EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kesyttömät veljekset

Kesyttömät veljekset on Erkko Kivikosken ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1969. == Juoni == Elokuvan päähenkilöitä ovat veljekset Antti ja Erkki. Antti perustaa kirjapainon, joka kompastelee vaikeuksissa eteenpäin. Tarinaan lomittuvat Antin avioliitto-ongelmat ja vasemmistolaisen Erkin seurustelu laivanvarustajan tyttären kanssa. == Arviot == Paria vasemmistolehtien kritiikkiä lukuun ottamatta elokuva sai aikalaiskriitikoilta runsaasti kiitosta, erään kriitikon sanoin sen ”ainoana varsinaisena heikkoutena taitaa olla nimen valinta”.Lehdistöarvioita Elonet.fi, viitattu 15.1.2013 Elokuvan nimen attribuutti ”kesyttömät” oli tuottaja Mauno Mäkelän vaatimus. 1990-luvun televisioesityksen aikaan suhtautuminen oli varauksellisempaa: Tapani Maskulan arviossa elokuva ”vaikuttaa silloisia valtavirtauksia typerästi nuoleskelevalta pakkopullalta”, kun taas Antti Lindqvistin mukaan siinä on ”kevyt tuulahdus 60-luvun aatteellisesta sarastuksesta ja ennakkoluulottomuudesta, - - mutta mitään todella koskettavia asioita hän ei ole saanut haltuunsa”. == Palkinnot == Elokuva sai 150 000 markan valtionpalkinnon, ohjaaja Kivikoski 3 000 markan henkilökohtaisen elokuvataiteilijapalkinnon. Lisäksi Tarja Markus ja Eero Melasniemi saivat osittain tämän elokuvan ansiosta kumpikin 2 500 markan tunnustuksen. Jussi- palkinnot saivat Erkko Kivikoski, Eero Melasniemi ja sivuosannäyttelijä Matti Varjo.Muut tiedot, Elonet.fi, viitattu 15.1.2013 == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Juonikuvaus ja lehdistöarvioita Elonet.fissä * Taustatietoja musiikista ja tuotannosta Elonet.fissä * Yle Areena: Kesyttömät veljekset Luokka:Erkko Kivikosken ohjaamat elokuvat Luokka:Jussi-palkitut elokuvat Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1969 suomalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat liike-elämästä
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1968–1969

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1968–1969 Lahden Sampo voitti seuran toisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Työväen Maila-Pojat ja pronssia Karhun Pojat, molemmat Helsingistä. Sarja pelattiin seitsemän joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Siitä putosi Turun Urheiluliitto ja seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan nousivat Helsingin Visa sekä Nokian Urheilijat. ==Runkosarja== ==Lähteet== *Basket.fi - tulos- & tilastoarkisto Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Vuoden 1968 koripallo Luokka:Vuoden 1969 koripallo
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1967–1968

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1967–1968 Työväen Maila-Pojat voitti Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Lahden Sampo ja pronssia Karhun Pojat Helsingistä. Sarja pelattiin kuuden joukkueen kaksinkertaisena sarjana, eikä yksikään joukkue pudonnut. Seuraavaksi kaudeksi SM-sarjaan nousi Pantterit Helsingistä. ==Runkosarja== ==Lähteet== *Basket.fi - tulos- & tilastoarkisto Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Vuoden 1967 koripallo Luokka:Vuoden 1968 koripallo
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1966–1967

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1966–1967 Helsingin Kisa-Toverit voitti Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Työväen Maila-Pojat Helsingistä ja pronssia Lahden Sampo. Sarja pelattiin yhdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen runkosarjan kolme parasta pelasivat kolmen joukkueen loppuottelusarjan. Mestaruuden voittanut Helsingin Kisa-Toverit ei kauden jälkeen jatkanut SM-sarjassa. ==Runkosarja== Loppuotteluihin Joukkue O V T P Lahden Sampo 20 17 3 34 Helsingin Kisa-Toverit 20 17 3 34 Työväen Maila-Pojat 20 17 3 34 Karhun Pojat 20 14 6 28 Jyväskylän Kiri 20 11 9 22 Tampereen Ilves 20 9 11 18 Turun Urheiluliitto 20 8 12 16 Tampereen Pyrintö 20 8 12 16 Torpan Pojat 20 7 13 14 Helsingin Jyry 20 2 18 4 Helsingin Visa 20 0 20 0 ===Loppuottelut=== Joukkue O V T P Helsingin Kisa-Toverit 2 2 0 4 Työväen Maila-Pojat 2 1 1 2 Lahden Sampo 2 0 2 0 ==Lähteet== *Basket.fi - tulos- & tilastoarkisto Luokka:Koripallon naisten SM-sarjakaudet Luokka:Vuoden 1966 koripallo Luokka:Vuoden 1967 koripallo
Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alue

Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alue on Valtakunnallisesti merkittävä maisema- alue Puolangan kunnan pohjoisosassa. Alue on hyvin edustava esimerkki kainuulaisesta vaara-asutusmaisemasta, jossa kumpuilevia metsäerämaita laikuttavat siellä täällä järvenselät, avoimet rinneviljelykset ja talorykelmät. Erityisesti Kempasvaara edustaa aidosti eristyksissä elävää pientä vaarakylää. Kempasvaaralla sijaitsee myös puinen näkötorni, josta näkymät aukeavat hyvin pohjoinen-itä-etelä-suuntiin. Lounais-luoteissuunnassa näkyvyyden peittää pieni metsäkaistale. Alue kuuluu Kainuun vaaraseudun jylhään vaarajaksoon, jossa pinnanmuodot voimakkaasti vaihtelevat. Moreenipeitteisten mäkien luonnehtiman maaston pinnan­muodot vaihtelevat voimakkaasti. Vaarojen laet ovat supra-akvaattisia eli ne ovat jääkauden aikana jääneet huuhtoutumatta. Nämä lakialueet ovat ympäristöään viljavampia, siksi niitä on vuosisatojen ajan muovannut melko vauras maanviljely. Laidunniittyjä ja peltoja hoidetaan edelleen hyvin. Alueen rakennuskanta on tyyliltään ja ajallisesti kerrostunutta. Joukokylässä ja Heinävaarassa tilat sijaitsevat tyypillisesti hajallaan vaarojen rinteillä, kun taas Kempasvaaran asutus on tiiviinä rykelmänä. Kempasvaarassa olevaa vanhempaa rakennuskantaa uhkaa rapistuminen. Jotkut vanhat ladot ja aitat on pidetty hyvässä kunnossa. Oman leimansa antavat sodanjälkeiset puolitoistakerroksiset asuinrakennukset, joista osa on peruskorjattu. Joukossa on myös ympäristöön hyvin sopeutuvia uusia asuin- ja ulkorakennuksia. ==Lähteet== * Ympäristö.fi: Joukokylä - Kempasvaara * Kennelfinrock.fi: Kempasvaara Luokka:Valtakunnallisesti arvokkaat maisema-alueet Suomessa Luokka:Puolanka
Joukokylä

Joukokylä on kylä Puolangan kunnan pohjoisosassa. Kylä sijaitsee Suomen pisimmän seututien numero 800 varressa, noin 30 kilometriä pohjoiseen Puolangan kirkonkylältä. Kylässä sijaitsee valtakunnallisesti merkittävä Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alue. Kylällä on toiminut oma peruskoulu, joka lakkautettiin vuonna 2010. Kylällä toimi pitkään oma kyläkauppa, joka lopetettiin konkurssin takia vuonna 2010. Kylä mainittiin jo vuonna Klaus Klauspojan vuoden 1650 kartassa nimellä Yockolanaby. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== *Haapalainen, Arto (toim.): Joukosen kulmilla. Puolanka: Joukokylän kyläyhdistys, 2000. ISBN 952-91-2215-2. Luokka:Puolangan kylät
Toivo Heikkilä

Toivo Heikki Heikkilä (4. elokuuta 1906 Eräjärvi – 15. toukokuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti.Toivo Heikkilän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 26.5.1976. Heikkilä valmistui ylioppilaaksi Helsingin koelyseosta vuonna 1927 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1932.Kuka kukin on 1966, s. 210. Helsinki: Otava, 1966. Heikkilä työskenteli Suomen ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1931. Hän toimi avustajana Suomen suurlähetystöissä Tallinnassa ja Berliinissä vuosina 1933–1938 sekä ulkoministeriön jaostosihteerinä vuosina 1938–1940. Vuosina 1940–1944 hän toimi lähetystösihteerinä Berliinissä ja Budapestissa ja vuosina 1948–1955 Suomen kaupallisena edustajana Berliinissä. Vuosina 1944–1946 hän työskenteli pääministeri J. K. Paasikiven ja vuosina 1946–1948 pääministeri Mauno Pekkalan sihteerinä. Blomstedt, Yrjö – Klinge, Matti (toim.): Paasikiven päiväkirjat (osa 2), s. 574. Helsinki: WSOY, 1986. Vuodesta 1954 hän oli pääkonsuli, ulkoministeriön poliittisen osaston apulaispäällikkö 1955–1957, asiainhoitaja Budapestissä 1957–1960, Budapestin-suurlähettiläs vuodesta 1960Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 512. Otava 1968. ja Rio de Janeiron -suurlähettiläs 1963–1964. Vuonna 1965 Heikkilä julkaisi niin kutsuttuihin vaaran vuosiin 1944–1948 keskittyneen muistelmateoksen "Paasikivi peräsimessä", joka nousi myyntimenestykseksi. Pääministerin sihteerinä Heikkilä oli ollut hyvällä tarkkailupaikalla ja päässyt seuraamaan läheltä myös J. K. Paasikiven yksityiselämää. Presidentti Urho Kekkonen kommentoi kirjaa opetusneuvos Yrjö Kalliselle huhtikuussa 1966 lähettämässään kirjeessä: ”Heikkilän kirjassa on paljon pätevää ajan kuvausta, mutta monessa kohti siinä on ala-arvoista tekstiä.”Kekkonen, Urho: Kirjeitä myllystäni 1 (1956–1967), s. 278. Helsinki: Otava, 1976. ==Julkaisuja== *Paasikivi peräsimessä: Pääministerin sihteerin muistelmat 1944−1948, Otava 1965. *Paasikiven sihteerin salaiset muistelmat 1932-1944, toim. Antti Heikkilä, Patexpert, 1997 ==Lähteet== Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet Luokka:Erityisavustajat
Arvo Rafael Heikonen

Arvo Rafael Heikonen (11. elokuuta 1892 Turku – 27. marraskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen juristi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori vuodesta 1949, sitten Turun kauppakorkeakoulun kansleri vuodesta 1961. Hän julkaisi useita kauppaoikeutta käsitteleviä teoksia.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 513. Otava 1968. ==Henkilöhistoria== Arvo Heikosen vanhemmat olivat maanviljelijä Fredrik Oskar Heikonen ja Vendla Karoliina Isotalo ja puoliso vuodesta 1933 Irma Helena Palomaa, professori Matti Herman Palomaan tytär. Ylioppilaaksi Heikonen tuli 1914 ja suoritti oikeustutkinnon 1918, varatuomarin arvon hän sai 1921. Lakitieteen tohtoriksi Heikonen väitteli 1931. Hän toimi asianajajana 1920–1932 ja hoiti virkaa tekevänä useita Helsingin yliopiston oikeustieteellisiä professuureja vuodesta 1938, ennen vakinaistamistaan 1949. ==Julkaisuja== * Perinnönyhteydestä Suomen oikeudessa silmälläpitäen erikoisesti perillisten omistussuhteita I (väitöskirja) ja II, 1936–1937 * Liikevaihtoverolaki selityksineen, 1941 Matti Lepon kanssa * Avoin yhtiö Suomen oikeuden mukaan, 1948 * Osakeyhtiö I, 1949 Ilmari Caseliuksen kanssa * Irtaimen kauppa, 1958 Aimo O. Aaltosen kanssa ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset juristit Luokka: Suomalaiset asianajajat Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Mehiläismonnit

Mehiläismonnit (Pseudopimelodidae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Etelä-Amerikasta. Eräitä heimon lajeja pidetään akvaariokaloina. ==Lajit ja anatomia== Mehiläismonnien heimoon kuuluu 5 sukua ja lähteestä riippuen 26-29 lajia. Aikaisemmin heimon lajit sijoitettiin antennimonnien (Pimelodidae) heimoon alaheimona Pseudopimeloninae. Heimon kalat ovat kooltaan pieniä tai keskikokoisia ja pituudeltaan noin 5-40 cm. Tyypillisiä mehiläismonnilajien piirteitä ovat pienet silmät, suuri ja leveä suu sekä kuonon 3 lyhyttä viiksisäieparia. Eräiden mehiläismonnien ruumis on ruskeantäplikäs. ==Levinneisyys ja elintavat== Mehiläismonneja tavataan laajalta alueelta Etelä-Amerikasta. Mehiläismonnien elintavat ovat huonosti tunnettuja. Yksi tunnetuimmista on krottimonni (Lophiosilurus alexandri), joka krottien tavoin elää liikkumattomana pohjalla ja hyökkää yllättäen saaliin kimppuun. Batrochoglanis- ja Microglanis-sukujen lajit ovat suosittuja akvaarioharrastajien keskuudessa. ==Lähteet== Luokka:Monnikalat
Paavo Heinimo

Paavo Mikael Heinimo (vuoteen 1920 Henriksson; 16. elokuuta 1902 UlvilaOtavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 519 – 18. toukokuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen edistysmielisen osuuskauppaliikkeen piirissä toiminut henkilö. == Elämäkerta == Heinimo suoritti keskikoulun vuonna 1919 ja Suomen Liikemiesten Kauppaopiston 1922. Hän työskenteli seuraavat 11 vuotta Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) kirjanpito- ja neuvontaosastoilla. Hän oli lapualaisen Työväen osuuskaupan toimitusjohtaja 1933–1938 ja forssalaisen Osuusliike Tammen toimitusjohtaja 1938–1942, minkä jälkeen hän palasi KK:n neuvontaosaston apulaishoitajaksi. Vuosina 1947–1953 hän oli KK:n toisena johtajana ja samalla johtokunnan jäsennä vuoteen 1964. Pääuransa Heinimo loi helsinkiläisen osuusliike Elannon toimitusjohtajana vuosina 1953–1966 ja pääjohtajana vuosina 1966–1968. Hänen toimitusjohtajakautenaan Elanto kasvoi aluksi voimakkaasti ja vahvisti asemaansa pääkaupungin suurimpana päivittäiskauppaliikkeenä. Yhtiö myös vaurastui. Varoja sidottiin kuitenkin liikaa oman tuotannon lisäämiseen myymälöiden uudistamisen sijasta, joten 1960-luvulla Elanto alkoi nopeasti menettää markkinaosuutta kilpailijoilleen. Heinimo toimi KK:n hallintoneuvoston puheenjohtajana vuosina 1964–1970 sekä asuntokeskuskunta Hakan johtokunnan puheenjohtajana 1953–1967 ja hallintoneuvoston puheenjohtajana 1968–1973. Hän kuului myös OTK:n hallintoneuvostoon 1941–1942 ja johtokuntaan 1962–1969, Kansa-yhtiöiden johtokuntaan 1945–1969, Valtion viljavaraston johtokuntaan 1952–1967 ja Kansaneläkelaitoksen lisättyyn hallitukseen 1953–1963. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Eino Heinonen (kauppaneuvos)

Eino Vilhelm Heinonen (24. syyskuuta 1893 Karjalohja – 11. marraskuuta 1965 Buenos Aires, Argentiina Viitattu 14.1.2013 ) oli suomalainen yritystoiminnan ja kaupan piirissä toiminut henkilö. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1939.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 523 Hänen isänsä nahkuri Vilho Heinonen perusti Saloon nahka- ja jalkineliikkeen, jossa Eino Heinonenkin lapsuudessaan työskenteli apuna. Eino Heinonen opiskeli Tuusulan kansanopistossa ja Helsingin maanviljelyslyseossa. Opinnot Helsingin yliopistossa keskeytti liikematka Siperiaan vuosina 1915–1916. Hän avioitui Argentiinassa ollessaan kokkolalaisen Edit Wiklundin kanssa vuonna 1923.Tukkinen, Tauno: Suomesta Argentiinaan. Kauppaneuvos Eino Heinosen satavuotismuisto. TT – Karjalohja, 1993. Heinonen oli vuodesta 1918 Argentiinassa Suomen Nahkatehtaat Oy:n edustaja, ja edustanut myös Suomen puunjalostus- ym. teollisuutta ja harjoittanut tuonti- ja vientikauppaa Etelä- Amerikassa. Hänellä oli oma tuonti- ja vientiliike Buenos Airesissa vuodesta 1936. Hän tuki lahjoituksin muun muassa Domus Academican rakentamista, Vanamo- seuraa, Tulimaan tutkimusta ja suomalaista ampumaurheilua. Kauppaneuvoksen arvon myöntämisperusteissa todetaan Suomen ja Argentiinan kaupan hyväksi työskentelyn lisäksi muun muassa Heinosen toiminta tiedemiesten hyväksi, rintamamies- ja lottajärjestöjen avustaminen sekä avustukset Helsingin yliopistolle espanjalais-suomalaisen sanakirjan toimittamiseen. Eino Heinonen haudattiin synnyinkuntaansa Karjalohjalle. Hänen tyttärensä Pulmu Heinonen jatkoi isänsä liikeyrityksiä muutamia vuosia ja viljeli Eino Heinosen vuonna 1948 ostamaa Paraná-joen varrella sijaitsevaa Ruskon maatilaa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Vanamo (täsmennyssivu)

Vanamo tarkoittaa seuraavia: *vanamo, kasvi *vanamot, kasvisuku *Vanamo, etu- ja sukunimi *Vanamo-kirjastot, Hämeenlinnan, Janakkalan ja Hattulan kirjastokimppa *Vanamo-seura ==Sukunimi== * Elsa Vanamo, oik. Elsa Aarni (1890–1969), näyttelijä * Jorma Vanamo (1913–2006), suurlähettiläs * Kaarlo Vanamo (1873–1925), puutarhuri, tietokirjailija ja toimittaja * Leena Vanamo (1964–2020), iskelmälaulaja * Pia Letto-Vanamo (s. 1954), oikeustieteilijä * Veijo Vanamo (1927–2018), televisiossa esiintynyt keittiömestari. Luokka:Sukunimet
Pekka Heinänen

Bernhard (Pekka) Heinänen (19. huhtikuuta 1904 Hämeenlinna – 28. heinäkuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen kemisti. Pekka Heinäsen vanhemmat olivat tehtailija Vihtori Heinänen ja Amanda Nurminen ja puoliso vuodesta 1928 opettaja Lyyli Kyllikki Kauppinen. Heinänen tuli ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja lisensiaatiksi 1939. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1940 tutkimuksella Über die Oxydation der Sorbinsäure und insbesondere ihres Methylesters mit molekularem und peroxydischem Sauerstoff. Ennen yliopistouraansa Heinänen toimi opettajana Helsingissä. Heinänen oli Helsingin kauppakorkeakoulun kemian ja tavaraopin apulaisprofessori 1943–1950, professori vuodesta 1950, vararehtori vuodesta 1957 ja Helsingin yliopiston dosentti 1947Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 526. Otava 1968.–1966.Helsingin yliopiston virkamiehet. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kemistit Luokka:Helsingin kauppakorkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Paintball Sissos

Paintball Sissos Oy on paintball- eli värikuula-alan yritys jonka toimenkuvaan kuuluu muun muassa maahantuonti, vienti, kotimaan myynti, vuokraus ja markkinointi. Sissoksella on Pohjoismaiden suurin paintballmyymälä sekä Suomen suurin paintballsisäpelihalli Helsingin Jätkäsaaressa. == Yrityksen historia == Paintball Sissos Oy aloitti toimintansa raumalaisena perheyrityksenä vuonna 1995. Värikuula-aseiden maahantuonti aloitettiin samana vuonna. Vuonna 1998 Sissos laajensi toimintaansa ostamalla Rauman Aseaitan liiketoiminnan ja aloittamalla ampuma-aseiden myynnin. Vuosina 2002-2012 Rauman liike sijaitsi Papinhaan yritysalueella. Nykyisen liike sijaitsee Metallitiellä valtateiden 8 ja 12 risteyskohdassa. Myymälän koko on yli 700 neliömetriä. 2003 Sissos laajensi taas toimintaansa ja aloitti kalastustarvikkeiden vähittäismyynnin ostaessaan Rauman Pyyntivälineen liiketoiminnan. Liiketoiminta laajeni pääkaupunkiseudulle 2002 jolloin Sissos avasi myymälän Espooseen. Vuodesta 2005 vuoteen 2011 Helsingin Sissos toimi Myllypurossa. 1.8.2011 Sissos muutti Helsingin Jätkäsaaren Bunkkeriin ja marraskuussa myymälän yhteyteen avautui suuri sisäpelihalli. Vuonna 2007 yritys päätettiin hajauttaa selvemmiksi osiksi ja Rauman kalastus- ja metsästysliiketoiminta eriytettiin Sissos- Myymälä Oy:ksi ja Sissos-Tuote Oy jatkoi paintballtuotteiden markkinoijana. Sittemmin Sissos-Tuote vaihtoi nimeään toimintaa paremmin kuvaavaksi ja on nykyisin Paintball Sissos Oy. == Sissos ulkomailla == Sissos Pro Shop on toiminut Helsinborgissa vuodesta 2007 ja Latvian Riiassa vuodesta 2008 == Paintball Bunkkeri ja Sissos Arena == Paintball Bunkkerissa on 45x30m kokoinen Sup´air syndeillä (erikokoisia ja -muotoisia ilmatyynyjä) ja tekonurmella varustettu paintballkenttä. Sisäpelihalli sijaitsee Helsingin Jätkäsaaressa Länsiterminaalin läheisyydessä. Sissos järjestää myös ulkopelejä Vantaan Malminkartanon ulkopelikentällä Sissos Arenalla. == Lähteet == * http://www.paintballsissos.fi/ == Aiheesta muualla == * Suomen Paintball- liitto http://www.spbl.org/ * Suomalainen paintball-aiheinen portaali http://www.paintball.fi/ Luokka:Paintball Luokka:Suomalaiset vähittäiskaupan yritykset
E. L. Karhu

Emmy Karhu, taiteilijanimeltään E.L. Karhu (s. 1982 Helsinki) on suomalainen näytelmäkirjailija ja dramaturgi. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta dramaturgian koulutusohjelmasta vuonna 2008. Karhu on sekä kirjoittanut näytelmiä että toiminut esitys- ja elokuvadramaturgina. Karhu on käsitellyt töissään mm. yksilönvapauden ja -vastuun teemoja, problematisoinut yhteiskunnallisia epäkohtia sekä pohtinut hulluuden ja selväjärkisyyden eri ulottuvuuksia. Hänen tuotantonsa tutkii myös niitä mahdollisuuksia, mitä muodon, kielen ja tyylin variaatio antaa teoksille. Karhun näytelmiä on käännetty useille eri kielille. == Näytelmät == *Valitut – triptyykki (2005) (Teatteri Siperia-Tampereen Työväen Teatteri) *Kuokkavieraat eli Virkamiesten armosta (2007) (Helsingin ylioppilasteatteri) *Leipäjonoballadi (2008) (Teatteri Takomo) *Tsaarin kakarat (2010) (Kotkan kaupunginteatteri) *kuka tahansa meistä – dokumentti (2012) (Teatteri 2.0-Kansallisteatteri) *Prinsessa Hamlet (2017) (Q-teatteri) *Eriopis (2020) (Schauspiel Leipzig) (Suomen kantaesitys 2022 Q-teatteri) *Veljelleni (2022) (Schauspiel Leipzig) Suomen kantaesitys 2024 Kansallisteatteri) == Esitykset ja elokuvat == *Lumikko (2009) (TaiK/ELO) *Globen uupuneet (2010) (Kansallisteatteri) *Solta – matka manalaan (2011) (Kuriton Company) *Hedda Gabler (2012) (Kotkan kaupunginteatteri) ==Teokset== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Esittely Nordic Drama Cornerin sivuilla *Hedda Gabler-arvio *Tsaarin kakarat- arvio *Leipäjonoballadi-arvio *Valitut - triptyykistä Pöyhönen, Emilia Pöyhönen, Emilia Pöyhönen, Emilia
Vihtori Savolainen

Johannes Vihtori Savolainen (17. heinäkuuta 1882 Pietari – 3. tammikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen pastori ja Japanissa toiminut lähetyssaarnaaja. Savolainen toimi yli 50 vuoden ajan lähetyssaarnaajana Japanissa muun muassa Hokkaidon saarella. Hän oli aluksi maallikkolähetti mutta hankki sittemmin teologisen koulutuksen yliopistossa. == Teoksia == * Tuiketta yössä : kuvauksia lähetysalalta Japanissa. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1915, 2. painos 1916 * Nousevan päivän Japani. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1924 == Lähteet == * * Vihtori Savolaisen elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet Luokka:Suomen Lähetysseuran lähetystyöntekijät
Arrasin taistelu (1917)

Arrasin taistelu oli ensimmäisessä maailmansodassa Arrasissa Ranskassa 9. huhtikuuta – 16. toukokuuta 1917 käyty taistelu. Arrasissa brittiläinen siirtoarmeija hyökkäsi osana ranskalaisen kenraali Robert Nivellen suunnittelemaa hyökkäystä, jolla saksalaiset piti saada perääntymään Aisnejoen taakse. Koko operaatiota kutsutaan nimillä Aisnen ensimmäinen taistelu ja Nivellen offensiivi. == Taistelun kulku == Tehtävään määrättiin kolme brittiarmeijaa. Hyökkäyksen kärjessä oli kenraali Edmund Allenbyn 3. armeija. Pohjoisempana kohti Vimyn harjannetta pyrki kenraali Henry Hornen 1. armeija, jossa oli myös kanadalaisia. Kenraali Hubert Goughin oli määrä hyökätä Allenbyn eteläpuolella Bullecourtin ympäristössä. Vastassa olivat Saksan keisarikunnan 6. armeijan sotilaat johtajanaan kenraali Ludwig von Falkenhausen. Operaatio alkoi viisipäiväisellä tykistötulella, jonka jälkeinen ensimmäinen hyökkäyspäivä oli menestyksekäs. Erityisesti kunnostautuivat kanadalaiset, jotka etenivät kuusi kilometriä ja valloittivat Vimyn harjanteen. Gough sen sijaan ei juurikaan menestynyt. Brittilentäjät kärsivät operaatiossa huomattavia menetyksiä. Huhtikuussa 1917 sai surmansa 33 prosenttia brittilentäjistä. Brittien ylipäällikkö Douglas Haig jatkoi Arrasin taistelua toukokuun puoliväliin asti, ja taistelut keskittyvät Bullecourtiin. Operaation jatkaminen johtui osittain siitä, että sen avulla saksalaiset eivät olisi hyötyneet ranskalaisjoukkoihin levinneestä kapinoinnista ja epäjärjestyksestä. Tavoitteena ollutta suurta läpimurtoa ei saatu. Vimyn harjanteen taistelussa vallattiin kukkula numero 145. Yksi syy epäonnistumiseen oli panssarivaunujen puute. Hyökkääville brittijoukoille oli luvattu 200 uutta Mark IV -panssaria, mutta vain 45 Mark II -koulutuspanssaria saatiin brittien tueksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Ensimmäisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Vuoden 1917 sotahistoria Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Australian taistelut Luokka:Kanadan taistelut Luokka:Uuden-Seelannin taistelut Luokka:Pas-de-Calais
Léré

Léré on kunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Niafunkén piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin länsiosassa 115 kilometrin päässä Niafunkésta. Kunnassa on 16 100 asukasta (vuonna 2009). Kunnan pinta-ala on yli 2 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Goundamin piirin Alzounoubin, idässä Diankén, etelässä Youwaroun piirin Farimakén ja lännessä Nionon piirin Nampalarin kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta ja eroosiosta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 18 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat fulbeja, bambaroita, songhaita, arabeja ja tuaregeja. Seudun pääelinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Myyntiin kasvatetaan tupakkaa, sipulia, perunaa ja maniokkia. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Léréssä pidetään piirikunnan vilkkaimmat markkinat. Kunnassa on viisi alakoulua, yläkoulu ja koraanikoulu. Lähin terveyskeskus on Niafunkéssa. Varsinaisia maantieyhteyksiä ei ole. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Niafunkén piiri
Arrasin taistelu (1918)

Arrasin taistelu oli ensimmäisessä maailmansodassa Koillis-Ranskan Arrasissa keväällä 1918 käyty taistelu, jota nimitetään myös nimillä St. Mihiel ja Operaatio Michael (taistelun saksalainen koodinimi). Taistelu oli osa Saksan vuoden 1918 kevätoffensiivia eli Kaiserschlachtia. Saksalainen kenraali Erich Ludendorff arveli voivansa hyötyä siitä, että alue oli brittiläisten ja ranskalaisten joukkojen saumakohta. Sen vuoksi hän aloitti kolmen armeijan, kaikkiaan 63 divisioonan voimin 21. maaliskuuta 1918 hyökkäyksen niitä vastaan Sommejoen eteläpuolella. Tarkoitus oli edetä Arrasista St. Quentiniin ja La Fèreen ulottuvalla 80 kilometrin pituisella rintamanosalla. Puolustautuvilla briteillä oli käytössä 26 divisioonaa. Britit pyrkivät pitämään asemansa, mutta ranskalaiset halusivat vain estää etenemisen Pariisin suuntaan, kuten Ludendorff oli arvellut. Päävastuu alueen puolustuksesta annettiin 26. maaliskuuta ranskalaiselle kenraali Ferdinand Fochille. Hyökkäys repi brittien puolustuksen auki hyökkäyksen rajuuden ja sankan sumuverhon vuoksi. Saksalaiset etenivät vajaassa viikossa 65 kilometriä lähelle Amiensin kaupunkia ja aiheuttivat puolustajille noin 240 000 sotilaan tappiot. Hyökkääjät olivat kuitenkin jo melko uupuneita. Ludendorff käski 5. huhtikuuta keskeyttämään hyökkäyksen, koska oli käynyt selväksi, ettei sillä saavuteta ratkaisevaa voittoa Sommen alueella. Saksa siirsi toimintansa painopisteen tämän jälkeen operaatio Georgetteen Lysnejoen suunnalla. ==Lähteet== Luokka:Ensimmäisen maailmansodan länsirintaman taistelut Luokka:Vuoden 1918 sotahistoria Luokka:Ranskan taistelut Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:Australian taistelut Luokka:Kanadan taistelut Luokka:Uuden- Seelannin taistelut Luokka:Yhdysvaltain taistelut Luokka:Pas-de-Calais
Maria Matinmikko

Maria Matinmikko (s. 18. elokuuta 1983 Oulu) on suomalainen runoilija ja prosaisti. Hän saanut palkintoja ja ollut palkintoehdokkaana useita kertoja. Matinmikon esikoisrunokokoelma Valkoinen ilmestyi maaliskuussa 2012 ntamon kustantamana. Matinmikko sai teoksesta Yleisradion Tanssiva karhu -runopalkinnon. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun palkinto myönnettiin esikoisteokselle. Valkoinen oli ehdolla myös Helsingin Sanomien esikoiskirjapalkinnon saajaksi. Väritrilogian toisen osan, Musta, julkaisi Mahdollisen Kirjallisuuden Seura marraskuussa 2013 ja kolmannen, Värit, Siltala vuonna 2017. Matinmikko sai siitä Kalevi Jäntin palkinnon ja runousyhdistys Nihil Interitin palkinnon. Matinmikon runoromaani Kolkka oli vuonna 2019 Runeberg-palkinnon ehdokkaana. Matinmikon viides kokoelma, tekstiä ja kuvaa yhdistävä Valohämy ilmestyi 2023. Teoksesta julkaistiin myös Jari Kohon säveltämä ja Matinmikon lukema elektroninen äänitaideteos. Helsingin Sanomien kritiikissä kirjan ja äänitaideteoksen kokonaisuutta kiitettiin lukutapojen uudistamisesta. Vuonna 2024 teos palkittiin vuoden parhaana taidekirjana Iittalan Valtakunnallisilla Taidekirjapäivillä. Matinmikko asuu Turussa. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka. Hän on opiskellut myös teoreettista filosofiaa, taidehistoriaa, uskontotiedettä ja kirjallisuutta. Kirjoittamista Matinmikko on opiskellut muun muassa Oriveden Opiston sanataiteen ohjelmassa ja Oulu- opistossa. Hän on Kirjailijaliiton jäsen ja on ollut Nuoren Voiman Liiton hallituksessa. ==Teokset== * * * *Lähes tunnistamaton mahdollisuus menettää. Markku Eskelinen ja Maria Matinmikko. Post-Oulipo ry ja Mahdollisen Kirjallisuuden Seura, 2018. ISBN 978-952-94-1104-7 *Kolkka: Runoromaani. Helsinki: Siltala, 2019. ISBN 978-952-234-564-6 * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Matinmikon kotisivu * Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Emanuele Zonzini

Emanuele Zonzini (s. 17. helmikuuta 1994) on sanmarinolainen moottoriurheilija. Zonzini aloitti uransa kartingissa. Vuonna 2011 hän ajoi Italian ja Euroopan Formula Abarth -sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Zonzini jatkoi sarjoissa sijoittuen Euroopan sarjassa viidenneksi voittamalla yhden kilpailun ja Italian sarjassa hän sijoittui kolmanneksi. Hän ajoi samana vuonna neljä kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2013 Zonzini siirtyi GP3-sarjaan ajaen Trident-tallissa saavuttamatta pisteitä. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 12:s sija. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2013 Trident Racing ESP FEA 17 ESP SPR Kesk. VAL FEA 16 VAL SPR 14 GBR FEA 19 GBR SPR Kesk. GER FEA 15 GER SPR 12 HUN FEA Kesk. HUN SPR Kesk. BEL FEA Kesk. BEL SPR 23 ITA FEA 14 ITA SPR 14 ABU FEA 14 ABU SPR 14 0 25. Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sanmarinolaiset autourheilijat
Diabaly

Diabaly on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Fala de Molodon kanavan varrella 50 kilometriä Nionosta pohjoiseen. Kunnassa on 35 300 asukasta (vuonna 2009). Kunnan pinta-ala on 1 538 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dogofryn, idässä Ténenkoun piirin Karérin, etelässä Sirifila-Boundyn ja Toridaga-kon sekä lännessä Sokolon kuntiin. Seutu kuuluu kuivuudesta kärsivään Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 32 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, fulbeja, songhaita, soninkeja, tuaregeja (belloja), miniankoja, moseja, samoja, bozoja, boboja ja maureja. Tärkeimmät kielet ovat bambara, fulani ja songhai. Historiallisella Koroumarin alueella sijaitseva paikkakunta on saanut alkunsa Nigerjoen keinokastelujärjestelmää hoitavan Office du Nigerin työläisasutuksesta, joka perustettiin entisen fulbekylän paikalle vuonna 1952. Ennen vuoden 1996 paikallishallintouudistusta se kuului Sokolon arrondissementtiin. Diabalyn kautta kulkee Ségoun ja Timbuktun välinen maantie RN33, josta haarautuu RN31 Naraan. Seudun pääelinkeinot ovat osin keinokasteluun perustuva maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vihannekset, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kunnassa toimii seitsemän alkeiskoulua, viisi lukutaitokeskusta, kolme koraanikoulua ja kolme yläkoulua. Terveyskeskuksia on kaksi. Kulttuuripalveluihin kuuluvat kansantalo ja elokuvasali. ==Lähteet== Luokka:Malin kunnat Luokka:Nionon piiri
Vankilaoikeus

Vankilaoikeus (lyhennys VANKO)Factum, Weilin+Göös 2005, ISBN 951-35-6646-3, osa 8, hakusana vankilaoikeus. oli Suomessa 1932–2006 toiminut erityistuomioistuin.Vankilaoikeudesta säädettiin laissa vaarallisista rikoksenuusijoista (180/1932), joka tuli voimaan kesäkuun alussa 1932. Vankilaoikeutta koskeva lainsäädäntö kumottiin lailla vaarallisten rikoksenuusijain eristämisestä annetun lain kumoamisesta (786/2005), joka tuli voimaan lokakuun alussa 2006. Se päätti siitä, tuliko vaarallisena pidetty rikoksenuusija sijoittaa pakkolaitokseen vai tavalliseen vankilaan. Sen toimivaltaan kuului myös se, tuliko nuori rikollinen sijoittaa tavalliseen vankilaan vai nuorisovankilaan. Vankilaoikeuden jäseninä oli vankeinhoitolaitoksen päällikkö sekä alkuaan kolme (myöhemmin neljä) muuta jäsentä, jotka tasavallan presidentti määräsi toimeen viideksi vuodeksi kerrallaan. Yhdellä jäsenellä (myöhemmin kahdella) tuli olla kokemusta tuomarina työskentelystä ja yhden jäsenen piti olla mielisairaanhoitoon perehtynyt lääkäri. Tasavallan presidentti määräsi myös kuka oikeuden lakimiesjäsenistä toimi vankilaoikeuden puheenjohtajana ja kuka varapuheenjohtajana. Presidentti määräsi myös kullekin jäsenelle yhden (myöhemmin kaksi) varajäsentä. Vankilaoikeuden kaikkien jäsenten oli vannottava tuomarinvala.Laki vaarallisista rikoksenuusijoista, 180/1932.Laki vaarallisten rikoksenuusijain eristämisestä, 317/1953. Vankilaoikeuden tai sen määräämän henkilön oli tutkittava vaarallisena pidetyn henkilön tapaus ja annettava hänelle tiedoksi ne syyt, joiden perusteella eristämistä vaadittiin. Vangille oli varattava tilaisuus tehdä muistutuksia vankilaoikeuden istunnossa. Tähän hän sai käyttää avustajaa tai asiamiestä. Vuodesta 1971 lähtien rikolliselle voitiin myöntää maksuton oikeudenkäynti vankilaoikeudessa ja määrätä hänelle oikeudenkäyntiavustaja.Laki vaarallisten rikoksenuusijain eristämisestä annetun lain muuttamisesta, 303/1971, 8 §. Oikeuden päätös oli heti lainvoimainen ja se oli siten myös heti täytäntöön pantavissa. Jos päätöstä ei pantu täytäntöön kymmenen vuoden kuluessa päätöksen antamisesta, se raukesi. Päätös raukesi myös kymmenen vuoden kuluttua täytäntöönpanon keskeytymisestä. Jos vankilaoikeuden jäsentä haluttiin syyttää virkavirheestä, oli toimivaltainen tuomioistuin Helsingin hovioikeus.Laki vaarallisten rikoksenuusijain eristämisestä annetun lain 6 §:n muuttamisesta, 465/1959. Vuonna 1952 hallitus ehdotti vankilaoikeuden nimen vaihtamista vankilalautakunnaksi, sillä nimeä pidettiin harhaanjohtavana, koska oikeudessa noudatettu toiminta ei ollut tuomioistuinmenettelyä.Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi vaarallisten rikoksenuusijain eristämisestä, HE 101/1952, sivu 9. Nimenä pysyi kuitenkin vankilaoikeus. ==Lähteet== Luokka:Suomen entiset tuomioistuimet
Artturi Helenius

Artturi (Arthur) Helenius (30. tammikuuta 1878 Viipuri – 17. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja Kulttuurirahaston ensimmäinen suurlahjoittaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1938.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 543. Otava 1968.60-vuotias. Kauppaneuvos Artturi Helenius, Helsingin Sanomat, 30.01.1938, nro 28, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Artturi Heleniuksen vanhemmat olivat Wilhelm Helenius ja Katarina Turunen ja puoliso vuodesta 1907 Aina Maria Broman. Helenius kävi keskikoulun ja kauppaopiston ja tutustui sitten ulkomaisten paperitehtaiden toimintaan. Hän toimi Juvankosken paperitehtaan kassanhoitajana ja isännöitsijänä Parikkalassa 1899–1904, oman sahaliikkeen Helenius perusti 1904 harjoittaen sahausta aluksi vuokramallaan sahalaitoksella. Vuodesta 1906 hän toimi Parikkalan Särkisalmen sahan toimitusjohtajana ja yksinomistajana vuodesta 1914. Sulkavan Kukkapään sahan omistaja ja toimitusjohtaja Helenius oli 1914–1922, Parikkalassa toimineen Pohjolan Huopa Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1914 ja ostamiensa Kirvun ja Karjalan huopatehtaiden vuodesta 1927. Helenius oli Suomen Kulttuurirahaston ensimmäinen miljoonalahjoittaja ja toinen kunniajäsen. Hän testamenttasi rahastolle yli sata miljoonaa markkaa. Helenius oli Suomen Huopatehtailljain Liiton johtokunnan puheenjohtajana liiton perustamisesta lähtien. Hän kuului viipurilaisten teollisuudenharjoittajain yhdistyksen "Pamauksen" johtokuntaan ja Kansallis-Osake-Pankin Viipurin konttorin toimikuntaan. Hän oli Viipurin Kaupunginteatterin johtokunnan jäsenenä teatterin perustamisesta lähtien ja oli Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen kunniajäsen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *Viipurin miljoonapamaus, Suomen Kuvalehti, 05.02.1938, nro 5, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Liigacup 2013

Liigacup 2013 on alkuvuodesta 2013 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuivat Veikkausliigan 12 joukkuetta. == Alkulohkovaihe == Joukkueet oli jaettu kolmeen lohkoon, joissa kussakin pelattiin kaksinkertainen sarja siten, että kaikki joukkueet kohtasivat toisensa sekä kotona että vieraissa. Kaksi parasta kustakin lohkosta ja kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta eteni pudotuspeleihin. Jatkoon päässeet joukkueet saivat aloittaa Suomen Cupissa muita joukkueita myöhemmältä kierrokselta. Alkulohkovaihe pelattiin 15. tammikuuta – 6. maaliskuuta välisenä aikana.Veikkausliiga === Lohko 1 === === Lohko 2 === === Lohko 3 === ==Pudotuspelit== Mikäli lohkojen kolmanneksi sijoittunut joukkue valikoituu pelaamaan saman alkulohkon joukkuetta vastaan, vaihtavat kolmanneksi sijoittuneet paikkaa puolivälieräotteluissa. {{Turnauspuu8 pronssiotteluton |9.3. Kupittaa 5, Turku|TPS|1 (5)|FF Jaro|1 (4) |9.3. Talin jalkapallohalli, Helsinki|HJK|0 (5)|JJK|0 (6) |10.3. Arina Areena, Oulu|RoPS|0|FC Lahti|1 |9.3. Lehtomäen tekonurmi, Kouvola|MYPA|1 (4)|KuPS|1 (5) |13.3. Javenture-Areena, Turku|TPS|0 (4)|JJK|0 (5) |15.3. Lahden kisapuisto|FC Lahti|3|KuPS|0 |6.4. Lahden kisapuisto|FC Lahti|2|JJK|1 }} ===Puolivälierät=== ===Välierät=== ===Finaali=== == Maalintekijät == Viisi maalia: * Eero Markkanen (JJK) * Aleksi Paananen (KuPS) * Pekka Sihvola (MYPA) Neljä maalia: * Petteri Pennanen (TPS) * Ats Purje (KuPS) * Demba Savage (HJK) Kolme maalia: * Mikael Forssell (HJK) * Jarno Parikka (VPS) * Akseli Pelvas (HJK) * Ville Saxman (RoPS) * Erfan Zeneli (HJK) Kaksi maalia: * Nikolai Alho (HJK) * Pim Bouwman (FC Inter) * Loorents Hertsi (FC Lahti) * Jaakko Hietikko (FC Honka) * Antti Mäkijärvi (FC Honka) * Patrick Poutiainen (JJK) * Youness Rahimi (FC Honka) * Roope Riski (TPS) * Olli Tynkkynen (FC Lahti) * Jussi Vasara (FC Honka) * Shahdon Winchester (FF Jaro) Yksi maali: * Henri Aalto (FC Honka) * Santeri Ahola (JJK) * Sasha Anttilainen (MYPA) * Diego Assis (IFK Mariehamn) * Wayne Brown (TPS) * Omar Colley (KuPS) * Vini Dantas (FC Lahti) * Babacar Diallo (FC Inter) * Uros Djeric (VPS) * Jonas Emet (FF Jaro) * John Fitzpatrick (VPS) * Xhevdet Gela (MYPA) * Guy Gnabouyou (FC Inter) * Tamás Gruborovics (FC Inter) * Antti Hynynen (KuPS) * Miikka Ilo (KuPS) * Markus Joenmäki (FC Lahti) * Petteri Jokihaara (IFK Mariehamn) * Tommi Kari (FC Lahti) * Jonne Kemppinen (FC Lahti) * Aleksandr Kokko (RoPS) * Jussi Kujala (KuPS) * Thomas Kula (FF Jaro) * Mathias Kullström (FF Jaro) * Mika Lahtinen (RoPS) * Juho Lehtonen (TPS) * Jussi Länsitalo (FC Lahti) * Sebastian Mannström (HJK) * Emenike Mbachu (RoPS) * Mika Mäkitalo (FC Lahti) * Jonathan Okafor (MYPA) * Dennis Okaru (TPS) * Nicholas Otaru (RoPS) * Joel Perovuo (HJK) * Olli Pöyliö (RoPS) * Hassan Sesay (MYPA) * Simon Skrabb (FF Jaro) * Roger Thompson (IFK Mariehamn) * Ilja Venäläinen (KuPS) * Jerry Voutilainen (KuPS) * Mattias Wiklöf (IFK Mariehamn) * Olajide Williams (MYPA) * Ilari Äijälä (FC Honka) * Robin Östlind (IFK Mariehamn) Oma maali: * Faith Friday Obilor (RoPS, (VPS:aa vastaan) * Mikk Reintam (JJK, TPS:aa vastaan) == Lähteet == Luokka:Liigacup Luokka:Vuoden 2013 jalkapallo
Tomaatteja

Tomaatteja on taiteilija Pekka Halosen öljyvärimaalaus, 42×51 cm, pahville, jonka hän maalasi vuonna 1913. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon Antellin kokoelmiin. Pekka Halonen maalasi vuonna 1913 useita maalauksia omasta puutarhastaan Halosenniemessä. Näistä tämä viheroranssivoittoinen Tomaatteja- maalaus on yksi. Kaikkiaan Haloselle koko 1910-luku oli kotikeskeistä aikaa. Hän maalasi tällöin pääasiassa kotinsa ympäristössä eri vuodenaikoina, mutta myös aiheita kodin sisältä: interiöörejä ja lapsiaiheita. Pekka Halosta ei yleensä pidetty taiteen uudistajana, mutta hän oli ensimmäisten suomalaisten taiteilijoiden joukossa, jotka alkoivat suuntautua värimaalaukseen. Hän siirtyi kirkkaamman ja puhtaamman väripaletin käyttöön vähitellen 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Tämä saavutti huippunsa hänellä 1910-luvun alkuvuosina, jolloin hänen taidettaan voisi kutsua puhtaiden päävärien väri- iloitteluksi. Tomaatteja-maalauksen hän maalasi myös vuonna 1916. Tämä kuultavia punaisia ja vihreitä tomaatteja täynnä oleva tomaatinoksastoa kuvaava maalaus on yksityisomistuksessa. Väreiltään Ateneumin Tomaatteja- maalaus on vaaleampi kuin tämä maalaus. Ateneumin maalaus kuvaa tomaatinoksastoa aikaisessa kasvuvaiheessa kellertävine, vihreine ja punaisine tomaatteineen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Tomaatteja. Luokka:Pekka Halosen maalaukset Luokka:Ateneumin kokoelmat
Israel Helenius

Israel Helenius (1726 Muurla – 30. marraskuuta 1806 Muurla) oli suomalainen valtiopäivämies, myssyjohtaja. Hän tuli ylioppilaaksi 1746 ja oli talonpoikaissäädyn edustaja valtiopäivillä. Hän osallistui myssyjohtajana politiikkaan, erityisesti valtiopäivillä vuosina 1765–1766. Hänen ajamiaan asioitaan oli muun muassa talonpoikaispurjehduksen vapauttaminen.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 544 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * *GENi: Israel Kaarlenpoika Helenius, Carlgren [] Luokka:Ruotsin talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet‎ Luokka:Vuonna 1726 syntyneet Luokka:Vuonna 1806 kuolleet
Planman

Planman voi viitata seuraaviin henkilöihin: * Anders Planman (1724–1804), suomalainen professori, tähtitieteilijä ja Turun akatemian rehtori 1771–1772 * Tuomas Planman (s. 1980), suomalainen muusikko, Norther-yhtyeen kosketinsoittaja ==Nimen muita merkityksiä== * 2639 Planman, asteroidi Luokka:Sukunimet
Lauri Helenius

Lauri Sakari Helenius (25. heinäkuuta 1887 Rauma – 7. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Fiskarsin pääjohtaja.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 544. Otava 1968.Yli-insinööri Lauri Helenius 50-vuotias, Aamulehti, 25.07.1937, nro 196, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Heleniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra, rovasti Kaarle Helenius ja Hilma Evelina Bergroth. Hän pääsi ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta vuonna 1905 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneosastolta 1909 ja sähköosastolta 1910.Ylioppilasmatrikkeli 1905. Helsingin yliopisto. Helenius työskenteli vuodesta 1911 alkaen kolme vuotta Sveitsissä ja oli vuodesta 1914 Ludvig Nobelin dieselmoottoritehtaassa Pietarissa konstruktöörinä. Hän palasi Venäjältä Suomeen 1915 ja oli Tampereella Oy Lokomo Ab:n teknillisenä johtajana 1916–1921. Aikalaiskirja 1934 Helenius oli Oy Lokomo Ab:n toimitusjohtaja 1922–1924, Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n konepajan johtaja 1925–1940, Suomen Teollisuusliiton toimitusjohtaja 1940–1942, puheenjohtaja 1948–1952 sekä Fiskarsin pääjohtaja 1943–1957. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1943 ja tekniikan kunniatohtorin arvon 1949. Heleniuksella oli suuri merkitys Suomen veturiteollisuuden kehittymiselle. Heleniuksen kaudella Tampellan konepajan tuotanto laajentui ja monipuolistui kun konepaja alkoi valmistaa muun muassa vesiturbiineja, dieselmoottoreita, kranaatinheittimiä ja lentokonemoottoreita. Helenius alitti myös valmistelutyöt kotimaisen tykkiteollisuuden käynnistämiseksi. Lauri Helenius oli naimisissa vuodesta 1919 Astrid Alhon kanssa jonka isä oli Rauman opettajaseminaarin johtaja August Alho. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Nagato (1919)

Nagato oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Nagato-luokan taistelulaiva. Alus oli sisaraluksensa Mutsun kanssa maailman ensimmäiset taistelulaivat, joiden pääaseistuksen kaliiperi oli 41 senttimetriä (16 tuumaa) tai suurempi. == Valmistus == Alus tilattiin Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. elokuuta 1917. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1919 ja valmistui 25. marraskuuta 1920.Whitley 1998, s. 200. == Palvelus == Alus oli amiraali Isoroku Yamamoton lippulaivana 12. huhtikuuta 1942 asti. Aluksen ainoa merkittävä sotatoimi toisessa maailmansodassa oli Leytenlahden taisteluun. Se selvisi sodasta, vaikka alus vaurioitui useita kertoja sodan aikana. Sodan jälkeen alus oli maalilaivana ydinasekokeissa Bikini-atollilla, jossa se upposi 29. heinäkuuta 1946. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Nagato-luokan taistelulaivat Luokka:Japanilaiset toisen maailmansodan taistelulaivat
Veli Helenius

Veli Arthur Helenius (5. lokakuuta 1910 Helsinki – 16. marraskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Hän oli Länsi-Saksan pääkonsuli ja kaupallisen edustuston päällikkö Kölnissä vuodesta 1958, suurlähettiläs New Delhissä, Intiassa, Jakartassa, Indonesiassa ja Bangkokissa, Thaimaassa vuosina 1961–1964, ulkoministeriön hallinnollisen osaston päällikkö 1964–1967, suurlähettiläs Pekingissä, Kiinassa ja Hanoissa, Vietnamissa vuosina 1967–1974 ja Kööpenhaminassa, Tanskassa 1974–1977.Otavan Iso tietosanakirja, osa 3, p. 544. Otava 1968.Facta 2001, osa 5, p. 631. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Nokia 5100

Nokia 5100 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin. Sen muotoili Nokian silloinen muotoilujohtaja Frank Nuovo. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *vaihdettavat värikuoret *sekuntikello *pelit: Sky Diver, Triple Pop, Bounce ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 5100 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 5100 - Tuki * Käyttöohjeet 5100 Luokka:Vuoden 2003 matkapuhelimet
Nokia 5140

Nokia 5140 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin. Nokian 5140 on mallin 5210 seuraaja valmistajan roiske- ja pölysuojatussa mallisarjassa. Mallin erikoisuuksina ovat mm. vatupassi, kompassi, lämpö- ja desibelimittari. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *sekuntikello *pelit: Adventure Race, lisää ladattavissa internetistä ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 5140 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 5140/5140i - Tuki * Nokia 5140 - Käyttöohjeet * Nokia 5140i - Käyttöohjeet 5140 Luokka:Vuoden 2003 matkapuhelimet
Nokia 5500

Nokia 5500 on Nokian vuonna 2006 julkaistu matkapuhelin. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *äänikomennot *äänimuistiinpanot *puhe tekstiksi -toiminto *värit: harmaa, musta ==Katso myös== *Luettelo Nokian tuotteista ==Lähteet== * Nokia 5500 - GSMArena == Aiheesta muualla == * Nokia 5500 - Tuki * Käyttöohjeet 5500 Luokka:Symbian-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2006 matkapuhelimet
Artturi Hellemaa

thumb|Artturi Hellemaa. Artturi Hellemaa, vuoteen 1923 Hellman (15. syyskuuta 1893 Ulvila – 1. huhtikuuta 1976 Ulvila) oli suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Friitala Oy:n toimitusjohtajana. Hän sai kauppaneuvoksen arvon vuonna 1944.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 3, p. 553 Hellemaa tuli isänsä Arthur Hellmanin perustaman Friitalan palvelukseen vuonna 1911. Viitattu 15.1.2013 Hän oli Fiitalan Nahka Oy:n prokuristi ja teknillinen johtaja 1918–1927 sekä toimitusjohtaja vuodesta 1928 lähtien. Hellemaa toimi myös Porin kauppakamarin puheenjohtajana vuodesta 1959. Artturi Hellemaan veli oli teollisuusneuvos Arvi Helleranta. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Nokia 3100

Nokia 3100 on Nokian vuonna 2003 julkaistu matkapuhelin. Sitä myytiin noin 50 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui viidenneksitoista The Telegraph -lehden syksyn 2013 katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista. Se on erittäin kestävä ja akku kestää pitkään. == Ominaisuudet == *ennakoiva tekstinsyöttö *profiilit *pelit: Beach rally, Snake EX2, Bowling, lisää ladattavissa internetistä *värit: sininen, punainen, valkoinen ==Nokia 3120== Nokia 3120 on Nokian vuonna 2004 julkaistu matkapuhelin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Nokia 3100 - Tuki * Käyttöohjeet 3100 Luokka:Vuoden 2003 matkapuhelimet