EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bežtan kieli

Bežtan kieli (bežtaksi bežkalas mic) on bežtalaisten puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Bežtan osa-alueen Bežtan, Tljadalin ja Hašarhotan kylissä. Bežtalaisia on muuttanut myös eräille muille Dagestanin paikkakunnille, Georgian Qvarelin piirikuntaan sekä itäiseen Turkkiin. 1990-luvulla bežtan puhujia arvioitiin olleen noin 10 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 6 500 kielen puhujaa, joista lähes kaikki Dagestanissa. Aiemmissa väestönlaskennoissa bežtalaisia on pidetty avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 6 100 bežtan puhujaa. Bežta kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jossa se muodostaa hunzibin kanssa oman ryhmänsä. Kielen sanastoon ja osittain myös fonetiikkaan ja morfologiaan ovat vaikuttaneet avaari ja georgia. Paikallismurteita on kolme. Bežta toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Eräät osaavat myös georgiaa. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Botlihin kieli

Botlihin kieli (botlihiksi буйхaлъи мицIцIи, buihałi mic’c’i tai буйхaдaлъи мицIцIи, buihadałi mic’c’i) on botlihien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin Botlihin ja Miarsun kylissä. 1990-luvulla botlihin puhujia arvioitiin olleen noin 3 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 90 botlihin puhujaa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki botlihit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 206 botlihin puhujaa. Botlih kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on godoberi. Molemmissa kylissä puhutaan omaa murretta, joiden väliset erot ovat lähinnä äänteellisiä. Avaari on vaikuttanut voimakkaasti kielen fonetiikkaan, morfologiaan ja sanastoon. Botlih toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Avaari toimii osin myös suullisen kansanperinteen kielenä. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Buduhin kieli

Buduhin kieli (buduhiksi будад мез, budad mez) on buduhien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Buduhin kylässä sekä eräissä lähikylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan noin 5 000 henkeä. Buduh kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään. Sillä ei ole murrejakoa. Sitä käytetään vain kotikielenä. Kirjakielenään buduhit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen sanastoon. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet
Ligurianmeri

Ligurianmeri on Välimeren länsiosan pohjoisin perukka, Korsikan pohjoispuolella. Se on saanut nimensä italialaisesta Ligurian maakunnasta. Meri rajoittuu Italiaan, Ranskaan ja Monacoon pohjoisessa, Tyrrhenanmereen kaakossa ja Välimeren läntiseen altaaseen lännessä. Genova on alueen huomattavin kaupunki. Luoteisrannikko on huomattava alueellisesta kauneudestaan ja suosiollisesta ilmastostaan. Genovanlahti on Liguianmeren pohjoisin osa. Arno-joki laskee idästä tähän mereen ja samoin kuin monet muutkin Apenniineilta alkavat joet. Genovan satamat, La Spezia ja Livorno ovat sen kivikkoisella rannikolla. Meri saavuttaa Korsikan pohjoispuolella jopa 2 850 metrin syvyyden. Meren nimi on italiaksi "Mar Ligure" ja ranskaksi "Mer Ligurienne". ==Suojelu== Suojellakseen Ligurianmerellä esiintyviä valas- ja delfiinilajeja (pyöriäisiä ei löydy tältä alueelta) meren rantavaltiot tekivät siitä erityissuojelukohteen vuonna 1999. Kansainvälinen Ligurianmeren valaiden suojelualue kattaa nyt 84 000 km² aluevesiä ja kansainvälisiä vesiä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italian ja Ranskan raja Luokka:Italian merialueet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit Luokka:Välimeri
Godoberin kieli

Godoberin kieli (godoberiksi гъибдилIи мицци, hibdiłi micci) on godoberien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Botlihin piirin Godoberin ja Zibirhalin kylissä. Osa godobereistä on muuttanut Hasavjurtin piirin Teretšnajan kylään. 1990-luvulla godoberin puhujia arvioitiin olleen noin 2,5–3 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 103 godoberin puhujaa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki godoberit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 128 godoberin puhujaa. Godoberi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Molemmissa kylissä puhutaan omaa murretta, joiden väliset erot ovat lähinnä äänteellisiä. Avaari on vaikuttanut voimakkaasti kielen sanastoon ja osin myös fonetiikkaan ja morfologiaan. Godoberi toimii ainoastaan suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Hinalugin kieli

Hinalugin kieli (hinalugiksi кeтш мицI, ketš mic’ tai каьтш мицI, kätš mic’) on hinalugien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Xınalıqin kylässä. 1970-luvulla puhujia arvioitiin olleen noin 3 000 henkeä. Hinalug kuuluu dagestanilaisen kieliryhmään, jossa se muodostaa erillisen alaryhmänsä. Eniten yhteisiä piirteitä sillä on lezgiläisten kielten kanssa. Kielellä ei ole murrejakoa. Sitä puhutaan vain kotikielenä. Kirjakielenään hinalugit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen rakenteeseen. 1990-luvulla Bakussa ilmestyi hinalugirunoilija Ragim Alkasin teoksia. Hinalugin kieltä on yritetty opettaa myös koulussa. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet
Hinuhin kieli

Hinuhin eli ginuhin kieli (hinuhiksi гьинузас мец, hinuzas mec) on hinuhien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Ginuhin kylässä. Osa hinuheista on muuttanut Kizljarin piirin Monastyrskojen kylään, Babajurtin piiriin ja Mahatškalan kaupunkiin. 1990-luvulla hinuhin puhujia arvioitiin olevan yli 400 henkeä. Vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 548 kielen puhujaa, joista 522 Dagestanissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain viisi hinuhin puhujaa. Hinuh kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on dido. Kieli toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään hinuhit käyttävät avaaria ja venäjää. Huomattava osa osaa myös didoa ja bežtaa. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Hunzibin kieli

Hunzibin eli gunzibin kieli (hunzibiksi гьонкьодалас мыц, gonkodalas myc) on hunzibien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Tsuntan piirin Gunzibin, Nahadan ja Garbutlin kylissä sekä Kiziljurtin piirin Novostalskin kylässä, jonne vuonna 1955 siirtyi osa aikaisemmin Tšetšeno- Ingušetian alueelle asutetuista hunzibeista. 1990-luvulla hunzibin puhujia arvioitiin olleen yli 800 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 1 800 kielen puhujaa, joista lähes kaikki Dagestanissa. Aiemmissa väestönlaskennoissa hunzibeja on pidetty avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1000 hunzibin puhujaa. Hunzib kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jossa se muodostaa bežtan kanssa erillisen itäisen ryhmän. Kielen sanastoon ja osittain myös fonetiikkaan on vaikuttanut erityisesti avaari. Murrejakoa ei ole. Hunzib toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Suurin osa osaa myös bežtaa ja eräät georgiaa. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Hvaršin kieli

Hvaršin kieli on hvaršien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirin muutamissa kylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan hieman yli 1 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 1 900 hvaršin puhujaa, joista vain 538 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella valtaosa hvaršeista pitää itseään etnisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 1 700 hvaršin puhujaa. Hvarši kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään, jonka sisälle se muodostaa didon ja hinuhin kanssa erillisen läntisen alaryhmän. Kieli jakautuu toisistaan voimakkaasti poikkeaviin Hvaršin kylän ja Inhokvarin murteisiin, joita voidaan pitää myös erillisinä kielinä. Inhokvarin murteessa on neljä paikallismurretta. Hvarši toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään hvaršit käyttävät avaaria ja venäjää. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Karatan kieli

Karatan kieli (karataksi кIкIирлIи мaцIцIи, k’k’irl’i mac’c’i) on karatalaisten puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Ahvahin piirin kylissä sekä Hasavjurtin piirin Siuhissa, jonka asukkaat ovat peräisin vuoriston samannimisestä kylästä. Nimitys karata perustuu Ahvahin piirin samannimiseen keskuskylään. 1990-luvulla karatan puhujia arvioitiin olleen noin 5 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 6 600 karatan puhujaa, joista 6 500 asui Dagestanissa. Kansallisuudeltaan karatalaisia oli 6 100. Väestönlaskennan tulosten perusteella osa puhujista pitää itseään avaareina, mutta määrä on huomattavasti pienempi kuin useimmilla muilla pienillä sukukansoilla. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on vain 255 karatan puhujaa. Karata kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kielessä on kaksi murretta. Varsinaiskarata jakautuu edelleen useisiin paikallismurteisiin. Tokitan murretta puhutaan vain yhdessä kylässä, ja se poikkeaa huomattavasti varsinaiskaratasta. Karata toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. Avaariksi kirjoittava kirjailija Mašidat Gairbekova on kotoisin Karatasta. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Tindin kieli

Tindin kieli (tindiksi idarab micci) on tindien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirin muutamissa kylissä. Suuri osa tindeistä on muuttanut Dagestanin tasangon uudiskyliin sekä tasavallan kaupunkeihin ja muualle Venäjälle. Vuonna 1967 tindejä arvioitiin olleen 5–6 tuhatta henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin kuitenkin vain 616 tindin puhujaa, joista 579 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki tindit pitävät itseään etnisesti ja kielellisesti avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 2 200 tindin puhujaa. Tindi kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Murteita on kaksi. Niiden erot ovat lähinnä foneettisia ja morfologisia, eivätkä ne haittaa ymmärtämistä. Tindi toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Tšamalalin kieli

Tšamalalin eli tšamalin kieli (tšamaliksi цIамалалдуб мицIцI, c’amalaldub mic’c’) on tšamalien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsumadan piirissä Andijskoje Koisu -joen vasemman rannan kylissä sekä Tšetšeniassa Kenhinkajoen laakson kylissä. Tšamaleja on muuttanut myös Dagestanin tasangon uudiskyliin sekä tasavallan kaupunkeihin ja muualle Venäjälle. 1990-luvulla tšamaleja arvioitiin olleen 5–6 tuhatta. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 2 400 tšamalin puhujaa, joista vain 354 asui Dagestanissa. Väestönlaskennan tulosten perusteella lähes kaikki tšamalit pitävät itseään avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 500 tšamalalin puhujaa. Tšamal kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän andilaiseen alaryhmään. Kielen rakenteeseen on vaikuttanut voimakkaasti avaari. Murteita on kaksi, joista toinen on lähellä godoberiä. Tšamal toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielenään puhujat käyttävät avaaria ja venäjää. == Lähteet == Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
HSO-sihteeri

HSO-sihteeri on kauppaopiston ja kauppakorkeakoulun tutkintojen väliin sijoittuva alin korkea-asteen tutkinto, joka tarkoitettu vain ylioppilastutkinnon suorittaneille ja jonka saattoi suorittaa Helsingin Sihteeriopistossa (HSO). Kannatusyhdistyspohjaisen oppilaitoksen ylioppilaskunta HSOY ry toimii edelleen HAAGA-HELIA ammattikorkeakoulun assistenttiopiskelijoiden ainejärjestönä. Helsingin Sihteeriopisto perustettiin vuonna 1967 ja toimi alkuaikoina ensin Sturenkadulla. HSO- sihteerit ry, nykyisin Skilla ry, perustettiin vuonna 1970 palvelemaan Helsingin Sihteeriopistosta valmistuneita sihteereitä. Ammattikorkeakoulu- uudistuksen yhteydessä vuonna 1992 Sihteeriopistosta tuli osa Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu Heliaa, ja HSO-sihteerien tutkintonimike muuttui tradenomiksi. Vuonna 1991 perustettu Haaga Instituutin ammattikorkeakoulu ja Helsingin liiketalouden ammattikorkeakoulu fuusioitiin vuoden 2007 alusta lähtien,Haaga-Helian juuret, Haaga-Helia ja yhdistynyt koulu toimii nykyisin Haaga-Helia ammattikorkeakouluna. Koulutusohjelma oli vuoteen 2020 asti nimeltään Johdon assistenttityön ja kielten koulutusohjelma, ja se oli sekä suomen- että englanninkielinen. Mikäli näistä kulutusohjelmista valmistuva henkilö on Skilla ry:n jäsen, voi hän käyttää nimikettä "tradenomi, HSO". ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Skilla ry HSOY ry Luokka:Tutkinnot
Krytsin kieli

Kryzin eli krytsin kieli (kryziksi кърыцIаь мез, qryc’ä mez) on kryzien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Azerbaidžanin Quban piirin Kryzin kylässä ja sen lähikylissä sekä eräissä muissa Pohjois-Azerbaidžanin kylissä. 1990-luvulla puhujia arvioitiin olevan noin 8 000 henkeä. Kryz kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään. Se jakautuu neljään murteeseen. Kryziä käytetään vain kotikielenä. Kirjakielenään kryzit käyttävät azeria, joka on vaikuttanut voimakkaasti kielen rakenteeseen. Paikoitellen kryzit osaavat myös lezgiä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * John M. Clifton, Janfer Mak, Gabriela Deckinga, Laura Lucht, and Calvin Tiessen: The Sociolinguistic Situation of the Kryz in Azerbaijan (SIL International, 2005) Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet
Aleksei Brusilov

Aleksei Aleksejevitš Brusilov (, 1. syyskuuta 1853 Tbilisi – 17. maaliskuuta 1926 Moskova) oli venäläinen ratsuväenkenraali, joka toimi Venäjän armeijan ylipäällikkönä ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917. Ollessaan vuonna 1916 Venäjän lounaisrintaman komentajana hän määräsi niin sanotun Brusilovin hyökkäyksen. Brusilov aloitti Venäjän 8. armeijan komentajana vuonna 1914, ja hänestä tuli kesäkuussa 1916 Nikolai Ivanovin seuraaja koko lounaisrintaman komentajana siksi, että hänellä oli tarjota hyökkäyssuunnitelma. Kenraalit Aleksei Evert ja Aleksei Kuropatkin olivat pitäneet parempana jäädä vain puolustusasemiin, vaikka Venäjää lainoittanut ja tukenut Ranska pyysi toista hyökkäystä itärintamalla pääasiassa Itävalta-Unkarin joukkoja vastaan, jotta Saksan olisi pakko luopua Verdunia vastaan kohdistetusta hyökkäyksestä ja Ranskan tilanne siten helpottuisi. Brusilovin hyökkäys toteutettiin 4. kesäkuuta – 20. syyskuuta 1916, minkä jälkeen keskusvaltojen puolella Paul von Hindenburg sai rintaman vakiintumaan. Vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana Brusilov kannatti Nikolai II:n vallasta luopumista, ja Venäjän väliaikainen hallitus nimitti hänet sen jälkeen koko Venäjän armeijan komentajaksi. Brusilov suunnitteli yhdessä Aleksandr Kerenskin kanssa vuonna 1917 suoritetun Kerenskin hyökkäyksen, jota kutsutaan harvemmin myös Brusilovin toiseksi hyökkäykseksi. Bolševikkien otettua vallan väliaikaiselta hallitukselta ja vallan jakauduttua eri kenraaleille Brusilov odotti vuoteen 1920, kunnes tarjoutui neuvostohallinnon palvelukseen. Hän johti vuonna 1920 sota-asiain sekä ulkoasian kansankomissaarin Lev Trotskin alaisuudessa puna- armeijan hyökkäystä Varsovaa kohti puolalaisia vastaan. == Aiheesta muualla == * Projekt Hronosin Brusilovista kertova biografia venäjäksi Luokka:Venäläiset kenraalit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Pääkaupunkiseudun Junakalusto

Pääkaupunkiseudun Junakalusto Oy () on VR:n ja neljän HSL-kaupungin perustama helsinkiläinen junakalustoyhtiö. Sen on tarkoitus hankkia, omistaa ja hallinnoida pääkaupunkiseudun lähiliikenteeseen tarvittavaa uutta junakalustoa. Yhtiön toiminta käynnistyi vuoden 2004 alkupuolella. Kaupparekisteriin se merkittiin 3. maaliskuuta 2004. Helsinki omistaa osakeyhtiöstä 49,5, Vantaa 27,5, Espoo 19,5 ja Kauniainen 3,5 prosenttia.Junakalusto Oy:n organisaatio Aiemmin VR omisti yhtiöstä 35 prosenttia, mutta myi osuutensa vuoden 2017 aikana. ==Uudet junat== thumb|300px|Sm5 vanhemmassa, vihersinisessä värityksessä Tarjouspyynnöt uusista junista kalustoyhtiö lähetti syyskuussa 2005, ja päätös kaluston valmistajasta tehtiin elokuun lopussa 2006. Yhtiö päätyi tilaamaan sveitsiläiseltä Stadler Raililta 32 nelivaunuista Flirt-junaa, jotka saivat kalustotunnuksen Sm5. Junat toimitettiin vuosina 2009–2014.Junakalusto Oy:n tiedote Joulukuussa 2011 Junakalusto Oy tilasi Stadler Raililta vielä yhdeksän yksikköä lisää, jolloin tilattujen runkojen lukumäärä oli yhteensä 41.Junakalusto Oy:n tiedote Yhtiön perustaminen liittyy läheisesti pääkaupunkiseudun junaliikenteen sopimuskäytännön uudistamiseen. Nykyisestä kalustosta liikenteen tilaaja, HSL, maksaa VR:lle kalustokorvausta ja liikennöintikorvausta. Sopimuskäytäntöä haluttiin uudistaa, jotta voidaan taata kustannusten läpinäkyvyys. Liikenteen hoidosta, nykykaluston käytöstä ja kaluston huollosta haluttiin tehdä erilliset sopimukset. YTV:n ja VR:n syksyllä 2005 solmima uusi sopimus junaliikenteen hoidosta tuli voimaan vuoden 2006 alusta. Junien hankinnasta vastaava junakalustoyhtiö vuokraa ne liikennettä hoitavalle liikennöitsijälle, jonka tehtävänä on suorittaa HSL:n tilaama liikenne. Kalustoyhtiö hoitaa myös hankinnassa tarvittavan rahoituksen ja kaluston huollon. HSL kuitenkin määrittelee tarvittavan kaluston määrän. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yrityksen kotisivu * Tarjouspyyntö uusista junista sivuilla 11–12 (vaatii kirjautumisen) Luokka:Rautatiekalustoyhtiöt Luokka:Helsingin seudun lähijunaliikenne
Psyyke

Psyykellä (, psykhē) eli sielulla tarkoitetaan usein eri yhteyksissä eri asioita. Psyykellä ajatellaan myös olevan eri osia tai osa-alueita, kuten esim. havainnointi, kognitio ja emootiot. Yleisesti sillä tarkoitetaan sielua tai mieltä. Psyykeä tai mieltä ja sen osia tutkivaa tiedettä kutsutaan nimellä psykologia. Psykologiassa sielun ajatellaan olevan pitkälti yhtenevä tietoisuuden kanssa, ja sillä ajatellaan olevan kiinteimmin yhteys aivojen toimintoihin ja osiin. Keskustelu aivoista ja tietoisuudesta onkin pitkälti korvannut puheen sielusta nykyaikana. Joissakin ajattelusuuntauksissa sielusta puhuttaessa korostetaan sen erillisyyttä ruumiista. Filosofiassa puhutaan tästä kartesiolaisena dualismina. ==Katso myös== *Mielenterveys *Puolustusmekanismi == Kirjallisuutta == * * * * * Sandström, Marita: Psyyke ja aivotoiminta : neurofysiologinen näkökulma. Helsinki : WSOYpro, 2010. Luokka:Psykologia Luokka:Mielenfilosofia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kartesiolaisuus

Kartesiolaisuus tarkoittaa René Descartesista alkunsa saanutta filosofiaa, joka ilmeni erityisesti tietoteoriassa sekä näkemyksessä nähdä mieli/sielu ja ruumis niiden "substantiaalisen yhteyden" vuoksi toisiinsa vahvasti sekoittuneina ja toisensa kanssa vuorovaikutuksessa olevina, siitä huolimatta, että ne voitiin metafysiikassa erottaa selvästi toisistaan (kartesiolainen dualismi). Nimitys tulee Descartesin latinankielisestä nimestä Cartesius. Kartesiolaisuudella on ollut vahva vaikutus tieteeseen. == Kartesiolaisia filosofeja == * Antoine Arnauld (1612–1694) * Balthasar Bekker (1634–1698) * Johannes Clauberg (1622–1665) * René Descartes (1596–1650) * Michelangelo Fardella (1650–1718) * Antoine Le Grand (1629–1699) * Adriaan Hereboord (1614–1659) * Pierre-Sylvain Régis (1632–1707) * Henricus Regius (1598–1679) * Jacques Rohault (1618–1672) * Christopher Wittich (1625–1687) * Edmond Pourchot (1651–1734) == Katso myös == * Kartesiolainen kielitiede * Kartesiolainen teatteri == Lähteet == *
PAKK

PAKK voi tarkoittaa seuraavia: *Poliisiammattikorkeakoulu *Porin aikuiskoulutuskeskus *Paimion ammatillinen aikuiskoulutuskeskus *pakkaus(ta), lyhenne pakk == Lähteet ==
Haltialan kotieläintila

Haltialan kotieläintila on Helsingin kaupungin omistama kaupunkilaisten virkistys- ja opetuskäyttöön tarkoitettu maatila ja kotieläinpiha. Tilan varsinainen tehtävä on pitää vuosisatoja viljellyt pellot edelleen viljelykäytössä. Tila sijaitsee Tuomarinkylän Haltialassa, Vantaan Kartanonkoskesta katsoen toisella puolella Vantaanjokea. Tilalla vierailu on maksutonta. == Historia == Haltialan tilalla on historiaa 1500-luvulta lähtien, alueen pellot ovat olleet viljeltyinä yhtäjaksoisesti keskiajalta asti. Alueella on aikanaan harjoitettu myös laivanrakennusta ja siellä sijaitsi vauras talonpoikaiskylä. Haltialan kartanon ja tilan omisti vuodesta 1870 maanviljelysneuvos Jakob Kavaleff, joka rakennutti tilalle koepuutarhan. Puutarhassa viljeltiin yli sataa perunalajiketta, ja sinne tuotiin ulkomailta puiden siemeniä, joita Kavaleff istutti Haltialan alueelle. Laajimmillaan tilan koko oli 770 hehtaaria. Kavaleff myi tilan Helsingin kaupungille vuonna 1934. Kauppakirja sisälsi kuitenkin sen, että hänen sukunsa sai asua Haltialassa sekä Tuomarinkylän päärakennuksessa 1950-luvulle saakka. Suurin osa Haltialan metsästä hakattiin sota-aikana 1940-luvulla hätähakkuina polttopuuksi. Tilalle kuulunutta maata on myös myyty Tammiston ja Pakilan omakotitaloalueiksi. Tilan kaksikerroksinen kartanorakennus tuhoutui pitkälti tulipaloissa 1950-luvulla, ja se päätettiin purkaa seuraavalla vuosikymmenellä. ==Toiminnat tilalla== Tilalla on lehmiä, lampaita, kanoja ja kesäisin myös sikoja sekä joskus vuohia. Vuonna 2020 tilalla pidettiin kolmea lehmärotua: Aberdeen-Angusta, ylämaankarjaa ja herefordia. Lehmät ulkoilevat ympäri vuoden. Lampaat ovat suomenlampaita ja kanat maatiaiskanoja, ja ne viettävät talvet sisätiloissa. Kesällä tilan laitumilla lomailevat myös Helsingin poliisin hevoset. Tilalla viljellään myös perinnekasveja. Maatilalla järjestetään erilaisia tapahtumia, muun muassa joulun aikaan seurakunta on järjestänyt lampolassa joulukuvaelman. Tilalla on ollut myös rekiajelua ja kesätapahtumia, kuten rivitanssi-iltoja. Alueella on kahvila-ravintola Wanha Pehtoori ja leikkipuisto. Vuodesta 2000 lähtien Wanha Pehtoori on järjestänyt jokakesäiset Haltiala Hayride -bileet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Haltialan kotieläintila *Haltiala Lapsiperheiden retkioppaassa *Haltialan kierros Helsingin kaupunki *Haltiala Helsingin kaupungin rakennusvirasto Luokka:Suomen maatilat Luokka:Helsingin nähtävyydet Luokka:Tuomarinkylä Luokka:Suomen kotieläinpuistot
Cauchyn integraalikaava

Cauchyn integraalikaava on funktioteorian tulos, jolla pystyy laskemaan analyyttisen funktion arvon annetun alueen sisäpisteissä, jos funktion arvot tunnetaan alueen reunalla. Formaalisti: Olkoon f analyyttinen alueessa A ja D kiekko, jonka sulkeuma sisältyy A:han. Tällöin kaikilla z\in D f(z)=\frac{1}{2\pi i}\oint_{\partial D}\frac{f(\xi)}{\xi-z} d\xi. Cauchyn integraalikaavasta seuraa, että analyyttinen funktio on äärettömän monta kertaa derivoituva. n:nnelle derivaatalle voidaan johtaa esitys f^{(n)}(z) = {n! \over 2\pi i} \oint_{\partial D} {f(\xi) \over (\xi-z)^{n+1}}\, d\xi. Näitä kaavoja voidaan käyttää hyväksi residylauseen todistamisessa. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Funktionaalianalyysi Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Residylause

Residylause on funktioteoriassa tulos, jonka avulla voidaan määrittää annetun funktion määrättyjä integraaleja. Sen mukaan jos funktio f on analyyttinen alueessa A pisteitä z_1,z_2,\ldots,z_n lukuun ottamatta ja jos \gamma on nollahomotooppinen polku A:ssa, joka ei kulje pisteiden z_1,z_2,\ldots,z_n kautta, on :\int_\gamma f(z)dz=2\pi i \sum_{k=1}^n Res(f,z_k), missä res(f,zk) on funktion f residy pisteessä zk. == Lähteet == Luokka:Funktionaalianalyysi
Punainen neilikka

Punainen neilikka () on paronitar Emmuska Orczyn luoma kuvitteellinen hahmo, englantilainen aatelismies, joka pelastaa ranskalaisia aatelisia Ranskan vallankumouksen aikana. Hänen oikea nimensä on Percy Blakeney, ja häntä pidetään usein ensimmäisenä supersankarina, jolla oli salainen henkilöllisyys. Nimi viittaa Ranskan kuningasmielisiin, joiden kukkasymboli oli vallankumousvuosina punainen neilikka. Scarlet Pimpernel ei tosin tarkoita neilikkaa vaan toista kukkaa, puna-alpia eli peltopunkaa. Sarjan ensimmäinen romaani ilmestyi Britanniassa 1905, se suomennettiin ensi kerran vuonna 1916 nimellä Vallankumousvuosilta, pakolaisromaani. Suomentaja oli Armida Enckell ja kustantaja Gummerus. == Punainen neilikka -romaanit == *Punainen neilikka, 1905 (The Scarlet Pimpernel, suom. 1916 nimellä Vallankumousvuosilta, 1919 nimellä Tulipunainen neilikka, 1935 nykyisellä nimellä) *Minä tahdon kostaa, 1906 (I Will Repay, suom. 1919) *The Elusive Pimpernel, 1908 (ei suomennettu) *Eldorado : Punaisen neilikan seikkailuja, 1913 (Eldorado, suom. Aune Suomalainen 1938) *Lord Tony’s Wife, 1917 (ei suomennettu) *Punaisen Neilikan liitto, 1919, novellikokoelma (The League of the Scarlet Pimpernel, suom. 1939) *Punaisen Neilikan voitto, 1922 (The Triumph of the Scarlet Pimpernel, suom. Helmi Krohn 1940) *Punaisen neilikan kaksintaistelu, 1927 (Sir Percy Hits Back, suom. 1935) *Adventures of the Scarlet Pimpernel, 1929, novellikokoelma (ei suomennettu) *A Child of the Revolution, 1932 (ei suomennettu) *Punaisen Neilikan urotyö, 1933 (The Way of the Scarlet Pimpernel, suom. 1938) *Punaisen Neilikan perintö, 1936 (Sir Percy Leads the Band, suom. Helmi Krohn 1941) *Mam’zelle Guillotine, 1940 (ei suomennettu) ==Elokuvasovituksia== Punaisen neilikan tarinoista on tehty kymmeniä elokuva- ja tv-sovituksia. Niistä tunnetuimpia ovat: * Punainen neilikka (1934), nimiosassa Leslie Howard, ohjaaja Harold Young. * Pettävä Punainen neilikka (1950), nimiosassa David Niven, ohjaaja Michael Powell. * The Scarlet Pimpernel (1982), televisioelokuva, pääosissa Anthony Andrews, Jane Seymour ja Ian McKellen. * Punainen neilikka (1999), tv-minisarja, pääosissa Richard E. Grant, Elizabeth McGovern ja Martin Shaw. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Site for eTexts for most of the sequels * IMDB link to Scarlet Pimpernel movies * SJ Games: GURPS Scarlet Pimpernel Punainen neilikka -romaanit ovat vapautuneet tekijänoikeuksien suojasta ja joitakin niistä on kokonaan ladattavissa tästä: * Tulipunainen neilikka (Projekti Lönnrot) * Minä tahdon kostaa (Projekti Lönnrot) * Punaisen neilikan kaksintaistelu (Projekti Lönnrot) * Punaisen Neilikan urotyö (Projekti Lönnrot) * The Scarlet Pimpernel (Standard Ebooks) * I Will Repay (Standard Ebooks) * The Elusive Pimpernel (Standard Ebooks) * El Dorado (Standard Ebooks) * Lord Tony's Wife (Standard Ebooks) * The League of the Scarlet Pimpernel (Standard Ebooks) * The Triumph of the Scarlet Pimpernel (Standard Ebooks) * Sir Percy Hits Back (Standard Ebooks) Luokka:Kirjallisuuden henkilöhahmot Luokka:Kuvitteelliset miekkailijat
Kaarina Staudinger-Loppukaarre

Kaarina Staudinger-Loppukaarre (10. lokakuuta 1911 Haapavesi – 1. maaliskuuta 2013 Savonlinna) oli suomalainen taidemaalari ja omaperäinen mystikko. Hänet tunnetaan varsinkin mielikuvitusolentoja, olevaisia esittävistä töistään. Olevaiset ovat salaperäisiä olentoja, jotka ovat esimerkiksi ihmisen, linnun tai muun eliön hahmossa. Olevaiset asuvat omassa maailmassaan. Staudinger- Loppukaarre piirsi olevaisia jo lapsena. Staudinger-Loppukaarre ei omien sanojensa mukaan osannut piirtää kouluoppien mukaan, vaan hänen taitonsa ja näyt olevaisista tulivat hänen sisältään. == Elämä == Staudinger-Loppukaarre aloitti opintiensä vuonna 1918 Haapaveden kansakoulussa ja opiskeli Haapaveden kotitalousopistossa. Hän aloitti 22-vuotiaana opiskelun kartanpiirtäjäkurssilla Helsingissä. Sen jälkeen hän toimi kartanpiirtäjänä. Sotavuodet Staudinger-Loppukaarre toimi lottana kansanhuollon palveluksessa eri paikkakunnilla Pohjois-Savossa. Hän avioitui 1945 ja aloitti perhe- ja työelämän Kiuruvedellä. Sotien jälkeen Staudinger-Loppukaarre jatkoi taideopintoja Kiuruveden kansalaisopistossa. Maalaaminen oli ollut siihen asti säännöllistä arjen ja työn ohella. Vuosien myötä maalaamisesta tuli kuitenkin sisäinen palo ja pakko, sekä lopulta elämäntyö. Vuonna 1974 Staudinger- Loppukaarre muutti Savonlinnaan, jossa hän uppoutui maalaamiseen täysipainoisesti, ajoin jopa ammattimaisesti. == Taide == Ensimmäisen kerran Staudinger-Loppukaarteen töitä oli julkisesti esillä Kiuruveden kansalaisopiston kevätnäyttelyssä vuonna 1967. Yhteis- ja yksityisnäyttelyitä karttui kaikkiaan noin 200. Staudinger-Loppukaarre sai kutsun Suomen nykytaiteen museon ja Maaseudun Sivistysliiton Kiasmassa järjestämään kansainväliseen ITE-taiteen näyttelyyn vuonna 2005. Sen jälkeen hänen töitään oli kotimaan lisäksi kutsunäyttelyissä Moskovassa ja Bratislavassa sekä yksityisnäyttelyissä useissa maissa Euroopassa ja Meksikossa. Kaarina Staudinger-Loppukaarteen teoksia on mm. Maaseudun Sivistysliiton ITE-taiteen kokoelmassa. Hän maalasi ensisijaisesti itselleen, vapaana opeista ja vaatimuksista. Viivan tarkkuus, värien taju ja omintakeinen tekniikka synnyttivät maailmoja, joissa hän koki itse olevansa mukana. Staudinger- Loppukaarre maalasi elämänsä loppuun asti lähes poikkeksetta joka yö ja korkeasta iästä huolimatta hänet tapasi näyttelyidensä avajaisissa. Elinvoimaista taiteilijaa kuvailtiin yhdeksi maailman vanhimmista aktiivisista taiteilijoista. Kaarina Staudinger-Loppukaarre kuoli kotonaan Savonlinnassa 101-vuotiaana maaliskuun alussa vuonna 2013. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset visionaariset taiteilijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Residy

Analyyttisen funktion f(z) residyllä tarkoitetaan f:n Laurentin sarjan :f(z)=\sum_{k=-\infty}^\infty a_kz^k termin z^{-1} kerrointa a_{-1}. Residyjen hyödyllisyys tulee näkyviin integraaleja laskettaessa. Tätä menetelmää kutsutaan residylauseeksi. == Lähteet == Luokka:Funktionaalianalyysi
Ninotsmindan piirikunta

Ninotsmindan piirikunta () on piirikunta Samtskhe-Džavakhetin hallintoalueella Georgian eteläosassa. Piirikunnassa on noin 24 491 asukasta (2014) ja sen pinta-ala on 1 354 neliökilometriä. Valtaosa piirikunnan asukkaista on armenialaisia. Vuoden 2014 väestönlaskennassa he muodostivat 94,98 prosenttia Ninotsmindan väkiluvusta, georgialaisia oli 4,20 prosenttia ja venäläisiä 0,75 prosenttia.georgia-ethnic-2014 Piirikunnan keskus on Ninotsmindan kaupunki, jossa asukkaita on noin 8 000. Ninotsminda oli aiemmin nimeltään Bogdanovka (). Se sai nimensä venäläisiltä duhoboreilta, joita muutti alueelle 1840-luvulta alkaen. Ninotsmindan piirikuntaan syntyi myös kahdeksan muuta duhobor-kylää. Valtaosa alueen venäläisistä asukkaista on kuitenkin muuttanut pois Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Piirikunta kuuluu historialliseen Džavakhetin alueeseen. Se sijaitsee Armenian rajalla noin 2 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Tbilisin ja Akhalkalakin välinen rautatie kulkee alueen läpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian piirikunnat Luokka:Samtskhe-Džavakheti
Harpoon (pelisarja)

Harpoon on Larry Bondin kehittämä todenmukaisuuteen pyrkivä meri- ja ilmasodankäyntiin keskittyvä strategiapeli. Peli oli alun perin miniatyyripeli, mutta siitä on tehty useita tietokonepeliversioita. ==Lautapeli== Bond kehitti Harpoon-lautapelin olleessaan komennuksella USS McKean -aluksella. Bond kehitti pelin luokittelemattomaksi ja yksinkertaistetuksi peliksi, jota upseerit voisivat käyttää epävirallisesti koulutusapuna. Bond julkaisi pelin kaupallisesti ja sai yhteydenoton Tom Clancyltä, jonka kanssa tämä ystävystyi. Adventure Games -yhtiö julkaisi ensimmäisen version Larry Bondin Harpoonista lautapelinä 1979. Tätä seurasi toinen versio vuonna 1984. Kolmannen version julkaisi GDW vuonna 1986. Vuonna 1984 Tom Clancy julkaisi kirjan Punaisen lokakuun metsästys, jonka teossa hän oli käyttänyt muun muassa lautapelistä löytynyttä tietoa apunaan. Bond ja Clancy käyttivät peliä apuna Myrsky nousee -kirjan suunnittelussa. ==Tietokonepeliversiot== Oikeudet lautapelin kehittämiseen tietokonepeliksi päätyivät Three-Sixty Pacific -yhtiölle, joka julkaisi ensimmäisen tietokoneversion vuonna . *Harpoon - (1989, Amiga, DOS) **Kolme virallista lisäosaa + skenaarioeditori. *Harpoon II - (1994, DOS, Macintosh. **Useita lisäosia, myyty eri paketteina. *Harpoon Classic - Alliance Interactiven julkaisema Windows-versio alkuperäisestä Harpoonista. **Harpoon Classic 2002 - Advanced Gaming Systemsin uusi versio Harpoon Classicista. **Harpoon Classic 2005 - Advanced Gaming Systemsin uusin versio. *Harpoon OnLine - AOL/Kesmai verkkopeliversio (1997) *Harpoon 3 - Windowsille sovitettu Harpoon II. ; Perutut *Harpoon 4 - UbiSoftin kehittämä versio, joka peruttiin 2003. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Miniatyyripelit Luokka:Videopelisarjat
Korvatulehdus

Korvatulehduksella tarkoitetaan yleensä välikorvan tulehdusta. Sen esiintymishuippu on noin yhden vuoden iässä. Neljä viidesosaa kolmevuotiaista on sairastanut korvatulehduksen.Hannu Tapiovaara: Korvatulehdus Yli 90 prosenttia kaikista korvatulehduksista ilmenee alle viisivuotiailla, ja kyseessä onkin yksi pienten lasten yleisimmistä sairauksista. Korvatulehduksen oireita ovat muun muassa korvakipu, ininä korvassa ja kuume. Siihen liittyy usein myös nuhaa. Korvatulehdus paranee usein itsestään, mutta se voidaan hoitaa antibioottilääkkeillä, jos epäillään syyksi bakteeria. Bakteerit aiheuttavat noin kolme neljäsosaa välikorvatulehduksista, ja niistä tyypillisin aiheuttaja on pneumokokki. Lopuissa tapauksissa sairauden on saanut aikaan jokin virus. Sairaus alkaa monesti flunssan yhteydessä. Välikorvan erite aiheuttaa tulehduksen aikana haittaa kuulolle, mutta pysyviä haittavaikutuksia sairaudella ei ole.Terveyskirjasto.fi: Hannu Jalanko, Korvatulehdus, 22.1.2009 Korvatulehduksen seurauksena saattaa potilaalle muodostua liimakorva. Korvatulehduksen on todettu olevan jossain määrin yleisempi vaiva pojilla kuin tytöillä. Vaikka sairauden esiintyvyys alkaa laskea jo pian toisen ikävuoden jälkeen, sitä ilmenee harvinaisempana myös aikuisilla. Toistuvasta välikorvatulehduksesta voidaan erään määritelmän mukaan puhua, jos lapsella on enemmän kuin 3–4 sairausjaksoa puolen vuoden sisällä. Korvatulehdus ei voi levitä, jos sairastumisvaihe on jo alkanut. Antibioottien käytön on todettu lisäävän korvatulehdusten uusiutumista, koska ne lisäävät antibiooteille vastustuskykyisten bakteerien kehittymistä. == Kirjallisuuslähteet == Kodin lääkärikirjasto: ISBN 951-35-1104-9 (OSA 2) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Korvatulehdus Terveysportti.fi Luokka:Korvataudit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit fr:Otite
Munuaistulehdus

Munuaistulehdus eli nefriitti on yhden tai kummankin munuaisen tulehdus. Sen tavallisimmat ensioireet ovat värinmuutokset ja veren esiintyminen virtsassa (hematuria). Muita oireita ovat pahoinvointi ja väsymys. Munuaistulehdus pysyy täysin oireettomana 50 % tapauksista. Kroonista munuaistulehdusta sairastavilla oireiden alkaminen voi kestää vuosia. Munuaistulehdukseen voi johtaa muun muassa hoitamaton virtsaputkentulehdus. Lisäksi se voi esiintyä useiden muiden sairauksien komplikaationa (esimerkiksi myyräkuume). Munuaistulehduksella on eri tyyppejä, ja se voi olla joko krooninen tai akuutti. Tautiin sairastuneista aikuisista 60 % ja lapsista noin 90 % paranee täysin ilman jälkitauteja, mutta pahimmillaan tauti voi johtaa kuolemaan. Yleensä oireet asettuvat itsestään parin viikon kuluessa.https://archive.is/20120523235705/www.bbc.co.uk/health/conditions/nephritis1.shtml%23symptoms_are_a_good_clue Joskus munuaistulehdus johtaa kohonneeseen verenpaineeseen ja pysyvään munuaisvaurioon. Akuutilla munuaistulehduksella on mahdollisuus kehittyä krooniseksi. Näin käy aikuisista 30 %:lle ja lapsista 10 %:lle tapauksista.http://www.emedicine.com/emerg/topic219.htm Yleensä krooninen nefriitti aiheuttaa hitaasti etenevän munuaisten toiminnan heikkenemisen. Se on pitkäaikainen sairaus, jonka paranemisennuste on huono.Chronic Nephritis == Lähteet == Luokka:Munuaissairaudet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nefriitti

Nefriitti on amfiboliryhmään kuuluvan silikaattimineraalin aktinoliitin muunnos, jonka kemiallinen kaava on Ca2(Mg, Fe)5Si8O22(OH)2. Nefriitti on tavallisimmin väriltään kellertävän vihreää tai joskus myös valkoista. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 6,0–6,5, ja se on koostumukseltaan hienojakoista, massamaista ja erittäin sitkeää. Nefriitti on yleisempi kahdesta samantapaisesta vihreästä, kaupallisesti usein jade-nimellä tunnetuista jalokiviin käytetystä mineraalista jadeiitin ohella. Nefriitistä on tehty muun muassa Kiinassa ja Uudessa-Seelannissa taide-esineitä jo ennen ajanlaskun alkua. Nefriittiä esiintyy usein mukulamaisina palasina jokien sorassa, jonne ne ovat kulkeutuneet syntypaikoiltaan. Nefriitti muistuttaa usein suuresti jadeiittia, josta se erotettiinkin omaksi mineraalikseen vasta vuonna 1863. == Kuvia == Kuva:Amphibole - Nephrite Jade Basic calcium magnesium iron silicate Lander County Wyoming 2077.jpg|Nefriitti (Lander County, Wyoming, USA. Kuva:Nephrite jordanow slaski.jpg|Nefriittiä (Jordanów Śląski, Ala-Sleesia, Puola). Kuva:'Mutton fat' jade for sale at Khotan Jade Market.jpg|Joesta löytynyttä hioutunutta nefriittiä esitellään kiinalaisella Khotanin jadetorilla. Blocks of jade in back of truck, Khotan.jpg|Isompia nefriittilohkareita kiinalaisella Khotanin jadetorilla. Kuva:Ferro-aktinolite- Tremolite Series (Variety Nephrite)-275493.jpg|Nefriittiä (Koko 3,8x 3,8x 1,0 cm; löytöpaikka: Santa Lucia Mountains, Monterey County, Kalifornia, USA). Neolithic jade bi, Liangzhu Culture, Zhejiang, 1988 1793.jpg|Neoliittinen Liangzhu-kulttuurin (3300-2200 eaa) jade-esine Kiinasta (Kiinan kansallismuseo, Peking). == Lähteet == Luokka:Silikaattimineraalit Luokka:Korukivet
Harppuuna

thumb|250px|harppuuna Harppuuna on keihäsmäinen väline, jota käytetään kalastuksessa tai muiden vesieläinten kuten valaiden pyynnissä. Harppuunaa käytetään myös sukelluskalastuksessa. Yleensä harppuuna koostuu laukaisimesta (tykki tai käsiase) ja ammuksesta, joka on pitkä keihäs kiinnitettynä köyteen. Keihäänkärki on varustettu tarttumaväkäsillä, jotta saalis ei pääse irti harppuunasta. Valaanpyynnissä keihäänkärki on erityisesti muotoiltu tunkeutumaan valaan paksun rasvakerroksen lävitse ja jäämään kiinni lihaan. Kärjessä on teräviä taakse osoittavia väkäsiä, jottei harppuuna pääse irtoamaan ja näin valas voidaan vinssata laivaan. Valaanpyynnissä voidaan käyttää maasta riippuen räjähdyskärkisiä harppuunoita. Suomessa hylkeenpyynnissä käytettyä harppuunaa on kutsuttu hyljekuokaksi. Sukelluskalastuksessa käytetään tyypillisesti kumiviritteistä harppuunaa. Kumiviritteinen harppuuna viritetään käsivoimin vetämällä harppuunan etuosaan kiinnitetyt kumit kiinni nuolen tyvessä olevaan loveen. Liipasimen vetäminen vapauttaa nuolen ja kumit ampuvat nuolen matkaan. Suomessa käytettävien harppuunoiden keskiputken yleisin pituus on 75 senttimetriä. Tällaisen harppuunan maksimaalinen ampumamatka nuolen kärjestä mitattuna on noin kolme metriä. ==Historia== Valaanpyynti tehtiin aiemmin käsiharppuunoilla, jotka erityisesti harjaantunut harppuunamies heitti ison soutuveneen keulasta. Tämä oli vaikeaa ja vaarallista, koska ison valaan hengiltä saaminen saattoi vaatia jopa päiväkausien työn - ja haavoittunut valas saattoi hyökätä veneen kimppuun puskien sen kappaleiksi. Norjalainen Svend Foyn rakensi vuonna 1879 ensimmäisen harppuunatykin. Se oli konstruoitu tavallisesta kevyestä tykistä, johon ammukseksi asetettiin tarkasti putkeen sopiva erityisharppuuna, johon liittyi köysi. Hyvin pian tykki keksittiin asentaa pienikokoisen höyryaluksen keulaan erityisesti rakennetulle korokkeelle, mikä lisäsi menetelmän tehoa entisestään. Harppuunamiehet, norjaksi skytter, olivat arvostettuja hahmoja. Heistä kuuluisin lienee sittemmin pyyntipäällikkönä maailmanmainetta niittänyt norjalainen merikapteeni C. A. Larsen. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin harppuunoihin kehitettiin räjähtävä kärki, mikä mahdollisti yhä suurempien valaiden ampumisen. Vuosituhannen lopuille , aina pitkäaikaiseen pyyntikieltoon asti jotkut vanhimmat skytterit suosivat vanhanaikaista räjähteetöntä teräskärkeä, koska sanoivat että se tekee pienemmän vahingon kuin räjähde: valas pysyi varmemmin pinnalla ilmatäytön jälkeen joten saaliin menetyksen vaara pieneni. Luokka:Aseet Luokka:Metsästys Luokka:Kalastusvälineet
Didon kieli

Didon eli tsezin kieli (tseziksi cesjos mec) on tsezien eli didojen puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Tsuntan piirissä, yksittäisissä kylissä muualla Dagestanissa sekä itäisessä Turkissa. Venäjällä kieltä kutsutaan etupäässä nimellä ”tsez”, kun taas georgialaisperäistä nimitystä ”dido” käytetään varsinkin georgialaisten kielitieteilijöiden teoksissa. 1990-luvulla tsezin puhujia arvioitiin olevan yli 12 000 henkeä. Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennassa rekisteröitiin 15 400 kielen puhujaa, joista 15 300 Dagestanissa. Aiemmissa väestönlaskennoissa tsezejä on pidetty avaareina. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 12 500 tsezin puhujaa. Tsez kuuluu dagestanilaisten kielten avaarilaisen ryhmän didolaiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on hinuh. Kielen sanastoon ja osittain myös fonetiikkaan ja morfologiaan ovat vaikuttaneet avaari ja georgia. Murteita erotetaan 2–5. Kieli toimii kieliyhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sivistyskielinään tsezit käyttävät avaaria ja venäjää. Vuonna 1993 julkaistiin tsezinkielinen aapinen, mutta ajatus oman kirjakielen luomisesta ei ole saanut riittävää kannatusta. ==Lähteet== Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Udin kieli

Udin kieli (udiksi удин муз, udin muz) on udien puhuma dagestanilainen kieli. Sen lähimpiä sukukieliä ovat lezgiläiset kielet. __notoc__ ==Levinneisyys ja puhujamäärä== Udin kieltä puhutaan lähinnä Azerbaidžanissa, Georgiassa ja Venäjällä. Neuvostoliiton vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan udeja oli 7971 henkeä. Azerbaidžanin Qəbələn piirin Nicin kylässä arvioitiin vuonna 2002 asuvan yli 4 500 udia. 1990-luvulla udien määrä Azerbaidžanin Vartašenin eli Oğuzin kaupungissa ja Georgian Kvarelin piirin Oktomberin (nykyään Zinobiani) kylässä väheni voimakkaasti ja on enää muutamia kymmeniä henkilöitä. Huomattava osa udeista on muuttanut Azerbaidžanista Venäjälle Krasnodarin aluepiiriin ja Rostovin alueelle sekä muihin entisen Neuvostoliiton tasavaltoihin. Venäjällä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 3 700 udia ja 2 960 udin kielen puhujaa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 2 300 udin puhujaa. ==Historia== Udien esi-isiä ovat Taka-Kaukasian itäosassa asuneet utit, jotka mainitaan jo antiikin kirjailijoiden teoksissa. Udin kieltä käytettiin kristinuskoa tunnustaneen Kaukasian Albanian kirjakielenä. Sillä oli vuoden 430 tienoilla laadittu 52 kirjaimesta koostuva kirjoitusjärjestelmä, jota pidetään kreikkalaistuneena aramealaisen kirjoituksen haarana. Kaukasian albanian eli agvanin kirjakielen tulkinta oli muistomerkkien vähäisyyden takia epävarmaa, kunnes 1990-luvun puolivälissä Siinain luostarista löydettiin 700-luvulla laadittu satasivuinen albaniankielisten liturgisten tekstien kokoelma. Sen on osoitettu edustavan muinaista udin kielen muotoa. ==Nykytilanne== Kieli jakautuu vartašenin ja nidžin murteisiin. Oktomberin udit ovat muuttaneet sinne Vartašenista vuonna 1922. Suurin osa puhujista osaa azeria ja venäjää, Georgiassa georgiaa ja armeniaa. Kirjakielen luomista yritettiin Georgiassa 1930-luvulla. 1990-luvun alussa laadittiin aluksi kyrilliseen ja sittemmin latinalaiseen aakkostoon perustuva kirjaimisto, julkaistiin aapinen ja kansanperinnekokoelmia. Nicin kylässä on kokeiltu udin kielen opettamista koulussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Udin kielelle omistettu sivusto Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Georgian kielet Luokka:Venäjän kielet
Tsahurin kieli

Tsahurin kieli (tsahuriksi цӀаьхна миз, c’аxna miz) on tsahurien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Dagestanin tasavallan Rutulin piirissä Venäjällä sekä Azerbaidžanin Zaqatalan ja Qaxin piireissä. Tsahur on yksi Dagestanin virallisista kirjakielistä. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliitossa oli 20 000 tsahuria, joista 13 500 Azerbaidžanissa ja 5 200 Dagestanissa. 95 % tsahureista puhui tsahuria äidinkielenään. Venäjällä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 9 800 tsahurin puhujaa, joista 8 000 Dagestanissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 10 600 tsahurin puhujaa. Tsahurin kieli kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään, jossa se muodostaa rutulin kanssa oman alaryhmänsä. Kieli jakaantuu kolmeen toisistaan selvästi erottuvaan murteeseen, jotka koostuvat useista paikallismurteista. Murre-erot eivät kuitenkaan estä puhujia ymmärtämästä toisiaan. Tsahurit käyttävät sivistyskielinään Azerbaidžanissa azeria ja Dagestanissa venäjää ja azeria. 1930-luvulla luotiin latinalaiseen kirjaimistoon perustunut kirjakieli, jotka käytettiin kouluopetuksessa vuodesta 1934 lähtien. Vuonna 1938 sekä Azerbaidžanissa että Dagestanissa siirryttiin azerinkieliseen opetukseen, joka Dagestanissa korvattiin vuonna 1952 venäjällä. 1990-luvun alussa Dagestanissa luotiin uusi kyrilliseen kirjaimistoon perustuva kirjakieli, jota käytetään opetuskielenä koulujen alaluokilla ja ylemmillä luokilla opetetaan aineena. Dagestanin muiden kielten tapaan venäjästä poikkeavia äänteitä merkitään kirjainyhdistelmillä sekä merkin Ӏ avulla. Vuodesta 1995 lähtien Mahatškalassa ilmestyy tsahurin- ja venäjänkielinen sanomalehti Nur. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet
Gavin Ward

Gavin Ward on toinen death metal -yhtye Bolt Throwerin perustajista. Hän aloitti basistina vuonna 1986 ja soittaa bassoa Bolt Throwerin ensimmäisellä demolla, mutta seuraavalla demolla hän vaihtoi kitaraan. Ward on soittanut jokaisella yhtyeen äänityksellä, ja hän on myös yksi sanoittajista. Ennen kuin Ward aloitti uransa Bolt Throwerissa, hän soitti punk-yhtye The Varukersin kanssa yhdellä kiertueella. Ward on kotoisin Leamington Spasta, Isosta- Britanniasta. == Soittovälineistö == * B.C. Rich Virgin/Beast * Boss GX700 * Marshall 9040 200w power amp * 4 x Marshall 4x12 Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Rutulin kieli

Rutulin kieli (rutuliksi мыхIабишды чIел, myx’abišdy č’el) on rutulien puhuma dagestanilainen kieli. Sitä puhutaan Venäjällä Dagestanin tasavallan Rutulin piirissä, Ahtyn piirin Hnovin kylässä sekä Azerbaidžanin Şəkin ja Qaxin piirien muutamissa kylissä. Rutul on yksi Dagestanin virallisista kirjakielistä. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Neuvostoliitossa oli 20 400 rutulia. Todellisen määrän arvioitiin kuitenkin olevan huomattavasti suuremman, koska osa rutuleista pitää itseään lezgeinä. Venäjällä oli vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 29 400 rutulin puhujaa, joista 25 000 Dagestanissa. Dagestanin rutuleista 98,9 % osaa rutulia ja 88,8 % venäjää. Osa rutuleista puhuu myös azeria ja lezgiä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Venäjällä on 30 400 rutulin puhujaa. Rutulin kieli kuuluu dagestanilaisten kielten lezgiläiseen ryhmään, jossa se muodostaa tsahurin kanssa oman alaryhmänsä. Kieli jakaantuu 3–5 murteeseen sekä muutamaan sekamurteeseen. Rutulit käyttävät sivistyskielinään venäjää ja azeria. Azeri oli koulujen opetuskielenä vuoteen 1952 sakka, jolloin Dagestanissa siirryttiin venäjään. 1990-luvun alussa luotiin kyrilliseen kirjaimistoon perustuva kirjakieli, jota käytetään opetuskielenä koulujen alaluokilla. Dagestanin muiden kielten tapaan venäjästä poikkeavia äänteitä merkitään kirjainyhdistelmillä sekä merkin Ӏ avulla. Rutulin kylässä julkaistaan rutulin- ja venäjänkielistä sanomalehteä Myhab’išdy c’indy habarbyr – Rutulskije novosti. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanin kielet Luokka:Dagestanilaiset kielet Luokka:Dagestanin kielet