Eino Waronen

Kaupunginjohtaja Eino Johannes Waronen (24. elokuuta 1896 Kaprio, Inkerinmaa – 6. joulukuuta 1978 Helsinki) oli kunnallisvirkamies, joka teki pitkän virkauran Suomen Kaupunkiliiton ja Helsingin kaupungin palveluksessa. Hän opetti virkatehtäviensä ohella kunnallispolitiikkaa ja kunnallistaloutta Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Tampereen yliopistossa. == Elämäkerta == Eino Waronen oli syntynyt Kapriossa Inkerinmaalla siellä työskennelleen suomalaisen papin poikana. Koulunsa hän kävi Helsingissä, jossa hän asui äitinsä vanhempien Emil ja Eugénie Böökin kotona vanhassa Helsingfors Lyceumin eli "Böökin lyseon" koulutalossa Vuorikatu 22:ssa. Waronen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta 1914. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1917 Helsingin yliopistosta ja sai filosofian maisterin arvon 30.5.1919. Valmistuttuaan Waronen työskenteli Helsingin kaupungin tilastokonttorin amanuenssina vuonna 1918 ja 2. aktuaarina 1918–1919 . Eino Warosta kannusti kunnalliselle virkauralle mm. hänen enonsa Einar Böök, joka työskenteli Kunnallisen keskustoimiston (eli Suomen Kaupunkiliiton toimiston) ensimmäisenä johtajana. – Waronen taas oli nuoremman serkkunsa ja myöhemmän shakkimestarin Eero Böökin ensimmäinen shakinopettaja. Petri Saharinen ja Pekka Böök, Böök – Shakkia ja kulttuuria, Minerva 2010 s. 42 Eino Waronen työskenteli Einar Böökin seuraajan Yrjö Harvian johtaman Kunnallisen keskustoimiston 2. sihteerinä 1920–1929 ja 1. sihteerinä 1930–1942. Helsingin kaupunginsihteerin virkaa hän hoiti 1942–1954. Vuosina 1955–1963 Eino Waronen toimi Erik von Frenckellin jälkeen Helsingin rahatoimen apulaiskaupunginjohtajana, jonka toimialaan kuului myös sosiaalitoimi. Hän hoiti virkaa tekevänä myös Yhteiskunnallisen korkeakoulun kunnallispolitiikan professorin virkaa 1950–1953 ja Tampereen yliopiston kunnallistalouden apulaisprofessorin virkaa vuosina 1963–1965.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1966, osa 9 p. 1042 Kuka kukin on, Otava 1966 s. 1109 Ylipormestari Lauri Aho, joka toimi Helsingin kaupunginjohtajana Eino Warosen apulaiskaupunginjohtajakaudella ja oli lisäksi hänen henkilökohtainen ystävänsä, arvioi Eino Warosen muistotilaisuudessa 15.12.1978 pitämässään puheessa Warosen virkauraa seuraavasti: "Eino Waronen oli viimeinen siitä nimekkäiden kunnallismiesten polvesta, joka 1920- ja 30-luvuilla loi kaupunkien uudenaikaisen hallintojärjestelmän". Ahon mukaan työskennellessään Kunnallisessa Keskustoimistossa hän joutui läheltä mukaan siihen kaupunkien kunnallishallinnon uudistamistyöhön, jonka mukaisesti uudistettu hallinto tuli voimaan 1930-luvun alusta. Edelleen Helsingin kaupunginsihteerinä ja rahatoimen apulaiskaupunginjohtajana "Eino Waronen joutui keskeiseltä paikalta vaikuttamaan pääkaupungin ja erikoisesti sen talouden ja myös sosiaalihuollon kehitykseen." Ylipormestari Lauri Ahon puhe Eino Warosen muistotilaisuudessa 15.12.1978 Tasavallan presidentti myönsi 31.1.1964 Eino Waroselle kaupunginjohtajan arvonimen. Tasavallan presidentin avoin kirje 31.1.1964 Eino Warosen vanhemmat olivat rovasti Juho (Janne) Waronen (1863–1934) ja opettaja Jenny Emilia (Lili) Böök (1864–1953). Hän oli naimisissa vuodesta 1924 lähtien kotitalousopettaja Hilkka Marjatta Hurmalaisen (1902–1964) kanssa. Heillä oli kaksi lasta (Jorma Johannes, 1926–2012, ja Leena Marjatta [Wiio], 1928–2012). ==Julkaisuja== *Kunnallispolitiikan kysymyksiä, 1958 ==Lähteet== Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet