néa Kydonía

Néa Kydonía (; virallisesti Δημοτική Ενότητα Νέας Κυδωνίας, Dimotikí Enótita Néas Kydonías) on yksi Chanián kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chanián alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 10 771 (vuonna 2011). Néa Kydonían nimi, ”Uusi Kydonia”, viittaa Chanián antiikin aikaiseen nimeen Kydonia. Néa Kydonía sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Egeanmeren rannalla. Sen länsipuolella sijaitsee Plataniás ja itäpuolella Chanián kaupunki. Néa Kydoníaan kuuluu sen edustalla sijaitseva asumaton Ágioi Theódoroin saari. Saarelle on tuotu Kreetan vuoristoista uhanalaisia kri-kri-vuohia eli ”kreetalaisia villivuohia”. Néa Kydonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chanián kuntaan yhdessä Akrotírin, Elefthérios Venizéloksen, Keramián, Soúdan ja Thérison kanssa. == Kunnallisyksikön osat == Néa Kydonían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista: Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Agía Marína Agía Marína 2 005 Ágioi Theódoroi (saari) 0 Darátsos Darátsos 4 732 Galatás Galatás 3 166 Stalós Stalós 868 Yhteensä: 10 771 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Δημοτική Ενότητα Νέας Κυδωνίας. Δήμος Χανἰων. Luokka:Chaniá Luokka:Kreetan entiset kunnat
Lusignanin hallitsijasuku

Lusignanin hallitsijasuku oli suku, joka sai alkunsa Poitousta, läheltä Lusignania, läntisessä Ranskassa varhaisella 900-luvulla. He nousivat alueen merkittävimmäksi ylimyssuvuksi ja hallitsivat La Marchea ja Angoulêmea. Ristiretkien aikaan suvun maihin kuuluivat myös Jerusalemin, Kyproksen ja Kilikian kuningaskunnat. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hallitsijasuvut Luokka:Jerusalemin kuningaskunta Luokka:Kyproksen historia Luokka:Armenian historia Luokka:Ranskan aateli
Tatsu

Tatsu on Turtles-universumissa esiintyvä kuvitteellinen superroisto. Mirage Studiosin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1990 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -elokuvassa. ==Turtles-elokuvasarja== ===Teini- ikäiset mutanttininjakilpikonnat=== Toshirô Obata näytteli Tatsua ensimmäisessä elokuvassa vuonna 1990 ja Michael McConnohie dubbasi hänen äänensä. Tatsu on Silppurin oikean käden mies, joka vastaa jalkaninjojen koulutuksesta heidän nuorisokeskuksessa. Tatsu on erittäin äkkipikainen, eikä suvaitse epäonnistumista, jonka seurauksena hän useimmiten rankaisee väkivalloin nuoria jalkaninjoja. Hän taisteli elokuvan aikana Casey Jonesia vastaan, mutta joutui tyrmätyksi Jonesin lyötyä häntä yllättäen golf- mailalla.Elokuva Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (1990) Viitattu 30.8.2010 ===Teinimutanttininjakilpikonnat 2: Mönjän salaisuus=== Toshirô Obata näytteli Tatsua myös toisessa elokuvassa vuonna 1991 ja Michael McConnohie dubbasi toistamiseen hänen äänensä. Tatsu selvisi edellisen elokuvan tappiosta Casey Jonesille ja oli onnistunut pakenemaan Jalkaklaanin alkuperäisestä piilopaikasta. Hän otti huomattavasti pienentyneen Jalkaklaanin komentoonsa, kunnes kuolleeksi oletettu Silppuri palasi takaisin. Tatsu alentui takaisin varajohtajaksi ja sai muun muassa tehtäväkseen varastaa TGRI kanisteri ja siepata tiedemies Jordan Perryn mukanaan. Hän joutuu kuitenkin taistelemaan samalla Turtleseja vastaan ennen kuin pääsee pakenemaan paikalta. Tatsu lähettää myöhemmin parhaan ninjansa vakoilemaan reportteri April O'Neilia. Tatsu oli myös paikalla, kun Jordan Perryn loi Tokan ja Rahzarin mönjän avulla. Tatsu taisteli vielä elokuvan lopussa Turtleseja vastaan, jotka löivät hänet tajuttomaksi ja hän kompuroi pois tanssialattialla tapahtuneessa tappelussa. == Muissa medioissa == ===Animaatio=== ===Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012)=== Tatsu esiintyi vuoden 2012 Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjassa 5. Kaudella Jalkaklaanin väliaikaisena johtajana, aikeinaan tulla heistä pysyvä johtaja Silppurin kuoltua. Tatsun koko nimi tässä sarjassa on Hattori Tatsu ja hän on sarjassa sokea mutta hänen kuulonsa on erittäin tarkka. Nuoruudessaan Silppuri koulutti hänestä hänen parhaimman oppillaan, "Sokean miekkamiehen" ja vuosia myöhemmin Tatsu koulutti myös Karain, Silppurin otto-tyttären. Hänet tappoi myöhemmin Demonilohikäärme nimeltään Kavaxas mutta hänen henkensä palasi hetken aikaa taistelemaan kilpikonnia vastaan. ==Videopelit== *Tatsu esiintyy pomovastuksena The Manhattan Missions ja The Hyperstone Heist -peleissä vuosina 1991 ja 1992. ==Lähteet== Luokka:Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -hahmot Luokka:Kuvitteelliset kamppailulajien harrastajat Luokka:Videopelien loppuvastukset Luokka:Elokuvahahmot
Mantšuriankurki

Mantšuriankurki (Grus japonensis) on itäaasialainen kurkilintu. Sen esiintymisalue käsittää Koillis-Kiinan, Venäjän kaakkoiskolkan, Hokkaidōn itäosan Japanissa sekä aivan viime vuosina myös Mongolian. Japanin kurjet ovat paikkalintuja, muu populaatio muuttolintuja, jotka talvehtivat Keltaisenjoen suistossa ja Jiangsun rannikolla, sekä Korean niemimaan demilitarisoidulla vyöhykkeellä. Lajin populaation koko on noin 2 300 täysikasvuista yksilöä. Philipp Ludwig Statius Müller kuvaili lajin holotyypin Japanista vuonna 1776.IBC == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Helttakurki

Helttakurki (Bugeranus carunculatus) on itäafrikkalainen kurkilintu ja sukunsa ainoa edustaja. Sen yhtenäisempi esiintymisalue käsittää Zairen, Sambian, Tansanian, Mosambikin, Malawin ja Botswanan. Etiopiassa elää erillinen vähintään 200 yksilön populaatio, ja Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa vajaan tuhannen yksilön populaatio. Maailman populaation koko on noin 8 000 yksilöä. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemeltä vuonna 1789.IBC == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Janne Juusela

Janne Tapani Juusela (s. 9. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen asianajaja, tietokirjailija ja veroasiantuntijahttp://www.chambersandpartners.com/85/49/editorial/7/1#4277_editorial https://www.expertguides.com/experts/borenius-attorneys-ltd/juusela- janne/juuselaj . Juusela toimii neuvonantajana erityisesti yritysverotukseen, kansainväliseen verotukseen, yrityskauppoihin ja veroriitoihin liittyvissä kysymyksissä. Juusela on Asianajotoimisto Castrén & Snellman Oy:n osakas. Aikaisemmin hän on työskennellyt muun muassa Borenius Asianajotoimisto Oy:ssä sekä valtiovarainministeriön ja kansainvälisen tilintarkastusyhteisön palveluksessa. Koulutukseltaan Juusela on oikeustieteen tohtori, hän väitteli vero-oikeudesta vuonna 1998. Vuodesta 2002 lähtien hän on toiminut vero- oikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa. Juusela kirjoittaa ja luennoi säännöllisesti omaan erityisosaamiseensa liittyvistä aiheista.http://www2.wsoy.fi/tiedotteet_2006 == Julkaisut == ===Kirjat=== * Janne Juusela: Kansainvälinen tilisiirtomaksu oikeudellisesti tarkasteltuna. Lakimiesliiton kustannus, 1995. Oikeustieteen lisensiaatin työ. * Janne Juusela: Kansainväliset sijoitukset ja verotuksen tehokkuus. Kauppakaari, 1998. ISBN 952-14-0191-5 * Janne Juusela: Osinkojen ja osakeluovutusten verotus. Talentum, 2004. ISBN 952-14-0876-6 * Janne Juusela, Sami Tuominen: Sukupolvenvaihdoksen verotus. WSOYpro, 2010. ISBN 978-951-0-34993-9 *Kari S. Tikka, Olli Nykänen, Janne Juusela, Tomi Viitala: Yritysverotus I ja II. Alma Talent Oy (jatkuvatäydenteinen). ===Analyysit, arviot, tutkimukset ja raportit=== *Janne Juusela: Kasvun prosentit – Näin korjaamme osinko- ja pääomatuloverotuksen. Elin-keinoelämän valtuuskunta (EVA), 2014. * Janne Juusela: Viisi myyttiä verokeitaista. Elinkeinoelämän valtuuskunta (EVA), 2016. *Pauliine Koskelo, Sakari Wuolijoki, Janne Juusela: Kenen pitäisi tulkita perustuslakia: profeettavallasta perustuslakituomioistuimeen. Libera- säätiö, 2016. ISBN 978-952-280-057-2. *Janne Juusela, Tere Sammallahti: Perintövero – Kuoleva verolaji. Libera-säätiö, 2019. ISBN 978-952-280-071-8 *Janne Juusela: Verotuksen kolmiloikka – Näin yritysten ja omistamisen verotuksesta tehdään kilpailukykyistä. Elinkeinoelämän valtuuskunta (EVA), 2020. *Anders Adlercreutz, Janne Juusela, Björn Wahlroos: Kolme piristysruisketta Suomelle. Libera-säätiö 14.12.2021. ISBN 978-952-280-083-1. ===Artikkelit=== *Janne Juusela, Sanna Lindqvist: Tax planning for International Mergers, Acquisitions, Joint Ventures, and Restructurings. Country Report. Kluwer Law International 2013. ISBN 90-411-4951-1 *Janne Juusela: Legaliteettiperiaate vero-oikeudessa, Defensor Legis, 3.10.2018 *Janne Juusela: Verotuksen muutoksenhakumenettely tulee uudistaa oikeudenmukaiseksi. Edilex 18.12.2020. *Janne Juusela: Miksi Suomeen tarvitaan perustuslakituomioistuin? Edilex 17.6.2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset asianajajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1970 syntyneet
Jauhen Hutarovitš

Jauhen Eduardavitš Hutarovitš (, s. 29. marraskuuta 1983 Minsk) on valkovenäläinen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hutarovitš kilpaili U. V. Aube -joukkueessa kaudella 2006 ja Roubaix Lille Métropole -tallissa 2007. Ammattilaisurallaan hän edusti FDJ-tallia 2008–2012, Ag2r-La Mondialea 2013–2014 sekä Bretagne - Séché Environnement / Fortuneo-Vital Concept -tallia viimeisillä ammattilaiskausillaan 2015–2016. Hutarovitš voitti Espanjan ympäriajossa 2010 Marbellaan päättyneen toisen etapin massakirissä ennen Mark Cavendishiä ja Tyler Farraria. == Saavutuksia == Lähteet: Cyclingbase , Cycling Archives, Pro Cycling Stats ;2006 :Circuit des Ardennes, 3. ja 4. etapin voitto ;2007 :Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto ;2008 :Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus :Vuelta a Burgos, 2. ja 4. etapin voitto :Driedaagse van West-Vlaanderen, 2. etapin voitto ;2009 :Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus :Tour de la Somme, voitto :Välimeren ajo, 1. ja 5. etapin voitto :La Tropicale Amissa Bongo, 6. etapin voitto :Circuit de Lorraine, 2. etapin voitto :GP Fourmies, kolmas :Ranskan ympäriajo, 11. etapilla kolmas ;2010 :Espanjan ympäriajo, 2. etapin voitto :Puolan ympäriajo, 3. etapin voitto :Välimeren ajo, 1. ja 3. etapin voitto :Circuit de Lorraine, 1. etapin voitto ;2011 :Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen :Coppa Bernocchi, voitto :Étoile de Bessèges, 1. etapin voitto :Scheldeprijs, kolmas :Tour du Poitou- Charentes et de la Vienne, 2. etapin voitto :Nationale Sluitingsprijs, voitto :Pariisi–Bryssel, toinen ;2012 :Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus :Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen :Tour de l'Ain, 1. ja 2.(a) etapin voitto ;2014 :Grand Prix de la Somme, voitto :Maantieajon Valko-Venäjän mestaruus :Puolan ympäriajo, pistekilpailun ja 1. etapin voitto ;2015 :La Tropicale Amissa Bongo, 5., 7. ja 8. etapin voitto :Scheldeprijs, kolmas ;2016 :La Tropicale Amissa Bongo, 7. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Umpikortteli

Umpikortteli on kortteli, jossa toisiinsa kiinni rakennetut talot rajaavat sisäänsä piha-alueenMOT Kielitoimiston sanakirja © Kotimaisten kielten tutkimuskeskus ja Kielikone Oy, jolle kuljetaan kadulta porttikongin läpi. Umpikorttelin perusajatus on julkisen tilan eli kadun ja yksityisen tilan eli pihan erottaminen toisistaan. Samalla umpikortteleiden julkisivut muodostavat yhtenäisiä katunäkymiä ja rajaavat selkeästi katutilaa. Umpikorttelit ovat tyypillisiä Euroopan suurten kaupunkien keskustoissa. Suomessa umpikortteleiden rakentaminen väheni radikaalisti 1940-luvulla, kun lähiöperiaate valtasi alaa. Uusissa kaupunginosissa asuinkortteleihin ryhdyttiin rakentamaan erillisiä pistetaloja toisissaan kiinni olevien kadunvarsitalojen sijaan. Suomen suurin asuintalojen umpikortteli sijaitsee Helsingin Vallilassa Sammatintien–Somerontien–Kangasalantien–Anjalantien rajaamassa korttelissa numero 555. ==Katso myös== * Umpipiha == Lähteet == Luokka:Arkkitehtuurin käsitteet Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Kesän 1944 ratkaisutaistelut

Kesän 1944 ratkaisutaistelut on termi jolla viitataan Suomen armeijan jatkosodassa käymiin taisteluihin Neuvostoliiton suurhyökkäyksiä vastaan Karjalankannaksella ja Laatokan Karjalassa. ==Taistelut== * Talin–Ihantalan taistelu * Äyräpään–Vuosalmen taistelut * Viipurinlahden taistelu * Nietjärven taistelu. Vetäytyminen Syväriltä U-asemaan. Luokka:Jatkosota
Dixon

Dixon on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alesha Dixon (s. 1978), brittiläinen laulaja * Craig Dixon (1926–2021), yhdysvaltalainen pika- aitajuoksija * Don Dixon (s. 1951), yhdysvaltalainen kuvataiteilija * Don Dixon (s. 1950), yhdysvaltalainen levytuottaja, sanoittaja, muusikko ja basisti * Donald Dixon (1929–2017), brittiläinen Labour-puolueen poliitikko * Floyd Dixon (1928–2006), yhdysvaltalainen rhythm and blues -pianisti * Frank M. Dixon (1892–1965), yhdysvaltalainen poliitikko (demokraatti) * Jamar Dixon (s. 1989), kanadalainen jalkapalloilija * Jean Dixon (1896–1984), yhdysvaltalainen näyttelijä * Jerry Dixon (s. 1967), yhdysvaltalainen basisti * Jimmy Dixon (s. 1981), liberialainen jalkapalloilija * Joseph Dixon (1806–1866), irlantilainen katolinen arkkipiispa * Kerry Dixon (s. 1961), englantilainen jalkapalloilija * Lauren Dixon (s. 1995), kanadalainen näyttelijä ja laulaja * Lee Dixon (s. 1964), englantilainen jalkapalloilija * Leroy Dixon (s. 1983), yhdysvaltalainen pikajuoksija * Leslie Dixon (s. 1970), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja käsikirjoittaja * Luther Dixon (1931–2009), yhdysvaltalainen lauluntekijä, äänitetuottaja ja laulaja * Marjorie Homer-Dixon (s. 1949), kanadalainen meloja * Medina Dixon (1962–2021), yhdysvaltalainen koripalloilija * Michael Dixon (s. 1962), brittiläinen ampuma- ja maastohiihtäjä * Mort Dixon (1892–1956), yhdysvaltalainen sanoittaja * Piers Dixon (1928–2017), brittiläinen konservatiivipoliitikko * Robbie Dixon (s. 1985), kanadalainen alppihiihtäjä * Rod Dixon (s. 1950), uusiseelantilainen kestävyysjuoksija * Scott Dixon (s. 1980), uusiseelantilainen kilpa-autoilija * Stephen Dixon (s. 1985), kanadalainen jääkiekkoilija * TeTori Dixon (s. 1992), yhdysvaltalainen lentopalloilija * Thomas Homer-Dixon (s. 1956), kanadalainen politiikan tutkija * Tom Dixon (s. 1959), brittiläinen teollinen muotoilija * Vonette Dixon (s. 1975), jamaikalainen pika-aitajuoksija * Willie Dixon (1915–1992), yhdysvaltalainen blues-muusikko == Kuvitteellisia henkilöitä == * Daryl Dixon, televisiosarjassa The Walking Dead * Marcus Dixon, televisiosarjassa Alias * Mason Dixon, elokuvassa Rocky Balboa
Pitäjänkäynti

Pitäjänkäynti oli Ruotsissa ja Suomessa varattomien koululaisten (teinien) ja ylioppilaiden tapa tehdä avunkeruumatkoja seurakuntiin. Käytäntö alkoi jo keskiajalla, mutta siinä ilmeni niin paljon epäkohtia, että Ruotsin hallitus kielsi sen 1780. Siitä huolimatta tapa jatkui 1800-luvulle saakka.Otavan iso tietosanakirja, Otava 1960–1965, hakusana pitäjänkäynti.Uusi tietosanakirja, Tietosanakirja oy 1960–1966, hakusana pitäjänkäynti. Avunkeruualueet jaettiin opiskelevan nuorison kesken ja kerääjiä kehotettiin käyttäytymään siivosti. Käytäntö kuitenkin häiritsi maalaisväestön rauhallista eloa, mutta maan hallitus sieti tapaa vuosisatoja välttämättömänä pahana.Tietosanakirja, Tietosanakirja-osakeyhtiö 1909–1919, hakusana pitäjänkäynti. Pitäjänkäynnin vähentämiseksi Ruotsissa otettiin 1624 käyttöön teinirahat, joka oli maanomistajilta kannettu vero. Teinirahat lakkautettiin Ruotsissa 1835 ja Suomessa 1865.Uusi tietosanakirja, hakusana teinirahat. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin historia Luokka:Suomen historia Luokka:Suomen koulutus Luokka:Ruotsin koulutus
2,3-oksidoskvaleeni

2,3-oksidoskvaleeni (C30H50O) on triterpeeni ja skvaleenin hapettunut johdannainen. Yhdiste on tärkeä välituote useiden eri sterolien biosynteesissä. ==Biosynteesi ja biologinen rooli== 2,3-oksidoskvaleenia muodostuu eliöissä skvaleenista skvaleenimono-oksigenaasientsyymin katalysoimana. Entsyymi tuottaa ainoastaan S-isomeeria. 2,3-oksidoskvaleenin hiilirungossa on kolme erillistä π-elektronisysteemiä, jotka vaikuttavat sterolien synteesissä muodostuvien rengasrakenteisten välituotteiden stabiilisuuteen. Entsyymit tuottavat 2,3-oksidoskvaleenista useita eri tuotteita. Tuotteen muodostumiseen vaikuttaa se, minkä konformaation entsyymin substraatti ottaa entsyymin pinnalla. Yhdistettä substraattinaan käyttäviä entsyymejä kutsutaan 2,3-oksidoskvaleenisyklaaseiksi, joita ovat muun muassa lanosterolisyntaasi, sykloartenolisyntaasi ja dammareenidiolisyntaasi. Nämä entsyymit tuottavat steroleja, joiden esiaste on lanosteroli, sykloartenoli tai dammaraani. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Squalene 2,3-oxide Luokka:Terpeenit
Pitäjänkäräjät

Pitäjänkäräjät oli Suomessa keskiajalla käytössä ollut tapaoikeuteen perustuvan oikeudenkäytön ilmentymä. Pitäjänkäräjille kokoontuneet pitäjän asukkaat valitsivat luottamusmiehekseen talonpojan, jota nimitettiin pitäjäntuomariksi. Käräjäyleisö valitsi lisäksi tuomarin apuna toimineen lautakunnan. Pitäjäntuomarin johdolla käräjät käsitteli sekä siviili- että rikosasioita. Pitäjänkäräjiä järjestettiin Suomessa jo 1300-luvulla. Ruotsin kuninkaan vallan vahvistuessa Suomessa ja valtiorakenteen kehittyessä paikallinen itsehallinto alkoi menettää asemiaan. Kruununkäräjät ja kuninkaan nimittämät kihlakunnantuomarit syrjäyttivät pitäjänkäräjät 1300- ja 1400-luvun vaihteessa. Oikeudenkäyntialueiksi tulivat pitäjien tilalle Ruotsin maanlakien mukaiset kihlakunnat, jotka Suomessa olivat kooltaan hyvin laajoja. Käytännön syistä kihlakunnat jaettiin käräjäkuntiin, joista jokaisella oli oma kokoontumispaikkansa. Kihlakunnantuomari kiersi käräjäpaikasta toiseen pitämässä käräjiä. Pitäjänkäräjien lisäksi Suomessa on järjestetty kyläkäräjiä.Spectrum, WSOY 1976–1983, ISBN 951-0-07239-7, hakusana alioikeudet, osa 1, sivu 210. ==Lähteet== Luokka:Oikeushistoria Luokka:Suomen asutus- ja yhteiskuntahistoria
Kyyhkynherne

Kyyhkynherne eli kirjokyyhkynherne (Cajanus cajan, synonyymi Cajanus indicus) on trooppinen hernekasvi, joka on todennäköisesti kotoisin Aasiasta. Sitä viljellään koko trooppisella vyöhykkeellä, ja se on tärkeä viljelykasvi erityisesti puolikuivilla alueilla. Kyyhkynhernettä viljellään erityisesti Intian niemimaalla, Itä-Afrikassa ja Väli-Amerikassa. Monivuotiset lajikkeet elävät 3–5 vuotta; yksivuotiset soveltuvat paremmin viljelyyn. Kasvia viljellään yleensä sekaviljelynä viljakasvien, kuten durran, helmihirssin tai maissin, kanssa. Se on tärkeä ravintokasvi. Intiassa käytetään halkaistusta siemenestä nimitystä toor dal. Englanninkielisissä maissa käytetään nimitystä kyyhkynherne (pigeon pea). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kirjokyyhkynherne – Cajanus cajan * ITIS: Cajanus cajan * United States Department of Agriculture (USDA): Cajanus cajan * Flora of China: Cajanus cajan * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Cajanus cajan Luokka:Hernekasvit Luokka:Viljeltävät ravintokasvit
Bloom

Bloom voi tarkoittaa seuraavia: * bloom, 3D-grafiikassa käytetty tehoste * Bloom, Eric Johnsonin studioalbumi vuodelta 2005 * Bloom 06, italialainen italodance-yhtye * The Brothers Bloom, yhdysvaltalainen huijarikomedia vuodelta 2009 * Sukunimenä: ** Allan Bloom (1930–1992), yhdysvaltalainen filosofi ** Benjamin Bloom (1913–1999), yhdysvaltalainen kasvatuspsykologi, Bloomin taksonomian laatija ** Bobby Bloom (1945–1974), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä ** Claire Bloom (s. 1931), englantilainen näyttelijä ** Conny Bloom (s. 1964), ruotsalainen laulaja, säveltäjä ja kitaristi ** David Bloom, lääkäri, Bloomin oireyhtymän kuvaaja ** Eric Bloom (s. 1944), yhdysvaltalainen muusikko ** Fredrik Arvid Bloom (1867–1927), ruotsalainen merimies, runoilija, vapaakirkollinen pastori ja virsirunoilija ** Godfrey Bloom (s. 1949), brittiläinen poliitikko ** Harold Bloom (1930–2019), yhdysvaltalainen professori, kirjallisuusarvostelija ja kulttuurikriitikko ** Howard Bloom (s. 1943), yhdysvaltalainen kirjailija ja tieteellinen ajattelija ** Hyman Bloom (1913–2009), yhdysvaltalainen kuvataiteilija ** Jeremy Bloom (s. 1982), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja ** Matt Bloom (s. 1972), yhdysvaltalainen painija ** Nicholas Bloom (s. 1973), brittiläis- yhdysvaltalainen taloustieteilijä ja professori ** Orlando Bloom (s. 1977), englantilainen näyttelijä ** Rube Bloom (1902–1976), yhdysvaltalainen pianisti ja säveltäjä. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Sinabung

Sinabung tai Gunung Sinabung on kerrostulivuori Indonesiassa Sumatran saarella. Tulivuoren korkeus on 2 460 metriä. Tulivuori alkoi purkautua 29. elokuuta 2010. Edellisen kerran se oli purkautunut yli 400 vuotta aikaisemmin, vuonna 1600. Tulivuori oli jälleen aktiivinen syyskuusta 2013 lähtien. Alueelta on lähtenyt yli 12 000 ihmistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Indonesian tulivuoret Luokka:Indonesian vuoret
Antti Halonen (kuvataiteilija)

Antti Halonen (14. heinäkuuta 1870 Linnasalmi, Lapinlahti – 7. helmikuuta 1945 Suonenjoki) oli suomalainen taidemaalari sekä puunveiston ja rakennusopin opettaja. Antti Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Olli Halonen ja Vilhelmiina Uotinen. Perheessä oli yhdeksän lasta, joista Antti oli viides. Hänen veljiään olivat taidemaalari Pekka Halonen, soitinrakentaja, harmonitehtailija Aapeli Halonen sekä viulutaiteilija Heikki Halonen. Halonen opiskeli kuvataidetta aluksi vanhemman veljensä Pekka Halosen johdolla, ja sittemmin hän oli Akseli Gallen-Kallelan ja Eero Järnefeltin oppilaana. Hän kävi myös 1888 Mäkisen Käsityöammattikoulun Sortavalassa ja 1897 Pohjois-Savon kansanopiston Maaningalla. Antti Halonen työskenteli Mäkisen urkuharmoonitehtaalla Sortavalassa ja sitten veljensä Aapeli Halosen urkuharmoonitehtaalla Jyväskylässä. 1900-luvun alussa Antti Halonen toimi useiden rakennushankkeiden (muun muassa Pekka Halosen Halosenniemen ateljeen ja J. H. Erkon Erkkola-kodin) suunnittelijana ja töiden valvojana. Vuosina 1910–1915 Antti Halonen oli vapaana taiteilijana Jyväskylässä, ja isänsä kuoltua 1915 hän hoiti perheen maatilaa Akkalansaaressa. Mentyään naimisiin 1920 Tilda Nykäsen kanssa Halonen muutti Suonenjoelle, jossa hän toimi maamieskoulun rakennusopin ja -piirustuksen opettajana jääden eläkkeelle 1937. Antti Halosen maalausten aihepiirit liittyvät luonnonmaisemiin sekä maaseudun rakennuksiin ja ihmisiin. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran näytteillä Helsingissä 1904, ja viimeisen näyttelynsä Halonen piti kesällä 1940 Kuopiossa. Halonen oli myös hirsirakentamisen asiantuntija ja taitava puuseppä, joka suunnitteli ja valmisti huonekaluja ja kanteleita. == Maalauksia == * Akkalansaari, 1914 * Talvi-ilta Kinahmilla, 1923 * Maisema Lapinlahden Väisälänmäeltä, 1927 == Rakennuksia == * Pekka Halosen ateljeekoti Halosenniemi, Tuusula 1899–1902 * Akkalansaaren talo, Lapinlahti 1901–1904, tuhoutui tulipalossa 1932 * J.H. Erkon koti Erkkola, Tuusula 1902 * Halosen Harmonitehdas, Hannikaisenkatu, Jyväskylä 1910 == Lähteet == * * Mikaela Vuorio : Taiteilija Antti Halonen 1870–1945 Savon hymyilevien maisemien ikuistaja - Mies, joka rakensi * Yläsavolaiset kuvataiteilijat : Antti Halonen * Halosten sukupuu Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Euroopan raja- ja merivartiovirasto

Euroopan raja- ja merivartiovirasto (Frontex) () on Euroopan rajaturvallisuusvirasto, joka vastaa Euroopan unionin ulkorajoja koskevan yhteisen politiikan toteuttamisesta. Frontex on perustettu vuonna 2004 ja sijaitsee Varsovassa. Sen johdossa toimi perustamisesta alkaen toukokuuhun 2014 suomalainen Rajavartiolaitoksen virkamies Ilkka Laitinen. Viraston johtajana on toiminut maaliskuusta 2023 Hans Leijtens. ==Historia== Vuonna 2011 Frontex aloitti Hermes-operaation, jolla pyrittiin avustamaan Italiaa maahanmuuttovirtojen hallitsemiseksi. Frontexin tehtävänä oli tarkkailla Välimerta Italian ja Pohjois-Afrikan välillä laittoman maahanmuuton hillitsemiseksi. Suomen rajavartiolaitos osallistui operaatioon suorittaen merivalvontaa rajavartioston Dornier 288 -merivalvontalentokoneella Lampedusan saarelta vuonna 2013. Frontexin vuoden 2017 riskianalyysin mukaan ihmissalakuljettajien liiketoimintamalli hyötyy EU:n ja kansalaisjärjestöjen meripelastustoiminnasta Välimerellä. Vuonna 2020 julkaistujen uutisten mukaan Frontex on osallistunut laittomiin siirtolaisten häätöoperaatioihin Välimerellä.Mediat: Frontex on ollut osallisena kyseenalaisissa operaatioissa, joissa Välimeren siirtolaisia hätyytellään takaisin merelle Yle, 2020 ==Tehtävä== Viraston tehtävä on sovittaa EU:n jäsenvaltioiden välistä rajojen valvontaan liittyvää yhteistyötä. Lisäksi virasto avustaa jäsenmaita rajavartijoiden koulutuksessa, tekee riskianalyyseja ja tarjoaa jäsenmaille apua lisätukea vaativissa tehtävissä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Frontexin virallinen verkkosivu Raja- ja merivartiovirasto Luokka:Euroopan unionin ulkopolitiikka Luokka:Rajavalvonta Luokka:Varsova
Kalle Halonen

Kalle Halonen (6. joulukuuta 1899 Lapinlahti – 13. helmikuuta 1947 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut näyttelijä ja taidemaalari. Kalle Halonen valmistui alun perin näyttelijäksi Kansallisteatterin oppilaskoulusta 1919 ja hän oli sitten näyttelijänä seuraavat kuusi vuotta eri teattereissa. Serkkunsa Pekka Halosen kehotuksesta Kalle Halonen päätti sitten vaihtaa alaa. Hän kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1925–1926 ja ensimmäinen näyttely hänellä oli 1928 Helsingin Taidehallissa viiden taiteilijan yhteisnäyttelyssä. Kalle Halonen asui Lapinlahdella mutta hän teki useita maalausmatkoja Keski- ja Pohjois-Suomeen erityisesti Korpilahdelle. Halonen teki myös opintomatkan Pariisiin. Halosen taulujen aiheina olivat luonnonmaisemat sekä maaseutuaiheet. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle. Jatkosodan aikana Kalle Halonen oli Rukajärven rintamalla ja siellä hän maalasi lukuisia luonnon- ja kylämaisemia. Halonen toimi lääkintämiehenä mutta saattoi maalata vapaa- aikanaan. Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsisen perheen nuorimpana syntyneen Kalle Halosen sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja kuvanveistäjä Arttu Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen. == Maalauksia == * Luminen rinne, 1927 * Koski, 1934 * Kevätsula, 1937 == Palkinnot == * III palkinto dukaattikilpailussa 1926 * I palkinto dukaattikilpailussa 1931 * III palkinto valtion taidekilpailussa 1935 == Lähteet == * Suomen kuvataiteilijat- verkkomatrikkeli * Yläsavolaiset kuvataiteilijat : Kalle Halonen * Pirjo Nenonen : Rukajärven suunnalla tehtiin jatkosodassa taidettakin, Iisalmen Sanomat 15.4.2009 Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Arttu Halonen

Arttu Halonen (1. huhtikuuta 1885 Lapinlahti – 10. maaliskuuta 1965 Lapinlahti) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä ja taidevalimon omistaja. Hän oli Suomen ensimmäinen ammatillinen taidevalaja. Tunnetuimmat Halosen pronssivalimossa valetut veistokset olivat Jussi Mäntysen Hirvi-patsas ja Felix Nylundin Kolmen sepän patsas. Arttu Halonen opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1907–1909 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1909–1910. Hän teki myös opintomatkoja Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Halosen töitä oli ensi kertaa esillä Helsingissä 1913. Halonen oli aloittanut opintonsa 15-vuotiaana opiskelemalla metallitöitä Itä-Suomen käsityökoulussa Vuohimäellä. Hän opetteli yhdessä kuvanveistäjäveljensä Eemilin kanssa veistosten pronssivalua. Suomessa ei tähän aikaan ollut omia pronssivalimoita vaan kuvanveistäjät joutuivat lähettämään teoksensa valettaviksi ulkomaille. Halonen osti 1918 Arttula-nimisen talon läheltä Lapinlahden rautatieasemaa ja perusti sinne Suomen ensimmäisen taidevalimon joka oli toiminnassa 35 vuotta. Arttu Halosen vanhemmat olivat maanviljelijä Jussi Halonen ja Annaliisa o.s. Puurunen. Kolmetoistalapsiseen perheeseen syntyneen Artun sisaruksia olivat kuvanveistäjä Eemil Halonen ja taidemaalari Kalle Halonen sekä ryijy- ja mattokutomon Kouvolassa omistanut Anna Halonen. Halonen teki myös omia veistoksia jotka olivat usein lapsiaiheisia. Hän suunnitteli myös tekstiilejä sisarensa Anna Halosen kutomolle. ==Julkisia teoksia== Arttu Halosen julkisia teoksia ovat: * Lapinlahden sankaripatsas (1920), Lapinlahti * edelliseen liitetty Partiosotilas-reliefi (1941) * Lauri Karimon muistomerkki (1952), Lapinlahti == Lähteet == * Minna Kettunen: Taidevalaja Arttu Halonen, Halosta päähän -sivusto * AnnaQ-sivusto: Suunnittelijat === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Maria Romantschuk

Maria Charlotta Elisabeth Romantschuk (s. 23. heinäkuuta 1956 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Romantschuk työskenteli toimittajana Yleisradiossa 1976–1989 ja politiikan toimittajana Hufvudstadsbladetissa 1989–1995. Hän oli ulkoministerin lehdistöavustaja 1995–1997, minkä jälkeen hän työskenteli Suomen Tukholman-suurlähetystön lehdistöneuvoksena 1997–2000. Romatschuk oli presidentin kanslian lehdistöpäällikkö 2000–2007 ja Fortumin viestintäjäjohtaja 2007–2009. Syyskuusta 2010 alkaen hän työskenteli Tammen viestintäpäällikkönä. Vuoden 2012 alusta alkaen hän toimi Bonnier Books Finlandin viestintäjohtajana. Bonnier irtisanoi Romantschukin tammikuussa 2013. Romantschuk jäi vuodenvaihteessa 2019–2020 eläkkeelle Hanasaaren kulttuurikeskuksen ohjelmajohtajan työstä. == Yksityiselämä == Romantschuk oli 1979–1984 naimisissa Leif Salménin kanssaVem och vad 1996, s. 498. Helsingfors: Schildt 1996. ISBN 951-50-0800-X. Hän avioitui vuonna 2019 taloustieteilijä Sixten Korkmanin kanssa. ==Teokset== * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kuusi kuvaa Maria Romantschukin elämästä 20.3.2022 Yle Radio 1 Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset tiedottajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikantoimittajat
Eino Halonen

Eino Halonen (11. huhtikuuta 1915 Lapinlahti – 4. heinäkuuta 1941 Kuhmo) oli suomalainen, lapinlahtelaiseen Halosen taiteilijasukuun kuulunut kuvanveistäjä. Arttu Halosen vanhemmat olivat Aukusti Halonen ja Katri Koponen. Eino Halonen oli oppilaana setänsä Arttu Halosen taidevalimolla ja opiskeli sitten Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1938–1941. Eino Halonen pelasi Pesäpallon SM-sarjassa 1936 edustaen Siilinjärven Ponnistusta. Halonen on sanoittanut Pesäpalloilijain marssin, jonka sävelsi hänen pelaajatoverinsa Ahti Sonninen. Eino Halonen kaatui kersanttina jatkosodan alussa heinäkuussa 1941 Kuhmon Saunajärvellä. == Veistoksia == * Tytön pää == Lähteet == * Halosen taiteilijasuku : Eino Halonen * Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneiden tiedosto Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet
Kruunukurjet

Kruunukurjet (Balearica) on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku. Kruunukurjet elävät Afrikassa Saharan eteläpuolella, ja ovat ainoita puuhun pesiviä kurkia. Suvussa on kaksi lajia, etelänkruunukurki (Balearica regulorum) ja kruunukurki (Balearica pavonina).Väisänen, R. A., Högmander, H., Björklund, H., Hänninen, L., Lammin-Soila, M., Lokki, J. & Rauste, V. 2006: Maailman lintujen suomenkieliset nimet (Finnish Names of the Birds of the World). 2., uudistettu painos (2nd edition). – BirdLife Suomi – BirdLife Finland, Helsinki – http://www.birdlife.fi/lintuharrastus/nimisto [30.8.2010]. == Lähteet == Luokka:Kurjet
Alba Trissina

Alba Trissina oli 1600-luvun alkupuolella vaikuttanut italialainen säveltäjä. Hän oli Aracelin luostarin nunna Vicenzassa ja opiskeli Leone Leonin johdolla. Häneltä tunnetaan neljä motettia (mm. Vulnerasti cor meum), jotka sisältyvät Leonin teokseen Sacri fiori: quarto libro de motetti a 1–4 (Venetsia, 1622).The New Grove Dictionary of Women Composers (toimittaneet Julie Anne Sadie ja Rhian Samuel; The Macmillan Press Limited, 1994) ISBN 0-333-515986 Alttoäänelle kirjoitetut motetit edustavat Veneton 1620-luvulle ominaista tyyliä.Hildegard.com: Alba Trissina == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Kristityt nunnat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Kruunukurki

Kruunukurki (Balearica pavonina) on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji pavonina elää Saharan eteläpuolella läntisessä Afrikassa Senegambiasta Tšadjärvelle. Alalaji ceciliae elää itäisessä Afrikassa Tšadista Etiopiaan ja Keniaan, ja etenkin Niilin yläjuoksun altaassa. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Kap Verdeltä Senegalista vuonna 1758.IBC == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Montrealin lentoasema

Montrealin lentoasema voi tarkoittaa seuraavia lentoasemia: * Montreal-Pierre Elliott Trudeaun kansainvälinen lentoasema * Montréal-Mirabelin kansainvälinen lentoasema
Etelänkruunukurki

Etelänkruunukurki (Balearica regulorum) on afrikkalainen kurkilintu. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista nimialalaji regulorum elää mantereen etelä- ja lounaisosissa Angolasta ja Namibiasta Botswanaan, Zimbabween ja Etelä- Afrikkaan. Alalaji gibbericeps elää mantereen itäosassa Ugandasta ja Keniasta Pohjois-Zimbabween ja Pohjois-Mosambikiin. Edward Turner Bennett kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikasta vuonna 1834.IBC Etelänkruunukurki esiintyy Ugandan lipussa. == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Edward Turner Bennett

Edward Turner Bennett (6. tammikuuta 1797 Hackney – 21. elokuuta 1836 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kirjailija. Bennett oli ammatiltaan lääkäri, mutta hänen varsinainen intohimonsa oli eläintiede. Vuonna 1822 hän oli perustamassa hyönteistieteellistä seuraa, joka myöhemmin liitettiin Linnean Societyyn. Se oli myös Zoological Society of Londonin alku, ja Bennett toimi seuran sihteerinä 1831–1836. Bennett kirjoitti muun muassa teokset The Tower Menagerie (1829) ja The Gardens and Menagerie of the Zoological Society (1831). Hän kirjoitti myös kaloja käsittelevän osan, yhdessä G. T. Layn kanssa, teokseen Zoology of Beechey's Voyage (1839). Hänen veljensä oli kasvitieteilijä John Joseph Bennett. Bennett nimesi suuren määrän uusia eläinlajeja, pääasiassa kaloja. Linnuista hän nimesi etelänkruunukurjen vuonna 1834.ITIS == Lähteet == Luokka:Brittiläiset eläintieteilijät Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Vinoköysisilta

Vinoköysisilta on siltatyyppi. Se muistuttaa ulkonäöltään riippusiltaa, mutta on rakenteeltaan erilainen. Vinoköysisillassa sillan kansi on ripustettu pylonista lähteviin vinossa asennossa oleviin köysiin.Aitta, 2004, s.494 Köydet voivat olla joko toistensa suuntaiset tai sijaita viuhkamaisesti. Suomen kolme kokonaispituudeltaan pisintä siltaa, Raippaluodon silta, Tähtiniemen silta ja Kärkisten silta ovat vinoköysisiltoja.Aitta, 2004, s.496 Suomen ensimmäinen maantieliikenteen vinoköysisilta on vuonna 1989 liikenteelle avattu Jätkänkynttilä.Aitta, 2004, s.246 Vinoköysisiltoja alettiin rakentaa 1950- ja 1960-lukujen taitteesta alkaen ja tyypistä on tullut hyvin suosittu keskipitkien ja pitkien jännevälien silta. Suosion perusteena ovat siltatyypin tekninen ja taloudellinen edullisuus sekä myös esteettiset arvot. Jänneväliltään maailman pisin vinoköysisilta on vuonna 2012 valmistunut Venäläinen silta Venäläisen saaren ja Vladivostokin keskustan välillä, sen pääjänne on 1 104 metriä. Toiseksi pisin on vuonna 2008 valmistunut jänneväliltään 1 088-metrinen Sutongin silta Kiinassa. Siellä on myös rakenteilla Hutongin silta, jonka jänneväli on 1 092 metriä ja jonka on tarkoitus valmistua vuonna 2018. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *