EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Killinkosken kirkko

Killinkosken kirkko sijaitsee Virroilla Killinkosken kylässä. Rukoushuoneyhdistyksen rakennuttama kirkko valmistui vuonna 1928 ja se luovutettiin Virtain seurakunnalle 1977. Kirkon on suunnitellut tuottelias kirkkoarkkitehti Josef Stenbäck. Kirkko jäi hänen viimeiseksi toteutetuksi työkseen. Kyseessä on myös hänen kirkoistaan pienin: istumapaikkoja on 150. Kirkon 6-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1963 rakentamat. Killinkosken Rukoushuone-Yhdistys oli perustettu 1920-luvun alkupuolella. Yhdistys rakennutti rukoushuoneen lahjoitusten ja talkootyön voimin. Arkkitehti Stenbäck oli Killinkosken Nauhatehtaan perustajan P. G. Holmin lanko. Myös kirkon sisustus alttaritaulua myöten tuli lahjoituksena. Rukoushuoneen vihkiäiset olivat uudenvuodenaatonaattona 1928. Rukoushuoneyhdistys hankki Killinkoskelle myös hautausmaan ja sinne siunauskappelin. Aika ajoin oman seurakunnan perustamista oli suunniteltu, mutta ajatus raukesi, kun Killinkoskelle saatiin kappalainen. Kirkkoon hankittiin urut vuonna 1963, seurakunta avusti hankkeessa. Rukoushuoneyhdistys lahjoitti kirkon ja hautausmaan kappeleineen Virtain seurakunnalle 1977. Kirkko on rakennettu puusta Stenbäckin yleistä käytäntöä vastaan. Hän oli sitä mieltä, että kirkot piti rakentaa ainoastaan kivestä, ennen kaikkea graniitista. Kirkko rakennettiin hirsistä ja kirkkosalin sisäosat ovat peittämätöntä hirsipintaa. Kirkko maalattiin ulkoa vuonna 1978. Kirkon tyyli yhdistelee Stenbäckille ominaisia tyylisuuntia jugendia, kansallisromantiikkaa ja uusgotiikkaa. Kirkon torni on jugendilaistyyppinen, toisaalta sen historistinen viittaus Suomen vanhaan kellotapuliarkkitehtuuriin ja epäsymmetrinen pohjakaava viittaavat kansallisromantiikkaan, kuten kirkon laivan päädyn assosiaatiot keskiaikaisiin kivikirkkoihin. Kirkkosalin kolmioruutuihin päättyvät ikkunat ovat puolestaan uusgoottilaista perintöä. Josef Stenbäck on suunnitellut Killinkosken kylään myös nauhatehtaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Killinkosken kirkko *Ilmakuva kirkosta Luokka:Virtain kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset pitkäkirkot Luokka:Josef Stenbäckin suunnittelemat rakennukset Kirkko
Colorado Rapids

Colorado Rapids on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, joka pelaa Major League Soccer -liigassa (MLS). Seura pelaa nykyään kotiottelunsa vuonna 2007 avatulla Dick's Sporting Goods Park -stadionilla Commerce Cityssä Coloradossa. Kausina 1996–2001 seuran kotikenttänä toimi sittemmin purettu Mile High Stadium, joka sijaitsi Denverissä, ja kausina 2002–2006 niin ikään Denverissä sijainnut Invesco Field at Mile High. Colorado Rapids on perustettu vuonna 1995 ja se oli yksi MLS:n kymmenestä perustajaseurasta. Seura on kuulunut koko historiansa ajan liigan läntiseen konferenssiin. Rapids on pelannut kerran liigan mestaruuden ratkaisevassa MLS Cupin loppuottelussa, vuonna 1997, jolloin seuran päävalmentajana toimi Glenn Myernick. Seura hävisi loppuottelun D.C. Unitedia vastaan maalein 2–1. MLS:n pudotuspeleihin Rapids on edennyt yhdeksänä kautena, yhden finaalikerran lisäksi seura on edennyt kolmesti MLS:n semifinaaleihin, vuosina 2002, 2005 ja 2006. Vuonna 1999 Rapids oli häviävänä osapuolena Lamar Hunt U.S. Open Cupin loppuottelussa A-Leaguessa (nykyään USL First Division) pelannutta Rochester Raging Rhinosia vastaan. Rapidsin on omistanut vuodesta 2004 E. Stanley Kroenken Kroenke Sports Enterprise -yritys, joka osti Rapidsin sen alkuperäisomistajalta Anschutz Entertainment Groupilta. Muita urheiluseuroja, joiden pääomistaja Kroenke on, ovat NBA-seura Denver Nuggets, NHL-seura Colorado Avalanche ja NLL-seura Colorado Mammoth. NFL-seura St. Louis Ramsin Kroenke omistaa yhdessä Georgia Frontieren kanssa ja Arena Football Leaguen Colorado Crushin yhdessä John Elwayn ja Pat Bowlenin kanssa. Helmikuussa 2007 Rapids ja Englannin Valioliigassa pelaava Arsenal FC ilmoittivat tulevasta yhteistyöstään. Samassa yhteydessä Rapids julkisti uuden logonsa ja uudet värinsä. Seuran nykyinen pääväri on burgundyn punainen, kun kausina 1996–2002 pääväri oli vihreä ja kausina 2003–2006 pääväreinä olivat sininen ja musta. Rapidsin päävalmentajana on kaudesta 2005 alkaen toiminut Uruguayssa syntynyt, Yhdysvaltain kansalaisuuden sittemmin saanut ja maata maajoukkuetasollakin edustanut entinen jalkapallopuolustaja Fernando Clavijo. Seuran pelaajista kapteeni on sekä puolustajana että keskikenttäpelaajana pelaava Pablo Mastroeni. == Joukkue == === Kokoonpano === Päivitetty: 19. joulukuuta 2023 == Huomattavia pelaajia == * Marcelo Balboa (1996–2001) * Shaun Bartlett (1996–1997) * Joe Cannon (2003–2006) * Mark Chung (2002–2005) * Robin Fraser (2001–2003) * Marcus Hahnemann (1997–1999) * Chris Henderson (1996–1998, 2002–2005) * Aitor Karanka (2006) * Anders Limpar (1999–2000) * Pablo Mastroeni (2002–) * Clint Mathis (2006) * Adrian Paz (1997–1998) * John Spencer (2001–2004) * Steve Trittschuh (1996–1999) * Carlos Valderrama (2001–2002) * Chris Woods (1996) == Päävalmentajat == * Bobby Houghton (1996) * Roy Wegerle (1996, väliaikainen) * Glenn Myernick (1997–2000) * Tim Hankinson (2001–2004) * Fernando Clavijo (2005–) == Aiheesta muualla == * Seuran virallinen verkkosivu Luokka:Denverin urheilu Luokka:Yhdysvaltalaiset jalkapalloseurat
Polska

Polska on puolalaista alkuperää oleva tanssi. Vanhimmat tiedot Puolasta ovat 1500-luvulta. Se on ollut suosittu 1700-luvulta erityisesti Ruotsissa, valtatanssina tai muotitanssina se oli 1730–1830. Suomessa sana polska kyseisen tanssin valtakautena tarkoitti tanssimista yleensä. Sitä on tanssittu sekä piiri- että paritanssina, ketjuissa ja laulaen, laulupolskina. Polskan askelikot ja askeleet ovat kohtuullisen yksinkertaisia, esimerkiksi kävelyä, hyppyä, vaihtoaskelta ja kisa-askelta. Tämä mahdollistaa rohkean improvisoinnin ja tuo tanssin kaikkien tanssittavaksi. Polska on ollut osa hääjuhlaa eri puolilla Suomea, erityisesti Pohjanmaalla. Myös pennihäitä on vietetty. Rahallisen avustuksen tarpeessa olevat ovat järjestäneet tanssitilaisuuden, johon on valittu "morsian", jota on tanssitettu maksusta. Näitä tansseja kutsuttiin rahapolskiksi. Tapa on ollut käytössä vielä 1930-luvulla. Polska on yleinen pari menuetille. Menuetin jälkeen tanssittiin reipas polska. == Lähteet == Luokka:Ruotsalainen kansantanssi Luokka:Ryhmätanssi
Joutsenon kirkko

Joutsenon kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelema vuonna 1921 rakennettu kirkko Joutsenossa. Kirkko on korjattu vuonna 1965 ja toisen kerran 1996. Istumapaikkoja kirkossa on 600. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja on rakennettu betonista. 26-äänikertaiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat. Kirkko vihittiin alkujaan apostoli Johanneksen kirkoksi.Joutsenon kirkko - Lappeenrannan seurakunnat Viitattu 21.5.2016. Nykyinen kirkko on kolmas Joutsenossa, pitäjän seurakunta perustettiin jo 1600-luvulla. Edellinen kirkko paloi sisällissodan aikana 1918 ja sitä edellinen purettiin huonon kuntonsa takia 1758. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Josef Stenbäckin suunnittelemat rakennukset Kirkko Luokka:Lappeenrannan kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Transsendenssi

Transsendenssi eli transsendentaalisuus on filosofiassa käsite, jolla tarkoitetaan yleensä havaintokokemuksen ulkopuolelle jääviä ilmiöitä, joista ei voida saada järkitietoa. Tällainen ilmiö on transsendentti eli transsendentaali: käsityskyvyn ylittävä mysteeri. Immanuel Kantin kehittelemä transsendentaalinen idealismi tekee eron yksilön kokemuksen ja olioiden sinänsä välille. Sen mukaan voimme tietää vain millainen on oma kokemuksemme jostakin asiasta. Tietämyksen ulkopuolelle jää millainen tuo asia todellisuudessa on. Transendenssi on myös aistien tehostumista, jota kutsutaan yliaistillisuudeksi. ==Lähteet== * Hallamaa, Pihlström, Pulliainen, Salmenkivi, Sihvola (2002): Odysseia – matka filosofiaan, Edita, ISBN 951-37-3081-6 == Aiheesta muualla == * * *Syrjämäki, Sami: Filosofian traditionaalisuudesta ja transsendentaalisuudesta. niin & näin 1/2001, 42–52. Luokka:Filosofian termit Luokka:Metafysiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jomalan kirkko

Jomalan kirkko sijaitsee Jomalan kunnassa Ahvenanmaalla ja on omistettu Ahvenanmaan suojeluspyhimykselle, Pyhälle Olaville. Kirkko on rakennettu todennäköisesti vuosien 1270 ja 1290 välillä. Näin ollen se on Suomen vanhin kivinen pitäjänkirkko ja vanhin muurattu kivirakennus. Se on tyyliltään Suomen ainoa "aito" romaaninen kivikirkko, mutta siinä on myös goottilaisia yksityiskohtia. Kaivauksista on löydetty Suomen vanhimmat tunnetut lasimaalaukset. Kirkko sijaitsee Prästgårdenin kylässä. Torni on 52 metriä korkea. Kirkon hautausmaalle on haudattu muun muassa ahvenanmaalainen poliitikko, toimittaja ja Tidningen Åland -lehden perustaja Julius Sundblom. Jomalan kirkon 27-äänikertaiset urut on rakentanut Veikko Virtanen vuonna 1964. Hyvän akustiikkansa ansiosta Jomalan kirkko on suosittu konserttien pitopaikka. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Jomala Luokka:Ahvenanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen keskiaikaiset kivikirkot Luokka:Suomen 1200-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Savitaipaleen kirkko

thumb|250px|Savitaipaleen kirkon sankarihaudat kesällä 2014. Savitaipaleen kirkko on Taipaleen seurakunnan kirkko Savitaipaleella. Se on rakennettu 1921–1924 rapakivigraniitista ja on arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema. Savitaipaleen edellinen, Matti Salosen ja Taavetti Rahikaisen puusta rakentama kirkko oli valmistunut vuonna 1828 ja oli pyhitetty Pyhälle Nikolaokselle. Se tuhoutui tulipalossa 24. huhtikuuta 1918 sisällissodan aikana.Savitaipale: Savitaipaleen kirkko Viitattu 20.7.2014. Jo tätä kirkkoa ennen seurakunnalla on ollut viisi kirkkoa, eli nykyinen on järjestyksessään seitsemäs. Tyyliltään kirkko edustaa kansallisromantiikkaa ja sille ovat ominaisia korkeat holvikaaret. Rakennusmateriaalina käytetyt kivet on louhittu pitäjän Kaskeinkylän Viuhovuoresta. Kirkon nykyisissä uruissa on 33 äänikertaa ja ne ovat Hans Heinrichin rakentamat. Ne ovat olleet kirkossa vuodesta 1979. Savitaipaleen kirkko on Josef Stenbäckin suunnittelemista kirkoista viimeisiä. Sen jälkeen rakennettiin enää Kauhavan (1925) ja Killinkosken (1928) kirkot. Kirkko sijaitsee Savitaipaleen keskustassa mäen päällä, josta on näköalat kirkonkylään. Kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Viljo Savikurki vuonna 1961. == Kuvia == Tiedosto:Savitaipale bell tower 123.jpg|Savitaipaleen kirkon kellotapuli. Tiedosto:Muualle haudattujen muistomerkki Savitaipale.jpg|Muualle haudattujen muistomerkki. Tiedosto:Savitaipale Church pre1918.jpg|Savitaipaleen entinen 1827 valmistunut kirkko, jonka rakensi kirkonrakentaja Matti Salonen. Kirkko tuhoutui tykistötulen aiheuttamassa tulipalossa 24.4.1918. Tiedosto:Savitaipale 1918 muistomerkki 1.jpg|Vuoden 1918 vapaussodan valkoisten muistomerkki. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kirkon kuva talvella * Kirkon esittely seurakunnan sivuilla Luokka:Josef Stenbäckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Savitaipaleen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Karjalan kirkkorakennukset
Irja Tulonen

Irja Marjatta Tulonen (o.s. Saikkonen, s. 6. tammikuuta 1943 Lumivaara) on suomalainen sairaanhoitaja ja entinen Kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin eduskuntaan ensimmäisen kerran vuoden 1995 vaaleissa. Tulonen on istunut Tampereen kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1982 ja oli sen hallituksen puheenjohtaja 1992-1995\. Hän oli Karjalan liiton varapuheenjohtaja 2002–2005. Tulosella on kaksi lasta miehensä Rauno Tulosen kanssa. Tulonen sai julkisuutta keväällä 2005, kun hän teki kirjallisen kysymyksen kulttuuriministeri Tanja Karpelalle jääkiekon väkivaltaisuudesta.Jatkoaika: Kansanedustaja Tulonen haluaa taitokiekkoa (Luettu 4. elokuuta 2007) Hän ei asettunut enää ehdokkaaksi vuoden 2007 eduskuntavaaleissa. Irja Tulonen sai vuonna 2011 kunnallisneuvoksen arvonimen. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Pirkanmaan vaalipiiri Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo muusikoista soittimen mukaan

Tämä on luettelo soittajista heidän soittimensa mukaan. == Alttoviulistit == *Roberto Diaz *Rivka Golani *Paul Hindemith *Ödön Pártos == Banjistit == *Béla Fleck *Pete Seeger == Bassokitaristit == *John Deacon *Steve Harris == Cembalistit == *Hendrik Bouman *Zuzana Růžičková == Didgeridoon soittajat == *Mark Atkins *Rolf Harris == Fagotistit == *Bernard Garfield == Harmonikan soittajat == :Pääartikkeli: Luettelo harmonikansoittajista. *Friedrich Lips *Janne Rättyä *Matti Rantanen *Max Bonnay *Mika Väyrynen == Kitaristit == *Jimi Hendrix *Joe Satriani *Steve Vai *Brian May *Máximo Diego Pujol *Pepé Romero *Carlos Santana *Narciso Yepes *Laura Young == Klarinetistit == *Woody Allen *Michael Collins *Kari Kriikku == Kontrabasistit == *Teppo Hauta-aho *Percy Heath *Edgar Meyer *François Rabbath == Kornetistit == *Olu Dara *Robert B. Hall == Kosketinsoittajat == * Jon Lord * Jordan Rudess * Don Airey == Luutistit == *Paul O'Dette *Shirley Rumsey == Mandolinistit == *Sam Bush *Chris Thile == Oboistit == *Garvin Bushell *Diana Doherty *John Ferrillo *Alex Klein == Pasunistit == *Monique Buzzarté *Christian Lindberg == Pianistit == *Martha Argerich *Claudio Arrau *Vladimir Aškenazi *İdil Biret *Ferruccio Busoni *Emil Gilels *Vladimir Horovits *Franz Liszt *Jenö Jando *Antti Siirala *Krystian Zimerman *Maurizio Pollini *Maria Tipo == Sellistit == *Pablo Casals *Yo-Yo Ma *David Popper *Jacqueline du Pré *Paul Tortelier == Trumpetistit == *Olu Dara == Ukulelen soittajat == *Ernest Ka'ai == Urkurit == *Simon Preston == Vihuelistit == *Shirley Rumsey == Viulistit == *Sarah Chang *Alfredo de la Fé *Jascha Heifetz *Linda Lampenius *Yehudi Menuhin *Viktoria Mullova *David Oistrah *Niccolo Paganini *Itzhak Perlman *Mark Wood *
Määräaikainen reserviupseeri

Määräaikaiseksi reserviupseeriksi (lyh. MARU) nimitetään sellaista virkaan nimitettyä sotilasta, joka on suorittanut vuoden kestävät upseerin perusopinnot Maa-, Meri- tai Ilmasotakoulussa. Koulutuksesta on käytetty myös nimeä reserviupseerin jatkokoulutus. Tutkinto antaa kelpoisuuden reserviupseerin määräaikaiseen virkaan. Määräaikaisuus voi kestää enimmillään 5+5 vuotta, mikäli henkilö ei saa lisäkoulutusta tehtäviinsä. Määräaikainen reserviupseeri saattoi ennen jatkaa opintojaan ja kouluttautua sotatieteen kandidaatiksi tai maisteriksi Maanpuolustuskorkeakoulussa, mutta koulutus on sittemmin lopetettu. Ns. Bolognan prosessin yhteydessä myös Puolustusvoimien koulutusta muutettiin yhteiseurooppalaiseen suuntaan. Tämä tarkoitti myös MARU-koulutuksen loppua, kun Maanpuolustuskorkeakoulu siirtyi kaksivaiheiseen koulutusjärjestelmään. Valtaosa määräaikaisista reserviupseereista on sittemmin siirtynyt vakinaiseen aliupseerivirkaan tai siviilityönantajan palvelukseen. ==Aiheesta muualla== *Maanpuolustuskorkeakoulu Luokka:Sotilasarvot
Malmirata

Malmirata () on Ruotsin ja Norjan rataverkkoon kuuluva 500 kilometrin mittainen rataosuus, joka alkaa Perämeren rannikolta Luulajan kaupungista Ruotsissa ja päättyy Atlantin valtameren rantaan Narvikissa Norjassa. Norjan puoleinen osuus on nimeltään Ofotbanen. Rataosan suurin käyttäjä on kaivosyhtiö LKAB:n tytäryhtiö MTAB, joka kuljettaa Kiirunan ja Malmbergetin kaivoksista louhittua rautamalmia Luulajan ja Narvikin satamiin, joissa malmi kuormataan laivoihin vientiä varten. Malmirata ei ole Ruotsin ainoa malminkuljetusta varten rakennettu rautatie, mutta Luulaja–Narvik-osuus on niistä tunnetuin. Rataosuus Jällivaaran ja Luulajan välillä valmistui 1888, ja viimeinen osuus Kiirunasta Narvikiin valmistui 14. heinäkuuta 1903. Rataosuuden vihki käyttöön kuningas Oskar II. Kiirunan ja valtakunnanrajan välinen osuus oli yksi Ruotsin ensimmäisiä pidempiä sähköistettyjä rataosia. Sähköistys valmistui vuonna 1915. Raskaan malmiliikenteen hoitoa varten radalle hankittiin Ruotsin vahvimmat höyryveturit, jotka myöhemmin korvattiin vahvemmilla sähkövetureilla. Malmiradan sähkövetureista tunnetuimpia olivat lähes 40 vuotta vanhat kolmiyksikköiset Dm3-kiertokankisähköveturit, joiden korvaaminen saksalaisvalmisteisilla kaksiosaisilla IORE-sähkövetureilla alkoi vasta vuosituhannen vaihteessa. Malmirata on rautatieharrastajien suosima nähtävyys, eritoten Dm3-vetureiden käytön jatkuvasti vähentyessä ja uuden IORE-vetokaluston lisääntyessä. == Kuvia == Kuva:Dm3 electric locomotive.jpg|Dm3-sarjan sähköveturi Abisko Östrassa. Kuva:IORE Kiruna.jpg|IORE-vetureiden vetämä malmijuna Kiirunassa. Kuva:Vassijaure railway station.jpg|Vassijauren asema. Kuva:Rautas bangård vid Malmbanan.jpg|Rautasin ratapihaa. Kuva:Ofotbanen Malmbanan railroad bridge.jpg|Vuonna 1990 käytöstä poistettu Malmbananin pisin silta Norjan puolella. Kuva:Eisenbahndenkmal Kiruna.jpg|Radanrakentajien muistomerkki Kiirunassa. == Aiheesta muualla == * LKAB * Malmbanan.se * Järnväg.net – Malmbanan Luleå–Boden–Gällivare–Kiruna–Narvik Luokka:Bodenin liikenne Luokka:Jällivaaran liikenne Luokka:Kiirunan liikenne Luokka:Narvik Luokka:Norjan rautatiet Luokka:Ruotsin rataverkko Luokka:Luulajan liikenne
Juhani Sjöblom

Touko Juhani Sjöblom (s. 4. syyskuuta 1949 Tuusula) on suomalainen yrittäjä ja entinen kokoomuksen kansanedustaja. Hän nousi eduskuntaan 4. huhtikuuta 1997, kun kansanedustaja Tuula Linnainmaa jätti paikkansa. ==Elämä== Juhani Sjöblom on vaikuttanut Tuusulan Sulan alueen kehitykseen yhdessä veljiensä kanssa 1970-luvulta lähtien, toiminut rakennuttajana, ja on yrittäjänä perheyrityksessä, Seepsula Oy:ssä, jonka toimiala on kiviainesten jalostus ja myynti.http://seepsula.fi/yritys/historia/ Juhani Sjöblom on tunnettu aktiivisesta läsnäolostaan luottamustoimissa. Sjöblomia syytettiin törkeästä lahjuksen antamisesta Vantaan kaupunginhallituksen puheenjohtajalle, Tapani Mäkiselle.Kokoomuksen entiset kansanedustajat käräjillä – toista syytetään törkeästä lahjuksen ottamisesta, toista sen antamisesta Yle, 2020 Itä- Uudenmaan käräjäoikeus hylkäsi syytteet molempien osalta tammikuussa 2021. Joulukuussa 2022 hovioikeus kuitenkin tuomitsi Sjöblomin 80 päiväsakkoon lahjuksen antamisesta. Myös Mäkinen sai tuomion lahjuksen ottamisesta ja virka-aseman väärinkäyttämisestä. Poliitikko Ruut Sjöblom on Juhani Sjöblomin tytär. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomalaiset rakennusmestarit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tunnuslause

Tunnuslause eli motto on lause tai hokema, joka ilmaisee jonkin yksilön, ryhmän, liikkeen tai muun organisaation tarkoitusta tai vakaumusta. Eräs kuuluisa tunnuslause on ”Vapaus, veljeys ja tasa-arvo” (), joka on Ranskan suuren vallankumouksen aikainen iskulause ja nykyisen Ranskan tasavallan tunnuslause. Monilla valtioilla, järjestöillä, oppilaitoksilla ynnä muilla organisaatioilla on oma mottonsa. Motot ovat usein latinaksi. == Motot Suomessa == Suomessa ei ole kovin paljon harrastettu mottoja, eikä esimerkiksi Suomen kansallista mottoa ole. Vuonna 1936 komitea ehdotti tekstin Vapaa vankka vakaa lisäämistä Suomen vaakunan yhteyteen, mutta sitä ei hyväksytty. Akateemisissa piireissä mottoja on jonkin verran. Turun yliopiston motto on Vapaan kansan lahja vapaalle tieteelle. Vastaavasti Helsingin yliopiston tunnuslause on Opiskelu ja opettaminen – yliopiston sydän. Helsingissä Vanhan ylioppilastalon julkisivussa lukee Spei suae patria dedit (Isänmaa antoi toivoilleen). == Tunnuslause heraldiikassa == Heraldiikassa vaakunoiden yhteydessä kilven alapuolella on joskus nauhakiemura, johon on kirjoitettu tunnuslause (kutsutaan myös vaalilauseeksi). Lauseen sisältöä ei ole rajoitettu, mutta usein etenkin vanhoissa vaakunoissa tunnuslause viittaa usein kilvellä tai kypäränkoristeena olevaan kuvioon. Sitä ei pidetä vaakunakokonaisuuden varsinaisena osana, sillä se on henkilökohtainen ja monessa maassa vapaasti valittavissa, muutettavissa tai poistettavissa. == Katso myös == * Lentävä lause * Luettelo tunnuslauseista * Luettelo valtioiden tunnuslauseista * Mainoslause == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sühbaatar (provinssi)

Sühbaatar () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa ja rajautuu Dornogovin, Hentiin ja Dornodin provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 51 091 asukasta ja sen pinta-ala on 82 300 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Baruun-Urt. Provinssi on saanut nimensä vallankumoustaiselija Damdiny Sühbaatarilta. == Aluejako == Alue jakaantuu 13 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat: Sum Mongoliksi Väkiluku (2015) Asgat Асгат 1 712 Bajandelger Баяндэлгэр 4 801 Baruun-Urt Баруун-Урт 19 665 Dariganga Дарьганга 2 994 Erdenetsagaan Эрдэнэцагаан 6 476 Halzan Халзан 1 598 Mönhhaan Мөнххаан 4 517 Naran Наран 1 552 Ongon Онгон 3 786 Sühbaatar Сүхбаатар 3 188 Tümentsogt Түмэнцогт 2 398 Tüvshinshiree Түвшинширээ 3 251 Uulbayan Уулбаян 2 854 == Kuvia == Tiedosto:Barun-Ger00.JPG|Gerien rakentajia Baruun-Urtissa, 1972 Tiedosto:Sukh-Aszgatkut2.jpg|Kaivolla Asgatin sumissa, 1972 Tiedosto:SukhbaatarSquare.jpg|Damdiny Sühbaatarin patsas Baruun-Urtissa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinssin internetsivut Luokka:Mongolian provinssit
Martin Saarikangas

Jarl-Martin Alexander Saarikangas (s. 24. tammikuuta 1937 Helsinki) on espoolainen vuorineuvos, diplomi-insinööri, Masa-Yards Oy:n (myöhemmin Kvaerner Masa-Yards Oy) perustaja ja toimitusjohtaja ja Kokoomuksen kansanedustaja 2003–2007. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2003 vaaleissa. Vuorineuvoksen arvonimen Saarikangas sai vuonna 1996. Hänellä on aikaisemman vaimonsa Lea Mailan (o.s. Jokihaara, k. 1996) kanssa kolme lasta. Hänen nykyinen vaimonsa on Maija-Liisa Raunio-Saarikangas (1998). Sotilasarvoltaan Saarikangas on reservin luutnantti. Saarikangas on toiminut useissa tehtävissä myös urheilujärjestöissä. Hän oli SLU:n puheenjohtaja vuosina 1993–1997 ja SM- liigan puheenjohtajana 1992–2002 ja sai myöhemmin kunniapuheenjohtajan tittelin. Hän oli vuosina 1998–1999 Helsinki 2006 -talviolympialaisten hakukomitean puheenjohtajana. Saarikangas on aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 154. Hän on myös pelannut 57-vuotiaana noin kolme minuuttia Veikkausliigaahttp://ita- suomi.palloliitto.fi/taustasivut/viikon_kysymyksen_tulokset/ oltuaan mukana TPS:n avauskokoonpanossa 14. elokuuta 1994 pelatussa HJK–TPS- ottelussa.http://www.veikkausliiga.hs.prewise.com/ennatykset.htm Hän on Veikkausliigan kautta aikain vanhin pelaaja, mutta kansainvälisesti jää huimasti muun muassa Englannin silloisen 2. divisioonan Plymouthiin syntymäpäivänsä kunniaksi vuonna 2003 rekisteröidystä, tuolloin 90-vuotiaasta brittipoliitikko Michael Footista, jota ei kuitenkaan laskettu kentälle. "Pullamössösukupolvi" on tiettävästi Saarikankaan vuonna 1993 ensimmäisenä esittämä käsite. ==Lähteet== * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Saarikankaan tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Laivansuunnittelijat Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Kansanedustajat Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Wärtsilä Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Skotlanninterrieri

Skotlanninterrieri (, ) eli skotti on terriereihin kuuluva skotlantilainen koirarotu. Vuoden 2005 loppupuolella Suomessa oli noin 1800 rekisteröityä skotlanninterrieriä. == Ulkomuoto == Skotlanninterrierin omaleimainen ulkonäkö tekee siitä selvästi muista terriereistä erottuvan ja siten helposti tunnistettavan. Se on pieni, matalaraajainen ja vankkarakenteinen. Kaksinkertainen, säänkestävä karvapeite on karkea, kova, tiheä ja tiiviisti ihonmyötäinen. Yleisin väritys on musta, mutta myös brindle ja vehnä sallitaan. Säkäkorkeus on noin 25–28 cm ja paino vaihtelee 8,5–10,5 kg:n välillä.SKL. Rotumääritelmä: Skotlanninterrieri. Suomen Kennelliitto (SKL). Viitattu 12.7.2014. Kuva:Scottish Terrier in European Winner show 2006.jpg|Musta Kuva:Scottish Koira 2013.JPG|Brindle Kuva:Terier szkocki pszenica 980.jpg|Vehnä Kuva:Scottish Terrier white puppy.jpg|Vehnä == Luonne == Skotlanninterrieriä voidaan kuvailla sanoilla urhea, itsepäinen, erittäin älykäs ja hyvin uskollinen. Lisäksi se on hyvin itsenäinen ja siitä löytyy paljon temperamenttia. Skottia on myös sanottu rohkeaksi, sinnikkääksi ja luotettavaksi. == Historia == Skotin historia ulottuu aina 1800-luvulle, jolloin skotlanninterrieri jalostettiin pitämään haittaeläinten lukumäärä kurissa. Suomeen rotu saapui ensimmäisen kerran 1920-luvulla. Yhdysvalloissa rotu on suosittu seurakoira. Monella Yhdysvaltain presidentillä on ollut skotlanninterrieri, joista kuuluisin lienee George W. Bushin Barney. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Skotlanninterrierikerho ry *Suomen Kennelliiton rotumääritelmä (pdf) Luokka:FCI 3 Terrierit Luokka:Terrierit Luokka:Skotlantilaiset koirarodut
Tietokilpailu

thumb|Amerikkalainen tv-visailu It's Academic vuonna 1967. Tietokilpailu eli visailu tai visa on viihdetarkoituksessa järjestetty kilpailu, jossa osanottajat vastaavat erilaista tietämystä vaativiin kysymyksiin. Tietokilpailu on luonteeltaan eräänlainen peli. Pelaajat voivat pelata yksilöinä tai usean pelaajan joukkueina. Voittaja on yleensä se, joka kerää kilpailun aikana eniten pisteitä oikeista vastauksista. Tietokilpailussa on järjestetty maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuja vuodesta 2004 (kokeiluluonteisesti jo vuonna 2003) sekä Pohjoismaiden- ja Suomen- mestaruuskilpailuja vuodesta 2008. Tietokilpailut ovat yleinen radio- ja televisioviihdeohjelmamuoto. Suomen ensimmäinen radiotietokilpailu oli Herra X, jota Yleisradio tuotti vuosina 1941–1956. Radiosta tietokilpailut siirtyivät myöhemmin myös televisioon. Tunnettuja Suomen televisiossa esitettyjä tietokilpailuja ovat muun muassa Tupla tai kuitti, Thilia Thalia, Heikoin lenkki, Kolmosvisa, Haluatko miljonääriksi? ja Megavisa. Tietovisat ovat myös sanoma- ja aikakauslehtien vakioaineistoa, jolloin lukijat voivat kilpailla pienissä ryhmissä tai koetella yksin omaa tietämystään. Näissä kilpailuissa ei yleensä jaeta palkintoja, ja vastaukset on kerrottu samassa lehden numeroissa. Tietokilpailuiksi voi laskea myös Trivial Pursuitin kaltaiset seurapelit ja Pakko tietää -kirjasarjan kaltaiset tietokilpailuformaatit. Tietokilpailukirjoja, tietokone-ohjelmia sekä verkossa olevia tietokilpailuja julkaistaan myös. Tietokilpailuja pidetään säännöllisesti myös ravintoloissa (pubivisat). Visailu on usein myös erilaisten työpaikka- tai perhejuhlien vakio-ohjelmaa. ==Katso myös== *Visailuohjelma *Paneelishow == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Bio Menace

Bio Menace on Apogeen vuonna 1993 julkaisema sivustapäin kuvattu kaksiulotteinen toimintapeli. Peli on julkaistu MS-DOS-käyttöjärjestelmälle. Peli tehtiin Id Softwarelta lisensoidun Commander Keen -pelimoottorin päälle. Jim Norwoodin suunnittelema peli julkaistiin sharewarena siten, että pelin kolmesta episodista ensimmäistä sai pelata ilmaiseksi ja muut kaksi olivat maksullisia. Pelissä pelataan CIA-agenttina, jonka täytyy tappaa Maahan hyökänneitä avaruusolioita, mutantteja ja robotteja. Pelissä täytyy pelastaa panttivankeja, jotka antavat avaimen seuraavaan kenttään. 23\. joulukuuta 2005 peli laitettiin ilmaiseen levitykseen freewarena. Peli toimii ainakin Windows XP -käyttöjärjestelmällä DOSBoxin kautta ja levityspaketti sisältääkin päivitystiedoston pelin DOSBox-yhteensopivuuden parantamiseksi. ==Aiheesta muualla== * * Viralliset sivut Luokka:Ampumapelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Vuoden 1993 videopelit Luokka:Science fiction -videopelit Luokka:Freeware-pelit Luokka:Apogeen pelit
Päällystö

Päällystöllä (lyhenne pääll.) tarkoitetaan varsinaisesti sotilas-, poliisi- ja pelastuslaitoksen organisaatiossa työskenteleviä henkilöitä, jotka eivät kuulu miehistöön tai alipäällystöön. Näiden lisäksi myös monissa siviiliorganisaatioissa (esim. kauppalaivastossa) on ylemmässä esimiesasemassa olevia henkilöitä. == Suomen puolustusvoimat == Suomen puolustusvoimissa päällystöön kuuluvat upseerit, erikoisupseerit, sotilaspapit, opistoupseerit (siltä osin kun heitä on vielä palveluksessa), sotilasvirkamiehet ja kadetit. Upseerikokelaat ja upseerioppilaat ovat aliupseereita ja kuuluvat alipäällystöön varusmiespalveluksen ajan. Muut sotilaspukuiset miehistön sotilas- tai palvelusarvoissa olevat kuuluvat miehistöön. Myös kadetit kuuluvat päällystöön, vaikka heidät nimitetään upseerin virkaan ja ylennetään luutnantin arvoon vasta valmistumisen yhteydessä. Jokaisen kadetin on kuitenkin oltava suorittanut reserviupseerikurssin siihen mennessä kun he aloittavat sotatieteiden kandidaatin tutkintoon johtavat opinnot. == Suomen poliisi == Suomen poliisin organisaatiossa päällystöön kuuluvat komisario ja kaikki sitä ylemmät arvot. Poliisipäällystössä on perinteisesti toiminut merkittävä määrä ylemmän oikeustieteen tutkinnon (OTK tai OTM) suorittaneita poliisimiehiä. == Kauppalaivasto == Kauppalaivoilla päällystö jaetaan kahteen osaan, kansi- ja konepäällystöön. Kansipäällystöön kuuluvat aluksen päällikkö, perämiehet ja mahdollinen radiosähköttäjä (radiosähköttäjät ovat sittemmin jääneet pois alalta kehittyneempien ja helpompikäyttöisten kommunikaatiolaitteiden vuoksi). Konepäällystöön kuuluvat konepäällikkö, konemestarit ja sähkömestari. Matkustaja-aluksilla päällystöön rinnastetaan lisäksi talousosaston esimiehet: intendentti, hotelli-, ravintola-, ja myymäläpäälliköt, sekä mahdollinen risteilypäällikkö. == Lähteet == Luokka:Sotilastehtävät
Ömnögovi

Ömnögovi () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan eteläosassa Gobin autiomaan alueella ja rajautuu Bajanhongorin, Övörhangain, Dundgovin ja Dornogovin provinsseihin sekä etelässä Kiinaan. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 60 855 asukasta ja sen pinta-ala on 165 400 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Dalanzadgad. == Aluejako == Alue jakaantuu 15 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat: Sum Mongoliksi Väkiluku (2015) Bajan-Ovoo Баян-Овоо 1 686 Bajandalai Баяндалай 2 053 Bulgan Булган 2 049 Dalanzadgad Даланзадгад 22 873 Gurvan tes Гурван тэс 4 569 Hanbogd Ханбогд 5 563 Han hongor Хан хонгор 2 025 Hürmen Хүрмэн 1 568 Mandal-Ovoo Мандал-Овоо 1 607 Manlai Манлай 2 440 Nomgon Номгон 2 534 Nojon Ноён 1 259 Sevrei Сэврэй 2 020 Tsogt-Ovoo Цогт-Овоо 1 662 Tsogttsetsii Цогтцэций 7 459 == Kuvia == Tiedosto:Aimag Administration Dalanzadgad.JPG|Provinssin hallintorakennus Dalanzadgadissa Tiedosto:Demchig Monastery 23.JPG|Demtšigin luostari Tiedosto:10 2 Proti Kermen Tsav (28).JPG|Gobi Gurvansaihanin kansallispuistoa Tiedosto:Tsogttsetsii 04.JPG|Tsogttsetsii Tiedosto:ÖmnöGobi18.JPG|Kameleita Ömnögovissa Tiedosto:Oyu Tolgoi - Shaft 2 and 5.JPG|Oju Tolgoin kaivos == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinssin internetsivut Luokka:Mongolian provinssit
Pienlepakot

Pienlepakot (Microchiroptera) on perinteisessä luokittelussa käytössä ollut lepakoiden (Chiroptera) alalahko, johon on luettu 17 eri heimoa ja noin 900 eri lepakkolajia. Kaikki Euroopassa esiintyvät lepakot on luokiteltu pienlepakkojen alalahkoon ja Suomessa elävät siippojen heimoon. Uudemmissa luokituksissa lepakoiden lahkoa ei aina enää jaeta alalahkoihin – suurlepakoihin ja pienlepakoihin – vaan suoraan 18 eri heimoonWilson & Reeder's Mammal Species of the World, 3rd edition: Preface Luettu 26.12.2011. Pienlepakot ovat ruokatottumuksiltaan hyvin erilaisia. Osa on puhtaasti hyönteissyöjiä, mutta joukosta löytyy myös kalan, lihan ja hedelmien syöjiä. Pienlepakoilla on pienet silmät ja niiden pääasiallinen ympäristönhahmotustapa on kaikuluotaus. Pienlepakoiden pituus vaihtelee 4–16 sentin välillä. Erot pienlepakoiden ja suurlepakoiden (Megachiroptera) välillä ovat * pienlepakot käyttävät kaikuluotausta, suurlepakot eivät * pienlepakoilla ei ole kynttä toisessa sormessa * korvat eivät muodosta ehjää kaarta, korvan reunassa on koloja * pienlepakoilla ei ole alusturkkia == Heimoja == Alla esitellään vain osa pienlepakoihin luetuista lepakkoheimoista, kaikki heimot ovat listattuina sivun oikean laidan laatikossa. Hautalepakot eli tuppihäntälepakot (Emballonuridae) ovat pieniä ja yleensä ruskeitä tai harmaita lepakkoja. Ainoastaan suvun Diclidurus lepakot ovat valkoisia. Hautalepakoita esiintyy kaikkialla maailmassa trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Niihin kuuluu 51 lepakkolajia. Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae) ovat hyönteissyöjiä, jotka ovat saaneet nimensä pitkästä hiirimäisestä hännästä. Hiirenhäntälepakoita löytyy Euroopasta, Pohjois-Afrikasta Thaimaahan ja Sumatraan. Ne pesivät luolissa, taloissa ja jopa Egyptin pyramideissa. Hiirenhätälepakoihin kuuluu vain yksi suku (Rhinopoma) ja neljä lajia. Siankuonolepakot (Craseonycteridae) sisältävät vain yhden suvun, Craseonycteris ja yhden lajin, siankuono- eli kimalaislepakko (Craseonycteris thonglongyai). Siankuonolepakko on 3–4 senttiä pitkä, siipienväli on 15 senttiä ja se painaa 1,5 grammaa. Hevosenkenkäyököt (Rhinolophidae) on suuri lepakkoheimo, joka sisältää yhden suvun ja lähes 80 lajia. Kaviokuonoyököt (Hipposideridae) luokitellaan usein samaan heimoon hevosenkenkäyökköjen kanssa. Valkopäälepakot (Nycteridae) sisältää vain yhden suvun, Nycteris. Valkopäälepakkoja elää Itä-Malesiassa, Indonesiassa ja monissa Afrikan osissa. Siipat (Vespertilionidae) on suurin ja tunnetuin lepakkojen heimo, jonka yli 400 eri lajia ovat levinneet ympäri maailmaa. Kaikki Suomessa elävät lepakot kuuluvat siippojen heimoon. == Lähteet == * Lappalainen, Markku: Lepakot (Tammi, 2003, 2. painos) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tree of Life: Echolocating Bats Luokka:Lepakot
Kangaslimaseitikki

Kangaslimaseitikki (Cortinarius collinitus) on limapintainen, punaruskealakkinen sieni jonka vaaleassa jalassa on violetin vivahdetta. Se on kuusen mykorritsasieni. == Ulkonäkö ja koko == Kangaslimaseitikki lakki on 3-10 cm leveä ja nimensä mukaisesti limainen, nuorena puolipallomainen tai kellomainen, vanhemmiten kuperaksi laakeneva, lakissa on keskuskohouma, keskikokoinen helttasieni, Väriltään lakki on puna- tai oranssinruskea ja malto on kellanvalkoista. Kostealla säällä itiöemä on limainen, mutta kuivuessaan kiiltävän tahmea. Heltat tiheitä, nuorina vaalean harmaat ja vanhempana vaalean harmaan- tai kanelinruskeat. Jalka pitkä ja tasapaksu, paksun vaalean sinivioletin limakerroksen peittämä, limapinta vuoksi katkeileva. Se juurikaan tuoksu. == Kasvupaikka ja elinympäristö== Suomessa se kasvaa tuoreissa ja kuivahkoissa sammaleisissa tuoreissa kangasmetsissä elokuusta syyskuulle. Hyvin yleinen koko maassa (LC). Se on kuivissa ja tuoreissa havumetsissä tavattava sieni. == Erityistä == Kangaslimaseitikki ei ole myrkyllinen muttei myöskään erityisen hyvän makuinen sieni. Seitikkilajeja on Suomessa satoja ja osa niistä on hankalasti tunnistettavia, niitä ei suositella perusruokasienestäjien kerättäväksi. == Kuvia == Tiedosto:Cortinarius collinitus T67.1.jpg Tiedosto:Cortinarius collinitus T67.jpg Tiedosto:Cortinarius collinitus.jpg Tiedosto:C. collinitus Blaustiel Schleimfuss.jpg Tiedosto:Cortinarius collinitus G4.JPG Tiedosto:2016-09-14 Cortinarius collinitus (Pers.) Fr 689589.jpg Tiedosto:2008-07-25 Cortinarius collinitus (Pers.) Fr 39406.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cortinarius collinitus, kangaslimaseitikki @ Natural Fungi in Finland * MushroomExpert: Cortinarius collinitus group Luokka:Seitikit Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Yksityisen kielen argumentti

Yksityisen kielen argumentilla tarkoitetaan Ludwig Wittgensteinin väitettä, jonka mukaan on mahdotonta, että olisi kieli, jonka kuvaamat merkitykset tuntee vain yksi henkilö. Argumentti on Wittgensteinin kielifilosofian keskeisimpiä. Teoksessaan Filosofisia tutkimuksia Wittgenstein kuvitteli yksityisen kielen: "Tämän kielen sanojen on määrä viitata siihen, mistä vain puhuja voi tietää; hänen välittömiin, yksityisiin aistimuksiinsa. Kukaan toinen ei näin ollen voi ymmärtää tätä kieltä".Filosofisia tutkimuksia §243. Hän kuitenkin totesi, että tällainen kieli on mahdoton, sillä kielelliset ilmaisut saavat merkityksensä vain osana sosiaalista, julkista kieliyhteisöä. Wittgensteinin mukaan Descartesin jälkeinen kieli- ja mielenfilosofia nojaa oletukseen tällaisen idealistisen kielen mahdollisuudesta. Hänen filosofiansa oli kritiikkiä tällaista olettamusta kohtaan. == Lähteet == == Kirjallisuus == * == Aiheesta muualla == * Aalto, Maija: Descartes ja Wittgensteinin yksityiskieliargumentti. niin & näin 4/2000, 43–47. *Pihlström, Sami: Jaakko Hintikka, Ludwig Wittgenstein ja vuosisatamme filosofian kahtiajako niin & näin 3/1998. * Luokka:Filosofiset argumentit Luokka:Kielifilosofia Luokka:Ludwig Wittgenstein
Pyhärannan kirkko

thumb|362x362px|Pyhärannan kirkko, sankarihaudat _Isänmaan puolesta 1939 -1940 1941 - 1944_ Kuvanveistäjä Yrjö Rosola Pyhärannan kivikirkko on massiivinen Josef Stenbäckin suunnittelema kirkko Pyhärannassa. Kirkko on rakennettu vuosina 1907–1909 ja sen tyyli on puhdasta kansallisromantiikkaa. Sakaroiden päätyjen yläosissa on mukailtu keskiaikaisten kivikirkkojen aiheita. Kirkon pohjakaava on lyhytsakaraisen ristin muotoinen. Kellotorni on sijoitettu keskiakselista sivuun. Pohjoisessa sakarassa on katon harjaa matalampi rakennelma. Torni on nelitahkoinen ja sen huippu on pyöristetty ja koristettu neljällä pienellä kulmatornilla. Tornin muureissa on keskiaikaisten linnojen ampuma-aukkoja mukailevia ikkunoita. Sisätiloissaan kirkolla on betonista tehtyjä holvikaaria. Alttari on pohjoissakarassa. Kirkkoon mahtuu 700 henkeä. Nykyisen kiirkon paikalla on seissyt aiemmin kaksi kirkkoa, jotka oli rakennettu vuosina 1690 ja 1758. Pyhärannan kirkon esittelysivut , viitattu 13.1.2011. Ilmari Heinonen on maalannut vuonna 1939 kirkon alttaritaulun "Jeesus ristillä". Kirkon urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1936 alun perin Rauman kirkkoon, josta ne ostettiin Pyhärantaan 1965. Niissä on 25+2 äänikertaa. Kirkon vitriinissä on uusikaupunkilaisen laivan Port Caledonian pienoismalli. Laiva ajoi karille paluumatkalla Australiasta Biskajanlahdella 2. joulukuuta 1924 vieden mukanaan 10 pyhärantalaista. Kirkon edustalla olevan muualle haudattujen muistomerkin on suunnitellut Reijo Paavilainen. Museovirasto on vuonna 2009 määritellyt Pyhärannan kirkon yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Pyhärannan seurakunnan kotisivut . * Kuva Luokka:Josef Stenbäckin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen kivikirkot Luokka:Varsinais-Suomen kirkkorakennukset Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa Luokka:Pyhäranta
Herra Kerhonen

Herra Kerhonen oli Veli Giovannin (H. J. Viherjuuri) ideoima sarjakuva, joka ilmestyi säännöllisesti Suomen Kuvalehdessä vuosina 1930–1936. Herra Kerhosta piirsi Gösta Thilén vuodesta 1930 kuolinvuoteensa 1934 saakka. Viherjuuri pyysi sen jälkeen Olavi Vikaista jatkamaan sarjan piirtämistä. Vikainen käsikirjoitti Herra Kerhosta itse. Sarjakuva ilmestyi myös muissa lehdissä kuten Uuden Suomen sunnuntailiitteessä, Kalle Viksarissa ja Joulukärpäsessä aina vuoteen 1950 saakka. Herra Kerhonen -albumi ilmestyi 1933 Otavan julkaisemana. Sarjakuvan päähenkilö herra Kerhonen oli tupsutukkainen ja pönäkkä liivipukua käyttävä arvokas porvarisherra, joka joutui usein vähemmän arvokkaisiin tilanteisiin. Hän esiintyi aluksi yksin vain satunnaisten sivuhenkilöiden vaikuttaessa tapahtumiin. Muutaman vuoden kuluttua mukaan tuli vakituinen hahmo: iso italialaisen näköinen ja isoviiksinen painija, joka käsitteli Kerhosta kuin rukkasta silmät huolettomasti puoliummessa. Sarjat sisälsivät lähes aina sanatonta huumoria. Itsenäisyyspäivän juhliin Kerhonen ripusti rintapieleensä niin paljon mitaleja, että lapset luulivat häntä joulukuuseksi ja pistivät piiritanssiksi hänen ympärillään. Rouva Kerhonen näytti aina kaapin paikan, ja herra Kerhonen sai ommella itse omat takinnappinsa. Herra Kerhonen oli aikanaan hyvin suosittu, ja hahmosta oli Arabian valmistama pöytäveistos, joka samalla toimi säästölaatikkona. Helsingissä Etu-Töölössä oli myös Kerhonen-niminen ravintola Mechelininkatu 13:ssa. Herra Kerhosesta julkaistiin vuonna 2011 postimerkki. == Albumi == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * S. Santikko: Herra Kerhonen haastelee . Kvaak.fi 19.8.2008. * Reijo Valta: Herra Kerhonen. Pois työpöydältä 18.4.2012. Luokka:Suomalaiset sarjakuvat Kerhonen, Herra Luokka:Sunnuntaistrippisarjakuva
Korpirousku

Korpirousku (Lactarius uvidus) on kosteissa metsissä tavattava rouskulaji. Sen lakki on 3–10 senttimetriä leveä, kupera ja väriltään harmaanruskea. Jalka on 5–12 senttimetriä pitkä ja kellanvalkoinen. Sen malto on valkoista ja haurasta. Myös maitiaisneste on valkoista, mutta vioittuneet kohdat värjäytyvät violeteiksi. Maku on mieto. Sieni on kiehautettuna ruokasieni ja sitä tavataan yleisenä koko Suomessa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Korpirousku on ainakin koivun ja kuusen juurisieni. Sitä kasvaa tuoreissa kangasmetsissä, korvissa, soistuneissa painanteissa ja tunturikoivikoissa. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Korpirousku (Lactarius uvidus) * Laji.fi: Korpirousku (Lactarius uvidus) Luokka:Rouskut Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Övörhangai

Övörhangai () on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan keskiosassa Ulan Batorin lounaispuolella ja rajautuu Tövin, Dundgovin, Ömnögovin, Bajanhongorin, Arhangain ja Bulganin provinsseihin. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 100 444 asukasta ja sen pinta-ala on 62 900 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Arvaiheer. Provinssissa sijaitsevat Šanhin luostari, yksi Mongolian vanhimmista ja tärkeimmistä, Erdene Zuun luostari ja Tövhönin luostari. == Aluejako == Provinssi on jakautunut 19 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat: Sum Mongoliksi Väkiluku (2015) Arvaiheer Арвайхээр 30 335 Bajan-Öndör Баян-Өндөр 3 786 Bajangol Баянгол 3 819 Baruun Bajan-Ulaan Баруун Баян-Улаан 2 701 Bat-Ölzii Бат-Өлзий 7 271 Bogd Богд 5 439 Bürd Бүрд 2 841 Gutšin-Us Гучин-Ус 2 142 Hairhandulaan Хайрхандулаан 3 351 Harhorin Хархорин 12 045 Hužirt Хужирт 6 576 Jesönzüil Есөнзүйл 3 000 Nariinteel Нарийнтээл 3 595 Sant Сант 3 497 Taragt Тарагт 3 213 Tögrög Төгрөг 2 655 Ujanga Уянга 9 389 Züünbajan-Ulaan Зүүнбаян-Улаан 3 901 Ölziit Өлзийт 2 351 == Kuvia == Tiedosto:ArwaicheerZentralplatz.jpg|Arvaiheerin keskusaukio Tiedosto:TövkhönKhiid2.jpg|Tövhönin luostari Arhangain provinssin rajalla Tiedosto:Widok na miasto Karakorum 15.jpg|Harhorin Tiedosto:Mongołka w pobliżu Złotej Stupy w klasztorze Erdene Dzuu 03.jpg|Erdene Zuun luostari Tiedosto:Jeźdźcy na stepie na lokalnym festiwalu Naadam (01).jpg|Naadam- festivaali Harhorinissa Tiedosto:05 2-2 Razgled (19).JPG|Orhonjoen laaksoa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Provinssin internetsivut Luokka:Mongolian provinssit
Koivuvinokas

Koivuvinokas (Pleurotus pulmonarius) on Suomessakin tavattava sieni. Koivuvinokas on erottunut tunnetummasta osterivinokkaasta useilla tieteellisillä perusteilla, jotka tukevat sen lajistatusta biologisena, morfologisena ja fylogeneettisenä lajina. Tämä sieni eroaa osterivinokkaasta ulkonäöltään, sillä se on vaaleampi ja usein pienempi, ja kehittyy useammin varrella. DNA-todisteet ja ekologiset erot tukevat sen erillistä lajistatustaan, sillä se esiintyy lämpimämmissä sääolosuhteissa keväästä syksyyn, kun taas osterivinokas suosii kylmempää säätä. Sienen lakki (3–10 cm) on vaalean valkoinen tai beige, ja se kuivattaessa haalistuu usein kaksiväriseksi. Pillit ovat valkoisia ja muuttuvat vanhetessaan kellertäviksi. Sienen varsi voi olla olematon tai lyhyt, mutta se on usein läsnä ja valkoinen. Malto on paksua ja valkoista, eikä muutu viipaloidessa. Haju muistuttaa osterivinokkaan hajua, ja maku on mieto. Sienen itiöjälki on vaalea, harmahtava tai lila, ja mikroskooppisesti itiöt ovat sileitä ja läpikuultavia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luontonetti: Koivuvinokas (Pleurotus pulmonarius) Luokka:Pleurotaceae Luokka:Suomalaiset ruokasienet
Eero Akaan-Penttilä

Eero Erkki Emanuel Akaan-Penttilä (vuoteen 1968 Penttilä, s. 17. huhtikuuta 1943 Heinola) on suomalainen lääkäri ja poliitikko. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä vuosina 1999–2011 ja Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1985–2008. Hän toimi vuosina 1993–2008 vuorotellen kaupunginvaltuuston puheenjohtajana (1993–1994, 1997, 2001 ja 2005–2006) ja varapuheenjohtajana (1995–1996, 1998–2000, 2002, 2004 ja 2007–2008). ==Ura== Akaan-Penttilä valmistui ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta vuonna 1962 ja lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1971 Helsingin yliopistosta. Vuonna 1978 hänestä tuli yleislääketieteen ja korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkäri. Akaan-Penttilä väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1981. Vuonna 1982 hänestä tuli työterveydenhuollon erikoislääkäri ja vuonna 1995 hän hankki vakuutuslääketieteen erityispätevyyden. Akaan-Penttilä on työskennellyt Joroisten kunnanlääkärinä (1971–1973), Nurmijärven terveyskeskuslääkärinä (1973–1975), Alkon Rajamäen tehtaan työterveyslääkärinä (1973–1975), Hyksin korvaklinikan apulais- ja erikoislääkärinä (1975–1988), Valvillan (1979–1981) ja Strömbergin (1981–1990) vastaavana työterveyslääkärinä, Helsingin yliopiston apulaisopettajana (1984–1988) ja Kuulonhuoltoliiton ylilääkärinä ja kuntoutusjohtajana (1988–2002). Vuosina 1987–1999 hän toimi myös Ilmarisen asiantuntijalääkärinä. Hän johti vuosina 1992–1999 tinnitusprojektia ja oli vuonna 1997 kansainvälisen tinnitussymposiumin presidenttinä. Vuoden 1999 vaaleissa Akaan- Penttilä valittiin eduskuntaan 6 038 äänellä. Hänet valittiin jatkokausille vuonna 2003 (6 076 ääntä) ja vuonna 2007 (3 985 ääntä). Vuonna 2011 hän sai 2 939 ääntä ja putosi eduskunnasta. Vuosina 2003–2007 Akaan-Penttilä oli sosiaali- ja terveysvaliokunnan ja vuosina 2007–2011 suuren valiokunnan varapuheenjohtaja. Hän oli myös Pohjoismaisen neuvoston Suomen valtuuskunnan jäsen vuosina 1999–2003 ja varapuheenjohtaja vuosina 2002–2003. Vuoden 1988 presidentinvaalissa Akaan-Penttilä oli valitsijamiehenä. ==Yksityiselämä== Akaan-Penttilä on ollut naimisissa vuodesta 1968, ja hänellä on kolme lasta. Sotilasarvoltaan Akaan-Penttilä on lääkintäyliluutnantti (1998). == Tuotanto == * Väitöskirja: Middle ear mucosa in newborn infants. 1980 * Julkaisuja melusta, kuulonhuollosta ja kuntoutuksesta sekä tinnituksesta ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joonas Ikonen

Joonas Janne Juhani Ikonen (8. maaliskuuta 1987 Kuopio – 18. elokuuta 2024) oli suomalainen mäkihyppääjä. Keväällä 2005 Ikonen voitti nuorten maailmanmestaruuden normaalimäessä ja oli mukana voittamassa joukkuemäen pronssia. Kaudella 2004–2005 hän kiersi Continental cupia, missä hänen paras osakilpailusijoituksensa oli neljäs. Kaudella 2005–2006 Ikonen kiersi maailmancupia ja sijoittui kahdesti kymmenen parhaan joukkoon. Seuraavilla kausilla hän kilpaili Continental Cupissa. Ikonen oli 187 senttimetriä pitkä. Seuratasolla hän edusti Puijon Hiihtoseuraa. Päätettyään oman kilpauransa Ikonen valmensi Puijon Hiihtoseuran ja Siilinjärven Ponnistuksen mäkihyppyjunioreja. Ikonen kuoli 37-vuotiaana veneonnettomuudessa 18. elokuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Teologia (uskontotiede)

Uskontotieteessä teologialla (jumaluusoppi) tarkoitetaan uskonnon opillista puolta, joka on uskonnon pelkistetty, käsitteellistetty muoto. Niin sanottu kansanusko taas on käytännön uskontoa, jossa teologiset käsitteet saattavat olla alkuperäisestä muuttuneita ja uudelleentulkittuja. Teologia on usein uskonnollisen eliitin tulkitsema ja ylläpitämä järjestelmä. Luokka:Uskontotieteen käsitteet‎