EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Seututie 697

Seututie 697 on Seinäjoen Veneskoskelta valtatieltä 18 Kuortaneen Mäyryn, Alajärven Lehtimäen sekä Soinin kautta Karstulaan kantatie 58 johtava, 101 kilometriä pitkä seututie. Tie on luokkaansa nähden kauttaaltaan hyväkuntoinen, sujuva ja länsiosaltaan (Seinäjoki–Lehtimäki) hyvin suora. Mäyryn ja Lehtimäen välillä tie on vaihtelevasti jyrkkää ja loivaa rinnettä. Tällä lähes puolet koko tiestä käsittävällä osuudella on kesäisin sadan kilometrin nopeusrajoitus, pois lukien Mäyryn kylä. Väli Lehtimäki–Soini uusittiin vuosituhannen vaihteessa, ja samalla kapea sekä hyvin mutkainen osuus jäi historiaan. Tien ainoat merkittävät taajamat ovat Soini ja Karstula itäisessä päätepisteessä. Soinista Karstulaan pitkähköt suorat vuorottelevat lyhyiden mutkaisempien osuuksien kanssa. Jyrkimmät mutkat löytyvät Karstulan Vahangan kylän kahta puolen ja aivan Karstulan taajaman tuntumasta. Tie tarjoaa melko nopean (talvisimmat kelit pois lukien) vaihtoehtoreitin Etelä- Pohjanmaan ja Keski-Suomen välillä. Liikennemäärät tiellä vaihtelevat melko paljon, välillä Veneskoski–Mäyry tie on varsin vilkas, 2 500–2 800 ajoneuvoa vuorokaudessa, ja Mäyrystä aina Soiniin saakka vielä 700–1 200 ajoneuvoa. Soinista Karstulaan liikennettä on enää 200–900 ajoneuvoa vuorokaudessa siten, että tien vähäliikenteisin osuus sijoittuu maakuntien rajalle. == Reitti == Veneskoski–Mäyry–Lehtimäki–Soini–Karstula == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == 697 Luokka:Seinäjoen liikenne Luokka:Kuortaneen liikenne Luokka:Alajärven liikenne Luokka:Lehtimäki Luokka:Soinin liikenne Luokka:Karstulan liikenne
Aarteiden kirja

Aarteiden kirja () on alun perin ruotsalaisen Natur & Kultur -kustantamon vuosina 1947–1958 julkaisema kymmenosainen lastenkirjasarja. Sarjan alkuperäiset kymmenen osaa on WSOY julkaissut myös suomeksi vuosina 1956–1960. Aarteiden kirja on kokoomateos, joka sisältää useiden eri kirjailijoiden satuja, laulujen sanoja, runoja ja loruja, viimeiset viisi osaa myös runsaasti lapsentajuisessa muodossa esitettyä tietoa eri aloilta. Alkuperäisen sarjan viisi ensimmäistä osaa on tarkoitettu noin 3–8-vuotiaille, viisi viimeistä osaa noin 9–14-vuotiaille. Sarjaan lisättiin myöhemmin kolme osaa, joita ei ole suomennettu. Alkuperäisen ruotsinkielisen kirjasarjan toimittivat pääasiassa Annie Löfstedt, Barbro Svinhufvud ja Roland Hentzel. Suomenkielisen laitoksen ensimmäisen osan toimitti Martti Haavio, muut osat Kirsi Kunnas. Sarjan eri osien kuvittajina ovat toimineet Jan Afzelius (1. ja 7. osa), Signe Aspelin (2. osa), Kaj Beckman (3. ja 4. osa), Mary Baker (5. osa), J. A. G. Acke (6. osa), Bengt Brattström (8. osa) ja Eva Alexandrova (9. ja 10. osa). Ruotsissa kirjasarjasta on vuosina 1978–1987 ilmestynyt uusittu laitos nimellä Min nya Skattkammare sekä vuosina 1997–2006 uusi kirjasarja alkuperäisellä nimellä Min Skattkammare mutta sisällöltään alkuperäisesta täysin poikkeavana. == Alkuperäinen sarja == *Aarteiden kirja 1, Souda souda Sorolaan () *Aarteiden kirja 2, Kerro äiti (). *Aarteiden kirja 3, Oli kerran (). *Aarteiden kirja 4, Maailma on avara (), *Aarteiden kirja 5, Nooan arkki () *Aarteiden kirja 6, Idästä länteen – lännestä itään (), *Aarteiden kirja 7, Metsä, meri ja taivas () *Aarteiden kirja 8, Keksintöjä ja löytöretkiä (), *Aarteiden kirja 9, Halki aikojen () *Aarteiden kirja 10, Kun he olivat pieniä (). Sarjan suomentamattomat jatko-osat ovat: *Min Skattkammare, Del XI. Med i farten *Min Skattkammare, Del XII. Med i farten *Visboken 1958 == Lähteet == * Kirjasarja pääkaupunkiseudun kirjastojen Helmet-tietokannassa Luokka:Ruotsalaiset lastenkirjat Luokka:Suomalaiset lastenkirjat Luokka:Kirjasarjat Luokka:Antologiat
UG/OD

UG/OD on rap-artisti/tuottaja Huge L:n ja rap-artisti Moden muodostama rap- kaksikko. == Historia == Huge L ja Mode ovat julkaisseet lukuisia yhteisjulkaisuja, mutta ensimmäinen UG/OD -nimellä julkaistu julkaisu Vain promootiokäyttöön julkaistiin 21. lokakuuta 2011. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 41. sijalle. Sen kappaleista "TBA", "R.O.T.S.I", "UG/OD" ja "Talla pohjas" on julkaistu musiikkivideot. Toinen UG/OD -nimellä julkaistu albumi Fatta platta julkaistiin Monsp Recordsin kautta 23. toukokuuta 2012. Se ylsi 19. Suomen virallisella albumilistalla. == Diskografia == ===Albumit=== * Huge vs. Mode - Promillemaikki (Huge L & Mode, 2004) Internet-julkaisu * Seministit (Huge L & Mode, 2007) * Pummien miljonääri (Huge L & Mode, 2010) * Demo C-kasetti/CD (Huge L & Mode, 2010) * Se Levy 7" (Huge L & Mode, 2011) * Räplätty (Huge L & Mode, 2011) * Vain promootiokäyttöön (2011) * Fatta platta (2012) ===Musiikkivideot=== * TBA (2011) * R.O.T.S.I (2011) * UG/OD (2011) * Talla pohjas (2011) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset duot Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet
David Simon

David Simon (s. 1960 Washington D.C.) on yhdysvaltalainen kirjailija, journalisti, televisiokäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän työskenteli Baltimore Sun -lehdessä 12 vuotta ja kirjoitti romaanit Homicide: A Year on the Killing Streets (1991) ja The Corner: A Year in the Life of an Inner-City Neighborhood (1997). Molemmista on tehty televisiosarjat: Homicide: Life on the Street (1993–1999) ja The Corner (2000). Simon tunnetaan kuitenkin parhaiten televisiosarjan Langalla (2002–2008) tekijänä. Simon on myös tehnyt televisiosarjat Treme (2010–2013), The Deuce (2017–), sekä minisarjan Show Me a Hero (2015). Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Akademiska Damkören Lyran

Akademiska Damkören Lyran (Lyran) on Helsingin yliopiston naiskuoro, joka on perustettu vuonna 1946http://www.stationen.fi/katalogen/artister/artist-34-523.html . Kuorossa on noin 60 laulajaa, joista suurin osa on pääkaupunkiseudun korkeakoulujen opiskelijoita. Vuodesta 2009 Lyrania on johtanut Jutta Seppinen, ja häntä seuraa vuonna 2023 Riku Laurikka. Lyranin toimintaan kuuluu niin omat konsertit kuin yhteistyöt eri muusikoiden, kuorojen ja orkestereiden kanssa. Jutta Seppisen alaisuudessa konserteista on tullut konseptimaisempia, vahvasti tiettyyn teemaan sidottuja kokonaisuuksia, joissa voi kuulla niin argentiinalaista tangoa kuin pohjoismaista minimalismia. Perinteiset Akademiska Sångföreningenin kanssa pidettävät joulukonsertit keräävät vuosittain noin 2000 kuulijaa. Lyran matkustaa säännöllisesti, ja on konsertoinnut muun muassa Belgiassa, Argentiinassa, Irlannissa, Yhdysvalloissa ja Australiassa. ==Diskografia== * Lyran 25 år (1971) * Som ett eko (1978) * Maid in Finland (1986) * Bosse på lyran, (1991)http://www.fono.fi/Dokumentti.aspx?kappale=Bosse+p%c3%a5+lyran&ID;=85e77311-34ad-44db-b6eb-4d3562d59691 * Bulgarisk skärgårdsvals (1993) * Julstämning (1999) (yhdessä Akademiska Sångföreningenin kanssa) * Lust (2001) (Suomen Kuoronjohtajayhdistys ja Sulasol valitsivat vuoden kuorolevyksi) * I himmelen (2004) * Pärlor (2006) * Triumf (2007) * Julen vi minns (2011) (yhdessä Akademiska Sångföreningenin kanssa) * Låt mig vara den jag är (2016) * Hennes röst (2019) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivu * * Luokka:Suomalaiset naiskuorot Luokka:Helsingin musiikki
Junat ja naiset

Junat ja naiset on Jenni Vartiaisen kappale, joka julkaistiin singlenä 16. elokuuta 2013. Kappaleen on sanoittanut Mariska. Kappale on Vartiaisen kolmannen, 4. lokakuuta 2013 julkaistun Terra-studioalbumin ensimmäinen single. Kappaletta soitettiin suomalaisilla radiokanavilla viikon aikana yli 480 kertaa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen kanssa samana päivänä. Video kuvattiin Islannissa Pekka Haran ohjaamana. ==Kappaleet== # ==Listasijoitukset== Lista Korkein sijoitus Suomen virallinen singlelista 15 Suomen virallinen latauslista 2 Suomen radiolista 1 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Jenni Vartiaisen kappaleet Luokka:Mariskan sanoittamat kappaleet
Langtree Park

Langtree Park on St Helensissä sijaitseva rugby league -stadion, johon mahtuu enintään 18 000 ihmistä. Se on St Helens RLFC:n ja Liverpool F.C. Reservesin kotikenttä. Stadion avattiin vuonna 2011. Stadionin ensimmäinen rugby league -ottelu käytiin 20. tammikuuta 2012. Ottelun osapuolet olivat St Helens RLFC ja Widnes Vikings ja ottelu päättyi St Helensin voittoon 42-24. Luokka:Englannin urheilupaikat Luokka:Merseysiden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Merseysiden urheilu Luokka:Rugby league
Jalkapallon I divisioonan kausi 1990

Jalkapallon I-divisioonan kausi 1990 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Porin Pallo-Toverit nousi suoraan Futisliigaan. Toiseksi sijoittunut Jaro nousi myös liigaan voitettuaan karsinnan liigapaikasta Kokkolan Pallo-Veikkojen kanssa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II-divisioonaan. Kauden kokonaisyleisömäärä oli 78 220 katsojaa. ==Sarjataulukko== Joukkue O V T H TM PM ME P 1 PPT 22 12 8 2 52 19 +33 32 2 Jaro 22 12 6 4 43 19 +24 30 3 PK-37 22 10 7 5 37 27 +10 27 4 Elo 22 8 7 7 36 32 +4 23 5 MyPa 22 9 5 8 36 32 +4 23 6 TP-55 22 8 7 7 30 27 +3 23 7 KontU 22 8 7 7 30 33 -3 23 8 KePS 22 7 7 8 20 31 -11 21 9 JoKu 22 7 5 10 28 32 -4 19 10 VanPa 22 4 8 10 21 44 -23 16 11 Koparit 22 5 5 12 29 41 -12 15 12 GrIFK 22 5 2 15 26 51 -25 12 == Yleisömäärät == Seura Ottelut Yleisömäärä Yleisökeskiarvo Jaro 11 14 381 1307 PPT 11 13 824 1257 KePS 11 6 446 586 PK-37 11 6 379 580 TP-55 11 6 148 559 MyPa 11 5 299 482 JoKu 11 4 795 436 Koparit 11 4 554 414 KontU 11 4 364 397 Elo 11 3 592 327 VanPa 11 1 625 148 GrIFK 11 1 435 130 Yhteensä 132 72 842 552 Jalkapallokirja 1991 ==Karsintaottelut== *KPV–Jaro 0–1 *Jaro–KPV 4–2 Jaro nousi Futisliigaan yhteismaalein 5–2 ==Parhaat maalintekijät== 14 maalia *Janne Murtomäki, KontU *Jari Vanhala, GrIFK 12 maalia *Jukka Mykkänen, Elo *Paul Lindholm, Jaro *Petri Toivonen, PPT 11 maalia *Timo Kivilompolo, Jaro 9 maalia *Mark Farthing, TP-55 8 maalia *Andras Fodor, MyPa *Toni Korkeakunnas, TP-55 7 maalia *Petri Jäntti, PK-37 *Saku Laaksonen, PPT *Jacek Spychalski, PK-37 ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Ykkösliigan kaudet Luokka:Vuoden 1990 jalkapallo
Menatetrenoni

Menatetrenoni (myös nimellä MK-4) on yksi yhdeksästä K2-vitamiinin muodosta. Se on hemostaattinen eli verenvuotoa tyrehdyttävä vitamiini, jota käytetään muun muassa osteoporoosin aiheuttamien kipujen hoitoon. Menatetrenoni syntyy, kun K1-vitamiini muuttaa muotoaan elimistössä. Kudokset, joihin MK-4 vitamiinia kaikkein muodostuu eniten, voivat muuttaa jopa 90 % kaikesta saamastaan K1-vitamiinista menatetrenoniksi. MK-4 on markkinoilla oleva apu osteoporoosiin jo Japanin markkinoilla. == Katso myös == *K-vitamiinit *Fyllokinoni *Menakinonit == Aiheesta muualla == *PubChem: Menatetrenone *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Menatetrenone *ChemBlink: Menatetrenone Luokka:K-vitamiinit
Lovisa Stads Musikkapell

Lovisa Stads Musikkapell (Loviisan kaupungin soittokunta) oli vuonna 1888 perustettu suomalainen soittokunta Loviisasta. Orkesteri saavutti 120 vuoden iän vuonna 2008http://www.loviisa.fi/fi/palvelut/kulttuuri/loviisankaupunginsoi . Toiminta jatkui 1.1.2021 asti.Loviisan kaupungin soittokunta. Loviisan kaupungin kulttuuripalvelut. Viitattu 30.6.2024. ==Diskografia== * Muistoja - minnen, (1988) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset orkesterit Luokka:Loviisa
Jormasjärvi

Jormasjärvi on Itä-Suomessa, Kainuun Sotkamossa sijaitseva järvi. Se kuuluu Oulujoen vesistöön ja laskee pohjoispäästään Jormasjokea Nuasjärven Jormaslahteen. Nuasjärvi laskee edelleen Oulunjärven ja Oulujoen kautta Perämereen. Kolmisoppi laskee Tuhkajokea pitkin Jormasjärveen. Jormasjärven pinta-ala on 20,5 neliökilometriä. Suurin syvyys 28 metriä ja keskisyvyys 5,8 metriä. Vesi on tummaa. Suurimmat saaret ovat Sääskinen ja Honkinen. Talvivaaran kaivos on pilannut Jormasjärven vettäTalvivaaran lähijärvien puhdistaminen kestää vuosia; YLE 20.9.2012. Kainuun ELY-keskuksen tutkimustulosten (2018) perusteella virkistyskäytölle, kuten uimiselle, veden käytölle pesu- tai löylyvetenä tai kalastukselle ja kalojen elintarvikekäytölle ei kuitenkaan ole estettä Jormasjärven, Rehjan, Nuasjärven ja Laakajärven tai niiden alapuolisten vesistöjen osalta. Eviran yleisten suositusten mukaisesti suurimpien petokalayksilöiden syöntiä tulisi rajoittaa elohopeapitoisuuksien vuoksi, kuten kaikkialla Suomessa. ==Lähteet== Luokka:Sotkamon järvet Luokka:Nuasjärven–Kiimasjärven alue
Jakub Šrámek

Jakub Šrámek (s. 4. maaliskuuta 1993) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Extraliga-joukkue HC Litvínovissa. Hän laukoo oikealta. ==Ura== ===Seuraura=== Šrámek aloitti jääkiekon 3-vuotiaana HC Litvínovissa.HC VERVA Litvínov | Profil hráče | 21 Jakub Šrámek Hän oli kaudella 2009–2010 joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 18+20=38 ja jakoi Litvínovin sisäisen tehotilaston voiton Marek Švarcin kanssa lukemalla +16. Kaudella 2010–2011 Šrámek oli seuran U20-junioreiden toiseksi paras maalintekijä Jakub Matain kanssa. Hän vahvisti myös Litvínovin U18-joukkuetta kevään 2011 pudotuspeleissä, joissa Šrámek jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Jakub Procházkan kanssa tehoilla 3+4=7. Kaudella 2011–2012 Šrámek oli tehoilla 27+26=53 Litvínovin U20-joukkueen paras pistemies ja syöttäjä sekä jakoi joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Pavol Smolkan kanssa. Hän sijoittui koko NOEN Extraliga U20:n pistepörssissä toiseksi edellään vain Georg Mavrojanidis. Šrámek jakoi Smolkan kanssa sarjan maalipörssin kolmannen sijan. Hän voitti myös Litvínovin sisäisen tehopörssin lukemalla +30. Šrámek debytoi kauden aikana myös Extraligassa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarja- ja kaksi karsintasarjan ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Kauden 2012–2013 Šrámek aloitti yhdysvaltalaisen juniorisarja WSHL:n Long Beach Bombersissa. Marraskuussa 2012 hän palasi kuitenkin kasvattajaseuraansa Litvínoviin, jonka U20-joukkueen kapteenina Šrámek toimi. Hän oli tehoilla 15+25=40 joukkueen paras syöttäjä sekä toiseksi paras pistemies ja maalintekijä Pavel Písaříkin jälkeen. Šrámek ei pelannut kauden aikana Litvínovin Extraliga-joukkueessa, mutta hän pelasi miesten pelejä muutaman ottelun 1. Národní Hokejová Ligan HC Mostissa sekä 2. Národní Hokejová Ligan HC Draci Bílinassa. Šrámek siirtyi kaudeksi 2013–2014 Suomeen ja Mestis-joukkue Jokipoikiin. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+14=28 ja jakoi kevään 2014 pudotuspeleissä Jokipoikien sisäisen tehotilaston voiton Jarkko Immosen ja Otto Karvisen kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2014–2015 Šrámek palasi HC Litvínoviin, jossa hänen ensimmäinen kokonainen Extraliga-kautensa toi 47 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 8+4=12. Šrámek voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden. ===Maajoukkueura=== Šrámek on pelannut seitsemän nuorten ja 11 poikien maaottelua. ==Tilastot== 2009–2010 HC Litvínov Tšekki U20 7 1 2 3 0 1 0 0 0 0 2010–2011 HC Litvínov Tšekki U20 49 20 17 37 14 2 0 0 0 2 2011–2012 HC Litvínov Tšekki U20 39 27 26 53 32 5 3 1 4 0 HC Litvínov ČEL 7 0 0 0 0 - - - - - 2012–2013 Long Beach Bombers WSHL 6 7 10 17 2 - - - - - HC Draci Bílina Tšekki II 3 1 0 1 0 - - - - - HC Most Tšekki I 2 0 1 1 0 - - - - - HC Litvínov Tšekki U20 29 15 25 40 16 3 1 3 4 0 2013–2014 Jokipojat Mestis 48 14 14 28 12 2 1 0 1 2 2014–2015 HC Most Tšekki I 14 1 2 3 2 - - - - - HC Litvínov ČEL 47 8 4 12 8 1 0 0 0 0 2 kautta yhteensä ČEL 54 8 4 12 8 1 0 0 0 0 1 kausi yhteensä Mestis 48 14 14 28 12 2 1 0 1 2 ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lappböle Hornkapell

__NOTOC__ Lappböle Hornkapell on suomalainen puhallinyhtye Kirkkonummelta. Yhtye on perustettu vuonna 1903http://lappbolehornkapell.fi/information/ harrastajaorkesterina Pohjois-Kirkkonummella Lapinkylässä. Orkesterin historiaan kuuluu "kovan harjoituksen" aikoja, mutta myös paljon taukoja. Tiedetään, että orkesteri toimi vuosisadan alussa ja jonkin aikaa 1920-luvulla, jonka jälkeen vuonna 1963 orkesteri herätettiin uudelleen henkiin. Siitä asti orkesteri on soittanut kaikenlaista musiikkia joulumusiikeista ja hymneistä tanssi- ja viihdemusiikkiin. Aikojen saatossa orkesteria ovat johtaneet Gustav Heiskanen, Erik Sikström, Veikko Gisselberg, Per-Olof Munck, Juha Määttänen, Moa Thors ja John Kotka. Moa Thorsin aikana Lappböle Hornkapell kasvoi puhallinorkesterista sinfoniseksi puhallinorkesteriksi. Nykyinen kapellimestari on syksyllä 2016 aloittanut Arttu Sipilä. Lappböle Hornkapell esiintyy täysimittaisen puhallinorkesterikokoonpanon lisäksi pienemmällä seitsikko-kokoonpanolla. ==Diskografia== * Friska vindar, (1985) ==Aiheesta muualla== * Kotisivu * facebook https://www.facebook.com/lappbolehornkapell/ *http://www.aanitearkisto.fi/firs2/nimi.php?Id=Lappb%F6le+Hornkapell == Lähteet == *Alku - Lappböle Hornkapell === Viitteet === Luokka:Suomalaiset puhallinorkesterit Luokka:Suomenruotsalaiset yhtyeet Luokka:Kirkkonummi
Too Much Johnson

Too Much Johnson on Orson Wellesin ohjaama mykkäelokuva vuodelta 1938.Legendaarisen ohjaajan 43 vuotta kateissa ollut elokuva löytyi , Ilta- sanomat, viitattu 8.8.2013 Herkästi syttyvälle nitraattifilmille kuvatun elokuvan luultiin hävinneen ikuisiksi ajoiksi Wellesin kodissa vuonna 1970 sattuneessa tulipalossa, mutta siitä löytyi kopio vuonna 2013 varastosta Pordenonen kaupungissa Italiasta. Se entistetään ja esitetään yleisölle Italiassa Giornate del Cinema Muton mykkäfilmifestivaalilla Pordenonessa lokakuussa 2013. Sen jälkeen se on tarkoitus esittää Yhdysvalloissa New Yorkissa, ja jos rahoitus saadaan kuntoon, se on nähtävissä internetissä. Elokuva oli tarkoitettu William Gilletten kirjoittaman, Wellesin teatteriseurueen esittämän 1800-luvulle sijoittuvan kolmiosaisen farssinäytelmän Too Much Johnson esityksen esinäytöksiksi, mutta Welles ei tehnyt elokuvaa valmiiksiKadonneeksi luultuja Orson Wellesin filmejä tulee ensi-iltaan, Yle, uutiset, viitattu 8.8.2013 syistä, joiksi on arvailtu esimerkiksi näyttelijöiden vaatimat lisäkorvaukset. Ilman elokuvaa näytelmän esitys lässähti, eikä sitä viety Broadwaylle kuten oli ollut tarkoitus. Näyttelijöissä oli teatteriseurueen näyttelijöitä: Joseph Cotten, Arlene Francis, Howard Smith, Edgar Barrier, Mary Wickes ja Wellesin tuolloinen vaimo Virginia Nicholson taiteilijanimellä Anna Stafford. Pienessä roolissa nimettömänä avustajana elokuvassa on tiettävästi Judith Tuvim, joka myöhemmin tunnetaan nimellä Judy Holliday.Dave Kehr, Early Film by Orson Welles Is Rediscovered, New York Times, viitattu 8.8.2013 Too Much Johnson oli Wellesin toinen elokuva. Ensimmäinen oli lyhytelokuva Hearts of Age, jonka hän teki 1934 koulussa ystävänsä William Vancen kanssa. ==Näyttelijät== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Orson Wellesin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1938 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mykkäelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Japaninbulbuli

Japaninbulbuli (Hypsipetes amaurotis) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Japaninbulbulia tavataan Aasian itäosissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen Etelä-Koreassa ja yleinen Filippiineillä. Sen kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Bulbulit
Prithviraj Kapoor

Prithviraj Kapoor (; 3. marraskuuta 1906 Samundri – 29. toukokuuta 1972 Bombay) oli intialainen näyttelijä. Häntä pidetään uranuurtajana intialaisessa teatterissa ja hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Intian valtio palkitsi Kapoorin Padma Bhushan -palkinnolla vuonna 1969 ja Dadasaheb Phalke -palkinnolla vuonna 1971. Kapoor kuoli syöpään 65-vuotiaana. == Perintö == Prithviraj Kapoorin jälkeläiset ovat vaikuttaneet merkittävästi hindinkieliseen elokuvateollisuuteen. Hänen kolmesta pojastaan, Raj Kapoorista, Shammi Kapoorista ja Shashi Kapoorista, tuli näyttelijöitä ja elokuvantekijöitä. Monet näiden lapsista, kuten Randhir Kapoor, Rishi Kapoor, Rajiv Kapoor, Karan Kapoor, Kunal Kapoor ja Sanjana Kapoor, ovat työskennelleet elokuva-alalla joko näyttelijöinä tai elokuvantekijöinä. Randhirin tyttäret Karisma Kapoor ja Kareena Kapoor sekä Rishin poika Ranbir Kapoor ovat menestyneitä näyttelijöitä. == Valikoitu filmografia == * Alam Ara (1931) * Vidyapati (1937) * Sikandar (1941) * Katkera rakkaus (Awara, 1951) * Anand Math (1952) * Pardesi (1957) * Mughal-E-Azam (1960) * Harishchandra Taramati (1963) * Zindagi (1964) * Sikandar-E-Azam (1965) * Heer Raanjha (1970) * Kal Aaj Aur Kal (1971) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Kultasiipibulbuli

Kultasiipibulbuli (Hemixos flavala) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kultasiipibulbulia tavataan laajalla alueella Intian niemimaan pohjoisosissa ja Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan pääasiassa harvinainen ja paikallinen, mutta paikallisesti yleinen Thaimaan pohjoisosissa, Laosissa ja Vietnamissa. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin laaja ja kannankehitys vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Hemixos castanonotus

Hemixos castanonotus on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. Lajia tavataan Kiinassa, Hongkongissa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan usein yleinen. Kiinan kannaksi on arvioitu 10 000–100 000 pesivää paria. Lajin kannankehitys on nouseva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Komorienmustabulbuli

Komorienmustabulbuli (Hypsipetes parvirostris) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Komorienmustabulbulia tavataan vain Iso-Komorin saarella Komoreilla. Se on suhteellisen yleinen, mutta populaatiotrendi on laskeva. Lisäksi laji elää melko rajatulla alueella, joten se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Réunioninbulbuli

Réunioninbulbuli (Hypsipetes borbonicus) eli aikaisemmalta nimeltään mauritiuksenbulbuli on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Réunioninbulbulia tavataan kotoperäisenä Réunionin saarella. Sen kannaksi on arvioitu 41 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on runsastuva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Huume (albumi)

__NOTOC__ Huume on rap-duo Euro Crackin ensimmäinen kokopitkä albumi, joka julkaistiin Fullsteam Recordsin kautta 28. kesäkuuta 2013. Albumin kappaleesta ”Spacedout” julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2013, ja kappaleesta ”Douppiidouppaa” saman vuoden maaliskuussa. Toukokuussa julkaistiin albumin kolmantena näytekappaleena kappale ”Pojatonhuudeilla”, ja kolmas musiikkivideo julkaistiin kesäkuussa kappaleesta ”Kräkkäkränkkä”. Neljäs musiikkivideo julkaistiin joulukuussa 2013 kappaleesta ”Oleniinkuolet”. Albumi julkaistiin kaiken kaikkiaan viidessä eri formaatissa: CD:nä, vinyylinä, kasettina, muistitikkuna ja digitaalisena julkaisuna, ja nimeensä viitaten sen fyysiset julkaisumuodot julkaistiin minigrip-pussissa. Huume nousi ilmestyttyään Suomen virallisen albumilistan seitsemännelle sijalle ja vietti listalla kahdeksan viikkoa. Albumin kappale ”Mikskukaa” sisältää samplen Kari Tapiirin kappaleesta ”Miksi kukaan”. == Kappaleet == === Nousut === # # # # # # (mukana Aaro DiCosta) # # === Laskut === # * (mukana Khid, Ameeba & Lommo) # (mukana Kube) # # (mukana Kari Tapiiri) # (mukana Ameeba) # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Keskisuomalainen: suopeaKeskisuomalainen * Nyt.fi: Nyt.fi * Redrum-187: Redrum-187 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit Luokka:RoopeK:n tuottamat albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Mustabulbuli

Mustabulbuli (Hypsipetes madagascariensis) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustabulbulia tavataan Komoreilla, Madagaskarissa, Mayottella ja Seychelleillä. Sitä on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Mustabulbuli on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Punanokkabulbuli

Punanokkabulbuli (Hypsipetes leucocephalus) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Punanokkabulbulia tavataan laajalla alueella Intian niemimaalla ja Itä- ja Kaakkois-Aasiassa. Sitä on kuvattu melko yleisestä hyvin yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Bulbulit
Sevastopol (1911)

Sevastopol oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1911 vesille laskettu Gangut-luokan taistelulaiva, joka nimettiin vuosina 1854–1855 käydyn Sevastopolin piirityksen mukaan. ==Valmistus== Keisari Nikolai II tilasi aluksen duuman vastustuksesta huolimatta vuoden 1908 lopulla Itämeren telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 16. kesäkuuta 1909. Alus laskettiin vesille kaksi vuotta myöhemmin 27. kesäkuuta 1911 ja valmistui 17. marraskuuta 1914.Gardiner 1985, s. 302 ==Palvelus== Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Helsinkiin sijoitettuun 1. taistelulaivaprikaatiin, jonka tehtävänä oli suojata pääkaupunkia estämällä kulku Porkkalankapeikosta. Ensimmäisessä maailmansodassa Sevastopol suojasi Suomenlahtea saksalaisten hyökkäyksiltä ja avusti miinalaivoja yhdessä sisaralustensa kanssa. Alus oli Liepājan lähistöllä 27. elokuuta, mikä oli pisin purjehdus Suomenlahden ulkopuolelle sodan aikana. Sevastopol ajoi karille 10. syyskuuta, minkä seurauksena alus oli korjattavana kaksi kuukautta. Aluksella syttyi 17. lokakuuta ruutipalo, joka vaati kaksi kuolonuhria, useiden muiden saadessa palovammoja. Aluksen miehistö osallistui Helmikuun vallankumoukseen liittyen bolševikkien puolelle. Brest-Litovskin rauhansopimuksen mukaan Venäjän oli evakuoitava joukkonsa Helsingistä maaliskuussa 1918 tai internoitava aluksensa itsenäiseen Suomeen. Sevastopol ja sen sisaralukset lähtivät Helsingistä 12. maaliskuuta ja saapuivat Kronstadtiin viisi päivää myöhemmin. Aluksen miehistö osallistui Kronstadtin kapinaan maaliskuussa 1921 kärsien tappion, minkä jälkeen se uudelleennimettiin 31. maaliskuuta 1921 Parižskaja Kommunaksi Pariisin kommuunin mukaan. Alus siirrettiin 22. marraskuuta 1929 Mustanmeren laivastoon.Whitley, M. J. s. 222-225 Toisessa maailmansodassa alus oli Sevastopolissa tukien tykeillään kaupungin puolustusta, kunnes se evakuoitiin Potiin 22. maaliskuuta 1942. Parižskaja Kommunaa ei uskallettu siirtää merelle saksalaisten upotettua lähes koko Mustanmeren laivaston lentokoneillaan. Alus palasi Sevastopoliin 5. marraskuuta 1944 saaden palkinnoksi toimistaan Punalipun kunniamerkin 8. heinäkuuta 1945. Sodan jälkeen alus oli koululaivana 24. heinäkuuta 1954 alkaen. Alus hinattiin 17. helmikuuta 1956 romutettavaksi Kasmyshin Batiin.Whitley, M. J. s. 225 ==Lähteet== * * * === Viitteet === Luokka:Gangut-luokan taistelulaivat Luokka:Venäläiset ensimmäisen maailmansodan taistelulaivat Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan taistelulaivat
Intiaani (albumi)

Intiaani on helsinkiläisen laulaja-lauluntekijä Kari Tapiirin 13. kesäkuuta 2012 julkaistu debyyttialbumi. Albumi julkaistiin Timmion Recordsin kautta, ja sen kappaleista "Maailmanpyörä", "Intiaani", "Symbioosi" ja "Olen ollut" on julkaistu musiikkivideot. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Keskisuomalainen: negatiivinenKeskisuomalainen * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Suomalaiset folkalbumit Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit
Suomen rugby union -maajoukkue

Suomen rugby union -maajoukkue on Suomen kansallinen Rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 1982 Sveitsin maajoukkuetta vastaan. Suomi ei ole toistaiseksi ikinä selviytynyt rugby unionin arvokisoihin. Joukkueen päävalmentajana toimii uusi-seelantilainen Isaac Visser. Suomi on sijoittunut European Nations Cupin 2C-divisioonassa toiseksi kaudella 2018–2019 ja kolmanneksi kaudella 2017–2018. Suomi on pelannut kesäkuuhun 2018 mennessä kaikkiaan 57 maaottelua, joista se on voittanut 13, pelannut yhden tasan ja hävinnyt 43. Suomi on kohdannut kaikkiaan 14 eri maata, joista se on kukistanut kuusi. Toukokuussa 2020 Suomi oli kansainvälisen rugbyliitto WR:n maailmanrankingissa 86. sijalla. == Joukkueen pelaajat läpi historian == Etupelaajat * *Mikael Ahola, Helsinki Warriors *Ossi Aro, Helsinki RC *András Dévényi, Helsinki RC *Kosti Eskola, Helsinki Warriors *Karl Filtness, Jyväskylä RC *Frederic Harrison, Tampere RC *Janne Heinänen, Jyväskylä RC *Rob Hussey, Jyväskylä RC *Aaro Katainen, Jyväskylä RC *Paul Kernick, Helsinki RC *Matti Keränen, Kuopio RC *Juho Kiljain, Jyväskylä RC *Mauno Konttila, Jyväskylä RC *Miikka Lahtinen, Eagles RFC *Tapio Lahtinen, Jyväskylä RC *Aleksi Laitinen, Vaasa RC *Sebastian Mickelsson, Old Town Shamrocks *Joonas Nevakivi, Helsinki RC *Antti Pappila, Helsinki Warriors *Juha Rainvuori, Helsinki Warriors *Tatu Rantakokko, Eagles RFC *Riku Ryynänen, *Marko Sallert, Helsinki RC *Kalle Salminen, Eagles RFC *Semu Salmivalli, Eagles RFC *Sami Sarkki, Eagles RFC *Lauri Tammero, Eagles RFC *Ari Tikkanen, Kuopio RC *Olli- Pekka Tuomaala, Vaasa RC *Sauli Tyvi, Vaasa RC *Petri Virrankoski, Tampere RC *Antti Virtanen, Vaasa RC *Isaac Visser, Eagles RFC *Dawie van der Walt, Tampere RC *Kalle Välimäki, Linna RC *Stephen Whittaker, Helsinki RC Takapelaajat *Jan Airola, Eagles RFC *Patrik Aunula, *Avea Avea, Linna RC *Alexander Bannatyne, Old Town Shamrocks *Paul Davies, Kuopio RC *Thomas Finell, Helsinki Warriors *Cristiaan Freeman, Tampere RC *Joakim Grader, Rugby Club 't Gooi *Pyves Guiban, Eagles RFC *James Harrod, Helsinki Warriors *Kalle Helin, Vaasa RC *Panu Leinonen, Helsinki RC *Matt Jordan, Helsinki Warriors *Arsi Kilpelänaho, Jyväskylä RC *Markku Kiviniemi, Eagles RFC *Elias Korhonen, Eagles RFC *Antti Lammi, Helsinki Warriors *Bernt Lindell, Eagles RFC *Mikko Luopio, Tampere RC *Tomi Moilanen, Jyväskylä RC *Drew Myrie, Espoo RC *Crispin Mäenpää, Tampere RC *Risto Peltomäki, Pori Bombers *Galen Rangiawha, Eagles RFC *Henri Repo, Karjala RC *Lasse Sariola, Helsinki Warriors *Tero Siivonen, Jyväskylä RC *Christian Skoghölm, Spartacus *Ilkka Tuomaala, Tampere RC *Valtteri Valtia, Helsinki Warriors *Jussi Viljanen, Kuopio RC *Timo Väljä, Vaasa RC == Lähteet == Miesten rugby union -maajoukkue Luokka:Rugby union -maajoukkueet Rugby union
Kermit K. Beahan

Raymond "Kermit" King Beahan (9. elokuuta 1918 Joplin, Missouri – 10. maaliskuuta 1989 Clear Lake City, Texas) oli yhdysvaltalainen kenraaliluutnantti. Hän pudotti Fat Man -atomipommin Nagasakiin. Tehtävä oli monin tavoin hankala suorittaa, sillä sen aikana tapahtui useita vaikeuttavia asioita. Siksi pääkohteeksi suunniteltu Kokura välttyi pommitukselta. Pommi osui n. 5 km ohitse suunnitellusta kohteestaan, joka oli asevälinetehdas.Thomas & Witts, 1977/1981: s. 361 Kapteenin arvoisena Beahan osallistui Silverplate-projektiin. B-29-tyypin raskas pommituskone Great Artiste nimettiin viittauksena Beahaniin. Beahanin miehistö väitti tämän osuvan korkealta hyvin pieneen kohteeseen, josta juontui nimitys: ”Suuri taitaja” (). Väitetyn kohteen koko vaihteli kurkkutynnyristä kolikkoon lähdemaininnan mukaan.Thomas & Witts, 1977/1981: s. 41, 147 & 149. Myöhemmässä haastattelussaan Beahan mainitsi toivovansa, että hän olisi kaikkein viimeinen sotilashenkilö, joka joutuu pudottamaan atomipommin elävien ihmisten päälle.http://www.nytimes.com/1989/03/11/obituaries/kermit- beahan-70-bombardier-on-plane-that-dropped-a-bomb.html ==Katso myös== *Charles Sweeney *Thomas W. Ferebee *Paul Tibbets *Bockscar ==Lähteet== *Eyewitness over Nagasaki, August, 9, 1945 - Trinity Atomic Web Site http://www.cddc.vt.edu/host/atomic/hiroshim/laurenc1.html (Luettu 21.9.2013) *Kermit Beahan, 70, Bombardier On Plane That Dropped A-Bomb - New York Times http://www.nytimes.com/1989/03/11/obituaries/kermit-beahan-70-bombardier-on- plane-that-dropped-a-bomb.html *Kermit Beahan (1918 - 1989) - Find A Grave Memorial http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid;=30493177 *Gordon Thomas ja Max Morgan Witts: Enola Gay – Pommikone Hiroshiman yllä. WSOY, 1981. Luokka:Yhdysvaltalaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Yhdysvaltalaiset lentäjät Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
JoKa

JoKa tarkoittaa seuraavia asioita: * Joensuun Kataja, urheiluseura * Joutsenon Kataja, urheiluseura.
Englannin rugby union -maajoukkue

Englannin rugby union -maajoukkue on Englannin kansallinen Rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa jo vuonna 1871. Kotiottelunsa Englanti pelaa Lontoossa sijaitsevalla Twickenham Stadiumilla. Maailman parhaisiin rugbymaihin kuuluva Englanti voitti vuonna 2003 tähän asti ainoan maailmanmestaruutensa kukistettuaan finaalissa Australian 20–17. Loppuottelun häviävänä osapuolena joukkue on ollut vuosien 1991, 2007 ja 2019 kisoissa. Englanti on voittanut Six Nations Championshipin mestaruuden 40 kertaa, sijoittunut toiseksi 32 kertaa ja kolmanneksi 19 kertaa (vuoteen 2019 mennessä). Englanti oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa kolmannella sijalla. == Arvokisat == ===MM-kisat=== *1987: Puolivälierissä *1991: Hopeaa *1995: Neljäs *1999: Puolivälierissä *2003: Maailmanmestaruus *2007: Hopeaa *2011: Puolivälierissä *2015: Karsiutui alkulohkon jälkeen *2019: Hopeaa == Lähteet == *Englannin rugbymaajoukkueen saavutukset the-sports.org-sivustolla === Viitteet === Luokka:Englannin rugby Luokka:Rugby union -maajoukkueet
Tongan rugby union -maajoukkue

Tongan rugby union -maajoukkue, lempinimeltään `Ikale Tahi eli Merikotkat, on Tongan kansallinen Rugby union -joukkue. Valtion pienestä koosta huolimatta joukkue on yksi lajin parhaista, ja toukokuussa 2020 se oli kansainvälisen rugbyliitto IRB:n maailmanrankingissa 13. sijalla. Rugby unionia pidetään myös Tongan kansallisurheilulajina. Tonga on pelannut maailmanmestaruuskilpailuissa kahdeksan kertaa. Joukkue on jäänyt ainoastaan vuoden 1991 kisojen ulkopuolelle. Lopputurnauksessa Tonga ei kuitenkaan ole onnistunut kertaakaan etenemään lohkovaihetta pidemmälle. MM-kisoissa 2011 se voitti alkulohkon ottelussa Ranskan, joka saavutti lopulta hopeaa. Tonga on sijoittunut World Rugby Pacific Nations Cupissa toiseksi 2011, 2017 ja 2018 sekä kolmanneksi 2012, 2013, 2015 ja 2016. Joukkueen erityispiirre on kailao-sotatanssista muodostetun sipi taun esittäminen ennen ottelun alkua. == Arvokisat == ===MM- kisat=== Lähde: The-sports.org & Telegraph *1987: Putosi lohkovaiheessa *1995: Putosi lohkovaiheessa *1999: Putosi lohkovaiheessa *2003: Putosi lohkovaiheessa *2007: Putosi lohkovaiheessa *2011: Putosi lohkovaiheessa *2015: Putosi lohkovaiheessa *2019: Putosi lohkovaiheessa ==Lähteet== Rugby union -maajoukkue Luokka:Rugby union -maajoukkueet
Sameaolkiyökkönen

Sameaolkiyökkönen (Mythimna impura) on erittäin yleinen ja runsaslukuinen keski- ja loppukesän yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Sameaolkiyökkösen kanssa varsin samannäköisiä ovat muutamat Mythimna-suvun lajit, etenkin vaaleaolkiyökkönen (Mythimna pallens) sekä ruoko-olkiyökkönen (Mythimna straminea), joskin sameaolkiyökkönen on näitä pienempi. Etusiivet ovat pituuteensa nähden leveähköt ja ulkoreunastaan tasaiset, joskin pyöreäkärkiset. Etusiipien pohjaväri on harmaankellertävä ja valkoiset siipisuonet antavat siivelle voimakkaasti juovikkaan ulkoasun. Ulompi poikkiviiru erottuu siivellä muutamana mustana pisteenä. Etusiiven alapinta on keskiosastaan laajalti mustahko. Takasiivet ovat jokseenkin tasaisen mustanharmaat, joskus ulkoreunasta vaaleammat, ja niitä reunustavat siipiripset ovat valkeat. Siipiväli 30-35 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 153 == Levinneisyys ja lentoaika == Lajin levinneisyys ulottuu Pyreneiltä pohjoisen Keski-Euroopan ja Pohjois-Euroopan kautta Lähi-itään ja Keski-Aasian vuoristoihin ja Japaniin asti. Suomessa levinneisyysalue ulottuu etelästä likimain Kemi–Kajaani-linjalle. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun loppupuolelta elokuun lopulle huipun ollessa heinäkuun lopulla.Perhoswiki Mahdollisesti joinakin vuosina toinen sukupolvi lentää elo-syyskuussa. == Elinympäristö ja elintavat == Sameaolkiyökköstä tavataan etenkin avoimilla, kosteapohjaisilla paikoilla, kuten rantaniityillä, mutta myös kulttuuriympäristöissä ja se on yksilömäärältään usein runsaslukuinen. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, satunnaisemmin syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii. == Ravintokasvi == Toukka elää erilaisilla heinillä ja saroilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Vlindernet * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Vaaleaolkiyökkönen

Vaaleaolkiyökkönen (Mythimna pallens) on melko yleinen keski- ja loppukesän yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Vaaleaolkiyökkönen muistuttaa varsin paljon etenkin sameaolkiyökköstä (Mythimna impura), mutta on yleissävyltään sitä vaaleampi ja etusiivet ovat muodoltaan enemmän pitkänomaiset. Siipien pohjaväri on oljenkellertävä, usein hieman punertavankeltainen, ja valkoiset siipisuonet antavat siiville ohuen pitkittäisviirutuksen. Ulomman poikkiviirun kohdalla erottuu joskus harvoin muutama musta piste. Alapinnoiltaan etusiivet ovat lähes valkeat. Takasiivet ovat melko valkeat, mutta ulkoreunan tuntumasta usein mustakehnäiset. Siipiväli 30-38 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 154 == Levinneisyys ja lentoaika == Levinneisyys ulottuu Euroopasta sen pohjoisimpia osia lukuun ottamatta Pohjois-Aasian poikki Venäjän Kaukoitään. Suomessa sitä tavataan harvakseltaan ainakin Etelä-Lappiin saakka. Ensimmäinen sukupolvi lentää kesäkuun lopulta elokuun lopulle ja huomattavasti vähälukuisempi toinen sukupolvi joinakin vuosina elokuun lopulta lokakuun alkuun.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Vaaleaolkiyökkönen viihtyy avoimilla ja kosteapohjaisilla paikoilla sekä kulttuuriympäristöissä ja muistuttaa sikäli elintavoiltaan sameaolkiyökköstä. Vaaleaolkiyökkönen on kuitenkin lukumäärältään selvästi sameaolkiyökköstä vähäisempi ja esiintymiseltään enemmän paikoittainen. Perhoset tulevat valolle, heikommin syötille. Toukka talvehtii keskenkasvuisena. == Ravintokasvi == Toukka elää erilaisilla heinillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Vlindernet * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Maja Keuc

Maja Keuc (s. 16. tammikuuta 1992 Maribor) on slovenialainen laulaja. Hän nousi julkisuuteen Slovenija ima talent -kykyjenetsintäkilpailusta, jossa sijoittui vuonna 2010 toiseksi. Keuc on julkaissut kaksi studioalbumia. ==Eurovision laulukilpailu 2011== Keuc edusti Sloveniaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan "No One". Hän selvisi semifinaalista loppukilpailuun, jossa sijoittui lopulta 13. sijalle, 96 pisteellä. === Studioalbumit === *Indigo (2011) *Fairytales (2016) ==Lähteet== Luokka:Slovenialaiset laulajat Luokka:Slovenian euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2011 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruoko-olkiyökkönen

Ruoko-olkiyökkönen (Mythimna straminea) on harvinaisehko rantaruovikoiden yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Ruoko-olkiyökkönen muistuttaa väritykseltään ja kuvioinniltaan erityisen paljon sameaolkiyökköstä (Mythimna impura) sekä vaaleaolkiyökköstä (Mythimna pallens). Etusiipien pohjaväri on kellertävän harmaa tai harmahtavan kellanpunainen ja etenkin siipisuonten ympärillä tasaisesti mustakehnäinen. Valkoiset siipisuonet antavat etusiiville pitkittäisjuovaisen kuvioinnin. Siiven keskiosa paksun valkoisen siipisuonen tuntumassa on värjäytynyt pitkittäissuunnassa voimakkaasti mustansävyiseksi. Ulomman poikkiviirun kohdalla siivessä on yleensä useita mustia pisteitä. Takasiivet ovat melko valkeat, mutta etenkin siipisuonten kohdalla on voimakkaasti mustaa väriä. Lisäksi hyväkuntoisilla perhosyksilöillä näkyy edestä päin katsottaessa pään takana kolme violetinsävyistä poikkijuovaa. Siipiväli 30-35 mm.Svenska fjärilar UK Moths s. 152 == Levinneisyys ja lentoaika == Ruoko-olkiyökkösen levinneisyys ulottuu paikoittaisesti Keski- Euroopasta Uralille. Suomessa pohjoisimmat havainnot ovat suunnilleen Raahe–Lieksa-linjalta, mutta useimmat havainnot lajista keskittyvät Ahvenanmaalle, lounais- ja etelärannikoille sekä Keski- ja Itä-Suomen järviseuduille. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta elokuun alkuun.Perhoswiki == Elinympäristö ja elintavat == Ruoko-olkiyökkösen elinympäristöjä ovat rantojen ruovikot, eikä sitä erityisemmin tavata niiden ulkopuolella. Perhosia houkuttavat sekä valo että syötit. Toukka piiloutuu päivisin ruokojen sisään ja talvehtii keskenkasvuisena. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveja ovat järviruoko (Phragmites australis) sekä helvet (Phalaris). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bestimmungshilfe des Lepiforums * Vlindernet * Moths and Butterflies of Europe and North Africa Luokka:Tarhayökköset
Arimaspi

Arimaspi on muinaiskreikkalaisissa kirjoituksissa esiintyvä taruolento. Pohjoisessa asuvat arimaspit ovat yksisilmäisiä ja viekkaita olentoja, jotka himoitsevat ja ryöstelevät griippien kultaa.Tieteen kuvalehti Historia 12/2013, s. 70 ==Lähteet== Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Taruolennot
Tove Slotte

Tove Catarina Slotte-Elevant (s. 2. elokuuta 1957 Turku) on suomalainen kuvittaja ja graafinen suunnittelija.Vem och vad 1996, s. 541. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X Varsinaiselta koulutukseltaan hän on keraamikko. Hän valmistui taiteen kandidaatiksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1983. Karjalohjalla asuva Slotte työskenteli Arabialla vuosina 1985–1993, jonka jälkeen hän toimi freelancerina vuoteen 2022 saakka. Slotten tunnetuimpia töitä ovat hänen Arabialle ja Iittalalle suunnittelemansa Muumi-aiheiset tuotteet. Hän on muun muassa suosittujen muumimukien kuvittaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat
Mihail Pervuhin

Mihail Georgijevitš Pervuhin (; 14. lokakuuta (J: 1. lokakuuta) 1904 Jurjuzan, Ufan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 22. heinäkuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja diplomaatti. Pervuhin toimi Neuvostoliiton varapääministerinä vuosina 1940–1944 ja 1950–1955, ensimmäisenä varapääministerinä vuosina 1955–1957 sekä Neuvostoliiton suurlähettiläänä Saksan demokraattisessa tasavallassa vuosina 1958–1962.Klinge, Matti – Blomstedt, Yrjö (toim.): Paasikiven päiväkirjat, osa 2, s. 647. Helsinki: WSOY, 1986. ISBN 951-0-13349-3. Mihail Pervuhin allekirjoitti yhdessä Neuvostoliiton Helsingin-suurlähettilään Viktor Lebedevin sekä Suomen pääministerin Urho Kekkosen ja ulkoministeri Johannes Virolaisen kanssa Helsingissä 26. tammikuuta 1956 asiakirjan, jonka nojalla Neuvostoliitto palautti Porkkalan vuokra-alueen Suomelle. Pervuhin syntyi työläisperheeseen Uralilla ja liittyi kommunistipuolueeseen 15-vuotiaana. Hän opiskeli Moskovassa sähköinsinööriksi ja toimi pitkään voimalan johtajana, kunnes vuonna 1938 nimitettiin raskaan teollisuuden varaministeriksi, mistä hänen poliittinen uransa alkoi. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Neuvostoliittolaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Kiosked

Kiosked Oy Ab on vuonna 2010 perustettu suomalainen verkkomainonnan alalla toimiva yritys. Sen pääkonttori ja tuotekehitys ovat Espoossa, ja toimipisteitä on Britanniassa, Yhdysvalloissa ja Singaporessa. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2012 nolla. Työntekijöitä on 50.Satu Helin, Kiosked myy kengät jalasta, Helsingin Sanomat, 9.8.2013 Kiosked on valittu yhdeksi Vuoden 2012 HopeahuipuistaVuoden Huiput, viitattu 9.8.2013 ja Wired.co-lehdessä Vuoden startup -yritysten joukossa viikon starupiksiStartup of the Week: Kiosked Wired.co, viitattu 9.8.2013. Vuoden 2012 Grand Onessa se sai Grand Prix’n ja valittiin parhaaksi b-to-b-palveluksi,Marmai.fi, viitattu 9.8.2013. Sen toimitusjohtaja on Micke Paqvalén ja kehitysjohtaja Antti Pasila. Hallituksen puheenjohtaja on Tero Ojanperä, Vision + rahaston johtaja. Kiosked on erikoistunut automaattiseen verkkomainontaan tuottamalla älykkään alustan kautta innovatiivisia mainosformaatteja, joka integroituvat julkaisijan sisältöön. Kioskedin teknologia tunnistaa sen kohdan sisällöstä mistä sivua katsova henkilö on kiinnostunut ja tarjoaa siihen relevantin mainossisällön. Kioskedin alustan kautta mainostajat voivat parantaa digitaalisten kampanjoidensa tehokkuutta, ja julkaisijat saavat uuden ja nopean tulolähteen. ==Katso myös== *Thinglink ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset mainostoimistot
Hännilänsalmen riippusilta

Hännilänsalmen riippusilta Nelostiellä Viitasaarella oli Keiteleen ylittävä teräsrakenteinen riippusilta. Suomen maanteille rakennettiin 1960-luvulla kuusi riippusiltaa, joista Hännilänsalmen silta oli ensimmäinen. Sillan suunnitteli DI Heimo Paavola TVH:n siltaosastolta, silta valmistui 1962. Betonikantisen sillan pääjänne oli 125 metriä ja molemmat reunajänteet 20 metriä. Hännilänsalmen silta purettiin vuonna 2010. Ennen riippusillan valmistumista Hännilänsalmi oli ylitetty lossilla. == Sillan purku == Riippusilta tuli tiensä päähän 2000-luvun alussa. Raskaat ja leveät erikoiskuljetukset eivät voineet käyttää sitä. Silta korvattiin sen länsipuolelle rakennetulla teräsbetonisella ulokelaattapalkkisillalla, jonka kokonaispituus on 276 metriä. Se avattiin liikenteelle 12. lokakuuta 2009 ja vanha silta suljettiin. Riippusilta purettiin talven 2009–2010 aikana. Murskattu betonikansi käytettiin maanrakennukseen, ja teräsosat, yhteensä noin 140 tonnia, menivät uusiokäyttöön. Osa teräspalkeista voitiin käyttää pienempien siltojen rakenteisiin. Sillan penkereet purettiin ja maisemoitiin. == Lähteet == Luokka:Valtatie 4 Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Suomen riippusillat Luokka:Viitasaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset sillat
BeA-Group

BeA GmbH eli BeA-Group on saksalainen kiinnitystarvikkeiden valmistaja. Yhtiö on valmistanut mm. nauloja ja hakasia vuodesta 1910. Lisäksi yhtiö valmistaa naulaimia ja muita erilaisia kiinnitysalan tarvikkeita. Yrityksen toiminta on maailmanlaajuista. BeA:lla on vakituiset toimipisteet yli 30 maassa.http://www.bea-group.com/bea/en/unternehmen/Behrens-AG/index.php Suomessa BeA:n maahantuoja on Kiinnike-Heinonen Oy, jonka toimipiste sijaitsee Kauhajoella Etelä-Pohjanmaalla.http://www.kiinnike-heinonen.fi/ == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BeA Deutschland Luokka:Saksalaiset teollisuusyritykset
Aino Siitonen

Aino Iida Inkeri Siitonen (s. 29. syyskuuta 1994) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmentaa Reijo Siitonen. Siitosen ennätys on sekä ulko- että sisäradoilla 430 cm vuodelta 2016. == Ura == Siitonen karsiutui loppukilpailusta Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän sijoittui kymmenenneksi alle 23-vuotiaiden EM- kilpailuissa Tallinnassa 2015. Siitonen on saavuttanut hopeaa Vaasan Kalevan kisoissa 2013 tuloksella 400 cm, Porin Kalevan kisoissa 2015 uudella ennätyksellään 425 ja Oulussa 2016 tuloksella 410. Pronssille hän on sijoittunut Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 tuloksella 395 ja Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 tuloksella 391. Sisäratojen SM-kilpailuissa Siitonen on saavuttanut pronssia vuosina 2013, 2014, 2016 ja 2018. 19-vuotiaiden Suomen- mestaruuden hän voitti ulko- ja sisäradoilla vuonna 2013 ja 22-vuotiaiden Suomen-mestaruuden ulkoradoilla vuonna 2015 ja sisäradoilla vuonna 2014 ja 2016. Suomi–Ruotsi-maaottelussa hän on kilpaillut vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset seiväshyppääjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Bahaman lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Bahamalla. ==Nykyiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Abaco Air - - - ? Air Charter Bahamas - - - ? Bahamasair UP BHS BAHAMAS 1973 Cat Island Air \- CIS - ? Cherokee Air - - - ? Flamingo Air - - - ? Golden Wings Charters - - - ? Island Helicopters - - - ? Pineapple Air - PNP - ? Regional Air \- RGB - ? Safari Seaplanes - - - ? SkyBahamas Airlines Q7 SBM TROPICAL SKY 2006 Southern Air Charter PL SOA SOUTH AIRCHARTER ? Stella Maris Aviation - - - ? Take Flight Charters - - - ? Twin Air - - - ? Western Air WT WST - 2001 ==Entiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Lopetti toiminnan Blackhawk International Airways - - - 1991 ? Laker Airways 7Z LBH LBH 1992 2005 ==Katso myös== * Luettelo lentoyhtiöistä ==Lähteet== * Bahama
Luettelo Barbadoksen lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo lentoyhtiöistä, jotka operoivat tai ovat operoineet Barbadoksella. ==Nykyiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan LIAT LI LIA LIAT 1956 ==Entiset lentoyhtiöt== Lentoyhtiö IATA ICAO Kutsutunnus Aloitti toiminnan Lopetti toiminnan REDjet RD RDJ RED JET 2011 2012 Trans Island Air 2000 - TRD TRANS ISLAND 1982 2004 ==Katso myös== * Luettelo lentoyhtiöistä * Barbados