EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Subjektivismi (ontologia)

Ontologinen tai metafyysinen subjektivismi on ontologinen näkökanta, jonka mukaan todellisuuden olemassaolo riippuu tajunnasta. Sen mukaan havainto on todellisuutta, eikä taustalla ole erillistä todellisuutta, joka olisi olemassa havainnoista riippumatta. Subjektivismi voi myös pitää tietoisuutta todellisena havainnon sijasta. Subjektivismi on toisaalta eräs vastaus kysymykseen ”onko todellisuus olemassa?”, ja toisaalta kysymykseen ”riippuuko todellisuus meistä, vai onko se itsenäinen?”. Ensin mainitun suhteen subjektivismin vastakohtana on ontologinen realismi, jälkimmäisen suhteen ontologinen objektivismi. Objektivismi katsoo, että on olemassa kaiken taustalla oleva 'objektiivinen' todellisuus, joka havaitaan eri tavoilla. Subjektivismia ei tule sekoittaa sellaisiin näkemyksiin kuin ”kaikki on illuusiota” tai ”ei ole olemassa sellaista asiaa kuin todellisuus”. Subjektivistit katsovat, että todellisuus on tarpeeksi todellista, mutta että sen luonne suhteessa tiettyyn tietoisuuteen riippuu tästä tietoisuudesta. George Berkeleyn empiristinen idealismi (subjektiivinen idealismi) oli eräs subjektivismin muoto, koska hän katsoi, että oliot ovat olemassa vain sikäli kuin ne havaitaan. Platonilainen realismi taas oli eräs objektivismin muoto, koska se katsoi, että ideat ovat olemassa objektiivisesti ja meistä riippumatta. == Katso myös == * Moraalinen subjektivismi Luokka:Ontologia
Samuli Rantanen

Samuli Rantanen (8. toukokuuta 1861 Keuruu – 3. helmikuuta 1918 Seinäjoki Viitattu 5.9.2007.) oli suomalainen suutari ja torppari, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1911 ja 1917. Hänet teloitettiin Suomen sisällissodan alkuvaiheessa helmikuussa 1918, vaikka Rantanen ei kuulunut punakaartiin, eikä hän myöskään kannattanut aseellista kapinaa. == Henkilöhistoria == Rantasen vanhemmat olivat torppari Matti Juhonpoika ja Hedvig Israelintytär. Hän oli huutolaisena kuuden vuoden ajan ja sen jälkeen renkinä kahdeksan vuotta. Myöhemmin hän oli torpparina Keuruulla ja työskenteli myös suutarina. Rantasen puoliso oli vuodesta 1891 lähtien Lydia Vilhelmiina Haitto. Sosialidemokraatteja edustanut Rantanen valittiin eduskuntaan Vaasan läänin itäistä vaalipiiristä vuoden 1907 vaaleissa. Toisen kerran hän oli kansanedustajana vuonna 1917. == Kuolema == Sisällissodan alettua valkoiset pidättivät Keuruulla helmikuun ensimmäisenä päivänä viisi henkilöä, joiden joukossa oli Rantasen lisäksi neljä työväen järjestyskaartin jäsentä. Pidätetyt miehet olivat koko ajan pysytelleet kodeissaan, eivätkä olleet ottaneet millään tavoin osaa punakaartien sotilaalliseen toimintaan. Rantasen tiedetään jopa vastustaneen aseelliseen kapinaan ryhtymistä viimeiseen asti. Pidätykset oli ilmeisesti järjestänyt jääkärikapteeni Paul Wallenius, joka määräsi Ähtäristä kotoisin olleen suojeluskuntalaisen Kalle A. Ritokankaan kuljettamaan vangit junalla Seinäjoelle. Samassa junassa matkusti Rantasen lisäksi myös toinen kansanedustaja, nuorsuomalaisia edustanut lakimies Jonas Castrén. Ritokangas alaisineen teloitti vangitut Seinäjoella 2.–3. helmikuuta kapinaan yllytyksestä syytettynä. Rantasen lisäksi ammuttiin Keuruulta kotoisin olleet nahkuri Eevert Lampinen (s. 1874) ja sekatyömies Heikki Saxberg (s. 1882) sekä vilppulalaiset työmies Nikolai Lahtinen (s. 1887) ja tynnyrintekijä Juho Salonen (s. 1879). Teloitukset rikkoivat Mannerheimin ja senaatin antamaa julistusta suojeluskuntien aseellisesta vastustamisesta maanpetoksena, koska yksikään heistä ei ollut liittynyt aseelliseen vastarintaan. Ritokangas kuvaili itse teloituksia vuosi sodan jälkeen ilmestyneessä Arvid Borgin teoksessa Ähtärin suojeluskunta Suomen vapaussodassa 1918. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Passetto di Borgo

Passetto di Borgo (lyhemmin Passetto) on Rooman Borgon kaupunginosassa kulkeva käytävä, joka johtaa Vatikaanista Castel Sant’Angelon linnoitukseen. Käytävän rakennutti paavi Nikolaus III 1277 käyttäen hyväksi jo aiemmin pystytettyjä muurin osia. Passetto näyttää ulospäin tavalliselta kaupunginmuurilta, mutta sen päällä kulkee 800 metriä pitkä käytävä, jota pitkin paavi saattoi vaaran uhatessa paeta Vatikaanista linnoitukseen. Paavi Aleksanteri VI käytti pakoreittiä, kun Kaarle VIII miehitti Rooman 1494, ja paavi Klemens VII pakeni sitä pitkin Rooman ryöstön aikana 1527, kun Kaarle V:n joukot tunkeutuivat kaupunkiin.Polkunen 2007, s. 227 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Rooman rakennukset ja rakennelmat Luokka:Muurit
Benoni-puolustus

Benoni-puolustus on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti: :`1.d4 Rf6 2.c4 c5 3.d5` Benoni-avauksen nimesi Aaron Reinganum vuonna 1825. ”Benoni” on hepreankielinen sana, joka on peräisin Vanhasta testamentista (1.Moos. 35:18) ja tarkoittaa ”surun poikaa”. Benoni on myös kaupunki Etelä-Afrikassa. ==Muunnelmat== ;Benoni-puolustus: :` 3. d5` siirtoa edeltävä koodi on (A56) :` 3...b5` siirto estää Benkö-gambiitin; (A57-A59) :` 3...e6` (A60) :` 3...e6 4.Rc3 exd5 5.cxd5 d6 6.Rf3 g6` (A61) ;Fianchetto-muunnelma: Fianchetto- eli sivustointimuunnelmat ovat alla esitetyn ECO-koodia A61 vastaavan aseman suoria jatkoja. :`7.g3 Lg7 8.Lg2 0-0` (A62) :`7.g3 Lg7 8.Lg2 0-0 9.0-0 Rbd7` (A63) :`7.g3 Lg7 8.Lg2 0-0 9.0-0 Rbd7 10.Rd2 a6 11.a4 Te8` (A64) ;Moderni Benoni: Moderni Benoni poikkeaa edellä esitellyistä peleistä (A61-A64) kuudennessa siirtoparissa, jossa valkea siirtää 6.Rf3 asemasta 6.e4. Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta eli ECO-koodia A65 vastaava asema. :`6.e4` (A65) :`6.e4 g6 7.f4` (A66) ;Taimanov-muunnelma: Taimanov-muunnelma on ECO-koodia A66 vastaavan Modernin Benonin suora jatko. Seuraavassa kuvassa on tätä eli ECO-koodia A67 vastaava asema. :`7...Lg7 8.Lb5+ ` (A67) ;Nelisotilashyökkäys: Valkoinen siirtää kahdeksannessa siirtoparissa Taimanov- muunnelmasta poiketen 8.Rf3 ja musta vastaa siihen linnoittautumalla. Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta eli ECO-koodia A68 vastaava asema. :`8.Rf3 0-0` (A68) :`8.Rf3 0-0 9.Le2 Te8` (A69code>) ;Klassinen Benoni: Valkea siirtää tässä avauksessa ECO-koodia A66 vastaavasta Modernista Benonista poiketen seitsemännessä siirtoparissa 7.f4 asemasta 7.Rf3. Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta eli ECO-koodia A70 vastaava asema. :`7...Lg7 8.Lg5` (A71) :`7...Lg7 8.Le2 0-0` (A72) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0` (A73) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 a6` (A74) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 a6 10.a4 Lg4` (A75) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 Te8` (A76) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 Te8 10.Rd2` (A77) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 Te8 10.Rd2 Ra6` (A78) :`7...Lg7 8.Le2 0-0 9.0-0 Te8 10.Rd2 Ra6 11.f3` (A79) ;Vanha Benoni-puolustus: Vanha Benoni-puolustus poikkeaa muista Benoni-puolustuksista jo ensimmäisessä siirtoparissa, jossa musta tekee c5-siirron heti ensimmäisenä siirtonaan. Tätä tilannetta eli ECO- koodia A43 vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa. :`1.d4 c5` (A43) :`1.d4 c5 2.d5 e5` (A44) == Aiheesta muualla == * Benoni-puolustus A56 Luokka:Shakkiavaukset
Leander Ikonen

Karl Leander Ikonen (14. lokakuuta 1860 Joroinen – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen arkkitehti ja Viipurin teollisuuskoulun rehtori, suomalaisen puolueen kansanedustaja ja Karjalan Kansalaisliiton puheenjohtaja. ==Henkilöhistoria== Ikosen vanhemmat olivat posteljooni Olof Fredrik Ikonen ja Anna Elisabet Vilenius ja puoliso Jenny Matilda Wiklund. Säveltäjä Lauri Ikonen (1888-1966) oli heidän poikansa ja oopperalaulaja Hertta Weissman (1891–1969) heidän tyttärensä. Ikonen kävi Kuopion reaalikoulun ja valmistui arkkitehdiksi 1883. Ikonen toimi yleisten rakennusten ylihallituksen ylimääräisenä arkkitehtina 1883–1886 ja sen jälkeen lehtorina Kuopion teollisuuskoulussa 1886–1898 ja Viipurin teollisuuskoulun rehtorina 1898–1918. Ikonen toimi myös yksityisenä arkkitehtina Kuopiossa ja Viipurissa sekä A. Viklundin liikkeen johtajana (prokuristina) 1901–1912 ja Rakennus Oy Kimmon toimitusjohtajana 1903–1918. Hän suunnitteli muun muassa Kuopion Tulli- ja pakkahuoneen laajennuksen 1889 ja Kuopion yhteiskoulun rakennuksen 1897. 1890-luvulla Ikonen työskenteli myös toimittajana ja aputoimittajana Savo- Karjala-lehdessä 1896–1898 ja Viipuri-lehden päätoimittajana 1899–1900. ==Toiminta poliitikkona== Ikonen oli 1917 suomalaisen puolueen kansanedustajana Viipurin läänin läntisestä vaalipiiristä. Hän oli myös Viipurin kaupunginvaltuuston ja rahatoimikamarin jäsen. Punaiset vangitsivat Ikosen sisällissodan alkuvaiheessa 31. tammikuuta 1918 ja hänet ammuttiin 27. huhtikuuta 1918 Viipurin lääninvankilan joukkomurhassa, kun Hjalmar Kaipiaisen johtama punaisten joukko tunkeutui lääninvankilaan ja surmasi humalapäissään noin 30 vankia, joukossa toinen kansanedustaja Matti Pietinen ja vankilanjohtaja. == Lähteet == * * Vuosina 1914-22 sotaoloissa surmansa saaneiden nimitiedosto ==Aiheesta muualla== *Meurman, Otto-Iivari 1976. Viipurin arkkitehdit, ss. 133-135. Viipurin Suomalainen Kirjallisuusseura, Lappeenranta. ISBN 951-95402-2-9 (Viitattu 18.11.2017) Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaisen puolueen poliitikot Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Viipurin läänin läntinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomen oppilaitosten rehtorit Luokka:Suomen sisällissodan terrorin uhrit Luokka:Suomalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1860 syntyneet Luokka:Vuonna 1918 kuolleet
Poseidonia

Poseidonía (, ”Poseidonin kaupunki”) voi viitata seuraaviin: * Poseidonia eli Paestum, antiikin aikainen kaupunki Campanian alueella Italiassa * Poseidonía, kylä ja Sýros-Ermoúpolin kunnan kunnallisyksikkö Sýroksen saarella Kykladeilla Kreikassa * ”Poseidonia”, kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan vaihtoehtoinen nimi Athenen ja Poseidonin kilpaillessa kaupungista
Argentiinan koripallomaajoukkue

Argentiinan koripallomaajoukkue edustaa Argentiinaa koripallon maajoukkuekilpailuissa. == Historia == === 1900-luku === Argentiina isännöi koripallon ensimmäisiä maailmanmestaruuskilpailuja 1950. Finaalissa isäntämaa voitti Yhdysvallat pistein 64–50 ja vei kultaa. Argentiinan Oscar Alberto Furlong oli kisojen toiseksi paras pistemies. Helsingin 1952 olympialaisissa Argentiina hävisi pronssiottelussa Uruguaylle 68–59 ja sijoittui neljänneksi. Seuraavat vuosikymmenet Argentiinan kansainvälinen menestys oli vaatimattomampaa. MM-kisoissa se sijoittui kymmenenneksi 1959, kahdeksanneksi 1963, kuudenneksi 1967, 11:nneksi 1974 ja 12:nneksi 1986. Vuonna 1990 Argentiina isännöi toisen kerran MM-kisoja ja sijoittui kahdeksanneksi. MM- kisoissa 1994 sijoitus oli yhdeksäs ja 1998 jälleen kahdeksas. Atlantan 1996 olympialaisissa joukkue sijoittui yhdeksänneksi. === 2000-luku === Vuoden 2002 MM-kisoissa Yhdysvalloissa Argentiina voitti jatkolohkossa isäntäjoukkueen pistein 87–80. Argentiina eteni finaaliin, jossa se hävisi jatkoajalla Jugoslavialle 77–84. Argentiinan pelaajista Manu Ginóbili valittiin turnauksen tähtiviisikkoon. Ateenan 2004 olympialaisissa Rubén Magnanon valmentama Argentiina voitti välierässä Yhdysvallat pistein 89–81. Finaalissa se voitti Italian 84–69 ja saavutti ensimmäisen kerran olympiakultaa. Voittajajoukkueessa pelasivat muun muassa Manu Ginóbili, Pepe Sánchez, Carlos Delfino, Andrés Nocioni, Luis Scola ja Fabricio Oberto. Japanissa järjestetyissä vuoden 2006 MM-kisoissa Argentiina hävisi välierässä Espanjalle 74–75 ja pronssiottelussa Yhdysvalloille 81–96 ja sijoittui neljänneksi. Manu Ginóbili valittiin jälleen turnauksen tähtiviisikkoon. Pekingin 2008 olympialaisissa Argentiina saavutti pronssia. Se hävisi välierissä Yhdysvalloille 81–101 ja voitti pronssiottelussa Liettuan 87–75. Vuoden 2010 MM-kisoissa Turkissa Argentiina hävisi puolivälierissä Liettualle pistein 85–104. Sijoitusotteluissa Argentiina voitti Venäjän 73–61 ja Espanjan 86–81 ja päätyi lopputuloksissa viidenneksi. Luis Scola oli kisojen paras pistemies 27,1 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Lontoon 2012 olympialaisissa Argentiina sijoittui neljänneksi. Se voitti puolivälierissä Brasilian 82–77 mutta hävisi välierissä Yhdysvalloille 83–109 ja pronssiottelussa Venäjälle 77–81. Vuoden 2014 MM-kisoissa Argentiina hävisi jo neljännesvälierissä Brasilialle. Rio de Janeiron 2016 olympialaisissa Argentiina jäi alkulohkossaan neljänneksi, mikä tiesi joutumista jo puolivälierissä suosikkijoukkue Yhdysvaltoja vastaan, ja Yhdysvallat voittikin tämän ottelun selvästi. Vuoden 2019 MM-kisoissa Argentiina saavutti hopeaa. == Lähteet == Luokka:Argentiinan koripallo Luokka:Koripallomaajoukkueet
Objektivismi (ontologia)

Ontologinen tai metafyysinen objektivismi on ontologinen näkökanta, jonka mukaan todellisuus on olemassa tajunnasta riippumatta. Näin se on eräs vastaus kysymykseen, ”riippuuko todellisuus meistä, vai onko se itsenäinen?” Objektivismin vastakohtana on subjektivismi, jonka mukaan todellisuuden olemassaolo riippuu tajunnasta. Vahvemman objektivistisen näkemyksen mukaan tajunnasta riippumattomasta todellisuudesta olisi olemassa vain yksi oikea kuvaus. Objektivistit eivät välttämättä ota kantaa siihen, onko meillä tietoa tällaisesta kuvauksesta vai ei. Platonilainen realismi oli eräs metafyysisen objektivismin muoto, koska se katsoi, että ideat ovat olemassa objektiivisesti ja meistä riippumatta. George Berkeleyn empiristinen idealismi (subjektiivinen idealismi) taas oli eräs subjektivismin muoto, koska hän katsoi, että oliot ovat olemassa vain sikäli kuin ne havaitaan. Gottlob Frege käytti termiä ”objektivismi” tietoteoreettisesta ja metafyysisestä kannasta, joka asettui Immanuel Kantin ajattelua vastaan. Näin termin käyttö häntä edeltäneeseen filosofiaan on takautuvaa. On olemassa erilaisia näkökantoja siihen, mikä on havaintojen rooli objektiivisen todellisuuden arvioinnissa ja ymmärtämisessä. Filosofisen realismin mukaan havainnot ovat keskeisessä asemassa objektiivisen todellisuuden suorassa arvioinnissa, kun taas instrumentalismin mukaan havainnot ovat hyödyllisiä ensi sijassa todellisuuden tulkinnassa ja ennustamisessa. Nämä käsitteet ovat keskeisellä sijalla tieteenfilosofisissa keskusteluissa. == Katso myös == * Eettinen objektivismi * Objektiivinen idealismi Luokka:Ontologia
Yle Kajaani

Yle Kajaani tai Yle Radio Suomi Kajaani (aiemmin Kainuun Radio ) on yksi Yle Radio Suomen maakuntaradioista. Sen kuuluvuusalueena on Kainuu toimituksen sijaitessa Kajaanissa. Kanava lähettää ohjelmaa maanantaista perjantaihin klo 6.30-10.00 ja 14. 02-18.00. Muina aikoina kanavalla kuuluu Yle Radio Suomen valtakunnallinen ohjelma. Kanavan taajuudet ovat Vuokatti 98,9 ja Taivalkoski 103,6; jotka ovat myös Radio Suomen valtakunnalliset taajuudet. Maakuntaradion päällikkönä toimi Jura Tarvasaho vuoteen 2009 saakka, jonka jälkeen tehtävään valittiin Jukka Rossi Yle Oulu Radiosta. Vuonna 2014 Aki Karjalainen valittiin Yle Kainuun päälliköksi ja samalla myös Kainuun Radion päälliköksi. Karjalaisen jälkeen tehtävään valittiin joulukuussa 2017. Nykyisin tehtävää hoitaa Maria Jauho. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yle Uutiset Kajaanin kotisivut Luokka:Ylen paikallisradiot Luokka:Kajaanin media Luokka:Kainuu
Rudolf Goclenius

Rudolf Goclenius eli Rudolf Göckel (vanhempi) (1. maaliskuuta 1547 Korbach – 8. kesäkuuta 1628 Marburg) oli saksalainen skolastinen filosofi, jonka nimiin on pantu termit ”psykologia” (Psychologia, 1590) ja ”ontologia” (Lexicon philosophicum, 1613). Goclenius opiskeli sekä Erfurtin, Marburgin että Wittenbergin yliopistoissa, ja valmistui vuonna 1571. Seuraavina vuosina hän johti kymnaasia Korbachissa ja Kasselissa. Vuonna 1581 hänestä tuli Marburgin yliopiston filosofian, logiikan, metafysiikan ja etiikan professori. Goclenius kirjoitti filosofian lisäksi muun muassa matematiikasta, maantieteestä, tähtitieteestä ja astrologiasta, kasvitieteestä, eläintieteestä ja lääketieteestä. Hän oli myös leksikografi. Termin ontologia Goclenius on saanut mahdollisesti Jacob Lorhardilta. Gocleniuksen vanhin poika Rudolf Goclenius nuorempi toimi Marburgin yliopiston fysiikan, lääketieteen ja matematiikan professorina. == Teoksia == * Psychologia: hoc est, De hominis perfectione, animo et in primis ortu hujus, commentationes ac disputationes quorundam theologorum & philosophorum nostrae aetatis (1590) * Oratio de natura sagarum in purgatione examinatione per Frigidam aquis innatantium (1590) * Problematum logicorum (1590) * Partitio dialectica (1595) * Isagoge in peripateticorum et scholasticorum primam philosopiam, quae dici consuevit metaphysica (1598) * Institutionum logicarum de inventione liber unus (1598) * Isagoge in Organum Aristotelis (1598) * Physicae completae speculum (1604) * Dilucidationes canonum philosophicorum (1604) * Controversia logicae et philosophiae, ad praxin logicam directae, quibus praemissa sunt theoremata seu praecepta logica (1604) * Conciliator philosophicus (1609) * Lexicon philosophicum, quo tantam clave philosophiae fores aperiuntur (1613) * Lexicon philosophicum Graecum (1615) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Skolastikot Luokka:Vuonna 1547 syntyneet Luokka:Vuonna 1628 kuolleet
Róbert Fazekas

Róbert Fazekas (s. 18. elokuuta 1975 Szombathely, Unkari) on unkarilainen yleisurheilija, joka on kilpaillut pääasiassa kiekonheitossa,. Fazekas kilpaili 1994 Lissabonin nuorten MM-kisoissa, joissa hän karsiutui moukarinheitossa tuloksella 57,74 ja sijoittui kiekossa kuudenneksi tuloksella 53,24. Vuonna 1997 hän oli kuudes alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa ja Budapestin EM-kisoissa 1998 neljäs. Seuraavana vuonna hän heitti Sevillan MM-kisoissa yhdenneksitoista tuloksella 61,71. Fazekas karsiutui Sydneyn olympialaisissa 2000 heitettyään 61,76. Hän karsiutui myös Edmontonin MM-kisoissa 2001. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui GP-finaalissa kuudenneksi tuloksella 62,61. Fazekas voitti Unkarin-mestaruuden vuonna 2002. Myöhemmin samana vuonna hän voitti EM-kultaa Münchenin EM-kisoissa heitettyään 68,83 ja yleisurheilun maailmancupin tuloksella 71,25. Seuraavana vuonna hän voitti jälleen maansa mestaruuden. Samana vuonna hän voitti MM-hopeaa Pariisin MM-kisoissa ja kauden lopussa heitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa toiseksi. Fazekas heitti pisimmälle Ateenan olympialaisissa 2004, mutta kilpailun jälkeen ilmoitettiin, että hän kieltäytyi antamasta doping-näytettä, joten hänet diskattiin.http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/olympics_2004/athletics/3595006.stm Kilpailukieltonsa jälkeen hän sijoittui Pekingin olympialaisissa 2008 kahdeksanneksi tuloksella 63,43. Vuonna 2010 hän voitti pronssia Barcelonan EM-kilpailuissa tuloksella 66,43. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Fazekas jäi karsinnassa ilman tulosta. Vuonna 2012 Fazekas jäi toistamiseen kiinni dopingrikkomuksesta annettuaan positiivisen dopingnäytteen ja hän sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon. ==Henkilökohtaiset ennätykset== :Lähde: IAAF * Kiekonheitto: 71,70 (2002) * Moukarinheitto: 75,33 (1998) == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset kiekonheittäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut unkarilaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jacob Lorhard

Jacob Lorhard () (1561, Münsingen - 19\. toukokuuta 1609) oli saksalainen filosofi, joka toimi St. Gallenissa kymnaasin rehtorina vuodesta 1603. Lorhardin nimiin on laitettu Rudolf Gocleniuksen ohella termin ’ontologia’ kehittäminen. Sana esiintyy hänen teoksessaan Ogdoas Scholastica vuodelta 1606. Termi esiintyi myös teoksen uudessa painoksessa Theatrum philosophicum vuonna 1613, eli samana vuonna kuin Gocleniuksen teoksessa Lexicon philosophicum. Goclenius on mahdollisesti saanut termin Lorhardilta tämän käydessä Marburgin yliopistossa. Lorhard tarkoitti termillä ’ontologia’ kaikkea metafysiikkaa. == Teokset == * Disputatio de vera et Aristotelica methodo demonstrandi, Dissertation. Tubingae: Gruppenbach, 1595. * Liber de adeptione veri necessarii seu apodictici ..., Tubingæ, 1597. * Ogdoas Scholastica, continens Diagraphen Typicam artium: Grammatices (Latinae, Graecae), Logices, Rhetorices, Astronomices, Ethices, Physices, Metaphysices, seu Ontologiae (1606) * Theatrum philosophicum, continens Grammaticen Latinam, Graecam, et Hebraeam, Logicen, Rhetoricen, Arithmeticen, Geometriam, Musicen, Astronomicen, Ethicen, Physicen, Metaphysicen seu Ontologiam (toinen laajennettu painos teoksesta Ogdoas Scholastica, postuumisti 1613) == Lähteet == Luokka:Saksalaiset filosofit Luokka:Vuonna 1561 syntyneet Luokka:Vuonna 1609 kuolleet
Endurantismi

Endurantismi () on metafyysinen teoria olioiden identiteetistä ja jatkuvuudesta. Se on eräs selitys ajan virtaamisen aiheuttamaan ongelmaan ja pyrkii selittämään olioiden ajallista luonnetta. Endurantistien mukaan materiaalisen oliot ovat jatkuvia kolmiulotteisia yksilöitä, jotka ovat olemassa kokonaisuudessaan koko olemassaolonsa ajan, ja ne ovat jokaisella ajan hetkellä sama olio. Endurantismille vastakkainen näkemys on perdurantismi, joka sopii joidenkin filosofien mielestä paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986). == Lähteet == * Lewis, D. K.; On the Plurality of Worlds Oxford: Blackwell (1986) * * McKinnon, N.: "The Endurance/Perdurance Distinction", The Australasian Journal of Philosophy 80:3 p. 288-306. (2002) * Merricks, T.: "Persistence, Parts and Presentism", Nous 33 p. 421-38. (1999) * Sider, T.: Four-Dimensionalism Oxford: Clarendon Press. (2001) * Zimmerman, D.: "Persistence and Presentism", Philosophical Papers 25:2. (1996) ===Viitteet=== Luokka:Metafysiikka
Nicolas Fatio de Duillier

Nicolas Fatio de Duillier (26. helmikuuta 1664 – 12. toukokuuta 1753) oli sveitsiläissyntyinen matemaatikko. Hän on tunnettu työstään koskien eläinratavaloa ja roolistaan Newtonin ja Leibnizin riidassa. De Duillier keksi vuonna 1704 menetelmän, jonka avulla pystyttiin poraamaan reikä rubiineihin ja safiireihin timanttiporan avulla. Tämä mahdollisti näiden jalokivien käyttämisen kellojen kivilaakereina ja tätä kautta kellojen rattaiden kitkaa saatiin pienemmäksi. == Elämä == Duillier syntyi vuonna 1664 Jean-Baptiste ja Cathérine Fation perheeseen seitsemäntenä lapsena. Perheeseen syntyi yhteensä 14 lasta. Perhe asui Baselissa, mutta vuonna 1672 muuttivat Sveitsin länsiosassa sijaitsevaan Duillierin kaupunkiin. Duillierin ollessa 18-vuotias hän matkusti Pariisiin, jossa hän opiskeli Pariisin observatoriossa tähtitiedettä Giovanni Domenico Cassinin opettamana. Hän oli lahjakas matemaatikko, ja hänen varhaiskypsyytensä teki vaikutuksen moneen huomattavaan filosofiin. Duillier'n tieteellinen läpimurto tapahtui vuonna 1684, kun hän selitti eläinratavalon johtuvan siitä, että hiukkaset heijastavat auringonvaloa. Oltuaan viisi vuotta Ranskassa, Duillier matkusti Isoon- Britanniaan, ja siellä hänestä tuli vuonna 1688 Royal Societyn jäsen. Hän matkusti Englantiin ennen muuta tavatakseen Isaac Newtonin. Hän onnistui hankkiutumaan Newtonin suosioon ja vuosina 1689-93 heillä oli erittäin läheinen homoseksuaalinen suhde. Eräässä vaiheessa Newton halusi Fation muuttavan hänen asuntoonsa Cambridgeen, mutta suunnitelmasta ei tullutkaan mitään. On varmaa, että Fatio tunsi voimakasta vetoa okkultismiin ja kannusti Newtonia syvemmälle magiaan. Yhdessä he tekivät useita alkemistisia kokeita. 1693 heidän välinsä rikkoontuivaat ja Fation menetettyä suojelijansa, hänen asemansa romahti, koska hänellä oli tiedeyhteisössä paljon vihamiehiä eikä häneen luotettu. Hänen myöhemmästä elämästään ei ole paljon tietoa, mutta hänen tiedetään olleen tekemisissä ruusuristiläisten ja muiden erikoisten ryhmien kanssa ja ainakin kerran hän joutui Charing Crossissa jalkapuuhun epäsosiaalisen elämän vuoksi. Duillier kuoli vuonna 1753 Isossa-Britanniassa yli 80-vuotiaana, mutta köyhänä ja melkein täydellisesti unohdettuna. Kirjeessään Christiaan Huygensille vuonna 1690 Fatio esitti gravitaatioteorian, jonka mukaan gravitaatio aiheutuisi kaikkialla avaruudessa suurella nopeudella liikkuvista hiukkasista. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset matemaatikot Luokka:Vuonna 1664 syntyneet Luokka:Vuonna 1753 kuolleet
Jason Lee

Jason Michael Lee (s. 25. huhtikuuta 1970 Orange, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen ammattilaisskeittaaja eli rullalautailija. Lee näytteli televisiosarjassa Kovan onnen kundi (2005–2009) pääosan. Huomattava rooli hänellä oli elokuvan puolella Melkein julkkiksen rock-laulajan roolissa. Hän näytteli myös yhtä pääosista Tom Cruisen kanssa elokuvassa Vanilla Sky. Skeittaajana Lee kilpaili 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa erittäin menestyksekkäästi. Hän on osaomistaja rullalauta-yhtiö Stereo Skateboardsissa, jota hän on ollut perustamassa. Yhtiö muun muassa tukee rullalautaurheilua. ==Yksityiselämä== Jason Lee oli naimisissa Carmen Llywelynin kanssa vuosina 1995–2001, minkä jälkeen hän seurusteli näyttelijä Beth Riesgrafin kanssa 2001–2007. Lee on ollut naimisissa Ceren Alkaçin kanssa vuodesta 2008. Lee on kolmen lapsen isä. Jason Lee keräilee taidetta. Lee on entisen vaimonsa mukaan skientologi. == Filmografia == * Video Days (1991) * Mi Vida Loca (1993) * Häiriköt (Mallrats, 1995) * Drawing Flies (1996) * Perversions of Science (1997) * Amyn jäljillä (Chasing Amy, 1997) * Mediasota (Weapons of Mass Distraction, 1997) * A Better Place (1997) * Hupsu lemmenleikki (Kissing a Fool, 1998) * Rakkautta ranskalaisessa keittiössä (Cuisine américaine, 1998) * Valtion vihollinen (Enemy of the State, 1998) * Dogma (1999) * Mumford – tuulesta temmattu tohtori (Mumford, 1999) * Melkein julkkis (Almost Famous, 2000) * Sydäntenmurskaajat (Heartbreakers, 2001) * Jay and Silent Bob Strike Back (2001) * Vanilla Sky (2001) * Big Trouble (2002) * Harvardin varkaat (Stealing Harvard, 2002) * Miehen mieli (A Guy Thing, 2003) * Unensieppaaja (Dreamcatcher, 2003) * I Love Your Work (2003) * Tyttö tuollainen (Jersey Girl, 2004) * Sonic Youth Video Dose (2004) * Ihmeperhe (The Incredibles, 2004) * The Ballad of Jack and Rose (2005) * Drop Dead Sexy (2005) * Jack-Jack Attack (2005) * Kovan onnen kundi (2005–2009) * Monsteritalo (Monster House, 2006) * Tiskirotat 2 (Clerks II, 2006) * Alakynsi (Underdog, 2007) * Alvin ja pikkuoravat (Alvin and the Chipmunks, 2007) * The Other Side (2007) * Red State (2007) * Alvin ja pikkuoravat 2 (Alvin and the Chipmunks 2, 2009) * Alvin ja pikkuoravat 3 (Alvin and the Chipmunks 3, 2011) * Columbus Circle (2011) * Behaving Badly (2014) * Alvin ja pikkuoravat: Reissussa, (Alvin and the Chipmunks: The Road Chip, 2015) * Growing Up Smith (2017) * Jay and Silent Bob Reboot (2019) * We Bare Bears: The Movie (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Skientologit Luokka:Yhdysvaltalaiset rullalautailijat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Northern Kings

Northern Kings on suomalainen, vuonna 2007 perustettu sinfonista metallimusiikkia esittävä lauluyhtye. Yhtyeen jäseniä ovat Marko Hietala (ex- Nightwish, Sinergy, Tarot, Sapattivuosi), Tony Kakko (Sonata Arctica), Jarkko Ahola (Teräsbetoni, AHOLA, ex-Dreamtale) ja Juha-Pekka Leppäluoto (Charon, Harmaja, Poisonblack). Ensilevyllään yhtye esittää kasarihittien heviversioita. Ensisinglenä 26. syyskuuta 2007 julkaistiin versio Tina Turnerin kappaleesta "We don't need another hero". Yhtyeen ensimmäinen albumi Reborn julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Metallin eri tyylit vaihtelevat kappaleiden välillä, mutta varsinaisesti tyyli on sinfonista metallia. Projektin suunnitteluvaiheessa siitä käytettiin humoristisia nimiä Helldivo ja Killdivo (vrt. Il Divo). Northern Kings esiintyi ensimmäisen kerran suurelle yleisölle Radio Rock Finlandia -tapahtumassa, Helsingissä 5. joulukuuta 2007 ilman Marko Hietalaa. Yhtyeelle jaettiin esiintymisen jälkeen kultalevyt Reborn -albumin myytyä kultaa Suomessa. Myöhemmin yhtye nähtiin yhdessä elokuussa 2010 Helsingin Tavastialla sekä Kemissä Satama Open Airissa. Yhtye palasi tauolta vuonna 2022 ja nähtiin kesällä lauteilla mm. Tuska- festivaaleilla. Yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa Rethroned 19. marraskuuta 2008. == Diskografia == === Albumit === * * === Singlet === * We Don't Need Another Hero (2007) * Hello (2007) * Kiss From a Rose (2008) * Lapponia (2010) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Suomalaiset sinfoniset metalliyhtyeet Luokka:Suomalaiset lauluyhtyeet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Butalbitaali

Butalbitaali (5-allyyli-5-isobutyylibarbituurihappo) on barbituraatteihin kuuluva lääkeaine, jota käytetään yleensä osana analgeettisia yhdistelmälääkkeitä esimerkiksi asetyylisalisyylihapon ja kodeiinin kanssa. Kodeiiniin yhdistettynä butalbitaalia käytetään lihasjännityksestä johtuvan päänsäryn hoitoon. Butalbitaalia myytiin Suomessa vuosina 1966-1991 lääkeyhtiö Sandozin valmistamana nimellä Optalidon, joka on särkylääke. Optalidon on yhdistelmälääke ja sisältää butalbitaalin lisäksi propyfenatsonia ja kodeiinia. Yleisiä sivuvaikutuksia ovat huimaus, uneliaisuus, päihtyneisyys, pahoinvointi ja arviointikyvyn huomattava heikkeneminen. Butalbitaali on myös muiden barbituraattien tavoin sedatiivinen ja voimakkaasti addiktoiva lääkeaine. Butalbitaalin biologinen puoliintumisaika veriplasmassa on noin 35 tuntia. Butalbitaalin kemiallinen kaava on C11H16N2O3, moolimassa 224,256 g/mol, CAS-numero 77-26-9. == Aiheesta muualla == *DrugBank *PubChem Luokka:Barbituraatit Luokka:Lääkeaineet joilla ei ole ATC-koodia
Valter Valli

Valter Juhonpoika Valli (25. elokuuta 1900 Eurajoki – 3. elokuuta 1969 PjatigorskPunaeversti Valter Valli Roebert Brantbergin kotisivut. Viitattu 7.5.2014.) oli suomalaissyntyinen neuvostoarmeijan eversti, joka johti jatkosodan aikana Jalkaväkirykmentti 126:ta Itä-Karjalassa. == Varhaiset vuodet == Vallin vanhemmat olivat huonekalupuuseppä Juho Frederik Valli ja Vilhelmiina Josefiina Tallgrén. Suomen sisällissodassa Valli taisteli punaisten joukoissa Satakunnan rintamalla Noormarkussa. Valli joutui valkoisten vangiksi 1. toukokuuta 1918, ja hänet armahdettiin marraskuussa 1918. Valli siirtyi tämän jälkeen Pohjois-Suomen metsätyömaille ja osallistui täällä niin sanottuun läskikapinaan. Valli siirtyi Neuvostoliittoon vuonna 1922 ja kävi siellä Pietarin kansainvälisen sotakoulun ja jäi puna-armeijan palvelukseen. == Puna-armeijassa == Ensimmäinen komennus puna-armeijassa johti Vallin Vitebskiin ja 27. jalkaväkidivisioonaan lokakuussa 1925. Hän palveli siellä aluksi joukkueenjohtajana, myöhemmin komppanian päällikkönä ja vuosina 1931-36 pataljoonan komentajana kapteenin arvossa. Valli pidätettiin 16.6.1936 ilmiannon perusteella ja erotettiin Venäjän kommunistisesta puolueesta. Hän vapautui tutkintavankeudesta 13.2.1939 ja sai takaisin entisen virkansa ja arvonsa. == Toinen maailmansota == Talvisodassa Valli toimi Kannaksella armeijakunnan esikunnassa operatiivisen osaston varapäällikkönä, ja välirauhan aikana hänet nimitettiin niin sanotusta Kuusisen armeijasta muodostetun JR 126:n esikuntapäälliköksi Karhumäkeen. Valli toimi Karhumäessä myös varuskunnan komentajana, ja kun Toivo Vähä siirtyi muihin tehtäviin, majuri Vallista tuli kenraali Akseli Anttilan 71. divisioonaan kuuluneen JR 126:n rykmentin komentaja. Rykmentin noin 3 200 miehen joukossa oli monia karjalaisia, inkeriläisiä ja Suomessa syntyneitä kommunisteja. Jatkosodan alussa 1941 Vallin johtama rykmentti taisteli menestyksellä suomalaisia vastaan Kuolismaalla ja Porajärvellä vetäytyen lopulta lokakuussa 1941 Kontupohjaan ja sieltä Karhumäkeen. Jatkosodan lopulla everstiksi ylennetty Valli toimi 14. armeijan 14. jalkaväkidivisioonan varakomentajana Murmanskin rintamalla ja hiihtoprikaatin komentajana. Viimeksi hän osallistui venäläisjoukkojen hyökkäykseen kesällä 1944, jolloin Vallin joukko-osasto eteni Syväriltä Aunuksen kautta Salmiin. Jäätyään eläkkeelle armeijasta Valli muutti vaimonsa Olgan kanssa Kaukasiaan Pjatigorskiin. == Kirjallisuutta == * Jaakko Rugojev: Majuri Vallin rykmentti, Kustannus Oy Pohjonen, Oulu 1988 ISBN 951-749-083-6 == Lähteet == * Helge Seppälän arvostelu Jaakko Rugojevin kirjasta === Viitteet === Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Punaupseerit Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Perdurantismi

Perdurantismi () on metafyysinen teoria olioiden identiteetistä ja jatkuvuudesta. Se on eräs selitys ajan virtaamisen aiheuttamaan ongelmaan ja pyrkii selittämään olioiden ajallista luonnetta. Perdurantistien mukaan oliot ovat neliulotteisia entiteettejä, jotka koostuvat temporaalisten osien sarjoista, aivan kuten elokuva koostuu yksittäisistä kuvista. Perdurantistit jakautuvat kahteen ryhmään, ”matoteorian” (worm theory) ja ”vaiheteorian” (stage theory) eli eksdurantismin kannattajiin. Ensin mainitut katsovat, että oliot koostuvat niistä erilaisista temporaalisista osista joita niillä on, jolloin ne ovat kuin neliulotteisia 'matoja', jotka kurottautuvat aika- avaruuden läpi, ja näyttäytyvät havaitsijoille kolmiulotteisina olioina. Viimeksi mainitut katsovat, että oliot muodostuvat jokaisella ajan hetkellä erillisestä temporaalisesta osasta, joka on vain lyhytaikainen. Tällaiset osat kuitenkin liittyvät toisiin temporaalisiin osiin jollain tietyllä tavalla (Ted Sider puhuu modaalisista vastinsuhteista, Katherine Hawley puolestaan ”ei- humelaisista suhteista”), mikä mahdollistaa identiteetin säilymisen läpi ajan. Perdurantismille vastakkainen näkemys on endurantismi. Joidenkin filosofien mielestä perdurantimi sopii kuitenkin paremmin yhteen erityisen suhteellisuusteorian kanssa. Uusin keskustelu on kuitenkin osoittanut ongelmia kummassakin näkökannassa, eikä perdurantismin määritelmästä tai endurantismin ja perdurantismin rajalinjasta vallitse yksimielisyyttä. Termien ”endure” ja ”perdure” käyttö tässä yhteydessä on peräisin David Kellogg Lewisiltä (On the Plurality of Worlds, 1986). == Tunnettuja perdurantisteja == * Juri V. Balašov, joka on kirjoittanut paljon perdurantismista ja erityisestä suhteellisuusteoriasta * Jonathan Edwards, joka esitti, että jokaisen ihmisen jokaisen vaiheen summaa voitiin pitää valtavana kokonaisuutena, minkä seurauksena myös jokainen ihminen on osallinen perisynnistä ja siten velvollinen kärsimään siitä mahdollisen rangaistuksen * Katherine Hawley * Mark Heller * Hud Hudson * Robin Le Poidevin * David Kellogg Lewis, joka esitti perdurantismin välttämättömäksi aikamatkustukselle * W. V. O. Quine * Ted Sider * J. J. C. Smart * Alfred North Whitehead == Lähteet == * Lewis, D. K.; On the Plurality of Worlds Oxford: Blackwell (1986) * * McKinnon, N.: "The Endurance/Perdurance Distinction", The Australasian Journal of Philosophy 80:3 p. 288-306. (2002) * Merricks, T.: "Persistence, Parts and Presentism", Nous 33 p. 421-38. (1999) * Sider, T.: Four-Dimensionalism Oxford: Clarendon Press. (2001) * Zimmerman, D.: "Persistence and Presentism", Philosophical Papers 25:2. (1996) === Viitteet === Luokka:Metafysiikka
Menestheus

Menestheus () oli kreikkalaisessa mytologiassa Peteuksen poika, Orneuksen pojanpoika ja Erekhtheuksen pojanpojanpoika sekä myös tarunomainen Ateenan kuningasPausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.25.6 (engl. käännös). Hän nousi kuninkaaksi dioskuurien avustuksella sillä aikaa, kun Theseus oli Peirithooksen kanssa manalassa. Theseuksen palatessa Menestheus ajoi hänet maanpakoon.Apollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.1.24 (engl. käännös) Menestheus oli myös yksi Helenan kilpakosijoistaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.10.8 (engl. käännös). Valansa velvoittamana hän osallistui Troijan sotaan viidelläkymmenellä aluksellaHomeros, Ilias 2.546–556 (engl. käännös). Yhdessä Odysseuksen ja Talthybioksen hän oli taivuttelemassa Kyproksen kuningas Kinyrasta osallistumaan myös sotaanApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.3.9 (engl. käännös). Menestheus oli myös yksi neljästäkymmenestä soturista Troijan hevosen sisällä; Pausanias kertoi pronssisesta veistoksesta Brauronissa, jossa Menestheus on kuvattu kurkkimassa hevosen sisältäPausanias, Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.23.8 (engl. käännös). Voitetun sodan jälkeen hän purjehti Mimakseen ja saapui Melokselle, jossa hänestä tehtiin kuningas edellisen hallitsijan Polyanaksin kuoltuaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') Epitomi.6.15b (engl. käännös). Menestheuksen kuoleman jälkeen Ateenan kuninkaaksi nousi Demofon, Theseuksen poika. == Lähteet== Luokka:Ateenan kuninkaat
Hotelli Phoenix

Hotelli Phoenix oli Turussa Kauppatorin laidalla silloisen Venäjän Kirkkokadun (nykyisen Yliopistonkadun) varrella sijainnut, vuodesta 1878 vuoteen 1922 toiminut hotelli. Rakennus tunnettiin Phoenixin talona vielä silloinkin, kun se oli vuonna 1920 perustetun yksityisen Turun yliopiston päärakennus. Phoenixin talo purettiin vuonna 1959. == Hotellina == Axel ja Hjalmar Kumlienin suunnittelema kolossaalinen Hotelli Phoenixin rakennus valmistui vuonna 1878, jolloin myös hotelli aloitti toimintansa. Hotellin perustaneet Turun porvarit uskoivat Turkuun juuri rakennetun rautatien lisäävän läpikulkuliikennettä Venäjän ja Länsi-Euroopan välillä ja hotellin ravintolalle, juhlasalille ja sadalle vierashuoneelle löytyvän käyttöä. Näin ei kuitenkaan käynyt, ja hotelli oli ensimmäiset neljä vuotta taloudellisissa vaikeuksissa. Omistajanvaihdos sai hotellin niukasti kannattavaksi. Kenties merkittävin hotellissa yöpyneistä vieraista oli Yhdysvaltain entinen presidentti Ulysses S. Grant, joka vieraili hotellissa pian sen valmistuttua. Kuuluisa huijari Ruben Oskar Auervaara toimi hotellin pikkolona nuoruudessaan. Hotelli Phoenix lopetti toimintansa vuonna 1922. == Yliopistona == Yksityinen Turun Suomalainen Yliopisto oli perustettu vuonna 1920. Turun Suomalainen Yliopistoseura hankki rakennuksen vuonna 1920 yliopiston päärakennukseksi. Järjestely oli tarkoitettu tilapäiseksi mutta kesti lopulta 36 vuotta. Venäjän Kirkkokatu sai yliopiston myötä uuden nimen, Yliopistonkatu. Phoenixin talo kävi ahtaaksi, mutta vasta 1940-luvun lopulla saadun huomattavan testamenttilahjoituksen turvin yliopistolle voitiin hankkia uudet tilat. Arkkitehti Aarne Ervin suunnittelemat rakennukset valmistuivat Vesilinnanmäelle (Ryssänmäelle) 1950-luvulla, jolloin Phoenixin talo jäi tyhjilleen. Talolle yritettiin löytää uutta omistajaa, ja sitä tarjottiin Turun kaupungillekin. Kaupunginvaltuusto kuitenkin kieltäytyi kaupasta. == Purku ja Salaman talo == Huonokuntoiseksi mielletty rakennus siirtyi lopulta vakuutusyhtiö Salaman omistukseen, ja se purettiin räjäyttämällä vuonna 1959. Tontille rakennettiin asuin- ja liikerakennus, Asunto Oy Salamankulma, joka valmistui vuonna 1961. Salamankulman ovat suunnitelleet arkkitehdit Matti Hakala ja Aarne Nuortila sekä avustajana arkkitehtiylioppilas Sakari Kauria. Rakennuksessa on kaksi osaa: matala kolmikerroksinen liikesiipi ja sen takana kymmenkerroksinen asuinrakennus. Matalassa osassa toimivat vuodesta 1977 lähtien vakuutusyhtiöt Pohjola ja Suomi-Salama. Nykyään Salaman talossa on Lähivakuutuksen ja Liedon Säästöpankin toimitilat. == Feeniks-kirjasto == Turun yliopiston pääkirjasto Yliopistonmäellä nimettiin uudelleen remontin yhteydessä vuonna 2015 Feeniks-kirjastoksi. Kirjaston lukusalin tuolit ovat peräisin alkuperäisestä Phoenix-rakennuksesta. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Turun hotellit Luokka:Turun entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:VI kaupunginosa Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen entiset hotellit
Kasvio

Kasvio eli herbaario (< 'kasvi') on kokoelma kasvinäytteitä. Näytteet voivat olla kokonaisia kasveja tai niiden osia, ja niitä voidaan säilyttää kuivattuina ja prässättyinä tai säilytysaineessa. Digitaalisessa herbaariossa kasvit on valokuvattu tai skannattu tietokoneelle. Digikasvion hyviä puolia ovat "näytteen" säilyminen alkuperäisen värisenä, mahdollisuus ottaa kuvia saman yksilön eri kasvuvaiheista ja mahdollisuus ottaa kasvioon uhanalaisia kasveja poimimatta niitä kasvupaikaltaan. Herbaario on tärkeä väline kasvien yhtenäiseen taksonomiseen luokitteluun ja muuhun tieteelliseen tutkimukseen, joten monet museot, yliopistot ja kasvitieteelliset puutarhat ylläpitävät suurta kasvikokoelmaa. Herbaarion kokoaminen voi lisäksi olla tukena kouluopetuksessa. Suomen oppikoulujen oppilaiden oli ennen vuotta 1970 vuosittain kesäloman aikana kerättävä tietty määrä kasveja kasvioon. Tämän jälkeen kasvien keräily useimmissa suomalaisissa kouluissa lopetettiin kymmeniksi vuosiksi opetussuunnitelmasta, mutta 2000-luvulla se tuli peruskoulun 7.–8. luokan opetukseen. Herbaariota voidaan koota myös harrastusmielessä. == Kuvia == Kuva:Utricularia vulgaris Sturm63.jpg|Kasvioksi kutsutaan myös kuvitettua teosta, joka sisältää tällaisia yksityiskohtaisia kuvauksia kasveista ja taksonomista tietoa. Kuva:Drying herbarium specimens.jpg|Herbaarionäytteitä kuivumassa Kuva:Kreodanthus elatus.jpg|Orkidea herbaariosta. Lähde: Swiss orchid Foundation == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * * * * * * Luokka:Kasvitiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Clavis Mathematicae

Clavis Mathematicae () on englantilaisen matemaatikon William Oughtredin vuonna 1631 julkaisema matematiikkaa käsittelevä teos. Kirjassa Oughtred esittelee muun muassa nykyään käytetyn kertomerkin (×). Oughtredin muiden teosten tapaan myös Clavis Mathematicae oli hyvin tiiviisti kirjoitettu; se sisälsi vain 88 sivua. Teoksessa kuvataan myös hindu-arabialaista matematiikkaa. == Lähteet == Luokka:Kirjat matematiikasta Luokka:Matematiikan historia
Autonomismi

Autonomismi (, itse tai oma + nomos, laki + -ismi) voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Autonomismi, tietoteoreettinen lähestymistapa, jonka mukaan tietoteoria edeltää todellisuuden luonnetta koskevaa tutkimusta. * Autonominen marxismi, marxismin suuntaus, joka on korostanut työväenluokan itsehallintoa (autonomia). * Juutalainen autonomismi, ei-sionistinen liike, joka pyrki kehittämään juutalaista kulttuuri-identiteettiä diasporan aikana. * Mikä tahansa paikallinen separatistinen liike, joka tavoittelee paikallista itsehallintoa tai itsenäisyyttä. == Katso myös == * Autonomia eli itsehallinto
Langinkosken keisarillinen kalastusmaja

Langinkosken keisarillinen kalastusmaja on keisari Aleksanteri III:n rakennuttama kalastusmaja, joka valmistui vuonna 1889. Sen suunnitteli Magnus Schjerfbeck. Kalastusmaja siirtyi Suomen itsenäistyttyä valtiolle, ja sitä käytettiin senaattorien ja ministerien kesäasuntona. Siitä tuli museo vuonna 1933. Museo siirtyi vuonna 2018 Suomen kansallismuseon alaisuuteen. == Historia == Aleksanteri III vieraili Langinkoskella ensimmäisen kerran vuonna 1880 ollessaan kruununprinssinä. Vieraillessaan toisen kerran Langinkoskella hän ilmoitti haluavansa pienen kalamajan kosken rannalle. Majan rakentaminen aloitettiin kesällä 1888, ja se vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Rakennuksen suunnitteli Magnus Schjerfbeck ja sisustuksen Johan Jacob Ahrenberg. Aleksanteri III vietti kalastusmajalla aikaa useana kesänä. Vuonna 1894 valtaan astunut keisari Nikolai II vieraili Langinkoskella vain kerran, syksyllä 1906, ja viipyi paikalla vain pari tuntia.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 4: maantieteellis- yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 84–85. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1971. Suomen itsenäistymisen jälkeen Langinkosken alue siirtyi rakennuksineen valtiolle ja kalastusmajaa käytettiin senaattorien ja ministerien kesäasuntona. Kymenlaakson museoseura tarttui rappeutuvan majan entisöintiin 1933, ja silloin perustettiin museo. Kymenlaakson museoseura vaihtoi myöhemmin nimensä Langinkoskiseuraksi. Seura ylläpiti museotoimintaa vuoden 2017 loppuun saakka. Rakennuksia hallinnoi Museovirasto ja luonnonsuojelualuetta Metsähallitus. 125-vuotisjuhlavuoden kunniaksi kalastusmajaa alettiin jälleen vuonna 2012 kunnostaa. 1950-luvun peltikatto oli alkanut vuotaa, ja se uusittiin. Korjauslistalla oli myös ulkokuistin oikaisu. Lisäksi alueen vanhoja rakennuksia uudistettiin uuteen käyttöön: tallirakennukseen kunnostettiin yleisö-WC ja teknisiä tiloja. Vahtimestarin asunnosta kunnostettiin kahvila laajennusosineen. Lisäksi suoritettiin maisemointitöitä.Liisa Kukkola, Keisarillinen kalamaja kuntoon. Helsingin Sanomat 27.10.2012 sivu A 10 Museossa vieraili vuosittain noin 14 000 kävijää vuoden 2012 tietojen mukaan. Venäläiskävijöiden määrä oli tuolloin nousussa aiempiin vuosiin verrattuna. Kävijämäärät vakiintuivat 2010-luvulla noin 10 000 vuosittaiseen kävijään. Keisarillisen kalastusmajan museotoiminta siirtyi vuoden 2018 alussa Suomen kansallismuseolle. Kalastusmajan kävijämäärä lähti hienoiseen nousuun, ja vuoden 2018 aukiolokaudella museossa vieraili yli 11 000 henkilöä. == Lähteet == Luokka:Kotkan nähtävyydet Luokka:Kotkan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Museoviraston museot Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Darkwing Duck (videopeli)

Darkwing Duck on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment System -konsolille vuonna ja Game Boylle vuonna . Peli perustuu Disneyn vuosina 1991–1992 tuottamaan piirrossarjaan Varjoankka. Huhtikuussa 2017 peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle osana The Disney Afternoon Collection -kokoelmaa. == Pelaaminen == thumb|right|256px|Kuvakaappaus pelin NES- versiosta. Peli on tasohyppely, jossa pelihahmo voi roikkua kiinni irtaimistossa (esim. koukuissa tai vivuissa). Sitä voi pelata yksi pelaaja. == Juoni == Varjoankan tehtävänä on selvittää Ankkalan kaupungissa tapahtunut rikossarja, johon on osallisina rikollisryhmä K.A.N.A.:n jäsenet, jotka oleskelevat kaupungin eri osissa. Kun hän ensin on voittanut ryhmän jäsenet, hän joutuu rikollisryhmän päähenkilön Teräsnokan kanssa kaksintaisteluun. == K.A.N.A:n jäsenet == * Teräsnokka (F.O.W.L.) * Kaakatti (Quackerjack) * Litkuliini (Liquidator) * Susiankka (Wolfduck) * Megavoltti (Megavolt) * Puskajuuri (Bushroot) * Moliarty == Tasot == * Ankkalan silta * Kaupunki * Viemäri * Metsä * Varasto * Torni * Teräsnokan piilopaikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Nintendo Entertainment System -pelit Luokka:Game Boy -pelit Luokka:Vuoden 1992 videopelit Luokka:Disney-videopelit Luokka:Tasohyppelyt Luokka:Capcomin videopelit
Migdal HaEmek

Migdal HaEmek () on kaupunki Israelin Pohjoisella hallintoalueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1952, ja vuoden 2018 lopussa sen asukasluku oli 25 636\. ==Historia== Migdal HaEmek perustettiin vuonna 1952 ja sen tarkoituksena oli asuttaa väliaikaisilla leireillä tuolloin asuneita juutalaisia siirtolaisia. Varsinaisesti kaupunki alkoi kuitenkin kasvaa vasta 1950-luvun loppupuolella, jolloin sinne perustettiin joitakin teollisuuslaitoksia, joista suurimmat valmistivat kosmetiikkaa. Kosmetiikka päätyi pääasiassa vientiin ja aikanaan vientitulojen laskettiin olevan per henkilö Migdal HaEmekissä Israelin korkein. Suuri osa kaupungin uusista asukkaista tuli Pohjois-Afrikasta ja etenkin Marokosta. Kaupunki Migdal HaEmekistä tehtiin vuonna 1988. ==Talous== Migdal HaEmekin teollisuus käsittää nykyisin useita korkean teknologian yrityksiä. Kaupungissa on kolme teollisuusaluetta, jotka työllistävät myös sitä ympäröivän alueen asukkaita. ==Väestö== Migdal HaEmekin asukasluku vuoden 2018 lopussa oli 25 636. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Israelin kaupungit
Geometria (Descartes)

La Géométrie on René Descartesin vuonna 1637 julkaisema geometriaa käsittelevä teos, joka on laajennus Metodin esitys -teokseen. La Géométriessa Descartes esittelee niin sanotun karteesisen koordinaatiston, jossa on vaakasuora x-akseli ja pystysuora y-akseli. Teos oli tietynlainen läpimurto matematiikassa, sillä aiemmin oli luultu geometrian ja algebran olevan kaksi toisistaan täysin erillistä matematiikan haaraa. Teos vaikutti muun muassa Gottfried Leibnizin ja Isaac Newtonin ajatteluun. == Lähteet == Luokka:René Descartesin teokset Luokka:Kirjat matematiikasta Luokka:Matematiikan historia