EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
John D. Rockefeller, Jr.

John Davison Rockefeller, Jr. (29. tammikuuta 1874 - 11\. toukokuuta 1960) oli yhdysvaltalainen liikemies. Hän oli maineikkaan John D. Rockefellerin poika. ==Elämä== Rockefeller nuorempi johti isänsä jälkeen Standard Oil -öljy- yhtiötä, mutta erosi yhtiöstä vuonna 1910. Myöhemmin hän omisti suuren osan elämästään Rockefeller-säätiölle ja filantrooppisille pyrkimyksille. Hän oli erittäin innokas taiteen tutkija. Hänen lapsistaan Nelson nousi poikkeuksellisesti perheen johtoon -- ollen välillä jopa Yhdysvaltain varapresidentti -- vaikka ei ollutkaan vanhin, mikä aiheutti suurta närää perheen sisällä. Nykyisin Nelsonin veljestä David Rockefelleriä on pidetty Rockefeller-suvun päänä. == Lapset == *Abby Rockefeller Mauzé (1903–1976) *John D. Rockefeller III (1906–1978) *Nelson A. Rockefeller (1908–1979) *Laurance Rockefeller (1910–2004) *Winthrop Rockefeller (1912–1973) *David Rockefeller (1915–2017) == Katso myös == *Rockefeller Center == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rockefellerin suku Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Rockefeller-säätiö

Rockefeller-säätiö on New Yorkissa 1913 perustettu säätiö, jonka tarkoituksena on edistää "ihmiskunnan hyvinvointia koko maailmassa". Säätiö tukee lääketieteen kehitystä, ympäristöystävällisen energian tuotantoa sekä pyrkii tarjoamaan kaikille ihmisille mahdollisuuden terveelliseen ruokaan. Säätiö sai alkunsa John D. Rockefellerin lahjoituksesta. Rockefeller-säätiön lahjarahaston arvo oli 4,9 miljardia dollaria loppuvuodesta 2019. Säätiön presidenttinä toimii Rajiv J. Shah. Vuonna 2020 säätiö päätti käyttävänsä miljardi dollaria koronaviruspandemian taloudellisen ja lääketieteellisen kriisin hoitamiseen Yhdysvalloissa ja muualla maailmassa. Rockefeller-säätiö rahoitti 1920- ja 1930-luvuilla saksalaisia rotuhygieniaohjelmia. Säätiö rahoitti myös Saksassa vuosina 1911-1948 Kaiser Wilhelm -instituutti nimellä toiminutta tutkimuslaitosta.Eugenics and the Nazis -- the California connection SFGATE ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Rockefeller säätiön kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset säätiöt Luokka:Rockefellerin suku
PDA

PDA voi viitata seuraaviin asioihin: *Personal digital assistant eli kämmentietokone *Patentti ductus arteriosus, sydänsairaus *Pathological Demand Avoidance - PDA - autismin kirjon häiriöihin lukeutuva pakonomainen erilaisten vaatimusten välttely.
Terminaali

Terminaali (taustalla latinan sanasta terminus ’loppu, päättyminen’ johdettu sana terminalis) tarkoittaa useita erilaisia asioita: * Päätelaite * Pääte- emulaattori, tietokoneohjelma jolla jäljitellään ja korvataan fyysistä päätettä * Liikenteessä ja logistiikassa terminaali tarkoittaa paikkaa, jonne matkustajat tai kuljetettavat tuotteet kootaan ennen kuljetusvälineeseen siirtämistä. Sanalla voi olla tai voi olla olematta täsmällisempi liikennöitävän reitin pääteasemaa kuvaava merkitys. Esimerkiksi: :* lentoterminaali, lentoaseman osa tai rakennus :* laivaterminaali, öljyterminaali, kivihiiliterminaali, matkustajaterminaali: sataman tiettyyn tarkoitukseen erikoistunut osa, tai pienen erikoissataman tapauksessa koko satama :* rautatieterminaali, linja-autoterminaali: jonkun rautatie- tai linja-autolinjan pääteasema * Terminaali (The Terminal), Steven Spielbergin elokuva vuodelta 2004 * Terminaali, Hannu Raittilan romaani vuodelta 2013.
Frederick Winslow Taylor

thumb|Frederick Winslow Taylor Frederick Winslow Taylor (20. maaliskuuta 1856 Philadelphia – 21. maaliskuuta 1915 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen teknikko, joka kehitti 1900-luvun alussa taylorismiksi kutsutun liikkeenjohdon menetelmän. Menetelmä tunnetaan myös nimellä tieteellinen liikkeenjohto. Taylor syntyi varakkaaseen perheeseen ja opiskeli ensin Harvardin yliopistossa jonkin aikaa oikeustiedettä. Taylorilla oli kaksi uraa. Toinen, vähemmän tunnettu ura hänellä oli lastuavan työstön alalla. Taylor kehitti koneenrakennuksen alalla teorioita tuottavuuden parantamiseksi. Hänen teorioissaan oli runsaasti parametreja kuten leikkausnopeus, työkalun kuluminen, työkalun raaka-aine ja työkappaleen raaka-aine. Näiden pohjalta hän laski optimaalisia syöttönopeuksia, leikkauskulmia, -syvyyksiä jne. Koska parantuneesta tuottavuudesta ei maksettu ylimääräistä, eivät työläiset katsoneet aiheelliseksi lisätä tuottavuutta eivätkä suostuneet ottamaan käyttöön uusia menetelmiä, vaan pitäytyivät vanhoissa. Taylorin ajatuksena oli, että sekä työntekijä että työnantaja hyötyisivät tuottavuuden kasvusta suurempien palkkojen ja alhaisempien tuotantokustannusten muodossa. Tieteellinen liikkeenjohto merkitsi siis, että ihmisistä tulisi kehittää maksimaalisen tehokkaita. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Johtamisteoreetikot Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Fubinin lause

Fubinin lause on tärkeä integraalilaskennan lause. Se antaa menetelmän, jonka avulla moniulotteinen integrointi palautetaan peräkkäisiksi yksiulotteisiksi integroinneiksi tyhjennysmenetelmän ja Cavalierin viipalointiperiaatteen mukaisesti. Näin funktion integraali voidaan laskea iteratiivisesti sisäkkäisinä integraaleina eli iteroituina integraaleina. Lauseen todisti ensimmäisenä italialainen matemaatikko Guido Fubini, ja hänen mukaansa se on myös nimetty. ==Lause== Olkoon A = [a, b] \times [c, d] \sub \mathbb{R}^2, ja olkoon funktio f : A \rightarrow \mathbb{R} integroituva. Jos jokaiselle y \in [c, d] tiedetään, että funktion f osittaisleikkaus f_y : [a, b] \rightarrow \mathbb{R},\ f_y(x) = f(x, y) on integroituva, niin silloin funktio F : [c, d] \rightarrow \mathbb{R},\ F(y) = \int_a^b f_y = \int_a^b f_y(x) dx = \int_a^b f(x, y) dx on integroituva, ja on voimassa Fubinin yhtälö \int_A f = \int_A f(x, y) d(x, y) = \int_c^d F(y) dy = \int_c^d \int_a^b f(x, y) dx dy.. Lauseen arvo on siinä, että 2-ulotteisen tason integraalin laskeminen voidaan sen avulla palauttaa 1-ulotteisten integraalien laskemiseen, joiden kohdalla on usein sovellettavissa helppoja sääntöjä integraalin arvon määrittämiseksi. ==Käytössä huomattavaa== Erillinen vaatimus funktion \mathbf{}f integroitavuudesta on oleellinen, sillä on olemassa muun muassa sellainen \mathbf{}A:ssa rajoitettu \mathbf{}f, että \mathbf{}f ei ole \mathbb{R}^2-integroituva, mutta silti jokaisella y \in [c, d] on voimassa \mathbf{}F(y)=0, jolloin selvästi myös \int_c^d F(y) dy =0, eli ensin x-akselin ja sitten y-akselin suuntaiset "1-ulotteiset viipaleintegraalit" saadaan silti otettua. Tässä \mathbb{R}^2-integroituvuus tarkoittaa \mathbf{}A-tasosuorakulmion yhä tiheämpää ja tiheämpää osittamista äärellisen moneen pienempään tasosuorakulmioon (Mikä tasossa vastaa tavallisessa 1-ulotteisessa Riemann-integraalissa tapahtuvaa [a,b]-välin jakoa äärellisen moneen osaväliin.) niin, että niistä sup-arvoilla otettu Darboux'n yläsumma ja inf-arvoilla otettu Darboux'n alasumma pääsevät mielivaltaisen lähelle toisiaan, jolloin niiden yhteisesti lähestymä arvo on \mathbf{}f:n \mathbb{R}^2-tasossa otettu Riemann-integraali. Funktio \mathbf{}f ei siis ole \mathbb{R}^2-Riemann-integroituva, jos on olemassa kiinteä 0:aa aidosti suurempi arvo \mathbf{}v>0 niin, että millä tahansa äärellisellä tasosuorakulmio-osituksella yläsumma on ainakin \mathbf{}v:n verran vastaavaa alasummaa suurempi, jolloin yläsummat ja alasummat eivät pääse mielivaltaisen lähelle toisiaan. Käytännössä tämä kysymys ei kovin usein esiinny, sillä \mathbf{}f:n ollessa esimerkiksi jatkuva \mathbf{}A:ssa \mathbf{}f on varmasti \mathbb{R}^2-integroituva ja jokaisella y \in [c, d] osittaisleikkaus on 1-ulotteisesti integroituva, jolloin Fubinin lausetta voidaan siis soveltaa. == Yleistyksiä == Fubinin lauseesta on olemassa myös yleisempiä versioita, muun muassa sen mittateoreettinen versio. == Lähteet == Luokka:Integraalilaskenta Luokka:Matemaattiset teoreemat
Sotunki

Sotunki () on Vantaan itäisin kaupunginosa. Se rajautuu koillisessa Sipooseen ja kaakossa Helsinkiin. Sotungin pinta-ala on 13,6 neliökilometriä, joten se on Vantaan toiseksi suurin kaupunginosa. Asukkaita on runsas 600, josta ruotsinkielisiä on yli 20 prosenttia. Vuoden 2020 lopussa muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus on 2,7 prosenttia, eli vähemmän kuin missään muualla Vantaalla. Syrjässä liikenteen valtaväyliltä Sotunki on säilynyt hyvin maatalousvaltaisena alueena. Sotunki kuuluu Hakunilan suuralueeseen. Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Sotungin vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 1998. Sotunki ja Håkansbölen kartano muodostavat kohteen valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luettelossa. Sotungin (Såttungbyn) keskiaikaisperäinen maarekisterikylä sen sijaan ulottuu Lahdenväylälle asti. Hakunila (Håkansböle) on Sotungin tytärkylä. Valtaosa alueesta on vanhaa merenlahtea ja sen syvät savikot työntyvät pohjoisosan laajoihin metsäalueisiin, missä on runsaasti kallioita ja jyrkänteitä. Laajojen peltoaukeiden keskellä kohoaa pieniä kukkuloita, joista yhdellä sijaitsee jo 1300-luvulta asti tunnettu Sotungin kylä. Kylän vanhat rakennukset, kuten 1700-luvulta peräisin olevat Nygårdin, Nygårdsin ja Kullobackan tilojen päärakennukset luovat niitä ympäröivien viljelyalueiden kanssa seudulle perinteikkään ja valtakunnallisella tasollakin kulttuurihistoriallisesti arvokkaan miljöön. Sotungin keskiosassa on 1800-luvun alkupuolelta peräisin oleva kalkkilouhos, jonka toiminta lakkautettiin 1900-luvun vaihteessa. Alueelle voi tutustua merkittyä Kalkkiruukin luontopolkua pitkin. Sotungin erämaa-alueet kuuluvat Sipoonkorven Natura-alueeseen. Kaupunginosassa sijaitsee Bisajärvi. Sotunkiin johtavan tien varrella, Nissbackan kartanon veistospuistossa on esillä Laila Pullisen veistoksia. Trollbergan traktori- ja maatalousmuseossa on esillä entisajan maalaiselämästä kertovaa esineistöä. Sotungissa sijaitsee myös taiteilija Risto Vilhusen ateljee. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Kylän vapaaehtoisen palokunnan verkkosivut. Luokka:Vuoden uusmaalaiset kylät Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa *
Edda

Edda on 1200-luvulla koottu skandinaavisten muinaistarujen kokoelma. Edda- tekstit ovat tärkeimmät skandinaavisesta mytologiasta kertovat tiedonlähteet. Eddan sisältö syntyi luultavasti suureksi osaksi Skandinaviassa, ja se koottiin viikinkien aikaisessa keskiajan Islannissa. Edda kertoo skandinaavisista jumalista, heidän seikkailuistaan ja suhteistaan. Väkivaltaa on runsaasti, mikä heijastelee tarinoiden yhteyttä viikinkikulttuuriin. Eddan tarinat ovat erillisiä, mutta ne muodostavat yhtenäisen tarinan maailmankaikkeuden synnystä maailman tuhoon ja seuraavan aikakauden alkamiseen. Eddan mytologiset runot olivat esitettäviä teoksia, eivätkä ihmiset välttämättä pitäneet sen tarinoita muuna kuin viihteenä. == Runo-Edda ja Proosa-Edda == Edda koostuu kahdesta osasta, Runo-Eddasta ja Proosa- Eddasta. Osat ovat kirjoina luonteeltaan erilaisia. Niissä on osin samoja aineksia, mutta myös eroja. Runo-Edda on Eddan osista sisällöltään vanhempi. Se on koottu erilaisista käsikirjoituskokoelmista, ja siitä on erilaisia versioita, mutta tärkeimmät runot sisältyvät Islannissa 1200-luvulla koottuun käsikirjoitukseen Codex Regiukseen. Useimmat runot syntyivät arviolta vuosina 800–1000, jotkin sen jälkeen. Runot elivät aluksi suullisena perimätietona ennen kuin ne kirjoitettiin ylös. Runot ovat useiden eri tekijöiden sepittämiä, mutta tekijöiden nimiä ei tunneta. Teos koostuu kahdesta osiosta, Eddan jumalrunot ja Eddan sankarirunot. Runot on suomentanut Aale Tynni. Proosa-Eddan kirjoitti vanhojen tarinoiden pohjalta islantilainen runoilija ja poliitikko Snorri Sturluson ilmeisesti vuoden 1220 tienoilla. Kirjaa kutsutaan myös nimillä Sturlusonin Edda ja Snorrin Edda. Kirja sisältää vanhaa tarinaperinnettä yhdenmukaiseksi kirjoitetussa muodossa. Proosa-Edda muodostuu esipuheesta ja kolmesta osasta. Snorri kirjoitti osat Skáldskaparmál ja Háttatal runousopin käsikirjaksi aikansa runoilijoille. Kolmas osa Gylfaginning sisältää vuoropuhelun muotoon kirjoitettuja skandinaavisia myyttejä maailman syntymisestä, jumalten seikkailuista ja Ragnarökistä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * * Luokka:Kansalliseepokset Luokka:Keskiajan kirjallisuus Luokka:Muinaispohjoismainen kirjallisuus Luokka:Skandinaavinen mytologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Standard Oil

Standard Oil oli yhdysvaltalainen öljy-yhtiö 1800-luvulta, joka oli aikoinaan maailman suurin öljy-yhtiö. Yhtiön omisti Rockefellerien perhe. Yhtiön perusti John D. Rockefeller kumppaneineen. Se hallitsi lähes yksinään öljyntuotantoa, jalostusta, myyntiä ja jakelua Yhdysvalloissa. Yhtiö pilkottiin 43 osaan 15. toukokuuta 1911, kun Yhdysvaltain korkein oikeus totesi sillä olevan monopoliasema öljymarkkinoilla. Kyseisellä hetkellä Standard Oil piti hallussaan 64 % öljynjalostuksesta Yhdysvalloissa. == Alku == Vuonna 1863 ennen Standard Oilin perustamista John D. Rockefeller liittyi Maurice B. Clarkin ja Samuel Andrewsin kanssa öljynjalostusliiketoimintaan. Kahden vuoden päästä Rockefeller osti Clarkin osuuden ja kutsui Henry M. Flaglerin mukaan. Nimi Standard Oil tuli, kun yhtiö perustettiin vuonna 1870 Rockefellerin, Andrewsin ja Flagerin öljyliiketoiminnan pohjalta. Perustamisen aikaan väestönkasvun, öljylamppujen, lentokoneiden ja autojen takia öljylle tuli paljon kysyntää. Se auttoi yhtiötä kehittymään ja kohta se omisti jo lähes kaikki öljynjalostamot Clevelandissä. Yhtiö hankki myös öljynkuljetusvälineitä, varastoja ja öljytynnyreitä valmistavaan tehtaan. Koska yhtiöllä oli kuljetus omassa hallussaan, se pystyi nujertamaan helpommin kilpailijoita. Kasvua myös nosti konkurssiin menneiden yritysten ostaminen halvalla. ==Standard Oilin seuraajia== Alkuperäisestä yhtiöstä pilkotut osat käyttivät joko jotain muotoa Standard-nimestä tai ottivat nimen pienemmältä yhtiöltä, joita ne ostivat. Pian ne hallitsivat markkinoita vielä kattavammin kuin alkuperäinen yhtiö. Seuraajayhtiöitä olivat esimerkiksi: *Sohio (Standard Oil of Ohio) *Stanolind (Standard Oil of Indiana) *Socony (Standard Oil of New York), tunnetaan nykyään nimellä Mobil. *Esso *Socal (Standard Oil of California), tunnetaan nykyään nimellä Chevron. *Atlantic *Richfield *Kyso (Standard Oil of Kentucky) *Conoco (Continental Oil Company), nykyään osa ConocoPhillipsiä *The Ohio Oil Company, tunnetaan nykyään nimellä Marathon Oil Company. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset öljy- yhtiöt Luokka:Entiset yhdysvaltalaiset yritykset Luokka:Rockefellerin suku
Rockefeller

Rockefeller on yhdysvaltalainen suku, jonka juuret ovat John D. Rockefellerin (1839–1937) ja hänen veljensä William Rockefellerin (1841–1922) tekemässä, omaisuuksia tuottaneessa öljybisneksessä 1800-luvun lopussa Standard Oil -yhtiöllä. Suku on yksi Yhdysvaltain rikkaimmista: talouslehti Forbes arvioi vuonna 2016 suvun varallisuudeksi noin 11 miljardia Yhdysvaltain dollaria.https://www.forbes.com/profile/rockefeller/ Nelson A. Rockefeller nousi Yhdysvaltain varapresidentiksi asti. Suku on perustanut muun muassa Rockefeller Centerin New Yorkiin ja Rockefeller-säätiön auttamaan sairaita. Lisäksi suku on perustanut Rockefeller-yliopiston New Yorkin Manhattanille ja Chicagon yliopiston. ==Sijoittaminen== Suvun sijoitusyhtiöitä on muun muassa Venrock. ==Rockefellerin suvun edustajia== *John D. Rockefeller (1839–1937), liikemies, Standard Oilin perustaja **John D. Rockefeller, Jr. (1874–1960), liikemies ***Abby Rockefeller Mauzé (1903–1976), hyväntekeväisyyden harrastaja ***John D. Rockefeller III (1906–1978), liikemies ja hyväntekeväisyyden harrastaja ****John D. Rockefeller, IV (s. 1937), demokraattipoliitikko, Länsi-Virginian ent, kuvernööri ***Nelson A. Rockefeller (1908–1979), Yhdysvaltain varapresidentti 1974–1977 ****Margaretta Rockefeller, Happy Rockefeller (1926–2015), Nelson A. Rockefellerin puoliso (s. 1926) ****Michael Rockefeller (1938–1961?), taiteen keräilijä ***Laurance Spelman Rockefeller (1910–2004), liikemies ja sijoittaja ***Winthrop Rockefeller (1912–1973), republikaanipoliitikko ****Winthrop Paul Rockefeller (1948–2006), Arkansasin varakuvernööri ***David Rockefeller (1915–2017), liikemies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja ****David Rockefeller, Jr. (s. 1941), filantrooppi *****Ariana Rockefeller (s. 1982), muotisuunnittelija ja esteratsastaja ****Richard Rockefeller (1949–2014), Lääkärit ilman rajoja -järjestön Yhdysvaltain-neuvottelukunnan puheenjohtaja 1989–2010 *William Rockefeller (1841–1922), sijoittaja, John D. Rockefellerin veli **William Goodsell Rockefeller (1870–1922), yritysjohtaja ***James Stillman Rockefeller (1902–2004), liikemies ja filantrooppi ==Katso myös== * Trilateraalinen komissio ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
KOI8-R

KOI8-R (, код обмена информацией, 8 битов, "informaationvaihtokoodi, 8-bittinen") on 8-bittinen merkistö, joka on suunniteltu venäjän kieltä varten. Se kattaa myös bulgarian kielen. Ukrainaa varten on oma KOI8-U, jossa on lisäksi ukrainan kielen vaatimat kirjaimet. KOI8-R oli julkaisematon de facto standardi, mutta perustui standardeihin GOST 19768-74 (eli vanha koi8), ISO 6937/8 (ei rekisteröity) ja sen muunnelmat INIS-cyrillic ja ISO 5427. Venäläiset Unix-käyttäjät julkaisivat sen vuonna 1993 internet-standardina . KOI8-R on edelleen paljon käytetympi kuin ISO 8859-5, joka ei ikinä levinnyt laajaan käyttöön. Toinen yleinen koodaus kyrillisillä kirjaimilla kirjoitettavia kieliä varten on Windows-1251. Molemmat korvautuvat ehkä tulevaisuudessa Unicodella. KOI8-R:ssä kirjainten järjestys on niitä lähinnä vastaavien latinalaisten kirjainten mukaan, eikä aakkosjärjestyksessä. Tällä saavutetaan se, että jos ylin bitti häviää, teksti säilyy lähes ymmärrettävänä. Esimerkiksi merkkijonosta "Русский Текст" tulee "rUSSKIJ tEKST". Luokka:Merkistöt
Malampa

Malampa on Vanuatun maakunta. Se sijaitsee saariryhmän keskiosassa Port Vilan pohjoispuolella. Malampan hallinnollisena keskuksena toimii Lakatoro. Maakunnan pinta-ala on 2 779 neliökilometriä ja vuoden 2016 väestönlaskennan mukaan siellä asui 40 928 asukasta. Maakunnan suurimmat saaret ovat Malekula, Ambrym ja Paama, joiden alkukirjaimista maakunta on saanut nimensä. Näiden saarten lisäksi maakuntaan kuuluu useita pienempiä saaria. == Lähteet == Luokka:Vanuatun maakunnat
KOI8-U

KOI8-U on 8-bittinen merkistö, joka on suunniteltu ukrainan kieltä varten. Se on kehitetty KOI8-R:stä, josta on korvattu kahdeksan graafista merkkiä ukrainan kirjaimilla Ґ, Є, І, Ї ja niiden pienillä vastineilla. KOI8-U julkaistiin Internet-standardina vuonna 1998. Luokka:Merkistöt
Guayanan avaruuskeskus

Guayanan avaruuskeskus (, CSG) sijaitsee Ranskan Guayanassa. Guayanan avaruuskeskus on ESAn kantorakettien laukaisupaikka. Keskus sijaitsee Kouroun kaupungin lähellä noin 500 kilometriä päiväntasaajalta pohjoiseen, leveysasteella 5° 3′. Sen sijainnin vuoksi sieltä laukaistut raketit pystyvät hyödyntämään maapallon pyörimisliikettä, joka lisää raketin nopeutta 460 km/h, ja satelliitit saadaan ohjattua vähäisillä kurssimuutoksilla geostationaariselle kiertoradalle. Avaruuskeskuksen rooli Ranska Guayanan taloudelle on merkittävä. Vuonna 2020 avaruuskeskus työllisti 4620 henkilöä, eli 9,3 % kaikesta departementin palkkatyössä olevasta työvoimasta. Avaruuskeskuksesta laukaistaan Arianespace-yhtiön myymillä Ariane- kantoraketeilla ESA:n avaruusalusten lisäksi muiden maiden kaupallisia tietoliikennesatelliitteja. == Historia == Guayanan avaruuskeskus valittiin Ranskan kantorakettien laukaisupaikaksi vuonna 1964. Ranskan avaruusjärjestö, (CNES, Centre National d’Etudes Spatiales) rakensi sinne avaruuskeskuksen jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1965. CNES laukaisi 1960-luvulla sieltä ranskalaisia kantoraketteja, jotka kuljettivat avaruuteen pieniä CNES:n tiedesatelliitteja. Vuonna 1966 European Launcher Development Organisation (ELDO) aloitti siellä toiminnan. Vuonna 1971 ELDO teki sieltä Europa II -kantoraketin laukaisun, joka kuitenkin räjähti kaksi ja puoli minuuttia laukaisun jälkeen. ESA perustettiin vuonna 1975, jolloin Ranska tarjosi Guayanan avaruuskeskusta sen käyttöön. ESA maksaa avaruuskeskuksen vuotuisista käyttökuluista kaksi kolmannesta ja CNES loput. Vuonna 2011 aloitettiin Sojuz-2-laukaisut uudelta nykyaikaiselta alustalta. Vuonna 2012 alkoivat Vega- rakettien laukaisut. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Ranskan Guayanan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Avaruuskeskukset Luokka:Laukaisukeskukset
Länsimäki

Länsimäki () on kaupunginosa Vantaan kaakkoisosassa Hakunilan suuralueella. Se rajoittuu pohjoisessa Porvoonväylään, lännessä Rajakylään, idässä Länsisalmeen ja etelässä Helsingin Mellunmäkeen. Länsimäen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä ja sen asukasluku on noin 5 600. Kaupungin tarkoituksena on edistää alueen täydennysrakentamista, ja vuosien 2020–2030 välillä kaupunginosan ennustetaan saavan 1 400 uutta asukasta. Länsimäessä on pääosin kerrostaloja ja paljon vuokra-asuntoja. Kerrostalot ovat kuitenkin pääasiassa matalahkoja ja alue melko väljästi rakennettua. Yhden hengen talouksia Länsimäessä on Hakunilan suuralueella eniten ja keskitulot kaikkein pienimmät. Vuonna 2017 kaupunginosassa oli noin 360 työpaikkaa. Työttömyysaste on yksi Vantaan korkeimmista. Vuoden 2021 lopussa 48 prosenttia alueen asukkaista puhui äidinkielenään muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea, mikä oli Vantaan kaupunginosista suurin osuus. == Kaupunkikuva == Länsimäki jakautuu lähes täysin rakentamattomaan itäosaan, jossa on metsää ja peltoa, sekä länsiosaan, joka on tiivistä metroasemaan tukeutuvaa lähiöaluetta. Peltoalueet sijaitsevat laajassa murroslaaksossa, jonka länsipuolella sijaitsevan melko korkean kallioselänteen takana on tasaista hiekkakenttää. Murroslaakson edustalla sijaitsee Westerkullan kartano, joka on muodostunut 1600-luvulla ja jonka rakennushistoriallisesti arvokas päärakennus on peräisin vuodelta 1827. Vuonna 1915 päärakennus ja vuonna 1875 rakennettu lisärakennus yhdistettiin toisiinsa galleriahuoneen avulla. Toinen kulttuurihistoriallisesti arvokas kohde Länsimäessä ovat Myllymäen varustukset, jotka ovat osa Helsingin ympärille vuosina 1915–1917 rakennettua hajautettua linnoitusjärjestelmää. Nämä kallioon louhitut juoksuhaudat sijaitsevat puistoalueella. Linnoituslaitteet ovat muinaismuistolain suojelemia. == Palvelut == Länsimäessä on yhtenäiskoulu ja useita päiväkoteja, kirjasto sekä Länsimäen sosiaali- ja terveysasema. Pienessä ostoskeskuksessa on muun muassa kauppa ja posti. Alueella on useita ravintoloita. == Liikenneyhteydet == Metro on monen länsimäkeläisen pääasiallisin kulkuväline. Metroasemalta kulkevat Länsimäkeen bussilinjat 570, 572/K ja 587. Näistä 570 liikennöi tiheimmin: arkisin ja lauantaisin 10 minuutin ja sunnuntaisin 15 minuutin välein. *Metro (Mellunmäen metroasema Helsingin puolella) * 95N Rautatientori – Herttoniemi (M) – Tammisalo – Roihuvuori – Marjaniemi – Vartioharju – Mellunmäki (M) – Länsimäki – Mellunmäki (M) *570 Mellunmäki (M) – Jakomäki – Hakunila – Tikkurila – Vantaanportti – Aviapolis – Lentoasema *572 ja 572K Mellunmäki – Hakunila – Kehä III – Vantaanportti – Martinlaakso – Myyrmäki *587 Mellunmäki – Fazerila – Hakunila – Kuninkaanmäki – Havukoski – Koivukylä – Korso – Vierumäki *588 ja 588B Länsisalmi – Länsimäki – Hakunila – Kuninkaanmäki – Sotungin koulu Vantaan pikaraitiotie on suunniteltu uusi yhteys, joka kulkisi Länsimäen halki likipitäen nykyisen runkolinjan 570 reittiä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Moikipää

Moikipää () on kalastajakylä ja taajama Korsnäsin kunnan pohjoisosassa Pohjanmaan maakunnassa. Se mainitaan ensi kerran Moikepä-nimisenä vuonna 1491. Asukkaita on noin 550 ja osa heistä saa elantonsa kalastuksesta. Moikipäällä on myös turkistarhausta. Kylässä on pankki, huoltoasema ja ruotsinkielinen koulu. Kylän edustalla olevassa saaristossa (Molpehällorna) oli Ilmatieteen laitoksen sääasema vuosina 1973–1992. Kylässä pidetään myös Söu Rock -festarit. Vuonna 2006 Moikipää valittiin Pohjanmaan vuoden kyläksi. == Moikipään nimestä == Kylän nimi perustuu niemen nimeen. Nimen jälkiosa pää on merkitykseltään 'kärki, niemi'. Alkuosan merkitys on epävarmempi. Olav Ahlbäck on johtanut sen suomen kielen verbistä moikua, joka tarkoittaa 'pitää (varsinkin suuren kellon) kumeaa ääntä' tai sanasta moike, 'moikuva ääni'. Myös henkilönnimiä, kuten Moikko tai Moikka, on pidetty mahdollisina selityksinä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Söu Rock Moikipäässä Luokka:Korsnäsin kylät Luokka:Korsnäsin taajamat Luokka:Pohjanmaan vuoden kylät
Angelin putoukset

thumb|250px|Angelin putous Angelin putoukset (esp. Salto Ángel) on maailman korkein vesiputous. Se sijaitsee Canaiman kansallispuistossa Venezuelassa. Kaksiosaisen putouksen korkeus on 978 metriä, josta ylempi osa on 807 metriä vapaata pudotusta. Paikallisten Pemón-intiaanien putoukselle antama nimi on Kerepakupai-merú, jonka merkitys on ”syvimmän kohdan vesiputous”. Angelin putoukset on yksi Venezuelan tärkeimpiä turistinähtävyyksiä. Putouksien nimi tulee yhdysvaltalaisen lentäjän Jimmie Angelin mukaan, joka virallisesti löysi putoukset 16. marraskuuta 1933. Putoukset ensimmäisenä löysi kuitenkin Ernesto de Santa Cruz, joka näki ne 1900-luvun alussa. Putouksien virallinen korkeus mitattiin National Geographic Societyn tutkimusmatkalla vuonna 1949. == Aiheesta muualla == * Angel Falls Luokka:Vesiputoukset Luokka:Venezuelan maantiede
Elämän Sana Suomi

Elämän Sana Suomi () on tunnustuskuntiin sitoutumaton kristillinen herätysliike Elämän Sanalla on paikallisseurakunnat Turussa, Jämsässä ja Hämeenlinnassa. Liikkeen juuret ovat ruotsalaisessa Livets Ord -seurakunnassa, joka edustaa karismaattista uskonliikettä. Suomessa Elämän Sana -seurakunnat ovat kuitenkin ottaneet etäisyyttä menestysteologian voimakkaimpiin korostuksiin. == Historia == === Liikkeen perustaminen Ruotsissa === Seurakunnan juuret ovat toisen maailmansodan jälkeisessä helluntaiherätyksessä sekä tähän pohjautuvissa parantamisliikkeissä. Ruotsin evankelis-luterilaisen kirkon pastori Ulf Ekman kävi raamattukoulun Yhdysvalloissa ja perusti Livets Ord -seurakunnan Uppsalaan vuonna 1983. Ekman oli liikkeen johtaja vuoteen 2000 asti. Livets Ordilla on Euroopan suurin raamattukoulu Uppsalassa. === Toiminnan saapuminen Suomeen === Uskon sana -liike sai syntynsä vuonna 1979, kun ryhmä uskovia kutsui Word of Faith -liikkeeseen kuuluvan yhdysvaltalaisen pastorin Jim Kasemanin puhumaan Suomeen. Tapahtuman pohjalta Uskon sana -liike rekisteröityi Suomessa syksyllä 1981. Tapahtumaketju nähdään perustana myös muiden Uskon Sana -yhteisöjen syntymiselle sekä Elämän Sana ry:n perustamiselle. Suomalaiset Uskon Sana -liikkeen henkilöt tulivat Suomen Vapaakirkon piiristä. Vuonna 1984 Uskon Sana ry:llä oli toimintaa Helsingissä, Jyväskylässä, Kuopiossa ja Riihimäellä. Liike rekisteröitiin vuonna 1986. Turun Elämän Sana -seurakunta perustettiin vuonna 1990. Seurakunta on itsenäinen, mutta yhdensuuntainen Uppsalan Livets Ord -seurakunnan kanssa. Elämän Sana rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi vuonna 2018. == Toiminta == Elämän Sana -seurakunta korostaa juutalaiskansan merkitystä pelastushistoriassa, ja tekee lähetystyötä Israelissa. Se järjestää parantumiskokouksia ja tekee myös ohjelmatuotantoa TV7:lle ja Radio Dei:lle. Elämän Sana on osa ns. uskonliikettä, jonka taustalla vaikuttaa yhdysvaltalaisperäinen menestysteologia.Kodin Pellervo 2000-luvulla Elämän Sana -liike on kuitenkin pitänyt matalaa profiilia menestysteologisista kytköksistään ja pyrkinyt luomaan yhteiskristillistä imagoa. Elämän Sana pyrkii auttamaan ihmisiä uskomaan Raamatun kertomuksia. Usko, rukous ja vastaukset rukouksiin ovat myös liikkeen teemoja. Elämän Sanalla on raamattukouluja myös Venäjällä, Ukrainassa, Armeniassa, Azerbaidžanissa, Tadžikistanissa, Afganistanissa, Israelissa ja Intiassa. Liikkeen tunnetuin edustaja on ruotsalainen laulaja Carola Häggkvist. === Turku === Turun Elämän Sana on perustettu vuonna 1990 ja seurakunnan pastorina toimii Sami Hartikainen. Seurakunta tekee yhteistyötä Operaatio Ruokakassi ry:n kanssa, jakaen viikoittain ruokakasseja vähävaraisille. Alkuvuodesta 2019 Turussa on käynnistetty uudestaan "Nuoret tulessa" -toimintaa. Seurakunnan raamattukoulu aloitti toimintansa uudestaan syksyllä 2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Arkivet: Livets ord * Liikkeen omat sivut * Turun Elämän Sana * Lahden Elämän Sana * Uskonnot Suomessa-hanke, 06.03.2008 Luokka:Herätysliikkeet Luokka:Suomen uuskarismaattiset seurakunnat
MG-34

MG-34 ( eli konekivääri mallia 1934) on saksalainen toisen maailmansodan aikainen konekivääri. MG-34 tunnetaan maailman ensimmäisenä yleiskonekiväärinä, joka soveltui niin ilmatorjuntaan, jalkaväen tulitukiaseeksi kuin ajoneuvojen aseistukseksi. MG-34 suunniteltiin 1930-luvun alussa Rheinmetall-yhtiön insinööri Louis Stangen johdolla, ja se suunniteltiin alusta saakka vastaamaan Saksan armeijan tarpeita yleiskonekiväärinä. Ase hyväksyttiin käyttöön vuonna 1934 ja sen sarjatuotanto aloitettiin 1935. MG-34 toimi Wehrmachtin päätoimisena tulitukiaseena toisessa maailmansodassa aina vuoteen 1942, jolloin se vähitellen korvattiin nopeampaan sarjatuleen kykenevällä ja luotettavammalla MG-42:lla. Lisäksi MG-34:n valmistaminen oli kallista suhteessa MG-42:een ja sen tarkasti sovitetut osat kestivät taistelukenttien olosuhteita paljon MG-42:ta huonommin. MG-34 toimi kuitenkin sodan loppuun asti ajoneuvojen konekivääriaseistuksena. MG-34 sai sodan aikana useita rooleja. Jalkaväen tulitukiaseena sitä käytettiin haaratuella, joka mahdollisti nopean liikkumisen. Haaratuki voidaan kiinnittää joko piipun vaipan etuosaan tai piipun vaipan juureen, rungon eteen. Tarvittaessa nopeaa liikuteltavuutta käytettiin usein Gurttrommelia, pientä rumpulipasta, joka sisälsi yhden 50 patruunan vyön, jolloin vältettiin vyön sotkeutuminen ja aseen jumittuminen. Tuliasemassa MG-34 voitiin kiinnittää kiikaritähtäimellä varustettuun Lafette 34 -kolmijalkaan. Ilmatorjunta-aseena palvellessaan se voitiin kiinnittää tarkoitukseen suunniteltuun kolmijalkaan ja varustaa erityisellä ilmatorjuntatähtäimellä. MG-34:ssä on piipun pikavaihto-ominaisuus, ja ohjeiden mukaisesti vaihdetun piipun elinikä on 5 000–6 000 laukausta. == Kuvagalleria == MG34.jpg|MG-34 Lafette 34 -kolmijalalla, MG-34 haaratuella Gurttrommel -rumpulippaalla varustettuna, alimpana vaihtopiippu. Bundesarchiv Bild 101I-721-0386-15, Frankreich, Soldaten mit MG 34.jpg|Saksalaisia sotilaita käyttämässä MG-34:ää Ranskassa vuonna 1944. Bundesarchiv Bild 101I-028-1632-13, Frankreich, Küstenschutz mit Flak-MG.jpg|Ilmatorjuntakäyttöön muokattu versio aseesta. == Lähteet == *McNab Chris: Suuri asekirja. Helsinki: Gummerus 2008. ISBN 978-951-20-6890-6 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Suomalainen asekeräily: MG 34 *Modern Firearms, MG-34 Luokka:Konekiväärit
Paavo Riekkinen

Paavo Johannes Riekkinen (s. 14. kesäkuuta 1936) on suomalainen aivotutkija ja Kuopion yliopiston neurologian ja neurotieteiden laitoksen emeritusprofessori. Hänet tunnetaan kansainvälisesti erityisesti Alzheimerin tautia koskevista tutkimuksistaan. Hänellä ja vaimollaan on poika Paavo Riekkinen, joka myös toimi Kuopion yliopiston aivotutkijana. == Rikostuomiot == Riekkinen tuomittiin joulukuussa 1999 kahden vuoden vankeusrangaistukseen yliopiston tutkimusrahojen kavaltamisesta. Tuomio koostui törkeästä kavalluksesta, veropetoksesta ja törkeästä petoksesta). Vuonna 2008 hänet tuomittiin edellisvuoden joulukuussa vaimoonsa kohdistuneista pahoinpitelyistä neljän kuukauden ehdolliseen vankeuteen ja 30 päiväsakkoon. Riekkinen oli pahoinpidellyt puolisoaan aiheuttaen hengenvaarallisia vammoja. Riekkinen oli kuristanut, vahingoittanut teräaseella, lyönyt vasaralla sekä retuutanut puolisoaan hiuksista. Pahoinpitelyt tulivat ilmi vasta viikkojen päästä, kun puoliso kaatui ulkoillessaan ja lääkärikäynnin yhteydessä pahoinpitelyjäljet tulivat ilmi. ==Julkaisuja== * Enzymes of human cerebrospinal fluid in normal conditions and neurological disorders, Turku 1970 * Epilepsia opas aikuisille, Epilepsialiitto 1985, ISBN 951-99625-9-X * Nature of multiple sclerosis, MSS information corporation, New York 1973, ISBN 0-8422-7070-1 * New trends in epilepsy and its treatment: proceedings of the first Vaajasalo Epilepsy Symposium, Kuopio, May 18 and 19, Kuopion yliopisto 1989, ISBN 951-780-493-8 * Trypsin-like proteases in the rat submandibular gland and saliva: a biochemical and experimental study, Turku 1966 == Kirjallisuutta == * Jorma Palo : Oravasyndrooma : Rikollista rahaa pöyhimässä. WSOY 2003 ISBN 9510286974 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Riekkisen CV. archive.org 1999. Luokka:Suomalaiset neurotieteilijät Luokka:Kuopion yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Urpo Rinne

Urpo Kalervo Rinne (s. 21. elokuuta 1935 Parkano) on suomalainen neurologi. Hän toimi Turun yliopiston neurologian professorina vuosina 1969–2000. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Ikaalisten yhteiskoulusta vuonna 1954 Rinne alkoi opiskella lääketiedettä ja väitteli tohtoriksi vuonna 1960. Vuonna 1969 hänet nimitettiin Turun yliopiston neurologian professoriksi ja yliopistollisen keskussairaalan neurologisen osaston johtajaksi. Eläkkeelle hän jäi vuonna 2000. Vuonna 1987 Rinne sai ruotsalainen Per Algot Månberg -palkinnon Parkinsonin tautia käsittelevästä tutkimustyöstään, ja samana vuonna hänestä tuli myös Suomen Parkinson -liiton puheenjohtaja. Rinne kavalsi Parkinsonin tautiin sairastuneiden potilaiden sairauden tutkimukseen ja hoitoon myönnettyjä tutkimusvaroja ja siirsi niitä sveitsiläisille pankkitileilleen noin 60 miljoonaa markkaa ja suomalaisille pankkitileilleen noin 10 miljoonaa markkaa. Rinteen kavallus paljastui, kun Kuopion yliopiston patologian professori Kari Syrjänen sai yliopistolta vakavan varoituksen tekijänoikeuksien loukkaamisesta ja jäi kiinni veronkierrosta. Kun Syrjänen erotettiin professorin virasta, hän ilmiantoi professorikolleegansa Paavo Riekkisen tutkimusrahojen kavalluksesta. Riekkisen jutun tutkimusten yhteydessä alettiin tutkia myös Paavo Riekkisen samannimisen pojan toimia, ja hänen kauttaan paljastuivat Urpo Rinteen kavallukset.: Rikollista-rahaa- tieteenteon-nimissa.html Plagiointitutkija-blogi 28.11.2010 : Rikollista rahaa tieteenteon nimissäJorma Palo : Why did my colleagues turn to crime?, BMJ. 2004 May 1; 328(7447): 1083 Turun käräjäoikeus tuomitsi Rinteen 21. joulukuuta 2001 neljän vuoden vankeusrangaistukseen tutkimusrahojen kavaltamisesta. Rinne syyllistyi oikeuden mukaan 16 törkeään petokseen, erittäin raskauttavien asianhaarojen vallitessa hyötymistarkoituksessa tehtyihin virkarikoksiin, törkeään virka-aseman väärinkäyttöön sekä törkeään veropetokseen. Sekä Rinne että syyttäjä tyytyivät tuomioon eikä asiaa käsitelty Turun hovioikeudessa. Vuotta myöhemmin Rinteen pojat neurologian professori Juha Rinne (TYKS) ja neurologian ylilääkäri Jaakko Rinne (KYS) tuomittiin tuhansien eurojen sakkoihin perintö- ja lahjaveropetoksista. Maksettavaa kertyi Juha Rinteelle 5 810 euroa ja Jaakko Rinteelle 1 470 euroa. Rinne vältti syytteet Parkinson- potilaiden väärästä hoidosta, koska syyteoikeus ehti osassa tapauksista vanhentua ja muille tapauksille ei löydetty näyttöä törkeästä virka-aseman väärinkäyttämisestä. Terveydenhuollon oikeusturvakeskus totesi, että Rinne oli toiminut epäasianmukaisesti ja epäeettisesti, mutta hoitovirheitä ei löydetty. Parkinsonin taudin luonne tekee vaikeaksi näytön saamisen vammantuottamisesta, koska tauti etenee joka tapauksessa ja hoidolla voidaan vain helpottaa oireita.Urpo Rinne välttää syytteet Parkinson-potilaiden hoidosta, Turun Sanomat 28.2.2006 == Kirjallisuutta == * Jorma Palo : Oravasyndrooma : Rikollista rahaa pöyhimässä. WSOY 2003 ISBN 9510286974 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset neurotieteilijät Luokka:Talousrikoksista tuomitut henkilöt Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Seminaari

Seminaari voi tarkoittaa seuraavia: * seminaari, yliopistollinen kurssi, jossa opiskelijat pitävät esitelmiä toisilleen ja arvioivat niitä * vierailevien luennoitsijoiden pitämä kurssi esimerkiksi täydennyskoulutuksen tai muun syventävän tiedon antamiseksi * opettajaseminaari, kansakoulunopettajien valmistuslaitos * pappisseminaari, roomalaiskatolisen ja ortodoksisen kirkon pappeinkoulutuslaitos.
Yhdysvaltain federalistinen puolue

Yhdysvaltain federalistinen puolue toimi vuodesta 1787 vuoteen 1820. Tämän jälkeen puolue muuttui Whig-puolueeksi, jonka pohjalta nykyinen republikaaninen puolue syntyi. Federalistinen puolue pyrki unionin vallan laajentamiseen. Luokka:Yhdysvaltain puolueet
Whig-puolue (Yhdysvallat)

Yhdysvaltain Whig-puolue toimi vuosina 1834–1856. Se jatkoi federalistisen puolueen perinnettä. Whig-puolueen perustajat vastustivat presidentti Andrew Jacksonin politiikkaa, jota he pitivät liian itsevaltaisena, ja he antoivat presidentille pilkkanimen ”Kuningas Andrew”. Kaikkein yhtenäisimmin whigit äänestivät kongressissa intiaanipolitiikkaa koskevissa kysymyksissä. He vastustivat Jacksonin ja tämän seuraajan Martin Van Burenin linjaa, johon kuuluivat muun muassa pakkosiirrot. Orjuuskysymys ja erityisesti vuoden 1850 kompromissi aiheuttivat puolueen hajaantumisen. Pohjoisvaltioissa sen kannattajat perustivat nykyisinkin toimivan republikaanisen puolueen. Myös Know Nothing -puolue sai kannattajia entisistä whigeistä, ja sisällissodan jälkeen heitä liittyi Etelävaltioiden demokraatteihin. Konservatiivisia whigejä oli liittynyt demokraatteihin jo ennen sotaa. Yhdysvaltain nykyisessä poliittisessa keskustelussa viitataan joskus whigeihin esimerkkinä puolueesta, joka menetti kannattajansa ja olemassaolon syynsä. Tällöin pohditaan yleensä sitä, voisiko vastaavaa tapahtua nykyaikana. Kyseistä rinnastusta käytti jo filosofi Nicholas Butler 1930-luvulla. == Yhdysvaltain Whig-presidentit == Presidentti Toimikausi William Henry Harrison 1841 John Tyler 1841–1845 Zachary Taylor 1849–1850 Millard Fillmore 1850–1853 == Katso myös == * Whigit (Ison-Britannian historiallinen poliittinen suuntaus) * Luettelo Yhdysvaltain Whig-puolueen puoluekokouksista == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain puolueet
Eskimo

Eskimo voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Eskimokansoihin kuuluvaa ihmistä * Eskimokieliä yleensä * Eskimokäännöstä kajakilla * eskimo, suklaalla kuorrutettu jäätelöpuikko * eskimo, eskimokangas, paksu karstavillalangasta valmistettu päällysvaatekangas * Eskimo Finland, suomalainen yritys * Ezkimo, suomalaisen muuskon Mikko Mutenian taiteilijanimi ;Britannian kuninkaallinen laivasto * HMS Eskimo (F75), Tribal-luokan hävittäjä * HMS Eskimo (F119), Tribal-luokan fregatti
ISO 8859-4

ISO 8859-4 on ISO 8859 -standardiin kuuluva kahdeksanbittinen merkistö. Se tunnetaan myös nimellä Latin-4 tai pohjoiseurooppalainen. Se suunniteltiin alun perin grönlannin, latvian, liettuan, saamen ja viron kirjoittamiseen. ISO 8859-10 ja Unicode ovat lähes korvanneet sen. *SP on välilyönti. *Merkki 7F16 ei ole määritelty, mutta yleensä se vastaa backspace-näppäimestä tulevaa koodia. *NBSP on sitova välilyönti. *SHY on SOFT HYPHEN, joka on HTML-kielessä määritelty tavutusvihjeeksi. *Merkkejä 0016–1F16 ja 7F16–9F16 ei määritellä ISO 8859 -standardissa. IANAn standardoinnissa ne vastaavat samoja ohjausmerkkejä kun ASCII-merkistön vastaavat merkit. == Lähteet == 4
ISO 8859-5

ISO 8859-5 on ISO 8859 -standardiin kuuluva kahdeksanbittinen merkistö. Se suunniteltiin tukemaan kyrillisillä kirjaimilla kirjoitettuja kieliä, kuten bulgariaa, valkovenäjää, venäjää ja ukrainaa. Siitä puuttuu kuitenkin ukrainan Ґ-kirjain, joka ei ollut käytössä ennen vuotta 1991. ISO 8859-5 ei ikinä levinnyt laajaan käyttöön. KOI8-R ja KOI8-U ja Windows-1251 ovat paljon yleisempiä. Nämä pyritään korvaamaan Unicode-merkistöllä. *sp on välilyönti *del ei ole määritelty, mutta yleensä se vastaa backspace-näppäimestä tulevaa koodia. *nbsp on sitova välilyönti *merkki AD on SOFT HYPHEN, joka on HTML- kielessä määritelty tavutusvihjeeksi *merkkejä 00–1F ja 7F–9F ei määritellä ISO 8859 -standardissa. IANAn standardoinnissa ne vastaavat samoja ohjausmerkkejä kun ASCII-merkistön vastaavat merkit. 5
ISO 8859-9

ISO 8859-9, Latin-5 tai turkkilainen on ISO 8859 -standardiin kuuluva kahdeksanbittinen merkistö. Se suunniteltiin kattamaan turkkilaiset kielet, ja siten olemaan käyttökelpoisempi kuin ISO 8859-3. Se on lähes identtinen ISO 8859-1:n kanssa, lukuun ottamatta kuutta merkkiä: Koodipaikka 0xD0 0xDD 0xDE 0xF0 0xFD 0xFE 8859-9 Ğ İ Ş ğ ı ş 8859-1 Ð Ý Þ ð ý þ *sp on välilyönti *del ei ole määritelty, mutta yleensä se vastaa backspace-näppäimestä tulevaa koodia. *nbsp on sitova välilyönti *merkki AD on SOFT HYPHEN, joka on HTML-kielessä määritelty tavutusvihjeeksi *merkkejä 00–1F ja 7F–9F ei määritellä ISO 8859 -standardissa. IANAn standardoinnissa ne vastaavat samoja ohjausmerkkejä kun ASCII-merkistön vastaavat merkit. 9
ISO 8859-10

ISO 8859-10 eli Latin-6, on ISO 8859 -standardiin kuuluva kahdeksanbittinen merkistö. Se suunniteltiin kattamaan pohjoismaiset kielet paremmin kuin ISO 8859-4. *sp on välilyönti *del ei ole määritelty, mutta yleensä se vastaa backspace-näppäimestä tulevaa koodia. *nbsp on sitova välilyönti *merkki AD on SOFT HYPHEN, joka on HTML-kielessä määritelty tavutusvihjeeksi *merkkejä 00–1F ja 7F–9F ei määritellä ISO 8859 -standardissa. IANAn standardoinnissa ne vastaavat samoja ohjausmerkkejä kun ASCII-merkistön vastaavat merkit. 10
Tähtiniemen silta

thumb|305x305px|Silta kuvattuna pohjoisen suunnasta nähtynä. Tähtiniemen silta on Heinolassa sijaitseva liittorakenteinen vinoköysisilta, joka valmistui Heinolan ohitustien ohella marraskuussa 1993.Aitta 2004, s. 496–497 Sen kautta kulkee valtatien 4 liikenne nelikaistaisena moottoritienä. Silta ylittää Ruotsalaisen Tähtiniemen kohdalta. Vaakasuunnassa kaarevaAitta 2004, s. 248 silta on Heinolan vaikuttava maamerkki.Aitta 2004, s. 249 == Mitat == Tähtiniemen silta on kokonaispinta-alaltaan (20 929 m²) Suomen suurin ja kokonaispituudeltaan toiseksi pisin Raippaluodon sillan jälkeen. Sen kokonaispituus on 924 metriä ja hyötyleveys 22 metriä, pohjoispäässä liki 30 metriä. H-kirjaimen muotoinen pyloni ulottuu 105 metrin korkeuteen järven pinnasta. 12-aukkoisen sillan pisin jänne on 165 metriä, toiseksi pisin on 127 metriä. == Rakenne == Suunnittelukilpailuvaiheessa sillan pyloni oli terästä, mutta se toteutettiin teräsbetonisena. Pyloni on paikallavalua ja tehty kiipeävällä muottikalustolla. Sillan kannen tukena on kaksi sillan pituussuuntaista teräksista hitsattua palkkia, joiden korkeus on noin 3,3 metriä, lisäksi niiden välissä on sekundäärinen kannatin. Pääpalkkien väli on 14 metriä. Silta kannen teräsrunkoon kuuluu vielä poikittainen teräspalkisto. Kannen teräsrakenne työnnettiin paikoilleen perinteisesti maatukien takaa vaiheittain siirtäen. Sillan kansilaatta on valettu 45 osassa. Koska pääpalkit ovat korkeita, vinoköysiä on vain kuusi kummallakin siltakannen reunalla, paksuimmat köydet ovat halkaisijaltaan noin 200 millimetriä. Vinoköydet on sijoitettu harppumaisesti eli samansuuntaisesti. == Tekijät == Tähtiniemen silta perustuu Tielaitoksen vuonna 1988 järjestämään rakennusinsinööritaitokilpailuun. Kilpailu oli kutsukilpailu neljälle toimistolle, ehdotuksia tuli kaikkiaan 10. Kilpailun voitti oululainen suunnittelutoimisto SuunnitteluKortes ehdotuksellaan Heinolan Tähti. Toimisto saksalaisine kumppaneineen myös suunnitteli sillan. Suunnittelusta vastasivat insinööri Algot Kettunen, tekniikan lisensiaatti Esko Järvenpää ja insinööri Pentti Pohjola. Vinoköysiosuuden ja pylonin pääsuunnittelija on diplomi- insinööri Wilhelm Zellner saksalaisesta insinööritoimisto Leonhart, Andrä und Partner GmbH:sta. Suunnittelukilpailuvaiheessa oli konsulttina myös diplomi- insinööri, arkkitehti Jussi Tervaoja. Sillan teräsrakenteet toimitti ja asensi ylivieskalainen PPTH Teräs. Muutoin sillan urakoi YIT-Yhtymä, joka suunnitteli itse sillan vedenalaiset paalutetut peruslaatat. Tähtiniemen sillan rakentaminen maksoi yhteensä 165 miljoonaa markkaa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Heinolan liikenne Luokka:Valtatie 4 Luokka:Vinoköysisillat Luokka:Heinolan rakennukset ja rakennelmat
Harmaavalas

Harmaavalas (Eschrichtius robustus) on valaiden lahkoon kuuluva laji. Harmaavalaiden heimoon Eschrichtiidae kuuluu vain yksi suku Eschrichtius ja siihen yksi valaslaji, harmaavalas. Harmaavalaat vaeltavat vuosittain pitkiä matkoja päästäkseen lisääntymisalueilleen. == Koko ja ulkonäkö == Täysikasvuisena uros on noin 15 metriä pitkä ja naaras 13. Harmaavalas painaa noin 20–37 tonnia ja voi elää jopa 77-vuotiaaksi. Lajille tyypillinen harmaa- valkoinen laikukas väri johtuu loiseläinten jättämistä arvista. Harmaavalaan täplikäs ulkonäkö johtuu sadoista valaan päähän ja selkään tarttuneista valasrokoista. Kyseessä ovat pienet ja kovakuoriset merieliöt. Muita ilmeistä ärsytystä aiheuttavia loisia ovat runsaslukuiset valastäit, jotka nekin ovat äyriäisiä. Ne elävät ja lisääntyvät valaan paksun ihon poimuissa. == Levinneisyys == Tyynellä valtamerellä elää kaksi populaatiota. Pienempi vaeltaa Ohotan meren ja eteläisen Korean välillä ja suurempi Alaskan edustalta Kalifornian niemimaan rannikolle Baja Californiaan. Pohjois-Atlantin populaatio pyydettiin sukupuuttoon noin 300 vuotta sitten. == Ravinto == Valaat jakautuvat ravinnonhankinnan ja rakenteensa mukaan kahteen alalahkoon, hetulavalaat ja hammasvalaat. Harmaavalas kuuluu hetulavalaiden alalahkoon. Hetulavalailla on hampaiden paikalla hetulat eli sarveisaineesta rakentuneet levyt, joista riippuvien ripsien avulla ne siivilöivät vedestä ravinnokseen pieneliöitä. Toisin kuin monet muut valaat, harmaavalas etsii ravintonsa merenpohjasta. Se imaisee syötävää pohjalta sen sijaan, että haalisi sitä suuhunsa uidessaan. Valas pyörähtää kyljelleen ja kyntää kuonollaan mutaa ja hiekkaa. Pohjan kerrostumat pöllähtävät veteen, ja valas imaisee ne suunnattoman vesimäärän mukana suuhunsa. Pohjasta noustessaan harmaavalas purskauttaa veden suustaan kielellään, jolloin syötävä aines jää hetuloihin. Se syö äyriäisiä, nilviäisiä, matoja ja pikkukaloja. Toimet pohjassa ovat sen verran rajuja, että valaalle jää usein muistoksi päähänsä arpia. Harmaavalas aterioi kesällä miltei kaiken aikaa, sillä sen on koottava rasvavarastoja talven pitkää paastokautta varten. == Lähteet == Luokka:Hetulavalaat
Mare Imbrium

Mare Imbrium eli Sateiden meri on yksi Kuun meristä (mare). Se on laavan täyttämä törmäysallas. Imbriumin iäksi on määritelty 3,85 miljardia vuotta ja altaan synty on samalla Kuun geologian imbrisen kauden alku. Sen läpimitta on noin 1200 kilometriä. Mare Imbrium on Giovanni Battista Ricciolin nimeämä.. Imbrium on Kuun toiseksi suurin meri Oceanus Procellarumin jälkeen ja se erottuu helposti paljaalla silmällä. Se muodostaakin "Kuun kasvojen" toisen "silmän". Alue on noin kolme kertaa Suomen pinta-alan kokoinen. Meren luoteislaidalla on Sinus Iridum eli Sateenkaartenlahti. Koillislaidalla suuri tummapohjainen kraatteri Plato. Idässä meri rajoittuu Montes Alpes -vuoriin eli Alppeihin. Alueen kaakkoiskulmassa on kolmen suurehkon kraatterin muodostama selvästi erottuva ketju, jossa ovat kraatterit Kuun karttapohjoisesta etelään Cassini, Aristillus ja Archimedes. Archimedeen eteläpuolella on Palus Putradensis ja edelleen Montes Apenninus. Lounaassa Imbrium vaihtuu Oceanus Procellarumin alueeseen. Neuvostoliiton laskeutuneista kuuluotaimista Luna 17 ja sen kuukulkija Lunokhod laskeutuivat Imbriumissa sijaitsevaan vanhaan kraateriin. Lunokhod oli kuvayhteydellä kauko-ohjattava. Kulkijalla suoritettiin spektrografisia määrityksiä alkuaineiden pitoisuuksista, lujuusmittauksia sekä aurinkovuon mittauksia. Ajon suunnittelua varten ja itse ajoa varten asennetuilta kameroilta saatiin luonnollisesti kuvamateriaalia. == Lähteet == Imbrium
Giovanni Riccioli

Giovanni Battista Riccioli (17. huhtikuuta 1598 Ferrara, Italia – 25. kesäkuuta 1671 Bologna, Italia) oli italialainen jesuiitta ja tähtitieteilijä. Hän omisti uransa Kuun tutkimiselle yhdessä Francesco Maria Grimaldin kanssa ja hänen tärkeimpiin kirjallisiin tuotoksiinsa lukeutuu muun muassa laaja tähtitieteen esitys Almagestum novum vuodelta 1651. Merkittävä osa Kuun nimistöstä on tämän parivaljakon perua. Hänen havaintokohteisiinsa lukeutui myös Saturnus, ja hän ensimmäisenä huomasi Mizarin olevan kaksoistähti. Ricciolin muuta kirjallista tuotantoa olivat muun muassa: Geographiae et hydrographiae reformatae libri (1661), Astronomia reformata (1665), Chronologia reformata (1669) ja Tabula latitudinum et longitudinum (julkaistu 1689). Hän myös vastusti kopernikaanista maailmankuvaa, mutta nimesi siltikin yhden Kuun kraatterin Kopernikuksen mukaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset tähtitieteilijät Luokka:Italialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1598 syntyneet Luokka:Vuonna 1671 kuolleet