EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tulimyrsky

Tulimyrsky on ilmiö, jossa monet tulipalot laajalla alueella yhdistyvät valtavaksi roihuksi. Näin tapahtuu, koska suuri tulipalo synnyttää pyörteisen nousevan ilmapatsaan ja nouseva ilmapatsas imee ilmaa sisäänsä myrskyn nopeudella. ==Tulimyrskyn syntyminen== Kun jokin alue alkaa palaa, sen ympärille syntyy tulen lämmittämä kuuma "ilmakupla" jossa on runsaasti kaasumaisia palamistuotteita ja joka alkaa nousta ylöspäin. Kun ilmakupla nousee, tilalle virtaa ympäristöstä viileämpää ilmaa, joka myös tuo palamiseen tarvittavaa happea. Liekin lämpötila voi nousta jopa 2 000 asteeseen. Myrskystä lähtee maan pintaa pitkin vaeltamaan nopeita ilmapyörteitä, "tulitornadoita". Tulimyrsky on voimakkain tulirintamassa, joka etenee alkuperäisestä palopaikasta. Voimakas kuumuus kuivattaa ennen tulen saapumista materiaaleja helposti syttyviksi, ja irrottaa materiaaleista palavia kaasuja. Australiassa eukalyptuspuut ja muut puut varastoivat öljyä kuivuuden takia, ja palavat helposti. Myös jotkin muut kasvit erittävät kuumetessaan helposti syttyviä kaasuja. == Tulimyrsky sodankäynnissä== Tulimyrsky on yleensä metsäpalon aiheuttama ilmiö, mutta myös ihminen voi saada tulimyrskyn aikaiseksi esimerkiksi räjähteillä. Hampurin pommitus toisessa maailmansodassa synnytti valtavan tulimyrskyn: tuli levisi nopeasti ja siihen päin puhaltava myrskynomainen tuuli imi ihmisiä palavaan pätsiin, joka muistutti sulatusuunia. Myös Dresdeniä, Tokiota ja Kasselia pommitettiin palopommeilla, ja tulimyrskyt syttyivät, samoin kuin Darmstadtissa ja Stuttgartissa. Toisessa maailmansodassa talot pommitettiin ensin hajalle, ja sitten pudotettiin palopommeja, joilla paljastunut puutavara syttyi. Tämän jälkeen pommitettiin vielä alueita palomiesten toiminnan estämiseksi. Palopommeissa käytettiin toisen maailmansodan alussa fosforia, myöhemmin napalmia. Jos suuri vetypommi räjäytetään kaupungin yllä, sen lämpösäteily voi synnyttää tulimyrskyn. Hiroshimassa ja Nagasakissa tulipalot aiheuttivat huomattavia tuhoja. Luokka:Luonnonilmiöt Luokka:Tulipalot
Meritorni

Meritorni on 70 metrin korkuinen, 22-kerroksinen tornitalo, joka sijaitsee aivan merenrannassa Espoon Kivenlahdessa. Rakennus valmistui marraskuussa 1999 ja oli Suomen korkein asuinrakennus aina vuoteen 2006 saakka, jolloin Vuosaaren tornitalo Cirrus valmistui. Nykyään Meritorni on Suomen kuudenneksi korkein asuinrakennus ja Espoon viidenneksi korkein rakennus Fortumin ja Koneen toimitalojen, asuintorni Niittyhuipun ja Leppävaaran Panorama Towerin jälkeen. Meritornin rakentamisprosessi oli varsin pitkä ja vaiheikas. Sille annettiin rakennuslupa jo vuoden 1984 syksyllä, ja perustustyöt aloitettiin kesällä 1989. Lopullinen sopimus toteutuksesta solmittiin vasta maaliskuussa 1998 ja rakennustyöt aloitettiin heti keväällä 1998. Meritornin on suunnitellut arkkitehti Juha Mutanen, luonnosvaiheen suunnittelu on arkkitehti Simo Järvisen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Emporis - Meritorni *Elevaattorit.org - Meritorni Luokka:Espoon asuinrakennukset Luokka:Espoon tornitalot Luokka:Espoonlahti
Pentti Kaskipuro

Pentti Ensio Kaskipuro (vuoteen 1935 Krut; 10. lokakuuta 1930 Helsinki – 4. syyskuuta 2010 Kauniainen) oli suomalainen taidegraafikko.Kuka kukin on 2003, s. 365. Otava 2002. ISBN 951-1-18086-X Hänen kuivaneula- ja akvatintatöidensä aiheet ovat usein peräisin keittiöstä: lanttuja, sipuleita, leipiä, makkaraa. Sommittelu on rauhallisen tasapainoinen, valon käyttö juhlallista. Kohde – rupsahtanut lanttu, poltettu tulitikku – muuttuu arkitodellisuutta suuremmaksi. Kaskipuro syntyi työläiskotiin ja vietti useita vuosia sotalapsena Ruotsissa. Siellä hän kiinnostui kuvataiteesta. Häntä ei kuitenkaan hyväksytty Taideteolliseen oppilaitokseen, joten hän alkoi opetella taidegrafiikan tekemistä päivätyön ohella omin päin ja professori Aukusti Tuhkan yksityisoppilaana. Ensimmäisen kerran hänen töitään oli esillä vuonna 1953. Alkuajan töiden aiheet olivat kaupunkinäkymiä ja työläiskuvia. Informalismi alkoi näkyä hänen töissään 1960-luvulla. Hän sai valtion taidekilpailun ensimmäisen palkinnon 1964. Sen jälkeen toimi grafiikan opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1965–1974 ja taiteilijaprofessorina vuosina 1974–1979. Kaskipuro palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1971. Hänet palkittiin myös ruotsalaisella Prinssi Eugenin mitalilla vuonna 1974. Helsingin Juhlaviikkojen Vuoden taiteilija hän oli vuonna 1979. Hän sai ansioituneelle vantaalaiselle taiteilijalle myönnettävän Vantaan kulttuuripalkinnon vuonna 1979 ja professorin arvonimen vuonna 1980. Opettajantyöstään Pentti Kaskipuro sai Suomen Kulttuurirahaston 30 000 markan tunnustuspalkinnon, perusteluna "olennaisen pelkistävä taide ja omintakeisuuteen rohkaiseva opettajantyö" vuonna 1983. Mitä-Missä-Milloin: Kansalaisen vuosikirja 1984, s. 52. Helsinki: Otava, 1983. ISBN 951-1-07461-X. Kuvataiteen valtionpalkinto hänelle myönnettiin 1991. Monet taidegraafikot kuten Outi Heiskanen ovat olleet Kaskipuron eli Mestari K:n oppilaita. Kaskipuron töitä on esimerkiksi Dresdenin Kupferstichkabinettissa, New Yorkin MoMassa ja Washingtonin Kongressin kirjastossa. Kaskipuro kuoli syyskuussa 2010 usean keuhkokuumeen jälkeen Kaunialan Sairaalassa Espoossa. Kaskipurolle myönnettiin 2011 Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäen viimeinen hauta. Vantaan kaupungintalon siipirakennuksessa Tikkurilassa toimivan Galleria K:n K viittaa graafikko Kaskipuroon. Galleria on Vantaan taidemuseon ja Vantaan taiteilijaseuran ylläpitämä ja esittelee toisinaan Vantaan taidemuseon laajaa Pentti Kaskipuron töiden kokoelmaa. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * * == Aiheesta muualla == * Mallander, J. O.: Pentti Kaskipuron muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Viitattu 4.11.2019. * * Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Taiteilijaprofessorit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet Luokka:Vantaan kulttuuripalkinto
Vapaamuurarin hauta (Helsinki)

thumb|Vapaamuurarin hauta Kaisaniemessä. Vapaamuurarin hauta on Helsingin Kaisaniemen puistossa sijaitseva yksinäinen nimetön hautakivi, joka on peräisin 1700-luvun lopulta. Hauta sijaitsee nykyisen Kaisaniemen urheilukentän koilliskulman tuntumassa Kasvitieteellisen puutarhan ympärysaidan vieressä olevan kummun laella. Hautakivessä ei ole vainajan nimeä vaan salaperäinen ruotsinkielinen kirjoitus: ”Lika godt / om verlden vet hvem här hvilar / alt nog / Gud käńer hvad Han gjort / och / Uſlingen välſignar / HANS minne”. (”Yhdentekevää, tietääkö maailma, kuka tässä lepää. Joka tapauksessa Jumala tuntee hänen tekonsa ja kurja siunaa hänen muistoaan.”) Hautaa ympäröi matala takorautainen aita, jota koristavat vapaamuurarien symboli (harppi ja suorakulma) sekä tykistön tunnukset (palavat pommit). Vapaamuurarin hauta on Helsingin vanhin julkinen muistomerkki. Haudassa lepää tykistön majuri Fredrik Granatenhjelm (1708–1784), joka oli toivonut saada tulla haudatuksi juuri tälle paikalle, koska siinä hänen oli tapana levätä päiväkävelyllään silloisessa Edbomin puutarhassa. Granatenhjelmin on oletettu kuuluneen vapaamuurareihin ja osallistuneen järjestön hyväntekeväisyystoimintaan,Rautio, Antero: Pääkaupunkiseudun julkiset muistomerkit ja taideteokset, s. 85–86. Karisto 1998. mutta mahdollisesti hän ei eläessään kuulunut mihinkään seuraan, vaikka kuoltuaan saikin arvostusta monessa. Valhalla-seuran jäsenet kantoivat hänen arkkunsa hautaan ja olivat olleet aloitteentekijöinä, että kuningas Kustaa III oli Parolan joukkojentarkastuksensa yhteydessä antanut erivapauden haudata Granatenhjelm hautausmaan ulkopuolelle; ja myös Valhalla-seura postuumisti korotti Granatenhjelmin kunniajäsenekseen. Muistomerkin pystytti eversti Lars Jägerhorn af Storby, joka oli vapaamuurari, kun toiveet patsaan pystyttämisestä olivat hiipuneet. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Vapaamuurarin hauta Helsingin taidemuseon sivulla Luokka:Suomen haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Vapaamuurarius Suomessa Luokka:Helsingin patsaat ja veistokset Luokka:Kluuvi
Liskolintu

Liskolinnut eli alkulinnut ovat sukupuuttoon kuolleita Avialae-kladiin kuuluvia hampaallisia lintuja tai lintujen lähisukulaisia, jotka elivät jura- ja liitukaudella. Ensimmäinen ja tunnetuin liskolintu on Archaeopteryx. Osalla liskolinnuista oli kynnet siivissään. Liskolinnut kehittyivät myöhäisjurakaudella dinosauruksista. Liskolintujen lisäksi myös monilla muilla dinosauruksilla, erityisesti coelurosaureilla, tiedetään nykyisin olleen höyhenpeite, mikä tarkoittaa, että dinosauruksen kehittyminen linnuksi on ollut pitkä ja vähittäinen prosessi. Tiedosto:Sinornithosaurus IVPP V12811.jpg|Sinornithosaurus millenii -fossiili, jossa oli ensimmäiset todisteet dromaeosaurien höyhenistä. Tiedosto:Caudipteryx fossil.jpg|Caudipteryx-fossiilin valos, jossa on painumia sulista ja mahan sisällöstä. == Katso myös == * Archaeopteryx * Maniraptora * Avialae * Linnut * Höyhen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Esihistorialliset matelijat Luokka:Esihistorialliset linnut
Thubten Gyatso

Thubten Gyatso (12. helmikuuta 1876 Ü-Tsang, Tiibet – 17. joulukuuta 1933 Lhasa, Tiibet) oli 13. dalai-lama, Tiibetin buddhalaisuuden johtohahmo ja Tiibetin hallitsija. Hän oli älykäs uudistaja, joka osoittautui taitavaksi poliitikoksi Tiibetin jouduttua Venäjän, Kiinan ja Britannian kiistakapulaksi. Hän oli myös vastuussa luostarien kurin palauttamisesta. Vuonna 1908 dalai- lama tapasi tutkimus- ja tiedustelumatkalla olleen Carl Gustaf Emil Mannerheimin, joka oli vasta kolmas länsimaalainen, jolle annettiin lupa tavata dalai-lama. Tapaamisen päätteeksi Mannerheim lahjoitti dalai-lamalle pistoolinsa. Dalai-lama osoitti kiinnostusta ulkomaailmaan ja otti käyttöön sähkön, puhelimen ja Tiibetin ensimmäisen auton. Tiibet julistautui itsenäiseksi Kiinasta vuonna 1912, maa sai uuden postilaitoksen ja oman setelirahan. Dalai-lama pyrki myös muun muassa kehittämään maalle tehokkaan armeijan, mutta konservatiivinen ylhäispapisto pelkäsi etujensa puolesta ja vastusti uudistuksia. == Lähteet == Luokka:Dalai-lamat Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Matriarkaatti

Matriarkaatti eli äidinvalta on järjestelmä, jossa sukua tai yhteisöä johtaa matriarkka eli vanha äiti. 1800-luvulla syntyi Charles Darwinin evoluutioteorian innoittamana kulttuurievoluution teoria, jossa esitettiin, että ihmisten yhteiskuntarakenteet kehittyivät vaiheittain niin, että eläimellistä sukupuolista promiskuiteettia seurasi ensin matriarkaatti, jota seurasi patriarkaatti. Nykytutkijoiden mukaan matriarkaalisia yhteiskuntia ei tällaisessa evolutiivisessa mielessä ole koskaan ollut. Matriarkaalisen esihistorian myytin mukaan ihmisyhteisöt olivat alun perin matriarkaalisia, kunnes joskus vuonna 3000 eaa. valta siirtyi miesten hallitsemalle patriarkaatille. Myytti on tunnettu jo antiikin Kreikan ajoista. Suosituksi se nousi 1900-luvun lopun feministisessä liikkeessä. Nykyisessä feministisessä ajattelussa matriarkaatilla voidaan tarkoittaa myös yhteisöä, jossa äidit ja muut yhteisön vanhemmat naiset ovat kulttuurisesti merkittäviä mutta eivät virallisesti hallitse toisia yhteisön jäseniä. Joitain nykyajan matriarkaalisia etnisiä ryhmiä tai yhteisöjä ovat Kiinan mosuot, Indonesian minangkabaut, Costa Rican bribrit, Kenian Umojan kylä ja Alabaman Alapinen kylä. Eläinmaailmassa matriarkaalisia yhteisöjä on esimerkiksi norsuilla ja bonoboilla. == Katso myös == * Matrilineaarisuus *Gylania == Lähteet == Luokka:Antropologia Luokka:Poliittiset järjestelmät
Matrilineaarisuus

Matrilineaarisia ovat yhteisöt, joissa suku lasketaan äidin, ei isän, mukaan. Kohtulinjainen tarkoittaa, että sukulinja määritellään todellisen äidin suvun mukaan. Tämä ei ole tavanomaista. Matrilineaarisuuden vastakohta on patrilineaarisuus, jossa suku lasketaan isän mukaan. Mitokondrion DNA periytyy matrilineaarisesti. Monissa vanhoissa kulttuureissa ryhmän jäsenyys periytyy matrilineaarisesti. Tyypillisiä matrilineaarisia kulttuureja ovat monet Amerikan intiaanikansat kuten cherokeet ja navajot. Matrilineaarisia kulttuureja löytyy muinaisesta Egyptistä, Minangkabausta, Länsi-Sumatralta, Intian Keralasta, Karnatakasta, Tamil Nadusta, Meghalayasta ja Naxi kansa Kiinasta. Esimerkiksi muinaisessa Elamin kuningaskunnassa kruununperimys oli matrilineaarinen. Juutalaisuus periytyy matrilineaarisesti ortodoksijuutalaisten keskuudessa, samoin romani-suvut. Matrilineaarisuus merkitsee sukulaisuuden laskentatapaa. Se ei viittaa valtasuhteisiin, sillä matrilineaarisessakin yhteisössä miehet ovat usein päättäjien asemassa. Matrilineaarinen käytäntö on yleinen esimerkiksi niiden Afrikan kulttuurien keskuudessa, joiden elinkeinona on maanviljely, kun patrilineaarisuus on ollut hallitsevaa paimentolaisten keskuudessa. == Katso myös == * Tasa-arvo * Sukulaisuus * Matriarkaatti * Patriarkaatti == Lähteet == Luokka:Antropologia
Patrilineaarisuus

Patrilineaarisuus tarkoittaa sukujärjestelmää, joka perustuu henkilön isälinjaan eli isien ketjuun taaksepäin sukupolvissa. Patrilineaarisessa yhteisössä sukulaisuus määräytyy isälinjan kautta. Samaan isälinjaan kuuluvat sekä pojat että tyttäret, mutta vain pojat voivat jatkaa isälinjaa. Perheen nimeämiskäytännöt, periminen, etuoikeudet, arvonimet ja yhteiskunnallinen asema tulevat miehen kautta. Morsian liittyy avioliitossa miehensä sukuun ja muuttaa asumaan miehensä suvun kanssa patrilokaalisesti. Vaimo ja lapset ottavat miehen sukunimen. Omaisuus periytyy isältä pojalle, eivätkä tyttäret useinkaan peri mitään. Vain pojat voivat periä isänsä aseman yhteisössä. Vaimot ja tyttäret voivat hyötyä perheensä asemasta ja vauraudesta, mutta eivät voi omistaa sitä tai jakaa miehen valtaa. Patrilineaariset kulttuurit ovat usein samalla partriarkaalisia, joskaan tämä ei ole välttämätöntä. Myös jotkin matrilineaariset kulttuurit, kuten juutalaisuus, ovat patriarkaalisia. Useimmat länsieurooppalaiset kulttuurit ovat olleet patrilineaarisia antiikin Kreikasta ja Roomasta lähtien. Myös Kiina ja Japani ovat olleet patrilineaarisia. Sen sijaan esimerkiksi afrikkalaiset, polynesialaiset ja amerikkalaiset kulttuurit ovat vaihdelleet järjestelmänsä suhteen. Monet pohjoisamerikkalaiset ja länsieurooppalaiset kulttuurit määrittelevät sukulaisuussuhteet kummankin vanhemman kautta, vaikkakin niiden nimeämis- ja perimiskäytännöt ovat patrilineaariset. Y-kromosomi periytyy patrilineaarisesti isältä pojalle. ==Katso myös== * Kruununperimysjärjestys * Saalilainen laki ==Lähteet== Luokka:Antropologia Luokka:Sukututkimus
Väinö Rouvinen

Väinö Heikki Rouvinen (s. 12. syyskuuta 1932 Tuupovaara) on suomalainen, Varkaudessa asuva taidegraafikko. Pohjois-Karjalassa syntynyt Rouvinen opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1951–1955, muun muassa Aukusti Tuhkan oppilaana, jonka pitämille jatkokursseille hän osallistui vielä 1958–1959. Rouvinen tekee metalligrafiikkaa ja käyttää usein akvatintaa melko pienikokoisissa töissään. Niiden aiheina ovat monesti maisemat tai surrealistiset näkymät. Rouvinen on kokeillut myös informalismia 1960-luvulla ennen siirtymistä surrealismiin 1970–1980-luvuilla. Sittemmin surrealismi on osin muovautunut sadunomaisiksi ja jopa romanttisiksi tuokiokuviksi. Hän on Tutka-ryhmän perustajajäsenKulttuurihistoriallinen museo, TAITEILIJAHAKEMISTO I ja kuulunut myös Brondan vintin taiteilijaryhmään. Rouvinen esiintyi tv- ohjelmassa Kuva, tanssi, teatteri vuonna 1977. Ohjelma kertoi kolmesta taiteen tekijästä, kaksi muuta taiteilijaa olivat Emmi Jurkka ja Ritva Räsänen.Elonet Rouvinen sai Pro Finlandia -palkinnon 1987.Pro Finlandia Antiikklinkit Hän on asunut Varkaudessa vuodesta 1964 lähtien. Sitä ennen hän työskenteli Helsingissä monissa eri ammateissa kuten ravintolan ja Ateneumin taidemuseon vahtimestarina, varastonhoitajana ja konepajan työläisenä. Rouvinen oli vuodesta 1961 lähtien naimisissa taidemaalari Meeri Torvisen (1933–2018) kanssa. He saivat kolme lasta, joista Maria Rouvinen-Mäkelä (s. 1962) on myös taidegraafikko. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Taidekeskus Väinölä, Varkaus *Väinö Rouvinen Valtion taidemuseon kokoelmissa *Kansallisgalleria, Väinö Rouvinen *Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Väinö Rouvinen * Rouvinen, Väinö: Grafiikkaa, 1952-1984, teksti: Erik Bergh, Helsinki: Eurographica, 1984, 209 sivua * Suomalaisia taiteilijoita 1 : Ina Colliander, Viktor Kuusela, Helmi Kuusi, Tuulikki Pietilä, Gunnar Pohjola, Väinö Rouvinen; toim. Eero Rantanen, Vantaa: Kunnallispaino, 1982. ISBN 951-773-231-7. Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Surrealistit
Ydinvoima (fysiikka)

Ydinvoima on nukleonit atomiytimeksi sitova voima. Se on perustavammanlaatuisen vahvan vuorovaikutuksen jäännösvoima.http://www.particleadventure.org/frameless/residualstrong.html Vaikka nukleonit ovat värivaraukseltaan neutraaleja, atomiytimen kokoluokassa eri nukleonien kvarkkien välinen vahva vuorovaikutus on suurempi kuin kahden sähköisesti samanmerkkisen protonin välinen hylkivä voima. Ydinvoiman analogia on sähköisesti neutraalien atomien sitoutuminen molekyyleiksi.http://www.lbl.gov/abc/wallchart/chapters/04/0.html Ydinvoimalla on myös vanhentunut merkitys, jolla tarkoitetaan yleisesti atomiydintä koossa pitävää voimaa. Tällaisia ydinvoimia on sittemmin havaittu olevan kaksi: *vahva ydinvoima eli vahva vuorovaikutus *heikko ydinvoima eli heikko vuorovaikutus. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Scholarpedia: Nuclear Forces Luokka:Perusvuorovaikutukset
Abraham Ortelius

Abraham Ortelius (Orthellius, Ortels, Wortels) (14. huhtikuuta 1527 Antwerpen, – 28. heinäkuuta 1598 Antwerpen, Espanjan Alankomaat) oli flaamilainen maantieteilijä ja kartanpiirtäjä. Tunnetuin hänen teoksistaan lienee Theatrum Orbis Terrarum. Sitä pidetään ensimmäisenä "oikeana" maailmankartastona. Ennen Orteliusta kartastot olivat epäyhtenäisiä karttakokoelmia, jotka koottiin myyjän varastoista ostajan toiveiden mukaan. Ortelius myi karttoja, kirjoja ja antiikkiesineitä. Maailmankartaston lisäksi hän julkaisi kartaston antiikin maailmasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Abraham Ortelius: Theatrum Orbis Terrarum Library of Congress Luokka:Maantieteilijät Luokka:Kartantekijät Luokka:Alankomaalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1527 syntyneet Luokka:Vuonna 1598 kuolleet
Beetahajoaminen

Beetahajoaminen on ydinfysiikassa radioaktiivinen hajoaminen, jossa vapautuu beetahiukkanen (elektroni tai positroni). Beetahajoaminen johtuu energian kannalta epäedullisesta neutronien ja protonien lukumäärien suhteesta atomiytimessä. Beetahajoamisessa ydin siirtyy alempaan energiatilaan siten, että ytimen varaus muuttuu, mutta massaluku ei muutu. Tämä voi spontaanisti tapahtua kolmella tavalla: # β−-hajoamisessa ytimen neutroni muuttuu protoniksi ja samalla emittoituu elektroni ja antineutriino (\scriptstyle \bar{ u}). Vastamuodostunut protoni jää ytimeen, kun taas elektroni ja antineutriino sinkoutuvat ulos β– -säteilynä. β−-hajoamisessa massaluku A ei muutu, mutta järjestysluku Z kasvaa yhdellä: {}^A_Z X \longrightarrow {}^{\phantom{1+}A}_{Z+1} Y + {}^{\phantom{-}0}_{-1} e + \bar{v} # β+-hajoamisessa ytimen protoni muuttuu neutroniksi ja samalla emittoituu positroni (β+ -hiukkanen) ja neutriino (\scriptstyle { u}). Tätä hajoamista sanotaan myös positroniemissioksi. β+-hajoamisen yhteydessä esiintyy myös sähkömagneettista annihilaatiosäteilyä: kun positroni ja elektroni yhtyvät, niiden lepomassa muuttuu kahdeksi annihilaatiosäteilyn kvantiksi (fotoniksi), jotka sinkoutuvat vastakkaisiin suuntiin. Annihilaatiosäteily katsotaan yleensä gammasäteilyksi, vaikka se ei olekaan peräisin atomin ytimestä. β+-hajoamisessa massaluku A ei muutu, mutta järjestysluku Z pienenee yhdellä: {}^A_Z X \longrightarrow {}^{\phantom{1-}A}_{Z-1} Y + {}^{\phantom{+}0}_{+1} e + v # Elektronisieppaus t. -kaappaus (EC) on β+ -hajoamisen kanssa vaihtoehtoinen prosessi, jossa ytimen protoniluku pienenee (protoni muuttuu neutroniksi) kun ydin sieppaa atomin elektroniverhosta yhden elektronin. Elektronin sieppauksessa syntyy myös neutriinoja. Kun kaapatun elektronin tilalle siirtyy ylemmän kuoren elektroni, atomin elektroniverhosta lähtee karakteristista röntgensäteilyä:{}^A_Z {X+}^{\phantom{-}0}_{-1} e \longrightarrow {}^{\phantom{1-}A}_{Z-1} Y + v Vuonna 1911 Lise Meitner ja Otto Hahn tekivät kokeen, jossa beetahajoamisessa vapautuneiden elektronien energiaspektri oli jatkuva eikä diskreetti. Tämä oli selkeästi ongelmallista energian säilymislain kannalta. Vuonna 1930 Wolfgang Pauli ehdotti ongelman ratkaisuksi, että kenties olisi olemassa sähköisesti neutraali hiukkanen, jota siihenastiset kokeet eivät kyenneet havaitsemaan. Pauli nimitti tätä spekuloimaansa hiukkasta ”neutroniksi”, mutta hiukkasen nimeksi vakiintui pian Enrico Fermin ehdottama sana neutriino. Beeta-miinus- hajoamisessa ytimen neutroni muuttuu protoniksi ja samalla vapautuu elektroni ja antineutriino. Beeta-plus-hajoamisessa ytimen protoni puolestaan muuttuu neutroniksi ja samalla vapautuu positroni ja neutriino. Koska neutroni on protonia raskaampi, vapaa neutroni hajoaa protoniksi, mutta vapaa protoni ei voi hajota neutroniksi. Modernin hiukkasfysiikan kannalta beetahajoamisessa on kyse heikon vuorovaikutuksen välittämästä reaktiosta. ==Katso myös== *Beetasäteily == Lähteet == Luokka:Radioaktiivisuus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elin Kallio

Elin Oihonna Kallio (o.s. Waenerberg, 23. huhtikuuta 1859 Helsinki – 25. joulukuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen voimistelunopettaja jota kunnioitetaan nimillä ”Suomen naisvoimistelun äiti” ja ”Mamma Kallio”. Kallio pyrki ennen kaikkea lisäämään voimistelumahdollisuuksia naisille. Kallio kävi Helsingin ruotsalaisen tyttökoulun ja opiskeli Aspin voimistelukurssilla 1875–1876 sekä Tukholman voimistelukeskusopistossa 1879–1881. Hän toimi Helsingin suomalaisen tyttökoulun voimistelunopettajana yli 40 vuotta (1884–1926). (Wikiaineistossa) Vapaa-aikanaan perusti ensimmäisen suomalaisen naisvoimisteluseuran 1876 ja Suomen Naisten Voimisteluliiton 1896. Hän vaikutti myös siihen että Helsingin yliopistossa alettiin kouluttaa naisia voimistelunopettajiksi. Kallion syntymän 100-vuotisjuhlavuotena julkaistiin marraskuussa 1959 30 markan arvoinen juhlapostimerkki. Kallion puoliso oli Aukusti Kallio (1858–1896), joka toimi Helsingin suomalaisen tyttökoulun suomen ja ruotsin kielten opettajana vuodesta 1887. Elin Kallion vanhemmat olivat Gabriel Mauriz Waenerberg ja Agata Aschan. ==Lähteet== Luokka:Suomen koulujen rehtorit‎ Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset voimistelijat Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
S. Albert Kivinen

Seppo Kalevi Albert Kivinen (19. lokakuuta 1933 Ikaalinen – 13. elokuuta 2021 Helsinki)Kuka kukin on 2001, Otava 2000 oli suomalainen filosofi ja filosofian tohtori, joka toimi Helsingin yliopiston filosofian laitoksessa dosenttina. == Henkilöhistoria == Kivinen väitteli 1977 Helsingin yliopistossa teoreettisesta filosofiasta. Hän toimi Suomi-Mongolia -seuran puheenjohtajana 1970-luvun alkupuolella, Suomen Parapsykologisen tutkimusseuran johtokunnan jäsenenä vuosina 1972–1974 ja Transscendentaaliradiestesian Seuran sihteerinä vuosina 1974–1987. Skepsis ry:n puheenjohtajana hän toimi vuosina 1987–1989. Kivinen tunnettiin skeptikkona ja paranormaalien ilmiöiden sekä okkultismin oppihistorian tuntijana. S. Albert Kivinen kirjoitti kauhukertomuksia H. P. Lovecraftin luoman mytologian pohjalta sekä levytti joukon poliittis- filosofisia lauluja yhteistyössä muun muassa M. A. Nummisen kanssa. == Filosofia == S. Albert Kivinen tutki ontologiaa, muun muassa universaalien ongelmaa. Hän asettui realistiselle kannalle ja kannatti ”onttista kommunismia”, jonka hän tiivisti sanoin: ”Maailmassa on monia yksilöitä. Näillä yksilöillä on erilaisia yhteisiä (ja erottavia) piirteitä.” Kivisen mukaan onttinen kommunismi on terveen järjen universaaliteoria, eikä sillä ole mitään tekemistä poliittisen kommunismin kanssa. Myös mielen ja ruumiin ongelma kiinnosti Kivistä. Kivisen ajatteluun vaikuttaneita filosofeja olivat muun muassa Aristoteles ja Cambridgen yliopiston filosofit Bertrand Russell, G. E. Moore ja C. D. Broad. Näistä viimeksi mainittu oli Kivisen mukaan hänen lempifilosofinsa. == Teoksia == * C. D. Broad’s views on abstracta, 1976. Helsingin yliopiston filosofian laitos, Helsinki. * Merkilliset kirjoitukset: Novelleja, artikkeleita, filosofiaa, 1990. Pirkanmaan kirjapaino ja lehtikustannus, Tampere. * * Lauluja (CD), 2003. Love Records. * Merkilliset kirjoitukset: Novelleja, artikkeleita, filosofiaa, 2006, 2. painos. Siniplaneetta, Tampere. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * == Aiheesta muualla == * Kivinen, S. Albert: ”Mitä 'paranormaaleilla ilmiöillä' tarkoitetaan?”. Teoksessa * Korko, Alma & Kortelainen, Ilmari: Elegantti metafyysikko: S. Albert Kivisen haastattelu. Niin & näin 1/2008. (PDF) * Manninen, P. A.: Merkilliset kirjoitukset. Aikakone 1/1991. Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset kauhukirjailijat Luokka:Suomalaiset skeptikot Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Pedri Shemeikka

Pedri (Petri) Iivananpoika Shemeikka (1825 Suistamo – 11. huhtikuuta 1915 Tuupovaara) oli karjalainen runonlaulaja. Shemeikka tunnettiin ennen kaikkea peuravirsien taitajana, ja häntä sanottiin viimeiseksi suureksi runonlaulajaksi. Hän lauloi arkistojen nauhoitteille runoja. Hän syntyi Suistamolla ja asui Tuupovaaran Öllölässä, Pohjois-Karjalassa. Shemeikalle on omistettu Sortavalassa sijaitseva Alpo Sailon veistos Runonlaulajan patsas. Shemeikan muistomerkki on myös Öllölässä Pörtsämön erämaakalmistossa. Samuli Paulaharju valokuvasi Shemeikkaa Öllölässä. Pedri Shemeikan päivää vietetään vuosittain 1. heinäkuuta Koskenniskan myllykievarimuseolla.Pohjois-Karjalan kesätapahtumat. ==Lähteet== * *Öllölä Tuupovaaran sivuilla. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Iivo Härkönen : Petri Shemeikan hautapaikkaa katsomassa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 22.10.1933, nro 43, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Runonlaulajat Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Paul Feyerabend

Paul Feyerabend (13. tammikuuta 1924 - 11\. helmikuuta 1994) oli itävaltalaissyntyinen tieteenfilosofi, joka tunnetaan tietoteoreettisesta anarkismista: ajattelutavan mukaan ei voida esittää johdonmukaista säännöstöä, jota tieteen tekemisessä olisi noudatettava – tai että jos sellainen välttämättä halutaan esittää, niin ainoa mahdollisuus on ”Anything goes”. Ankara johdonmukaisuuden vaatimus voi Feyerabendin mukaan vain tukahduttaa tieteen kehityksen: jos jo hyväksytyn tieteen kanssa ristiriitaiset teoriat on hylättävä, mitään aidosti uutta ei voi esittää. Näkemyksensä hän perustaa tieteen historiaan, jossa hän näkee useita esimerkkejä myöhemmin hyväksytyistä teorioista, jotka aikanaan olivat ristiriitaisia ja jopa järjen ja kokemuksen vastaisia. Erityisen perusteellisesti hän on eritellyt kopernikaanista vallankumousta ja Galileo Galilein käyttämää retoriikkaa. Feyerabend oli itse koulutukseltaan tähtitieteilijä. Feyerabend vaati myös tieteentekijöitä alistamaan väitteensä yleiseen keskusteluun tasa-arvoisina ja samoin ehdoin kuin muut: koska ei ole kriteerejä, jotka jakaisivat kaikki väitteet tieteellisiin ja ei-tieteellisiin, ei voida hyväksyä, että tieteellisillä väitteillä olisi etuoikeutettu asema ei-tieteellisiin nähden. ==Elämä== Feyerabend liittyi sotaan saksalaisten rivissä vuonna 1942, ja sai vuonna 1944 toisen luokan rautaristin. Hän haavoittui Puolassa 1945 pahasti konekiväärin luodista, minkä seurauksena hän halvaantui hetkeksi ja hänestä tuli impotentti. Feyerabend oli tästä huolimatta kolmesti naimisissa sodan jälkeen. Hän toimi professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuosina 1958–1990. Feyerabend kuoli aivokasvaimen seurauksena vuonna 1994. ==Työ== Feyerabend ei itse kutsunut itseään filosofiksi vaan korkeintaan virkamieheksi, jonka virkanimike on ”filosofian professori”. Hänen klassinen ihanteensa oli, että tieteentekijät samoin kuin vapaat kansalaiset itse olisivat kyllin valistuneita huolehtiakseen filosofiasta ilman ammattimaisia filosofeja. Feyerabendin pääteoksia ovat Against Method (1975), Science in a Free Society (1978) ja Farewell to Reason (1987). ==Kritiikki== Feyerabendia arvosteltiin hyvin voimakkaasti. Häntä syytettiin tieteenvastaiseksi sekä pseudotieteen ja uskomuslääketieteen kannattajaksi. Eräissä kirjoituksissaan Feyerabend tuomitsee joukon tieteentekijöitä, jotka olivat allekirjoittaneet julistuksen astrologiaa vastaan, ja omien kokemustensa perusteella (hän kärsi sotavamman aiheuttamista kivuista) hän kehuu kiinalaista lääketiedettä. Hän sanoi kuitenkin puolustavansa astrologiaa, jota hän piti jonninjoutavana, vain sananvapauden nimissä ja syytti tieteentekijöitä siitä, että nämä argumenttien sijasta käyttivät pelkkää tieteen arvovaltaa tukahduttaakseen itselleen epämieluisan ilmiön. Hän ei myöskään kiistänyt tieteen tuloksia, mutta hän väitti tieteen historiaa tarkoitushakuisesti yksinkertaistetun valtavirran tieteenfilosofian mukaiseksi. == Kirjallisuutta == * * === Suomennetut teokset === * * == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset filosofit Luokka:Tieteenfilosofit Luokka:Postmodernit filosofit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Maria Lallukka

Maria Lallukka (s. Jääskeläinen, 8. huhtikuuta 1858 Räisälä – 4. kesäkuuta 1923) oli viipurilainen yrittäjä ja mesenaatti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Jääskeläinen ja Valpuri Suni. Hän harjoitti puolisonsa kauppaneuvos Juho Lallukan kanssa tukkukauppaa. Maria Lallukka oli kauppayritys Häkli, Lallukka ja Kumpp. oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuosina 1913–1923. Hän omisti Liimatan kartanon vuodesta 1913 kuolinvuoteensa 1923 saakka. Hän teki lahjoituksia kulttuuritarkoituksiin (muun muassa Viipurin kirjaston hyväksi).Kuka kukin oli L. Wikisource. Viitattu 8.3.2018. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet Luokka:Suomalaiset mesenaatit
Amos Anderson

Amos Valentin Anderson (3. syyskuuta 1878 Kemiö – 2. huhtikuuta 1961 Dragsfjärd) oli suomalainen liikemies, lehdenkustantaja, kansanedustaja ja mesenaatti eli taiteen tukija. Hän jätti omaisuutensa Konstsamfundetille, joka ylläpitää Amos Rex -taidemuseota Helsingissä. Amos Anderson kävi kansakoulua Kemiössä ja jatkoi opintojaan ruotsinkielisessä kauppakoulussa Turussa 1898. Vuosiksi 1900–1902 hän muutti Göttingeniin opiskelemaan kansantaloutta ja vakuutusalaa ja opiskeli myös lyhyen ajan Lontoossa. 1902 Anderson muutti Helsinkiin, missä hän toimi vakuutusalan liikemiehenä, teollisuusyrittäjänä ja ruotsinkielisten talouslehtien (Försäkrings Tidskrift, Dagens Tidning ja Mercator) kustantajana. Suurin lehdistä oli Hufvudstadsbladet, jonka päätoimittajana Anderson myös toimi 1922–1945. Anderson omisti osuuksia kirjapainoista ja hankki kiinteistöjä Helsingin keskustasta nykyisestä Forumin korttelista ja sen liepeiltä. Hän tuki monia kulttuurin muotoja, kuten Ruotsalaista teatteria, Taidehallia ja Villa Lantea Roomassa. Anderson oli kansanedustaja Ruotsalaisessa eduskuntaryhmässä 1922–1927 ja presidentin valitsijamies 1937, 1940 ja 1943. Hän lahjoitti Tamminiemen huvilan presidentin asunnoksi. Anderson sai vuonna 1945 vuorineuvoksen arvonimen, ja hänet vihittiin filosofian kunniatohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1948.Otavan Iso tietosanakirja, osa 1, p. 492. Helsinki: Otava, 1961. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * * * Steinby, Torsten: Amos Anderson. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie II. Esbo 1979. * Steinby, Torsten: Amos Anderson. Press och kultur. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie III. Helsingfors 1982. * Steinby, Torsten: Elva uppsatser. Föreningen Konstsamfundets publikationsserie XIV. Helsingfors 1993. == Aiheesta muualla == * Museon kotisivuilla Andersonin elämäntarina * Museon yhteystiedot sekä ajankohtaisia näyttelyitä * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Varsinais-Suomen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset lehdenkustantajat Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Suomalaiset mesenaatit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Taiteen keräilijät Luokka:Suomalaiset keräilijät Luokka:Suomalaiset taide-elämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet
Käskynhaltija

Käskynhaltija () on valtion tiettyyn osaan nimitetty hallitsijaa tai hallitusta edustava alueen ylin virkamies. Hän voi olla sekä siviilihallinnollinen että sotilaallinen tai vain hallinnollinen viranomainen. Aikojen saatossa käskynhaltijoina ovat toimineet kenraalikuvernöörit, prokonsulit, satraapit, sijaishallitsijat ja varakuninkaat. Suomessa maaherrat ja sittemmin kuvernöörit toimivat kuninkaan sekä keisarin ja suuriruhtinaan käskynhaltijoina. ==Lähteet== * Pieni tietosanakirja, Otava 1958 * Otavan iso tietosanakirja, Otava 1963 * Luokka:Virkamiehet
Maanalainen

Maanalainen tarkoittaa seuraavia asioita: *metro, maanalainen julkinen kulkuväline *vainajala, maanalainen maailma, kuolleiden valtakunta
Mesenaatti

thumb|upright|Sanan mesenaatti taustalla on roomalainen kulttuurin suosija Maecenas, jonka muotokuva on Irlannissa Galwayssa. Mesenaatti () on taiteen, taiteilijoiden ja joskus myös tieteenharjoittajien suosija ja heidän taloudellinen tukijansa. Tuki voi olla suoria lahjoituksia ja erilaisia stipendejä tai taiteilijan teosten ostamista tai tilaamista riittävän tulotason turvaamiseksi. Tunnetuimpia mesenaatteja ovat olleet Medicin suku Firenzessä renessanssin aikaan ja mesenaateille nimensä antanut roomalainen Gaius Maecenas.Gaius Maecenas ja Hannu Sakari Virtanen Mont Blanc Nykyisin mesenaatteina toimivat yksityishenkilöiden sijaan usein säätiöt ja valtiot, jotka jakavat tyypillisesti apurahoja hakemusten perusteella. == Suomalaisia mesenaatteja == * Emil Aaltonen * Antti Ahlström * Amos Anderson * Maire Gullichsen * Mirjam Helin * Niklas Herlin * Sara Hildén * Heikki Huhtamäki * Alfred Kordelin * Juho Lallukka * Launo Laakkonen * Lauri Nautela * Hanna Nurminen * Saastamoisen suku (Saastamoisen säätiö) * Vexi Salmi * Gösta Serlachius * Kauko Sorjonen * Gösta Stenman * Frithiof Tikanoja == Elokuvat == * Mesenaatti (Sara Hildénin elämästä kertova dokumenttielokuva) == Katso myös == *Sponsorointi == Lähteet == Luokka:Kulttuuripolitiikka Luokka:Taide-elämän vaikuttajat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sponsori

Sponsori voi viitata *sponsoroinnin osapuoleen: Jotain toimintaa, erityisesti urheilua, rahallisesti tukeva henkilö tai yhtiö, "tukija", "rahoittaja". * erilaisten vertaistukiryhmien vanhempaan, ohjaavaan jäseneen
Ultraviolence (yhtye)

Ultraviolence on Jonathan Caseyn (s. 1970) taiteilijanimi, jolla hän on julkaissut hardcorea vuodesta 1991. Ultraviolencen musiikki on saanut runsaasti vaikutteita punkista ja metallimusiikista, jota hän kuunteli teini- ikäisenä. Musiikki on rajua ja sanoitukset usein väkivaltaisia. Musiikkia säestää usein naisvokalistin laulu tai miesräppääjä Ultraviolence kiinnostui elektronisen musiikin tekemisestä 1980-luvulla ja vuonna 1988 hän osti Atari ST:n musiikin tekoon. Ensimmäinen omakustannejulkaisu oli vuoden 1991 single ”Shout”. Ultraviolencen ensimmäinen levy oli vuonna 1994 julkaistu ”Life of Destructor” jonka suuri hitti oli ”Hardcore Motherfucker”. Läpimurtolevy teknopiireissä tapahtui viimeistään vuonna 1996 julkaistulla levyllä ”Psycho Drama”, jonka nimibiisi koskettelee perheväkivaltaa. Hän on tuottanut myös nimellä Johnny Violent levyn ”Shocker”. ==Diskografia== *Life of Destructor (1994) ::1. I Am Destructor 2. Electric Chair 3. Joan 4. Hardcore Motherfucker 5. Digital Killing 6. The Only Love 7. We Will Break 8. Hiroshima 9. Destructor's Fall 10. Death Of A Child *Psycho Drama (1996) ::1. Birth/Jessica 2. The Reject 3. Disco Boyfriend 4. Pimp 5. Psycho Drama 6. Birth/Hitman 7. Stone Faced 8. Murder Academy 9. Hitman's Heart 10. Contract 11. Lovers 12. Suicide Pact 13. God's Mistake 14. Searching Hell 15. Heaven Is Oblivion *Killing God (1998) ::1. Dawn 2. Adultery 3. Paranoid 4. Still 5. Bombs In My Head 6. Facilitator 7. Masochist 8. Killing 9. God 10. Strangled 11. Horror 12. Immolation *Superpower (2001) ::1. Sex 2. Elektra 3. Superpower 4. Airbreak 5. Speed and Distance 6. Race Face 7. The Dark Station 8. Diamonds 9. Separation 10. Team UVR *Blown away (2004), kokoelmalevy == Aiheesta muualla == *Ultraviolencen viralliset sivut Luokka:Brittiläiset elektronisen musiikin yhtyeet
Ivar Wilskman

Ivar Edvard Wilskman (26. helmikuuta 1854 Töysä – 10. huhtikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja ja professori. Hän oli voimisteluseura Helsingin Turnarien perustajia ja muutenkin aktiivinen urheiluseuratoiminnan käynnistäjä, muun muassa Suomen Valtakunnan Urheiluliiton (SVUL) ensimmäinen puheenjohtaja ja alan oppikirjojen tekijä. Hän perusti Suomen ensimmäisen suomenkielisen urheilulehden nimeltään Suomen Urheilulehti.Kansalliskirjasto. Lontoon olympialaisissa vuonna 1908 Wilskman oli joukkueenjohtajana Suomen voimistelujoukkueessa, joka voitti olympiapronssia. 1910- ja 1920-luvuilla professori Wilskman pyrki selvittämään suomalaisen rodun ja Suomen eri heimojen tyypillisiä piirteitä mittauttamalla suojeluskuntien urheiluseurojen jäseniä. Hän toimi myös missikilpailujen tuomarina. Wilskmanin toiminnalla oli osansa suomalaisessa rodunjalostusajattelussa.Valkoisen Suomen urheilevat soturit. (Helsingin Sanomat 1997.) Suomen itsenäistyttyä Wilskman toimi kouluhallituksen liikunnan tarkastajana. Suomen hallitus perusti vuonna 1920 Valtion voimistelu- ja urheilulautakunnan, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi nimitettiin Ivar Wilskman. Tässä tehtävässä hän oli aina eroonsa vuoteen 1927 asti. Sukututkija Atle Wilskman (1883–1921) oli Wilskmanin ja hänen vaimonsa Mathilda Wilhelmina Roschierin poika. Suomen urheilun isänä tunnetun Ivar Wilskmanin näköispatsas on syntymäkunnan Töysän koulu- ja vapaa-aikakeskuksen pihalla katse suunnattuna, kello kädessä, viereiselle Iivarin keskusurheilukentälle päin.Kulttuuri. Töysän kunta == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Suomalaiset professorin arvonimen saaneet Luokka:Vuonna 1854 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Pyyhepäivä

Pyyhepäivää vietetään vuosittain 25. toukokuuta Douglas Adamsin kunniaksi. Pyyhepäivän viettäjät kantavat koko päivän pyyhettä mukanaan. Pyyhkeellä viitataan Adamsin kirjan Linnunradan käsikirja liftareille ajatukseen, jonka mukaan linnunradan liftareiden tärkein esine on pyyhe, jonka ainainen matkassapitäminen on jopa elinehto. Ensimmäistä pyyhepäivää vietettiin 25. toukokuuta 2001, kaksi viikkoa Douglas Adamsin kuoleman jälkeen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suomalainen Pyyhepäivä-sivusto *Virallinen Pyyhepäivän verkkosivu Luokka:Epäviralliset vuosipäivät Luokka:Douglas Adams es:Douglas Adams#El día de la toalla
Daewoo

Daewoo oli eteläkorealainen monialayritys, joka valmisti muun muassa elektroniikkaa, raskaan teollisuuden laitteita, säiliöaluksia, tietoliikennetuotteita ja harjoitti muun muassa rakennustoimintaa kuten teiden, patojen ja pilvenpiirtäjien rakentamista. Daewoo jaettiin Daewoo Electronicsiin, Daewoo Motorsiin, Daewoo Internationaliin, Daewoo Engineering & Constructioniin sekä Daewoo Corporationiin. ==Historia== Kim Woo Choong perusti Daewoon maaliskuussa 1967. 1990-luvulla Daewoo panosti voimakkaasti entisten SEV-maiden autoteollisuuden ostoon. Tämä tuotti Daewoolle pääosin pelkkää tappiota, etenkin vuosi 1998 oli tuloksellisesti todella huono. Silloin Daewoo toimi melkein sadassa eri maassa. 1980-1990-luvuilla Daewoo valmisti myös kulutuselektroniikkaa, tietokoneita, telekommunikaatiotuotteita, rakennustarpeita, rakennuksia, laivoja ja musiikki-instrumentteja. Daewoo ajautui konkurssiin vuonna 1999. Yhtiön perustaja ja johtaja Kim Woo-jung tuomittiin 30. toukokuuta 2006 kymmeneksi vuodeksi vankilaan petoksesta.Yle Uutiset: Daewoo Groupin perustaja vankilaan 30\. joulukuuta 2007 presidentti Roh Moo-hyun armahti hänet. (Etelä-Korean presidentit antavat perinteisesti armahduksia uuden vuoden kunniaksi.) Alkuperäinen Daewoo pilkottiin kolmeen osaan, jotka ovat Daewoo International, Daewoo Engineering & Construction, sekä Daewoo Corporation. == Lähteet == Luokka:Matkapuhelinvalmistajat Luokka:Eteläkorealaiset elektroniikkayhtiöt Luokka:Monialayritykset Luokka:Kodinkonemerkit Luokka:Entiset yritykset
Gynekologia

Gynekologia (kreikan sanoista γυνή gynē ’nainen’, genetiivissä γυναικός gynaikos, ja λόγος logos ’oppi’) eli naistentautioppi on lääketieteen ala, joka käsittää naisen sukuelinten sairaudet, sekä sisältää myös raskausaikaan ja synnytyksiin, vaihdevuosien ongelmiin, ehkäisyyn sekä perhesuunnitteluun liittyviä häiriöitä, sairauksia, ja tutkimusta, samoin kuin eri sairauksien vaativien leikkaushoitojen suunnittelun ja toteutuksen. Gynekologian tutkimusalaan kuuluvat muun muassa emättimen ja kohdunseudun sairaudet sekä synnyttäminen. Erilaiset kivut ja poikkeavat vuodot ovat tavallisimpia gynekologilla käynnin aiheita. Esimerkiksi runsaat tai epäsäännölliset kuukautiset, kuukautisten poisjäänti tai normaalista poikkeava valkovuoto on syytä tutkia. Alan erikoislääkäriä kutsutaan gynekologiksi. Vastaavaa oppia miehen sukupuolielimistä kutsutaan andrologiaksi. == Gynekologisia sairauksia == * Sukuelinten syöpä ja syöpää edeltävät sairaudet, mukaan lukien munasarjat, munanjohtimet, kohtu, kohdunkaula, emätin ja vulva * Inkontinenssi * Amenorrea (kuukautisten puuttuminen) * Dysmenorrea (kivuliaat kuukautiset) * Menorragia (raskaat kuukautiset) * Endometrioosi * Lapsettomuus * Munasarjojen monirakkulaoireyhtymä * Lantion elinten prolapsi * Emättimen infektiot (emätintulehdus), kohdunkaulan ja kohdun tulehdukset * Virtsatieinfektio ja lantion tulehdukselliset sairaudet * Kuukautisia edeltävä oireyhtymä * Muut emättimen sairaudet == Katso myös == * Lisääntymislääketiede * Obstetriikka eli synnytyslääketiede * Perinatologia eli sikiölääketiede * Kuukautiskierto * Andrologia == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Terveyskirjasto – Gynekologinen tutkimus * Väestöliitto – Gynekologinen tutkimus Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Moisio

Moisio tarkoittaa seuraavia asioita: * moisio, aidattu viljelysalue, uudispelto tai raivio * moisio, muinaissuomalainen suurtila * moisio, kartano tai suurtila Virossa, Latviassa tai Varsinais-Suomessa; herraskartano tai hieno huvila Etelä-Karjalassa == Paikannimi == * Moisio, kylä Elimäellä * Moisio, kylä Hattulassa * Moisio, kylä Lappeenrannassa * Moisio, kylä Liedossa * Moisio, kaupunginosa Lohjalla * Moisio (Moisionkylä), kylä Punkalaitumella * Moisio, kaupunginosa Turussa * Moisio, kaupunginosa Salossa * Moisionkylä, kylä Laukaassa * Moisiovaara, kylä Hyrynsalmella * Moision kartano, Moision taide- ja pitokartano, kokouspaikka Elimäellä. * Moision koulu, täsmennyssivu samannimisistä kouluista * Moision sairaala, psykiatrinen sairaala Mikkelissä * Moision seisake, entinen rautatieliikennepaikka Lempäälässä ==Sukunimi== Moisio, sukunimi. Nykyisenä nimenä Moisio on 2 528 henkilöllä. Nimenä Moisio on yleinen satakuntalais-hämäläisen alueen lisäksi Keski-Suomessa. Tunnettuja nimenkantajia ovat: * Arttu Moisio (s. 1994), pesäpallon syöttötuomari * Elina Moisio (s. 1976), poliitikko * Harri Moisio (s. 1954), poliitikko * Harri Moisio (s. 1973), radiotoimittaja * Ilkka Moisio, näyttelijä * Jukka Moisio (s. 1961), yritysjohtaja * Kalevi Moisio (s. 1948), kaupunkineuvos * Kalle Moisio (s. 1994), jääkiekkoilija * Kauko Moisio (1928–2007), taidetakoja ja seppä * Krista Moisio (s. 1994), jalkapalloilija * Laura Moisio (s. 1987), laulaja ja lauluntekijä * Olli-Pekka Moisio (s. 1972), filosofi * Otto Henrik Moisio (1866–1923), opettaja ja toimittaja * Patrik Moisio (s. 1992), jääkiekkoilija * Sami Moisio (s. 1973), maantieteilijä * Tapani Moisio (s. 1934), tekniikantutkija, professori * Taru Kumara-Moisio (s. 1976), kirjailija ja teatteriohjaaja * Valtteri Moisio (s. 1984), painija == Lähteet == Luokka:Sukunimet
Moisio (Lohja)

Moisio on Lohjan 6. kaupunginosa, joka sijaitsee aivan keskustan vieressä. Moision pohjoisessa Anttilan kaupunginosasta erottaa Lohjan satamarata Kurjenkatuun saakka, idässä Gruotilasta Lohjanharju sekä lännessä Pappilasta Pappilan pellot. Etelässä Moisio ulottuu aina Nummentien päähän saakka. Moision pisin katu on Nummentieltä laskeva Moisionkatu. Asutus koostuu pääosin Moisionpellon 1950-luvun omakotitaloista, Nummentien 1980-luvun kerrostaloista ja myöhemmin rakennetusta rivitaloalueesta. Moisiolla on 2 päiväkotia ja entinen koulu, joka purettiin vuonna 2011. Moisiolla on hyvät liikuntamahdollisuudet. Moision pohjoispuolella on Moisionlahti, jonka uimarannan vieressä sijaitsee kaksi tenniskenttää, ulkokuntosali sekä kaupungin venelaituri. Moisionlahdelta on pääsy Lohjanjärvelle Pappilanselän ja Hiidensalmen kautta. Moisionpolku, pieni kävelytie, joka johtaa museolle, sopii hyvin lenkkeilyyn, polulle on jo vuosia tehty paikallisen rouvan toimesta kynttilävalaistus. Entisen Moision koulun pihalla voi harrastaa jalkapalloa, koripalloa ja talvisin jalkapallokentästä tehdään luistinrata. Myös lumilautailu on mahdollista, koska Moisiolla on mäki joka soveltuu kyseiseen lajiin. Hiihtohissiä mäessä tosin ei ole, mutta siihen rakennetaan vuosittain hyppyri talkoovoimin. Moisiolta näkyy hyvin Tytyrin kaivoksen torni, josta voi katsoa paikallisen ajan. ==Lähteet== Luokka:Lohjan kaupunginosat
Varpu

thumb|Mustikka ja monet muut kanervakasvit kuuluvat varpuihin. Varpu tarkoittaa puuvartista, tyvestä haarovaa, korkeintaan puoli metriä korkeaa kasvia. Tätä suurempi monihaarainen puuvartinen kasvi on pensas. Varvut eivät muodosta taksonomisesti yhtenäistä ryhmää, vaan luokittelu perustuu niiden kasvumuotoon. == Lähteet == * Luokka:Kasviekologia
Västerås

Västerås (suomeksi aikaisemmin myös Vesterås tai Vesteroos) on entinen Ruotsin kaupunki ja nykyinen Västeråsin kunnan keskustaajama. Västerås sijaitsee Keski-Ruotsissa Västmanlandin läänissä, ja se kuuluu Västmanlandin maakuntaan. Se sijaitsee Mälaren-järven pohjoisrannalla, noin 100 kilometriä Tukholmasta länteen. Västerås on myös Västmanlandin läänin pääkaupunki. Vuoden 2010 Västeråsin kaupunkitaajamassa oli 110 877 asukasta. Västerås on yksi Ruotsin vanhimmista kaupungeista. Viikingit asuttivat Västeråsia jo ennen vuotta 1000. 1000-luvulla Västerås oli Ruotsin toiseksi suurin kaupunki, ja 1100-luvun puolivälissä kaupungin linnasta tuli piispan asuinpaikka. Seuraavilla vuosisadoilla rakennettiin tuomiokirkko ja luostari. Ensimmäinen kaupungin vaakuna on 1200-luvun lopulta.Historia Om Västerås, kaupungin sivut Västeråsin linna oli kuninkaallisten asuinpaikkana Kustaa Vaasan ajoilta vuoteen 1638, ja siellä pidettiin Västeråsin valtiopäivät 1527, joissa kirkko määrättiin luopumaan ylimääräisestä omaisuudestaan kruunulle. Myös vuoden 1544 valtiopäivillä tehtiin merkittäviä valtiollisia uudistuksia. Johannes Rudbeckius rakensi Ruotsin ensimmäisen lukion, Rudbeckianska Gymnasietin, Västeråsiin vuonna 1623. Västerås on Lahden ystävyyskaupunki. ==Väestönkehitys== ==Kuvia== Kuva:Gustav Vasa triumphs 3.jpg|Kustaa Vaasa vierailee Västeråsissa vuonna 1527. Kuva:3000'_ovanför_Västerås.jpg|Ilmakuvaa kaupungista. Kuva:Västerås-Vasaparken.jpg|Västeråsin kaupungintalo ja lampi Vasaparkenissa. Kuva:Västerås-karta.png|Kartta Västeråsin keskusta-alueesta. Kuva:West Aros Cathedral - Västerås 2008.jpg|Västeråsin tuomiokirkko. Kuva:Västerås-slott-nordöst.jpg|Västeråsin linna. ==Media== Sanomalehti Vestmanlands Läns Tidning ilmestyy kuudesti viikossa. ==Urheilu== Västeråsista on kotoisin urheiluseura Västerås SK, jolla on toimintaa useassa eri urheilulajissa. Parhaiten se on tunnettu jääpallomenestyksestään, Västerås SK Bandyklubb on voittanut kautta aikojen eniten lajin Ruotsin mestaruuksia. Seuralla on myös jalkapallojaosto Västerås SK Fotboll ja salibandyjaosto Västerås SK Innebandy. Västerås SK:lla oli myös jääkiekkotoimintaa, nykyisin lajissa kaupunkia edustaa VIK Västerås HK. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Västeråsin kunnan kotisivut. * Luokka:Ruotsin kuntien keskustaajamat Luokka:Ruotsin kaupungit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit