EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oiva Huttunen

Oiva Juho Aatami Huttunen (20. heinäkuuta 1887 Nurmes - 22\. tammikuuta 1945) oli suomalainen juristi ja virkamies. Hän toimi oikeusministerinä Mantereen hallituksessa 1929. Hän oli hallituksessa ammattiministeri. Hän toimi valtioneuvoston oikeuskanslerina vuosina 1933–1944. Huttusen vanhemmat olivat puuseppä Juho Huttunen ja Katri Ahonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1906 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1908. Huttunen sai varatuomarin arvon 1911. Huttunen oli asianajajana Joensuussa 1911−1915 ja Helsingissä 1916−1919. Hän oli korkeimmassa oikeudessa notaarina 1918, nuorempana oikeussihteerinä vuodesta 1919 ja vanhempana oikeussihteerinä 1930 sekä lainvalmistelukunnan jäsenenä 1924−1930. Hän oli korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1930−1933 ja oikeuskanslerina 1933−1945. Huttunen oli myös eduskunnan oikeusasiamiehen sihteerinä 1920−1924 ja eduskunnan lakivaliokunnan sihteerinä 1921−1930. Ylioppilasmatrikkeli 1906 : matrikkelinumero 30616Aikalaiskirja 1934 Oiva Huttunen oli naimisissa vuodesta 1925 Saima Siviä Outisen kanssa. == Julkaisuja == * Avioliittolaki ynnä siihen liittyvät lait ja asetukset ; julkaissut ja selityksillä varustanut Oiva Huttunen. Otavan asetuskokoelma 58. Otava 1930, 2. painos WSOY 1945 == Lähteet == * Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Oikeuskanslerit Luokka:Korkeimman oikeuden jäsenet Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet
Robert Korzeniowski

Robert Marek Korzeniowski (s. 30. heinäkuuta 1968 Lubaczów, Puola) on puolalainen kilpakävelijä. Hän on nelinkertainen olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen Euroopan-mestari. Korzeniowski sijoittui 1989 kävelyn maailmancupissa 20 kilometrin kävelyssä neljänneksikymmenenneksi ajalla 1.26.53. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Universiadit sekä sijoittui kävelyn maailmancupissa seitsemänneksi ajalla 1.21.19 ja Tokion MM-kisoissa kymmenenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän keskeytti 20 kilometrin kävelyssä ja hänet hylättiin 50 kilometrin kävelyssä 45 kilometrin jälkeen hänen ollessaan kilpailussa kolmantena. Vuonna 1993 Korzeniowski voitti hopeaa Toronton sisäratojen MM-kisoissa 5 000 metrin ratakävelyssä ajalla 18.35,91. Myöhemmin samana vuonna hän voitti Universiadit sekä oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä neljäs. Korzeniowski käveli 1995 kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä yhdeksänneksi. Samana vuonna hän voitti pronssia Göteborgin MM-kisoissa 50 kilometrillä ajalla 3.45.57. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan cupin 20 kilometrillä. Atlantan olympialaisissa hän oli 20 kilometrillä kahdeksas ajalla 1.21.13, mutta voitti 50 kilometrillä olympiakultaa ajalla 3.43.30. Hän voitti MM-kultaa Ateenan MM- kisoissa 1997 50 kilometrillä. Seuraavana vuonna hän oli toinen Euroopan cupissa, mutta voitti Budapestin EM-kisoissa kultaa 50 kilometrillä. Vuonna 1999 hän käveli neljänneksi kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä ajalla 1.20.52. Sydneyn olympialaisissa 2000 Korzeniowski voitti olympiakultaa sekä 20 kilometrillä ajalla 1.18.59 että 50 kilometrillä ajalla 3.42.22. Korzeniowski voitti MM-kultaa Edmontonin MM-kisoissa 2001 50 kilometrillä ajalla 3.42.08. Seuraavana vuonna hän voitti EM-kultaa Münchenin EM-kisoissa ajalla 3.36.39. Hän uusi maailmanmestaruutensa Pariisin MM-kisoissa 2003 voittamalla 50 kilometrin kilpailun ajalla 3.36.03. Seuraavana vuonna hän käveli toiseksi 20 kilometrillä kävelyn maailmancupissa ja voitti olympiakultaa Ateenan olympialaisissa 50 kilometrillä. Korzeniowski teki urallaan maailmanennätykset 5 kilometrin maantiekävelyssä sekä 5 000 metrin ratakävelyssä. Hän voitti uransa aikana 15 maansa mestaruutta 20 kilometrin kävelyssä vuosina 1990–2004. Lisäksi hän voitti Puolan-mestaruuden 50 kilometrin kävelyssä vuonna 1993 sekä maansa sisäratojen mestaruuden 5 000 metrin ratakävelyssä vuonna 2004. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 3 000 metrin ratakävely: 11.05,40 (1997) * 5 000 metrin ratakävely: 18.17,22 (1992) * 10 000 metrin ratakävely: 38.26,53 (2002) * 10 kilometrin kävely: 37.57 (2002) * 20 000 metrin ratakävely: 1.19.52,0 (2001) * 20 kilometrin kävely: 1.18.22 (2000) * 30 kilometrin kävely: 2.10.57 (2004) * 35 kilometrin kävely: 2.28.30 (1993) * 50 kilometrin kävely: 3.36.03 (2003) * Tunnin kävely: 14 794 m (1992) == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * http://www.korzeniowski.pl/ Luokka:Puolalaiset kävelijät Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erik Koskenmaa

Erik Johan Koskenmaa (1. lokakuuta 1878 Hausjärvi – 8. maaliskuuta 1957) oli suomalainen diplomi-insinööri, metsäneuvos ja ministeri. Hän oli Kivimäen hallituksessa kulkulaitosten ja yleisten töiden apulaisministerinä 1932–1936 ja kahden viikon ajan kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä syksyllä 1936. Hän oli hallituksessa ammattiministerinä.60-vuotias. Metsäneuvos E. J. Koskenmaa, Helsingin Sanomat, 01.10.1938, nro 264, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Koskenmaa pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja hän suoritti diplomi-insinööritutkinnon Polyteknillisen opiston tie- ja vesirakennusosastolla 1904. Hän teki myöhemmin opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Koskenmaa oli 1905–1921 tie- ja vesirakennushallituksen palveluksessa aluksi ylimääräisenä insinöörinä ja sittemmin nuorempana ja vanhempana insinöörinä. Vuosina 1917–1921 Koskenmaa toimi lisäksi metsähallituksen tie- ja vesirakennusinsinöörinä. Hänet nimitettiin 1921 metsäneuvokseksi ja metsähallituksen insinööriosaston päälliköksi. Koskenmaa oli Teknillisessä korkeakoulussa uittotekniikan ylimääräisenä opettajana vuodesta 1934 alkaen. Koskenmaa toimi asiantuntijana useissa valtion komiteoissa, muiden muassa eräissä kalastuskomiteoissa sekä neuvoteltaessa Venäjän ja Norjan kanssa puutavaran kuljetuksesta rajavesistöissä. Hän osallistui myös oman alansa yhdistystoimintaan ja oli muun muassa Suomen Uittajain Yhdistyksen ja Suomalaisten Tekniikkojen Seuran sihteerinä. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen ministerit Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Kim Larsen

Kim Larsen (23. lokakuuta 1945 Kööpenhamina – 30. syyskuuta 2018 Odense) oli tanskalainen rockmuusikko. Larsen tapasi vuonna 1969 Franz Beckerleen ja Willi Jønssonin. Kolmikko perusti Gasolin’-yhtyeen, jonka kokoonpanoon myöhemmin liitettiin rumpali Søren Berlev. Yhtye oli hyvin suosittu 1970-luvulla, mutta hajosi sen lopulla. Larsen julkaisi lukuisia sooloalbumeita, osan omalla nimellään, loput yhtyenimillä Kim Larsen & Bellami ja Kim Larsen & Kjukken. Hänen myydyimpiin levytyksiinsä kuuluu Midt om natten (1983). Larsen kuoli 72-vuotiaana eturauhassyöpään. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Gasolin’

Gasolin' oli tanskalainen rock-yhtye. Gasolin' perustettiin vuonna 1969, ja se oli suosionsa huipulla 1970-luvulla. Varhaisimmat singlet olivat englanninkielisiä, mutta pian yhtye otti pääasialliseksi laulukielekseen tanskan. Gasolin'in viimeinen studioalbumi ilmestyi marraskuussa 1977. Yhtyeen entiset jäsenet ovat jatkaneet uriaan, menestyneimmin Kim Larsen, jonka albumia Midt om natten myytiin Tanskassa yli 532 000 kappaletta. Gasolin'in tunnetuimpia albumeita ovat Gasolin' 3 (1973), Gas 5 (1975) ja Efter endnu en dag (1976). == Diskografia == * Gasolin' (1971) CBS * Gasolin' 2 (1972) CBS * Gasolin' 3 (1973) CBS * Gasolin' (1974) CBS * The Last Jim (1974) CBS * Stakkels Jim (1974) CBS * Gas 5 (1975) CBS * Live sådan (1976 - live record) CBS * What a Lemon (1976) Epic EPC (NL) * Efter endnu en dag (1976) CBS * Gør det noget (1977) CBS * Killin' Time (1978) CBS * Live i Skandinavien (1978 - live record) CBS * Supermix 1 (1980 - compilation) CBS * Supermix (1980 - compilation) CBS * Rabalderstræde Forever (1991 - compilation) CBS * Derudaf Forever (1993 - live record) COL * A Foreign Affair (1997 - compilation) COL * Gasolin' Forever (1999 - compilation) COL * The Early Years (2000 - compilation) COL * A Foreign Affair II (2002 - compilation) COL * The Black Box (2003 - box set) COL * Masser af succes (2009 - compilation) == Aiheesta muualla == * Kjukken.dk – Kim Larsens Gasolin’s Diskografie * Brødre i Ånden, "dän" Luokka:Tanskalaiset rockyhtyeet
The Amityville Horror (elokuva)

The Amityville Horror on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on ohjannut Andrew Douglas. Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1979 elokuvasta Luojan tähden, paetkaa! (The Amityville Horror). == Juoni == Elokuva kertoo Lutzin perheestä, joka löytää ihastuttavan talon ja päättää muuttaa siihen. Vasta oston jälkeen he saavat kuulla, että talossa aiemmin asuneen perheen yksi pojista murhasi siellä julmasti koko perheensä. Pitkän pohdinnan jälkeen Lutzit päättävät kuitenkin muuttaa asumaan taloon. Kaikki alkaa hyvin, mutta pian talon synkkä menneisyys alkaa piinata sen uusia asukkaita. == Näyttelijät == == Arvioita == Turun Sanomien Tapani Maskulan mielestä The Amityville Horror irrottaa varsinkin alkupuolellaan paljon hätkähdyttävämpiä tehoja tutusta asetelmasta kuin verkkainen edeltäjänsä. Hänestä kuitenkin ”hienovaraisempi haamuilla hehkutus tihentäisi talovanhuksen mystistä taikapiiriä ja tarjoaisi kaappeihin kätketyille karmiville salaisuuksille vaihtoehtoisia, mielikuvitukseen vetoavia selitysmalleja”. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Kummitustaloelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset uudelleenfilmatisoinnit Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Emilio Q. Daddario

Emilio Quincy Daddario (s. 24. syyskuuta 1918 – 7. heinäkuuta 2010) oli lakimies ja yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Daddario istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 86. ja viiden sitä seuranneen kongressin ajan 3. tammikuuta 1959 – 3. tammikuuta 1971. Hän ei ollut uudelleen ehdolla vuonna 1970, mutta pyrki sen sijaan epäonnistuneesti Connecticutin kuvernööriksi. Daddario syntyi Massachusettsissa ja valmistui Connecticutin yliopistosta vuonna 1942. Hän asui Washingtonissa. == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Transmodernismi

Transmodernismi on ajattelutapa, jonka sen kannattajat sanovat seuraavan postmodernismia. Transmodernismi vastustaa postmodernismin kehityspessimismiä, täydellistä relativismia ja tieteenvastaisuutta ja kannattaa optimismia, absoluuttisia arvoja ja tiedettä, siirtyen tässä suhteessa takaisin modernismin suuntaan. Toisaalta transmodernismi huomioi jälkiteollisen yhteiskunnan ominaispiirteet, kuten yhteiskunnan pirstaloitumisen samoin kuin kehitykseen liittyvät ympäristö- ym. ongelmat ja eroaa siten postmodernia kritisoivasta (uus)modernismista. Toisin kuin jotkut modernismin muodot, transmodernismi ei aja yhteiskunnan täyttä sekularisaatiota, vaan hyväksyy perinteiset filosofiat ja uskonnot aatteina muiden joukossa. Transmodernismi on yritys korvata sekä modernismi että postmodernismi sulauttamalla ajattelutapoja molemmista. ==Ajattelijoita== Transmodernismi on filosofisena ajatussuuntana pieni verrattuna postmodernismiin ja varsin uusi pohjoisella pallonpuoliskolla. Siihen liitetään kuitenkin joukko johtavia hahmoja ja filosofeja. Enrique Dusselia pidetään suunnan perustajana. Ken Wilber puolustaa transpersoonallista näkökulmaa ja tunnetaan Integral Theoryn kehittäjänä. Paul Gilroy on pyrkinyt rohkaisemaan transmodernia ajattelua. Ziauddin Sardar on postmodernismin kriitikko, joka on kritiikissään omaksunut transmoderneja jatuksia.Cole 2007 ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka: Kulttuurisuuntaukset
Se (minisarja)

Se (It) on vuonna 1990 tehty minisarja. Se perustuu kirjailija Stephen Kingin samannimiseen teokseen. Minisarjan on ohjannut Tommy Lee Wallace. Se esitettiin kahdessa osassa, 18. marraskuuta ja 20. marraskuuta 1990 ABC- televisiokanavalla. Elokuva on hyvin tunnettu teos erityisesti elokuvan pahiksen, Pennywise-klovnin takia, jota elokuvassa tulkitsee näyttelijä Tim Curry. Pennywise antoi uuden käsitteen koulrofobialle eli klovnikammolle, sillä monen 90-luvulla elokuvan nähneistä väitetään saaneen traumoja kyseisestä hahmosta ja moni onkin sanonut Pennywisen olevan yksi pelottavimmista elokuvissa esiintyvistä fiktiivisistä hahmoista. == Juoni == Elokuva kertoo joukosta nuoria joille ilmestyy Pennywise-niminen demoni, usein ulkomuotonaan klovni. Pennywise toteuttaa nuorten pahimmat pelot. Lähes toivonsa menettäneet 7 nuorta tekevät suunnitelman tämän ilkeän klovnin tuhoamiseksi ja päättävät toimia tehdäkseen lopun Sen ilkeistä teoista. 30 vuotta myöhemmin ainut seitsikosta Derryyn jäänyt huomaa yhteyksiä katoamisien ja kuolemien välillä ja on siten varma että Se on palannut. Hän päättää muistuttaa muita seitsikon jäseniä 30 vuoden takaisesta sopimuksesta, jonka he antoivat mikäli Se palaisi. == Rooleissa == ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano valittaa pitkän minisarjan latistuvan loppua kohti ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Vuoden 2017 ja 2019 elokuvasovitusten, Se ja Se: Toinen luku elokuvien ohjaaja Andrés Muschietti on ilmaissut Variety-lehden haastattelussa, ettei arvosta lainkaan vuoden 1990 minisarjaa ja määrittelee sitä muutenkin "vesitetyksi Stephen Kingiksi", joka ei palvele kirjaa riittävän hyvin. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun yhdysvaltalaiset kauhusarjat Luokka:Stephen Kingin teoksiin perustuvat televisiosarjat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mikko Kosonen (muusikko)

Mikko Johannes Kosonen (s. 17. toukokuuta 1977 Geneve) on suomalainen kitaristi. Hän aloitti kitaransoiton 13-vuotiaana. Kosonen on opiskellut kitaransoittoa muun muassa Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa. == Ura == Kosonen soittaa muun muassa Samuli Putron kokoonpanossa, Maija Vilkkumaan yhtyeessä sekä Emma Salokoski Ensemblessä. Kosonen on yksi Ensembleä edeltäneen Emma Salokoski Trion perustajajäsenistä. Vilkkumaan yhtyeessä Kosonen on soittanut vuodesta 2001 alkaen. Kosonen on soittanut Anssi Kelan taustayhtyeessä vuodesta 2020 alkaen korvaten Tuomas Wäinölän yhtyeen toisena kitaristina. Hän soitti myös Ari Koivusen debyyttilevyllä. Lisäksi hän on soittanut muun muassa Raskasta joulua -kiertueilla (2006–2007) ja Vesa-Matti Loirin keikoilla. Kosonen oli myös soittamassa televisio-ohjelma K-70:n ensiesityksessä. Kosonen on toiminut myös säveltäjänä muutamille artisteille etenkin Maija Vilkkumaan kanssa säveltänyt kappaleen "Mä haluun naimisiin", joka soi myös elokuvassa Toinen jalka haudasta. Kosonen tunnetaan intohimoisena ruokaharrastajana. Hän toimi uutena vakiotuomarina Top Chef Suomi -televisiokilpailun kolmannella tuotantokaudella keväällä 2013. == Yksityiselämä == Kosonen ja Maija Vilkkumaa avioituivat huhtikuussa 2007. Heillä on kaksi tytärtä, joista ensimmäinen syntyi vuonna 2007 ja toinen vuonna 2011. == Lähteet == * Opintoluotsi.fi: Kunhan saa soittaa. Mikko Kososen haastattelu. === Viitteet === == Aiheesta muualla== * Mikko Kosonen Maija Vilkkumaan virallisilla kotisivuilla * * Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Holli

Holli voi tarkoittaa: * Hollikyyti, historiallinen virkamiesten kuljetuspalvelu == Sukunimenä == * Harri Holli (s. 1949), jalkapalloilija * Kaija Holli (o.s. Ikonen, s. 1950), professori * Marja Holli (ent. Laaksonen, o.s. Möhkö, s. 1950), kirjailija ja toimittaja * Tuomas Holli (s. 1979), koripalloilija * Vesa Holli (s. 1963), jalkapallomaalivahti. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Lauri Pohjala

Lauri Pohjala (22. heinäkuuta 1870 Isokyrö – 30. tammikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen oppikoulun opettaja, joka oli 1920-luvulla kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri. Pohjalan vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Frederik Pohjala ja Ida Josefina Stenbäck. Hän valmistui ylioppilaaksi 1888, suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1890 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1898. Pohjala oli Helsingin suomalaisen reaalilyseon uskonnon opettajana 1898–1900, jumaluusopin esikäsitteiden apulaisopettajana Helsingin yliopistossa 1899–1900 ja Viipurin suomalaisen reaalilyseon uskonnon lehtorina 1900–1919. Hän oli Viipurin suomalaisen reaalilyseon rehtorina 1903–1919 ja Viipurin suomalaisen tyttökoulun jatkoluokkien opettajana 1902–1905. Viimeksi Pohjala oli Helsingin suomalaisen normaalilyseon uskonnon yliopettajana 1919–1938 ja Helsingin kaupunginkirjaston avustavana kirjastonhoitajana 1921–1939. Pohjala oli kokoomuksen kansanedustajana 1924–1926 valittuna Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli sosiaaliministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925. Kunnallispolitiikassa Pohjala oli mukana Viipurin kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. Sairaanhoitaja, sairaanhoidon opettaja ja sairaanhoito-opiston rehtori Irja Pohjala oli Lauri Pohjalan tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen sosiaaliministerit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Gunnar Sahlstein

Georg Karl Gunnar Sahlstein (3. tammikuuta 1879 Kuopio – 10. tammikuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri. Sahlsteinin vanhemmat olivat lääninrahastonhoitaja Herman Werner Sahlstein ja Hulda Sofia von Fieandt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja suoritti oikeustutkinnon 1902 ja sai varatuomarin arvon 1905. Sahlstein oli senaatin oikeusosaston ylimääräisenä kopistina 1907–1911, avustajana asianajokonttorissa Helsingissä 1907–1911 sekä Halikon tuomiokunnan vt. tuomarina 1911–1914. Hän palveli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä 1914, kanslistina 1914–1917, kirjaajana 1917, notaarina 1917–1918, viskaalina 1918, taloudenhoitajana 1917–1919 sekä asessorina 1918–1928. Viimeksi Sahlstein oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1928–1935. Sahlstein oli kokoomuksen kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1927–1932. Hän toimi eduskunnan lakivaliokunnan puheenjohtajana 1927–1930, sekä pankkivaliokunnan puheenjohtajana 1931 ja 1932. Sahlstein oli sisäasiainministerinä Ingmanin II hallituksessa 1924–1925. Kunnallispolitiikassa Sahlstein oli mukana Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja rahatoimikamarin puheenjohtajana sekä Rauman kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän oli myös Kuopion läänin läntisen vaalipiirin ja Turun läänin eteläisen vaalipiirin keskuslautakunnan sihteerinä. == Lähteet == * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomen sisäministerit Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Rauman kaupunginvaltuutetut Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Leonard Hjelmman

Alexander Leonard Hjelmman (22. kesäkuuta 1869 Rantasalmi – 7. huhtikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko, joka toimi puolustusministerinä Kallion II hallituksessa 1925–1926 Kokoomuksen edustajana. Hjelmmanin isä oli henkikirjoittaja Alexander Johan Hjelmman ja äiti Hilda Sofia Lindeberg. Hän valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1890 ja filosofian kandidaatiksi 1900 Helsingin yliopistosta. Opistoon hän tuli insinööritieteiden apuopettajaksi 1894, täydentäen matematiikan opintojaan Göttingenissä, Berliinissä ja Pariisissa 1897–1898. Opiston deskriptiivisen ja projektiivisen geometrian nuoremmaksi opettajaksi Hjelmman tuli 1901 ja toimi sitten opiston muututtua Teknilliseksi korkeakouluksi matematiikan professorina vuodesta 1908 aina vuoteen 1937 saakka. Hän oli korkeakoulun yleisen osaston esimies 1911–1919 ja korkeakoulun rehtori 1919–1937. Hjelmman julkaisi matemaattisia ja teknisiä tutkimustuloksia, oli Suomalaisten teknikkojen seuran perustajajäsen, puheenjohtaja kahteen otteeseen ja kunniajäsen vuodesta 1926. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1917–1934, toimien pitkään valtuuston varapuheenjohtajana. Hän oli myös jäsen Helsingin kaupunginhallituksessa ja useissa eri komiteoissa. Hjelmman oli Tarton yliopiston kunniatohtori, ja vuonna 1949 hän sai tekniikan kunniatohtorin arvon. Kokoomuksen ministerinä Hjelmman muun muassa edisti armeijan hankintasuunnitelmien toteuttamista. Hjelmmanin oli puoliso vuodesta 1901 Elsa Katarina Lindeberg (1875–1924). == Lähteet == * * * Luokka:Suomen puolustusministerit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Vuodeosasto

Vuodeosastoilla sairaaloissa ja terveyskeskuksissa hoidetaan potilaita, jotka jäävät vähintään yön yli hoidettaviksi tai tarkkailtaviksi. Osastoilla on tyypillisesti useita huoneita ja jokaisessa huoneessa on yhdestä useampaan moottoroitua vuodetta, joilla potilaat makaavat. Vuodeosastoille voidaan ottaa potilaita esimerkiksi ensiavun kautta, leikkausten jälkeen tai toisista sairaaloista lähetettyinä. Varsinkin suurissa sairaaloissa vuodeosastot on jaettu erikoisalojen tai osaston käyttötarkoituksen mukaan: sairaalassa voi olla esimerkiksi sisätautien, keuhkotautien ja lastentautien osastot, kirurginen vuodeosasto ja kuntoutusosastoja. Erikoistuneita vuodeosastoja ovat myös kriittisesti sairastuneita potilaita hoitavat teho-osastot. Vuodeosastoilla on yleensä jatkuvasti työskentelemässä useita terveydenhuollon ammattihenkilöitä, tavallisimmin sairaanhoitajia tai lähihoitajia sekä etenkin arkipäivisin lääkäreitä ja muita vuodeosaston tarpeiden mukaan määräytyviä ammattilaisia. Vuodeosastolla voidaan esimerkiksi tehdä erilaisia laboratorio- ja röntgentutkimuksia, järjestää kuntoutusta, fysioterapiaa ja toimintaterapiaa, valmistella potilas leikkaukseen tai muuhun toimenpiteeseen ja järjestää saattohoitoa. Lapsilla ja aikuisilla on yleensä erilliset vuodeosastot. Vuodeosastoilla on yleensä vierailuajat. ==Vuodeosastojen resurssit == Vuodeosastojen henkilöresurssit pitää mitoittaa potilasmäärän mukaan, jotta hoito onnistuisi tarkoituksenmukaisesti. Vuodeosastojen ylikuormittuneisuus lisää potilashaittoja ja vähentää potilastyytyväisyyttä. Samalla se kasvattaa työntekijöiden masennuksen riskiä ja lisää hoitohenkilöstön masennuslääkkeiden käyttöä. Lääkkeiden käytön on todettu kasvavan, kun potilaiden määrä ylittää selvästi osaston kapasiteetin. http://www.yle.fi/uutiset/kotimaa/oikea/id98124.html Suuri potilasmäärä on haitaksi hoitohenkilöstön mielenterveydelle ==Katso myös== * Sairaanhoito * Yksilövastuinen hoitotyö ==Lähteet== Luokka:Sairaalat Luokka:Tilat
Sigurd Mattsson

Kaarle Sigurd Mattsson (19. kesäkuuta 1892 Helsinki – 26. kesäkuuta 1970 Hämeenlinna) oli suomalainen agronomi, maaherra ja ministeri. Mattsson toimi kansanopiston opettajana vuosina 1915–1919 ja oli Valion palveluksessa vuosina 1919–1921. Vuosina 1921–1930 hän toimi MTK:n sihteerinä ja vuosina 1930–1959 Hämeen läänin maaherrana. Mattsson sai maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1942.Yrjö Blomstedt ja Matti Klinge (toim.): Paasikiven päiväkirjat 1944–1956, osa 2, s. 626. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1986. Sigurd Mattsson on haudattu Hämeenlinnaan Ahveniston hautausmaalle. Maalaisliittoa edustanut Mattsson oli maatalousministerinä Sunilan I hallituksessa 1927–1928 ja Sunilan II hallituksessa 1931–1932. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomen maatalousministerit Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
E. A. Tuomivaara

Eino Aarne (E. A.) Tuomivaara (sukunimi vuoteen 1906 Hägglund) (13. helmikuuta 1887 Säkkijärvi – 17. kesäkuuta 1975 Ikaalinen) oli suomalainen poliitikko, joka toimi Maalaisliiton ja IKL:n kansanedustajana sekä ministerinä. Koulutukseltaan hän oli agronomi. Tuomivaaran vanhemmat olivat kauppalaivuri Karl Teodor Hägglund ja Alina Ahonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja suoritti agronomin tutkinnon 1912. Tuomivaara oli Alhaisten kartanon tilanhoitajana Hattulassa 1908–1910, Marlebäckin tilanhoitajana 1912–1916 Iitissä ja Lahden kansanopiston maatalousaineiden opettajana 1913–1919. Vuosina 1919–1940 Tuomivaara toimi Viipurin läänin Uudenkirkon maamieskoulun johtajana ja maatalousaineiden opettajana. Hän oli myös Itä-Hämeen ja Viipurin läänin maanviljelysseurojen kesäkonsulenttina 1914–1918 ja 1920–1924, Itä-Hämeen maanviljelysseuran vs. sihteerinä 1918, Lahden kasvitarha- ja talouskoulun johtajana 1918 ja Uudenkirkon kotitalouskoulun johtajana 1929–1933. Talvisodan jälkeen Tuomivaara toimi Loimaan maamieskoulun johtajana ja opettajana 1940–1952 sekä Loimaan kotitalouskoulun johtajana 1950–1952. Tämän ohella Tuomivaara oli sotavuosina pika-asutustoimikunnan jäsenenä 1940–1941 ja Tuomolan koulutilan va. hoitajana 1941–1944. Vuodesta 1953 lähtien hän eli talonomistajana Ikaalisissa elämänsä loppuun saakka. Politiikassa Tuomivaara oli Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1924–1930 ja IKL:n kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä 1933 ja Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1933–1939 ja 1941–1945. Hän tuli edustaja Aleksanteri Koskenheimon tilalle 25. helmikuuta 1933 ja edustaja Paavo Susitaipaleen tilalle 3. tammikuuta 1941. Maalaisliittoon kuuluessaan Tuomivaara oli sosiaaliministerinä Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931. Tuomivaara oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925, 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. == Lähteet == * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Isänmaallisen Kansanliikkeen poliitikot Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Viipurin läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomen sosiaaliministerit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Matti Viljanen

Matti Viljanen -nimisiä henkilöitä ovat: * Matti Viljanen (s. 1949), suomalainen järjestöjohtaja, Akavan puheenjohtaja vuosina 2007–2010 * Matti Viljanen (1937–2015), suomalainen poliitikko, Kansallisen kokoomuksen kansanedustaja vuosina 1979–1991 * Matti Viljanen (1927–1987), suomalainen muusikko, levytyskapellimestari, sovittaja ja säveltäjä * Matti Viljanen (1874–1946), suomalainen vuorineuvos, järjestöjohtaja ja poliitikko, Suomen teollisuusliiton toimitusjohtaja 1921–1940, Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja vuosina 1924–1927 * Matti K. Viljanen (s. 1946), suomalainen bakteriologian professori, Turun yliopiston vararehtori
Waterhouse

Waterhouse on seuraavien henkilöiden nimi: * Alfred Waterhouse (1830–1905), englantilainen arkkitehti * George Robert Waterhouse (1810–1888), englantilainen luonnontieteilijä * John William Waterhouse (1849–1917), brittiläinen taidemaalari.
Lionel Van Deerlin

Lionel Van Deerlin (25. heinäkuuta 1914 Los Angeles – 17. toukokuuta 2008 San Diego) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja kolumnisti. Van Deerlin istui vuosina 1963–1981 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta. Hän oli The San Diego Union-Tribunen viikoittainen kolumnisti ja kuollessaan San Diego State Universityn emeritusprofessori. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Tiibetiläiset

Tiibetiläiset (; ) ovat keskiaasialainen etninen ryhmä, jonka kotiseutu on Tiibet. Tiibetiläisiä on noin kuusi miljoonaa.Janhunen (Muuttuva Tiibet) 2008, s. 25 Tiibetiläisillä on omaleimainen kulttuuri, johon ovat vaikuttaneet muun muassa asuminen ankarissa vuoristo-olosuhteissa. Heidän pääuskontonsa on buddhalaisuus, jonka omaleimaista versiota kutsutaan länsimaissa useasti lamalaisuudeksi. Tiibetiläisten hengellinen johtaja on Dalai-lama. Tiibetiläiset puhuvat tiibetiä, joka jakaantuu useiksi toisilleen vaikeasti ymmärrettäväksi murteiksi. Kiinan sortopolitiikan takia tiibetiläisiä asuu runsaasti pakolaisina Intiassa, Nepalissa ja länsimaissa. Tiibetiläiset ovat aika ajoin joutuneet Kiinassa todellisten sortotoimien kohteeksi, jossa heitä pyritty kiinalaistumaan monin eri tavoin, esimerkiksi tiibetiläisten omia uskonnollisia perinteitä on pyritty kieltämään taantumuksellisina. Tiibetiläisten perimä on sopeutunut vuoriston vähähappiseen ilmaan. Tiibetiläisistä 88 %:lla on noin 8 000 vuotta sitten syntynyt mutaatio EGLN1-geenissä, jonka avulla heidän ruumiinsa ei ylireagoi vähähappiseen ilmaan. Henkilöillä ilman mutaatiota veren punasolut saattavat paisua, mikä voi johtaa sydänkohtaukseen. Toinen korkean asuinalueen sopeutuma löytyy geenistä EPAS1, jonka tiibetiläistä muotoa ei tavata missään muualla maailmassa. Geeni vaikuttaa veren happea kuljettavan hemoglobiinin määrään. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Tibetan Government in Exile's Official Website * Travel China Guide: Article on modern Tibetan people. * Imaging Everest : Article on Tibetan people at the time of early mountaineering. * Tibetan costume *
Charles Vanik

Charles Albert Vanik (7. huhtikuuta 1913 – 30. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän syntyi Clevelandissa, Ohiossa, ja toimi uransa varhaisvaiheessa mm. kaupunginvaltuutettuna 1938–1939 sekä osavaltion senaattorina 1940–1942. Charles Vanik opiskeli lakia ja valmistui Western Reserve Universitystä. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1955–1981. Vanikin isovanhemmat olivat Tšekkoslovakiasta. Hän kuoli 94-vuotiaana kotonaan Floridan Jupiterissa. == Lähteet== Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Don Edwards

William Donlon ”Don” Edwards (6. tammikuuta 1915 – 1. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja lakimies. Edwards opiskeli San Jose High Academyssä sekä Stanfordin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1936. Hän toimi sen jälkeen lakimiehenä ja vuosina 1940–1941 FBI:n erityisagenttina. Don Edwards istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Kaliforniasta vuosina 1963–1995. Hän lähti kongressista juuri ennen 80-vuotispäiväänsä. Don Edwards San Francisco Bay National Wildlife Refuge Kaliforniassa on nimetty hänen mukaansa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Matti Viljanen (järjestöjohtaja)

Matti Reijo Juhani Viljanen (s. 18. heinäkuuta 1949 Turku)https://www.mediuutiset.fi/uutiset/matti-viljanen-on-akavan-uusi- puheenjohtaja/dda224d1-c461-3680-84b8-1bd710680b09 on entinen korkeasti koulutettujen palkansaajien ammattijärjestön Akavan puheenjohtaja, hän toimi tehtävässä 29. toukokuuta 2007 – 25. toukokuuta 2011. Aiemmin hän on toiminut muun muassa Insinööriliiton ja Ylempien Toimihenkilöiden Neuvottelujärjestön puheenjohtajana sekä Akavan hallituksen jäsenenä. Koulutukseltaan Viljanen on insinööri. 15. kesäkuuta 2007 Viljaselle myönnettiin insinöörineuvoksen arvonimihttps://suomenkuvalehti.fi/jutut/kotimaa/matti-viljanen-jattaa-akavan- puheenjohtajuuden-kevaalla/. 18\. huhtikuuta 2008 Matti Viljanen aiheutti myrskyn Akavan sisällä Suomen Kuvalehdessähttps://suomenkuvalehti.fi/jutut/kotimaa/akavan-viljanen-pois- turha-koulutus/ antamillaan lausunnoilla, joissa hän kannatti muun muassa Joensuun yliopiston ja Lappeenrannan teknillisen yliopiston lopettamista, minkä jälkeen Akava sekä useat sen jäsenjärjestöt sanoutuivat irti hänen lausunnoistaan. 12\. lokakuuta 2010 Viljanen ilmoitti, ettei asetu ehdolle enää nelivuotiskauden päättyessä vuonna 2011. 25\. toukokuuta 2011 häntä seurasi Akavan johdossa Sture Fjäderhttps://www.is.fi/taloussanomat/art-2000001712808.html. == Lähteet == Luokka:Akava Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Basty

Basty (oik. Esteban Piñero Camacho, s. 28. helmikuuta 1981, Cadiz, Espanja) on laulaja, joka kuuluu espanjalaiseen D'NASH-yhtyeeseen. Bastyn kerrotaan olevan yhtyeen urheilullisin jäsen. == Diskografia == === Albumit === * NASH: Capaz de Todo (2006) == Aiheesta muualla == * Profiili D'NASH-yhtyeen virallisilla kotisivuilla Luokka:Espanjalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kiichi Miyazawa

Kiichi Miyazawa (, 8. lokakuuta 1919 – 28. kesäkuuta 2007) oli japanilainen poliitikko, joka toimi Japanin pääministerinä 5. marraskuuta 1991–9. elokuuta 1993. Miyazawa syntyi Fukuyamassa, Hiroshiman prefektuurissa, ja valmistui Tokion yliopistosta. Hän liittyi talousministeriöön vuonna 1942 ja tuli vuonna 1953 valituksi Japanin parlamentin ylähuoneeseen. Hän siirtyi alahuoneeseen 1967. Miyazawa toimi ennen pääministeriyttään muun muassa ulkoministerinä (1974–1976) ja vuodesta 1987 talousministerinä. Jälkimmäisestä virasta hän joutui kuitenkin eroamaan nk. Recruit-skandaalin yhteydessä. Miyazawa toimi vuosina 1999–2002 jälleen Japanin talousministerinä. Hän jätti parlamentin vuonna 2003. == Lähteet == Luokka:Japanin pääministerit Luokka:Japanin ulkoministerit Luokka:Japanin valtiovarainministerit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Emma Caulfield

Emma Caulfield, alk. Emma Chukker, (s. 8. huhtikuuta 1973 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka läpimurtorooli oli Anya Jenkins televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja.Emma Caulfield > Overview - AllMovie Hän näytteli kostodemoni Anyaa sarjan kolmannelta kaudelta alkaen ja teki satunnaisia vierailuja aina sarjan viidennelle kaudelle asti, jonka jälkeen hänestä tuli sarjan vakituinen näyttelijä kunnes se päättyi vuonna 2003. Hän on myös näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Beverly Hills 90210 ja Monk sekä elokuvissa Darkness Falls (2003) ja Bandwagon (2004). Joskus hänen nimensä esiintyy muodossa Caufield. == Elämänvaiheet == Caulfield on kuvaillut teinikäistä itseään "musikaaliteatterinörtiksi". Hän aloittikin näyttelijän opintonsa jo lukioikäisenä sandiegolaisissa La Jolla Playhousessa ja Old Globe Theatressa. Jälkimmäisessä hänet palkittiin kunniamaininnalla Excellence in Theatre Arts. Myöhemmin Caulfield opiskeli psykologiaa San Franciscon yliopistossa. Hän kuitenkin keskeytti opintonsa panostaakseen uraansa näyttelijänä. Caulfield on ollut kerran naimisissa, mutta on sittemmin eronnut. Hänen läheisiin ystäviinsä kuuluvat hänen Buffyn aikaiset kollegansa Alyson Hannigan, Anthony Head ja Tom Lenk. == Ura == Caulfiedin ensimmäisiä rooleja televisiossa oli Susan Keats nuortensarjassa Beverly Hills 90210. Hän näytteli sarjassa vuosina 1995–1996 ja ehti olla mukana noin 30 jaksossa. Seuraavaksi hän sai roolin saippuasarja General Hospitalista, jossa hän esitti Lorraine Milleria. Lisäksi Caulfield vieraili muutamissa muissa televisiosarjoissa. === Buffy === Vuonna 1998 Caulfield sai pienen roolin televisiosarjasta Buffy, vampyyrintappaja. Hän esitti niin kutsuttua viikon hirviötä, kostodemoni Anyankaa, kolmannen kauden jaksossa Toivomus. Jakson päätteeksi Anyanka muuttui takaisin ihmiseksi. Caulfieldia pyydettiin uusimaan roolinsa vielä saman kauden myöhemmässä jaksossa Kaksoisolento, jossa ihmisnimen Anya ottanut entinen kostodemoni yritti saada voimiaan takaisin. Caulfield palasi rooliin vielä muutamaan otteeseen enimmäkseen juonellisista syistä. Sarjan luoja Joss Whedon kuitenkin piti hahmosta ja näyttelijästä, ja Anya jäi sarjaan. Caulfield näytteli Anyaa lähes jokaisessa Buffyn seuraavan kauden jaksossa. Viidennen kauden alkaessa hänet kohotettiin sarjan vakituisen näyttelijän asemaan. Caulfield jatkoi Anyana aina sarjan loppuun asti vuoteen 2003. === Muut työt === Buffyn jälkeen Caulfield näytteli elokuvassa Darkness Falls (2003). Se oli hänen ensimmäinen elokuvansa. Vuonna 2004 hän oli mukana tv-elokuvassa I Want to Marry Ryan Banks ja tuotti elokuvan Bandwagon yhdessä ystävänsä Karri Bowmanin kanssa. Caulfield myös näytteli elokuvassa. Samana vuonna hän vieraili yhden jakson verran televisiosarjassa Monk. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Al-Anbar

Anbarin maakunta () on yksi Irakin yhdeksästätoista kuvernementistä (maakunnasta). Se sijaitsee Irakin länsiosassa. Sen pinta-ala on 138 228 neliökilometriä, josta valtaosa asumatonta aavikkoa, ja se on Irakin laajin maakunta (32 prosenttia valtion pinta-alasta). Maakunta rajoittuu lounaassa Saudi-Arabiaan, lännessä Jordaniaan ja luoteessa Syyriaan. Pohjoisessa sen naapurina on Ninawan sekä idässä Saladinin, Bagdadin, Babilin, Karbalan ja Najafin maakunnat. Maakunnan asukasluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 1 023 736. Vuoden 2014 alussa väkiluvuksi arvioitiin runsas 1,48 miljoonaa. Anbarin maakunnan pääkaupunki on Ramadi (Ar-Ramādī), joka sijaitsee Fallujan tavoin maakunnan itäosassa lähellä Bagdadia. Asukkaista suurin osa on sunnimuslimeja.US hands over key Iraq province BBC News 2008 == Historia == Al-Anbarin maakunnan nimi oli vuoteen 1962 asti Dulaim ja vuosina 1962-1976 Ramadi. Vuosien 2003–2010 Irakin sodassa se oli aluksi Irakin vastarintaliikkeiden tärkein tukialue. Erityisesti Fallujassa käytiin rajuja taisteluita. Yli neljäsosa Irakissa kuolleista amerikkalaissotilaista sai surmansa al-Anbarissa. Vuonna 2006 sunnikapinalliset kääntyivät al-Qaedaa vastaan, ja ottivat alueen turvallisuuden vastuulleen. Yhdysvallat poistui alueelta 2008. Syksyllä 2014 jihadistijärjestö Isis on saanut suurimman osan maakuntaa hallintaansa.http://www.telegraph.co.uk/news/worldnews/islamic- state/11156264/Iraq-asks-for-US-ground-troops-as-Isil-threaten-Baghdad.html Yli kolmannes maakunnan väestöstä (558 000 henkeä) oli pelkästään tammi–elokuussa 2014 lähtenyt kotoaan evakkoon suojaan väkivallan varalta. Toukokuussa 2015 Isis onnistui valtaamaan maakunnan hallintokeskuksen, Ramadin kaupungin. ==Hallinnollinen jako== Maakunta jakautuu aluehallinnon toisella tasolla paikallishallitoa varten kahdeksaan piirikuntaan. Maakunnan väestö 1 482 044 (1/2014) jakautui piirikuntiin seuraavasti: * Ana (2 %), * Falluja (35 %), * Haditha (6 %), * Hit (Heet; 9 %), * al-Qa’im (al-Ka’im, al-Qaim; 10 %), * Rutba (ar-Rutba; 3 %), * Ra’ua (Rawa; 2 %) ja * Ramadi (al-Ramadi; 33 %), Ramadin kaupunki on maakunnan hallintokeskus Piirikunnat jakautuvat edelleen alipiirikuntiin (subdistrict), ja aluehallinnon neljännellä tasolla sijaitsevat kaupungit. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Attack in Ramadi kills 2 senior Iraqi commanders (Reuters, 27.8.2015) (businessinsider.com)
Jessica Folcker

Jessica Elisabeth Angelique Folcker (s. 9. heinäkuuta 1975 Täby) on ruotsalainen laulaja. Folcker opiskeli lapsesta saakka musiikkikoulussa ja haaveili ammattilaulajan urasta. Toive toteutui hänen ryhdyttyään Ace of Basen ja Dr. Albanin taustalaulajaksi. Hän esitti myös kertosäkeen Leila K:n hitillä "Electric". Folcker oli vuonna 1994 ehdolla Miss Ruotsi -kilpailussa. Folckerin esikoisalbumi Jessica julkaistiin vuoden 1998 syksyllä. Levy oli syntynyt lauluntekijä-tuottaja Max Martinin yhteistyöstä. Hän sai levyllään kansainvälisiä ihailijoita, ja Ruotsissa listan kärkeen nousivat singlet "How Will I Know Who You Are" ja "Tell Me What You Like". Molemmat myivät platinaa. Folcker on kilpaillut Melodifestivalenissa euroviisupaikasta kolmesti, vuosina 2005, 2006 ja 2014. Ensimmäinen ruotsinkielinen albumi julkaistiin vuonna 2005. Folcker on vieraillut Bomfunk MC’s:n levyllä Burnin' Sneakers kappaleella "(Crack It) Something Going On". Folckerin isä on kotoisin Senegalista. Luokka:Ruotsalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Voimaballadi

Voimaballadi on rockmusiikin alalaji, jolle on tyypillistä balladeiksi kutsuttujen hitaiden kappaleiden esiintyminen. Mahtipontiset "power balladit" olivat yleisiä 1980-luvun glam metal -yhtyeiden tuotannossa. Sellaisten yhtyeiden kuin Bon Jovin, Def Leppardin, Poisonin, Scorpionsin ja Whitesnaken tuotannossa oli paljon voimaballadeja. Myös eräiden muiden tyylilajien edustajat ovat tunnettuja voimaballadeista, kuten esimerkiksi Bryan Adams, Cher, Celine Dion, Foreigner ja Styx. Voimaballadin ja perinteisen balladin erona voitaneen pitää bändisovituksia. Voimaballadille on ominaista viimeistään kappaleen loppuun mentäessä särötettyjen ”voimasointujen” käyttö kitaroissa muuten pehmeän musiikillisen ilmaisun taustalla. Balladin perinteisessä ilmaisussa voimasoinnuille ei nähty tarvetta. Hyvänä esimerkkinä toimii Evanescence-yhtyeen My Immortal-single, josta on kaksi hyvin erilaista sovitusta. Alkuperäinen albumiversio sisältää vain solisti Amy Leen herkän tulkinnan pianon säestämänä, mutta musiikkivideota varten äänitettiin myös versio koko yhtyeen voimin. == Tunnettuja voimaballadien esittäjiä == Great Rock Ballads * Aerosmith * Bon Jovi * Bonnie Tyler * Bruce Springsteen * Bryan Adams * Celine Dion * Cher * Def Leppard * Foreigner * Iron Maiden (Wasting Love) * Linkin Park (What I've Done, One More Light) * Lynyrd Skynyrd * Guns N' Roses * Metallica (Nothing Else Matters) * Nightwish * Pantera * Poison * REO Speedwagon * Skid Row * Scorpions * Slipknot (Snuff) * Soundgarden * Stryper * Styx * Whitesnake ==Lähteet== Luokka:Metallimusiikkiin liittyvät käsitteet Luokka:Rockin tyylilajit en:Ballad#Pop and rock ballads
Hammaskivi

Hammaskivi (calculus dentalis, odontoliitti) on hammassairaus, jossa suun bakteereista ja kalkkisuoloista muodostuu kerrostumaa hampaan pinnalle. Plakki eli bakteerimassa kovettuu hammaskiveksi syljen ja bakteerien aineenvaihdunnan vaikutuksesta. Hammaskiveä muodostuu ensin hampaiden vapaille pinnoille ienrajaan, johon myös plakki tavallisesti kertyy. Hammaskivi aiheuttaa ikenissä gingiviitin eli ientulehduksen, joka ilmenee ikenien verenvuotona hampaita harjatessa. Hammaskiveä poistetaan ultraäänen ja raaputtamisen avulla. Joskus voidaan käyttää termejä supragingivaalinen ja subgingivaalinen hammaskivi. Ensimmäinen viittaa ikenenpäälliseen hammaskiveen ja jälkimmäinen ikenenalaiseen hammaskiveen. Kuva:Dental scaler.JPG|Hammaskiven käsin tehtävään mekaaniseen raaputtamiseen käytetty instrumentti. Kuva:Dental_instrument_to_remove_Calculus_1.JPG|Ultraääntä hyödyntävä hammaskiven poistamisessa käytetty instrumentti Kuva:Usuwanie kamienia.jpg| Koiran hammaskiven poistamista eläimen nukutuksen aikana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Terveyskirjasto.fi - Ientaskujen itsehoito Luokka:Hammaslääketiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Ruotsin Sanomat

Päivälehti Ruotsin Sanomat oli sanomalehti Viikkoviestin jatkaja. Jukka Tuurala osti 1998 lakkautusuhan alla olleen Viikkoviestin. Lehti alkoi ilmestyä 1. syyskuuta 2003 viisipäiväisenä päivälehtenä Ruotsin Sanomat. Lehden toimitus sijaitsi Vällingbyssä Tukholmassa. Viikkolehden tilaajia oli ollut noin 7 000 ja lehden toiminta oli tappiollista 2003, kun päätös päivälehdeksi siirtymiseksi tehtiin. Lehden tilanne kuitenkin ajautui yhä huonommaksi. Tilaajamäärä putosi puoleen ja lehti meni konkurssiin 7. huhtikuuta 2005. Vakinaista henkilökuntaa lehdellä oli toistakymmentä avustajien lisäksi. Ruotsin Sanomissa julkaistiin STT:n ja TT:n välittämiä uutisia, pääkirjoituksia vähemmistöpolitiikasta, yleisönosastolla käytiin kiivaitakin keskusteluja ja lehdessä oli myös novelleja, runoja ja kolumneja. Eräs lehden tunnetuimmista avustajista oli Asko Sahlberg. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Ruotsinsuomalaiset sanomalehdet
Surukeijukala

Surukeijukala (Gramma melacara) on keijukaloihin kuuluva kala. == Ulkonäkö ja koko == Surukeijukala on purppuranpunainen mustaa otsaa lukuun ottamatta. Se kasvaa noin 10 cm pitkäksi. == Alkuperä == Surukeijukala on kotoisin Karibialta. Siellä se elää syvemmällä kuin muut keijukalat, tyypillisesti 20–30 metrin syvyydessä. == Käyttäytyminen == Surukeijukala on reviiritietoinen ja aggressiivinen lajitovereita ja joskus muitakin suunnilleen samannäköisiä kaloja kuten lilakeijuahvenia ja purppurakeijuahvenia kohtaan. Sen sijaan se ei vahingoita selkärangattomia, joten se sopii riutta-akvaarioon. == Ravinto == Surukeijukala syö lihapitoista ruokaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Percoidei
MEMS-Pico

MEMS-Pico on kiinalainen pikosatelliitti, joka laukaistiin avaruuteen 25.5.2007. Sen toteutti Zhejiangin yliopisto ja Kiinan tiedeakatemian alainen "Shanghai Institute of Microsystem and Information Technology". Satelliitissa kokeiltiin MEMS-teknologioita, pieniä kiihtyvyysantureita, gyroskooppeja ja infrapuna-sensoreita. MEMS-Pico ei omaa asennonsäätöjärjestelmää eikä propulsiojärjestelmää. Täten siinä ei ole liikkuvia osia (gyroskoopit perustunevat lasertekniikkaan). Se on muodoltaan 26-tahkoinen pallomainen kappale. Pinnasta osa on aurinkokennojen peittämä (ala: 270 neliösenttimetriä), joka mahdollistaa satelliitin pitemmän toiminnan kuin akku- tai paristokäyttöisenä. Sähkötehon tuotto on 2 wattia. Satelliitin hyötykuormana on MEMS IR-sensori ja CMOS-kamera. Tärkeä osa satelliittia on sen S-kaistan tietoliikennejärjestelmä (komentojen vastaanotto 2100 MHz ja sanomien (4096 bps) lähetys maahan 2300 MHz taajuudella). Luokka: Satelliitit
Diadeemikeijuahven

Diadeemikeijuahven (Pseudochromis diadema) on keijuahveniin kuuluva kala. Värikästä, aggressiivista diadeemikeijuahventa pidetään meriakvaariokalana. == Koko ja ulkonäkö == Diadeemikeijuahven kasvaa noin 6–8 cm pitkäksi. Vartalon yleisväri on keltainen, selkää pitkin kulkee heleän pinkki juova. == Alkuperä == Diadeemikeijuahven elää luonnossa Tyynellämerellä: Indonesian, Thaimaan, Malesian ja Filippiinien ympäristön koralliriutoilla. == Käyttäytyminen == Diadeemikeijuahven on aggressiivinen laji ja puolustautuu itseään isompia kaloja vastaan. Se sopii muuten riutta-akvaarioon, mutta syö sieltä katkaravut. == Ravinto == Diadeemikeijuahvenet syövät pieniä äyriäisiä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Meriakvaariokalat Luokka:Keijuahvenet
Veteraanikuorma-autojen Seura

Veteraanikuorma-autoseura (aiemmin: Veteraanikuorma-autojen Seura ry) on valtakunnallinen, vanhojen tavara-autojen ja muiden hyötyajoneuvojen entistämistä, sekä näihin liittyvän perinteen ja historiatiedon tallentamista edistävä harrastajajärjestö. Seura on yksi Suomen ajoneuvohistoriallinen keskusliitto – SAHK RY:n 26:sta itsenäisestä jäsenjärjestöstä. SA-HK ry:n ja viranomaisten yhteistyönä ovat syntyneet useat tämän päivän harrastustoimintaa tukevat päätökset; museoajoneuvopäätös, MR-rekisteritunnukset, museoajoneuvojen katsastusjärjestelmä, ajoneuvoveron alentaminen, sekä dieselveron ja käyttömaksun poistaminen museoajoneuvoilta. Tavoitteidensa toteuttamiseksi seura mm. järjestää jäsenistölleen vuosittain kokoontumisia ja matka-ajoja eri puolille Suomea sekä ajoneuvojen entisöintiä käsitteleviä neuvontatilaisuuksia. Seura tuottaa kuorma-autoperinnettä, ajoneuvojen entistämistä ja kuljetuskulttuuria käsitteleviä kirjallisia julkaisuja ja AV- tallenteita, sekä kerää ja taltioi alaan liittyvää materiaalia. Jäsenlehti VetKu tuotetaan pääosin jäsenistön aineistosta, ja se toimii jäsenistön keskinäisenä yhdyssiteenä ja informaatiokanavana. Julkaisua tuotetaan neljä numeroa vuodessa. Seuralla on omat, kuorma-autojen historiaan perehtyneet ja näiden entisöintiin erikoistuneet museoajoneuvotarkastajat. Republic 20 on Veteraanikuorma-autojen seura ry:n omistama kuorma-auto, joka on valmistettu v. 1920. Auto on entistettynä alkuperäistä vastaavaan kuntoon ja rekisteröity museoajoneuvoksi.http://www.vetku.fi/autoesittelyt/republic-mainmenu-204.html Republic 20 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Veteraanikuorma-autoseura ry:n sivut Luokka:Suomalaiset järjestöt
Heikki Koskenniemi

Heikki Kustaa Johannes Koskenniemi (27. syyskuuta 1919 HelsinkiKuka kukin on 1986, Otava 1986 – 26. syyskuuta 2013 Turku) oli suomalainen antiikintutkija (filologi). Papyrologiseen aineistoon erikoistunut Koskenniemi oli Turun yliopiston klassillisen filologian professorina vuosina 1964–1986. Hän oli raamatunkäännöskomitean jäsen. == Teoksia == * Studien zur Idee und Phraseologie des griechischen Briefes bis 400 n.Chr., Helsinki 1956. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset antiikintutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet