EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vanhan Maan kreationismi

Vanhan Maan kreationismi on oppi, jonka mukaan elämä on luotu ilman evoluutioteorian mekanismeja. Vanhan Maan kreationismi on ylemmän tason termi useille luomisoppityypeille, jotka eri tavoin pyrkivät selittämään Raamatun tai muiden luomiskertomusten kohtia niin, että ne sopivat nykyisiin tieteellisiin havaintoihin, erityisesti arvioihin Maapallon iästä. == Määritelmä == Vanhan Maan kreationismi hyväksyy yleisesti tieteellisesti määritellyn iän Maapallolle, toisin kuin Nuoren Maan kreationismi. Yhtenä määritelmänä on pidetty sitä, että Vanhan Maan kreationismin mukaan Jumala tai jumalainen olento on suunnitellut koko nykyisen biologisen monimuotoisuuden ollen aktiivinen toimija sekä alun luomisprosessissa että myös sen jälkeisinä aikoina. == Alalajit == Vanhan Maan kreationismi jakaantuu useisiin alalajeihin, jotka selittävät Maapallon tieteellisesti havaittua ikää eri tavoilla. Esimerkiksi Aukkojen kreationismin mukaan Raamatun tarinassa on pitkiä ajallisia aukkoja, erityisesti kahden ensimmäisen jakeen välissä, jolloin Jumala ensin loi Maan ja vasta paljon myöhemmin aloitti seitsemän päivän luomistyönsä. Raamatun luomistarinan seitsemän päivän voidaan myös selittää olevan vertauskuvallisia ja tarkoittavan todellisuudessa huomattavasti pidempiä ajanjaksoja. Progressiivisen kreationismin mukaan Jumala on luonut elämänmuodot vaiheittain, niin että ensin on luotu yksinkertaiset eliöt ja myöhemmin miljardien vuosien kuluessa jaksoittain aina monimutkaisempia elämänmuotoja. Näin voidaan selittää fossiililöydöissä havaittu elämän monimuotoisuuden hidas kehitys miljoonien vuosien kuluessa ja ristiriita Raamatun kanssa. Progressiivisen kreationismin mukaan luomisjaksojen välissä on pitkiä ajanjaksoja, jolloin elämänmuodot voivat lisäksi kehittyä mikroevoluution mukaisesti. Makroevoluutiota, eli lajien kehittymistä toisiksi lajeiksi ei kuitenkaan progressiivisessa kreationismissakaan hyväksytä. == Uskontokuntien kantoja kreationismiin== Jehovan todistajat uskovat eräänlaiseen vanhan Maan kreationismin muotoon, jossa maailma on luotu, mutta Raamatun luomiskertomuksessa mainitut päivät voivat viitata hyvinkin pitkään ajanjaksoon, ja siksi Maapallon tieteellisesti määriteltyä ikää ei pidetä vääränä. Jehovan todistajat eivät kuitenkaan oman määritelmänsä mukaan ole kreationisteja. == Katso myös == * Elämän alkuperä * Evoluutioteorian vastustus * Kreationismin historia * Kreationismin opetus kouluissa * Raamatun luomiskertomus * Älykäs suunnittelu == Lähteet == Luokka:Kreationismi
Helvetialaiset

Helvetialaiset tai helveetit () olivat kelttiläinen heimo, joka asui nykyisen Sveitsin alueella, jota roomalaiset kutsuivat nimellä Helvetia. Julius Caesar kertoo heistä kirjassaan Gallian sota (Commentarii de bello Gallico). Helvetialaiset asuivat alun perin Germanian eteläisissä osissa, mutta kun germaanit työntyivät etelämmäs, he siirtyivät vuonna 61 eaa. nykyisen Sveitsin alueelle. Koska germaaniheimot työntyivät pian myös helvetialaisten uusille asuinseuduille, he päättivät muuttaa Galliaan päällikkönsä Orgetorixin johdolla. Gallia Narbonensisin gallialaiset pyysivät Caesaria suojelemaan heitä maahan tunkeutuvilta helvetialaisilta. Caesar komensi tuolloin kuutta legioonaa, ja hän värväsi nopeasti avukseen vielä kaksi legioonaa lisää. Kokeneet ja hyvin organisoituneet roomalaiset joukot löivät helvetialaiset, vaikka näitä olikin huomattavasti enemmän kuin roomalaisia. Tosin suurin osa helvetialaisista oli naisia, lapsia ja vanhuksia, eikä suinkaan sotilaita. Roomalaiset tappoivat suurimman osan helvetialaisista, ja osan he ottivat orjiksi. Loput helvetialaiset ajettiin takaisin Helvetiaan. Vuonna 52 eaa. 10 000 helvetialaista liittyi Vercingetorixin johtamaan kapinaan. Tiberius ja Drusus liittivät helvetialaisten alueet Rooman valtakuntaan 15 eaa. Alamannit hyökkäsivät helvetialaisten asuinalueille 200-luvulla jaa., ja helvetialaiset sekoittuivat vähitellen germaaneihin. Castrén & Pietilä-Castrén 2000, s. 207 == Lähteet == *Paavo Castrén ja Leena Pietilä-Castrén: Antiikin käsikirja. Otava, 2000. ISBN 951-1-12387-4. ===Viitteet=== Luokka:Muinaiset kansat Luokka:Rooman viholliset ja liittolaiset Luokka:Kelttiläiset kansat
Amanuenssi

Amanuenssi on henkilö, joka hoitaa yliopiston tai tutkimuslaitoksen hallintovirkaa. Yliopistojen laitoksilla amanuenssit toimivat opintojen ohjaajina ja järjestelijöinä. Tehtävät kuitenkin vaihtelevat, sillä jotkut amanuenssit toimivat myös opetus- ja tutkimustehtävissä. Amanuenssien hallinnollisiin tehtäviin kuuluvat laitoksilla esimerkiksi opetussuunnitelmien ja opetusohjelmien laatiminen, opinto-ohjaus, henkilöstöhallinto, tiedotus ja raportointi. Amanuenssi on eräänlainen "akateeminen sekatyömies". Museoiden amanuenssit vastaavat tyypillisesti museon kokoelmista, niiden luetteloimisesta sekä näyttelyiden järjestelemisestä. Samantapaiset tehtävät on myös kirjastoamanuenssilla ja tietopalveluamanuenssillaAmanuenssin palkkasuositus ja työtehtävät . Tieteentekijöiden liitto 2014. PDF. Viitattu 5.8.2017.. Lääketieteen opintoihin kuuluu sairaalaharjoittelu amanuenssin nimikkeellä. Vastaavasti joissakin paikoissa, kuten Hesperiassa, psykologian harjoittelijoista käytetään nimikettä psykologian amanuenssi. Ennen koulutuksen täyttä uudistusta eli noin vuoteen 1970 lääketieteen amanuenssit olivat yleensä valmiita lääkäreitä, jotka työskentelivät 3–5 vuotta sairaalalääkäreinä nimellisellä palkalla kerätäkseen kokemusta; erikoislääkäriksi pätevöityminen alkoi juuri amanuenssin toimen hoitamisesta. Sotien jälkeen amanuensseja käytettiin lähes ilmaisena ammattityövoimana, koska lääkäreistä oli tuolloin kova pula. Yksi amanuenssin velvollisuuksista tuolloin oli sairaanhoitajien ja kätilöiden opettaminen ja ohjaaminen.Bertta Valtonen: Kätilönä Karjalassa ja vähän muuallakin. s. 9–10. ==Lähteet== * * ===Viitteet=== Luokka:Kulttuurialan ammatit Luokka:Yliopiston virat Luokka:Museologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Wall Street

Wall Street on katu Manhattanilla New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Se sijaitsee lähellä Manhattanin saaren eteläpäätä ja johtaa Broadwayltä Manhattanin itärantaa pitkin kulkevalle South Streetille. Wall Street on Manhattanin finanssialan keskittymän Financial Districtin keskus, jossa pitää majaansa muun muassa New Yorkin pörssi. Wall Street on ollut maailman johtava finanssikeskus, mutta vuonna 2007 Lontoon City kasvoi kansainvälisenä finanssikeskuksena ohi Wall Streetin.http://www.cass.city.ac.uk/media/stories/story_89_105659_69685.html Kadun nimi Wall Street (”Muurikatu”) on peräisin vuodelta 1652, jolloin sen kohdalla kulki Manhattanin saaren eteläpäähän perustetun, hollantilaisten asuttaman Uuden Amsterdamin pohjoisraja ja paikalle rakennettiin muuriWall Street Virtual Tour of New Netherland suojaksi lenape-intiaaneja, brittejä ja Uuden Englannin uudisasukkaita vastaan. Britit, joiden siirtomaahan alue kuului vuodesta 1664, hävittivät muurin vuonna 1699 ja rakensivat sen tilalle kadun ja sen varrelle asuin- ja toimistotaloja. Näiden joukossa oli uusi kaupungintalo Broad Streetin ja Wall Streetin kulmassa.Visiting Wall Street New York NY City visitors guide Kadun mukaan on nimetty myös sanomalehti The Wall Street Journal. ==Tunnettuja rakennuksia Wall Streetin varrella== *Bank of New York Building, 1 Wall Street *New York Stock Exchange Building (New Yorkin pörssitalo), 11 Wall Street (julkisivu Broad Streetin puolella) *Bankers Trust Company Building, 14 Wall Street *J.P. Morgan Building, 23 Wall Street *Federal Hall, 26 Wall Street *Trump Building, 40 Wall Street Kadun päässä osoitteessa 89 Broadway sijaitsee Trinity Church -kirkko. == Wall Street populaarikulttuurissa == Wall Street on esiintynyt useissa elokuvissa sekä tapahtumapaikkana että kuvauspaikkana. Wall Streetiin liittyviä elokuvia ovat muun muassa Wall Street – rahan ja vallan katu (1987), sen jatko-osa Wall Street: Money Never Sleeps (2010) sekä The Wolf of Wall Street (2013). == Katso myös == *Wall Streetin pörssiromahdus *Occupy Wall Street *Wall Streetin pommi-isku == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Financial District (Manhattan) Luokka:Manhattanin kadut Luokka:Yhdysvaltain talous Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Uusi-Englanti

Uusi-Englanti () on alue Yhdysvaltojen koilliskolkassa. Alueen suurin kaupunki ja kulttuurin sekä liike-elämän keskus on Boston. Uusi-Englanti muodostuu kuudesta osavaltiosta, jotka ovat: Connecticut, Maine, Massachusetts, New Hampshire, Rhode Island ja Vermont. Joskus myös New Yorkin osavaltion Hudson- joen itäpuoliset alueet on laskettu alueeseen kuuluviksi. == Väestö == Uuden- Englannin väestö ylitti 15 miljoonan vuonna 2015. Massachusetts on alueen väkirikkain osavaltio. Yli 83,4 prosenttia alueen väestöstä on valkoihoisia. 10,2 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, joka tekee heistä Uuden-Englannin suurimman vähemmistön. Alueen eurooppalaisperäinen väestö koostuu pääosin irlantilaisista, ranskalaisista, englantilaisista, italialaisista, saksalaisista ja puolalaisista. 81,3 prosenttia Uuden-Englannin väestösta puhuu vain englannin kieltä. === Suurimmat kaupungit === Sija Kaupunki Osavaltio Väkiluku (arvio) 1 Boston Massachusetts 617 594 2 Worcester Massachusetts 184 045 3 Providence Rhode Island 178 042 4 Springfield Massachusetts 153 060 5 Bridgeport Connecticut 144 229 6 New Haven Connecticut 129 779 7 Hartford Connecticut 124 775 8 Stamford Connecticut 122 643 9 Waterbury Connecticut 110 366 10 Manchester New Hampshire 109 565 == Kulttuuri == Uuden-Englannin osavaltiolla on yhteinen kulttuuri, jota eurooppalaiset siirtolaiset ovat muovanneet. Muista Yhdysvaltain alueesta poiketen monet Uuden-Englannin varhaisimmista puritaaniuudisasukkaista tulivat Englannin itäosista myötävaikuttaen alueen ominaispiirteisiin, kuten ruokiin, tapoihin ja sosiaalisiin rakenteisiin. Nykyään kulttuurisia eroja löytyy Uuden-Englannin maaseudun ja tiheästi asutetun rannikon välillä. Nykyään Uusi-Englanti on Yhdysvaltain uskonnottomimpia alueita. == Kuvia == Tiedosto:Connecticut State Capitol, February 24, 2008.jpg|Connecticut Tiedosto:Bass Harbor Lighthouse.jpg|Maine Tiedosto:Sunset on Cape Cod Bay.jpg|Massachusetts Tiedosto:New hampshire in autumn.jpg|New Hampshire Tiedosto:Claiborne Pell Newport Bridge.jpg|Rhode Island Tiedosto:Burke from Lyndonville.jpg|Vermont == Katso myös == * Uuden-Englannin dominio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltain alueet
Pakracin välikohtaus

Pakracin välikohtaus oli veretön yhteenotto Pakracin kaupungissa Kroatiassa maaliskuussa 1991. Se oli yksi ensimmäisistä vakavista väkivallan purkauksista, joista kehittyi Kroatian sota. Yhteenotto alkoi, kun serbikapinalliset valtasivat kaupungin poliisiaseman ja hallintorakennuksen sekä häiritsivät Kroatian hallituksen virkamiehiä. Kroatian hallitus teki vastahyökkäyksen ja lähetti sisäministeriön erikoispoliisin palauttamaan järjestyksen. Jugoslavian kansanarmeijan väliintulosta huolimatta Kroatian hallitus onnistui saamaan kaupungin kontrolliinsa. ==Aiheesta muualla== * NY Times: Belgrade Sends Troops to Croatia Town * NY Times: Serb-Croat Showdown in One Village Square Luokka:Kroatian sodan taistelut
Plitvicen välikohtaus

Plitvicen välikohtaus eli Plitvicen veripääsiäinen oli ensimmäinen kuolemaan johtanut aseellinen välienselvittely Jugoslavian hajoamissodissa. Se sattui pääsiäisenä 1991 Kroatiassa. Plitvicen kansallispuisto on kuuluisa matkailukohde. Ääriserbit valtasivat myöhäiskeväällä 1991 Plitvicen kansallispuiston rakennuksen ja ajoivat puiston valvojat pois. Kroaattivalvojien tilalle tuli Krajinan serbipoliisi. Kroatian sisäministeriön erikoispoliisi teki hyökkäyksen serbien miehittämään puistoon 31. maaliskuuta 1991. Jotkut serbipoliiseista tekivät vastarintaa, mutta muuten puiston takaisinvaltaus sujui kroaateilta hyvin. Monet aluetta miehittävät Krajinan serbit olivat hämmästyneitä yllätyshyökkäyksestä ja pakenivat paniikissa. He olivat aliarvioineet kroaattien kyvyn mobilisoida joukkojaan. Kuukausia aikaisemmin oli serbilehdistössä turhaan huhuttu tulevasta Franjo Tuđmanin miesten hyökkäyksestä. Kun uhka ei ollut toteutunut, serbit eivät uskoneet kroaattien kykenevän vastustamaan heitä. Kroaattipoliisi onnistui pidättämään monia serbiaktivisteja, mm. Goran Hadžićin, mutta vapautti serbit piakkoin eri vankienvaihto-ohjelmissa. Josip Jović -niminen kroaattipoliisi kuoli serbien väijytykseen Plitvicen järvien läheisellä tiellä. Hänet saattoi ehkä tappaa omien tulitus. Jovićia on usein pidetty Kroatian sodan ensimmäisenä uhrina. Pian kroaattien vallattua Plitvicen paikalle saapui serbijohtoinen Jugoslavian liittoarmeija muka puolueettomana taistelevien osapuolten väliin. Tosiasiassa liittoarmeija varmisti, että Plitvicen alue pysyy serbeillä ja kroaattien ilo operaation onnistumisesta jäi ennenaikaiseksi. Plitvicen välikohtaus kertoi serbien pyrkimyksestä vallata stategisesti tärkeitä kohteita Kroatiassa keväällä 1991. Tieto tästä kroaattien ja serbien taistelusta levisi kulovalkean tavoin entiseen Jugoslaviaan ja sähköisti ilmapiiriä entisestään. Plitvicen välikohtaus johti maltillisen serbijohtaja Jovan Raskovićin eroon. Rasković sanoi erotessaan, ettei "ole sotilasjohtaja". Liittoarmeijan väliintulo serbien puolella radikalisoi kroaatteja. Plitvicen välikohtauksen aikoihin serbit pystyttivät yhä enemmän katusulkuja Kroatiassa. Kroaattipoliisi oli Plitvicen alueella muodollisesti vallassa vielä muutaman kuukauden välikohtauksen jälkeen. == Lähteet == Luokka:Kroatian sodan taistelut
Haapaniemi

Haapaniemi voi tarkoittaa ainakin seuraavia == Paikkoja == * Haapaniemi, Temmeksen entinen nimi ;Kyliä ja kaupunginosia * Haapaniemi, kulmakunta Haukivuorella * Haapaniemi, kylä Hirvensalmella * Haapaniemi, kylä Janakkalassa * Haapaniemi, kylä Jokioisissa * Haapaniemi, Jyväskylän kaupunginosa, aiemmin Jyväskylän maalaiskunnan kylä * Haapaniemi, kylä ja kaupunginosa Kangasalla * Haapaniemi, kylä Karstulassa * Haapaniemi, kulmakunta Kerimäellä * Haapaniemi, kaupunginosa Kuopiossa * Haapaniemi, entinen kylä Viipurin läänin Pyhäjärvellä * Haapaniemi, kylä Rantasalmella * Haapaniemi, kaupunginosa Vaasassa * Haapaniemi, kylä Viitasaarella ;Katuja * Haapaniemenkatu, katu Helsingin Sörnäisissä * Haapaniemenkatu, katu Kuopiossa ;Muita * Haapaniemen kenttä, Helsingin Sörnäisissä olevan Väinö Tannerin kentän entinen nimi * Haapaniemen koulu, koulu Viitasaarella * Haapaniemen linna, raunio Varsinais-Suomessa Kiskossa * Haapaniemen sotakoulu, Rantasalmella 1780–1819 toiminut kadettikoulu == Henkilöitä == * Erland Haapaniemi (1894–1962), päätoimittaja ja Maalaisliiton kansanedustaja * Harri Haapaniemi (s. 1960), jääkiekkoilija * Harri Haapaniemi (s. 1981), jalkapalloilija * Heikki Haapaniemi (1920–1983), asianajaja, yritysjuridiikan asiantuntija * Hele Haapaniemi (s. 1993), kilpakävelijä * Herman Haapaniemi (1895–1980), kommunisti ja Espanjan sisällissodassa taistellut upseeri * Kalervo Haapaniemi (1947–2020), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Klaus Haapaniemi (s. 1970), kuvittaja ja suunnittelija * Markku Haapaniemi (s. 1958), jääkiekkoilija * Matti Haapaniemi (s. 1939), jääkiekkoilija * Miro Haapaniemi (s. 1973), jääkiekkoilija * Oona Haapaniemi, televisiokäsikirjoittaja ja aktivisti * Sampo Haapaniemi (s. 1973), rumpali * Sari Haapaniemi (s. 1965), taidemaalari * Timo Haapaniemi (1943–2023), jääkiekkovalmentaja * Timo Haapaniemi (s. 1956), urheilutoimittaja * Tuukka Haapaniemi (s. 1978), laulaja ja säveltäjä * Vesa Haapaniemi (s. 1941), koripalloilija. ;Entisenä nimenä * Olavi Kauko, ent. Haapaniemi (1926–2020), suomalainen musiikkitieteilijä ja -arvostelija * Lisa Niemi, oik. Haapaniemi (s. 1956), yhdysvaltalainen tanssija ja näyttelijä. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Kirkonkirja

Kirkonkirjat ovat seurakuntien ylläpitämä luettelo seurakunnan jäsenistä ja sen alueen kirkollisista toimituksista. Ne ovat monissa maissa väestötietojärjestelmän ydin. Suomessa tällaisessa asemassa ovat evankelis­luterilaisen ja ortodoksinen kirkon kirkon­kirjat, sillä nämä kirkko­kunnat ovat vanhastaan hoitaneet väestö­rekisterin yllä­pidon omien jäsentensä osalta. Kirkonkirjoja ovat muun muassa luettelot seurakunnan jäsenistä, kastetuista, rippikoulun käyneistä, vihityistä ja kuolleista. == Historiaa == Katolinen kirkko määräsi 1200-luvulla, että jokaisen tuli käydä ripillä kerran vuodessa. Ruotsissa säilyi uskonpuhdistuksen jälkeenkin tapa kerran vuodessa kokoontua toistamaan Isä meidän -rukous ja osallistua ehtoolliselle. Ripittäytymisestä pidettiin kirjaa. Vuoden 1686 kirkkolaki määräsi, että rippikirjat, historiakirjat (eli syntyneet, kuolleet ja vihityt) ja muuttaneiden luettelot on pidettävä ajan tasalla jokaisessa Ruotsin (mukaan lukien siihen silloin kuuluneen Suomen) seurakunnassa. Kirkonkirjoja oli alettu pitää useilla paikkakunnilla jo aiemmin. 1800-luvulla rippikirjoihin lisättiin huomautussarake, johon pappi saattoi kirjoittaa henkilökohtaisia muistiinpanoja kustakin seurakuntalaisesta. 1900-luvulla rippikirjoihin kirjattiin myös asukkaiden kirjoitustaito ja koulusivistys sekä muun muassa rokotukset. == Sukututkimuksen apuna == Kirkonkirjoja voidaan käyttää hyväksi muun muassa sukututkimuksissa. Niissä mainitut kylännimet eivät enää ole läheskään sellaisinaan voimassa, sillä kyliä on saattanut kadota kartalta, nimet ovat voineet muuttua toisiksi tai kirjoitusasu vaihtua huomattavastikin. Niiden merkitys on siis pääasiassa historiallinen kunkin alueen nykyisen nimistön kannalta. Vuodesta 2011 alkaen Suomen kirkkohallitus on suositellut, että yksityisyyden suojan vuoksi alle satavuotiaisiin kirkonkirjoihin ei enää suoraan pääsisi käsiksi. Tietoja saa kuitenkin tilaamalla. Kirkonkirjat on [Suomessa] pääosin saatu digitoitua vuoteen 2022 mennessä Kansallisarkiston vs. pääjohtaja Päivi Happosen mukaan.Digitaalinen kulttuuriperintö karttuu tuskaisen hitaasti – sota Ukrainassa herättää uusia huolia ainutkertaisten aineistojen katoamisesta Yle. 2022. ==Katso myös== *Lukumerkki ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Rekisterit Luokka:Väestötiede Luokka:Sukututkimus Luokka:Kristinusko ja yhteiskunta
Post-rock

Post-rock on eräs rockin suuntauksista. Termin ”post-rock” määritteli ensimmäisenä Simon Reynolds The Wire -lehden numerossa 123 (toukokuu 1994) – tosin hän on myöhemmin todennut termiä käytetyn jo 1970-luvulla. Hän kuvaili sitä musiikiksi, ”jossa käytetään rockin soittimia epä-rockmaisiin tarkoituksiin, kitaraa luomaan äänenvärejä ja rakennetta ennemmin kuin riffejä ja voimasointuja”. Post-rockille ominaista on dynamiikan (erityisesti crescendon) ja rytmin kirjava käyttö, pelkistetyt ja toistuvat harmoniset kulut sekä hidas tempo. Joidenkin post-rock-yhtyeiden äänimaailma lähestyy jopa orkestraalisuutta; etenkin Constellation-yhtyeet ovat enimmäkseen kollektiiveja, joissa vaski- ja jousisoittimet ovat tavanomainen näky. Alun perin termiä post-rock käytettiin kuvaamaan sellaisten yhtyeiden kuin Stereolab, Disco Inferno, Bark Psychosis ja Pram musiikkia. Vuoden 1994 jälkeen nimitykseen on yhdistetty kaikenlainen jazz- ja krautrock-vaikutteinen instrumentaalinen ja elektroninen musiikki. Ensimmäisiä tunnettuja post-rock- yhtyeitä olivat muun muassa Tortoise, Mogwai, Sigur Rós ja Godspeed You! Black Emperor, muita suosittuja yhtyeitä ovat esimerkiksi Explosions in the Sky, Mono, Do Make Say Think ja Trans Am. Suomalaisista post-rock-yhtyeistä menestynein lienee Magyar Posse. Post-rockilla on usein yhteyksiä taiderockiin. Talk Talkin voidaan nähdä edustavan post-rockia kahdella viimeisellä albumillaan Spirit of Eden ja Laughing Stock. Post-rock-käsitettä ei ollut vielä tosin keksitty siihen aikaan. Kanadalainen Constellation Records on merkittävimpiä post-rock-levy-yhtiöitä. *
Vinland

Vinland (muinaisnorjaksi ja ) oli Grönlannista saapuneiden viikinkien antama nimi jollekin Pohjois-Amerikan alueelle, joka todennäköisimmin on sijainnut Kanadan itärannikolla. Grönlantilaisten saagan mukaan yksi Leif Eerikinpojan mies, Tyrkir, löysi paikasta viinirypäleitä, minkä johdosta Leif antoi maalle nimen Vinland, Viinimaa. Pohjois-Amerikan koillisosissa kasvaa luonnonvaraisena törmäviini, mitä nämä mainitut rypäleet ovat voineet olla. Vaihtoehtoisena selityksenä on myös arveltu, että Vinland-nimen todellinen etymologia olisi "niittymaa" (Vinnland). Vinland on mainittu ensimmäisen kerran Adam Bremeniläisen kirjassa Descriptio insularum Aquilonis noin vuodelta 1075. Pääasialliset Viinimaasta kertovat lähteet ovat kuitenkin kaksi islantilaista saagaa, Grönlantilaisten saaga ja Erik Punaisen saaga. Ne on kirjoitettu noin 250 vuotta kuvaamiensa tapahtumien jälkeen, eikä niitä voi pitää yksityiskohdissaan luotettavina. Joka tapauksessa on varmaa, että viikingit kävivät Pohjois-Amerikassa. Vuonna 1960 arkeologit löysivät Newfoundlandin pohjoisesta kärjestä L'Anse aux Meadows'ta todisteita viikinkien vierailusta ja tukikohdasta. Paikka nimettiin UNESCOn maailmanperintölistalle vuonna 1978. Paikan kumpuilevaan maastoon on rekonstruoitu asumuspaikat oletettuun viikinkiaikaiseen asuun. Tätä siirtokuntaa on usein pidetty saagojen Vinlandina, mutta asiasta ei ole täyttä varmuutta. Myös esimerkiksi Baffininsaarelta on löydetty viikinkien leiripaikaksi uskottuja ihmistoiminnan jäänteitä. ==Lähteet== Luokka:Amerikan löytäminen Luokka:Viikinkiaika
Anni-Kristiina Juuso

Anni-Kristiina Juuso (, s. 4. toukokuuta 1979 Ivalo, Inari) on varatuomari ja saamelainen näyttelijä, joka on esittänyt naispääosaa elokuvissa Käki (2002) ja Kautokeinon kapina (2008). ==Tausta ja opinnot== Juuso kasvoi Ivalossa, mutta hänen sukunsa on Käsivarren Lapista, missä hän osallistui joka vuosi vasojen merkitsemiseen. Hän opiskeli lukioaikoinaan Kallion ilmaisutaidon lukiossa Helsingissä. Vuosina 1998–1999 hän opiskeli Lahden kansanopistossa teatterilinjalla. Juuso valmistui oikeustieteen maisteriksi Lapin yliopiston oikeustieteiden tiedekunnasta vuonna 2014. Hän teki maisteritutkielmansa aiheesta: Gii jáhkát don leat? Gii lea sápmelaš? : oikeudellisen saamelaismääritelmän vaikeudesta alkuperäiskansan olemassaoloon. Juuso on auskultoinut Lapin käräjäoikeudessa ja saanut varatuomarin arvonimen vuonna 2016. ==Ura ja palkinnot== Sekä Venäjän elokuva-akatemia että lehdistö valitsivat Juuson Venäjän parhaaksi naisnäyttelijäksi vuonna 2002. Venäjän elokuva-akatemialta hän sai arvostetun Nika-palkinnon vuonna 2003. Juuso on saanut myös Venäjällä elokuvataiteen valtionpalkinnon, jonka luovutti presidentti Vladimir Putin. Elokuussa 2008 Anni-Kristiina Juuso palkittiin norjalaisella Amanda-palkinnolla roolistaan Kautokeinon kapinassa. Kahden elokuvaroolinsa ja palkintojen jälkeen Juuso ei ole onnistunut saamaan elokuvarooleja Suomessa. Hän on sen sijaan työskennellyt yhteispohjoismaisen saamenkielisen uutislähetyksen Ođđasatin uutisankkurina 2010–2012. Kun Suomen hallitus käynnisti loppuvuodesta 2017 saamelaisasioiden sovintoprosessin valmistelun, Juuso työskenteli erityisasiantuntijana valtioneuvoston kanslian palveluksessa. Kokemuksensa perusteella hän näkee saamelaisten aseman Suomessa synkkänä: saamelaisten pitäisi yrittää oikeuttaa olemassaolonsa valtion silmissä, mutta heidän oikeutensa alkuperäiskansana, erityisesti itsemääräämisoikeus, eivät toteudu. Hän totesi Helsingin Sanomille: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Saamelaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paikallinen hallinnollinen yksikkö

Paikallinen hallinnollinen yksikkö (eli LAU, joka on lyhenne englannin kielen sanoista Local administrative unit) on osa Euroopan unionin käyttämää NUTS- alueluokitusjärjestelmää. NUTS-alueluokitusjärjestelmässä oli aikaisemmin viisi NUTS-tasoa, mutta sittemmin NUTS-tasot neljä ja viisi muutettiin LAU- tasoiksi yksi ja kaksi. Suomessa LAU-1-tason muodostavat seutukunnat ja LAU-2-tason kunnat. LAU-1-taso ei ole käytössä jokaisessa Euroopan unionin maassa, mutta periaatteessa se voitaisiin muodostaa jokaiseen maahan. ==Katso myös== * Yhteinen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistö * Suomen NUTS- aluejako * Suomen LAU-alueet *
Vennaskond

Vennaskond on virolainen folkpunk- ja folkrock-yhtye. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 1984. Nimi "Vennaskond" (suomeksi "Veljeskunta") on peräisin George Orwellin romaanista Vuonna 1984, jossa esiintyy samanniminen vallankumouksellinen järjestö. Neuvostoliiton aikana anarkistisen punk-yhtyeen toiminta oli vaikeaa, ja KGB:n uhkailujen jälkeen yhtye pakeni Suomeen. Nykyisistä jäsenistä mukana tuolloin oli Tõnu Trubetsky, Allan Vainola ja Anti Pathique. Yhtye palasi Viroon sen itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991. Kitaranräimeen ohella musiikkiin tuo omanlaisensa vivahteen viulu, puhaltimet ja myös harvinaisemmat kielisoittimet, kuten mandoliini. Vennaskond on esiintynyt myös nimillä The Flowers of Romance ja Vennaskond D. ==Kokoonpano== *Tõnu Trubetsky, laulu *Allan Vainola, kitara *Roy Strider, kitara *Anti Pathique, basso *Maarit Kangron, sello *Tuuliki Leinpere, viulu *Anneli Kadakas, rummut ja lyömäsoittimet ==Julkaisut== *Girl in Black (1991, 7" vinyyli) *Ltn. Schmidt'i pojad (1991, MC) *Rockpiraadid (1992, MC) *Usk, lootus ja armastus (1993, CD/MC) *Vaenlane ei maga (1993, MC) *Võluri tagasitulek (1994, MC) *Inglid ja kangelased (1995, CD/MC) *Mina ja George (1996, CD/MC) *Reis kuule (1997, CD/MC) *Millennium (1998, VHS) *Insener Garini hüperboloid (1999, MC) *Priima (1999, 2CD/MC) *Warszawianka (1999, CD/MC) *Ma armastan Ameerikat (2001, CD/MC) *Ma armastan Ameerikat (2001, VHS) *News from Nowhere (2001, CD/MC) *Subway (2003, CD) *Sügis Ida-Euroopas (2004, 2DVD) *Rīgas Kaos (2005, LP) *New York (2006, DVD) ==Aiheesta muualla== *EBD: Vennaskond Luokka:Neuvostoliittolaiset yhtyeet Luokka:Virolaiset punkyhtyeet
Opintosuunnitelma

Opintosuunnitelma on opiskelijan tekemä ajankäyttösuunnitelma organisoimaan hänen omaa opiskeluaan siten, että tutkinto tulee suoritetuksi tavoitellussa aikataulussa. Opintosuunnitelmassa valitaan opiskelijan mieltymysten mukaan opintosuunta ja ylimääräisiä kursseja. Opintosuunnitelma aikatauluttaa opiskelun siten, että kurssit tulevat suoritetuiksi sellaisessa järjestyksessä, että johonkin kurssiin vaatimuksena oleva kurssi on suoritettu ennen ko. kurssin aloittamista. Aikataulutuksen toinen tarkoitus on täyttää viikoittainen lukujärjestys siten, että opiskelijan resurssit tulevat hyödynnettyä tarpeeksi hyvin. Opintosuunnitelma huolehtii myös opiskelijan tiedon ja taitojen kasvusta mielekkäällä tavalla varsinkin sellaisissa oppiaineissa, joissa uuden tiedon oppiminen perustuu vanhaan osaamiseen. Opintosuunnitelman teko on tärkeää oppilaitoksissa, joissa opiskelu vähemmän koulumuotoista vapaata opiskelua. Nykyisin koulut ovat menossa vähemmän vapaaseen opiskeluun johtuen koulutuksen tehokkuusvaatimuksista. == Henkilökohtainen opintosuunnitelma == Henkilökohtaisen opiskelusuunnitelman (HOPS) tarkoituksena on hahmottaa rakenteellisesti koulutuksen eri vaiheisiin tarvittavaa aikaa ja tarkentaa opintojen päämäärää. HOPS määrittää opiskelijalle kiinteän tavoitteen, jota on helpompi noudattaa. HOPS kannattaa laatia opiskelun alkuvaiheessa yhdessä koulutuksen ohjaajan, tuutorin, opinto- ohjaajan, koulutuksen johtajan tai vastaavan henkilön avustuksella. Korkeakouluissa on vuoden 2005 tutkintouudistuksesta lähtien ollut pakollista tehdä HOPS. Se kuuluu sarjaan opinnonohjauksen parantamistoimenpiteitä, jolla tähdätään valmistumisajan pitkittymisen ennaltaehkäisyyn. HOPS on hyväksytettävä virallisesti, ja sitä säilytetään koululla. Henkilökohtainen opintosuunnitelma on tarpeen siksi, että korkeakouluissa on kurssien suhteen suuri valinnanvara, niillä on esitietovaatimuksia eikä kaikkia kursseja edes järjestetä joka vuosi. Toisekseen suunnitelma antaa käsityksen valmistusajankohdasta. Kouluissa, joissa opintosuunnitelma on valmiiksi kirjoitettu, laaditaan henkilökohtainen opintosuunnitelma, jos opiskelijalla on aiempia hyväksyttäviä opintosuorituksia, opiskelu on muuten tavanomaisesta poikkeavaa tai tarvitsee erityistä tukea. Henkilökohtainen opetuksen järjestämistä koskeva suunnitelma (HOJKS) on erityisopetusta tarvitsevalle opiskelijalle tehty opintosuunnitelma silloin, kun oppiminen täytyy yksilöllistää. Suunnitelmassa määritellään opiskelijan yksilölliset oppimisen tavoitteet. HOJKS on käytössä perusopetuksen ja ammatillisen opetuksen kouluissa. ==Katso myös== * HOJKS * Opetussuunnitelma == Lähteet == Luokka:Opiskelu Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lastenkirja

Lastenkirja on nimitys eräälle kirkolliselle asiakirjaryhmälle, joka sisältyy kirkonarkiston henkilörekisteriarkistoon. Muodoltaan se on rippikirjan kaltainen ja sitä täydentävä. Lastenkirjan tehtävänä oli kontrolloida niiden lasten edistymistä kristinopintaidoissa, jotka eivät vielä olleet päässeet ripille ja näin olleen tulleet merkityiksi seurakunnan rippikirjaan muun perheen yhteyteen. Lastenkirjat ovat vielä 1700-luvulla pääsääntöisesti käsin kirjoitettuja, mutta jo aivan 1800-luvun alussa tavataan painettuja blanketteja, joihin rippikirjan tavoin vietiin käsin tarvitut tiedot. Malliltaan ne ovat tosin rippikirjoja yksinkertaisempia. Lastenkirja on jaoteltu kylittäin, taloittain ja perheittäin. Tavallisesti se sisältää seuraavat tiedot henkilöistä: Isän nimi ja ammatti, äidin nimi ja ikä, lasten nimet, syntymäajat ja kristinopintaitojen kehitys. Lisäksi kirjaan on useimmiten merkitty mahdolliset kuolemantapaukset ja henkilön siirto varsinaiseen rippikirjaan. Myös aviottomat lapset on lastenkirjoissa saatettu kirkollisen kontrollin piiriin. Itä-Suomen suurpitäjien laajuus ja pitkät kirkkomatkat aiheuttavat toisinaan lastenkirjoihin kronologista sekavuutta, minkä vuoksi niihin on suhtauduttava paikoin kriittisesti, kuten muihinkin vastaaviin asiakirjaryhmiin. Lastenkirjat ovat tyypillisesti itäsuomalainen ilmiö. Alun perin ne näyttävät syntyneet itäsuomalaisten seurakuntien tarpeisiin nopeasti kasvaneen mutta silti hajallaan asuvan väestön kontrolloimiseksi. Läntisessä osassa maata lastenkirjoja ei välttämättä edes pidetty, vaan ne korvattiin erilaisilla lukukirjoilla ja ripille päässeiden luetteloilla, jotka eivät kuitenkaan vastaa täysin käyttötarkoitukseltaan varsinaista lastenkirjaa. Yleisesti lastenkirjoja on säilynyt n. 1790-luvulta lähtien, mutta myös vanhempia tunnetaan. Vanhoja lastenkirjoja tavataankin Savon alueella seuraavista pitäjistä: Pieksämäki 1744, Iisalmi 1747, Kaavi 1748, Kuopio 1749, Mäntyharju 1755, Joroinen 1757, Maaninka 1766, Kiuruvesi 1768, Rautalampi 1769, Mikkeli 1770, Rantasalmi 1771. Lastenkirjoja ei pidä missään nimessä sekoittaa ns. historiakirjoihin (syntyneiden ja kastettujen, kuulutettujen ja vihittyjen sekä kuolleiden ja haudattujen luettelot), vaikka näin toisinaan tehdään. Luokka:Sukututkimus
Pirkka (nimi)

Pirkka on suomalainen miehen etunimi. Etunimi on ollut suomalaisessa nimipäiväalmanakassa vuodesta 1950 lähtien. Nimipäivä on 1. syyskuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Pirkka on annettu hieman alle 400 miehelle ja noin 20 naiselle. Pirkka on tullut tunnetuksi Eino Leinon Helkavirsien runosta Orjan poika. Nimen lähtökohtana olivat Lapin verotusta hoitaneet pirkkalaiset (birkarlar). Epävarmat perimätiedot kertovat, että pirkkalaiset ovat saaneet nimensä Pirkkalan pitäjästä, ja että pirkkalaiset pohjankävijät olivat hämäläisiä. Kesko käyttää Pirkka-nimeä tavaramerkkinä ja asiakaslehden nimenä. ==Tunnettuja Pirkkoja== * Pirkka Aalto (s. 1969), poliitikko (Kristillisdemokraatit) * Pirkka Fritz Niinivaara (1919–2010), elintarviketutkija ja professori * Pirkka-Pekka Petelius (s. 1953), näyttelijä, koomikko, laulaja, elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja ja kansanedustaja (Vihreä liitto) ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Pentti Gregoriuksenpoika

Pentti (Benedictus) Gregoriuksenpoika (k. 1338) toimi Suomen piispana vuosina 1321–1338. Ruotsalaissyntyinen Pentti otti viralliseksi jumalanpalveluskaavaksi dominikaanisen liturgian. Hänen aikanaan vuonna 1323 tehdyn Pähkinäsaaren rauhan johdosta jouduttiin perustamaan uusia seurakuntia ja järjestämään raja-alueiden verotus. Palmsköldin katkelman maininta "ordinarium predicatorum instituit" dominikaanien kultin järjestämisestä saattaa toisaalta merkitä myös pyhimyskultin järjestämistä, sillä Pentin edeltäjistä niin Tuomas kuin Johanneskin olivat dominikaaneja ja lienee luonnollista olettaa, että myös heidän aikanaan on jo seurattu dominikaanista liturgiaa, joka Suomen lisäksi oli käytössä myös Baltiassa, mutta ei Ruotsissa.Malin, Aarno, Der Heiligenkalender Finnlands, 1925, Linna, Martti, Suomen alueellinen pyhimyskultti ja vanhemmat aluejaot, Vesilahti 1346–1996, 1996 Hän kuoli 24.10.1338 ja haudattiin Turun tuomiokirkkoon. Piispa Hemming siirrätti hänen ruumiinsa 1348 uuteen piispanhautaan, joka sijaitsi Hemmingin rakennuttamassa uudessa pääkuorissa. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomen keskiaikaisen roomalaiskatolisen kirkon piispat Luokka:Vuonna 1338 kuolleet Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Keskiajan henkilöt
Otto Lasanen

Otto Abraham Lasanen (14. huhtikuuta 1891 Kuopio – 25. heinäkuuta 1958 Asikkala) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Lasanen edusti seuratasolla Helsingin Jyryä ja Helsingin Atleettiklubia. Lasanen oli aktiivisesti mukana työväen urheiluliikkeessä, ja hän edusti seuraansa Jyryä Työväen urheiluliitossa. Vuonna 1929 Lasanen valittiin TUL:ssä oppositioon joutuneiden kommunistien perustaman Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean jäseneksi. Toukokuusta heinäkuuhun 1930 hän toimi TYK:n puheenjohtajana. == Saavutuksia == * olympiapronssia Tukholma 1912 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 60 kg) * Venäjän mestari 1917 * TUL:n mestari 1920 (kreikkalais- roomalainen paini, sarja 60 kg) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Tuomiokirjakortisto

Tuomiokirjakortisto on Kansallisarkiston pitkäaikainen projekti, joka tunnetaan myös lyhenteellä TUOKKO. Sen tuloksena syntyi kortistokokonaisuus, joka käsittää suuren osan läntistä Suomea sekä Käkisalmen läänin. Näistä Käkisalmen läänin kortisto on julkaistu HTML-muotoisena hakemistona Internetissä osana Arkistolaitoksen verkkopalvelua vuonna 1997. Muun Suomen osalta kortiston aineistoa on korteilta kuvatiedostoiksi luettuina julkaistu internetissä 2000-luvulla osana Kansallisarkiston digitaaliarkistoa.. TUOKKO käsittää sekä yksityiskohtaisen aiheenmukaisen hakemiston, paikannimihakemiston että henkilöhakemiston, jossa säätyläiset ja rahvas on erotettu toisistaan. Henkilönnimitietueita Käkisalmen TUOKKO käsittää yli 40 000\. Tuomiokirjakortisto ei referoi itse oikeusjuttuja, mutta antaa alkuperäisasiakirjan tarkan signumin, jonka perusteella kyseinen oikeusjuttu on vaivattomasti löydettävissä muuten monimutkaisesta mikrofilmatusta alkuperäislähteestä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tietoa tuomiokirjakortiston käyttämisestä (Arkistolaitos) Luokka:Sukututkimus
Alppo Asikainen

Alfred Johan (Alppo) Asikainen (2. marraskuuta 1888 Viipuri – 7. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Asikainen edusti painiseuroja Viipurin Tarmo ja Karjalan Tarmo. Tukholman olympialaisten 1912 välisarjan mitaliottelussa Asikainen ja virolainen, Venäjää edustanut Martin Klein painivat ennätykselliset 11 tuntia 40 minuuttia. Lopulta loppuottelupaikka ratkaistiin 5 minuutin mattopainillaLauri Pihkala ja Martti Jukola: Olympialaiskisat ennen ja Pariisissa 1924, WSOY, sivu 300., jonka Klein voitti. Ruotsalaiset järjestäjät ohjasivat uupuneen Kleinin heti ottelun jälkeen sarjan finaaliin kohtaamaan Ruotsin Claes Johanssonin. Klein kuitenkin luopui ja tyytyi hopeaan. Alppo Asikaisen poika Toivo Asikainen oli jalkapalloilija, joka voitti Suomen mestaruuden vuonna 1940 ja pelasi kahdessa A-maaottelussa. == Saavutuksia == * Olympiapronssia Tukholma 1912 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 75 kg) * Maailmanmestari Helsinki 1911 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 83 kg) * Suomen mestari 1910 (83 kg) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Collatzin konjektuuri

Collatzin konjektuuri on yksinkertaisesti muotoiltu matemaattinen väittämä, jolle ei kuitenkaan ole toistaiseksi löydetty todistusta (ks. konjektuuri). Sen mukaan tietynlaiset lukujonot päättyvät aina samalla tavalla, riippumatta mistä luvusta kyseinen lukusarja aloitetaan. Paul Erdősin mukaan "Matematiikka ei ole ehkä vielä valmis tämän kaltaisiin ongelmiin". Väittämä voidaan havainnollistaa seuraavasti: Mielivaltaiselle positiiviselle kokonaisluvulle suoritetaan seuraava toimenpide: * Jos luku on parillinen, jaetaan se kahdella * Jos luku on pariton, kerrotaan se kolmella ja lisätään yksi. Eli matemaattisesti ilmaistuna määritellään funktio f: : f(n) = \begin{cases} n/2 &\mbox{jos } n \equiv 0 \\\ 3n+1 & \mbox{jos } n\equiv 1 \end{cases} \pmod{2}. Tämän jälkeen toistetaan operaatio useita kertoja peräkkäin alkaen mistä tahansa mielivaltaisesta kokonaisluvusta ja suoritetaan seuraava operaatio edellisen operaation lopputulokselle. Eli: : a_i = \begin{cases}n & \mbox{kun } i = 0 \\\ f(a_{i-1}) & \mbox{kun } i > 0\end{cases} Tällöin Collatzin väittämä kuuluu: Tämä prosessi johtaa aina loppujen lopuksi lukuun 1 riippumatta siitä, mikä luku valitaan sarjan aloitusarvoksi. Toisin sanoen: : \forall n \isin \mathbb{N} > 0 ~ \exists i \isin \mathbb{N}: a_i = 1 Collatzin väittämää on tutkittu tietokoneita käyttäen huomattavan pitkälle. Elokuun 2005 alkuun mennessä on osoitettu, että Collatzin jono päätyy triviaaliin silmukkaan , kun jonon ensimmäiseksi luvuksi valitaan mikä tahansa lukua (n. ) pienempi positiivinen kokonaisluku. Yhtään vastaesimerkkiä ei ole löydetty.Tomás Oliveira e Silva: Computational verification of the 3x+1 conjecture. Väittämän kumoamiseksi tulisi löytää sellainen positiivinen kokonaisluku, josta alkava edellä kuvatulla tavalla muodostettu lukujono joko * jatkuisi loputtomiin, ilman että sama luku esiintyy siinä kahta kertaa tai * päätyisi silmukkaan, jossa ei esiintyisi lukua 1. On osoitettu, että mikäli jälkimmäinen näistä toteutuu jollakin Collatzin lukujonolla, ts. löytyy ei- triviaali silmukka, niin tämä silmukka on miljardien lukujen pituinen.Sinisalo, Matti K.: On the minimal cycle lengths of the Collatz sequences, Preprint, kesäkuu 2003, Oulun yliopisto (). Collatzin konjektuuria pyritään ratkaisemaan samannimisessä projektissa BOINC-alustalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Lukuteoria Luokka:Konjektuurit
Lapsiasiavaltuutettu (Suomi)

Lapsiasiavaltuutettu () on oikeusministeriön yhteydessä toimiva itsenäinen ja riippumaton viranomainen, jonka tehtävänä on edistää lapsen edun ja oikeuksien toteutumista. Lapsiasiavaltuutettu seuraa lasten ja nuorten elinoloja ja arvioi heidän oikeuksiensa ja hyvinvointinsa toteutumista. Tehtävänä on lisäksi edistää eri tavoin YK:n lapsen oikeuksia koskevan yleissopimuksen toteutumista. Suomen ensimmäinen lapsiasiavaltuutettu aloitti vuonna 2005. Lapsiasiavaltuutetun nimittää virkaansa valtioneuvosto viideksi vuodeksi kerrallaan. Sama henkilö voidaan valita lapsiasiavaltuutetuksi enintään kahdeksi kaudeksi. Kelpoisuusvaatimuksena lapsiasiavaltuutetun tehtävään on virkaan soveltuva ylempi korkeakoulututkinto ja hyvä perehtyneisyys tehtäväalaan. ==Lapsiasiavaltuutetun tehtävä== Valtuutetun tehtävänä on toimia lasten aseman ja oikeuksien vahvistamiseksi kaikkialla yhteiskunnassa. Lapsiasiavaltuutetun toiminnan perustana on YK:n lapsen oikeuksia koskeva yleissopimus. Lapsiasiavaltuutettu toimii yleisellä tasolla ja edistää ja arvioi lapsen oikeuksien toteutumista. Lapsiasiavaltuutettu ei tehtävämäärityksensä perusteella ratkaise eikä ota kantaa yksittäisten lasten ja perheiden asemaan. Lapsiasiavaltuutettu on toimissaan muusta hallinnosta riippumaton ja hänelle on pyritty antamaan käyttöön asiantuntemusta eri hallinnonaloilta. Valtuutetulla on oma toimisto, joka toimii oikeusministeriön yhteydessä Jyväskylässä. Valtuutetun tueksi on asetettu erilaista asiantuntemusta edustava neuvottelukunta, jossa on edustajina muun muassa kansalaisjärjestöjä. Lapsiasiavaltuutettu antaa vuosittain valtioneuvostolle toiminnastaan kertomuksen, jossa hän arvioi lasten oikeuksien ja elinolojen toteutumista ja kehittymistä Suomessa. Lisäksi lapsiasiavaltuutettu antaa eduskunnalle kertomuksen toimialaltaan joka neljäs vuosi. == Lapsiasiavaltuutetut == * Maria Kaisa Aula (2005–2014) * Tuomas Kurttila (2014–2019)Tuomas Kurttila uudeksi lapsiasiavaltuutetuksi. YLE Uutiset 13.3.2014. * Elina Pekkarinen (vuodesta 2019) == Katso myös == *Lapsiasiamies ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Lapsiasiavaltuutetun toimisto * Sosiaali- ja terveysministeriö, valtuutetut * Ruotsin lapsiasiavaltuutettu Luokka:Lastensuojelu Suomessa Luokka:Syrjintä Suomessa Luokka:Suomen viranomaiset
Myllymäen koulu (Vantaa)

Myllymäen koulu oli Vantaan Myyrmäen suuralueen Vantaanlaakson kaupunginosassa vuosina 1965–2008 toiminut koulu. Kouluun kuului suurempi päärakennus ja koulupihan länsilaidan (Hämeenlinnanväylän puoleinen) pienempi koulurakennus. Myllymäen koulu lopetti toimintansa kesällä 2008. Tiloista luovuttiin Ylästön koulun valmistuttua kesällä 2008 ja yläkouluikäiset oppilaat sijoitettiin Vantaankosken yhtenäiskoulun tiloihin.Opetuslautakunnan uutiset 15.4.2008Luettu 7.5.2011 Koulussa voitiin valita yleisen linjan lisäksi kielilinja tai matemaattis-luonnontieteellinen linja. Näillä linjoilla oppilaalla oli mahdollisuus painottaa opiskeluansa vieraisiin kieliin tai vaihtoehtoisesti matemaattis-luonnontieteellisiin aineisiin. Koulussa oli oppilaita 205. ==Väistötilana muille kouluille, purku== Koulun tiloja käytettiin muiden vantaalaiskoulujen väistötilana vuoteen 2012 saakka. Kun Uomarinteen koulussa aloitettiin peruskorjaus kesällä 2008, Uomarinteen oppilaat siirtyivät Myllymäkeen. Uomarinteen koululaiset poistuivat koulusta helmikuussa 2010, kun Martinlaakson koulu siirtyi Myllymäen koululle remontin vuoksi.Vantaan kaupungin tiedotussivu . Vuonna 2014 uutisoitiin kaupungin aikeista purkaa koulu ja rakentaa tilalle toimitiloja. Koulun päärakennus oli tässä vaiheessa asetettu käyttökieltoon kosteusongelmien vuoksi. Vielä tammikuussa 2015 Vantaan kaupunki käytti koulun tlavaksi luonnehdittua teknisen työn luokkaa Vantaankosken koulun 7-luokkalaisten teknisten töiden opetustilana. Koulu purettiin alkuvuodesta 2017. == Lähteet == Luokka:Vantaan peruskoulut Luokka:Entiset suomalaiset oppilaitokset Luokka:Vantaanlaakso Luokka:Vantaan entiset rakennukset ja rakennelmat
Helkavirsi

Helkavirret ovat kalevalamittaisia runoja, virsiä tai lauluja, jotka liittyvät helkaperinteeseen. Helkaperinne puolestaan on liittynyt kristinuskon aikana helluntaihin ja siitä pietrinpäivään olevan ajan sunnuntaipäiviin. Toisaalta helkaperinne on saattanut alun perin alkaa jo esikristillisellä ajalla. Tunnettu tilaisuus, jossa näitä esitetään, on Sääksmäen Ritvalan helkajuhla. Runoilija Larin-Kyösti kirjoitti runot Helkavirsiä I ja II kokoelmassaan Kylän lauluja vuonna 1898. Runoilija Eino Leinon runokokoelma Helkavirsiä ilmestyi kahdessa osassa vuosina 1903 ja 1916. Muusikko Veltto Virtanen kirjoitti Helkavirsiä III -nimisen runosarjan vuonna 1995. ==Lähteet== * * === Viitteet === ==Katso myös== * helkajuhlat ==Aiheesta muualla== * Eino Leino - Helkavirsiä * Kansalliskirjasto: Eino Leinon teoksen arvosteluita sanomalehdissä Luokka:Suomalainen kansanrunous
Ritvala

Ritvala on kylä entisessä Sääksmäen pitäjässä, joka kuuluu nykyään Valkeakosken kaupunkiin. Ritvalassa on asuttu jo kivikaudella, ja sen kylähistoria ulottuu esihistorian hämäriin. Ritvala oli keskiajalta aina 1700-luvulle koko valtavan Sääksmäen kihlakunnan suurin kylä. Ritvala on tunnettu helluntain helkajuhlistaan. Ritvalan postinumero on 37720. == Lähteet == Luokka:Sääksmäen kylät
Sattajärvi

Sattajärvi on noin 200 asukkaan kylä sekä samanniminen järvi Tornion kaupungissa. Se sijaitsee noin kolmekymmentä kilometriä kaupungin keskustasta, yhdystie 9271:n varrella. ==Järvi== Sattajärvi on pieni, runsaan kilometrin pituinen ja noin 700 metrin levyinen matala järvi. Pohjolan Sanomat 17.5.1979 uutisoi Sattajärven tilasta näin: Sattajärven kuivaaminen heinäjärveksi aloitettiin 1800-luvulla. Järven kuivatus on uusittu useamman kerran. 1960-luvulla alettiin jo suunnittelemaan järven vesittämistä uudelleen. 1970-luvulla järvi oli vuokrattuna kalankasvatusta varten. Tuolloin järven vettä pyrittiin myös puhdistamaan laskemalla järvi tyhjäksi syksyisin. 1980-luvulta lähtien on järvessä pidetty vesi talvenkin ylitse ja turvelautat eli maannousemat olivat yleisiä tehden järvestä hyvän kotijärven vesilinnuille. Kalanistutuksia on tehty lukuisia, istutettu kala on ollut etupäässä siikaa. Vuonna 2003 järvessä havaittiin runsaasti kuolleita kaloja ja tutkimuksissa todettiin järven pohjan läheisten vesikerrosten olevan hapettomia. Kalat olivat kuolleet hapenpuutteeseen. Järvi on ollut kuivatettuna viljelyskäyttöön. Järveä on myös käytetty luonnonravintolammikkona. ==Yhdistykset== * Metsästysseura Sattajärven Metsästysseura ry * Metsästysseura Sattajärven Erä ry * Urheiluseura Sattajärven Sampo ry (perustettu 1948) * Sattajärven maa- ja kotitalousseura ry * Sattajärven kyläyhdistys ry Luokka:Alatornion kylät
Thermopylain laulu

Thermopylain laulu perustuu 480 eaa. käytyyn Thermopylain taisteluun, jossa kreikkalaiset puolustivat kreikan kaupunkivaltioita lukumääräisesti ylivoimaisia persialaisia vastaan. Kreikkalaisten -- etenkin spartalaisten -- urheus ja periksiantamattomuus loivat sotilasperinteeseen eräänlaisen uhrautuvan sotilaan ihanteen. Laulun on sanoittanut Uuno Kailas ja säveltänyt Heikki Klemetti. ==Sanat== Sotahuutomme soi tuhat kertaa: - Ei, eivät he milloinkaan ota maatamme tuuman vertaa - joka tuumasta taistellaan. Sinis, veljeni, kun minä kuolen, minä heilutan tapparaa, sinis lennätän viuhuvan nuolen, sinis miekkani leimahtaa. Sinis ottelen auringon alla, kun en kättäni nostaa voi. Punas rintani purppuralla jo maan - yhä lauluni soi: Veli, myö veren hintahan miekkas; mies väisty ei paikaltaan! Pyhä synnyinmaa, sinun hiekkas mitä kerran se kertookaan. Ikikunnia on soma ostaa: kukin mies, joka kaatuu näin, jumalissa hän palkkansa nostaa, hän on seisova seppelpäin. Sotahuutomme soi yhä maasta: - Ei, eivät he milloinkaan yli hautamme käy, sitä raasta - joka tuumasta taistellaan! Luokka:Suomalaiset isänmaalliset laulut Luokka:Sotalaulut
Piirikunta

Piirikunta on aluehallinnon yksikkö monessa maassa. Useimmiten piirikunta on ensimmäisen tason aluehallinnon yksikkö valtiosta tai osavaltiosta alaspäin. Piirikuntien tehtävät, velvollisuudet ja itsehallinnon määrä vaihtelevat maittain. Myös niiden pinta-ala ja väkiluku vaihtelevat suuresti. Myös piirikunnasta käytetty nimitys ja sen suomenkielinen vastine vaihtelevat. == Yhdysvallat == Yhdysvaltojen osavaltiot jakautuvat piirikuntiin (). Nimellä county ne toimivat 48 osavaltiossa, muita nimityksiä ovat parish Louisianassa sekä borough Alaskassa. ==Neuvostoliitto== Neuvostoliitossa oli käytössä aluejako piirikuntiin ,Piirikunta. Facta 2001, osa 12, palsta 763. Helsinki WSOY 1985 ISBN 951-0-10233-4 . Ukrainan sosialistisessa neuvostotasavallassa muodostettiin hallinnollis-alueellinen yksikkö okruha vuonna 1923. Niitä muodostettiin 53. Niiden määrää vähennettiin vuonna 1925 niin, että niitä oli enää 41. Vuosina 1930–1932 nimitys poistettiin ja korvattiin hallinnollisella yksiköllä oblast. Toisen maailmansodan jälkeen okruha-nimisiä yksiköitä oli vuoteen 1953 Transkarpatian oblastissa (alueella). == Katso myös == * Lääni * Maakunta * Oblasti * Ujesti * Kreivikunta * Autonominen piirikunta * Provinssi * Comarca * Saksan piirikunnat * Intian piirikunnat * Turkin piirikunnat * Puolan piirikunnat == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Verenpainemittari

Verenpainemittari on painemittari, jolla mitataan verenpaine. Verenpainemittarissa on mansetti, olkavarren ympärille kierrettävä osa, johon pumpataan mittauksen yhteydessä ilmaa. Kun ilmalla täyttyvä mansetti alkaa puristaa olkavarren valtimoa kasaan, värttinävaltimon syke katoaa ranteesta. Verenpaine määritetään, kun olkavarteen kohdistuvaa painetta aletaan laskea ja samalla stetoskoopilla kuunnellaan kyynärtaipeesta veren virtauksen aiheuttamaa virtausääntä valtimossa. Sillä hetkellä kun valtimon syke alkaa kuulua, mittarista luetaan systolinen paine. Systolinen paine tarkoittaa ison verenkierron suurten valtimoiden korkeinta painetta. Mansetin paineen alentamista jatketaan ja kun veren virtausäänet häviävät, määritetään diastolinen verenpaine. Diastolinen verenpaine tarkoittaa ison verenkierron suurten valtimoiden matalinta painetta. == Aiheesta muualla == * RR 140/90, koholla on! Riva-Roccin verenpainemittari 120 vuotta - yle.fi, verenpainemittarin historiasta Luokka:Veri Luokka:Mittalaitteet