EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Flanderin ympäriajo 2006

Flanderin ympäriajo 2006 oli järjestyksessään 90. Flanderin ympäriajo. Kilpailu käytiin 2. huhtikuuta 2006. Tom Boonen uusi edellisvuotisen voittonsa kukistettuaan loppukirissä Leif Hosten. ==Lopputulokset== === Brügge–Meerbeke, 259 km === Ajaja Maa Joukkue Aika UCI ProTour -pisteet 1 Tom Boonen Quick·Step – Innergetic 6.24.26 50 2 Leif Hoste Discovery Channel s.a. 40 3 George Hincapie Discovery Channel +1.17 35 4 Peter Van Petegem Davitamon-Lotto s.a. 30 5 Alessandro Ballan Lampre-Fondital s.a. 25 6 Fabian Cancellara Team CSC s.a. 20 7 Paolo Bettini Quick·Step – Innergetic +1.50 15 8 Karsten Kroon Team CSC s.a. 10 9 Andreas Klier T-Mobile Team s.a. 5 10 Roberto Petito Tenax Salmilano s.a. 2 == Lähteet == *Tulokset Sports123 -sivustolta Luokka:Flanderin ympäriajo Luokka:Pyöräilykausi 2006
Castelfidardo

Castelfidardo on kaupunki Italian Marchen alueella Anconan maakunnassa, noin 21 kilometriä Anconasta. Kaupungissa on arviolta 18 733 asukasta (vuonna 2015), ja sen pinta-ala on 32,7 neliökilometriä. == Maantiede == Kunnan alueen korkeus merenpinnasta vaihtelee viidestä 199 metriin. Kaupunki sijaitsee Aspion ja Musonen jokilaaksojen välissä. == Historia == 18\. syyskuuta 1860 kaupungissa oli Castelfidardon taistelu, joka oli ratkaiseva Italian yhdistymisessä. 1860-luvulla Paolo Soprani perusti kaupunkiin harmonikkatehtaan, jonka myötä harmonikkojen valmistus nousi alueella merkittäväksi elinkeinotoiminnaksi. == Väestö == Väestönkehitys on ollut kasvavaa: vuonna 1991 kaupungissa oli 15 321 asukasta, vuonna 2001 16 917 asukasta ja vuonna 2007 18 338 asukasta. == Nähtävyyksiä == Kaupungin siluettiin lyövät leimansa monet kirkot. Kaupungintalo on peräisin 1500-luvulta, ja siellä on nähtävillä muun muassa Galluccin maalaus Castelfidardon taistelusta. Palazzo Mordinissa on kulttuurihistoriallisia näyttelyjä. Palazzo Sopranin perusti harmonikanvalmistaja ja pormestari Paolo Soprani 1900-luvun alussa. Rakennuksessa on muun muassa harmonikkamuseo. Kaupungissa järjestetään vuosittain myös kansainvälinen harmonikkafestivaali ja -kilpailu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Castelfidardon kunnan sivusto *Castelfidardon harmonikkafestivaalin sivusto Luokka:Marchen kaupungit Luokka:Anconan maakunnan kunnat
René Mortiaux

René Mortiaux (1881 - ?) oli belgialainen rattikelkkailija, hän voitti yhdessä Charles Mulderin, Paul van den Broeckin, Victor Verschuerenin ja Henri Willemsin kanssa olympiapronssia neljän-viiden miehen kelkasta Chamonix’sta 1924. Renéstä ei tiedätä mitään muuta kuin hänen osallistumisensa talviolympialaisiin.René Mortiaux Olympedia-sivustollaViitattu 17.7.2023 ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset rattikelkkailijat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit
Victor Verschueren

Victor Abel Verschueren (19. huhtikuuta 1893 – 1. tammikuuta 2000) oli belgialainen rattikelkkailija, joka voitti pronssia Chamonix’n olympialaisista 1924 4–5 miehen joukkuekilpailusta Charles Mulderin, René Mortiaux’n, Paul van den Broeckin ja Henri Willemsin kanssa. Hän kuului samoissa kisoissa myös jaetulle seitsemännelle sijalle tulleeseen Belgian jääkiekkomaajoukkueeseen. Verschueren pelasi maalivahtina. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset rattikelkkailijat Luokka:Belgialaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Henri Willems

Henri Willems (30. syyskuuta 1899 – ?)oli belgialainen rattikelkkailija, joka voitti pronssia Chamonix’n talvikisoista 1924 4–5 miehen joukkuekisasta Charles Mulderin, René Mortiaux’n, Paul van den Broeckin ja Victor Verschuerenin kanssa. Willemsistä tiedetään tämän saavutuksen ulkopuolelta hyvin vähän. Henri Willems Olympedia-sivustollaViitattu 17.7.2023 ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset rattikelkkailijat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Charles Mulder

Charles Marie Aloy Mulder (1. heinäkuuta 1897 Antwerpen – 7. toukokuuta 1953 Antwerpen) oli belgialainen rattikelkkailija, joka voitti pronssia Chamonix’n 1924 talvikisojen 4–5 miehen joukkuekisasta Henri Willemsin, René Mortiaux’n, Paul van den Broeckin ja Victor Verschuerenin kanssa. Mulder pelasi jääkiekkoa Le Puck d’Anvers -joukkueessa Antwerpenissä. Hän edusti Belgiaa vuosina 1924–1927 neljissä EM-kisoissa yhteensä kymmenessä ottelussa. Belgian joukkue saavutti hopeaa vuonna 1927 ja pronssia 1924. Mulder osallistui kelkkailussa vielä vuoden 1928 talviolympialaisiin sijoittuen 16:nneksi. ==Lähteet== Luokka:Belgialaiset rattikelkkailijat Luokka:Belgialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Ypäjä Karuso

Karuso (s. 1993 Ruotsi) on suomalaisen kenttäratsastaja Piia Pantsun menestyksekkäin ratsu. Se kilpaili nimellä Ypäjä Karuso. Karuso on vuonna 1993 syntynyt ruunikko ruotsinpuoliveriruuna. Sen kasvattaja on Marttorpin perhe. Karuson emä on englannintäysiverinen Just Splendit ja isä ruotsalaissyntyinen puoliverinen Krocket. Pantsu on osallistunut Karusolla useisiin kansainvälisiin kilpailuihin aina MM-tasolla saakka. Vuoden 2007 lopulla sen kerrottiin lähtevän Italiaan lähinnä esteratsastajana tunnetulle Juan Carlon Garcialle leasing-sopimuksella. ==Saavutukset== Kilpailu Paikka Vuosi Sijoitus EM-kilpailu Pau 2001 17. MM-kilpailu Jerez 2002 3. EM-kilpailu Blenheim 2005 6. Maailmancupin finaali Malmö 2005 3. MM-kilpailu Aachen 2006 keskeytti kestävyyskokeessa ==Lähteet== * http://www.sukuposti.net/fakta.php?Numero=148801 * http://www.hs.fi/urheilu/artikkeli/Piia+Pantsua+ei+n%C3%A4hd%C3%A4+Pekingin+olympiakisoissa/1135232880953 Luokka:Kenttäratsut Luokka:Ypäjä Luokka:Suomen ratsastus
Flanderin ympäriajo 2005

Flanderin ympäriajo 2005 oli järjestyksessään 89. Flanderin ympäriajo. Kilpailu käytiin 3. huhtikuuta 2005 Brüggestä Meerbekeen 256 kilometrin reitillä pilvettömässä säässä. Muur van Geraardsbergenin nousussa kärkeen oli muodostunut kuuden ajajan ryhmä, johon kuuluivat ennakkosuosikit Tom Boonen ja Peter Van Petegem sekä Andreas Klier, Erik Zabel, Roberto Petito ja Alessandro Ballan. Klier vastasi vauhdinpidosta yrittäen estää irtiotot ja taata tätä myötä tallitoverilleen Zabelille hyvät asemat loppukiriratkaisuun. Boonen onnistui kuitenkin irtautumaan ryhmästä Bosbergin nousun jälkeen. Hän voitti kilpailun lopulta 35 sekunnin erolla Klieriin. ==Lopputulokset== === Brügge–Meerbeke, 256 km === Ajaja Maa Joukkue Aika UCI ProTour -pisteet 1 Tom Boonen Quick·Step 6.22.00 50 2 Andreas Klier T-Mobile Team +0.35 40 3 Peter Van Petegem Davitamon-Lotto +0.40 35 4 Erik Zabel T-Mobile Team s.a. 30 5 Roberto Petito Fassa Bortolo s.a. 25 6 Alessandro Ballan Lampre-Caffita s.a. 20 7 George Hincapie Discovery Channel +1.42 15 8 Léon van Bon Davitamon-Lotto s.a. 10 9 Sergei Ivanov T-Mobile Team s.a. 5 10 Vladimir Gusev Team CSC s.a. 1 == Lähteet == *Tulokset Sports123-sivustolla Luokka:Flanderin ympäriajo Luokka:Pyöräilykausi 2005
Icaros

Icaros on Diablon viides studioalbumi, joka julkaistiin 14. toukokuuta 2008. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 2. Yhtyeen laulaja-kitaristi Rainer Nygårdin mukaan Kahdeksan surmanluotia -elokuva on vaikuttanut suuresti albumin sanoituksiin ja kansitaiteeseen. Ensimmäisen kappaleen ”Trail of Kingsin” introna toimii elokuvan tunnussävelmä ”Nälkämaan laulu”. Albumin kappalemateriaalia on kuvattu aiempaa nopeatempoisemmaksi Diabloksi, ja kitaroiden virettä on pudotettu aikaisemmasta.Orkesteri Diablo. Viitattu 14.5.2008. Näyttelijä Esko Kovero lukee merisään albumin päättävässä kappaleessa ”Into the Sea”. Nimikappaleesta ”Icaros” kuvattiin musiikkivideo. == Kappaleet == Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Marko Utriainen ja Rainer Nygård. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Heikki Malmberg – rummut * Rainer Nygård – rytmikitara, laulu * Marko Utriainen – soolokitara * Aadolf Virtanen – basso, taustalaulu ;Vierailevat muusikot * Johanna Hietala – kantele kappaleessa ”Trail of Kings” * Esko Kovero – merisää kappaleessa ”Into the Sea” * Tuomo Saikkonen, Keijo Niinimaa, Niko Rauhala, Sakri Leinonen, Jarkko Ahola ja Tommi Salmela – taustalaulu ;Tuotanto * Samu Oittinen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net: Levyarvio * Imperiumi: 8+/10Diablo - Icaros Viitattu 28.12.2022. * Rumba: positiivinenRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Diablon albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Silkeborg IF

Silkeborg IF on vuonna 1917 perustettu Silkeborgista kotoisin oleva tanskalainen jalkapalloseura, joka pelaa nykyään Tanskan 1. divisioonassa. Seura pelaa kotiottelunsa JYSK Parkissa ja sen suurimmat saavutukset ovat Tanskan mestaruus 1994, Tanskan cupin voitto vuonna 2001 ja Intertoto Cupin mestaruus vuonna 1997. ==Entisiä valmentajia== * Preben Elkjær Larsen * Viggo Jensen * Bo Johansson * Sepp Piontek ==Aiheesta muualla== * Seuran kotisivut Luokka:Tanskalaiset jalkapalloseurat Luokka:Silkeborgin kunta
Go Fish

Go Fish on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota esitettiin alun perin Yhdysvalloissa vuonna 2001 viiden jakson verran. Sarjassa keskitytään Andy "Fish" Troutneriin (Kieran Culkin), joka toivoo pääsevänsä suosittujen oppilaiden joukkoon aloittaessaan high schoolinsa. ==Aiheesta muualla== * TV.com Luokka:2000-vuosikymmenen yhdysvaltalaiset nuorten tilannekomediat
Anton Burger

Anton Burger (19. marraskuuta 1911 Neunkirchen – 25. joulukuuta 1991 Essen) oli itävaltalainen kansallissosialisti ja sotarikollinen toisen maailmansodan aikana. Arvoltaan hän oli SS-Obersturmführer. Hän työskenteli Adolf Eichmannin adjutanttina, ja pakeni tämän kanssa Unkarista Itävaltaan toisen maailmansodan lopussa. Burger palveli Theresienstadtin keskitysleirin komendanttina 1943–1944. Sodan jälkeen hän katosi maan alle, ja omaksui valehenkilöllisyyden. Burger tuomittiin poissaolevana kuolemaan tšekkiläisessä Litoměřicen oikeudenkäynnissä. Burger onnistui kuitenkin välttelemään tuomiotaan ja hänen henkilöllisyytensä paljastui vasta vuonna 1994, kolme vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Luokka:Sotarikoksista kuolemaan tuomitut Luokka:SS-sotilaat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Frank Busemann

Frank Busemann (s. 26. helmikuuta 1975 Recklinghausen) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa kymmenottelussa. Hänen uransa suurin saavutus on kymmenottelun olympiahopea Atlantasta 1996. MM-tasolta hän saavutti pronssia Ateenasta 1997. Hänen ennätyksensä päälajissaan kymmenottelussa on 8706 pistettä. ==Lähteet== *Kotisivut Luokka:Saksalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jane Ayres

Jane Ayres (s. 1962 Peterborough) on englantilainen kirjailija, jonka kirjojen aiheet liittyvät hevosiin. Ayres ratsasti lapsena säännöllisesti ja aloitti ratsastuksen uudelleen kolmikymppisenä, mutta joutui lopettamaan vakavan putoamisen jälkeen.Pony Mad Books Hän nauttii hevosista kirjoittamisesta ja lahjoittaa rahaa Brooke-nimiselle eläinsairaalalle, joka hoitaa huonosti kohdeltuja hevoseläimiä. Nykyään Ayres asuu Kentissä Biggles-kissansa kanssa. Hän on töissä musiikin ja englannin opettajana paikallisessa koulussa. Ayres harrastaa myös joogaa, egyptiläistä tanssia, kuntoilua, musiikin kuuntelua ja elokuvia. Kirjat muodostavat sarjoja: Gemma-sarja, Matty-sarja, Vikeltäjät- sarja Myllytila-sarja ja Villin hevosen saari-sarja. Nuorten kirjoja: Hevosromaanit Tanmpereen kirjasto ==Suomennetut kirjat == Kirjan nimi Vuosi Salaperäiset ponit 1993 Myllyn aavehevonen 1994 Ongelmia ponitallilla 1995 Villin hevosen saari 1995 Kadonneet ponit 1997 Paluu villin hevosen saarelle 1997 Hevospartio 1998 Keskiyön hevonen 1999 Lahjahevonen 1999 Ponitallin uusivuosi 1999 Nouse ratsaille Jan 1999 Pulmallinen poni 2000 Peto hevoseksi 2001 Kilpahevonen katoaa 2001 Myrskyn silmässä 2001 Kaikki on toisin 2001 Gemma ja noiduttu amuletti 2002 Täydellinen hevonen 2004 Gemma ja musta orivarsa 2005 Gemma ja hevoshuijarit 2006 Parvekehevonen 2009 Pimeyden hevoset 2009 Villihevosten saari 2009 Karkurihevonen 2010 Toivoton tapaus 2011 Sydänhevoset 2013 Särkyneet sydämet 2014 Vikeltäjät 2015 Tia voittaa pelkonsa 2015 == Lähteet == Luokka:Brittiläiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ojoinen

Ojoinen on Hämeenlinnan 11. kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin keskustasta pohjoiseen kolmostien molemmilla puolilla. Kaupunginosan pohjoinen raja kulkee Pikku-Parolantietä pitkin ja eteläinen raja Käyräkadun pohjoispuolella. Kaupunginosassa palveluja tarjoaa Ojoisten ostoskeskus (mm. K-ryhmän kauppa, pizzeria, pubi). Kaupunginosan keskeisimmän osan muodostaa 1960-luvulla rakennettu Ojoisten lähiö, jossa sijaitsee ostoskeskus sekä suurin osa alueen kerrostaloista. Muilta osin Ojoisten rakennuskanta koostuu pääosin pientaloista. Kaupunginosan tärkein katu on sen poikki itä-länsisuunnassa kulkeva Härkätie. Ojoisten lounaisosassa kolmostien länsipuolella sijaitsevalla asuinalueella toimii kaksi yksityistä palvelutaloa. Ojoinen on antanut nimensä kaupunginosajaossa niukasti Puistonmäen puolella sijaitsevalle Ojoisten lastentalolle (Mäyräntie 3), jonka paikalla sijainnut Ojoisten koulu purettiin vuonna 2012. Myös Ojoisten terveysasema (Veteraanipolku 1) on Puistonmäen puolella. == Historia == Ojoisten alueella on ollut asutusta jo keskiajalla ennen kuin Hämeen linna rakennettiin. Myöhemmin Ojoisten kartano oli yksi kolmesta linnaan kuuluvasta latokartanosta. 1600-luvulla sekä vuosina 1810–1848 kartano oli Hämeen läänin maaherran virkatalona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ojoinen Hämeenlinnan kaupungin sivuilla * Myllymaa, Wete. Ojoinen story : Hämeenlinnan kaupunginosa historia. Hämeenlinna: Veijo Myllymaa, 2016. ISBN 978-952-93-7702-2. * Luokka:Hämeenlinnan lähiöt Luokka:Hämeenlinnan maalaiskunnan kylät
Søren Kam

Søren Kam (11. marraskuuta 1921 Kööpenhamina, Tanska – 23. maaliskuuta 2015 Kempten, Saksa) oli tanskalainen Waffen-SS:n upseeri ja Schutzstaffelin (SS) ulkomaalainen vapaaehtoinen, joka palveli 5. SS-panssarikrenatööridivisioona Wikingissä toisen maailmansodan aikana. Hänen sotilasarvonsa oli SS- Obersturmführer. Kam oli Tanskan natsipuolueen jäsen ja ansaitsi palveluksistaan ritariristin. Hänestä tuli Länsi-Saksan kansalainen vuonna 1956. 21. syyskuuta 2006 85-vuotias entinen SS-mies pidätettiin Kemptenissä Baijerissa eurooppalaisen pidätysmääräyksen nojalla, jonka oli antanut Tanska. Hänet haluttiin Tanskaan syytetyksi osallisuudesta sanomalehden toimittajan Carl Henrik Clemmensenin murhaan Lyngbyssä, Kööpenhaminan kaupunginosassa, toisen maailmansodan aikana. Vuonna 1946 eräs Kamin kumppaneista, Flemming Helweg-Larsen tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin saman materiaalin nojalla. Todistusaineiston nojalla Clemmenseniä ammuttiin kolmella eri revolverilla. 4. helmikuuta 2007 Saksa torjui vaatimuksen Kamin luovuttamisesta. Tammikuussa 2008 BBC World Service esitti ohjelman nimeltä The Danish Nazi, jossa se luokitteli Kamin yhdeksi etsityimmistä natsisotarikollisista. == Lähteet == Luokka:Sotarikoksista syytetyt Luokka:Tanskalaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tangenttiavaruus

Differentiaaligeometriassa tangenttiavaruus on vektoriavaruus, joka määritellään moniston avulla. Moniston M tangenttiavaruus T_xM määritellään pisteittäin kuhunkin moniston pisteeseen x liittyvien tangenttivektoreiden muodostavana avaruutena. Tangenttiavaruuden dimensio on sama kuin moniston dimensio. Luokka:Differentiaaligeometria
Svean hovioikeus

Svean hovioikeus () on Ruotsin vanhin ja suurin hovioikeus. Sen perusti vuonna 1614 Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf. Suomi kuului hovioikeuden tuomiopiiriin, kunnes Suomeen perustettiin oma hovioikeus, Turun hovioikeus, vuonna 1623. Tuomioistuin on sijainnut vuodesta 1753 lähtien Tukholman Riddarholmenilla Wrangelin palatsissa. Sillä on toimitiloja myös läheisissä Hessensteinin ja Schering Rosenhanen palatseissa. Svean hovioikeuden tuomiopiiri kattaa Tukholman, Uppsalan, Södermanlandin, Gotlannin, Västmanlandin ja Taalainmaan läänit. Hovioikeuden presidentti on ollut vuodesta 2008 Fredrik Wersäll. Vuosittain hovioikeuteen saapuu 10 000 juttua. ==Presidentit== Svean hovioikeuden presidentit perustamisvuodesta 1614 lähtien:Kongl. Svea hofrätts presidenter samt embets- och tjenstemän 1614–1898Vem och vad * 1614–1633: Magnus Brahe * 1633–1640: Gabriel Gustafsson Oxenstierna * 1641–1661: Pietari Brahe * 1661–1668: Seved Bosson Bååt * 1668–1673: Johan Nilsson Gyllenstierna * 1674–1677: Bengt Horn * 1677–1680: Knut Kurck * 1680–1682: Magnus Gabriel De la Gardie * 1682–1695: Gustaf Adolph De la Gardie * 1695–1703: Lars Wallenstedt * 1703–1714: Gabriel Falkenberg * 1715–1716: Reinhold Johan von Fersen * 1718–1723: Carl Gyllenstierna * 1723: Gabriel Stierncrona * 1723–1731: Pehr Scheffer * 1731–1736: Hans von Fersen * 1736–1743: Otto Reinhold Strömfelt * 1743–1750: Carl Frölich * 1750–1751: Carl Gustaf Löwenhielm * 1751–1753: Henric Hammarberg * 1753–1768: Johan Gerdesköld * 1768–1772: Adam Fredenstierna * 1772–1787: Johan Rosir * 1787–1810: Carl Axel Wachtmeister * 1810–1826: Henning Adolph von Strokirch * 1826–1833: Josua Sylvander * 1833–1835: Jonas Evelius * 1836–1845: Eric Gabriel von Rosén * 1845–1856: Carl Eric Isberg * 1856–1867: Gustaf Adolph Vive Sparre * 1867–1870: Ludvig Theodor Almqvist * 1870–1880: Louis De Geer * 1880–1889: Karl Johan Berg * 1889–1899: Nils Henrik Vult von Steyern * 1899–1910: Erik Elliot * 1910-1918: Ivar Afzelius * 1918–1920: Hjalmar Westring * 1920–1931: Erik Marks von Würtemberg * 1931–1946: Birger Ekeberg * 1946–1950: Arthur Lindhagen * 1950–1957: Harry Guldberg * 1957–1963: Herman Zetterberg * 1963–1967: Sture Petrén * 1967–1983: Sten Rudholm * 1983–1995: Birgitta Blom * 1996–2007: Johan Hirschfeldt * 2008–: Fredrik Wersäll ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Svean hovioikeuden sivut Luokka:Ruotsin hovioikeudet Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Kaita

Kaita voi tarkoittaa seuraavia: == Järviä == * Kaita, järvi Heinävedellä * Kaita, järvi Joroisilla * Kaita, järvi Lopella * Kaita, järvi Luumäellä * Kaita, järvi Mäntyharjulla * Kaita, järvi Savitaipaleella * Kaita, järvi Savonlinnassa * Kaita, järvi Sulkavalla * Kaita, järvi Suonenjoella * Kaljujärvi-Kaita, järvi Mäntyharjussa * Iso-Kaita, järvi Hämeenkyrössä * Pieni-Kaita, lampi Pieksämäellä lähellä Sakonkylää * Pikku-Kaita, järvi Tammelassa * Särki-Kaita, järvi Pieksämäellä lähellä Sakonkylää * Vähä-Kaita, järvi Hämeenkyrössä == Saaria == * Kaita, saari Naantalissa * Kaita, saari Leppäviralla * Kaita, saari Virolahdella * Kaita, saari Mikkelissä * Kaita, saari Jyväskylässä == Kaupunkeja == * Kaita, kaupunki Japanissa == Henkilöitä == * Sani Kaita (s. 1986), nigerialainen jalkapalloilija == Laivoja == * M/S Kaita, Saaristomerellä liikennöivä yhteysalus Luokka:Järvien täsmennyssivut
Kivimo (täsmennyssivu)

Kivimo voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Kivimo, kylä Houtskarissa, Paraisilla *M/S Kivimo, yhteysalus Naantalissa *Kivimon lossi, lossi Roslaxin ja Kivimon välillä Houtskarissa, Paraisilla
Oi, muistatkos...

Oi, muistatkos... on Jorma Nortimon ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1954. Se on rillumarei-tyyppinen farssi, jossa pieneen Kitkakosken kylään kaavaillaan vesivoimalaitosta. Rakennusväen saapuminen saa paikkakunnalla aikaan kuohuntaa. Yritys päästä osalliseksi rillumarei-elokuvien suosiosta ja tuotosta ei Suomi-Filmille onnistunut, eikä yhtiö jatkanut lajin parissa. Elokuvan aloitusmusiikkina on kansanlaulu ”Emma” ja päähenkilönä työmaaruokalan pitäjä Emma (Emmi Jurkka).Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 24.11.2010, s. D 7. Taustaa. == Näyttelijät == == Tuotanto == Elokuva kuvattiin harvinaisen nopeasti, kahdessa viikossa. Elokuvan ensi-ilta oli 29. lokakuuta 1954 useissa kaupungeissa Helsingin ulkopuolella. == Arviot == Kriitikkojen arvio elokuvasta oli viileä, kuten useimman aikakauden suomalaisen viihde-elokuvan kohdallaSuomen kansallisfilmografia, artikkeli elokuvasta. Kriitikko Arto Pajukallio (Helsingin Sanomat 10.10.2012) näki ainoaksi tyhjänpäiväisyyden piristeeksi Hannes Häyrisen kovaäänisenä renkinä.Pajukallio, Arto: Elokuvat. Helsingin Sanomat 10.10.2012, s. D 9. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1954 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Jorma Nortimon ohjaamat elokuvat
Padankoski

Padankoski on Pälkäneen (vuoteen 2006 asti Luopioisten) kylä, joka sijaitsee Kukkiajärven rannalla, Kyynärön ja Kuohijoen kylien välissä. Harvaan asutulla Padankoskella on noin 80 vakituista asukasta, mutta kesällä väkeä on puolet enemmän. Palveluina Padankoskella toimii kesäisin Kotakahvio. Muut palvelut ovat tarjolla Rautajärvellä, jonne on matkaa noin 10 kilometriä. Padankoskella oli Luopioisten kunnan toiseksi vanhin kansakoulu, joka lakkautettiin vuonna 1966. Koulurakennus toimi kyläläisten kokoontumispaikkana, kunnes kunta myi sen 1990-luvun lopulla. Padankosken kyläyhdistys ry rakensi EU- hankerahoituksen turvin kodan kylän uudeksi kokoontumispaikaksi 2000-luvun alussa. Padankoski-niminen postitoimipaikka (postipysäkki) perustettiin 1. heinäkuuta 1912 ja lakkautettiin 1. tammikuuta 1981. Ennen vuoden 1991 uudistusta postitoimipaikkojen lakkaamiset merkitsivät myös postinumeron (Padankosken tapauksessa 36950) lakkaamista. Nykyisin Padankosken postiosoite on 36930 Kyynärö. ==Lähteet== Luokka:Luopioisten kylät
Kerttulan koulu

Kerttulan koulu on raisiolainen 1.–6. luokkien peruskoulu. Vuonna 2021 koulussa oli noin 260 oppilasta. Kerttulan koulu vihittiin alun perin käyttöön 9. elokuuta 1931. Koulua laajennettiin vuosina 1961 ja 1994, ja rakennuksia peruskunnostettiin 1990- ja 2010-luvuilla. Vanhempi, keltainen ja kaksikerroksinen koulu sisältää musiikinluokan ja neljä muuta luokkaa. Valkoinen, uudempi koulu sisältää käsityöluokat, kieliluokka, ruokalan ja useita luokkahuoneita. Kerttulassa opiskelleet siirtyvät 7.–9. luokille Vaisaaren kouluun. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kerttulan koulun verkkosivut *Turun Sanomat: Kerttulan koulu juhlii 75 vuottaan, 10.11.2006. Luokka:Raision peruskoulut
Stationary Traveller

Stationary Traveller on brittiläisen Camel-yhtyeen vuonna 1984 julkaistu albumi. == Kappaleet == === Alkuperäinen vinyyliversio (1984) === # # # # # # # # # # === Remasteroitu CD-versio (2004) === # In the Arms of Waltzing Frauleins # Refugee # Vopos # Cloak and Dagger Man # Stationary Traveller # West Berlin # Fingertips # Missing # After Words # Long Goodbyes # Pressure Points (bonuskappale) == Kokoonpano == * Ton Scherpenzeel – urut, syntetisaattori, piano, kosketinsoittimet, mellophonium, laulu * David Paton – basso, laulu * Andy Latimer – huilu, kitara, laulu * Paul Burgess – lyömäsoittimet, rummut * Mel Collins – saksofoni * Chris Rainbow – laulu ==Lähteet== Luokka:Camelin albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Yutaka Niida

Yutaka Niida (; s. 2. lokakuuta 1978 Jokohama, Kanagawa, Japani) on entinen korsisarjan (46,7 kg eli 105 lb) nyrkkeilijä. Hän oli WBA-liiton korsisarjan mestari vuodesta 2004 vuoteen 2008. Niida saavutti WBA:n korsisarjan mestaruuden 25. elokuuta 2001 voitettuaan Chana Porpaoinin pistein. Vain kaksi kuukautta myöhemmin Niida luopui tittelistään, koska oli menettänyt mielenkiinnon nyrkkeilyyn. Hän palasi kaksi vuotta myöhemmin ja otteli tittelistä mutta hävisi Noel Arambuletille. Hän otteli uudelleen Arambuletia vastaan heinäkuussa 2004 ja voitti tällä kertaa ottelun tuomariäänin Arambuletin painaessa ½ paunaa yli sallitun rajan.http://www.boxrec.com/list_bouts.php?human_id=015211&cat;=boxer Niida puolusti mestaruutta menestyksekkäästi kahdeksan kertaa, ja ottelussa 1. maaliskuuta 2008 hän voitti Jose Luis Varelan tyrmäyksellä 6. erässä. Niida menetti WBA:n tunnustaman mestaruuden 15 syyskuuta 2008 kärsittyään tappion teknisellä tyrmäyksellä tuolloin voittamattomalle Román Gonzálezille. Pian tämän jälkeen Niida lopetti nyrkkeilyn. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Boxrec.com Niida Yukata Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suurmestari

Suurmestari voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * suurmestari, shakinpelaajille myönnettävä arvonimi (myös joissain muissa vastaavissa peleissä) * suurmestari, ritarikuntien johtajien arvonimi * suurmestari, vapaamuurarijärjestön arvonimi, suurloosin johtaja * Ranskan suurmestari (), korkea seremoniallinen kruununvirka ancien régimen ajan Ranskassa * Suurmestari eli En Dwi Gast, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo * Suurmestari, suomalainen televisiosarja * Suurmestari, brittiläinen televisiosarja.
UCI Continental Circuits

UCI Continental Circuits on kansainvälisen pyöräilyliiton, UCI:n, järjestämä pyöräilykilpailujen sarja. Erillisiä kilpailusarjoja on yhteensä viisi, joista kukin edustaa yhtä maanosaa: Aasiaa, Afrikkaa, Amerikkaa, Eurooppaa ja Oseaniaa. Sarjat sijoittuvat ammattilaispyöräilyn huippua edustavaa UCI World Tour -sarjaa edeltävälle tasolle. Sarjan Euroopan kiertue koostuu lähes 350 kilpailusta, jotka vaihtelevat aika-ajoista yhden päivän kilpailuihin ja useiden päivien mittaisiin etappikilpailuihin. Sarja järjestettiin ensimmäisen kerran kaudella 2004-2005, jolloin sen voitti brasilialainen Murilo Fischer. Seuraavana vuonna voittajaksi nousi Belgian Niko Eeckhout ja kaudella 2006-2007 Italian Alessandro Bertolini. ==UCI Africa Tour== ==UCI America Tour== ==UCI Asia Tour== ==UCI Europe Tour== ==UCI Oceania Tour== *
Takahiro Aō

Takahiro Aō (, s. 6. huhtikuuta 1984 Ichihara, Chiban prefektuuri) on japanilainen ammattinyrkkeilijä, joka ottelee höyhensarjassa. Hän oli Japanin höyhensarjan mestari lyhyen aikaa vuonna 2007 puolustaen mestaruutta kolmestihttp://www.asianboxing.info/world-title-previews/category/takahiro-ao- vs-raymundo-beltran. == Ammattiura == Aō siirtyi ammattilaiseksi syyskuussa 2003 Kōrakuen Hallissa, Tokiossa. Debyyttiottelussaan hän kukisti toisen japanilaisen nyrkkeilijän, Hiroshi Kashiharan toisen erän tyrmäyksellä. Kolmentoista voittamattoman ottelun jälkeen Aō voitti Kōji Umetsun Japanin höyhensarjan titteliottelussa marraskuussa 2007. Aō pääsi huhtikuussa 2008 ottelemaan Hiroyuki Enokia vastaan karsintaottelussa WBA liiton seuraavasta haastajasta mutta otteli ratkaisemattoman. Lokakuussa 2008 Aō pääsi WBC liiton titteliotteluun jossa kuitenkin hävisi Oscar Lariosille. Aō nousi kehään vuoden 2009 maaliskuussa. Ottelussa hän voitti Oscar Lariosin nousten näin WBC liiton mestariksi. Aō menetti mestaruuden ensimmäisessä puolustusottelussa Elio Rojasille häviten 12 eräisen ottelun kaikin tuomariäänin. Aō tuli ylemmän höyhensarjan WBC liiton mestariksi vuonna 2010 voittaen Vitali Tajbertin kaikin tuomariäänin 12 eräisen ottelun päätteeksi. Mestaruutta Aō puolusti voitokkaasti Humberto Mauro Gutierrezia, Denis Boschieroa ja Terdsak Kokietgymiä vastaan kunnes hävisi neljännessä puolustusottelussaan Gamaliel Diazille. Vuonna 2015 Aō otteli Raymundo Beltrania vastaan väliaikaisesta WBO liiton kevytsarjan mestaruudesta häviten ottelun toisen erän tyrmäyksellä. Tulokseksi merkittiin kuitenkin ei tulosta Beltranin oltua liian painava kevytsarjaan.http://www.espn.com/boxing/story/_/id/12805171/raymundo-beltran- knocks-takahiro-ao-2nd-round-lightweight-bout Beltran kärähti myös dopingista ottelun jälkeen.http://www.asianboxing.info/guest-articles/category/takahiro- ao Tämän jälkeen Aōn piti otella Gamaliel Diazia vastaan mutta ottelu peruuntui Aōn loukattua nilkkansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ammattinyrkkeilyottelut boxrec.comissa Luokka:Japanilaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Äänekosken lukio

Äänekosken lukio on Äänekoskella toimiva lukio. Uusi lukiorakennus valmistui kesällä 2017. Alkujaan Äänekosken yhteiskoulu perustettiin 4-luokkaiseksi keskikouluksi vuonna 1931Äänekosken lukio: Historia . Viitattu 23.8.2014., vuonna 1940 keskikouluun lisättiin lukioluokat. Lukio eriytettiin keskikoulusta omaksi Äänekosken lukioksi vuonna 1973. Koulurakennukset ovat valmistuneet vuosina 1959, 1964, 1965 ja 1966. Koulu toimi 31. heinäkuuta 1973 asti yksityiskouluna ja sen toiminnasta vastasi Äänekosken yhteiskoulun kannatusyhdistys. Koulu-uudistuksen yhteydessä koulu siirtyi Äänekosken kaupungille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Verkkosivut *Nadja Mikkonen (28.3.2018) Ruotsin kirjoittaa enää alle puolet abeista, mutta toisin on Äänekoskella: "En ole ikinä kuullut puhuttavan mistään pakkoruotsista" (yle.fi) Luokka:Suomen lukiot Luokka:Äänekosken oppilaitokset
Oppimispeli

Oppimispeli () tai opetuspeli on peli, jossa on oppisisältöä. Oppimispelin ensisijainen tarkoitus on saada pelaaja viihtymään pelin parissa ja tarjota opetus sellaisessa muodossa, jossa se on mahdollisimman huomaamatonta eikä siten häiritse pelaajan uppoutumista peliin. Tunnettuja oppimispelejä ovat muun muassa Mario is Missing ja Carmen Sandiego -pelit, joissa opiskellaan maantietoa. Suomessa tehtiin 1980-luvun lopussa Hup-peli, jonka tarkoitus oli opettaa päihteiden kohtuukäyttöä suomalaisnuorille. 1990-luvulla ala-asteella pelattiin joskus Hurraa Henrietta! -nimistä matematiikka-aiheista peliä, jossa tavoitteena oli löytää Henrietta ja pelastaa hänet teloitukselta. Oppimispelit ovat viime aikoina nousseet lähes trendi-ilmiön asemaan, mikä selittää merkittävien pelitalojen kiinnostuksen niitä kohtaan. Rovio on ilmaissut mielenkiintonsa viedä lintuhahmonsa oppimispelin muodossa itään, jonne myös Samsung on suuntaamassa yhdessä Fingerprintin kanssa lapsille suunnatun Android-peliympäristönsä kanssa. == Historia == Varhaisia pelien käyttötapauksia oppimistarkoitukseen on The Oregon Trail (1971). ==Oppimispelejä== *Hup-peli *Mario is Missing *Ekapeli *Summanmutikka *Matikkaraketti (alk. Math Blaster) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laura Ermi & Satu Heliö, Hypermedialaboratorio, Tampereen yliopisto: Lapset oppijoina digitaalisissa peleissä * Mäyrä, Heliö ja Ermi: Pelien voima ja pelaamisen hallinta Lapset ja nuoret pelikulttuurien toimijoina *
Rauhanmerkki

Rauhanmerkki on laajasti käytössä oleva rauhan symboli, joka esiintyy tavallisimmin sotaa vastustavassa kontekstissa rintanapeissa, julisteissa ja mielenosoituksissa. ==Alkuperä== Rauhanmerkin on suunnitellut englantilainen graafikko Gerald Holtom. Merkin taustalla ovat kansainvälisen lippu­viestitys­järjestelmän kirjaimet N () ja D (, jotka tulevat sanoista nuclear disarmament (Ydinaseriisunta). Niiden yhdistelmänä saadun kuvion ympärille lisättiin ympyrä, joka symboloi Maata. Ensimmäisen kerran merkkiä käytettiin 4. huhtikuuta 1958 Lontoossa. Merkki siirtyi ydinaseiden vastustajien symbolista rauhanliikkeen tunnukseksi Vietnamin sodan aikana 1960-luvun lopulla, jolloin se levisi eri puolille maailmaa ja myös Suomeen. Merkkiin liittyi uusia vivahteita 1960- ja 1970-luvuilla, kun feministinen liike, hippiliike, kansalaisoikeusliike ja ympäristöliike ottivat sen käyttöön mielenilmaisuissaan. Yhdysvalloissa merkkiä käyttivät etenkin Vietnamin sodan vastustajat mielenosoituksissaan. Rauhanmerkkiä on käytetty paljon myös kaupallisesti, sillä sen luonut graafikko ei rekisteröinyt tekijänoikeuksia itselleen. Suomalainen kansanedustaja Erkki Tuomioja on kantanut rauhanmerkkiä jo vuosikymmeniä aina julkisuudessa esiintyessään . ==Lähteet== * HS 5.4.2008: Rauhanmerkillä ei ole viidenkympin villitystä === Viitteet === Luokka:Symbolit Luokka:hippiliike
Josef Matula

Hermann Josef Matula on fiktiivinen roolihahmo saksalaisessa rikossarjassa Kahden keikka (Ein Fall für Zwei). 300 jakson mittaisessa sarjassa vuosina 1981–2013 Matulaa näyttelee saksalaisnäyttelijä Claus Theo Gärtner. Matula on yksityisetsivä, joka on toimissaan suoraviivainen mies. Hän pukeutuu nuorekkaasti ja ajaa Alfa Romeolla. Matula avustaa työssään asianajajaa, joka sarjan kuluessa vaihtuu, viimeisenä Markus Lessing. ==Aiheesta muualla== * Episodeworld.com Luokka:Kuvitteelliset etsivät Luokka:Televisiohahmot
Suomen Naisyhdistys

Suomen Naisyhdistys on suomalainen naisten yhteiskunnallista ja taloudellista aseman parantamista ajava aatteellinen yhdistys. Järjestö perustettiin Helsingissä vuonna 1884, ja se oli ensimmäinen naisasiaa ajanut järjestö Suomessa. Perustamisaikanaan yhdistys vaati naisille samoja poliittisia, sosiaalisia ja koulutuksellisia oikeuksia kuin miehillä. Myöhemmin yhdistys on paneutunut erityisesti tasa-arvoon, perhe- ja työelämän haasteisiin sekä maanpuolustukseen. Nykyisin Suomen Naisyhdistyksen pyrkimys on yhdistää naiset toimimaan yhdessä tasa-arvon edistämiseksi.Minna Canth -sivusto . Ensimmäinen Helsingin ulkopuolinen osasto perustettiin Kuopioon vuonna 1886 ja sen suomenkielinen sihteeri oli Minna Canth. Yhdistyksen nykyinen puheenjohtaja on Kukka Lehmusvirta. Yhdistys on Naisjärjestöjen keskusliiton perustajajäsen. Suomen Naisyhdistyksestä erosi kielipoliittisten erimielisyyksien vuoksi ryhmä, joka perusti 1892 Naisasialiitto Unionin. Nuorsuomalaiset jäsenet erosivat yhdistyksestä 1907 ja perustivat Suomalaisen Naisliiton. Suomen Naisyhdistys oli 1911 perustamassa Naisjärjestöjen Keskusliittoa. Vilkkainta Suomen Naisyhdistyksen toiminta oli 1900-luvun alussa, jolloin sillä oli 35 paikallisyhdistystä eri puolella Suomea. Jäseniä on ollut enimmillään 1 388 henkeä.Naistahto.net (Suomen naisyhdistyksen kotisivut) viitattu 7.1.2017 ==Puheenjohtajat== *Elisabeth Löfgren 1884–1889 *Alexandra Gripenberg 1889–1904 ja 1909–1913 * Elin Sjöström 1904–1909 * Armi Hallstén-Kallia 1937– * Kerttu Sihvonen 1955–1960 * Aune Saloheimo 1980–1987Löyttyniemi, Leena: Suomen ensimmäinen kotitalousneuvos Aune Saloheimo. HS, 9.5.2002. (Tilaajille, Viitattu 24.6.2020) * Leena Löyttyniemi 1988–2006 * Pirkko Raunemaa 2007–2014 * Seija Sihvola 2010-2015 * Kukka Lehmusvirta 2016– == Lähteet == * Aura Korppi-Tommola (toim.): Tavoitteena tasa-arvo. Suomen Naisyhdistys 125 vuotta. SKS, 2009. ISBN 978-952-222-110-0 ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset feministiset järjestöt
Medipolar

Medipolar Oy oli oululainen lääketeollisuusyhtiö. Toimintaa Oulussa jatkaa nykyisin Orionin tytäryhtiö Fermion Oy. == Historia == Alun perin Pohjolan Lääketehdas Oy -niminen osakeyhtiö perustettiin tammikuussa 1961. Nimi muutettiin pian Medipolariksi. Virallisesti päätoiminimi vaihdettiin vuonna 1969. Tehtaan toiminta alkoi väliaikaisissa tiloissa Sanginsuun kansakoulussa silloisen Oulujoen kunnan alueella keväällä 1961. Tehtaan rakentamisen taustalla oli Oulun yliopistoon perustettu lääketieteellisen tiedekunta, joka loi mahdollisuuden lääketehtaan toiminnalle. Suurimman osan uuden yhtiön osakkeista merkitsivät turkulainen Farmos Oy ja sen tytäryhtiö Lääke Oy. Vuonna 1962 yhtiö oli tuonut markkinoille jo 18 tuotetta, joista suurin osa oli verenkiertoelinten sairauksiin tarkoitettuja lääkkeitä. Tunnetuimmat lääkkeensä Medipolar kehitti 1980-luvun alussa, kun se toi markkinoille Buranan ja Antepsinin. Ibuprofeeni (alk. Brufen) tosin on kehitetty Englannissa ja Boots-yhtymän toimesta vuonna 1961, ja sen reseptin omainen markkinoille tulo tapahtui vuonna 1969. Lääkepatentin rauettua vuonna 1983 oli Medipolarillakin mahdollista tätä lääkeainetta valmistaa. Farmos alkoi keskittää toimintaansa 1970-luvulla, ja vuonna 1979 Medipolar fuusioitiin Farmokseen. Suomalaisen lääketeollisuuden keskittyminen jatkui 1980-luvulla, kun Farmos fuusioitiin Orioniin. Yrityksen logon teemana oli revontulet. "Sahalaitainen" revontuli eri variaatioineen oli käytössä aina 1980-luvulle saakka. 1980-luvulla logo modernisoitiin aaltomaisemmaksi revontulikuvioksi. == Lähteet == Luokka:Oululaiset yritykset Luokka:Entiset suomalaiset lääkealan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt
Aukkoja tarinassa

__NOTOC__ Aukkoja tarinassa on suomalaisen, modernia kansanmusiikkia esittävän Hehkumo -yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin 16. huhtikuuta 2008. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 14. Albumilta jaettiin radioille Meitä onni hipaisi -single 6. maaliskuuta 2008. Tähtiin kirjoitettu -kappaleen alkuperäinen singleversio on vuonna 2006 esitetyn YLE TV2:n Menolippu –ohjelman tunnusmusiikki. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Pauli Hanhiniemi – laulu, kitara, huuliharppu * Anne-Mari Kivimäki – 5-rivinen haitari, tamburiini, laulu * Piia Kleemola – viulu, alttoviulu, 15-kielinen kantele, laulu * Antti Paalanen – 1-2-riviset haitarit * Juppo Paavola – rummut, lyömäsoittimet * Ville Rauhala – kontrabasso, laulu * Mika Virkkala – mandoliini, oktaavimandoliini, viulu, alttoviulu == Arvostelut == * Dome.fi: Dome.fi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Hehkumon albumit Luokka:Pauli Hanhiniemen albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Adam Czerniaków

Adam Abram Czerniaków (30. marraskuuta 1880 – 23. heinäkuuta 1942) oli puolalainen senaattori ja Varsovan gheton johtaja. Czerniaków syntyi Varsovassa. Hän opiskeli teknistä suunnittelua ja opetti juutalaisessa ammattikoulussa. Vuosina 1927–1934 hän oli Varsovan kunnanvaltuustossa ja vuonna 1931 hänet valittiin Puolan senaattiin. 4. lokakuuta 1939, pari päivää kaupungin antauduttua saksalaisille, Czerniakówista tehtiin gheton Judenratin johtaja.Adam Czerniakow and His Diary. Holocaust Research Project. Viitattu 7.2.2015. Saksalaiset alkoivat valmistella Varsovan juutalaisten siirtoa Treblinkaan heinäkuussa 1942. Judenratin käskettiin toimittaa listat juutalaisista ja kartat asuinpaikoista. 22. heinäkuuta 1942 Judenrat sai ohjeet kaupungin kaikkien juutalaisten ”siirtämiseksi itään”. Päivän kuluessa Czerniaków sai vapautuksia pienelle joukolle. Hän ei kuitenkaan saanut vapautettua esimerkiksi Janusz Korczakin orpokodin orpoja. Ohjeita tuli lisää, ja pian päivittäinen siirrettävien kiintiö nousi kuuteen tuhanteen. Jos natsien vaatimaa juutalaismäärää ei toimitettaisi Umschlagplatzille, natsit teloittaisivat Judenratin jäseniä ja Czerniakówin vaimon, Felicjan. Czerniakówin tajutessa karkotuksen tarkoittavan kuolemaa, hän anoi vapautusta orvoille. Hän ei onnistunut, palasi työhuoneeseensa, otti syanidikapselin ja jätti itsemurhaviestin vaimolleen ja kollegoilleen. Czerniaków piti puolankielistä päiväkirjaa vuodesta 1939. Se julkaistiin 1979 ja on käännetty muun muassa englanniksi. Adam Czerniaków on haudattu Varsovan juutalaiselle hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Holokausti Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Toisen maailmansodan siviiliuhrit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Salmenkaitajoki

Salmenkaitajoki () on joki Karjalankannaksella Viipurin ja Käkisalmen piirien rajalla Leningradin alueella Venäjällä. Salmenkaitajoki kuuluu Vuoksen vesistöön. Salmenkaitajoki on Äyräpäänjärven laskujoki ja se laskee Vuokseen. Salmenkaitajoki sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Suomelle kuuluessaan Salmenkaitajoki muodosti osan Muolaan ja Äyräpään kuntien välisestä rajasta. Salmenkaitajoen kohdalla oli aikaisemmin yli kilometrin levyinen Puratsinsalmi. Vuoksen laskun myötä vuonna 1857 leveä salmi kuivui nykyiseksi joeksi. Ennen kutistumistaan salmella liikennöi Moiniemen lautta. ==Lähteet== Luokka:Luovutettujen alueiden joet Luokka:Vuoksen alue‎ Luokka:Leningradin alueen joet Luokka:Muolaa Luokka:Äyräpää
Bled number one

Bled number one tai Back home on Rabah Ameur-Zaïmeche'n ohjaama algerialais- ranskalainen elokuva. Elokuva sai ensi-iltansa vuoden 2006 Cannesin elokuvajuhlilla, jossa se voitti nuorisopalkinnon. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2006 ranskalaiset elokuvat
Texaco

Texaco (The Texas Company) on yhdysvaltalainen huoltoasemaketju. Yhtiö fuusioitiin vuonna 2001 Chevron-yhtiöön, jolloin uudeksi nimeksi tuli ChevronTexaco. Nimi muutettiin vuonna 2005 takaisin Chevroniksi. Texacon tunnettu tähtilogo ja nimi on silti yhä käytössä. Texaco perustettiin vuonna 1901 nimellä Texas Fuel Company Beaumontissa Texasissa. Yhtiön perustajina olivat Joseph S. Cullinan, Thomas J. Donoghue, Walter Benona Sharp ja Arnold Schlaet. Luokka:Yhdysvaltalaiset öljy-yhtiöt
Muotkatunturit

Muotkatunturit ( ja ) on tunturiryhmä Utsjoella ja Inarissa, Inarin kirkonkylän ja Inarinjoen välissä, Vaskojoen pohjoispuolella. Alue on lailla suojattu erämaa-alue. Tunturiryhmällä on pinta-alaa 1570 km² ja siellä sijaitsee noin sata erillistä tunturia, joista korkeimmat ovat Koarvikodds (590 m) ja Peltoaivi (567 m). == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luontoon.fi - Metsähallituksen kuvaus alueesta Luokka:Inarin tunturit Luokka:Utsjoen tunturit
Risto Oikarinen

Risto Oikarinen (s. 17. maaliskuuta 1978 Kajaani) on suomalainen runoilija ja pastori. Oikarinen voitti vuonna 2003 Eino Leinon juhlavuoden kunniaksi järjestetyn nuorten runokilpailun. Vuonna 2005 hän sai Kalevi Jäntin palkinnon. Oikarinen opettaa kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Laajasalon opistossa. Oikarinen on taustaltaan muusikko ja soittaa saksofonia. Hän opiskeli musiikkia Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, kunnes siirtyi Helsingin yliopistoon lukemaan teologiaa ja ryhtyi runoilijaksi. Juha-Pekka Kilpiö pitää Oikarisen kolmesta varhaisesta proosarunokokoelmasta parhaana esikoista Puupuhaltajaa. Neljäs kokoelma Kiitos tästä yöstä ei hänen mukaansa muistuta aiempia, vaan Oikarinen on keksinyt itsensä uudelleen. Tavurunot lähestyvät oulipon poetiikkaa. Kokoelma koostuu tyylillisesti kahdenlaisista runoista, "perinteisestä" ja "kokeellisesta" (sanat ovat Kilpiön tekstissä lainausmerkeissä), mutta puhuvat samoista asioista. Kilpiö huomauttaa, että vaikka kokoelma tuntuu varautuneelta, se on kuitenkin käänne Oikarisen tuotannossa.Juha-Pekka Kilpiö, Yö sydämellä. Parnasso 6–7/2023, s. 94 == Teokset == ;Runokokoelmat * Puupuhaltaja, Otava 2005 * Katumusharjoituksia, Gummerus 2008 * Värioppi, Otava 2012 * Kiitos tästä yötä, Otava 2023 ;Romaanit * Nälkämaan laulu, Otava 2016 * Piispa, Otava 2021 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Risto Oikarisen verkkosivut Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hutuvalta

Hutuvalta tai Hutuvoima () oli akazujen sekä äärihutujen 1980-luvun ja lopulla 1990-luvun alussa kehittämä ja omaksuma ideologia, jonka toteuttaminen huipentui tutsien ja maltillisten hutujen vastaiseen Ruandan kansanmurhaan. Hutuvallalla tarkoitetaan myös kaikkia niitä äärihutuliikkeitä, jotka kannattivat tätä ideologiaa. Hutuvalta oli vastine käsitteelle "tutsivalta", jolla tarkoitettiin entistä feodaali- ja siirtomaavaltaa, jossa tutseilla oli erityinen johtava ja vauraampi valta-asema hutuihin sekä twa-heimoon nähden. Ideologiaan kuului olennaisesti voimakkaan kaksijakoinen näkemys Ruandan vaihtoehdoista; hutuvalta tai tutsivalta. Hutujen oli pyrittävä hutuvaltaan olemassaolonsa turvaamiseksi. Tutsien syrjäyttäminen ja poistaminen Ruandasta vaikka väkivalloin oli vain hutujen itsesuojeluvaistoa, koska jollei puhdistusta olisi toteutettu, olisi toisena vaihtoehtona ollut hutujen orjuus ja tutsien ylivalta. Ideologian mukaan tavoitteena oli vain hutujen muodostama Ruanda, jonka kohtalo olisi vain ja ainoastaan kiinni hutuista. Se väitti myös, etteivät hutut olleet vapaita, niin kauan kuin maassa oli vielä tutsivähemmistö. Ruandan väestöstä noin 84 prosenttia on hutuja ja 15 prosenttia tutseja. Ensimmäistä kertaa käsitettä "hutuvalta" käytti MDR- puolueen (Mouvement démocratique républicain) varapuheenjohtaja Froduald Karamira tarkoittaen sillä valtapuolue MRND:tä (Mouvement républicain national pour la démocratie et le développement) tukevia hutuliikkeitä. Hutuvalta- ideologia siis tuki Ruandan valtajärjestelmää ja pyrki takaamaan sen, että akazut eli presidentti Juvenal Habyarimanan ympärille ryhmittynyt hutujen johtava luokka pysyisi vallassa. Ideologian tavoitteena oli, että uutta hutu- Ruandaa johtaisi edelleen akazu-luokka ja MRDN itsevaltaisesti. Hutuvallan pää-äänenkannattajia olivat radiokanava Radio Télévision Libre des Mille Collines ja Kangura-lehti, joka julkaisi myös hutuvallan ideologisen pääohjelman Hutujen kymmenen käskyä. Näissä kymmenessä käskyssä vaadittiin hutuja katkaisemaan kaikki välinsä tutseihin ja karkottamaan tutsit armeijasta. Lisäksi tässä ohjelmassa korostettiin naisten asemaa perheessä. Pääryhmät, jotka edustivat hutuvalta-ideologiaa, olivat valtapuolue MRND, MDR- puolueen radikaalisiipi MDR-Power, CDR-puolue (Coalition pour la Défense de la République) sekä hutumiliisit Interahamwe ja Impuzamugambi Luokka:Poliittinen ideologia Luokka:Ruandan kansanmurha Luokka:Politiikka ja rotu
Tanskan puolustusvoimat

Tanskan puolustusvoimat () on Tanskan aseellisesta puolustuksesta vastaava viranomainen. Ne jakaantuvat maa-, meri- ja ilmavoimiin sekä kodinturvajoukkoihin (Hjemmeværnet). == Tehtävät == Tanskan asevoimien käyttötarkoitus ja tehtävät on määritelty 27. helmikuuta 2001 annetussa laissa No. 122, joka astui voimaan 1. maaliskuuta. Se määrittelee kolme käyttötarkoitusta ja kuusi tehtävää. Käyttötarkoituksina on ehkäistä konflikteja ja sotia, suojata valtiomuotoa, turvata maan olemassaolo jatkossa ja edistää rauhanomaista kehitystä maailmassa. Pääasialliset tehtävät ovat osallistuminen Naton toimintaan, tunnistaa ja torjua valtiomuotoa uhkaavat tekijät Tanskan alueella (mukaan lukien Grönlanti ja Färsaaret), puolustusyhteistyö Natoon kuulumattomien, erityisesti Keski- ja Itä-Euroopan maiden kanssa, kansainväliset rauhanturvaamistehtävät, kriisinhallinta, humanitääriset tehtävät, rauhanedistäminen, kokonaismaanpuolustus Tanskan siviilihallinnon kanssa sekä kulloisenkin tarpeen mukaisen sotilaallisen voiman ylläpito. == Varusmiehet == Vuoden 2024 Tanska otti tavoitteekseen, että aiempaa useammat nuoret käyvät asepalveluksen. Maa aikoi tuolloin laajentaa armeijan kutsunnat koskemaan myös naisia ja pidentää palvelusaikaa molemmille sukupuolille 4 kuukaudesta 11 kuukauteen. Pääministeri Frederiksenin hallitus tavoitteli tuolloin täyttä tasa-arvoa sukupuolten välillä. Tanskalla oli tuolloin 9 000 ammattisotilasta. Lisäksi peruskoulutuksessa oli noin 4 700 varusmiestä. Hallitus tahtoi kasvattaa varusmiesten määrää 300:lla. Tanskan järjestelmässä kaikki ruumiillisesti hyväkuntoiset yli 18-vuotiaat miehet kutsutaan asepalvelukseen. Vapaaehtoisia on kuitenkin niin paljon, että käytössä on arvontajärjestelmä. Naiset voivat osallistua vapaaehtoisesti asepalveluksen, ja heitä oli vuonna 2023 noin neljäsosa asepalvelusta suorittaneista. == Lähteet == *
Wilhelm Lehmbruck

Wilhelm Lehmbruck (4. tammikuuta 1881 – 25. maaliskuuta 1919) oli saksalainen kuvanveistäjä. Hän teki lukuisia varsinkin ihmistä kuvaavia teoksia. Lehmbruckin synnyinkaupungissa Duisburgissa on hänen mukaansa nimetty, useiden taiteilijoiden töitä esittelevä museo. Mielialahäiriöstä kärsinyt Lehmbruck teki itsemurhan Berliinissä. Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet Luokka:Ekspressionistit