EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Cara Cunningham

Cara Cunningham (aiemmin tunnettu salanimellään Chris Crocker, s. 7. joulukuuta 1987 Yhdysvallat) yhdysvaltalainen bloggaaja, joka on tunnettu useista mielipiteitä jakavista nettivideoistaan, joita hän aiemmin julkaisi YouTubessa. Osa videoista ovat leikkimielisiä ja puhdasta huumoria, mutta moni ottaa kantaa häntä itseään vaivaaviin yhteiskunnallisiin ongelmiin ja epäkohtiin. Cunningham puhuu monissa videoissaan muun muassa homojen oikeuksista ja yhteiskunnallisesta asemasta. Crocker on salanimi, jonka avulla Cunningham on pitänyt tarkan kotipaikkansa sekä aiemmin myös oikean sukunimensä salaisena. Kesäkuun alussa 2008 hänen MySpace-videoitaan oli katsottu yli 46 miljoonaa kertaa. Cunningham on kertonut transsukupuolisuudestaan Instagram-tilillään ja on vaihtanut nimensä Caraksi Syyskuun 2007 Leave Britney Alone -videon seurauksena MTV:n vlog-uranuurtaja ja uutistyöntekijä Matt Sunbulli pyysi Cunninghamia tekemään videon MTV:n Internet-sivuille,Escape from Real Bitch Island, The Stranger, 30.5.2007 ja videota näytettäisiin myös televisiossa. Cunningham on sanonut toivovansa kehittyä näyttelijänuralla ja on suostunut kehittämään ideoita TV-ohjelmaan tuottaja Glenn Meehanin kanssa ja on tavannut MTV:n homo-teemaisen kanavan, LOGOn, edustajia. Variety-lehden mukaan Cunningham on allekirjoittanut sopimuksen 44 Blue Productionsin kanssa omasta tosi-tv-sarjasta nimeltä Chris Crocker's 15 Minutes More.15 Minutes ... More, Between The Lines; PrideSource.com, 4.10.2007 Lokakuussa 2007 Crocker avasi Fox Reality -kanavan "Reality Remix Really Awards" -tapahtuman. Cunningham esiintyy Weezerin 23. toukokuuta 2008 julkaistulla musiikkivideolla "Pork and Beans". Cunningham on tehnyt myös pornoa.YouTube Star Chris Crocker Makes Gay Porn Debut XBIZ Newswire. 2.10.2012. Viitattu 17.4.2016 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Chris Crockerin virallinen kotisivu * Luokka:Yhdysvaltalaiset julkisuuden henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset tubettajat Luokka:Yhdysvaltalaiset bloginpitäjät Luokka:Videobloginpitäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valoa ikkunassa

Valoa ikkunassa on Laila Kinnusen esittämä mollissa kulkeva balladi, joka oli edustussävelmänä Suomen osallistuessa ensi kertaa Eurovision laulukilpailuihin vuonna 1961. Laulun on säveltänyt Eino Hurme ja sanoittanut Saukki. Kinnunen sijoittui kilpailussa kuudella pisteellä kymmenennelle sijalle kuudestatoista osallistujasta. ==Lähteet== * Luokka:Laila Kinnusen kappaleet Luokka:Suomen euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1961 euroviisuedustuskappaleet
Maiana

Maiana on Kiribatin Gilbertsaariin kuuluva atolli Tyynellämerellä. Se sijaitsee 28 kilometriä Tarawasta etelään. Maianan pituus on 14 kilometriä ja leveys 9,5 kilometriä. Atollin länsiosia reunustaa riutta. Asutus on keskittynyt saaren itä- ja pohjoisosiin 15,9 neliökilometrin alueelle. Asukkaita oli 1 982 vuonna 2015. == Lähteet == *http://www.oceandots.com/pacific/gilbert/maiana.php *http://www.kiritours.com/Data/maps/Maiana.htm == Aiheesta muualla == *http://www.janeresture.com/maiana/index.htm Luokka:Kiribatin saaret
Napan piirikunta

Napan piirikunta () on San Franciscon lahden ympäristöstä pohjoiseen sijaitseva piirikunta Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Vuonna sen asukasluku oli 124 279\. Piirikunnan pääkaupunki (county seat) on Napa. Piirikunta on yksi Kalifornian alkuperäisistä piirikunnista, se perustettiin vuonna 1850 Kalifornian tullessa osavaltioksi. Osia piirikunnasta liitettiin Laken piirikuntaan vuonna 1861. Piirikunta tunnetaan erityisesti viinituotannostaan. Napa Valleyssä sijaitsee paljon viinitarhoja. Windows XP:n oletustaustakuva "Bliss" on Napan piirikunnasta.http://www.spokesmanreview.com/local/story_txt.asp?date=022204&ID;=s1490284 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kalifornian piirikunnat
Napa Valley

Napa Valley on viininviljelyalue Yhdysvalloissa Kaliforniassa Napan piirikunnassa. Siellä on yli 300 viinitarhaa. Se on ilmastollisesti, maantieteellisesti ja geologisesti suosiollinen viininviljelylle. Ensimmäinen kaupallinen viinitarha sinne perustettiin 1858. Laaksossa viljellään useita erilaisia rypäleitä: Sauvignon Blanc, Chardonnay, Pinot Noir, Zinfandel, Merlot ja Cabernet Sauvignon. == Lähteet == Luokka:Kalifornian laaksot Luokka:Viinitilat
Nokia 2310

Nokia 2310 on Nokian matkapuhelin, joka julkaistiin maaliskuussa 2006. Puhelin on peruspuhelin värinäytöllä ja FM-radiolla. Puhelimessa on esiasennettuna kolme peliä, jotka ovat Nature Park, Snake Xenzia ja Bounce. Akkutyyppi on BL-5C ja sisältää yhden SIM-korttipaikan. Puhelimesta on saatavilla kolme eri värimallia: oranssi, sininen ja valkoinen. Puhelimessa on integroitu (sisäänrakennettu) kaiutin.http://www.gsmarena.com/nokia_2310-1524.php Nokia 2310 on paranneltu versio Nokia 2300 -puhelimesta. == Katso myös == * Luettelo Nokian tuotteista == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Käyttöohjeet * Nokia 2310 - Tuki Luokka:Nokian matkapuhelimet Luokka:Vuoden 2006 matkapuhelimet
Fyleus

Fyleus (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Eliin kuninkaan Augeiaan poika. Hänen isänsä karkotti hänet Efyrasta sen jälkeen kun hän oli puolustanut Heraklesta kiistassa Augeiaan tallien puhdistamisesta. Fyleuksesta tuli myöhemmin kuningas Herakleen surmattua Augeiaan kostoksi jäämättä saaneesta palkasta ja nostettua hänet kuninkaaksi. Toisen version mukaan hän perusti siirtokunnan Dolikheen. Fyleus oli Megeen isä, jonka hän sai joko Timandran tai Ktimenen kanssa. Luokka:Eliin kuninkaat
Hilary Masters

Hilary Masters (3. helmikuuta 1928 Kansas City, Missouri – 14. kesäkuuta 2015 Pittsburgh, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän syntyi Kansas Cityssä kirjailija Edgar Lee Mastersin ja Ellen Frances Coyne Mastersin poikana. Masters opiskeli Davidson Collegessa vuosina 1944–1946, palveli Yhdysvaltain laivastossa 1946–1947 ja valmistui Brownin yliopistosta vuonna 1952. Masters julkaisi useita romaaneja, novelleja ja esseitä, mutta myös tietokirjallisuutta. Hän opetti kirjoittamista useissa yliopistoissa; vuonna 1983 hänestä tuli Carnegie Mellon -yliopiston englannin professori Pittsburghissa. Masters kuoli 87-vuotiaana kotonaan Pittsburghissa 14. kesäkuuta 2015. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tipi-tii

Tipi-tii on Marion Rungin esittämä, Suomen toinen edustussävelmä Eurovision laulukilpailuissa. Vuoden 1962 Eurovision laulukilpailun Suomen karsinnoissa valittiin sävelmä ja sävelmälle esittäjä, mikä poikkeaa nykyisestä käytännostä, jonka mukaan jokainen artisti esittää oman sävellyksensä. Finaaliin valittiin postikorttiäänestyksellä neljä laulua kahdeksasta jatkoon, ja näistä voittajan valitsivat alueraadit. Marionin lisäksi toinen vaihtoehto esittäjäksi oli Kai Lind, mutta voittaja valittiin liki yksimielisesti. Luxemburgissa pidetyssä loppukilpailussa Suomen nuori, 16-vuotias edustaja, Marion sijoittui laulullaan suhteellisen hyvin seitsemänneksi, Norjan 1 pisteellä sekä Yhdistyneen kuningaskunnan 3:lla pisteellä. Silloisissa lehdistöarvioissa ”Tipi-tiitä” kehuttiin poikkeuksellisen iloiseksi suomalaisiskelmäksi, mitä pidettiin hyvänä kansainvälisille markkinoille pyrittäessä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomen euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1962 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Kari Tuomisaaren sanoittamat kappaleet
Lena Nyman

Anna Lena Lisabet Nyman (23. toukokuuta 1944 – 4. helmikuuta 2011) oli ruotsalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa lapsena ja nousi 1960-luvun lopussa maineeseen rooleillaan Vilgot Sjömanin elokuvissa Olen utelias – keltainen ja Olen utelias – sininen. Nyman esiintyi muun muassa elokuvissa Päästäkää vangit irti – on kevät! (Tage Danielsson, 1975) ja Syyssonaatti (Ingmar Bergman, 1978). Nyman voitti parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon vuonna 1968. Hän on esiintynyt myös teatterissa ja laulanut. == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet Luokka:Parhaan naispääosan Guldbagge-palkinnon saajat Luokka:Litteris et Artibus -palkitut
Kuparinen

Kuparinen on suomenkielinen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan sukunimen haltijoita on ollut Suomessa 3 053 (9.5.2022). ==Tunnettuja Kuparinen-nimisiä henkilöitä== * Aleksanteri Kuparinen (kirjailijanimi Aleksanteri Aava, 1883–1956), maanviljelijä ja runoilija * Eero Kuparinen (s. 1948), historiantutkija, tietokirjailija * Matti Kuparinen (s. 1984), jääkiekkoilija, Risto Kuparisen poika * Mikko Kuparinen (s. 1977), jääkiekkoilija * Mikko Kuparinen (s. 1979), elokuvaohjaaja * Risto Kuparinen (1946–2020), jääkiekkovaikuttaja * Susanna Kuparinen (s. 1974), teatteriohjaaja ja toimittaja * Timo Kuparinen (1946–2016), radio- ja televisiotoimittaja * Tuomas Kuparinen (s. 1979), jalkapalloilija == Lähteet ==
Karlan kraatteri

Karlan kraatteri () Tatarstanissa Venäjällä syntyi asteroiditörmäyksessä. Ehkä plioseenikaudella noin viisi miljoonaa vuotta sitten tapahtunut törmäys synnytti 10 km:n läpimittaisen kraatterin. == Lähteet == Luokka:Kraatterit Luokka:Tatarstanin maantiede
Tom tom tom

Tom tom tom on iskelmä, jolla Marion Rung edusti Suomea vuoden 1973 Eurovision laulukilpailussa Luxemburgissa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Rauno Lehtinen. Marion sijoittui kappaleella kuudennelle sijalle 93 pisteellä. Siitä tuli Suomen piste-ennätys noin kolmen vuosikymmenen ajaksi. Marion esiintyi ensimmäisenä, ja äänentoistossa olleen vian vuoksi hän ei kuullut orkesteria ja saliyleisö ei kuullut laulua. Marion esitti laulunsa kuitenkin moitteettomasti alusta loppuun, vaikka odotti koko ajan ohjaajan keskeyttävän esityksen. Marion on myös ainoa viisulaulaja, joka on aloittanut Euroviisufinaalin kahdesti samassa paikassa pidetyssä kilpailussa. Myös vuoden 1962 loppukilpailu pidettiin Luxemburgissa, ja Marion esitti ”Tipi-tiinsä” sielläkin ensimmäisenä. Vuonna 1973 Marionia pidettiin erittäin sopivana Suomen Euroviisuedustajana kansainvälisen kokemuksensa ja juutalaistaustansa takia. Myös Rauno Lehtinen tunnettiin eurooppalaistyylisenä säveltäjänä, ja hän itsekin sanoi säveltäneensä kappaleen juuri eurooppalaista makua tavoitellen: ”Suomessa kovasti suosittu slaavilainen molli ei kerta kaikkiaan mene Keski-Euroopassa.”Jouko Sorjanen: Aurinko on yhteinen, Viikko 14 / 1973, katso == Levytys == Kappale levytettiin Finnvox-studiolla Helsingissä helmikuussa 1973 kahdessa sessiossa; 5. päivä äänitettiin taustat ja 9. päivä jouset sekä todennäköisesti myös laulut. Sessioiden tuottajana toimi Raimo Henriksson.Marionin Olkaa hyvä! Kaikki singlet 1971–1986 -kokoelman liite, s. 14. === Muusikot === * Marion Rung – laulu * Rauno Lehtinen – kapellimestari * Juhani Aaltonen ja Esa Pethman – huilut * Paavo Honkanen ja Sven Nygård – klarinetit * Unto Haapa-aho – bassoklarinetti * Jörgen Petersen ja Tauno Virtanen – trumpetit * Juhani Aalto, Sointu Huuskonen ja Seppo Peltola – pasuunat * Esko Linnavalli ja Kaj Westerlund – piano tai sähköpiano * Antero Jakoila ja Heikki Laurila – kitarat * Matti Bergström – basso * Ilpo Kallio – rummut * Nappi Ikonen – patarumpu * Pentti Jylhä – kellopeli Lähde: Jousiryhmä: * Pekka Helasvuo, Yrjö Lasonpalo, Marjukka Nenonen, Risto Paalanen, Rauno Salminen, Tauno Tiikkainen, Kari Vanonen ja Timo Vartiainen – viulut * Matti Hirvikangas ja Ahti Pilvi – alttoviulut * Jalmari Hölttä – sello Lähde: == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1973 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Suomen euroviisuedustuskappaleet Luokka:Rauno Lehtisen säveltämät kappaleet
Elgygytgyn

Elgygytgyn () on Koillis-Venäjällä Tšuktšien niemimaalla sijaitseva järvi. Se on suuren asteroidin törmäyksessä syntyneen kraatterin keskus. Järven läpimitta on 15 kilometriä ja kraatterin 18 kilometriä. Järvi on 170 metriä syvä. Muodostuman on 3,6 miljoonaa vuotta vanha. Jääkaudet eivät ole muokanneet kraatteria, joten sen 400 metriä paksut kerrostumat kiinnostavat tutkijoita ilmastoarkistona. Elgygytgynissä elää kolme nieriälajia, joista endeeminen Salvethymus svetovidovi on sijoitettu omaan sukuunsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Matt Nolan: Research at Lake Elgygytgyn * Polar Expedition to Siberian Lake will Yield Details of Past Climate PhysOrg.com. * Arctic charr phylogeography. Evolution, 2001. * Salvethymus svetovidovi IUCN Red Book. * Luokka:Kraatterijärvet Luokka:Venäjän järvet Luokka:Tšukotka
Belojarskin piiri

Belojarskin piiri () on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan luoteisosassa, Venäjällä. Piirin pinta-ala on 41 650 neliökilometriä ja sen asukalusku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 30 049. Piirin hallinnollinen keskus on Belojarskin kaupunki. ==Belojarskin piirin kaupunki- ja maalaiskunnat== * Belojarski, kaupunkikunta, 20 283 as. * Kazym, maalaiskunta (Казым), 1 726 as. * Lyhma, maalaiskunta (Лыхма), 1 472 as. * Polnovat, maalaiskunta (Полноват), 1 638 as. * Sorum, maalaiskunta (Сорум), 1 509 as. * Sosnovka, maalaiskunta (Сосновка), 1 414 as. * Verhanekazymski, maalaiskunta (Верхнеказымский), 2 007 as. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Belojarskin piirin sivusto (admbel) * Belojarskin piiri Hanti-Mansian sivustolla (admhmao.ru) * Belojarski munitsialnyi raion (msu-ugra.ru) Luokka:Hanti- Mansian piirit
Kontakti-sarja

Kontakti-sarja on K-ryhmään kuuluneen kustannusyhtiön Kauppiaitten Kustannuksen julkaisema kirjasarja, jossa ensimmäisen kerran vuonna 1970 julkaistiin kilpailun pohjalta nuorten kirjoittajien kirjoja. Nuorimmat kirjailijat olivat 11-vuotiaita.Olen nyt 11v. , Kysy.fi., Helsingin kaupunginkirjasto. Viitattu 4.5.2014. Kontakti-sarja sai Valtion kirjallisuuspalkinnon 1971.Valtion kirjallisuuspalkinto , Lastenkirjainstituutti 2010. Viitattu 4.5.2014. Ajatuksen nuorten tekemästä kirjasarjasta sai vuonna 1969 Kauppiaitten Kustannuksen silloinen toimitusjohtaja Timo Kontula. Hänestä monet aikuiset yrittivät silloin puhua lasten ja nuorten äänellä yhteiskunnassa, joten hän ehdotti äänen antamista nuorille itselleen. Kontakti-sarjasta syntyi alun perin 75 pienoisromaanin kokoelma. Vuonna 1987 Kauppiaitten Kustannus julisti 75-vuotisjuhlansa kunniaksi uuden kirjoituskilpailun vuoden 1969 jälkeen syntyneille tarkoituksenaan jatkaa sarjaa. Palkintolautakuntaan kuuluivat kriitikko Kerttu Manninen, jo ensimmäisen kilpailun järjestämisessä mukana ollut Pirkka-lehden päätoimittaja Osmo Lampinen, kirjastonhoitaja Anu Turunen, ensimmäisessä kilpailussa julkaissuksi tullut toimittaja Esa Kero ja kustantajan osastopäällikkö Timo Nurmiluoto. Valtaosa käsikirjoituksista tuli tytöiltä. Kontakti-sarjassa ensimmäisen kirjansa ovat julkaiseet muun muassa: *Pekka Hyvärinen (Minä ja Lootin vaimo, 1970) *Esa Kero (Asvalttihiiri, 1970) *Arto Melleri (Menopaluu, 1970) *Ulla-Maija Paavilainen (Valekierre, 1970) *Heikki Halila (60-luvun suomalaista tilitystä, 1970) *Kaisa Ikola (Lauran syyslukukausi, 1987) *Emma Puikkonen (Kissaihminen, 1987). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat
Britannian armeija

Britannian armeija () on Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien maavoimat. Ne muodostettiin Englannin ja Skotlannin kuningaskuntien sulautuessa Yhdistyneeksi kuningaskunnaksi vuonna 1707. Uusi brittiarmeija koostui aiemmista Englannin ja Skotlannin rykmenteistä. Armeijaa johti War Office, vuodesta 1963 lähtien puolustusministeriö. Alkuvuodesta 2018 maavoimiin kuului 81 700 henkeä, minkä lisäksi oli 2 900 gurkhaa. Lisäksi maavoimien reservin muodostaa 30 320 sotilasta. Army 2020 -suunnitelman mukaan maavoimiin tulisi kuulua 82 000 koulutettua vakinaisen väen sotilasta ja 30 000 koulutettua reserviläistä, jolloin maavoimien henkilövahvuus olisi 112 000.British Army Strength Erona maan asevoimien muihin haaroihin, kuten laivastoon tai ilmavoimiin, armeijan nimeen ei liitetä sanaa kuninkaallinen (). Tästä huolimatta monet perinteiset rykmentit ja joukot on nimetty kuninkaallisiksi. Armeijaa johtaa yleisesikunnan päällikkö. Tehtävässä on kesäkuusta 2022 lähtien toiminut kenraali Patrick Sanders, joka otti tehtävän vastaan kenraali Mark Carleton-Smithiltä. Numerotietoja Britannian armeijastaArmed forces.co.uk Vakinainen henkilöstö 107 730 Muu henkilöstö 38 460 Taistelupanssarivaunut 386 Challenger 2 Rynnäkköpanssarivaunut 667 Warrior (789 hankittu) Miehistönkuljetusvaunuja ja tiedusteluajoneuvoja 3 230–4 000+ Maastoautoja (Land Rover) 15 000 Kevyitä maastokuorma-autoja 2 000 Kuorma-autoja 2 300 Tykkejä ja kranaatinheittimiä 2 896 Ilmatorjunta-aseita 337 Lentokoneita 300+ == Ilmavoimat == Britannian maavoimien ilmavoimat () == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat
Kasvin muodonmuutos

Kasvin muodonmuutos (Versuch die Metamorphose der Pflanzen zu erklären) on Johann Wolfgang von Goethen kirjoittama tieteellinen essee. Kasvin muodonmuutos oli uraauurtava teos, sillä Goethe teki ensimmäisinä havaintoja lehtien homologisista rakenteista. Hän tutki kasveja sirkkalehdistä yhteyttäviin lehtiin ja kukkien terälehtiin. Vaikka brittiläinen biologi Richard Owen käyttikin ensimmäisenä termiä homologia vuonna 1843, niin Goethe oli kuitenkin tehnyt samat huomiot jo noin 50 vuotta aiemmin. Luokka:1790-luvun kirjat Luokka:Kirjat kasvitieteestä
René Vogn

René Vogn (s. 25. helmikuuta 1981 Svendborg Tanska) on tanskalainen pistooliampuja ja maailmanmestari. René Vogn saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden 25 m vakiopistoolilla tuloksella 580. Hän joutui uusimaan mestaruudesta israelilaisen Alexander Danilovin kanssa. Danilov ampui 137 pistettä, mutta Vogn ampui kaksi pistettä paremmin ja vei maailmanmestaruuden. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Tanskalaiset ampujat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wittgenstein (elokuva)

Wittgenstein on englantilaisen Derek Jarmanin ohjaama elokuva Ludwig Wittgensteinin elämästä. Elokuva on dramatisointi ja ottaa taiteellisia vapauksia, jonka vuoksi se luokitellaan fiktioksi. Elokuvan maailmanensi-ilta oli vuoden 1993 Berliinin elokuvajuhlilla. Elokuva voitti juhlien parhaan kokoillan elokuvan Teddy-palkinnon. Wittgensteinin Suomen-ensi-ilta oli 12. marraskuuta 1993 elokuvateatteri Illusionissa. Yleisradio esitti elokuvan televisiossa 18. toukokuuta 1997. == Arvioita == Video-oppaassa vuodelta 1994 Olavi Similä sanoo elokuvan sisältävän tyyliä, taitoa, filosofiaa ja ironiaa samassa paketissa. Hän antaa Wittgensteinille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. == Lähteet == Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Brittiläiset independent-elokuvat Luokka:Ludwig Wittgenstein Luokka:Vuoden 1993 brittiläiset elokuvat Luokka:Homoseksuaalisuus taiteessa
Moments with Kim Brown

Moments with Kim Brown on kokoelmalevy, joka sisältää tunnettujen suomalaisartistien tulkintoja vanhoista The Renegades -yhtyeen hiteistä. Levy tehtiin kunnianosoituksena Renegades-solisti Kim Brownille tämän menetettyä äänensä keväällä 2005 kurkkusyöpäleikkauksen seurauksena. Brown esiintyy silti itsekin parilla kappaleella. Levy julkaistiin vuonna 2005. == Kappaleet == == Tuotanto == * Markus Raivio – tuottaja * Hasse Walli – äänittäjä * Jorma Hämäläinen – miksaaja, masteroija (StudioPop) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkan albumisivu Luokka:Tribuuttialbumit Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit Luokka:Markus Raivion tuottamat albumit
Järvenpään kirkko

Järvenpään kirkko on vuonna 1968 valmistunut Erkki Elomaan suunnittelema kirkko Järvenpään keskustassa Vanhankirkon vieressä ja se toimii Järvenpään seurakunnan pääkirkkona. Tyyliltään se edustaa betonibrutalismia, ja siinä on yhteensä 625 istumapaikkaa. Kirkossa on myös 30-paikkainen kappeli. Kirkko on suojeltu vuonna 2004 Museoviraston esityksestä 1960-luvun arkkitehtuurin esimerkkinä. Kirkon kellot on valmistettu Itävallassa, ja niiden kuusi eri sävelmää on säveltänyt Joonas Kokkonen. Alttarin krusifiksi on douglaskuusta, ja sen on veistänyt Erkki Eronen. Järvenpään kirkko on äänestetty Suomen rumimmaksi kirkoksi Kotimaa-lehdessä vuonna 2009.Keski-Uusimaa 5.7.2009: Betonibrutalismin tyylipuhdas edustaja . Viitattu 6.3.2013. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Järvenpään seurakunta Luokka:Betoniarkkitehtuuri Luokka:Järvenpään kirkkorakennukset Luokka:Keskus (Järvenpää) Luokka:Suomen kivikirkot
Itkonen

Itkonen on suomenkielinen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan sukunimen haltijoita oli Suomessa 13.12.2021 elossa 1 678. Tunnettuja Itkonen-nimisiä henkilöitä: *Aaro Itkonen (1877–1934), näyttelijä ja pienliikemies *Aatu Itkonen (s. 2001), taikuri, televisiojuontaja, puhuja ja malli *Eija Karipää (o.s. Londén, oik. Karapää, myöh. Itkonen, 1920–2004), näyttelijä *Ensio Itkonen (1926–2010), autokoulunopettaja ja liikennevalistaja *Erkki Itkonen (1913–1992), kielitieteilijä ja akateemikko, kirkkoherra Lauri Itkosen poika *Esa Itkonen (s. 1944), kielitieteilijä, Erkki Itkosen poika *Joona Itkonen (s. 1994), jalkapalloilija *Juha Itkonen (s. 1975), kirjailija *Jukka Itkonen (1951–2021), kirjailija ja muusikko *Jussi Itkonen (s. 1946), näyttelijä ja elokuvaohjaaja, Veikko Itkosen ja Eija Karipään poika *Lauri Arvid Itkonen (1865–1925), Inarin kirkkoherra *Lauri Ilmari Itkonen (1888–1972), varatuomari ja saamelaiskulttuurin tutkija, kirkkoherra Lauri Itkosen poika *Leila Itkonen (myöh. Itkonen-Makkonen, 1926–2009), näyttelijä *Maija Itkonen (s. 1977), teollinen muotoilija ja muusikko, Juha Itkosen puoliso *Marja Itkonen-Kaila (o.s. Itkonen, 1935–2021), suomentaja *Markus Itkonen (s. 1965), graafinen suunnittelija, typografian tutkija ja tietokirjailija, Terho Itkosen poika *Martti Itkonen (1936–2024), opettaja ja rehtori, Tuomo Itkosen poika *O. V. Itkonen (1889–1967), kirjailija ja kullankaivaja *Pertti Itkonen (1947–2000), näyttelijä *Rieti Itkonen (1889–1951), ministeri *Sami Itkonen (1950–2012), muusikko, lauluntekijä ja kapellimestari *Satu Itkonen, tietokirjailija ja taidekriitikko *Taina Itkonen (o.s. Impiö, s. 1956), maastohiihtäjä *Terho Itkonen (1933–1998), suomen kielen tutkija, T. I. Itkosen poika *Tiina Itkonen (s. 1968), valokuvaaja *Tuomo Itkonen (1894–1984), kirjailija ja pappi, kirkkoherra Lauri Itkosen poika *T. I. Itkonen (1891–1968), saamen kielen tutkija, kirkkoherra Lauri Itkosen poika *Veikko Itkonen (pseudonyymi Aulikki Ura, 1919–1990), radioselostaja, elokuvatuottaja ja -ohjaaja, Eija Karipään puoliso *Vilho Itkonen (1872–1918), työmies, agitaattori, arkkiveisujen tekijä, kansanperinteen kerääjä ja filosofi *Toivo H. Nekton (ent. Itkonen, 1881–1962), amerikansuomalainen lakimies ja vapaamuurari. == Lähteet ==
PC (täsmennyssivu)

PC tai pc voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * pc, pituuden ja etäisyyden yksikön parsekin tunnus (tähtitiede) * petacoulombi, tunnus PC, sähkövarauksen yksikkö * pikocoulombi, tunnus pC, sähkövarauksen yksikkö * poliittisesti korrekti, PC () * polykarbonaattimuovi () == Tekniikka == * henkilökohtainen tietokone (PC, ) * IBM PC, IBM:n kehittämän ja valmistaman tietokonemalliston nimi * IBM PC -yhteensopivat henkilökohtaiset tietokoneet, jotka ovat arkkitehtuuriltaan IBM PC:n kaltaisia * ohjelmalaskuri (), suorittimen toiminto * PC/104, sulautettujen tietokoneiden standardi == Liikenne == * PC, Petite Ceinture, Pariisia kiertävä vanha rautatielinja; vuosina 1934–1999 myös sitä myötäillyt bussilinja * Pegasus Airlines, IATA- koodi: PC
Alexander Danilov

Alexander Danilov (s. 10. marraskuuta 1969 Moskova, Neuvostoliitto) on israelilainen pistooliampuja. Danilov saavutti MM-kilpailuissa Lahdessa 2002 hopeaa 25 m vakiopistoolissa tuloksella 580. Hän pääsi uusimaan maailmanmestaruudesta mutta hävisi uusinnassa tanskalaiselle René Vognille kahdella pisteellä ammuttuaan 137 pistettä. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newssissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Israelilaiset ampujat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
War Pigs

War Pigs on avauskappale Black Sabbath -yhtyeen toisella albumilla Paranoid vuodelta 1970. Kappaleen piti olla levyn nimiraita, mutta levy-yhtiön tahdosta albumin nimi vaihdettiin – ”War Pigs” viittasi liikaa käynnissä olleeseen Vietnamin sotaan. Kappale on yksi Black Sabbathin tunnetuimpia varsinkin sen kuuluisan kitarariffin takia. Sävellys on yhtyeen yhteinen, sanoitus on basisti Geezer Butlerin. Yhtyeen haastattelu, Mark Plummer/suom. Jyrki Hämäläinen, Suosikki 4/1973 Kappaleen alkuperäinen nimi oli ”Walpurgis”, joka viittasi samannimiseen vapun aikaan vietettyyn noitasapattiin. Laulusolisti Ozzy Osbourne julkaisi tuon version soolouransa aikana kokoelmalla The Ozzman Cometh (1997). Black Sabbath sai idean lopullisen version aiheeseen kuultuaan sotatarinoita Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohdassa, jossa se esiintyi. ==Rakenne ja sanoma== Kappale alkaa raskaalla riffillä, johon sekaantuu nopeasti ilmahälytyssireenien nouseva ja laskeva ulvonta. Ensimmäinen säkeistö kulkee raskaalla poljennolla, valssimaisen hitaasti Joel McIver: Sabbath bloody Sabbath, s. 71-73 ja katkonaisesti; nopeita tahteja seuraa vain yksitoikkoisen hi-hat -kompin säestämä laulu, jota katkovat terävät raskaammat osiot. Sanoitus on iskevän kolkko. Keskiosuus etenee vauhdilla; se kertoo poliitikoista, jotka kohtelevat ihmisiä kuin shakkinappuloita, huvittelevat aloittamalla sotia, joita käymään he lähettävät tavallisia ihmisiä. Loppuosa kulkee samalla vuorotahdilla kuin alkukin. Kappale voidaan siis sanoa asettuvan enemmän sodanlietsojia (War Pigs) vastaan kuin itse sotaa instituutiona. Paranoid-albumin kansi, epäselvästi kuvattu miekkamies pimeydessä, esittää juuri ”sotasikaa”, sotaa lietsovaa poliitikkoa). Bill Wardin sanoin: Kappaleen persoonallisuus teki siitä oman lukunsa 1970-luvun Vietnamin sodan vastaisessa hengessä. lehtiartikkeli BLACK SABBATH EXPLOSION! Andy Gray/suom. Jyrki Hämäläinen; Suosikki 1/1971 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Black Sabbath "War Pigs" Live at Ozzfest 2005 YouTubessa Luokka:Black Sabbathin kappaleet Luokka:Vuoden 1970 kappaleet Luokka:Sodanvastaiset laulut Luokka:Protestilaulut
Carl af Björksten

Carl August af Björksten (Saksassa käytti nimeä Berken; 24. lokakuuta 1894 Perniö – 7. syyskuuta 1976) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti ja liikemies.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975Finlands ridderskaps och adels kalender 1977, s. 608. Frenckellska tryckeri, Helsinki 1976. ==Opinnot== Af Björkstenin vanhemmat olivat agronomi Robert Severin af Björksten ja Ceres Ellen Ramsay. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Vera Elna Wibergin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Palmgrenin yhteiskoulusta Tukholmassa vuonna 1912 ja jatkoi opintojaan Tukholman teknillisessä korkeakoulussa opiskelemalla kaivosoppia. ==Jääkäriaika== Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 8. heinäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 4. komppaniaan 5. joulukuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. ==Suomen sisällissota== :Katso myös: Suomen sisällissota Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 5. jääkäripataljoonan 6. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin 30. maaliskuuta 1918 komppanian mukana 3. täydennyspataljoonaan joukkueenjohtajaksi, josta myöhemmin muodostettiin 6. jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoona ja kuulun sen 1. komppaniaan joukkueenjohtajana. Hän osallistui Karjalankannaksella Viipurin valloitukseen tähtääviin taisteluihin. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Hän palveli sisällissodan jälkeen 2. komppanian joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä 6. Jääkarirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi muutettiin ensin Jääkäripataljoona n:o 3:ksi ja myöhemmin Kajaanin sissipataljoonaksi ja viimein Pohjanmaan jääkäripataljoonaksi. Hänet siirrettiin Kajaanin sissipataljoonaan 1. heinäkuuta 1919. Hän erosi armeijasta 26. marraskuuta 1919 ja astui uudelleen armeijan palvelukseen 13. lokakuuta 1920, jolloin hänet määrättiin Porin rykmenttiin. Toistamiseen hän otti eron armeijasta 15. joulukuuta 1927 ja antautui mainosalalle, työskennellen vuodet 1927–1931 Suomen Ilmoituskeskus Oy:n palveluksessa. Vuonna 1931 hän muutti Ruotsiin Göteborgiin ja toimi johtajana Ab Rostfrissä. ==Talvi- ja jatkosota== Talvisotaan hän osallistui pataljoonan komentajana JR 61:ssä, osallistuen sen mukana taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi Suomen Göteborgin konsulina sekä mm. perusti Göteborgiin ruotsalais–suomalaisen yhdistyksen. Jatkosotaan hän otti osaa pataljoonan komentajana JR 13:ssa 3. pataljoonassa (III/JR 13) ja vuodesta 1942 hän toimi rykmentin komentajan viransijaisena. Hän osallistui jatkosodassa taisteluihin Aunuksen kannaksella. == Lähteet == * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Raine Karp

Raine Karp (s. 23. heinäkuuta 1939) on virolainen arkkitehti. Monia hänen suunnittelemista rakennuksistaan pidetään neuvostoliittolaisen modernismin puhdasluontoisempina toteutuksina, ja hänen monumentalistiset työt voittivatkin neuvostovuosina lukuisia palkintoja. Karpiin suhtautuminen on vaihdellut aikakaudesta toiseen – joskus häntä suuresti arvostaen, mutta toisella kertaa myös epäluulolla. Jotkin Karpin suunnittelemista rakennuksista on jo purettu. Hän on suunnitellut muun muassa seuraavat rakennukset: * asuintalot (Vilde 68 ja 70, Tallinna; rak. 1963–1965) * Viron ulkoministeriön rakennus (yhdessä Mart Portin ja Olga Kontšhajevan kanssa, 1964–1968) * asuintalo (Trummi 21, Tallinna; 1968–1971) * Tallinnan teknillinen yliopiston Urheilutalo (1970–1975) * Tallinnan postitalo (yhdessä Mati Raignan kanssa, 1974–1980) * urheilu- ja monitoimikeskus Linnahall (alkujaan Moskovan olympialaisten purjehduksia varten rakennettu rakennus; yhdessä Riina Altmäen kanssa, Tallinna; 1975–1980) * Sakala-keskus (1982–1985, purettu 2007, suunniteltu Viron kommunistisen puolueen päämajaksi) * Viron kansalliskirjasto (Tallinna, 1985–1993). ==Kuvia== Raine Karp - Trummi 21 - 1971 2.JPG| Asuintalo Trummi 21 (1971) Tallinna Linnahall.jpg|Urheilu- ja monitoimikeskus Linnahall (1980). Sakala keskus (rahvasuus tuntud kui Karla katedraal) 2006.jpg|Vuonna 2006 purettu Sakala-keskus (1985). National Library of Estonia3-m.jpg|Viron kansalliskirjasto (1993). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Raine Karp (delfi.ee) Luokka:Virolaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Auxerre

Auxerre on kunta Keski-Ranskan Burgundissa. Se on Yonnen departementin prefektuuri (pääkaupunki). Asukkaita Auxerressa on runsaat 40 000\. Kaupungin jalkapallojoukkue AJ Auxerre pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. ==Aiheesta muualla== *
Sonny Fortune

Sonny Fortune (19. toukokuuta 1939 – 25. lokakuuta 2018 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Vaikka hän oli erikoistunut alttosaksofoniin ja huiluun, hän hallitsi myös useita muita instrumentteja. Fortune teki pitkän uransa aikana yhteistyötä muiden muassa Elvin Jonesin, Mongo Santamarían, Leon Thomasin, McCoy Tynerin, Miles Davisin ja Nat Adderleyn kanssa. Hän johti myös omaa yhtyettään. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Miles Davis
Sterling Price

Sterling "Old Pap" Price (20. syyskuuta 1809 – 29. syyskuuta 1867) oli missourilainen poliitikko ja etelävaltioiden armeijan kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän oli syntynyt Farmvillessä, Prince Edwardin piirikunnassa Virginiassa. Hän kävi Hampden-Sydneyn collegen, jossa opiskeli lakia. 1831 hän muutti perheineen Missouriin, jossa hän työskenteli hotellinjohtajana ja sekatavarakaupassa. 1833 hän nai Martha Headin, jonka kanssa sai seitsemän lasta. Hän taisteli vuoden 1838 mormonisodassa ja Meksikon-Amerikan sodassa, jossa hän yleni everstiksi. Hän oli myös Missourin edustajainhuoneessa seitsemän vuotta 1840-1847. Meksikossa hän yleni prikaatinkenraaliksi ja palveli sodan jälkeen Missourin kuvernöörinä 1853-1857. Hän toimi myös rautateillä ja tupakkafarmarina. Sisällissodan alussa hän liittyi konfederaation läntiseen armeijaan kenraalimajurina. Hän osallistui Wilson's Creekin, Lexingtonin, Pea Ridgen, Corinthin, Helenan, Carthagen, Prairie D'Anen, Pilot Knobin, Westportin ja Mine Creekin taisteluihin. Useimmat taisteluista päättyivät hänen tappioonsa. Hän johti 1864 konfederaation epäonnista yritystä kaapata Missouri takaisin Unionilta. Sodan lopussa hän vei joukkonsa ennemmin Meksikoon kuin antautui Unionille. Hän johti konfederaation siirtokuntaa Velacruzissa, ja hankkeen epäonnistuttua hän palasi Missouriin. Hän kuoli St. Louisissa Missourissa ja on haudattu Bellafontainen hautausmaahan. Luokka:Yhdysvaltojen sisällissodan etelävaltioiden kenraalit Luokka:Vuonna 1809 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
Franz Kalchmair

Franz Kalchmair (22. joulukuuta 1939 – helmikuu 2020) oli itävaltalainen bassolaulaja. Hän syntyi Thalheim bei Welsissä ja opiskeli Bruckner- konservatoriossa Linzissä. Hän tulkitsi useiden oopperasäveltäjien tunnettuja bassorooleja, kuten Verdin Falstaffin. Lisäksi hänet tunnetaan muiden muassa J. S. Bachin kantaateista. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Fritz Peterson

Fritz Fred Peterson (8. helmikuuta 1942 – 11. huhtikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi Chicagossa Illinoisissa, ja oli Major League -tason syöttäjänä vuosina 1966–1976. Petersonin ammattilaisseurat olivat New York Yankees (1966–1974, 1976) ja Cleveland Indians (1974–1976). Peterson pelasi tähdistöottelussa vuonna 1970. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Jim Bouton

James Alan "Jim" Bouton (8. maaliskuuta 1939 – 10. heinäkuuta 2019Former Yankees pitcher Jim Bouton, author of Ball Four, dead at 80) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Major League -tason syöttäjänä alun perin vuosina 1962–1970, mutta palasi tilapäisesti vielä vuonna 1978. Bouton pelasi tähdistöottelussa vuonna 1963. Hänen ammattilaisseuransa olivat New York Yankees (1962–1968), Seattle Pilots (1969), Houston Astros (1969–1970) ja Atlanta Braves (1978). Bouton kirjoitti baseballkokemuksistaan kirjan Ball Four (1970). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Pasi Horttanainen

Pasi Markus Horttanainen (s. Juankoski) on suomalainen harmonikansoittaja joka voitti Kultainen Harmonikka -kilpailussa miesten sarjan vuonna 1994. Nykyisin hän toimii musiikinopettajana Nilsiässä ja johtaa Nilsiän Nuoriso- orkesteria.http://www.nilsiannuorisoorkesteri.fi/nuorisoorkesteri.htm ==Diskografia== * Koskettavasti (1994) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset harmonikansoittajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Koripallon naisten SM-sarjakausi 2007–2008

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 2007–2008 Peli-Karhut voitti seuran historian toisen mestaruuden. Hopeaa voitti Catz Lappeenranta ja pronssia Helsingin NMKY. Peli-Karhut voitti loppuottelusarjan 3–1. Sarjassa oli yhdeksän joukkuetta, jotka pelasivat runkosarjassa nelinkertaisen sarjan. Pudotuspeleihin selviytyivät kuusi parasta joukkuetta, joista kaksi parasta suoraan välieriin. Sijoille 3–6 selviytyneet pelasivat puolivälierät. Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä ja välierät ja loppuottelu paras viidestä -järjestelmällä. Loppuotteluun etenivät runkosarjan kaksi parasta Peli-Karhut ja Catz Lappeenranta. Yhdeksänneksi sijoittunut Forssan Alku karsi sarjapaikastaan I-divisioonan toiseksi sijoittuneen Joensuun Katajan kanssa ja säilytti sarjapaikkansa. I-divisioonan voittaja Orimattilan Jymy nousi SM-sarjaan. Sarjasta ei pudonnut suoraan yhtään joukkuetta. Ennen kauden 2008–2009 alkua Helsingin NMKY ilmoitti luopuvansa sarjapaikastaan.http://www.basket.fi/uutiset ==Runkosarja== Suoraan välieriin Puolivälieriin Karsintasarjaan # Joukkue O V T P 1 Peli-Karhut 32 30 2 60 2 Catz Lappeenranta 32 28 4 56 3 Helsingin NMKY 32 18 14 36 4 Espoo Team 32 17 15 34 5 Äänekosken Huima 32 17 15 34 6 BC Nokia 32 14 18 28 7 HoNsU Jyväskylä 32 10 22 20 8 Pussihukat 32 8 24 16 9 Forssan Alku 32 2 30 4 == Ottelukaavio == ==Karsinta SM-sarjaan== *Forssan Alku – Joensuun Kataja 2–1 ==Lähteet== Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Koripallosarjojen kausi 2007–2008/2008 *[#]: Sijoitus *[O]: Ottelut *[V]: Voitot *[T]: Tappiot *[P]: Sarjapisteet
Kuningaspyton

Kuningaspyton eli pallopyton (Python regius) on myrkytön pytonlaji, jota esiintyy Afrikassa. Kuningaspyton on pienin afrikkalaisista pytoneista, ja se on suosittu lemmikkieläin. Tämänhetkisen luokituksen mukaan sillä ei ole alalajeja. Nimitys pallopyton viittaa eläimen tapaan kietoutua palloksi stressaantuneena tai uhattuna. == Ulkonäkö ja koko == Kuningaspytonin ruumiinrakenne on vankka, kun taas pää on suhteellisen pieni. Suomut ovat sileitä ja molemmilla sukupuolilla on surkastuneiden raajojen jäänteet peräaukon molemmin puolin. Kuviointi on yleensä musta vaaleanruskeilla kylki- ja selkälaikuilla. Vatsa on valkoinen tai kermanvärinen ja voi sisältää sekalaisia mustia kuvioita. Lemmikkieläinmarkkinoita varten on jalostettu useita värimuunnoksia: mutaatioita erilaisilla väreillä ja kuvioinneilla. == Levinneisyys == Kuningaspytonia esiintyy Länsi- ja Keski-Afrikassa. == Elinympäristö == Suosii ruohikkoja, savanneja ja harvapuisia alueita. == Käyttäytyminen == Tämä maassa elävä käärme tunnetaan puolustautumismenetelmästään jolloin se kietoutuu tiukaksi palloksi, ja piilottaa päänsä ja niskansa keskelle. Tässä tilassa sitä voidaan kirjaimellisesti vierittää ympäriinsä. Suosikkipiilopaikkoja ovat muun muassa nisäkkäiden kolot ja muut maanalaiset piilot. Kuningaspyton ei horrosta, mutta kesäkaudella se saattaa metsästää ravintoa niukemmin. Kun kuningaspyton kokee itsensä uhatuksi se voi myös alkaa puhaltamaan ilmaa kuuluvasti ja tällä menettelyllä se suurentaa kokonsa mahdollisimman suureksi. == Ravinto == Luonnossa kuningaspytonin ruokavalio koostuu enimmäkseen pienistä nisäkkäistä, kuten Afrikanniittyrotista, päästäisistä ja hiiristä. Nuorempien yksilöiden tiedetään syöneen myös lintuja. Vankeudessa niille syötetään yleensä kesyhiiriä tai rottia, joko esitapettuja tai pakasteesta sulatettuja, maan eläinsuojelulain niin salliessa myös elävinä. == Lisääntyminen == Naaras voi munia tarhattuna 3–11 munaa, mutta yleisin määrä on 4–6 munaa. Naaras hautoo niitä maan alla, ja ne kuoriutuvat kahden kuukauden jälkeen. Kuningaspytonkoiras saavuttaa sukukypsyyden 12–18 kuukauden iässä, naaras 24–36 kuukauden iässä. Ikä on vain yksi tekijä lisääntymiskyvyn määrittelyssä, toinen on paino. Koiraiden pitäisi painaa vähintään 700 grammaa paritellakseen, ja naaraiden vähintään 1,5 kiloa. == Lähteet == * Pet Education * Graziani Reptiles * Ball-pythons.net * New England Reptile === Viitteet === Luokka:Pytonkäärmeet Luokka:Lemmikkimatelijat
Veikko Männikkö

Veikko Iisakki Männikkö (28. joulukuuta 1921 Jalasjärvi – 19. kesäkuuta 2012) oli suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija.Siukonen, s. 213 Männikkö edusti Suomea kaksien olympialaisten painikilpailuissa. Lontoossa 1948 hän sijoittui kreikkalais-roomalaisen painin 73 kilon sarjassa neljänneksi. Helsingissä 1952 hän paini samassa sarjassa, mutta loukkaantui ja karsiutui jatkosta toisen ottelukierroksen jälkeen. Seuratasolla Männikkö edusti Sydänmaan Karhua, Seinäjoen Sisua sekä Seinäjoen Paini-Miehiä, jonka perustajajäsen hän on. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1946, 1950, 1951 ja 1952 sekä lisäksi kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. TUL:n mestaruuksia hän voitti seitsemän kappaletta vuosina 1947–1953. Huippuvuosinaan Männikkö joutui kärsimään Suomen urheiluelämän poliittisista ristiriidoista. Vuoden 1950 Malmön MM-kisoihin häntä pidettiin itsestään selvänä joukkueen jäsenenä. Työväen Urheiluliiton ja Suomen Painiliiton yhteistyösopimuksen katkeaminen juuri ennen kisoja johti kuitenkin siihen, että Malmöhön lähetettiin Painiliiton edustajana Matti Simanainen, jonka Männikkö oli yleensä ja erityisesti myös MM-karsinnoissa voittanut. Kun Matti Simanainen voitti maailmanmestaruuden Malmössä ja kun Männikkö pian kisojen jälkeen voitti Simanaisen, kertoivat lehdet ”moraalisen maailmanmestarin Männikön” voittaneen maailmanmestari Simanaisen. Männikkö ei kantanut Simanaiselle kaunaa, se ei ollut hänen tapaistaan, vaan ystävällinen yhteydenpito postikortein jatkui pitkään senkin jälkeen, kun Simanainen oli muuttanut Floridaan. Männikköä sanottiin herrasmiespainijaksi ja häntä pidettiin esimerkillisenä urheilijapersoonana. Veikko Männikkö toimi koko työuransa autoalalla, muun muassa Volvo-autojen piiriedustajana 1950- ja 1960-luvuilla Seinäjoella – ensin liikkeen johtajana ja sitten itsenäisenä yrittäjänä – sekä myöhemmin 1970-luvulla Oy Veho Ab:n myyntipäällikkönä Kouvolassa.Aki Mäki: Eteläpohjalaisen autoilun ja autokaupan varhaishistoriaa. Gummerus 1997 == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Maennikoe, Veikko (FIN) iat-uni-leipzig.de Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Fantastic Four (vuoden 2005 videopeli)

Fantastic Four on vuoden 2005 heinäkuussa julkaistu toimintapeli, joka perustuu samannimiseen elokuvaan Fantastic Four. Peli seuraa elokuvan juonta, jossa juonellisessa pelissä aloitetaan ryhmän synnyintarina heidän matkatessa kohti avaruutta. Pelissä on myös muita minipelejä, joissa täytyy muun muassa voittaa tietty määrä vihollisia päästäkseen seuraavalle tasolle. Jokaisella hahmolla on omat peruskyvyt sekä erikoisliikkeet, joita saa lisää pääsemällä korkeammille tasoille. == Äänirooleissa == == Aiheesta muualla == * * Virallinen sivu * Luokka:Beat ’em up -pelit Luokka:PlayStation 2 -pelit Luokka:Nintendo GameCube -pelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Xbox- pelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Vuoden 2005 videopelit Luokka:Ihmeneloset Luokka:Marvel-universumiin perustuvat videopelit
Toskaljärven luola

Toskaljärven luola on Suomen käsivarressa, Enontekiöllä sijaitseva luola. Sen pituus on noin 100 metriä ja se on Suomen pisin tunnettu luola. Luolan läpi virtaa Toskaljärveen laskeva puro. ==Lähteet== * Luokka:Suomen luolat Luokka:Enontekiön luonto
Soile Lahdenperä

Soile Lahdenperä (s. 1955) on suomalainen moderni tanssija, koreografi sekä pedagogi. Hän on Tanssiteatteri Hurjaruuthin (1981) ja Zodiak Presents ry:n (1985) perustajajäsen ja tanssinut muun muassa Ulla Koiviston, Sanna Kekäläisen ja Zodiakin produktioissa. Lahdenperä on myös opettanut Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen laitoksessa 1986–1990. Lahdenperälle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset nykytanssijat Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
M/S Trans Carrier

M/S Trans Carrier () on norjalaisen Valmue Shipping KS:n omistukseen rekisteröity ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1992 kahdella eri telakalla Kroatiassa: "3 Maj" Brodogradiliste d.d:n telakalla Rijekassa ja Nrodogradiliste Kraljevican telakalla Kraljevicassa. Kuollutta painoa Trans Carrierilla on 5 866 tonnia. Alus on rekisteröity Bahaman lipun alle, ja sen kotisatama on Nassau. Trans Carrierin sisaralus on M/S Baltic Excellent. == Käyttöhistoria == Aluksen tilasi ruotsalainen Rederi Ab Sea Link, mutta sille alusta ei sodan vuoksi luovutettu. Vuonna 1994 alus luovutettiin Swan Marine Shipping Ltd:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Norjan lipun alle nimellä Swan Hunter. Kotisatamaksi tuli Oslo. Luovutuksen jälkeen alus aikarahdattiin eli vuokrattiin Finncarriersin liikenteeseen reitille Suomi–Ruotsi–Norja. Vuoden 1996 alkupuolella alus aikarahdattiin Gorthon Lines AB:n liikenteeseen linjalle Ruotsi–Belgia–Britannia. 4. kesäkuuta laiva aikarahdattiin saksalaisen DSR Euroseabridgen Travemünden ja Pietarin väliseen liikenteeseen nimellä Parchim. 17. elokuuta alus aikarahdattiin kahdeksi kuukaudeksi Estlinen Tallinnan ja Tukholman väliseen liikenteeseen. 10. lokakuuta Parchim aikarahdattiin Euroseabridgen Travemünden ja Klaipėdan väliseen liikenteeseen. 17. tammikuuta 1997 rahtaus päättyi, ja 20. tammikuuta alus aikarahdattiin jälleen Finncarriersin liikenteeseen reitille Helsinki–Kotka–Gdynia–Szczecin nimellä Swan Hunter. Elokuussa 1998 alus siirtyi reitille Helsinki–Århus–Travemünde. Norjalainen Valmue Shipping KS osti aluksen tammikuussa 1999 ja rekisteröi sen Norjan lipun alle nimellä Trans Carrier. Alus aloitti liikennöinnin reitillä Bergen–Håvik–Tananger–Immingham–Amsterdam. Vuonna 2001 Trans Carrier rekisteröitiin Bahaman lipun alle. Kotisatamaksi tuli Nassau. == Lähteet == Trans Carrier
FC HutiVaara

FC Hutivaara on Boing-lehdessä ilmestyvä huumorisarjakuva, joka kertoo jalkapallojoukkueesta. == Pelaajat == * Maximus Lennokas (Kapteeni) * Pöpi "Rautakanki" Toilanen * Donaldinho * Jannu Töhönen * Vertti Juusela * Lenkki Mainio * Krisian Kongo * Aimo Hätä * Kallu Nupuvits * Allu Kaida * Sihti Kuti * Antero Nokonen * vaihtopelaaja Pääsiäissaarilta * Szlipower Swzyjiwaclawrokchz == Albumit == Tavallisia albumeja on 10. * 1# Paljon pelissä * 2# Prinssi ja Kerjäläinen * 3# Pahanilmanlintu * 4# Pohjalta ponnistaen * 5# Länttä päin * Joulualbumi * 6# Farmariseura * 7# Kukoistukausi * 8# Yhdeksäs Sänky * 9# Pelastus Viivalla * 10# Honduras == Lähteet == *Boing kotisivut Luokka:Norjalainen sarjakuva Luokka:Sarjakuva-albumisarjat
Lastenkirjainstituutti

Lastenkirjainstituutti (LKI) on vuonna 1978 perustettu Tampereella toimiva suomalainen asiantuntijaorganisaatio ja erikoiskirjasto. Sen tavoitteena on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuuden sekä lastenkirjan kuvitustaiteen tuntemusta ja tutkimusta. Perustamisestaan vuoden 2010 loppupuolelle asti Lastenkirjainstituutti toimi nimellä Suomen Nuorisokirjallisuuden instituutti (SNI). Lastenkirjainstituutti järjestää erilaisia kirjallisuusaiheisia tilaisuuksia, esimerkiksi vuosittaisen yleisölle avoimen Kirjakori-seminaarin, joka esittelee uusinta lasten- ja nuortenkirjallisuutta. Instituutti auttaa lasten- ja nuortenkirjallisuuskurssien järjestämisessä ja alan opinnäytetöiden ohjauksessa. Tiedon keräämisen ja välittämisen lisäksi Lastenkirjainstituutin toimintaan kuuluu yhteyksien luominen ja ylläpitäminen lasten- ja nuortenkirjallisuuden piirissä toimiviin henkilöihin ja yhteisöihin Suomessa ja ulkomailla. Lastenkirjainstituutin kirjasto on valtakunnallinen lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta tallentava erikoiskirjasto, joka sijaitsee Tampereella. Kirjastossa on noin 65 000–70 000 lasten- ja nuortenkirjaa ja 5 500 alan tutkimusta, hakuteosta tai opinnäytettä sekä merkittäviä erikoiskokoelmia. Instituutin kokoelmiin kuuluu kuvituskokoelma, joka sisältää muun muassa Camilla Mickwitzin, Maija Karman ja Riikka Juvosen alkuperäiskuvituksia. Kirjastoon tulee noin sata erilaista lasten- ja nuortenlehteä sekä yli 50 alaan liittyvää kotimaista tai kansainvälistä ammattilehteä. Kaikkiaan kokoelmissa on yli 700 lehtinimikettä vuodesta 1854 alkaen. Lastenkirjainstituutti julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää kulttuurilehti Onnimannia. Se jakaa Onnimanni-palkintoa yksilölle tai yhteisölle, joka on ansioitunut lasten- ja nuortenkirjallisuuden aseman edistäjänä sekä Punni-palkintoa esikoisteokselle tai rohkealle avaukselle lasten- ja nuortenkirjallisuudessa. Lastenkirjainstituuttia ylläpitää voittoa tavoittelematon ja yleishyödyllinen Lastenkirjallisuuden kannatusyhdistys ry. Toimintaa rahoittavat Suomen opetus- ja kulttuuriministeriö ja Tampereen kaupunki. Vuonna 2015 Suomen Messusäätiö myönsi instituutille Rakkaudesta kirjaan -tunnustuspalkinnon pitkäjänteisestä työstä lasten ja nuorten lukemisen edistämiseksi. ==Lähteet== * Lastenkirjainstituutin verkkosivut * Kuivasmäki, Riitta ym.: Luo mennessä latua. Suomen Nuorisokirjallisuuden Instituutti 25 vuotta (1978–2003). Tampere: SNI, 2006. ISBN 952-9577-11-7. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Lastenkirjainstituutin verkkosivut Luokka:Lastenkirjallisuus Luokka:Nuorisokirjallisuus Luokka:Suomen tutkimuslaitokset Luokka:Tampereen kirjastot Luokka:Erikoiskirjastot