EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
La Spezia

La Spezia (liguuriksi A Spèza) on kaupunki Italiassa Ligurian alueella La Spezian maakunnassa. Se on maakunnan pääkaupunki. La Speziassa oli vuoden 2017 alussa 93 678 vakinaista asukasta, ja sen pinta-ala on noin 51 neliökilometriä. Kaupunki sijaitsee Ligurianmereen kuuluvan La Spezian lahden rannalla. Kaupungissa on alueen keskeinen kauppa- ja sotasatama sekä Italian laajin sotatarviketuotannon keskittymä. == Historia == Kaupungin alueella on ollut asutusta aina esihistorialliselta ajalta alkaen, jo ennen Rooman myyttistä perustamista. Brittiläinen runoilija Percy Bysshe Shelley asui elämänsä loppuvaiheet kaupungissa ja hukkui lähistöllä tapahtuneessa veneonnettomuudessa vuonna 1822. Tämä on johtanut La Spezian lahden ranskankieliseen nimitykseen Runoilijoiden lahti (le Golfe des Poètes). Kaupungin satama oli toisessa maailmansodassa niemimaan suuri sotasatama ja keskeinen osa saksalaisten ja italialaisten yhdessä rakentamaa puolustuslinjaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut * Welcome to La Spezia Italianvisits.com Luokka:Ligurian kaupungit Luokka:La Spezian maakunnan kunnat
Jenkem

Jenkem (myös jekem tai Butthash) on päihteenä käytettävä, impattava dissosiatiivi. Impattava kaasu muodostuu käyttämällä ulostetta ja virtsaa. BBC Newsin mukaan Sambiassa Lusakan katulapset ovat käyttäneet jenkemiä vaihtoehtona liiman tai bensiinin haistelulle. Ei ole varmaa tietoa, kuinka lapset alkoivat käyttää ainetta. Varhaisin maininta jenkemistä on vuodelta 1995 Inter Press Servicen (IPS) uutissähkeestä. Vuonna 1998 New York Times kertoi artikkelissaan vapaaehtoistyöntekijöiden kertoneen katulasten sekoittavan päänsä fermentoiduista ihmisulosteista valmistetulla aineella, joka tunnettiin nimellä "jekem"."In Zambia, the Abandoned Generation" New York Times, 1998 BBC News kertoi tavasta 1999. Jenkemin vaikutus kestää noin tunnin ajan, ja se aiheuttaa visuaalisia hallusinaatioita. == Nettipila == Lokakuussa 2007 floridalainen poliisi tiedotti uudesta huumeesta high school -oppilaiden kanssa käytyjen keskustelujen perusteella. Tiedotteessa väitettiin, että jenkem on suosittua Yhdysvaltain kouluissa ja kuvailtiin sen valmistusta sulkemalla ihmisulosteita ja virtsaa pulloon, jonka suu suljetaan ilmapallolla, ja jättämällä seos käymään auringonpaisteeseen. Internet- käyttäjät huomasivat pian, että ohjeet ja valokuvat jenkemin valmistuksesta ja käytöstä olivat verkkosivusto Totse.com:ista, jonne ne ladannut käyttäjä myönsi valmistaneensa pulloissa olleen "jenkemin" jauhoista, vedestä, Nutellasta ja oluesta.https://www.foxnews.com/story/drug-made-from-human- waste-causing-stink-on-web-in-law-enforcement Loka-marraskuussa 2007 kaupunkitarinoita tutkiva Snopes julkaisi artikkelin, joka kyseenalaistaa tarinat jenkemin käytöstä Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Dissosiatiivit Luokka:Elimistön eritteet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
John Templeton

John Marks Templeton (29. marraskuuta 1912 – 8. heinäkuuta 2008) oli yhdysvaltalaissyntyinen liikemies, filantrooppi ja teologinen kirjoittaja. Hänellä oli Bahaman ja Britannian kaksoiskansalaisuus, ja hän asui Bahamalla. Templeton syntyi Tennesseessä ja valmistui Yalen yliopistosta. Hän meni vuonna 1937 naimisiin Judith Folkin kanssa ja sai kolme lasta (John, Anne ja Christopher). Judith kuoli helmikuussa 1951, ja Templeton meni vuonna 1958 uusiin naimisiin Irene Reynolds Butlerin kanssa. Irene kuoli vuonna 1993. Templeton oli elinikäinen presbyteerikirkon jäsen. Hän perusti Templeton- järjestön, joka on 1970-luvulta saakka jakanut vuosittain arvostettuja Templeton-palkintoja. Palkinto myönnetään huomattavista ansioista teologian alueella. == Julkaisuja == * The Humble Approach: Scientists Discover God (1981) * Templeton Plan: 21 Steps to Personal Success and Real Happiness (1992) * Is God the Only Reality? Science Points to a Deeper Meaning of the Universe (1994) * Discovering the Laws of Life (1994) * Golden Nuggets from Sir John Templeton (1997) * Faithful Finances 101: From the Poverty of Fear and Greed to the Riches of Spiritual Investing (2005) * Riches for the Mind and Spirit: John Marks Templeton's Treasury of Words to Help, Inspire and Live By (2006) Luokka:Bahamalaiset henkilöt Luokka:Rhodes-stipendin saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kovaohranen

Kovaohranen tai kovaotranen on happamaton ohraleipä. Sen nesteenä käytetään paikkakunnasta ja mieliteoista riippuen vettä, piimää tai smetanaa ("kermaa"). Kovaohranen- tai kovaotranen-nimiä käytetään lähinnä Etelä-Karjalan länsiosissa. Leivonnainen tunnetaan useilla nimillä, muun muassa Sisä-Suomessa nimellä nyrkkirieska ja Lapissa nimellä rieska, ja se tunnetaan myös monissa Pohjois-Euroopan maissa Pohjanmereltä Uralille. Suomessa happamaton ohrainen leivonnainen on ollut pyhäruokaa ja muinoin kirkkoevästä, jolloin se on yleensä alustettu smetanaan. Tällainen kermainen kovaotranen oli suosittua kahvileipää 1900-luvun alkupuolella, jolloin maalla ei juurikaan käytetty valkeita vehnäjauhoja. Arkena kovaotrasta paistettiin, jos leipä pääsi loppumaan, ja silloin nesteenä käytettiin vettä tai vedellä ohennettua piimää. Luokka:Suomalaiset leivät
Margaret Mahy

Margaret Mahy ONZ (21. maaliskuuta 1936 Whakatane – 23. heinäkuuta 2012 Christchurch) oli arvostettu uusiseelantilainen lastenkirjailija. Hänet palkittiin kahdella Carnegie-mitalilla. Tähtien tytär (1985) sai Kanadan lastenkirjallisuusyhdistyksen Phoenix-palkinnon vuonna 2005. Maanalainen tie (1992) sai AIM-lastenkirjallisuuspalkinnon ja Esther Glen -palkinnon 1993. Mahy sai H. C. Andersenin palkinnon vuonna 2006. Mahy kirjoitti ensimmäisen tarinansa ollessaan seitsemänvuotias. Valmistuttuaan Aucklandin ja Canterburyn yliopistosta 1955 hän jatkoi Uuden-Seelannin kirjastokoulussa Wellingtonissa ja valmistui kirjastonhoitajaksi. Mahyn ensimmäinen julkaistu kirja oli kuvakirja vuonna 1969 ja vuonna 1980 hänestä tuli kokopäiväinen kirjailija. Syöpää sairastanut Mahy kuoli heinäkuussa 2012 lyhyen sairauden jälkeen. == Suomennetut romaanit == * Noitavaellus (1984) * Tähtien tytär (1984) * Vaarallisia unia (1991) * Ovi hiljaisuuteen (1991) * Maanalainen tie (1992) * Aulis Turskin aavekoulu (1997) * Hitaat tunnit (2000) == Suomennetut kuvakirjat == * Niityllä on leijona (1969) * Tavallisen perheen lohikäärme (1969) * Poika ja noidan varjo (1972) * Hilloa (1985) * Mies jonka äiti oli merirosvo (1987) * Hassutuslääkettä (1987) * Krokotiilin vauhtiparaati ja muita kertomuksia (1988) * Suuri valkoinen ihmissyöjähai: Varoittava kertomus (1989) * Ystävystyminen (1990) * Kuningattaren vuohi (1991) * Kunnon isoäidin vauhdikas päivä (1993) == Kirjallisuutta == * Koski, Mervi: Ulkomaisia nuortenkertojia 2. BTJ Kirjastopalvelu, 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tittamari Marttinen: Aave-allergiaa! Helsingin Sanomat 20.3.2001. Luokka:Uusiseelantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Alexandre Pires

Alexandre Pires (s. 8. tammikuuta 1976, Umberlândia, Minas Gerais) on brasilialainen laulaja. Pires kuuluu yhtyeeseen nimeltä Só Pra Contrariar. Parin albumin jälkeen bändi julkaisi 1999 suositun albumin Juegos de Amor. Albumissa on hitti nimeltä Santo Santo, joka on tehty yhdessä Gloria Estefanin kanssa. Vuonna 2001 Pires julkaisi ensimmäisen oman levynsä, josta tuli suosittu. Hän jatkoi julkaisuja sekä portugaliksi että espanjaksi. Hänen kappaleensa Amame kuullaan myös venezuelalaisessa telenovelassa Mi gorda bella. ==Julkaisut== * Alexandre Pires (2001) * Minha Vida Minha (2002) * Estrella Guía (2003) * E Por Amor (2004) * Alma Brasilera (2004) * Alto Falante (2005) * Meu Samba (2005) * Un Idolo (2007) Omat kappaleet * Usted Se Me Llevo La Vida (2001) - #5 Latinalaisessa Amerikassa * Necesidad (2002) – #5 Latinalaisessa Amerikassa * Es Por Amor (2002) – #8 Latinalaisessa Amerikassa * Quitemonos La Ropa (2003) – #3 Latinalaisessa Amerikassa * En El Silencio Negro De La Noche (2003) – #24 Latinalaisessa Amerikassa * Amame (2003) – #2 Latinalaisessa Amerikassa * Quitemonos La Ropa (2004) – #35 Latinalaisessa Amerikassa * Cosa Del Destino (2004) – #4 Latinalaisessa Amerikassa * Lo Mejor De Tu Vida (2007) – #23 Latinalaisessa Amerikassa ==Aiheesta muualla== * Alexandre Pires Luokka:Brasilialaiset laulajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Léo Ferré

Léo Ferré (24. elokuuta 1916 Monaco – 14. heinäkuuta 1993 Castellina in Chianti, Italia) oli ranskankielinen, monacolainen runoilija, anarkisti ja säveltäjä, joka teki itse laulunsa ja tulkitsi ne. Hän eli pääsääntöisesti Monacossa, Pariisissa, Lotissa ja elämänsä loppuajan Italian Toscanassa. ==Tausta== Léo Ferré oli Monte Carlon kasinon henkilöstöjohtajan Joseph Ferrén poika ja hänen äitinsä oli italialainen Marie Scotto, perheessä oli myös pari vuotta vanhempi tytär. Jo hyvin varhain nuoruudessaan Léo Ferré kiinnostui musiikista ja seitsemän vuoden ikäisenä hän liittyi Monacon tuomiokirkon kuoroon ja oppi siellä ensimmäiset näkemyksensä harmoniasta ja säveltapailusta. Hän myös löysi polyfonian kun kuuli ja myös osallistui Palestrinan ja Tomás Luis de Victorian teoksiin. Ferrén setä, joka toimi viulistina kasinolla, auttoi häntä löytämään Beethovenin ja sai hänet osallistumaan harjoituksiin ja jopa itse esitykseen kun Beethovenin musiikkia esitettiin Monte-Carlon oopperassa ja esittäjänä oli itse Maurice Ravel. Nämä tapahtumat vaikuttivat voimakkaasti ja syvästi nuoren Ferrén tulevaan toimintaan. Yhdeksän vuoden ikäisenä Ferré lähetettiin luostarikouluun Italiaan ja siellä hän vietti kahdeksan pitkää vuotta. Näistä "häkkivuosistaan" hän kertoo kirjassaan Benoît Misère (1970). Vuonna 1926 Ferré teki ensimmäisen sävellyksensä Paul Verlainen runoon Soleils couchants ja vuonna 1930 hän sävelsi messun Kyrien kolmelle äänelle. == Tuotanto == Ferré julkaisi uransa aikana vuosina 1953–1991 lähes 40 studioalbumia sekä lukuisia konserttilevytyksiä ja kokoelmia. Hänen tunnetuimpana kappaleenaan voidaan pitää vuonna 1967 levytettyä laulua Les Anarchistes (Anarkistit). Ferrén kirjallinen tuotanto käsittää useita runoteoksia sekä yhden romaanin. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Kommentoitu diskografia * Bibliografinen, kuvitettu opas Luokka:Ranskalaiset runoilijat Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Ranskalaiset anarkistit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
William Lipscomb

William Nunn Lipscomb, Jr. (9. joulukuuta 1919 Cleveland, Ohio – 14. huhtikuuta 2011 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen kemisti, joka tuli tunnetuksi varsinkin epäorgaanisen kemian tutkijana. Lipscomb syntyi Clevelandissa, Ohiossa, mutta muutti jo vuonna 1920 Lexingtoniin, Kentuckyyn. Hän valmistui Kentuckyn yliopistosta ja California Institute of Technologysta. Hän opetti vuosina 1946–1959 Minnesotan yliopistossa ja toimi vuodesta 1959 kemian professorina Harvardissa. Lipscomb oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1961. Hänen uransa huipentui Nobelin kemianpalkintoon 1976, joka hänelle myönnettiin boraanien rakenteen tutkimisesta. Hän ilmoitti harrastuksikseen tenniksen ja klarinetinsoiton. == Lähteet == Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kemistit Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Paul Berg

Paul Berg (30. kesäkuuta 1926 New York – 15. helmikuuta 2023 Stanford, Kalifornia)Paul Berg Encyclopedia Britannica. Viitattu 14.3.2023. oli yhdysvaltalainen biokemisti. Berg syntyi aškenasijuutalaisille siirtolaisille Brooklynissä New Yorkissa. Hän valmistui Abraham Lincoln High Schoolista vuonna 1943 ja myöhemmin Pennsylvania State Universitystä sekä Case Western Reserve Universitystä. Hän toimi Stanfordin yliopiston professorina. Berg sai vuonna 1980 yhdessä Walter Gilbertin ja Frederick Sangerin kanssa Nobelin kemianpalkinnon nukleiinihappojen perustutkimuksesta. Hän johti lisäksi muun muassa HIV-tutkimusta. Yhdysvaltain presidentti Ronald Reagan palkitsi Bergin National Medal of Sciencella vuonna 1983. Berg oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1966 sekä lisäksi Royal Societyn ja Ranskan tiedeakatemian ulkomaalaisjäsen. == Lähteet == Luokka:Nobelin kemianpalkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Stanfordin yliopiston professorit Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Royal Societyn ulkomaiset jäsenet Luokka:Amerikanjuutalaiset Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Orapihlajat

Orapihlajat (Crataegus) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajeja kasvaa luonnonvaraisena pohjoisen pallonpuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Lajit ovat pensaita tai pieniä puita, joilla on piikkiset oksat ja hedelmänä luumarja. Useiden lajien marjoja voi käyttää hillon raaka-aineena. Osaa lajeista käytetään viherrakentamisessa. Orapihlajan puuainesta on käytetty vasaranvarsiin ja kävelykeppeihin. == Orapihlajalajeja == Suomessa luonnonvaraisia tai viljelyperäisiä lajeja:Kurtto, A., Lampinen, R., Piirainen, M. & Uotila, P. 2019: Checklist of the vascular plants of Finland. Suomen putkilokasvien luettelo. — Norrlinia 34: 1–206. (s. 61.) * mustamarjaorapihlaja (Crataegus douglasii) * kanadanorapihlaja (Crataegus flabellata) ** aitaorapihlaja (Crataegus flabellata var. grayana, syn. C. grayana) * pyöröorapihlaja (pyöröliuskaorapihlaja) (Crataegus laevigata) * tylppöorapihlaja (tylppäliuskaorapihlaja, tylppäorapihlaja) (Crataegus monogyna) * suippuorapihlaja (suippoliuskaorapihlaja, suippo-orapihlaja) (Crataegus rhipidophylla) ** siirosuippuorapihlaja (C. rhipidophylla var. rhipidophylla) ** tanasuippuorapihlaja (C. rhipidophylla var. ronnigeri) * siperianorapihlaja (Crataegus sanguinea) * iso-orapihlaja (Crataegus submollis) * ruusuorapihlaja eli hybridiorapihlaja (Crataegus × media) * kuuruorapihlaja (Crataegus × subsphaerica) Muita orapihlajia: * Crataegus altaica – altainorapihlaja * Crataegus chlorosarca – idänorapihlaja * Crataegus chrysocarpa – nystyorapihlaja * Crataegus dahurica – dahurianorapihlaja * Crataegus × durobrivensis – newyorkinorapihlaja * Crataegus ellwangeriana * Crataegus erythropoda – koloradonorapihlaja * Crataegus grus-galli – loisto-orapihlaja * Crataegus intricata – amerikanorapihlaja * Crataegus korolkowii – altainorapihlaja * Crataegus macracantha – säiläorapihlaja * Crataegus maximowiczii – amurinorapihlajaRäty, Ella (toim.): Viljelykasvien nimistö. Puutarhaliiton julkaisuja nro 363. Helsinki 2012. ISBN 978-951-8942-92-7. * Crataegus mollis – pilviorapihlaja * Crataegus nigra – nukkaorapihlaja * Crataegus pedicellata – tummaorapihlaja * Crataegus pinnatifida – välkeorapihlaja * Crataegus punctata – ontarionorapihlaja * Crataegus succulenta – koralliorapihlaja == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Orapihlajat (Crataegus) * Orapihlajat (Crataegus) * Yrttitarha: Orapihlaja (Grataegus spp.) * ITIS: Crataegus * United States Department of Agriculture (USDA): Crataegus * Flora of China: Crataegus * Pherobase: Floral volatiles of Genus Crataegus * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Karoliina Franck

Karoliina Franck (s. 24. maaliskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näyttelijöiden Eeva Litmasen ja Kari Franckin tytär. Hän on näytellyt Kotikatu-televisiosarjassa Outi Partasta. Sukutaustaltaan hän on äitinsä puolelta sukua runonlaulaja Larin Paraskelle, joka kuului suomalaisten lähisukukansaan, inkerikkoihin. Hän on tehnyt Humanistisessa ammattikorkeakoulussa viittomakielen tulkin koulutusohjelmassa teatteritulkkauksessa toiminnallisen opinnäytetyön ääniroolien työstämisestä Teatteri Totin näytelmään "Saiturin joulu". Hän on näytellyt yhdessä Eeva Litmasen ja Vilma Timosen kanssa näytelmässä Larin Paraske - rautamuurahaisten suku, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Ritva Holmberg. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suzuki B-King

Suzuki B-King on Suzukin valmistama nakupyörä-tyylinen moottoripyörämalli. Malli tuli markkinoille vuonna 2008. Suzuki toi B-Kingin ensimmäisen konseptipyörän esille vuoden 2001 Tokion Motor show’ssa. B-King perustuu Suzuki GSX1300R Hayabusaan, jonka moottorista on vähennetty huipputehoa. Etujousituksena mallissa on USD (Up Side Down) -haarukka ja takana on progressiivinen monovaimennus. Progressiivinen vaimennus on jouston aluksi herkkäliikkeinen, mutta jäykistyy jouston pidetessä. == Tekniset tiedot == * Merkki - Suzuki * Kauppanimi - GSX1300BK * Moottorin tyyppi - nelisylinterinen, nelitahtinen rivimoottori, nestejäähdytetty DOHC * Sylinteritilavuus - 1340 cm³ * Teho - 135 kW (184 hv) / 9500 rpm * Vääntö - 146,5 Nm / 7400 rpm * Teho/omamassa (kW/kg) - 0,529 * Polttoaineen syöttö - EFI * Vaihteisto - 6-portainen * Kytkin - märkä monilevykytkin * Toisioveto - ketju * Runko - alumiinipalkkirunko * Ohjauskulma - 25,5° * Etujättö - 107 mm * Pituus - 2220 mm * Leveys - 800 mm * Korkeus - 1085 mm * Istuinkorkeus - 805 mm * Akseliväli - 1525 mm * Kuivapaino - 235 kg * Omamassa - 255 kg * Polttoainesäiliö - 16,5 l * Eturengas - 120/70-17 * Takarengas - 200/50-17 * Jarrut - edessä 2 x 310 mm levyjarru, 4-mäntäpuristimet * Jarrut - takana 260 mm levyjarru, 1-mäntäpuristin * Värit - harmaa/hopea & musta/mattamusta == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *http://www.suzuki-bk.com/ *http://www.suzukibking.co.uk/ *http://www.mpmaailma.fi/index.php?news=5&news;_id=639 *http://www.mpmaailma.fi/index.php?news=5&sm;=35&arc;=1&year;=2007&month;=10 *http://www.iltalehti.fi/autot/200708026422516_am.shtml *http://www.suzuki.nl/motoren?waxtrapp=sowghIsHcPvCrSMX B-King
Fearless (elokuva)

Fearless () on vuonna 2006 ensi-iltaan tullut tositapahtumiin perustuva elokuva. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Ronny Yu. Pääosassa on Jet Li. Elokuva perustuu hyvin löyhästi 1900-luvun vaihteessa eläneen maineikkaan wushu-taitaja Huo Yuanjian elämään. Alun perin elokuva oli 140 minuutin pituinen, mutta sitä lyhennettiin kaupallisista syistä. Myöhemmin siitä julkaistiin Thaimaassa 110 minuutin versio ja Hongkongissa alkuperäinen 140 minuutin versio. Elokuvassa on niin historiaa kuin wushu-mestarin elämäntarinaakin. Verisestä ja väkivaltaisesta elokuvasta on esitetty siistittyjä versioita esimerkiksi televisiossa. Nimiosaa esittävä Jet Li ilmoitti, että elokuva on hänen viimeinen taistelulajielokuvansa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Elämäkertaelokuvat Luokka:Vuoden 2006 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Hongkongilaiset toimintaelokuvat Luokka:Kiinalaiset elokuvat Luokka:Ronny Yun ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Kungfuelokuvat
Jarl Sundqvist

Jarl Julius Sundqvist (myös Sundquist; 13. syyskuuta 1897 Tornio – 21. toukokuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja ja Kemi Oy:n metsäosaston pitkäaikainen johtaja Lapissa. Hänen pakinoitsijanimimerkkinsä oli Kairankiertäjä. ==Henkilöhistoria== Sundqvistin vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Hjalmar Sundquist ja Elisabeth Roschier. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun klassisesta lyseosta 1917 ja valmistui metsänhoitajaksi 1920. Sundqvist oli Kemi Oy:n palveluksessa Rovaniemellä vuodesta 1921 ja toimi yhtiön metsäosaston johtajana vuodesta 1927. Talvisodassa Sundqvist työskenteli päämajassa, jatkosodan aikana hän oli divisioonan kuljetuspäällikkönä. Lapin sodan aikana Sundqvist joutui piileskelemään saksalaisia ja hän todisti myös silminnäkijänä Rovaniemen polttamista lokakuussa 1944. Sundquist sai metsäneuvoksen arvonimen 1948. Sundqvist oli naimisissa 1921–1958 kirjailija Annikki Setälän kanssa. Avioeron jälkeen Sundqvist avioitui 1958 Hilkka Helena Palosaaren (s. 1920) kanssa. Ensimmäisestä avioliitosta hänellä oli kolme tytärtä ja poika. Vanhin tyttäristä oli toimittaja Anna-Liisa Rekola. ==Kirjallinen tuotanto== Sundqvist kirjoitti Lappi- ja savotta-aiheisia pakinoita lehtiin ja julkaisi 1960-luvulla muutamia samaan aihepiiriin liittyviä kirjoja nimellä Jarl Sundquist: * Kairankiertäjä. Sanoma, 1961 * * == Lähteet == Verkossa * * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1967 kuolleet
Tuhkapensaat

Tuhkapensaat (Cotoneaster) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajit ovat yleensä pensaita. Hedelmänä on marja. Tuhkapensaiden sukuun kuuluu lukuisia lajeja, joskin niiden erottelu on hankalaa, sillä monet lajit risteytyvät herkästi keskenään ja osa lisääntyy apomiktisesti. Laajimmillaan sukuun on luokiteltu noin 400 lajia. Suomessa luonnonvarainen tuhkapensaslaji on eteläosassa kasvava kalliotuhkapensas sekä viljelykarkulaisiksi melko usein levinneet kiiltotuhkapensas ja euroopantuhkapensas.Hämet-Ahti ym. 1998, s. 268. Viljeltynä koristekasvina tavataan ainakin 15 lajia, yleisimpänä kiiltotuhkapensas. Tuhkapensaita kasvaa luonnonvaraisina palearktisella alueella. Suurinta tuhkapensaslajien monimuotoisuus on Kiinan lounaisosissa. == Lajeja == * Cotoneaster acutifolius – suippolehtituhkapensasFinto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cotoneaster acutifolius Turcz. * Cotoneaster adpressus – lamotuhkapensas eli matalatuhkapensas * Cotoneaster antoninae – karjalantuhkapensas * Cotoneaster ascendens – hubeintuhkapensas * Cotoneaster atropurpureus – purppuratuhkapensas * Cotoneaster bullatus – kurttutuhkapensas * Cotoneaster canescens – alvarituhkapensas * Cotoneaster cinnabarinus – kuolantuhkapensas * Cotoneaster dammeri – suikerotuhkapensas * Cotoneaster dielsianus – kaarituhkapensas * Cotoneaster divaricatus – harotuhkapensas * Cotoneaster fangianus – sirotuhkapensas * Cotoneaster frigidus – puutuhkapensas (himalajantuhkapensas)Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cotoneaster frigidus Wall. * Cotoneaster gracilis – sorjatuhkapensas * Cotoneaster harrysmithii – pikituhkapensas * Cotoneaster horizontalis – sulkatuhkapensas * Cotoneaster integerrimus – euroopantuhkapensas * Cotoneaster juranus – jurantuhkapensas * Cotoneaster kullensis – skoonentuhkapensas * Cotoneaster laetevirens – vaaleatuhkapensas * Cotoneaster laxiflorus, syn. C. melanocarpus – mustamarjatuhkapensas * Cotoneaster lucidus – kiiltotuhkapensas * Cotoneaster microphyllus – himalajantuhkapensas * Cotoneaster multiflorus – sarjatuhkapensas * Cotoneaster nanshan – kivikkotuhkapensas * Cotoneaster niger – mustamarjatuhkapensas * Cotoneaster przewalskii – gansuntuhkapensas * Cotoneaster scandinavicus – kalliotuhkapensas * Cotoneaster simonsii – sikkimintuhkapensas * Cotoneaster tomentellus – arotuhkapensas * Cotoneaster tomentosus – villatuhkapensas * Cotoneaster villosulus – suipputuhkapensasSuomen Lajitietokeskus: Tuhkapensaat – Cotoneaster Viitattu 20.10.2022. * Cotoneaster foveolatus * Cotoneaster moupinensis == Lähteet == * === Viitteet === *
Eino Friberg

Eino Hjalmar Friberg (10. toukokuuta 1901 Merikarvia – 27. toukokuuta 1995 Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen yhdysvaltalainen kirjojen kääntäjä. Hänen tunnetuin käännöksensä on Kalevalan kääntäminen englanniksi vuonna 1989. Friberg valmistui Harvardin yliopistosta 1930. Hän oli naimisissa kolme kertaa. Hänellä oli kaksi tytärtä. Hän oli lapsuudestaan sokea. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset sokeat henkilöt Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Omskista

Omskista on Heikki Salon ja Janne Louhivuoren lastenmusiikkia sisältävä albumi, joka julkaistiin vuonna 1999. Levy sai jatkoa vuonna 2004, kun Salon ja Louhivuoren Herra Heinämäen Lato-orkesteri -yhtye julkaisi Ilosofiaa!-albumin. == Kappaleet == # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Salo) # (säv. Salo) # (säv. Salo) # (säv. Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori & Salo) # (säv. Louhivuori) == Tekijät == * Heikki Salo – soololaulu * Janne Louhivuori – soololaulu (kappaleet 10 ja 22), taustalaulu * Nelli Aaltonen – soololaulu (kappaleet 4, 14 ja 23) * Karoliina Ahonen – soololaulu (kappale 9) * Lotta Riihimäki – soololaulu (kappale 21) * Vilma Lankinen, Emma Louhivuori, Leona Löytty, Ronja Löytty ja Pilke Salo – Omskista-kuoro === Tuotanto === * Janne Louhivuori – tuottaja, taustojen äänitys ja soitto * Heikki Salo – tuottaja * Juuso Nordlund – äänittäjä * Otto Hallamaa – äänittäjä * Dan Tigerstedt – miksaaja (Finnvox) * Eero Heikkinen – kansikuva == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Omskista Heikki Salon kotisivulla Luokka:Herra Heinämäen Lato-orkesterin albumit Luokka:Vuoden 1999 albumit
The Slackers

The Slackers on vuonna 1991 perustettu newyorkilainen yhtye. Yhtyeen musiikki on sekoitus reggaeta, skata, rocksteadya ja jazzia. Yhtye vieraili Suomessa vuoden 2007 Ilosaarirockissa. == Nykyinen kokoonpano == *Vic Ruggiero – Kosketinsoitin, laulu *Jay "Agent Jay" Nugent – Kitara *Dave Hillyard – Saksofoni *Glen Pine – Pasuuna *Marcus Geard – Pystybasso *Ara Babajian – Rummut == Julkaisut == === Studioalbumit === * Better Late Than Never (1996) * Redlight (1997) * The Question (1998) * Wasted Days (2001) * The Slackers and Friends (2002) * Close My Eyes (2003) * An Afternoon in Dub (2005) * Slackness (2005) * Peculiar (2006) * The Boss Harmony Sessions (2007) * Self Medication (2008) * The Great Rocksteady Swindle (2010) === EP:t === * International War Criminal (2004) * The Slackers/Pulley Split (2004) === Kasetit === * Do The Ska With The Slackers (1992) * The Slackers (1993) === Live === * Live at Ernesto's (2000) * Upsettin' Ernesto's (2004) * Slack in Japan (2005) === Kokoelmat === * Before There Were Slackers There Were... (1999) * Big Tunes! Hits & Misses from 1996 to 2006 (2007) Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Ilosofiaa!

Ilosofiaa! on lastenmusiikkiyhtye Herra Heinämäen Lato-orkesterin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin vuonna 2004. Levy on jatkoa Heikki Salon ja Janne Louhivuoren vuonna 1999 julkaistulle Omskista -albumille. Nyt haluttiin yhtye musiikkia esittämään. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori sekä sanoittanut Heikki Salo, ellei toisin mainittu. # # # # # # # (säv. ja sov. Mikko Löytty) # # (säv. Heikki Salo) # (säv. Salo) # # # (säv. san. ja sov. Jouko Mäki-Lohiluoma) # # # # (säv. Löytty) # # # # # == Kokoonpano == * Heikki Salo – laulu * Janne Louhivuori – kitarat, syntetisaattorit, ohjelmointi, lyömäsoittimet, taustalaulu * Mikko Löytty – basso, taustalaulu * Jouko Mäki-Lohiluoma – rummut, taustalaulu \+ * Vilma Lankinen, Aapo Lankinen, Venla Lankinen, Emma Louhivuori, Vilho Louhivuori, Ronja Löytty, Leona Löytty, Maiju Saarimaa, Pilke Salo, Valentin Salo, Siiri Laine – kuorolaulu === Tuotanto === * Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Hanna Silvennoinen – äänittäjä * Lauri Salo – kansikuva ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Ilosofiaa! Heikki Salon kotisivulla Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Herra Heinämäen Lato-orkesterin albumit Luokka:Janne Louhivuoren tuottamat albumit
Macsyma

Macsyma (Project MAC's Symbolic Manipulator) oli MIT:n Project MACin vuosina 1968-1982 kehittämä symbolisen algebran järjestelmä, joka luotiin akateemiseen käyttöön ja jota myös myytiin kaupallisesti. Se oli ensimmäinen kattava symbolialgebraa käyttävä järjestelmä ja myös yksi ensimmäisistä asiantuntijajärjestelmistä. Monet myöhemmät matematiikkaohjelmistot, kuten Mathematica ja Maple, käyttivät sen ideoita. Aikanaan Macsyma oli yksi laajimpia Lisp-ohjelmointikielellä kirjoitettuja ohjelmia. Se kirjoitettiin MacLisp-murteella, ja sitä käytettiin pääasiassa PDP-6- ja PDP-10-tietokoneilla. Ohjelmasta oli myös versioita Multics- käyttöjärjestelmälle ja Lisp-koneille. Macsymasta on nykyisin saatavilla Yhdysvaltain energiaviraston vuonna 1982 lisensoima "DOE Macsyma" -versio, josta on haarautunut avoimen lähdekoodin projekti Maxima. Sitä kehitetään edelleen ja se toimii monilla Common Lisp -alustoilla yleisimmillä nykykäyttöjärjestelmillä. == Lähteet == Luokka:Matematiikkaohjelmistot Luokka:Massachusetts Institute of Technology Luokka:Lisp
Freddy Fender

Baldemar Huerta eli Freddy Fender (4. kesäkuuta 1937 – 14. lokakuuta 2006) oli yhdysvaltalainen laulaja ja kitaristi. Hän yhdisti countryyn ja rockmusiikkiin meksikolaisia vaikutteita ja lauloi sekä englanniksi että espanjaksi. Fender syntyi San Benitossa, Teksasissa. Vuonna 1959 levytetty bluesballadi "Wasted Days and Wasted Nights" oli menestys, mutta lupaavasti alkaneen uran keskeytti toukokuussa 1960 tapahtunut pidätys marihuanan hallussapidosta Louisianassa. Lähes kolme vuotta vankeudessa vietettyään hän sai silloisen kuvernööri Jimmie Davisin armahduksen. 1960-luvun lopulla Fender asui Teksasissa, jossa hän opintojensa ohella työskenteli mekaanikkona. Hän oli tuolloin vain sivutoiminen muusikko. == Ura == Fenderin vuonna 1974 levyttämä laulu "Before The Next Teardrop Falls" nousi listaykköseksi. Sitä seurasi joukko uusia hittejä, joista eräitä olivat "Secret Love", "You'll Lose a Good Thing", "Since I Met You Baby", "Vaya Con Dios", "Livin' It Down" ja "The Rains Came". Vuonna 1989 Fender liittyi tejano-superyhtye Texas Tornadosiin. Sen kokoonpanoon kuuluivat hänen lisäkseen Doug Sahm, Flaco Jiménez ja Augie Meyers. Yhtye julkaisi neljä albumia ja voitti vuonna 1990 Grammy-palkinnon laulusta "Soy de San Luis". Myöhemmällä urallaan Fender kuului toiseen superyhtyeeseen, niin ikään Grammy-palkittuun Los Super Seveniin. Hänen viimeinen studiolevytyksensä on vuodelta 2001. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. == Viimeiset vaiheet == Ikääntyvän Fenderin terveys rapistui vähitellen. Hänelle suoritettiin vuonna 2002 munuaisen- ja vuonna 2004 maksansiirto. Hän teki viimeisen esiintymisensä 31. joulukuuta 2005. Fender toipui kahdesta elinsiirrosta, mutta pian hänellä havaittiin keuhkosyöpä, joka ei hoidoista huolimatta parantunut. Hän kuoli 69 vuoden ikäisenä lokakuussa 2006. Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Elf

Elf voi tarkoittaa seuraavia: * Elf, Jon Favreun elokuva * Elf, suomalainen yhtye * Elf, yhdysvaltalainen bluesrock-yhtye ** Elf, yhtyeen albumi * Elf Aquitaine, Ranskassa toiminut öljy-yhtiö * Ben Elf (s. 1988), suomalainen taikuri * Tatiana Elf, suomalainen käsikirjoittaja ELF voi tarkoittaa: * European League of Football, amerikkalaisen jalkapallon ammattilaissarja * ELF Cup, Pohjois-Kyproksella 2006 järjestetty jalkapallon maajoukkueturnaus * Earth Liberation Front, maan vapautusrintama * Executable and Linkable Format, tiedostomuoto * ELF, taajuusalue (extremely low frequency)
Syrjän rautatieasema

Syrjän rautatieasema (, ratakm 452,9) on Heinäveden kunnassa rataosalla sijaitseva rautatieliikennepaikka. Nykyään Syrjä on linjavaihde, joka toimii työkoneiden väistöraiteena. Ratapihan läpiajomahdollisuus eli Varkauden pään vaihde purettiin vuonna 2003. Paikka sijaitsee ratakilometrillä 452,6. Aiemmin Syrjässä on kuormattu puuta, ja noin kolmen kilometrin päässä Kuvelammin pysäkiltä () on haarautunut satamaraide Sääksjärven rantaan. Asemalla on ollut kampiasetinlaite sekä siipiopastimet. ==Lähteet== Luokka:Heinäveden rautatieliikennepaikat
Noûs

Noûs on neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee Blackwell Publishing. Sen perusti Hector-Neri Castañeda vuonna 1966. Nykyisin sitä toimittavat Jaegwon Kim ja Ernest Sosa. Julkaisu on asettanut tehtäväkseen julkaista artikkeleita kaikilta filosofian keskeisimmiltä alueilta sekä laajoja kriittisiä arvosteluja merkittävistä kirjoista. Noûs on nimetty kreikan kielen sanan nous, ”mieli” tai ”järki”, mukaan. Aiemmin vuodesta 1987 itsenäisenä ilmestynyt Philosophical Perspectives on ilmestynyt Noûsin osana vuodesta 1995. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Noûs – verkkosivut. Nous
Nous

Nous ( tai ; nuus) on antiikin kreikkalaisen filosofian termi, joka tarkoittaa mieltä, järkeä, intellektiä tai ajattelukykyä. == Historiaa == Länsimaisen filosofian historiassa käytetty termi nous on jossain määrin epämääräinen. Eri ajattelijat ovat käyttäneet sanaa eri aikoina osittain erilaisessa merkityksessä. Korkmann ja Yrjönsuuri esittävät, että keskiajalla tätä kreikan kielen sanaa käytettiin samassa yhteydessä, jossa käsiteltiin intuitiivista ajattelua. Ongelmaksi tässä käyttötavassa muodostuu se, että filosofien kesken ei vallitse yksimielisyyttä siitä, mitä intuitiolla tarkoitetaan. Platonin dialogien suomenkielisessä käännösperinteessä sana nous liitetään intuition sijaan korostetummin järkeen ja ajatteluun. Homeroksen runoissa sanaa käytetään kaikesta henkisestä toiminnasta. Homeros liittää sanan erityisesti valintojen tekemiseen, päämääriin pyrkimiseen, mutta myös rohkeuteen ja innokkuuteen. Esisokraatikoilla sana alettiin yhä kasvavassa määrin yhdistää tietoon ja järkeen aistihavaintojen vastakohtana. Herakleitoksen mukaan monien asioiden oppiminen ei opeta ihmistä ymmärtämään. (fr.40) Tässä fragmentissa sanaa nous käytetään ymmärtämisen merkityksessä. Anaksagoraalle nous oli järjestävä voima, joka muodosti kaikkeuden (kosmos) alkuperäisestä kaaoksesta. Eniten tutkijoiden kiinnostusta on herättänyt se, missä merkityksessä Platon ja Aristoteles käyttävät sanaa nous. Termillä on keskeinen osa molempien filosofien ajattelussa, sillä sanan merkitys määrittää sen, mikä filosofien mukaan on inhimillisen tietoisuuden korkein tiedollinen kyky. Molemmat filosofit käyttävät sanaa siitä kyvystä, jonka avulla tieteen ensimmäiset lähtökohdat saavutetaan. Platonin on tulkittu kuvanneen nousin sielun kuolemattomaksi, rationaaliseksi osaksi. Se on jumalankaltaista ajattelua ja tietämistä, jossa johtopäätösten totuudet tiedetään ilman edeltävien premissien ymmärtämistä. Aristoteles katsoi, että nous oli ihmisen intellekti, erotettuna aistihavainnoista. Hän jakoi sen aktiiviseen ja passiiviseen intellektiin, joista ensin mainittu oli kuolematon ensimmäinen syy kaikille maailman muille syille, ja viimeksi mainittu oli tiedon vaikutuksen kohteena. Stoalaisille nous oli sama kuin logos, koko kosminen järki, jonka osana myös ihmisjärki oli. Uusplatonilainen filosofi Plotinos kuvasi nousin yhdeksi jumalallisen olennon emanaatioksi. == Katso myös == * Aristoteleen psykologia == Lähteet == == Kirjallisuus == * Luokka:Antiikin filosofia Luokka:Filosofian termit Luokka:Kreikankieliset sanat ja sanonnat
Schweinfurt

Schweinfurt on kaupunki Mainin varrella Baijerin osavaltiossa Saksassa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Kaupunki on osa Unterfrankenin hallintopiiriä ja on sen kolmanneksi runsasväkisin kaupunki Würzburgin ja Aschaffenburgin jälkeen. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 53 319 asukasta. Kaupungin pinta-ala on 35,7 neliökilometriä ja asukastiheys 1 494 as./km². == Historia == Ensimmäinen maininta Schweinfurtista on vuodelta 791. 900-luvulla kaupunki toimi rajakreivien residenssikaupunkina. 1200-luvun ensimmäisellä puoliskolla Schweinfurtista kehitettiin todellinen kaupunki rakentamalla sen ympärille kaupunginmuuri torneineen ja portteineen. Samoihin aikoihin kaupungissa aloitettiin St. Johannisin kirkon rakennustyöt ja kaupunkiin perustettiin rahapaja. Vuoden 1250 tienoilla Schweinfurt tuhoutui täysin Hennebergin kreivin ja Würzburgin ruhtinaspiispan välisen konfliktin seurauksena. Tuhoutumisen jälkeen käynnistettiin kaupungin jälleenrakennustyöt. Vuonna 1254 kaupunki mainittiin ensimmäistä kertaa Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vapaana valtakunnankaupunkina (). Uskonpuhdistus saapui kaupunkiin 1540-luvulla ja kaupunki vaihtoi protestanttisuuteen vuonna 1542. Vuonna 1554 kaupunki tuhoutui rajakreivien sodassa ja jälleenrakennustyöt jatkuivat aina vuoteen 1615 saakka. Kolmikymmenvuotisessa sodassa Ruotsin kuningas Kustaa II Aadolf valloitti kaupungin ja rakennutti sinne linnakkeita. Vuonna 1802 Schweinfurt siirtyi Baijerin kuningaskunnalle ja se lakkasi toimimasta vapaana valtakunnankaupunkina. Vuonna 1852 Schweinfurtiin avattiin ensimmäinen rautatieyhteys. 1800-luvun lopulla kaupunkiin kehittyi huomattavaa kuulalaakeriteollisuutta. Liittoutuneet pommittivat Schweinfurtia raskaasti ja useaan otteeseen kaupungin teollisuuden vuoksi toisessa maailmansodassa. == Nähtävyyksiä == pienoiskuva|vasen|St. Johannisin kirkko * Gotiikkaa edustava, vuosina 1570–1572 rakennettu raatihuone * St. Johannisin kirkko * Jälleenrakennettu vanhakaupunki * Museum Georg Schäfer == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin verkkosivut Luokka:Baijerin kunnat luokka:Saksan kaupungit Luokka:Unterfranken
Clifford Irving

Clifford Michael Irving (5. marraskuuta 1930 New York – 19. joulukuuta 2017 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja, joka tunnettiin parhaiten 1970-luvulla laatimastaan miljardööri Howard Hughesin väärennetystä omaelämäkerrasta. Vuonna 1972 Clifford Irving ilmoitti julkaisevansa erakkomiljonääri Howard Hughesin elämäkerran. Kirjasta tuli bestseller. 26 vuotta eristyksissä elänyt Hughes kielsi puhelimitse järjestetyssä lehdistötilaisuudessa koskaan tavanneensa Clifford Irvingiä. Hughesin lakimies Chester Davis haastoi Irvingin oikeuteen väärentämisestä ja hänen vaimonsa Edith Irvingin petoksesta. Kustantaja McGraw-Hill oli maksanut kirjasta ennakkoa, josta 400 000 dollaria oli tarkoitettu Hughesille ja tallennettu Sveitsiin tilinhaltijalle ”H. R. Hughes”. Selvityksissä kävi ilmi, että tilin oli avannut Edith Irving nimellä ”Helga R. Hughes”. Clifford Irving sai kaksi ja puoli vuotta vankeutta ja Edith Irving kaksi vuotta. Irving kirjoitti tapauksesta vuonna 1981 julkaistun kirjan Vedätys (The Hoax).Vuoden uutistapahtumat kuvina 1972 sivu 32–33 Miljardöörin muistelmat Weltrundschau Verlag AG 1973 Lasse Hallström ohjasi 2006 elämäkertaskandaalista elokuvan Vedätys, jossa Irvingiä esittää Richard Gere. Irving asui Aspenissa, Coloradossa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Clifford Irvingin virallinen sivusto Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Huijarit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Kanuunankuularalli

Kanuunankuularalli (tai Kanuunaralli, The Cannonball Run) on vuonna 1981 ensi- iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan ohjasi Hal Needham ja pääosissa ovat Burt Reynolds ja Roger Moore. Elokuvassa kilpailun voittajan täytyy selviytyä Atlantilta Tyynellemerelle nopeimmin. Kulkuneuvo on vapaa, eikä sabotointia ole kielletty. == Näyttelijät == == Trivia == \- Elokuvassa käytetty Ferrari 308 kuului todellisuudessa ohjaaja Hal Needhamille. \- Jackie Chania harmitti kun joutui esittämään elokuvassa japanilaista vaikka oli oikeasti kiinalainen. \- Morris Fenderbaumin rooliin ajateltiin aluksi Don Ricklesia mutta rooli menikin Sammy Davis, Jr:lle. ==Vastaanotto== Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano valitteli, että katsojalla ei ole hauskaa vaikka elokuvan tekijöillä näyttääkin olleen. Hän antoi Kanuunkankuularallille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”. ==Jatko-osat== Elokuva sai jatko-osat Kanuunankuularalli II (Cannonball Run II, 1983) ja Kanuunankuularalli jyrää taas (Cannonball Fever / Speed Zone!, 1989). Niillekin Video-opas antoi yhden tähden viidestä. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Vuoden 1981 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Hal Needhamin ohjaamat elokuvat Luokka:20th Century Foxin elokuvat
Ruskoplaty

Ruskoplaty (Xiphophorus couchianus) on luonnosta hävinnyt kalalaji, jota eli Meksikon Atlantin puoleisella rinteillä. Sitä pidetään myös akvaariossa.. Kooltaan ruskoplatykoiraat kasvavat 4 cm ja naaraat 6 cm pitkiksi. Väritykseltään ruskoplaty on ruskehtavanharmaa. Sen evät ovat läpikuultavat. Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton mukaan ruskoplatyä ei tavata luonnossa enää yhtään aitoa yksilöä. Viimeisin puhdas ruskoplaty kerättiin vuonna 1967. Laji on sen jälkeen risteytynyt kirjoplatyn kanssa, ja lajin alapopulaatiot kuuluvatkin todennäköiseen uuteen X. apodaca -lajiin. Viimeiset ex situ -suojellut ruskoplatyt ovat Nuevo Leónin autonomisen yliopiston uhanalaisten kalalajien suojakeskuksessa. Ruskoplatyt elivät pienellä alueella ja kärsivät elinalueensa tuhoutumisesta. Aiemmin ruskoplatyja eli laajemmaltikin Meksikossa. Ruskoplatyja pyydystettiin akvaariokaloiksi ja lisäksi niitä käytetään perinnöllisyystutkimuksissa. == Lähteet == Luokka:Hammaskarpit Luokka:Luonnosta hävinneet lajit
Marder III

Marder III (saks. näätä) eli Panzerjäger 38(t) für 7,62 cm PaK 36(r) tai Panzerjäger 38(t) Ausf H für 7,5 cm PaK 40 (SdKfz 138) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen panssarintorjuntavaunu. Vaunua rakennettiin Panzerkampfwagen 38(t):n alustalle kolmena pääversiona huhtikuusta 1942 toukokuuhun 1944 yhteensä noin 1 700 kappaletta. == Historia == Suuria määriä valmistettu Panzerkampfwagen 38(t) oli osoittautunut luotettavaksi panssarivaunuksi, mutta se alkoi vuoden 1941 loppupuolella olla etulinjan taistelupanssarivaununa jo vanhentunut. Viimeistään kun Neuvostoliiton uudet panssarivaunut, kuten T-34 ja KV-1 ilmestyivät taistelukentälle, oli alettava suunnitella uusia aseita niitä vastaan. Yksi monesta ehdotuksesta oli asentaa PaK 40 -panssarintorjuntakanuuna Panzerkampfwagen 38(t) -vaunun alustalle. PaK 40 oli uusi ase, eikä sitä ollut saatavilla riittävin määrin, joten se vaihdettiin väliaikaisesti sotasaalina saatuun neuvostoliittolaiseen 76,2 mm M1936 (F-22) -tykkiin. Vaunu sai nimen Panzerjäger 38(t) für 7,62 cm PaK 36(r). Ensimmäistä mallia rakennettiin noin 340 kappaletta. Neuvostoliittolaiset tykit vaihdettiin PaK 40:ksi, kun riittävän monta oli saatavilla vuonna 1942. Nämä vaunut saivat nimen Panzerjäger 38(t) Ausf H für 7,5 cm PaK 40. Vaunua muunnettiin myös vanhoista Panzerkampfwagen 38(t) -vaunuista. Vaunu oli etupainoinen, mikä rajoitti liikkuvuutta, ja siksi moottori siirrettiin eteen ja tykki taakse. Tämä malli sai nimen Panzerjäger 38(t) Ausf M für 7,5 cm PaK 40/3. Valmistus loppui toukokuussa 1944, jolloin yli 940 vaunua oli rakennettu. Panzerkampfwagen 38(t) alustalle rakennettiin maaliskuusta 1944 lähtien Hetzer-vaunua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksan toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Saksalaiset panssarintorjuntavaunut
The Philosopher

The Philosopher on brittiläinen filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The Philosophical Society of England. Julkaisu on ilmestynyt vuodesta 1923 ja se on yksi vanhimpia yleisfilosofisia julkaisuja. The Philosopher ilmestyy kahdesti vuodessa. The Philosopher, samoin kuin sitä julkaiseva yhdistys, pyrkii saattamaan akateemisia ja ei-akateemisia filosofeja yhteen. Julkaisussa ilmestyy lyhyitä yleistajuisia filosofisia artikkeleita kaikilta filosofian aloilta, ainoana kriteerinään filosofisen menetelmän käyttö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Philosopher - verkkosivut Philosopher, The
Keith Roberts

Keith Roberts () oli brittiläinen tieteiskirjailija. Robertsin ensimmäiset julkaistut kirjoitukset olivat kaksi tarinaa, "Anita" ja "Escapism" syyskuun 1964 Science Fantasy -lehdessä. Hänen tunnetuimpia myöhempiä julkaisujaan ovat Leijamaailma ja Pavane. Leijamaailma (engl. Kiteworld) sijoittuu kuvitteelliseen tulevaisuuteen, jossa kirkko hallitsee yhteiskuntaa. Valtakirkon äärimmilleen kiristyvä ote ajaa lopulta yhteiskunnan uskonsuuntaisten väliseen sisällissotaan ja anarkiaan. Pavane on taas vaihtoehtoinen historia, jossa katolinen kirkko kaappaa vallan surmattuaan ensin Queen Elizabeth I:n. Keith Robertsia pidettiin kyvykkäänä kirjoittajana mutta vaikeana luonteena, joka riiteli monesti kustantajien, päätoimittajien ja työtoverien kanssa. Roberts asui myöhempinä vuosinaan Salisburyssa. Hänellä todettiin vuonna 1990 MS-tauti, ja hän kuoli lokakuussa 2000 keuhkokuumeeseen ja keuhkoputkentulehdukseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Worlds of Keith Roberts * Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Sudet tulevat

Sudet tulevat (The Company of Wolves) on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut kauhu- ja fantasiaelokuva, jonka ohjasi Neil Jordan. == Juoni == Nuori Rosaline on hyvin läheinen isoäitinsä kanssa, ja pitää siitä, kun hän kertoo kauhutarinoitaan. Tarinoissa esiintyy usein ihmissusia ja nuoria kauniita neitoja, jotka rakastuvat tuntemattomiin miehiin joiden kulmakarvat kasvavat yhteen, ja jotka katoavat täydenkuun aikaan metsään. Eräänä päivänä metsässä Rosaline tapaa komean nuorukaisen. Pian hän pistääkin merkille, että kylän ulkopuolella on alkanut parveilla susia... == Näyttelijät == == Kirjallisuutta == * Gracey, James: The Company of Wolves. Leighton Buzzard : Auteur, 2017. ISBN 978-1-911325-31-4. Luokka:Ihmissusielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Brittiläiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Neil Jordanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1984 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1984 brittiläiset elokuvat
Hiram Maxim

Hiram Stevens Maxim (5. helmikuuta 1840 Maine, Yhdysvallat – 24. marraskuuta 1916 Lontoo, Iso-Britannia) oli brittiläinen keksijä ja ensimmäisen nykyaikaisena pidetyn konekiväärimallin kehittäjä. ==Elämäkerta== Maxim oli mekaanikkoisänsä vanhin poika. Hän osoitti keksijänlahjoja jo nuorella iällä ja haki ensimmäisen patenttinsa suunnittelemaansa hiuskähertimeen jo 26-vuotiaana. Muutettuaan Lontooseen Maxim alkoi pohdiskella konetuliaseisiin liittyviä ongelmia. Työn seurauksena valmistui Maxim-konekivääri 1884. Keksintö oli yksinkertaisuudessaan nerokas. Panoksen räjähtämisen tuottaman kaasupurkauksen rekyyliä käytettiin voimana, joka sai mekanismin poistamaan hylsyn, lataamaan uuden panoksen ja virittämään aseen seuraavaa laukausta varten. Aikaisempia konekiväärimalleja kuten Gatling oli jouduttu käyttämään ulkoisen voimanlähteen avulla. Vyösyöttöinen ja vesijäähdytteinen Maxim- konekivääri toimi itsenäisesti ja sen ensimmäisen version käytännöllinen tulinopeus oli 300 laukausta minuutissa. Paul Vieille oli keksinyt savuttoman ruudin samana vuonna. Hiram Maximin veli Hudson Maxim kehitti edelleen savuttoman patruunan 1891, joka täydensi Maxim-konekiväärin tehokkuutta. Maxim myi uuden aseensa brittiarmeijalle, vaikka upseeriston keskuudessa riitti arvostelijoita. Maxim jatkoi myös muiden keksintöjen kehittelyä. 1890-luvulla hän suunnitteli höyryvoimalla toimineen lentokoneen. Tuhansien keksintöjen jälkeen kuningatar Viktoria löi hänet ritariksi 1901. Yksi keksinnöistä oli nykyäänkin käytössä oleva jousiviritteinen hiirenloukku. Maximin oman yhtiön liityttyä Vickers-yhtiöön Hiram Maxim toimi sen johtajana. Vickers-konekivääri oli brittiarmeijan perusaseita 1900-luvun alkupuolen sodissa. Maxim kuoli Lontoossa 1916. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Asesuunnittelijat Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
John Campbell (basisti)

John Campbell (s. 30. syyskuuta 1972) on yhdysvaltalainen basisti ja yksi metalliyhtye Lamb of Godin perustajajäsenistä. Campbell soittaa pääasiassa Jacksonin bassokitaroita, mutta omistaa myös Peavey Milleniumin -basson, jota hän käyttää muun muassa esiintymissä. Toisin kuin useat basistit, jotka suosivat 4- tai 5-kielistä bassoa, Campbell soittaa joskus myös itsetekemällään kolmikielisellä Guild Pilot -bassolla, josta on poistettu korkeampi G-kieli. Campbellin mukaan se tekee soittamisesta rentouttavampaa. Campbellin soitossa korostuu selkeästi alimpien kielten dominointi kappaleissa, mikä onkin luonut hänelle omaleimaisen ja persoonallisen soittotyylin. Campbell on toinen Lamb of Godin vegetaristeista, Chris Adlerin rinnalla. ==Aiheesta muualla== * http://www.lamb-of-god.com Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gabrielle Anwar

Gabrielle Anwar (s. 4. helmikuuta 1970 Laleham, Surrey) on brittiläinen näyttelijä. Hänellä on isänsä puolelta libanonilaisia sukujuuria. Hänet tunnetaan sekä televisiosta että elokuvista. Jälkimmäisistä muutamia ovat olleet Naisen tuoksu (1992), Kolme muskettisoturia (1993), Body Snatchers (1993) ja The Librarian 2 – paluu kuningas Salomonin kaivoksille (2006). Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Lehtijengi (1989–1993), Tudors (2007) ja Burn Notice (2007–2013). People-lehti julisti Anwarin vuonna 1994 yhdeksi maailman 50 kauneimmasta ihmisestä. Hänellä on kolme lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt