EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ernst Vilhelm Wendelin

Ernst Vilhelm Wendelin (11. marraskuuta 1826 Kristiinankaupunki – 1. marraskuuta 1877 Kristiinankaupunki) oli suomalainen taidemaalari.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Ernst Vilhelm Wendelin. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.7.2020. Wendelinin vanhemmat olivat kristiinankaupunkilainen kauppias, raatimies ja kauppaneuvos Simon Anders Wendelin ja Margareta Katarina Hellman. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingissä 1844. Wendelin opiskeli Düsseldorfin taideakatemiassa 1852–1853. Hän omisti Kirkkonummen Strömsbyn tilan 1863–1870.Taiteilijoita, tutkijoita ja taiteentuntijoita Düsseldorfissa, Lähteillä-sivusto Wendelinin veljiä olivat kauppaneuvos, laivanvarustaja Otto Wendelin ja lääkäri, professori Anders Ludvig Wendelin. == Maalauksia == * Tupalaiset, öljymaalaus. Bukowski == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
Wilhelm Grosz

Wilhelm Grosz (11. elokuuta 1894 Wien – 10. joulukuuta 1939 New York) oli itävaltalainen säveltäjä, lauluntekijä ja pianisti.Wilhelm Grosz Exil.arteWilhelm Grosz Universal EditionWilhelm Grosz Performing the Jewish Archive Hän ei pitäytynyt yhden genren rajoissa vaan esimerkiksi yhdisti jazzia klassiseen konserttimusiikkiin.Lieder and Piano Music by Wilhelm Grosz University of Leeds Grosz sai pianonsoiton opetusta Richard Robertilta sekä sävellystunteja Richard Heubergeriltä, Robert Fuchsilta ja Franz Schrekeriltä. Grosz sai tohtorinarvon musiikissa Guido Adlerin ohjauksessa. Vuonna 1920 hän aloitti työskentelyn Nationaltheater Mannheimissa. Hänen orkesterisävellyksiään kantaesittivät vuonna 1921 Staatskapelle Dresden ja Wienin filharmonikot. Grosz pääsi vuonna 1927 Ultraphon-levy-yhtiön taiteelliseksi johtajaksi ja muutti Elisabeth-vaimonsa sekä poikapuolensa kanssa Berliiniin. Grosz sävelsi cabaretmusiikkia, balettia sekä elokuvamusiikkia, josta ensimmäisenä esimerkkinä oli Wer nimmt die Liebe ernst?. Vuonna 1930 Groszille syntyi tytär Eva Annelise. Adolf Hitlerin valtaannousun jälkeen perhe pakeni takaisin Wieniin, josta se vuonna 1934 muutti Lontooseen. Grosz aloitti yhteistyön sanoittaja Jimmy Kennedyn kanssa. Yhteistyössä kaksikko teki eräitä Denmark Streetin ("Lontoon Tin Pan Alley") suosituimmista hiteistä; näihin kuuluivat "Isle of Capri", "Red Sails in the Sunset", "Harbour Lights" ja "At the Cafe Continental". Lapsille suunnattua musiikkia Grosz teki Rose Fylemanin kanssa. Grosz sai kutsun Hollywoodiin ja matkusti huhtikuussa 1939 vaimonsa kanssa New Yorkiin. Tytär jätettiin isovanhempien ja muiden läheisten huostaan Eurooppaan. Groszin neuvottelut Yhdysvalloissa olivat menestyksekkäät, ja hän ehti aloittaa työskentelyn maassa. Toinen maailmansota esti pääsyn Eurooppaan, jossa tytär oli. Tämä loi painetta Groszille, joka kuoli vielä samana vuonna sydäninfarktiin ollessaan esiintymässä resitaalissa. Jäljelle jäänyt perhe palasi yhteen New Yorkissa sodan päätyttyä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Itävaltalaiset pianistit Luokka:Lauluntekijät Luokka:Elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Robert Fuchs

Robert Fuchs (15. helmikuuta 1847 Frauental an der Laßnitz – 19. helmikuuta 1927 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.Robert Fuchs JarmandiRobert Fuchs AllMusic Fuchs oli musikaalisesta perheestä. Hänen isänsä Patriz Fuchs (1789–1867) oli säveltäjä, kuten myös hänen isoveljensä Johann Nepomuk Fuchs. Vuonna 1865 Robert Fuchs muutti Wieniin, jossa opiskeli Anton Brucknerin, Felix Otto Dessoffin ja Joseph Hellmesberger vanhemman johdolla. Kymmenen vuotta myöhemmin hänestä itsestään tuli musiikin teorian professori Wienissä. Tässä tehtävässä hän toimi 37 vuoden ajan. Fuchsilla oli lukuisia tunnettuja oppilaita, kuten George Enescu, Edmund Eysler, Leo Fall, Richard Heuberger, Erich Wolfgang Korngold, Gustav Mahler, Eusebius Mandyczewski, Franz Schmidt, Franz Schreker, Jean Sibelius, Robert Stolz, Richard Strauss, Hugo Wolf ja Alexander von Zemlinsky. Fuchsin tuotantoon kuuluu sinfonioita, kaksi oopperaa (Die Königsbraut, Die Teufelsglocke), kamarimusiikkia eri kokoonpanoille, konsertto pianolle, piano- ja urkuteoksia, lauluja sekä messuja. Fuchs tunnetaan kuitenkin parhaiten viidestä serenadista, jotka sävelsi jousi- ja kamariorkestereille. Fuchsin sävellystyyliin vaikutti esimerkiksi hänen ystävänsä Johannes Brahms. Säveltäjänä ja pedagogina toimimisen lisäksi Fuchs työskenteli urkurina Wienin piaristikirkossa sekä keisarinhovissa ja Gesellschaft der Musikfreunden konserttien kapellimestarina. Fuchs sai kunniahaudan Wienin keskushautausmaalta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Nils Adolf Rosenbröijer

Nils Adolf Bröijer, aateloituna vuodesta 1823 Rosenbröijer (28. lokakuuta 1798 Asikkala – 4. maaliskuuta 1890 Tampere) oli suomalainen postimestari ja taidemaalari.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Nils Adolf Rosenbröijer. Verkkojulkaisu 2005. Luettu 13.7.2020. Rosenbröijerin vanhemmat olivat Jaalan Vuorilahdessa maatilan omistanut majuri Adolf Johan Bröijer (k. 1824) ja Eva Kristina Wiander. Hän kävi Viipurin piirikoulua ja Viipurin lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1816. Rosenbröijer suoritti Suomen asiain komitean tutkinnon 1820 ja hän oli Turun hovioikeuden auskultanttina 1823. Hän oli Suomen asiain komitean ylimääräisenä kanslistina Pietarissa vuodesta 1821 alkaen ja hänet introdusoitiin vuonna 1825 Suomen ritarihuoneeseen. Rosenbröijer omisti maatilan Helsingin pitäjän Laajasalossa. Hän toimi postijohtokunnan ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1841 ja oli Tampereen postimestarina 1842–1862. Rosenbröijer osallistui Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian näyttelyyn vuonna 1829 maisemamaalauksellaan ja vuonna 1833 hän oleskeli Tukholmassa ja maalasi siellä maisemamaalauksia. Rosenbröijer oli naimisissa 1830–1858 Sofia Vilhelmina Leopoldin (k. 1858) kanssa. Heidän poikiaan olivat tehtailija, arkkitehti Alfred Edvard Rosenbröijer ja postijohtokunnan kielenkääntäjä, valtiopäivämies Adolf Theodor Rosenbröijer (1837–1894). == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Felix Petyrek

Felix Petyrek (14. toukokuuta 1892 Brno – 1. joulukuuta 1951) oli itävaltalainen säveltäjä.Felix Petyrek Naxos Petyrek varttui Wienissä ja sai varhaista musiikkikasvatusta August-isältään, joka oli urkuri. Petyrek opiskeli sittemmin Wienin musiikkiakatemiassa pianonsoittoa Leopold Godowskyn ja Emil von Sauerin sekä sävellystä Franz Schrekerin johdolla. Hän suoritti opintoja myös Wienin yliopiston filosofian laitoksella opettajanaan Guido Adler. Vuosina 1915–1918 Petyrek suoritti asepalvelusta, jonka aikana toimi sotavankien vartijana ja keräili samalla kansanlauluja Itä-Euroopan eri traditioiden piiristä. Näitä julkaisi Universal Edition. Petyrek valmistui opinnoistaan kunniamaininnoin vuonna 1919 ja pääsi tämän jälkeen Mozarteumin opettajaksi Salzburgiin. Vuonna 1921 Petyrek muutti Berliiniin. Myöhemmin hän asui myös Arlesheimissa (Sveitsi) ja Abbaziassa (nykyinen Opatija, Kroatia). Abbaziassa ja Salzburgissa Petyrek alkoi järjestää pianon ja sävellyksen kesäkursseja. Näiden merkeissä Petyrek tapasi Loris Margaritisin, jonka kanssa ystävystyi. Vuoteen 1926 saakka Petyrek järjesti myös monia konsertteja Saksassa, jossa hänet yhdistettiin avantgardeliikkeeseen. Kesällä 1926 Petyrek sai kutsun opettamaan pianoa ja sävellystä Ateenan konservatorioon. Seuraavien vuosien aikana hän järjesti Dimitri Mitropouloksen kanssa lukuisia konsertteja Ateenassa ja Salzburgissa. Kreikasta palattuaan Petyrek opetti vuosina 1930–1950 Stuttgartissa, Leipzigissa ja Wienissä. Vuonna 1950 hänelle myönnettiin Itävallan musiikin valtionpalkinto. Petyrekin tuotantoon kuuluu esimerkiksi pianoteoksia sekä kamari-, vokaali- ja näyttämömusiikkia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Itävaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Emil von Sauer

Emil George Konrad von Sauer (8. lokakuuta 1862 Hampuri – 27. huhtikuuta 1942 Wien) oli saksalainen pianisti, musiikkipedagogi ja säveltäjä. Hän tuli tunnetuksi pitkästä konserttiurastaan virtuoosisena esiintyjänä.Emil von Sauer Britannica Sauer opiskeli Nikolai Rubinšteinin johdolla Moskovan konservatoriossa vuosina 1879–1881 ja sitten Franz Lisztin johdolla Weimarissa 1884–1885. Rubinšteinin johdolla suoritettuja opintoja tuki opettajan veli Anton Rubinstein.Emil von Sauer Naxos Sauer piti lukuisia konserttikiertueita vuosien 1882–1936 välisenä aikana. Kaksi näistä (1898–99, 1908) suuntautui Amerikkaan. Lontoossa Sauer esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1882, Berliinissä tammikuussa 1885 ja Carnegie Hallissa tammikuussa 1899. Vuosina 1901–1907 Sauer johti Wienin musiikkiakatemian pianonsoiton laitosta, ja vuosina 1915–1922 hän johti oppilaitoksen pianonsoiton mestarikoulua. Näiden kausien välillä hän asui Dresdenissä, johon suuntasi jälleen vuonna 1922. Sauerilta on säilynyt levytyksiä, joilla on kuultavissa Lisztin, Frédéric Chopinin, Franz Schubertin ja Robert Schumannin teosten tulkintoja. Varhaisimmat hänen tekemistään levytyksistä ovat vuoden 1923 paikkeilta. Sauer pääsi Kunnialegioonan jäseneksi; tuolloin ainoat pianistit, jotka hänen lisäkseen olivat saaneet tämän huomionosoituksen, olivat Ignacy Paderewski, Anton Rubinstein ja Franz Liszt. Vuonna 1917 Sauer sai Itävalta-Unkarin hallinnolta periytyvän ritarinarvon, josta oli peräisin hänen nimensä von- liitesana. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Stefan Askenase, Elly Ney ja Jorge Bolet. Sauer sävelsi kaksi konserttoa, kaksi sonaattia ja monia muita teoksia pianolle. Sävellystyö jäi kuitenkin hänen pianistina luomansa uran varjoon. Sauer myös teki editiot muiden muassa Johannes Brahmsin kokonaispianotuotannosta sekä Louis Plaidyn ja Theodor Kullakin pedagogisista teoksista. Hän julkaisi omaelämäkertateoksen Meine Welt vuonna 1901. Sauer sai ensimmäisen vaimonsa kanssa yhdeksän lasta ja meni tämän kuoltua uusiin naimisiin oppilaansa Angelica Moralesin kanssa. Tästä suhteesta syntyi vielä kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Wendelin

Wendelin on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Anders Ludvig Wendelin (1820–1884), lääkäri ja professori * Ernst Vilhelm Wendelin (1826–1877), taidemaalari, Simon Anders Wendelinin poika * Martta Wendelin (1893–1986), kuvataiteilija * Otto Wendelin (1824–1888), kauppias, laivanvarustaja, valtiopäivämies ja kauppaneuvos, Simon Anders Wendelinin poika * Simon Anders Wendelin (1793–1861), kauppias, laivanvarustaja ja kauppaneuvos * Torsten Wendelin (1892–1961), pikajuoksija * Ville Wendelin (s. 1990), pikajuoksija.
Hermann Grädener

Hermann Theodor Otto Grädener (8. toukokuuta 1844 Kiel – 15. syyskuuta 1929 Wien) oli saksalaissyntyinen säveltäjä, musiikkipedagogi ja kuoronjohtaja. Grädener (Graedener), Familie Österreichisches Musiklexikon online Grädener sai opetusta isältään, kapellimestari-säveltäjäHans Von Bülow's Letters to Johannes Brahms: A Research Edition, s. 75 Hans-Joachim Hinrichsen Carl Grädeneriltä ja Joseph Hellmesberger vanhemmalta. Hän asui opiskeluajoistaan saakka Wienissä, jonka konservatoriossa ryhtyi opettamaan musiikin teoriaa vuonna 1877. Grädener työskenteli siellä vuoteen 1913 saakka ja opetti lisäksi vuodesta 1899 Wienin yliopistossa. Vuosina 1892–1896 hän työskenteli Wiener Singakademien kuoronjohtajana. Grädener oli Johannes Brahmsin ja Hans von Bülowin hyvä tuttu. Grädenerin tuotantoon kuuluvat ooppera Richter von Zalamea, oratorio Die heilige Zita, sinfoniat, konsertot viululle ja sellolle sekä piano-, urku- ja kamarimusiikkiteokset. Grädenerin poika oli kirjailija Hermann Grädener nuorempi. Vuonna 2019 Toccata Classics julkaisi ensimmäisen levytyksen Grädenerin kahdesta viulukonsertosta. Viulusolistina toimi Karen Bentley Pollick ja orkesterina Gottfried Rablin johtama Ukrainan kansallinen sinfoniaorkesteri.HERMANN GRÄDENER: ORCHESTRAL MUSIC, VOLUME ONE Toccata Classics == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Oopperasäveltäjät Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1929 kuolleet
Francis Quarles

Francis Quarles (kastettu 8. toukokuuta 1592 Romford – 8. syyskuuta 1644 Lontoo) oli brittiläinen runoilija. Hänet muistetaan etenkin merkittävimpänä englanninkielisenä embleemikirjana pidetystä Emblemes-teoksestaan (1635). Quarles julkaisi toisenkin embleemikirjan (Hieroglyphikes of the Life of Man, 1638); molemmista teoksista tehtiin yhteispainos vuonna 1639.Francis Quarles Britannica Quarles oli hovin matalan tason virkamiehen poika. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa ja Lontoon Lincoln's Innissä. 1620-luvun lopussa hän toimi sihteerinä arkkipiispa James Ussherille Irlannissa. Vuonna 1640 Quarles pääsi kronikoitsijaksi Lontooseen, jolloin käytännössä luopui runouden laatimisesta. Hänen ensimmäinen proosateoksensa oli aforismikokoelma Enchiridion (1640). Quarlesin on sanottu kärsineen uskollisuudestaan Englannin sisällissodissa ja pamfletistaan The Loyall Convert (1644), jolla hän puolusti Kaarle I:n asemaa. Hän kuoli suhteellisen köyhänä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset runoilijat Luokka:Vuonna 1592 syntyneet Luokka:Vuonna 1644 kuolleet
Therman

Therman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Eeva Therman-Patau (1916–2004), suomalais-yhdysvaltalainen kromosomitutkija * Erik Therman (1906–1948), suomenruotsalainen kirjailija ja kirjastonhoitaja * Ernst Therman (1869–1947), suomalainen ylilääkäri ja lääkintöneuvos * Kaarlo Therman (1912–1949), suomalainen lastenkirjailija * Mattias Therman (s. 1974), suomalainen liikemies ja rallikuski * Tor Therman (1903–1973), suomalainen rehtori, sotasyyllisyysoikeuden jäsen * Uno Therman (1873–1943), Helsingin kaupunginkirjaston johtaja Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Androscogginin piirikunta

Androscogginin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 108 277 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Auburnin kaupunki. Piirikunta on perustettu 18. maaliskuuta 1854. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Cumberlandin piirikunta (Maine)

Cumberlandin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 295 003 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Portlandin kaupunki. Piirikunta on perustettu 1. marraskuuta 1760. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Franklinin piirikunta (Maine)

Franklinin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 30 199 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Farmingtonin kaupunki. Piirikunta on perustettu 9. toukokuuta 1838. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Otto Ludwig

Otto Ludwig (1813–1865) oli saksalainen kirjailija, jonka murhenäytelmät Der Erbförster (1853) ja Die Makkabäer (1855) ovat eteviä voimakkaalta luonnekuvaukseltaan ja dramaattiselta vaikuttavuudeltaan. Ludwigin romaanit Zwischen Himmel und Erde (1857; suomennettu). Die Heiterethei (1857) ovat elämää uhkuvia ja realistisia. Merkittävä on esteettinen tutkimus Shakespeare- Studien (1871). Kootut teokset Gesammelte Schriften ilmestyivät 1891.Ludwig, Otto, Tietosanakirja osa 5, palsta 1179, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 ==Suomennettu teos== * Taiwaan ja maan wälillä (Zwischen Himmel und Erde), suom. P. C.; Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 1875 ** Taivaan ja maan välillä, suom. Eino Länsilehto; Helsinki: Kirja 1915. – 2. p. WSOY 1938. * Heleija: Kertomus thüringiläisestä kansanelämästä, suom. Ester Peltonen; WSOY, Porvoo, 1908 Teos verkossa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1813 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Jadwiga Łuszczewska

Jadwiga Łuszczewska kirjailijanimi Deotyma (1834–1908) oli puolalainen runoilija. Hän on julkaissut Improwizacye i poezyc (1854–1858), kertovat runoelmat Lech (1859) ja Sobieski pod Wiedniem ('Sobieski Wienin luona', 1894) sekä romanttisen näytelmän Branki w Jasyrze (1890). Łuszczewska herätti nuorena suurta huomiota erinomaisella improvisointikyvyllään.Luszczewska, Jadwiga, Tietosanakirja osa 5, palsta 1269, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Puolalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet
Hancockin piirikunta (Maine)

Hancockin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 54 987 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Ellsworthin kaupunki. Piirikunta on perustettu 25. kesäkuuta 1789. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Axel Lundegård

Axel Wilhelm Lundegård (17. joulukuuta 1861 Västra Sallerup – 20. joulukuuta 1930 Tukholma)Axel W. Lundegård, Svenskt biografiskt lexikon, viitattu 12.7.2020 oli ruotsalainen kirjailija. Läheinen ystävyysliitto ja kirjallinen yhteistyö Viktoria Benedictssonin kanssa oli tärkeä tekijä hänen kirjallisessa kehityksessään. Benedictssonin kuoleman jälkeen Lundegård julkaisi hänen elämäkertansa Viktoria Benedictsson (1890) sekä myöhemmin romantisoidun kuvauksen hänen elämästään (Elsa Finne, 1902). Lundegårdin runsaasta tuotannosta muita esimerkkejä ovat romaanit Röde prinsen (1889), La mouche, kuvaus kuolevasta Heinestä (1891), Titania (I–II, 1892), Stormfågeln (1893), Tannhäuser (I–II, 1895) ja Asra (1898). Myöhemmin hän liikkui etupäässä historiallisen romaanin alalla ja kirjoitti useita värikkäitä ja eloisia kuvauksia, kuten Struensee (I–III, 1898–1900), Drottning Margareta (I–II, 1905–1906), Drottning Filippa (1907) sekä Drottning Cilla (1910). Tuotteliaisuutensa runsauden vuoksi Lundegård usein toistaa itseään; hänen henkilökuvauksensa on sattuvaa, mutta harvoin syvällistä, hänen sanontansa huoliteltua, mutta jossain määrin sovinnaista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1861 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Roger Stone

Roger Jason Stone (s. 27. elokuuta 1952 Norwalk, Connecticut) on yhdysvaltalainen poliittinen vaikuttaja ja presidentti Donald Trumpin entinen neuvonantaja. Helmikuussa 2020 hän sai kolmen vuoden ja neljän kuukauden pituisen vankeusrangaistuksen valehtelusta Yhdysvaltain edustajainhuoneen komitealle, joka selvitti Venäjän sekaantumista Yhdysvaltain presidentinvaaleihin vuonna 2016. Trump lievensi Stonen tuomiota heinäkuussa 2020, eikä Stone joutunut vankilaan. Joulukuussa Trump armahti Stonen. Stone on aiemmin toiminut avustajana Richard Nixonin, Ronald Reaganin, Bob Dolen sekä Jack Kempin kampanjoissa. 1990-luvulla hän toimi Trumpin omistamien kasinoiden lobbarina Washingtonissa ja ehdotti Trumpille presidenttiehdokkuutta vuonna 1998. Stonesta kertova dokumenttielokuva Get Me Roger Stone on katsottavissa Netflix-tilausvideopalvelussa. Stone on tunnettu erityisesti leiskuvasta persoonastaan. Hän on muun muassa tatuoinut Richard Nixonin kuvan selkäänsä, eikä Stone tavallisesti käytä lainkaan sukkia. Stone on kertonut lapsena valehdelleensa koulutovereilleen Nixonin aikovan tehdä lauantaista koulupäivän, jonka seurauksena Stonen koulussa järjestetyissä 1960 nuorten vaaleissa John F. Kennedy voitti Nixonin valtavalla äänivyöryllä. 1990-luvulla Stone puolestaan joutui eroamaan tehtävästään Bob Dolen presidentinvaalikampanjassa, kun media paljasti hänen ostaneen yhdessä vaimonsa kanssa nimettömiä seuranhakuilmoituksia sanomalehdistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Yhteiskunnalliset vaikuttajat Luokka:Watergate-skandaali Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Diana Hyland

Diana Hyland (25. tammikuuta 1936 Cleveland Heights, Ohio – 27. maaliskuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. == Varhaiset vuodet == Hyland syntyi Cleveland Heightsissa, Ohiossa. Hänen oikea nimensä oli Diana Gentner (tai joidenkin lähteiden mukaan Diane Gentner). == Ura == Hyland aloitti uransa näyttelijänä 19-vuotiaana televisiosarjassa Robert Montgomery Presents vuonna 1955. Seuraavan vuosikymmenen aikana hän esiintyi usein sivuosarooleissa ja vierailevissa rooleissa eri televisiosarjoissa, kuten Takaa-ajettu, Muukalaiset sekä Hämärän rajamailla. Hylandin filmidebyytti tapahtui vuonna 1963 elokuvassa One Man´s Way. Muihin elokuvarooleihin kuuluu esimerkiksi rooli elokuvassa Armottomat, jossa hän näytteli yhdessä Marlon Brandon, Jane Fondan ja Robert Redfordin kanssa. Vuonna 1968 hän sai roolin sarjasta Peyton Place, jossa hän näytteli Susan Winter -nimistä hahmoa 59 jaksossa. 1970-luvulla hän jatkoi näyttelemistä yhden jakson verran lukuisissa eri sarjoissa, kuten esimerkiksi Kojakissa ja Onnen päivissä. == Yksityiselämä == Hyland tapaili hetken aikaa näyttelijä Joe Goodsonin kanssa ennen kuin he menivät naimisiin 24. huhtikuuta 1969. Heidän poikansa Zachary Goodson syntyi heinäkuussa 1973. Pari erosi elokuussa 1974. Hyland aloitti suhteen vuonna 1976 näyttelijä John Travoltan kanssa, jonka hän tapasi näytellessään Travoltan äitiä televisioelokuvassa Poika muovikuplassa. == Kuolema == Hylandilla todettiin rintasyöpä muutama vuosi ennen kuolemaansa ja hänelle tehtiin mastektomia. Syövän kuitenkin todettiin levinneen vuonna 1976 ja hänen terveytensä heikentyi. Hyland ja John Travolta pysyivät yhdessä Hylandin kuolemaan, maaliskuuhun 1977, asti, jolloin Hyland kuoli 41-vuotiaana Travoltan syliin. Hyland palkittiin postuumisti roolistaan elokuvassa Poika muovikuplassa Emmy-palkinnolla, jonka Travolta nouti hänen puolestaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Primetime Emmy -palkinnon saajat Luokka:Emmy- palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Kennebecin piirikunta

Kennebecin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 122 302 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on osavaltion pääkaupunki Augusta. Piirikunta on perustettu vuonna 1799. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Knoxin piirikunta (Maine)

Knoxin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 39 772 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Rocklandin kaupunki. Piirikunta on perustettu 1. huhtikuuta 1860. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Brahmaputrantimali

Brahmaputrantimali (Chatarrhaea longirostris) eli aiemmalta nimeltään vuoripensastimali on pyrstötimaleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- Aasiasta. == Koko ja ulkonäkö == Brahmaputrantimali voi kasvaa 20-23 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Brahmaputrantimalin pää, selkä ja siivet ovat väriltään punertavanruskeat. Lajin kurkku on valkoinen ja vatsa vaalean punaruskea. Linnun pyrstö on pitkä. Brahmaputrantimalin nokka on pitkähkö, alaspäin kaartuva ja väriltään musta. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Brahmaputrantimalia tavataan Brahmaputran laaksosta Intian pohjoisosista, Nepalista ja Bhutanista sekä ehkä myös Myanmarista. Lajin elinympäristöä ovat heinikot ja ruovikot, jotka myös tulvivat. Tyypillinen kasvilajeja elinympäristössä ovat esimerkiksi silkkiheinä (Imperata cylindrica) ja Typha elephantina. Brahmaputrantimalin ravintoa ovat hyönteiset ja niiden toukat. Linnun pesimäkausi on maaliskuulta kesäkuulle ja se rakentaa pesänsä ruohoista pensaaseen. Naaras munii kolmesta viiteen sinistä munaa. Brahmaputrantimali luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi ja kannan kooksi arvioidaan 2 500-10 000 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen karjan laidunnuksen ja viljelysmaaksi muuttamisen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Pyrstötimalit Luokka:Uhanalaiset linnut
Lincolnin piirikunta (Maine)

Lincolnin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 34 634 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Wiscassetin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1760. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Oxfordin piirikunta (Maine)

Oxfordin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 57 975 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Parisin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1805. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Penobscotin piirikunta

Penobscotin piirikunta () on Yhdysvaltojen Mainen osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 152 148 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Bangorin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1816. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Mainen piirikunnat
Muuruveden kotiseutumuseo

Muuruveden kotiseutumuseo on Kuopion Muuruveden pitäjän kirkonkylällä, Muuruveden kirkon naapurustossa sijaitseva kotiseutumuseo. Museota ylläpitää Muuruveden kotiseutuyhdistys. Museo esittelee Muuruveden historiaa esinein ja valokuvin. Nähtävillä on lisäksi muun muassa talonpoikaisesineistöä, suutarin työkaluja, tuohiesineitä ja maatalouden koneita ja käsityökaluja. Muuruveden kirkon pysäköintialueen (Kustilankuja 2) länsipuolella sijaitsevan museorakennuksen etupihalla on muutamia muistokiviä ja -laattoja pitäjän merkkihenkilöistä. Esimerkkinä mainittakoon runonlaulaja Lauri Väänäsen ja kansanrunoilija, valtiopäivämies Pietari Väänäsen yhteismuistomerkki. == Lähteet == Luokka:Kuopion museot Luokka:Muuruvesi Luokka:Suomen kotiseutumuseot Luokka:Juankosken rakennukset ja rakennelmat
Eleanor Sokoloff

Eleanor Sokoloff (o.s. Blum; 1914 Cleveland – 12. heinäkuuta 2020 Pennsylvanian sairaala) oli yhdysvaltalainen pianopedagogi ja pianisti.Eleanor Sokoloff, 106, who taught at Curtis Institute for more than eight decades, dies The Philadelphia InquirerThe Nightingale's Sonata: The Musical Odyssey of Lea Luboshutz Thomas Wolf Sokoloff opiskeli Clevelandin musiikki-instituutissa ennen siirtymistään Philadelphiaan. Vuonna 1931 hän aloitti opintonsa Curtisin musiikki-instituutissa, jossa hänen opettajanaan pianonsoitossa toimi David Saperton ja kamarimusiikissa Louis Bailly. Curtisin musiikki-instituutissa Sokoloff tapasi tulevan miehensä, pianisti Vladimir "Billy" Sokoloffin. Pariskunta muodosti suositun duon ja sai mainetta nelikätisillä resitaaleillaan Philadelphiassa. Sokoloff loi yli 80 vuotta kestäneen pedagogisen uran Curtisin musiikki-instituutissa. Hän opetti pianonsoittoa aluksi (1936–1949) sitä sivuaineena opiskelleille, mutta siirtyi pääaineopettajaksi tämän jälkeen. Hänestä tuli musiikki-instituutin historian pitkäaikaisin opettaja. Sokoloffin johdolla opiskelivat muiden muassa Craig Sheppard, Lambert Orkis, Susan Starr, Meng-Chieh Liu, Leon McCawley, Charles Abramovic, Randall Hodgkinson, Daniel Hsu ja Kit Armstrong. Sokoloff jäi leskeksi vuonna 1997. Hän opetti Curtisin musiikki-instituutissa vielä lukuvuodella 2019–2020 ja suunnitteli jatkamista syksyllä 2020 koronaviruspandemiatilanteesta riippumatta. Hän kuitenkin kuoli luonnollisesti 106-vuotiaana heinäkuussa 2020. Häntä jäivät kaipaamaan muiden muassa tyttäret Katharine ja Laurie, molemmat muusikoita. == Lähteet == Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset
Tauno Pohjala

Tauno Urho Tapio Pohjala (27. helmikuuta 1906 Kiikoinen – 22. toukokuuta 1972) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Pohjala edusti urallaan Porin Tarmoa ja Kiikoisten Kirmaa. Kalevan kisoissa Pohjala saavutti vuonna 1931 hopeaa 1 500 metrin juoksussa ja pronssia 800 metrin juoksussa. Viestijuoksun Suomen- mestaruuskilpailuissa hän oli Porin Tarmon joukkueessa pronssilla 4 × 800 metrillä vuonna 1929. Pohjala edusti Suomea Suomi–Ruotsi-maaottelussa 1931. __NOTOC__ == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Tulos Paikka Päivä 800 m 1.55,9 Helsinki 24. heinäkuuta 1931 1 500 m 3.57,5 Helsinki 16. elokuuta 1931 Lähde == Lähteet == Luokka:Suomalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Vani Bhojan

Vani Bhojan (s. 28. huhtikuuta 1987) on intialainen elokuvanäyttelijä, TV- näyttelijä ja entinen malli, joka esiintyy pääasiassa tamil- ja telugu- elokuvateattereissa. Hänet tunnetaan parhaiten Sathyan roolista Deivamagal- sarjassa, josta hänelle palkittiin Sun Kudumbam Viruthugal parhaaksi näyttelijäksi 2018. Hän debytoi telugu-teuransa Meeku Maathrame Cheptha 2019 -tapahtumassa ja Tamil-debyytin vuonna 2020 Oh My Kadavulen kanssa. Hän on Television Lady -supertähti. == Filmografia == vuosi elokuva rooli johtaja kieli merkintä 2010 Ce sont des Irau Avantika (päivänkakkara) Hari Shankar Haresh Narayan Krishnan Shekhar Tamil Esittelykutsut 2012 Adikram 79 Tohtori pooja Vinod Bira tamil Silmälasien naamiointi 2019 Dis-moi juste Shafi Rakesh Sultan de Shamar Telugu Le début du télougou 2020 Voi mon Dieu Mira Le cheval s'est retourné tamil Le début du tamoul 2020 Fermer à clé TBA SG Charles tamil Termine 2020 Mr.W TBA Niranjan Prabhakaran tamil Tournage == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Intialaiset mallit Luokka:Intialaiset televisiojuontajat Luokka:Elävät henkilöt
Madhavrao Scindia

Madhavrao Jivarijao Scindia (; ; 10. maaliskuuta 1945 – 30. syyskuuta 2001) oli intialainen poliitikko ja entisen Gwaliorin ruhtinaskunnan prinssi. Hän istui Lok Sabhassa yhdeksän kautta vuosina 1971–2001. Poliittisen uransa aikana hän toimi muun muassa rautateistä vastaava valtioministerinä 1984–1989. P. V. Narasimha Raon hallituksessa hän oli ilmailu- ja turismiministeri 1991–1993 ja opetusministeri 1995–1996. Scindia äänestettiin Lok Sabhaan ensimmäisen kerran vuonna 1971 hindunationalistisen Bharatiya Jana Sanghin jäsenenä. Hänet valittiin parlamenttiin seuraavan kerran sitoutumattomana 1977 ja kongressipuolueen jäsenenä 1980. Hänen toimintansa kongressipuolueessa johti välirikkoon hänen äitinsä Vijaya Raje Scindian kanssa, joka edusti hindunationalistista Bharatiya Jana Sanghia ja sen seuraajaa Intian kansanpuoluetta (BJP). Indira Gandhin kansallisen hätätilan aikana 1975–1977 Vijaya Raje joutui vankilaan ja hänen tyttärensä kokivat häirintää hallituksen taholta. Madhavrao päätti paeta maasta Nepaliin ja Britanniaan kunnes tilanne rauhoittuisi. Hänen äitinsä ei antanut hänelle koskaan anteeksi hänen puoluevalintaansa. Vijaya Raje Scindia päätti tehdä poikansa Madhavraon perinnöttömäksi ja kielsi tätä hoitamasta hautajaisriittejään. Scindia kuoli lento-onnettomuudessa vuonna 2001 yhdessä sihteerinsä, neljän toimittajan, lentäjän ja apulaislentäjän kanssa. Lentokone putosi kaatosateen ja sen aiheuttaman huonon näkyvyyden seurauksena. ==Lähteet== Luokka:Intialaiset aateliset Luokka:Intian kongressipuolueen poliitikot Luokka:Intian ministerit Luokka:Opetusministerit Luokka:Lok Sabhan jäsenet Luokka:Lento-onnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Villa Salmela

Villa Salmela eli Karjalaisten kesäkoti on Helsingin Laajasalon Jollaksen kaakkoiskulmassa, Villinginsalmessa Villinkiä vastapäätä sijaitseva huvila, jossa sijaitsee mm. kesäkahvila. Siellä on myös sauna, jossa on yleisiä vuoroja. Huvilaa hallinnoi Pääkaupunkiseudun Karjalaisyhteisöt Pääsky ry. Huvila on rakennettu vuonna 1886. Sinne oli tuohon aikaan laivayhteys kolmesti viikossa. Huvilan alkuperäinen nimi oli Villa Bergsund ja sen ensimmäinen omistaja oli todellinen valtioneuvos Jaakko Sjölin (1836–1916), joka työskenteli Uudenmaan maanmittaushallituksen ylitirehtöörinä. Aikojen saatossa huvilalla on ollut viisi eri omistajaa. Helsingin kaupunki osti huvilan ja vuonna 1969 se vuokrasi sen karjalaisille seuroille. Tämän johdosta perustettiin Pääkaupunkiseudun Karjalaisyhteisöt Pääsky ry. Vuonna 2006 aloitettiin alueen ja huvilan kehittäminen ja nykyaikaistaminen. Huvilan kulkutielle tuli rappuset ja pihapiiriin kahvioterassi. Vuonna 2010 alueen talot liitettiin kaupungin vesijohto- ja viemäriverkostoon ja huvilaan rakennettiin nykyaikaiset saniteettitilat. Myös keittiö uusittiin, ja uunit on muurattu uudelleen ja lattioita on korjattu. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Villa Salmelan kotisivut *Pääsky ry:n kotisivut *Villa Salmela Facebookissa Luokka:Helsingin huvilat ja villat Luokka:Laajasalo Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Eddie Gale

Eddie Gale (1941 Brooklyn – 10. heinäkuuta 2020 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti.Trumpeter Eddie Gale has died Marlbank.netEddie Gale AllMusic Gale sai jo varhain opetusta trumpetisti Kenny Dorhamilta. 1960-luvun alussa hän tutustui Sun Raan, jonka Arkestra- kokoonpanon kanssa työskenteli 1960–1970-luvuilla. Gale soitti myös Cecil Taylorin kanssa levyllä Unit Structures ja Larry Youngin kanssa levyllä Of Love and Peace. Hänen omia albumeitaan olivat Ghetto Music (1968) ja Black Rhythm Happening (1969). Nämä soul jazz -vaikutteiset levyt julkaistiin Blue Note Recordsin kautta. Gale suuntasi Yhdysvaltain länsirannikolle 1970-luvun alussa. Hän oli lyhyesti Stanfordin yliopiston nimikkotaiteilija ja sai sitten saman aseman San Josén valtionyliopistosta. Vuonna 1974 pormestari Norman Mineta nimesi Galen San Josén jazzlähettilääksi. Myöhemmällä urallaan Gale esimerkiksi esiintyi usein hip hop -kokoonpano The Coupin kanssa. Gale kuoli 78-vuotiaana. Häntä jäivät kaipaamaan vaimo Georgette sekä lapset Donna, Marc, Chanel, Gwilu ja Teyonda. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Zindzi Mandela

Zindziswa ”Zindzi” Mandela-Hlongwane (23. joulukuuta 1960 Soweto, Etelä- Afrikka – 13. heinäkuuta 2020 Johannesburg, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi isänsä Nelson Mandelan rinnalla ”ensimmäisenä naisena” ennen tämän toista avioliittoa. Vuosina 2015–2020 Mandela oli Etelä-Afrikan Tanskan-suurlähettiläänä. == Nuoruus ja perhe == Zindziswa Mandela syntyi Sowetossa vuonna 1960. Hänen vanhempansa olivat Nelson ja Winnie Mandela. Zindzi oli Nelson Mandelan kuudeslapsi ja toinen lapsi Madikizela-Mandelan kanssa. Zindzi oli 18 kuukauden ikäinen, kun hänen isänsä Nelson Mandela pidätettiin vuonna 1962. Kaksi vuotta myöhemmin Mandela tuomittiin elinkautiseen vankeuteen Rivonian oikeudenkäynnissä. Zindzi asui äitinsä Winnie Mandelan kanssa, joka vuonna 1977 karkotettiin kahdeksaksi vuodeksi Oranjen vapaavaltion provinssin Brandfortiin. Zindzi lähetettiin Swazimaahan, missä hän suoritti keskiasteen opintonsa. Hän jatkoi sieltä korkeakouluun ja sai vuonna 1985 oikeustieteen Bachelor of Arts -tutkinnon Kapkaupungin yliopistosta. == Ura == Zindzi Mandela kasvoi keskellä apartheidin vastaista taistelua ja joutui itsekin useasti hallituksen ahdistelemaksi. Hän nousi vuonna 1985 itsekin taistelun keskiöön. Hän luki Jabulani-stadionilla Sowetossa isänsä puheen, jossa hän kieltäytyi vastaanottamaan presidentti P. W. Bothan ehdollisesti tarjoamaa vapautta. Zindzi Mandela oli tämän jälkeen itse muun muassa Soweton nuorisokongressin varajohtajana, mukana Release Mandela -kampanjassa ja Umkhonto we Sizwen maanalaisena toimijana. Mandela valittiin saattamaan isäänsä tämän virkaanastujaisissa vuonna 1994. Hän toimi sen jälkeen myös ensimmäisen naisen sijaisena, kunnes Nelson Mandela meni vuonna 1998 naimisiin Mosambikin entisen presidentin lesken Graça Machelin kanssa. Mandelan ura diplomaattina alkoi, kun hän aloitti elokuussa 2014 koulutuksen. Hän otti kesäkuussa 2015 vastaan Etelä-Afrikan Tanskan-suurlähettilään tehtävän. Hän herätti suurlähettiläänä myös kohua, kun twiittasi Etelä-Afrikan maauudistusten puolesta. Etelä-Afrikan ulkoministeriö käynnisti asiasta tutkimuksen, rikkoiko Mandela ministeriön sosiaalisen median sääntöjä. Ulkosuhteiden ministeri Naledi Pandor, entinen presidentti Thabo Mbeki ja monet oppisitiopoliitikot tuomitsivat twiitit, mutta Mandelan mukaan hän ei ollut vastuussa henkilökohtaisista mielipiteistään yhdellekään valkoiselle miehelle tai naiselle. == Perhe == Mandela oli kahdesti naimisissa, ja hänellä oli neljä lasta ensimmäisestä liitostaan Zwelibanzi Hlongwanen kanssa. Mandela meni vuonna 2013 naimisiin Molapi Motlhajwan kanssa. Heidän liittonsa kesti vain noin vuoden. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Eteläafrikkalaiset poliitikot Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Diploprionini

Diploprionini on yksi meriahventen (Serranidae) kalaheimon meriahventen (Epinephelinae) alaheimon viidestä tribuksesta. Siihen kuuluvat seuraavat kolme sukua: * Aulacocephalus Temminck & Schlegel, 1843 * Belonoperca Fowler & Bean, 1930 * Diploprion Cuvier, 1828 == Lähteet == * Sukujen auktorit: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Robert Lyne

Robert Francis Lyne (2. huhtikuuta 1885 Newport – 13. huhtikuuta 1957 Clifton) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hän pelasi Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Walesin joukkueessa, joka voitti turnauksessa pronssia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset maahockeypelaajat Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Walesilaiset urheilijat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Martin Häner

Martin Häner (s. 27. elokuuta 1988 Berliini) on saksalainen maahockeypelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 184-senttimetrinen. Hän edustaa Berliner HC -seuraa. Häner saavutti Saksan maajoukkueessa kultaa Lontoon kesäolympialaisissa 2012 ja pronssia Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016. Tokion kesäolympialaisissa 2020 hän oli Saksan neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Häner kuului myös Saksan MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen maailmanmestaruuskilpailuissa 2010. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset maahockeypelaajat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Tambs Lyche

Hans Tambs Lyche (21. marraskuuta 1859 Fredrikshald, Norja – 16. huhtikuuta 1898 Kristiania, NorjaOlav Garvik, Hans Tambs Lyche, Store norske leksikon, viitattu 13.7.2020 ) oli norjalainen pappi ja uskonnollinen kirjailija. Käytyään kotimaassaan teknillisen koulun hän siirtyi Yhdysvaltoihin, jossa ensin toimi rautatieinsinöörinä, valmistui sitten papiksi ja oli seitsemän vuotta unitaarisen seurakunnan pappina. Hänet kutsuttiin 1893 Norjaan toimittamaan suunnittelemaansa uutta Kringsjaa-nimistä aikakauskirjaa. Hän selosti siinä kulttuurimaailman aikakauskirjallisuutta ja pyrki samalla innostamaan maanmiehiään "uusidealismiin", valoisaan romanttiseen elämänuskoon, jonka hän teknisen ja luonnontieteellisen koulutuksensa täydennykseksi oli omaksunut englantilaisilta ja amerikkalaisilta kirjailijoilta, kuten Carlyle, Ruskin, Tennyson, Browning, Emerson, Longfellow).Lyche, Hans Tambs, Tietosanakirja osa 5, palsta 1300, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Lyche oli toimittaja, kirjailija, pappi ja uskonnollinen puhuja. Hän suoritti insinöörintutkinnon Kristianiassa ja meni opintojen päätyttyä vapaakirkolliseen pappiskouluun Yhdysvaltoihin Meadvilleen (Pennsylvania) unitaariseksi papiksi. Hän palasi 1892 Norjaan, jossa hän työskenteli toimittajana ja sananjulistajana. Hän perusti heti unitaarisen seurakunnan. 1893 perustamassaan kuukausijulkaisussa Kringsjaa hän pyrki propagoimaan amerikkalaista hengenelämää. Hän julkaisi esitelmiään kirjana Nyidealismen (1896). Valikoima lehtiartikkeleita, Lysstreif over livsproblemer, ilmestyi 1903 (laajennettu painos 1906).Lyche, Hans Tambs, Nordisk familjebok, Uggleupplagan. 17. palsta 29. Nordisk familjeboks förlags 1912 ==Julkaisut== * Nyidealismen. En kort oversigt over nye strømninger og tendenser i vor tid, 1896 *Lysstreif over livsproblemer, 2. p. 1906, sisältää Chr. Collinin kirjoittaman lyhyen elämäkerran. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lyche, Hans Tambs, Salmonsens Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset papit Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1898 kuolleet
Abu al-Wafa

Abu al-Wafa Muhammad Buzjani (; 10. kesäkuuta 940 – 15. heinäkuuta 998) oli persialainen Khorasanista kotoisin oleva matemaatikko ja astronomi, joka työskenteli Bagdadissa. Hän kehitti pallotrigonometriaa ja hänen kirjansa aritmetiikasta oli ensimmäinen, joka islamilaisessa maailmassa käytti negatiivisia lukuja. Hän kommentoi al-Khwarizmin Algebraa ja käänsi kreikasta Diofantoksen Artihmetican. Abu al-Wafa löysi uuden keinon laskea sinitaulukoita. Hänen trigonometriset taulukkonsa on tehty kahdeksan desimaalin tarkkuudella, kun Ptolemaios pääsi vain kolmeen desimaaliin. Vaikka intialainen numerojärjestelmä jo tunnettiin, Abu al-Wafa käytti vielä vanhaa kreikkalaista tapaa, missä luvut ilmaistiin sanallisesti ja laskutoimitukset tehtiin muistinvaraisesti sormia apuna käyttäen. Tämän on arveltu johtuneen siitä, että hän kirjoitti aritmeettisen teoksensa käytännön oppaaksi kauppiaille, joille vielä 900-luvulla intialainen lukujärjestelmä oli vieras. == Lähteet == Luokka:Persialaiset matemaatikot Luokka:Persialaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 940 syntyneet Luokka:990-luvulla kuolleet Luokka:Islamin kulta-aika Luokka:Keskiajan islamilaiset matemaatikot
Eiza González

Eiza González Reyna (s. 30. tammikuuta 1990 México) on meksikolainen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli tunnetuksi roolistaan saippuasarjasta Lola: Once Upon a Time (2007–2008), jossa hän näytteli Dolores "Lola" Valentea. Hän myös näytteli pääroolia Nickelodeonin draamasarjassa Sueña conmigo (2010–2011). Hänet tunnetaan myös sivurooleistaan elokuvissa Baby Driver (2017), Alita: Battle Angel (2019) ja Fast & Furious: Hobbs & Shaw (2019). == Aiheesta muualla == * Luokka:Meksikolaiset näyttelijät Luokka:Meksikolaiset laulajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pierre Hébert

Pierre Hébert (1804 Villabé - 1869 Pariisi) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Hänen pojastaan Pierre-Eugène-Emile Héberistä tuli myös kuvanveistäjä ja hänen tyttärestään Hélène Bertaux ´sta tuli kuvanveistäjä sekä naisten oikeuksien puolustaja. http://www.nella- buscot.com/sculpteurs.php?idsculpteur=scu0121&lng;=0 Hébert opiskeli kuvanveistäjäksi Georges Jacquot`n oppilaana. Hänen töitään oli Pariisin Salongin näyttelyissä vuosina 1836- 1869. http://www.nella- buscot.com/sculpteurs.php?idsculpteur=scu0121&lng;=0 == Viitteet == == Aiheesta muualla == * https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb16561744w * https://agorha.inha.fr/inhaprod/ark:/54721/002133585 Luokka: Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka: Vuonna 1804 syntyneet Luokka: Vuonna 1869 kuolleet
Kuratowskin teoreema

Kuratowskin teoreema on tasograafien tasoon piirtämistä koskeva verkkoteorian teoreema. Tasograafit ovat verkkoja, jotka voidaan piirtää tasolle siten, että pisteiden väliset viivat eivät leikkaa keskenään. Puolalainen matemaatikko Kazimierz Kuratowski todisti mukaansa nimetyn teoreeman vuonna 1930. Sen mukaan mielivaltainen graafi on tasograafi jos ja vain jos se ei sisällä täydellisen viiden pisteen graafin K5 tai täydellisen kaksijakoisen graafin K3,3 alijaotuksia. On helppo huomata, että näitä kahta graafia ei voi piirtää tasoon viivojen leikkaamatta, mutta sen todistaminen että nämä ovat ainoat rakenne-elementit jotka voivat tehdä verkosta ei-tasolle-piirrettävän, on vaikeampaa. == Huomautukset == == Lähteet == Luokka:Graafiteoria Luokka:Matemaattiset teoreemat
Al-Kashi

Ghiyath al-Din Jamshid Masud al-Kashi (; n. 1380 Kashan, Iran – n. 1429 Samarkand, Transoxiana)Ghiyath al-Din Jamshid Mas'ud al-Kashi oli persialainen astronomi ja matemaatikko, joka eli Timur-Lenkin valtakunnassa. Hän oli islamin kultakauden viimeinen suuri nimi ennen islamilaisen sivilisaation taantumaa.Berggren, 2013, s. 83 Al-Kashi työskenteli Timur-Lenkin pojanpojan Ulugh Begin rakennuttamassa observatoriossa Samarkandissa. Hän kirjoitti tutkimuksensa joko persiaksi tai arabiaksi. Al-Kashi tunnetaan desimaalilaskennan kehittäjänä, vaikka hän ei alaa keksinytkään.Boyer, s. 348–350 Hän esimerkiksi laski 1400-luvulla piin likiarvon 16. desimaaliin asti. Koska maapallon säde tunnettiin, ja maailmankaikkeus arvioitiin 600 000 kertaa maata suuremmaksi, al-Kashi kehui laskeneensa maailman läpimitan hevosen karvan tarkkuudella.Berggren, 2013, s. 79 Euroopassa päästiin tässä suhteessa hänen ohitseen vasta 1500-luvun lopulla. Aritmetiikassa al-Kashi tunnetaan siitä, että hän onnistui 1400-luvulla laskemaan viidennen juuren, toisten tietojen mukaan kuudennen juuren. Omar Khaijam oli 1100-luvulla väittänyt keksineensä keinon laskea juuria mihin määrään asti tahansa, mutta hänen todistelunsa on kadonnut.Berggren, 2013, s. 70–71 Binomiteoreeman al- Kashi esitti Pascalin kolmion muodossa noin sata vuotta sen jälkeen, kun se esitettiin Kiinassa ja sata vuotta ennen kuin se esitettiin Euroopassa. Islamilaisen kulttuurin jäykistyminen johti siihen, että al-Kashin jälkeen islamilaisten tiedemiesten lukumäärä oli enää häviävän pieni. Kun islamilainen maailma taantui, eurooppalainen tiede oli kuitenkin heräämässä eloon ja pääsi 1100- ja 1200-luvuilla hyödyntämään sitä osaa arabialaisesta matematiikasta, joka oli onnistuttu kääntämään latinaksi. Matematiikka olikin islamilaisen maailman edistynein tiede, koska se oli abstraktina tieteenä pysynyt paremmin suojassa uskonnolliselta dogmatismilta kuin luonnonfilosofia.Huff, 2017, s. 54 Ranskassa kosinilause tunnetaan nimellä "al-Kashin teoreema". == Lähteet == * David C. Lindberg & Michael H. Shank (toim.): The Cambridge History of Science. Volume 2. Medieval Science. Cambridge University Press, 2013. (englanniksi) * * * === Viitteet === Luokka:Persialaiset matemaatikot Luokka:Islamin kulta-aika Luokka:Keskiajan islamilaiset matemaatikot
Georg Edvard von Alfthan

Georg Edvard von Alfthan (17. kesäkuuta 1856 Helsinki – 23. maaliskuuta 1901 Artjärvi) oli suomalainen vapaaherra, kapteeni ja ruotsin kielellä kirjoittanut matkakirjailija.Kuolleita, Sanomia Turusta, 29.03.1901, nro 74, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotVon Alfthanin kuolinilmoitus, Päivälehti, 28.03.1901, nro 47, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Von Alfthanin vanhemmat olivat kulkulaitostoimikunnan päällikkö, kenraaliluutnantti Georg von Alfthan ja Ebba Matilda Geschwend. Hän palveli koulut käytyään vänrikkinä Onegan jalkaväkirykmentissä ja sai aliluutnantin arvon 1878. Von Alfthan erosi tästä rykmentistä 1880 ja palveli sitten Hämeenlinnan tarkka-ampujapataljoonassa, josta hän erosi alikapteenin arvoisena. Von Alfthan teki useita matkoja Yhdysvaltoihin ja Etelä-Afrikkaan ja hän kirjoitti näistä matkoistaan matkakirjoja. Von Alfthan kuoli 45-vuotiaana Harjun tilalla Artjärvellä. Hän oli naimisissa kahdesti ensin Hedvig Constance Beatrice Furuhjelmin (1856–1889) kanssa ja sitten Maria Matilda Ylöstalon (1868–1921) kanssa. Hänen poikansa oli insinööri, toimitusjohtaja Georg Alfred Knut von Alfthan (1883–1940). Von Alfthanin veljiä olivat vapaaherra, teollisuudenharjoittaja Anton von Alfthan ja vapaaherra, ylilääkäri Kristian Axel von Alfthan. Aikalaiskirja 1934 : Georg Alfred Knut von Alfthan Geni.com : Georg Edvard von Alfthan == Teoksia == * En utflykt till antipoder: strödda reseminnen af Don Anónimo. G. W. Edlund, Helsingfors 1887 (Teos digitoituna Doriassa) * Skuggan: koncentrerade berättelser af En gemensam vän. G. W. Edlund, Helsingfors 1887 * Afrikanska reseminnen: äfventyr och intryck från en utflykt till de svartes världsdel. Helsingfors 1892 (Teos digitoituna Doriassa, Teos tekstimuodossa Projekti Lönnrotissa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset matkakirjailijat Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Thabit ibn Qurra

Thābit ibn Qurra (; 826–901)Al-Sabi Thabit ibn Qurra al-Harrani oli matemaatikko, fyysikko, astronomi ja kääntäjä, joka eli Bagdadissa abbasidihallinnon aikaan. Al-Khwarizmin ohella hän oli 800-luvun maineikkain islamilaisessa maailmassa vaikuttanut matemaatikko. Ibn Qurran ansiosta kreikasta ja syyriasta käännettiin arabiaksi Eukleideen, Arkhimedeen, Apollonioksen, Ptolemaioksen ja Eutokioksen töitä. Apollonioksen Konikasta on suoraan latinaksi käännettynä säilynyt vain neljä ensimmäistä lukua, kun taas kolme seuraavaa ovat säilyneet vain arabialaisten käännösten avulla. Ibn Qurra löysi alkulukuja koskevan ”ystävällisten lukujen kaavan” ja esitti Pythagoraan lauseen yleistyksen, joka soveltuu kaikkiin kolmioihin. Hän laajensi ja korjasi lauseita ja todistuksia esimerkiksi lukuteoriassa ja paraboloidien geometriassa. == Lähteet == Luokka:Fyysikot Luokka:Islamin kulta-aika Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Matematiikan historia Luokka:Tähtitieteilijät