EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Johan Henrik Martin

Johan Henrik Martin (22. kesäkuuta 1848 Jyväskylä – 19. kesäkuuta 1873 Viipuri) oli suomalainen pastori joka kuului evankeliseen liikkeeseen.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Johan Henrik MartinKari Vappula : Hengellistä häiriköintiä Viipurissa. Kaarlo Rahikainen ja Johan Henrik Martin Aviottomana lapsena syntyneen Martinin äiti oli kauppiaanleski Margareta Katarina Martin, o.s. Lithovius. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän alkeisopistosta 1867 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1870. Martin vihittiin papiksi 1871. Martin oli kirkkoherran apulaisena Kangasniemellä 1871 ja Viipurin maa- ja kaupunkiseurakunnassa 1871-1872. Hän oli virka- ja armovuoden saarnaajana Ristiinassa vuodesta 1872. Hän koki hengellisen murroksen 1869 ja tutustui Fredrik Gabriel Hedbergin kirjaan Uskon oppi autuuteen joka teki häneen syvän vaikutuksen. Viipurissa asuessaan hän piti hengellisiä kokouksia yhdessä Viipurin diakonissalaitoksen orpokodin opettajan Kaarlo Rahikaisen (1848–1909) kanssa. Kokoukset keräsivät paljon väkeä mutta Martinia alettiin joissain piireissä syyttää antinomismista ja hengellisestä häiriköinnistä. Keuhkotautia sairastanut Martin kuoli kesäkuussa 1873 Viipurissa. Hänet haudattiin Viipuriin Sorvalin hautausmaalle. Johan Henrik Martin oli naimisissa vuodesta 1871 Johanna Viktoria Granholmin kanssa. Heidän poikansa oli asemapäällikkö Martin Martin (1872–1945).Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Martin Martin == Teoksia == * Lohdutus ja kehoitus uskovaisille kirjoitettu Elokuussa 1872. Akkanen, Viipuri 1877 * Kolme virvoitus-saarnaa. Ensimäinen : Uskovaisen kunnia ja uskottoman häpeä. - Toinen : Jesuksen nimi. - Kolmas : Kehoitus-kirje Kristuksen uskovaiselle seurakunnalle. Rantanen, Mikkeli 1888 * Lähetys-Kirje, Norrgrenílle Pastori Joh. Henr. Martinílta, Wiipurista, 1871. Martin, Tampere 1890 == Kirjallisuutta == * Ilmari Karvonen : Kaksi todistajaa : Johan Henrik Martin ja Karl Gustaf Sirén : piirteitä evankelisen liikkeen historiasta Viipurissa ja sen ympäristöllä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1936 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1848 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten normaalimatka

Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten normaalimatkan kilpailu alkoi 6. joulukuuta 2018 Pokljukassa, Sloveniassa ja se päättyy 12. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa. ==Yhteenveto== Tapahtuma Voittaja Toinen Kolmas Pokljuka 15 km normaalimatka tiedot Canmore 15 km normaalimatka tiedot Östersund 15 km normaalimatka tiedot ==Tilanne== # Nimi POK CAN ÖST Yht. 1 60 60 2 54 54 3 48 48 4 43 43 5 40 40 6 38 38 7 36 36 8 34 34 9 32 32 10 31 31 11 30 30 12 29 29 13 28 28 14 27 27 15 26 26 16 25 25 17 24 24 18 23 23 19 22 22 20 21 21 21 20 20 22 19 19 23 18 18 24 17 17 25 16 16 26 15 15 27 14 14 28 13 13 29 12 12 30 11 11 31 10 10 32 9 9 33 8 8 34 7 7 35 6 6 36 5 5 37 4 4 38 3 3 39 2 2 40 1 1 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto naisten normaalimatka
Ampumahiihdon maailmancup 2018–2019 – naisten viesti

Ampumahiihdon maailmancupin 2018–2019 naisten viesti alkoi 16. joulukuuta 2018 Hochfilzenissa, Itävallassa ja se päättyy 16. maaliskuuta 2019 Östersundissa, Ruotsissa. ==Yhteenveto== Tapahtuma Voittaja Tulos Toinen Tulos Kolmas Tulos Hochfilzen 4 x 6 km viesti tiedot Lisa Vittozzi Alexia Runggaldier Dorothea Wierer Federica Sanfilippo 1.10.58,7 Linn Persson Mona Brorsson Emma Nilsson Hanna Öberg 1.11.07,1 Anaïs Chevalier Julia Simon Célia Aymonier Anaïs Bescond 1.11.10,5 Oberhof 4 x 6 km viesti tiedot Jevgenija Pavlova Margarita Vasileva Larisa Kuklina Jekaterina Jurlova-Percht 1.18.46,3 Karolin Horchler Franziska Hildebrand Franziska Preuß Denise Herrmann 1.19.19,8 Lucie Charvátová Veronika Vítková Markéta Davidová Eva Puskarčíková 1.19.23,0 Ruhpolding 4 x 6 km viesti tiedot Julia Simon Anaïs Bescond Justine Braisaz Anaïs Chevalier 1.09.27,7 Synnøve Solemdal Ingrid Landmark Tandrevold Tiril Eckhoff Marte Olsbu Røiseland 1.09.39,2 Vanessa Hinz Laura Dahlmeier Franziska Preuß Denise Herrmann 1.09.51,1 Canmore 4 x 6 km viesti tiedot Östersund 4 x 6 km viesti tiedot ==Tilanne== # Joukkue HOC OBE RUH CAN ÖST Yht. 1 48 40 60 148 2 43 60 40 143 3 36 54 48 138 4 38 43 54 135 5 54 36 43 133 6 60 26 30 116 7 32 48 32 112 8 40 32 34 106 9 27 38 38 103 10 34 34 26 94 11 29 31 31 91 12 30 30 28 88 13 25 28 29 82 13 28 29 25 82 15 26 24 27 77 16 22 25 23 70 17 24 21 24 69 18 21 27 20 68 19 31 DNF 36 67 20 23 20 22 65 21 20 23 19 62 22 -- 22 21 43 23 19 -- -- 19 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto naisten viesti
Tomininlahti

Tomininlahti (, ) on päiväntasaajalla Indonesian Itä-Intian saaristossa, sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu etelässä, lännessä ja pohjoisessa Sulawesin saareen ja idässä Molukkienmeren länsirajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Tomininlahden omaksi merialueekseen. Merialueelle sijoittuvista saarista suurin saariryhmä on nimeltään Togeansaaret (tai Togiansaaret), jossa toimii Togeansaarten kansallispuisto. Kuva:Kadidiri, morning view (6972093459).jpg|Rantanäkymä Kadidiriltä (Togeansaaret). Kuva:Togian ferry1.JPG|Näkymä Togeansaarten lautalta (2005). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tyynenmeren lahdet Luokka:Indonesian maantiede
Chrysler Europe

Chrysler Europe oli yhdysvaltalaisen Chryslerin eurooppalainen osasto, joka toimi vuosina 1967–1979. Siihen kuuluivat ranskalainen autonvalmistaja Simca, brittiläinen Rootes Group ja espanjalainen Barreiros. Talousvaikeuksiin joutunut Chrysler myi eurooppalaisen osastonsa ranskalaiselle PSA-konsernille vuonna 1978 nimellisellä yhden dollarin hinnalla. == Historia == Chryslerilla ei ollut vahvaa jalansijaa Euroopassa, toisin kuin kilpailevalla General Motorsilla, joka omisti saksalaisen Opelin ja brittiläisen Vauxhallin. Vuonna 1958 Chrysler osti Fordilta 15 prosenttia ranskalaisen Simcan osakkeista. Omistusosuus kasvoi 63 prosenttiin vuonna 1963, kun Chrysler osti Fiatin osuuden Simcasta. Samana vuonna Chrysler hankki lisäksi 35 prosenttia espanjalaisesta Barreirosista, josta tuli kokonaan osa Chrysler Europea vuonna 1969. Chrysler oli vuonna 1962 epäonnistunut aikeissaan ostaa osuus brittiläisestä Leyland Motorsista, mutta vuonna 1964 se puolestaan osti 30 prosentin osuuden Rootes Groupista. Chrysler osti yhtiön kokonaan itselleen vuonna 1967. Rootesista tuli vuonna 1970 muodollisesti Chrysler (UK) Ltd. ja Simcasta Chrysler (France). Rootesin valmistama Hillman-merkki lakkautettiin vuonna 1976, jonka jälkeen sen malleista tuli Chryslereita. Vuonna 1978 Chrysler Europe myytiin nimellisellä yhden dollarin hinnalla ranskalaiselle PSA-konsernille. Uusi omistaja lopetti Simca-merkin käytön ja muutti sen entiset mallit Talbot-merkkisiksi, samoin kuin aiemmin Chrysler-merkillä myydyt mallit. Chrysler säilytti oikeudet Avenger-malliin, jonka valmistuksen PSA-konserni lopetti vuonna 1981. Chrysler kuitenkin jatkoi mallin valmistusta Etelä-Amerikassa. == Mallit == *Chrysler 180 (1970–1979, tämän jälkeen Talbot- merkkisenä vuoteen 1982 saakka) * Chrysler Alpine / Simca 1307 (1975–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1986 saakka) * Chrysler Avenger (1976–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1981 saakka, Chrysler myös jatkoi valmistusta Etelä-Amerikassa) * Chrysler Horizon (1978–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1987 saakka) * Chrysler Hunter (1976–1979) * Chrysler Sunbeam (1977–1979, tämän jälkeen Talbot-merkkisenä vuoteen 1981 saakka) == Lähteet == *
Prinsessa Ruusunen (vuoden 1987 elokuva)

Prinsessa Ruusunen () on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, joka perustuu Charles Perrault’n klassikkosatuun. Elokuvan on ohjannut David Irving, ja sen pääosissa nähdään Morgan Fairchild, Tahnee Welch, Nicholas Clay ja Sylvia Miles. Elokuva on esitetty Suomen televisiossa joulukuussa 1990. Se on julkaistu myös videona ja DVD:nä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenelokuvat Luokka:Vuoden 1987 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Cannon Groupin elokuvat
46P/Wirtanen

Komeetta 46P/Wirtanen on nimetty löytäjänsä Carl A. Wirtasen mukaan, joka työskenteli Lickin observatoriossa. Komeetta on halkaisijaltaan kilometrin mittainen, ja se on jäästä ja sorasta koostuva löyhä kappale. Sen kiertoaika auringon ympäri on noin 5,4 vuotta.Komeetta Wirtanen ohittaa maan Yle 16.12.2018 Joulukuussa 2018 komeetta ohitti Maan poikkeuksellisen läheltä, noin 30 Maa–Kuu-etäisyyden päästä, ja tästä syystä se näkyi Maahan kirkkaampana kuin yleensä. == Lähteet == Luokka:Komeetat
Stanislav Tšertšesov

Stanislav Salamovitš Tšertšesov (, , s. 2. syyskuuta 1963 Alagir, Pohjois- Ossetian ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto, nykyinen Pohjois-Ossetia, Venäjä) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Stanislav Tšertšesov National Football Teams-sivustolla * * Stanislav Tšertšesov (jalkapallovalmentaja) Transfermarkt-sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Neuvostoliittolaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Venäläiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Venäläiset jalkapallovalmentajat
Boninlahti

Boninlahti tai Bonenlahti (, ) on Indonesian Itä-Intian saaristossa sijaitseva merenlahti ja merialue, joka rajautuu lännessä, pohjoisessa ja idässä Sulawesin saareen ja etelässä Bandanmeren koillisrajaan. Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) listaa Boninlahden omana merialueenaan. ==Lähteet== Luokka:Tyynenmeren lahdet Luokka:Indonesian maantiede
Air Manilan lento 702

Air Manilan lento 702 oli Air Manilan tilauslento Wake Islandilta Guamin kautta Manilaan. Lennolla 4. kesäkuuta 1976 käytetty Lockheed L-188A Electra syöksyi maahan lähellä Aganan merivoimien lentotukikohtaa Guamilla moottorivikaa seuranneen miehistön virheen vuoksi. Kaikkien lennolla olleiden 45 ihmisen lisäksi yksi ihminen sai surmansa maassa, ja kaksi loukkaantui. == Tapahtumat == Lento 702 lähti Wake Islandilta kello 9.09 paikallista aikaa (21.29 GMT) ja saapui Guamille kello 12.11 (2.11 GMT). Matkustajat nousivat koneesta, ja koneen moottorin numero 2 potkurin lepuutusmekanismia huollettiin. Matkustajat nousivat takaisin koneeseen, ja miehistö käynnisti kaikki neljä moottoria ilman vaikeuksia. Lähtökiidon aikana moottori numero 3 sammui. Kapteeni päätti jatkaa lentoonlähtöä, vaikka päätöksentekonopeutta ei vielä ollut saavutettu ja lentoonlähdön olisi siten voinut turvallisesti keskeyttää. Koneen noustessa ilmaan tai heti sen jälkeen moottorin numero 3 potkuri lepuutettiin. Kone nousi noin 30 metrin korkeuteen lentäen oikealle kallistuneena. Miehistö nosti laskutelineet ja veti laskusiivekkeet sisään. Kone menetti tällöin vakautensa, sen nokka nousi ylös ja se osui nousevaan maastoon nokka ylhäällä noin 1,3 kilometrin päässä kiitotiestä. Koneen perä raahautui maata pitkin noin 70 metriä, minkä jälkeen kone törmäsi lentoaseman verkkoaitaan, ylitti sen toisella puolella olevan tien ja syttyi tuleen. Se pysähtyi noin 1,5 kilometrin päähän kiitotiestä. Kaikki 33 matkustajaa ja 12 miehistön jäsentä saivat onnettomuudessa surmansa. Lisäksi kone osui tietä ylittäessään autoon, jonka kuljettaja menehtyi. Onnettomuuspaikan lähellä kotinsa ulkopuolella seisseet äiti ja poika saivat pahoja palovammoja palavan polttoaineen lämmöstä ja loukkaantuivat pahoin lentävien romun kappaleiden osuttua heihin. == Onnettomuuden syyt == Onnettomuustutkinnassa todettiin, että miehistö veti laskusiivekkeet sisään liian aikaisin koneen lentäessä kolmella moottorilla. Laskusiivekkeiden vetäminen sisään johti nousukyvyn menetykseen, ja kone ei ollut vielä ehtinyt nousta riittävän korkealle ylittääkseen ympäröivän maaston. Lisäksi onnettomuuden syntyyn vaikutti kapteenin päätös jatkaa lentoonlähtöä yhden moottorin sammuttua. == Lähteet == Luokka:Lento-onnettomuudet Guamilla Luokka:Vuoden 1976 lento-onnettomuudet
Gunfighter Ballads and Trail Songs

Gunfighter Ballads and Trail Songs on Marty Robbinsin studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1959. AllMusicin mukaan albumi on toisen maailmansodan jälkeisen aikakauden vaikuttavin western-albumi. Albumin kappale ”El Paso” oli ensimmäinen western-kappale, joka voitti Grammy-palkinnon. Albumi äänitettiin kahdeksassa tunnissa Nashvillessä 7. huhtikuuta 1959. Levy julkaistiin syyskuussa 1959. CD-versio ilmestyi vuonna 1999. loc.gov. Viitattu 16.12.2018 truewestmagazine.com. Viitattu 16.12.2018 Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. Vuonna 2016 Gunfighter Ballads and Trail Songs otettiin säilytettäväksi kulttuurisesti, historiallisesti ja taiteellisesti merkittävänä äänitteenä Kongressin kirjaston ylläpitämään National Recording Registry -rekisteriin. Rekisterin tarkoitus on lisätä tietoisuutta yhdysvaltalaisen ääniteperinnön säilyttämiseksi. loc.gov. Viitattu 16.12.2018 == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == *AllMusic Review by Bruce Eder *Discogs *Gunfighter Ballads and Trail Songs === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset countryalbumit Luokka:Vuoden 1959 albumit
Incheonin satama

Incheonin satama (, ; UN/LOCODE: KR INC ) on Etelä-Korean Incheonin kaupungissa toimiva suursatama. Incheon on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan kokonaisrahtimäärältään (2016: 161,3 milj. t) Etelä-Korean neljänneksi suurin satama ja konttiliikenteessä toiseksi suurin satama (2,679 milj. TEU). Incheon kuuluu maailman 40 suurimman rahtisataman joukkoon. Rahtimäärällä sitä vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busanin (349,7 milj. t), Gwangyangin (Kwangyang; 283,1 milj. t) ja Ulsanin satamat (175,4 milj. t). Nykyisen kauppasataman kehittyminen juontaa vuoteen 1883, jolloin Korean ja Japanin välillä solmitussa sopimuksessa Incheon nimettiin yhdeksi kolmesta Korean kansainvälisestä kauppapaikasta. Kuva:Incheon-port.jpg|Incheonin satama (2007). Kuva:Ferry Sewol 1.jpg|Lautta "Sewol" Incheonin satamassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Incheon (Port), Korea (KR) (marinetraffic.com) Luokka:Etelä-Korean satamat Luokka:Incheon
Ulsanin satama

Ulsanin satama (, ; UN/LOCODE: KR USN) on Etelä-Korean Ulsanin kaupungissa toimiva suursatama. Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 175,4 milj. t) Etelä-Korean kolmanneksi vilkkain satama, ja se luettiin myös maailman 30 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä arvioituna Ulsanin satamaa vilkkaampia eteläkorealaisia satamia olivat Busan (349,7 milj. t) ja Gwangyangin satama (Kwangyang; 283,1 milj. t). Nykyinen satama avattiin vuonna 1963. Kalastuksen tukikohtana ja kalastussatamana seutu on toiminut huomattavasti pitempään, sillä seudun kalliopiirroksista on löydetty luokkaa 8 000 vuotta vanhoja kuvauksia valaanpyynnistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ulsan (Port), Korea (KR) (marinetraffic.com) Luokka:Etelä-Korean satamat
CA-luokka

CA-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän aluksen muodostama pienoissukellusveneluokka, joka oli käytössä toisessa maailmansodassa. == Suunnittelu == Kahden ensimmäisen Capronin suunnitteleman aluksen uppouma oli pinnalla 13,5 ja sukelluksissa 16,4 tonnia. Niiden pituus oli kymmenen, leveys 1,96 ja syväys 1,60 metriä. Alusten voimanlähteenä oli pinta-ajossa 60 hevosvoiman dieselmoottori ja sukelluksissa 25 hevosvoiman sähkömoottori. Aseisuksena aluksilla oli kaksi 450 millimetrin torpedoputkea, joihin aluksilla ei ollut lisätorpedoita. Alukset oli alun perin suunniteltu rannikkokohteiden suojaamiseen, mutta myöhemmin ne siirrettiin iskemään suojattuihin kohteisiin kuten sotasatamiin.Gardiner, Robert s. 311 Toiset kaksi alusta olivat kooltaan hieman suurempia, mutta niiden uppouma oli hieman pienempi ollen pinta-ajossa 12,6 ja sukelluksissa 13,8 tonnia. Alusten pituus oli 10,47, leveys 1,90 ja syväys 1,83 metriä. Alusten voimanlähteenä oli ainoastaan 25 hevosvoiman Marelli-sähkömoottori, joka mahdollisti pinnalla seitsemän ja sukelluksissa kuuden solmun nopeuden. Ne oli nimenomaan suunniteltu satamiin suunnattuihin hyökkäyksiin kuten kahdella ensimmäisellä oli tehty 1941-1942, joten alusten aseistuksena oli kahdeksan 100 kilogramman ja kaksikymmentä 20 kilogramman räjähdyspanosta. == Alukset == CA-luokan sukellusveneetregiamarina.net Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Kohtalo CA 1 Caproni Taliedo 15. huhtikuuta 1938 miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943 CA 2 Caproni Taliedo huhtikuu 1938 miehistönsä upottama 1944 CA 3 Caproni Taliedo tammikuu 1943 miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943 CA 4 Caproni Taliedo tammikuu 1943 miehistönsä upottama 9. syyskuuta 1943 == Lähteet == * === Viitteet === *
Euroopan kirkkojen konferenssi

Euroopan kirkkojen konferenssi () on protestanttisten kirkkojen yhteiselin. Se perustettiin vuonna 1959 lisäämään suvaitsevaisuutta toisen maailmansodan rikkomaan Eurooppaan. Sen ensimmäiseen yleiskokoukseen Tanskan Nyborgissa 1959 osallistui yli 40 kirkkoa. == Konferenssin toiminta nykyään == Konferenssin viimeisin, 15. yleiskokous järjestettiin vuonna 2018 Serbian Novi Sadissa. Tällöin jäseniä viiden vuoden välein pidettävässä kokouksessa oli jo 114. Nykyään konferenssi pyrkii edistämään kirkkojen yhteyttä, rauhaa ja ihmisoikeuksia Euroopassa. Konferenssin pääkonttorit sijaitsevat Brysselissä ja Strasbourgissa. == Roomalaiskatolinen kirkko == Roomalaiskatolinen kirkko on jäsenmäärältään suurin ja täten vaikutusvaltaisin kristillinen kirkkokunta. Suuren päättäjän puuttuessa konferenssilla saattaa olla vaikeuksia joidenkin päätösten tekemisessä. Onneksi roomalaiskatolisuudella on kuitenkin suhteellisen läheiset välit konferenssiin sen jäsenen, Euroopan katolisten piispainkokousten neuvoston kautta. == Suomen kirkot == Suomen evankelis- luterilainen ja ortodoksinen kirkko olivat osallisina viimeisessä yleiskokouksessa ja ovat konferenssin vakituisia jäseniä. Lisäksi Suomen Ekumeeninen Neuvosto toimii tarkkailijajäsenenä. == Lähteet == Luokka:Ekumeeniset järjestöt Luokka:Kristinusko Euroopassa
V-Cord

V-Cord on Sanyon kehittämä videonauhurijärjestelmä. Se suunnattiin ensisijaisesti kotitalouksien käyttöön. V-Cord esiteltiin vuonna 1972 ja poistettiin markkinoilta 1970-luvun lopussa. Sanyon lisäksi järjestelmän nauhureita valmisti Toshiba. V-Cord käyttää analogista, kasettiin pakattua puolen tuuman magneettinauhaa, kuten tunnetummat VHS- ja Betamax-järjestelmät. V-Cord-kasetti ladataan lyhyempi sivu edellä, kuten toisessa kaupallisesti epäonnisessa järjestelmässä, VX:ssä. V-Cordissa nauhakelat sijaitsevat vierekkäin, VX:ssä ne on sijoitettu toistensa päälle, kuten Philipsin VCR- järjestelmässä. V-Cord I poikkeaa muista videokasettijärjestelmistä luku- ja kirjoitusmekanisminsa osalta. Sen mekanismi vastaa lähinnä quadruplex- systeemiä, jossa videonauhan kuvaraidat ovat pystysuorassa suhteessa kuvarummun kuvapäähän. V-Cord II sen sijaan käyttää helical scan -viistopyyhkäisyä, kuten VHS ja useimmat muut kotivideojärjestelmät. V-Cord I -nauhojen kapasiteetti on 60 minuuttia ja ne tallentavat mustavalkoisena. Vuonna 1976 esiteltiin V-Cord II -nauhat, joiden enimmäiskapasiteetti on 120 minuuttia ja ne tallentavat myös väreissä. V-Cord I ja V-Cord II eivät ole yhteensopivia. Edellisen nauhannopeus on 14,8 cm/s ja jälkimmäisen 7,4 cm/s (puolinopeudella 3,7 cm/s). V-Cord II oli aikanaan varsin edistyksellinen: siinä on kaksi tallennusnopeutta, pysäytyskuva ja hidastustoiminto. Koska V-Cord ei menestynyt kaupallisesti, Sanyo alkoi valmistaa Betamax-järjestelmän nauhureita 1977. Sanyo markkinoi valmistamiaan Beta-nauhureita nimellä Betacord. Myös Toshiba siirtyi Betamaxiin, ja kumpainenkin valmistaja vaihtoi VHS-järjestelmään Betamaxin väistyttyä markkinoilta. == Lähteet == === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Youtube: Sanyo VTC-7100 V-Cord 1 B/w Restoration Repair !!!!! *LabGuy's World: Extinct Video Cassette Recorders: Sanyo Luokka:Kuvantoistotekniikka Luokka:Tallennusvälineet
Kasperi Hirvonen

Kasperi Hirvonen (s. 13. syyskuuta 1996) on suomalainen jääpalloilija. == Seurajoukkueura == Suomessa Hirvonen edusti Bandyliigan Botniaa kausilla 2012–2017 ja Mikkelin Kamppareita kaudella 2017–2018https://www.lansi- savo.fi/urheilu/3740610. Kesällä 2018 Hirvonen siirtyi Ruotsin pääsarjassa Elitserienissä pelaavaan IFK Motalaan. Syksyksi 2021 Hirvonen palasi Suomen Bandyliigaan ja Porvoon Akillekseen.https://www.uusimaa.fi/urheilu/4131117 Tauon jälkeen Kasperi Hirvonen teki paluun Bandyliigaan Botnian riveissä tammikuussa 2025. ==Maajoukkueura== Kasperi Hirvonen pelasi miesten A-maajoukkueessa Rättvikin neljän maan turnauksessa joulukuussa 2018. Hän on edustanut Suomea kahdeksassa B-, kymmenessä nuorten ja viidessä poikien maaottelussa. Hirvonen oli mukana P 17 MM-kultaa voittaneessa joukkueessa vuonna 2013. Miesten jääpallon MM-kisoissa Kasperi Hirvonen debytoi Ruotsin Vänersborgissa vuonna 2019. == Saavutukset == Seurajoukkueessa: *SM-kulta: 2015–2016 (Botnia) *Suomen Cup: 2016 (Botnia) *SM-hopea: 2017–2018 (Kampparit) *SM-hopea: 2021–2022 (Akilles) Maajoukkueessa: *MM-pronssi: 2019 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääpalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
R.Smg. Acciaio

R. Smg. Acciaio oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Acciaio-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin Odero Terni Orlandon telakalta läheltä La Spezian laivastotukikohtaa Muggianosta, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1941 ja luovutettiin laivastolle 30. lokakuuta.regiamarina.net == Palvelus == Luovutuksen jälkeen aluksen miehistö oli viisi kuukautta koulutettavana. Aluksella tehtiin ensimmäinen partiomatka Libyan rannikolle 29. maaliskuuta - 4. huhtikuuta 1942 päällikönään Ottorino Beltrami. Matkan aikana havaittiin ongelmia Fiatin valmistamassa dieselmoottorissa, minkä seurauksena alus oli satamaan palattuaan yli kaksi kuukautta telakalla korjattavana. Alus palasi palvelukseen kesäkuussa ja se oli partiomatkalle Algerian rannikolle Caxinenniemen pohjoispuolelle 6.-9. kesäkuuta. Alus teki toisen matkan samalle alueelle 13.-18. kesäkuuta. Seuraavan partiomatkan alus teki 24. heinäkuuta - 3. elokuuta Baleaarien eteläpuoliselle alueelle. Partiomatkalla 8.-11. marraskuuta alus hyökkäsi tuloksetta risteilijää vastaan Algerian rannikolla. Alus teki partiomatkan 1. tammikuuta - 10. helmikuuta 1943 Carbonin ja Bougaronin niemien välisellä alueella, jolloin se upotti sukellusveneentorjuntatroolari HMT Tervanin. Upotus oli ainoa sukellusveneelle kirjattu. Alus teki 18.-29. helmikuuta matkan samalle alueelle ja Ferin niemen pohjoispuolelle 4.-16. huhtikuuta. Matkan päätyttyä Bertrami luovutti aluksen päällikkyyden Vittorio Pescatorelle. Alus partioi 13. - 18. kesäkuuta Sisilian lounaispuolella, mistä se siirtyi Philippevillen lahdelle 20. kesäkuuta. Alus lähti viimeiselle matkalleen 10. heinäkuuta La Maddalenasta. Aluksen tehtävänä oli ylittää Messinansalmi ja partioida Sisilian länsirannikolla. Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusvene HMS Unruly miehistö havaitsi 13. heinäkuuta illalla Acciaion. Britti sukellusvene laukaisi neljä torpedoa, jotka upottivat italialaisaluksen. Aluksella sai surmansa 46 miehistönjäsentä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Acciaio-luokan sukellusveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
R.Smg. Adua

R. Smg. Adua oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 vesillelaskettu Adua-luokan sukellusvene, joka palveli toisessa maailmansodassa. == Valmistus == Alus tilattiin CRDA:n Monfalconen telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 13. syyskuuta ja luovutettiin laivastolle 14. marraskuuta.regiamarina.net == Palvelus == Vuoden 1939 lopulla alus liitettiin VII sukellusveneosaston 71. laivueeseen, joka oli sijoitettu Cagliariin Sardiniaan. Italian liittyessä toiseen maailmansotaan 10. kesäkuuta 1940 aluksen päällikkönä oli Roselli Lorenzini ja se oli partiomatkalla Sardiniansalmessa yhdessä kolmen muun veneen kanssa. Kolme päivää myöhemmin alus siirtyi Baleaareille ja lopulta Lyoninlahdelle Ranskan etelärannikolla, missä aluksen miehistö havaitsi 18. kesäkuuta Ranskan laivaston Marseista Touloniin matkanneen saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon, mutta tulos on ristiriitainen. Pian matkalta palattuaan aluksen päälliköksi tuli Luigi Riccardi. Lokakuusta 1940 maaliskuuhun 1941 alus kuului Pulassa toimivaan merisotakouluun, minä aikana aluksen päällikön sijaisena olivat Carlo Todaro ja Mario Resio. Koululta vapauduttuaan alus siirtyi Riccardin johdolla Tarantoon. Maaliskuusta toukokuuhun 1941 alus partioi Tarantonlahdella ja Kreikan vesillä. Alus kävi 10. toukokuuta Leroksella, josta se lähti 24. toukokuuta partiomatkalle Aleksandrian ja Kreetan väliselle merialueelle. Littinoksenniemen edustalla alus kohtasi 3. kesäkuuta moottoripurren, jossa oli 72 Egyptiin pyrkivää brittisotilasta. Sukellusveneeseen siirrettiin kahdeksan upseeria ja pursi pakotettiin palaamaan Kreetalle. Partiomatkalta alus palasi Tarantoon, jossa se siirrettiin huoltoon telakalle. Syyskuun puolivälissä alus sai päätökseen partiomatkan Minorcalla ja se saapui Cagliariin 16. syyskuuta. Alus palasi 29. syyskuuta merelle aloittaen partioinnin Palosinniemen edustalla Cartagenan pohjoispuolella, missä odotettiin suurta saattuetta. Aluksen miehistö havaitsi 30. syyskuuta yksitoista hävittäjää, joita vastaan alus hyökkäsi laukaisten neljä torpedoa. Alus väisti hyökkäystä, mutta sen lähettämä ilmoitus saattueesta on viimeinen havainto aluksesta. Sodan jälkeen julkaistut Britannian kuninkaallisen laivaston raportit kertovat HMS Gurkhan ja HMS Legionin upottaneen alueella sukellusveneen, josta ei jäänyt eloonjääneitä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Adua-luokan sukellusveneet Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan sukellusveneet
Aida (nimi)

Aida on alkujaan italialainen naisen etunimi. Nimen alkuperää ei varmuudella tunneta, mutta se on mahdollisesti Ada-nimen muunnelma. Toisen selityksen mukaan se on arabialaista alkuperää ja johtuu joko etiopialaista naista taikka palannutta henkilöä tai vierailijaa tarkoittavasta sanasta. Nimen teki tunnetuksi Giuseppe Verdin vuonna 1871 säveltämä ooppera Aida. Jo 1800-luvun lopulla nimi tuli käyttöön myös Ruotsissa, jossa se yleistyi uudelleen 1990-luvulta lähtien. Suomessa nimi Aida oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu joulukuuhun 2018 mennessä 1 303 henkilölle. Nimi oli Suomessakin käytössä jo 1800-luvulla, mutta yli puolet Aida-nimisistä on syntynyt vuoden 2000 jälkeen. Aidan nimipäivä on 22. huhtikuuta. Nimi lisättiin kalenteriin vuonna 2020. == Tunnettuja Aida-nimisiä == * Aida de Acosta (1884–1962), yhdysvaltalainen seurapiirihenkilö, ensimmäinen moottoroidulla ilma-aluksella yksin lentänyt nainen * Aida Fanfani (s. 2006), italialais-suomalainen näyttelijä * Aida Garifullina (s. 1987), tataarilais- venäläinen oopperalaulaja * Aida Hadžialić (s. 1987), bosnialais-ruotsalainen poliitikko ja ministeri * Aída Román (s. 1988), meksikolainen jousiampuja * Aida dos Santos (s. 1937), brasilialainen korkeushyppääjä == Kuvitteellisia Aida-nimisiä == * Aida, vangiksi joutunut etiopialainen prinsessa Giuseppe Verdin oopperassa Aida == Lähteet == Luokka:Etunimet
Sleeping Beauty

Sleeping Beauty voi viitata seuraaviin asioihin: ==Kirjallisuus== * Sleeping Beauty, Prinsessa Ruusunen -sadun englanninkielinen nimi * Nukkuva kaunotar (engl. The Sleeping Beauty), Elizabeth Taylorin romaani (1953, suom. 1954) * Nukkuva kaunotar (engl. Sleeping Beauty), Ross Macdonaldin romaani (1973, suom. 1974) ==Elokuva== * Prinsessa Ruusunen (engl. Sleeping Beauty), Walt Disneyn tuottama, vuonna 1959 valmistunut animaatioelokuva * Prinsessa Ruusunen (engl. Cannon Movie Tales: Sleeping Beauty), David Irvingin ohjaama, vuonna 1987 valmistunut fantasiaelokuva * Sleeping Beauty, Julia Leighin ohjaama, vuonna 2011 valmistunut draamaelokuva * Sleeping Beauty, Casper Van Dienin ohjaama, vuonna 2014 valmistunut elokuva
Greg Smyth

Greg Smyth (23. huhtikuuta 1966 Oakville – 16. helmikuuta 2018 St. John’s) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan kymmenen kautta NHL:ssä. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Smyth kuoli syöpään. Philadelphia Flyers varasi hänet NHL:n varaustilaisuudessa 1984 toisen kierroksen ensimmäisenä pelaajana. == Pelaajaura == Smyth pelasi NHL:ssä ensimmäisen ottelunsa kaudella 1986–1987 Philadelphia Flyersin paidassa. Hän siirtyi kaudeksi 1988–1989 Quebec Nordiquesiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Smythin viimeinen kausi NHL:ssä oli 1996–1997. Hän lopetti uransa BISL-kauden 1999–2000 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Philadelphia Flyersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat
Merikotka-tutkimuskeskus

Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimuskeskus Merikotka (Merikotka- tutkimuskeskus) on Kotkassa toimiva tutkimuskeskus. Merikotka-tutkimuskeskus tekee monitieteistä ja soveltavaa tutkimusta meriliikenteen turvallisuuden parantamiseksi, onnettomuuksien ennaltaehkäisemiseksi ja meriympäristön suojelemiseksi.http://www.merikotka.fi/ Merikotkan osaaminen perustuu Helsingin yliopiston, Aalto-yliopiston, Turun yliopiston ja Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun tutkimukseen ja yhteistyöhön. Tutkimuskeskuksen ytimenä toimii Meriturvallisuuden ja -liikenteen tutkimusyhdistys, Merikotka ry. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Merikotka-tutkimuskeskuksen kotisivut Luokka:Suomen tutkimuslaitokset Luokka:Kotka
Piinitridi

Piinitridi (Si3N4) on piin ja typen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kovuutensa ja lämpötilankestonsa vuoksi muun muassa moottoreissa, leikkaavissa työvälineissä ja laakereissa. Lisäksi sitä käytetään elektroniikassa mikropiirien valmistamiseen. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa piinitridi on harmahtavanvalkoista kiinteää ainetta. Yhdiste on polymorfista eli sillä on useita kidemuotoja. Tavanomaisimmat ovat α- ja β-muodot, joiden alkeiskoppi on heksagonaalinen. Molemmat näistä ovat stabiileja huoneenlämpötilassa, mutta α-muoto muuntuu β-muodoksi yli 1 650 °C:n lämpötilassa.Roger Morrell: Ceramics, Structural, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 17.12.2018Kenneth L. Roberts & Leroy Covington, Jr.: Nitrides, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2005. Viitattu 17.12.2018Peter Ettmayer & Walter Lengauer: Nitrides, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 17.12.2018 Näiden kidemuotojen lisäksi piinitridistä tunnetaan kaksi korkean paineen kidemuotoa, jotka ovat kuutiollinen γ-muoto (tai c-muoto) ja mahdollisesti ortorombinen δ-muoto. Piinitridi on kovaa (kovuus Mohsin asteikolla 9) ja kestää korkeita lämpötiloja ja on inertti. Se ei liukene veteen, mutta liukenee vetyfluoridiin ja kuumiin väkeviin emäsliuoksiin. Kuumennettaessa yli 1 900 °C:n lämpötilaan se hajoaa piiksi ja typeksi. ==Valmistus ja käyttö== Piinitridin valmistusmenetelmä riippuu pitkälti käyttökohteesta. Leikkuuteriin, laakereihin ja moottorien osiin piinitridiä valmistetaan kuumentamalla piitä ja typpeä noin 1 100-1 400 °C:n lämpötilaan. Toinen menetelmä on kuumentaa piidioksidia ja typpeä hiilen läsnä ollessa. Hiili toimii tässä reaktiossa pelkistimenä ja pelkistää piidioksidin piiksi. Näin saatu tuote on jauhemaista, ja se sintrataan halutuiksi kappaleiksi. Elektroniikkateollisuuden käyttöä varten piinitridiä valmistetaan kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Lähtöaineena ovat tetrakloorisilaani, tai jokin muu kloorisilaani, ja ammoniakki. :3 Si + 2 N2 → Si3N4 :3 SiCl4 \+ 4 NH3 → Si3N4 \+ 12 HCl Piinitridiä käytetään kovuutensa ja kuumuudenkestävyytensä vuoksi monissa mekaanisesti vaativissa sovelluksissa. Tällaisia ovat esimerkiksi leikkaavat työstökoneiden terät sekä moottorien osat kuten dieselmoottorien hehkutulpat ja kaasuturbiinien osat. Piinitridistä valmistetaan myös kuulalaakereita. Elektroniikkateollisuudessa piinitridiohutkalvoja käytetään etsaukselta passivoivana päällysteenä ja estämään kosteuden tai natriumionien pääsyn mikropiirin pinnalle aiheuttamaan korroosiota. ==Lähteet== Luokka:Piiyhdisteet Luokka:Nitridit
Gwangyangin satama

Gwangyangin satama (, ; UN/LOCODE: KR KAN; Kwangyangin satama: KR KWA) on Etelä-Korean etelärannikolla Gwangyangin kaupungissa toimiva suursatama. Satama on Amerikan satamaviranomaisten yhdistyksen (AAPA) tilaston mukaan rahtimäärältään (2016: 283,1 milj. t, revenue tons) Etelä-Korean toiseksi vilkkain satama, ja kuului maailman 20 suurimman sataman joukkoon. Rahtimäärällä mitattuna Busanin satama (349,7 milj. t) oli sitä vilkkaampi eteläkorealainen satama. Vuonna 1987 käynnistetty, sataman vieressä toimiva suuri POSCO-yhtiön terästehdas (Gwangyang Steel Works) on sataman merkittävin rahdintuottaja. Kuva:李舜臣大橋と光陽フェリー.jpg|Matkustajalautta Gwangyangin satamassa (2017). Kuva:US Navy 050315-F-2902B-004 Korean contractors watch from shore as U.S. Army Theater Support Vessel TSV-1X Spearhead pulls into Gwangyang Port Terminal, Republic of Korea, to offload and on load combat tactical equipment.jpg|Yhdysvaltalainen nopealiikkeinen sotajoukkojen tukialus TSV-1X Gwangyangissa (2005). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Gwangyang (Port), Korea (KR) (marinetraffic.com) Luokka:Etelä-Korean satamat
Maija Kauhanen

Maija Kauhanen (s. 1986) on suomalainen kansanmuusikko ja kanteletaiteilija. Hän on soittanut useissa yhtyeissä, kuten Okra Playground, Malmö, Rönsy ja Folk’Avant. Kauhanen ja Helmi Camus ovat esittäneet ja levyttäneet Duo Pimperot -nimellä eroottisia kansanlauluja. Kauhanen soittaa useita erikokoisia ja -mallisia kanteleita sekä lisäksi muita soittimia. Hänen erikoistumisalueensa on 23-kielinen Saarijärven kantele ja sen perinteinen soittotapa käyttäen pientä puutikkua plektrana. Kauhasen käyttämät Saarijärven kanteleet ovat hänen isänsä Kari Kauhasen rakentamia. == Tunnustuksia == * Kauhasen ensimmäinen sooloalbumi Raivopyörä palkittiin 2018 Emma-gaalassa Vuoden etno -albumina. Vuonna 2017 Kauhanen sai Kritiikin kannukset -palkinnon. *Vuoden 2017 Etnogaalassa Kauhanen palkittiin vuoden tulokkaana. *Kauhasen Menneet-albumi oli Emma-gaalassa 2022 ehdolla Vuoden etnoksi. *Vuonna 2023 Kauhanen sai Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon. == Diskografia == * Raivopyörä (2017) * Menneet (2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Maija Kauhasen kotisivut Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset kanteleensoittajat Luokka:Emma-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tegera Arena

Tegera Arena on areena Leksandissa, Ruotsissa. Areena avattiin 3. lokakuuta 2005. Areenaa käytetään pääasiassa jääkiekko-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti on 7 650 katsojaa. Areena on jääkiekkoseura Leksands IF:n kotiareena. Areena on toiminut vuoden 2007 jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailujen kilpailupaikkana. Areena on myös isännöinyt Melodifestivalenin semifinaaleja. == Galleria == Leksands IF försäsong 20140728.jpeg Leksand från ovan (4).JPG == Lähteet == Luokka:Ruotsin jäähallit Luokka:Leksandin kunta
Sparbanken Lidköping Arena

Sparbanken Lidköping Arena on vuonna 2009 avattu jääpallohalli Lidköpingissä, Ruotsissa. Areenaa käytetään pääasiassa jääpallo-otteluissa, mutta siellä on myös mahdollista pitää konsertteja. Areenan kapasiteetti urheilutapahtumissa on 4 500 katsojaa ja konserteissa 12 500 katsojaa. Areena on jääpalloseurojen Villa Lidköping BK ja Lidköpings AIK kotiareena. Areena on isännöinyt vuoden 2014 Melodifestivalenin Toinen mahdollisuus -karsinnan. Areena tulee isännöimään vuoden 2019 Melodifestivalenin neljännen semifinaalin. == Lähteet == Luokka:Ruotsin jääpallohallit Luokka:Lidköpingin kunta
Arja Toivonen

Arja Aulikki Toivonen (s. 28. huhtikuuta 1946 Juupajoki) on suomalainen taidemaalari. Toivonen opiskeli Vapaassa taidekoulussa 1965-1966, Münchenin taideakatemiassa 1967-69 ja Düsseldorfin taideakatemiassa 1969-74, Saksassa. Toivonen sai Düsseldorfin opintoajoiltaan vahvoja vaikutteita ja kiinnostuksen alkuperäiskansoihin opettajaltaan Joseph Beuysilta. Hänellä on ollut lukuisia yksityisnäyttelyitä muun muassa Oulun taidemuseossa vuonna 1992 ja Tarton taidemuseossa Virossa vuonna 2002. Nykyään hän pitää näyttelyitä lähinnä Etelä-Amerikassa, joista viimeisimmät Casa de la Cultura Benjamin Carrionissa, Quitossa, Ecuadorissa vuonna 2013 ja Perun ulkoministeriön tiloissa, Centro Cultural Inga Garcilasossa, Limassa vuonna 2015. Hänen työskentelytapoihinsa kuuluvat öljy ja guassi. Toivonen on asunut ja työskennellyt Etelä-Amerikassa (Ecuadorissa, Perussa, Kolumbiassa ja Boliviassa) vuodesta 1974. Tutustuminen alkuperäiskulttuuriin, muun muassa Macchu Picchuun, Valle Sagradoon, Tiwanakuun ja arkeologisiin kaivauksiin synnyttivät hänen esi-kolumbiaaniset mytologiset teoksensa. Viime vuosina aihemaailma on laajentunut eri heimojen uskomuksista vanhoihin rituaaleihin sekä shamanismiin. Toimittaja Pekka Koli teki Yle TV2:lle Arja Toivosesta kulttuuriohjelman "Paccha Mama" vuonna 1989. Antroposofi ja tutkija Erika Plattner julkaisi vuonna 2017 Toivosesta teoksen "Arja Aulikki Toivonen: Ein Leben in der mythologischen und symbolischen Kunst in Lateinamerika". == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Gideon Sonck

Johan Gideon Sonck (7. heinäkuuta 1850 PyhäjokiAikalaiskirja 1934, s. 636 (Viitattu 17.12.2018) – 3. heinäkuuta 1940 HelsinkiMaisteri J. G. Sonck kuollut. Helsingin Sanomat, 6.7.1940, s. 3.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 (Viitattu 17.12.2018)) oli kielenkääntäjä, joka vaikutti senaatin ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä merkittävästi varsinkin lakitekstien uudistamiseen.85-vuotias. Maist. Johan Gideon Sonck, Helsingin Sanomat, 07.07.1935, nro 178, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot. Viitattu 07.07.2024 ==Henkilöhistoria== Gideon Sonckin vanhemmat olivat kappalainen Johan Mauritz Sonck ja Anna Lovisa Haartman ja puoliso vuodesta 1899 Amalia Honkonen. Sonck tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1871 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1882. Hän toimi senaatissa apulaiskielenkääntäjänä vuodesta 1884 ja oikeusosastolla vuodesta 1891, nuorempana kielenkääntäjänä vuodesta 1893, vanhempana vuodesta 1913 ja valtioneuvoston ylikielenkääntäjänä 1917–1926. Sonck siirtyi eläkkeelle 1926. Valtiopäivillä 1894 ja 1897 hän oli suomenkielisten lakitekstien ja ponsilauselmien kielentarkastaja, vuonna 1899 hän oli uuden kirkkolain suomentamiskomitean jäsen ja työskenteli kahdessa eri tarkastuskomiteassa, tarkastaen muun muassa vuoden 1734 lain suomenkielistä tekstiä. Sonck julkaisi muun muassa Ruotsalais-suomalaisen laki- ja virkakielen sanaston sekä lukuisia, pääasiassa suomenkielen oikeakielisyyttä käsittelleitä sanomalehtikirjoituksia. ==Julkaisuja== * Koulukasvatusopin perusteet, 1 ja 2. vihko, 1885, 1886, Zacharias Joachim Cleve, suom. Johan Gideon Sonck * Terveydenhoitoa koskevia kysymyksiä, Suomen terveydenhoitoyhdistyksen käsittelemiä 1, 2, 3, 1889, 1890, 1891, suom. Johan Gideon Sonck * Kristillisiä kysymysmerkkejä: lisäys hengelliseen terveydenhoitoon, 1890, Otto Funcke, suom. Johan Gideon Sonck * Puhtaus on tautien vihollinen, 1890, Sucksdorff, Vilh, suom. Johan Gideon Sonck * Lasten kuolevaisuus Suomessa ja sen yleiset syyt, 1891, Fredrik Wilhelm Westerlund, suom. Johan Gideon Sonck * Miten meidän on hoidettava ja elätettävä lapsiamme, 1891, Fredrik Wilhelm Westerlund, suom. Johan Gideon Sonck * Raskaudenajan terveydenhoidosta, 1893, Johan Adolf Törngren, suom. Johan Gideon Sonck * Ruotsin valtakunnan laki, hyväksytty ja noudatettavaksi otettu valtiopäivillä v. 1734, 1896, Oskar Uotila, Arvid Genetz, Johan Gideon Sonck * Ruotsalais-suomalainen laki- ja virkakielen sanasto = Svensk-finsk lag- och kurialterminologie, 1902 * Omistusoikeudesta Suomen vesiin, 1910, Joel Napoleon Lang, suom. Johan Gideon Sonck ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Suomentajat Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Vuonna 1850 syntyneet Luokka: Vuonna 1940 kuolleet
Eutykhios

Eutykhios (, ”Hyväonninen”; ) voi viitata seuraaviin: * Eutykhios Proklos (100-luku), grammaatikko * Eutykhios Konstantinopolilainen (n. 512–582), Konstantinopolin ekumeeninen patriarkka 552–565 ja 577–582 * Eutykhios (700-luku), Ravennan eksarkki n. 727–751 * Eutykhios Aleksandrialainen (877–940), Aleksandrian patriarkka
Mokgweetsi Masisi

Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi (s. 21. heinäkuuta 1961) oli Botswanan tasavallan viides presidentti 2018–2024. Aiemmin Masisi on toiminut maansa opetusministerinä, vuonna 2014. Parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2009. == Elämänvaiheita == Mokgweetsi Masisin isä Edison Masisi teki elämäntyönsä politiikassa ja hänet valittiin moneksi kaudeksi parlamenttiin. Hän toimi myös ministerinä. Nuori Masisi kasvoi ja kävi koulunsa Botswanan pääkaupungissa Gaboronessa. Hän oli kiinnostunut urheilusta, erityisesti tenniksestä ja jalkapallosta. Urheiluharrastukset saivat jäädä kun hän päätti ryhtyä näyttelijäksi. Vuonna 1984 hän näytteli pääroolin Gaboronessa tehdyssä produktiossa Cry, the Beloved Country ja sai siitä hyvät arvostelut. Hän jatkoi teatteriuraansa 1980-luvulla ja näytteli myös eteläafrikkalaisissa b-luokan elokuvissa. 1980-luku kului Masisilla paitsi näyttelemisen, myös opiskelun parissa. Hän valmistui vuonna 1984 Botswanan yliopistosta, missä oli opiskellut englannin kieltä ja historiaa. Sen jälkeen hän työskenteli opettajana. Vuonna 1987 hän siirtyi Botswanan yliopistoon opetussuunnitelma-asiantuntijaksi. Sieltä hän siirtyi Yhdysvaltoihin Floridan osavaltionyliopistoon tekemään kasvatustietieteiden maisterin tutkintoa vuonna 1987. Palattuaan kotimaahansa hän työskenteli Unicefin palveluksessa. Poliittista uraansa Masisi aloitteli 2000-luvun alussa. Hän liittyi Botswanan demokraattipuolueeseen ja hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 2009. Pian sen jälkeen hän pääsi hallintoasiain ministeriöön apulaisministeriksi. Tammikuussa 2011 Masisi nousi hallintoasiain varaministeristä varsinaiseksi ministeriksi. Opetusministeriksi hänet nimitettiin vuonna 2014. Samana vuonna hän uusi parlamenttipaikkansa ja sai jatkaa opetusministerinä. Botswanan presidentti Ian Khama nimitti Masisin varapresidentiksi 12. lokakuuta 2014. Masisi on ollut myös Botswanan yliopiston kansleri. Presidentti Ian Khama nimitti hänet tehtävään viisivuotiskaudeksi 5. heinäkuuta 2017. Vuoden 2024 presidentinvaaleissa Masisi hävisi Duma Bokolle. Näin päättyi hänen Botswanan demokraattipuolueen 58 vuotta kestänyt valtakausi. Masisi on naimisissa.http://www.mmegi.bw/index.php?sid=6&aid;=883&dir;=2011/February/Friday11 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *http://www.eblnews.com/video/botswana- many-hope-new-president-will-bring-change-368540 *http://www.mg.co.za/article/2018-04-03-who-is-botswanas-new-president- mokgweetsi-masisi Luokka:Botswanan presidentit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michele Monti

Michele Monti (5. kesäkuuta 1970 – 8. joulukuuta 2018) oli italialainen judoka. == Lähteet == Luokka:Italialaiset judokat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Laakavarsi

Laakavarsi on litteä kasvin varren rakenne. Laakavarret muistuttavat usein lehtiä ja toimivat niiden tavoin yhteyttävinä eliminä, mutta muodostuvat kasvin varren solukosta, ja ovat siten rakenteellisesti kasvin haaroja. Monilla laakavartisilla kasveilla varsinaiset lehdet ovat surkastuneet tarpeettomina. Laakavarsista käytetään myös nimityksiä kladodio, platykladio ja fyllokladio. Laakaverso on erityisesti lehteä muistuttava vihreä, litteä ja levymäinen laakavarsi. Laakavarsia esiintyy monentyyppisillä kasveilla. Ne ovat yleisiä muiden muassa opuntioilla (Opuntia), talvikaktuksilla (Schlumbergera), laipikoilla (Phyllanthus) ja ruskuksilla (Ruscus). Havupuihin kuuluvat lapakkapuut (Phyllocladus) ovat saaneet nimensäkin laakavarsistaan eli fyllokladioistaan. Starr-090430-6572-Opuntia ficus indica-habit-Kula-Maui (24657451670).jpg|Kaktuksiin kuuluva viikunaopuntia (Opuntia ficus-indica) on laakavartinen mehikasvi. IMG 7294-Phyllanthus angustifolius.jpg|Jamaikanlaipikan (Phyllanthus angustifolius) laakavarteen kehittyy kukintoja. Tanekaha Kahuroa.jpg|Lapakkapuihin kuuluvan Phyllocladus trichomanoidesin laakaversot muistuttavat suuresti lehtiä. == Lähteet == Luokka:Kasviorganologia
Linnanpuisto (Hämeenlinna)

thumb|Linnanpuisto ja Hämeen linna. Linnanpuisto on puisto Hämeenlinnassa Linnanniemen kaupunginosassa. Puisto on saanut nimensä sen pohjoispuolella sijaitsevasta Hämeen linnasta ja tunnetaan suosittuna vapaa- ajanviettopaikkana. Idässä Linnanpuisto rajoittuu Vanajaveteen, lännessä Tampereentiehen ja etelässä Koilliskulman puutalokortteleihin. Linnanpuiston halkaisee Lyseon yläkoululta linnalle kulkeva mukulakivinen Kustaa III:n katu. Puiston itälaidalla sijaitsee samaan puistoalueeseen kuuluva Eino Leinon puisto. Linnanpuisto on vanhimmalta osaltaan peräisin kaupungin ensimmäisestä asemakaavasta, jonka laati Axel Magnus Arbin vuonna 1777. Vielä 1600-luvulla alue oli ollut alavaa vesijättömaata. Nykyiset puuistutuksensa puisto sai 1940-luvulla. Linnanpuistossa järjestetään kesäisin monenlaisia tapahtumia, kuten Wanaja Festival ja Hämeen keskiaikafestivaali. == Lähteet == Luokka:Linnanniemi Luokka:Hämeenlinnan puistot
Urho Kähkönen

Urho Kähkönen (s. 23. tammikuuta 1967 Kuhmo) on suomalainen kuvataiteilija, joka käyttää monenlaista tekniikkaa, kuten kuvataidetta, videotaidetta, veistostaidetta ja erilaisia sekatekniikoita sekä yhteisöteoksia. Hän on toiminut erilaisissa työtehtävissä Etelä-Suomessa. Hän on suorittanut tutkinnon Turun taiteen ja viestinnän oppilaitoksen elokuva- ja videoilmaisun nelivuotisella linjalla 1999.http://www.urho.info/#New%20page%2047 Pieni taidegalleriahttps://kuvataiteilijamatrikkeli.fi/taiteilija/urho-kahkonen Kuvataiteilijamatrikkeli Kähkönen palasi synnyintilalleen Kuhmon Kuusamonkylään vuonna 2008 vapaaksi taiteilijaksi, ja hän työskentelee myös opettajana kansalaisopistossa. Kähkönen on hyvin tuottelias ja arvostettu. Hän on ollut mukana useissa kutsunäyttelyissä, myös ulkomailla, ja yksityisnäyttelyitä on hänellä ollut yli 20. Hänellä on alkuvuodesta oma näyttely Kajaanin taidemuseossa alkuvuodesta 2019. Hänen mottonaan on pyrkimys valoon, koska kokee nykyajassa paljon pimeitä piirteitä. Myös Kähkösen kotimaisemia pidetään merkittävänä taiteellisena ympäristötekona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://www.kuhmolainen.fi/artikkeli/nayttely- tuonen-virrassa-sieluon-ilmaa-kevyempi-193723731/ * https://www.taiko.art/urho-kahkonen * http://ots.artoulu.fi/taiteilija/kahkonen-urho * http://www.galleria12.fi/fi/ws/350/k%C3%A4hk%C3%B6nen+urho.html * https://www.maaseuduntulevaisuus.fi/artikkeli-1.371409 * https://tapahtumat.luontoon.fi/hae-tapahtumia/630 * https://kaltio.fi/tag/urho-kahkonen/ * https://www.instagram.com/art_urho_kahkonen/?hl=fi * https://www.taidetarinat.com/taidetarinat/urho-khknen-karkkitaivas?c=1 Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
TrSS St David (1906)

TrSS St David oli Great Western Railwaylle vuonna 1906 rakennettu matkustaja- alus. == Historia == Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwaylle. se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta. Kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St Patrick. Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se toimi sairaalalaivana. Se uudistettiin vuonna 1925. 20\. elokuuta 1927 laiva törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa. Vuonna 1932 laiva sai uuden nimen Rosslare. Laiva romutettiin syyskuussa 1933. == Lähteet == Luokka:Höyrylaivat Luokka:Sairaalalaivat
TrSS St Patrick (1906)

TrSS St Patrick oli matkustaja-alus, joka rakennettiin Great Western Railwayille vuonna 1906. == Historia == Aluksen rakensi John Brown and Company Great Western Railwayille se oli yksi kolmesta uudesta aluksesta, jonka kaksi muuta sisaralusta olivat TrSS St George ja TrSS St David. Vuodesta 1914 vuoteen 1919 se muutettiin sairaalaivaksi ensimmäisen maailmansotaan Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen käskystä. 20\. elokuuta 1927 se törmäsi sen sisaralukseen TrSS St Patrickiin Fishguardin satamassa. Se uudistettiin vuonna 1926 ja se syttyi palamaan 7. huhtikuuta 1929. Tulipalo johtui sähköhäiriöstä, jonka jälkeen se romutettiin samana vuonna. == Lähteet == Luokka:Höyrylaivat Luokka:Sairaalalaivat Luokka:Laivapalot