EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Artturi Laakso

Artturi Verneri Laakso (ent. Adamsson, 26. lokakuuta 1893 Hollola – 22. syyskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Artturi Laakso aloitti uransa eri teattereissa, muun muassa Viipurissa ja jatkoi Helsingin kaupunginteatterissa. Myöhemmin hän esiintyi myös suositussa Radioteatterissa. Laakson elokuvaura alkoi varsin myöhään, 44-vuotiaana. Artturi Laakson nuorempi veli oli näyttelijä Uuno Laakso. Laakson vaimo oli näyttelijä Elsa Turakainen. Laakso esiintyi noin viidessäkymmenessä elokuvassa vuosien 1937–1973 aikana, enimmäkseen pienissä sivurooleissa. Hän on esiintynyt myös valistusfilmeissä. Hänet palkittiin vuonna 1957 Pro Finlandia -mitalilla. Laakso on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon. == Valikoitu filmografia == *Kuriton sukupolvi (1937) *Helmikuun manifesti (1939) *Halveksittu (1939) *Eteenpäin – elämään (1939) *Runon kuningas ja muuttolintu (1940) *Tavaratalo Lapatossu & Vinski (1940) *Onni pyörii (1942) *Tuomari Martta (1943) *Suomisen taiteilijat (1943) *Ristikon varjossa (1945) *Särkelä itte (1947) *Haaviston Leeni (1948) *Katupeilin takana (1949) *Orpopojan valssi (1950) *Professori Masa (1950) *Radio tulee hulluksi (1952) *Komppanian neropatit (1952) *Taikayö (1954) *Niskavuoren Aarne (1954) *Kunnian kukko (1955) *Rakas lurjus (1955) *Pekka ja Pätkä puistotäteinä (1955) *Onni etsii asuntoa (1955) *Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955) *Taas tyttö kadoksissa! (1957) *Pekka ja Pätkä salapoliiseina (1957) *Niskavuori taistelee (1957) *Pikku Ilona ja hänen karitsansa (1957) *1918 – mies ja hänen omatuntonsa (1957) *Nuori mylläri (1958) *Punainen viiva (1959) *Opettajatar seikkailee (1960) *Pojat (1962) *Vaarallista vapautta (1962) *Täällä Pohjantähden alla (1968) *Pohjantähti (1973) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaksi viipurilaista näyttelijää, joista ensi syksynä tulee tamperelaisia. Elsa Turakainen. Artturi Laakso, Aamulehti, 10.06.1934, nro 153, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt

Va ska man ta livet av sig för när man ändå inte får höra snacket efteråt on ruotsalaisen Magnus Ugglan kolmas albumi vuodelta 1977. Albumia nauhoitettiin Glen Studio, Park Studio, Bastun -studioissa. Levy-yhtiö Columbia Records julkaisi LP:n syyskuussa 1977. Albumia pidetään Ugglan läpimurtona. Albumin kappaleista muun muassa "Varning på stan", "Jag skiter" ja "Vår tid – 1977" nousivat hiteiksi. "Jazzgossen" on Ugglan tekemä cover-versio ruotsalaisen kuplettilaulaja Karl Gerhardin alkuperäisversiosta. Ugglan versio on paljon rock-tyylisempi kuin Gerhardin kuplettityylinen versio. Vuonna 2009 albumi pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.Gradvall, Jan ym. (2009). Tusen svenska klassiker: böcker, filmer, skivor, tv-program från 1956 till i dag. Tukholma: Norstedt. ISBN 978-91-1-301717-4. == Kappalelista == === A-puoli === # Vår tid – 1977 - 4.19 # Varning på stan - 4.35 # Balladen om 70-talets största rockband - 3.40 # Jag skiter - 3.23 # Dörrslusk - 3.38 === B-puoli === # På turné - 2.55 # Ja just du ska va gla - 4.26 # Varit kär - 5.27 # Jazzgossen - 2.46 # Ge livet en chans - 3.00 == Muusikot == * Magnus Uggla (laulu, taustalaulu, piano kappleessa Jag skiter, soittorasia kappaleessa Varit kär) * Rolf Alex (rummut) * Janne Guldbäck (rummut) * Janne Bergman (basso) * Backa-Hans Eriksson (basso) * Mike Watson (basso) * Lasse Welander (soolokitara) * Peter Lundblad (rytmikitara) * Anders Henriksson (koskettimet, taustalaulu) * Janne Kling (saksofoni) == Lähteet == * Magnus Uggla – The Uggly Strix-Site === Viitteet === Luokka:Magnus Ugglan albumit Luokka:Vuoden 1977 albumit
Syvyysnäkö

Syvyysnäkö tarkoittaa näköaistin tai konenäön kykyä erottaa esineiden etäisyyksiä ja nähdä maailma kolmiulotteisena. Syvyyden hahmottaminen perustuu erilaisiin syvyysvihjeisiin. == Monokulaariset syvyysvihjeet == * Kohteen näennäinen koko kertoo sen etäisyydestä: samanlaisista kohteista pienempänä näkyvä on kauempana. * Pintagradienttien eli esineen pintakuvioiden toistumistiheys kertoo esineen etäisyydestä: samassa mittakaavassa olevat gradientit ovat kaukana tiheämmässä, lähempänä harvemmassa. * Värinäkö ja valon lankeamisesta aiheutuvat värivaihtelut auttavat esineiden tunnistamisessa. * Lähellä olevat esineet peittävät laajemman alan näkökentästä. * Lähempänä oleva peittää kauempana olevia. * Samalla tasolla olevista kohteista horisonttia lähempänä olevat ovat kauempana. * Atmosfäärinen perspektiivi: kauempana olevat kohteet sinertävät usein enemmän tai näkyvät haaleampina kuin lähempänä olevat. Kohteet samenevat etäisyydessä. == Binokulaariset syvyysvihjeet == Binokulaarisissa syvyysvihjeissä hyödynnetään molempia silmiä esineiden etäisyyden arvioimiseksi. Toisistaan erillään olevat silmät välittävät kumpikin hieman erilaisen kuvan aivoille. Yhdistämällä kuvat aivot pystyvät arvioimaan näkökentän esineiden syvyydellistä sijoittumista. Luokka:Näkö ro:Vedere stereoscopică
Raipur

Raipur () on Intian Chhattisgarhin osavaltion pääkaupunki. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 1 010 087 asukasta. Raipurissa on perinteisesti ollut pienimuotoista elintarvike- ja sahateollisuutta. Siellä on Intian suurin raudanjalostuksen keskittymä, ja useita kiviteollisuuden (marmorin ja graniitin) käsittelylaitoksia. Raipurissa vallitsee kuuma monsuuni-ilmasto. Kuumin kuukausi on toukokuu, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 42 °C. Kylmin kuukausi on joulukuu, jolloin keskimääräinen alin lämpötila on 13 °C. Sateet tulevat kesä–syyskuussa. Niiden aikana sataa noin 1 160 millimetriä. Vuosittainen sadanta on noin 1 320 millimetriä. Kaupungin alueella on useita järviä, ja niiden rannoilla puistoja ja temppeleitä. == Lähteet == Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Chhattisgarhin kaupungit
Prostaglandiinit

Prostaglandiinit ovat kudoshormoneihin kuuluvia tyydyttymättömiä rasvahappoja, joilla on vaikutuksia monien elinten toimintaan. Ne voivat aiheuttaa supistuksia tai supistuksen laukeamista kohdun lihaksistossa, verisuonten seinämissä tai keuhkoputkien sileissä lihaksissa, ja lääketieteessä niitä käytetäänkin usein abortin tai synnytyksen käynnistämisessä. Prostaglandiinien synteesi elimistössä kiihtyy kuumeen ja kivun aikana, sillä ne vaikuttavat tulehdusreaktion syntyyn. Useimmat tulehduskipulääkkeet estävätkin prostaglandiinien synteesiä. Lisäksi niillä on vaikutusta verisolujen yhteenliittymisessä. Elimistö syntetisoi prostaglandiineja arakidonihaposta, joka on monityydyttymätön rasvahappo. Kaikissa prostaglandiineissa on 20 hiiliatomia, ja ne luokitellaan prostanoideiksi, jotka ovat eikosanoidien alaluokka. Prostaglandiini I2 eli prostasykliini (C20H32O5) estää verihiutaleiden yhteenliittymistä. == Aiheesta muualla == *Terveysportti, metatesaurus: Prostaglandiinit *PubChem: Prostaglandins Luokka:Hormonit Luokka:Lipidit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Peter Shor

Peter W. Shor (s. 14. elokuuta 1959 New York City, New York) on yhdysvaltalainen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä. Shor on tutkinut erityisesti kvanttitietokoneiden teoriaa. Hänen tunnetuin tuotoksensa on Shorin algoritmi. Shor suoritti matematiikassa kandidaatin tutkinnon Caltechissa ja tohtorin tutkinnon MIT:ssä. Hän työskenteli pitkään Bell Labsin palveluksessa. Nykyisin Shor toimii MIT:n sovelletun matematiikan professorina. Hänelle on myönnetty muun muassa MacArthur Fellowship, Rolf Nevanlinna -palkinto ja Gödel Prize. ==Aiheesta muualla== *Shor MIT:n sivuilla Luokka:Yhdysvaltalaiset matemaatikot Luokka:Yhdysvaltalaiset tietojenkäsittelytieteilijät Luokka:Massachusetts Institute of Technologyn professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset tietotekniikan kehittäjät Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Lepopäivä (liikunta)

Lepopäivällä tarkoitetaan muun muassa kuntosaliharrastajien parissa päivää, jolloin kuntosaliharjoitteita ei tehdä, vaan levätään. Lepopäivä on tärkeä niin kehonrakennuksessa, yleisurheilussa, kuin muissakin liikuntamuodoissa lihaksiston ja hermoston palautumisen vuoksi. Lepo onkin tärkeässä asemassa urheilussa. Se on vähintään yhtä tärkeää kuin harjoittelu, sillä riittävän levon laiminlyönti johtaa jossain vaiheessa ylikuntoon. Myös ravintopuolen laiminlyönti johtaa samanlaisiin ongelmiin. Riittävällä levolla ja ravinnolla varmistetaan elimistön palautuminen urheilusuoritteesta/suoritteista. Luokka:Kehonrakennus
Kudoshormoni

Kudoshormonit eli paikalliset hormonit vaikuttavat kudosnesteen välityksellä kohdesoluunsa. Jos kudoshormoni vaikuttaa erittävän solun naapurisoluihin, puhutaan parakriinisesta erityksestä. Jos taas kudoshormonin kohdesolu on itse hormonia erittävä solu, puhutaan autokriinisesta erityksestä. Kudoshormonit eivät kulje verenkierron mukana kohde-elimiinsä kuten hormonit. Kudoshormoneja tuottavat lähes kaikki elimistön solulajit, mutta yleisimpiä ne ovat mahalaukussa ja suolistossa. Kudoshormoneita ovat kasvutekijät, prostaglandiinit, tromboksaanit, leukotrieenit, serotoniini ja histamiini. ==Katso myös== * Hormoni * Neurohormoni Luokka:Hormonit
Guwahati

Guwahati () on kaupunki Assamin osavaltiossa Intian itäosassa. Osavaltion pääkaupunki Dispur on nykyisin käytännöllisesti katsoen Guwahatin osa. Kaupungissa asui vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 963 429 asukasta. Kaupunki on rakentunut Brahmaputra-joen varteen: liikekeskusta on joen eteläpuolella, pohjoisrannalla on asuinalueita. Kaupungin nimi tulee sanoista Guwa (arekapähkinä) ja hati (markkinat). Guwahatin suurin nähtävyys on Kamakhyan temppeli. Guwahati on alueensa kaupan ja koulutuksen keskus. Siellä on yliopiston kampus. Maailman suurin teelehtien huutokauppapaikka on Guwahatissa.Assam Tourism Manasin kansallispuistoon matkaavat kulkevat usein Guwahatin kautta. == Lähteet == Luokka:Assamin kaupungit
Yamada Shōji

Shōji Yamada on japanilaisen kulttuurin tutkija. Shōji Yamada valmistui maisteriksi Tsukuban yliopistosta 1988 ja väitteli tohtoriksi 1998 Kioton yliopistossa Japanissa. Hän on toiminut Japanin tutkimuksen kansainvälisen instituutin apulaisprofessorina vuodesta 1996 lähtien. Yamada Shōji on Japanin budo-akatemian Nihon Budō Gakkain ja Japanin tietojenkäsittely-yhdistyksen jäsen. Henkilökohtaiselta budotaustaltaan Yamada on kokenut kyūdōka. == Markittävät julkaisut == * The Myth of Zen in the Art of Archery, Japanese Journal of Religious Studies 2001 28/1–2 Luokka:Kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Japanilaiset tieteilijät Luokka:Japanologit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Hoivakoti Helena

Hoivakoti Helena on Helsingin Hämeentiellä sijaitseva venäjänkielinen vanhainkoti. Laitoksen omistaa Venäläinen Hyväntekeväisyysyhdistys Suomessa ry, ja sen perusti yhdistyksen naistoimikunta 1880-luvulla yhdistetyksi lasten- ja vanhainkodiksi Helsingin Kruununhakaan. == Historia == Runsaiden lahjoitusten ja tarmokkaan työn avulla laitokselle valmistui kolmikerroksinen kivitalo Hämeentie 39:ään. Koska talo sijaitsi tuolloin syrjässä ja kaukana kirkoista, rakennuksen kolmanteen kerrokseen sisustettiin jo vuonna 1914 kirkko, joka pyhitettiin lapsimarttyyrien Veran, Nadeždan ja Ljubovin (Pistis, Elpis ja Agape) sekä heidän äitinsä Sofian muistolle. Runsaiden lahjoitusten ansiosta kirkkoon saatiin jo perustamisvaiheessa sisustus ja runsas esineistö, kuten ikonostaasi, tärkeimmät ikonit ja ehtoolliskalusto. Kirkon ulkoseinälle Hämeentien puolelle laitettiin risti kirkon alttarin kohdalle vuonna 2016. Ensimmäinen maailmansota ja Venäjän vallankumous 1917 lisäsivät asukkaiden määrää jopa lähelle sataa henkeä, ja hätä oli suuri. Helsingin kaupungin ja Amerikan Punaisen Ristin avun turvin selvittiin lopulta vuosiin 1919–1920 asti, jolloin pahin hätä helpotti, tosin osa talosta jouduttiin antamaan vuokralle. Helsingin ortodoksisen seurakunnan ja Venäläisen hyväntekeväisyysyhdistyksen välit olivat alusta alkaen lämpimät ja läheiset; sotien välisenä aikana seurakunnassa kannetut kolehdit Helena-kodin hyväksi tuottivat vuosina 1929–1934 yli 46 000 markkaa (noin 7 500 euroa). Sota-ajaksi asukkaat evakuoitiin pommitusvaaran vuoksi Tuusulaan, jossa oli hyväntekeväisyysyhdistyksen kesäsiirtola. Sotien jälkeen, kun sosiaalijärjestelmä lapsilisineen teki lastenkodin vähin erin tarpeettomaksi, laitos muutettiin kokonaan vanhainkodiksi vuodesta 1957 akaen. Porvoon Gammelbackassa sijainneen, vuonna 1974 paloviranomaisten määräyksestä lakkautetun vanhainkoti Auringon viimeisistä asukkaista huomattavin osa sai uuden kodin juuri tästä laitoksesta. Samoin merkittävä osa Gammelbackan kirkon esineistä siirrettiin Helena-kodin omaan kirkkoon. Yli satavuotias laitos palvelee vanhainkotina edelleen. Helsingin ortodoksisen seurakunnan papisto toimittaa kirkossa säännöllisesti palveluksia. Talolla on ollut jo 1970-luvulta alkaen oma pappikin, kun ensin uskonnonopettajana toiminut isä rovasti Mstislav Mogiljanski otti asian huolekseen; hänen kuoltuaan vanhainkodin pappeina ovat toimineet seurakunnan eläkkeelle jääneet papit, nykyään (2017) rovasti Viktor Porokara. ==Lähteet== * Koukkunen & Kasanko: Helsingin ortodoksinen seurakunta 1827–1977 * Ortodoksiviesti, Helsingin ortodoksisen seurakunnan tiedotuslehti, artikkelisarja Vaienneet temppelit VHY on keväällä 2015 julkaissut juhlakirjan "Ihmiseltä ihmiselle", johon on koottu aikaisemmin pääasiassa venäjäksi julkaistua tietoa yhdistyksestä ja sen toiminnasta. == Aiheesta muualla == *Hoivakodin kotisivut Luokka:Vanhainkodit Luokka:Suomen ortodoksiset kirkkorakennukset Luokka:Hermanni Luokka:Helsingin suojellut rakennukset
Etiopian lippu

Etiopian lippu on Etiopian kansallistunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Sen nykyinen versio otettiin käyttöön 28. elokuuta 2009 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Vihreä-kelta-punainen vaakatrikolori oli ensimmäisen kerran käytössä lippuna jo vuonna 1897. Tuolloin lipun katsottiin viittaavan pyhään kolminaisuuteen. Modernin tulkinnan mukaan vihreä kuvaa maata, hedelmällisyyttä ja toivoa, keltainen rauhaa ja punainen taas uskoa, voimaa ja uhrausta. Viisisakarainen Salomonin sinetti lisättiin vuonna 1996 lippuun ja se symboloi hyvinvointia ja sininen ympyrä taas kuvaa rauhaa. 1930-luvulla jamaikalaiset ottivat etiopialaiset värit käyttöön, koska he ajattelivat, että Afrikka on heidän henkinen kotimaansa. Kun musta lisätään etiopialaisiin väreihin, saadaan rastafariliikkeen tunnusvärit. Etiopian lippu on ollut esimerkkinä monien afrikkalaisten maiden lipuille, sillä sen lipusta on johdettu panafrikkalaiset värit. == Aikaisemmat liput == Kuva:Flag of Ethiopia (1975-1987, 1991-1996).svg|Etiopian keisarikunnan ja sotilashallinnon aikainen kansallislippu 1890-luku–1987 Kuva:Flag of Ethiopia (1897).svg|Etiopian keisarikunnan valtiolippu 1941–1974 File:Flag_of_Ethiopia_(1975–1987)_(02).svg|Dergin (Etiopian sotilashallinnon) lippu 1975–1987 File:Flag of Ethiopia (1987-1991).svg|Etiopian demokraattisen kansantasavallan lippu vuosina 1987–1991 Kuva:Flag of Ethiopia (1975-1987, 1991-1996).svg|Etiopian lippu vuosina 1991–1996 Tiedosto:Flag_of_Ethiopia_(1996).svg|Etiopian lippu vuosina 1996–2009 == Osavaltioiden liput == Kuva:Flag_of_the_Afar_Region.svg|Afarin alue File:Flag_of_the_Amhara_Region.svg|Amharan alue File:Flag_of_the_Benishangul- Gumuz_Region.svg|Bišangul-Gumuzin alue Tiedosto:Flag_of_the_Southern_Nations,_Nationalities,_and_Peoples%27_Region.svg|Etelävaltiot Kuva:Flag_of_the_Gambella_Region.svg|Gambellan alue Tiedosto:Flag_of_the_Oromia_Region.svg|Oromian alue Tiedosto:Flag_of_the_Somali_Region.svg|Somalin alue Tiedosto:Flag_of_the_Tigray_Region.svg|Tigren alue == Katso myös == * Luettelo valtioiden historiallisista lipuista == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Valtioiden liput lippu
Leijonanharjas

Leijonanharjas on kanirotu, joka on kehitelty 1980-luvulla. Se kuuluu kääpiökaneihin. Pohjoismaihin se on levinnyt Suomen kautta. Rotu hyväksyttiin pohjoismaiseen kanistandardiin 1. lokakuuta 2003. Ennen tätä, 1. maaliskuuta 2002, rotu hyväksyttiin standardiin Englannissa. Historia Suomessa on vielä lyhyt, sillä rotu on vielä melko uusi tulokas. Kaikki väriyhdistelmät ovat hyväksyttyjä. == Ulkonäkö == Leijonanharjas on kääpiörotu, joka painaa 1,31–2,00 kilogrammaa. Muita kääpiörotuihin luokiteltavia kanirotuja ovat kokojärjestyksessä kääpiöjänis, hermeliinikani ja kääpiöluppa. Sen pään ympärillä on 5–8 cm:n pituinen harjas, myös rungolla saattaa olla pidempää karvaa. Korvat ovat pystyt ja niiden ihannepituus on 5–8 cm. Leijonaharjaksen karva on lyhyt muualta paitsi poskissa, otsassa, kaulassa, hännän ympärillä ja rinnassa, joissa se on pitkä. Ne voivat elää jopa 12-vuotiaiksi. Leijonanharjas voidaan ottaa perheen ensimmäiseksi kaniksi, koska se on ihmisrakkaampi, eikä yhtä arka kuin esimerkiksi hermeliini. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rotuesittelyssä leijonanharjas * Leijonanharjas petsiessä * Suomen Kaniyhdistys ry: Leijonanharjas Luokka:Kanirodut
Gilera Ice

Gilera Ice on Gileran moposkootteri, jota ei ole Suomessa myyty muutamaan vuoteen. Ice poikkeaa valtavirrasta omaperäisellään ulkonäöllään, ulkonäön saavuttamiseksi on jouduttu tekemään uhrauksia, muun muassa vähäisillä katteilla ja tavaratilan uupumisella. Ice on melko ketterä ja helppo ohjattava. ==Tekniset tiedot== Moottori 1-sylinterinen, 2-tahti Poraus x isku 40,0 x 39,3 mm Iskutilavuus 49,4 cm³ Puristussuhde 10,3 : 1 (÷ 0.8) Sytytysennakko (e.y.k.k.) 17°(÷1) / 4000 rpm Kaasutin 18 OM / PHVA 17.5 ID Sytytystulppa NGK B9 ES Polttoainejärjestelmä Mäntäohjattu kaasutinmoottori, bensiinipumppu ja alipainehana. Voitelujärjestelmä Tuorevoitelujärjestelmä automaattisella pumpulla. Erilliset säiliöt polttoaineelle ja tuorevoiteluöljylle. Jäähdytys Ilmajäähdytys, tehostettu ilmankierto. Vaihteisto Automaattinen variaattorivaihteisto V-hihnalla, automaattikytkin. Tuorevoiteluöljysäiliö Muovisäiliö, tilavuus: ~1,35l (josta varalla: ~0,4l) Polttoainesäiliö Muovisäiliö, tilavuus: ~9l (josta varalla: ~1,2l) Jousitus Edessä hydraulinen teleskooppihaarukka, takana hydraulinen monovaimennin. Vanteet 3.00 x 10" Renkaat 120 / 90 - 10" Pakoputkisto Pakoputki ja äänenvaimennin, kaksitoiminen katalysaattori ja läppätyyppinen toisioilmajärjestelmä (sas). Sytytysjärjestelmä Elektroninen cdi, sisäänrakennettu suurjännitepuola. Runko Hitsaten vahvistettu teräsputkirunko. Jarrut * Edessä: levyjarru, halk. 200mm, hydraulinen * takana: rumpujarru, halk. 110mm Mekaaninen vivusto. Paino tankattuna 92 kg ==Lähteet== * Gilera Ice 50 -käsikirja Ice
Bologna FC 1909

Bologna Football Club 1909 on bolognalainen jalkapalloseura, joka pelaa Italian ylimmällä sarjatasolla Serie A:ssa. Sen menestyksen vuodet ajoittuivat 1920- ja 1930-luvuille, jolloin sen onnistui murtaa Juventuksen valta-asema. Seuran lempinimi Rossoblù viittaa seuran tunnusväreihin: punaiseen ja siniseen. == Saavutukset == * Italian mestaruudet: 7 (1925, 1929, 1936, 1937, 1939, 1941, 1964) * Italian Cup -voitot: 2 (1970, 1974) * Mitropa Cup -voitot: 3 (1932, 1934, 1961) == Entisiä pelaajia == * Kennet Andersson * Francesco Antonioli * Roberto Baggio * Marcello Castellini * Julio Ricardo Cruz * Helmut Haller * Klas Ingesson * Roberto Mancini * Enzo Maresca * Emiliano Moretti * Hidetoshi Nakata * Valentin Năstase * Gianluca Pagliuca * Angelo Schiavio * Giuseppe Signori * Nicola Ventola * Cristian Zaccardo * Theodoros Zagorakis ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivu Luokka:Italialaiset jalkapalloseurat Luokka:Bologna
Olkiluodontie

Olkiluodontie eli yhdystie 2176 on luoteis-kaakkoissuuntainen yhdystie Eurajoella. Tie kulkee Raumantien – joka on osa valtatietä 8 – ja Olkiluodon Ulkopään väliä. Ulkopäässä, jossa on Olkiluodon ydinvoimalaitos, tie päättyy Satamatien liittymään, josta se jatkuu sisäisenä tienä (vaaditaan kulkulupa) Olkiluodon satamaan. Olkiluodontie kulkee luoteesta kaakkoon katsoen Olkiluodon ja Ilavaisten saaristokylien läpi ja saapuu niiden jälkeen mantereelle. Mantereella Olkiluodontie noudattaa tien koillispuolella virtaavan Lapinjoen kulkua kulkien Hankkilan kylän läpi. Raumantien risteyksessä on pumppuamo, jonka koillispuolella sijaitsee Lapijoen lähiö. Olkiluodontien varrella Olkiluodon saaren itäosassa on rakennusalan yrityksiä. Raikan räjähdeyksikkö ja Rauvola & Simulan rakennusliikkeet toimivat kummatkin tien varressa. Raumantien risteyksessä on Ydinportti-niminen ravintola. Vuonna 2013 Olkiluodontiellä ajoi keskimäärin 3 663 ajoneuvoa vuorokaudessa. Eteläpäädyn ohitti keskimäärin 3 510 ajoneuvoa vuorokaudessa ja pohjoispäädyn 3 816 ajoneuvoa. Niille kohdin Olkiluodontietä, jonka varrella on merkittävästi asutusta sekä koulu, on rakennettu kevyen liikenteen väylä. Tien liikennemäärä on lisääntynyt ydinvoimalan vuoksi ja lisääntyy edelleen. Raumantien liittymää on pohdittu rakennettavaksi eritasoliittymänä. Suunnitelma liittyy valtatie 8:n kehitystyöhön valtakunnallisena päätienä. == Lähteet == * * * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Olkiluoto 2176
Lillian Asplund

Lillian Gertrud Asplund (21. lokakuuta 1906 – 6. toukokuuta 2006) oli kuollessaanLast US Titanic survivor is dead BBC News 7.5.2005. Viitattu 1.6.2009. viimeinen RMS Titanicilta hengissä selvinnyt yhdysvaltalainen. Hän oli myös viimeinen eloonjäänyt, jolla oli omia muistikuvia uppoamisesta. Titanicilta hengissä selviytyneistä oli Asplundin kuoleman jälkeen elossa enää vuonna 2007 kuollut Barbara West ja 31. toukokuuta 2009 kuollut Millvina Dean. Asplund oli sukutaustaltaan ruotsalainen, mutta hän syntyi ja kuoli Massachusettsissa Yhdysvalloissa. Asplund oli viisivuotias, kun hän oli palaamassa Titanicilla vierailulta Ruotsista. Hän ja hänen äitinsä Selma selviytyivät onnettomuuslaivalta, mutta isä ja kolme veljeä kuolivat. Worcesterin kaupunki järjesti pelastuneille perheenjäsenille tukikonsertin ja rahankeräyksen, joka tuotti 2 000 dollaria. Äiti ei koskaan päässyt tapahtuneesta yli ja kuoli katastrofin vuosipäivänä 1964. Asplundin veljistä Felix selvisi laivalta ja kuoli keuhkokuumeeseen 1983.http://www.encyclopedia- titanica.org/biography/648/ Asplund työskenteli sihteerinä Massachusettsissa ja jäi varhain eläkkeelle huolehtimaan äidistään. Hän kuoli kotonaan Shrewsburyssa, Massachusettsissa 99-vuotiaana vuonna 2006. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Recalling the Last Titanic Survivor *Final American survivor of Titanic disaster dies (artikkelissa myös Asplundin valokuva) Luokka:Titanicin matkustajat ja miehistö Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Brotherus

Brotherus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alexander Valerian Brotherus (1838–1903), suomalainen kenraaliluutnantti * Amos Brotherus (s. 2001), suomalainen tanssija ja näyttelijä * Arvid Hjalmar Brotherus (1855–1888), luonnontutkija ja kasvitieteellisen puutarhan amanuenssi, Alexander Valerian Brotheruksen veli * Aune Brotherus (1899–1990), suomalainen kääntäjä * Elina Brotherus (s. 1972), valokuva- ja videotaiteilija * Elsa Brotherus (s. 2003/2004), laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä * Greta Brotherus (1915–1999), journalisti ja teatterikriitikko * Hanna Brotherus (s. 1968), koreografi, tanssitaiteilija * Heikki Brotherus (1909–1985), toimittaja ja diplomaatti * Hjalmar Brotherus (1885–1962), fyysikko, professori, Teknillisen korkeakoulun rehtori * Ilkka Brotherus (s. 1951), siivousvälineyhtiö Sinituotteen perustaja, Vuoden liikemies 2002 * Johannes Brotherus (s. 1997), suomalainen näyttelijä ja laulaja * Juhana Brotherus, Suomen Hypoteekkiyhdistyksen pääekonomisti * Karl Robert Brotherus (1880–1949), valtio-opin professori ja Helsingin yliopiston rehtori * Matti Brotherus (1942–2023), suomentaja * Samuel Brotherus (1650/60–1712), maanmittari * Tapani Brotherus (s. 1938), diplomaatti, Heikki Brotheruksen poika * Tomi Brotherus, elokuvaohjaaja * Valter A. Brotherus (1884–1960), järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos, Karl Robert Brotheruksen veli * Viktor Ferdinand Brotherus (1849–1929), sammaltutkija, Alexander Valerian Brotheruksen veli
Mari Vaattovaara

Mari Kaarina Vaattovaara (o.s. Lahtinen, s. 19. tammikuuta 1967 Helsinki) on suomalainen kaupunkitutkija ja kaupunkimaantieteen professori Helsingin yliopistossa. Hän johtaa myös Kaupunkitutkimusinstituuttia. Vaattovaara valmistui filosofian maisteriksi suunnittelumaantieteestä Oulun yliopistosta 1991. Hän opiskeli Yhdysvalloissa Wisconsin-Madisonin yliopistossa, josta hän valmistui maisema-arkkitehdiksi (M.Sc 1993). Hän valmistui lisensiaatiksi 1994 ja väitteli tohtoriksi 1998 aiheenaan pääkaupunkiseudun sosiaalinen erilaistuminen.Päivi Ängeslevä: "Mari Vaattovaara", Suomen Kuvalehti 13/2007 Vaattovaara on toiminut vuodesta 2014 alkaen matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaanina. Vuonna 2013 Vaattovaaralle myönnettiin Helsingin yliopiston J. V. Snellman -palkinto ansiokkaasta toiminnasta tieteellisen tiedon välittäjänä. Vaattovaara valittiin vuonna 2007 kansainvälisen asunto- ja yhdyskuntasuunnittelun kattojärjestön IFHP:n hallitukseen. Vuonna 2015 Helsingin kaupunginhallitus myönsi Vaattovaaralle kultaisen Helsinki-mitalin tunnustuksena toiminnasta kaupungin hyväksi. Vaattovaaran puoliso on vuodesta 1994 tekniikan tohtori Matti Vaattovaara. Heillä on kolme lasta. ==Julkaisut== * Pääkaupunkiseudun sosiaalinen erilaistuminen: ympäristö ja alueellisuus, Helsingin kaupungin tietokeskus, 1998 (Väitöskirja) * Pääkaupunkiseudun sosiaalinen erilaistuminen : ympäristö ja alueellisuus. Helsingin kaupungin tietokeskus, 1998 - (Tutkimuksia / Helsingin kaupungin tietokeskus, ISSN 1455-724X; 1998, 7). ISBN 951-718-175-2. * Vesa Keskinen, Martti Tuominen, Mari Vaattovaara (toim.), Helsinki - pohjoinen metropoli : 16 ajankohtaisnäkökulmaa Helsingistä suurkaupunkina, Helsingin kaupungin tietokeskus, 2002 ISBN 951-718-994-X. * Mari Vaattovaara, Matti Kortteinen & Rami Ratvio (toim.). Miten kehittää lähiötä? Tapaustutkimus Riihimäen Peltosaaresta, metropolin laidalta, Asumisen rahoitus- ja kehittämiskeskus, 2010. - (Suomen ympäristö, ISSN 1238-7312 ; 46/2009.). ISBN 978-952-11-3669-6. * Jaana Keränen, Mari Vaattovaara, Matti Kortteinen, Rami Ratvio, Hannu Koski & Tuija Rantala (toim.). Turvalliset kaupunkiympäristöt : rakenteelliset taustat, asukkaiden kokemukset ja arjen turvallisuusratkaisu, VTT, 2013 - (VTT technology, ISSN 2242-1211 ; 88.). ISBN 978-951-38-7972-3. * Laaksonen, S., Kemppainen, T., Stjernberg, M., Kortteinen, M., Vaattovaara, M. & Lönnqvist, H.: Tackling city-regional dynamics in a survey using grid sampling. 13 huhtikuuta 2015. Survey Research Methods. 9, 1, s. 45-55 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mari Vaattovaara Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa * * * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Kaupunkitutkimus Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Peter Behrens

Peter Behrens (14. huhtikuuta 1868 Hampuri – 27. helmikuuta 1940 Berliini) oli saksalainen arkkitehti ja teollinen muotoilija. Behrensin tunnetuin työ on Berliinissä sijaitseva vuonna 1912 valmistunut turbiinihalli, jonka hän suunnitteli AEG:lle. Hallia on kutsuttu ”ensimmäiseksi moderniksi rakennukseksi”. Behrens edusti uransa alkuvaiheessa taidemaalari-muotoilijana toimiessaan jugendtyyliä. Myöhemmin hän kuitenkin omaksui tinkimättömän funktionalistisen näkemyksen. Behrensin ei-teollisen tuotannon uusklassismin vaikutteet tulevat hyvin esille Pietarissa sijaitsevassa Saksan lähetystössä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Tiedosto:DA-Haus Behrens1.jpg|Asuintalo Behrens 1901, Darmstadt, Saksa. Tiedosto:AEG by Peter Behrens.jpg|AEGn turbiinihalli, 1909, Berliini. Tiedosto:Behrens düsseld vodafon ehem mannesmann von nord.jpg|Mannesmann-talo (nykyisin Vodafone), 1911–12, Düsseldorf. Tiedosto:Embassy of Germany in Saint Petersburg 1913.jpg|Saksan lähetystö 1913, Pietari. Tiedosto:Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (logo).svg|Logo, 1914 on varhaista AEG:n yrityskuvamuotoilua. Tiedosto:Behrens-watch.jpg|Kello, AEG, on modulaarista muotoilua. Tiedosto:GHH-Warehouse Oberhausen.jpg|Gutehoffnungshütten varastorakennus, 1921–25, Oberhausen, Saksa. Tiedosto:Clp 20070417 Berolinahaus.jpg|Berolinahaus, 1929, Alexanderplatz, Berliini. Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Uzbekistanin lippu

Uzbekistanin lippu (uzb. Oʻzbekiston davlat bayrogʻi) on Uzbekistanin tunnus vaakunan ja kansallislaulun ohella. Se otettiin käyttöön maan itsenäistymisen jälkeen, 18. marraskuuta 1991 ja sen mittasuhteet ovat 1:2. Nykyinen lippu on sini-valko-vihreä trikolori, lisäksi valkoisen kentän ylä- ja alareunassa on kapea punainen raita. Lipun yläkulmassa on valkoinen puolikuu ja kaksitoista viisisakaraista tähteä kolmessa rivissä. Jokainen tähti symboloi yhtä kuukautta vuodessa, kun taas kasvava kuunsirppi kuvaa uutta tasavaltaa. Sininen väri kuvaa vettä, taivasta ja turkkilaisia kansoja, valkoinen rauhaa ja puhtautta, vihreä hedelmällisyyttä ja islamia, ja punaiset raidat ihmisten elinvoimaa. Puolikuu lipussa selitetään mieluummin kasvun kuin uskonnon symboliksi, vaikka suurin osa uzbekistanilaisista on muslimeja. == Katso myös == *Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Valtioiden liput Lippu
Aizawl

Aizawl (, ) on Mizoramin osavaltion pääkaupunki Intiassa. Vuonna 2001 siellä oli 229 714 asukasta. Aizawl sijaitsee osavaltion pohjoisosassa, juuri Kravun kääntöpiirin pohjoispuolella. Se on Himalajan juurella yli tuhannen metrin korkeudessa. Kaupungissa toimii Mizoramin yliopisto ja useita alemman tason oppilaitoksia. Se on mizo-kansan kulttuurin keskus. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Intian osavaltioiden pääkaupungit Luokka:Mizoramin kaupungit
Piñata

Piñata on esimerkiksi paperimassasta valmistettava ja tavallisesti makeisilla täytetty säiliö, jonka pelaaja rikkoo kepillä lyöden silmät sidottuna. Piñata liittyy etenkin Meksikossa vietettäviin maallisiin ja uskonnollisiin juhlapäiviin, joskin tapa on levinnyt myös Meksikon ulkopuolelle esimerkiksi naapuriin Yhdysvaltoihin. ==Piirteet== Nykyiset piñatat valmistetaan yleensä paperimassasta. Perinteisemmät piñatat olivat paperilla koristeltuja saviruukkuja ja tähden muotoisia. Nykyisin piñata voi esittää miltei mitä tahansa, kuten vaikkapa paikallista poliitikkoa tai satuhahmoa. Pääsiäisenä piñata esittää usein pääsiäismunaa tai pupua. Piñata täytetään usein yksittäin käärityillä kovilla makeisilla tai pääsiäisenä eri pääsiäiseen liittyvillä makeisilla. Perinteinen täyte oli colación, eli sokerilla päällystetyt aniksen siemenet. ==Alkuperä== Piñatan alkuperä ei ole varsinaisesti Meksikossa, vaan tavan uskotaan syntyneen Kiinassa. Jo 1100-luvulla matkailleen Marco Polon sanotaan törmänneen tapaan uudenvuoden juhlinnan yhteydessä hänen matkustaessaan Kiinassa. Myöhemmin sama tapa levisi Espanjaan ja Italiaan, jossa piñatan rikkomista pelattiin hyvän ja pahan välisen taistelun symbolina paastojuhlallisuuksien aikana. Espanjalaiset toivat tavan mukanaan Amerikkaan, jossa leikistä tuli tapa levittää kristinuskoa paikallisen alkuperäisväestön keskuuteen. Joillakin paikallisilla alkuperäiskansoilla, kuten mayoilla ja asteekeilla oli ollut ennestään joitakin saman kaltaisia tapoja. Asteekit rikkoivat kalleuksilla täytettyjä saviruukkuja jumala Huitzilopochtlin kunniaksi ja mayat tunsivat pelin, jossa pelaajat iskivät silmät sidottuina rikki naruun ripustettuja saviruukkuja. Katolilaisen kirkon levittämästä piñatasta tuli selvästi uskonnollinen symboli. Alkuperäiset piñatat olivat paperilla koristeltuja saviruukkuja ja muodoltaan seitsemänsakaraisia tähtiä sakarojen edustaessa seitsemää kuolemansyntiä. Koristeltu piñata edusti myös saatanaa, joka ilmeni uskoville viehättävästi naamioituneena. Toisaalta narusta "taivaista" roikkuva piñata edusti myös toivoa ja silmien sitominen puolestaan sokeaa uskoa pahan kukistumisesta. Piñatan rikkomiseen käytetty koristeltu keppi edusti hyveitä. Piñatan uskonnollinen merkitys on nykypäiviin mennessä jo lähes kadonnut. Piñata liittyy kuitenkin Meksikossa edelleen etenkin posadas-juhlallisuuksiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Leikit Luokka:Meksikolainen kulttuuri Luokka:Espanjankieliset sanat ja sanonnat
Learkhos

Learkhos oli kreikkalaisessa mytologiassa Athamaksen ja Inon poika. Hänen oma isänsä, luullen metsästävänsä hirveä, tappoi hänet hulluudenpuuskassaan, jonka häneen oli langettanut Hera rangaistukseksi siitä, että Ino kasvatti Dionysosta, Zeuksen ja Semelen poikaa.Apollodoros: Bibliotheke ('Kirjasto') 3.4.3 (engl. käännös). Dante kirjoittaa myöhemmin, että Athamas hulluudessaan, nähdessään vaimonsa palaavan lastensa kanssa, virittää verkon luullen pyydystävänsä leijonia, ja tappaa sieppaamansa Learkhoksen iskemällä tämän kalliota vasten.Dante Alighieri: Jumalainen näytelmä. Helvetti xxx (suom. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalainen mytologia
Alfred Grenander

Alfred Grenander (s. 1863, Skövde, Ruotsi – k. 1931, Berliini, Saksa) oli ruotsalainen arkkitehti, joka vaikutti pääasiassa Berliinissä. Hänet tunnetaan etenkin hänen suunnittelemistaan Berliinin metron asemista. Suuri osa Berliinin vanhimmista, 1900-luvun ensimmäisellä kolmanneksella rakennetuista metroasemista on hänen suunnittelemiaan. Tunnettuja esimerkkejä ovat Wittenbergplatzin, Hermannplatzin ja Krumme Lanken metroasemat. Jälkimmäisen aseman edessä oleva pieni aukio on nimetty Alfred-Grenander-Platziksi. Suurin Grenanderin suunnittelemista asemista on Alexanderplatzin metroasema, jolla risteää kolme metrolinjaa. Tiedosto:Berliner U-Bahnhof Wittenbergplatz (von Westen bei Nacht).jpg|Wittenbergplatzin metroaseman sisäänkäynti yöllä Tiedosto:U-Bahn Berlin Hermannplatz.JPG|Hermannplatzin metroasema (U7:n laituritaso) Tiedosto:U-Bahn Berlin Krumme Lanke.JPG|Krumme Lanken metroaseman sisäänkäynti Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Saksalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu

Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan lippu oli Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan tunnus. Se otettiin käyttöön 29. elokuuta 1952. Sininen lipussa kuvaa taivasta, valkoinen puuvillaa ja punainen "vallankumouksellisten työläisten taistelua". Sirppi ja vasara taas kuvaavat maalaisten ja työläisten liittoa. Punainen tähti on kommunismin symboli. Lipusta luovuttiin 30. syyskuuta 1991. == Historia == Ensimmäinen lippu nostettiin lipputankoon 22. heinäkuuta 1925 ja se oli punainen, jossa maan nimi oli arabiaksi ja kyrillisin kirjaimin (УзССР) vasemmassa yläkulmassa kultaisella. 9\. tammikuuta 1926 lähtien, lippu oli muuten sama, mutta maan nimi lipussa oli uzbekiksi, venäjäksi ja tadžikiksi. Vuosien 1931 ja 1937 välillä lippu oli muuten sama, mutta uzbekinkielinen nimi lyhennettiin muotoon: OzSSC, ja venäjänkielinen vastaava - УзССР. Vuosien 1937 ja 1940 välillä, lippu oli muuten sama, mutta maan uzbekinkielinen nimi muutettiin kirjoitettavaksi latinalaisilla kirjaimilla - OZBEKISTAN SSR. Seuraavaksi maan nimi oli lipun vasemmassa yläkulmassa kultaisella sekä uzbekiksi (Ўзбекистон ССР - Ozbekiston SSR) että venäjäksi (Узбекская ССР - Uzbekskaya SSR). == Katso myös == * Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan vaakuna * Uzbekistanin lippu Luokka:Neuvostotasavaltojen liput lippu Luokka:Uzbekistanilainen kulttuuri
Ruotsin supercup

Supercup (Supercupen) on Ruotsin jalkapallossa ottelu, jossa kohtaavat edelliskauden Allsvenskanin voittaja ja Ruotsin cupin voittaja. Ottelu pelattiin ensimmäisen kerran keväällä 2007. == Ottelut == Vuosi Voittaja Tulos Häviäjä 2007 IF Elfsborg 1–0 Helsingborgs IF 2008 IFK Göteborg 3–1 Kalmar FF 2009 Kalmar FF 1–0 IFK Göteborg 2010 AIK 1–0 IFK Göteborg 2011 Helsingborgs IF 2–1 Malmö FF 2013 Malmö FF 3–2 IFK Göteborg 2014 Malmö FF 2–2, 7-6 rangaistuspotkukilpailun jälkeen IF Elfsborg 2015 IFK Norrköping 3–0 IFK Göteborg Luokka:Ruotsin jalkapallokilpailut
Puistolumikello

Puistolumikello, joskus myös pelkkä lumikello, (Galanthus nivalis) on varhain kukintansa aloittava narsissikasvi. Puistolumikellon kukat ovat valkoiset ja kellomaiset.Schauer, Thomas & Caspari Claus: Luonnonkasvit: Suuri maastokäsikirja. Suom. toim. Arto Kurtto. Weilin+Göös. 1991, s. 308. ISBN 951-35-3886-9. Sen luontainen levinneisyysalue on Etelä-Euroopassa. Suomessa sitä käytetään koristekasvina. Suomessa puistolumikello voi aikaisina keväinä kukkia jo maaliskuun lopussa, tavallisin kukkimisaika kuitenkin vaihtelee. Poikkeuksellisen lämpimillä paikoilla, etenkin Etelä-Suomessa, ne voivat lauhoina talvina kukkia jo tammikuun lopussa. Tyypillisenä vuotena ne aloittavat kukintansa Etelä-Suomessa huhtikuun alun pälvillä ja jatkavat huhtikuun loppupuolelle saakka kukintaansa. Pohjoissuomalaisissa puutarhoissa lumikellon kukinta tapahtuu tyypillisesti vapun tienoilla. Kasvin varhainen kukkiminen perustuu sen erikoiseen kykyyn alijäähdyttää kasvinesteensä sokerin avulla. Lumikelloa voi kasvattaa koko Suomessa. Lumikellojen sipulit istutetaan syyskuussa maahan 8–10 cm syvyyteen. Lumikello ei ole nuuka siitä, millaisessa maassa se kasvaa, sillä se ehtii kukkia ennen kuin keväinen kosteus on ehtinyt haihtua maasta. Tiivistä savimaata tulisi kuitenkin välttää. Lumikello tulee toimeen niin porottavassa auringossa kuin varjossakin. Aurinkopaikoissa kukinta on normaalisti viikon pari aikaisempi kuin saman alueen varjopaikoissa. Lumikellot ovat oivia kasveja perennapenkeissä, sillä ne kukkivat ensimmäisinä ennen kuin muita kasveja on edes näkyvissä. Myöhemmin keväällä ne antavat tilaa muille kasveille. Toinen hyvä vaihtoehto on istuttaa lumikellot pihanurmelle, esimerkiksi omenapuiden juurelle. Lumikello leviää melko hyvin sipuleista, sivusipuleista ja siemenistä, joita muurahaiset levittävät. Puistolumikellon siemenissä on elaiosomi eli rasvalisäke, joka houkuttelee muurahaisia. Sipulit tulisi jakaa kolmen vuoden välein kesällä loistavan kukinnan takaamiseksi. Sipulit sietävät huonosti säilytystä, joten ne kannattaa liottaa yön yli vedessä ennen istutusta. Puistolumikello sisältää galantamiini-nimistä alkaloidia, jota käytetään esimerkiksi Alzheimerin taudin hoidossa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Puistolumikello (Galanthus nivalis) * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Puistolumikello (Galanthus nivalis) * Luontoportti: Puistolumikello (Galanthus nivalis) * United States Department of Agriculture (USDA): Galanthus nivalis * Michigan State University: Snowdrops, Galanthus nivalis (pdf) Luokka:Lumikellot Luokka:Silmälläpidettävät kasvit
Ahosuolaheinä

Ahosuolaheinä (Rumex acetosella) on hierakoiden sukuun kuuluva kasvilaji. Laji on Suomessa yleinen ja siitä esiintyy kolme eri alalajia: ketosuolaheinä (Rumex acetosella subsp. acetocella), somersuolaheinä (Rumex acetosella subsp. arenicola) ja kaitasuolaheinä (Rumex acetosella subsp. tenuifolius). == Ulkonäkö ja koko == Ahosuolaheinä on 10–60 cm korkea monivuotinen ruohovartinen kasvi. Sen lehdet ovat soikeat ja kapeat. Lehtiruodin tyvellä vartta ympäröi kalvomainen korvaketuppi. Lehdet maistuvat happamilta ja suolaisilta. Maku muistuttaa vähän raparperiä tai ketunleipää. Kasvi on kaksikotinen: hedeyksilöiden kukat ovat punertavat ja heteet keltaiset, emiyksilöissä kukat ovat purppuranpunaiset. Kukinto on haaroittunut ja noin puolet kasvin koko korkeudesta. Kukat ovat pieniä. Pähkylät ovat noin 1,5 mm pitkiä, ruskeita ja kolmisärmäisiä. Ahosuolaheinällä on syvälle maahan ulottuva paalujuuri, ja se muodostaa myös juurisilmuja pintajuuristoonsa. Ahosuolaheinä muistuttaa niittysuolaheinää (Rumex acetosa). Sen erottaa niittysuolaheinästä pienemmän koon ja lehtien tyviosien perusteella. Ahosuolaheinällä lehtien tyviliuskat ovat kääntyneet ulospäin, eli lehdet ovat muodoltaan keihäskantaiset. == Levinneisyys == Kasvi on kotoisin Euraasiasta, mutta se on levinnyt ihmisen mukana muuallekin pohjoisella pallonpuoliskolla. Pohjois-Amerikassa se on harmillinen rikkaruoho muun muassa pensasmustikan viljelmillä. == Kasvupaikka == Ahosuolaheinä menestyy kuivillakin paikoilla, kuten kallioilla, joutomailla, rantahietikoilla ja tienvarsilla. Se vaatii happaman maaperän. Hiekkaisilla pelloilla juuriversoista voimakkaasti leviävä ahosuolaheinä voi olla rikkakasvi. == Käyttö == Ahosuolaheinää on käytetty ravinnoksi keittoihin ja salaatteihin. Oksaalihapon takia sitä ei pidä käyttää liikaa.Yrttitarha.fi Tekstiilien värjäyksessä siitä saadaan keltaista, tummanruskeaa, mustaa ja vihreää väriä, siemenistä punaista.Pratensis.fi == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Ahosuolaheinän (Rumex acetosella) levinneisyys Suomessa. *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Ahosuolaheinä (Rumex acetosella) *LuontoPortti: Ahosuolaheinä (Rumex acetosella) *Valokki – Nettikasvio: Ahosuolaheinä (Rumex acetosella) *ITIS: Rumex acetosella *United States Department of Agriculture (USDA): Rumex acetosella *Flora of China: Rumex acetosella Luokka:Hierakat Luokka:Ihmisravinnoksi käytetyt kasvit Luokka:Värikasvit
Niittysuolaheinä

Niittysuolaheinä (Rumex acetosa) on kaikkialla Suomessa yleinen hierakoiden sukuun kuuluva ruohovartinen kasvi. == Ulkonäkö, koko ja maku == Niittysuolaheinä kasvaa 30–100 cm korkeaksi. Lehdet ovat pitkänsoikeat, nuolikantaiset ja isommat kuin ahosuolaheinällä. Kasvi on kaksikotinen, hedeyksilöiden kukat ovat punertavat ja heteet keltaiset, emiyksilöissä kukat ovat purppuranpunaiset. Lehdet maistuvat happamilta ja suolaisilta, maku muistuttaa vähän raparperiä tai ketunleipää. == Levinneisyys == Niittysuolaheinää kasvaa villinä lähes koko Euroopassa, ja sitä on viljelty jo muinaisessa Egyptissä ja Intiassa. Lajia esiintyy myös Aasiassa ja Pohjois- Amerikassa. Lapissa kasvaa alalajia nimeltään lapinsuolaheinä (Rumex acetosa ssp. lapponicus). == Kasvupaikka == Niittysuolaheinää kasvaa niityillä. Sen kasvupaikkoja ovat myös kosteat lähteiköt, puronvarret ja pensastot. == Käyttö == Niittysuolaheinää on käytetty ravinnoksi keittoihin ja salaatteihin. Ranskassa viljellään isolehtistä lajiketta, tarhasuolaheinää (Rumex acetosa var. hortensis). Oksaalihapon takia sitä ei pidä käyttää liikaa.Yrttitarha.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2022: Niittysuolaheinän (Rumex acetosa) levinneisyys Suomessa. *Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Niittysuolaheinä (Rumex acetosa) *LuontoPortti: Niittysuolaheinä (Rumex acetosa) *Valokki – Nettikasvio: Niittysuolaheinä (Rumex acetosa) *ITIS: Rumex acetosa *United States Department of Agriculture (USDA): Rumex acetosa *Flora of China: Rumex acetosa Luokka:Hierakat
Bedlam

Bethlem Royal Hospital eli Bedlam on Lontoossa sijaitseva maailman vanhin psykiatrinen sairaala. Sanasta bedlam on tullut englannin kielessä synonyymi hälinälle ja epäjärjestykselle.Tieteen kuvalehti Historia 3/2014, s.6 ==Historia== Bedlam perustettiin vuonna 1247 lahjaksi Betlehemin tähti -nimiselle palestiinalaiselle munkkiveljeskunnalle. Laitos toimi aluksi luostarina, mutta henkisistä sairauksista kärsivien hoito aloitettiin jo 1300-lukuun mennessä. Lontoon kaupunki otti Bedlamin hallintaansa 1547, jolloin laitoksesta tuli yksi viidestä uskonpuhdistuksen jälkeen uudelleenperustetusta ”kuninkaallisesta sairaalasta”. Vaikka noihin aikoihin jotkin potilaat paranivatkin, toiminta oli hyvin tehotonta. Väkivaltaiset potilaat kahlehdittiin ja pantiin käsirautoihin. Sairaalaan järjestettiin myös maksullisia kiertokäyntejä, joilla vierailijat pääsivät katselemaan sairaalan potilaita ja heidän epäinhimillisiä elinolosuhteitaan. Vuonna 1676 laitos siirtyi uusiin tiloihin Moorfieldsiin barokkityyliä edustavaan rakennukseen, jonka oli suunnitellut Robert Hooke. Vuonna 1815 sairaala sijoitettiin St. George’s Fieldsiin Southwarkiin. Osa sairaalasta toimii nykyään sotamuseona. 1800-luvun puolivälin tienoilla potilaita alettiin hoitaa yhä enemmän erilaisten työmuotojen ja vapaa-ajan aktiviteettien avulla. Potilaiden kahlehdinnasta luovuttiin myös vähitellen. Vuonna 1930 sairaala uudistettiin jälleen, ja se siirrettiin nykyiselle sijaintipaikalleen. Samalla osastot hajautettiin omiin rakennuksiinsa. Kaikissa rakennuksissa oli keittiö, ruokala ja puutarha. Suurimman osan historiastaan Bedlam on toiminut akuuttien tapausten hoitolaitoksena. Ne, jotka eivät ole parantuneet 12 kuukauden sisällä, on yleensä lähetetty pois. Kuitenkin 1730-luvun ja vuoden 1919 välillä niin sanottuun parantumattomien siipeen otettiin sellaisia potilaita, joille muuta sijoitusvaihtoehtoa ei ollut. Vuonna 2013 arkeologit löysivät vuonna 1560 perustetun hautausmaan, jolle on haudattu tuhansia Bedlamin sairaalassa kuolleita potilaita. Lisätutkimusten toivotaan tuovan valoa Bedlamin sairaalan tuolloisiin elinoloihin. == Lähteet == Luokka:Bromleyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Psykiatriset sairaalat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sairaalat
Ruttojuuret

Ruttojuuret (Petasites) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku, josta tunnetaan 15–20 lajia. Suomessa kasvaa vain neljä lajia. Pohjanruttojuuri (Petasites frigidus) kasvaa luonnonvaraisena letoilla, korvissa ja rannoilla Keski-Suomen pohjoisosissa ja Pohjois-Suomessa. Etelänruttojuuri (Petasites hybridus) kasvaa alun perin viljelykarkulaisena Etelä-Suomessa. Sitä kasvatetaan myös perennana ja se on tuotu Suomeen alkuaan rohdoskasviksi. Ruttojuuri on tullut Pohjolaan luostarien munkkien mukana. Sitä on käytetty nimensä mukaisesti keskiaikana haavoja parantavana, mutta ennen kaikkea ruttolääkkeenä. Rantaruttojuuri kasvaa yhdessä paikassa rannikolla Helsingissä. Valkoruttojuurta (Petasites albus) kasvatetaan koristekasvina. Se kukkii aikaisin keväällä, jopa maaliskuussa. Koristekasviksi istutettu ruttojuuri voi vallata suurenkin alan kasvupaikakseen, ja sitä voi olla vaikea hävittää. Etelänruttojuuri luetaan nykyisin haitallisiin vieraslajeihin. == Lajeja == * Petasites albus – valkoruttojuuri * Petasites fragrans – tuoksuruttojuuri * Petasites frigidus (syn. P. speciosa) – pohjanruttojuuri * Petasites hybridus – etelänruttojuuri * Petasites japonicus – idänruttojuuri (jättiläisruttojuuri) ** Petasites japonicus subsp. giganteus – japaninruttojuuri * Petasites paradoxus – vitiruttojuuri * Petasites radiatus (syn. P. laevigatus) – kuolanruttojuuri * Petasites sagittatus * Petasites spurius – rantaruttojuuri * Petasites trigonophyllus * Petasites vulgaris == Lähteet == * Schauer, Thomas & Caspari Claus: Luonnonkasvit: Suuri maastokäsikirja. Suom. toim. Arto Kurtto. Weilin+Göös. 1991, ISBN 951-35-3886-9. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Petasites * Suomen Lajitietokeskus: Ruttojuuret – Petasites * Ruttojuuret * Suomen kasvio: Ruttojuuri * Vieraslajit.fi: Ruttojuuret *
Etelä-Korean won

Won () on Korean tasavallan eli Etelä-Korean rahayksikkö. Etelä-Korean wonin tunnus on ₩ ja ISO 4217 -koodi KRW. ==Kolikot== Etelä-Koreassa on nykyisin käytössä seuraavat kolikot: *1 won *5 wonia *10 wonia *50 wonia *100 wonia *500 wonia ==Nykyisin käytössä olevat setelit== Etelä-Koreassa on nykyisin käytössä seuraavat setelit (ja niiden etupuolella kuvatut henkilöt): *1000 wonia (Yi Hwang, filosofi 1500-luvulta) *5000 wonia (Yi I, filosofi 1500-luvulta) *10 000 wonia (Sejong Suuri, Joseon-dynastian kuningas vuosina 1418–1450) *50 000 wonia (Shin Saimdang, taiteilija 1500-luvulta) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Aasian rahayksiköt Luokka:Etelä-Korean talous
Pohjois-Korean won

Won on Korean demokraattisen kansantasavallan eli Pohjois-Korean virallinen rahayksikkö, joka jakaantuu sataan choniin. Rahayksikön tunnus on ₩ ja ISO 4217-koodi KPW. Woneja laskee liikkeeseen Korean demokraattisen kansantasavallan keskuspankki. Won ei ole vapaasti vaihdettava valuutta. Maassa vierailevien ulkomaalaisten käyttöön vaihdetaan turistirahoja tai ”fekkejä” (FEC, Foreign Exchange Certificate), joita on kahta lajia: kapitalististen maiden kansalaisille vihreä, sosialististen maiden kansalaisille punainen. Vastaavanlainen käytäntö oli yleinen monissa sosialistisissa maissa vielä 1990-luvun alussa. Nykyään turistirahan rinnalla käytetään yleisesti myös vapaasti vaihdettavia valuuttoja, kuten dollaria, euroa ja Japanin jeniä, koska wonin vaihtokurssi on pahasti inflatoitunut . Vuoden 2009 lopulla suoritetun rahauudistuksen jälkeen yhtä uutta wonia vastaa sata vanhaa wonia. Liikkeeseen laskettiin 1, 5, 10 ja 50 chonin ja 1 wonin arvoiset kolikot, ja 5, 10, 50, 100, 200, 500, 1000, 2000 ja 5000 wonin arvoiset setelit. ==Lähteet== Luokka:Aasian rahayksiköt Won
Allerød

Allerød voi tarkoittaa seuraavia asioita: *Allerødin kunta Tanskassa *Allerød- aikakausi