EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Haitallinen valikoituminen

Haitallinen valikoituminen tarkoittaa taloustieteessä tilannetta, jossa ei- toivotut kuluttajat tai tuotteet valikoituvat markkinoille epäsymmetrisen informaation seurauksena. Haitallinen valikoituminen on yksi markkinahäiriön lähde. Alun perin termiä haitallinen valikoituminen käytettiin vakuutusmarkkinoilla. Sairausvakuutuksen tapauksessa ihmiset, jotka tietävät olevansa suuremmassa riskissä sairastua ottavat vakuutuksen todennäköisemmin kuin muut. Jos vakuutusyhtiöllä on epätäydellinen informaatio ihmisten sairastumisen todennäköisyydestä, ei se voi hinnoitella vakuutusta riskiryhmien mukaan. Tällöin vakuutusten hinta nousee, koska markkinoille valikoituu korkean riskin ihmisiä. Tämä taas vähentää alhaisen riskin ihmisten halukkuutta ottaa vakuutus, mikä nostaa hintaa entisestään. Käytännössä vakuutusyhtiöt pyrkivät hinnoittelemaan tuotteensa riskiryhmien mukaan. Nobelisti George Akerlof kehitti teoreettisen mallin, joka yleistää haitallisen valikoitumisen periaatteen myös muihin epäsymmetrisen informaation tilanteisiin. Termi market for lemons tulee hänen 1970 julkaisemansa artikkelinAkerlof. 1970. The Market for Lemons: Quality Uncertainty and the Market Mechanism. Quarterly Journal of Economics 84:488-500. nimestä Quarterly Journal of Economics -lehdessä. Akerlof käytti esimerkkinä käytettyjen autojen markkinoita, jossa myydään kahden tyyppisiä autoja: huonoja (lemons) ja hyviä (cherries). Hän oletti, että ostajat eivät pysty erottamaan huonoja ja hyviä autoja. Myyjä haluaa 1 000 dollaria huonosta autosta ja 2 000 dollaria hyvästä autosta. Markkinoilla auton hinnaksi muodostuu hyvien ja huonojen autojen osuuksien mukaan painotettu keskiarvo autojen hinnoista. Hyvän auton myyjä ei ole valmis luopumaan autostaan alihintaan, ja myyjillä on kannuste tuoda enemmän huonoja autoja markkinoille, koska he saavat niistä suuremman voiton. Kuluttajat ymmärtävät tämän, minkä seurauksena he suostuvat maksamaan entistä vähemmän. Tämä tekee hyvien autojen myynnin vähemmän kannattavaksi, jolloin niiden osuus vähenee markkinoilla ja hinta painuu lähelle huonon auton hintaa. Pelkkä huonojen tuotteiden olemassaolo tuhoaa laadukkaiden tuotteiden markkinat, kun osapuolten informaatio on epätäydellinen. Hyvien autojen myyjillä on oltava jokin keino vakuuttaa ostajat tuotteidensa saadusta. Mahdollisia ratkaisuja ovat takuu joka jakaa riskin, brändit jotka vakuuttavat laadusta, kauppaketjut, sertifikointi, lisensointi sekä lakisääteinen laaduntarkastus (esim. moottoriajoneuvojen katsastus).https://adambrown.info/p/notes/akerlof_the_market_for_lemons == Katso myös == *Moraalikato *Päämies–agentti-ongelma *Vapaamatkustajan ongelma ==Lähteet== Luokka:Mikrotaloustiede Luokka:Taloustieteen käsitteet
Turkin vaakuna

Turkin tasavallalla ei ole virallista, laissa määrättyä valtiontunnusta, mutta tähteä ja puolikuuta (turk. ay-yıldız) käytetään muun muassa turkkilaisissa passeissa, henkilökorteissa ja Turkin lähetystöissä ulkomailla. Tähti ja puolikuu periytyvät Osmanivaltakunnan lipusta, mutta sirppi oli käytössä jo aikaisemmin Konstantinopolin vaakunana. Luokka:Valtioiden vaakunat vaakuna
Sterlitamak

Sterlitamak (, ) on Baškortostanin toiseksi suurin kaupunki. Tämä vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 273 486 asukkaan kaupunki sijaitsee tasavallan keskiosassa Belajan varrella 130 kilometriä pääkaupungista Ufasta etelään. Sterlitamak on tärkeä teollisuuskaupunki, jonka tärkeimmät teollisuudenalat ovat kemikaali-, koneenrakennus- ja puunjalostusteollisuutta. Sterlitamak ei kuulu kaupunkia ympäröivään Sterlitamakin piiriin vaan muodostaa oman hallintoalueensa. == Asukasluvun kehitys == * 264 362 (2002) * 264 400 (2003) * 264 950 (2005) * 273 486 (2010) == Historia == Sterlitamak perustettiin vuonna 1766 satamaksi suolan kuljetusta varten. Kaupunginoikeudet se sai 1781. ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
Kylkiluu

Kylkiluut (, monikossa costae) ovat luita, jotka osallistuvat rintakehän muodostamiseen. Kylkiluiden tehtävä on suojella rintaontelon elimiä. ==Lukumäärä== Ihmisellä on yleensä 12 paria kylkiluita. Joillakuilla harvoilla voi olla 11 paria, ja joillain on ylimääräisiä niin sanottuja kaulakylkiluita tai lannekylkiluita. Nämä voivat joskus aiheuttaa kiputiloja. Kylkiluuparien lukumäärä vastaa kaikilla eläinlajeilla rintanikamien määrää. Laji Kylkiluuparien määrä Ihminen 12 Hevonen 18 Märehtijät 13 Sika 13–16 Lihansyöjät 12–14 ==Rakenne ja kiinnittyminen== Kaksi ensimmäistä eli ylintä kylkiluuparia ja kolme viimeistä paria ovat melko erilaisia muihin verrattuna. Ensimmäinen kylkiluu on kaikkein lyhyin, ja muista poiketen se on litistynyt ylä/alasuunnassa eikä ulko/sisäsuunnassa kuten muut. Loput seitsemän paria muistuttavat suuresti toisiaan. Niissä on erotettavissa pää, kaula ja varsi. Kaikki kylkiluut niveltyvät selänpuoleisesta päästään kahteen rintanikamaan kaksiosaisen nivelpinnan avulla. Rinnan puolella seitsemän ensimmäistä kylkiluuparia liittyvät kimmoisasti rintalastaan kylkiruston välityksellä. Kahdeksannen, yhdeksännen ja kymmenennen kylkiluun rustot ovat yhdistyneet ja muodostavat kylkikaaren, jonka välityksellä ne ovat yhteydessä rintalastan alapään kanssa. Yhdestoista ja kahdestoista kylkiluu ovat muodoltaan yksinkertaisia puikkoja, jotka päättyvät vapaasti lihasten väliin. Kylkiluun toisen nivelen lateraalipuolella kylkiluun varren suunta kääntyy voimakkaasti eteenpäin ja muodostaa kulman. Kylkiluun varren sisä-alareunan uurteessa kulkee verisuoni ja hermoja. Kylkiluiden muodostama rintaontelo laajenee hiukan hengittäessä hengityslihasten toimesta. == Lähteet == Luokka:Vartalon luusto Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Samoa Observer

Samoa Observer on Samoan ainoa päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Savea Sano Malifa aloitti sen julkaisun lokakuussa 1978. Lehti ilmestyi lyhyen aikaa vuonna 1994 vain kaksi kertaa viikossa, mutta marraskuusta 1994 lähtien se on taas ollut päivittäinen. == Aiheesta muualla == *Samoa Observer Online Luokka:Samoalaiset sanomalehdet
Ångermanland

Ångermanland (joskus myös Genealogia.fi viitattu 17.8.2011, ) on yksi Ruotsin maakunnista. Se sijaitsee Pohjois-Ruotsissa Norlannin pääalueella. Ångermanlandin pinta-ala on 19 894,3 km². Vuoden 2011 lopussa maakunnassa oli 131 086 asukasta, joten väentiheys oli 6,6 asukasta neliökilometriä kohti. Maakunta sijaitsee luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna Pohjanlahden länsirannikolla. Sen naapurimaakuntia ovat Medelpadin, Jämtlandin, Lapin ja Västerbottenin maakunnat. Ångermanland on pinta-alaltaan Ruotsin kuudenneksi suurin maakunta. Maakunnan suurin kaupunkitaajama on Örnsköldsvik. Muut kaupungit ovat Härnösand, Kramfors ja Sollefteå. Maakunnan korkein kohta on Tåsjöberget, joka kohoaa 635 metrin korkeuteen. Suurin järvi on Tåsjön. Prinssi Nicolas Paul Gustaf on Ångermanlandin herttua. ==Kunnat== * Dorotean kunta * Härnösandin kunta * Kramforsin kunta * Sollefteån kunta * Strömsundin kunta * Örnsköldsvikin kunta ==Väestönkehitys== ===Väestö lääneittäin=== Ångermanlandissa oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 131 086 asukasta, jotka jakaantuivat eri lääneihin seuraavasti: Lääni Väkiluku (31.12.2011) % Västernorrlandin lääni 118 176 90,2 Västerbottenin lääni 9 769 7,5 Jämtlandin lääni 3 141 2,4 Kaikki läänit kuuluvat maakuntaan vain osittain. ==Kuvia== Kuva:Härnösand Tingshuset.jpg|Härnösandin oikeustalo. Kuva:Mittuniversitetet Härnösand.jpg|Mittuniversitetet-yliopiston rakennus Härnösandissa. Kuva:Hoga kustenbron Sweden.jpg|Höga Kustenin silta Kramforsissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * VisitSweden - Ruotsin matkailun virallinen verkkosivusto – Pohjois-Ruotsi Luokka:Västernorrlandin lääni Luokka:Västerbottenin lääni Luokka:Jämtlandin lääni Luokka:Ruotsin maakunnat
Salavat

Salavat (, ) on yli 150 000 asukkaan kaupunki Venäjällä Baškortostanissa, 165 kilometriä tasavallan pääkaupungista Ufasta. Kaupunki sijaitsee Belajajoen laaksossa joen itäisellä rannalla. Salavat ei kuulu sitä ympäröivään Sterlitamakin piiriin vaan muodostaa oman kaupunkipiirikuntansa. == Historia == thumb|left|Moskeija|250 px Salavat perustettiin vuonna 1948 ja kaupunki siitä tuli 1954. Se perustettiin alun perin uuden raakaöljynjalostuskombinaatin rakentajien asuma-alueeksi, mutta kasvoi kuudessa vuodessa todelliseksi kaupungiksi, ja vuonna 1959 siellä oli jo 61 000 asukasta. Vuodesta 1995 väkiluku on pysynyt tasaisesti 155 000 tuntumassa. ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
Sterlitamakin piiri

Sterlitamakin piiri (, ) on paikallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallan keskiosassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 2 227 km², asukasluku noin 35 000 ja asukastiheys 15 asukasta neliökilometriä kohden. Piirin alueen sisäpuolella sijaitsevat Sterlitamakin ja Salavatin kaupungit, jotka eivät kuulu piiriin vaan muodostavat omat, suoraan tasavallan hallinnon alaiset kaupunkipiirikuntansa. Piiri koostuu 20 maalaiskunnasta (kyläneuvostoalueesta). Sterlitamakin itäosan halki virtaa Kaman sivujoki Belaja. ==Väestö== Venäjän vuoden 2021 väestönlaskennan aikaan Sterlitamakin piirin väkiluku oli 48 044. Näistä oli 39,5% venäläisiä, 24,7% baškiireja, 23,0% tataareja, 7,5% tšuvasseja, 1,3% mordvalaisia, 1,0% ukrainalaisia, 0,5% kazakkeja, 0,3% azereja, 0,2% uzbekkeja, 0,1% armenialaisia, 0,1% tadžikkeja, 0,1% saksalaisia, 0,1% mareja ja 1,4% muitaИтоги Всероссийской переписи населения 2020 года. Том 5. Национальный состав и владение языками. 1. Национальный состав по муниципальным образованиям РБ. ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin piirit
Neftekamsk

Neftekamsk (, ) on noin 121 733 asukkaan kaupunki Baškortostanin tasavallan luoteiskolkassa Kaman varrella, 250 kilometriä pääkaupungista Ufasta luoteeseen. Jos tarkastellaan hieman laajempaa, lähistön maaseutua sisältävää Neftekamskin kaupunkipiirikuntaa, asukkaita oli vuonna 2010 yhteensä 133 535. Neftekamsk sijaitsee Krasnokamskin piirin sisällä, muttei ole sen osa. == Historia == Neftekamsk perustettiin vuonna 1957 ja kaupunki siitä tuli 1963. ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
Prothom Alo

Prothom Alo (bengaliksi প্রথম আলো) on päivittäin julkaistava bangladeshilainen sanomalehti. Se ilmestyy Dhakassa. Prothom Alo tarkoittaa bengalin kielellä ensimmäistä valoa. Lehti perustettiin vuonna 1998 ja sen tämänhetkinen päätoimittaja on Matiur Rahman. == Aiheesta muualla == *Prothom Alo Luokka:Bangladeshilaiset sanomalehdet
The Barbados Advocate

The Barbados Advocate on barbadosilainen sanomalehti. Sen julkaisu aloitettiin lokakuussa 1895, joten se on maansa vanhin yhtä mittaa julkaistu sanomalehti. Lehti ilmestyy päivittäin. == Aiheesta muualla == *The Barbados Advocate Barbados Advocate, The
Kipu-tyttö

Kipu-tyttö on henkiolento suomalaisessa mytologiassa, joka tunnetaan lähinnä kivunlievitykseen käytetyistä loitsuista. Usein kiputyttöä kutsutaan Tuonen neidiksi. Kipu-tyttö tekee ihmisille kipuja vääntämällä kipukiveä. Kipukivi on kipumäellä, kipuvuorella tai kipukukkulalla, ja joskus myös lähellä on kipukoski. Joissain loitsuissa kiputytön kerrotaan itkevän. Kipukivessä on reikä tai reikiä, jonne kipu-tyttöä pyydetään viemään kivut, sillä ei kivi kipuja itke, paasi vaivoja valita. On mahdollisia merkkejä siitä, että kipuvuorina on pidetty joitakin oikeita mäkiä. On myös oletettu, että reiällisillä kipukivillä voitaisiin tarkoittaa kuppikiviä. Joskus Kipu-tytön sijaan puhutaan Kivuttaresta, joka on vanhempi naispuolinen henkiolento. Hän on kuitenkin kipujen keittäjä, eikä käytä kipukiveä, vaan keittää ihmisten kivut suuressa mustassa padassa. Luokka:Suomalaiset jumalat ja taruolennot
M’Sila

M’Sila () on kaupunki ja M’Silan maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Atlasvuorten ylätasangolla 235 kilometriä Algerista kaakkoon. M’Silan kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 156 600 asukasta. ==Maantiede ja ilmasto== M’Silan kunnan pinta-ala on 232 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä M’Tarfan ja Souamaan, etelässä Ouled Madhin ja lännessä Ouled Mansourin kuntiin sekä pohjoisessa Bordj Bou Arreridjin maakuntaan. Kaupunki sijaitsee Hodnan tasangolla. Pohjoisessa ovat samannimiset vuoret ja etelässä Chott el Hodnan suolajärvi. Kaupungin läpi virtaa Ksob-niminen vadi, joka muodostaa pohjoisessa tekojärven. Seudulla vallitsee aroilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 10 ja heinäkuun 33 astetta. Vuotuinen sademäärä on alle 200 millimetriä. ==Historia== Fatimidit perustivat M’Silan vuonna 927 vartioimaan Ifriqiyan länsirajaa paimentolaisheimojen hyökkäyksiltä. Siitä kehittyi kukoistava kauppapaikka ja maatalouden keskus, joka toimi myös Zabin alueen pääkaupunkina. 1000-luvun alussa M’Sila menetti asemansa sen lähelle perustetulle hammadidien pääkaupungille Qal’at Bani Hammadille, ja myöhemmin se taantui pieneksi maatalousalueen keskukseksi. ==Liikenne ja talous== M’Silasta on maantieyhteydet lähimaakuntiin sekä rautatiet Bordj Bou Arreridjiin ja Constantineen. Bou Saâdassa on lentoasema. Kaupungissa on muun muassa öljy-, kaasu-, konepaja- ja elintarviketeollisuutta, alumiinitehdas ja Algerian suurin, 8 800 megawatin sähkövoimala. Ympäröivä maaseutu tuottaa viljaa, vihanneksia, hedelmiä, lihaa ja maitoa. M’Silassa toimiva Mohamed Boudiafin yliopisto on perustettu vuonna 1985. ==Nähtävyydet== Maanjäristyksen jälkeen uudelleen rakennetussa kaupungissa ei ole huomattavia nähtävyyksiä. Lähistöllä sijaitseva Qal’at Bani Hammad on Unescon maailmanperintökohde. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Marrakech

Marrakech tai Marrakeš (vanh.) () on miljoonakaupunki Marrakesh-Safin alueella Marokossa, Atlasvuorten juurella. Vuonna 2014 kaupungin metropolialueen asukasluku oli 1 063 415. Kaupungin perusti eteläisessä Marokossa syntynyt berberiheimojen liitto almoravidit valtaan noustessaan vuonna 1062. 1000–1200-luvuilla se toimi pääkaupunkina. Marrakech koostuu vanhasta kaupungista (medina) ja uudesta kaupungista. Vanha kaupunki valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1985, ja siellä sijaitsee Kutubijan moskeija. Vanhaa kaupunkia ympäröi 12 kilometriä pitkä muuri. Marrakechissa sijaitsee myös vilkas basaarialue Djemaa el-Fna. Marrakechissa vallitsee aroilmasto. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin päivän keskilämpötila vaihtelee 20 °C:n ja 38 °C:n välillä. Viileintä on tammikuussa, jolloin päivän keskilämpötila vaihtelee 5 °C:n ja 17 °C:n välillä. Vuosittainen sadanta on noin 120 millimetriä. Menaran kansainvälinen lentoasema on kuuden kilometrin päässä Marrakechin keskustasta lounaaseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto – Marrakechin markkinoilla *
The Independent (täsmennyssivu)

The Independent on: * Brittiläinen sanomalehti, katso The Independent. * Dominicalainen sanomalehti, katso The Independent (Dominica). * Utahilainen sanomalehti, katso The Independent (Utah). * Louisianalainen sanomalehti, katso The Independent (Louisiana). * Gambialainen sanomalehti, katso The Independent (Gambia). * Bangladeshilainen sanomalehti, katso The Independent (Bangladesh). * Papuauusiguinealainen sanomalehti, katso The Independent (Papua-Uusi-Guinea).
Naoko Takahashi

Naoko Takahashi (, s. 6. toukokuuta 1972 Gifu, Japani) on entinen japanilainen kestävyysjuoksija. Takahashi juoksi ensimmäisen maratoninsa vuonna 1997 sijoittuen Osakan maratonilla seitsemänneksi. Seuraavana vuonna hän voitti maaliskuussa Nagoyan maratonin Japanin ennätysajalla 2.25.48. Joulukuussa 1998 hän juoksi Aasian kisojen voittajaksi parantaen Japanin ennätystä lukemiin 2.21.47. Vuonna 2000 hän voitti jälleen Nagoyan maratonin sekä Sydneyn olympialaisten maratonilla olympiakultaa ajalla 2.23.14. 2001 Takanashi voitti ensin helmikuussa 30 kilometrin katujuoksukilpailun Japanin ennätysajalla 1.41.57. Syyskuussa hän juoksi Berliinin maratonilla maailmanennätyksen 2.19.46. Se oli ensimmäinen kerta, kun naisjuoksija alitti 2.20:n haamurajan. Catherine Ndereba paransi ennätystä kuitenkin jo viikon päästä. Takahashi voitti Berliinin maratonin myös vuonna 2002. 2003 hän sijoittui Tokion maratonin toiseksi ja voitti sen vuonna 2005 ajalla 2.24.39. Takahashi tunnettiin erityisesti kovasta harjoittelustaan. Hän juoksi parhaimmillaan jopa 350 kilometriä viikossa. Takahashi lopetti uransa vuonna 2008. == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Japanilaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laghouat

Laghouat () on keidaskaupunki ja Laghouatin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian Saharan pohjoisosassa. Se sijaitsee Saharan Atlaksen eteläreunalla 415 kilometriä Algerista etelään. Laghouatin kunnassa oli arviolta 210 200 asukasta vuonna 2018. ==Maantiede ja ilmasto== Laghouatin kunnan pinta-ala on 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sidi Makhloufin, idässä El Assafian, etelässä Bennasser Benchohran ja lännessä Khenegin ja Tadjemoutin kuntiin. Kaupungin itäpuolella on vadi Mzi. Seudulla vallitsee aavikkoilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 9 ja heinäkuun 33 astetta. Vuotuinen sademäärä on 100–150 millimetriä. ==Historia== Keskiajalla syntyneen kaupungin paikallinen nimitys on Laqwāṭ. Seudun kanta-asukkaat ovat arabilaistuneita berbereitä ja entisiä arabipaimentolaisia. Algerian itsenäistymiseen saakka Laghouatissa asui myös juutalaisia. Paikalliset heimot kiistelivät Marokon ja sittemmin Turkin valtapiirien rajalla sijainneen keitaan hallinnasta, kunnes ranskalaiset valtasivat sen verisessä taistelussa vuonna 1852. Laghouat oli yksi Ranskan Etelä-Algerian sotilaallisista ja hallinnolllisista keskuksista ja 1920-luvulta lähtien tärkeä salafistiliikkeen tukikohta. Se on kasvanut voimakkaasti maan itsenäistymisen jälkeen liikennekeskuksena sekä Saharan öljy- ja kaasuteollisuuden ansiosta. Kaupungin eteläpuolella sijaitsee Hassi R’Melin kaasuntuotantoalue. ==Liikenne ja talous== Laghouatin kautta kulkee Algerista etelään johtava maantie RN1, josta haarautuu RN23 Aflouhun. Kaupungin lähellä on Moulay Ahmed Medeghrin lentoasema. Kaupungissa on elintarvike- ja metalliteollisuutta. Keidasviljely tuottaa taateleita, hedelmiä, vihanneksia ja viljaa. Ympäröivällä maaseudulla harjoitetaan varsinkin karjanhoitoa (lampaita, vuohia, nautoja, kameleita). Laghouatissa toimii vuonna 2001 perustettu Amar Telidjin yliopisto. ==Kaupunkikuva ja matkailu== Laghouat tunnetaan yhtenä ”Saharan porteista”, mutta se toimii matkailijoille lähinnä pysähdyspaikkana. Kaupungin vanha osa on rakennettu kahdelle Tizigarine-vuoren pohjoisena jatkeena toimivalle kukkulalle. Eteläisemmällä kukkulalla ovat hallintorakennukset ja sotilasrakennelmia, pohjoiskukkulalla on säilynyt saharalainen perinteinen rakennustyyli. Pohjoiskukkulalla sijaitsee myös katedraali, joka toimii nykyään museona. Muita nähtävyyksiä ovat moskeijat, linnoitus ja kaupungin perustajana pidetyn Sidi Hadj Aissan hautapaikka. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
The Independent (Gambia)

The Independent oli gambialainen sanomalehti. Se ilmestyi kahden viikon välein. Lehden julkaisu jouduttiin lopettamaan vuonna 2005. Lehti oli englanninkielinen. == Aiheesta muualla == * The Gambia: "The Independent" newspaper forced to stop publishing Independent, The
Bou Saâda

Bou Saâda (myös Bu Sa'ada) on kaupunki Algeriassa, M'Silan maakunnassa. Kaupungin väkiluku on noin 125 000 (2008). Kaupungissa toimii Algerian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaava jalkapalloseura A Bou Saâda. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Algerian kaupungit
Constantinos Mavromichalis

Constantinos ”Gogi” Mavromichalis () (s. 5. maaliskuuta 1987) on suomalainen toimittaja, mediapersoona ja animaattori. Mavromichalis kirjoitti ylioppilaaksi Kallion lukiosta keväällä 2006 ja aloitti syksyllä 2008 animaatio-opinnot Bristolissa Englannissa. Mavromichalis valmistui Bristolista vuonna 2011 ja työskentelee Nitro Games -peliyrityksessä. Constantinoksen isä on kreikkalainen Nicolas Mavromichalis, joka Suomessa tunnetaan paremmin DJ- nimellään Black Mike muun muassa 1980-luvun paikallisradiosta Radio Ykkönen.Uudistunut Kioski ja kuskinne Gogi, Yle TV2 13.09.2016. Viitattu 20.4.2017.Niemi, Marko: Radio Ykkönen: Ohjelmatietoja 1986-1993, Mediamonitori-sivusto 2.1.2013. Viitattu 20.4.2017. Mavromichalis avioitui vuonna 2021 ja pariskunta sai tytön elokuussa 2023. == Ura == Mavromichalis näytteli Romeo Aroa televisiosarjassa Salatut elämät vuosina 2005–2008. Myöhemmin hän on toiminut Iltalehden IL-TV:n videoiden parissa. Syksyllä 2016 hän aloitti Ylen Kioski-ohjelman juontajana. Kesällä 2019 hän oli yksi Ylen Saunapäivä-sarjan pääesiintyjistä yhdessä Tuija Pehkosen ja Mikko Kekäläisen kanssa. Mavromichalis oli mukana myös Selviytyjät Suomen syksyllä 2023 esitettävällä kahdeksannella tuotantokaudella. Mavromichalis sai Kultainen Venla 2022 -gaalassa parhaan esiintyjän yleisöpalkinnon ohjelmastaan Gogin kantabaari. Maaliskuussa 2023 Mavromichalis ilmoitti irtisanoutuneensa Yleltä ja ryhtyvänsä yrittäjäksi. Gogi Mavromichalis on yksi syksyn 2024 Tanssii tähtien kanssa -ohjelman kilpailijoista. ==Filmografia== *Salatut elämät – Romeo Aro (kuvauksissa 2005–2007, televisiossa 2006–2008) *Romeo & Rafael Desperados – Romeo Aro (2008) *Presidentin kanslia (2008) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset animaattorit Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiaret

Tiaret ) on kaupunki ja Tiaretin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Ouarsenisvuorten eteläpuolella 285 kilometriä Algerista lounaaseen. Tiaretin kunnassa oli arviolta 241 000 asukasta vuonna 2018. ==Maantiede ja ilmasto== Tiaretin kunnan pinta-ala on 111,45 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Oued Lillin, idässä Dahmounin ja Aïn Bouchekifin, etelässä Mellakoun ja lännessä Tagdemtin ja Guertoufan kuntiin. Kaupunki on rakennettu Ouarsisvuorten juurella sijaitsevalle Sersoun tasangolle. Sen pohjoispuolella kohoaa Guezoulvuori. Seudulla vallitsee välimerenilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 8 ja heinäkuun 31 astetta. Vuotuinen sademäärä on alle 250 millimetriä. ==Historia== Paikalla on sijainnut roomalainen Tingartia, joka toimi bysanttilaisaikana läntisen Algerian pääkaupunkina. 700-luvulla sen länsipuolelle rakennettiin ibadilaisiin kuuluneiden rustamidien pääkaupunki Tahart (Tihart, Tahert), josta kehittyi tärkeä kaupan keskus. Se kärsi useista hyökkäyksista ja menetti merkityksensä fatimidien aikana 900-luvulla. Kaupunki tunnettiin myöhemmin nimellä Tagdemt. Se oli Abd al-Qadirin pääkaupunki vuodesta 1836. Ranskalaiset valtasivat sen vuonna 1841 ja rakensivat vuonna 1845 linnoituksen, jonka ympärille nykyinen Tiaret on muodostunut. Siitä tuli kunta vuonna 1869. ==Liikenne ja talous== Tiaretista on maantieyhteydet naapurimaakuntiin sekä rautatiet Tissemsiltiin, Relizaneen ja Saïdaan. Aïn Bouchekifissa on kotimaanliikenteen lentokenttä. Kaupunki on viljaa, vihanneksia, hedelmiä ja lihaa tuottavan maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä maataloustuotteiden jalostusta. Tiaretissa toimii Ibn Khaldounin yliopisto. ==Nähtävyydet== Tiaretissa ei ole juurikaan säilynyt muinaismuistoja. Paikallisia nähtävyyksiä ovat turkkilaisaikainen moskeija, siirtomaa-ajan rakennukset ja lähistöllä sijaitseva hevostila. Tiaretin eteläpuolella Laghdar ja Araoui -vuorten lähellä sijaitsee 13 djeddareiksi kutsuttua, 300–600-luvuilta peräisin olevaa berberiruhtinaiden mausoleumia. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Betoniraudoitus

Raudoitusta käytetään vahvistamaan betonista valmistettavien rakenteiden tai rakennelmien kuten siltojen lujuutta vaativia osia. Yksinomaan betonista valetun rakenteen vetomurtolujuus on hyvin pieni verrattuna sen puristuslujuuteen. Ilman raudoitusta ei olisi mahdollista valmistaa tarvittavan lujuisia etenkään vaakasuoria kantavia teräsbetonirakenteita, kuten palkkeja. Teräksen vetomurtolujuus on huomattavasti suurempi kuin betonin ja terästä sekä betonia yhdistämällä on mahdollista saavuttaa tarvittava lujuus. Raudoittamiseen yleisimmin käytettävää terästankotyyppiä kutsutaan harjateräkseksi. Lattioissa ja vastaavissa etenkin paikallavalettavissa rakenteissa käytetään raudoitukseen myös metalliverkkoa. Sen tehtävänä on lujittamisen ohella ehkäistä kutistumishalkeamia. Teräs sopii raudoitusmateriaaliksi paitsi hintansa myös muiden ominaisuuksiensa vuoksi: sen pituuden lämpötilakerroin on hyvin lähellä betonin kerrointa. Raudoituksessa käytettävät teräslaadut ovat sellaisinaan korroosioalttiita, mutta raudoituksena käytettäessä betonointi suojaa niitä ruostumiselta. Ruostumisen vuoksi teräsbetonin valmistuksessa ei käytetä terästä ruostuttavia suoloja sisältävää meri- tai muuta mineraalipitoista vettä. Raudoitteita valmistavat Suomessa muun muassa Tammet ja Flinkenberg steel. Betoniraudoite voidaan valmistaa teräksen lisäksi myös ruostumattomasta teräksestä, lasikuidusta ja erilaisista komposiittikuiduista. Toistaiseksi muita kuin teräksisiä raudoitteita käytetään lähinnä erikoiskohteissa. == Betoniteräksien ominaisuudet == Betoniteräksille määritetään eurooppalaisessa standardisoinnissa seuraavat ominaisuudet: * koot ja niiden toleranssit * tartuntaominaisuudet * hitsattavuus * myötölujuus * vetolujuuden ja myötölujuuden suhde * murtovenymä * taivutettavuus * väsymislujuus. Lisäksi betoniteräsverkoille pitää määritellä liitosten lujuus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Flinkenbergin raudoitetehdas Luokka:Betoni Luokka:Teräs Luokka:Rakennuksen runko
Béchar

Béchar () on kaupunki ja Bécharin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian Saharassa. Se sijaitsee Saouran keidasalueella lähellä Marokon rajaa 1 021 kilometriä Algerista lounaaseen. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Bécharissa oli 165 600 asukasta. Bécharissa vallitsee aavikkoilmasto. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin päivän keskilämpötila vaihtelee 27 °C:n ja 40 °C:n välillä. Viileintä on tammikuussa, jolloin päivän keskilämpötila on 4–16 °C. Vuosittainen sadanta on noin 90 millimetriä. Kaupunki on saanut alkunsa Wadi Baššarin varrelle syntyneistä, palmulehtojen ympäröimistä kylistä. Ranskalaiset perustivat sinne varuskunnan vuonna 1903 ja antoivat sille nimen Colomb-Béchar aluetta tutkineen kapteeni Colombin mukaan. Oranista johtava rautatie valmistui vuonna 1905, ja Colomb-Bécharista tuli tärkeä kauppapaikka ja Aïn Sefran sotilasalueen keskus. Toisen maailmansodan aikana alettiin hyödyntää alueen kivihiiliesiintymiä, ja samaan aikaan suunniteltiin rautatien jatkamista Nigerjoelle saakka. Vuonna 1947 kaupungin eteläpuolelle perustettiin Hammaguirin ohjus- ja rakettikeskus, joka oli Ranskan käytössä vuoteen 1967 saakka. Vuonna 1957 Colomb-Bécharista tuli Saouran departementin pääkaupunki. Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 se sai nimen Béchar. Bécharin kautta kulkee maantie N6. Sinne johtaa myös rautatie, joka otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2010. Kaupungin lähellä sijaitsee Boudghene Ben Ali Lotfin lentoasema. Bécharin lähellä sijaitsee Kenadsan hiilikaivos sekä lyijy-, rautamalmi- ja mangaaniesiintymiä. Niitä hyödynnetään vähän korkeiden kuljetuskustannusten takia. Paikallisia elinkeinoja ovat hallinto, palvelut, liikenne ja kaupankäynti sekä pienimuotoinen maatalous ja elintarviketeollisuus. Kaupungissa toimii Tahri Mohamedin yliopisto. Nähtävyyksiä ovat kaupungin vanha osa eli ksar katettuine käytävineen, nykyään moskeijana toimiva Saharan Neitsyt Marian kirkko, lähiseudun kylät ja Ziyanian zawiya Kenadsassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Algerian kaupungit
Ghardaïa

Ghardaïa (, myös Ghardaya) on samannimisen maakunnan pääkaupunki Algeriassa. Asukasluku oli vuoden 1998 väestönlaskennassa 87 599. Ghardaïa sijaitsee M'Zabin laaksossa ja siellä on säilynyt runsaasti keskiaikaista arkkitehtuuria. Laakso on nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi. == Väestö == Ghardaïan väkiluvun kehitys vuoden 1977 väestönlaskennasta vuoden 1998 väestönlaskentaan sekä vuoden 2010 arvio: Ghardaïan väkiluvun kehitys vuoden 1977 väestönlaskennasta vuoden 1998 väestönlaskentaan sekä vuoden 2010 arvio: Ghardaïan väkiluvun kehitys vuoden 1977 väestönlaskennasta vuoden 1998 väestönlaskentaan sekä vuoden 2010 arvio: Vuosi Väkiluku Lähde 1977 57 153 1987 62 251 1998 87 599 2010 (arvio) 89 684 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tietoa maailmanperintökohteesta Luokka:Algerian kaupungit
New Sabah Times

New Sabah Times on Sabahissa, Malesiassa julkaistava sanomalehti. New Sabah Timesin nimi oli alun perin Sabah Times, kun Donald Stephens perusti sen vuonna 1949. Vuonna 1954 lehti yhdistyi North Borneo News -lehden kanssa ja sen nimeksi muutettiin North Borneo News & Sabah Times. Vuonna 1969 lehti vaihtoi nimensä Kinabalu Sabah Timesiksi, mutta vuonna 1979 otettiin taas käyttöön alkuperäinen nimi Sabah Times. Lehden julkaisu lopetettiin 24. maaliskuuta 1995. 8. maaliskuuta 1998 se perustettiin uudelleen nykyisellä nimellä New Sabah Times. == Aiheesta muualla == *New Sabah Times Luokka:Malesialaiset sanomalehdet
Le Rénovateur

Le Rénovateur on Laosin ainoa ranskankielinen sanomalehti. Sitä julkaistaan viikoittain. Lehti perustettiin vuonna 1998 ja sen tämänhetkinen päätoimittaja on Khamphout Xayasomroth. == Aiheesta muualla == *Le Rénovateur Rénovateur, Le
Bordj Bou Arreridj

Bordj Bou Arreridj () on kaupunki ja Bordj Bou Arreridjin maakunnan hallinnollinen keskus Algeriassa. Se sijaitsee Medjanan tasangolla 200 kilometriä Algerista kaakkoon. Bordj Bou Arreridjin kunnassa oli arviolta 191 700 asukasta vuonna 2018. Bordj Bou Arreridjin kunnan pinta-ala on 81,1 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Medjanan ja Hasnaouan, idässä Sidi Embarekin, kaakossa El Anasserin, etelässä El Hamadian ja lännessä El Achirin kuntiin. Seudun ilmasto on välimerellinen. Tammikuun keskilämpötila on 6 ja heinäkuun 28 astetta. Vuotuinen sademäärä on 350–400 millimetriä. Strategisesti tärkeällä paikalla on sijainnut turkkilaisten linnoituksia. Ranskalaiset rakensivat sinne linnoituksen vuonna 1841. Bordj Bou Arreridjin kaupunki perustettiin vuonna 1852, ja siitä tuli kunta vuonna 1870. Šeikki Mohamed El-Mokranin johtamat kapinalliset hävittivät kaupungin vuonna 1871. 1970-luvulla Bordj Bou Arreridjiin alkoi syntyä teollisuutta, ja vuonna 1984 siitä tuli maakunnan keskus. Bordj Bou Arreridjin kautta kulkee Algerista itään johtava valtatie A2 sekä rautatie, josta on yhteys M’Silaan. Kaupungissa on elintarvike-, elektroniikka- ja sähkölaiteteollisuutta. Siellä toimii Mohamed El Bachir El Ibrahimin yliopisto. Paikallisia nähtävyyksiä ovat linnoitus ja vuonna 1894 rakennettu moskeija. ==Lähteet== Luokka:Algerian kaupungit
Oktjabrski (Baškortostan)

Oktjabrski (, ) on noin 110 000 asukkaan kaupunki Baškortostanin lähsiosassa Venäjällä. Se sijaitsee Ik-joen varrella Tatarstanin rajan tuntumassa, 195 kilometriä Baškortostanin pääkaupungista Ufasta länteen. Oktjabrski perustettiin vuonna 1937 öljykentän löytymisen seurauksena ja kaupungin asema se sai 1946. Se on öljytalouden keskus sekä teollisuuskaupunki, jossa on mm. koneenrakennustuotantoa. == Asukasluvun kehitys == * 64 700 (1959) * 108 674 (2002) * 109 474 (2010) ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
Ivo Van Damme

Ivo Van Damme (21. helmikuuta 1954 Dendermonde – 29. joulukuuta 1976 Orange, Ranska) oli belgialainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti. Vuonna 1976 Van Damme voitti 800 metrillä EM-hallikultaa ja oli myöhemmin kesällä yksi mitalisuosikeista Montrealin olympialaisissa. Olympialaisissa hän sijoittuikin toiseksi sekä 800 että 1 500 metrillä. Van Dammen 800 metrin hopea-aika Montrealista, 1.43,86, säilyi Belgian ennätyksenä lähes 48 vuotta vuoteen 2024 asti, jolloin sen rikkoi Eliott Crestan. Van Damme juoksi samana vuonna 1976 1 000 metrillä Euroopan-ennätyksen 2.15,5. Van Dammen lyhyt mutta loistokas ura päättyi jo seuraavana talvena hänen kuollessaan auto- onnettomuudessa. Jo seuraavana kesänä 1977 Brysselissä järjestettiin Ivo Van Dammen muistokilpailut, Memorial Van Damme. Kilpailu on ollut osa yleisurheilun kultaista liigaa ja sen seuraajaa Timanttiliigaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ivo Van Damme brussels.diamondleague.com Luokka:Belgialaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Belgialaiset olympiamitalistit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Abba Eban

Abba Solomon Eban (, synt. Aubrey Solomon Eban; 2. helmikuuta 1915 – 17. marraskuuta 2002) oli israelilainen diplomaatti ja poliitikko. Hänet tunnettiin erittäin lahjakkaana puhujana, joka sai Yhdysvaltojen juutalaisten tuen Israelin valtiolle kasvamaan. Aubrey Solomon Eban syntyi Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa. Eban muutti nuorena Englantiin, jossa opiskeli muun muassa Cambridgen yliopistossa. Eban palveli Britannian armeijassa toisessa maailmansodassa. Hänen sotilasarvonsa oli majuri. Eban palveli myös brittiarmeijassa Palestiinassa. Eban jäi Israeliin ja muutti etunimensä Aubreystä Abbaksi, koska Abba oli hepreankielinen nimi. Eban oli Israelin ensimmäinen YK:n suurlähettiläs. Eban oli YK:ssa töissä noin yhden vuosikymmenen. Eban toimi myös Yhdysvaltain Israelin suurlähttiläänä. Ebanin työ Yhdysvalloissa päättyi vuonna 1959, ja hän palasi Israeliin. Israelissa Eban meni politiikkaan ja pääsi Israelin parlamenttiin knessetiin Mapai- puolueen edustajana. Eban toimi David Ben-Gurionin hallituksen opetus- ja kulttuuriministerinä vuosina 1960–1963. Vuosina 1966–1974 Eban toimi Israelin ulkoministerinä ja puolusti maata kuuden päivän sodan aikana vaikka kannatti luopumista alueista, jotka Israel miehitti sodan aikana. Oltuaan kolme vuosikymmentä knessetissä Eban hävisi vuoden 1988 vaalit. Eban kirjoitti ja opetti Princetonin ja Columbian yliopistoissa. Eban on haudattu Kfar Shmaryahuun Tel Aviviin. == Lähteet == Luokka:Israelilaiset diplomaatit Luokka:Knessetin jäsenet Luokka:Israelin ministerit Luokka:Kulttuuriministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
The Times of Swaziland

The Times of Swaziland on swazimaalainen sanomalehti. Allister Miller perusti sen vuonna 1897. Lehteä rahoitti aluksi Ison-Britannian hallitus ja se painettiin Johannesburgissa. The Times of Swaziland ilmestyy nykyään päivittäin. == Aiheesta muualla == *The Times of Swaziland Times of Swaziland, The
Beloretsk

Beloretsk (, ) on kaupunki Baškortostanissa Belaja-joen varrella, 245 kilometriä pääkaupungista Ufasta. Kaupunki on Beloretskin piirin hallintokeskus. Beloretsk syntyi vuonna 1762 perustetun rautatehtaan ympärille. Kaupunki siitä tuli vuonna 1923. thumb|left|230px|Ortodoksinen kirkko thumb|left|230px|Moskeija Beloretsk on yksi Baškortostanin merkittävimmistä teollisuuskaupungeista. Tärkeimmät tuotantoalat ovat kaivos-, metalli- ja rakennusteollisuus. Kaupungissa asuu nykyään vajaa 70 000 asukasta. == Asukasluvun kehitys == * 59 300 (1959) * 71 039 (2002) * 68 806 (2010) ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
Grigori Aleksandrov

Grigori Vasiljevitš Aleksandrov (, alun perin Grigori Vasiljevitš Mormonenko, ; 23. tammikuuta (J: 10. tammikuuta) 1903 Jekaterinburg – 16. joulukuuta 1983 Moskova) oli venäläinen elokuvaohjaaja, joka teki harvinaisen pitkän uran. Hän aloitti elokuvauransa työskentelemällä Sergei Eisensteinin kanssa vuosina 1921–1925; yhteistyö huipentui klassikkoon Panssarilaiva Potemkin vuonna 1925.Battleshin Potemkin Silnet Film Archive Aleksandrovista tuli Stalinin suosikkiohjaaja.Berlin festival raises 'Celluloid Curtain' on Europe's forgotten spy films 2012 Deutsche Welle Aleksandrov teki elokuvia vielä yli 70-vuotiaana vuonna 1974.Elokuvat, joissa henkilö on esiintynyt/työskennellyt Eonet ==Filmografia== *Dnevnik Glumova (Dnevnik Glumova) - näyttelijä (Golutvin) *Statshka (Lakko) 1924 – näyttelijä (työnjohtaja), käsikirjoitus * Bronenosets Potjomkin (Panssarilaiva Potemkin) 1925 – näyttelijä (luutnantti Giljarovski) * Oktyabr (Lokakuu) 1927 – käsikirjoitus * Staroje i novoje (Vanhaa ja uutta) 1929 – leikkaus, käsikirjoitus * Romance sentimentale 1930 – ohjaus, käsikirjoitus, leikkaus * Frauennot - Frauenglück (Naisia odotushuoneessa) 1930 – ohjaus, käsikirjoitus * Que viva Mexico! (Viva Mexiko!) 1931 – ohjaus * Vesjolyje rebjata (Iloiset pojat) 1934 – ohjaus, käsikirjoitus * Tsirk (Sirkus) 1936 – ohjaus, käsikirjoitus * Volga-Volga 1938 – ohjaus, käsikirjoitus * Svetlyi put (Valoisa tie) 1940 – ohjaus * Vesna (Kevät) 1947 – ohjaus, käsikirjoitus * Vstretsha na Elbe (Kohtaus Elbellä) 1949 – ohjaus * Kompozitor Glinka (Venäläinen rapsodia) 1952 – ohjaus, käsikirjoitus * Skvorets i Lira 1974 – ohjaus == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Makkonen, Velipekka: ”Neuvostomusikaalin kantaisä”, Filmihullu 6/2005 s. 38–40. == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Rondo Classic

Rondo Classic on Suomen suurin ja pisimpään yhtäjaksoisesti toiminut taidemusiikkia käsittelevä aikakauslehti. Se perustettiin vuonna 1963 nimellä Rondo: Musiikkilehti, ja se ilmestyy kerran kuukaudessa. Vuodesta 2011 lehden nimi on ollut Rondo classicRondo classic. Fennica-tietokanta. Viitattu 18.3.2017.. Alun perin lehteä julkaisi Suomen musiikinopettajain liitto, ja nykyinen julkaisija on Classicus Oy. Lehden päätoimittaja on Harri Kuusisaari. Rondossa on muun muassa artikkeleita kuuluisista muusikoista, tulevista konserteista ja taidemusiikin asemasta. Klassisen lisäksi lehdessä käsitellään ajoittain maailman musiikkikulttuureja, musiikkiteatteria, jazzia ja pop- musiikkia. Rondo julkaisee myös Yleisradion Yle Radio 1:n sekä Yle Teeman musiikkiohjelmatietoja. Joka toinen kuukausi lehden liitteenä on CD-levy, jonka voi tilata erikseen. Rondo Classicin levikki on 8 250 kappaletta.http://www.rondolehti.fi/fi/mediatiedot Classicus Oy:lle myönnettiin radiotoimilupa 18. marraskuuta 2009, ja Radio Rondo FM aloitti lähetykset 22. maaliskuuta 2010. Radio Rondo Classic lopetti toimintansa yrityskaupan myötä marraskuussa 2012. Sen jälkeen taajuus siirtyi uudelle omistajalle.Rondo Classic on jatkossa Classic. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rondo Luokka:Suomalaiset musiikkilehdet
Beloretskin piiri

Beloretskin piiri (, ) on kunnallinen itsehallintoalue Baškortostanin tasavallassa Venäjällä. Piirin pinta-ala on 11 501 km² ja asukasluku noin 34 400. Piirin hallintokeskus on Beloretskin kaupunki. Sen lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa. Piirin suurimmat etniset ryhmät ovat venäläiset ja baškiirit. Luokka:Baškortostanin piirit
Allegro

Allegro voi tarkoittaa seuraavia: *Allegro, ohjelmointikirjasto *allegro (ital.), musiikkitermi: nopeasti *Austin Allegro, British Leylandin valmistama automalli * Allegro, Helsingin ja Pietarin välillä 2010–2022 liikennöinyt juna *John Marco Allegro (1923–1988), brittiläinen arkeologi, kielitieteilijä ja Kuolleenmeren kääröjen tutkija *Allegro, vuoden 2005 elokuva *Campus Allegro, kampus Pietarsaaressa *Allegro, suomalainen pyykinpesuainebrändi *Allegro, verkkokaupan alusta.
Amager

Amager () on Tanskalle kuuluva saari Juutinraumassa. Isot alueet Kööpenhaminaa sijaitsevat Amagerin saarella. Toisen maailmansodan aikana Tanskan valtio teetti työllistämistöinä patoja, joiden avulla kuivattiin entistä merenpohjaa. Tällöin Amagerin pinta-ala kasvoi liki puolella. Mereltä vallattu alue oli ensin sotilasaluetta, mutta nykyisin Kööpenhaminan kantakaupunki ulottuu sinne. Kööpenhaminan kansainvälinen lentoasema Kastrup sijaitsee Amagerin saarella. Juutinrauman silta, joka yhdistää Tanskan Ruotsiin, kulkee Amagerin kautta.Copenhagen Airport (CPH) Information World Guides Sillan ja siihen liittyvän moottoritien rakentaminen muutti kaupunkikuvaa melkoisesti. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Tanskan saaret Luokka:Dragørin kunta Luokka:Kööpenhaminan kaupunginosat Luokka:Tårnbyn kunta
Išimbai

Išimbai (, ) on kaupunki Baškortostanissa Belaja-joen varrella 160 kilometriä pääkaupunki Ufasta etelään. Noin 66 200 asukkaan kaupunki on kaikkiaan noin 91 300 asukkaan Išimbain piirin hallintokeskus (2010). == Asukasluvun kehitys == * 46 600 (1959) * 70 195 (2002) * 66 259 (2010) == Historia == Išimbai on perustettu vuonna 1932 ja siitä tuli kaupunki 1940. ==Lähteet== Luokka:Baškortostanin kaupungit
A Bola

A Bola (Pallo) on portugalilainen urheilulehti. Cândido de Oliveira perusti sen vuonna 1945. Aluksi lehti ilmestyi kahdesti viikossa, mutta vuodesta 1995 lähtien se on ilmestynyt päivittäin. Suurin osa lehden sisällöstä käsittelee jalkapalloa. Vuodesta 2006 lähtien lehteä on painettu myös Newarkissa, New Jerseyssä. == Aiheesta muualla == *A Bola Online Luokka:Urheilulehdet
Azar Karadaş

Azar Karadaş (s. 9. elokuuta 1981 Nordfjordeid, Norja) on norjalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä, mutta kykenee pelaamaan myös keskuspuolustajana. Karadaş edustaa Norjan Tippeligaenissa pelaavaa Brannia. Karadaş aloitti uransa Eid IL:n juniorijoukkueessa, mutta aikuistasolla ensimmäinen seura oli SK Brann, jossa hän pelasi vuosina 1999–2001 yhteensä 50 Norjan liigan ottelua. Vuosina 2002–2004 Karadaş edusti kotimaansa Rosenborgia. Kaudella 2004–2005 portugalilainen Benfica hankki hänet. Toisen Benfica-kautensa ajaksi hänet kuitenkin lainattiin Portsmouthiin ja kaudeksi 2006-07 Saksaan 1. FC Kaiserslauternin joukkueeseen. Elokuussa 2007 Karadaş palasi takaisin SK Brannin joukkueeseen. Norjan maajoukkueessa Karadaş pelasi vuosina 2001–2008 kymmenen ottelua, joissa hän teki yhden maalin. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marco Materazzi

Marco Materazzi (s. 19. elokuuta 1973 Lecce, Italia) on entinen italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan toppari. Materazzi nousi huipulle suhteellisen myöhäisellä iällä. 1990-luvulla hän pelasi lukuisissa alasarjajoukkueissa, Tor di Quintossa (1991–92), Marsalassa (1993–94) ja Trapanissa (1994–95), ennen siirtymistään tuolloin Serie B:ssä pelanneeseen Perugiaan kaudeksi 1995. Osan kaudesta 1996–97 hän vietti Serie C:n Caprissa ennen siirtymistään takaisin Perugiaan. Kaudeksi 1998–99 hän siirtyi Englantiin Evertonin joukkueeseen, mistä sieltäkin palasi takaisin Perugiaan, joka oli noussut Serie A:han. Kaudella 2000–01 hän teki 12 maalia, mikä oli Italian puolustajien ennätys, ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi nykyiseen seuraansa Internazionaleen. Hän on vakiinnuttanut paikkansa yhtenä joukkueen puolustuksen avainpelaajista. Materazzi lukeutui Italian maajoukkueen vakiopelaajin. Hän on pelannut joukkueessa 2002 MM-kisoissa, 2004 EM-kisoissa ja 2006 MM-kisoissa. Kaikkiaan hän pelasi 41 maaottelua ja teki niissä kaksi maalia vuosina 2001–2008. MM- finaalissa 2006 Materazzista tuli ottelun hahmo, kun hän aiheutti Ranskalle rangaistuspotkun taklattuaan Florent Maloudan rangaistusalueella, jonka seurauksena Zinédine Zidane laukoi maalin rangaistuspotkusta Ranskalle. Myöhemmin Materazzi puski Italian tasoituksen. Jatkoajalla hän ajautui pelitilanteen ulkopuolella sanailemaan Zidanen kanssa, jonka seurauksena Zidane puski päällään Materazzia rintaan. Zidane sai tilanteesta suoran punaisen kortin. FIFA rankaisi lopulta molempia. Zidane sai kolmen ottelun pelikiellon ja 7 500 Sveitsin frangin sakot ja Materazzi kahden ottelun ja 5 000 frangin sakot. Zidanen pelikielto tuntui jopa ikuiselta, koska mies päätti maajoukkueuransa niihin kisoihin – eikä se riittänyt, vaan koko ura oli ohi. Jatkoaikaa seuranneessa rangaistuspotkukilpailussa Materazzi oli yksi Italian onnistujista ja juhli lopulta muun Italian joukkueen kanssa maailmanmestaruutta. Gazzetta dello Sport -lehden 5.9.2006 numerossa Materazzi kertoi vastanneensa juuri ennen pääpuskua Zidanen kommenttiin "jos kosket vielä minuun, sinä kuolet" sanoen:ai kuten siskosi " ". == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Attiwendaronkit

Attiwendaronk (huronin kieltä, merkitys luultavasti "kieltämme ymmärtävät") oli irokeesien kielikuntaan kuuluva intiaanikansa, jonka elinalue käsitti alueita Ontariojärven länsipäässä ja Niagaran kannaksella, Ontarion provinssissa Kanadassa ja New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kansan viidestä heimosta kolme, attiragenrega, antouaronon ja onguiaronon elivät Ontariossa ja kaksi, ahondihronon ja kakouagoga New Yorkissa. Ranskalaiset kutsuivat heitä nimellä Nation Neutre ("puolueeton kansa"), sillä he yrittivät pysyä erillään irokeesien ja huronien välisistä sodista. Muutoin he olivat sotaisa kansa ja taistelivat yhdessä tionontatien kanssa saceja, meskwakeja ja kickapuja vastaan. Kulttuurin sanotaan olleen samankaltainen kuin huroneilla ja irokeeseillä. Vuodesta 1640 lähtien jesuiitat yrittivät tehdä lähetystyötä attiwendaronkien keskuudessa, mutta näihin suhtauduttiin vihamielisesti. Huolimatta puolueettomuusyrityksistä irokeesit pitivät attiwendaronkeja uhkana ja hyökkäsivät heidän kimppuunsa murskaten vuosina 1649-1652 koko kansan, joka oli jo ennestään kulkutautien heikentämä. Osa kansasta adoptoitiin sotavankeina irokeesiheimoihin, muut eloonjääneet pakenivat etelään ja länteen. Vuonna 1653 mainitaan Detroitin tienoilla eläneen noin 800 attiwendaronkia, mutta sen jälkeen heistä ei ole tietoa; tämä ryhmä arvatenkin sulautui seudulla eläneisiin wyandoteihin. Vuonna 1640 attiwendarokeja oli 12 000 henkeä, nykyään ei tiettävästi yhtään täysiveristä. Atiwendaronkien mahdollisia sukulaisia on löydettävissä irokeesien seneca heimosta, joka adoptoi heitä useita satoja majavasotien aikana. == Aiheesta muualla == * The Neutral confederancy Canadian Encylopedia Luokka:Kanadan alkuperäiskansat Luokka:Yhdysvaltain alkuperäiskansat
Svetoslav Todorov

Svetoslav Todorov (, s. 30. elokuuta 1978 Dobritš, Bulgaria) on bulgarialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Portsmouthia. Todorovin pelipaikka on hyökkääjä. Hänen ensimmäinen seuransa oli kotikaupungin Dobrudža Dobritš, mutta ammattilaisuransa Todorov aloitti kuitenkin Liteks Lovetšin joukkueessa, josta hän siirtyi vuonna 2001 Englantiin, West Hamiin. West Hamista Todorov kuitenkin muutti jo seuraavana vuonna nykyiseen seuraansa Portsmouthiin. Hänen uransa paras kausi on tähän mennessä ollut kausi 2002–2003, jolloin hän teki Portsmouthille 26 sarjamaalia. == Tilastot sarjaotteluista == * 1996-1997 Dobrudzha (12 ottelua/2 maalia) * 1997–1998 Liteks Lovetš (19/9) * 1998–1999 Liteks Lovetš (11/2) * 1999–2000 Liteks Lovetš (26/19) * 2000–2001 Liteks Lovetš (13/7) * 2000–2001 West Ham United (9/1) * 2001–2002 West Ham United (8/1) * 2001–2002 Portsmouth (3/1) * 2002–2003 Portsmouth (45/26) * 2003–2004 Portsmouth (1/0) * 2004–2005 Portsmouth (16/2) * 2005-2006 Portsmouth (24/4) * 2006-2007 Wigan Athletic (6/1) * 2006-2007 Portsmouth (4/2) == Aiheesta muualla == * Todorov Valioliigan sivuilla * Todorov Yahoo! Sportin tietokannassa Luokka:Bulgarialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Notre-Damen katedraali (Luxemburg)

Notre-Damen katedraali on Luxemburgin kaupungin katolinen kirkko. Se oli alun perin jesuiittakirkko, ja sen peruskivi valettiin vuonna 1613. Kirkko on hyvä esimerkki myöhäisgoottilaisesta arkkitehtuurista, vaikkakin sillä on myös renessanssin piirteitä ja sen tyylistä koristelua. Paavi Pius IX antoi kirkolle Notre-Damen katedraalin arvon vuonna 1870. Kirkossa on Neitsyt Marian patsas Jumalanäiti kärsivien lohduttaja ja lasimaalauksia, jotka teki Louis Barillet. Viimeksi katedraalia on restauroitu vuosina 1935–1938. == Lähteet == Luokka:Luxemburgin kirkot Luokka:Luxemburg (kaupunki) Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Marathin kieli

Marathi (मराठी, marāṭhī) on indoeurooppalainen kieli, jota puhutaan pääosin Maharashtran osavaltiossa, Intiassa. Marathi on Maharashtran osavaltion virallinen kieli. Marathilla on n. 90 miljoonaa puhujaa, joista 20 miljoonaa asuu Maharashtran ulkopuolella. Tämä tekee kielestä maailman 15. puhutuimman kielen. Kielen uskotaan polveutuvan sanskritin kielestä ja sen arvioidaan olevan noin 1 000 vuotta vanha. Marathi on yksi maailman kuudenneksi suurimman kaupungin, Mumbain, virallisista kielistä. Mumbaissa puhuttu marathin murre on nimeltään bambaiyan hindi. Myös mumbaiyya ja bombayn hindi ovat tämän murteen kutsumanimiä. Marathia kirjoitettiin 1600-luvulta lähtien omalla modi-kirjaimistollaan. 1950-luvulla modi-kirjainten käytöstä luovuttiin ja se korvattiin devanagarilla. == Fonologia == === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e ə o Avoin a Lähde: === Konsonantit === Labiaali Alveodentaali Retrofleksi Palataali Velaari Glottaali Klusiili Tavallinen b d ɖ ɡ Asp. bʱ dʱ ɖʱ ɡʱ Affrikaatta Tavallinen ts | dz ʤ Asp. ʤʱ Frikatiivi s ʃ ɦ Nasaali m n ɳ Likvida l ~ r ɭ Puolivokaali w ~ v j Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Marathin kieli ja kulttuuri Luokka:Intian kielet Luokka:Indoarjalaiset kielet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit