EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Babruiskin linnoitus

Babruiskin linnoitus (, ) oli Venäjän keisarikunnan vuosina 1807—1836 rakentama, nykyisen Valko-Venäjän Babruiskin kaupungissa Dneprin sivuhaaran Berezinan länsirannalla sijainnut suuri linnoitus. Se oli yksi keisarikunnan länsiosien keskeisiä linnoitusrakenteita. Linnoituksen rakennustöiden vastuullisena linnoitusinsinöörinä toimi alkujaan saksalainen, sittemmin venäläistynyt ja kenraalimajuriksi noussut Karl Opperman (1765-1831). Hän vastasi myös Väinänlinnan linnoitustöistä. Linnoitus rakennettiin aiemman puolalaisten rakentaman varustuksen ja jesuiittatalon paikalle. Kesäkuussa 1810 Venäjän keisari Aleksanteri I antoi bastiljonilinnoituksen rakentamista koskevan määräksen ja hyväksyi linnoitusinsinööri Karl Oppermanin suunnitelman Babrusikin linnoituksesta. Vaikka linnoitus oli vielä osin rakenteilla, vuoden 1812 kesään mennessä pystyssä oli 8 bastionia käsittänyt ja 300 tykillä varustettu, 4 000 hengen varuskunnan sisältänyt vahva rakennelma. Napoleonin vuoden 1812 Venäjän retken eli isänmaallisen sodan alkuvaiheessa kenraalimajuri Gavriil Ignatjevin johtama linnoitus tarjosi tärkeän suoja- ja huoltopaikan päähyökkäyslinjan eteläpuolisten venäläisjoukkojen heinäkuiselle vetäytymiselle kohti Smolenskia. Itse Babrusikin kaupunki vallattiin, ja se tuhoutui osin seuraavien kuukausien aikana ranskalaisjoukkojen käsissä. Linnoituskin vaurioitui, vaikka se kestikin yli neljä kuukautta jatkuneen piirityksen ranskalaisjoukkojen vetäytymiseen saakka. Sodan jälkeen linnoituksen rakennustöitä jatkettiin ja suunnitelmia täydennettiin merkittävästi. Linnoituksen rakennettakin kehitettiin. Syyskuussa 1817 Aleksanteri I tutustui silloiseen varuskuntakaupunkiin ja sen linnoitukseen. 1900-luvulle tultaessa linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä. Tiloja käytettiin vankilana jo 1800-luvulla. Paikalla toimi vankileiri vuosina 1919-20 ja saksalaisjoukkojen keskitysleiri 2. maailmansodan aikana. Linnoitus tuhoutui pääosin 1944 saksalaisten ja neuvostojoukkojen välisessä taistelussa. 1900-luvun alussa alueelle rakennettiin kasarmirakennuksia. Neuvostovuosina paljolti tuhoutunutta varsinaista linnoitusaluetta käytettiin sotilas- ja varastoalueena. Sittemmin parhaimmin säilyneitä linnoituksen osia on kunnostettu muun muassa 2000-luvulla, tilapäisiä rakenteita on purettu ja Valko-Venäjän puolustusministeriön aluetta on siirretty Babruiskin kaupungille ja avattu yleisö- ja museokäyttöön. Laajan linnoitusalueen kunnostustyöt jatkuvat. Alue on osin suojeltu, mutta alueelle on rakennettu myös suuri jää- ja monitoimihalli Babruisk-Arena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bobruiskaja krepost mil.ru *Bobruiskaja krepost natšala svoju istoriju 9 maja 1810 goda bobr.by *Bobruiskaja krepost (kuvia) grodno.by *Telekanal ONT: Obratnyi otstšjot. Bobruiskaja krepost (1/2) youtube.com Luokka:Valko-Venäjän linnat Luokka:Babruisk
Niemenkylä (täsmennyssivu)

Niemenkylä voi tarkoittaa seuraavia paikkoja Suomessa: * Niemenkylä, kylä ja taajama Kurikassa entisen Jurvan kunnan alueella * Niemenkylä, kylä Kinnulassa * Niemenkylä, kylä Laviassa * Niemenkylä, kylä Luvialla * Niemenkylä, kylä Lestijärvellä * Niemenkylä, kylä Siuntiossa * Niemenkylä, kylä Vihdissä ==Katso myös== * Niemi (täsmennyssivu)
Ronald de Kant

Ronald de Kant (30. lokakuuta 1931 Lancaster, Pennsylvania – 22. kesäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen klarinetisti. Hän sai taiteilijadiplomin Juilliard School of Musicista vuonna 1953. Hänen opettajansa siellä oli Daniel Bonade. Opintojensa jälkeen de Kant toimi itse opetustehtävissä laivaston musiikkikoulussa Washington DC:ssa. Vietettyään vuoden Torontossa baletin orkesterin kanssa de Kant oli vuosina 1956–1965 New Orleansin filharmonisen orkesterin ensiklarinetistina. Hän toimi ensiklarinetistina myös Vancouverin sinfoniaorkesterissa (1965–1980) ja Vancouverin CBC-kamariorkesterissa (1967–1983). Hän soitti Santa Fen oopperassa kesäisin 1970–1972.The Canadian Encyclopedia: Ronald de Kant De Kant toimi kamarimuusikkona muun muassa New Orleansin ja Vancouverin puhallinkvintettien jäsenenä. Hän esiintyi myös solistina orkesterien kanssa. 22. syyskuuta 1968 hän kantaesitti John Weinzweigin Divertimenton nro. 4. Hän levytti Wolfgang Amadeus Mozartin klarinettikvinteton Purcell-jousikvartetin kanssa, Aaron Coplandin klarinettikonserton Vancouverin CBC-kamariorkesterin kanssa ja kamariteoksia Vancouverin puhallinkvintetin kanssa. De Kant opetti Brittiläisen Kolumbian yliopistossa osa-aikaisesti vuosina 1965–1980 ja täysiaikaisesti 1980–1983. Hän opetti myös muun muassa Vancouverin musiikkiakatemiassa sekä Arizonan osavaltionyliopistossa, jossa hän oli klarinetin professorina 1983–1987. Cincinnatin yliopiston College-Conservatory of Musicissa hän aloitti opettamisen vuonna 1987, ja hänestä tuli siellä puu- ja vaskipuhallinjaoksen puheenjohtaja vuonna 1989. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset klarinetistit Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Harold Ousley

Harold Ousley (23. tammikuuta 1929 Chicago, Illinois – 13. elokuuta 2015) oli yhdysvaltalainen hard bop- ja soul jazz -muusikko, jonka pääsoitin oli tenorisaksofoni. Hän soitti myös huilua. Ousley varttui Chicagossa, jossa hän aloitti ammattimaisen soittamisen 1940-luvun lopussa. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Billie Holidayn, Dinah Washingtonin, Gene Ammonsin, Jack McDuffin, George Bensonin, Lionel Hamptonin ja Count Basien kanssa. 1960-luvun aikana Ousley alkoi levyttää myös kokoonpanon johtajana. Hänen albuminsa Tenor Sax ilmestyi Bethlehem-levymerkillä vuonna 1961, ja Ousley levytti myös Muselle 1970-luvulla. Tammikuussa 2000 hän palasi studioon ja levytti albumin Grit-Gittin’ Feelin’ Delmark-levymerkille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Yhdysvaltalaiset huilistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Cacareco

Cacareco (suom. "Roskaa") (1954–1962) oli São Paulon kunnallisvaaleissa vuonna 1959 viidentoista prosentin (noin 100 000 ääntä) äänisaaliilla parhaiten menestynyt ehdokas.Time Magazine 19.10.1959 Samainen Cacareco oli myös paikallisen eläintarhan viisivuotias naarassarvikuono, jonka joukko paikallisia opiskelijoita oli asettanut ehdolle motolla: "Parempi äänestää sarvikuonoa kuin aasia!"Tieteen kuvalehti Historia 15/2013, s.77Museum of Hoaxes Parantaakseen kandidaattinsa menestymismahdollisuuksia opiskelijat painattivat 200 000 äänestyslipuketta, joihin Cacarecon nimi oli valmiiksi painettu.Now I Know - The Honorable Ms. Rhino Cacarecon menestys oli suora seuraus äänestäjien turhautumisesta paikallisten poliitikkojen korruptoituneisuuteen. Cacareco ei kuitenkaan päässyt valtuustoon, sillä vaalitulos mitätöitiin ja uudet vaalit - tällä kertaa ilman Cacarecoa - järjestettiin. Protesti jätti kuitenkin jälkensä maan politiikkaan: Sanontaa "Voto Cacareco" (suom. Ääni Cacarecolle) käytetään Brasiliassa yhä synonyyminä protestiäänelle. Kanadassa vuonna 1963 perustettu protestipuolue The Rhinoceros Party of Canada (Kanadan sarvikuonopuolue) otti nimensä Cacarecon tapauksesta. Kyseinen puolue oli vuonna 1984 Kanadan neljänneksi suurin. Puolue lakkautettiin vuonna 1993. ==Katso myös== * Incitatus ==Lähteet== Luokka:Vaalit Luokka:Kuuluisat eläimet Luokka:São Paulo (kaupunki) Luokka:1959
Operaatio Anton

Operaatio Anton oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Italian koodinimi suunnitelmalle Vichyn Ranskan miehittämiseksi, joka toteutettiin marraskuussa 1942. ==Taustaa== Saksa oli suunnitellut Vichyn Ranskan miehitystä jo joulukuussa 1940 nimellä operaatio Attila. Operaatio Anton oli päivitetty versio alkuperäisestä suunnitelmasta ja seurasi operaatio Attilaa. Lisäksi operaatio Camellian tarkoituksena oli miehittää Korsika. Liittoutuneiden noustua maihin Pohjois-Afrikassa 8. marraskuuta 1942 operaatio Soihdussa, Adolf Hitler ei halunnut riskeerata Ranskan Välimeren rannikon puolustusta. Keskusteltuaan Ranskan pääministerin Pierre Lavalin kanssa hän antoi käskyn miehittää Korsika 11. marraskuuta ja Vichyn Ranska seuraavana päivänä. ==Toteutus== 10\. marraskuuta 1942 Saksan joukot olivat valmiit hyökkäykseen. Saksan 1. armeija eteni Atlantin rannikolta Espanjan rajaa seuraten ja Saksan 7. armeija eteni Keski-Ranskasta kohti Vichyn ja Toulonin kaupunkeja. Joukkoja komensi kenraali Johannes Blaskowitz. Italian 4. armeija miehitti Ranskan Rivieran ja nousi maihin Korsikalle. Saksan panssarijoukot olivat edenneet Välimeren rannikolle 11. päivään mennessä. Noin 50 000 Vichyn Ranskan sotilasta oli puolustusasemissa Toulonissa, mutta laskivat aseensa saksalaisten määräyksestä. Saksan suunnitelma Ranskan laivaston valtaamiseksi operaatio Lila kuitenkin epäonnistui laivaston komentajan, kontra-amiraali Jean de Laborden annettua 27. marraskuuta määräyksen upottaa alukset.Beevor 2012, 448 Saksan sotilasjohdon ilmaistua pettymyksensä, Hitler kuitenkin ilmoitti laivaston tuhon varmistaneen operaation onnistumisen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Anton Luokka:Italia toisessa maailmansodassa Luokka:Vuoden 1942 sotahistoria Luokka:Ranskan sotahistoria
Hydroksyyliamiini

Hydroksyyliamiini (NH2OH) on epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Ainetta käytetään orgaanisessa synteesissä ja pelkistimenä. ==Ominaisuudet== Hydroksyyliamiini on huoneenlämpötilassa kiinteää suhteellisen epästabiilia ainetta. Hydroksyyliamiinilla on useita konformaatioita. Muun muassa tras-, cis- ja gauche-konformaatiot. Näistä trans-konformaatio on kiinteässä olomuodossa pysyvin. Lämmitettäessä yli sulamispisteen yhdiste räjähtää herkästi muodostaen typpeä, ammoniakkia, dityppioksidia ja vettä. Hydroksyyliamiini liukenee hyvin veteen, metanoliin ja etanoliin ja nämä liuokset ovat stabiilimpia. Vesiliuos on heikosti emäksinen ja hydroksyyliamiinin emäsvakio on 6,6·10-9 mol/l. Hydroksyyliamiini on luonteeltaan ensisijaisesti pelkistin, mutta sen happamat liuokset voivat toimia myös hapettimina.Josef Ritz, Hugo Fuchs & Howard G. Perryman: Hydroxylamine, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 21.11.2013 :NH2OH + H2O \rightleftharpoons NH3OH+ \+ OH- ==Valmistus ja käyttö== Hydroksyyliamiinin valmistamiseen on useita menetelmiä. Käytettyjä menetelmiä ovat muun muassa typpimonoksidin, typpihapon tai nitraattien pelkistys katalyyttisesti vedyn avulla, nitroalkaanien hydrolyysillä tai niin kutsutulla Raschig-prosessilla. Raschig-prosessissa ammoniumkarbonaatti reagoi typen oksidien kanssa muodostaen ammoniumnitriittiä, joka reagoi rikkidioksidin kanssa muodostaen ammoniumhydroksyyliamiinidisulfonaattia. Tämän hydrolyysillä saadaan hydroksyyliammoniumsulfaattia, josta voidaan hydroksyyliamiini vapauttaa ioninvaihdolla tai ammoniakin avulla. Hydroksyyliamiini reagoi aldehydien ja ketonien kanssa muodostaen oksiimeja. Tärkein yhdisteen käyttökohde onkin nylonin valmistuksessa tarvittavan kaprolaktaamin valmistus. Dialdehydien ja diketonien kanssa hydroksyyliamiini muodostaa oksatsoleja. Hydroksyyliamiinia käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa lääkkeitä. Yhdistettä voidaan käyttää myös pelkistimenä, valokuvauskemikaalina, kumien ja muovien valmistuksessa polymerisaatiota säätelevänä kemikaalina ja apuaineena metallurgiassa. Usein hydroksyyliamiinin sijasta käytetään sen suoloja, kuten hydroksyyliammoniumsulfaattia, -kloridia tai -nitraattia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Emäkset Luokka:Typpiyhdisteet
Myllyojan kalliomaalaus

Myllyojan eli Myllylammen kalliomaalaus sijaitsee Tuohtiaiseen laskevan Myllyojan varressa Luumäellä Etelä-Karjalassa. Tämän pienen mutta selvän kalliomaalauksen löysi Kimmo Seppänen vuonna 1985 ja se ajoitetaan kivikaudenloppuun tai pronssikauden alkuun. Timo Miettinen on laskenut sille ajoituksen 3 200 eaa. kohteen korkeuden mukaan. == Kallio ja sen sijainti == Tuohtiaiseen laskevan Myllyojan itäpuolella on korkea kallioseinämä, johon maalaus on tehty. Kallioseinämä seuraa luode-kaakko-suuntaista syvännettä, joka aikoinaan yhdisti Myllylammen ja Hiijärven Tuohtiaiseen aikana, jolloin vesi oli korkeammalla. Maalaus sijaitsi muinaiseen salmeen laskeneen kallioseinämän kaakkoispäässä, missä on kallion korkein kohta ja kalliossa kulmasyvennys. Myllylammen ja Hiijärven välissä ei ole korkeuseroa ja kallion alla levittäytyvä suo on samaa umpeen kasvanutta vesistöä. Kallion saavuttaa seuraamalla metsätietä kallion yläpuolelle ja laskeutumalla sitä pitkin alas rämeen reunalle. == Maalaus == Ylin kuvio on pystyviiva, joka on tulkittu jäänteeksi ihmishahmosta. Ihmishahmo on voitu maalata kuin sivulta nähtynä, jolloin pyöreän pään alapuolelta ojentuisi eteenpäin kaksi heikosti erottuvaa kättä. Viivan alapuolella näkyy selvänä niin sanottu kaksoisvenekuvio, jossa toinen vene maalataan ensimmäisen yläpuolelle samaan kohtaan. Ylemmässä veneessä näkyy 8 miehistönviivaa ja alemmassa 9. Veneiden pohja on maalattu melko suoralla vaakavedolla, mutta keulassa tai perässä erottuu lievä nousu. Alemman veneen toisessa päässä on maalattu veto alaspäin, kuin peräsimen merkiksi. Miehistön viivat ovat lähes yhtäpitkät. Veneiden pituudet ovat noin 25 senttimetriä. Lisäksi kalliosta erottuu alempana punaväriläiskä, jonka sisältö jää katsojalle epävarmaksi. Pekka Kivikäs ja Ismo Luukkonen näkevät niissä jäänteitä ihmishamoista. ==Lähteet== * * * Muinaistaideyhdistys: Myllyoja * Luukkonen, Ismo: Myllyoja * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Luumäki Luokka:Etelä-Karjalan historia
Armosta (albumi)

Armosta on kristillistä reggaeta esittävän Kaemo-yhtyeen kolmas albumi. Albumi jatkaa yhtyeelle ominaista linjaa, mutta on soundillisesti aikaisempaa kokeellisempi. Sanoituksellisesti albumi eroaa paljon edeltäjästään (Läpi tulen). Sanotukset käsittelevät pääasiassa Jumalan armoa. == Kappaleet == Sävellys ja sovitukset: Kaemo, Jonas Olsson, Antti Saari, Joona Pirilä, Timo Nygård, Valtteri Heikkilä, Dub Inc riddim (10. raita) Sanoitukset: Timo Nygård, Joona Pirilä, Antti Saari, Valtteri Heikkilä # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == ;Yhtye * Timo Nygård – laulu * Kimmo Klemola – kitara * Antti Saari – koskettimet * Joona Pirilä – basso * Essi Kulmala - taustalaulu * Jim Hagqvist - trumpetti * Teemu Wiander - saksofoni ;Vierailevat muusikot * Tuomas Vuolteenaho – rummut * Timo Roiko-Jokela – lyömäsoittimet * Rick Rovio – musiikkiohjelmointi, taustalaulu * Elina Paajanen – taustalaulu ;Tuotanto * Jonas Olsson – tuottaja, äänittäjä, miksaaja (Victory Audio), remixit * Egon Veevo – äänittäjä (Victory Audio) * Svante Forsbäck – masteroija (Chartmakers) * Antti Saari – remixit * Topias Orvasto – kansien kuvitus ja taitto * Kari Lahti – kannen piirros * BSM-studio – paino ja monistus == Lähteet == Luokka:Kaemon albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Maria Vierdag

Maria ("Rie") Vierdag (-Smit; 22. syyskuuta 1905 Amersfoort – 17. heinäkuuta 2005 Amsterdam) oli alankomaalainen uimari. Hän kilpaili vuosien 1924, 1928 ja 1932 kesäolympialaisissa. Vuonna 1932 hän oli mukana saamassa hopeaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Vierdag voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa vuonna 1927 sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1931 ja sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1927.Rie Vierdag Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Vierdag meni naimisiin F. Smitin kanssa 16. joulukuuta 1935. Heillä on tytär Marjorie (s. 1945). == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset uimarit Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Martial Solal

Martial Solal (23. elokuuta 1927 Alger – 12. joulukuuta 2024 Versailles) oli ranskalainen jazzpianisti. Hän syntyi Algeriassa ranskalaisille vanhemmille ja toimi Pariisissa 1940-luvun lopusta lähtien. Hän oli modernisti, mutta levytti vuonna 1957 albumin Sidney Bechetin kanssa, ja lisäksi hän levytti muiden muassa Django Reinhardtin, Don Byasin ja Lucky Thompsonin kanssa. Pääasiassa Solalia on kuultu omien triojensa kanssa vuosien varrella, mutta hän julkaisi huomattavia levytyksiä myös Lee Konitzin kanssa.AllMusic: Martial Solal Musiikki elokuvaan Viimeiseen hengenvetoon (À bout de souffle, 1960) on Solalin työn tulosta.Elonet: À bout de souffle == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset jazzpianistit Luokka:Ranskalaiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Cracinae

Cracinae on hokkojen (Cracidae) heimoon kuuluva alaheimo. == Suvut == *Kiharahokot (Crax) *Hokot (Mitu) *Nothocrax, jonka ainut laji on yöhokko (Nothocrax urumutum) *Kypärähokot (Pauxi) ==Lähteet== * Luokka:Hokot
Baby, It’s Cold Outside

Baby, It’s Cold Outside (suom. Kulta, ulkona on kylmä) on Frank Loesserin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuoden 1949 elokuvasta Ahdin tytär. Kappale palkittiin parhaan laulun Oscarilla. Loesser sävelsi kappaleen jo vuonna 1944 ja esitti sen ensimmäisen kerran tupaantuliaisissaan duettona vaimonsa kanssa. Ahdin tytär -elokuvassa sen lauloivat Esther Williams ja Ricardo Montalban. Johnny Mercer ja Margaret Whiting äänittivät kappaleen vuonna 1949. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1949 kappaleet Luokka:Frank Loesserin säveltämät kappaleet Luokka:Oscar-palkitut kappaleet
M/S Viggen

M/S Viggen on vuonna 1998 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima matkustaja- autolautta. Alus kulki aiemmin Kustavin Vuosnaisista Brändön Åvaan, mutta lokakuusta 2023 alus liikennöi Ahvenanmaan saariston eteläisellä reitillä Korppoon Galtbyn ja Långnäsin välillä. Viggen kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksella on kioski, josta saa juotavia, leipiä ja lämmintäkin ruokaa. Vuonna 1990 valmistunut M/S Alfågeln on Viggenin sisaralus. == Lähteet == *Viggen Matkustajalaivat.comissa *Viggen Ålandstrafikenin kotisivuilla Luokka: Autolautat
Penelopinae

Penelopinae on hokkojen (Cracidae) heimoon kuuluva alaheimo. == Suvut == *Aburria, jonka ainut laji on helttasaku (Aburria aburri) *Metsäsakut (Chamaepetes) *Oreophasis, jonka ainut laji on sarvisaku (Oreophasis derbianus) *Kaklattajat (Ortalis) *Sakut (Penelope) *Penelopina, jonka ainut laji on ylänkösaku (Penelopina nigra) ==Lähteet== * Luokka:Hokot
Charadriinae

Charadriinae on kurmitsojen heimoon kuuluva alaheimo. Siihen kuuluvat tyllit ja kurmitsat, toiseen kurmitsojen alaheimoon taas kuuluvat hyypät ja australiantyllit. *
Naucratinae

Naucratinae on ahvenkalojen lahkoon (Perciformes) ja piikkimakrillien heimoon (Carangidae) kuuluva kalojen alaheimo. ==Suvut== Alaheimoon kuuluu viisi sukua.http://www.fishbase.org/identification/SpeciesList.php?class=Actinopterygiiℴ=Perciformes&famcode;=314&subfamily;=Naucratinae FishBase. R. Froese ja D. Pauly (toim.). Viitattu 21.11.2013. *Campogramma *Elagatis *Naucrates *Seriola *Seriolina ==Lähteet== Luokka:Piikkimakrillit
M/S Alfågeln

M/S Alfågeln on vuonna 1990 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Alus kulkee Brändön Torsholmasta Vårdön Hummelvikiin kahdessa ja puolessa tunnissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Lappoon, Kumlingeen ja Enklingeen. Alfågeln kulkee reitillään ympäri vuoden. Alukselta löytyy pieni kahvila, jossa on WiFi-yhteys. Vuonna 1998 valmistunut M/S Viggen on Alfågelnin sisaralus. Alus saa nimensä, Ålandstrafikenin perinteen mukaan vesilinnulta, allilta. == Lähteet == *Alfågeln Matkustajalaivat.comissa *Alfågeln Ålandstrafikenin kotisivuilla Luokka:Autolautat
Seriola

Seriola on piikkimakrillien heimoon (Carangidae) ja Naucratinae-alaheimoon kuuluva kalasuku. ==Lajit== Sukuun kuuluu yhdeksän lajia.http://www.fishbase.org/identification/SpeciesList.php?genus=Seriola FishBase. R. Froese ja D. Pauly (toim.). Viitattu 21.11.2013. *Seriola carpenteri Mather, 1971 *Seriola dumerili (Risso, 1810) \- Isopiikkimakrilli *Seriola fasciata (Bloch, 1793) *Seriola hippos Günther, 1876 *Seriola lalandi Valenciennes, 1833 \- Keltapyrstöpiikkimakrilli *Seriola peruana Steindachner, 1881 *Seriola quinqueradiata Temminck & Schlegel, 1845 *Seriola rivoliana Valenciennes, 1833 *Seriola zonata (Mitchill, 1815) ==Lähteet== Luokka:Piikkimakrillit
M/S Knipan

M/S Knipan on vuonna 1985 Turusta valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Knipan tilattiin alun perin Svinö-Degerby reitille, M/S Grisslanin paikalle. Vuonna 2009 valmistunut M/S Skarven kuitenkin korvasi tämän. Nykyisin alus kulkee M/S Alfågelnin parina, Brändön Torsholmasta Vårdön Hummelvikiin kahdessa ja puolessa tunnissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Lappoon, Kumlingeen ja Enklingeen. Knipan kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa ei ole kahvilaa, mutta aluksen salongissa toimii WiFi-yhteys. Knipanilla ei ole sisaraluksia. == Lähteet == * Knipan Matkustajalaivat.comissa * Knipan Ålandstrafikenin kotisivuilla Luokka:Autolautat
Valko-Venäjän pääministeri

Valko-Venäjän pääministeri (, ) on Valko-Venäjän hallituksen eli ministerineuvoston johtaja. Hallitus käyttää perustuslain mukaan toimeenpanovaltaa ja sen toimitilat ovat samassa Minskin ydinkeskustan rakennuksessa maan parlamentin kanssa. Myös presidentillä on perustuslain mukaan laajat toimeenpanovaltuudet. Presidentti nimittää pääministerin ja muun hallituksen ja voi erottaa minkä tahansa ministerin pääministeri mukaan lukien. Presidentin pääministerinimityksen tulee saada maan parlamentin edustajainhuoneen hyväksyntä. Pääministeri hoitaa Valko-Venäjän presidentin tehtävää uuden vaaleilla valitun presidentin virkavalan vannomiseen asti, mikäli presidenttiä ei ole tai jos presidentti on estynyt hoitamasta toimiaan perustuslain kuvaamissa tapauksissa. Heinäkuusta 2020 lähtien pääministerinä on toiminut Raman Haloutšanka. ===Pääministerit=== Alla oleva kaavio esittää Valko-Venäjän tasavallan pääministerien toimikaudet aika-akselilla. ImageSize = width:800 height:auto barincrement:12 PlotArea = top:10 bottom:50 right:130 left:20 AlignBars = late DateFormat = dd/mm/yyyy Period = from:01/01/1991 till:04/07/2020 TimeAxis = orientation:horizontal ScaleMajor = unit:year increment:1 start:1991 Colors = id:postsoviet value:rgb(0.5,0.5,1) id:notyetarticle value:rgb(1,0.5,0.5) BarData = barset:PM PlotData= width:5 align:left fontsize:S shift:(-37,5) anchor:till barset:PM from: 18/09/1991 till: 21/07/1994 color:postsoviet text:"Kebitš" fontsize:10 from: 22/07/1994 till: 18/11/1996 color:postsoviet text:"Tšyhir" fontsize:10 from: 18/11/1996 till: 18/02/2000 color:postsoviet text:"Linh" fontsize:10 from: 18/02/2000 till: 01/10/2001 color:postsoviet text:"Jarmošyn" fontsize:10 from: 01/10/2001 till: 10/07/2003 color:postsoviet text:"Navitski" fontsize:10 from: 10/07/2003 till: 28/12/2010 color:postsoviet text:"Sidorski" fontsize:10 from: 28/12/2010 till: 27/12/2014 color:postsoviet text:"Mjasnikovitš" fontsize:10 from: 27/12/2014 till: 18/08/2018 color:postsoviet text:"Kabjakou" fontsize:10 from: 18/08/2018 till: 03/07/2020 color:postsoviet text:"Rumas" fontsize:10 # Kuva Pääministeri Astui virkaan Lähti virasta 1\. Vjatšaslau Kebitš 18. syyskuuta 1991 21. heinäkuuta 1994 2\. Mih’ail Tšyhir 22. heinäkuuta 1994 18. marraskuuta 1996 3\. Sjarhei Linh 18. marraskuuta 1996 18. helmikuuta 2000 4\. Uladzimir Jarmošyn 18. helmikuuta 2000 1. lokakuuta 2001 5\. Henadz Navitski 1. lokakuuta 2001 10. heinäkuuta 2003 6\. Sjarhei Sidorski 10. heinäkuuta 2003 28. joulukuuta 2010 7\. Mih’ail Mjasnikovitš 28. joulukuuta 2010 27. joulukuuta 2014 8\. Andrei Kabjakou 27. joulukuuta 2014 18\. elokuuta 2018 9\. Sjarhei Rumas 18. elokuuta 2018 3. heinäkuuta 2020 10\. Raman Haloutšanka 4. heinäkuuta 2020 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Belarus (worldstatesmen.org) *
Strategiakartta

Strategiakartta on strategian logiikan avaamiseen ja visualisoimiseen käytettävä työkalu. Strategiakartta siis kuvaa, kuinka organisaatio tuottaa arvoaKaplan, Robert & Norton, David. (2004). Strategiakartat. Helsinki: Talentum. Sitä käytetään yleensä Balanced Scorecard (BSC) -tyyppisen strategisen ohjausjärjestelmän luomiseen. Itse asiassa koko nykyaikainen BSC- mittaristo perustuu strategiakarttoihin, joiden perusteella luodaan linkki mitattavien asioiden ja strategisesti tärkeiden asioiden välille neljän näkökulman sekä syy-seuraussuhteen mukaisesti. == Lähteet == *Kaplan, Robert & Norton, David. (2004). Strategiakartat. Helsinki: Talentum ===Viitteet=== Luokka:Talous
M/S Grisslan

M/S Grisslan on vuonna 1971 Turusta valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Grisslan tilattiin alun perin Svinö-Degerby reitille, mutta on liikennöinyt vuodesta 1985 nykyisellä reitillään. Alus kulkee Lumparlandin Långnäsistä Kumlingen Snäcköseen tunnissa ja 40 minuutissa. Reitillään se pysähtyy lisäksi Överööhön, Sottungaan ja aiemmin myös tilauksesta Bergön saarelle. Grisslan on vuodesta 2012 alkaen kulkenut reitillään vain kesäkaudella, talvella sen korvaa M/S Ejdern. Aluksessa on matkustatiloina vain pieni salonki autokannen alla. Grisslanilla ei ole sisaraluksia. == Myyntiyritys == Lotta II:en myynnin jälkeen, Grisslan on Ålandstrafikenin vanhin alus. Lisäksi aluksesta puuttuvat sisätilat miltei kokonaan. Alus asetettiin myyntiin vuonna 2010. Alus kuitenkin vedettiin markkinoilta, sillä sille ei löydetty korvaajaa. Vuonna 2012 ja vuoden 2013 alkupuolen alusta pidettiin toimettomana Långnäsin satamassa, sillä alusta ei pidetty merikelpoisena. Kesän 2013 lopussa alus pääsi kuitenkin takaisin liikenteeseen, kun sitä oli ensin paranneltu. Elokuusta 2020 alkaen alus on Kuljetus-Savolainen Oy:n omistuksessa toiminut itäisen Suomenlahden aluskemikaalivahinkojen- ja öljyntorjunta-aluksena. Grisslan toimii ympärivuorokautisessa valmiudessa 244 päivää vuodessa. Aluksen kotisatama sijaitsee Loviisassa. Sopimuskausi Rajavartiolaitoksen kanssa kestää vuoteen 2025 asti. == Lähteet == *Grisslan ruotsinkielisessä Wikipediassa *Grisslan Ålandstrafikenin kotisivuilla *https://kymensanomat.fi/uutiset/lahella/09c90467-be2f-48ab-aa0f-6a5eefa2cdd4 Luokka:Autolautat
M/S Ejdern

M/S Ejdern on vuonna 1977 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima autolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Ejdernin nimi tarkoittaa suomeksi haahkaa. Ejdern kulkee nykyisin kesällä Långnäsistä Kökariin ja talvella M/S Grisslanin sijaan Snäcköstä Långnäsiin. Aiemmin alus liikennöi pitkään Kustavin ja Brändön välillä, 1980-luvun puoleenväliin asti myös Långnäsiin. Aluksessa on niukasti matkustajatiloja, mutta yläkannella on kuitenkin pieni salonki. Lisäksi yläkannelta voi matkan ajaksi vuokrata pienen hytin, jossa on sohva ja sängyt sekä pöytä, jonka päällä on hytin hintaan sisältyvää pientä purtavaa. Perjantai-iltana 6. lokakuuta 2023 M/S Ejdern ajoi karille Ahvenenmaan Brändöössä. == Lähteet == *Ejdern Ålandstrafiken. === Viitteet === Luokka:Autolautat
M/S Gudingen

M/S Gudingen on vuonna 1980 valmistunut, Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Gudingen kulkee nykyisin kesällä Kökaristä Galtbyhyn, Korppooseen (2h 30 min) ja talvella Långnäsistä Kökariin (2h 40 min). Gudingen kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa on matkustajille varattu kahvila, jossa on käytettävissä WiFi- yhteys. M/S Skiftet on Gudingenin sisaralus. == Lähteet == * Gudingen Matkustajalaivat.comissa * Gudingen Ålandstrafikenin kotisivuilla Luokka:Autolautat
Akantiitti

Akantiitti on hopeasulfidin (Ag2S) muoto. Se on tässä muodossa, kun lämpötila on alle tietyn rajan (noin +170 °C). Tätä korkeammassa lämpötilassa akantiitti muuttuu argentiitiksi. Akantiitin väri vaihtelee harmaasta teräksenmustaan. Viirun väri on musta. Sen kovuus on Mohsin kovuusasteikolla 2–2,5. == Esiintyminen == Akantiittia esiintyy hydrotermisissä juonissa. Samoissa paikoissa akantiitin kanssa esiintyy myös proustiittia ja pyrargyriittia. == Katso myös == *Argentiitti *Hopeasulfidi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Webmineral: Acanthite Mineral Data *Mindat: Acanthite *Handbook of Mineralogy: Acanthite (pdf) Luokka:Sulfidimineraalit Luokka:Sulfidit
Vehmaisten Urheilijat

Vehmaisten Urheilijat (VehU) on tamperelainen Vehmaisten kaupunginosassa toimiva yleisseura. VehU on perustettu vuonna 1929. Tärkeitä virstanpylväitä seuralle ovat olleet Vehmaisten urheilukentän valmistuminen vuonna 1955 ja Kisapirtin osto vuonna 1959. Vehmaisten urheilijoiden historia Nykyisin Vehmaisten Urheilijoiden miesten edustusjoukkue pelaa futsalin korkeimmalla sarjatasolla, Futsal-Liigassa. == Lajit == Vehmaisten Urheilijoiden lajivalikoimaan ovat alusta saakka kuuluneet yleisurheilu ja hiihto. Näiden lisäksi lajeina ovat olleet nyrkkeily, paini, painonnosto, jääkiekko, jalkapallo, lentopallo, voimistelu, suunnistus, pesäpallo, koripallo, salibandy ja futsal. == Kausi jääkiekon SM-sarjassa == Vehmaisten Urheilijat tunnetaan parhaiten siitä, kun seura nousi jääkiekon SM-sarjaan kaudeksi 1968–1969. VehU on ollut alusta asti TUL:n seura, ja sillä oli liiton kautta hyvät välit neuvostoliittolaisiin urheilupiireihin. VehU saikin tehtyä sopimuksen, jolla neuvostoliittolainen maajoukkuepelaaja Nikolai Karpov saatiin seuraan pelaaja-valmentajaksi. Tämän ansiosta seura nousi SM-sarjaan. Karpovin kausi kesti vain vuoden. VehU putosi yhden kauden jälkeen takaisin Suomensarjaan. == Futsal == Vehmaisten Urheilijoiden miesten futsaljoukkue nousi Suomen toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Futsal-Ykköseen takaisin kaudeksi 2020–2021.https://tulospalvelu.palloliitto.fi/team/104986/info Kaudella 2022–2023 VehU voitti Ykkösen mestaruuden ja nousi sarjahistoriansa ensimmäistä kertaa korkeimmalle sarjatasolle Futsal-Liigaan. Kaudella 2023–2024 nousijajoukkue sijoittui sarjassa kymmenenneksi ja säilytti näin ollen liigapaikkansa. Kaudella 2024–2025 joukkueen päävalmentajana toimii Henri Hytönen. == Lähteet == Luokka:Tamperelaiset urheiluseurat Luokka:Vehmainen Luokka:Vuonna 1929 perustetut urheiluseurat Luokka:Suomen Työväen Urheiluliiton jäsenseurat
Maria Nieminen

Maria Nieminen on Laitilasta kotoisin oleva suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt vuodesta 2012 alkaen erilaisissa mainoksissa, teatterissa sekä pienissä rooleissa lyhytelokuvissa ja televisiosarjoissa. Marraskuusta 2013 lokakuuhun 2016 hän esiintyi MTV3-kanavan saippuasarjassa Salatut elämät, Kristiina Pohjosen roolissa. ==Filmografia== ===Elokuvat ja lyhytelokuvat=== Vuosi Elokuva Tyyppi Rooli 2012 Käräjävuorentie elokuva Helinä Se lastaan vihaa lyhytelokuva äiti Tunnustus lyhytelokuva ===Televisiosarjat=== Vuosi Elokuva Rooli 2012 Helsingin herra Janita Elämää suurempaa vieras tilalla 2013–2016 Salatut elämät Kristiina Pohjonen 2013 Kansan mies kiinteistönvälittäjä 2014 Klikkaa mua päiväkodin johtaja 2022 Sininen enkeli neurologi ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Nokia 1650

Nokia 1650 on Nokian vuonna 2007 julkaisema kehittyville markkinoille suunnattu matkapuhelin. Sen ominaisuuksia ovat muun muassa taskulamppu, FM- radio sekä polyfoniset soittoäänet. http://www.matkapuhelin.net/news/07/070503c.html ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Nokia 1650 - GSMArena.com (englanniksi) * Nokia 1650 - Puhelinvertailu.com * Nokia 1650 käyttöohje 1650 Luokka:Vuoden 2007 matkapuhelimet
Isokultakutoja

Isokultakutoja (Ploceus xanthops) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Isokultakutojaa tavataan Angolassa, Botswanassa, Burundissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Namibiassa, Ruandassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Wheel of Fortune

Wheel of Fortune on yhdysvaltalainen Merv Griffinin kehittämä visailuohjelma. Ohjelman ensimmäinen jakso esitettiin 5. tammikuuta 1975, ja sitä esitetään edelleen. Syyskuussa 2013 alkoi ohjelman 31. tuotantokausi. Ohjelma perustuu hirsipuu-peliin, jossa kilpailijat yrittävät arvata kirjain kerrallaan taulussa olevaa lausetta. Vastaavalla formaatilla tehtyjä ohjelmia on esitetty monessa eri maassa. Ranskassa sellaista esitettiin vuosina 1987–1997 ja 2006–2012 nimellä La Roue de la fortune. Suomessa vastaavanlaista visailuohjelmaa esitettiin alun perin vuosina 1993–2001 nimellä Onnenpyörä, ja sitä esitetään uudelleen vuodesta 2018 lähtien. == Pelin kulku == Jokaisella kierroksella on tarkoituksena arvata eri aihepiireihin kuuluvia sanatehtäviä. Kierroksen alussa tehtävätaululla on tyhjä sanatehtävä, jossa kukin tyhjä kohta vastaa yhtä kirjainta. Jos tehtävässä on välimerkkejä, ne ovat valmiiksi esillä. Wheel of Fortunen nimi tulee ruletin tapaisesta pyörästä, jossa on 24 sektoria, joista useimmissa on rahasummia, jotka vaihtelevat 500 dollarista 900 dollariin, minkä lisäksi on myös huippusumma, joka on ensimmäisellä kierroksella 2 500 dollaria, toisella ja kolmannella 3 500 dollaria ja neljännellä ja myöhemmillä 5 000 dollaria. Pyörässä on myös kaksi Bankrupt- sektoria ja yksi Lose a Turn -sektori, joista kummastakin kilpailija menettää pelivuoronsa ja ensimmäiselle osuttaessa myös kaikki kyseisellä kierroksella ansaitut rahat ja palkinnot. Jokaisessa jaksossa on kolme kilpailijaa tai joskus myös kolme kahden hengen joukkuetta, jotka seisovat pelin aikana yksittäisen tulostaulun takana, joissa on kussakin oma merkkinuolensa. Vasemmanpuoleinen tulostaulu katsojasta katsottuna on punainen, keskimmäinen keltainen ja oikeanpuoleinen sininen. Kilpailijoiden paikat valitaan satunnaisesti ennen nauhoitusta. Kilpailija pyöräyttää pyörää ja jos hänen merkkinuolensa osuu rahasumman kohdalle, hän saa arvata konsonantin. Jos kilpailijan valitsema konsonantti esiintyy tehtävässä, rahasumma kirjataan hänen tililleen ja kerrotaan konsonantin lukumäärällä. Tämän jälkeen kilpailijalla on oikeus joko pyöräyttää uudestaan, ostaa vokaali 250 dollarilla tai yrittää ratkaista tehtävä. Kilpailijat saavat ostaa vokaaleja niin kauan kuin heillä on tarpeeksi rahaa tai kunnes tehtävän kaikki vokaalit ovat näkyvissä. Vuoro siirtyy myötäpäivään seuraavalle kilpailijalle, jos pyörä pysähtyy Bankrupt- tai Lose a Turn -sektorille tai kilpailija arvaa kirjaimen, joka ei esiinny tehtävässä tai joka on jo arvattu kyseisellä kierroksella tai ei onnistu arvaamaan kirjainta viiden sekunnin kuluessa pyörän pysähtymisestä tai arvaa vokaalin ostamatta sitä tai ratkaisee tehtävän väärin. Ainoa poikkeus on Free Play -sektori, jolle osuessaan kilpailija voi arvata konsonantin ja jos se esiintyy tehtävässä, siitä saa 500 dollaria, arvata ilmaisen vokaalin tai yrittää ratkaista tehtävän. Kilpailija ei menetä tässä tapauksessa vuoroaan, vaikka arvaisi kirjaimen tai ratkaisisi tehtävän väärin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ohjelman kotisivut Luokka:Visailuohjelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat
Kaislakutoja

Kaislakutoja (Ploceus aurantius) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kaislakutojaa tavataan hajanaisella alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Kookoskutoja

Kookoskutoja (Ploceus bojeri) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kookoskutojaa tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen rannikkoalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Leirikutoja

Leirikutoja (Ploceus castaneiceps) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Leirikutojaa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Lucky Thompson

Eli "Lucky" Thompson (16. kesäkuuta 1924 Columbia, Etelä-Carolina – 30. heinäkuuta 2005 Seattle) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän soitti sekä tenori- että sopraanosaksofonia. Hän oli johtavia improvisoijia 1940-luvulta 1960-luvulle. Thompson ajoitti uransa niin, että se yhdisti swing-aikakauden bebop-tyyliin.The New York Times: Lucky Thompson, Jazz Saxophonist, Is Dead at 81 Thompson muutti lapsena perheensä kanssa Detroitiin. Valmistuttuaan high schoolista vuonna 1942 hän soitti Erskine Hawkinsin yhtyeessä. Hän muutti New Yorkiin, jossa toimi Lionel Hamptonin big bandin jäsenenä. Tässä roolissa hän oli puolen vuoden ajan. Hän soitti myös Billy Eckstinen varhaisessa, lyhytikäisessä bebopia soittaneessa big bandissa ja liittyi vuonna 1944 Count Basien orkesteriin. Tilapäisesti hän pääsi tuuraamaan Charlie Parkeria Parkerin ja Dizzy Gillespien sekstetissä. Häntä kuullaan myös Parkerin arvostetulla levytyssessiolla Dial Recordsille 28. maaliskuuta 1946. Thompson kritisoi Yhdysvalloissa levy-yhtiöiden, musiikin kustantajien ja lahjakkuuden etsijöiden kontrollia jazzista. Osittain tämän suhtautumisensa takia Thompson asui vuosina 1957–1962 Pariisissa, jossa hän levytti Martial Solalin kanssa. Hän palasi muutamaksi vuodeksi Yhdysvaltoihin ennen lähtöään Lausanneen, josta hän palasi taas New Yorkiin vuonna 1970. Hän opetti Dartmouth Collegessa vuosina 1973 ja 1974. Pian tämän jälkeen hän jätti uransa musiikissa. Hän asui ystäviensä mukaan jonkin aikaa Manitoulin Islandilla Ontariossa ja Georgiassa ennen suuntaamistaan länteen. 1990-luvulla hän vaelteli kodittomana Seattlessa. Ennen kuolemaansa hän asui tuetusti Washington Center for Comprehensive Rehabilitationissa Seattlessa. Ehkä jazzbisnekseen kohdistamansa skeptisyyden johdosta Thompson ei juuri levyttänyt kokoonpanon johtajana. Harvoja albumeita, jotka hän julkaisi omalla nimellään, olivat Tricotism (1956) ja Lucky Strikes (1964). Hän levytti muun muassa Dinah Washingtonin (1945), Thelonious Monkin (1952), Miles Davisin (1954), Oscar Pettifordin ja Stan Kentonin (1956) kanssa. Hänen viimeiset levytyksensä ovat vuodelta 1973. Thompsonilla oli poika Daryl ja tytär Jade Thompson-Fredericks. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Ruskonaamakutoja

Ruskonaamakutoja (Ploceus castanops) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Ruskonaamakutojaa tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Kutojat
Olavi Talasti

Mikko Väinö Olavi Tapiolinna (aik. Talasti ja Tapionlinna; 11. helmikuuta 1921 Mikkeli – 20. toukokuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija. Talasti kävi 7 luokkaa oppikoulua ja sen jälkeen työskenteli näyttelijänä sekä näytelmätoiminnan ohjaajana. Olavi Talastin vanhemmat olivat johtajaopettaja Väinö Emil Tapionlinna (1890–1953) ja kansakoulunopettaja Aino Ester Emilia Tapionlinna (o.s. Tolonen, myöh. Talasti) (1890–1967).Kirkollisia ilmoituksia, Kaleva, 1913, No 141, sivu 1, julkaistu 23.6.1913Kuulutuksia, Kaiku, 1931, No 250, sivu 10, julkaistu 31.10.1931Kansakoulut, Suomalainen Wirallinen Lehti, 1915, No 170, sivu 2, julkaistu 27.7.1915 Olavi Talastin puoliso oli Katri Elina Talasti. == Teoksia == * Kun naiset kosivat ... : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Tammen näytelmiä 32. Tammi 1945 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Vjazma-Brjanskin kaksoistaistelu

Vjazma-Brjanskin kaksoistaistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu operaatio Barbarossan alkuvaiheilla, jonka tavoitteena oli Saksan eteneminen Moskovaan. Operaatio Taifuunin tavoitteena oli tuhota Neuvostoliiton viimeiset taistelukelpoiset joukot Moskovan edustalla ja saada Neuvostoliitto romahtamaan.Shirer II, s. 263 ==Joukot== ===Saksa=== Sotamarsalkka Fedor von Bockin johtama Keskustan armeijaryhmä sisälsi seuraavat voimat Carell s. 132-139McCarthy-Syron s. 110-111 * Saksan 2. panssariryhmä (Guderian) ** 24. Panssariarmeijakunta ** 47. Panssariarmeijakunta ** 48. Panssariarmeijakunta * Saksan 3. panssariryhmä (Hoth) ** 41. Panssariarmeijakunta ** 56. Panssariarmeijakunta ** 6. Jalkaväkiarmeijakunta * Saksan 4. panssariryhmä (Hoepner) ** 40. Panssariarmeijakunta ** 46. Panssariarmeijakunta ** 57. Panssariarmeijakunta * Saksan 4. armeija * Saksan 9. armeija * Saksan 2. ilma-armeija * Saksan 4. ilma-armeija ===Neuvostoliitto=== Clark s. 148 * 6 armeijaa (Timošenko) Vjasman alueella, 22., 29., 30., 19., 16. ja 20. armeija * 3 armeijaa (Jerjomenko) Brjanskin alueella, 50., 3. ja 13. armeija ==Tavoite== Tuhota Moskovan edustalla olevat venäläiset joukot ja avata tie Moskovaan. ==Taistelujen kulku== Hyökkäyksen aloitti 30. syyskuuta Guderianin 2. panssariryhmä. Sillä oli pisin matka edettävänä ja tavoitteena Orjolin alue.v. Tippelskirch 2, s. 379 Jo 3. lokakuuta joukot olivat edenneet Orjoliin, noin 200 kilometriä. Neuvostoliiton 13. armeija joutui väistymään. Kaupunki oli täysin valmistautumatonRokossovski s. 58-59, muun muassa raitiovaunut ajoivat reittejään panssarivaunujen saapuessa sinne.Knopp s. 116 Etenevät joukot motittivat kolme armeijaa, joissa oli yhteensä 26 divisioona, kahteen mottiin Brjanskin molemmin puolin. Hoepnerin 4. panssariryhmä liittyi hyökkäykseen 2. lokakuuta ja eteni Roslavin alueelta kohti Moskovaa. Samaan aikaan Hothin 3. panssariryhmä lähti liikkeelle pohjoisempaa. Panssariryhmät 3 ja 4 kohtasivat toisensa 7. lokakuuta Vjasmassa. Mottiin oli jäänyt kuusi armeijaa, 55 divisioonaa. 10\. lokakuuta puna-armeijan joukkojen johtoon nimitettiin kenraali ŽukovRokossovski s. 67. ==Lopputulos== Neuvostoliitto kärsi katastrofaalisen tappion ja satoja tuhansia sotilaita kuoli, haavoittui tai jäi sotavangeiksi. Sotavankeja saatiin 663 000, lisäksi tuhottiin/vallattiin 5 000 tykkiä ja 1 200 panssaria.Carell s. 140McCarthy-Syron s. 111v. Tippelskirch 2, s. 382Knopp s. 117Shirer II s. 263 ==Lähteet== * * * * * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Operaatio Barbarossa
Juhani Kokko

Heikki Juhani Kokko (11. maaliskuuta 1921 Helsinki – 27. lokakuuta 2001 Espoo) oli suomalainen näytelmäkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Kokko, Heikki Juhani, sivu 285, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Kokko tuli ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1941. Hänellä oli opintoja Helsingin yliopistossa. Kokko toimi rakennustyömiehenä, postiapulaisena ja liikemiehenä. Kokon vanhemmat olivat kauppias Juho Kokko ja Tyyne Irene (o.s. Nieminen). Puoliso oli Lyyli Elina (o.s. Kovero) vuodesta 1946. == Teoksia == * Yön satakieli : kolminäytöksinen näytelmä. WSOY 1953 == Lähteet == * * Hautakivikuva === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Eero Rämö

Eero Rämö (s. 4. helmikuuta 1987 Järvenpää) on suomalainen järjestöjohtaja ja juristi. Rämö on Suomen Punaisen Ristin pääsihteeri, jossa tehtävässä hän aloitti 1. lokakuuta 2023 alkaen. Hän on toiminut vuosina 2014–2017 Suomen Punaisen Ristin valtuuston puheenjohtajana ja Suomen nuorisoalan kattojärjestö Allianssin puheenjohtajana. Aiemmin hän työskenteli johtajana Tekir Oy:ssä sekä Suomen Urheiluliiton viestintäjohtajana ja kehitysjohtajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Eero Rämö Academia.edu:ssa Luokka:Suomen Punainen Risti Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sascha Riether

thumb|Sascha Riether Sascha Riether (s. 23. maaliskuuta 1983 Lahr, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia Riethter on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hänen pelinumeronsa on 27, pituutensa 174 senttimetriä ja painonsa 70 kiloa. Ennen siirtymistään Fulhamiin Riether on pelannut Bundesliigassa Wolfsburgin ja Freiburgin joukkueissa. == Lähteet == * http://www.fulhamfc.com/the-teams/first- team/sascha-riether * http://www.transfermarkt.de/de/sascha- riether/profil/spieler_1662.html Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuppilat kuntoon Ruotsi

Kuppilat kuntoon Ruotsi (Kniven mot strupen) on ruotsalainen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin Ruotsin TV3-kanavalla 19. marraskuuta 2009. Sarjan pääosissa nähdään Alexander Nilson, joka laittaa jokaisessa jaksossa konkurssin partaalla olevan ravintolan entistä kannattavammaksi. Ohjelman formaatti perustuu Gordon Ramsayn Kitchen Nightmares -sarjaan. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset televisiosarjat Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:TV3:n televisio-ohjelmat
Semperconsort

Semperconsort on vuonna 1999 Luigi Cozzolinon Firenzessä perustama kamarikokoonpano. Sen tarkoitus on lähinnä esittää italialaista 1600–1700-lukujen kamarimusiikkia historiallisilla soittimilla. Kokoonpanon jäsenillä on takanaan pitkä kokemus vanhan musiikin esittämisestä. He ovat tehneet yhteistyötä muiden muassa Giardino Armonicon, Europa Galanten, Modo Antiquon, I Barocchistin, Accademia Bizantinan, Ensemble Matheuksen, Ensemble Zefiron, Homme Armén, Ensemble Concerton, Ensemble Janequinin, Complesso Baroccon, Concerto Italianon ja eri sinfoniaorkestereidenkin kanssa.Naxos.com: Semperconsort Semperconsort on levyttänyt Naxokselle Tomaso Antonio Vitalin triosonaatteja (op. 1). Yhtyeen levytyksiin kuuluu myös Giovanni Battista Vitalin sonaattien (op. 2) tulkinta.ArkivMusic.com: Vitali: Trio Sonatas Op. 2 / Luigi Cozzolino, Semperconsort == Jäsenet == * Luigi Cozzolino, ensimmäinen viulu, johto * Luca Giardini, toinen viulu * Bettina Hoffmann, sello * Gianluca Lastraioli, teorbi ja barokkikitara * Andrea Perugi, urut ja cembalo == Lähteet == Luokka:Italialaiset yhtyeet Luokka:Barokkimusiikki
Voitto Voipio

Voitto Immanuel Voipio (21. maaliskuuta 1921 Iisalmi – 2012) oli suomalainen rovasti ja kirjailija. Voipion vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Lauri Voipio (1879–1927) ja Elna Lovisa Teittinen (1886–1960). Hän oli naimisissa vuodesta 1949 lehtori Ulla-Maija Tuurin kanssa. Voipio pääsi ylioppilaaksi 1941 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1949. == Teoksia == * Vaara ohi : romaani. Kuva ja sana, Helsinki 1945 == Lähteet == * (vanhentunut linkki) * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Voitto Voipio Luokka:Suomen evankelis- luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Erskine Hawkins

Erskine Hawkins (26. heinäkuuta 1914 Birmingham, Alabama – 11. marraskuuta 1993 Willingboro, New Jersey) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hänet tunnetaan muun muassa jazzstandardi "Tuxedo Junctionin" säveltäjänä. Hawkins aloitti trumpetin soittamisen 13-vuotiaana. Tätä ennen hän oli jo harjoitellut rumpujen- ja pasuunansoittoa. Opiskellessaan Alabama State Teachers Collegessa Hawkins aloitti toiminnan Bama State Collegians -yhtyeen johtajana ja trumpetistina. Myöhemmin tämän kokoonpanon pohjalta kehittyi Erskine Hawkins Orchestra, joka teki ensilevytyksensä vuonna 1936. Tähän swing-yhtyeeseen kuuluivat myös Dud Bascomb, Paul Bascomb, Julian Dash, Haywood Henry ja Avery Parrish.Alabama Music Hall of Fame: Erskine Hawkins Ennen toista maailmansotaa Hawkins yhtyeineen julkaisi kolme merkittävää jazz-/pophittiä. Nämä olivat "Tuxedo Junction", "After Hours" ja "Tippin' In". "Tuxedo Junctionin" alkuperäisversio nousi vuonna 1940 listoilla seitsemänneksi. Glenn Millerin orkesterin versio siitä nousi listaykköseksi, ja omat coverversionsa kappaleesta tekivät myös Duke Ellington, Harry James, Andrews Sisters, Stan Kenton, Quincy Jones, Chet Atkins, King Curtis, Floyd Cramer, Gene Krupa, Duane Eddy, Joe Jackson ja Manhattan Transfer. Hawkins löysi useita ensiluokkaisia jazzmuusikoita, joihin lukeutuivat Parrish, Henry, Bascombit ja Sammy Lowe sekä laulajat Ida James, Delores Brown ja Della Reese. Hawkinsin myöhemmät levytykset ovat tyylillisesti enemmän kallellaan rhythm and bluesiin kuin jazziin. Hän oli yksi Ray Charlesin tärkeimmistä musiikillisista vaikuttajista. Vuonna 1948 Hawkinsin sävellys "Gabriel's Heater" pääsi Top 30 -listalle. Yhtye teki paluun vuonna 1971 ja julkaisi albumin Live at Club Soul Sound. Hawkins otettiin Alabama Jazz Hall of Fameen ensimmäisten muusikkojen joukossa vuonna 1978. Hänet otettiin myös Alabama Music Hall of Fameen vuonna 1989. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet