EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Luciano Gatto

Luciano Gatto (s. 31. toukokuuta 1934 Venetsia, Italia) on Disneyn eläinmaailman piirtäjä. Hänen piirtämiä sarjakuvia on ilmestynyt taskukirjoissa. Hänen sarjoissaan esiintyy yleensä Roope Ankka. == Ura == 1950-luvun lopulla koko ikänsä piirtänyt Luciano Gatto piirsi lapsille suunnattua sarjakuvaa ollessaan vähän yli 20-vuotias. Disneylle Gatto palkattiin samoihin aikoihin. Aluksi, vuosina 1956-1958 Gatto työskenteli Romano Scarpan tussaajana, mutta jo 1960-luvun alussa hän alkoi saada vastuuta piirtämisestään. Lisäksi Gatto on piirtänyt Raviolo Kidin seikkailuja sekä muitakin sarjakuvia kuten 'Okey Papero', 'Mao Duebaffi', 'Geppo', 'Nonna Abelarda','Pietrino' ja monia muita. Luciano Gatto kuuluu tunnetuimpiin italialaisiin sarjakuvataiteilijoihin. Hän teki vuosina 1957–2019 yhteistyötä Topolino-lehden kanssa ja teki yli 500 tarinaa yli kuudenkymmenen vuoden aikana sekä muita sarjakuvasarjoja, jotka on julkaistu Italiassa ja ulkomailla. Gatto jäi eläkkeelle Topolinosta vuonna 2003 ollessaan 69-vuotias, mutta piirsi vielä satunnaisesti tarinoita vuoteen 2019 asti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luciano Gatto Aku Ankka-sivustolla Luokka:Disneyn sarjakuvien tekijät Luokka:Italialaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Airi Säilä

Airi Tellervo Säilä (oik. Säilä-Salin) (29. huhtikuuta 1907 Helsinki – 1. elokuuta 1991 Espoo) oli suomalainen tanssija ja koreografi. Hän toimi 1940-, 1950- ja 1960-luvulla erilaisissa elokuvissa koreografina. Lisäksi hän esiintyi 1930- ja 1940-luvulla elokuvissa tanssijana. Säilä perusti vuonna 1950 balettikoulun, josta myöhemmin muodostui Vantaan lapsibaletti. Säilän puoliso oli balettitanssija Alf Salin. Sekä Säilä että hänen puolisonsa palkittiin vuonna 1956 Pro Finlandia -mitalilla. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Auli Räsänen 1986. Tanssi on elämäni – Airi Säilä. Helsinki: Tammi. ISBN 978-951-3062965 ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Suomalaiset koreografit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Antti Väre

Antti Väre (s. 18. heinäkuuta 1990 Viitattu 25.12.2013 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Syksystä 2010 hän on esittänyt Tomi Karhua Yle TV2:n draamasarjassa Uusi päivä. Ensimmäisen elokuvaroolinsa Väre esitti Kaisa Rastimon elokuvassa Myrsky (2008), jossa hän esitti Romppu-nimistä punkkaria. Hän näytteli myös elokuvassa Kulman pojat (2012). Lisäksi hän on esiintynyt useissa lyhytelokuvissa. Väre on näytellyt myös esimerkiksi Tampereen Komediateatterissa (Lainahöyhenissä, 2012), Teatteri Siperiassa (Pää edellä, 2010) ja Myllykolun kesäteatterissa (Runar ja Kyllikki, 2009). Syksyllä 2009 julkaistiin Niillas Holmbergin kirjoittama ja Väreen kuvittama saamenkielinen runokirja Dego livččen oaidnán iežan (”kuin olisin nähnyt itseni”). Vuodesta 2021 lähtien Antti Väre on tehnyt näyttelijäntyön ohella videotuotantoa Värevision-firman kautta ja hän on ohjannut pari musiikkivideota Uniklubille. ==Filmografia== Vuosi Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva Rooli 2002 Peikkojen joulu (piirretty) äänirooli 2008 Myrsky Romppu 2009 Parasta aikaa Zimi 2010 Serva me, servabo te 2010 Aseveljet 2010–2018 Uusi päivä Tomi Karhu 2011 Eipä tiennyt tyttö 2012 Kulman pojat Terho 2012 Kartanlukija ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Viljakainen, Miika: Myrsky-elokuvan Antti on kuin nuori Marlon Brando Savon Sanomat. 25.8.2008. Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mullerin räikkä

Mullerin räikkä () on nobelisti Hermann Joseph Mullerin vuonna 1964 kehittämä ajatus, jonka mukaan aseksuaalisesti eli suvuttomasti lisääntyvät populaatiot kuolevat sukupuuttoon ajan mittaan, koska haitallisten muutosten määrä populaatiossa väistämättä kasvaa. Muller kehitti ”räikkämallin” selittämään sitä, miksi suvullisesta lisääntymisestä on evolutiivisesti hyötyä. Tilanne kuvataan siten, että alussa on populaatio, joka on juuri muuttunut aseksuaaliseksi ja jolla ei ole yhtään haitallista mutaatiota. Ajan myötä syntyy mutaatioita, joista useampi on haitallinen kuin hyödyllinen. Vähitellen populaatiossa on yksilöitä, joilla on lukuisia haitallisia mutaatioita. Jossakin vaiheessa koittaa tilanne, jossa viimeinen mutaatioton yksilö kuolee ilman jälkeläisiä. Tämä etenee askel askeleelta, kunnes populaatiossa on niin paljon kasautuneita haitallisia ominaisuuksia, että sen jäsenet kuolevat niihin, jolloin populaatio kuolee sukupuuttoon. Koska seksuaalisesti lisääntyvät läpikäyvät rekombinaatiota, ei periaate päde niiden tapauksessa. Syynä tähän on se, että rekombinaatio järjestelee geenejä uudestaan. Järjestelyn kautta vanhempien mutaatiottomat osat perimää voivat yhdistyä, jolloin syntyy yksilöitä, joilla haitallisia muutoksia on vähän. Luonnonvalinta kykenee säilyttämään nämä. Periaate ei myöskään koske aseksuaalisesti lisääntyviä populaatioita, jotka ovat kooltaan suuria (kuten bakteereilla) tai joissa on rekombinaatiota vastaavia systeemejä. Toisaalta periaate koskee myös mitokondrioita sekä Y-kromosomia, joiden perimä ei osallistu rekombinaatioon vaan periytyy suoraan. Tämän seurauksena niiden perimät ovatkin melko pieniä. Mullerin räikän seurauksena perimien koot pienenevät. Toisaalta perimien pieneneminen voi johtua myös hyödyttömien geenien poistumisella, joten pieni genomi ei ole varma indikaattori aseksuaalisesta lisääntymisestä. Luokka:Populaatiogenetiikka Luokka:Evoluutiobiologia
Porrastettu ensihoitojärjestelmä

Porrastettu ensihoitojärjestelmä on ihmisten äkillisten terveydentilan häiriöiden hoitoon tarkoitettu palveluverkosto. Järjestelmän ideana on viedä kulloinkin tarvittavan tasoinen tutkimus ja hoito potilaan luo, sairastumis- tai loukkaantumispaikalle. Hoitoketju alkaa jo hätäkeskuksessa, jossa arvioidaan sairastumisen tai vammautumisen aiheuttama riski potilaalle ja hälytetään sen perusteella oikea(t) yksiköt potilaan luo. Ensihoitohenkilöstön suorittamien tutkimusten ja mahdollisesti annetun hoidon vaikutuksen jälkeen tehdään arvio, tarvitseeko potilas lisätutkimuksia ja -hoitoa hoitolaitoksessa. Tarvittaessa potilas ohjataan tarkoituksenmukaiseen hoitolaitokseen tarkoituksenmukaisella tavalla. Tarkoituksenmukainen voi olla esimerkiksi oma auto, taksi tai ensihoitoyksiköllä valvottuna ja/tai hoidettuna suoritettu siirtyminen jatkohoitopaikkaan. Jatkohoitopaikassa ensihoito täydennetään ja siirrytään hoitolaitoksessa toteutettavaan akuuttihoitovaiheeseen. Suomessa porrasteinen ensihoitojärjestelmä on kokonaisuudessaan järjestetty kuusiportaisen mallin kautta. Järjestelmään kuuluu: *Hätäkeskus *Ensivaste *Perustaso *Hoitotaso *Ensihoitolääkäri / lääkäriyksikkö *Päivystyspoliklinikka Kullakin tasolla on oma tärkeä tehtävänsä osana portaittaista ensihoitojärjestelmää. Eri tasoilla työskenteleville henkilöille myönnetään toimenpideluvat henkilökohtaisesti pohjakoulutuksen ja määräajoin suoritettavan tasokokeen perusteella. Korkeammalle tasolle hyväksytty voi työskennellä alemman tason yksikössä, mutta pääsääntöisesti esimerkiksi perustasolle hyväksytty ei voi työskennellä hoitotasolla. Hätäkeskuksen suorittaman ensihoidon riskinarvion perusteella potilaan luo voi lähteä perus- tai hoitotason yksikkö yksinään tai korkeariskisemmissä tehtävissä useita eri tasoisia yksiköitä. == Katso myös == * Ensihoidon vastuulääkäri ==Aiheesta muualla== *Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin ohje ensihoitojärjestelmälle *Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin ohje ensihoitojärjestelmälle *Ensihoitojärjestelmä - mikä se on? Jouni Kurolan artikkeli FinnAnest-lehdessä *Keski-Uusimaan esimerkki ensihoitojärjestelmästä *Kuntaliiton uudistettu ensihoidon sopimusohjemalli Luokka:Ensihoito
Päärynäpallo

Päärynäpallo on nyrkkeilyyn liittyvä kuntoiluväline. Se on päärynän muotoinen pallo, jota lyödään edestakaisin tekemällä erilaisia sarjoja. Päärynäpallo kiinnitetään leikarin avulla kiinnityslevyyn. Sen avulla harjoitellaan lyöntinopeutta. Luokka:Nyrkkeily Luokka:Kuntoilulaitteet
DME

Lyhenne DME voi tarkoittaa seuraavia: * dimetyylieetteri, lyhenne DME, kaasu * Domodedovon kansainvälinen lentoasema, IATA-koodi DME, lentoasema * Dubai Mercantile Exchange International Financial Centressä Dubaissa, Arabiemiirikunnissa * Etäisyydenmittausjärjestelmä, lyhenne DME (), lentoliikenteen radionavigaatiojärjestelmä * Dakota, Minnesota and Eastern Railroad, lyhenne DME, yhdysvaltalainen rautatieyhtiö * Digital motor electrics, lyhenne DME
Mitsubishi UFJ Financial Group

Mitsubishi UFJ Financial Group () eli MUFG on japanilainen pankkitoimintaa harjoittava yhtiö. Pankkikonsernin pääkonttori sijaitsee Tokiossa Chiyodan erillisalueella Marunouchin kaupunginosassa. Muodostuessaan vuonna 2004 sen tase oli noin 1,7 biljoonaa dollaria, ja se nousi maansa suurimmaksi pankiksi ja joksikin aikaa myös maailmanlistan kärkeen. Keväällä 2016 pankki sijoittui taseensa perusteella (2 458,74 mrd. USD) maailmanlistan viidenneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankkikonserniksi. Sijoitus oli parantunut edellisvuoden vertailusta. Talousjulkaisu Forbesin vuoden 2016 Forbes Global 2000 -listalla Mitsubishi UFJ Financial Group oli maailmanlaajuisesti sijalla 34. sijoittuen samalla Japanin kolmanneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 73,5 mrd USD toukokuussa 2016). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit). Yhtiö muodostui 1. lokakuuta vuonna 2005 kun tokiolainen Mitsubishi Tokyo Financial Group ja osakalainen UFJ Holdings yhdistyivät. Yritysryhmän ydinpankkitoimintaa harjoittavat osat, Bank of Tokyo-Mitsubishi ja UFJ Bank, yhdistyivät kuitenkin vasta 1. tammikuuta 2006 ja muodostivat The Bank of Tokyo-Mitsubishi UFJ -pankin. ==Morgan Stanleyn suuromistajaksi== 22\. syyskuuta 2008 Mitsubishi UFJ Financial Group ilmoitti ostavansa subprime- kriisin kaltoin kohtelemasta investointipankki Morgan Stanleysta 10-20 prosentin osuuden. Yrityksellä on tavoitteena saada kaupan yhteydessä oma edustajansa Morgan Stanleyn hallitukseen. Mitsubishi UFJ aikoo käyttää ostokseensa korkeintaan 900 miljardia jeniä (6 miljardia euroa). ==Lähteet== Luokka: Japanilaiset pankit Luokka:Japanilaiset pörssiyhtiöt
Pursimies (ammatti)

Pursimiehen eli puosun tehtävänä purjelaivoissa oli pitää huolta takiloinnista ja esimerkiksi purjeiden korjauksesta. Pursimies oli miehistön joukossa yleensä vanhimpia, kokenut ammattilainen. Jos päällystö sai surmansa, pursimies saattoi jopa ottaa aluksen komentoonsa. Nykyään pursimies on päivävuoroa tekevä kansimiehistön työnjohtaja. Pursimiehelle kuuluu vastuu erityistilanteissa; esimerkiksi jos alusta joudutaan hinaamaan, juuri pursimies johtaa tarvittavia kiinnitystöitä ja valvoo niiden kestävyyttä. ==Aiheesta muualla== * Jari Ojala: Merimiehet (artikkeli Genealogia.fi- sukututkimussivustolla) Luokka:Purjehdus Luokka:Vesiliikenteen ammatit
Pelaaja (lehti)

Pelaaja on lokakuussa 2002 perustettu suomalainen videopelien erikoislehti. Lehteä kustantaa H-Town Oy ja se ilmestyy yksitoista kertaa vuodessa. Lehti käsittelee videopelaamista ja pelimaailman ilmiöitä laajemmin sekä arvostelee uusia videopelejä. Alun perin lehti käsitteli myös tietokonepelejä, mutta vuoden 2005 lokakuussa tapahtuneen uudistuksensa myötä tämä osio siirrettiin omaan lehteensä, PCPelaajaan. Sittemmin PCPelaaja lopetettiin ja H-Town Oy siirtyi tuottamaan PC-sisältöä Peliplaneetta.net-sivustolle. Tietokonepelit palasivat lehden arvosteluihin lokakuussa 2012, 10-vuotisnumerosta alkaen. Lehti ilmestyy yleensä kuukauden alussa ja sitä on ilmestynyt maaliskuuhun 2024 mennessä 255 numeroa. Lehti maksaa irtonumerona 12,90 euroa. == Lehden päätoimittajat == * Miika Huttunen (numerot 1 ja 109–205) * Thomas Puha (numerot 2–108) * Johanna Puustinen (numerot 206–234) * Ville Arvekari (numerosta 235 alkaen) == Lehden sisältö == ===Arvostelut=== Peliarvostelujen pisteytyksissä käytetään asteikkoa 1–10. Arvostelluista peleistä valitaan yksi ”Pelaajan valinta”, joka myönnetään kuukauden parhaalle pelille. Arvosteltuja pelejä on yleensä 10–30 kappaletta kuukausittain. Arvostelut-osion lopussa on Verkkorintama, jossa arvioidaan konsoleiden verkkopalveluista ladattavia pelien lisäsisältöjä. Verkkorintaman arvostelut saavat ”ota”-, ”harkitse”- tai ”jätä”-leiman. Vuoden 2018 alusta lähtien myös Verkkorintaman arvostelut on pisteytty varsinaisten arvosteluiden tavoin asteikolla 1–10. ===Pelaajan 10/10-pelit=== Pelaaja-lehden toimitus on antanut täydet 10/10 pistettä 37 eri pelille: * Guitar Hero (2006) * Final Fantasy XII (2007) * BioShock (2007) * Halo 3 (2007) * Call of Duty 4: Modern Warfare (2007) * Super Mario Galaxy (2007) * Grand Theft Auto IV (2008) * Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots (2008) * LittleBigPlanet (2008) * Grand Theft Auto: Chinatown Wars (2009) * Batman: Arkham Asylum (2009) * God of War III (2010) * Red Dead Redemption (2010) * Super Mario Galaxy 2 (2010) * Halo: Reach (2010) * The Legend of Zelda: Ocarina of Time 3D (2011) * L.A. Noire (2011) * Batman: Arkham City (2011) * Fez (2012) * The Walking Dead (2013) * Grand Theft Auto V (2013, sekä PS4/Xbox One -versiot 2014, PC-versio 2015) * The Last of Us Remastered (2014) * Bloodborne (2015) * Batman: Arkham Knight (2015) * Horizon: Zero Dawn (2017) * Persona 5 (2017) * Bayonetta (2017, PC-versio) * The Legend of Zelda: Breath of the Wild (2017) * Super Mario Odyssey (2017) * Divinity: Original Sin II (2017) * Bayonetta 2 (2018, Nintendo Switch -versio) * Shadow of the Colossus (2018, PlayStation 4 -versio) * God of War (2018) * Hades (2020) * Horizon: Forbidden West (2022) * Pentiment (2022) * The Witcher 3: Wild Hunt – Complete Edition (2022) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lehden kotisivut * Lehteä kustantavan H-Town Oy:n kotisivu * Kauppalehden Artikkeli Pelaajaa kustantavasta H-Town Oy:stä Luokka:Suomalaiset videopelilehdet
The Brood

The Brood (Suomessa käytetty myös nimeä Brood – vihan jälkeläiset Viitattu 13.8.2007.) on David Cronenbergin ohjaama ja käsikirjoittama elokuva vuodelta 1979. Sen pääosissa ovat Oliver Reed, Samantha Eggar ja Art Hindle. Se kuvattiin Torontossa ja Mississaugassa, Ontariossa. The Brood oli ensimmäinen Cronenbergin elokuva, johon Howard Shore sävelsi musiikin. Chris Rodley on kirjassaan Cronenberg on Cronenberg kuvannut The Broodia ”naisvihan mestariteokseksi, joka heijastaa miehen mustasukkaisuutta naisen kyvylle tuottaa elämää”. Rodleyn mukaan elokuvan pelastaa mahdollisimman mielenkiinnottomaksi kuvattu, ohjaajaa itseään muistuttava mieshahmo, kun taas hirviömäinen naishahmo on sitäkin kiinnostavampi. == Juoni == Elokuvassa Oliver Reedin esittämä psykoterapeutti käyttää uutta ”psykoplasmatiikka”-menetelmää ja saa potilaat tuottamaan psykologisista ongelmistaan fysiologisia epämuodostumia. == Näyttelijöitä == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1979 kanadalaiset elokuvat Luokka:Tieteiskauhuelokuvat Luokka:David Cronenbergin ohjaamat elokuvat Luokka:Independent-elokuvat
Joulusaarenfregattilintu

Joulusaarenfregattilintu (Fregata andrewsi) on endeemisenä Joulusaarilla elävä vaarantunut fregattilintuihin kuuluva merilintu. Kuten muutkin fregattilinnut joulusaarenfregattilintu ei kävele eikä ui. Sen sijaan se on erittäin taitava lentäjä. Se hankkii ravintonsa poimimalla rannoilta tai veden pinnasta tai varastaa muilta linnuilta niiden saaliin. Väriltään aikuinen joulusaarenfregattilintu on musta lukuun ottamatta valkeaa mahanalusta. Suurimmat uhat joulusaarenfregattilinnuille ovat niiden elinalueilla tapahtuva kaivostoiminta, kalastus sekä lisäksi saarelle tuodut Anoplolepis gracilipes -muurahaiset. Kannalle on ongelmallista sen hidas kasvu – joulusaarenfregattilinnut pystyvät kasvattamaan vain yhden poikueen joka toinen vuosi. Linnun pesä sijaitsee yleensä korkeassa puussa. == Lähteet == Luokka:Fregattilinnut Luokka:Uhanalaiset linnut
Cirkus

Cirkus on rakennus Tukholmassa Djurgårdenin saarella. Arkkitehti Ernst Haegglund suunnitteli talon 1889.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 219. Norstedts, Tukholma 2012. Se vihittiin 25. toukokuuta 1892. Alun perin sitä käytti sirkus, mutta nykyisin sitä käytetään enimmäkseen konsertteihin ja musiikkiesityksiin. Rakennuksessa järjestetään myös kongresseja ja messuja. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Cirkus Luokka:Djurgården Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Ina

Ina voi tarkoittaa: == Maantiede == * Ina, Japanin kaupunki Naganon prefektuurissa * Ina, Japanin maaseutukaupunki Saitaman prefektuurissa * Ina, Japanin entinen maaseutukaupunki Ibarakin prefektuurissa * Ina, Oderin sivujoki Puolan luoteisosassa * Iňa, Slovakian kunta Nitran alueen Levicen piirikunnassa * Ina, kylä Evijärvellä * INA, Indonesian maatunnus urheilukilpailuissa == Henkilöt == * Ina Marija Bartaitė (1996–2021), liettualainen elokuvanäyttelijä * Ina Boudier-Bakker (1875–1966), ranskalainen kirjailija * Ina Claire (1893–1985), yhdysvaltalainen näyttelijä * Ina Colada (s. 1986), saksalainen kevyen musiikin laulaja * Ina Colliander (1905–1985), suomalainen kuvataiteilija * Ina Durchman (1854–1937), suomalainen pianonsoiton opettaja ja Suomen ensimmäinen naisurkuri * Ina Forsman (s. 1994), suomalainen blueslaulaja * Ina Ray Hutton (1911–1984), yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -tanssija * Ina Kersten (s. 1946), saksalainen matemaatikko * Ina Lange (1846–1930), suomalaissyntyinen pianisti, musiikkihistorioitsija ja kirjailija * Ina Leminen (s. 1996), suomalainen salibandyn pelaaja * Ina Libak (s. 1989), norjalainen poliitikko * Ina Liljeqvist (1849–1950), suomalainen valokuvaaja * Ina Mikkola (s. 1990), suomalainen toimittaja, sisällöntuottaja ja dj * Ina von Pfaler (1882–1943), suomalainen sopraanolaulaja ja musiikinopettaja * Ina Roos (1866–1931), suomalainen valokuvaaja * Ina Rosqvist (1865–1942), suomalainen lääkäri * Ina Seidel (1885–1974), saksalainen kirjailija * Ina Suutari (s. 1991), suomalainen jalkapalloilija * Ina Svenningdal (s. 1996), norjalainen näyttelijä * Ina Wroldsen (s. 1984), norjalainen laulaja-lauluntekijä * Kyoko Ina (s. 1972), amerikanjapanilainen taitoluistelija. == Muuta == * Iina tai Ina, naisen etunimi * Institut national de l'audiovisuel, Ranskan kulttuuriministeriön alainen valtion virasto
Kuvake.net

Kuvake.net on erityisesti nuorille, nyttemmin 18 vuotta täyttäneille nuorille aikuisille tarkoitettu kuvagalleriasivusto, jonne voi tehdä henkilökohtaisen profiilin ja laittaa omia valokuviaan toisten nähtäväksi. Käyttäjä voi myös kommentoida toisten kuvia. Palveluun on rekisteröitynyt yli 170 000 käyttäjää ja sivusto kerää 22 miljoonaa sivulatausta viikossahttp://kuvake.net/advertise/statistics.php. Käyttäjien keski-ikä on 19 vuotta ja alle 18-vuotiaiden osuus käyttäjistä on noin 31 %Tietoja vanhemmille. Sivustoa ylläpitävät Rohea OyNettipoliisi Marko Forss: "Meillä ei ole aikaa penkoa seksirikoksia ilman selkeää alkua" Rohea Oy - Products ja Reflekto OyRekisteriseloste. Kuvake.net on virolaisomistuksessa. == Katso myös == * IRC-Galleria * ii2 * Netlog == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuvake.net. Luokka:Virtuaaliyhteisöt
Maiju Kuusoja

Lempi Kaiho-Maria ”Maiju” Kuusoja, (o.s. Leskelä, 25. marraskuuta 1925 Tampere – 26. helmikuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan altto.Facta 2001, osa 8, p. 394. WSOY 1981. Hän opiskeli Lahja Lingon johdolla ja kuului Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan vuosina 1949–1976.Otavan Iso Musiikkitietosanakirja 3, s. 590. Helsinki 1978. ISBN 951-1-04553-9 Tänä aikana hän esiintyi yli 1400 näytännössä ja tulkisti yli 80 erilaista roolihahmoa. Näistä muistetuimpia ovat Carmenin ja Patarouvan nimiosat, Amneris (Aida), Azucena (Trubaduuri), Eboli (Don Carlos), Ulrica (Naamiohuvit), Kontšakovna (Ruhtinas Igor), Maddalena (Rigoletto), Herodias (Salome) sekä Opri (Opri ja Oleksi). Kuusoja tunnettiin myös koomisten roolien hersyvänä ja vivahteikkaana tulkitsijana (mm. Figaron häiden Marcellina, Pohjalaisten Kaisa). Maiju Kuusoja esiintyi ahkerasti myös oratorio- ja orkesterisolistina ja antoi omia konsertteja. Vuonna 1957 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla. __NOTOC__ ==Levytyksiä== * Maiju Kuusoja – a Portrait: Recordings 1954–1970. (4 CD:tä.) Finlandia Classics FINCLA 26 (2017). == Filmografia== * Kipparikvartetti, 1952 * Onnelliset, 1954 * Pikku Pietarin piha, 1961 * Pikku Suorasuu, (laulusolisti), 1962 == Lähteet == * Maiju Kuusojan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 27.2.2008 . * * Maiju Kuusoja – aikakautensa altto. Finlandia Classics FINCLA 26 (2017). === Viitteet=== Luokka:Suomalaiset altot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Phil Knight

Philip Hampson "Phil" Knight (s. 24. helmikuuta 1938) on Niken perustaja, entinen hallituksen puheenjohtaja ja entinen toimitusjohtaja. Hän suoritti Alemman korkeakoulututkinnon vuonna 1959. Knight sai valmiiksi liiketalouden maisterin tutkinnon Stanford Graduate School of Businessa vuonna 1962. Vuonna 2006 Knight lahjoitti $105 miljoonaa Stanford GSB:lle. Knight oli Niken toimitusjohtaja vuosina 1968–1990 ja kesäkuusta 2000 vuoteen 2004. Knight jätti yrityksen hallituksen puheenjohtajuuden vuonna 2015. Knight oli kotoisin Portlandin Eastmorelandista. Nuorena hän rakasti vain juoksemista. Käytyään Cleveland High Schoolin hän meni opiskelemaan Oregonin yliopistoon. Siellä hän liittyi juoksijaryhmään, josta muodostui kolmen matkajuoksijan joukkue.http://www.usoc.org/11611_45782.htm Knight ryhtyi 1960-luvun alussa juoksutossuyrittäjäksi. Yritys kasvoi vuoteen 1980 mennessä suuriin mittoihin, vaikka alussa oli vaikeuksia. Knightin liikekumppaneita olivat Bill Bowerman ja Jeff Johnson. Ensimmäinen Niken sopimusurheilija oli juoksija Steve Prefontaine. Tärkeä askel oli yrityksen logon lanseeraus: “Se näyttää siiveltä. Se näyttää ilman suhahdukselta. Se näyttää joltakin, minkä juoksija voi jättää jälkeensä.” Yrityksen nimen syntytarina, jonka mukaan nimi olisi pulpahtanut Knightin mieleen nuoruuden Kreikan-matkan muistona, ei liene totta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ensihoitohenkilöstö

Ensihoitohenkilöstö on yleisnimitys lääketieteelliselle ammattiryhmälle, joka saapuu paikalle hoitamaan potilasta akuutin sairauden tai tapaturman kohdatessa. Hoitolaitosten ulkopuolisessa ensihoidossa työskentelevän henkilöstön rooli on vuosien saatossa muuttunut pelkästä kyydin antajasta pitkälle viedyn hoidon antajaksi. Parhaimmillaan ensihoitohenkilöstö voi pelastaa ihmishengen tai pienentää syntyvien vaurioiden määrää. Ensihoitohenkilöstöllä tarkoitetaan ensihoidossa työskenteleviä ammattilaisia. Heidän lisäkseen ensihoitojärjestelmässä kentällä työskentelee vapaaehtoisia ja toimenpidepalkkaisia lähinnä ensivasteyksiköissä ensiauttajatasolla. ==Pohjakoulutus== Ensihoidossa työskentelee palomiehiä, palomies- sairaankuljettajia, pelastajia, perushoitajia, lääkintävahtimestareita, lääkintävahtimestari-sairaankuljettajia, lähihoitajia, sairaanhoitajia sekä ensihoitaja AMK -koulutuksen hankkineita henkilöitä.keski-Uudenmaan pelastuslaitos (esimerkkinä) Edelleen töissä on myös ns. pätevöitettyjä, jotka ovat pitkään alalla olleita ilman varsinaista tutkintoa. Lisäksi lähinnä lääkäriyksiköissä työskentelee lääkärin peruskoulutuksen omaavia ensihoitolääkäreinä, joista suurin osa on anestesia- ja tehohoitoon erikoistuvia tai erikoistuneita lääkäreitä. Osalla ensihoitolääkäreistä on vielä ensihoitolääketieteen erikoispätevyys. ==Tasotestaukset== Nykyään perus- ja hoitotason henkilöstöltä vaaditaan tasotestausten suorittaminen määräajoin. Tasotestauksiin kuuluu teoreettinen testaus sekä hyväksytyn teoriatestin jälkeen tehtävä käytännön testaus. Sairaanhoitopiirit ylläpitävät yhteistä, valtakunnallista teoriakysymyspankkia, joka kattaa testit, erikseen sekä perustasolle että hoitotasolle. Testit tehdään valvottuina nettitentteinä. Perustasolla käytännön testauksesta toistaiseksi vastaavat kuntakohtaiset ensihoidon vastuulääkärit, hoitotasolla käytännön testauksen suorittaa sairaanhoitopiirin lääkärit. Hyväksytyn testin perusteella annetaan hoitoluvat ja -velvoitteet. Testi on uusittava annetun ajan kuluttua, joka vaihtelee testimenestyksen mukaan puolesta vuodesta kolmeen vuoteen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Pohjois-Savon sairaanhoitopiirin ohje ensihoitojärjestelmälle *Satakunnan sairaanhoitopiirin ohje ensihoitojärjestelmälle *lääkäriyksikkö Medi-Helin sivuilta tietoa lääkäriyksikön henkilöstöstä Luokka:Ensihoito
Lucia Nifontova

Lucia Nifontova (, Ljubov Andrejevna Nifontova; 30. elokuuta 1913 Helsinki – 6. huhtikuuta 1987 HelsinkiKuolleita. Tanssitaiteilija Lucia Nifontova. Helsingin Sanomat, 8.4.1987, s. 16.) oli suomalainen balettitaiteilija. ==Henkilöhistoria== Lucia Nifontovan vanhemmat olivat Andrei Nifontov ja Alexandra Grönroos ja puoliso vuodesta 1938 piirisihteeri Eero Saurama. Nifontova opiskeli tanssitaidetta Pariisissa, Lontoossa ja Monte Carlossa ja oli kiinnitettynä Suomalaiseen oopperaan 1927–1935 ja 1938–1940, Monte Carlon baletin solisti hän oli 1935–1938. Nifontova oli Suomen ensimmäinen Prima ballerina assoluta, joka aloitti esiintymisen jo 12-vuotiaana. George Gé, Senta Will, Mary Paischeff ja Elisabeth Apostoli olivat hänen kotimaisia opettajiaan, mutta hänellä oli myös huomattavia ulkomaisia opettajia. Arvo Martikainen oli Nifontovan työtoveri sekä kotimaassa että ulkomailla. 1920-luvulta 1950-luvulle Nifontova esiintyi myös suomalaisissa elokuvissa. Vuonna 1955 hänet palkittiin Pro Finlandia -mitalilla. == Elokuvaroolit == * 1929 – Mustat silmät * 1931 – Jääkärin morsian * 1934 – Minä ja ministeri * 1942 – Kenttäpostia * 1950 – Suomalaista balettia ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
São Paulo Futebol Clube

São Paulo Futebol Clube, tai pelkästään São Paulo, on brasilialainen jalkapalloseura São Paulosta. Seura perustettiin alun perin 25. tammikuuta 1930 ja uudelleen 16. joulukuuta 1935. Seura on Brasilian kolmanneksi suosituin 13 miljoonalla kannattajallaan.https://web.archive.org/web/20060707080328/https://www.papodebola.com.br/papoespecial/20041005.htm São Paulo Futebol Clube on Brasilian menestynein jalkapalloseura. Se on voittanut Intercontinental Cupin kaksi kertaa ja FIFA Club World Cupin kerran. Etelä-Amerikan turnauksista se on voittanut Copa Libertadoresin kolme kertaa ja Copa CONMEBOLin (nykyään Copa Sudamericana) kerran. Seuran kotistadion on Estádio Cícero Pompeu de Toledo, jonne mahtuu 80 000 henkeä. == Mestaruudet == * Intercontinental Cup (2): 1992, 1993 * FIFA Club World Cup (1): 2005 * Copa Libertadores (3): 1992, 1993, 2005 * Copa CONMEBOL (1): 1994 * Copa Sudamericana (1): 2012 * Recopa Sudamericana (2): 1993, 1994 * Supercopa Sudamericana (1): 1993 * Copa Masters CONMEBOL (1): 1996 * Campeonato Brasileiro Série A (6): 1977, 1986, 1991, 2006, 2007, 2008 * Torneio Rio-São Paulo (1): 2001 * Campeonato Paulista (21): 1931, 1943, 1945, 1946, 1948, 1949, 1953, 1957, 1970, 1971, 1975, 1980, 1981, 1985, 1987, 1989, 1991, 1992, 1998, 2000, 2005 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen verkkosivu Luokka:Brasilialaiset jalkapalloseurat Luokka:São Paulon urheilu
Nagaoka-kyō

Nagaoka-kyō () oli Japanin pääkaupunki vuosina 784–794. Nykyinen Nagaokakyōn kaupunki, joka kuului aiemmin Otokunin piirikuntaan, otti nimensä vanhalta pääkaupungilta. Entisen kaupungin alueita sijaitsee nykyisen Nagaokakyōn lisäksi Mukōn kaupungissa, Ōyamazakin maaseutukaupungissa ja Kioton Nishikyō- kun suuralueella. Vuonna 784 keisari Kanmu siirsi Japanin pääkaupungin pois Narasta eli silloisesta Heijō-kyōsta. Tärkein syy siirtoon lienee ollut se, että uusi paikka tarjosi paremmat kuljetukseen soveltuvat vesireitit. Myös muita selityksiä siirtoon on annettu, esimerkiksi halu paeta buddhalaisen papiston valtaa. Vuonna 785 pääkaupungin siirrosta ja uuden kaupungin rakentamisesta vastannut virkamies Fujiwara no Tanetsugu salamurhattiin. Prinssi Sawaraa pidettiin osallisena murhaan ja hänet erotettiin keisarihuoneesta. Vain kymmenen vuoden jälkeen vuonna 794 keisari Kanmu siirsi pääkaupungin uudestaan, tällä kertaa Heian-kyōhon eli nykyiseen Kiotoon. Lähellä valmistumistaan ollut uusi pääkaupunki oli kärsinyt tulvista ja poliittisista valtataisteluista. Keisaria huolestutti ilmeisesti myös kuolleen prinssi Sawaran paha henki (onryō). Nagaoka-kyōn alueella aloitettiin arkeologiset kaivaukset vuonna 1954. Niiden myötä kaupungin sijainnista ja rakenteesta saatiin uutta tietoa. Kaupungissa arvellaan olleen noin 10 000 taloa ja 50 000 asukasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Japanin historia
Deutscher Dom

Deutscher Dom () on kirkkorakennus Saksan pääkaupungissa Berliinissä Gendarmenmarkt-aukiolla. Deutscher Dom rakennettiin alun perin vuosina 1701–1708 barokkityyliin arkkitehti Martin Grünbergin piirustusten pohjalta. Kupolitorni kirkkoon rakennettiin vuosina 1780–1785, ja sen suunnitteli arkkitehti Carl von Gontard. Kirkko tuhoutui 1943 tulipalossa toisessa maailmansodassa mutta rakennettiin uudelleen vuosina 1982–1996. Sen jälkeen rakennus on toiminut Saksan historiaa käsittelevänä museona. Vastapäätä Deutscher Domia sijaitsee Französischer Dom, jossa on samanlainen kupolitorni. Luokka:Berliinin kirkkorakennukset Luokka:Katedraalit Luokka:Saksan uudelleenrakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kivikirkot
Unisieppari

Unisieppari on pajurenkaasta, lankaverkosta ja höyhenistä tehty Pohjois- Amerikan intiaanien taikakalu, joita myydään matkamuistoiksi ja koriste- esineiksi. Se on alun perin ojibwa-intiaanien perinnettä, mutta 1960-luvun kansalaisuusliike nosti unisiepparin yleisen intiaanikulttuurin tunnukseksi. Nykyisin myös new age -ryhmät valmistavat ja myyvät unisieppareita.esim. Moondust and Angels Dream Catchers: How Mainstream America Discovered Native Spirituality Amazon Unisiepparin alkuperäinen tarkoitus on suodattaa pahat unet ja ajatukset päästäen lävitseen hyvät unet ja ajatukset, mutta nykyisin se on usein koriste-esine. Ojibwa-taruston mukaan hämähäkki-isoäiti (maailmanluoja) kutoi unisiepparin karkottamaan ihmiskunnan pahat unet. Pahat unet tarttuvat siepparin verkkoon ja valuvat höyheniä pitkin Äiti Maahan. Toisen tarinan mukaan pahat unet nousevat aamukasteen mukana tähtiin, josta ne eivät koskaan palaa. Unisieppari ripustetaan sängyn yläpuolelle ja sen väitetään karkottavan pahat unet, mutta houkuttelevan luokseen hyviä unia. Pajurenkaasta tehty unisieppari haurastuu ja hajoaa ajan myötä, ja se kuuluu asiaan, sillä myös lapsuus päättyy aikanaan.Native American Tech Nykyisin sosiaalisen median aktivistit pitävät unisiepparin käyttöä kulttuurin varastamisena ja sitä voidaan protestoida. == Lähteet == Luokka:Koriste- esineet Luokka:Taikaesineet Luokka:Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen kulttuuri Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Robert Mateja

thumb|250px|Robert Mateja Robert Mateja (s. 5. lokakuuta 1974, Zakopane, Puola) on puolalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Mateja aloitti hyppyuransa vuonna 1993. Hänen uransa parhaat arvokisasijoitukset ovat viidennet sijat normaalimäen kilpailussa Trondheimin MM-kisoissa 1997 sekä joukkuemäessä Sapporon MM-kisoista vuonna 2007. Torinon talviolympialaisissa 2006 hän kuului Puolan viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen joukkuemäen kilpailussa. Hän otti mäkihypyn Continental Cupissa yhteensä kolme osakilpailuvoittoa. Robert Mateja on ammatiltaan mekaanikko, hän on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi. ==Aiheesta muualla== * Robert Mateja FIS:n tietokannassa Luokka:Puolalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kisō

Kisō () on japanilaisen Dir en grey -yhtyeen järjestyksessään kolmas täyspitkä studioalbumi. Se julkaistiin Japanissa 30. tammikuuta 2002. Kaikkien kappaleiden sanoituksista vastasi Kyō. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Dir en greyn albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
SVT Barn

SVT Barn (vuosina 2008–2012 SVTB, entinen Barnkanalen, ) on Ruotsin yleisradioyhtiön SVT:n omistama televisiokanava, jolla esitetään vain lastenohjelmia. Suomessa kanava näkyy kaapelissa, satelliitissa ja Pohjanmaalla, Ahvenanmaalla, Länsi-Lapissa ja Meri-Lapissa antennitalouksissa. Kanava on Ruotsissa koko maan kattava. ==Historia== Barnkanalen aloitti lähetyksensä 23. joulukuuta 2002. Ensimmäisinä vuosinaan kanava lähetti ohjelmaa vain arkipäivisin klo 6.30–18.00, ja kesäisin Barnkanalen piti "kesäloman" 23. toukokuuta alkaen aina elokuun 18. päivään saakka. Tänä aikana kanavalla nähtiin muuta ohjelmaa, kuten esimerkiksi urheilulähetyksiä. 6\. joulukuuta 2003 Barnkanalen alkoi lähettää ohjelmaa myös viikonloppuisin ja vuodesta 2004 lähtien kanava on ollut ympärivuotinen ilman kesätaukoja. Vuonna 2004 kanavalla lähetettiin Ateenan Olympialaisia Elokuussa 2008 kanavalle tehtiin uudenlainen ilme. Uudessa tunnuksessa lukee vain "SVTB", mutta kanavaan viitataan yhä nimellä "Barnkanalen". Samalla SVTB:stä tuli osa SVT:n pääkanavia yhdessä SVT1:n ja SVT2:n kanssa. Vuonna 2012 nimeksi vaihdettiin SVT Barnkanalen. Nykyään SVT Barn esittää ohjelmaa joka päivä aamusta alkuiltaan, jolloin SVT24 aloittaa lähetykset. == Aiheesta muualla == * SVT Barnkanalenin kotisivut Luokka:Lastenkanavat Luokka:Ruotsalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 2002 perustetut televisiokanavat Luokka:Sveriges Television
Mihail Pugovkin

Mihail Ivanovitš Pugovkin () () oli venäläinen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa ja televisiossa 1940-luvun alusta aivan viime vuosiin asti. Pugovkin syntyi Rameškissa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1988. Luokka:Neuvostoliittolaiset näyttelijät Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
International Mobile Subscriber Identity

IMSI (International Mobile Subscriber Identity) on enintään 15 merkkiä pitkä numerosarja, joka on tallennettu puhelimen SIM-kortille. Tällä numerosarjalla voidaan yksilöidä jokainen GSM/UMTS-verkon käyttäjä. GSM/UMTS-puhelin lähettää tämän numerosarjan verkkoon kirjautuessa, jonka jälkeen sitä ei enää lähetetä, vaan verkossa asiointi tapahtuu tilapäisellä (TMSI) numerosarjalla. IMSI numero koostuu käyttäjän maanumerosta (MCC), operaattoritunnuksesta (MNC) sekä MSIN-numerosta, joka on yksilöllinen jokaiselle SIM-kortille. IMSI perustuu ITU E.212 -standardiin. IMSI sisältää Mobile Country Coden (MCC), Mobile Network Coden (MNC) sekä Mobile Subscriber Identity Numberin (MSIN).PC Magazine, Definition of:IMSI ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *How to Find Operator and Country Code Using IMSI Number (Complete Global List), 17.2.2014 (imei.org) Luokka:Matkapuhelimet Luokka:Puhelintekniikka
Hot Fuzz

Hot Fuzz on Edgar Wrightin ohjaama toimintaelokuvaparodia vuodelta 2007, jonka pääosissa ovat Simon Pegg ja Nick Frost. Elokuva on osa Simon Peggin ja Edgar Wrightin Three Flavours Cornetto trilogy -sarjaa, johon kuuluvat myös elokuvat Shaun of the Dead (2004) ja The World's End (2013). Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Hot Fuzzin kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle sijalle 66. ==Juoni== Elokuva kertoo Nicholas Angelista, lontoolaisesta poliisista, joka lähetetään kaukaiseen Sandfordin kylään. Aluksi kylässä ei tunnu tapahtuvan mitään, mutta yllättäen asukkaita alkaa kuolla yksi toisensa jälkeen. ==Rooleissa== == Lähteet == Luokka:Brittiläiset rikoselokuvat Luokka:Ranskalaiset rikoselokuvat Luokka:Toimintakomediat Luokka:Parodiaelokuvat Luokka:Sarjamurhaajaelokuvat Luokka:Edgar Wrightin ohjaamat elokuvat Luokka:Edgar Wrightin käsikirjoittamat elokuvat Luokka:Vuoden 2007 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2007 brittiläiset elokuvat
Nikolai Baibakov

Nikolai Konstantinovitš Baibakov (, 6. maaliskuuta 1911 Baku – 31. maaliskuuta 2008https://www.telegraph.co.uk/news/obituaries/1583714/Nikolai-Baibakov.html Moskova) oli neuvostoliittolainen (azerbaidžanilainen) valtiomies ja taloustieteilijä. Hän toimi muun muassa Gosplanin johtajana kahteen otteeseen, vuosina 1955-1957 ja 1965-1985\. Hän oli viimeisiä Stalinin hallituksissa toimineita ministereitä. Baibakov nimettiin sosialistisen työn sankariksi. Nikita Hruštšov nosti hänet Gosplanin johtajaksi vuonna 1955. Baibakovin ja Hruštšovin välit heikkenivät, kun Hruštšov käynnisti destalinisaation julistamalla Stalinin olleen tyranni vuonna 1956. Lisäksi Hruštšov pyrki hajauttamaan taloutta ja Baibakov irtisanottiin Gosplanista. Baibakov palasi Gosplaniin kun Leonid Brežnev oli noussut puoluejohtajaksi ja allekirjoitti asiakirjat Hruštšovin alueellisten toimistojen lakkauttamisesta. Baibakov pysyi elämänsä loppuun asti vankkumattomana stalinistisen keskussuunnittelun puolustajana. Elämänsä loppuun asti hän luetteli teollisen tuotannon tilastotietoja, jotka hänen mielestään osoittivat että taloustieteilijöiden ehdotukset talouden seisahtumisesta 1970- ja 1980-luvuilla olivat virheellisiä. ==Lähteet== Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Norman Rockwell

Norman Percevel Rockwell (3. helmikuuta 1894 – 8. marraskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen taidemaalari ja kuvittaja. Rockwell tunnetaan parhaiten lukuisista The Saturday Evening Post -lehdelle tekemistään kansikuvista, jotka esittivät kohtauksia arkipäiväisestä elämästä.Rockwell, Norman (1894-1978) . St. James Encyclopedia of Popular Culture. Gale. 2000. HighBeam Research. Viitattu 23.9.2018. == Elämä ja ura == Vaikka Rockwell tunnetaan pikkukaupungin ja maaseudun ihmisten kuvaajana, hän syntyi New York Cityssä aiemmin vauraaseen mutta sittemmin köyhtyneeseen porvarisperheeseen. Rockwellin äidillä oli aristokraattista sukutaustaa Britanniassa. Rockwell aloitti taideopintonsa Chase Art Schoolissa, josta hän siirtyi 15-vuotiaana opiskelemaan National Academy of Designissa. Hän piti kuitenkin opetusta siellä liian akateemisena ja jäykkänä, joten hän siirtyi Art Students League -oppilaitokseen noin vuotta myöhemmin, vuonna 1910. Rockwellin ensimmäinen huomattava työ oli C. H. Claudyn lapsille tarkoitetun tietokirjan Tell Me Why: Stories about Mother Nature kuvitus. Rockwellin lehtikuvittajan ura alkoi Boy’s Life -lehdestä vuonna 1913, ja pian hänet tunnettiin ”poikakuvittajana” joka sai toimeksiantoja muiltakin kasvatuksellisilta nuortenlehdiltä, kuten St. Nicholas, American Boy ja Youth’s Companion. Pitkäaikainen työsuhde The Saturday Evening Postin kanssa alkoi, kun lehdelle työskennellyt piirtäjä Clyde Forsythe auttoi Rockwellia työnsaannissa. Rockwellin ensimmäinen kansikuva The Saturday Evening Postissa julkaistiin 20. toukokuuta 1916. Rockwell teki lehdelle 47 vuoden aikana yhteensä 321 kansikuvaa. Rockwellin suosio The Saturday Evening Postissa johti myös tilauksiin lukuisilta muilta lehdiltä kuten Life, Judge, Leslie’s ja Country Gentleman. Rockwell kuvitti Yhdysvaltojen partiopoikajärjestön vuosittaista kalenteria vuodesta 1924 aina vuoteen 1976, kahta vuotta lukuun ottamatta. Kuvitusten lisäksi hän maalasi muotokuvat muun muassa Eisenhowerista, Kennedystä, Johnsonista ja Nixonista sekä Gamal Abdel Nasserista ja Jawaharlal Nehrusta. == Kuvia == Norman Rockwell Pardon Me.jpg|Pardon Me / Children Dancing at a Party‎, 1918. Norman Rockwell - Vacation's Over (Girl Returning from Summer Trip ) - Google Art Project.jpg|Vacation’s Over, 1921. Mother Tucking Children Into Bed (Rockwell 1921).jpg|Mother Tucking Children into Bed, 1921. "Freedom of Speech" - NARA - 513536 (cropped).jpg|Freedom of Speech, 1943. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kamp, David: Norman Rockwell’s American Dream. Vanity Fair 7.10.2009. Luokka:Yhdysvaltalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset kuvittajat
Donald Thomas

Donald Alexander Thomas (s. 1. heinäkuuta 1984) on bahamalainen korkeushyppääjä ja maailmanmestari. Koripalloa harrastanut Thomas kilpaili korkeushypyssä ensimmäisen kerran tammikuussa 2006, jolloin hän ensimmäisessä kilpailussaan hyppäsi 222 cm. Hän oli tehnyt korkeushyppyharjoituksia vain kerran aikaisemmin. Pari kuukautta myöhemmin hän kilpaili Kansainyhteisön kisoissa sijoittuen neljänneksi tuloksella 223 cm. Hallikaudella 2007 Thomas ylitti ensimmäisen kerran urallaan 230 cm. Kesällä 2007 hän paransi ennätyksekseen 235 cm. Pan-Amerikan kisoissa hän voitti hopeaa Victor Moyan jälkeen tuloksella 230 cm. Osakan MM-kisoissa 2007 Thomas voitti maailmanmestaruuden tuloksella 235 cm. Thomasin rimanylitystekniikka on omaperäinen ja Osakassakin hän hyppäsi kolmiloikkapiikkareilla, koska ei osaa hypätä korkeushyppypiikkareilla. Hän voitti vuonna 2007 myös IAAF:n yleisurheilufinaalin tuloksella 232. Pekingin olympialaisissa 2008 Thomas karsiutui loppukilpailusta tuloksella 220 cm. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui tuloksella 227 cm. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Saman vuoden maanosien cupissa hän sijoittui toiseksi ja voitti kultaa Delhin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 232. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Thomas oli yhdestoista. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa tuloksella 232 cm. Istanbulin sisäratojen MM- kilpailuissa 2012 ja Lontoon olympialaisissa Thomas karsiutui loppukilpailusta. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kuudes tuloksella 232. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014. Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 hän sai pronssia. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kuudenneksi. Thomas sijoittui kymmenenneksi Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016. Hän hyppäsi ennätyksensä 237 Székesfehérvárissa 18. heinäkuuta 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui kuudenneksi sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa ja neljänneksi Kansainyhteisön kisoissa Gold Coastissa sekä voitti maanosien cupin. Hän sijoittui 2019 Pan-Amerikan kisoissa 11:nneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdestoista. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM- kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa. Thomasin managerina toimii suomalainen Jukka Härkönen. == Lähteet == Luokka:Bahamalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki

Allan Quatermain ja kadonnut kultainen kaupunki (Allan Quatermain and the Lost City of Gold) on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut seikkailuelokuva. Se on jatko-osa vuoden 1985 elokuvalle Kuningas Salomonin kaivokset. Elokuvan ohjasi Gary Nelson ja pääosissa ovat Richard Chamberlain ja Sharon Stone. Elokuva kertoo Allan Quatermainista ja Jesse Hustonista jotka lähtevät etsimään Quatermainin veljeä, joka on kadonnut Afrikan pimeisiin viidakkoihin. Kaksikko saa tietää että Quatermainin veli oli etsimässä salaperäistä ja mystistä ”valkoista heimoa”, joiden olemassaolosta ei ole varmaa tietoa. Etsiessään Quatermainin veljeä he löytävät salaperäisen Kultaisen kaupungin, jota johtaa julma lordi Agon. == Rooleissa == ==Vastaanotto== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen murskasi elokuvan ja kirjoitti, että siitä puuttuvat tyyli, vauhti, huumorintaju, tekniikka ja karismaattiset näyttelijät. Tähtien sijaan hän antoi elokuvalle pommin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Cannon Groupin elokuvat
Vladimir Ovtšinnikov

Vladimir Ovtšinnikov (s. 2. tammikuuta 1958) on venäläinen pianisti. Ovtšinnikov valmistui Moskovan konservatoriosta, jossa hän nykyisin toimii pianonsoiton professorina. Hän voitti vuonna 1980 toisen palkinnon Montrealin kansainvälisessä musiikkikilpailussa. Vuonna 1982 hän jakoi saman sijan Peter Donohoen kanssa Kansainvälisessä Tšaikovski-palkinnossa Moskovassa. Vuonna 1987 hän voitti ensimmäisen sijan Leedsin kansainvälisessä pianokilpailussa Englannissa. Ovtšinnikovin levyttämien teosten joukkoon kuuluvat Dmitri Šostakovitšin ensimmäinen pianokonsertto, Modest Mussorgskin Näyttelykuvia, Sergei Rahmaninovin Etudes-Tableaux, Franz Lisztin Études d'exécution transcendante sekä Sergei Prokofjevin pianosonaatit. Luokka:Venäläiset pianistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto

Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto () on rahasto, joka edistää Ruotsin ja Suomen välistä yhteistyötä. Ruotsin hallituksen vuonna 1960 perustama rahasto on Pohjoismaiden suurin kahdenvälinen rahasto. Sillä on sihteeristöt Ruotsissa ja Suomessa. Rahaston työtä johtaa johtokunta, jonka kuudesta jäsenestä kolme on Ruotsista ja kolme Suomesta. Rahaston hallituksen nimittävät Suomen ja Ruotsin hallitukset. Rahaston puheenjohtaja on vuorovuosina Suomesta ja Ruotsista. Vuonna 2021 puheenjohtaja on entinen pääministeri Anneli Jäätteenmäki ja varapuheenjohtaja Tukholman läänin entinen maaherra Chris Heister. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto * Suomalais-ruotsalainen kulttuurirahasto on Pohjoismaiden suurin kahdenvälinen rahasto Luokka:Suomen kulttuuriorganisaatiot Luokka:Suomen ja Ruotsin väliset suhteet
Ben Okri

Ben Okri (s. 15. maaliskuuta 1959) on nigerialainen Booker-palkittu kirjailija. Okri muutti vuonna 1968 perheensä mukana Nigeriaan, vietettyään varhaisen lapsuutensa Lontoossa. Myöhemmin hän palasi Englantiin opiskelemaan Essexin yliopistossa. Hänelle myönnettiin kunniatohtorin arvot vuonna 1997 Westminsterin yliopistosta ja vuonna 2002 Essexin yliopistosta. Vuonna 2001 hän sai brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin arvonimen, OBE. Hän on Royal Society of Literaturen jäsen.Royal Society of Literature: Current RSL Fellows Viitattu 20.11.2013. Okrin esikoisromaani oli vuonna 1980 julkaistu Flowers and Shadows. Siitä lähtien hän on saanut kansainvälistä arvostusta ja häntä on usein kuvattu yhdeksi Afrikan parhaista kirjoittajista. Hänen tunnetuin teoksensa, The Famished Road, palkittiin Booker-palkinnolla vuonna 1991. Sen lisäksi hänet on palkittu monilla muilla kirjallisuuspalkinnoilla. Okrin teoksista on suomennettu vain Vaarallista rakkautta vuodelta 1996. ==Teokset== * Flowers and Shadows, 1980 (romaani) * The Landscapes Within, 1981 (romaani) * Incidents at the Shrine, 1986 (romaani) * Stars of the New Curfew, 1988 (novellikokoelma) * The Famished Road, 1991 (romaani) * An African Elegy, 1992 (runoteos) * Songs of Enchantment, 1993 (romaani) * Astonishing the Gods, 1995 (romaani) * Birds of Heaven, 1995 (romaani) * Vaarallista rakkautta, Dangerous Love, 1996 (romaani, suom. Seppo Loponen) * A Way of Being Free, 1997 (esseekokoelma) * Infinite Riches, 1998 (romaani) * Mental Fight, 1999 (runoteos) * In Arcadia, 2002 (romaani) * Starbook, 2007 (romaani) ==Lähteet== Luokka:Nigerialaiset kirjailijat Luokka:Booker-palkinnon saajat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linnunpelätin (täsmennyssivu)

Linnunpelätin voi tarkoittaa seuraavia asioita: * linnunpelätin, kasvimaalle pystytettävä apuväline lintujen torjunnassa * Linnunpelätin, DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto * Linnunpelätin, Marvel Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto * Olkimies, Marvel Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto, jota alkujaan kutsuttiin Linnunpelättimeksi. * Pelätin tai Pelätti, L. Frank Baumin Ihmemaa Oz -lastenkirjassa ja sen jatko-osissa esiintyvä hahmo == Katso myös == * Scarecrow
Tessa Allen

Tessa Allen (s. 6. elokuuta 1996 Manhattan Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluvat Gracie Hiller elokuvassa Viimeiseen pisaraan (2002) ja Hannah Hansen televisiosarjassa Vain yksi elämä vuosina 2001–2002. Allen on nähty vierailevana tähtenä sarjassa C.S.I. Miami. Syksyllä 2005 hänen paikkansa General Hospital -sarjassa otti Julie Berman. Allen esiintyy yhä mainoksissa. Allen aloitti näyttelijänuransa jo neljän kuukauden ikäisenä. Hänellä on isosiskot Adeline, Jeanne ja Madison. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt