EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Melkoniemi

250px|thumb|Kylän etelälaitaa tien 4052 varrella pohjoiseen Melkoniemi on kylä Parikkalan kunnassa, Simpelejärven länsirannalla. Melkoniemi rajoittuu etelässä Peruspohjan kylään, lännessä Punkaharjun kuntaan ja pohjoisessa Särkisalmen kylän Tarvaspohjaan. Melkoniemen ja viereisen Peruspohjan kylän yhteenlaskettu asukasluku on noin 250 asukasta.http://kanava.etela- karjala.fi/Kiinteasivu.asp?KiinteaSivuID=5666&NakymaID;=207 Kylässä on lisäksi runsaasti kesäasutusta. Melkoniemen maasto on vaihtelevaa. Runsaiden vesistöjen lomassa on korkeita mäkiä. Rehevät lehdot, korvet ja kuivat kangasmetsät vaihtelevat alueelle tyypillisesti. Oronmyllyn ja Peruspohjan Pöröpeikon polun yhdistää Melkoniemen kautta kulkeva retkeilyreitti, joka on osa E10-kaukovaellusreittiä.http://palvelut.ekarjala.fi/index.php?option=com_nature&task;=view_item&&id;=152 . Simpelejärven Haapalahti sijaitsee kokonaan Melkoniemen alueella. Useissa järvenlaskuissa Haapalahti on erottunut Simpelejärvestä erilliseksi alueeksi, joka on yhteydessä Simpelejärveen Melkoniemen (Lahdenkylän) kanavan kautta. Elinkeinorakenteeltaan Melkoniemi on maatalousvaltainen kylä. Kylässä toimii metsästys- sekä kalastusseurat. Keihäänheittäjä ja luontokuvaaja Hannu Siitonen asuu ja on kotoisin Melkoniemestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Äijönvuori Retkipaikka.fi * E10-kaukovaellusretti * Melkoniemi Google Maps -palvelussa Luokka:Parikkalan kylät
Ray Rennahan

Ray Rennahan (1. toukokuuta 1896 Las Vegas, New Mexico - 19\. toukokuuta 1980 Tarzana, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän oli Technicolor- yhtiön kuvaajana 1917-1941, jona aikana hän työskenteli useiden eri studioiden elokuvien parissa. Vuonna 1941 Rennahan siirtyi itsenäiseksi kuvaajaksi. Rennahan palkittiin Oscarilla parhaasta värikuvauksesta elokuvista Tuulen viemää (1939) ja Verta ja hiekkaa (1941). Palkintoehdokkaana hän oli kaikkiaan kahdeksan kertaa. Rennahan on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle. == Osittainen filmografia == * Elämän uhkapeli (Becky Sharp, 1935) * Tuulen viemää (Gone with the Wind, 1939) * Tanssi, senorita (Down Argentine Way, 1940) * Verta ja hiekkaa {Blood and Sand, 1941) * Kenelle kellot soivat (For Whom the Bells Toll, 1943) * Olalle vie (Up In Arms, 1944) * Valkonaama (The Paleface, 1948) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet
Pris pour cible

Pris pour cible on Sniperin ensimmäinen single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin 30. maaliskuuta 2001. ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2001 Les Charts 21 Sniper - Pris pour cible lescharts.com Viitattu 13.3.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Sniperin kappaleet
Tokinmaa

thumb|250px|Tokimaan metsätie johtaa Tokimaalle Eurajoen Huhdan suunnasta. Tokinmaa tai Tokimaa on metsäalue Eurajoen koillisosassa Satakunnassa Luvian, Nakkilan ja Kiukaisten rajoilla. Alun perin se on tarkoittanut Eurajoen Lavilan kylän omistamaa metsäpalstaa Kiukaisten Panelian kylän rajalla tai ehkä myös laajempaa aluetta myös Panelian puolella.Heino, Ulla: Talonpoikien ja kartanoiden Eurajoki (1300-luvulta vuoteen 1721). Teoksessa: Sittemmin nimitystä Tokinmaa on käytetty Eurajoen Pinkjärveen rajoittuvasta, valtiolle kuuluvasta retkeily- ja ulkoilualueesta, jossa on metsähallituksen luontopalvelujen vuokrattava kämppä. Tämä alue kuuluu myös Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Metsähallitus on 2010-luvulla käyttänyt retkeilyalueesta nimitystä Pinkjärvi, mikä on myös rajoiltaan retkeilyalueetta vastaavan Natura-alueen nimenä. Kun Eurajoen Vuojoen kartano 1910-luvulla tuli kolmen helsinkiläisen liikemiehen omistukseen, rakennettiin Eurajoen Verkkokarin satamasta Tokimaahan 23 kilometrin mittainen Vuojoen metsärata puutavaran kuljetusta varten. ==Lähteet== Luokka:Eurajoen luonto Luokka:Suomen retkeilyalueet Luokka:Suomen metsät
Utin Laskuvarjokerho

Utin Laskuvarjokerho ry oli Suomen toiseksi suurin ja toiseksi vanhin laskuvarjokerho. Kerho perustettiin 1963, kun taas laskuvarjourheilua on harrastettu Suomessa vuodesta 1960 lähtien. Jäseniä kerholla oli noin 600 ja vuosittain Utissa hypättiin 6 000–8 000 hyppyä. Tandemhyppyjen lisäksi kerho järjesti myös kahdenlaisia alkeiskursseja, joilla koulutettiin vuosittain 200–250 uutta hyppääjää. Tandemhyppyjä Utissa hypättiin vuosittain noin 100. Utin Laskuvarjokerho ja Suomen Laskuvarjokerho yhdistyivät Skydive Finland ry:ksi vuonna 2013. Kerho toimi Utin lentokentällä osittain samoissa tiloissa, joissa Skydive Finland nykyään toimii. == Historia == ULK järjesti useita hyppytapahtumia, joista mainittavimmat ovat kaikkien laskuvarjolajien SM-kisat 2009, 2006, 2001, 2000 ja 1996 sekä Utti-boogiet 2005, 2003, 1999, 1995 ja 1994. Tapahtumissa oli parhaimmillaan jopa 300 hyppääjää. Hyppykoneina on käytetty mm. AN-28, Let 410, Twin Otter, AN-26 -lentokoneita sekä Mi-8 -helikopteria. Vuonna 1998 Utin kentällä hypättiin ensimmäistä kertaa Suomessa AN-72 -tyyppisestä suihkukoneesta. Kerho oli pitkään varsinkin taito- ja tarkkuushypyssä yksi edelläkävijäkerhoista Suomessa. Uttilaiset hyppääjät ovat menestyneet niin SM-kilpailuissa kuin PM- ja MM-tasollakin jopa mitalisijoja myöten. == Hyppykoneet == === Cessna 208 Caravan (OH-SIS) === Kerhon pääasiallisena hyppykoneena oli Utin Lento Oy:n omistama Cessna 208 Caravan. Sopimuksen mukaan kone oli käytössä ULK:n hyppytoiminnassa aina kun se ei ollut Utin Lennon omassa lentokäytössä. Käytännössä se oli kerhon käytössä iltaisin ja viikonloppuisin. Koneeseen mahtui 15 hyppääjää ja se oli varustettu 675 SHP -moottorilla, turvavöillä, hyppyovella, kahvoilla ja kuvaajan astimella. === Cessna 172 (OH-CEW) === Kerhon pienin kone oli vuonna 2003 ostettu Cessna 172, johon mahtui kolme hyppääjää. Pääsääntöisesti koneella kuljetettiin matalalta hyppääviä, mutta tarvittaessa sillä saattoi lentää jopa kolmen kilometrin korkeuteen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Skydive Finlandin kotisivut Luokka:Suomalaiset ilmailukerhot
Quand on te dit

Quand on te dit on Sniper-yhtyeen kolmas single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin vuonna 2001. Kappaleessa vierailevana artistina oli J-Mi Sissoko. ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2001 Les Charts 47 Sniper - Quand on te dit lescharts.com Viitattu 13.3.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Sniperin kappaleet
Kaunotiira

Kaunotiira (Thalasseus elegans), aiemmin myös Sterna elegans, on pohjoisamerikkalainen tiira. Sen lisääntymisalue käsittää rannikkokaistaleen Kalifornian eteläosasta Baja Californiaan ja Kalifornianlahdelta Nayaritiin. William Gambel kuvaili lajin holotyypin Meksikon Sinaloan Mazatlanista 1849.IBC == Lähteet == Luokka:Tiirat
Kerguelenintiira

Kerguelenintiira (Sterna virgata) on Intian valtameren eteläosissa elävä tiira. Se pesii Kerguelenilla, Prinssi Edwardin saarilla ja Marion Islandilla, sekä Crozetsaarilla. Jean Cabanis kuvaili lajin holotyypin Kerguelenilta 1875.IBC == Lähteet == Luokka:Tiirat Luokka:Kerguelen
Yksilövastuinen hoitotyö

Yksilövastuinen hoitotyö on hoitotyön menetelmä, jossa sama hoitaja koordinoi potilaan hoitoa koko hoitojakson ajan. Nyman 2006, s. 3. Tämä niin sanottu omahoitaja huomioi potilaan aktiivisena yksilönä omine tarpeineen ja kohtaa tämän läheisineen tasavertaisena. ==Omahoitaja== Potilaalle nimetään yksilövastuisessa hoitotyössä omahoitaja, jonka nimen hän tietää ja jolla on vastuu potilaan hoidon suunnittelusta tämän sairaalassaolon ajan.Nyman 2006, s. 4. Potilaan tulisi voida halutessaan osallistua hoitonsa suunnitteluun ja hänen tulee tietää kotiutuessaan, miten hoitaa itseään kotona ja mihin ottaa yhteyttä, jos kotona ilmenee ongelmia. Omahoitajan poissa ollessa korvaava hoitaja noudattaa omahoitajan laatimaa hoitosuunnitelmaa. Tavoitteena on, että potilas voi kokea läheisyyttä, turvautua toiseen ihmiseen ja tulla oikeaan aikaan autetuksi. Yhteistyösuhde lisää potilaan tietoisuutta itsestään, auttaa näkemään mahdollisuuksia ja mahdollistaa potilaan oman elämän hallinnan. ==Periaatteet== Yksilövastuisen hoitotyön keskeiset tunnuspiirteet ovat: # potilaskeskeisyys: toiminta perustuu jokaisen potilaan yksilöllisille tarpeille. Potilaalla on mahdollisuus saada tietoa, vaikuttaa ja osallistua omaan hoitoonsa; #vastuullisuus: omahoitaja vastaa potilaastaan koko potilaan hoitojakson ajan; # jatkuvuus: potilasta koskeva tieto siirtyy muuttumattomana työntekijältä toiselle. Omahoitaja vastaa tiedon kulusta hoitosuunnitelman avulla. Potilas oppii tuntemaan hoitajansa, ja näin myös vaikeiden asioiden käsittely helpottuu; # koordinointi: hoidon toteutumista koordinoidaan joustavasti ja tarkoituksenmukaisesti vuorokauden ympäri. Potilaan hoitoon osallistuvilla on yhteinen käsitys hoidon tavoitteista ja suunnitelmasta; # itsenäisyys: omahoitajalla on valta, vapaus ja oikeus tehdä ja toteuttaa itsenäisiä päätöksiä potilaan toiveet ja itsemääräämisoikeus huomioon ottaen; #kokonaisvaltaisuus: potilas nähdään kokonaisena kaikkine tarpeineen.Nyman 2006, s. 5. Omahoitajajärjestelmä toimii parhaiten pienissä hoitoyksiköissä, joissa hoidetaan pääosin sellaisia potilaita, joiden hoito vaatii pitkää sairaalahoitoa tai hoitosuhdetta. ==Lähteet== *Kassara H. ym. 2006. Hoitotyön osaaminen. 1. – 2. painos. WSOY *Kähärä, M. & Leino J. 2008. Yksilövastuisen hoitotyön periaatteiden toteutuminen potilaiden arvioimana. Opinnäytetyö. Jyväskylä *Nyman, A. 2006. . Pro gradu –tutkielma. Tampereen yliopisto. Hoitotieteen laitos. Tampere. *Munnukka, T. 2002. ”Omahoitajuuden arki – hoitajien esseitä.” Teoksessa Minun hoitajani – näkökulmia omahoitajuuteen. Toim. T. Munnukka, & P. Aalto. Vantaa: Tammi. *Pukuri, T. 2002. ”Yksilövastuinen hoitotyö ja sen mittaaminen.” Teoksessa Minun hoitajani - näkökulmia omahoitajuuteen. Toim. T. Munnukka, & P. Aalto. Vantaa: Tammi. ===Viitteet=== Luokka:Terveydenhoito
Davis Cup 2010

Davis Cup 2010 oli 99:s miesten maajoukkueiden välinen tennisturnaus. Davis Cupin maailmanlohkossa pelasi 16 joukkuetta ja yli sata joukkuetta otti osaa maanosalohkoihin. Serbian Belgradissa 3.–5. joulukuuta pelatussa loppuottelussa Serbia voitti Ranskan ja saavutti näin ensimmäisen Davis Cup -voittonsa. ==Maailmanlohko== ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Davis Cup Luokka:Vuoden 2010 tennis
HMS Africa (1905)

HMS Africa oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 vesillelaskettu King Edward VII -luokan taistelulaiva. Alus liitettiin käyttöönotettaessa joulukuussa 1906 Atlantin laivastoon, josta se siirrettiin helmikuussa 1907 Kanaalin laivastoonConway's 1906–1921 s. 9. Alus kolaroi 23. maaliskuuta 1907 Portlandin edustalla kauppa-alus SS Ormuzin kanssa, mutta kärsi vain lieviä vaurioita. == Valmistus == Alus tilattiin Chathamin telakalta osana vuosien 1903–1904 laivasto-ohjelmaa Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 27. tammikuuta 1904. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1905 ja valmistui marraskuussa 1906.Gardiner, Robert 1860–1905 s. 38 == Palvelus == Africa liitettiin kesäkuussa 1908 Kotilaivaston Noreen sijoitettuihin yksiköihin. Huhtikuussa 1909 se liitettiin toiseen viirikköön. Alus oli 25. huhtikuuta 1911 alkaen kolmannen ja neljännen viirikön komentajan vara-amiraali Sir William Henry Mayn lippulaivana, kunnes HMS King Edward VII vapautti sen tehtävästä 24. heinäkuuta. Alus siirrettiin marraskuussa Noren reserviin, jolloin sen miehistö supistettiin minimiin. Tammikuussa 1912 alus osallistui Sheernessissä lentokoneiden käytön testaamiseen, jolloin alukselle rakennettiin 100 jalkaa (30 m) pitkä lentoonlähtöalusta. Alus siirrettiin vuonna 1912 Chathamin telakalle modernisoitavaksi. Laivaston uudelleenorganisoinnin seurauksena alus palasi aktiivipalvelukseen toukokuussa 1912. Alus muodosti yhdessä sisaralustensa kanssa Kotilaivaston 1. Laivaston 3. Taistelulaivalaivueen. Se siirtyi marraskuussa ensimmäisen Balkanin sodan vuoksi laivueen mukana Välimerelle. === Ensimmäinen maailmansota === Ensimmäisen maailmansodan uhan kasvaessa Africa liitettiin elokuussa 1914 laivueen mukana Suureen laivastoon. Alus oli joulukuusta 1915 tammikuuhun 1916 huollettavana Belfastissa ja uudelleen Portsmouthissa elokuusta syyskuuhun 1916, minkä jälkeen se siirrettiin Adrianmerelle tukemaan Italian laivastoa. Tammikuussa 1917 alus siirtyi huollettavaksi Gibraltarille. Se palasi palvelukseen maaliskuussa, jolloin alus liitettiin Atlantin partioihin ja saattueiden suojaksi tukemaan 9. risteilijälaivuetta. Alus oli huollettavana Rio de Janeirossa joulukuusta 1917 tammikuuhun 1918. Alus palasi lokakuussa 1918 Britteinsaarille, jossa se siirrettiin marraskuussa Portsmouthin reserviin. Alus palveli varasto- ja majoituslaivana. Se sijoitettiin maaliskuussa 1920 poistolistalle ja alus myytiin 30. kesäkuuta romutettavaksi Ellis and Companylle Newcastleen. ==Lähteet== * * * * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Maritimequestin kuvagalleria HMS Africa Luokka:King Edward VII -luokan taistelulaivat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat Luokka:Chathamin telakan valmistamat alukset
Greta Pitkänen

Greta Eugenia Pitkänen (o.s. Malmstén; 17. heinäkuuta 1911 – 23. joulukuuta 1938) oli suomalainen laulaja sekä Georg ja Eugen Malmsténin sisko, joka tunnetaan erityisesti veljensä Georgin kanssa 1930-luvulla tekemistään Mikki- hiiri-levytyksistä. Pitkänen esitti palvelijatarta Risto Orkon ohjaamassa elokuvassa Herrat täysihoidossa vuonna 1933. Tämä jäi hänen ainoaksi merkittäväksi roolikseen ennen hänen äkillistä kuolemaansa angiinamyrkytykseen vain 27-vuotiaanaSuomalainen elokuvamusiikki, Vol. 1 (1931-1936) cd-levyn esittelyteksti (kirj. Juha Seitajärvi), Artie Music, AMCD 1029. Greta Pitkänen ja Georg Malmsten levyttivät Dallapé-orkesterin kanssa kolme Malmsténin säveltämää ja R. R. Ryynäsen sanoittamaa Mikki-hiiri -musiikkisatua, Mikki- hiiri ja susihukka (1934), Mikki-hiiri merihädässä (1936) ja Mikki-hiiri ja vuorenpeikko (1937). Myöhemmin Malmstén teki vielä kaksi Mikki-hiiri -aiheista laulua (Mikki-hiiri koskenlaskussa, 1954, ja Mikki-hiiri lentäjänä, 1963), joista ensimmäisessä Mikki-hiirenä oli Ragni Malmstén ja jälkimmäisessä Vieno Kekkonen. Nämä eivät kuitenkaan menestyneet läheskään samalla tavoin kuin kolme ensimmäistä.Sakari Warsell: Georg Malmsten: Suomen iskelmäkuningas, s. 274. Porvoo-Helsinki: WSOY; 2002. Greta Pitkäsen puoliso vuodesta 1933 oli Tauno Valter Pitkänen, joka kuoli vain kaksi vuotta myöhemmin helmikuussa 1935. Heidän ainoa poikansa Thor Ejvind syntyi kahdeksan kuukautta isänsä kuoleman jälkeen.Warsell, s. 267. == Aiheesta muualla == * ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset iskelmälaulajat Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Toivo Niskanen

Toivo Niskanen (3. kesäkuuta 1887 Helsinki – 25. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi.Uppslagsverket Finland Häntä pidetään ensimmäisenä suomalaisena klassiseen balettiin suuntautuneena miespuolisena ammattitanssijana. Niskasesta ei kuitenkaan tullut varsinaista klassista tanssijaa, koska hän ryhtyi opiskelemaan balettia vasta aikuisena. Niskanen opiskeli tanssia aluksi saksalaissyntyisen Elisabet Littsonin ohjauksessa Helsingissä. Pian hän esiintyi myös tanssinäytöksissä yhdessä Littsonin toisen oppilaan Hilma Liimanin kanssa. Vuonna 1908 Niskanen päätti luopua estetiikan ja kirjallisuuden yliopisto-opinnoistaan ja lähti hankkimaan lisää tanssikoulutusta Pietariin. Siellä hänen opettajaan oli Mariinski- teatterin kuuluisa karakteritanssija Alexander Shirajev. Pietarissa Niskanen tutustui perin pohjin muun muassa slaavilaiseen tanssiin, ja hän opiskeli myös Dalcrozen menetelmiä. Palattuaan Suomeen Niskasen ensimmäinen julkinen tanssiesitys oli Helsingissä vuonna 1911, samana vuonna kuin myös toinen Suomen ensimmäisistä tanssitaiteilijoista, Maggie Gripenberg, piti ensimmäisen tanssikonserttinsa. Niskasen yhteisesiintyminen sisarentyttärensä Margit Liliuksen kanssa vuonna 1917 tarjosi suomalaisyleisölle ensimmäisen kosketuksen pas de deux’hön. Hän oli kiinnitettynä Pariisin Les Ballets Suédois -balettiin vuosina 1922–1924 ja Chicagon kaupunginbalettiin vuosina 1924–1925. Myöhemmin Niskanen teki uraauurtavaa työtä koreografina monissa suomalaisissa teattereissa. Hän myös opetti klassista balettia ja karakteritanssia sekä seuratansseja omassa tanssikoulussaan. Niskanen tunnetaan erityisesti tangon tuomisesta suomalaisen tanssiyleisön tietoisuuteen. Tangon lasketaan tulleen Suomeen 2. marraskuuta 1913, jolloin Niskanen ja hänen tanssiparinsa Elsa Nyström tutustuttivat helsinkiläisyleisön tangoon elokuvateatteri Apollossa pidetyssä näytöksessä. Niskanen oli itse tutustunut tangoon käydessään Pariisissa. Pari viikkoa myöhemmin Niskanen ryhtyi jo antamaan yleisölle myös opetusta tangon tanssimisessa Katajanokalla pitämässään tanssikoulussa. Aluksi tangoa tanssittiin Suomessa samaan tapaan kuin muualla Euroopassa, mutta 1930-luvulla vakiintuivat tanssinopettaja Inkeri Kareen opettamat suomalaiset tangoaskeleet, jotka muistuttavat foksin askeleita. ==Lähteet== *Uppslagsverket Finland. * * * *Suomalaisen tanssin historia pähkinänkuoressa (danceinfo.fi) . *Tango (Suomen tanssipalvelin). ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Toivo Niskanen : Italialainen matkamuistelma, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 13.10.1929, nro 41, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet Luokka:Suomalaiset balettitanssijat
Aketo vs Tunisiano

Aketo vs Tunisiano on Sniperin toinen single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin 19. kesäkuuta 2001.Sniper - Aketo Vs Tunisiano OZAP.com Viitattu 13.3.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Sniperin kappaleet
Du rire aux larmes (kappale)

Du rire aux larmes on Sniperin neljäs single Du rire aux larmes -albumilta, ja se julkaistiin 27. marraskuuta 2001.Sniper - Du rire aux larmes OZAP.com Viitattu 13.3.2010 ==Listasijoitukset== Vuosi Lista Sijoitus 2002 Les Charts 49 Sniper - Du rire aux larmes lescharts.com Viitattu 13.3.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2001 kappaleet Luokka:Sniperin kappaleet
GIOVE B

GIOVE B:n eli toisen Galileo-testisatelliitin kehitti vuonna 2009 purettu Galileo Industries -yhtiö. https://archive.is/20120801065034/www.giove.esa.int/page_index.php?menu=103&page;_id=36 Satelliitin pääurakoitsija oli Astrium GmbH Saksasta, satelliitin rakensi Thales Alenia Space Ranskassa ja navigaatiohyötykuorman kehitti Astrium Ltd Englannissa. Satelliitti koottiin Italiassa Alenia Spazion (2005 lähtien Alcatel-Alenia Space -yhtiön osa, sittemmin Thales Alenia Spacen osa) tehtaalla. Koska Giove A:n laukaisu onnistui ja satelliitti toimii, pitkään ei ollut varmaa, laukaistaanko Giove B -satelliittia lainkaan. GIOVE-B laukaistiin Baikonurista Sojuz-kantoraketilla 27. huhtikuuta 2008 23 000 km korkealle radalle, jossa se toimii 2,5 vuotta. Satelliittia operoidaan Telespazion keskuksesta Fucinosta Rooman läheltä. ==Tekniikkaa== Satelliitti painaa 530 kg, josta 28 kg hydratsiiniä satelliitin asennonsäätöön. Sen koko on 95 cm x 95 cm x 240 cm. Se on kolmiakselistabiloitu. Sen sähköteho on 1100 W - satelliitissa on kaksi 4,3 metriä pitkää aurinkopanelia. Satelliitti lähettää Galileon signaaleja L1, E5 ja E6 taajuuksilla, mutta vain kahdella taajuudella kerrallaan. ==Katso myös== * GIOVE-A ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *ESA:n edistyksellisin navigointisatelliitti laukaistiin viime yönä – ESA Paikallistiedotus Suomi 27.4.2008. Luokka:Navigaatiosatelliitit
Išim

Išim (, kazakiksi Есіл, Jesil) on Obin vesistöön kuuluvan Irtyšin sivujoki Kazakstanissa ja Venäjällä. Sen pituus on 2 450 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 177 000 neliökilometriä. Joen virtaus vaihtelee voimakkaasti. Išim saa alkunsa Nijaz-vuorilta. Aluksi se virtaa länteen, mutta Koktšetaun ylängön ohitettuaan kääntyy kohti pohjoista. Tärkeimmät sivujoet ovat Koluton, Žabai ja Akkanburluk. Joen varrella sijaitsevat Astanan, Deržavinskin, Jesilin, Petropavlin ja Išimin kaupungit. ==Lähteet== Luokka:Kazakstanin joet Luokka:Obin vesistö Luokka:Omskin alueen joet Luokka:Tjumenin alueen joet
Išim (kaupunki)

Išim () on kaupunki Tjumenin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Išim-joen rannalla 319 kilometriä Tjumenista kaakkoon. Kaupunki on Išimin piirin keskus, mutta muodostaa oman kaupunkipiirinsä. Sen kautta kulkee Tjumenin ja Omskin välinen rautatie. Asukkaita on runsas 65 000 henkeä (vuonna 2010). Paikalla sijainnut Korkinan kylä tunnetaan vuodesta 1670 lähtien. Vuonna 1782 siitä tuli Išimin kaupunki. Paikkakunnalla järjestettiin vuosittain yhdet Länsi- Siperian suurimmista markkinoista. Kaupungissa asuivat karkotettuina dekabristit Aleksandr Odojevski ja Vladimir Šteingel sekä kirjailija Grigori Matšttet. Nykyään Išim on maatalousalueen keskus, jossa on mm. koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa toimii pedagoginen instituutti. ==Lähteet== Luokka:Tjumenin alueen kaupungit
Kitšera

Kitšera () on kaupunkimainen taajama Burjatian tasavallan Pohjois-Baikalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kitšera-joen varrella 42 kilometriä piirin keskuksesta Nižneangarskista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie ja asfaltoitu maantie. Asukkaita on 1 400 henkeä (vuonna 2009). Taajama on perustettu vuonna 1978 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Lisäksi toimii kaksi puunhankintayritystä sahalaitoksineen. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu ja kaksi poliklinikkaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kitšera Pohjois-Baikalin piirin sivustolla Luokka:Burjatian kaupunkimaiset taajamat Luokka:Pohjois-Baikalin piiri
Novyi Uojan

Novyi Uojan () on kaupunkimainen taajama Burjatian tasavallan Pohjois-Baikalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Verhnjaja Angara -joen laaksossa 150 kilometriä piirin keskuksesta Nižneangarskista itään. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 4 200 henkeä (vuonna 2009). Taajama on perustettu vuonna 1976 Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Lisäksi on puunhankintaa ja -jalostusta sekä elintarviketeollisuutta. Palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, koulu, lasten taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskus, rautatieläisten kulttuuritalo, kirjasto ja sairaala. Nižneangarskiin on osittain asfaltoitu maantieyhteys. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Novyi Uojan Pohjois-Baikalin piirin sivustolla Luokka:Burjatian kaupunkimaiset taajamat Luokka:Pohjois-Baikalin piiri
Jantšukan

Jantšukan () on kaupunkimainen taajama Burjatian tasavallan Pohjois-Baikalin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Verhnjaja Angara -joen rannalla 270 kilometriä piirin keskuksesta Nižneangarskista koilliseen. Taajaman kautta kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 435 henkeä (vuonna 2009). Taajama on perustettu vuonna 1980 Baikalin-Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Tärkein työnantaja on rautatieliikenne. Palveluihin kuuluu lastentarha, koulu, kerhotalo, posti ja ensiapuasema. Rautatien lisäksi Jantšukanilla ei ole muita liikenneyhteyksiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jantšukan Pohjois-Baikalin piirin sivustolla Luokka:Burjatian kaupunkimaiset taajamat Luokka:Pohjois-Baikalin piiri
Bodaibo

Bodaibo () on kaupunki Irkutskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Lenan sivujokeen Vitimiin laskevan Bodaibo-joen suussa 1 100 kilometriä Irkutskista koilliseen. Kaupunki on Bodaibon piirin keskus. Asukkaita on 14 800 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta on syntynyt vuonna 1864 kullankaivajien tukikohdaksi. 1800-luvun lopussa Lenan rikkaista kultaesiintymistä tuli maailmankuuluja. Vuonna 1912 seudulla tapahtui suurta huomiota herättänyt Lenan joukkomurha, jossa sotilaat ampuivat 270 lakkoilevaa kullankaivajaa. Vuonna 1925 Bodaibosta tuli kaupunki. Nykyään Bodaibo on kullantuotantoalueen keskus, jossa on mm. rakennus- ja elintarviketeollisuutta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Irkutskin alueen kaupungit
Robert Surtees

Robert Surtees (9. elokuuta 1906 Covington, Kentucky – 5. tammikuuta 1985) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän sai parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon elokuvista Kuningas Salomonin kaivokset (1950), Särkyneiden haaveiden kaupunki (1952) ja Ben-Hur (1959). Ehdokkaana hän oli kaikkiaan 16 kertaa. Robert Surteesin poika on elokuvaaja Bruce Surtees. == Osittainen filmografia == * Strange Holiday (1942) * Kuningas Salomonin kaivokset (King Solomon's Mines, 1950) * Särkyneiden haaveiden kaupunki (The Bad and the Beautiful, 1952) * Joutsen (The Swan, 1956) * Ben-Hur (1959) * Kapina laivalla (Mutiny on the Bounty, 1962) * Neitoperho (The Collector, 1965) * Miehuuskoe (The Graduate, 1967) * Puhallus (The Sting, 1973) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * The Encyclopedia of Cinematographers: Robert L. Surtees Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Edith von Bonsdorff

Edith Helena von Bonsdorff (o.s. Andersen; 24. huhtikuuta 1890 Ringsted, Tanska – 19. huhtikuuta 1968) oli tanskalais-suomalainen tanssitaiteilija ja koreografi. ==Elämäkerta== Edith von Bonsdorff oli alkuaan tanskalainen, mutta hän meni naimisiin suomalaisen kanssa. Hänen ensiesiintymisensä Suomessa oli vuonna 1919 yhdessä ruotsalaisen tanssijan ja koreografin Jean Börlinin kanssa. Seuraavilla vuosikymmenillä hän piti Helsingissä monia tanssiesityksiä ja teki ainakin yhden esityskiertueen vuonna 1925, yhdessä Kaarlo Erosen kanssa. 1920-luvulla von Bonsdorff oli jonkin aikaa kiinnitettynä myös Pariisin Les Ballets Suédois -balettiin. Siellä hän esiintyi muun muassa Francis Picabian librettoon perustuneessa avantgarde-baletissa Relâche, johon musiikin oli säveltänyt Erik Satie. Hän vieraili vuonna 1926 myös Suomen kansallisbaletin Šeherazade-baletissa, jossa hänen parinaan oli balettimestari George Gé. Vuonna 1936 remontin jälkeen uudelleen avatun Svenska Teaternin avajaisohjelmistona olleen Peer Gynt -baletin koreografiasta vastasi von Bonsdorff. Vuonna 1951 von Bonsdorff laati koreografian Kansallisbaletin esittämään Salome-balettiin, joka oli ollut hänen suosikkiteoksiaan jo 1920-luvulla. Itse koreografina luomissaan tanssiteoksissa von Bonsdorff käytti esiintyjinä sekä balettitanssijoita että tanssinopiskelijoita muun muassa Helvi Salmisen tanssikoulusta. Jotkut hänen omista töistään perustuivat Pariisin Les Ballets Suédois -baletin teoksiin. Von Bonsdorff esiintyi myös Yrjö Nybergin ohjaamassa pitkässä elokuvassa Sano se suomeksi (1931). Vuonna 1961 von Bonsdorff sai ansioistaan Pro Finlandia -mitalin. Hänen puolisonsa oli professori Per Adolf von Bonsdorff.Ylioppilasmatrikkeli 1903. Helsingin yliopiston keskusarkisto. ==Galleria== Favén, Akseli Gallen-Kallelan 50-vuotispäivien jälkeinen taiteilijajuhla.jpg|Oikealla Akseli Gallen-Kallelan 50-vuotispäivillä, Antti Favénin maalaus vuodelta 1915 Edith von Bonsdorff by Favén.jpg|Favénin maalaama muotokuva vuodelta 1921 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Rauol af Hällström : Alina Frasan valkea liina, Suomen Kuvalehti, 06.04.1929, nro 14, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset tanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1890 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Blue Diamonds

Blue Diamonds oli hollantilais-indonesialainen duo, jonka muodostivat veljekset Ruud de Wolff (12. toukokuuta 1941 – 18. joulukuuta 2000) ja Riem de Wolff (s. 15. huhtikuuta 1943 – 12. syyskuuta 2017). He syntyivät Bataviassa (nykyinen Jakarta), mutta muuttivat vuonna 1949 Alankomaihin, jossa he perustivat duon. Heitä kutsuttiin nimellä "Hollannin Everly Brothers", ja heidän suurin hittinsä oli "Ramona", joka myi 250 000 kappaletta. He lauloivat yleensä englanniksi, mutta myös saksaksi ja espanjaksi. Viimeiset levytykset duo teki vuonna 1971. Ruud kuoli Driebergenissä vuonna 2000 ja Riem Blaricumissa 2017. Blue Diamonds esiintyi myös Suomessa maaliskuussa 1961 Expo-hallissa. ==Diskografia== * Ramona, 1960, Fontana, 1. * Wie damals in Paris, 1961, Fontana, 3. * Ahoi-Ohe, 1961, Fontana, 11. * Ein Schiff fährt nach Shanghai, 1961, Fontana, 13. * Blaues Boot der Sehnsucht, 1962, Fontana, 30. * Angelina, laß das Weinen, 1962, Fontana, 30. * My Sunny Sunshine, 1963, Fontana, 37. * Sukiyaki, 1963, Fontana, 2. * Sweet Loraine, 1964, Fontana, 36. * Rag Mop, 1964, Philips, 40. * Gib dein Wort, Linda Lou, 1965, Philips, 39. * Liebe mich! (All of me), Fontana * Mandolinata, Fontana * Itsy bitsy teenie weenie Honolulu Strand-Bikini, Fontana Luokka:Alankomaalaiset yhtyeet Luokka:Alankomaalaiset duot
Severobaikalsk

Severobaikalsk () on kaupunki Burjatian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Baikaljärven rannalla lähellä järven pohjoispäätä Tuja-joen suulla, noin 440 km linnuntietä Ulan-Udesta pohjoiseen. Kaupungin läpi kulkee Baikalin–Amurin rautatie. Asukkaita on 25 400 henkeä (vuonna 2009). Kaupunki on Pohjois- Baikalin piirin ympäröimä, muttei kuulu hallinnollisesti piiriin. Paikkakunta on syntynyt 1970-luvulla Baikalin–Amurin rautatien rakentamisen yhteydessä. Vuonna 1980 siitä tuli kaupunki. Nykyään Severobaikalskissa toimii rautatieliikenne- ja puunhankintayrityksiä sekä kalatehdas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Burjatian kaupungit
Härjänlahti

Härjänlahti on kylä Somerniemellä Somerolla Painiojärven rannalla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 60, mikä teki siitä Someron kylistä väkiluvultaan 36. suurimman ja entisen Somerniemen kylistä kahdeksanneksi suurimman. Härjänlahden naapurikyliä ovat Palikainen lännessä, Oinasjärvi ja Jakkula etelässä ja Keltiäinen ja Härjänoja koillisessa. Kylän alueella, Somerniemen Kirkonkulmalla sijaitsee Somerniemen kirkko. ==Palveluja ja nähtävyyksiä== thumb|150px|Pirun Risukasan nummi Vuonna 1815 valmistunut puinen Somerniemen kirkko ja 1700-luvulla rakennettu kellotapuli ovat kauniilla paikalla Painiojärven rannalla.. Kirkon naapuriin Kirkonkulmalle, lähelle Helsingintietä sijoittuvat myös Somerniemen seurakuntatalo, Somerniemi-seuran kesäisin avoinna pitämä Somerniemen kesätori ja ravintola Punainen lumme. Näistä noin kilometrin länteen, Keltiäisiin vievän tien varrella on Ämyrin tanssilava, jota ylläpitää Somerniemen VPK. Paikallisena nähtävyytenä kylässä on Äyräsnummella, Keltiäisistä Jakkulaan johtavan tien varrella Risukasa, johon liittyvän tarinan mukaan onnettomuus kohtaa ohikulkijaa, joka risukasan sivuuttaessaan ei jätä siihen risua. ==Luonto== Kylän luontoa hallitsevat Someron ja Paimionjoen vesistön suurin järvi Painio sekä siihen etelässä rajoittuva, Kolmanteen salpausselkään kuuluva Äyräsnummi. Äyräsnummella sijaitsee muun muassa Ämyrin tanssilava, jolta Painiolle avautuva näkymä on kaunis ja sai 1950-luvulla järjestetyssä Lounais-Hämeen maisemakilpailussa toisen palkinnon. Äyräsnummeen rajoittuvat seutukaavassa suojelualueiksi merkityt Jyrkkälampi Ämyrin luona ja Likolampi siitä itään, ja suojeluvarauksella seutukaavaan on merkitty myös Painion Marjasaari Somerniemen kirkon luona. ==Historia== Historiallinen Härjänlahden kylä on sijainnut Painionjärven itäisimmän lahden etelärannalla lähellä nykyistä Keltiäisiin johtavaa tietä. Nimistöntutkijoiden mukaan lahden vanha nimi on luultavasti ollut Härjänlahti, josta kylä näin olisi saanut nimensä. Isossajaossa kylä on ollut omana jakokuntanaan. Kylän vanhoja taloja ovat olleet Hurri, Hiiska ja Suupus, joista kaksi viimeksi mainittua olivat läheisen Palikaisten kartanon augmentteja ja olivat vuodesta 1761 kartanon omistuksessa. Vuonna 1853 myös kolmas talo, Hurri liitettiin Palikaisiin ja talot yhdistettiin Toivoniemi-nimiseksi tilaksi, joka vielä nykyäänkin sijaitsee kylän historiallisella tontilla Painiojärven rannassa. ==Tunnettuja kyläläisiä== Somerniemen Kirkonkulmalla Härjänlahden kylässä ovat vuodesta 1975 asuneet kirjailijat Kaari Utrio ja Kai Linnilä.Kärki 2008: 95. Härjänlahdelta oli kotoisin myös kansanedustaja ja ministeri Aleksi Aaltonen (1892–1956). Kuva:Somerniemi Church BellTower 2006.jpg|Somerniemen kellotapuli Kuva:Somerniemi Church 2006.jpg|Somerniemen kirkko Kuva:Painio.JPG|Painiota kirkkorannassa Kuva:Painio2.JPG|Painiota Ämyriltä ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Schroderus, Lars: Karttakirja BB1A: 153 Härjänlahti, 1647. Kansallisarkisto, Maanmittaushallitus, Maakirjakartat. Maanmittari Lars Schroderuksen laatima vanhin kartta alueesta. * Luokka:Somerniemen kylät
Eero Kosonen (kapellimestari)

Eero Kosonen (12. tammikuuta 1906 Tampere – 4. marraskuuta 2002 Tampere) oli suomalainen pianisti ja kapellimestari. == Elämä == Kosonen syntyi Tampereella toimittaja Vihtori Kososen perheeseen, mutta vietti lapsuutensa ja opiskeluvuotensa Helsingissä. Kosonen opiskeli Helsingin konservatoriossa (nyk. Sibelius-Akatemia) pianonsoittoa ja musiikin teoriaa opettajinaan Selim Palmgren, Erkki Melartin ja Leo Funtek. Hän toimi kapellimestarina Helsingin Ruotsalaisessa teatterissa ja Helsingin Teatteriorkesterissa. Vuonna 1926 Kosonen aloitti Rauman Soitannollisen Seuran Orkesterin orkesterinjohtajana. Orkesterinjohdon lisäksi hän toimi Raumalla myös pianistina useiden taiteilijoiden, kuten laulajatar Aulikki Rautawaaran, konserteissa. Kausi jäi Raumalla lyhyeksi, sillä jo seuraavana vuonna 1927 hän jätti tehtävän. Eero Kosonen kutsuttiin 26-vuotiaana Tampereen orkesteriyhdistyksen hallinnoiman Tampereen orkesterin johtajaksi vuonna 1932. Tampereen orkesteri oli perustettu kaksi vuotta aiemmin vuonna 1930. Samalla hän tuli muutamaksi vuodeksi (1932–1937) kapellimestariksi myös Tampereen Teatteriin, jonne hänen vaimonsa Helmi Carén oli saanut kiinnityksen operettiprimadonnaksi. Tampereen orkesterista tuli Tampereen kaupunginorkesteri, kun se tuli Tampereen kaupungin hallintaan vuonna 1947. Kosonen oli orkesterin johtaja 37 vuoden ajan, aina vuoteen 1969 saakka jolloin hän jäi eläkkeelle. Kosonen oli merkittävä suomalaisen musiikin esitaistelija, ja hän esitti sitä ohjelmistossaan. Hän ei rajoittunut pelkästään Jean Sibeliuksen sinfonioihin, vaan valitsi ohjelmistoonsa niin Leevi Madetojan ja Erkki Melartinin sinfoniat kuin Selim Palmgreninkin musiikkia. Einar Englundin tunnetuimpia sinfonioita hän esitti heti niiden valmistuttua orkesterinsa kanssa Tampereella. Vuosina 1933–1946 Kosonen opetti Tampereen musiikkiopistossa teoria-aineita ja pianonsoittoa. Vuonna 1946 perustetun Tampereen Kamarimusiikkiseuran orkesteri aloitti toiminnan vuonna 1953 kapellimestari Eero Kososen johdolla. Hän johti myös Tampereen Oopperan esityksiä vuosina 1952–1972. Kososen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa pianokonsertto ja näyttämömusiikkia. Kosonen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1954 ja professorin arvonimen vuonna 1969. == Lähteet== ==Lähteet== * *Eero Kosonen. Tampereen kaupunki. Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Africa

Africa voi viitata seuraaviin: __NOTOC__ == Maantiede == * Afrikka, lat. Africa, maanosa * Africa, Rooman provinssi * Africa, Rooman diokeesi * Africa vetus, Rooman provinssi * Africa nova, Rooman provinssi * Africa proconsularis, Rooman provinssi * (Africa) Tripolitania, Rooman provinssi * (Africa) Valeria Byzacena, Rooman provinssi. == Henkilöitä == * Africa Sexx, yhdysvaltalainen malli ja pornonäyttelijä. == Sotalaivoja == === Britannian kuninkaallinen laivasto === * HMS Africa (1691), 46-tykkinen neljännen luokan alus * HMS Africa (1761), Essex-luokan 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Africa (1781), Inflexible-luokan 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva * HMS Africa (1803), kutteri * HMS Africa (1859), vankilaiva * HMS Africa (1862), puurunkoinen potkurisluuppi * HMS Africa (1905), King Edward VII -luokan taistelulaiva. === Espanjan laivasto === * África (1733), Espanjan laivaston Fuerte-luokan linjalaiva * África-luokka, 1740-luvulla rakennettu Espanjan laivaston linjalaivaluokka ** África (1746), Espanjan laivaston África-luokan linjalaiva * África (1752), Espanjan laivaston linjalaiva * África (1785), Espanjan laivaston yhteysalus * África (1786), Espanjan laivaston kuunari * África (1862), Espanjan laivaston Narváez-luokan potkurikorvetti == Muuta == * ”Africa”, rock-yhtye Toton kappale vuodelta 1982 * 1193 Africa, pikkuplaneetta.
Mercedes MGP W01

Mercedes MGP W01 on saksalaisen Formula 1 -talli Mercedeksen käyttämä auto kaudella . Auto julkistettiin 1. helmikuuta 2010 Espanjan Valenciassa. Autoa ajoivat saksalaiset Michael Schumacher ja Nico Rosberg. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Pisteet Sijoitus Mercedes Mercedes BHR AUS MAL CHN ESP MON TUR CAN EUR GBR GER HUN BEL ITA SIN JPN KOR BRA ABU 214 4. Michael Schumacher 6 10 Kesk. 10 4 12 4 11 15 9 9 11 7 9 13 6 4 7 Kesk. Nico Rosberg 5 5 3 3 13 7 5 6 10 3 8 Kesk. 6 5 5 17† Kesk. 6 4 == Aiheesta muualla == Luokka:Formula 1 -kausi 2010 M W01
Phan Xi Păng

Phan Xi Păng eli Fansipan on Vietnamin ja koko Indokiinan korkein vuori. Se sijaitsee maan koillisosassa, Lào Cain maakunnassa lähellä Kiinan rajaa. Vuoren korkeus on 3 143 metriä merenpinnasta. Sen rinteillä tavataan tuhansia kasvi- ja satoja eläinlajeja. Vuorelle järjestetään opastettuja vaellusretkiä.Mount Fansipan: The “Roof of Indochina” Trek Fansipan == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vietnamin maantiede Luokka:Aasian vuoret
Erik King

Erik King (s. Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten James Doakesin roolista televisiosarjasta Dexter (2006–2007). Hän on esiintynyt myös monissa muissa sarjoissa, kuten Enkelin kosketuksessa (1997–2001), Kylmässä ringissä (2000–2001), Poliisipäällikkö Mannionissa (2001), CSI: Miamissa (2002) ja Siskoni on noidassa (2003). == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Taylor Fletcher

Taylor Fletcher (s. 11. toukokuuta 1990) on yhdysvaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Fletcher osallistui ensimmäiseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuunsa kaudella 2008–2009 Chaux-Neuvessa. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan kymmenes Ramsaussa joulukuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Seefeldissä tammikuussa 2013. Hän sijoittui kolmanneksi myös Sapporossa tammikuussa 2015. Talviolympialaisissa 2010 Fletcher osallistui suurmäen kilpailuun sijoittuen viimeiseksi eli 45:nneksi. Oslon MM-kisoissa 2011 hän oli normaalimäen kilpailussa 26:s ja suurmäen kilpailussa 35:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 25:nneksi. Normaalimäen joukkuekilpailusta Fletcher voitti pronssia Yhdysvaltojen joukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa 20:s, normaalimäen vastaavassa 33:s ja joukkuekilpailussa kuudes. == Menestys maailmancupissa == Kausi 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 Pisteet Sijoitus 08–09 FIN FIN NOR NOR AUT AUT GER GER GER ITA ITA CAN CAN FRA 39 FRA 36 AUT AUT GER GER FIN FIN NOR NOR 0 – 09–10 FIN FIN NOR NOR AUT AUT AUT GER 31 GER 32 ITA 56 ITA 29 FRA 39 FRA GER 38 AUT AUT FIN 43 FIN 41 NOR NOR 2 66. 10–11 FIN 35 FIN 39 NOR 41 NOR 48 AUT 42 AUT 37 GER 56 AUT 34 AUT 29 FRA FRA FIN 42 FIN 38 2 55. 11–12 FIN 33 FIN 33 NOR 21 NOR 48 AUT AUT AUT AUT GER FRA 25 FRA 31 FRA 39 ITA ITA 14 KAZ KAZ GER 23 GER 29 CZE 22 CZE 20 FIN 26 NOR 41 NOR 69 36. 12–13 NOR 30 NOR FIN DSQ AUT 10 AUT GER 26 FRA 10 AUT 5 AUT 3 GER 17 GER RUS 5 KAZ KAZ FIN 19 NOR NOR 234 18. ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Linnala

Eino Mauno Aleksanteri Linnala, vuoteen 1906 Borgman, (19. elokuuta 1896 Helsinki – 8. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikinopettaja. ==Henkilöhistoria== Linnalan vanhemmat olivat Nikolai Borgman ja Mathilda Maria Avellan. Hänen puolisonsa 1931–1946 oli laulaja ja kuoronjohtaja Taru Pellinen (1904–1986). Musiikinopettaja, opetusneuvos Marja Linnankivi (ent. Kekkonen, o.s. Linnala, 1932–2015) oli heidän tyttärensä. Linnalan veli oli sotilaskapellimestari, musiikkikapteeni Johan Leonard (Lenni) Linnala (1878–1947). Linnala tuli ylioppilaaksi 1915, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1921 ja opiskeli yliopisto-opintojensa ohella musiikkia Helsingin musiikkiopistossa Erkki Melartinin johdolla 1915–1920. Wienissä Linnala jatkoi opintojaan 1924–1927. Hän toimi Viipurin musiikkiopiston opettajana 1921–1924, Helsingin Kirkkomusiikkiopiston opettajana 1928–1945, Sibelius-Akatemian opettajana 1934–1963 ja Helsingin yliopiston musiikinopettajana 1956–1965. Helsingin Työväenyhdistyksen naiskuoron johtajana Linnala toimi 1928–1934 ja sekakuoron johtajana 1929–1934. Lisäksi Linnala laati musiikkiarvosteluja ja -artikkeleita eri lehtiin ja julkaisi musiikkialan teoksia. Hän sai Pro Finlandia -mitalin 1953 ja professorin arvonimen 1958. ==Tuotanto== ===Sävellyksiä ja sovituksia=== Linnala sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, orkesteriteoksen Suomalainen rapsodia, kantaatteja sekä monia yksin- ja kuorolauluja. Linnalan on arvioitu saaneen sinfonioihinsa voimakkaita vaikutteita Brucknerilta. Linnalan mieskuorotuotanto on huomattava, hän sijoittuu suurten kansallisromantikkojen rinnalle. Romantiikan alasajo 1950-luvulla merkitsi kuitenkin virallisten korvien sulkeutumista koko tyylikaudelle ja murroskaudella säveltäneen Linnalan hiottu äänenkuljetus ja viimeistelty kontrapunkti jäivät uuden polven avantgardistien varjoon. Linnala sai säveltäjänä tunnustusta erityisesti kuorolauluistaan, mutta itse hän piti pääteoksenaan toista sinfoniaansa. Linnalan sävellystyö on usein jäänyt hänen pedagogisen toimintansa varjoon. Linnalan sävellyksiä ovat muun muassa: * Jousikvartetto, 1925 * Sinfonia I, 1927 * Tanssisarja 1931 * Suomalainen rapsodia, 1932 * Alkusoitto, 1933 * Sinfonia II, 1935 * Kantaatit Maria, 1934, ja Hämeenlinna, 1938 * Noin 40 yksin- ja yli 100 kuorolaulua * Piano- ja viulusävellyksiä * Kansanlaulusovituksia ===Julkaisuja=== * Yleinen musiikkioppi I–II, 1938–1940 * Soinnutuksen perusteet, 1950 * Kenraalibasso, 1947, (Martin Wegeliuksen kanssa, 6. muuttamaton painos 1993) ==Lähteet== *Eino Linnala (Klassinen.fi) *Kimmo Korhonen: Inventing Finnish Music * Erkki Salmenhaara (toim.): Suomalaisia säveltäjiä. Helsinki: Otava, 1994. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit Luokka: Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka: Suomalaiset sovittajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
C’est pas fini

C'est pas fini on Sniper-yhtyeen toinen kokoelmalevy, jonka kokoamisessa olivat mukana yhtyeen Facebook yhteisön jäsenet. Levy julkaistiin 10. joulukuuta 2009. == Kappaleet == # # # (feat Scred Connection) # # (feat. Rim'K) # (Blacko) # (Tunisiano) # (Aketo) # # # (feat Tandem, Eben & Bakar) # (feat Prodige) # (feat. Mr' R, Ol' kainry, Diam's, Assassin, Daddy Mory & Wallen) # (feat. VA) # (feat Jacky Brown) # (feat K.Specia) Sniper - c'est pas fini skytopic.com 22.12.2009 Viitattu 14.3.2010 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2009 kokoelma-albumit Luokka:Sniperin albumit
Operaatio Atalanta

Operaatio Atalanta eli EUNAVFOR SomaliaEurooppatiedotus 7.10.2010 (engl. European Union Naval Force Somalia – Operation ATALANTA) on Euroopan unionin jäsenvaltioiden merivoimien aluksista koottu laivasto-osasto, jonka tehtävänä on suojata maailman ruokajärjestön avustuskuljetuksia Somaliaan sekä estää ja ehkäistä Afrikan sarven merirosvousta. Se toimii osana suurehkoa pääasiassa länsimaiden ylläpitämää sotilasoperaatiota Maritime Security Centre – Horn of Africa (MSCHOA). Mission EU Navfor Euroopan unionin jäsenvaltioilla on Somalian rannikolla vaihtelevasti 4:stä 8:een sota-alusta ja kolme lentokonetta. Operaation merivoimat tukeutuvat Djiboutiin ja sen komentokeskus on Northwoodissa Britanniassa. Atalanta -operaation nykyinen mandaatti on voimassa vuoden 2019 toukokuuhun. Suomen merivoimien miinalaiva Pohjanmaa osallistui operaatioon helmi-huhtikuussa 2011.Kansainväliset kokemukset hyödyksi ATALANTA-operaatiossa Pohjanmaan ensimmäinen viikko Adeninlahdella on ollut kiireinen Helsingin Sanomat 6.2.2011 Tämän lisäksi Suomi on osallistunut operaatioon vuoden 2013 aikana itsenäisellä alussuojausosastolla sekä operaation alusta asti esikuntaupseereilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Euroopan unionin sotilaalliset kriisinhallintaoperaatiot Luokka:Merirosvous Luokka:2000-vuosikymmen Luokka:2010-luku
An Education

An Education on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Lone Scherfigin ohjaama ja Nick Hornbyn käsikirjoittama draamaelokuva, joka kertoo nuoren tytön kasvutarinan 1960-luvun Lontoossa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * * * * Luokka:Vuoden 2009 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Lone Scherfigin ohjaamat elokuvat
William H. Daniels

William H. Daniels (1. joulukuuta 1901 Cleveland, Ohio - 14\. kesäkuuta 1970 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän oli neljä kertaa ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Palkinnon Daniels sai vuoden 1948 elokuvasta Alaston kaupunki. == Osittainen filmografia == * Ahneus (Greed, 1924) * Grand Hotel (Grand Hotel, 1932) * Päivälliset klo 8 (Dinner at Eight, 1933) * Kamelianainen (Camille, 1936) * Ninotchka (1939) * Alaston kaupunki (The Naked City, 1948) * Winchester '73 – kohtalon ase (Winchester '73, 1950) * Glenn Miller Story (The Glenn Miller Story, 1954) * Ilmojen kiitäjät (Strategic Air Command, 1954) * Rytmin kuningas – Benny Goodman (The Benny Goodman Story, 1956) * Kissa kuumalla katolla (Cat on a Hot Tin Roof, 1958) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Yksimahaiset

Yksimahaiset on yleisnimitys eläimille, joiden ruoansulatuskanavaan kuuluu vain yksi maha, eikä etumahoja ole kuten märehtijöillä. Ruoansulatuksen ja ravintoaineiden imeytymisen pääpaino on yksimahaisilla eläimillä ohutsuolessa. Yksimahaiset ei ole taksonominen ryhmä, vaan ruoansulatuksen pääpiirteisiin perustuva nimitys. Jaottelulla yksimahaisiin ja märehtijöihin on merkitystä erityisesti kotieläinten ruokinnassa. Yksimahaisia ovat nisäkkäistä mm. kädelliset kuten ihminen, petoeläimet, siat, hevoset sekä jyrsijät ja jäniseläimet. Linnut luetaan ruoansulatusjärjestelmiä koskevassa jaottelussa yksimahaisiin, vaikka niillä on kaksi mahaa, rauhasmaha ja lihasmaha. Märehtijät ovat kaikki kasvinsyöjiä, mutta yksimahaisissa on ravinnonkäytöltään erityyppisiä eläimiä absoluuttisista kasvinsyöjistä (esim. hevonen) sekaravinnon käyttäjien (esim. sika, ihminen) kautta lihansyöjiin. Petoeläinten ruoansulatuskanava on suhteellisen lyhyt, eikä siinä ole lainkaan sopeutumia kuitupitoisen ravinnon hyödyntämiseen. Sen sijaan esimerkiksi hevoset pystyvät hyödyntämään kuitupitoistakin kasviravintoa lähes märehtijöiden veroisesti, koska niillä tapahtuu ruoansulatuskanavan loppuosassa samantapaista kasvikuituja hajottavaa bakteeritoimintaa kuin märehtijöiden etumahoissa. Luokka:Nisäkkäiden anatomia
Clearwater (Athabascan sivujoki)

Clearwater on 280 kilometrin pituinen Athabascajoen sivujoki Kanadassa. Joki saa alkunsa Saskatchewanin provinssissa sijaitsevasta Broach Lake järvestä ja virtaa Saskatchewanissa noin 180 kilometrin matkan, josta noin puolet etelään, ja kääntyy sitten jyrkästi länteen Albertan provinssin puolelle, jossa se noin 100 kilometrin jälkeen yhtyy Athabascajokeen Fort McMurrayn asutusalueella. Jokea ei tule sekoittaa saman nimiseen, eteläisessä Albertassa sijaitsevaan ja Saskatchewanin puolella Saskatchewanjokeen laskevaan jokeen. Saskatchewanin puoleinen osa joesta nimettiin vuonna 1986 Kanadan kansallishistorialliseksi joeksi. Vuonna 1996 Albertan puoleiselle osalle myönnettiin sama status. Saskatchewanin provinssi määritteli 2 240 neliökilometrin suuruisen Saskatchewanin alueen joesta ja sen ympäristöstä Clearwater River Wilderness Park -luonnonpuistoksi. Joki on saanut nimensä erittäin puhtaasta ja kirkkaasta vedestä, joka virtaa lähes koskemattoman erämaa-alueen läpi. == Lähteet == Luokka:Saskatchewanin joet Luokka:Albertan joet Luokka:Mackenzien vesistö
Giorgi Arveladze

Giorgi Arveladze (; s. 10. heinäkuuta 1978) on entinen Georgian hallituksen talousministeri (2006–2008) ja Imedi TV:n toimitusjohtaja. Arveladze kiisti Imedi TV:n 12. maaliskuuta 2010 tapahtuneen uutispäällikön vaihtumisen johtuneen erimielisyyksistä.http://www.civil.ge/eng/article.php?id=22050 ==Lähteet== Luokka:Ministerit Luokka:Georgialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt