EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kirsi Kinnunen

Kirsi Kinnunen (s. 1960 Rovaniemi) on suomalais-ranskalainen sarjakuva-alan vaikuttaja. Hän on työskennellyt kääntäjänä, agenttina ja asiantuntijana ja asunut Ranskassa vuodesta 2001 lähtien. Kinnunen opiskeli romaanista filologiaa ja journalismia Turun, Jyväskylän ja Tampereen yliopistossa. Hän on kääntänyt sarjakuvia paitsi suomesta ranskaksi ja ranskasta suomeksi myös ruotsista ranskaksi. Hänen ensimmäinen käännöksensä oli Kalervo Palsan Kuolema ja intohimo, joka julkaistiin ranskaksi nimellä La Mort et la passion vuonna 1989. Hän on kääntänyt suomesta ranskaksi noin 70 suomalaista sarjakuvateosta ja noin 20 kirjaa sekä suomentanut noin 170 kirjaa. Kinnuselle myönnettiin Sarjakuvaneuvos-palkinto vuonna 2011 ja valtion ulkomainen kääntäjäpalkinto toukokuussa 2021 ensimmäisenä sarjakuva-alan edustajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kinnusen ranskaksi kääntämät sarjakuvat. Valtioneuvosto. Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tweedinvesispanieli

Tweedinvesispanieli (Tweed Water Spaniel) on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Ulkonäöltään tweedinvesispanieli oli lähempänä kiharakarvaista noutajaa kuin tyypillistä spanielia. Väritys vaihteli keltaisesta ruskeaan.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 291. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotua kuvaillaan poikkeuksellisen älykkääksi ja kekseliääksi. == Alkuperä == Rotu oli kotoisin Scottish Bordersissa sijaitsevan Tweedjoen alueelta, missä se työskenteli vedestä noutavana koirana. Muilla Skotlannin alueilla se oli harvinainen. Siitä tiedetään varsin vähän, mutta se tunnetaan kuitenkin yhtenä kultaisennoutajan kantaroduista. == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Vesikoirat Luokka:Skotlantilaiset koirarodut
Moskovanvesikoira

Moskovanvesikoira (Московский Водолаз, Moskovski Vodolaz) on sukupuuttoon kuollut venäläinen koirarotu. == Alkuperä == Rotu polveutui kaukasiankoiran, newfoundlandinkoiran ja itäeurooppalaisten paimenkoirien välisistä risteytyksistä. Sitä käytettiin 1940-luvulla venäjänmustaterrierin jalostukseen.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 299. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset koirarodut Luokka:Vesikoirat Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Europia

Europia () oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Europan tarinan sekä tätä seuranneita myyttejä Sikyonin ja Korintin kaupunkien näkökulmasta. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia. Eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Eumelos Korinttilaista. Hänen nimiinsä on laitettu myös eepokset Titanomakhia ja Korinthiaka. Usein näihin runoelmiin viitataan kuitenkin ilman kirjailijan nimeä. Runoelmat saattoivat yhdessä muodostaa eräänlaisen ”korinttilaisen kykloksen” eli Korintin kaupunkiin liittyneen tarupiirin. Eepos vaikuttaisi kertoneen enemmän siitä, kuinka Kadmos etsi Europaa, kuin Zeuksen tekemästä Europan sieppauksesta. Europan lisäksi runoelma käsitteli laajalti muun muassa Dionysokseen liittyviä myyttejä. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset eepokset
Korinthiaka

Korinthiaka (, ; ”Korinttilainen taru”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Korintin kaupungin myyttisestä historiasta. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia. Eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Eumelos Korinttilaista. Hänen nimiinsä on laitettu myös eepokset Titanomakhia ja Europia. Usein näihin runoelmiin viitataan kuitenkin ilman kirjailijan nimeä, ja viimeistään Pausanias esitti epäilyiksiä siitä, että Eumelos olisi kirjoittanut Korinthiakan.Pausanias: Kreikan kuvaus 2.1.1. Runoelmat saattoivat yhdessä muodostaa eräänlaisen ”korinttilaisen kykloksen” eli Korintin kaupunkiin liittyneen tarupiirin. Eepos kertoi Korintin hallitsijasukujen historian Helioksesta ainakin Bellerofonin esi-isiin Sisyfokseen ja Glaukokseen saakka. Siihen kuului myös Medeian taru. Eepoksen on nähty yhdistäneen Korintin myyttihistorian kolme eri kerrostumaa, joonialaisen, foinikialaisen ja thessalialaisen. Titanomakhia tarjosi tavallaan jumalallisen esihistorian Korinthiakalle. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset eepokset Luokka:Korintti
Telegoneia

Telegoneia (, ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi Odysseuksen tarinan Odysseian tapahtumien jälkeisenä aikana, mukaan lukien hänen kuolemansa. Se sai nimensä Telegonoksesta, Odysseuksen ja Kirken pojasta, joka surmasi isänsä. Eepos luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Troijan kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia. == Historia == Telegoneia-eepos kirjoitettiin myöhemmin kuin Homeroksen nimiin laitetut eepokset. Sen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Eugamon Kyreneläistä (myös Eugammon) tai Kinaithon Spartalaista. Teos on ajoitettu 500-luvulle eaa., sillä Eugamon ajoitetaan noin vuoteen 556 eaa. Klemens Aleksandrialainen sanoo, että Eugamon olisi upottanut teokseensa kokonaisen Musaioksen eepoksen, nimeltään Thesprotis.Klemens Aleksandialainen: Stromateis VI s. 751; vrt. Eusebios Kesarealainen: Praeparatio evangelica 10.12. Mikäli Kinaithonin nimiin laitettu Telegoneia ei ole sama teos kuin Eugamonin nimiin laitettu, se saattaa olla varhaisempi samanniminen teos. == Sisältö == Telegoneian arvellaan koostuneen kahdesta kirjasta. Se kertoi Odysseuksen matkasta Thesprotiaan ja paluusta Ithakalle, sekä hänen kuolemastaan aviottoman poikansa Telegonoksen käden kautta. Näin runoelma käsitti noin kymmenen vuoden ajanjakson. Se päättää Troijan kykloksen eli Troijan sotaan liittyneen tarupiiriin. Eepoksesta on säilynyt kaksi katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa. Ensimmäinen ja pisin niistä on peräisin Prokloksen teoksesta Khrestomatheia. Toinen on peräisin Eustathiokselta. Proklos tiivistää eepoksen seuraavasti. Sukulaiset hautaavat surmatut Penelopen kilpakosijat. Odysseus uhraa nymfeille ja purjehtii Elikseen katsastamaan karjansa. Siellä hän on Polyksenoksen vieraana ja saa lahjaksi krateerin. Tämän jälkeen kerrotaan Trofonioksen, Agamedeen ja Augeiaan tarina. Odysseus palaa Ithakalle ja suorittaa Teiresiaan määräämät uhrit. Sitten hän menee Thesprotiaan, jossa hän nai thesprotialaisten kuningattaren Kallidiken. Tämän jälkeen puhkeaa sota Odysseuksen johtamien thesprotialaisten ja brygien heimon välille. Ares sotii Odysseuksen armeijaa vastaan ja Athene Aresta vastaan, kunnes Apollon erottaa nämä toisistaan. Kallidiken kuoltua Polypoites, Odysseuksen poika, nousee valtaan Thesprotiassa, kun taas Odysseus palaa Ithakalle. Sillä välin Odysseuksen nuorin poika Telegonos, joka oli matkustellut eri puolilla etsimässä isäänsä, saapuu Ithakalle ja tuhoaa saarta. Odysseus tulee puolustamaan maataan, ja Telegonos surmaa hänet tietämättään. Saatuaan tietää virheestään Telegonos siirtää isänsä ruumiin Penelopen ja Telemakhoksen kanssa äitinsä Kirken saarelle. Kirke tekee heistä kuolemattomia. Telegonos nai Penelopen ja Telemakhos Kirken. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Katkelmien käännöksiä === * Telegony. Thesprotis. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. * Telegony. Teoksessa === Muuta kirjallisuutta === * * * Luokka:Troijan kyklos
Telegonia

Telegonia voi viitata seuraaviin: * telegonia, vanhentunut teoria periytymisestä * Telegoneia (lat. Telegonia), eeppiseen kyklokseen kuulunut eepos
Thebais (kyklinen eepos)

Thebais (; ”Theban taru”) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi seitsemän sotaretkestä Thebaa vastaan. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen ja tarkemmin Theban kyklokseen. Eepos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia. == Historia == Thebais- eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Homerosta. Eepos muodosti Oidipodeia- ja Epigonoi-eeposten ohella eeppisen kykloksen Thebaan sijoittuvan osan. Eepoksen katsotaan saaneen lopullisen kirjallisen muotonsa noin vuonna 573 eaa. eli samoihin aikoihin, kun Nemean kisat organisoitiin uudelleen panhelleenisiksi kisoiksi. Eepoksen katsotaan kertoneen kisojen myyttisestä alkuperästä. Eepoksen pääaihe eli Theban vastainen sotaretki tunnetaan nykyisin parhaiten Aiskhyloksen tragediasta Seitsemän Thebaa vastaan. == Sisältö == Eepos kertoi Oidipuksen poikien Eteokleen ja Polyneikeen välisestä sodasta, joka tunnetaan nimellä seitsemän Thebaa vastaan. Ajallisesti eepoksen tapahtumat seurasivat Oidipodeiaa ja edelsivät Epigonoita. Eepoksen kirjojen lukumäärää ei tunneta. Sen pituudeksi mainitaan runosäettä. Eepos kertoo, kuinka seitsemän sotapäällikköä, joita johti Argoksen kuningas Adrastos, piirittävät Thebaa epäonnistuneesti. Taistelu huipentuu Eteokleen ja Polyneikeen kaksinkamppailuun, jossa toinen veljeksistä sotii kotikaupunkinsa puolesta ja toinen sitä vastaan. Piiritys päättyy, kun he surmaavat toisensa. Surullisten tapahtumien syynä oli sokean Oidipuksen langettama kirous. Eepoksesta on säilynyt seitsemän katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa, muun muassa Athenaioksen teoksessa Deipnosofistai sekä Pausaniaan teoksessa Kreikan kuvaus. Yksi säe runoelmasta on oletettavasti sisällytetty Pindaroksen oodiin Olympia VI; ainakin Asklepiades katsoi sen perustuvan Thebaikseen. Nykyisin on esitetty, että eepoksesta olisivat peräisin myös kohta, jossa soturi Tydeus on haavoittunut kuolettavasti, ja puree häntä haavoittanutta kostoksi; sekä kohta, jossa Kapaneus kiipeää piiritystikkaita Theban muureille ja huutaa uhoten olevansa jumalia suurempi; samassa häntä iskee Zeuksen salama. Nämä kohdat poikkeavat huomattavasti Homeroksen Iliaasta ja Odysseiasta, joissa tällaista raakuutta ja epähurskautta ei voisi esiintyä. == Lähteet == == Kirjallisuutta == === Katkelmien käännöksiä === * Thebaid. Teoksessa Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös. * Thebaid. Teoksessa === Muuta kirjallisuutta === * Luokka:Theban kyklos
Beniamino Bonomi

Beniamino Bonomi (s. 9. maaliskuuta 1968 Verbania) on italialainen ratameloja, olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Bonomi osallistui ensimmäistä kertaa kesäolympialaisiin Soulissa 1988, jossa hän sijoittui 500 metrin kajakkikaksikossa yhdeksänneksi parinaan Daniele Scarpa. Samoissa olympialaisissa hän kuului Italian seitsemänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen 1 000 metrin kajakkinelosessa. Barcelonan olympialaisissa 1992 Bonomi meloi kajakkiyksikön 1 000 metrillä viidennelle sijalle. Neljä vuotta myöhemmin hän saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 kaksi hopeamitalia: toisen 1 000 metrin kajakkiyksikössä ja toisen Daniele Scarpan kanssa 500 metrin kajakkikaksikossa. Bonomi saavutti Sydneyssä 2000 olympiakultaa yhdessä Antonio Rossin kanssa 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Sama pari sai samassa kilpailussa hopeaa neljä vuotta myöhemmin Ateenassa 2004. Bonomi saavutti 500 metrin kajakkikaksikossa maailmanmestaruuden Duisburgissa 1995 ja Euroopan- mestaruuden Plovdivissa 1997. Hänellä on lisäksi kuusi MM-hopeaa sekä yksi EM- pronssi. Välimeren kilpailuissa Bonomi saavutti kolme kultamitalia ja kolme hopeamitalia. Bonomi edusti Gruppi Sportivi Fiamme Gialle -seuraa. Hän on pituudeltaan 182-senttimetrinen ja painaa 85 kilogrammaa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset melojat Luokka:Italialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Titanomakhia (eepos)

Titanomakhia (, ) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoelma, joka kertoi nimensä mukaisesti jumalten alkuperästä ja erityisesti titanomakhiasta eli jumalten ja titaanien välisestä taistelusta. Se luetaan kuuluvaksi niin kutsuttuun eeppiseen kyklokseen. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia. == Historia == Titanomakhia-eepos ajoitetaan aikaisintaan 600-luvun eaa. lopulle. Eepoksen kirjoittajana pidettiin myöhemmän antiikin aikana Eumelos Korinttilaista tai joskus Arktinos Miletoslaista. Eumeloksen nimiin on laitettu myös eepokset Korinthiaka ja Europia. Nämä kolme saattoivat yhdessä muodostaa eräänlaisen ”korinttilaisen kykloksen” eli Korintin kaupunkiin liittyneen tarupiirin. == Sisältö == Eepos koostui kahdesta kirjasta. Sisällöltään se vaikuttaa muistuttaneen monin tavoin Hesiodoksen Jumalten syntyä: se luetteloi alkujumalia ja kertoi eri jumalsukupolvien välisistä taisteluista. Eepos alkoi Taivaan ja Maan yhtymisestä, mistä syntyivät hekatonkheires eli satakätiset sekä kolme kyklooppia, mukaan lukien Kheiron. Eepoksessa esiintyi myös ainakin Prometheus ja mahdollisesti myös kertomus suuresta tulvasta. Se huipentui Zeuksen voittoon. On esitetty, että eepoksen loppu olisi voinut kertoa Europasta, Kadmoksesta ja Theban kaupungin perustamisesta, mikä toimisi siirtymänä Oidipodeian alkuun. Toisaalta Titanomakhia saattoi toimia ennen kaikkea jumalallisena esihistoriana Korinthiakalle. Eepoksesta on säilynyt kahdeksan katkelmaa myöhemmissä antiikin aikaisissa teoksissa, muun muassa Athenaioksen teoksessa Deipnosofistai sekä Apollonios Rhodoslaisen Argonautikan skolioissa. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * The War of the Titans or Titanomachy. Teoksessa Luokka:Antiikin kreikkalaiset eepokset
Maaria Salo

Maaria Salo, ent. Niemi, on suomalainen kuvataidekriitikko, taidehistorioitsija ja Vaasan kaupungin museoiden näyttelypäällikkö. Hänen ollessaan näyttelypäällikkönä muun muassa Kiasmassa ja Kuntsin modernin taiteen museossa ovat tuoneet yhteistyössä alun perin Venetsiaan valmistuneen, pohjoismaisen Sääennuste-näyttelyn Suomeen. Hän on ollut Suomen Arvostelijain liiton varapuheenjohtaja vuonna 2019, ja jäsenenä useina vuosina. Salo on valmistunut taidehistorioitsijaksi vuonna 1999, ja tehnyt töitä freelancer- taidekriitikkona vuodesta 2002 alkaen, kirjoittaen kritiikkejä muun muassa Taide-lehteen jo vuodesta 2008. Hän on toiminut monissa eri valitsija- ja kriitikkoraadeissa taiteen kentällä, esimerkiksi Suomen Kulttuurirahaston E. J. Vehmaksen rahaston taidearvostelijapalkinnon raadissa vuonna 2019, sekä muun muassa tuottanut lukuisia tekstejä ja saatesanoja erilaisiin taidejulkaisuihin ja gallerioihin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Saintjohninkoira

Saintjohninkoira (St John's Water Dog) on sukupuuttoon kuollut ja sittemmin elvytetty kanadalainen koirarotu. == Ulkonäkö == Rodulla on leveämpi pää ja tiheämpi, kaksikerroksinen karvapeite kuin labradorinnoutajalla. Se on tukeva- ja raskasrakenteinen. Varpaiden välissä on "räpylät". Häntä on hapsuttunut. Paino vaihtelee 54–77 kg välillä.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 302–303. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Luonne ja käyttäytyminen == Saintjohninkoira on sävyisä, hyväluonteinen ja lapsia kohtaan lempeä. Se pulahtaa mielellään jopa kylmimpään veteen. == Alkuperä == Saintjohninkoiran uskotaan alun alkaen olleen tulos maahan tuotujen spanieleiden ja paikallisen newfoundlandinkoiran välisistä risteytyksistä. Se jalostettiin noutamaan riistaa kylmistä, hyisistä pohjoisen vesistöistä. Alkuperäinen saintjohninkoira oli labradorinnoutajan kantarotu. === Elvytys === Vuonna 1981 tutkimusmatkailijat Ranulph ja Virginia Fiennes huomasivat Luoteisterritorioiden Tuktoyaktuk-pikkukylässä kahden kuukauden ikäisen mustan narttupennun nimeltä Toulouguk (sananmukaisesti "korpinmusta"). He veivät pennun mukanaan kotiinsa Englantiin, missä Virginia Fiennes sittemmin yritti sen avulla elvyttää uudelleen alkuperäisen saintjohninkoiran. 2000-luvun alussa Fiennesin koirista oli jalostunut kolme sukupolvea ja niitä oli ollut kaiken kaikkiaan 39 yksilöä, joista 26 oli yhä elossa. Vuoden 2002 alussa populaatiokoko oli jo noin 50 ja pentujen kysyntä oli suurta. Joitain yksilöitä on sittemmin viety Irlantiin ja Skotlantiin. Virginia Fiennes kuoli vuonna 2004Shepard, Oliver. Virginia Fiennes. The Guardian, 24. helmikuuta 2004., joten elvytysprojektin jatkuminen on epävarmaa. Vuonna 1993 muutama kanadalainen kasvattaja yritti myös tahollaan vanhan saintjohninkoiran elvyttämistä. ==Lähteet== Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Noutajat Luokka:Kanadalaiset koirarodut
Ajan piirtämät kasvot

Ajan piirtämät kasvot on Uniklubin seitsemäs albumi. Albumin nimi tulee "Siipirikko"-kappaleen kertosäkeistöstä. Yhtye kaipasi uutta soundia ja niinpä tuottajaksi valikoitui Rauli Eskolin. Albumissa kuullaan ehkä eniten popvaikutteita, mutta muuten siinä on rockia mukana. Singleinä on julkaistu "Huojuva silta", joka on Jussi Selolle henkilökohtainen voimabiisi, "Bailaten koko elämä" ja "Siipirikko". Singleistä pari on myös musiikkivideoina. Edellisen albumin aikoihin Jussi Selo kärsi uupumuksesta eikä häneltä tullut kuin kolme sanoitusta. Suurin osa Ajan piirtämät kasvot -albumin kappaleista on Selon säveltämiä ja sanoittamia. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Desibeli.net: * Kaaoszine: 8/10 * Soundi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Uniklubin albumit Luokka:Rauli Eskolinin tuottamat albumit
Normand Lockwood

Normand Lockwood (19. maaliskuuta 1906 New York – 9. maaliskuuta 2002 Denver) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.Normand Lockwood Interview with Bruce Duffie Bruce Duffie == Elämä ja ura == Lockwood syntyi muusikkoperheeseen ja varttui kaksivuotiaasta asti Ann Arborissa, Michiganissa. Hän aloitti pianonsoiton opiskelun Ann Arborissa Otto J. Stahlin johdolla. Stahl kannusti oppilastaan lisäksi säveltämään, ja paikassa työskennelleen isänsä avulla tämä pääsi osallistumaan myös Michiganin yliopiston opetukseen. Vuosina 1924–1925 Lockwood opiskeli orkestrointia Roomassa Ottorino Respighin johdolla. Vuosina 1926–1928 ja 1930–1932 hän opiskeli sävellystä Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Lockwood pääsi Rome Prizen saajana suorittamaan opintoja myös American Academy in Romeen. Lockwood palasi vuonna 1932 Yhdysvaltoihin, jossa työskenteli tulevina vuosikymmeninä opetustehtävissä monissa eri oppilaitoksissa. 1940-luvulla hän asui Guggenheim-stipendiaattina New Yorkissa. Vuonna 1974 Lockwood jäi eläkkeelle emeritusprofessorina Denverin yliopistosta. Hänen saamiinsa palkintoihin ja tunnustuksiin kuului Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian Marjorie Peabody Waite -palkinto.Normand Lockwood American Composers Alliance Vuosina 1926–1955 Lockwood oli naimisissa Dorothy Sandersin kanssa. Pariskunta kasvatti kolme lasta. Ensimmäisen avioliiton päätyttyä Lockwood meni uusiin naimisiin Vona K. Swedellin kanssa. == Musiikki == Lockwood tuotantoon kuuluu yli 500 teosta, joiden joukossa on kuoro-, kosketinsoitin- ja kamarimusiikkia, oopperoita ja muuta näyttämömusiikkia sekä teoksia suurille soitinkokoonpanoille. Lockwood jatkoi uusien teosten luomista eläköitymisvuodestaan (1974) kuolemaansa saakka. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Riitta Seppänen-Kaijansinkko

Riitta Marjaana Seppänen-Kaijansinkko (ent. Suuronen, 16. tammikuuta 1962 Rovaniemi – 17. tammikuuta 2023 Kauniainen) oli suomalainen professori, koulutukseltaan sekä lääketieteen tohtori että hammaslääketieteen lisensiaatti. Hän oli Helsingin yliopiston suu- ja leukasairauksien translationaalisen tutkimuksen professori vuodesta 2015. Seppänen-Kaijansinkko tutki etenkin leuan ja kasvojen suurten vammojen korjaamista. Väitöskirjassaan hän käytti maitohaposta tehtyjä biohajoavia ruuveja, joilla voitiin liittää murtuneita luita yhteen. Myöhemmin hän siirtyi kudosteknologian alalle ja alkoi tutkia uuden luun kasvattamista rasvan kantasoluista. Hänen tutkimusryhmänsä onnistui ensimmäisenä maailmassa valmistamaan kantasoluista uusia kudoksia kasvoista tai kallosta puuttuvien luiden tilalle. Seppänen- Kaijansinkko oli mukana kehittämässä vuonna 2022 julkistettua älyneulaa, jonka avulla voidaan annettaessa selkäydinnesteeseen pistoksia osua tarkasti kohteeseen ja välttyä esimerkiksi verenvuodoilta ja kudosvaurioilta. Seppänen- Kaijansinkko on haudattu Kauniaisten hautausmaalle. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Orly (Ranska)

Orly on kunta Ranskassa Val-de-Marnen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 14 km Pariisista etelään. Orly sijaitsee Seinejoen vasemmalla rannalla, ja ulottuu jokivarren tulvatasangolta sen länsipuolella olevalle ylätasangolle. Tasanko oli sopiva paikka lentokentälle, ja sellainen tehtiin ilmailun pioneereille 1900-luvun alkupuolella Orlyn ja sen naapurikunta Villeneuve-le-Roin alueelle. Vuonna 1932 siitä tehtiin matkustajille lentoasema, nimeltään Villeneuve-Orlyn lentokenttä. Toisen maailmansodan aikana kenttä oli Saksan armeijan hallinnassa, ja se kärsi paljon pommituksissa. Sodan jälkeen Yhdysvaltain ilmavoimat rakensivat kentän uudelleen. Kentästä tuli myöhemmin Orlyn lentoasema. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Val-de-Marnen kunnat
Adiyogi Shiva -patsas

Adiyogi Shiva -patsas (tamiliksi ஆதியோகி சிவன் சிலை, Ātiyōki civaṉ cilai) on 34,24 metriä korkea Shiva-jumalaa esittävä rintakuva. Se sijaitsee Coimbatoren kaupungissa, Tamil Nadun osavaltiossa, Intiassa. Patsas on Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman korkein rintakuva. Patsaan on rakennuttanut intialainen Isha-säätiö omistamilleen maille.. Nimi "adiyogi" tarkoittaa sananmukaisesti ensimmäistä joogia, ja on yksi Shivan lisänimistä. Patsasta suunniteltiin 2,5 vuotta ja rakentaminen kesti kahdeksan kuukautta. Se on valmistettu teräksestä ja painaa yli 500 tonnia. Patsaan julkistamistilaisuus pidettiin 24. helmikuuta 2017 ja tilaisuudessa oli paikalla Intian pääministeri Narendra Modi. Isha-säätiön johtaja Sadhguru kertoi suunnittelevansa kolmen vastaavan patsaan pystyttämisestä muualle Intiaan. Mahdollisiksi sijoituspaikoiksi hän nimesi Varanasin, Mumbain ja Delhin. == Lähteet == Luokka:Tamil Nadun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Veistokset Luokka:Intian monumentit ja muistomerkit
Twin Peaks (soundtrack)

Soundtrack from Twin Peaks on yhdysvaltalaisen Twin Peaks -televisiosarjan soundtrack-albumi. Soundtrackin ovat luoneet Angelo Badalamenti sekä Twin Peaksin ohjaaja ja käsikirjoittaja David Lynch. Julee Cruise laulaa kolme vokaalikappaletta albumilla. Instrumentaaliversio kappaleesta "Falling" käytettiin sarjan tunnusmusiikkina. Badalamenti voitti Grammy-palkinnon kappaleesta "Twin Peaks Theme" parhaana pop-instrumentaalina. == Kappaleet == Kappaleet: == Lähteet == Luokka:Twin Peaks Luokka:Vuoden 1990 soundtrackit
Nuorgrammatismi

Nuorgrammatismi oli saksalaislähtöinen kielihistorian koulukunta, joka keskittyi kielten äännehistorian selvittämiseen. Se syntyi 1870-luvulla ja oli vaikutusvaltaisin kielitieteen koulukunta aina strukturalismin nousuun asti 1920–30-luvuilla. Jälkikäteen sen merkittävimpinä edustajina on pidetty Karl Brugmannia, August Leskieniä ja Hermann Paulia. Alkuperäisen ryhmän keskeiset tekijät olivat Brugmann, Leskien, Berthold Delbrück ja Hermann Osthoff. Paul samoin kuin strukturalismin myöhemmin käynnistänyt Ferdinand de Saussure ja Eduard Sievers olivat lähinnä läheisiä yhteistyökumppaneita. Kauempana ryhmästä oli tuolloisen amerikkalaisen kielitieteen merkittävin nimi, William Dwight Whitney.Collinge, N. E. 1995: History of historical linguistics. – E. F. K. Koerner & R. E. Asher (toim.), Concise history of the language sciences: From the Sumerians to the cognitivists, 203–212. Pergamon, Oxford. == Nimitys == Nuorgrammatismi tai nuorgrammatiikka on myöhempi johdos. Alkuaan nuorgrammaatikot (saks. Junggrammatiker) oli aikalaiskriitikoiden pilkkanimitys edeltäjiään kohtaan ylimielisiksi ja töykeiksi koetuille nuorille tutkijoille. Englanninkielinen neogrammarians taas on käännösvirhe; neo-alkuliite, joka suomessa kääntyy suomessa yleensä uus- (esim. neoplatonism = uusplatonismi), viittaa tavallisesti jonkin aikaisemman koulukunnan uudelleenheräämiseen, mutta tästä nuorgrammatiikassa ei ollut kyse. == Kieli- ja kielitiedekäsitys == Nuorgrammatismin keskeinen teesi on August Leskienin ja Wilhelm Schererin esittämä väittämä äännelakien poikkeuksettomuudesta analogioita (eli että sanat muuttuvat samankaltaisten sanojen mallin mukaisesti, esimerkiksi epäsäännölliset verbien taivutukset muuttuvat säännöllisiksi) lukuun ottamatta. Periaatteella pyrittiin luomaan äännehistorian tutkimukseen luonnontieteellisen tarkka pohja. Paulin teoksesta Prinzipien der Sprachgeschichte (1880) muodostui nuorgrammaatikkojen magnum opus ja samalla yksi kielentutkimuksen klassikoista. Siinä nuorgrammaattinen teoria esitetään ”tyypillisimmässä muodossaan”. Nuorgrammaatikot näkivät kielen ensi sijassa ihmisen kognition ja sosiaalisen vuorovaikutuksen välineeksi, eivät edeltävän sukupolven tutkijoiden Friedrich Schlegelin ja August Schleicherin tapaan ”orgaaniseksi”, elävän olennon kaltaiseksi olioksi. Metodologiassa he painottivat uniformitarianismia eli tässä kontekstissa ajatusta, että ihminen niin psykologisesti, fysiologisesti kuin kognitiivisestikin pitää ajatella aikakaudesta riippumatta samanlaiseksi. == Nuorgrammatismi Suomessa == Suomessa huomattavimpana nuorgrammaatikkona on pidetty E. N. Setälää, joka toi teorian Suomeen maisterinväitöskirjassaan (1886). Setälä itse kuitenkin kuvaili nuorgrammaattisuutta tutkimukselleen vain ”hedelmälliseksi työhypoteesiksi” eikä koskaan ottanut kantaa teoriaan kokonaisuutena. ==Lähteet== Luokka:Kielihistoria
Emanuele Tesauro

Emanuele Tesauro (1592-1675 Torino) oli italialainen filosofi, puhuja ja runoilija. Häntä pidetään merkittävänä eurooppalaisen barokkitaiteen edustajana, erityisesti hänen tutkielmansa "Il cannocchiale aristotelico" ansiosta. Teoksessaan Tesauro tarkastelee 1700-luvun mentaliteetin muutoksia ja keskittyy pääasiassa metaforaan, jossa kaukaiset tai abstraktit käsitteet yhdistyvät toisiinsa helposti ymmärrettävin ilmaisuin. Kyseistä kielikuvaa on luonnehdittu teräväksi argumentoinniksi, joka tuottaa iloa ja mielihyvää. == Teokset == * Ermenegildo, Edippo, Ippolito (1621) * L’Idea delle perfette imprese (1622) * Il Giudicio (1625) * Panegirici, published by Bartolomeo Zavatta, Turin, (1659). * Il cannocchiale aristotelico, o' sia, idea dell'arguta et ingeniosa elocutione, che serve a tutta l'Arte Oratoria, Lapidaria, et Simbolica., Venice, Presso Paolo Baglioni, 1664. * Inscriptiones (1670) * La Filosofia morale derivata dall'alto Fonte del Grande Ariostotele Stagirita, 1st ed. published by Bartolomeo Zapata, Turin (1670). * Campeggiamenti overo Istorie del Piemonte, published by Giacomo Monti, Bologna, 1674. * Dell’arte delle lettere missive published by Giovanni Recaldini, Bologna (1678). * Del Regno D'Italia sotto i barbari, published by Presso Giovanni Giacomo Hertz, in Venice (1680). == Lähteet == Luokka:Vuonna 1592 syntyneet Luokka:Vuonna 1675 kuolleet Luokka:Italialaiset runoilijat
Modibo Koné (sotilas)

Modibo Koné (s. 1977 Bamako) on malilainen sotilas, joka toimi vuoden 2020 vallankaappauksen jälkeen maan turvallisuusministerinä. Koné valmistui ylioppilaaksi Katin sotakoulusta, opiskeli Koulikoron sotakoulussa ja suoritti harjoitteluja varsinkin Kiinassa. Hän on palvellut Malin kansalliskaartissa ja osallistunut sotatoimiin maan kapinallisia vastaan. Koné oli vallankaappauksen tehneen sotilaskomitean kolmas varapuheenjohtaja. Eversti Koné nimitettiin Moctar Ouanen hallituksen turvallisuus- ja siviilipuolustusministeriksi lokakuussa 2020. Hänet ja Sadio Camara jätettiin pois uudesta hallituksesta toukokuussa 2021, mikä johti Ouanen ja presidentti Bah N’Dawn pidätykseen ja eroon. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Malilaiset sotilaat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
New Songs for Old Motifs

New Songs for Old Motifs on Joose Keskitalon yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin keväällä 2021 levymerkillä Helmi Levyt. Se on Keskitalon ensimmäinen omalla nimellään julkaisema englanninkielinen albumi. Aikaisemmin hän on julkaissut suomenkielisten kappaleidensa englanninkielisiä versioita sisältävän albumin Sings nimellä H.C. Slim (Svart Records 2019). == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Soundi: Levyarvio: Eleet ovat pieniä mutta viitekehys valtava – Joose Keskitalo vaihtoi laulukielen englanniksi nyt myös alkuperäismateriaalilleen Viitattu 3.1.2022. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 albumit Luokka:Joose Keskitalon albumit
Serralunga

Serralunga voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Serralunga d'Alba – kunta Piemonten alueella Pohjois-Italiassa. * Serralunga di Crea – kunta Piemonten alueella Pohjois-Italiassa.
Winwood

Winwood on sukunimi ja voi tarkoittaa muun muassa seuraavia henkilöitä: *Muff Winwood (s. 1943), englantilainen lauluntekijä ja tuottaja *Steve Winwood (s. 1948), englantilainen laulaja, lauluntekijä ja multi-instrumentalisti.
Ismaël Wagué

Ismaël Wagué (s. noin 1975) on malilainen sotilas, joka osallistui vuoden 2020 vallankaappaukseen ja toimi sen jälkeen maan hallituksessa kansallisen sovinnon ministerinä. Wagué on opiskellut Marokon kuninkaallisessa ilmakoulussa, valmistunut kapteenikurssilta Nigeriassa ja opiskellut Malin esikuntakoulussa ja Kiinan sotakoulussa. Hän on toiminut Malin ilmavoimien yksiköiden komentajana ja ilmavoimien varaesikuntapäällikkönä. Wagué toimi elokuussa 2020 vallan kaapanneen sotilasjuntan tiedottajana. Hänet nimitettiin saman vuoden lokakuussa Moctar Ouanen hallituksen kansallisen sovun ministeriksi. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Malilaiset sotilaat Luokka:1970-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lyhtyahven

Lyhtyahven (Acropoma japonicum) on lyhtyahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. ==Koko ja ulkonäkö== Lyhtyahven on yleensä noin 10 cm:n pituinen ja voi kasvaa 17-20-senttiseksi Ruumiinmuodoltaan kala on pitkänomainen ja sivusuunnassa litistynyt. Suomut ovat kookkaita. Selkäeviä on kaksi ja pyrstöevä on haarautunut. Peräaukko on vatsaevien lähellä. Lyhtyahven on selästään punertava ja vatsastaan harmaa, evien väri on vaaleanpunainen. Vatsapuolella on kaksi pitkittäistä valoelintä, joissa elää bioluminoivia Photobacterium leiognathi-bakteereja. ==Levinneisyys ja elintavat== Lyhtyahvenen levinneisyysalue ulottuu Afrikan itäosista Australian pohjoisosiin ja Japaniin. Se elää lähellä pohjaa 100-500 metrin syvyydessä. Lyhtyahvenen ravintoa ovat pienet äyriäiset, aikuiset kalat syövät myös kalan- ja kalmarinpoikasia. Lajin lisääntymisaika Japanissa on kesäkuusta syyskuulle. Lyhtyahventa kalastetaan trooleilla ja se on paikoin tärkeä ruokakala. Esimerkiksi Japanissa sitä syödään kuivattuna. ==Lähteet== Luokka:Lyhtyahvenkalat
Soijapoika

thumb|300px|Soylent-merkkinen soijamaito, joka yhdistetään usein soijapoika- käsitteeseen Soijapoika () on halventava nimitys, jota käytetään varsinkin internetfoorumeilla kuvaamaan miehiä, joilta katsotaan puuttuvan tyypillisen maskuliinisia ominaisuuksia. Soijapoika-nimityksellä on yhteyksiä muun muassa ”cuck” ja ”low-T” () -käsitteisiin. Soijapavut sisältävät kasviestrogeenejä, ja tämä on innoittanut näennäistieteellisiä käsityksiä siitä, että soijan kuluttaminen alentaa miehillä testosteronitasoja ja tekee heistä naisellisempia. == Historia ja käyttö == Soijatuotteet sisältävät suuria määriä kasviestrogeenejä. Koska ne ovat rakenteeltaan hyvin samanlaisia kuin estradioli (pääasiallinen naisten sukupuolihormoni), on syntynyt teorioita, että se toimisi hormonitoimintaa häiritsevänä kemikaalina ja vaikuttaisi kielteisesti miesten terveyteen. Useimmat tutkimukset eivät ole löytäneet yhteyttä kasviestrogeenien ja alempien testosteronitasojen tai heikentyneen siemennesteen välillä. Varhaisin arkistoitu tieto nimityksen ”soy boy” käytöstä on 4chan-foorumilta huhtikuulta 2017. Nimitystä käyttävät useimmin internettrollit ja alt-right. Sillä usein hyökätään liberaaleja ja vegaaneja sekä muita ryhmiä kohtaan, jotka edustavat feminiinisinä pidettyjä ominaisuuksia ja arvoja. == Katso myös == * Aisankannattaja == Lähteet == Luokka:Haukkumasanat Luokka:Internet-slangi Luokka:Soija
Alice Wallenius

Alice Wallenius (o.s. Rosenblad; 7. elokuuta 1888 Saltvik – 21. syyskuuta 1966 Moskova) oli suomalainen opettaja ja kielenkääntäjä. Hänen puolisonsa oli runoilija Allan Wallenius. == Elämä == Ahvenanmaalla merikapteenin perheeseen syntynyt Wallenius valmistui Tammisaaren seminaarista vuonna 1910 ja sen jälkeen työskenteli opettajana Haraldsbyn kansakoulussa vuodesta 1911 lähtien. Wallenius oli myös sosialidemokraattien edustajana Saltvikin kunnanvaltuustossa. Vuonna 1917 hän tutustui Ahvenanmaalle puhumaan saapuneeseen Allan Walleniukseen. Sisällissodan aikana Alice Wallenius tuki punaisia ja joutui lyhyeksi aikaa mantereelta saapuneiden suojeluskuntalaisten pidättämäksi. Sodan jälkeen hänet erotettiin toimintansa takia opettajanvirasta. Kesällä 1918 Wallenius muutti Tukholmaan, jossa hän avioitui Allanin kanssa vuonna 1919. Tukholmassa Alice Wallenius lähti myös mukaan SKP:n toimintaan. Vuonna 1921 pariskunta karkotettiin Ruotsista ja puolisot muuttivat Neuvosto-Venäjälle. Allan Wallenius vangittiin Stalinin vainojen yhteydessä, ja hän kuoli vankileirillä vuonna 1942. Alice Wallenius eli viimeiset vuosikymmenensä Moskovassa, jossa hän kuoli vuonna 1966 liikenneonnettomuudessa jäätyään linja-autonkuljettajan yliajamaksi. Wallenius käänsi ruotsiksi muun muassa Karl Radekin, Georgi Dimitrovin, Arvid Hansenin ja V. I. Leninin teoksia. Lisäksi hän ruotsinsi Kommunistinen manifestin sekä Josef Stalinin kymmenosaisen suurteoksen Leninismin perusteista ensimmäisen osan yhdessä Ivar Lassyn kanssa. == Muuta == Vuonna 2021 valmistui Annvi Gardbergin toimittama Yleisradion radiodokumentti Allan Walleniuksesta, jossa sivuaa myös Alice Walleniuksen elämää. Hänen vaiheitaan käsitellään myös Annvi Gardbergin, Anders Gardbergin ja Aapo Roseliuksen vuonna 2018 julkaistussa kirjassa Över branten. == Käännöksiä == * * * * * * * * == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Saltvikin kunnanvaltuutetut Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Hiski Haukkala

Hiski Haukkala (s. 6. syyskuuta 1973 Pori) on suomalainen politiikan tutkija ja virkamies, joka aloitti Ulkopoliittisen instituutin johtajana 1. marraskuuta 2024{{Verkkoviite | Osoite= https://yle.fi/a/74-20114956 | Nimeke=Hiski Haukkala aloittaa Ulkopoliittisen instituutin johtajana marraskuussa. Tehtävä on määräaikainen ja se kestää 5 vuotta. Haukkala työskenteli vuosina 2018 ja 2021–2024 Suomen tasavallan presidentin kansliapäällikkönä. Vuosina 2018–2021 Haukkala oli Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professori. ==Ura== Koulutukseltaan Haukkala on valtiotieteiden tohtori. Aiemmin urallaan hän on työskennellyt muun muassa virkamiehenä ulkoministeriössä ja tutkijana Ulkopoliittisessa instituutissa. Vuosina 2016–2017 Haukkala oli Sauli Niinistön ulkopoliittinen neuvonantaja. Ensimmäisen kerran hän työskenteli tasavallan presidentin kanslian päällikkönä vuonna 2018. Vuonna 2018 Haukkala siirtyi tasavallan presidentin kansliasta Tampereen yliopiston kansainvälisten suhteiden professoriksi. Hän toimi professorina kolme vuotta, kunnes hänet valittiin toistamiseen tasavallan presidentin kansliapäälliköksi toukokuussa 2021. Haukkalan Suomen ulkopolitiikkaa ja suurvaltoja käsittelevä tietokirja Suuren pelin paluu julkaistiin vuonna 2020 (Otava). Kirjassaan hän tukeutuu J. V. Snellmanin valtiofilosofiaan. ==Teokset== * Suomen muuttuvat koordinaatit, Gummerus 2012 ISBN 978-951-20-8791-4 * Suuren pelin paluu, Otava 2020 ISBN 978-951-1-35381-2 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Tasavallan presidentin kanslian kansliapäälliköt Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Konstantin Volkov (jääkiekkomaalivahti)

Konstantin Leonidovitš Volkov (; s. 20. syyskuuta 1997 Murmansk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän edustaa KHL-seura Kunlun Red Staria. Volkovin vahvuuksia ovat Elite Prospectsin mukaan maalialueella sijoittuminen, hanska- ja kilpitorjunnat sekä palautuminen. == Ura == Volkov pelasi kaudella 2014–2015 kolme ottelua SKA-1946:ssa Venäjän nuorten jääkiekkosarjassa torjuntaprosentilla 88,2. Hän siirtyi kesken kauden SKA-Varjagiin Venäjän nuorten kansalliseen jääkiekkosarjaan, jossa hän pelasi 28 ottelua torjuntaprosentilla 90,6. Hän edusti Varjagia myös pudotuspeleissä torjuntaprosentilla 92,8. Kausi 2015–2016 noudatti Volkovilla samaa kaavaa kuin edellinen: hän edusti aluksi SKA-1946:ta 17 ottelussa torjuntaprosentilla 90,2, kunnes siirtyi jälleen Varjagiin, jossa hän pelasi tällä kertaa kuusi ottelua torjuntaprosentilla 92,5. Volkov jatkoi SKA-1946:n edustamista kaudella 2016–2017. Hän pelasi runkosarjassa 36 ottelua torjuntaprosentilla 93,4 sekä pudotuspeleissä torjuntaprosentilla 90,3. Hän voitti sarjan vuoden maalivahdin palkinnon sekä tuli varatuksi NHL-seura Nashville Predatorsiin. Volkov pääsi seuraavalla kaudella edustamaan KHL-seura SKA Pietaria, mutta ei pelannut yhtään peliä, minkä lisäksi hän pelasi aiemmin tutuissa SKA-1946:ssa ja SKA-Varjagissa sekä SKA-Nevassa. Koko kauden runkosarjan keskimääräinen torjuntaprosentti oli 82,3. Volkov pääsi pelaamaan pudotuspelejä SKA-1946:ssa torjuntaprosentilla 93,5. Volkov pelasi vuodet 2018–2021 Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä. Hän edusti kaudella 2018–2019 sekä Sokol Krasnojarskia että Jugra Hanty-Mansijskia. Hän pelasi seuraavat kaksi kautta Jugrassa ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2021. Keväällä 2021 Volkov teki vuoden sopimuksen SM-liigaseura Porin Ässien kanssa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wray

Wray on etu- ja sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: ==Sukunimi== *Christopher A. Wray (s. 1966), Yhdysvaltain liittovaltion poliisin pääjohtaja *Fay Wray (1907–2004), yhdysvaltalainen näyttelijä *Link Wray (1929–2005), muusikko ja rock-kitaroinnin uranuurtaja ==Etunimi== *Wray Downes (1931–2020), kanadalainen jazzpianisti.
Eldridge

Eldridge on etu- ja sukunimi ja voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: ==Sukunimi== *Roy Eldridge, yhdysvaltalainen jazztrumpetisti, orkesterinjohtaja ja laulaja ==Etunimi== *Eldridge Cleaver, yhdysvaltalainen kirjailija ja poliittinen aktivisti.
Harouna Niang

Harouna Niang (s. 1955 Diakalel) on malilainen taloustieteilijä, joka toimi maan teollisuus- ja kauppaministerinä vuosina 2020–2021. Niang suoritti taloustieteiden tutkinnon Algerin yliopistossa vuonna 1978 ja maisterintutkinnon vuonna 1985. Hän työskenteli erilaisissa hallintotehtävissä ja oli pääministeri Soumana Sackon kabinettipäällikkö vuosina 1991–1992. Niang toimi pääsihteerinä teollisuus-, käsityö- ja matkailuministeriössä vuosina 1995–1997 ja teollisuus-, kauppa- ja liikenneministeriössä vuosina 1997–2001. Hän oli toimitusjohtajana Malin vedonlyöntiyhtiössä vuosina 2001–2004 ja Markalan sokeriyhtiössä vuosina 2005–2012. Sen jälkeen hän toimi riippumattomana konsulttina. Niang nimitettiin Moctar Ouanen siirtymäkauden hallituksen teollisuus-, kauppa- ja investointiministeriksi lokakuussa 2020. Hänet valittiin toukokuussa 2021 myös Ouanen toiseen hallitukseen, jonka sotilaat hajottivat parin päivän kuluttua. ==Lähteet== Luokka:Malilaiset taloustieteilijät Luokka:Malilaiset poliitikot Luokka:Ministerit Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alavuden seurakunta

Alavuden seurakunta on luterilainen seurakunta Etelä-Pohjanmaan maakunnassa, Alavuden kunnassa. Seurakunnan pääkirkko on Alavuden kirkko ja vt. kirkkoherrana toimii Rami Niemi. == Historia == Alavuden seurakunta perustettiin alun perin vuonna 1673 erääksi Ilmajoen saarnahuonekunnaksi. Tätä ennen alueella kerrotaan kansanperinteen mukaisesti olleen luonnon temppeli, jossa on pidetty saarnoja. Seurakunnasta tuli kappeliseurakunta vuonna 1701 ja sai ensimmäisen pappinsa vuonna 1707. == Herätysliikkeet == Alavus seurakunta ja erityisesti Töysän alue kuuluu muun Seinäjoen eteläisen ja itäisen alueen tavoin evankelisen herätysliikkeen tukialueeseen. Alavudella on myös kannatusta vanhoillislestadiolaisen suunnalle. == Papisto == Seuraavat henkilöt ovat toimineet Alavuden seurakunnan kappalaisina ja kirkkoherroina: === Alavuden kappeliseurakunta === * 1707–1714: kappalainen Thomas Bethulin * 1722–1732: kappalainen Gabriel Lagus * 1731–1744: kappalainen Josef Ruuth * 1745–1767: kappalainen Johan Kreander * 1768–1788: kappalainen Elias Nibling * 1789–1794: kappalainen Johan Garvolius * 1795–1796: kappalainen Nils Aejmelaeus * 1800–1827: kappalainen Fredrik Sjöstedt * 1827–1834: kappalainen Isak Daniel Forsman === Alavuden seurakunta === * 1837–1846: kirkkoherra Erik Johan Snellman * 1846–1875: kirkkoherra Karl Fredrik Stenbäck * 1878–1891: kirkkoherra Johan Frans Sahlberg * 1893–1940: kirkkoherra Karl August Schroderus * 1942–1952: kirkkoherra Toivo Kansanaho * 1953–1960: kirkkoherra Paavo Jaakko Huida * 1961–1970: kirkkoherra Yrjö Evert Lehtola * 1971–1995: kirkkoherra Vilho Hakala * 1995–2015: kirkkoherra Timo Kumpunen * 2015–2022: kirkkoherra Jussi Peräaho == Katso myös == * Alavuden baptistilähetys * Alavuden helluntaiseurakunta == Lähteet == Luokka:Alavuden seurakunnat Luokka:Lapuan hiippakunnan seurakunnat
Karina Jutila

Karina Jutila on suomalainen politiikan tutkija, joka johtaa E2 Tutkimusta. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori. Jutilan nykyinen puoluekanta ei ole tiedossa. Hän on työskennellyt Markku Kosken eduskunta- avustajana, keskustan eduskuntaryhmän asiantuntijana sekä Matti Vanhasen vuoden 2006 presidentinvaalikampanjassa. Väitöskirjassaan Jutila tarkasteli Suomen Keskustan sisäistä demokratiaa ja puolueen elinten ja jäsenistön roolia päätöksenteossa. Jutila on aiemmin toiminut Suomenmaan ja Kalevan kolumnistina. Lisäksi hän on ollut politiikan kommentaattorina Ylellä. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikan kommentaattorit
Heinar Kipphardt

Heinar Kipphardt (1922 Heidersdorf, Sleesia, Saksa – 1982 München, Länsi- SaksaKipphardt, Heinar, Kalliope Verbund, viitattu 26.5.2021 ) oli saksalainen kirjailija ja dramaturgi. Kipphardt työskenteli 1950–1959 Itä-Berliinissä Deutsches Theaterin päädramaturgina ja asui sen jälkeen Länsi-Saksassa. Hänen näytelmänsä saivat mainetta laajalti ulkomaillakin. Niistä Tapaus Oppenheimer perustuu fyysikko J. Robert Oppenheimerin kuulustelupöytäkirjoihin. Veli Eichmann sijoittuu Adolf Eichmannin viimeiseen vankiselliin. ==Suomennetut teokset== * Tapaus Oppenheimer (In der Sache J. Robert Oppenheimer, 1964), Yleisradiolle suom. ja sov. Jouko Turkka, Helsinki: Yleisradio 1963 * Veli Eichmann (Bruder Eichmann); suomentanut Aira Buffa, Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1983 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Merus Power

Merus Power Oyj on suomalainen yritys, joka valmistaa sähkönlaatu- ja sähkönvarastointiratkaisuja. Merus Power listautui Helsingin pörssin First North -listalle kesäkuussa 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Merus Power Luokka:Suomalaiset First North -yhtiöt
Toivo Group

Toivo Group Oyj on suomalainen asuntosijoitusyhtiö. Toivo Group listautui Helsingin pörssin First North -listalle kesäkuussa 2021. == Historia == Yhtiö perustettiin vuonna 2015 ja aloitti varsinaisen liiketoimintasa tammikuussa 2019. Yhtiön perustivat Asko Myllymäki, Tomi Koivukoski ja Markus Myllymäki. Yhtiö valitsi strategiakseen liiketoimintamallin ”kehitä, rakenna ja omista”. Toivo listautui Helsingin pörssin First North-listalle kesäkuussa 2021. Toivon osakekohtainen listautumishinta oli 2,1 euroa osakkeelle. Ensimmäisen pörssipäivän päätteeksi yhtiön osakekurssi oli 2,546 euroa osakkeelta. Yhtiön osake lähti nousemaan markkinoilla varsin reippaasti. Listautumisen jälkeen Toivo kasvoi reippaasti ja tiedottanut lukuisista uusista hankkeista, rahoituksista ja liiketoiminta-avauksista. Vuonna 2023 Toivo Groupin tulos kuitenkin heikkeni asuntorakentamisen hiipuessa. == Toiminta == Toivo Groupin liiketoimintamallin mukaan Toivo hankkii maa-alueensa itse, kaavoittaa ja suunnittelee ne. Lisäksi Toivo rakentaa kohteet omalla projektijohtourakoinnilla tai rakennuttaa kohteet toisella rakennusliikkeellä. Lopuksi Toivo jättää asunnot omaan taseeseen, vuokraa ja operoi niitä. === Yhteiskuntahankkeet === Toivo hankki vuonna 2019 kerrostalohankkeen Helsingistä, jossa rakennusliike oli ajautunut konkurssiin. Toivo osti kohteen konkurssipesältä, jonka ansiosta hankkeesta asunnon ostaneet saivat osan sijoittamastaan rahasta takaisin. Toivo aloitti vuonna 2021 siirtolapuutarhahankkeen tytäryhtiönsä Kartanon Puutarhayhteisön nimissä. Siirtolapuutarhahankkeessa tulee 54 siirtolapuutarhamökkiä, joihin tulee omat viljelypalstat, yhteistilarakennukset, maakellarit sekä kasvihuoneet. Toivo edistää hankkeen kautta lähiviljelyä, kestävää kehitystä sekä yhteisöllisyyttä. Toivo perusti yhdessä Joel Uussaaren ja Robin Falckin kanssa Nolla Cabins -yhtiön vuonna 2020. Yhtiön rakentaa ja vuokraa Nolla Cabineita, jotka edistävät päästötöntä lähimatkailua sekä kestävää ja kaunista puuarkkitehtuuria. Toivo edistää hankkeen kautta päästötöntä lähimatkailua sekä kaunista muotoilua, rakentamista ja puuarkkitehtuuria. Toivo julkaisi vuonna 2021 valmiin asuntokohteen Helsingin Mellunmäkeen, johon tulee 450 euron vuokra-asuntoja. Asuntoja haki ensimmäisenä päivänä 250 hakijaa. Kohteen näytöillä oli satoja kävijöitä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Toivo Groupin verkkosivut * Asuntoja houkuttelevissa ”mikrosijainneissa” omistava Toivo Group aikoo listautua First Northiin 19.5.2021. Helsingin Sanomat. * Miten vastikään listautunut Toivo Group aikoo pitää mahtimarginaalistaan kiinni? 11.7.2021. Kauppalehti. * Toivo Groupilta muhkea tulosparannus – Ohjeistukseen yltäminen vaatii hyvää suoritusta loppuvuonna Kauppalehti. 11.8.2021. * Kiinteistösijoittaja Toivo Group aikoo listautua pörssiin 19.5.2021 Iltasanomat.fi. * Toivo Group kasvoi reippaasti ja kannattavasti 10.11.2021. Rakennuslehti. Viitattu 3.2.2022. * Toivo Group teki tuhdin tulosparannuksen 11.8.2021. Rakennuslehti. Viitattu 3.2.2022 Luokka:Suomalaiset First North -yhtiöt
System Crasher

System Crasher (tv-esityksessä Systeeminmurskaaja, alk. Systemsprenger) on Nora Fingscheidtin käsikirjoittama ja ohjaama saksalainen draamaelokuva vuodelta 2019. Äitinsä hylkäämästä, laitoksesta toiseen joutuvasta aggressiivisesta tytöstä kertova elokuva palkittiin Berliinin elokuvajuhlilla Hopeisella karhulla. Fingscheidtin ensimmäinen pitkä elokuvaohjaus keräsi kaikkiaan yli 30 elokuva-alan palkintoa. Rankan pääroolin näyttelijä, 11-vuotias Helena Zengel palkittiin Deutscher Filmpreis -gaalassa ja useilla elokuvafestivaaleilla parhaana naisnäyttelijänä.System Crasher, Kino Tapiola. Viitattu 27.5.2021.Systeeminmurskaaja, Yle Areena. Viitattu 27.5.2021.Vilkman, Sanna: System Crasher on lastensuojelupainajainen valkokankaalla – ja se voisi olla totta myös Suomessa, Yle Uutiset 22.11.2019. Viitattu 27.5.2021. Suomessa System Crasher nähtiin kesällä 2019 Sodankylän elokuvajuhlilla, joilla myös ohjaaja Nora Fingscheidt vieraili. Ennen Suomen teatteriensi-iltaa marraskuussa 2019 elokuva esitettiin myös Helsingin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla. Toukokuussa 2021 elokuvan esitti Yle Teema, ja se tuli katsottavaksi elokuun 2021 lopulle asti myös Yle Areenassa nimellä Systeeminmurskaaja. ==Rooleissa== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2019 saksalaiset elokuvat Luokka:Saksalaiset draamaelokuvat
Hans Kirk

Hans Kirk (1898 Hadsund, Tanska – 1962 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen kirjailija. Kirk oli koulutukseltaan juristi, hän työskenteli toimittajana ja kirjoitti kritiikkiä sosialistisiin ja kulttuuriradikaaleihin lehtiin, vuosina 1933–1941 Arbejderbladetiin. Hän oli pidätettynä toisen maailmansodan aikana Saksan miehittäessä Tanskaa. Sen jälkeen vuodesta 1945 hän toimi Land og Folk -lehdessä. Hänen näkemyksensä mukaan taide on aina poliittista. Hänen teemojaan on hallitsevien ja hallittujen välinen ristiriita. Kirkin esikoisromaani Kalastajat (Fiskerne) ilmestyi 1928. Sen aiheena on uskonnollinen Indre Mission -liike. Runoilija Otto Gelsted on haudattu samaan hautaan kuin Hans Kirk.Otto Gelsted, (paina: "vis mere") Danske film, viitattu 27.5.2021 He olivat elinikäisiä ystävyksiä.Jörg Seidel, Otto Gelsted, Hanskirk.de, viitattu 27.5.2021 ==Suomennetut teokset== * Kalastajat (Fiskerne); suom. Eija Palsbo, Helsinki: Kirjapaja 1957 * Kalastajat (Fiskerne); suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Helsinki: Tammi 1981 ISBN 951-30-4266-9 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet