EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kaita (Savonlinna)

Kaita on pitkä ja kapea järvi Savonlinnassa Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 2,6 neliökilometriä. Järvi sijaitsee Savonrannan taajaman luoteispuolella ja etäisyys Savonlinnan keskustasta on 37 kilometriä pohjoiskoilliseen.Kaita Järviwikissä. Viitattu 23.4.2022. == Maantiede == Kaidan pituus kaakosta luoteeseen on 8,5 kilometriä. Suurin osa järvestä on alle puoli kilometriä leveä, leveimmät kohdat sijaitsevat järven keskivaiheilla. Koskiniemi jakaa Kaidan eteläisimmän osan kahteen kapeaan lahteen, joista itäisempi sijaitsee varsin erillään pääaltaasta, ja sen nimi on Koskilampi. Koskilammen rannoilla sijaitsee Savonrannan kirkonkylä. Kaidan syvin alue on Koskiniemen luoteispuolella Kaidanmäen ja Kaidanvuoren välissä. Kaidan keskiosassa on sekä matalikkoja että syvänteitä. Keskiosasta luoteeseen järvi on varsin matalaa. Kaidan saariluku on 13. Saarista yksi on alle aarin laajuinen luoto. Ainoa yli hehtaarin laajuinen saari on Välisaaret. Järven keskiosan matalikolla sijaitsee useita pieniä saaria, järven pohjoisimmassa osassa on noin 20 aarin laajuinen Pääsaari. Kaidan rannat Välisaarista luoteeseen ovat melko luonnontilaisia. Yhdystie 4741 on rakennettu järven läntisen rantaviivan mukaiseksi Kaidanmäkeen saakka, jossa se erkanee rannasta, pohjoisessa tielinja jälleen lähenee rantaviivaa. Kaidanmäen huippu on noin 155 metriä merenpinnan yläpuolella eli noin 70 metriä Kaidan pintaa ylempänä. Kaitaan virtaa noin puolen kilometrin mittainen lasku-uoma luoteesta Huuhinjärveltä, jonka korkeustaso on lähes sama kuin Kaidan. Idästä Vääräjärveltä (86,4 metriä mpy) laskee Vääränkoski Kaidan matalaan keskiosaan. Kaidan ja Vääräjärven välinen maa-alue on nimeltään Vääränniemi. Kaita laskee kaakkoiskolkastaan Savonrannan kirkonkylän halki Pyyveteen (75,9 metriä mpy). Kaidan vesitilavuus on 10 877 000 kuutiometriä. Kaita (04.234.1.002) kuuluu Kaidan alueeseen (04.234), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pyyveden alue (04.23) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Kaita on toiseksi laajin Kaidan alueen 62:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Vuokalanjärvi ja kolmanneksi laajin on Jouhenjärvi.Kaidan alue (04.234) Järviwiki. Viitattu 23.4.2022. == Lähteet == Luokka:Savonlinnan järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Karibian arawakkikielet

Karibian arawakkikielet (myös ta-arawakkikielet) on arawakkikieliin kuuluva kieliperhe. Se sijoittuu Etelä-Amerikan mantereen pohjoisosiin sekä Karibian saarille. Kieliperheeseen kuuluu yhteensä kymmenen kieltä: * Antillien arawakkikielet ** Garifuna ** Kalinago ** Lokono ** Maragua ** Taino ** Caquetio * Guajiro-paraujano ** Paraujano ** Wayuu * Luokittelemattomat ** Araicu ** Uirina == Lähteet == * Luokka:Karibialainen kulttuuri
Pokrov

Pokrov (); vuosina 1956-2016 nimellä Ordžonikidze () on kaupunki Dnipropetrovskin alueella Ukrainan keskiosassa. Kaupunki sijaitsee Nikopolin piirissä, maanteitse vajaa 150 kilometriä aluekeskus Dniprosta lounaaseen ja 26 kilometriä piirikeskus Nikopolista länsiluoteeseen. Pokrovin asukasluvuksi arvioitiin 38 111 (2021). Muutamia kilometrejä kaupungin itäpuolella sijaitsee osa laajasta mangaanimalmin kaivos- ja jalostusalueesta (Pokrov GOK), joka tuottaa 70 prosenttia Ukrainan mangaanista. Osaa aiemmin hylätystä avokaivosalueesta on sittemmin hyödynnetty sijoittamalla sinne laajoja aurinkopaneelikenttiä aurinkoenergian keräämiseen (esimerkiksi Pokrovska SES). ==Historiaa== Arkeologiset löydöt antavat viitteitä seudun muinaiselle asutuksesta. 1964 arkeologit avasivat skyyttien hautakumpuja 300- ja 200- luvuilta eaa. ja tekivät useita löytöjä. Sittemmin on tehty uusia löydöksiä skyyttien kuninkaallisestakin hautakummusta. 1740-luvulla nykyisen kaupungin paikka oli osa vanhaa kasakkayhteisön (Tšortomlytska Sitš, ) asutusta. Kasakkayhteisön purkamisen jälkeen 1775 samalle paikalle muodostui Pokrovin kylä. Venäjän keisarinna Katariina II antoi kylän ja aiemmat kasakkayhteisön maat ruhtinaalleen, joka myi ne 1802 paroni Stiglitzille. 1861 omistus siirtyi suurruhtinas M. Romanoville. 1880-luvusta lähtien paikkakunnan kehitys kytkeytyi Etelä-Ukrainan kaivosteollisuuden kasvamiseen. Pokrovin seudun mangaanimalmin esiintymät löydettiin ja kaivoskylien kehitys alueella alkoi. Vuonna 1886 Pokrovin kaivokset avattiin. Vuonna 1934 Pokrovin kaivoksille perustettiin kaivostaajama, joka nimettiin neuvostoliittolaisen, raskaan teollisuuden kansankomissaari Grigori Ordžonikidzen mukaan. Vuonna 1938 Ordžonikidzen taajamalle myönnettiin kaupunkityyppisen taajaman asema. Ordžonikidzen kaupunki perustettiin vuonna 1956 yhdistämällä useita Ordžonikidzen kaivoksen asutuksia kaupungiksi. Vuonna 2016 kaupungin nimi palautettiin Pokroviksi osana Ukrainan pyrkimystä luopua neuvostoaikaan viittaavista paikannimistä. Покров здание городского совета.jpg|Kaupungintalo. Покров храм Иоанна Богослова.jpg|Ortodoksinen kirkko. Pokrov, local playground.jpg|Leikkikenttää. Pokrov, 36 microdistrict.jpg|Eräs lähiö. Фрагменты_Пекторали.jpg |Ote taidokkaasta skyyttien kaulakorusta (300-luku eaa.), joka on löytynyt Pokrovan läheisestä Tovsta Mohylan kurganista, kuninkaallisesta hautakummusta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dnipropetrovskin alueen kaupungit Luokka:Nikopolin piiri
Keplakko

Keplakko on niemien halkoma järvi Savonlinnan keskustan koillispuolella Etelä- Savossa. Sen pinta-ala on 1,5 neliökilometriä. Järven itärannalla sijaitsee Keplakon kylä.Keplakko Järviwikissä. Viitattu 24.4.2022. Keplakko on osa 37-kilometristä Ulpukkareittiä.Ulpukkareittikartta, pdf-tiedosto. Viitattu 24.4.2022. == Maantiede == Keplakon ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Aarreniemi erottaa järven itäosaa muusta järvestä. Aarreniemen länsipuolinen haarautuva Hirsiniemi puolestaan erottaa järven luoteista osaa. Niemien väliin jää Keplakon keskiosa, joka on melko syvä. Hirsiniemen luoteispuolella on syvä vyöhyke. Noin neljäsosa Keplakosta on vähintään kymmenen metriä syvä. Keplakon saariluku on kuusi. Saarista kaksi on alle aarin laajuisia luotoja ja yksi on yli hehtaarin laajuinen. Keplakon saarilla ei ole karttanimiä, laajimmat saaret sijaitsevat järven eteläosassa. Keplakon itärannalla on runsaasti rakennuskantaa, läntisillä rannoilla taloja on harvassa. Hirsiniemi on osa luonnonsuojelualuetta, joka sijaitsee Keplakon ja sen eteläpuolisen Hiisjärven välissä. Savonlinnan lentoasema sijaitsee Keplakon luoteispuolella Keplakkoon virtaa Kohojoki kaakosta Ylä-Kieluusta (83,5 metriä mpy). Keplakko kapenee luoteisosastaan Paskojoeksi, joka virtaa luoteeseen Kuhajärveen (83,4 metriä mpy). Keplakon vesitilavuus on 10 522 000 kuutiometriä. Keplakko (04.293.1.004) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä-Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Keplakko on neljänneksi laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat ovat Kuhajärvi, Seppäjärvi ja Hiisjärvi.Suurijoen valuma-alue (04.293) Järviwiki. Viitattu 24.4.2022. == Lähteet == Luokka:Savonlinnan järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Dniprova Tšaika

Ljudmyla Vasylevska, s. Berezyna, kirjailijanimi: Dniprova Tšaika, (”Dneprin lokki”), (20. lokakuuta 1861 Karlivka, Hersonin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 13. maaliskuuta 1927 Hermanivka, Kiovan alue) oli ukrainalainen kirjailija. Vasylevskan isä oli tiukkaa kuria pitävä kyläpappi. Vasylevska sai hyvän koulutuksen ja toimi itse myöhemmin opettajana. Hän keräsi ukrainalaisia kansanlauluja ja kansanperinnettä ja esitteli keräystyönsä tuloksia Odessassa 1884 pidetyssä alan kokouksessa. Vasylevska eli Dniprova Tšaika julkaisi ensimmäiset tekstinsä 1884, ja sittemmin hän julkaisi niitä kirjallisissa kalentereissa ja aikakauslehdissä, kuten lviviläisissä Pravdassa, Zorjassa ja Literaturno-naukovyi vistnykissä. Hänet pidätettiin 1905 kirjoitustensa vuoksi, ja hänen kirjoituksiaan takavarikoitiin. Hän kirjoitti realistisia novelleja, joissa hän kuvasi maalaiselämää ja älymystöä, sekä lyyristä proosaa ja symbolistisia miniatyyrejä, jotka kuuluvat ukrainalaiseen modernismiin. Hän kirjoitti myös runoja sekä librettoja lastenoopperoihin, joita sävelsi Mykola Lysenko. Hän kirjoitti runoja myös venäjäksi ja käänsi kirjallisuutta ruotsista ja venäjästä. Vasylevskan puoliso oli historioitsija ja patriootti Teofan Vasylevsky. He osallistuivat poliittiseen toimintaan ja olivat siksi aika ajoin poliisin seurannassa. Lasten aikuistuttua he erosivat. Eron taustalla oli ainakin Teofan Vasylevskyn kielteinen suhtautuminen puolisonsa kirjalliseen työhön. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Kuhajärvi (Savonlinna)

Kuhajärvi on useasta altaasta koostuva järvi Savonlinnan keskustan pohjoispuolella Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä. Järven etelärannalla sijaitsee Savonlinnan lentoasema.Kuhajärvi Järviwikissä. Viitattu 24.4.2022. Kuhajärvi on osa 37-kilometristä Ulpukkareittiä.Ulpukkareittikartta, pdf-tiedosto. Viitattu 24.4.2022. == Maantiede == Kuhajärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 5,6 kilometriä. Kaivannonniemi ja sen luoteispuoleinen Kaivannonsaari erottavat järven itäosan länsiosasta. Noin kilometrin pituinen haarautuva Lamponiemi jakaa edellen itäosan Paskolahteen ja Kaivantoon, josta kuljetaan järven itäisimpään osaan, jonka nimi on Ala-Kieluu. Se jakautuu edelleen pienempiin järvenosiin (Valkialampi, Pitkälahti). Kuhajärven lounaisosan muodostaa noin neliökilometrin laajuinen järvenselkä, jonka luoteispuolella järvi on niemien ja saarten pirstomaa. Luoteisimman osan muodostaa Kotilahti, jonne on yhteys kapean Kuhasalmen kautta. Kuhajärven laajin saari on Kaivannonsaari, joka on kuitenkin lähes kiinni Kaivannonniemessä ja sinne on maantieyhteys. Kaivannonsaaren luoteispuolella sijaitsee noin kymmenen hehtaarin laajuinen Kuhasaari, jonka luoteispuolella sijaitsee muutaman hehtaarin laajuinen Miilustinsaari. Ala-Kieluun laajimmat saaret ovat Siliäsaari ja Kalmansaari. Kuhajärven niemillä on runsaasti pientaloja, mutta varsin suuri osa järven ranta-alueesta on luonnontilaista. Kuhajärven pohjoispuolella sijaitsee Seppäjärvi (83,4 metriä mpy), järvien välinen Seppäharju on kapeimmillaan alle sata metriä leveä. Seppäjärvi laskee Seppäkapeen kautta Ala-Kieluun luoteiskolkkaan. Kuhajärven eteläpuolella sijaitsee Pellosjärvi (83,4 metriä mpy), joka laskee Taipaleenjokea Kuhajärven etelärannalle. Lentokentän kiitorata on rakennettu järviä erottavalle kannakselle. Kuhajärveen virtaa Paskojoki kaakosta Keplakosta (83,4 metriä mpy). Kuhajärvi laskee Ala-Kieluun itärannalta lyhyttä Välijokea itään Löksään (83,4 metriä mpy), joka puolestaan laskee Koveronjokea pohjoiseen Tänkynjärveen (82,7 metriä mpy). Kuhajärvi (04.293.1.003) kuuluu Suurijoen valuma-alueeseen (04.293), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Ylä- Enonveden valuma-alue (04.29) ja ensimmäinen on Haukiveden–Kallaveden alue (04.2). Kuhajärvi on laajin Suurijoen valuma-alueen 25:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Seppäjärvi, Hiisjärvi ja Keplakko.Suurijoen valuma-alue (04.293) Järviwiki. Viitattu 24.4.2022. == Lähteet == Luokka:Savonlinnan järvet Luokka:Haukiveden–Kallaveden alue
Tyke Peacock

Tyke Peacock (s. 24. helmikuuta 1961) on yhdysvaltalainen korkeushypyn MM- mitalisti. Peacock voitti korkeushyppykilpailun yleisurheilun maailmancupissa 1981 tuloksella 228. Hän voitti samana vuonna Memorial Van Damme -kilpailun. Hän saavutti Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hopeaa tuloksella 232. Hän voitti samana vuonna ISTAF Berlin -kilpailun ennätyksekseen jääneellä tuloksella 233 cm. Hallissa hän hyppäsi parhaimmillaan 231 cm Rosemontissa tammikuussa 1985. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paneeraq Siegstad Munk

Paneeraq Hansine Judithe Karen Siegstad Munk (s. 30. tammikuuta 1977) on Grönlannin hiippakunnan piispa. Hänet valittiin piispaksi vuonna 2020 ja vihittiin virkaan seuraavana vuonna. Munk valmistui teologian kandidaatiksi () Grönlannin yliopistosta vuonna 2001 ja teologian maisteriksi () Kööpenhaminan yliopistosta vuonna 2017. Hänet vihittiin papiksi vuonna 2004, ja hän toimi pappina Ittoqqortoormiitissa ja Aasiaatissa. Hän toimi myös Grönlannin pappisliiton puheenjohtajana. Vuodesta 2017 hän toimi Kujataan rovastina. Lokakuussa 2020 pidetyssä piispanvaalissa Munk valittiin Grönlannin piispaksi. Hän astui virkaan 1. joulukuuta. Piispaksi vihkiminen oli tarkoitus pitää marraskuussa 2020, mutta koronaviruspandemian takia sitä lykättiin lähes vuodella. Hans Egeden kirkossa 10. lokakuuta 2021 pidetyssä tilaisuudessa Munkin vihki piispaksi hänen edeltäjänsä, Grönlannin piispana vuodesta 1995 lähtien toiminut Sofie Petersen. Tilaisuuteen osallistui Tanskan kuningatar Margareeta II. Piispanvaalin yhteydessä tuli ilmi, että Munkin oli väitetty syyllistyneen opintojensa aikana vilppiin kandidaatintyötä tehdessään; Munk sekä Grönlannin yliopiston rehtori kuitenkin kiistivät vilppiä tapahtuneen. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Tanskalaiset piispat Luokka:Grönlantilaiset henkilöt
Jyväskylän kristillinen koulu

Jyväskylän kristillinen koulu on luokkien 1–9 kristillinen koulu Jyväskylässä. Petteri Muotka on toiminut koulun rehtorina ja liikunnanopettajana vuodesta 2013 lähtien. Jyväskylän Kristillinen koulu sijaitsee nykyään Cygnaeuksen koulukeskuksessa Jyväskylän Mäki-Matissa. Aikaisemmin koulu toimi Jyväskylän Kilpisen koulun tiloissa, kunnes vuonna 2015 se muutti nykyisiin tiloihin. Jyväskylän kristillisen koulun osoite on Voionmaankatu 18. Jyväskylän kristillisen koulun tiloissa toimii päiväkoti, joka ei ole osa kristillistä koulua. Jyväskylän kristillisen koulun tiloissa toimii myös kerhoja ja urheilutapahtumia. Koulun tiloissa oli aikaisemmin toiminut Jyväskylän satamaseurakunta. Muita kristillisiä kouluja Suomessa on muun muassa Espoossa, Helsingissä, Tampereella ja Oulussa. Vuonna 2022 Kajaanilla ja Kouvolalla on kouluhanke kristillistä koulua varten. == Historia == Vuonna 1994 Jyväskylän kristillisen koulun yhdistys ry perustettiin. Vuonna 1995 koulutoiminta alkoi kotikouluna, jolloin oli 9 oppilasta. Vuonna 1997 koulu siirtyi Jyväskylän kaupungin opetustoimen alaisuuteen kristilliseksi linjaksi Cygnaeuksen koululle, jolloin oli 24 oppilasta. Vuonna 2001 kristillinen linja muutti Viitaniemen koulun yhteyteen, jolloin oppilaita oli 72. Vuonna 2004 kristillinen koulu sai valtioneuvostolta opetuksenjärjestämisluvan (luokat 1–6), jolloin tuli Jyväskylän kristillinen koulu. Koulussa oli 97 oppilasta. Vuonna 2006 koulu muutti Kilpisen koululle, jolloin oppilaita oli 114. Vuonna 2008 toistaiseksi voimassa oleva opetuksenjärjestämislupa (luokat 1–9). Koulussa oli silloin 140 oppilasta. Vuonna 2015 koulu muutti Cygnaeuksen koulualueelle, jolloin oppilaita oli 192. Vuonna 2022 oppilaita oli 277. == Lähteet == *https://peda.net/kristilliset-koulut/koulut/jkk *https://www.kristillinenkoulu.com/ == Aiheesta muualla == *https://peda.net/kristilliset-koulut/koulut/jkk * Karsikko, I. 2004. Kouluviihtyvyys yhdellä kristillisellä ja tavallisella peruskoululla. Jyväskylän yliopisto. Opettajankoulutuslaitos. Kasvatustieteen pro gradu –tutkielma. 73 sivua. Verkkoversio * https://fi- fi.facebook.com/kristillinen.jkl/ * https://www.kristillinenkoulu.com/ Luokka:Jyväskylän peruskoulut Luokka:Suomen kristilliset peruskoulut
Alicia Terzian

Alicia Terzian (s. 1. heinäkuuta 1934 Córdoba, Córdoban maakunta, Argentiina) on argentiinalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkitieteilijä. Hän on sukutaustaltaan armenialainen.Alicia Terzian Curriculum Alicia Terzian Terzian opiskeli ensin maakunnallisessa konservatoriossa Córdobassa.Latin American Classical Composers: A Biographical Dictionary Martha Furman Schleifer, Gary Galván Argentiinan kansallisessa musiikkikonservatoriossa Buenos Airesissa hän sai opetusta muiden muassa Alberto Ginasteralta, Gilardo Gilardilta, Roberto García Morillolta ja Floro Ugartelta. Pianonsoitossa hän valmistui vuonna 1954 ja sävellyksessä vuonna 1958. Vuonna 1959 hän sai konservatorion ensipalkinnon ja kultamitalin. Terzian matkusti vuonna 1962 Eurooppaan opiskelemaan armenialaista keskiajan hengellistä musiikkia Leoncio Dayanin johdolla mekhitarilaiseen luostariin Venetsian San Lazzaro degli Armeniin. Hän opiskeli lisäksi orkesterinjohtoa ja sittemmin elektronista musiikkia. Terzian on saanut urallaan lukuisia palkintoja eri valtioilta ja tahoilta. Hän on työskennellyt Argentiinan paavillisen katolisen yliopiston henkilökunnassa ja opettanut useissa muissakin oppilaitoksissa. Hän on luennoinut useissa maissa Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa. Terzian perusti vuonna 1968 Encuentros Internacionales de Música Contemporánea -järjestön musiikin levittämiseksi. Vuonna 1979 hän perusti johtamansa yhtyeen Grupo Encuentros, jonka tehtäväksi otettiin tietoisuuden edistäminen argentiinalaisten ja muiden latinalaisamerikkalaisten säveltäjien tekemästä musiikista. Vuonna 1979 Terzian myös sai vastuun Argentiinan edustuksesta ISCM World Music Days -tapahtumassa ja Kansainvälisen musiikkineuvoston (IMC) Kansainvälisessä säveltäjärostrumissa. Hän toimi aikoinaan Kansainvälisen musiikkineuvoston varapuheenjohtajanakin. Terzianin varhaisessa tuotannossa (n. 1954–1964) korostuvat polytonaalisuus ja mikrotonaalisuus. Hän on säveltänyt muun muassa baletteja, viulukonserton (op. 7, 1955), sinfonista musiikkia, kuoroteoksia, lauluja ja kamarimusiikkia. Soolosoitinteoksia hän on laatinut muun muassa pianolle. Hän on myös käyttänyt musiikissaan nauhoja. Vuonna 2003 Terzian valittiin Kansainvälisen musiikkineuvoston yleiskokouksen kunniajäseneksi.Alicia Terzian Navona Records == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset säveltäjät Luokka:Argentiinalaiset kapellimestarit Luokka:Musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matinicus Isle

Matinicus Isle on kunta (plantation) ja saari Mainen osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Saari sijaitsee 35 kilometrin päässä Mainen rannikolta. Kunta kuuluu Knoxin piirikuntaan. Matinicus Islen väkiluku oli 53 vuonna 2020. Matinicus Isleen pääsee Rocklandista lähtevällä lautalla, joka kulkee kesällä neljä kertaa kuukaudessa ja talvella kerran kuukaudessa. Saarelle voi tulla myös omalla veneellä. == Väestö == Vuonna 2020 Matinicus Islessä asui 53 asukasta ja 39 kotitaloutta. Asukkaiden mediaani-ikä oli 66,2 vuotta ja kotitalouksien mediaanitulot 44 375 dollaria. 5,7 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 8,3 % oli syntynyt ulkomailla. == Kuvia saarelta == Kuva:Matinicus Rock at Maine Coastal Island National Wildlife Refuge (4188101820).jpg Kuva:Tide Pool.jpg == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen kunnat Luokka:Mainen saaret
Huillichen kieli

Huilliche on araukaanilaisiin kieliin kuuluva kieli, jota puhutaan Chilen keskiosissa. Sen ainoa tunnettu sukulaiskieli on mapudungun. Vuonna 2010 kielellä arvioitiin olevan 2000 puhujaa ja kielen katsotaan olevan erittäin uhanalainen. Kielellä ei ole kirjoitettua muotoa. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Dentaali Alveolaari Retrofleksi Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n̪ n ɲ ŋ Klusiili p t̪ t g Affrikaatta ts tʂ tʃ Frikatiivi v ð s ʂ ʃ h Lateraali l ɭ ʎ Tremulantti r ~ ɹ Puolivokaali w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i ɨ u Puoliavoin e o Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Araukaanilaiset kielet
Tomás de Torrejón y Velasco

Tomás de Torrejón y Velasco (joulukuu 1644 VillarrobledoTomas de Torrejon y Velasco HOASM – 23. huhtikuuta 1728) oli espanjalaissyntyinen, Peruun asettunut barokin ajan säveltäjä.Tomás de Torrejón y Velasco AllMusic Torrejón y Velasco varttui Fuencarralissa ja pääsi vuonna 1658 Lemosin kreivi Pedro Fernández de Castro y Andraden palvelukseen palvelijana. Hän todennäköisesti matkusti kreivin seurassa Napoliin vuosina 1662–1663 ja palasi Madridiin vuonna 1664. Vuonna 1667 kreivi nimitettiin Perun varakuninkaaksi, ja Torrejón y Velasco seurasi häntä valtameren toiselle puolen. Hän palveli tätä eri toimenkuvissa, kunnes sai 1. tammikuuta 1676 nimityksen yhteen Etelä-Amerikan tärkeimmistä musiikin alan tehtävistä, Liman katedraalin kuoromestariksi. Hänen edeltäjänsä oli Juan de Araujo. Torrejón y Velasco sävelsi musiikin muun muassa Toribio de Mogrovejon autuaaksijulistamisseremoniaan. Hän toimi myös musiikkijohtajana Espanjan Kaarle II:n hautajaisissa vuonna 1701 ja kuukausia myöhemmin uuden monarkki Filip V:n 18-vuotisjuhlissa. Torrejón y Velascon tuotantoon kuuluu lisäksi ensimmäinen Latinalaisessa Amerikassa sävelletty säilynyt ooppera, La purpura de la rosa. Hänen villancicoistaan tuli suosittuja Guatemalassa asti. Viimeisen merkittävän teoksensa Torrejón y Velasco sävelsi Ludvig I:n hautajaisseremonioihin vuonna 1725. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Perulaiset säveltäjät Luokka:Barokkisäveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1644 syntyneet Luokka:Vuonna 1728 kuolleet
Dakota Joshua

Dakota Joshua (s. 15. toukokuuta 1996 Dearborn, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa NHL-seura Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo vasemmalta. Toronto Maple Leafs varasi Joshuan viidennellä kierroksella 128. varausvuorolla vuoden 2014 varaustilaisuudessa. Maple Leafs kauppasi Joshuan St. Louis Bluesiin heinäkuussa 2019. St. Louisissa Joshua pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella . Kesällä 2022 Joshua teki kaksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Kesäkuussa 2024 Joshua solmi Canucksin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 13 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Joshua on pelannut NHL-urallaan 121 runkosarjan ottelua. Näissä hän on tehnyt 15 maalia ja 17 syöttöä eli 32 tehopistettä. Tilastot päivitetty 17. kesäkuuta 2023. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka: Vancouver Canucksin pelaajat Luokka:Toronto Maple Leafsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neil Abercrombie

Neil Abercrombie (s. 26. kesäkuuta 1938) on havaijilainen poliitikko, joka on toiminut osavaltion kuvernöörinä vuosina 2010–2014. Hän edustaa demokraattista puoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Abercrombie syntyi Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa vuonna 1938. High schoolin jälkeen hän alkoi opiskelemaan Union College -yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaatintutkinnon. Tämän jälkeen hän muutti Havaijille, vain kuukausi sen jälkeen kun se muutettiin territoriosta osavaltioksi, jossa hän alkoi opiskelemaan sosiologiaa Havaijin yliopistolla Manoassa, ensin maisteriksi valmistuen vuonna 1964 ja väitteli sittemmin tohtoriksi vuonna 1974. Yliopistossa hän ystävystyi Barack Obaman vanhempien kanssa. Valmistuttuaan Abercrombie työskenteli ensin alakoulun opettajana ja sitten luennoitsijana collegessa. Abercrombie on ollut naimisissa politiikan tutkijan Nancie Carawayn kanssa vuodesta 1981 lähtien. Abercrombie harrastaa voimanostoa ja on pyrkinyt nostamaan 200 naulaa (90,72 kg) ikänsä lisäksi aina syntymäpäiväänsä mennessä. == Poliittinen ura == Abercrombie asettui ensimmäistä kertaa ehdolle Yhdysvaltojen senaatin vaaleissa vuonna 1970, mutta ei tullut valituksi. Hänet valittiin Havaijin kongressiin vuonna 1975. Yhdysvaltain kongressiin hänet valittiin ensimmäisen kerran 1985 (Yhdysvaltain 99. kongressi). Tämän kauden jälkeen hän jäi pois, mutta palasi kongressiin vuonna 1991 ja toimi siellä virallisesti vuoteen 2011 asti. Vuonna 2010 Abercrombie ilmoitti eroavansa edustajainhuoneen paikaltaan keskittyäkseen kuvernöörikampanjaansa. === Havaijin kuvernöörinä === Abercrombie voitti vastaehdokkaansa, republikaanien Duke Aionan, saatuaan 58 % äänistä. Hän vannoi virkavalansa 6. joulukuuta 2010. Marraskuussa 2013 Abercrombie allekirjoitti lain, jolla Havaijista tuli Yhdysvaltojen 15. samaa sukupuolta olevien avioliiton salliva osavaltio. Kuvernöörinä Abercrombie aiheutti myös ärtymystä mm. ehdottamalla eläkkeiden verotusta (jota Havaijilla ei poikkeuksellisesti veroteta tuloina) ja suunnittelemalla leikkauksia julkisten alojen työntekijöiden sairasvakuutukseen, mistä saamaansa kritiikkiin Abercrombie vastasi "Minä en ole teidän kaverinne. Minä en ole teidän lakimiehenne. Minä olen kuvernööri". Elokuussa 2014 demokraattisen puolueen esivaaleissa Abercrombie hävisi David Igelle. Abercrombie myönsi tappionsa ja lupasi tukea Igea kaikin mahdollisin tavoin. Ige nousi osavaltion kuvernööriksi vuonna 2014 Abercrombien kauden päätyttyä. == Lähteet == Luokka:Havaijin kuvernöörit Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Havaijin pidginenglanti

Havaijin pidginenglanti (omakielinen nimi: Hawaii Pidgin tai Pidgin) on Havaijilla puhuttava englantiin perustuva kreolikieli. Kielen ei katsota olevan uhanalainen. Sen lähin sukulaiskieliä ovat muun muassa bislama ja tok- pisin. Eurooppalaiset alkoivat saapua Havaijille 1770-luvulla ja Havaijista tuli nopeasti tärkeä pysähdyspaikka matkalla Aasiaan. Kauppareitit toivat Kiinassa puhuttavan pidginenglannin Havaijille. Sokeriruo'on viljely aloitettiin 1830-luvulla, mikä toi saarille paljon vierastyöläisiä mm. Japanista, Portugalista ja Filippiineiltä. Tarve yhteiselle kielelle nousi tämän takia, ja alussa käytettiin pidginhavaijia ja englantia. Havaijin pidginenglannilla ei ole virallista asemaa osavaltiossa, mutta koska englanti ja havaiji ovat virallisia kieliä, suurin osa Havaijilla kasvaneista ihmisistä ymmärtää jonkin verran pidginiä. Koodinvaihto etenkin englannin ja pidginin välillä on yleistä. Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. == Sanastoa == Havaijin pidginenglanti Suomi Broke da mout herkullinen Chicken skin kananliha Fo' what? miksi? Howzit? miten voit? Keiki lapsi Lua vessa Talk stink puhua pahaa Lähde: == Lähteet == Luokka:Englannin kreolit Luokka:Havaijin kielet
Thales LMM

Thales LMM (, Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimat: Martlet) on kevyt, monikäyttöinen brittiläinen ohjus. Ase seuraa Starstreakin tavoin ampujan lasersädettä ja sopii sekä ilmasta-maahan-, että maasta-maahan-käyttöön. ==Tekniset tiedot== *paino: 13 kg *pituus 1,3 m *läpimitta: 76 mm *siipien kärkiväli: 26 cm *taistelukärki: 3 kg *sytytin: laser-herätesytytin *kantomatka: 8 km *huippunopeus: Mach 1,5 *ohjaus: laserosoitus *2-vaiheinen kiinteän polttoaineen rakettimoottori *Käyttöönottovuosi: 2021 (2024) *Valmistaja: Thales Air Defence ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset ohjukset
Roaring Lion

Roaring Lion (oik. Rafael de Leon, 22. helmikuuta 1908 Caura, Trinidad – 11. heinäkuuta 1999 Mount Lambert, Trinidad ja Tobago) oli trinidadilainen calypsolaulaja ja lauluntekijä. Avioliiton ulkopuolella syntynyt Roaring Lion varttui orpokodeissa ja sijaisperheissä ja alkoi sitten työskennellä sokeritehtaassa. Laulajanura pääsi alkuun vuonna 1927 Trinidadin pääkaupungissa Port-of-Spainissä eräässä ”calypsoteltassa” (calypso tent), joiksi myös sisätiloissa sijaitsevia esiintymispaikkoja saarella usein kutsutaan. Hän soitti myös klarinettia ja oli tuon ajan calypsolaulajista ensimmäisiä, joilla oli edes jonkinlaista musiikkikoulutusta. 1930-luvun alussa hän esiintyi yhteisessä calypsoteltassa Atilla the Hunin kanssa, joka kuitenkin siirtyi vuonna 1933 Yhdysvaltoihin. Roaring Lion puolestaan lähti vuonna 1951 Britanniaan, jossa hän loi laulajanuraa läpi 1950-luvun ja hoiti sivutoiminaan kosmetiikkayritystä ja maahanmuuttajille tarkoitettua asuntovälitystä. Hän palasi Trinidadiin 1963. Roaring Lion lopetti esiintymiset 1970-luvun lopulla, mutta esiintyi vielä Trinidadissa vierailevalle paaville Johannes Paavali II:lle vuonna 1985. Seuraavana vuonna julkaistiin hänen laatimansa tietokirja Calypso from France to Trinidad, 800 Years of History. Monet Roaring Lionin kirjoittamista lauluista tulivat tunnetuiksi myös Harry Belafonten versioina. Näitä ovat ”Mary Ann”, ”We Come From The Glory”, ”Tic Tic Tic”, ”Man Centipede” ja ”Ugly Woman”. ==Lähteet== Luokka:Trinidadtobagolaiset muusikot Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet Luokka:Calypsomuusikot
Kauko Holma

Kauko Heikki Holma (9. elokuuta 1911 Orimattila – 18. huhtikuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestöjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Holman vanhemmat olivat maanviljelijä Klas Holma ja Maria Matilda Toivonen ja puolisot 1938–1964 kotitalousopettaja Maire Marjatta Pohjanlehto ja vuodesta 1965 toimistopäällikkö Sirkka Liisa Sarjamo, aiemmin Latva. Holma kävi Helsingin maanviljelyslyseon ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1938, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon hän suoritti seuraavana vuonna. Yliopistolla Holma toimi assistenttina kuusi vuotta, haavoituttuaan jatkosodassa vuonna 1942 hän palasi sodasta sinne, mutta toimi samalla myös ylimääräisenä esittelijänä kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä ja ministeriön maataloustoimiston päällikkönä 1943–1945. Vanhempiensa aiemmin Tuusulassa omistaman Krapin tilan haltija Holmasta tuli vuonna 1941, mutta päätoimisesti hän kävi sitä viljelemään vasta vuonna 1945. Muun ohella häntä voidaan pitää maatilamatkailun edelläkävijänä Suomessa. Vuonna 1952 tilanpito jäi sivutoimeksi, kun Holma valittiin Suomen Ayrshire- yhdistyksen toiminnanjohtajaksi, mitä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1970 asti. Holman johdossa yhdistys kehittyi myös kansainvälisesti tunnetuksi karjanjalostusyhteisöksi. Kun Suomen Ayrshire-yhdistys, Suomen Karjanjalostusyhdistys ja Suomen Sianjalostusyhdistys muodostivat yhdesä Suomen Kotieläinjalostusyhdistyksen, Holmasta tuli sen nautakarjaosaston johtaja vuoteen 1976 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänellä oli useita alansa luottamustehtäviä ja hän toimi Tuusulassa sekä kunnanhallituksen että kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Holma oli myös päätoimittaja Suomen Ayrshirekarja -lehdessä 1952–1970 ja vastaava toimittaja Nautakarja-lehdessä 1971–1976. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1966. ==Julkaisuja== * Ohjeita puinnin suorittajille, 1944 * Maaltapako, maataloustyön tuottavuus ja asutuskysymys, 1945 * Tuusula kulttuuriseutuna, 1978 * Tuusulan taipale itsenäisyyden aikana, 1979 * Osuuskauppa Ahomaa 30 v. 1949–1979, 1979 * Suomen ayrshirejalostuksen historia 1951-1981, 1982 ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Tuusulan kunnanvaltuutetut Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Aitolahden työväentalo

Aitolahden työväentalo on Tampereen Aitolahdessa sijaitseva työväentalo. Talolla on kulttuurihistoriallista ja maisemallista merkitystä. ==Historiaa== Aitolahden työväenyhdistys hankki Juopon vanhan kantatilan päärakennuksen työväentaloksi vuonna 1917. Työväenyhdistyksen toiminta oli useampaan kertaan katkolla 1910-luvun alkupuolella. Sisällissodan jälkeen työväentalo takavarikoitiin ja suojeluskunnan aloitteesta taloon perustettiin lastenkoti, johon otettiin punaisten puolella taistelleiden lapsia kasvatettavaksi. Yhdistys sai talonsa takaisin kesäkuussa 1919. ==Rakennus== Hirsirunkoinen talo on vuorattu pystylaudoituksella ja maalattu punamullalla. Se sijaitsee järveen viettävässä rinteessä järven puolelta korkean luonnonkiviperustuksen päällä. Talo on kokenut monia muutoksia, muun muassa ikkunat ja kate on uusittu. ==Toimintaa työväentalolla== Työväentalolla kokoontuivat opinto- ja kirjallisuuskerhot, talolla on järjestetty kokouksia, juhlia ja tansseja sekä erilaisia urheilutapahtumia. Talon omistaa edelleen Aitolahden Työväenyhdistys ry ja sitä vuokrataan kesäisin erilaisiin tilaisuuksiin. Talossa on juhlasali, keittiö, rantasauna Näsijärven rannalla ja grillikatos saunan yhteydessä. Talossa on hyvin vähän poliittista toimintaa. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Aitolahti
Harakkalan työväentalo

Harakkalan työväentalo on Ruoveden kirkonkylän eteläosassa Harakkalan kylässä sijaitseva työväentalo. Työväentalo on osa maakunnallisesti arvokasta rakennettua kulttuuriympäristöä. Alue liittyy kiinteästi Ruoveden kirkonkylän valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön. Työväentalolla on erityistä sosiaalihistoriallista arvoa. ==Rakennus== Ruoveden kirkonkylän Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys perustettiin 6. helmikuuta 1925. Yhdistys osti samana vuonna pienen torpan toimipaikakseen. Taloa laajennettiin vuonna 1929, jolloin rakennettiin juhlasali ja vuonna 1935 rakennettiin ravintolasiipi. Rakennusmestari A. G. Aimo suunnitteli ensimmäisen laajennuksen. Myöhemmin taloon rakennettiin vielä vahtimestarin asunto. Talon vanhin osa on hirrestä, laajennukset on tehty rankorakenteisena. Lämmitysjärjestelmänä on puulämmitys (pönttöuuni ja kaksi kaminaa) ja lisänä sähkö. Talon sisäpintoja kunnostettiin 2010-luvun lopulla Suomen Työväenliiton myöntämän avustuksen turvin. ==Toimintaa työväentalolla== Myöhemmän naisjaoston alkuna toiminut ompelu- ja puheseura perustettiin vuonna 1927. Se toimi myös luku- eli opintokerhona. Voimistelu- ja urheiluseura Ruoveden Ryhti perustettiin vuonna 1929 ja se toimi talossa vuoteen 1948 asti. Ruoveden Työväen Näyttämö toimi työväenyhdistyksen alaosastona vuosina 1932-1941. Talon omistaa Ruoveden Sosialidemokraatit ry. Oman käytön lisäksi talossa kokoontuvat kunnallisjärjestö ja eläkkeensaajat. Tiloja vuokrataan myös ulkopuolisille erilaisiin tilaisuuksiin. Talon toisessa kerroksessa on asunto, jota yhdistys vuokraa. == Lähteet == Luokka:Ruoveden työväentalot
Eero Horelli

Eero Eemil Ensio Horelli, vuoteen 1942 Myllymäki (28. elokuuta 1914 Kauhava – 8. joulukuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen maanviljelijä ja järjestö- ja yritysjohtaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen. Horellin vanhemmat olivat meijerin isännöitsijä Eemil Anselm Horelli, aiemmin Myllymäki, ja Ilma Anna Lillström ja puoliso vuodesta 1945 sairaanhoitaja Toini Kyllikki Kiianlinna. Horelli suoritti Helsingin yliopistossa agronomin tutkinnon vuonna 1945 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1946. Hän toimi ensin maanviljelysopiston opettajana, kunnes siirtyi 1946 Valion maito- osaston virkailijaksi ja vuonna 1949 Hämeen-Uudenmaan meijeriliiton toiminnanjohtajaksi. Vuonna 1954 hän palasi Valiolle maito-osaston johtajaksi, vuonna 1960 hänestä tuli Valion teknillinen ja tuotannon johtaja ja johtokunnan jäsen. Horelli vaikutti merkittävästi paitsi Valiolla, myös laajemmin meijerialalla ja osuustoiminnan piirissä, kuten esimerkiksi maitojauheteollisuuden syntymiseen Suomessa. Hän oli myös aloitteen tekijä Tuottajain Maito -osuuskunnan perustamisessa. Jäätelöteollisuuden kehittämiseen Horelli vaikutti alan teollisuusliiton pitkäaikaisena puheenjohtajana. Kansainvälistä yhteistyötä Horelli harjoitti laajasti sekä Valiolla että Suomen edustajana monissa yhteistyöelimissä. Muun ohella hän oli myös vuodesta 1963 maanviljelijä Ruotsinpyhtäällä. Maanviljelysneuvoksen arvonimen Horelli sai vuonna 1967. Sotilasarvoltaan hän oli reservin majuri.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 10.12.1972, s. 11. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Juupajoen työväentalo Nummela

Juupajoen työväentalo Nummela on Juupajoella sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Korkeakosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1903 ja ensimmäinen työväentalo valmistui kaksi vuotta myöhemmin syksyllä 1905. Yhdistys liittyi samana vuonna Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Jäseniä oli vuoden 1906 lopussa 154 henkeä, joista lähes puolet oli naisia. Yhdistyksellä olikin oma naisosasto lauluseuran ohella. Talo paloi epäselvissä olosuhteissa 25. helmikuuta 1914 ja jo saman vuoden lokakuussa vihittiin uusi työväentalo käyttöön. Jo ensimmäisessä talossa oli harrastettu teatteria ja toisessakin talossa näyttämö rakennettiin vastaamaan teatterin vaatimuksia. Työväentalo takavarikoitiin vuonna 1918 ja yhdistys sai sen takaisin käyttöönsä 6. tammikuuta 1919. Talossa toimivat myös nuoriso-osasto ja voimistelu- ja urheiluseura Kisa-Urhot. Talvisodan alkaessa työväentaloon sijoitettiin sotaväen koulutuskeskus, jonka hallussa talo oli lähes katkeamatta sodan loppuun asti. Viimeisten sotilaiden lähdettyä talosta 24. marraskuuta 1944 talo paloi jälleen. Yhdistys sai puolustusvoimien korvauslautakunnalta korvauksen palaneesta talosta vuonna 1947. Rakennustoimikunnan sihteeri T. A. Vesanen laati tilasuunnitelman, jonka pohjalta arkkitehti M. Nordenswan piirsi lopulliset suunnitelmat uutta taloa varten vuoden 1947 joulukuussa. Taloa lähdettiin rakentamaan talkoilla. Metsähallitukselta anottiin 500 puun kaatoa, jotka sitten kesällä 1948 sahattiin Korkeakosken Puunjalostustehtaalla, joka oli luvannut sahan talkoolaisten käyttöön. Myös Korkeakosken kenkätehdas avusti rakennushankkeessa. Talkootunteja rakennustöihin käytettiin yli 6 000 tuntia. ==Rakennus== Työväentalon ensimmäisessä kerroksessa on sali, keittiö ja ravintola, toisessa kerroksessa on asuintiloja ja pohjakerroksessa sauna sekä tekniset tilat. Rakennusta on kunnostettu ahkerasti 2010-luvulla, muun muassa viemäröinti, räystäät, esteetön wc ja sisätilojen pintoja. Lämmitysmuodoksi on muutettu maalämpö. Kotiseutuliitto on myöntänyt avustusta kunnostustöihin. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Juupajoen rakennukset ja rakennelmat
Karel Bořivoj Presl

Karel Bořivoj Presl (17. helmikuuta 1794 Praha – 8. lokakuuta 1852 Praha) oli itävaltalainen (böömiläinen) kasvitieteilijä. ==Elämä ja ura== Preslistä tuli lääketieteen tohtori vuonna 1818, Böömin museon luonnontieteellisten kokoelmien kuraattori vuonna 1822 ja Prahan yliopiston luonnonhistorian ja tekniikan professori vuonna 1832. Hänen veljensä Jan Svatopluk Presl oli eläintieteen ja mineralogian professori. Hänen päätutkimuksensa oli omistettu kasvien systematiikalle. Opintojensa päätyttyä Presl matkusti vuonna 1817 jalkaisin läpi Italian, myös Sisilian, ja tutki erityisesti Etnan ja Nebrodin alueen kasvistoa. Pitkän Italian-matkan jälkeen vuonna 1817 hän kirjoitti teokset Gramineæ siculæ (1818), Cyperaceæ et Gramineæ siculæ (1820) ja muokkasi sitten böömiläisen Thaddäus Haenken Etelä-Amerikasta tuomat kasvikokoelmat suureksi teokseksi Reliquiæ Hænkeanæ (1830–1836). Hän julkaisi myös teokset Flora sicula (1826), Symbolæ botanicæ (1832–1833), Tentamen Pteridographiæ (1836), näyttävän teoksen, jossa hän kuvasi useita tuhansia saniaisia, ja Hymenophyllaceæ (1843). Vuonna 1834 Preslistä tuli Böömin kuninkaallisen tiedeseuran jäseneksi, ja samana vuonna Wienin keisarillinen akatemia nimitti hänet jäsenekseen. Vuodesta 1838 lähtien Presl oli Preussin tiedeakatemian jäsen. Toisin kuin veljensä, joka pyrki edistämään tšekkiläistä kirjallisuutta ja kirjoitti lähes kaikki teoksensa tšekiksi, Presl kirjoitti latinaksi ja saksaksi, mikä varmisti hänen teostensa paljon laajemman levityksen tiedemaailmassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:itävaltalaiset kasvitieteilijät Luokka:itävaltalaiset professorit Luokka:Tšekkiläiset tieteilijät Luokka:tšekkiläiset professorit Luokka:Vuonna 1794 syntyneet Luokka:Vuonna 1852 kuolleet
Hiski Grönstrand

Hiski Grönstrand on suomalainen näyttelijä. ==Ura== Hiski Grönstrand on näytellyt muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterissa, Lahden kaupungiteatterissa Tampereen Työväen Teatterissa (2019–). == Töitä == *Saituri, 2013 *sotilas, Harmony Sisters, 2017 *Idiootit ympärilläni, 2020 *Jeppe Niilonpoika, 2020 *Donin rooli musikaalissa Kinky Boots, 2020 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Grönstrandin esittely TTT:n nettisivuilla *Grönstrandin haastattelu Teatterikärpäsessä vuonna 2014 Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Seututie 360

Seututie 360 on Kouvolan Elimäen kirkonkylän (valtatie 6) ja Iitin Kausalan (valtatie 12) välinen maantie. Tie toimii seudullisena yhteytenä Elimäeltä Kausalaan sekä on osa yhtä Kausalasta Helsinkiin suuntautuvaa reittiyhteyttä. Seututiellä on voimassa pääosin yleisrajoitus 80 km/h poislukien Mustilassa, Saarasessa ja Kausalassa olevat 60 km/h -osuudet, Haapakimolassa ja Kausalassa olevat 50 km/h -osuudet ja Kausalan keskustassa oleva 40 km/h -aluerajoitus. Tie alkaa Elimäeltä valtatie 6:n Mustilan eritasoliittymästä jatkeena Elimäen keskustaan jatkuvalle yhdystielle 14545. Tie kulkee metsä- ja peltomaisemassa verrattaen suorana Iitin Haapakimolaan ylittäen tällä välillä Kymenlaakson ja Päijät-Hämeen maakuntarajan. Haapakimolan koulun kohdalla tie tulee nelihaaraliittymään, jossa se kohtaa yhdystiet 3601 ja 3603 sekä kääntyy kohti pohjoista ja Kausalaa. Tie ohittaa ennen Kausalaa Saarasen kylän ja saapuu Kausalan taajama-alueelle juuri ennen Pentinmäkeä. Pentinmäen jälkeen tie kohtaa T-liittymässä yhdystien 1731 ja kääntyy jälleen kohti pohjoista. Tie alittaa Lahti-Kouvola-rautatien juuri ennen Kausalan ydinkeskustaa. Kausalan keskustassa tie kulkee yhden kiertoliittymän läpi ja päättyy pian sen jälkeen toiseen kiertoliittymään, jossa se kohtaa valtatien 12 ja seututien 362. Seututien 360 alkuperäinen reitti oli Elimäeltä Haapakimolan kautta Sääskjärvelle, jossa päättyi seututiehen 173 eli nykyiseen yhdystiehen 1731. Haapakimolan ja Kausalan välinen osuus oli numeroitu silloin yhdystieksi 3602. Seututielle esitetään Iitin kunnan liikenneturvallisuussuunnitelmassa toteutettavaksi kevyen liikenteen väylä Kansanmäen ja Pentinmäen välille Haapakimolantien varteen teiden Iitintie ja Tapiontie välille. == Lähteet == 360 Luokka:Iitin liikenne Luokka:Kouvolan liikenne
Kristiina Hakovirta

Kristiina Hakovirta (s. 26. maaliskuuta 1958 Hollola) on suomalainen näyttelijä. Viitattu 27.4.2022. ==Ura== Hollolassa syntynyt Kristiina Hakovirta aloitti uransa Lahden nuorisoteatterissa ja Lahden kaupungiteatterin iltanäyttelijänä (avustajana). Hän on opiskellut näyttelemistä muun muassa Suvirannassa vuosina 1982–1984. Vuonna 1988 hän suoritti Laulu II B -opinnot Päijät-Hämeen konservatoriossa. Hän näytellyt muun muassa Lahden kaupunginteatterin harjoittelijana (1977–1979), Jyväskylän Kaupunginteatterissa vuosina 1981–1987 ja Tampereen Työväen Teatterissa (1987–). == Töitä == *Lilian Holiday, Happy End, 1982 *Lorelei Lee, Herrat pitävät vaaleaveriköistä, 1991 *Hanna Glawari, Iloinen leski, 2002 *Kilon paloina -monologi, 2010 *Mariza, Kreivitär Mariza, 2012 *Niin kuin taivaassa, 2015 *Tytöt 1918, 2018 *Billyn isoäiti, Billy Elliot -musikaali, 2018 *Kuumia aaltoja, 2018 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hakovirran esittely TTT:n nettisivuilla Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Bernice Lapp

Bernice Ruth Lapp (myöh. Squier; 11. syyskuuta 1917 North Plainfield, New Jersey – 8. syyskuuta 2010 Edison, New Jersey) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 karsiutuen 100 metrin vapaauinnissa välierissä ja saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Heinrich Wilhelm Schott

Heinrich Wilhelm Schott (7. tammikuuta 1794 Brünn, Määri – 5. maaliskuuta 1865 Wien) oli itävaltalainen kasvitieteilijä ja puutarhuri. ==Elämä ja ura== Vuonna 1801 Schott tuli Wieniin, kun hänen isänsä nimitettiin yliopiston kasvitieteellisen puutarhan ylipuutarhuriksi. Hän opiskeli Wienin yliopistossa kasvitiedettä, maataloutta ja kemiaa. Vuosina 1809–1813 hän oli isänsä apulaisena kasvitieteellisessä puutarhassa. Schott oli mukana Johann Baptist Emanuel Pohlin Brasilian retkikunnassa vuosina 1817–1821. Palattuaan Schott nimitettiin hovipuutarhurin apulaiseksi Schönbrunnin kasvitieteelliseen ja eläintieteelliseen puutarhaan vuonna 1823, hovipuutarhuriksi vuonna 1828 ja hovipuutarhojen ja eläintarhan johtajaksi vuonna 1845. Vuonna 1852 hänen tehtävänään oli muuttaa osa palatsin puutarhasta englantilaisen puutarhan kaltaiseksi. Hän myös rikastutti Wienin hovin puutarhoja Brasiliasta keräämillään kokoelmilla. Hänen tieteellinen kiinnostuksen kohteensa olivat vehkakasvit (Araceae), joiden merkittävin asiantuntija hänestä tuli. Hän teetti omalla kustannuksellaan yli 3400 kuvaa Araceae-kasveista ja lukuisia kuvia muista kasviryhmistä, jotka ovat nyt Wienin luonnonhistoriallisen museon arkistossa. Hän kuvasi ja nimesi monia nykyisin yleisesti koristekasveina tunnettuja sukuja (Philodendron, Spathiphyllum, saniaissuku Nephrolepis). Schott julkaisi erinomaisia teoksia erityisesti erikoisalallaan, erityisesti Synopsis Aroidearum (1856), Icones Aroidearum (1857), Genera Aroidearum exposita (1858) ja Prodromus systematis Aroidearum (1860). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Itävaltalaiset kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1794 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Mavis Freeman

Mavis Anne Freeman (7. marraskuuta 1918 Brooklyn, New York – lokakuu 1988) oli yhdysvaltalainen uimari. Hän kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa pronssia. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Inke Koskinen

Inke Koskinen on suomalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. ==Ura== Inke Koskinen on opiskellut näyttelemistä Tampereen yliopiston teatterityön tutkinto-ohjelmassa. Taiteellisen opinnäytteensä hän teki Tampereen Työväen Teatterin Hamlet-rockmusikaalissa. Vuonna 2021 Koskinen käsikirjoitti ja ohjasi yhdessä Sofia Smedsin kanssa Kun on tunteet -esityksen Teatteri Jurkalle. == Töitä == *Ihan Pihalla!, 2017 *Ofelia, Hamlet, 2020 *Kun on tunteet, 2021 (käsikirjoitus, ohjaus) *Tohvelisankarin rouva, 2021 *Action hero -komedia, 2022 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Koskisen esittely TTT:n nettisivuilla Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Elävät henkilöt
Juho Gröndahl

Juho Gröndahl on dramaturgi ja näytelmäkirjailija. Hän työskentelee dramaturgina Tampereen Työväen Teatterissa. == Ura == Juho Gröndahl valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2015. Vuosina 2013–2018 hän työskenteli dramaturgina, käsikirjoittajana sekä kirjoittamis- ja teatterityöpajojen vetäjänä Kansallisteatterin alueellisissa yleisötyöhankkeissa. Gröndahl on ollut mukana kirjoittamassa myös journalismia ja fiktiota yhdistelevän podcast-kokonaisuuden Tulevaisuus hanskassaTulevaisuus hanskassa Yle Areena Viitattu 26.4.2022. sekä tehnyt näytelmäsuomennoksia. ==Töitä== *Gröndahl on kirjoittanut Teatteri Vanhassa Jukossa 2018 kantaesityksensä saaneen näytelmän Ehkä kaikki menee hyvin – väkivallattomia kohtauksia rauhan ajan Suomesta, jonka ohjasi Linda Wallgren. *Hän on dramatisoinut Wallgrenin ohjaaman, Hannu Salaman romaaniin perustuvan näytelmän Juhannustanssit TTT:ssä vuonna 2020. *Hän oli käsikirjoittajana ja ohjaajana Thomas Erikssonin elämäntaparomaaniin perustuvassa komedian Idiootit ympärilläni. *Syksyllä 2022 saa ensi-iltansa Gröndahlin ohjaus Vanhempainilta. == Näytelmät == Listassa on näytelmien ensi-ilta vuosi/paikka. Näytelmä Nimike Teatteri Vuosi Ehkä kaikki menee hyvin – väkivallattomia kohtauksia rauhan ajan Suomesta Kirjailija/käsikirjoittaja Teatteri Vanha Juko 2018 Juhannustanssit Dramaturgi Tampereen Työväen Teatteri 2020 Idiootit ympärilläni Dramaturgi, ohjaaja Tampereen Työväen Teatteri 2020 Vanhempainilta Ohjaaja Tampereen Työväen Teatteri 2022 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset käsikirjoittajat Luokka:Suomalaiset dramaturgit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miss You (Jérémie Makiesen kappale)

Miss You on belgialaisen laulajan Jérémie Makiesen kappale. Hän edusti kappaleella Belgiaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa. Hän esitti kappaleen kilpailun toisessa semifinaalissa toisella puoliskolla. Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 64 pistettä ja saavutti sijan 19. == Lähteet == Luokka:Belgian euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2022 euroviisuedustuskappaleet