EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lucasin piirikunta (Ohio)

Lucasin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on nimetty Ohion entisen kuvernöörin Robert Lucasin mukaan. Sen suurin kaupunki on Toledo. ==Maantiede== Lucasin naapuripiirikuntia ovat Ottawa kaakossa, Wood etelässä, Henry lounaassa, Fulton lännessä ja Lenawee Michiganin puolella sekä Essexin piirikunta Ontariossa. thumb|Piirikunnan kartta ==Väestö== Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 441 815 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 76,0%, mustiin (19,4%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,4%) ja aasialaisiin (1,6%). Kotitalouden mediaanitulo on 41 949 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 19,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana. == Politiikka == Barack Obama voitti vuoden 2012 presidentivaaleissa Lucasin piirikunnan äänin 64,3 % – 33,9 %. Samana vuonna jatkokaudelle senaattiin valittu Sherrod Brown sai 63,7 % äänistä Lucasissa. == Liikenne == *Interstate 75 *Interstate 80 *Interstate 90 *Interstate 280 *Interstate 475 *U.S. Highway 20 *U.S. Highway 23 *U.S. Highway 24 == Lähteet == Luokka:Ohion piirikunnat
Tirvan rautatie

Tirvan rautatie oli vuonna 1904 avattu noin viiden kilometrin pituinen 600 mm:n raideleveydelle rakennettu kapearaiteinen rautatie, joka kulki Kaipiaisten rautatieasemalta Tirvan Pajukoskelle. Pajukoskella sijaitsivat insinööri Knut August Palmbergin vuonna 1890 perustamat vesisaha, höyläämö ja kimröökitehdas. Tirvalla sijaitsi myös 1906–1912 Suomen Myllykivitehdas Oy ja vuosina 1913–1919 teknokemiallinen tehdas. Jälkimmäisen siirryttyä Voikoskelle, muutti sen tiloihin ryynilaitos, joka toimi siellä vuoteen 1928 asti. Alueella oli myös vuonna 1913 valmistunut sähkövoimala. Tirvan tehtaat siirtyivät 1928 Enso-Gutzeit Oy:n haltuun ja sen jälkeen vain saha ja höyläämö olivat toiminnassa vuonna 1947 sattuneeseen tulipaloon saakka. Kapearaiteisen radan raiteet on purettu ilmeisesti 1950-luvulla, mutta vanha ratalinja erottuu yhä maastossa. Myös veturitalli on säilynyt keskellä metsää. == Kalusto == Tirvan radalla käytettiin aluksi vaunujen vetämiseen hevosia ja sittemmin radalle hankittiin englantilaisvalmisteinen moottoriveturi josta luovuttiin ennen vuotta 1910 ja noin vuonna 1917 se siirtyi Enso-Gutzeitin Kotkan tehtaille. Radalla oli sen jälkeen höyryveturina Tampella 175/1911 ja Enso-Gutzeitin hankittua Tirvan tehtaat radalla käytettiin vuosina 1930–1935 Pankakosken tehtaalta lainattua höyryveturia 5 (Baldwin 17346/1900). == Lähteet == * Resiina-keskustelu - Kaipiainen-Tirva kapearaiteinen * Valkealan kulttuurikohteet: Tirvan tehdasalue (luettu 20.10.2008) * Valkelan vaiheita, sivu 21 (luettu 20.10.2008) * Kuva vaunut.org:ssa (luettu 19.2.2009) Luokka:Suomen entiset rautatiet Luokka:Kouvolan liikenne Luokka:Suomen kapearaiteiset rautatiet Luokka:Teollisuusjunat ja -radat
Kurikkala

Kurikkala on Kalajoella sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee noin 15 kilometrin päästä Kalajoen keskustasta. Kurikkalan pääelinkeinona on maatalous. Kylällä toimii myös turkistarhausta. Kurikkalassa on vanha koulurakennus, joka toimii nykyisin kylätalona, jossa järjestetään muun muassa 4H-kerhotoimintaa. Kylän halki virtaa Siipojoki. Edesmennyt maastohiihtäjä Jussi Kurikkala oli lähtöisin kylästä, jossa sijaitsee hänen kotitalonsa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Kurikkalan kylän kotisivut Luokka:Kalajoen kylät
Volgan federaatiopiiri

Venäjän federaation Volgan federaatiopiiri () on yksi Venäjän kahdeksasta federaatiopiiristä. Se kattaa Euroopan-puoleisen Venäjän kaakkoisosan Uralin länsipuolella, Kaspianmerestä pohjoiseen. Federaatiopiirejä ei ole mainittu liittovaltiosubjektien ja liittovaltion välisenä hallintotasona Venäjän perustuslaissa. Tarve liittovaltiopiirien määrittelyyn syntyi 1990-luvulla hallinnon hajanaisuudesta, ja ne perustettiin toukokuussa 2000 osaksi Venäjän presidentinhallintoa. == Väestö ja talous == Volgan federaatiopiirissä asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 29,9 miljoonaa ihmistä. Tämä oli 20,9 % koko Venäjän väestöstä. Federaatiopiiristä kertyi Venäjän bruttokansantuotetta 5 660 129,9 miljoonaa ruplaa vuonna 2010 eli sen osuus oli 15,13 prosenttia Venäjän federaation BKT:stä. Henkeä kohtaan laskettu BKT-osuus oli keskimäärin 189,3 tuhatta ruplaa eli noin 4 638 euroa vuodelta 2010, mikä oli 72 % maan keskiarvosta. Kaikki Volgan federaatiopiirin subjektit Tatarstania lukuun ottamatta olivat henkeä kohti lasketulta BKT-osuudeltaan maan keskiarvon alapuolella. Oheinen taulukko kuvaa väestömäärää ja BKT:n kertymää federaatiopiirin eri osissa: Kartan numero Federaatiosubjekti Väestö 2010 Alueellinen BKT vuonna 2010 (milj. ruplaa) Osuus koko Venäjän BKT:stä vuonna 2010 (%) BKT henkeä kohti (ruplaa, 2010) BKT henkeä kohti (% Venäjän keskiarvosta) 1 Baškortostan 4 072 292 757 569,6 2,03 186 030 71 2 Kirovin alue 1 341 312 166 218.6 0,44 123 922 47 3 Mari El 696 459 82 425,9 0,22 118 350 45 4 Mordva 834 755 104 327,3 0,28 124 980 47 5 Nižni Novgorodin alue 3 310 597 646 676,5 1,73 195 335 75 6 Orenburgin alue 2 033 072 454 993,1 1,22 223 796 85 7 Penzan alue 1 386 186 158 213,8 0,42 114 136 44 8 Permin aluepiiri 2 635 276 630 755,5 1,69 239 351 91 9 Samaran alue 3 215 532 692 927,6 1,85 215 294 82 10 Saratovin alue 2 521 892 369 630,4 0,99 146 569 56 11 Tatarstan 3 786 488 1 004 690,0 2,69 265 336 101 14 Tšuvassia 1 251 619 152 489,6 0,41 121 834 47 12 Udmurtia 1 521 420 264 464,1 0,71 173 827 66 13 Uljanovskin alue 1 292 799 174 747,9 0,47 135 170 52 1-14 Yhteensä 29 899 699 5 660 129,9 15,13 189 304 72 == Presidentinhallinnon täysivaltaiset edustajat == # Sergei Kirijenko (2000–2005) # Aleksandr Konovalov (2005–2008) # Grigori Rapota (2008–2011) # Mihail Babits (2011–) == Lähteet == *
Graham Swift

Graham Colin Swift (s. 1949 Sydenham ) on palkittu englantilainen kirjailija. Swift pääsi stipendillä Dulwich Collegeen, josta hän jatkoi 1967 Cambridgen yliopistoon opiskelemaan englantia. Valmistuttuaan hän siirtyi Yorkin yliopistoon jatko-opiskelijaksi ja aloitti väitöskirja aiheesta "The City in Literature" aikomatta kuitenkaan suorittaa tohtorin tutkintoa loppuun. Swiftin ensimmäinen romaani The Sweet-Shop Owner ilmestyi vuonna 1980. Varsinaisen läpimurtonsa Swift teki romaanillaan Veden maa (Waterland), josta Swift sai useita palkintoja. Hänen seuraavat kaksi kirjaansa eivät olleet niin suuria menestyksiä, mutta Viimeinen kierros (Last Orders) nosti Swiftin jälleen otsikoihin. Swift sai kirjasta vuoden 1996 Booker-palkinnon ja aiheutti samalla pienimuotoisen kohun. Australialainen kirjallisuuden professori syytti Swiftiä William Faulknerin romaanin Kun tein kuolemaa (As I Lay Dying) huomattavasta lainaamisesta. Swiftin mielestä kirjojen yhteyttä on ylikorostettu ja luonnehti kirjaansa Faulknerin "kaiuksi". Swift on saanut kirjasta James Tait Blackin muistopalkinnonGraham Swift, British Council, viitattu 9.1.2021 . Swiftin teoksista Veden maa ja Viimeinen kierros on muokattu elokuviksi. == Teokset == === Suomennetut === * * * * === Suomentamattomat === * The Sweet-Shop Owner (1980) * Learning to Swim and Other Stories (1982) * Ever After (1992) * The Light of Day (2003) * Tomorrow (2007) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Graham Swift contemporarywriters.com British Council (Archive.org) Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Booker-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keltapiennarsieni

Keltapiennarsieni (Agrocybe pediades, aikaisemmin "keltainen piennarsieni") on kupera laakealakkinen vaaleankeltainen piennarsienilaji. Sen heltat ovat maitonkahvinväriset tai hieman harmaanvioletit. Sienen jalka on valkea tai vaaleankeltainen. Sieni kasvaa ruohokentillä ja avoimilla paikoilla yleisenä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Piennarsienet
Tummapiennarsieni

Tummapiennarsieni (Cyclocybe erebia, syn. Agrocybe erebia) on kupera tai laakealakkinen limainen kastanjanruskea sienilaji. Sienen lakki on keskeltä miltei musta. Sen jalka on tyvestä nuijamainen, aluksi vaaleanruskea ja vanhemmissa sienissä tummeneva. Sienen malto on vaaleanruskeaa. Laji ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehtimetsissä ja nurmikoilla melko harvinaisena. == Lähteet == Luokka:Helttasienet Luokka:Agaricineae
Valkopiennarsieni

Valkopiennarsieni (Agrocybe molesta) on kupera tai laakealakkinen valkoinen tai kellanvalkea piennarsienilaji. Sienen heltat ovat aluksi valkeat ja vanhemmiten harmaanruskeat. Sienen jalka on valkoinen ja jauhoinen. Sieni tuoksuu heikosti. Se kasvaa paljaalla maalla, savimailla sekä puistoissa ja puutarhoissa. Se kasvaa melko harvianisena kalkkimailla. == Lähteet == Luokka:Piennarsienet
Sammalpiennarsieni

Sammalpiennarsieni (Agrocybe paludosa) on kupera tai laakea kermanvärinen tai kellanruskea piennarsienilaji. Lakin keskusta on sienessä tummempi. Sen jalka on renkaallinen ja kermanvärinen. Heltat ovat vaaleat ja vanhemmiten tummanruskeat. Sieni kasvaa kosteissa paikoissa harvinaisena. Laji ei ole ruokasieni. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Medicinal Mushrooms: Agrocybe paludosa *MushroomExpert: Agrocybe paludosa Luokka:Piennarsienet
Theodoron ruhtinaskunta

Theodoron ruhtinaskunta (), tunnettu myös nimellä Gothia (), oli pieni ruhtinaskunta Krimin niemimaalla 1200-luvulta 1400-luvulle. Sen pääkaupunki oli Doros, jota kutsuttiin joskus myös Theodoroksi ja jonka nykyinen nimi on Mangup. Valtio oli Trebizondin keisarikunnan läheinen liittolainen. == Historia == Theodoron ruhtinaskunta muodostui neljännen ristiretken jälkeen niistä Bysantin Krimillä olleista alueista, jotka eivät joutuneet Genovan valtaamiksi. Väestö oli sekoitus kreikkalaisia, Krimin gootteja, alaaneja, kiptšakkeja ja muita kansoja, jotka kaikki olivat ortodokseja. Alue oli vahvasti Trebizondin keisarikunnan kontrollin alainen, ja mahdollisesti osa sen Krimin maakuntaa, Perateiaa. Theodoro II Gabras, joka oli armenialaista syntyperää, oli sen kuvernööri. Gabrasin suku jälleenlinnoitti pian Doroksen ja nimesi uuden linnoituksen Pyhäksi Theodorokseksi () sen suojeluspyhimyksen mukaan. Tästä tuli uuden ruhtinaskunnan keskus, ja ruhtinaskunta sai siltä nimensä. Ruhtinaskunnalla oli hyvät suhteet pohjoiseen Kultaiseen ordaan, jolle se maksoi vasalliveroa, mutta genovalaisten kanssa oli ristiriitoja. Toukokuussa 1475 osmanikomentaja Gedik Ahmed Pasha valloitti Kaffan ja vuoden lopussa, viiden kuukauden piirityksen jälkeen, hän valtasi Mangupin. == Theodoron ruhtinaat == * Demetrios (jälkeen 1362 – ennen 1368) * ? * Basileos * Stefanos, Basileoksen poika, (?–1402) * Alexios I, Stefanoksen poika, (1402–1434) * Alexios II, Alexios I:n poika, (1434–1444) * Johannes (Olubey), Alexios I:n poika, (1444–1460) * ? * Isaak, Alexios I:n poika, (1471–1474) * Aleksanteri, Alexios II:n poika, (kesäkuu – joulukuu 1475) == Lähteet == * А. В. Васильев, М. Н. Автушенко «Загадка княжества Феодоро» Севастополь, 2006. * Т. М. Фадеева, А. К. Шапошников «Княжество Феодоро и его князья» Симферополь, 2005. == Aiheesta muualla == Luokka:Krimin historia Luokka:Ukrainan entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Viherkaulussieni

Viherkaulussieni (Stropharia aeruginosa, aikaisemmin "vihreä kaulussieni") on kupera tai laakealakkinen vaskenvihreä ja limainen sienilaji. Se haalistuu vanhemmiten kellanruskeaksi. Sen heltat ovat tumman harmaanruskeat ja harmaanvioletinsävyiset. Sienen jalka on paksu ja renkaallinen. Jalka on renkaan yläpuolelta vaalea ja renkaan alta valkotupsuinen ja vaskenvihreä. Sieni haisee heikosti. Se kasvaa puunjätteillä havu- ja lehtimetsissä yleisenä. == Lähteet == Luokka:Kaulussienet
Tarhakaulussieni

Tarhakaulussieni (Stropharia caerulea syn.Stropharia cyanea) on kupera tai laakealakkinen limainen sinivihertävä sienilaji. Sen heltat ovat maitokahvin väriset. Jalka on vihreä tai sinivhreä. Jalan tyvessä on rihmastöjänteitä. Sieni kasvaa ravinteikkaalla maalla lehtimetsissä, rantalepikoissa ja puutarhoissa. Se on Suomessa melko yleinen. == Lähteet == Luokka:Kaulussienet
Nurmikaulussieni

Nurmikaulussieni (Stropharia coronilla, aikaisemmin "poimurenkainen kaulussieni") on kupera tai laakealakkinen limainen nahan- tai kellanruskea sienilaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja violetinsävyiset ja vanhemmiten mustat. Sienen jalka on valkoinen ja renkaallinen. Sieni kasvaa nurmikoilla, pelloilla ja tienvarsilla melko harvinaisena. == Lähteet == Luokka:Kaulussienet
Myrkkymadonlakki

Myrkkymadonlakki (Psilocybe cyanescens) on kupera tai laakealakkinen nahanruskea tai okranruskea sienilaji. Sen heltat sinertyvät kosketettaessa. Sen jalka on aluksi valkea ja vanhemmiten sinertyvä. Sienen malto on valkeaa. Sen heltat ovat harmaanruskeat tai tummanruskeat. Sieni kasvaa lahoavilla kasvinjätteillä tai puunjätteillä. Sitä ei esiinny Suomessa. == Lähteet == Luokka:Madonlakit Luokka:Psilosybiinisienet
Karibert II

Karibert II (608 – 8. huhtikuuta 632) oli Akvitanian kuningas vuosina 629–632. Hän oli Klotar II:n ja tämän toisen vaimon Sichilden poika. Klotarin kuoltua vuonna 629 Karibert vaati Neustrian kruunua itselleen. Karibert ja hänen velipuolensa Dagobert I, Austrasian kuningas, ryhtyivät neuvottelemaan vaatimuksesta. Karibert oli tuolloin vielä alaikäinen, ja neuvotteluissa häntä edusti hänen enonsa Brodulf. Dagobert murhautti Brodulfin ja luovutti Neustrian sijaan Karibertille Akvitanian. Sopimus sinetöitiin vuonna 631, jolloin Karibertista tuli Dagobertin pojan Sigebertin kummisetä. Lyhyen hallintokautensa aikana Karibert onnistui nujertamaan baskien vastarinnan kuningaskuntansa eteläosissa ja alistamaan heidät. Karibert kuoli vuonna 632, mahdollisesti Dagobertin lähettämien salamurhaajien surmaamana. Pian myös Karibertin nuori poika Kilperik murhattiin ja Akvitania siirtyi takaisin Dagobertin haltuun. == Katso myös == * Luettelo frankkien kuninkaista Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Vuonna 608 syntyneet Luokka:Vuonna 632 kuolleet
Kalvashaprakas

Kalvashaprakas (Candolleomyces candolleanus, syn. Psathyrella candolleana, aikaisemmin ”valkoinen hapralakki”) on kupera tai laakealakkinen ruskea tai vaalea sienilaji. Lakin reunassa on usein suojusjätettä. Sienen heltat ovat aluksi valkoiset ja vanhemmiten harmaan- tai ruskeanvioletit ja lopulta ruskeanmustat. Sienen jalka on valkoinen. Sienen syötävyydestä on kahdenlaista tietoa. Se kasvaa laholla lehtipuulla tai kosteilla paikoilla yleisenä. == Lähteet == Luokka:Psathyrellaceae
Deconica crobula

Deconica crobula on kupera tai laakealakkinen limainen ja suomuinen vaaleanruskea vähämadonlakkilaji. Sen jalka on lakin värinen tai tummempi. Sienen heltat ovat vaalean harmaanruskeat ja vanhemmiten ruosteenruskeat. Malto on vaaleaa. Sieni kasvaa oksilla, ruohonkorsilla ja kasvinjätteillä. Se on Suomessa harvinainen. == Lähteet == Luokka:Vähämadonlakit
Osuuspankkien Keskuslainarahaston frangilaina

Osuuspankkien Keskuslainarahaston frangilaina oli suomalaisten osuuskassojen Ranskasta syksyllä 1930 ottama 300 miljoonan kultafrangin (noin 467 miljoonaa markkaa) laina. Osuuskassat välittivät lainan suomalaisille maanviljelijöille ja kunnille jotka saattoivat pitkäaikaisen 30 vuoden lainan avulla muuttaa lyhytaikaiset ja kalliskorkoiset vekselilainansa edullisemmiksi kuoletuslainoiksi. Kun Suomi luopui kultakannasta syksyllä 1931 ja markka samalla devalvoitui, lainan ottajat joutuvat pahoihin vaikeuksiin sillä laina oli maksettava takaisin kultafrangeina ja Ranska luopui kultakannasta vasta 1937. Lainasta koitui lopulta noin 250 miljoonan markan kurssitappiot jotka Suomen valtio joutui valtaosin korvaamaan eduskunnan 1934 säätämällä lailla. Osuuskassat olivat neuvotelleet lainan ottamisesta ranskalaisista pankeista jo 1920-luvun lopulta lähtien. Lainan korko kuluineen oli noin 6 prosenttia ja se oli selvästi edullisempi kuin kotimaiset lainat. Osuuskassat välittivät lainaa yli 7 000 maanviljelijälle ja 165 kunnalle. Koska laina täytyi maksaa takaisin kultafrangeissa lainan ottajien velkakirjoihin oli lisätty ns. kultaklausuuli. Kun Suomi joutui irrottamaan markan kultakannasta syksyllä 1931 markan devalvoituminen suhteessa Ranskan frangiin aiheutti se että laina kasvoi lopulta markkamääräisenä 70 prosenttia suuremmaksi kuin se oli ollut nostettaessa. Vain noin 20% lainan ottajista pystyi jollain tavoin selviämään korotetuista takaisinmaksuista. Kurssitappio nousi noin 250 miljoonaan markkaan ja tämä ylitti sekä Osuuspankkien Keskuslainarahaston 100 miljoonan markan pääoman että myös osuuskassojen yhteenlasketut noin 200 miljoonan varat. Lopulta valtaosa lainan kurssitappiosta päätyi Suomen valtion maksettavaksi ja eduskunta sääti asiasta 1934 lain. Valtio maksoi kurssitappiosta yli 200 miljoonaa markkaa, Osuuspankkien Keskuslainarahasto 26 miljoonaa ja lainanottajat 5 miljoonaa markkaa. == Lähteet == * Juha Maijala: Maaseutuyhteisön kriisi - 1930-luvun pula ja pakkohuutokaupat paikallisena ilmiönä Kalajokilaaksossa. Jyväskylän yliopisto 2005 s. 63-64 Luokka:Suomen taloushistoria
Kilperik (Akvitania)

Kilperik (k. 632) oli Karibert II:n poika, joka oli isänsä kuoleman jälkeen lyhyen aikaa Akvitanian kuningas. Hänen setänsä Dagobert I murhautti alaikäisen pojan pian tämän isän kuoleman jälkeen. == Katso myös == * Luettelo frankkien kuninkaista Luokka:Frankkien kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 632 kuolleet
Rarotongan kuningaskunta

Rarotongan kuningaskunta () oli Rarotongan saaren mukaan nimetty kuningaskunta, joka perustettiin nykyisille Cookinsaarille vuonna 1858. Vuonna 1888 siitä tuli omasta pyynnöstään Ison-Britannian protektoraatti ja vuonna 1893 sen nimi muutettiin Cookinsaarten liittovaltioksi. Luokka:Britannian entiset protektoraatit Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Oseaniassa Luokka:Cookinsaarten historia Luokka:Oseanian entiset valtiot
Kimrööki

Kimrööki eli noki-, lamppu- tai hiilimusta on hienojakoista puhdasta hiiltä, jota valmistetaan hiilipitoisista aineista kuivatislaamalla tai asetyleenin avulla. Kimröökiä käytetään vahvistavana seosaineena renkaissa ja muissa kumituotteissa sekä mustana väriaineena maaleissa, painoväreissä ja elintarvikkeissa. Kimröökiä valmistettiin Suomessa tervanpolton sivutuotteena tai sitten hitaasti palavista orgaanisista aineista kuten koivuntuohesta. == Lähteet == * Coloria: hiilimusta, kaasumusta, nokimusta * Raimo Hieta: Kimrööki – eräs vanha maanviljelyksen sivuelinkeino Luokka:Hiili Luokka:Väriaineet
Light My Fire

Light My Fire on rock-yhtye The Doorsin kappale. Se julkaistiin yhtyeen ensimmäisellä albumilla The Doors vuoden 1967 alussa ja albumin toisena singlenä saman vuoden huhtikuussa. Kappale nousi julkaisuaikanaan suureksi hitiksi ja kuuluu yhtyeen tunnetuimpiin ja soitetuimpiin kappaleisiin. ”Light My Firen” sävelsi Doorsin kitaristi Robby Krieger. Hän kirjoitti myös suurimman osan sanoista, ja laulusolisti Jim Morrison kirjoitti loput. Yhtye sovitti kappaleen yhdessä.500 Greatest Songs of All Time: Light My Fire , Rolling Stone, 2011 ”Light My Firen” albumiversio oli seitsemän minuuttia pitkä. Singleversiosta tehtiin kolmeminuuttinen leikkaamalla pois Kriegerin kitarasoolot ja Ray Manzarekin kosketinsoolot. Kappale nousi Yhdysvaltojen singlelistojen ykkössijalle 29. heinäkuuta 1967, ja se teki Doorsista tunnetun. Rolling Stone -lehti valitsi vuonna 2011 ”Light My Firen” kaikkien aikojen 35. parhaaksi lauluksi. ==Lähteet== luokka:The Doorsin kappaleet luokka:Vuoden 1967 kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Frans Adelaar

Frans Adelaar (s. 5. joulukuuta 1960) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. ==Ura pelaajana== Peliurallaan Adelaar edusti kasvattajaseuraansa FC Utrechtia 13 vuoden ajan pelaten seurassa 179 liigaottelua. Hän oli voittamassa seurahistorian ensimmäistä KNVB Cupia kaudella 1984/85 ja oli mukana myös seurahistorian ensimmäisessä cupin finaalissa kaudella 1981/82. Adelaar jätti Utrechtin 1990 ja pelasi vielä kolme vuotta pienissä hollantilaisseuroissa DOVOssa ja HVV Hollandiassa ennen kuin lopetti uransa 1993. ===Meriitit pelaajana=== * KNVB Cup: 1985 **Hopeaa: 1982 ==Ura valmentajana== Adelaar valmensi valmennusuransa alussa kaksi kautta GVVV:tä, mutta todellisen näytönpaikan hän sai vuonna 2000, kun FC Utrecht palkkasi ex-pelaajansa seuran päävalmentajaksi. Adelaarin johdolla FC Utrecht eteni kaudella 2001/02 KNVB Cupin finaaliin, jossa se kuitenkin kärsi tappion jatkoajan jälkeen AFC Ajaxille. Finaalitappion jälkeen Adelaar jätti Utrechtin ja siirtyi kreikkailaisseura Akratitoksen päävalmentajaksi. Pesti Kreikassa jäi yhteen kauteen ja 2003 Adelaar palasi kotimaahansa siirtyen De Graafschapin päävalmentajaksi. Pesti De Graafschapissa jäi myös yhden kauden mittaiseksi ja kesällä 2004 Adelaar siirtyi ADO Den Haagin peräsimeen. Adelaar luotsasi ADOn Eredivisiessä sijoille 14 ja 15 kunnes jätti seuran kesällä 2006. Kesällä 2008 Adelaar palasi takaisin valmennustehtäviin siirtyen Eredivisiehen nousseen FC Volendamin päävalmentajaksi. Hän ei onnistunut pelastamaan Volendamia putoamiselta ja jätti tehtävänsä kauden jälkeen. Hänen ei kuitenkaan tarvinnut jäädä työttömäksi sillä toukokuussa 2009 hän allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Sparta Rotterdamin kanssa. SPARTA NAME ADELAAR COACH Adelaar sai potkut tehtävistään huhtikuun alussa 2010 seuran vajottua putoamiskamppailuun. Dutch strugglers Sparta sack coach Adelaar Huhtikuussa 2012 Adelaarista tuli Slovakian liigan kärkitaistelussa olleen MŠK Žilinan päävalmentaja. Adelaar coach Zilina in Slowakije Toukokuun alussa hän johdatti joukkueen Slovakian cupin mestariksi. La coupe pour le MSK Zilina Adelaar sai potkut tammikuun alussa 2013 Zilinan ollessa maan liigassa viidentenä. Zilina limoge Adelaar Maaliskuussa 2014 Adelaar teki kauden loppuun ulottuvan sopimuksen amatöörijoukkue IJsselmeervogelsin kanssa.Frans Adelaar aan de slag bij IJsselmeervogels Hän johdatti joukkueensa Alankomaiden amatööriliigan neljänneksi. Kaudella 2014/15 IJsselmeervogels sijoittui sarjassa viidenneksi. Seuraavalla kaudella peliesitykset olivat heikompia ja lopulta Adelaar sai potkut seurasta marraskuussa 2015.'Ontslag Adelaar slecht voor imago van IJsselmeervogels' ===Meriitit valmentajana=== * Slovakian mestaruus: 2012 * Slovakian cup: 2012 * KNVB Cup **Hopeaa: 2002 ==Lähteet== Luokka:Alankomaalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Unknown Soldier

The Unknown Soldier on The Doors -yhtyeen kappale. Se julkaistiin yhtyeen kolmannella studioalbumilla Waiting for the Sun ja singlenä vuonna 1968. Yhtyeen keulakuva Jim Morrison kirjoitti laulun sanoituksen sen pohjalta, miten oli itse kokenut Vietnamin sodan Yhdysvaltojen tiedotusvälineissä. Kappaleesta julkaistiin myös promootiotarkoituksessa televisioon musiikkivideo, jonka lopussa Morrison ”teloitetaan”. == Lähteet == luokka:The Doorsin kappaleet luokka:Vuoden 1968 kappaleet Luokka:Sodanvastaiset laulut
Muisto vain jää

”Muisto vain jää” on Juha Vainion sanoittama suomenkielinen versio Norman Bergenin ja Shelly Coburnin kappaleesta ”Only a Fool Breaks His Own Heart”. Jouko ja Kosti -duo levytti suomenkielisen version vuonna 1968. Kappale oli Suomessa vuoden 1968 suosituimpia iskelmiä. Kappaleen sovitti myös orkesteria johtanut Nacke Johansson. Arthur Prysock levytti vuonna 1965 alkuperäisen, Norman Bergenin ja Shelly Coburnin vuonna 1964 tekemän laulun, minkä jälkeen asialla olivat mm. Long John Baldry ja Tom Jones. Vainion ystävän ja säestäjän Harry Roineen mukaan Vainio kirjoitti kappaleen sanat 5–10 minuutissa. Kun muusikot olivat tulleet hakemaan häneltä sanoituksia, hänellä ei ollut vielä ollut sanoja valmiina. Hän käski Joukoa ja Kostia menemään kahville ja väitti hakevansa sanat laukustaan. Todellisuudessa hänellä ei ollut vielä mitään valmiina, mutta hetken kuluttua hän sai sanat valmiiksi. Kappale julkaistiin alun perin ”Tahdon takaisin sen mikä meni pois” -singlen B-puolella. Singlen tuotti Toivo Kärki. ”Muisto vain jää” ilmestyi duon esikoisalbumilla Jouko ja Kosti vuonna 1971. Versio on eri kuin singlellä. "Muisto vain jää" oli Joukon ja Kostin ensimmäinen levytys ja se muodostui heidän suurimmaksi hitikseen. Vaikka veljekset tekivät levytyksiä Finnlevylle vuoteen 1974 saakka, samanlaista menestystä he eivät enää myöhemmillä kappaleillaan saavuttaneet. Heikki Uusitalo (toim.): Suuri toivelaulukirja 13, s. 274. Helsinki: Warner/Chappell Music Finland ja Suuri Suomalainen Kirjakerho, 1996. ISBN 951-643-730-3. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset iskelmät Luokka:Vuoden 1968 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet
Elotalikko

Elotalikko on nelipiikkinen hanko, jota voi pitää heinähangon ja talikon välimuotona. Sen piikit ovat pitkät ja kaukana toisistaan kuten heinähangossa, mutta niitä on neljä kuten talikossa eikä kaksi kuten perinteisemmissä heinähangoissa. Kun piikkejä on enemmän, se on myös varsinaista heinähankoa leveämpi. Talikon tapaan mutta tavallisesta kaksipiikkisestä heinähangosta poiketen siinä on myös varren päässä metallista tai muovista tehty poikittainen kädensija. Toisin kuin esim. lannan tai säilörehun käsittelyyn tarkoitettuja varsinaisia talikoita, sitä käytetään seipäälle pantavan viljan sekä heinän, olkien tai tuoreen nurmirehun ja muun kevyen kasvimassan käsittelyyn. Monet pitävät sitä tavanomaista kaksipiikkistä heinähankoa mukavampana, koska siihen mahtuu enemmän kerralla ja se on vakaampi pidellä. Kuten heinähankoa, sitä voi käyttää myös pienkanttipaalien käsittelyyn, ja leveät neljä piikkiä ja kädensija tarjoavat tässäkin vakaamman otteen. Nimi elotalikko johtunee siitä, että se alun perin lienee kehitetty viljan seipäällepanoa varten aikana, jolloin vilja vielä kuivatettiin seipäillä ennen puimakoneella tapahtunutta puintia. Tällöin jäykän ja pitkäkortisen viljan tehokas käsittely kaksipiikkisillä heinähangoilla olisi ollut vaikeaa. ==Aiheesta muualla== * Elotalikko suomalaisen valmistajan sivuilla Luokka:Maataloustyökalut Luokka:Heinätyöt Luokka:Viljankorjuutyöt
Pieni nukke

Pieni nukke on Juha "Watt" Vainion sanoittama suomenkielinen versio kappaleesta ”La bambola”. Fredi levytti kappaleen vuonna 1968. Se julkaistiin singlen ”Milloinkaan en löydä samanlaista” B-puolella. Kappaleen on sovittanut Paul Johansson. ”Pienen nuken” on levyttänyt myös muun muassa Ari Klem. == Lähteet == Luokka:Fredin kappaleet Luokka:Vuoden 1968 kappaleet Luokka:Juha Vainion sanoittamat kappaleet Luokka:Suomalaiset käännöskappaleet
Piina (yhtye)

PIINA on suomalainen yhtye. Sen takaa löytyy alun perin Lappeenrannasta kotoisin oleva kuvittaja Hans Eiskonen. Piinan tarina ulottuu 1990-luvun alkupuoliskolle Lappeenrantaan, mistä vastaperustettu yhtye nousi nopeasti pieneen kulttistatukseen. Yhtye soitti muun muassa Apulannan ja Karkkiautomaatin kanssa. Piinan lämppärinä toimi myös Kotiteollisuus. Piina julkaisi debyyttialbuminsa Siskot 24. lokakuuta 2007. Yhtyeen levy-yhtiö oli tuolloin EMI Finland. == Yhtyeen jäsenet 1991–1996== * Hans Eiskonen * Mikko Heikkonen * Tero Hurme * Marko Kaijanniemi * Jani Summanen * Harri Turku * Mikko Tuuliainen == Yhtyeen jäsenet 2007–2008== * Hans Eiskonen * Anssi Hallio * Jyri Riikonen * Tuomo Räisänen * Juha Vironen == PIINA 2012–2019== * Hans Eiskonen * Lauri Kero * Tuomas Pihnala * Martti Ronkainen * Jani Tanska == Aiheesta muualla == * Piina discogs.com -sivustolla Luokka:Lappeenrannan musiikki Luokka:Suomalaiset alternative rock -yhtyeet Luokka:Suomalaiset uuden aallon yhtyeet Luokka:Post-punk-yhtyeet
Iwal

Iwal on austronesialainen kieli, jota puhutaan Morobessa, Papua-Uudessa- Guineassa. Se kuuluu eteläisten Huonlahden kielten alaryhmään. Iwalin ei katsota olevan uhanalainen, ja sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat muun muassa hote ja piu. Iwalilla ei myöskään ole tunnettuja murteita. Kielellä on arviolta 1900 puhujaa. Iwalia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Uusi testamentti käännettiin iwaliksi ensimmäisen kerran vuonna 1984. == Fonologia == === Konsonantit === Labiaali Alveolaari Palataali Velaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili b d g Frikatiivi v s h Lateraali l Tremulantti r Puolivokaali w j Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puoliavoin e o Avoin a Lähde: == Lähteet == Luokka:Oseanialaiset kielet Luokka:Papua-Uuden- Guinean kielet
Jahroma

Jahroma () on kaupunki Moskovan alueen Dmitrovin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Jahroma-joen ja Moskovan kanavan rannalla 55 kilometriä Moskovasta pohjoiseen. Kaupungin läpi kulkee Moskovan ja Savjolovon välinen rautatie (Jahroman asema). Asukkaita on 13 000 henkeä. Kaupunki on saanut alkunsa Jahroma-joen rannalle vuonna 1841 perustetun kutomon työläisasutuksesta. Joen nimi koostuu merjalaisista sanoista jähre 'järvi' ja maa 'maa'. Vuonna 1900 rakennetun rautatien ansiosta taajama alkoi kasvaa, ja siihen liitettiin useita lähikyliä. 1930-luvulla seudulle rakennettiin Moskovajoen ja Volgan välinen kanava. Vuonna 1940 Jahromasta tuli kaupunki. Toisen maailmansodan aikana marras-joulukuussa 1941 se oli saksalaisten miehittämänä. Nykyään Jahromassa on linja-auto- ja tekstiilitehdas sekä Moskovan alueen suurin talviurheilukeskus. Nähtävyyksiä ovat vuosina 1892–1895 rakennettu Kolminaisuuden kirkko sekä Peremilovon kylän Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko vuodelta 1792. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jahroman kaupungin sivusto Luokka:Moskovan alueen kaupungit
Phantom Planet

Phantom Planet on Yhdysvalloissa vuonna 1994 perustettu rock-yhtye. Yhtyeen alkuperäisjäsenistä ovat jäljellä laulaja Alex Greenwald ja basisti Sam Farrar. ==Historia== Phantom Planetin perustivat vuonna 1994 laulaja Alex Greenwald, basisti Sam Farrar sekä rumpali Jason Schwartzman. Myöhemmin mukaan tuli myös kitaristi Jacques Brautbar, jonka Farrar tunsi edellisestä yhtyeestään. Yhtye alkoi valmistella ensimmäistä albumiaan jo vuonna 1995. Esikoisalbumi Phantom Planet Is Missing julkaistiin 1998, ja levy-yhtiönä toimi muun muassa Guns N' Rosesin levyjä julkaiseva Geffen Records. Albumi myi kohtuullisen hyvin, ja yhtye lähti kiertueelle. Seuraava albumi Polaroid julkaistiin 1999, minkä seurauksena yhtye järjesti entistä isomman kiertueen, joka kesti vuodet 1999–2001. Seuraava albumi, The Guest julkaistiin 2002, ja siltä noussut superhitti "California" valittiin The O.C. -sarjan tunnusmusiikiksi. Kesken Phantom Planet Guest World Tourin rumpali Jason Schwartzman erosi yhtyeestä. Yhtye tarvitsi uuden rumpalin, ja tilalle pestattiin Jeff Conrad. Yhtye palasi studioon tekemään neljättä studioalbumiaan, Phantom Planetia, jota yhtyeen jäsenet kutsuvat neljänneksi. Samana vuonna kitaristi Jacques Brautbar erosi yhtyeestä erimielisyyksien vuoksi. Hänen tilalleen tuli Darren Robinson. Seuraava julkaisu, Limited Edition Tour EP julkaistiinkin vasta 2007 ja albumi Raise the Dead vuonna 2008. == Jäsenet == * Alex Greenwald ‎– laulu (1994‎–) * Sam Farrar ‎– basso, taustalaulu (1994‎–) * Darren Robinson ‎– soolo/rytmikitarat, taustalaulu (2004‎–) * Jeff Conrad ‎– rummut, taustalaulu (2003‎–) === Entiset jäsenet === * Jason Schwartzman ‎– rummut, taustalaulu (1994‎–2003) * Jacques Brautbar ‎– soolo/rytmikitarat, taustalaulu (1994‎–2004) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * * * * * * === Livealbumit === * * === Kokoelma- albumit === * * * === EP:t === * * * * === Singlet === * * * * * * * * * * * * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset alternative rock -yhtyeet
Screamin’ Jay Hawkins

Screamin’ Jay Hawkins, oikealta nimeltään Jalacy Hawkins, (18. heinäkuuta 1929 – 12. helmikuuta 2000) oli yhdysvaltalainen rhythm and blues -laulaja ja pianisti. Hänen tavaramerkkinsä oli syvä, teatraalisia murahduksia ja huutoja hyödyntävä laulutyyli. Hawkinsin tunnetuin kappale on ”I Put a Spell on You” (1956), josta ovat myöhemmin levyttäneet oman versionsa myös muun muassa Nina Simone, Joe Cocker, Creedence Clearwater Revival ja Marilyn Manson. Myös Hawkins itse levytti laulusta vuonna 1979 uuden version. Kappale on keskeisessä osassa Jim Jarmuschin elokuvassa Muukalaisten paratiisi (1984), jossa Hawkins myös esiintyi sivuroolissa.http://www.songfacts.com/detail.php?id=445 Hän esiintyi myös vuoden 1978 musiikkielokuvassa Kuumaa vahaa. ==Valikoitu julkaisuluettelo== ===Singlet=== * 1956 I Put a Spell On You/Little Demon [OKeh 7072] * 1957 You Made Me Love You/Darling, Please Forgive Me [OKeh 7084] * 1957 Frenzy/Person to Person [OKeh 7087] * 1958 Alligator Wine/There's Something Wrong With You [OKeh 7101] * 1958 Armpit #6/The Past [Red Top 126] * 1962 I Hear Voices/Just Don't Care [Enrica 1010] * 1962 Ashes/Nitty Gritty - w/ Shoutin' Pat (Newborn) [Chancellor 1117] * 1966 Poor Folks / Your Kind of Love [Providence 411] * 1970 Do You Really Love Me/Constipation Blues [Philips 40645] * 1973 Monkberry Moon Delight/Sweet Ginny [Queen Bee 1313] ===Albumit=== * 1958 At Home with Screamin' Jay Hawkins (Okeh/Epic) * 1965 The Night and Day of Screamin' Jay Hawkins (Planet) * 1969 What That Is! (Philips) * 1970 Because Is in Your Mind (Armpitrubber) (Philips) * 1972 Portrait of a Man and His Woman (Hotline) * 1977 I Put a Spell on You (Versatile) * 1983 Real Life (Zeta) * 1984 Screamin' Jay Hawkins and The Fuzztones Live (Midnight Records) - live * 1988 At Home with Jay in The Wee Wee Hours (Midnight Records) - live * 1988 Live & Crazy (Blue Phoenix) - live * 1990 The Art of Screamin' Jay Hawkins (Spivey) * 1991 Black Music For White People (Bizarre/Straight Records/Planet Records) * 1991 I Shake My Stick at You (Aim) * 1993 Stone Crazy (Bizarre/Straight/Planet) * 1994 Somethin' Funny Goin' On (Bizarre/Straight/Planet) * 1993 Rated X (Sting S) - live * 1998 At Last (Last Call) * 1999 Live at the Olympia, Paris (Last Call) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Kiintymysvanhemmuus

Kiintymysvanhemmuus on John Bowlbyn kiintymyssuhdeteoriaan perustuva, läheisyyttä ja lapsen tarpeiden kunnioittamista korostava vanhemmuuden tyyli erityisesti vauvaikäisten vanhemmille. Kiintymyssuhdeteorian mukaan varhaislapsuudessa kehittynyt vahva tunneside hoivanantajiin muodostaa pohjan aikuisiän läheisille ihmissuhteille. Jos tällainen vahva tunneside ei varhaislapsuudessa pääse kehittymään, syntyy reaktiivisen kiintymyshäiriön (reactive attachment disorder) nimellä tunnettu häiriötila. Termi kiintymysvanhemmuus on lastenlääkäri William Searsin kehittämä. Attachment Parenting International -yhdistyksen mukaan kiintymysvanhemmuutta voidaan kuvata kahdeksan periaatteen muodossa: # Raskauteen, synnytykseen ja vanhemmuuteen kannattaa valmistautua hyvin # Lapsen ruokkimisen on tapahduttava rakkauden ja kunnioituksen ilmapiirissä # Lapsen tarpeisiin on reagoitava herkästi # Lasta tulee koskettaa runsaasti ja hellästi # Lapsella on tarpeita myös yöllä # Lasta on hoivattava johdonmukaisesti rakkaudella # Kurinpidon tulisi tapahtua positiivisessa hengessä # Lapsen, omien ja perheen tarpeiden välillä tulisi pyrkiä toimivaan tasapainoon William ja Martha Sears esittävät kirjassaan Kiintymysvanhemmuuden kirja seitsemän käytännöllistä kiintymysvanhemmuuden työkalua, joista heidän mukaansa tulisi pyrkiä soveltamaan mahdollisimman monia mahdollisimman usein. # Varhainen kiinnittyminen (bonding) # Vauvantahtinen imetys # Vauvan kantaminen # Vauvan kanssa nukkuminen # Vastaa vauvan itkuun # Varo vauvakouluttajia # Vaali tasapainoa ja vedä rajat == Lähteet == Luokka:Sosiaaliset suhteet
Tähtivalokuvaus

Tähtivalokuvaus on valokuvauksen alalaji, joka on erikoistunut kuvaamaan taivaan astronomisia kohteita, kuten Kuuta, Aurinkoa, planeettoja, tähtiä tai tähtisumuja ja galakseja. Tähtivalokuvat voivat olla yksinkertaisia kirkkaiden kohteiden kuvia tai monimutkaisia valotuksia, joiden tarkoitus on tuoda esiin kohteita, jotka ovat liian heikkovaloisia paljaalla silmällä nähtäviksi. Lähes aina tähtivalokuvauksessa käytetään pitkiä valotusaikoja. Useimmat kohteet ovat heikkovaloisia ja pieniä. Tehokkaassa tähtivalokuvauksessa käytetään monia menetelmiä, kuten kameran kiinnittämistä suureen tähtikaukoputkeen. Kuvauksessa käytetään valoherkkää kennoa tai erityisherkkää filmiä. Valotusajat voivat olla erittäin pitkiä, tai sama kuva valotetaan yli 20 kertaa. Taustan sumentumista valosaasteen vuoksi estetään suodattimilla. Seurantalaitteistoilla kompensoidaan sitä, että tähdet liikkuvat maasta nähtynä maan pyörimisliikkeen takia. Harrastaja tarvitsee tähtivalokuvauksen kokeiluun kameran, johon on mahdollista valita pitkä valotusaika. Myös lankalaukaisin ja jalusta ovat avuksi. Kun kuva on otettu kuvat pinotaan yhteen tietokoneohjelmalla kuten DeepSkyStacker - ohjelmalla taustakohinan hillinäksi. == Lähteet == * == Kirjallisuutta == * Luokka:Valokuvaus aiheen mukaan Luokka:Tähtitiede
Roy Oliver Disney

Roy Oliver Disney (24. kesäkuuta 1893 Chicago, Illinois – 20. joulukuuta 1971 Kalifornia) oli Walt Disneyn veli ja yksi The Walt Disney Company -yhtiön perustajista. Kun Walt Disney edusti taiteellista puolta, Roy Disney piti yhtiön talouden tasapainossa. Hän meni naimisiin Edna Francisin kanssa huhtikuussa 1925. Heidän poikansa Roy E. Disney (1930–2009) työskenteli myös Disney-yhtiössä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Amerikankanadalaiset Luokka:Amerikanirlantilaiset Luokka:Disney Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
The Soul Cages

The Soul Cages on brittimuusikko Stingin kolmas studioalbumi. Se oli Stingin toinen albumi, joka ylsi hänen kotimaassaan listaykköseksi. The Soul Cages on isän kuolemaan keskittynyt konseptialbumi, jonka työstäminen auttoi Stingiä käsittelemään isänsä kuolemaa. Useat kappaleet kertovat merestä, laivoista ja purjehduksesta, koska Stingin isä oli usein ollut pahoillaan, ettei ryhtynyt purjehtijaksi. == Kappaleet == #"Island of Souls" – 6:41 #"All This Time" – 4:54 #"Mad About You" – 3:53 #"Jeremiah Blues (Part 1)" – 4:46 #"Why Should I Cry For You?" – 4:54 #"Saint Agnes and the Burning Train" (instrumentaali) – 2:43 #"The Wild Wild Sea" – 6:41 #"The Soul Cages" – 5:52 #"When the Angels Fall" – 7:48 Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Stingin albumit
Elaine Tanner

Elaine Tanner O.C. (s. 22. helmikuuta 1951) on kanadalainen uimari ja olympiamitalisti. Elaine Tanner saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa hopeaa sekä 100:n että 200 metrin selkäuinnissa. Hän ui 100 metrin alkuerissä olympiaennätyksen 1.07,6 ja paransi sitä välierissä aikaan 1.07,4. Loppukilpailussa hän saavutti ajan 1.06,7 mutta hävisi puoli sekuntia maailmanennätyksen uineelle Yhdysvaltain Kaye Hallille. Kaksi päivää myöhemmin hän hävisi 200 metrillä 2,6 sekuntia Yhdysvaltain Lillian Watsonille. Seuraavana päivänä hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui kolmannen osuuden. ==Lähteet== * * Luokka:Kanadalaiset uimarit Luokka:Kanadalaiset olympiamitalistit Luokka:Officer of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
McCain

McCain voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Henry Pinckney McCain (1861–1941), yhdysvaltalainen kenraali, Yhdysvaltain armeijan kenraaliadjutantti 1914-1918 * John S. McCain, Sr. (1884–1945), yhdysvaltalainen amiraali * John S. McCain, Jr. (1911–1981), yhdysvaltalainen amiraali * John S. McCain III (1936–2018), yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko * Meghan McCain (s. 1984), yhdysvaltalainen kolumnisti, kirjailija ja televisiojuontaja * Roberta McCain (1912–2020), yhdysvaltalainen seurapiirihenkilö * William David McCain (1907–1993), yhdysvaltalainen kenraali, yliopiston kansleri ja poliitikko
Huomenna sinä tulet

__NOTOC__ Huomenna sinä tulet on Susanna Haaviston esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sovittanut Esa Helasvuo, joka on merkitty myös levynkanteen esittäjäksi Susanna Haaviston rinnalle. == Kappaleet == === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # # == Muusikot == * Susanna Haavisto – laulu * Jarmo Nikku – kitara * Kalle Jämsen – kitara * Juha Tikka – basso, trumpetti, pasuuna, taustalaulu * Vesa Aaltonen – rummut * Esa Helasvuo – piano, syntetisaattori, taustalaulu * Esa Kotilainen – haitari, syntetisaattori * Pentti Lahti – huilu * Kalle Jämsen – mandoliini * Mongo Aaltonen – lyömäsoittimet * Pentti Lahti – saksofoni * Pave Maijanen – taustalaulu * Susanne Helasvuo – jouset == Lähteet == * Albumi Suomen Äänitearkiston tietokannassa * Huomenna sinä tulet discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1985 esikoisalbumit Luokka:Susanna Haaviston albumit Luokka:Esa Helasvuon albumit
Lillian Watson

Lillian Debra "Pokey" Watson (s. 11. heinäkuuta 1950) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. "Pokey" Watson voitti uintiurallaan kaksi olympiakultaa. Tokion 1964 olympialaisissa hän ui kolmannen osuuden Yhdysvaltain 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueessa, joka voitti kultaa maailmanennätysajalla 4.03,8. Neljä vuotta myöhemmin Méxicon olympialaisissa hän saavutti kultaa 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.24,8. Laji oli tuolloin ensimmäistä kertaa olympialaisten ohjelmassa. ==Lähteet== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Miksi?

__NOTOC__ Miksi on suomalaislaulaja Susanna Haaviston toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1992. Albumin kappaleista osa on Susannan sanoittamia. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 13, ja pysyi listalla yhteensä 9 viikkoa. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Muusikot === * Susanna Haavisto – laulu * Esa Kotilainen – haitari * Kaija Kärkinen – taustalaulu * Ona Kamu – taustalaulu * Juha Tikka – basso, kosketinsoitin * Kari Lindstedt – sello * Anssi Nykänen – rummut, tamburiini, lehmänkello * Mikko Kuustonen – kitara * Esa Kaartamo – kitara, kosketinsoitin * Jarmo Nikku – kitara, mandoliini * Timo Pratskin – kosketinsoitin, haitari * Olli Haavisto – pedal steel guitar, dobro * Esa Helasvuo – piano === Tuotanto === * Jari Laasanen – äänittäjä, miksaaja * Jorma Hämäläinen – äänittäjä, miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija == Lähteet == * Albumi Suomen Äänitearkiston tietokannassa * Albumi Fono-äänitetietokannassa * Miksi discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:Susanna Haaviston albumit
Asnières-sur-Seine

Asnières-sur-Seine () on kunta Hauts-de-Seinen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 86 020 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 4,82 neliökilometriä. Asnières on yksi Pariisin esikaupunkialueen suurimmista kunnista. == Nimi == Asnières-sur-Seineä kutsuttiin aiemmin vain nimellä Asnières. Nimi Asnières tallennettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1158 muodossa Asnieras, joka taas tuli keskiaikaisen latinan sanasta asinaria, joka tarkoittaa aasifarmia. Helmikuussa 2008 kunnasta tuli virallisesti Asnières- sur-Seine. == Kuvia == File:Près gare Asnières.jpg|Aseman läheltä File:Theatre d'Asnieres par Line1.jpg|Teatteritalo File:FO Bord Seine- bd.jpg|Toimistotalo Seinen varrella File:Château d'Asnière.jpg|Asnièren linna File:Église Sainte-Genevive - nef.jpg|Sainte Geneviève -kirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virallinen kotisivu Asnieres-sur-Seine Luokka:Ranskan kaupungit
Lynette McClements

Lynette McClements (s. 11. toukokuuta 1951) on entinen australialainen uimari ja olympiavoittaja. Lynette McClements voitti Méxicon 1968 olympialaisissa kultaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 1.05,5. Yhdysvaltain Ellie Daniel hävisi hänelle 0,3 sekuntia. Hopeaa hän sai 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän otti toisella osuudella hieman kiinni Yhdysvaltain etumatkaa. Yhdysvallat voitti kuitenkin Australian 1,7 sekunnin erolla. ==Lähteet== * * Luokka:Australialaiset uimarit Luokka:Australialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Compagnie de Chine

Compagnie de Chine oli ranskalainen kauppakomppania joka perustettiin 1660 ja lakkautettiin 1723. Komppanian perustivat katoliset ranskalaiset papit, ja komppanian tarkoituksena oli kuljettaa katolisia lähetyssaarnaajia Aasiaan. Komppania tilasi itselleen laivan, mutta laiva ajautui karille vähän ajan kuluttua vesillelaskusta. Laivan karilleajon jälkeen lähetyssaarnaajat saattoivat matkata vain maata pitkin ja komppania joutui vaikeuksiin. 1664 komppania yhdistyi Ranskan Itä-Intian kauppakomppaniaan. 1698 komppania perustettiin uudelleen, mutta se lopetti toimintansa 1723. Luokka:Kauppakomppaniat Luokka:Ranskan taloushistoria Luokka:Ranskan historia
Linda Gustavson

Linda Gustavson (s. 30. marraskuuta 1949) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Gustavson saavutti kolme mitalia Méxicon 1968 olympialaisissa. Hän voitti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui toisen osuuden. Hopeaa hän sai 400 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi 16-vuotiaalle maannaiselleen Debbie Meyerille 3,7 sekunnilla. Pronssia hän sai 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän varmisti Yhdysvaltain kolmoisvoiton häviten kultamitalisti Jan Hennelle 0,3 sekuntia. ==Lähteet== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aestit

Aestit on historiallinen termi, jolla viitattiin balttilaisiin heimoihin. Tacitus mainitsi aestit Germania-teoksessaan vuonna 98 jaa. == Aestit lähteissä == Tacitus kuvasi Germania-teoksessaan balttilaisia heimoja ja kutsui heitä nimellä Aesti, gentes Aestiorum. Tacituksen mukaan aestit asuivat ”Suebin meren” rannalla, joka tarkoitti Itämerta. Tacituksen mukaan aestit puhuivat samantapaista kieltä kuin kelttiläisessä Britanniassa samaan aikaan puhuttiinTacitus, Germaania, 1952, s. 69, mutta väitteellä tuskin on todellisuuspohjaa. Tacituksen mukaan aestit käyttivät aseina ryhmysauvoja eli puisia nuijia, palvoivat jumaläitiä, pitivät taikakaluina villisian kuvia ja olivat ensimmäisiä jotka keräsivät ja kävivät kauppaa meripihkalla.Tacitus, Germaania, 1952, s. 69–70 Meripihkakauppa on kuitenkin jo pronssikauteen palautuva ilmiö ja siten paljon Tacituksen aikoja vanhempi. Cassiodorus kirjoitti vuosina 523–526 ostrogoottien kuninkaan Teoderikin nimissä kirjeen aestilaisille (Hesti). Historioitsija Jordanes mainitsi aestilaiset teoksessaan 'De origine actibusque Getarum ('Goottien alkuperä ja teot') . Hän viittaa goottien eepokseen, jonka mukaan ostrogoottien kuningas Ermanarik oli aikoinaan käynyt sotaretkellä aestilaisia vastaan. Cassiodoruksen maininnan mukaan aestit asuivat Itämeren kaakkoisrannikolla eli preussilaisten, sambialaisten ja kuurilaisten alueella. Einhard mainitsee noin vuosien 830–833 paikkeilla aestilaiset (aisti) teoksessaan Vita Karoli Magni ('Kaarle Suuren elämä'). Anglosaksi matkailija Wulfstan kertoi aestilaisista noin vuosina 890–893. Hänen mukaansa he asuivat Itämeren rannikolla Veikselin suusta itään (Eastum, Eastland). Wulfstanin mukaan aestilaisilla oli Truso-niminen kauppapaikka, joka sijaitsi meripihkatiellä, lähellä nykyistä Elblągia. Trusossa myytiin meripihkaa, orjia ja turkiksia. Hänen mukaansa aestilaisilaisilla oli useita linnoitettuja kaupunkeja, jotka kävivät keskenään sotia. Lisäksi Wulfstan kuvasi muun muassa heidän hautajaistapojaan. Läntiset maantieteilijät alkoivat kutsua 800-luvulla länsibalttilaisia heimoja preussilaisiksi. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Baltit
Susan Pedersen

Susan Pedersen (s. 16. lokakuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Pedersen saavutti neljä mitalia Méxicon 1968 olympialaisten uintikilpailuissa. Vuorokausi 15-vuotissyntymäpäivänsä jälkeen hän voitti kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Hän pääsi ankkuriosuudelle puolen sekunnin johdossa Australian joukkueeseen mutta kasvatti eron lopulta 1,7 sekuntiin. Toisen kultamitalinsa hän voitti 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Hopeaa hän sai 100 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi maannaiselleen Jan Hennelle 0,3 sekuntia, ja 200 metrin sekauinnissa, jossa hän hävisi maannaiselleen Claudia Kolbille 4,1 sekuntia. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 400 metrin sekauinnissa, jossa Itä-Saksan Sabine Steinbach jätti hänet mitalisijojen ulkopuolelle 0,5 sekunnin erolla. ==Lähteet== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset uimarit Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt