EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sic Transit

__NOTOC__ Sic Transit on Smakin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. joulukuuta 2004. Albumia on myyty noin 10 000 kappaletta. Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 16, listaviikkoja ollessa yhteensä 9. Kaikista virallisista singleistä tehtiin musiikkivideo. Albumin ovat säveltäneet ja sanoittaneet Kalle ja Henkka, sovittajina Smak ja Anssi Kippo. Albumin nimi tulee latinankielisestä lauseesta sic transit gloria mundi (). == Kappaleet == # # # # # # # # # # \+ Hallanvaara-musiikkivideo == Kokoonpano == === Yhtye === * Kalle Lindroth – laulu * Markku Saarinen – rummut * Henri Salonen – kitara * Lucas Leppänen – bassokitara === Vierailevat muusikot === * Emilia Suhonen – taustalaulut * Noora Puhakka – taustalaulut * Kalevi Tarvainen – viulu * Ilpo Suikkanen – alttoviulu * Kostandian Nerse – sello === Tuotanto === * Anssi Kippo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, musiikkiohjelmointi, jousien ja taustalaulun sovitus * Toni Wirtanen – lyriikkasparraus * Mika Jussila – masteroija (Finnvox Studio) * Teja Kotilainen – vastaava tuottaja * Pekka Varis – kannet, kuvat * Nauska – kuvat == Lähteet == * Albumin kansilehtinen (BALE-1001) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivu Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Smakin albumit
Eurockot

Eurockot Launch Services GmbH on saksalais-venäläinen yhteisyritys, joka markkinoi venäläisen Rockot-kantoraketin laukaisuja pienten satelliittien tarpeisiin. Yhtiö on perustettu vuonna 1995. Sen omistajat ovat EADS Astrium (omistusosuus 51%) ja venäläinen Khrunitsev. Yhtiön pääkonttori on Bremenissä. Laukaisut tehdään pääasiassa Plesetskin kosmodromilta, Venäjältä. == Aiheesta muualla == * Yhtiön kotisivu Luokka: Avaruusteknologiayhtiöt
Atari 5200

Atari 5200 oli Atarin kehittämä pelikonsoli, joka esiteltiin vuonna . Atari ei tarkoittanut konsolia Atari 2600 -konsolin korvaajaksi vaan korkeamman luokan tuotelinjaksi. Se oli teknologialtaan aikansa paras konsoli, mutta lukuisat suunnitteluvirheet koituivat sen tappioksi. Laite suunniteltiin Atari 400/800 mikrotietokoneiden pohjalta. == Suunnitteluvirheitä == *Ohjain oli erittäin herkkä vaurioitumaan, ja siinä oli yli 16 painiketta. Atari 5200:n ohjainta pidetään pelimaailman yhtenä kaikkien aikojen pahimmista virheistä siitä huolimatta, että se sisälsi pieniäkin liikkeitä tunnistavan analogisen joystickin ja taukopainikkeen. *Konsoli oli valtavan kokoinen, ja sen virtalähde oli todella painava. *Konsolissa oli erillinen osa, joka liitti television, konsolin ja virtajohdon, mutta se oli helposti rikkoutuva ja lisäksi televisioliitinjohto oli liian lyhyt. Myöhempään versioon tämä ongelma kuitenkin korjattiin. *Konsoli oli hyvin kallis ilmestyessään, ja moni pelaaja tyytyi tämän takia Atarin vanhempaan 2600-malliin. == Tekniset tiedot == * Suoritin: MOS 6502C * RAM-muisti: 16KB == Lähteet == == Aiheesta muualla == 5200 Luokka:Vuoden 1982 tekniikka
Majakkalaiva Äransgrund

Majakkalaiva Äransgrund oli Helsingin edustan alkuperäinen majakkalaiva. ==Alkuperä== Majakkalaiva Äransgrund rakennettiin teräksestä Turussa W:m Crichton & Co:n telakalla vuonna 1892; se oli hiukan muita samanikäisiä isompi eli mitoiltaan 29 × 6 × 2,7 metriä, uppoamaltaan 223 tonnia. Alus oli vanhaan tapaan koneeton ja purjeilla varustettu. Valoina oli normaaliin tapaan kaksi mastoihin sijoitettua alas laskettavaa kolmilamppuista öljyvaloa.Laurell, Seppo: Merenkulkulaitos. ==Hankala alku== Varsin nopeasti todettiin, että ratkaisu ei ollut toimiva; Helsingin liikenne alkoi varhain keväällä ja jatkui myöhäiseen syksyyn. Jäänmurtajien aloitettua toimintansa myös Helsingissä tilanne kärjistyi: oli saatava uusi alus, joka pystyisi olemaan paikoillaan jopa lievissä jääoloissa – siis tarvittiin koneellinen alus, jossa olisi suojaava sääkansi; sitä ei tarvitsisi hakea pois niin aikaisin kuin koneetonta, eikä jää pureutuisi sellaiseen niin pahoin kuin vanhanmalliseen. Tällainen alus, uusi Äransgrund (nykyinen majakkalaiva Kemi) saatiinkin vuonna 1901; nyt entinen koneeton alus sai epävirallisen nimen ”Gamla Äransgrund” ja siitä tehtiin uuden aluksen varalaiva, joka sai olla paikoillaan kauneimman kesän ajan, ja uusi laiva lomitti telakalla olevia muita majakkalaivoja.Laurell 1988, s. 59–60, 68–69. ==Uusi asemapaikka== Vuonna 1930 koneettomaan alukseen asennettiin potkuri ja kuulamoottori. Aluksen uudeksi asemapaikaksi määrättiin nyt Porvoon eteläpuolella oleva Kallbådagrundin matalikko. Alukseen asennettiin nyt majakkatorni asetyleenivaloineen. Nimeksi tuli nyt Kalbådagrund. Entinen venäläisperäinen varsin puutteellinen samanniminen alus siirrettiin asuntolaivaksi merenmittaajille.. Jatkosodan aikana alus oli vartiomoottoriveneiden emälaivana, kunnes tarvittiin jälleen siviilityössään liikenteen palatessa rauhanajan tahtiin. Uudessa paikassaan alus oli aina vuoteen 1953 asti, jolloin uusi, Suomen ensimmäinen pohjamajakka valmistui ja korvasi kelluvan majakkalaivan.Laurell 1988, s. 53. ==Rahtilaivaksi== Tarpeettomaksi jäänyt majakkalaiva myytiin yksityiselle ja siitä tehtiin vuonna 1956 Arle -niminen kuivarahtilaiva. Alus myytiin 1980-luvulla eteenpäin. Sittemmin se myytiin Vaasaan ja siitä tuli ravintolalaiva nimellä Faros. ==Lähteet== * Laurell, Seppo: Aalloilla keinuvat majakat: Historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. ISBN 951-49-0940-2 * Laurell, Seppo: Merenkulkulaitos. Teoksessa Leijonalippu merellä. Toim. Auvinen, Visa. Eita, Turku 1983, s. 187–300. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Majakkalaiva - meren erakko. Edustajamme käynti Åransgrundin majakka-aluksella, Suomen Kuvalehti, 31.10.1931, nro 44, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Äransgrund
Majakkalaiva Kalbådagrund

Majakkalaiva Kalbådagrund oli venäläisiltä Suomeen vuonna 1918 jäänyt, sittemmin Suomen lipun alle siirretty majakkalaiva.Auvinen 1983, s. 250. == Alkuperä == Alus rakennettiin Venäjän luotsiylihallituksen tilauksesta vuonna 1857 Glasgow'ssa, Skotlannissa olevalta telakalta. Alus oli mitoiltaan vakio eli 28 x 5,9 x 2,1 metriä ja uppoamaltaan 180 tonnia. Miehistöä oli kahdeksan henkeä. Aluksessa ei ollut konetta vaan purjeet sekä höyrykattila sumusireeniä ja ankkuripeliä varten. Valolaite oli muista poiketen iso lasitettu häkki, jossa poltettiin talikynttilöitä. 1900-luvun alkuvuosina alukseen vaihdettiin uudenaikainen asetyleenimajakka. Aluksen asemapaikka oli Porvoon ulkopuolella Kalbådagrundin matalikolla ja nimi tämän mukaan КАЛБОДЕНГРУНДЬ (Kalbodengrund). Aluksen kyljessä oli venäläistapaan valkea vyö ja nimi siinä mustalla maalattuna. Perälippu oli venäläiseen tapaan kokosininen. == Käyttö Suomessa == Keväällä 1918 telakalla Helsingissä ollut alus jäi suomalaisille venäläisten lähtiessä. Myöhemmin alusta ei tarjottaessa huolittu takaisin. Sotakorvausasioiden yhteydessä alus mainitaan, mutta koska se oli vuonna 1944 jo poissa valtion omistuksesta, eivät venäläiset olleet kiinnostuneet siitä. Suomalaiset asensivat keväällä 1918 alukseen kuulamoottorin ja potkurin. Se sijoitettiin entiselle asemapaikalleen, jolloin myös nimi suomalaistettiin, alus maalattiin kokonaan punaiseksi ja rungosta poistettiin venäläismallinen valkoinen vyö jossa nimi oli. Vanhanaikainen ja huonokuntoinen Kalbådagrundin romuttamista esitettiin jo 1920-luvulla. Puutteistaan huolimatta alus pidettiin asemapaikallaan aina vuoteen 1931, jolloin tilalle saatiin Helsingin edustalta poistettu uudempi alus.Laurell 1988, s. 48. == Käyttö asunto- ja rahtialuksena == Vuonna 1931 Kalbådagrund muutettiin asuntoalukseksi sisävesillä työskentelevälle 2. merenmittausretkikunnalle. Nimekseen alus sai nyt MKH 3. Alus oli tarkoitukseen sopimaton ahtaiden tilojensa vuoksi, joten alus myytiin, kun tilalle voitiin irrottaa tilavampi laiva. Vuonna 1938 alus myytiin eräälle varustajalle, joka suoritti siinä perusteellisia muutoksia vuonna 1939. Uudistuksen jälkeen alus purjehti moottorialukseksi muutettuna rahtilaivana ensin nimellä Kaleva ja sittemmin nimellä Regina. Tällä nimellä se kulki aina vuoden 1963 loppuun, jolloin se poistettiin rekistereistä ja romutettiin. == Lähteet == * Auvinen, Visa: Leijonalippu merellä. Turku, Eita Oy 1983. * Laurell, Seppo: Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. ISBN 951-49-0940-2 * Laurell, Seppo: Suomen majakat. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999. === Viitteet === Kallbådagrund
Nemesis (mytologia)

Nemesis () on kreikkalaisessa mytologiassa jumalaisen koston henki niitä vastaan, jotka sortuvat hybrikseen. Hän on koston ruumiillistuma säälimättömän jumalattaren hahmossa. Nimi Nemesis liittyy kreikan kielen sanaan νείμειν, joka tarkoittaa lähinnä "antaa ansionsa mukaan". Vääjäämätön jumalainen kosto on yksi hellenistisen maailmankatsomuksen pääteemoista, joka yhdistää Sofokleen tragedioita ja monia muita kirjallisia tuotoksia. Joissain tarustoissa Nemesis synnytti munan, josta kuoriutuivat kahdet kaksoset: Helena ja Klytaimestra sekä dioskuurit Kastor ja Polydeukes. Nemesis-sanaa käytettiin homeerisisissa runoissa ainoastaan abstraktina henkilöitymänä. Hesiodos kertoo, kuinka "Nyks synnytti Nemesiksen kuolevaisia vaivatakseen".Hesiodos: "Jumalten synty" Nemesis esiintyy vielä konkreettisemmassa muodossa eepoksessa Kypria. Vaikka Nemesis onkin leppymätön oikeudenjakaja jonka on määritellyt Zeus Olympoksen hallitsemassa maailmassa on selvää, että Nemesiksen palvonta ulottuu aikaan ennen Zeusta. Hänestä tehdyt kuvat yhdistävät hänet toisiin jumalattariin, jotka ovat ilmentymiä aiemmasta Äiti Maasta: Kybele, Rhea, Demeter ja Artemis. Rhamnuksen jumalattarena Nemesistä kunnioitettiin ja lepyteltiin muinaisessa pyhäkössä syrjäisellä Rhamnuksen alueella Koillis- Attikassa. Siellä häntä pidettiin Okeanoksen, maailman läpi virtaavan alkujoen tyttärenä. Pausanias huomasi siellä häntä symboloivan patsaan. Sillä oli hirvensarvet, ja pienet Niket muassaan. Patsaan oli tehnyt Feidias Marathonin taistelun (490 eaa.) jälkeen. Hän veisti sen Paroksen marmorista, jonka itsevarmat persialaiset olivat tuoneet mukanaan ajatellen tehdä siitä muistomerkin odotetun voiton kunniaksi. Sana Nemesis on alun perin tarkoittanut onnentuojaa – tosin ei hyvän eikä pahan – yksinkertaisesti kullekin ansionsa mukaan. Sittemmin nemesis edusti katkeruutta, jonka aiheutti mikä tahansa häiriö tähän ansioiden ja onnen väliseen tasapainoon; oikeudentajua, joka ei voinut sallia tällaisen tapahtua rankaisutta. Yleensäkin nimi yhdistettiin katkeruuden tunteeseen.Otto Gruppe: "Griechische Mythologie und Religion-Geschichte", 1906 Neljännestä vuosisadasta alkaen Nemesis, joka tasapainottaa sattumanvaraisesti onnea jakavaa Fortunaa, voitiin liittää Tykheen. Kreikkalaisessa tragediassa Nemesis esiintyy pääasiassa rikosten kostajana ja hybriksen rankaisijana ollen siten sukua Atelle ja Erinyksille. Yleensä Nemesis kuvataan Okeanoksen tai Zeuksen tyttärenä, mutta Hesiodoksen mukaan hän oli Ereboksen ja Nyksin lapsi. Nemesistä on kuvailtu myös pelkästään Nyksin tyttäreksi. == Lähteet == Luokka:Antiikin Kreikan jumalattaret Luokka:Okeanidit Luokka:Koston jumalat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Peräaukon valkaisu

Peräaukon valkaisu tarkoittaa peräaukkoa ympäröivän ihon tummemman pigmentin vaalentamista kosmeettisista syistä. Tähän käytettyjä aineita, kuten hydrokinonia, on epäilty karsinogeeniksi tai muuten vaarallisiksi, ja niitä on kielletty monissa maissa mukaan luettuna Ranska ja Iso-Britannia. Valkaisu kestää noin 20 minuuttia, mutta vaikeissa tapauksissa se joudutaan toistamaan useita kertoja, jopa kahdeksan viikon ajan. Vastaava valkaisu voidaan tehdä myös hävyn alueelle.http://www.iltalehti.fi/kauneuskirurgia/2011071314054275_kf.shtml ==Katso myös== * Ihon valkaisu * Hampaiden valkaisu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vaarallinen kauneustrendi: Peräaukon valkaisu, Iltalehti 13.7.2011 * Surgeons condemn 'pornographic' cosmetic surgery show * Britesmile for Bungholes: Investigating the latest craze in bodily beautification: anal bleaching * Ask the experts: Dr Richard Day -- Skin Bleaching Luokka:Iho Luokka:Kehonmuokkaus Luokka:Kosmetiikka
NHL-kausi 1992–1993

Kausi 1992–1993 oli National Hockey Leaguen historian 76. kausi. Sarjaan kuului 24 joukkuetta, joista jokainen pelasi runkosarjassa 84 ottelua. Stanley Cupin voitti Montreal Canadiens, joka saalisti jo 24:nnen mestaruutensa. Loppuottelussa vastassa oli Los Angeles Kings, joka hävisi lopulta otteluvoitoin 4–1. Tämä kausi on edelleenkin viimeisin, jolloin kanadalainen NHL-joukkue on pystynyt voittamaan Stanley Cupin. Kauden yllätysnimiin lukeutui tulokkaiden maaliennätyksen tehnyt Winnipeg Jetsin Teemu Selänne, joka voitti maalipörssin yhdessä Aleksandr Mogilnyin kanssa 76 osumallaan. Kauden ehdoton tähti oli kuitenkin Mario Lemieux, joka ylsi pistepörssin selvään voittoon 160 tehopisteellä, vaikka oli useita kuukausia ja kymmeniä otteluita pelaamatta hänellä diagnosoidun imusolmukesyövän vaatimien rankkojen hoitotoimenpiteiden vuoksi. Kaudella 1992–1993 aloittivat uudet joukkueet Ottawa Senators ja Tampa Bay Lightning. ==Runkosarja== Selitykset: V = Voitot, H = Häviöt, T = Tasapelit, + = Tehdyt maalit, - = Päästetyt maalit, Pts = Pisteet ===Prince of Wales Conference=== {| border="1" cellpadding="3" cellspacing="0" class="wikitable" Joukkue Ottelut V H T Pts + - x - Boston Bruins 84 51 26 7 109 332 268 x - Quebec Nordiques 84 47 27 10 104 351 300 x - Montreal Canadiens 84 48 30 6 102 326 280 x - Buffalo Sabres 84 38 36 10 86 335 297 Hartford Whalers 84 26 52 6 58 284 369 Ottawa Senators 84 10 70 4 24 202 395 ===Clarence Campbell Conference=== {| border="1" cellpadding="3" cellspacing="0" class="wikitable" Joukkue Ottelut V H T Pts + - x - Chicago Blackhawks 84 47 25 12 106 279 230 x - Detroit Red Wings 84 47 28 9 103 369 280 x - Toronto Maple Leafs 84 44 29 11 99 288 241 x - St. Louis Blues 84 37 36 11 85 282 278 Minnesota North Stars 84 36 38 10 82 272 293 Tampa Bay Lightning 84 23 54 7 53 245 332 Note: x = clinched playoff berth, z = won Presidents' Trophy ===Pistepörssi=== {| border="1" cellpadding="3" cellspacing="0" class="wikitable" Pelaaja Joukkue Ottelut Maalit Syötöt Pisteet Mario Lemieux Pittsburgh 60 69 91 160 Pat LaFontaine Buffalo 84 53 95 148 Adam Oates Boston 84 45 97 142 Steve Yzerman Detroit 84 58 79 137 Teemu Selänne Winnipeg 84 76 56 132 Pierre Turgeon NY Islanders 83 58 74 132 Aleksandr Mogilnyi Buffalo 77 76 51 127 Doug Gilmour Toronto 83 32 95 127 Luc Robitaille Los Angeles 84 63 62 125 Mark Recchi Philadelphia 84 53 70 123 Luokka:Jääkiekkosarjojen kausi 1992–1993 Luokka:NHL-kaudet
Althaia

Althaia oli kreikkalaisessa mytologiassa Thestioksen tytär, Oineuksen puoliso ja Meleagroksen, Deianeiran ja Gorgen äiti.Ovidius: "Muodonmuutoksia" viii: 451-546 Meleagroksen syntyessä kohtalottaret asettivat tuleen puunkappaleen, ja asettivat lapsen kohtaloksi elää yhtä kauan kuin puu palaisi. Heidän lähdettyään äiti sieppasi puun pois tulesta ja kastoi sen veteen säilyttäen sitä vuosikausia piilossa. Myöhemmin Meleagroksen tappaessa kaksi Althaian veljeä, Tokseuksen ja Pleksippoksen, metsästyksestä syntyneen riidan päätteeksi, Althaia heitti puunpalan uudelleen tuleen tappaen näin Meleagrosin. ==Lähteet== Luokka: Kreikkalainen mytologia
Nokisiipilokki

Nokisiipilokki (Larus atricilla, joissain lähteissähttp://www.itis.gov/servlet/SingleRpt/SingleRpt?search_topic=TSN&search;_value=824079 Leucophaeus atricilla) on pohjoisamerikkalainen rantalintu. == Koko ja ulkonäkö == Linnun pituus on 36–41 cm, siipien kärkiväli 98–110 cm ja paino keskimäärin 275 g. Muistuttaa preerianaurulokkia, mutta on sitä hieman isompi ja raajojen mittasuhteet ovat hiukan erilaiset. Juhlapukuisen linnun pää on musta, nokka on pitkä ja sen tyviosa on punainen ja kärki musta, koivet ovat keltaiset (preerianaurulokilla punaiset) ja siivenkärjet ovat kokonaan mustat. Nuoren linnun voi sekoittaa tummaan nuoreen selkälokkiin, joka on kuitenkin selvästi suurempi. Äänekäs, mistä englanninkielinen nimi Laughing Gull, naurava lokki. == Esiintyminen == Pesii Yhdysvaltain itä- ja kaakkoisrannikolla sekä Länsi-Intian saaristossa. Maailman populaation koko on 810 000–840 000 yksilöä.* Talvehtii Floridassa, Keski-Amerikassa ja Etelä- Amerikan pohjoisrannikoilla. Tavattu Suomessa kerran: 1.5.–22.7.1997 Västanfjärdissä ja Dragsfjärdissä.** == Elinympäristö == Pesii yhdyskunnittain mm. ruoppausmassojen läjitysalueilla, suola-altailla ja merenlahtien rannoilla. Pesii usein sekayhdyskunnissa muiden lokkien tai tiirojen kanssa. Viihtyy rannikoiden ihmisasutuksen liepeillä kaatopaikoilla ja altailla. Tavataan harvemmin kaukana avomerellä. Munien kerääminen ja koristeellisten höyhenten takia metsästäminen vähensi lajin yksilömäärän hälyttävästi 19. vuosisadalla, mutta suojelun ansiosta yksilömäärät ovat kasvaneet. Höyheniä ja sulkia käytettiin ensi sijassa hattujen koristeluun. == Lisääntyminen == Pesä on maassa. Munia on tavallisesti 3. Molemmat puolisot hautovat. Haudonta-aika on 3 viikkoa. Poikaset ovat lentokykyisiä 5–viikkoisina. Pari pesii vain kerran vuodessa. == Ravinto == Kaikkiruokainen. Syö niin kalaa ja muita meren antimia kuin ihmisen tarjoamaa kaatopaikoilla, satamissa jne. Ryöstää usein ruokaa pelikaaneilta ja tiiroilta. == Lähteet == * Rariteettikomitea === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *Ääntä ja videota Macaulay library Luokka:Lokit
Pasi Saarela

Pasi Saarela (s. 24. elokuuta 1973 Laitila) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka edusti pääsarjassa pisimpään Rauman Lukkoa. Saarela on pelannut Lukon lisäksi myös Porin Ässissä sekä Helsingin Jokereissa, jossa hän voitti kaudella 1998–1999 SM-liigan maalikuninkuuden 38 maalillaan ja saavutti pistepörssin toisen sijan 58 pisteellään. Kaudella 2004–2005 Saarela teki Lukon joukkueessa 31 maalia ja oli jälleen SM-liigan maalikuningas ja pistepörssin kakkonen 55 pisteellä. Seuraava kausi oli vähemmän loistava, ja Lukon vajottua SM-liigassa toiseksi viimeiseksi Saarela siirtyi jo helmikuussa Sveitsin SC Berniin ja HC Sierreen. Kauden 2006–2007 Saarela pelasi Ruotsin Leksandissa. Kauden 2007–2008 Saarela aloitti Porin Ässissä, josta siirtyi tammikuun lopulla takaisin Rauman Lukkoon. Saarela on toiminut Lukon liigajoukkueen kapteenina kausilla 2001–2002 ja 2008–2009. Hän on myös edustanut Suomen A-maajoukkuetta 28 maaottelun verran. Heinäkuussa 2009 Rauman Lukko osti Pasi Saarelan sopimuksen ulos, minkä jälkeen Saarela päätti lopettaa uransa. Tämän jälkeen hän on toiminut Lukon C-juniorien päävalmentajana, ja joukkueeseen kuului hänen poikansa Aleksi Saarela, joka pelasi ensimmäisen ottelunsa SM-liigassa 16-vuotiaana helmikuussa 2013. Aleksin nuorempi veli Antti on pelannut SM-liigassa vuodesta 2017 lähtien. Pasi Saarelan pikkuveli Ilkka Saarela pelasi kaksi SM-liigaottelua Lukossa samassa ketjussa veljensä ja Quinn Hancockin kanssa. Vanhempi veli Toni Saarela pelasi jääkiekkoa veljesten kasvattajaseurassa Laitilan Jyskeessä. == Tilastot == 1990–1991 Lukko SM-liiga 8 0 2 2 2 – – – – – 1991–1992 Lukko SM- liiga 33 1 1 2 2 2 0 0 0 0 1992–1993 Lukko SM-liiga 31 4 2 6 6 3 0 0 0 0 JMM 7 2 0 2 8 1993–1994 Lukko SM-liiga 37 2 3 5 20 2 0 0 0 2 1994–1995 Lukko SM- liiga 39 23 19 42 18 9 3 2 5 8 1995–1996 Jokerit SM-liiga 50 25 18 43 37 11 5 6 11 8 1996–1997 Jokerit SM-liiga 50 25 21 46 22 9 7 3 10 2 1997–1998 Jokerit SM-liiga 48 16 15 31 14 8 3 3 6 0 1998–1999 Jokerit SM-liiga 54 38 20 58 36 3 0 2 2 10 1999–2000 Frölunda HC Elitserien 49 17 12 29 18 5 1 0 1 25 2000–2001 Lukko SM-liiga 55 18 21 39 94 3 2 0 2 2 2001–2002 Lukko SM-liiga 41 12 7 19 20 – – – – – 2002–2003 Lukko SM-liiga 56 15 26 41 30 – – – – – 2003–2004 Lukko SM-liiga 56 18 25 43 14 4 0 1 1 0 2004–2005 Lukko SM-liiga 56 31 24 55 42 9 3 7 10 4 2005–2006 Lukko SM-liiga 47 8 7 15 18 – – – – – SC Bern NLA 3 1 1 2 6 2 1 0 1 4 HC Sierre NLB – – – – – 2 0 0 0 0 2006–2007 Leksands IF Allsvenskan 45 26 17 43 36 – – – – – 2007–2008 Ässät SM-liiga 40 12 5 17 30 – – – – – Lukko SM-liiga 17 6 0 6 2 3 0 2 2 2 2008–2009 Lukko SM-liiga 57 10 16 26 56 – – – – – 17 kautta yhteensä SM-liiga 775 264 232 496 463 66 23 26 49 38 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Aarne Honkavaara -palkinnon voittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lars Myra

pienoiskuva|Lars Myran maalauksia Sauvon kirkossa. Lars Myra (k. 1712) oli suomalainen kiertävä maalari. Syntymäaikaa ei tiedetä, mutta nimi esiintyy ensi kerran manttaaliluetteloissa 1687. Hänen isänsä oli mestari Abraham Myra, jonka työtä hän jatkoi. Myra valmistui maalarinkisälliksi vuonna 1691, minkä jälkeen hän kunnosti esimerkiksi Turun tuomiokirkkoa. Maskun kirkossa on hänen maalaamansa Kaarle XI:n ja Ulriika Eleonoora vanhemman muotokuvat, joita aiemmin pidettiin Michael Cotteuksen töinä. Hänen tekeminään pidetään myös toista Maskun kirkossa olevaa muotokuvaparia, kirkkoherra Simon Vaccenlusta ja hänen vaimoaan Regina Reuteria esittäviä maalauksia vuodelta 1709. Perniön kirkkoon hän on maalannut alttarilaitteen vuonna 1703. ==Lähteet== *Nikkemedia Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1712 kuolleet
Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005

Royal Albert Hall London May 2-3-5-6 2005 on 1960-luvulla maineeseen nousseen rockyhtye Creamin vuonna 2005 julkaistu livetaltiointi. Nimi viittaa Lontoon Royal Albert Hallissa 2., 3., 5. ja 6. toukokuuta esitettyihin yhtyeen reunion-konsertteihin. Konserttitaltiointi on julkaistu sekä albumina että DVD:nä. == CD-kappalelista == === 1. levy === # I'm So Glad (James) – 6:18 # Spoonful (Dixon) – 7:28 # Outside Woman Blues (Reynolds) – 4:33 # Pressed Rat and Warthog (Baker, Taylor) – 3:21 # Sleepy Time Time (Bruce, Godfrey) – 6:07 # N.S.U. (Bruce) – 6:02 # Badge (Clapton, Harrison) – 3:58 # Politician (Bruce, Brown) – 5:08 # Sweet Wine (Baker, Godfrey) – 6:28 # Rollin' & Tumblin' (Waters) – 5:02 # Stormy Monday (Walker) – 8:09 # Deserted Cities of the Heart (Bruce, Brown) – 3:56 === 2. levy === # Born Under a Bad Sign (Jones, Bell) – 5:31 # We're Going Wrong (Bruce) – 8:26 # Crossroads (Johnson, sov. Clapton) – 4:25 # White Room (Bruce, Brown) – 5:38 # Toad (Baker) – 10:06 # Sunshine of Your Love (Bruce, Clapton, Brown) – 8:46 # Sleepy Time Time (Alternate Take) (Bruce, Godfrey) – 6:06 == DVD kappalelista == === 1. levy === # I'm So Glad (James) # Spoonful (Dixon) # Outside Woman Blues (Reynolds) # Pressed Rat & Warthog (Baker, Taylor) # Sleepy Time Time (Bruce, Godfrey) # N.S.U. (Bruce) # Badge (Clapton, Harrison) # Politician (Bruce, Brown) # Sweet Wine (Baker, Godfrey) # Rollin' & Tumblin'" (Waters) # Stormy Monday (Walker) # Deserted Cities of the Heart (Bruce, Brown) # Born Under a Bad Sign (Jones, Bell) # We're Going Wrong (Bruce) ==== Extrat ==== *Sleepy Time Time (Alternate Take) (Bruce, Godfrey) *We're Going Wrong (Alternate Take) (Bruce) === 2. levy === # Crossroads (Johnson, arr. Clapton) # Sitting On Top of the World (Burnett) # White Room (Bruce, Brown) # Toad (Baker) # Sunshine of Your Love (Bruce, Clapton, Brown) ==== Extrat ==== * Sunshine of Your Love" (Alternate Take) (Bruce, Clapton, Brown) * Ginger Bakerin, Jack Brucen ja Eric Claptonin haastattelut. Luokka:Vuoden 2005 konserttitallenteet Luokka:Creamin albumit Luokka:Konserttielokuvat
Honkolan koulu

Honkolan koulu on Äänekosken Honkolassa toimiva alakoulu, jossa toimii luokat 1–6. Koulussa työskentelee kuusi opettajaa, kouluavustaja sekä erityisopettaja. Koulussa on 87 oppilasta (2018). == Historia == Koulu on perustettu jo 1920-luvulla ja koulurakennusta on sittemmin laajennettu ja korjattu useaan kertaan. Honkolan koulun vanha osa on rakennettu vuonna 1937. Vanha osa rakennettiin tulipalossa tuhoutuneen Honkolan vanhan puukoulun tilalle. Honkolan koulun vanha osa on luetteloitu museoviraston listassa osana Honkolan historiallista kylämaisemaa. Koulua laajennettiin vuonna 1987, jolloin rakennettiin mm. liikuntasali. Koulun oppilasmäärän kasvun ansiosta koulua laajennettiin myös 1997. Honkolan koululla istui Äänekosken maalaiskunnan kunnanvaltuusto vuoteen 1969 eli kunnan Äänekosken kauppalaan liitämiseen asti. Koulu on kaksiosainen, toisella puolella työskentelee 1-2 luokat ja toisella 3-6 luokat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Koulun kotisivut *Koulu kartalla Luokka:Suomen peruskoulut Luokka:Äänekosken oppilaitokset
Beni (departementti)

Benin departementti on yksi Bolivian departementeista. Se sijaitsee Bolivian alangoilla maan koillisosassa. Departementin pinta-ala on 213 564 neliökilometriä ja siellä on arviolta 462 081 asukasta (vuonna 2017). == Maantiede == Benin koillisrajalla sijaitsee Brasilia, kaakossa Santa Cruzin departementti, lännessä La Pazin departementti, luoteessa Pandon departementti ja etelässä Cochabamban departementti. Beni on lähinnä sademetsää ja pampaa. Bolivian suurimmista järvistä kolme sijaitsee Benin departementissa. Vaikka Benissä on runsaasti luonnonvaroja, sen asukkaat ovat hyvin köyhiä. Alueen tärkeimmät elinkeinot ovat maa-, metsä- ja karjatalous. Departementissa on paljon suuria kumpuja, joita yhdistävät muinaisasukkaiden rakentamat pengertiet. == Historia == Departementti perustettiin asetuksella 18. marraskuuta 1842 kenraali José Balliviánin hallinnon aikana. == Aluejako == Benin departementissa on kahdeksan provinssia. * Cercado * Iténez * José Ballivián * Mamoré * Marbán * Moxos * Vaca Diéz * Yacuma == Väestö == Benin asukkaat eli benianos polveutuvat lähinnä santacruzilaisista ja alkuperäiskansoista. Heidän kulttuurinsa ei ole andi-kulttuuria vaan camba- kulttuuria, joka on yhteinen Santa Cruzille, Benille ja Pandolle. == Kulttuuri == Beninläisten ruokavalio koostuu lähinnä riisistä, banaaneista, naudanlihasta ja kalasta. == Lähteet == * Gonzalez Moscoso, Rene. 1984. Enciclopedia Boliviana: Diccionario Geográfico Boliviano. Editorial “Los Amigos del Libro”, La Paz. s. 278. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Benin departementti Luokka:Bolivian departementit
Pasi Heikura

Pasi Eino Heikura (s. 14. huhtikuuta 1963 Karvia) on suomalainen humoristi, muusikko, tietokirjailija ja radioääni. Hänet tunnetaan humoristisesta Alivaltiosihteeri-radio-ohjelmasta, jota hän juonsi Jyrki Liikan ja Simo Frangénin kanssa. Tämä kolmikko soittaa samannimisessä yhtyeessä, jossa mukana on myös Matti Toivonen. Palkittu lehtikuvaaja Hannes Heikura oli Pasi Heikuran veli. ==Alivaltiosihteeri== Alivaltiosihteeriin johtava tapahtumaketju käynnistyi vuonna 1981, kun Jyrki Liikka ja Pasi Heikura tapasivat Oriveden Opistossa. Kaksikko perusti yhdessä bändin jonka laulajaksi pestattiin myöhemmin Satu Kurvinen, jonka kanssa Heikura tuolloin seurusteli. Yhtyeen nimeksi tulee Ankara. Vuotta myöhemmin Heikura tapasi Tampereen yliopistolla Simo Frangénin ja pyysi tätä liittymään bändiin, jonka nimi muutettiin Alivaltiosihteeriksi. Vuonna 1987 Kurvinen, Heikura ja Frangén ryhtyivät tekemään Radio 957:lle Naurun Remakkaa -nimistä radio-ohjelmaa. Kun Kurvinen erosi yhtyeestä 1990, lopetti kolmikko myös radio-ohjelman teon 957:lle. Jukka Haarma pyysi kuitenkin Frangénia, Heikuraa ja Liikkaa tekemään Radiomafialle ohjelmaa ja nämä suostuivat. Sittemmin ohjelma siirtyi Radio Suomelle. Heikura jatkoi ohjelman tekemistä Frangénin ja Liikan kanssa vuoteen 2017 saakka, jolloin Yleisradio päätti ohjelman lopettamisesta. ==Muuta== Heikura juontaa suomen kieltä ja sen kummallisuuksia käsittelevää radio-ohjelmaa Aristoteleen kantapää. Lisäksi hän piirtää sarjakuvia ja keksii palindromeja, joita kuultiin viikoittain Alivaltiosihteerissä. Aiemmin hän on myös kirjoittanut Simo Frangénin kanssa sketsejä Pahkasika-lehteen. Heikura asuu Tampereella. Vuonna 2014 Heikura sai yhtenä kolmesta Aristoteleen kantapään tekijästä tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Vuonna 2009 Aristoteleen kantapää sai Bonnierin Journalistipalkinnon Vuoden journalistisena tekona.Aristoteleen kantapää -radio-ohjelmalle tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, Yleisradio 24.9.2014. Heikura soittaa kitaraa Jahnukaiset-nimisessä jazz-yhtyeessä. Hän soitti kitaraa myös englanninkielistä rokkia esittäneessä Viewmastersissa, jolta on ilmestynyt yksi albumi ja yksi EP. == Teoksia == * * * * Tyrskyn myrsky! Johdatus kapteeni Haddockin manauksiin. 93 s. Otava, 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kataisto, Vesa: Kolmas mies on saapunut. Unikankare.net 26.5.2000. * Kilpeläinen, Jaakko: Fraasipoliisi Heikura: nokkeluus ei sovi kaikille. Journalisti 13/2010. * Morero, Micaela: Kielileikkejä tosikoille ja veitikoille. Kvaak.fi 25.10.2008. * Valta, Reijo: Heikura & Frangén: Eräs Mies. Pois työpöydältä 14.10.2009. * * * Pasi Heikura säveltäjänä - Fono.fi Luokka:Suomalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Alivaltiosihteeri- yhtyeen jäsenet Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poetiikka

Poetiikka () eli runousoppi tai kirjallisuudenteoria,YSA tarkoittaa kirjallisuuden ja erityisesti runouden teoriaa. Termi on peräisin Aristoteleen teoksesta Runousoppi eli Poetiikka, joka perusti länsimaisen kirjallisuustieteen. == Katso myös == * Estetiikka * Metrumi * Historiallinen poetiikka * Runouden historia == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Runous Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Gene Autry

Orvon Grover Autry (29. syyskuuta 1907 – 2. lokakuuta 1998) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi niin radiossa, elokuvissa kuin televisiossakin. Hänellä on Hollywood Walk of Famella peräti viisi tähteä, eli enemmän kuin kellään muulla. Hänet tunnettiin lempinimellä The Singing Cowboy (Laulava Cowboy), mutta hänen suosituin laulunsa oli Rudolph, the Red-Nosed Reindeer (Petteri Punakuono). Näyttelijänä hänet muistetaan parhaiten 1930- ja 1940-lukujen lännenelokuvista. Sen lisäksi hän kirjoitti ja lauloi yli 200 laulua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Gene Autry website * Gene Autry discography Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Country Music Hall of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
John Bonetti

John Bonetti (s. kesäkuu 1928 Brooklyn, New York – 27. kesäkuuta 2008) oli yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Aggressiivisesta pelityylistään tunnettu Bonetti aloitti pokerin pelaamisen 55-vuotiaana muutettuaan New Yorkista Houstoniin ja voitti kolme World Series of Poker (WSOP) -rannekettahttp://www.homepokergames.com/bonetti.php. WSOP:n pääturnauksessa hän oli kahdesti kolmas (1993 ja 1996) ja kerran kahdeksas (1990). World Poker Tourilla (WPT) Bonetti oli parhaimmillaan ollut seitsemäs (The Fifth Annual Jack Binion World Poker Open). Elokuussa 2007 Bonettin pokeriuran turnausansiot ylittivät 4,1 miljoonaa dollaria. == WSOP-rannekkeet == Vuosi Turnaus Voittosumma (USD) 1990 $5,000 Deuce to Seven Draw 83 250 1993 $1,500 Hold'em Pot Limit 122 400 1995 $5,000 Deuce to Seven Draw 101 250 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PokerPages.com:n profiili * Tourneyn profiili * Luokka:Yhdysvaltalaiset pokerinpelaajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Sidmouth

Sidmouth on noin asukkaan rannikkokaupunki ja kunta (civil parish) Devonin kreivikunnassa Lounais-Englannissa. Se kuuluu East Devonin hallintopiiriin ja sijaitsee Sidjoen suulla Englannin kanaalin pohjoisrannalla, 24 kilometriä itäkaakkoon Exeterin kaupungista. Kaupunki on luonnonkauniilla paikalla ja sijaitsee Dorsetin ja Itä-Devonin rannikon maailmanperintökohteen keskellä.Dorset and East Devon Coast Unesco Kaupungin lähellä Salcomben mäellä on Norman Lockyerin observatorio, joka valmistui 1912 ja on nykyään opetuskäytössä. Kaupunki on voittanut Britannian kukkanäyttelyitä, ja siellä on vuotuinen folkmusiikkifestivaali. Yli puolet asukkaista on vanhuuseläkeläisiä. Kaupungissa toimii kansainvälinen koulu. Tammikuun 2007 talvimyrskyssä Napoli-laiva haaksirikkoutui kanaalissa, sai pahan kallistuman ja hinattiin Sidmouthin edustalle. Lastina oli muun muassa akkuhappoa.Stricken cargo ship run aground 21.1.2007 BBC Sadat linnut kärsivät onnettomuudesta. Rannan asukkaat saalistivat laivasta ajelehtimaan lähteneitä tavaroita kuten moottoripyöriä.Police crack down on scavengers 23.1.2007 BBC == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Virtual Tour of Sidmouth Luokka:Asutut paikat Devonissa Luokka:Englannin kaupungit Luokka:Englannin kunnat
Kalvorakkula

Kalvorakkula eli vesikkeli on solussa sijaitseva pieni rakkula, jonka erottaa solulimasta vähintään yksi kalvokerros. Kalvorakkulat kuljettavat, varastoivat ja hajottavat solujen sisäisten toimintojen tuotteita tai jätteitä. Kalvorakkulaa ympäröivän kalvon rakenne on sama kuin solukalvon. Kalvorakkulat mahdollistavat solun tehokkaan aineenvaihdunnan, solunsisäisen kuljetuksen ja entsyymien varastoinnin. Koska kalvorakkulan sisäinen ympäristö voi poiketa runsaasti soluliman olosuhteista, se mahdollistaa myös monien erilaisten biokemiallisten reaktioiden suorittamisen niiden sisällä. Suuri osa kalvorakkuloista valmistuu Golgin laitteessa, mutta niitä muodostuu myös solulimakalvostolla ja solukalvolla. ==Eri tyyppisiä kalvorakkuloita== Kuljetuskalvorakkulat pystyvät kuljettamaan aineita solun ulkopuolelta sisälle tai vain solun sisällä, esimerkiksi karkeasta solulimakalvostosta Golgin laitteeseen. Soluja syövät kalvorakkulat eli endosomit kuljettavat solusyönnin kautta solun ulkopuolelta otettuja molekyylejä lysosomeihin, jotka myös ovat kalvorakkuloita. Solusyönnissä solukalvoon muodostuu pieni syvennys, joka myöhemmin kuroutuu kiinni soluun haluttava aine sisällään. Muodostunut endosomi kuroutuu irti solun sisään ja se voi luovuttaa sisältönsä jonkin toisen soluelimen jatkokäsittelyyn tai käsitellä sen itse. Jos muodostuvat rakkulat ovat pieniä nesterakkuloita, kutsutaan tapahtumaa pinosytoosiksi, muulloin puhutaan fagosytoosista. Fagosytoottiset kalvorakkulat eli fagosomit siis hoitavat kuljetusta solun ulkopuolelta solun sisäpuolelle. Neste- ja kaasutäytteisiä kalvorakkuloita ovat solunesterakkulat ja kaasurakkulat. Solunesterakkula on kasvisolujen ja hiivasolujen kalvorakkula, jossa on kalvon ympäröimänä runsaasti vettä. Kaasurakkulat taas mahdollistavat solujen kellumisen vedessä. Kaasurakkuloita löytyy arkkieliöistä, bakteereista ja muista keijuvista pieneliöistä. Esimerkki erikoistuneesta kalvorakkulasta ovat hermoliitosten kalvorakkulat, jotka sijaitsevat hermopäätteissä. Ne varastoivat hermovälittäjäaineita. ==Lähteet== == Katso myös == * Solunulkoiset vesikkelit Luokka:Soluelimet
Espoon betoniporsaat

thumb|Pekka Jylhän suunnittelema sininen betonipossu laiduntaa nykyään Tohmajärvellä kunnanviraston seinustalla seuranaan tuntematonta alkuperää oleva puinen possu. Espoon betoniporsaat olivat kuvanveistäjä Pekka Jylhän suunnittelemia vaaleansinisiä sian muotoisia katukalusteita. Ne poistettiin Espoon keskuksesta kaupungin virastotalojen lähistöltä alkuvuodesta 2001 alueen kaunistamista pohtineen kaupunginjohtaja Marketta Kokkosen vetämän johtoryhmän päätöksellä. Betoniporsaista syntyi kiista, sillä monien mielestä ne olivat kalliita, mauttomia ja vaarallisiakin, koska lapset kiipeilivät niiden päällä vilkasliikenteisen kadun keskikorokkeella. Niiden arveltiin myös sopivan huonosti kaupungin imagoon.Helsingin Sanomat 10.3.2001: "Betonipossut värjäsivät Espoon julkisuuskuvaa" Yksi kommentoijista, Kanta-Espoon seurakunnan kappalainen Marja-Liisa Nokelainen, oli maininnut johtoryhmälle: "Sika on saastainen eläin tiettyjen etnisten ryhmien keskuudessa." Porsaiden arveltiin loukkaavan alueella asuvia muslimeja. Pastori Nokelainen kertoi Helsingin Sanomien mukaan, että hänen lausumansa ei johtunut muslimeilta tulleista vaatimuksista. "Kukaan ei ole vaatinut mitään. Minä vain mainitsin sian symboliikasta." Asiasta jäi pastorin etnisiä ryhmiä koskeneen kommentin johdosta elämään kaupunkitarina, jonka mukaan porsaat oli poistettu muslimien vaatimuksesta. Todellisuudessa muslimiyhteisö ei osallistunut keskusteluun. Tiedotusvälineet kertoivat asiasta näkyvästi, ja väärän tiedon oikaisi ainakin HufvudstadsbladetHBL 15.3.2001 ja Helsingin Sanomat. Alkuperäiset Espoosta poistetut possut päätyivät Tohmajärven kunnantalon pihalle. Ne paljastettiin tohmajärvisen kirjailijan Maiju Lassilan innostamana syksyllä 2002. Tohmajärven pitäjäpäivien yhteydessä järjestettiin porsaiden nimistä kilpailu, jonka tuloksena porsaat saivat nimikseen Maiju ja Lassi. Lassi koki sittemmin tapaturman, jonka vuoksi se joutui korjaamolle. Lassin korvaa ei ole vieläkään pystytty korjaamaan, mutta Maijun kaverina on nykyisin puinen sijainen. Sarjavalmisteisia betoniporsaita ilmestyi syksyllä 2013 keltaisina myös espoolaisen kauppaliikkeen sisäänkäynnin lähelle. Ne asennettiin paikalle turvallisuuden takia, eli porsaat estävät autoilijoita ajamasta väärään paikkaan. Ketjujohtajan mukaan ajateltiin myös, että possut ovat lystikkäitä ja lapset tykkäävät niistä. Mitään negatiivista ei hänen korviinsa porsaista ollut kantautunut. ==Lähteet== Luokka:Kaupunkitarinat Luokka:Kiistat Luokka:Espoon patsaat ja veistokset Luokka:Tohmajärvi
Talousneuvosto

Talousneuvosto on Suomen pääministerin johtama hallituksen, tärkeimpien etujärjestöjen ja Suomen Pankin välinen yhteistyöelin. Neuvosto tarkastelee keskeisiä talous- ja yhteiskuntapoliittisia kysymyksiä ja tukee talouspoliittista päätöksentekoa keskustelemalla talouden kasvu-, tasapaino- ja rakennekysymyksistä. Talousneuvoston sihteeristö valmistelee talousneuvoston käsittelemät asiat. Vuodesta 2011 talousneuvosto on asetettu hallituskaudeksi. Ministereiden toimikausi on sidottu valtioneuvoston jäsenyyteen. Jäseniä on yhteensä 11–21. ==Kokoonpano== * Valtioneuvosto ** Pääministeri Sanna Marin (puheenjohtaja) ** Valtiovarainministeri Matti Vanhanen (varapuheenjohtaja) ** Opetusministeri Li Andersson ** Työministeri Tuula Haatainen ** Oikeusministeri Anna-Maja Henriksson ** Elinkeinoministeri Mika Lintilä ** Ympäristö- ja ilmastoministeri Krista Mikkonen ** Sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekonen ** Sisäministeri Maria Ohisalo ** Tiede- ja kulttuuriministeri Annika Saarikko ** Kehitysyhteistyö- ja ulkomaankauppaministeri Ville Skinnari ** Eurooppa- ja omistajaohjausministeri Tytti Tuppurainen * Ammattiliitot ** SAK:n puheenjohtaja Jarkko Eloranta ** Akavan puheenjohtaja Sture Fjäder ** STTK:n puheenjohtaja Antti Palola * Työnantaja- ja yritysjärjestöt sekä muut samanlaiset ** EK:n toimitusjohtaja Jyri Häkämies ** MTK:n puheenjohtaja Juha Marttila ** Suomen Yrittäjien toimitusjohtaja Mikael Pentikäinen ** Keskuskauppakamarin toimitusjohtaja Juho Romakkaniemi * Muut ** Suomen Kuntaliiton toimitusjohtaja Minna Karhunen ** Suomen Pankin pääjohtaja Olli Rehn == Lähteet == Luokka:Suomen politiikka
Neuvostojen palatsi

Neuvostojen palatsi () oli maailman korkeimmaksi suunniteltu rakennus, joka oli tarkoitus rakentaa Moskovaan Moskvajoen rannalle lähelle Kremliä. Rakennuksen suunnittelusta julistettiin kansainvälinen kilpailu, jonka voitti Boris Iofan vuonna 1933. Neuvostojen palatsin tieltä räjäytettiin paikalla ollut Moskovan suurin kirkko Kristus Vapahtajan katedraali vuonna 1931. == Suunnitelma == Boris Iofan voitti kansainvälisen suunnittelukilpailun, johon olivat jättäneet ehdotuksensa myös kansainväliset arkkitehdit Le Corbusier ja Walter Gropius. Iofanin voitokas ehdotus merkitsi paluuta vanhoihin kertaustyyleihin sosialistisessa rakennustaiteessa edistyksellisen konstruktivistisen kauden jälkeen. Suunnitelman mukaan rakennus olisi kohonnut 415 metrin korkeuteen ja ollut siten 34 metriä korkeampi kuin silloinen maailman korkein rakennus Empire State Building. Suunniteltu palatsi muistutti etäisesti zikkuratia ja toi mieleen maalaustaiteessa kuvatun Baabelin tornin.Vertaus Baabelin torniin mainitaan kirjassa Rakennuksen tarkoituksena oli toimia maailmanlaajuisen neuvostojen liittokokouksen toimipaikkana hieman Yhdistyneiden kansakuntien tapaan. Kokonaisuuden huipulle piti tulla sata metriä korkea V. I. Leninin patsas. Palatsissa oli useita museoita ja luentosaleja pääauditorion lisäksi. Alimmat maanalaiset kerrokset oli varattu liikennejärjestelyille. Ainoa toteutunut osa kompleksia oli vuonna 1935 avattu metroasema Dvorets sovetov, joka hankkeen unohduttua nimettiin uudelleen Kropotkinskajaksi. Neuvostojen palatsin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1931, mutta hankkeen edistymistä haittasivat tekniset vaikeudet kuten veden tulviminen Moskvajoesta. Toisen maailmansodan alkaminen lopetti työt vuonna 1941, eikä niitä enää myöhemmin jatkettu. Palatsin perustukset raivattiin Nikita Hruštšovin aikana pois ja pitkään seisseestä montusta tehtiin Moskovan maauimala. Maauimala purettiin vuonna 1994 uudelleen rakennettavan Kristus Vapahtajan katedraalin tieltä. Kirkko valmistui vuonna 2000. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Timo Vihavainen: ”Stalinistinen klassismi”, s. 216–252 teoksessa Kivettyneet ihanteet. Klassismin nousu maailmansotien välisessä Euroopassa (toim. Marja Härmämaa ja Timo Vihavainen). Atena Kustannus Oy. Jyväskylä 2000. ISBN 951-796-214-2 == Aiheesta muualla == * Kuvia suunnitelmasta * Le Corbusierin ehdotus Luokka:Moskovan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Toteutumattomat rakennussuunnitelmat Luokka:Moskovan historia
Majakkalaiva Nahkiainen

Majakkalaiva Nahkiainen oli Raahen ulkopuolelle Ulkonahkiaisen matalikolle sijoitettu majakkalaiva. == Alkuperä == Alus rakennettiin vuonna 1884 Helsingissä Hietalahden telakalla. Mitoiltaan se oli 25,8 x 6,4 x 2 metriä ja uppoumaltaan 150 tonnia. Runko oli terästä kuten kaikissa majakkalaivoissa aivan ensimmäistä lukuun ottamatta, joka oli puinen. Aluksessa ei ollut koneita, vain purjeet. Myöhemmin alukseen asennettiin kuulamoottori, joka käytti paineilmasumusireeniä sekä valonheitintä ruokkivaa generaattoria. Valonheitin tarvittiin pimeällä tapahtuvaan luotsinantoon. Aluksessa oli koko sen toiminta-ajan öljyllä toimiva loistolyhty. Kuljetuskoneistoa alukseen ei asennettu missään vaiheessa. == Asemapaikkoja == Alus sai nimen Mäyly ja sijoitettiin aluksi Kemin ulkopuolelle. 1900-luvun taitteessa kansirakenteita paranneltiin ja alukseen rakennettiin keulakoroke. Vuonna 1906 alus siirrettiin Raahen ulkopuolella olevan Etelänahkiaisen matalikon länsipuolelle, jolloin se sai nimen Nahkiainen, jolla se parhaiten tunnetaan. Alus hoiti tehtäviään aina syksyyn 1956, jolloin uusi Nahkiaisen pohjamajakka valmistui ja sytytettiin. == Proomuksi == Virattomaksi jäänyt Nahkiainen luovutettiin nyt majakkavarusteistaan ja mastoistaan riisuttuna 3. merenmittausretkikunnan varastoproomuksi. Tätä tehtävää se hoiti kymmenen vuotta, ja kun retkikunta sai uuden tukialuksen jossa oli riittävästi varastotilaa, proomu luovutettiin Merenkulkuhallituksen tekniselle toimistolle varastoproomuksi. 1970-luvulla aluksen sisärakenteiden kunto oli niin huono, että ne piti purkaa ja aluksesta tuli soraproomu. Muutaman vuoden sellaisena palveltuaan runko romutettiin Haminassa. == Lähteet == * Auvinen, Visa: Leijonalippu merellä. Turku, Eita Oy 1983. * Laurell, Seppo: Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. ISBN 951-49-0940-2 (nid.) * Laurell, Seppo: Suomen majakat. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999. === Viitteet === Nahkiainen
Majakkalaiva Werkkomatala

Majakkalaiva Werkkomatala oli luovutetulla alueella sijaitsevan Koivistonsalmen suulla sijaitsevan Verkkomatalan lounaispuolelle sijoitettu majakkalaiva. == Suunnittelu ja rakentaminen == Koivistonsalmen suulla sijaitsee hankala ja vaarallinen Verkkomatala-niminen karikko; se oli varsinkin sakealla säällä inhottava vaaratekijä vilkasliikenteisessä salmessa, eikä sen ruoppaaminen vaarattomaksi ollut mahdollista 1800-luvun kalustolla. Siispä matalikko tuli merkitä majakalla; aluksi suunniteltiin kiinteätä majakkaa, mutta kasuunitekniikan kehitys oli niin varhaisessa vaiheessa, ettei rakentaminen onnistunut. Luontevaa oli että paikalle sijoitettiinkin majakkalaiva. Uusi majakkalaiva valmistui keväällä 1884 Helsingin Laivatelakalla. Se oli uppoamaltaan 150 tonnin alus, mitoiltaan 28,5 x 6,5 x 2 metriä. Alus oli koneeton ja purjeilla varustettu. Lämmitystä, sumusireeniä ja ankkuripeliä varten aluksella oli höyrykattila. Mastojen huipuissa oli kaksi kiinteää punaista ympäri näköpiirin näkyvää öljyvaloa. Nimeksi alukselle annettiin asemapaikan mukaan Werkkomatala. Venäläistämiskaudella aluksen rungossa oli valkea vyö, jossa nimi oli kyrillisin kirjaimin. Sitä ei vaihdettu venäläiseksi vaan nimi oli kirjoitettu mustalla muotoon "Вeрккоматала". Luotsilaitoksen sinivalkoinen kompassilippu vaihdettiin venäläiseen tapaan kokosiniseen. == Toiminta majakkalaivana == Keväällä 1884 tarkastusalus hinasi uuden majakkalaivan paikalleen, jossa se sitten olikin likimain puoli vuosisataa. Alus toimi normaaliin tapaan myös luotsivartiopaikkana. Se talvehti tavallisimmin Viipurissa, jonne se vietiin viimeisenä kanavassa kunakin syksynä liikennöineenä aluksena ennen talvisulkemista ja keväällä tuotiin ensimmäisten joukossa pois. Usein alusta hinasi vieläkin palveleva tarkastusalus Saimaa. == Merenmittausretkikunnan asuntolaivana == Vuonna 1933 valmistui uusi syväväylä, joka teki majakkalaivan tarpeettomaksi. Alus riisuttiin mastoistaan ja majakkavarusteistaan sekä muunnettiin asuntolaivaksi Pohjanlahtea mittaavalle 1. merenmittausretkikunnalle. Alus oli tarkoitukseen pieni ja osan väestä oli asuttava maissa. Alus ei saanut uutta nimeä vaan merkinnän MKH 4. 20\. toukokuuta 1954 mittausalus Åland hinasi asuntolaivaa retkikunnan siirtyessä Vaasasta Kristiinankaupunkiin. Sakeassa sumussa Åland harhautui pois väylältä Bergön saaristossa ja asuntolaiva sai pohjakosketuksen ja pahan vuodon. Henkilövahingoilta vältyttiin, mutta itse alus upposi. Alus nostettiin, mutta vanhahaikaisena ja huonokuntoisena alus päätettiin myydä romuksi. Alus makasi rannassa vuoden, kunnes se romutettiin Turussa. == Lähteet == * Auvinen, Visa: Leijonalippu merellä. Turku, Eita Oy 1983. * Laurell, Seppo: Aalloilla keinuvat majakat: historiikki majakkalaivojen aikakaudesta ja museoalus Kemistä. Merenkulkuhallitus, Helsinki 1988. ISBN 951-49-0940-2 (nid.) * Laurell, Seppo: Suomen majakat. Kustannusosakeyhtiö Nemo, Helsinki 1999. === Viitteet === Werkkomatala
Péclet’n luku

Péclet'n luku (Pe) on termohydrauliikassa käytetty dimensioton suure, joka vertaa advektion suuruutta lämmön johtumiseen. Luku on nimetty ranskalaisen fyysikon Jean Claude Eugène Péclet'n mukaan. Péclet'n luvulle on olemassa useita hieman toisistaan poikkeavia määritelmiä, joista yleisimmät ovat: :Pe = Re \cdot Pr = \frac{lv}{\alpha} :Pe = \frac{lvc_p\rho}{k} :Pe = \frac{l^2c_p\rho}{k t} Missä: *α \- lämmöndiffusioituvuus *k - lämmönjohtavuus *ρ \- fluidin tiheys *cp \- fluidin ominaislämpökapasiteetti *l - virtauksen karakteristinen pituus *t - virtauksen karakteristinen aika *v - virtauksen nopeus Luokka:Dimensiottomat suureet Luokka:Virtausdynamiikka
Sääkansi

Sääkansi on laivan kattamaton, avoin, sään vaikutuksille alttiina oleva kansi. Yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä määrittelee sääkannen seuraavasti: "Sääkansi on kansi, joka on täysin kattamaton sekä avoin ainakin kahdelta sivultaan". Lastialuksissa myös sääkannella kuljetetaan usein lastia, esim. kontteja. 1800-luvun jälkipuoliskolla tuli joissakin laivoissa käyttöön korotettu sääkansi. Kun liikenne Suomen vesillä muuttui hiljalleen avovesikaudesta ympärivuotiseksi, huomattiin pian, että kansityöskentely talvella oli vaikeata ja vaarallista. Oli keksittävä jotain, mikä suojelisi merimiehiä talven oikuilta. Ratkaisuksi tuli se, että laivan laitoja korotettiin ja niiden varaan rakennettiin erillinen tavallisesti puinen suojakansi. Se oli korkeammalla merestä kuin varsinainen kansi eivätkä aallot lyöneet sen yli aivan niin helposti; sääkannen alla kulki laivan kylkiä pitkin käytävä, jossa huomattava osa kansityöstä voitiin tehdä säältä suojassa. Eräs tunnetuimpia korkealla sääkannella varustettuja aluksia on museoitu majakkalaiva Kemi. Samasta syystä myös komentosiltoja alettiin kattaa, joskin monet kapteenit kieltäytyivät työskentelemästä muulla kuin avoimella komentosillalla, koska heidän mielestään kattaminen vaaransi näkyvyyden. == Lähteet== == Aiheesta muualla == * Erkki Riimala: Suomalaisia höyrylaivoja 150 vuotta : maailman merillä ja kotivesillä 1833-1983 * Suomen merimuseon arkistot Luokka:Laivatekniikka
Messier 36

Messier 36 (M36, NGC 1960) on yksi kolmesta Ajomiehen tähdistössä sijaitsevasta Messierin kohteesta, jotka Giovanni Batista Hodierna löysi ennen vuotta 1654. Se on noin 14 valovuoden levyinen avoin tähtijoukko ja sijaitsee noin 4 100 valovuoden päässä Maasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Perseuksen haara 036 M036 1960