Orjuudesta ja vapaudesta

Orjuudesta ja vapaudesta () on Dion Khrysostomoksen eli Dion Prusalaisen kirjoittama puhe, joka käsittelee orjuutta ja vapautta stoalaisen moraalifilosofian näkökulmasta. == Historia == Dion Khrysostomos kirjoitti ensimmäisen vuosisadan lopulla ja 100-luvun alussa. Puheen Orjuudesta ja vapaudesta katsotaan syntyneen todennäköisesti aikana, jolloin Dion oli maanpaossa ja toimi kiertelevänä opettajana, ja opetti erityisesti moraalifilosofiaa epämuodolliseen tapaan. Puhe on Dionin kirjoitusten luettelossa numerolla 14. Hän kirjoitti myös toisen samannimisen puheen, Orjuudesta ja vapaudesta II (; numero 15). Nämä kaksi tutkielmaa ovat päälähteitä sille stoalaiselle opille, että ainoastaan viisas ihminen on todella vapaa. Oppi esiintyy myös Pseudo-Filon Aleksandrialaisen teoksessa Siitä, että jokainen hyvä ihminen on vapaa (), Ciceron teoksessa Stoalaisia paradokseja (Paradoxa stoicorum), Pseudo-Plutarkhoksen teoksessa Hyvästä syntyperästä () sekä Epiktetoksen Keskustelussa 4.1. On ehdotettu, että kaikki mainitut kohdat palautuisivat yhteen stoalaiseen lähteeseen, elleivät peräti tätäkin varhaisempaan kyyniseen lähteeseen. Ainakin Pseudo-Filon vaikuttaa hyödyntävän kyynikkofilosofi Bionin teosta Orjuudesta (). Tekstin on suomentanut Juhana Torkki osana Dionin tekstien kokoelmaa Onnellisuudesta (Otava 2022). == Sisältö == Kirjoitus jakautuu kahteen osaan: sen alussa Dion puhuu ensin itse, ja tämän jälkeen hän keskustelee aiheesta jonkun toisen kanssa. Dion aloittaa sanomalla, ettei suurin osa ihmisistä tiedä vapauden ja orjuuden todellisia määritelmiä. Hän aloittaa sellaisista yleisistä vapauden määritelmistä, että vapaa ihminen ei ole kenenkään alamainen, ei ota käskyjä keneltäkään ja tekee mitä itse haluaa. Kuitenkin vapaakin mies tottelee esimerkiksi sodassa kenraalia, laivassa kapteenia ja sairaana lääkäriä.Dion Khrysostomos: Orjuudesta ja vapaudesta (I) 1–10. Tämän jälkeen Dionin keskustelukumppani yrittää esittää uuden määritelmän: se jolla on valta tehdä mitä haluaa (ainakaan jos laki ei kiellä sitä), on vapaa, ja jolla ei ole tuota valtaa, on orja. Dion huomauttaa, ettei vapautta voi olla se, että tekee jotakin häpeällistä ja sopimatonta, vaikka se olisikin lain mukaista. Käsiteltyään asiaa näin jonkun aikaa Dion lopulta esittää oman näkemyksensä, jonka mukaan vapaus on sitä, että tietää, mikä on sallittua ja mikä kiellettyä, kun taas orjuus on tämän vastakohta.Dion Khrysostomos: Orjuudesta ja vapaudesta (I) 11–17. Tämän jälkeen Dion käyttää kuningasta esimerkkinä vapaasta miehestä ja pyrkii osoittamaan, että paradoksaalisesti kuningas, eli vapaa mies, voi olla vapaa myös, vaikka olisi vankilassa tai muutoin häpeällisen kohtelun kohteena.Dion Khrysostomos: Orjuudesta ja vapaudesta (I) 19–24. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Suomennos === * Dion Prusalainen: Orjuudesta ja vapaudesta. Teoksessa === Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia === * Dio Chrysostom: On Slavery and Freedom I. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Dio Chrysostom: Περὶ δουλείας καὶ ἐλευθερίας Α'. LacusCurtius. * Dio Chrysostom: On Slavery and Freedom I. LacusCurtius. * Dion Chrysostome: Sur l'esclavage et la liberte. Université catholique de Louvain. Luokka:Dion Khrysostomoksen teokset