EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gdańsk Lech Wałęsan lentoasema

Gdańsk Lech Wałęsan lentoasema on Puolan Gdańskissa sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Se on nimetty Puolan entisen presidentin Lech Wałęsan mukaan. Lentoaseman suurimpia käyttäjiä ovat halpalentoyhtiöt, kuten Ryanair ja Wizz Air. Lentoasemalta on bussi- ja junayhteydet sekä Gdańskin että Gdynian keskustaan. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Aegean Airlines Charter: Iraklion Buzz Charter: Burgas, Iraklion, Palma de Mallorca, Rodos, Tirana, Varna, Zakynthos Enter Air Kausittainen: Bodrum Charter: Antalya, Burgas, Hurghada, Enfidha, Korfu, Girona, Kos, Palma de Mallorca Eurowings Düsseldorf KLM Amsterdam LOT Polish Airlines Krakova, Varsova-Chopin Kausittainen: Barcelona, Burgas, Dubrovnik, Hania, Kavala, Korfu, Ródos, Rooma-Fiumicino, Rzeszow, Split, Thessaloniki, Tirana, Zadar Lufthansa Frankfurt, München Norwegian Air Shuttle Bergen, Helsinki, Kööpenhamina, Oslo, Tukholma-Arlanda, Trondheim Onur Air Charter: Antalya Pegasus Airlines Charter: Antalya Ryanair Alicante, Bergamo, Birmingham, Bristol, Cork, Dublin, Edinburgh, Göteborg, Krakova, Kööpenhamina, Leeds/Bradford, Lontoo-Stansted, Malta, Manchester, Odessa, Sandefjord, Tukholma-Skavsta, Wrocław Kausittainen: Ateena, Hampuri, Pafos, Pisa, Reus Scandinavian Airlines Kööpenhamina, Oslo Kausittainen: Tukholma-Arlanda Smartwings Kausittainen: Hania, Iraklion, Rodos, Thessaloniki Wizz Air Aberdeen, Ålesund, Bari, Beauvais, Bergamo, Bergen, Billund, Bodø, Doncaster/Sheffield, Dortmund, Edinburgh, Eindhoven, Göteborg, Hampuri, Haugesund, Harkova, Kiova-Žuljany, Kristiansand, Kutaisi, Lárnaka, Liverpool, Lontoo-Gatwick, Lontoo-Luton, Lviv, Malmö, Molde, Odessa, Oslo, Reykjavik-Keflavík, Sandefjord, Stavanger, Tromssa, Trondheim, Tukholma- Arlanda, Turku, Zaporižžia Kausittainen: Barcelona, Mykonos == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolan lentoasemat Luokka:Gdańsk lentoasema
Cornell MacNeil

Cornell MacNeil (24. syyskuuta 1922 Minneapolis, Minnesota – 15. heinäkuuta 2011 Charlottesville, Virginia) oli yhdysvaltalainen baritoni. Hänen rooleihinsa lukeutuivat Tonio (Pajatso), Amonasro (Aida), Rigoletto (Rigoletto), Germont (La Traviata), Nabucco (Nabucco) ja Scarpia (Tosca).Allmusic.com: Cornell MacNeil MacNeil opiskeli Friedrich Schorrin johdolla Hartt College of Musicissa. Hän esiintyi aluksi Broadway- musikaaleissa; 1. maaliskuuta 1950 hän loi Philadelphiassa John Sorelin (Konsuli) roolin. Hän esiintyi ensimmäisen kerran New York City Operassa 1953 La Traviatan esityksessä ja pysyi yhtiön leivissä vuoteen 1956. San Franciscon -debyytti tapahtui vuonna 1955 Escamillon (Carmen) roolissa, ja Chicagossa MacNeil nähtiin 1957 Manon Lescaut’n esityksessä. MacNeil loi merkittävän uran Metropolitan-oopperassa, jossa esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1959 Rigolettona. Samana vuonna hän debytoi Milanon La Scalassa Ernanin Carlona. Vuonna 1969 hänestä tuli American Guild of Musical Artistsin puheenjohtaja. Hän kertoi laulamiseen liittyvistä aiheista Jerome Hinesin kirjassa Great Singers on Great Singing (1982). Viimeisen kerran MacNeil esiintyi Metropolitan-oopperassa Rigolettona vuonna 1987. Häntä kuullaan useilla levytyksillä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset baritonit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Hellblast

Hellblast on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2001. Kappaleet 7-10 on otettu yhtyeen EP:ltä Hell-Born. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Baal Ravenlock – rummut, laulu * Les – kitarat, taustalaulu * Jeff – bassokitara, taustalaulu ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 2001 albumit Luokka:Vuoden 2001 esikoisalbumit Luokka:Hell-Bornin albumit
The Call of Megiddo

The Call of Megiddo on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2002. ==Kappalelista== # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Baal Ravenlock – laulu, bassokitara * Les – kitara, taustalaulu * Jeff – kitara, taustalaulu * Basti – rummut == Arvostelu == * Imperiumi: 7/10 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * The Call of Megiddo Discogsissa * Luokka:Hell-Bornin albumit Luokka:Vuoden 2002 albumit
Legacy of the Nephilim

Legacy of the Nephilim on puolalaisen black metal -yhtye Hell-Bornin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003. ==Kappaleet== # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Baal Ravenlock – laulu, bassokitara * Les – kitara, taustalaulu * Jeff – kitara, taustalaulu * Krzysztof – rummut ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Hell-Bornin albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer

Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Slayerin kunniaksi julkaistu tribuuttialbumi vuodelta 1996. ==Kappalelista== #Die by the Sword (Necrophobic) #Chemical Warfare (Luciferion) #Hell Awaits (Cradle of Filth) #Praise of Death (Sinister) #Necrophiliac (Benediction) #Angel of Death (Liers in Wait) #Epidemic (Coffin Man) #Raining Blood (Malevolent Creation) #Silent Scream (Vader) #Read Between the Lies (Anathema) #Dead Skin Mask (Unanimated) #Seasons in the Abyss (Disaffected) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer rateyourmusic.comin sivuilla Luokka:Tribuuttialbumit Luokka:Vuoden 1996 albumit
On the Rebound

On the Rebound on Russ Ballardin vuonna 1980 singlenä julkaisema kappale. Uriah Heep -yhtye teki siitä cover-version vuonna 1982. Abominog-albumilla julkaistu kappale julkaistiin myös singlenä. Uriah Heepin levy-yhtiö Bronze Records päätti julkaista kappaleen singlenä, vastoin yhtyeen jäsenten toiveita. Single ei menestynyt eikä yltänyt listoille. Abominogin Expanded De- Luxe Editionin kansilehtinen B-puolena toimivat kappaleet ”Tin Soldier” ja ”Son of a Bitch”. Näistä kumpikaan ei kuulu Abominogille. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 kappaleet Luokka:Uriah Heepin kappaleet
Freddy Meyer

Freddy Meyer (s. 4. tammikuuta 1980 Sanbornville, New Hampshire, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka lopetti uransa vuonna 2012. Hän pelasi puolustajana NHL:ssä, AHL:ssä ja Elitserienissä. Hän voitti urallaan AHL:n Calder Cupin. Meyer aloitti vuonna 2012 AHL-joukkue Manchester Monarchsin valmennustiimissä. == Pelaajaura == === Seurajoukkueissa === Meyer pelasi juniorina Yhdysvaltain maajoukkueissa. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Bostonin yliopistojoukkueessa NCAA-sarjassa. Hän pelasi seurassa kauteen 2002–2003 asti. Toukokuussa 2003 Meyer teki varaamattomana pelaajan tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Kaudella 2003–2004 hän pelasi ensimmäisen kerran NHL:ssä, yhden ottelun verran. Pääosa kului AHL:ssä farmiseura Philadelphia Phantomsissa, jossa hän teki 59 ottelussa tehot 14+14=28. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 aikana Meyer pelasi Phantomsissa, jossa hän voitti Calder Cupin. Kaudella 2005–2006 NHL:n työsulku oli ohi, ja Meyer vakiinnutti paikkansa Flyersin kokoonpanossa. Hän pelasi kaudella 57 NHL-ottelua tehoin 6+21=27 ja oli Flyersin toiseksi tehokkain puolustaja Joni Pitkäsen jälkeen. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Flyersissa 35 ottelua, jonka jälkeen hänet kaupattiin joulukuussa 2006 kolmannen kierroksen varausvuoron kanssa New York Islandersiin vaihdossa Aleksei Žitnikiin. Hän pelasi loppukaudella 35 ottelua, ja Islanders asetti hänet kauden päätteeksi waivers- listalle. Phoenix Coyotes poimi hänet lokakuussa 2007. Hän pelasi kauden alkupuolella viisi ottelua, jonka jälkeen Coyotes pani hänet waivers-listalle. Meyerille ei löytynyt lopulta ottajaa NHL:stä, joten hänet lähetettiin farmiin San Antonio Rampageen. Sitten New York Islanders osti Meyerin takaisin, ja hän teki loppukaudella 52 ottelussa tehot 3+9=12. Hän jatkoi seurassa kaudella 2008–2009, joka oli loukkaantumisten sävyttämä. Hän pelasi runkosarjassa vain 27 ottelua. Kaudella 2009–2010 hän pelasi 64 ottelua tehoin 4+11=15, ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja. Elokuussa 2010 Meyer teki sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. (vanhentunut linkki) Kauden 2010–2011 aikana hän pelasi Thrashersissa vain 15 ottelua vammojen takia. Kauden viimeisen ottelunsa hän pelasi helmikuussa Calgary Flamesia vastaan. Meyerin tasapaino alkoi yhtäkkiä pettää, ja hän kaatui kesken ottelun liikkumattomana jäähän. Kaatumisen syynä oli aiempi aivotärähdys. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen Ruotsin Elitserienissä pelaavan MODO Hockeyn kanssa. MODOssa Meyer pelasi yhden kauden ja teki sen aikana 12 pistettä 31 ottelussa. === Maajoukkueessa === Meyer edusti Yhdysvaltoja kerran aikuisten MM-kilpailuissa keväällä 2006. Hän edusti maata myös kerran nuorten MM-kisoissa ja kerran alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. == Valmennusura == Meyer lopetti uransa kauden 2011–2012 jälkeen, mutta jatkoi jääkiekon parissa valmentajana. AHL-joukkue Manchester Monarchs nimesi hänet elokuussa 2012 apulaisvalmentajakseen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jim Slater

Jim Slater (s. 9. joulukuuta 1982 Petoskey, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi urallaan kymmenen kautta NHL-liigassa ja neljä kautta Sveitsissä. == Tilastot == 1998–1999 Cleveland Barons NAHL 50 13 20 33 58 2 0 0 0 2 1999–2000 Cleveland Barons NAHL 56 35 50 85 129 3 1 3 4 4 2000–2001 Cleveland Barons NAHL 48 27 37 64 122 6 6 6 12 6 2001–2002 Michigan State Univ. NCAA 37 11 21 32 50 – – – – – JMM 7 1 4 5 8 2002–2003 Michigan State Univ. NCAA 37 18 26 44 26 – – – – – 2003–2004 Michigan State Univ. NCAA 42 19 29 48 38 – – – – – 2004–2005 Michigan State Univ. NCAA 41 16 32 48 30 – – – – – 2005–2006 Atlanta Thrashers NHL 71 10 10 20 46 – – – – – MM 7 0 1 1 2 Chicago Wolves AHL 4 0 2 2 2 – – – – – 2006–2007 Atlanta Thrashers NHL 74 5 14 19 62 4 0 0 0 2 2007–2008 Atlanta Thrashers NHL 69 8 5 13 41 – – – – – Chicago Wolves AHL 3 0 0 0 0 – – – – – 2008–2009 Atlanta Thrashers NHL 60 8 10 18 52 – – – – – 2009–2010 Atlanta Thrashers NHL 61 11 7 18 60 – – – – – 2010–2011 Atlanta Thrashers NHL 36 5 7 12 19 – – – – – 2011–2012 Winnipeg Jets NHL 78 13 8 21 42 – – – – – MM 8 2 1 3 6 2012–2013 Winnipeg Jets NHL 26 1 1 2 19 – – – – – 2013–2014 Winnipeg Jets NHL 27 1 1 2 8 – – – – – 2014–2015 Winnipeg Jets NHL 82 5 8 13 58 4 0 0 0 0 2015–2016 Genève-Servette HC NLA 32 15 13 28 22 10 3 2 5 41 2016–2017 Genève-Servette HC NLA 44 8 15 23 54 2 0 0 0 0 2017–2018 Fribourg-Gottéron NLA 45 14 17 31 67 1 0 0 0 0 2018–2019 Fribourg-Gottéron NLA 48 11 20 31 117 – – – – – 10 kautta yhteensä NHL 584 67 71 138 407 8 0 0 0 2 4 kautta yhteensä NLA 169 48 65 113 260 13 3 2 5 41 == Lähteet == * Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Atlanta Thrashersin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marco Pezzaiuoli

Marco Pezzaiuoli (s. 16. marraskuuta 1968) on saksalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Lokakuusta 2014 lähtien hän on toiminut Guangzhou Evergranden junioritoiminnan johtajana. ==Ura== Pezzaiuolin pelaajaura jäi lyhyeksi ja hän lopetti uransa vain 23-vuotiaana siirtyen valmennuspuolelle. Pezzaiuoli hankki valmennusoppinsa Karlsruher SC:n organisaatiossa, jossa aloitti juniorivalmentajana 1991. Hän toimi seuran juniorivalmennuksessa yhdeksän vuoden ajan ensin valmentajana ja 1999–2000 nuorisovalmennuksen koordinaattorina. Joachim Löwin saatua potkut huhtikuussa 2000 Pezzaiuoli nousi seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi kunnes Stefan Kuntz otti heinäkuun alussa tehtävät hoitaakseen. Kuntzin saatua potkut syyskuussa 2002 Pezzaiuoli toimi yhden ottelun ajan joukkueen päävalmentajana. Pezzaiuoli Transfermarkt Pezzaiuoli jätti Karlsruhen kesällä 2003 ja jatkoi lokakuussa uraansa korealaisen Suwon Samsung Bluewingsin apuvalmentajana. Hän työskenteli Koreassa aina syksyyn 2006 saakka, kunnes Eintracht Trier palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen. Marco Pezzaiuoli neuer Trainer Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen hänen saatuaan potkut jo lokakuussa viiden ottelun jälkeen. Pezzaiuoli entlassen Heinäkuussa 2007 Pezzaiuoli siirtyi Saksan jalkapalloliiton palvelukseen alle 16-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Elokuussa 2008 hän siirtyi U15- ja U17-joukkueiden valmentajaksi. Neue Posten für DFB-Trainer Toukokuussa 2009 hän luotsasi U17-joukkueen ikäluokan Euroopan mestaruuteen. Menestyksen myötä hän nousi kesällä 2009 U18-joukkueen päävalmentajaksi. Kesällä 2010 Pezzaiuoli jätti Saksan jalkapalloliiton kolmen vuoden palveluksen jälkeen siirtyen Ralf Rangnickin apulaisvalmentajaksi TSG 1899 Hoffenheimiin. 1899: Pezzaiuoli neuer Co-Trainer Rangnickin erottua tammikuun alussa 2011 Pezzaiuolista tuli seuran uusi päävalmentaja kesään 2014 ulottuvalla sopimuksella. Marco Pezzaiuoli neuer Cheftrainer bei 1899 Hoffenheim Pezzaiuoli ei saanut TSG:n tuloksia kehittymään riittävällä tavalla ja huhtikuussa 2011 seura ilmoitti Pezzaiuolin lähtevän seurasta kauden jälkeen. Pezzaiuoli: Am Saisonende ist Schluss Kesällä 2014 Pezzaiuolista tuli japanilaisseura Cerezo Osakan päävalmentaja. Cerezo hire Pezzaiuoli as manager Joukkue pelasi kuitenkin heikosti Pezzaiuolin alaisuudessa eikä voittanut yhtään J. Leaguen ottelua. Kun Cereza lisäksi putosi Japanin cupin puolivälierissä, sai Pezzaiuoli potkut jo syyskuussa 2014. Japan's Cerezo fire second manager this season Lokakuussa 2014 Pezzaiuolista tuli kiinalaisseura Guangzhou Evergranden junioritoiminnan johtaja. MARCO PEZZAIUOLI ==Meriitit== * U17 Euroopan mestaruus: 2009 ==Perhe== Pezzaiuoli syntyi ja varttui Saksassa, mutta hänen isänsä on italialainen ja äitinsä alankomaalainen. Pezzaiuoli on naimisissa korealaisen muotisuunnittelija Je Wonin kanssa. Heillä on kaksi lasta. Rangnick weg! Jetzt kommt der Jogi-Zwilling ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Saksanitalialaiset Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vesa Tapio Valo

Vesa Tapio Valo (s. 16. helmikuuta 1951 Halsua) on suomalainen dramaturgi. Valo työskenteli vuosina 2009–2015 Seinäjoen kaupunginteatterin johtajana. Valo aloitti opinnot Teatterikoulussa 1979 ja valmistui dramaturgiksi 1983 ja teatteritaiteen maisteriksi 2000.Kirja kerrallaan Hän on työskennellyt dramaturgina Saksassa, Bonnissa. Valo on ollut kiinnitettynä dramaturgina Vaasan ja Oulun kaupunginteattereissa sekä läpi 1990-luvun Helsingin Kaupunginteatterissa, ensin dramaturgina ja sitten ohjaaja- dramaturgina.http://www.hkt.fi/pdf/hkt_johtoporras.pdf Valo on suomentanut saksalaisia näytelmiä, muun muassa Friedrich Hollaenderin Laitakujan leidit, jonka hän on ohjannut Seinäjoen teatterille. Hän on myös kirjoittanut näytelmiä, muun muassa Seitsemän huvila, Pojat, Maria Silfvan, Lähtekäätte Ameriikhan! ja siitä uudistetun version Aava meri.Suomen kuvalehti 19.11.2010, s. 62–63. Vesa Tapio Valo oli perustamassa Setaa vuonna 1974 ja toimi Seta- lehden päätoimittajana 1978–1980. Valolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jesse Johnsson

Jesse Johnsson (s. 3. kesäkuuta 1991) on suomalainen salibandymaalivahti, joka edustaa Divarissa pelaavaa Porvoon Salibandyseuraa. Johnsson teki debyyttinsä Salibandyliigassa vuonna 2010 edustaessaan SSV:tä. ==Ura ja saavutukset== Johnsson on edustanut aiemmin urallaan Suomessa Kirkkonummi Rangersia, Vihdin Salisusia ja Lohjan Salibandyä. Lisäksi hän on pelannut Saksan liigan Red Devils Wernigerodessa, jossa hän voitti liigapronssia. Vuosi Liiga Joukkue Saavutus 2009 Bundesliiga Red Devils Wernigerode Liigapronssi ==Maajoukkue== Johnsson on valittu U19-maajoukkueen leireille, muttei ole vielä pelannut maaotteluita. ==Lähteet== * * * * Luokka:Suomalaiset salibandymaalivahdit Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
K'iche-valtakunta

Q'umarkaj'n k'iche-valtakunta oli nykyisen Guatemalan ylänköalueilla sijainnut valtio. Maya-intiaaneihin kuuluneet k'iche-intiaanit perustivat valtion 1200-luvulla ja se laajeni 1400-luvulle saakka. Pedro de Alvaradon johtamat espanjalaiset ja nahualaiset joukot valloittivat valtion vuonna 1524. K'iche- valtakunta saavutti huippunsa kuningas K'iq'abin aikana. K'iq'ab hallitsi valtiota Q'umarkajin linnoituskaupungista, nykyisen Santa Cruz del Quichén lähellä. K'ichet hallitsivat aluetta, joka ulottui nykyisen Meksikon alueelle ja he alistivat useita alueen alkuperäisheimoja, kuten tz'utujilit, kaqchikelit ja mamit. Luokka:Guatemalan historia
Marvel Super Heroes vs. Street Fighter

Marvel Super Heroes vs. Street Fighter on Capcomin kehittämä ja julkaisema Marvel vs. Capcom -pelisarjaan kuuluva taistelupeli. Peli julkaistiin alun perin kolikkopelinä vuonna 1997. Seuraavana vuonna peli julkaistiin Sega Saturnille ja vuonna 1999 PlayStationille.IGN Presents the History of Street Fighter IGN Viitattu 2.1.2011 ==Pelaaminen== Pelissä käytetään edellisen osan tavoin kahden hahmon joukkueita yksi vastaan yksi tappelussa. Pelin aikana voi kuitenkin tällä kertaa vaihtaa toiseen valitsemaansa hahmoon tai vain tehdä varalla olevan hahmon erikoisliikkeen vaihtamatta kehässä olevaa hahmoa pois. Konsoliversioissa on otettu mukaan muita pelimoodeja, kuten harjoittelu ja ”Crossover Mode”, jossa pelaaja voi käyttää valitsemansa hahmon lisäksi yhtä samaa hahmoa, joka on myös vastustajalla. Voitettuaan omalla parijoukkueella kaiken vastuksen pelaaja saa vastaansa lopuksi kaksi vastaan yksi ottelussa kyborgi version Akumasta, jonka jälkeen pelaaja pääsee ottelemaan lopullista pomovastusta Tuhoa vastaan. == Pelattavat hahmot == Marvel-hahmot Street Fighter -hahmot Hulk Akuma Hämähäkkimies Chun-Li Kapteeni Amerikka Dan Kyklooppi Dhalsim Mustasydän Ken Punaomega M. Bison Shuma-Gorath Ryu Wolverine Sakura Zangief ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1997 videopelit Luokka:Capcomin kolikkopelit Luokka:Marvel-universumiin perustuvat videopelit Luokka:Tappelupelit Luokka:Sega Saturn -pelit Luokka:PlayStation-pelit
Yattering

Yattering oli puolalainen brutaalin death metalin yhtye, joka toimi vuosina 1996–2006. ==Kokoonpano== * Svierszcz – laulu, bassokitara (1996–2006) * Hudy – kitarat (1996–2006) * Trufel – kitarat (1998–2006) * Ząbek – rummut (1996–2005) ==Diskografia== ;Studioalbumit * * * * ;Kokoelma-albumit * ;Livealbumit * ;Demot * * == Videografia == * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Puolalaiset death metal -yhtyeet
Julius Fučík

Julius Ernest Wilhelm Fučík [futši:k] (18. heinäkuuta 1872 Praha – 15. syyskuuta 1916 Berliini) oli tšekkiläinen säveltäjä ja sotilasmuusikko. Hänen tunnetuin teoksensa lienee marssisävellys Gladiaattorien tulo vuodelta 1899. Julius Fučík syntyi vuonna 1872 Prahassa, silloisessa Itävalta-Unkarissa. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa fagotin- ja viulunsoittoa sekä lyömäsoittimia ja sai sävellysopetusta Antonín Dvořákilta. Hän astui sotilaspalvelukseen vuonna 1891 ja työskenteli sen jälkeen soittokunnan johtajana eri puolilla Itävalta-Unkaria ja palveli mm. soitonjohtajana 86. jalkaväkirykmentissä (1897–1909) ja 92. jalkaväkirykmentissä (1909–1913). Vuonna 1913 Fučík avioitui ja asettui Berliiniin. Hän perusti oman soittokuntansa Prager Tonkünstler-Orchester ja musiikkikustantamonsa Apollo Verlag markkinoimaan sävellyksiään. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen heikensi toimeentuloa, ja hänen liiketoimensa ja terveytensä kärsivät. Hän kuoli Saksassa vain 44-vuotiaana. Fučík oli tuottelias säveltäjä: hänen tuotantoonsa kuuluu noin 240 marssia, polkkaa ja valssia. Suurin osa teoksista on sävelletty sotilassoittokunnille. Hänen musiikkiaan esitetään yhä Tšekissä, mutta hänen maailmanmaineensa perustuu ensi sijassa Gladiaattorien tuloon. == Teoksia == * Gladiaattorien tulo (marssi) op. 68 * Talvimyrskyjä (valssi) op. 184 * Vanha mörisijä (kappale fagotille ja orkesterille) op. 210 * Firenzeläinen marssi op. 214 * Tonavan tarinoita (Dunajské pověsti) (valssi) op. 233 Luokka:Sotilaskapellimestarit Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Värielokuva

Värielokuvalla tarkoitetaan elokuvaa, johon on tallennettu värit. Ensimmäiset elokuvat tallennettiin mustavalkoisina, ja ainoastaan valovoima kyettiin tallentamaan. Aluksi värillisiä elokuvia tehtiin käsin värittämällä. Ensimmäinen värielokuva on vuonna 1895 valmistunut käsin väritetty Thomas Edisonin kinetoskooppi-elokuva Annabellen tanssi. Ensimmäinen suomalainen värielokuva on Toivo Särkän ohjaama Juha vuodelta 1956. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Annabellen tanssi vuodelta 1895 (Youtube) Luokka:Elokuvaan liittyvät käsitteet Luokka:Elokuvan historia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jean Tinguely

Jean Tinguely (22. toukokuuta 1925 Fribourg – 30. elokuuta 1991 Bernhttp://www.jean-tinguely.de/) oli sveitsiläinen kuvanveistäjä, joka teki abstrakteja dadaistis-surrealistisia koneveistoksia. Hän oli kineettisen taiteen huomattavimpia taiteilijoita. Tinguelyn romuveistokset ovat usein liikkuvia. Hän teki aluksi rautalankakonstruktioita ja reliefejä metallin kappaleista, myöhemmin hän rakensi moottorilla toimivia robottimaisia teoksia. Hänen tuotannossaan on myös piirtäviä taidekoneita ja koneveistoksia, jotka tuhosivat itsensä. Tinguely vietti nuoruutensa Baselissa ja opiskeli Baselin taideakatemiassa, mutta muutti Ranskaan. Hän kuului pariisilaiseen avantgardeen 1900-luvun puolivälissä, ja hän oli yksi uuden realismin manifestin allekirjoittajista vuonna 1960. Hänen parhaiten tunnettu teoksensa oli itsetuhoutuva veistos Homage to New York (1960), joka on osin hajonneena Modernin taiteen museossa New Yorkissa. Tinguely teki myös Noise-musiikkia. Tinguely meni 1971 naimisiin Niki de Saint Phallen kanssa ja teki monia teoksia yhteistyössä hänen kanssaan. ==Julkisia teoksia== * 1953: Métamécaniques * 1954: Elément Détaché II, Basel, Museum Jean Tinguely * 1960: Hommage à New York, itsetuhoutuva veistos (osin hajonnut), Museum of Modern Art * 1964: Heureka eli Eureka, Zürich * 1966: Phantastisches Paradies Moderna Museet, Tukholma, Niki de Saint-Phallen kanssa * 1969/91: Le Cyclope (Der Zyklop), Milly-la-Forêt, Ranska * 1977: Carnaval-suihkulähdeveistos, teatteriaukio Basel * 1978: Plateau agriculturel, Tinguely-museo Basel * 1979: Méta-Harmonie II, Baselin taidemuseo * 1983: Fontaine Stravinski, Pompidou- keskus, Pariisi, yhteistyössä Niki de Saint Phallen kanssa * 1985: Grosse Meta Maxi-Maxi Utopia, Tinguelyn museo Basel * 1985: Fatamorgana Méta-Harmonie IV, Tinguelyn museo Basel * 1986: Mengele Totentanz, Tinguelyn museo Basel * 1988: Fontaine du Mairie, Château-Chinon Ranska, Niki de Saint-Phallen kanssa * 1996: Fontaine Joseph Siffert Fribourg, Sveitsi Tiedosto:Jean Tinguely (1963) by Erling Mandelmann - 3.jpg|Jean Tinguely, 1963. Tiedosto:Tinguely by Wolleh.jpg|Lothar Wolleh, Tinguely, 1970, Milano. Tiedosto:Tinguely Museum.jpg|Tinguelyn museo, Basel. Tiedosto:TinguelySeefeld.JPG|Heureka 1964, Seefeld. Tiedosto:Zürich - Seefeld - Heureka IMG 0056.JPG|Heureka, yksityiskohta. Tiedosto:Eos xk (3), 1965.JPG|Eos xk III, 1965, Jerusalem. Tiedosto:Niki de Saint Phalle St 4.jpg|Niki de Saint Phallen ja Tinguelyn veistokset Moderna Museetin lähellä Tukholmassa. Tiedosto:Tinguely-Brunnen Basel-1.jpg|Carnaval-suihkukaivoveistos 1977, Basel. Tiedosto:Luginbühl Dickfigur Beteigeuze 1.jpg|Dickfigur Beteigeuze 1996, Tinguely-museo Basel. Tiedosto:Tinguely-Brunnen movie 2.ogv|Tinguelu-lähteet, Basel. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *Tinguely-museo Baselissa Luokka:Sveitsiläiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Vankisurmat

Vankisurmat – neuvostovankien laittomat ampumiset jatkosodassa on dosentti Antti Kujalan vuoden 2008 tietokirja, joka käsittelee suomalaisten sotilaiden ja siviilien neuvostoliittolaisia sotavankeja vastaan jatkosodan aikana tehtyjä henkirikoksia. Teos käsittelee noin 200:aa korkeimpaan oikeuteen saakka edennyttä jatkosodan aikaista henkirikosta. Kirjan mukaan jatkosodan aikana suomalaisten hallussa oli 67 000 neuvostovankia, joista kuoli arviolta noin 22 000\. Heistä arviolta tuhat ammuttiin. Arkistoista jää epäselväksi kuinka moni ampumistapaus oli laillinen, esimerkiksi karkaamisyritysten yhteydessä suoritettu, ja kuinka moni rikostapaus. Suomen Neuvostoliiton kanssa solmima Moskovan välirauhansopimus velvoitti Suomea tuomitsemaan sotarikoksiin syyllistyneet kansalaisensa. Teos ei käsittele näitä poliittisia oikeudenkäyntejä, vaan neuvostosotavankeihin kohdistuneita henkirikoksia. Neuvostoliitto salli näihin rikoksiin syyllistyneiden tuomitsemisen Suomen omissa siviili- ja sotilastuomioistuimissa ja Suomen lakien mukaan, mutta valvoi oikeudentutkintoja ja puuttui Liittoutuneiden valvontakomission kautta yksittäistapauksissa joihinkin oikeudenkäynteihin. Toisen maailmansodan voittaneet demokraattiset valtiot eivät tuominneet sotarikoksiin syyllistyneitä omia kansalaisiaan kuin ainoastaan poikkeustapauksissa, mutta Suomi joutui sodan häviäjänä järjestämään suuren määrän tutkimuksia ja oikeudenkäyntejä, sekä tekemään tuomioista selkoa Neuvostoliitolle.Kujala, s. 11, 281 Kujalan mukaan tästä huolimatta sotarikosoikeudenkäynneissä täyttyivät oikeusvaltion edellytykset, ja vaikka alemmat oikeusasteet saattoivat joskus tehdä virheitä, ainakin Korkeimmassa oikeudessa tuomiot olivat lakien mukaisia. Suomessa tuomittiin sotarikoksista eri oikeusasteissa yli 700 henkilöä, näistä 300 Korkeimmassa oikeudessa. Korkeimman oikeuden tuomioista 200 koski henkirikoksia.Kujala, s. 11 Kirja syntyi osana Kansallisarkiston Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939–55 -tutkimusprojektia, jonka perustamisesta valtioneuvosto päätti 2004.Kujala, s. 10 == Vastaanotto == Jari Hanski arvioi Kujalan teoksen Helsingin Sanomien kirja-arviossa jänteväksi ja kiinnostavaksi. Hanskin mukaan aihe on arka, mutta Kujala ei sorru paatoksellisuuteen eikä historioitsijalle sopimattomaan syyttelyyn. Tapahtumien kulku tuodaan esiin sellaisenaan asiakirjojen mukaisesti.Helsingin Sanomat: Sotavankien kuolemat rintamalla ja leireillä Kirja sai myönteisen vastaanoton myös Kymen sanomissa.Kymen Sanomat: Suomalaiset eivät olleet sotiessaan muita kansoja parempia tai pahempia == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Keskisuomalainen: Suomessa ammuttiin yli tuhat neuvostovankia *Arkistolaitos: Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939–55 -tutkimushankkeen tietokanta *Lars Westerlund (toim.) Kansallisarkiston artikkelikirja: Sotavangit ja internoidut PDF Luokka:Vuoden 2008 kirjat Luokka:Suomalaiset sotahistorian tietokirjat Luokka:Kirjat Suomen historiasta Luokka:Toisen maailmansodan sotarikokset Luokka:Jatkosota
Brandon McMillan

Brandon McMillan (s. 22. maaliskuuta 1990 Richmond, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. ==Ura== McMillan aloitti junioriuransa BCMML-sarjassa Vancouver Rangersin paidassa. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi WHL-sarjassa pelaavaan Kelowna Rocketsiin. NHL- seura Anaheim Ducks varasi McMillanin kolmannella kierroksella 85. pelaajana kesällä 2008. Kaudella 2008–2009 hän voitti Rocketsin paidassa WHL- mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän teki 55 ottelussa tehot 25+42=67 ja hänet nimettiin idän tähdistökentälliseen. Kaudeksi McMillan siirtyi Anaheim Ducksin organisaatioon. Hän aloitti kauden AHL:ssä farmiseura Syracuse Crunchissa. Hän debytoi NHL:ssä marraskuussa 2010 Edmonton Oilersia vastaan. Huhtikuussa 2013 McMillan kaupattiin Phoenix Coyotesiin vaihdossa Matthew Lombardiin. Helmikuussa 2015 Coyotes laittoi McMillanin waivers-listalle, josta hänet poimi Vancouver Canucks. McMillan pelasi Canucksissa ainoastaan kauden loppuun. McMillan siirtyi Eurooppaan ja edusti kaudella 2015–2016 saksalaista ERC Ingolstadtia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi kroatialaiseen KHL-joukkueeseen KHL Medveščak Zagrebiin, josta hän siirtyi kesken kauden Torpedo Nižni Novgorodiin. Kaudeksi 2017–2018 McMillan siirtyi Dinamo Riikaan. ===Maajoukkue=== McMillan on edustanut Kanadan nuorisomaajoukkueita. Hän oli mukana vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa, joissa hän teki tehot 4+4=8 ja oli voittamassa hopeaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Anaheim Ducksin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Human’s Pain

__NOTOC__ Human’s Pain on puolalaisen brutal death metal -yhtye Yatteringin ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1998. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # === Uudelleenjulkaisun bonuskappaleet === # * # # == Kokoonpano == * Svierszcz – basso, laulu * Marek "Hudy" Chudzikiewicz – kitara * Ząbek – rummut == Arvostelut == * Chronicles of Chaos: Chronicles of Chaos: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1998 esikoisalbumit Luokka:Yatteringin albumit
Murder’s Concept

Murder's Concept on puolalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Yatteringin toinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2000. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Svierszcz – bassokitara, laulu * Hudy – kitara * Trufel – kitara * Ząbek – rummut ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yatteringin albumit Luokka:Vuoden 2000 albumit
Taivaansiivet

Taivaansiivet (Morpho) on täpläperhosiin kuuluva perhossuku. Sen noin 70 lajiahttp://en.butterflycorner.net/Genus-MORPHO.349.0.html ovat neotrooppisia ja niitä tavataan Meksikosta Etelä-Amerikkaan. Suvun perhoset ovat suurikokoisia siipivälin vaihdellessa vuoritaivaansiiven (Morpho rhodopteron) noin 75 mm:sta jättitaivaansiiven (Morpho hecuba) yli 150 mm:iin. Lajeilla esiintyy sukupuolidimorfismia ja naaraat ovat väritykseltään koiraita vaatimattomampia, usein ruskeankirjavia. Useimpien lajien koirasyksilöiden siivet ovat sinisen tai vihreän metallinkiiltoisia. Väri ei synny väriaineiden vaikutuksesta vaan heijastusten ja interferenssin vaikutuksesta siipisuomujen valoa taittavissa kerroksissa. On arvioitu, että siipien yläpinnasta heijastuu jopa 75 % siihen osuvasta sinisestä valosta. Muutamat lajit ovat valkoisia, harmaita tai punertavia. Siipien alapinnat ovat ruskeankirjavia ja niissä on tavallisesti laajoja, saalistajaa harhauttavia silmätäpliä.http://www.tolweb.org/Morpho/70770http://stembol.com/morphidae/index.htmhttp://www.animalcorner.co.uk/rainforests/morpho.html Kirkkaan värityksen ja suuren kokonsa vuoksi taivaansiivet ovat suosittuja keräilykohteita ja kuuluvat monien perhospuutarhojen valikoimaan. Aikuiset perhoset ruokailevat kukkien medellä ja käyneillä hedelmillä. Toukat ovat yleensä punaruskeita ja poltinkarvojen peittämiä. Koirasperhoset lentävät metsien latvustoissa tai joskus aukkopaikoilla lähempänä maan pintaa ja vartioivat reviiriään tunkeilevia lajikumppaneitaan vastaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *funet.fi *Vukusic et al. (1999) Quantified Interference and Diffraction in Single Morpho Butterfly Scales. Proc. Biol. Sci. 266, 1403 *goliathus.cz *flickr - Morpho *kuvia lajeista *kuvia Luokka:Heinäperhoset
Marcin Świerczyński

Marcin Świerczyński (s. 6. tammikuuta 1975 Gdańsk, Puola) on puolalainen säveltäjä, basisti ja vokalisti. ==Diskografia== Yattering * * * * * * * Sainc * * * ==Videografia== *Yattering - == Aiheesta muualla == * Luokka:Puolalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Puolalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Puolalaiset sanoittajat Luokka:Metallimusiikin sanoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Liberaalidemokraatti

Liberaalidemokraatti tarkoittaa * joko henkilöä, joka kannattaa liberaalia demokratiaa eli perustuslain ja laillisuusperusteen hillitsemää demokratiaa, ihmisoikeuksia, riippumatonta oikeuslaitosta ym. tai * Liberaalidemokraattisen puolueen kannattajaa. Tämännimisiä puolueita on monissa maissa, ja ainakin Venäjän "liberaalidemokraattisen" puolueen katsotaan laajalti olevan ei-liberaalidemokraattinenSerge Schemann: The Russian Vote: Man in the News -- Vladimir Volfovich Zhirinovsky; Muscovite With Bravado. The New York Times 14.12.1993Google booksGoogle booksGoogle booksGoogle booksBBC NEWS Europe | Moscow Diary: Campaign circus. == Lähteet == Luokka:Liberaali teoria
Maastohiihto talviolympialaisissa 1932 – miesten 50 km

Miesten 50 kilometrin hiihto käytiin Lake Placidin talviolympialaisissa 1932 lauantaina 13. helmikuuta. 50 kilometrin maastohiihdossa oli kisattu talviolympialaisten alusta alkaen, joten matka oli mukana olympialaisten ohjelmassa kolmannen kerran. Osallistujia oli 32 yhdeksästä maasta. Kilpailun voiton vei Suomen Veli Saarinen, joka oli ottanut pronssia kolme päivää aiemmin käydyltä 18 kilometrin matkalta. Saarisen kultamitali oli Suomelle ensimmäinen maastohiihdon olympiavoitto. Suomen kaksoisvoiton täydensi hopalle hiihtänyt Väinö Liikkanen, joka jäi maanmiehestään 20 sekuntia. Pronssimitalin sai norjalainen Arne Rustadstuen, joka hävisi voittajalle jo lähes neljä minuuttia. ==Kilpailutapahtumat== Kisajärjestäjille tuotti ongelmia lumen puute, sillä alueella oli leuto talvi ja lunta ei ollut paljoa. Lumetusta ei vielä tuolloin ollut käytössä. Leutojen sääolosuhteiden vuoksi kilpalatu kiersi metsässä, jossa lunta oli tarpeeksi kilpailun järjestämiseksi. Kilpailijat lähtivät matkaan väliaikalähtönä minuutin välein, ja he kiersivät 25 kilometrin pituisen ladun kahdesti. Lämpötila kilpailun aikana oli nollan celsiusasteen paikkeilla. Kilpailu käytiin kolme päivää edellisen hiihtomatkan, 18 kilometrin, jälkeen. Ensimmäisen kierroksen jälkeen suomalaisilla oli kaksoisjohto: 18 kilometrin pronssimitalisti Veli Saarinen johti Väinö Liikkasta noin minuutilla. Suomalaisten jälkeen puoleenväliin saapui ruotsalainen 18 kilometrin olympiavoittaja Sven Utterström, ja hänen jälkeensä tulivat kolme norjalaista: Arne Rustadstuen, Sigurd Vestad ja Ole Hegge. Heggen ero kisaa johtaneeseen Saariseen oli noin viisi minuuttia. Toisella kierroksella Ruotsin Utterström väsähti, ja norjalaiskolmikko ohitti tämän. Suomalaisista Liikkanen tuli lopun hyvin, mutta uupuneen Saarisen onnistui pitää tähän 20 sekunnin ero, ja olla ensimmäinen suomalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Norjalaisten pronssimitalikamppailussa voiton vei Arne Rustadstuen, joka piti kaikista kilpailijoista nopeimmin toisen kierroksen hiihtäneen Ole Heggen takanaan 11 sekunnilla. Rustadstuen oli lähtenyt matkaan kolme minuuttia Heggen jälkeen. ==Lopputulokset== Place Competitor Time 1 4'28:00 2 4'28:20 3 4'31:53 4 4'32:04 5 4'32:40 6 4'33:25 7 4'45:02 8 4'47:42 9 4'49:52 10 4'52:24 11 4'52:44 12 4'59:00 13 5'00:19 14 5'01:50 15 5'13:59 16 5'19:19 17 5'19:31 18 5'21:40 19 5'25:40 20 5'26:06 – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF – DNF == Lähteet == Luokka:Maastohiihto talviolympialaisissa 1932
Niki de Saint Phalle

Niki de Saint-Phalle (oik. Catherine Marie-Agnès Fal de Saint Phalle, 29. lokakuuta 1930 Neuilly-sur-Seine – toukokuu 2002) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan iloisista pulleista naisfiguureistaan. Ranskassa ja Yhdysvalloissa lapsuutensa viettäneen ja jälkimmäisessä maassa taideopintonsa suorittaneen Saint-Phallen veistokset ovat suurikokoisia, kirkasvärisesti kuvioituja ja feministissävytteisiä. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös dadaistihenkisiä assemblaaseja. Saint-Phalle teki veistoksia myös yhteistyössä toisen aviomiehensä Jean Tinguelyn kanssa, muun muassa Pariisin Pompidou-keskuksen vierelle sijoitetun Fontaine Stravinski -suihkulähteen. Molemmat olivat myös mukana uusi realismi -liikkeessä Pariisissa. Saint- Phallen läpimurtoteos oli romusta tehty Nana-veistos vuodelta 1964. Tunnetuimpia teoksia on Tukholman Moderna Museetissa vuonna 1966 esitelty Hon, 28 metriä korkea naisveistos, jonka sisätiloihin pääsi vaginan kohdalta. Hän teki useita julkisia töitä Pariisin lisäksi muun muassa Tukholmaan, Hannoveriin ja Bonniin sekä Euroopan ulkopuolellekin. Vuonna 2001 Saint-Phalle lahjoitti suuren kokoelman töitään Nizzan nykytaiteen museolle. Hän poti pitkään keuhkosairautta, joka ilmeisesti johtui hänen työssään käyttämistä myrkkykaasuista. Tiedosto:Outside the Moderna Museet, Stockholm. Art by Niki de Saint Phalle.jpg|Moderna Museetin veistospuisto, Tukholma. File:Niki de Saint Phalle St 2.jpg|Moderna museet, Tukholma. File:St-Phalle Ulm-29-24.jpg|Aatami ja Eeva 1987. Baden-Württemberg, Ulmin yliopisto Saksa. Niki de Saint Phalle Budha.jpg|Buddha 2021-04-26 Nanas Hannover 01.jpg|Nana Hannover Nana fontaine (Niki de Saint Phalle).JPG|Suihkulähde Nana Niki de Saint Phalle Gwendolyn 2.jpg|Gwendolyn Niki de Saint-Phalle, Les Baigneurs, 1984 (50687216182).jpg|Kylpijät Niki de Saint Phalle St 3.jpg|"Fantastinen paratiisi", 1966, Moderna Museet. Niki de Saint Phalle 2011 in Schwäbisch Hall. 01.jpg|Nana, Schwäbisch Hall. Farbenfrohe Nana Februar 2012.JPG|Nana, Karlsruhe. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Saint-Phallen verkkosivut *NCAF, Niki de Saint-Phalle -säätiö *Queen Califa - Niki de Saint Phallen veistospuisto, Escondido Kalifornia *Niki de Saint-Phalle, Stuart Collection, University of California, San Diego *Giardino dei Tarocchi, Tarot-puutarha Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
NGC 206

NGC 206 on kirkas tähtipilvi Andromedan galaksissa. Se on kaikista Andromedan tähtipilvistä kirkkain Maasta nähtynä. == Katso myös == *NGC == Aiheesta muualla == *NGC 206 @ SEDS NGC Luokka:Andromedan galaksi 0206
Renger van der Zande

Renger van der Zande (s. 16. helmikuuta 1986 Dodewaard, Gelderland) on hollantilainen autourheilija. Hän on vuoden 1978 Hollannin kansainvälisen Rallycross-sarjan mestarin Ronald van der Zanden poika. ==Ura== Van der Zande aloitti uransa autourheilussa vuonna 2004 Hollannin Formula Renault 2000 -sarjassa ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 2005. Vuonna 2006 hän sijoittui neljänneksi Saksan F3-sarjassa. Hän ajoi myös kolme kilpailua A1 Grand Prix -sarjassa kaudella 2006–2007. Vuosina 2007–2008 van der Zande kilpaili F3 Eurosarjassa ja sijoittui sarjan neljänneksi vuonna 2008. Hän ajoi myös yhden kilpailun Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008–2009, kun hän korvasi Mika Mäen. Hänet korvattiin heti seuraavassa kilpailussa Edoardo Mortaralla. Vuonna 2009 van der Zande kilpaili Britannian F3-sarjassa ja sijoittui sarjan kolmanneksi viidellä voitollaan. Vuonna 2010 van der Zande kilpaili GP3-sarjassa Mücke Motorsport tiimissä. Hän saavutti kuusi pistettä ja yhden kolmossijan, joka tuli Saksan kilpailusta. Vuonna 2011 hän ajoi DTM-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2012 van der Zande kilpaili Porsche Supercup -sarjassa. Tämän jälkeen van der Zande on ajanut IMSA SportsCar Championship ja FIA World Endurance Championship -urheiluautosarjoissa. Van der Zanden autokunta voitti Daytonan 24 tunnin ajon vuosina 2019 ja 2020. Hän on ajanut myös Le Mansin 24 tunnin kilpailussa. == GP3-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 Pisteet Sijoitus 2010 RSC Mücke Motorsport ESP FEA 15 ESP SPR 24 TUR FEA Kesk. TUR SPR Kesk. EUR FEA Kesk. EUR SPR 24 GBR FEA 11 GBR SPR 7 GER FEA 3 GER SPR Kesk. HUN FEA 9 HUN SPR Kesk. BEL FEA Kesk. BEL SPR Kesk. ITA FEA Kesk. ITA SPR Kesk. 6 21. Luokka:Aasian GP2 -kuljettajat Luokka:Alankomaalaiset autourheilijat Luokka:DTM-kuljettajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:GP3-kuljettajat Luokka:Porsche Supercup -kuljettajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet
Genocide (Yatteringin albumi)

Genocide on puolalaisen brutaalin death metal -yhtyeen Yatteringin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2003. ==Kappalelista== # # # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== * Svierszcz – bassokitara, laulu * Hudy – kitarat * Trufel – kitarat * Ząbek – rummut ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yatteringin albumit Luokka:Vuoden 2003 albumit
Baumolin tauti

Baumolin taudilla tarkoitetaan taloudellista ilmiötä, että palkkakehitys on joillakin toimialoilla tietyissä tilanteissa liian nopeaa. Ilmiö syntyy, kun tuottavuus kasvaa useilla talouden aloilla ja niiden palkat nousevat. Usein palkkoja joudutaan tällöin nostamaan myös niillä aloilla, joilla tuottavuuden kasvua ei ole juuri tapahtunut. Palkannostopaine johtuu siitä, että tuottavuudeltaan heikommat alat joutuvat kilpailemaan työvoimasta muiden alojen kanssa. Baumolin tauti aiheuttaa monien palvelualojen kustannusten kasvua pitkällä aikavälillä inflaatiota nopeammin. Kysynnän hintajoustosta riippuen nämä palvelut joko kattavat yhä suuremman osuuden nimellisestä bruttokansantuotteesta tai kuihtuvat hiljalleen. Jälkimmäisessä tapauksessa palvelut voivat jäädä kustannusnousun takia vain rikkaimpien saavutettaviksi tai markkinoiden ulkopuolelle harrastelijoiden puuhasteluksi. Baumolin ilmiön on katsottu liittyvän etenkin sellaisiin paljon työvoimaa tarvitseviin palveluihin, joilla tuottavuuden kasvu on vähäistä verrattuna sektoreihin, joilla tapahtuu esimerkiksi tekniikan kehityksen aiheuttamaa tuottavuuden kasvua. Baumolin tauti liitetään yleisesti julkisen sektorin tuottavuuskehitykseen. Mikäli julkisen sektorin palkkakehitys ylittää yksityisen sektorin kehityksen pitkällä aikavälillä merkittävästi, niin kansantalouteen kohdistuu lisääntyvää verotaakkaa julkisten palvelujen rahoittamiseksi. Esimerkkinä mainittakoon, että Valtion "tuottavuusohjelmaa" on perusteltu mm. Baumolin taudilla, mutta alun perin se ei ole tarkoitettu mitenkään henkilöstöleikkausten ja henkilötyövuosien vähentämisen automaattiseksi perusteluksi. Valtion talouteen ja julkiseen talouteen yleisemmin (kunnat, maakunnat, eläkerahastot jne.) vaikuttanee lyhyellä aikavälillä voimakkaimmin kansantalouden suhdannekehitys. Siten työllisyydestä ja talouskasvusta huolehtiminen on ensisijaisen tärkeä tavoite talouspolitiikan kannalta. Ilmiö on nimetty yhdysvaltalaisen kansantaloustieteilijän William Baumolin mukaan, joka yhdessä William G. Bowenin kanssa kuvasi sen ensi kertaa 1960-luvullaBaumol, W. & Bowen, W. 1966. Performing Arts, The Economic Dilemma: a study of problems common to theater, opera, music, and dance. Twentieth Century Fund, New York.. Heidän tutkimuksensa käsitteli esittävien taiteilijoiden sektoria. Baumol ja Bowen käyttivät esimerkkinä Ludwig van Beethovenin jousikvartettoa, jonka soittamiseen tarvittiin yhä sama määrä soittajia kuin 1800-luvulla eli klassisen musiikin esittämisessä ei ollut tapahtunut tuottavuuden kasvua. Toisaalta samanaikaisesti muusikoiden kuten muidenkin ammattien reaalipalkat olivat nousseet suuressa määrin 1800-luvulta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Luokka:Taloustieteen käsitteet
Mayall II

Mayall II (M31 G1), tunnetaan myös nimillä NGC-224-G1, SKHB 1, GSC 2788:2139, HBK 0-1, M31GC J003247+393440 ja Andromedan joukko, on pallomainen tähtijoukko joka sijaitsee Andromedan galaksissa. Mayall II sijaitsee 130 000 valovuoden päässä Andromedan galaksin keskuksesta.Ma, J.; de Grijs, R.; Chen, D.; van den Bergh, S.; Fan, Z.; Wu, Z.; Wu, H.; Zhou, X.; Wu, J.; Jiang, Z.; Chen, J. (April 2007). "Structural parameters of Mayall II = G1 in M31". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society 376 (4): 1621–1629. Se on myös Paikallisen ryhmän kirkkain pallomainen tähtijoukko. Mayall II:n massan arvioidaan olevan kahdesti Omega Centaurin massan suuruinen, ja sen keskustassa saattaa olla musta aukko. Mayall II:n löysivät ja tunnistivat todennäköiseksi pallomaiseksi tähtijoukoksi Nicholas Mayall ja O. J. Eggen vuonna 1953. Mayall II on luultavasti Andromedan puoleensa vetämän kääpiögalaksin keskuksen jäännös.Meylan, G.; Sarajedini, A.; Jablonka, P.; Djorgovski, S. G.; Bridges, T.; Rich, R. M. (August 2001). "Mayall II=G1 in M31: Giant Globular Cluster or Core of a Dwarf Elliptical Galaxy?". The Astronomical Journal 122 (2): 830–841. == Katso myös == *Messier 54 *Omega Centauri == Lähteet == Luokka:Andromedan galaksi Luokka:Pallomaiset tähtijoukot
Arija

Arija () on venäläinen vuonna 1985 Moskovassa perustettu heavy metal -yhtye.http://www.livenation.fi/artist/aria-tickets/bio Arija on yksi ensimmäisiä suurempaa suosiota keränneitä venäläisiä metalliyhtyeitä, jotka aloittivat uransa 1980-luvun Neuvostoliitossa. Yhtyettä on kutsuttu ”Venäjän Iron Maideniksi”.http://www.noise.fi/uutiset/?id=11388 Lyriikoita yhtyeelle ovat kirjoittaneet muun muassa ammattirunoilijat Margarita Puškina ja Aleksandr Jelin. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Manija velitšija (Мания величия, 1985) * S kem ty? (С кем ты?, 1986) * Geroi asfalta (Герой асфальта, 1987) * Igra s ognjom (Игра с огнём, 1989) * Krov za krov (Кровь за кровь, 1991) * Notš korotše dnja (Ночь короче дня, 1995) * Generator zla (Генератор зла, 1998) * Himera (Химера, 2001) * Kreštšenije ognjom (Крещение огнём, 2003) * Armageddon (Армагеддон, 2006) * Feniks (Феникс, 2011) * Live in Studio (2012) * Tšerez vse vremena (Через все времена, 2014) * Prokljat'je morej (Проклятье морей, 2018) ===Livealbumit=== * Sdelano v Rossii (делано в России, 1995) * V poiskah novoi žertvy... (В поисках новой жертвы..., 2003) * Živoi ogon (Живой огонь, 2004) * Pljaska ada (Пляска ада, 2007) * Geroi asfalta: 20 let (Герой асфальта: 20 лет, 2008) * Kotjol istorii – Live MMXV (Котёл истории – Live MMXV, 2015) * Klassitšeskaja Arija (Классическая Ария, 2016) * 30 let! – Jubileinyi kontsert (30 лет! – Юбилейный концерт, 2016) ==Kokoonpanot== ;1985–1986 * Valeri Kipelov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Alik Granovski () – basso * Aleksandr Lvov () – rummut * Kirill Pokrovski () – koskettimet ;1986–1987 * Valeri Kipelov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Andrei Bolšakov () – kitara * Alik Granovski () – basso * Igor Moltšanov () – rummut * Kirill Pokrovski () – kosketinsoittimet ;1987–1989 * Valeri Kipelov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Sergei Mavrin () – kitara * Vitali Dubinin () – basso * Maksim Udalov () – rummut ;1989–1994 * Valeri Kipelov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Sergei Mavrin () – kitara * Vitali Dubinin () – basso, taustalaulu * Aleksandr Manjakin () – rummut ;1995–2002 * Valeri Kipelov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Sergei Terentjev () – kitara * Vitali Dubinin () – basso taustalaulu * Aleksandr Manjakin () – rummut ;2002–2011 * Artur Berkut () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Sergei Popov () – kitara * Vitali Dubinin () – basso taustalaulu * Maksim Udalov () – rummut ;Nykyinen * Mihail Žitnjakov () – laulu * Vladimir Holstinin () – kitara * Sergei Popov () – kitara * Vitali Dubinin () – basso taustalaulu * Maksim Udalov () – rummut ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset metalliyhtyeet