EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Leijonaa metsästän

Leijonaa metsästän on rap-artisti Asan toinen albumi, joka julkaistiin Fried Music -merkillä vuonna 2005. == Taustaa == Jo keväällä 2004 albumilta julkaistiin Posse-lehden mukana tulleella CD:llä (ja radiokanaville) nimikkokappale Leijonaa metsästän. Albumi oli Suomen virallisella listalla viikot 15–20 yltäen parhaimmillaan sijalle 3lista-arkisto: Leijonaa metsästän (Albumit) (IFPI). Levyn kannessa on kahdella miekalla lävistetty leijona, joka symboloi Asan suhdetta isänmaallisuuteen. Kansivihkonen sisältää muitakin piirroksia kappaleeseen liittyen. Kuvat teki Mark Kuivanen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Muusikot == * Mikko Pettinen – trumpetti * Joakim Bachmann – rummut * Ville Kela – rummut * Anssi Kela – huuliharppu * Redrama – kitara * Kontackto – raapasut * Lightman – melodica == Arvostelut == * Desibeli.net: Desibeli.net * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * Soundi: Soundi * Stara.fi: Stara.fi == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Asan albumit
Interlaken

Interlaken (aikaisemmin Aarmühle) on vajaan 6 000 asukkaan kaupunki Sveitsissä, Bernin kantonissa. Alppilaaksossa maan keskiosassa sijaitseva kaupunki on tunnettu matkailukohde. Aarejoki virtaa kaupungin läpi. == Sijainti== Interlaken sijaitsee kahden järven välissä: itäpuolella on Brienzjärvi ja länsipuolella Thuninjärvi. Kunta on saanut nimensäkin sijainnistaan (lat. inter lacus = järvien välissä). Nykyinen nimi otettiin kuitenkin käyttöön vasta vuonna 1891, jolloin se korvasi vanhan nimen, Aarmühlen. Interlaken muodostaa yhteisen taajama-alueen naapurikuntiensa Unterseenin ja Matten bei Interlakenin kanssa. == Talous == Aikaisemmin Interlaken tunnettiin tekstiili- ja kellotuotannostaan, mutta nykyään matkailu on Interlakenin ja lähiseudun tärkein tulonlähde. Interlaken sijaitsee keskellä Bernin ylämaata, jonne matkailijoita vetää muun muassa läheisyydessä sijaitseva Jungfrau, yli 4 000 metrin korkuinen vuori. == Liikenne == Interlakenissa on kaksi rautatieasemaa; itäinen Interlaken Ost ja läntinen Interlaken West. Interlaken Ost on risteysasema, josta on rautatieyhteys kolmeen suuntaan: BLS:n rautatie länteen Spieziin, Zentralbahnin rata itään Meiringeniin ja Luzerniin sekä Berner Oberland-Bahnenin rautatie etelään Grindelwaldiin ja Lauterbrunneniin alkavat Interlaken Ost -asemalta. Kotimaisten yhteyksien lisäksi asemalta on suoria junayhteyksiä Saksaan (Hampuriin, Frankfurtiin ja Berliiniin). Thuninjärvellä ja Brienzjärvellä on reittilaivaliikennettä. Moottoritie A8 kulkee Interlakenin kautta. == Nähtävyyksiä== Interlakenissa sijaitsee Erich von Dänikenin ideoima ja osittain rahoittama Mystery Park -teemapuisto, joka rakentuu Dänikenin kuuluisaksi tekemän muinaisastronauttiteorian ympärille. Teemapuisto avattiin vuonna 2003 ja suljettiin vuonna 2006 ajauduttuaan talousvaikeuksiin riittämättömien kävijämäärien vuoksi. Tauon jälkeen uusi omistaja avasi teemapuiston kuitenkin kesäkaudeksi 2009. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * *
Jamelia

Jamelia (oik. Jamelia Davis, s. 1. lokakuuta 1981 Birmingham) on brittiläinen R&B-laulaja; ja lauluntekijä. Tunnetuksi hän tuli kappaleella "Superstar" vuonna 2003. ==Elämä ja ura== Jamaikalaisperheeseen syntynyt Jamelia sai levytyssopimuksen Parlophonelle jo 15-vuotiaana, kun hänen tekemänsä a cappella -laulut saivat levy-yhtiön johtajat vakuuttuneiksi hänen kyvyistään. Huhtikuussa 1999 ilmestyi Jamelian ensimmäinen single "So High". Toisella singlellään "I Do" hän nousi ensimmäistä kertaa Britannian Top 40 -singlelistalle. Hän oli 18-vuotias, kun vuonna 2000 ilmestyi hänen ensimmäinen albuminsa Drama, joka nousi parhaimmillaan Britannian Top 40 -albumilistalla sijalle 39. Albumin menestynein single oli "Money", joka nousi parhaimmillaan singlelistan viidenneksi. Albumilta julkaistiin singleinä myös kappaleet "Call Me" ja "Boy Next Door". Esikoisalbumin jälkeen Jamelia vetäytyi vähäksi aikaa syrjään musiikkialalta ja synnytti esikoistyttärensä vuonna 2001. Hän palasi musiikin pariin vuonna 2003, jolloin ilmestyi single "Bout". Saman vuoden syyskuussa ilmestyi hänen toinen albuminsa Thank You. Jo ennen sen ilmestymistä hän julkaisi singlenä versionsa tanskalaisen laulajan Christine Miltonin kappaleesta "Superstar". Tämä kappale menestyi myös Britannian ulkopuolella. Hänen toistaiseksi menestynein singlensä Britanniassa on seuraavaksi ilmestynyt "Thank You". Se nousi parhaimmillaan listan kakkoseksi. Albumi Thank You ilmestyi uudelleen laajennettuna kahdella uudella kappaleella. Molemmat, "See It in A Boy's Eyes" ja "DJ", ilmestyivät myös singleinä, ja ne nousivat Top 10 -singlelistalle. Jamelia osallistui syksyllä 2004 Band Aid 20 -hyväntekeväisyyssinglen tekemiseen. Samoihin aikoihin ilmestyi tunnuskappale "Stop" elokuvaan Bridget Jones: Elämä jatkuu. "Stop" oli versio Sam Brownin vanhasta kappaleesta. Jamelian toinen tytär syntyi lokakuussa 2005. Tyttären isä on jalkapalloilija Darren Byfield. Jamelian uusin albumi Walk with Me julkaistiin syyskuussa 2006. Albumin singleä Beware of the Dog on kritisoitu siitä, että se muistuttaa hämmästyttävän paljon Rihannan kappaletta S.O.S. Beware of the Dog on soundiltaan täsmälleen sama kuin Depeche Moden "Personal Jesus". ==Diskografia== ===Albumit=== * Drama (2000) * Thank You (2003) * Walk with Me (2006) ===Singlet=== * "So high" (1999) * "I Do" (1999) * "Money" (2000) * "Call Me" (2000) * "Boy Next Door" (2000) * "Bout" (2003) * "Superstar" (2003) * "Thank You" (2004) * "See It In A Boy's Eyes" (2004) * "DJ/Stop" (2004) * "Something About You" (2006) * "Beware of the Dog" (2006) * "No More" (2007) ==Aiheesta muualla== * Jamelian virallinen kotisivu * Luokka:Brittiläiset laulajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stureplan

Stureplan on Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa, Norrmalmin ja Östermalmin kaupunginosa-alueiden välissä sijaitseva aukio. Se tunnetaan useista ylellisistä ja kalliista ravintoloistaan sekä yökerhoistaan. Stureplanin tunnusmerkkinä sekä tapaamispaikkana toimii Svampen, sientä muistuttava betoninen pylväs, joka sijaitsee aukion keskellä. == Aiheesta muualla == * http://www.stureplan.se/ Luokka:Tukholman aukiot
Sergelin tori

Sergelin tori () on aukio Ruotsin pääkaupungin Tukholman keskustassa. Aukio syntyi 1960-luvulla, kun laaja alue sen ympäristössä, Tukholman Norrmalmin keskeisin osa, rakennettiin kokonaan uudelleen. Se nimettiin 1700-luvulla vaikuttaneen ruotsalaisen kuvanveistäjä Johan Tobias Sergelin mukaan, jonka työpaja oli sijainnut alueella ja jonka mukaan jo aikaisemmin oli nimitetty alueella sijainnut pieni Sergelsgatan -niminen katu (nykyisin kävelykatu). Aukion keskellä kohoaa sinne vuonna 1974 pystytetty 37 metriä korkea lasinen pylväs, Kristall-vertikal accent, jonka on suunnitellut Edvin Öhrström. Aukion maamerkkinä toimivaa pylvästä ympäröi suihkulähdeallas sekä ellipsin muotoinen liikenneympyrä. Sergelin torin varrella sijaitsee muun muassa Tukholman Kulttuuritalo (). Sergelin torilla sijaitsee myös T-Centralenin metroasema sekä Åhléns City -tavaratalo. Luokka:Norrmalm Luokka:Tukholman aukiot
Irinark Solovetskilainen

Pyhittäjä Irinark Solovetskilainen oli Vienanmerellä sijaitsevan Solovetskin luostarin munkki ja myöhemmin sen igumeeni 1600-luvulla. Hänet lasketaan Suomessa kuuluvaksi niin sanottuihin Karjalan valistajiin. Pyhittäjä Irinarkin aikana Solovetskin luostaria vahvistettiin linnoituksena ja luostari kehittyi tuohon aikaan koko Pohjois-Venäjän kirkolliseksi ja puolustukselliseksi keskukseksi. == Aiheesta muualla == * Pyhä Irinark Solovetskilainen / Ortodoksi.net Luokka:Karjalan valistajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
FlyNordic

FlyNordic AB oli ruotsalainen halpalentoyhtiö, jonka kotikenttänä toimi Arlandan lentoasema. Se lensi säännöllistä liikennettä Skandinaviassa ja Euroopassa. == Historia == Yhtiö perustettiin 1. marraskuuta 2000 ja se aloitti lennot kuukautta myöhemmin, 1. joulukuuta 2000. Marraskuussa 2003 Finnair osti 85 % FlyNordicin (aikaisemmin Nordic Airlink) osakkeista. Toukokuussa 2004 Finnair osti loputkin osakkeet, jolloin yhtiöstä tuli kokonaan Finnairin omistama. Lokakuussa 2004 yhtiön nimi vaihdettiin Nordic Airlinkistä FlyNordiciksi. Huhtikuussa 2007 ilmoitettiin, että Finnair myy FlyNordicin norjalaiselle Norwegian Air Shuttlelle saaden vastineeksi sen osakkeita.http://www.turunsanomat.fi/talous/?ts=1,3:1004:0:0,4:4:0:1:2007-04-25,104:4:454516,1:0:0:0:0:0 : Huhtikuusta 2008 lähtien FlyNordicin lennot operoitiin emoyhtiö Norwegian Air Shuttlen nimen alla.http://www.lennalomalle.com/content/view/511/43/lang,en/ Myöhemmin vuonna 2008 lentoyhtiön toiminta sulautettiin Norwegianiin ja FlyNordic lakkautettiin. == Reittikohteet == Heinäkuussa 2006 FlyNordic lensi säännöllisesti seuraaviin kohteisiin: === Ruotsi === :* Göteborg :* Kiiruna :* Luulaja :* Tukholma :* Uumaja :* Östersund === Espanja === :* Barcelona === Norja === :* Bergen :* Oslo === Ranska === :* Bordeaux === Saksa === :* Berliini :* München === Irlanti === :* Dublin === Tanska === :* Kööpenhamina === Viro === :* Tallinna == Laivasto == Laivasto (elokuussa 2006) Lentokone Istuimia Määrä Boeing MD-82 172 5 Boeing MD-83 172 3 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *FlyNordic Luokka:Finnair Luokka:Halpalentoyhtiöt Luokka:Entiset ruotsalaiset lentoyhtiöt
Suomenlinnan Liikenne

Suomenlinnan Liikenne Oy – Sveaborgs Trafik Ab (lyhenne SLL) on vuonna 1950 perustettu yritys, joka hoitaa Suomenlinnan ja Manner-Helsingin välistä lauttaliikennettä. Yhtiö on Helsingin kaupungin omistaman Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy:n tytäryhtiö. Valtio osallistuu huoltoliikenteen kustannusten kattamiseen. Valtionhallinnossa se kuuluu opetusministeriön vastuualueeseen. ==Historia== Yhtiötä perustettaessa sen osakkaiksi tulivat * Helsingin kaupunki; 299 osaketta * puolustusministeriö; 200 osaketta * Valtion Metallitehtaat; 100 osaketta * Suomen Matkailijayhdistys; 1 osake Yhtiön omistussuhteita järjesteltiin 1970-luvulla niin, että valtio ja kaupunki omistivat sen puoliksi. Valtion osakkeet siirtyivät opetusministeriön hallintaan ja Suomen Matkailijayhdistyksen osake kaupungin omistamalle Suomen Turistiautolle. Valtio myi omistusosuutensa yhtiössä Helsingin kaupungille vuonna 2010, ja vuoden 2011 alusta yhtiön on omistanut kokonaan Helsingin kaupunki. Yhtiön osakkeet olivat Helsingin kaupungin liikennelaitoksen taseessa, ennen kuin Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy perustettiin ja Suomenlinnan Liikenteestä tuli sen tytäryhtiö. Yrityksen ensimmäinen alus M/S Suomenlinna-Sveaborg aloitti liikennöinnin 1. toukokuuta 1952. Kauppatorin lauttalaituri ja arkkitehti Aarne Hytösen suunnittelema matkustajapaviljonki valmistuivat 1953. Vuonna 1978 aloitti yhtiön huolto- ja matkustajalautta M/S Ehrensvärd liikennöinnin Katajanokan kärjestä Suomenlinnaan. Korkeasaaren lautta ja liikennöinnin hoitaminen eläintarhaan siirtyi Suomenlinnan Liikenteelle vuonna 1981. Se pysyi yrityksen hoidossa vuoteen 1988 saakka, jolloin kaupunki antoi sen yksityisten yritysten hoitoon. Korkeasaaren lautta myytiin Sun Linesille, joka hoiti apualuksena Suomenlinnan liikennettä vuoteen 1993 asti. Vuonna 1992 Sun Linesin ostama M/S Tor alkoi osallistua Suomenlinnan liikenteen hoitamiseen. Helmikuussa 1986 yhtiö aloitti vuokraamillaan pikkubusseilla liikennöinnin jäätietä pitkin Olympialaiturista Suomenlinnaan. Liikennettä jatkettiin vielä seuraavana talvena, mutta sitten Särkänsalmi päätettiin pitää talvisin laivaliikenteen käytössä, mikä esti jäätien teon. Vuodesta 1973 lähtien Suomenlinnan liikenteeseen ovat osallistuneet myös yksityiset vesibussiyrittäjät ajaen lisävuoroja ja iltavuoroja. Matkustajista vesibussit ovat kilpailleet yhtiön kanssa 1960-luvun lopulta saakka. Uusi lautta M/S Suomenlinna II aloitti liikennöinnin kesäkuussa 2004. Samana vuonna M/S Suomenlinna-Sveaborg myytiin Sun Ferry -yhtiölle, ja alus sai uudeksi nimekseen Suomenlinnan lempinimen mukaan M/S Suokki. ==Katso myös== * Sivulla Suomenlinnan lautta on lisää liikennöinnin historiaa. ==Lähteet== * Timo Herranen (2000): Suomenlinnan lauttaliikenteen historia. ISBN 952-91-2257-8. === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Yrityksen kotisivu Luokka:Suomalaiset laivayhtiöt Luokka:Helsingin liikenne
Vesuri

Vesurit (myös kassara) ovat hieman eri tarkoituksiin tehtyjä pienpuiden käsittelytyökaluja, joita on käytetty pääasiassa Euroopassa, mutta myös eurooppalaisten uudisasukkaiden viemänä Amerikassa ja osissa Aasiaa. Puiden karsimiseen ja vesakon raivaukseen käytettävän vesurin karkaistusta teräksestä tehty terä on pitkä, litteä ja toiselta sivulta teroitettu. Tavallisesti pyöreä varsi on suoraan terän jatkeena. Terän kärki taipuu teroitetun sivun puolelle ja toimii vesuria käytettäessä terän suojana iskun osuessa maahan. Vesureita on monen kokoisia yhdelle ja kahdelle kädelle. Vesuri on yhdessä kirveen kanssa työkaluna myös perinteisessä lehdestyksessä. ==Kassara== Kassara tai käsikassara on tehty samantapaiseksi kuin pieni vesuri, mutta sen terän kärki kääntyy ylöspäin, jotta sen varsinaisessa käyttötarkoituksessa, havujen hakkaamisessa, voidaan terä lyödä hakkuupölkkyyn terän kärjen estämättä. Ylös kääntyvää koukkumaista kärkeä voidaan käyttää havujen siirtelyyn. Näiden työkalujen rakenteissa ja nimitysten käytössä on paikallisia eroavuuksia. Luokka:Metsätyökalut
Heard ja McDonaldinsaaret

thumb|200px|Heard ja McDonaldinsaarten sijainti Heard ja McDonaldinsaaret on Australian territorio Eteläisellä jäämerellä sijainnissa 53°00′S 73°00′E noin 4 100 kilometriä lounaaseen Australian länsirannikon Perthistä http://whc.unesco.org/en/list/577. Asumattomat ja karut saaret ovat kuuluneet Australialle vuodesta 1947. Alue käsittää Heardinsaaren ja McDonaldinsaaret, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 372 km². Saarien merenpinnan vuoden keskilämpötila on 0 °C ja 3 °C välillä. ==Historia== Brittiläinen hylkeenpyytäjä Peter Kemp oli luultavasti ensimmäinen henkilö, joka näki Heardinsaaren. Hänen epäillään nähneen matkallaan priki Magnetilla Kerguelenistä Etelämantereelle saaren vuonna 1833 ja merkinneen tämän merikarttaan. Yhdysvaltalainen hylkeenpyytäjä kapteeni John Heard Orient- aluksella näki saaren matkalla Bostonista Melbourneen 25. marraskuuta 1853. Hän ilmoitti löydöstään kuukautta myöhemmin ja saari nimettiin hänen mukaansa. Sattumalta Samarang-aluksen kapteeni William McDonald löysi hieman myöhemmin (4. tammikuuta 1854) McDonaldinsaaret. Vasta maaliskuussa 1855 Corinthian- aluksen hylkeenpyytäjät kapteeni Erasmus Darwin Rogers johdolla astuivat maihin ensimmäisinä ihmisinä paikassa nimeltä Oil Barrel Point. Vuosien 1855 ja 1880 välillä saarella asui joitakin amerikkalaisia hylkeenpyytäjiä heikoissa olosuhteissa. Parhaimmillaan yhteisön koko oli 200 asukasta. Vuoteen 1880 mennessä suurin osa saaren hyljekannasta oli metsästetty ja pyytäjät jättivät saaren. Yhteensä yli 100 000 barrelia merinorsuöljyä tuotettiin saarella 25 vuoden aikana. Saaret ovat kuuluneet Australialle vuodesta 1947 ja ne valittiin UNESCOn maailmanperintökohteeksi vuonna 1997. ==Maantiede== Heardinsaari (368 km², koordinaatit ) on karu ja vuorinen. Se on osittain jäätiköiden peitossa ja sitä hallitsee 2 745 metriä korkea tulivuori Mawson Peak, joka on osa Big Benin massiivia. Mawson Peak on Australian korkein vuori ja samalla toinen Australian tulivuorista (toinen sijaitsee viereisellä McDonaldinsaarella). McDonaldinsaaret (koordinaatit ) sijaitsevat 44 kilometriä Heardinsaaresta länteen. Saariryhmään kuuluu McDonaldinsaari, Flat Island ja Meyer Rock. Saaret ovat pieniä ja kivisiä ja maaperä muodostunut tuffista ja laavakivestä. Saarella kasvaa kergueleninkaalia ja mätäsheiniä.Etelämantereen eläimiä, 1981, sivut 60-67 McDonaldinsaarella sijaitsee tulivuori, joka purkautui viimeksi vuonna 2005. Tämän tapahtuman seurauksena saaren pinta-ala lähes tuplaantui.http://web.archive.org/web/20050812002303/http://www.abc.net.au/news/newsitems/200508/s1434466.htm Lisäksi territorioon kuuluu pieniä luotoja ja kareja Heardinsaaren pohjoispuolella, jotka muodostavat yhteensä 1,1 km² pinta-alan. ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Saarten viralliset sivut *CIA:n World Factbookin tietosivu *Heard ja McDonaldinsaaret UNESCOn sivuilla Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Australiassa Luokka:Australian saaret Luokka:Australian osavaltiot ja territoriot
Ülemistejärvi

Ülemistejärvi Kotimaisten kielten keskus: Viron paikannimet: suomeen mukautettu vai vironkielinen nimiasu?(ohje), viitattu 28.4.2017 () on Viron pääkaupungin Tallinnan ja Tallinnan Lennart Meri -lentoaseman lähellä sijaitseva järvi, jonka pinta-ala on 9,6 neliökilometriä ja syvyys enimmillään kuusi metriä. Tallinnan kaupunki on saanut järvestä juomavetensä aina 1300-luvulta. Nykyisin kaupunki käyttää järven vettä vuorokaudessa noin 200 000 kuutiometriä, ja runsaan käytön vuoksi järveen ohjataan lisävettä muista joista. Vaskjala–Ülemiste kanalin kautta tuodaan vettä Pirita- ja Jägala jõesta. Myös Väänan ja Pärnunjoesta täydennetään vettä. Järvi on ympäröity aidalla, eikä yleisöllä ole sinne pääsyä. ==Taru järvestä== Tarun mukaan Ülemisten ukko kysyi tallinnalaisilta joka vuosi, joko kaupunki on valmis. Tähän piti aina vastata "Ei", sillä muutoin ukko olisi päästänyt Ülemistejärven vedet valloilleen ja hukuttanut järven alapuolella olevan Tallinnan kaupungin.Tallinnan Ülemistejärven legenda ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Harjumaan järvet Luokka:Harjun alavesistöalue Luokka:Viron Suomenlahden rannikon valuma-alue Luokka:Tallinna
Meisto

thumb|Prässi Magdeburgissa, Saksassa Meisto eli meistaus on metallituotteiden käsittelyssä käytettävä menetelmä, jolla meistiä käyttämällä viimeistellään käsiteltävänä oleva pintamateriaali leikkaamalla tai puristamalla se haluttuun muotoon. Menetelmästä käytetään toisinaan myös nimitystä stanssaus, jolla kuitenkin yleisemmin tarkoitetaan kirjapainotaidossa käytettävää vastaavaa menetelmää. Luokka:Muokkaustekniikka (Metallit)
Olga Jegorova

Olga Nikolajevna Jegorova (, s. 28. maaliskuuta 1972 Novotšeboksarsk) on venäläinen kestävyys- ja keskimatkojen juoksija. Sekä vuoden 1989 että vuoden 1991 juniorien EM-kisoissa Jegorova saavutti 1 500 metrillä pronssia. Aikuisten sarjoissa hän keskittyi kuitenkin aluksi pitemmille matkoille. Hänen ensimmäinen arvokisamitalinsa oli 3 000 metrin kultamitali 1997 Pariisin MM- hallikisoista. Myös 1998 Euroopan cupissa hän voitti 3 000 metrin kilpailun ja oli samalla matkalla maailmancupissa viides. 1999 Maebashin MM-hallikisoissa hän oli 3 000 metrillä kuudes ja samalla matkalla saman vuoden Euroopan cupissa kolmas. 1999 Sevillen ulkoratojen MM-kisoissa hän osallistui 5 000 metrille, mutta jäi omassa alkuerässään 15:ksi. Vuotta myöhemmin Sydneyn olympialaisissa hän selviytyi matkalla loppukilpailuun, missä sijoittui kahdeksanneksi. Vuoden 2001 MM-hallikisoissa Lissabonissa Jegorova voitti 3 000 metrin kilpailun ajalla 8.37,48. Samana vuonna Edmontonin ulkoratojen MM- kisoissa hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 15.03,39. Samana vuonna hän myös voitti Kultaisen liigan kultapotin hänen voitettua lajinsa jokaisessa liigan osakilpailussa. 31. elokuuta Berliinissä hän juoksi 5 000 metrillä uuden Euroopan ennätyksen 14.29,32. Aikaisemmin samana vuonna hänen ilmoitettiin antaneen EPOa sisältäneen doping-näytteen, mutta hänen kilpailukieltonsa peruutettiin, sillä IAAF:n sääntöjen mukaan testi olisi pitänyt tehdä sekä verestä että virtsasta, kun Jegorova oli antanut ainoastaan positiivisen virtsanäytteen. Kilpailukiellon peruuntuminen aiheutti mielipahaa monissa hänen kilpakumppaneissaan.Etelä-Saimaa, 7. elokuuta 2001 Vuoden 2002 maailmancupissa Jegorova voitti 5 000 metrin kilpailun. 2003 Firenzessä Euroopan cupissa hän voitti 3 000 metriä. Saman vuoden MM-kisoissa Saint- Denis'ssä hän oli omassa 5 000 metrin alkuerässään kymmenes. Tämän jälkeen hän alkoi keskittyä lyhyemmille matkoille. 2004 Ateenan olympialaisissa hän juoksi 1 500 metriä ja sijoittui kahdeksanneksi. Samana vuonna IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kuudes. Vuotta myöhemmin Helsingin MM-kisoissa hän sijoittui hopealle ja oli IAAF:n yleisurheilufinaalissa yhdeksäs. Vuonna 2008 Jegorova jäi kiinni dopingnäytteensä manipuloinnista. Hänet tuomittiin kahden vuoden kilpailukieltoon yhdessä kuuden muun venäläisen naisyleisurheilijan kanssa. Vuonna 2009 Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS muutti Jegorovan kilpailukiellon 2 vuoden ja 9 kuukauden pituiseksi ajalle 31.7.2008–30.4.2011. Samalla hänen kaikki tuloksensa 7.4.2007 lähtien hylättiin. ==Henkilökohtaiset ennätykset== *1 500 metriä: 3.59,47, Kazan, 25. kesäkuuta 2005 *3 000 metriä: 8.23,26, Zürich, 17. elokuuta 2001 *5 000 metriä: 14.29,32, Berliini, 31. elokuuta 2001 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Venäläiset kestävyysjuoksijat Luokka:Venäläiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hippos

Hippos ( 'hevonen') tarkoittaa seuraavia asioita: * Suomen Hippos ry, hevosurheilun ja -kasvatuksen keskusjärjestö * Tampereen Hippos (Hipposrata), Tampereella Kalevan kaupunginosassa vuosina 1910–1976 toiminut ravirata * Hippos, Suomen Ratsastajainliiton jäsen- ja tiedotuslehti * Hippos, asuin- ja urheilualue Jyväskylässä * Hippos (Sussita), hellenistisen kauden kaupunki Palestiinassa, Dekapoliksen kaupunkiliiton jäsen. ==Katso myös== * Hippostalo, entinen valtion virastotalo Tampereella
Liisa Kulhia

Aune-Liisa Kulhia (o.s. Hällfors, 1. lokakuuta 1925 Helsinki – 13. syyskuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen kansanedustaja, kunnallispoliitikko ja kansalaisaktivisti. ==Eduskunta== Liisa Kulhia istui eduskunnassa vuosina 1983–1987. Hänet valittiin Suomen keskustan listoilta, mutta hän erosi keskustan eduskuntaryhmästä 1985 ja perusti oman yhden hengen eduskuntaryhmänsä. Hän toimi jäsenenä lakivaliokunnassa, suuressa valiokunnassa ja talousvaliokunnassa. Vuoden 1987 vaaleissa Kulhia putosi eduskunnasta. Kun eduskunta käsitteli joulukuussa 1985 Suomen liittymistä Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) täysjäseneksi, Kulhia äänesti yhdessä SKDL:n eduskuntaryhmän sekä vihreiden kansanedustajien Ville Komsin ja Kalle Könkkölän kanssa täysjäsenyyttä vastaan.Unto Hämäläinen ja Terho Ovaska: Lännettymisen lyhyt historia, s. 16. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1998. ISBN 951-0-23024-3. ==Metrojupakka== Liisa Kulhia tuli kuuluisaksi 1970-luvulla armottomana ”rötösherrojen” vihollisena. Hän taisteli muun muassa Helsingin metron rakentamista vastaan ja toi julkisuuteen metroon liittyneet taloussotkut. Tilintarkastajan ominaisuudessa Kulhia katsoi vuonna 1982, että metron laitteiden tilauslaskelmista paljastuneet miljoonien markkojen virheet tehtiin tahallaan, yhden laitetoimittajan suosimiseksi. ==Helsingin kunnallispoliitikkona== Hän pyrki lisäämään yksityisen henkilön vaikutusmahdollisuuksia kunnallisessa byrokratiassa ja päätöksenteossa. Hänet nimettiin Helsingin kaupungin tilintarkastajaksi 1981. Vuosina 1975–1979 hänellä oli oma tilitoimisto. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen Kulhia oli vuodesta 1985 kuolemaansa saakka. Hänellä oli oma ”Helsinki 2000” -valtuustoryhmä, johon kuului parhaimmillaan neljä valtuutettua. Vuoden 1992 kunnallisvaaleissa Kulhia oli valtakunnan äänikuningatar noin 11 000 äänellä. ==Huomionosoitukset== Toiminnastaan Liisa Kulhia sai Naistoimittajien yhdistyksen Vuoden kellokas -palkinnon 1978 ja Aleksis Kiven Seuran myöntämän Eskon puumerkin 1979. Hän julkaisi vuonna 1984 muistelmateoksen Itse teossa. Liisa Kulhia kuoli vaikeaan sairauteen 67 vuoden iässä. ==Lähteet== == Kirjallisuutta == * Kulhia, Liisa: Itse teossa. Tampere: Lehtimiehet Oy, 1984. ISBN 951-95532-5-8. Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Helsingin vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Paljastuksentekijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Sammalkukkametsän sota

Sammalkukkametsän sota (alkuteos Mossflower) on brittiläisen fantasiakirjailija Brian Jacquesin Redwallin taru -kirjasarjan toinen osa. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1999. == Juoni == Ennen Redwallin luostarin rakentamista sammalkukkametsässä oli Kotirin linnoitus. Linnoitusta ja koko metsää hallitsi Villikissa Verdauga Vihersilmä. Vihersilmän sotilaat keräsivät metsän asukkailta ruokaa verona. Soturi Martin puolusti siiliperhettä ja joutui vangiksi Kotiriin. Vihersilmän tytär Tsarmina ja kettu Fortunata myrkyttivät valtiaan ja syyttivät teosta Tsarminan veljeä Gingivereä. Hiirivaras Gonff jäi vangiksi oltuaan varastamassa ruokaa Kotirista ja hänet heitettiin samaan tyrmään Martinin kanssa. He onnistuivat karkaamaan Savanen (Sammalkukkametsän VastarintaNeuvosto) avustuksella. Savanen salaisena päämajana toimi Puuhun rakennettu Mäyrämaja, joka on Mäyrämajan Bellan asunto. Gonff, Martin ja nuori Dinny-myyrä lähtivät kohti Salamandastronia tarkoituksenaan löytää Mäyrävaltias Boar Taistelija(joka oli Bellan isä) auttamaan Sammalkukkametsän vapauttamisessa Tsarminan orjuuden alta. Samaan aikaan sillinuorukaiset Veerti ja Kalle jäivät vangeiksi Kotiriin. Savane yhdessä ketuksi naamioituneen saukko Naamion kanssa vapauttivat heidät ja villikissa Gingiveren. Vapauttaessaan vankeja, Naamio kuitenkin kuolee Tsarminan ampumaan nuoleen, joka oli tarkoitettu Gingiverelle. Myöhemmin Mäyrämajassa pidetään juhlat vankien vapautumisen ja Naamion kunniaksi. Seuraavana päivänä Gingivere lähti vaeltamaan kohti itää. Martin ystävineen tapasivat Log-a-login, joka oli ainoana heimostaan pelastunut merirosvojen hyökkäyksestä. He saapuivat Salamandastroniin, jossa Soturi Martinin miekka, jonka Tsarmina oli katkaissut, taottiin uudestaan. Merirosvo Veitsihampaan johtama tuholaisjoukkio hyökkäsi Salamandastroniin. Boar tappoi Veitsihampaan, mutta kuoli itse. Gonff, Dinny, Martin, Log-a-log ja kuusi jänistä karkasivat Veitsihampaan laivalla Verivanalla, vapauttivat orjat joiden joukossa oli Martinin ystävä Timballisto ja Log-a-login päästäisheimo. Verivana nimettiin uudelleen Puupatiksi. Saavuttuaan Sammalkukkametsän seudulle saukot upottivat Puupaatin ja patosivat sillä Sammalkukkajoen. Vesi tulvi myyrien kaivamia tulvatunneleita pitkin suoraan Kotirin kellariin ja Kotir jäi tulvan alle. Kotirin sotilaat vangittiin ja heidät päästettiin lähtemään. Martin ja Tsarmina kävivät kaksintaistelun ja Tsarmina hukkui. Martin selvisi vammoistaan huolimatta hengissä. Lähistölle rakennettiin Abbedissa Germainen johdolla punaisesta hiekka kivestä Redwallin luostari. Gonff nai hiirineito Columbinen ja he muuttivat asumaan lähistölle Pyhän Ninianin kirkkoon. == Sisältö == *Ensimmäinen kirja: Kotir *Toinen kirja: Salamandastron *Kolmas kirja: Vedestä ja sotureista Luokka:Redwallin taru Luokka:Vuoden 1988 kirjat
Libuše

Libuše ( tai Libuscha) oli Přemyslidien hallitsijasuvun perustaja ja tšekkiläisten myyttinen esiäiti. Legendan mukaan Libuše perusti Prahan 700-luvulla. Libušen sanotaan olleen tšekkien myyttisen Krok-hallitsijan nuorin tytär. Tarinan mukaan Krok rakensi linnan Vltava-joen varrelle Vyšehradiin. Isä valitsi kolmesta tyttärestä seuraajakseen Libušen, joka osoittautui viisaaksi hallitsijaksi. Heimon miehet häpesivät kuitenkin naisvallan alla oloa, mistä suuttuneena Libuše lupasi osoittaa kansalle uuden miespuolisen hallitsijan, josta tulisi hänen aviomiehensä. Valinta osui Přemysliin, joka aurasi peltoja Stadicen kylästä. Přemyslistä ja Libušesta polveutui Přemyslidien hallitsijasuku.Demetz, s. 17-29 Bedřich Smetana on säveltänyt Libušen tarinasta oopperan Libuše. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Tšekin historia Luokka:Prahan historia Luokka:Slaavilainen mytologia
Skellefteån lentoasema

Skellefteån lentoasema sijaitsee noin 15 kilometrin päässä Skellefteån keskustasta Ruotsissa. Skellefteån lentoasema on matkustajamääriltään Pohjois- Ruotsin viidenneksi suurin ja Ruotsin 14. suurin lentoasema. Vuonna 2014 lentoaseman kautta kulki 319 806 matkustajaa. Lentoasemalla on yksi 2 100 metriä pitkä kiitotie. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== * Flybe Nordic (Helsinki, Kokkola-Pietarsaari) * Ryanair (Girona-Costa Brava) * Scandinavian Airlines System (Tukholma-Arlanda) Lisäksi lennetään charter-lentoja mm. Välimeren maihin ja Kanariansaarille. == Lähteet == Luokka:Ruotsin lentoasemat Luokka:Skellefteån liikenne
Dietrich Fischer-Dieskau

Dietrich Fischer-Dieskau (28. toukokuuta 1925 Berliini – 18. toukokuuta 2012Sänger Dietrich Fischer-Dieskau gestorben. Der Tagesspiegel 18.5.2012. Berg, Starnberg) oli yksi 1900-luvun arvostetuimmista laulajista. Hänen äänialansa oli baritoni. Lied-laulajana Dietrich Fischer-Dieskau kunnostautui erityisesti Franz Schubertin yksinlaulujen esittäjänä. Varsinkin Winterreise- ja Die schöne Müllerin -laulusarjojen levytykset pianisteinaan Jörg Demus ja Gerald Moore ovat saaneet paikan klassisen musiikin historiassa. Dietrich Fischer-Dieskau onkin ollut yksi ahkerimmista taidemusiikin esittäjistä runsaalla 400 levytyksellään, ja hänen repertoaariaan on sanottu laajemmaksi kuin kellään muulla laulajalla. Dietrich Fischer-Dieskau vieraili useita kertoja myös Suomessa. Useimmat levytyksensä hän teki Deutsche Grammophon -levymerkille. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat niin Jeesuksen rooli Johann Sebastian Bachin Matteus-passiossa, Wolfgang Amadeus Mozartin, Giuseppe Verdin ja Richard Wagnerin oopperoiden keskeiset osat kuin Franz Schubertin ja Robert Schumannin yksinlaulut.Keijo Virtamo (toim.): Otavan musiikkitieto (2. painos), s. 104. Helsinki: Otava, 1997. ==Elämä ja ura== Fischer-Dieskau syntyi Berliinissä rehtorin ja opettajan perheeseen. Hän alkoi ottaa laulutunteja 16-vuotiaana. Vuonna 1943 Fischer-Dieskau joutui sotaan. Hän jäi vangiksi 1945 ja oli kaksi vuotta amerikkalaisten sotavankina. Ammattilaisura musiikin parissa alkoi vuonna 1947, jolloin hän palasi Saksaan. Seuraavina vuosikymmeninä Fischer-Dieskau esiintyi lukuisissa eri maissa ja teki monia oopperarooleja. Vuonna 1951 hän levytti ensimmäiset liedinsä. Vanhojen oopperoiden ja liedien lisäksi Fischer-Dieskau esitti 1900-luvun musiikkia. Hän vetäytyi konserttilaulajan urasta vuonna 1992, jonka jälkeen hän toimi kapellimestarina, opetti laulamista, kirjoitti kirjoja ja maalasi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Dietrich Fischer-Dieskaun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Saksalaiset baritonit Luokka:Saksalaiset tietokirjailijat Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Otto Klemperer

Otto Klemperer (14. toukokuuta 1885 – 6. heinäkuuta 1973) oli saksalaissyntyinen säveltäjä ja kapellimestari. Hän otti Yhdysvaltain kansalaisuuden 1937 ja Israelin kansalaisuuden 1970. Klempereriä pidetään laajalti yhtenä 1900-luvun suurimmista kapellimestareista. Klempererin maine perustuu enimmäkseen hänen tulkintoihinsa saksalaisesta musiikista. Hän suosi teoksien esittämisessä yleensä hitaita tempoja (usein mainittu esimerkki on Beethovenin pastoraalisinfonian erittäin hitaasti esitetty tanssiosuus). Toisaalta hänen kuuluisa Mahlerin toisen sinfonian levytyksensä mahtuu teoksen muista tunnetuista levytyksistä poiketen yhdelle CD-levylle. (Klemperer oli apulaisena johtamassa torvisektiota, kun teosta esitettiin Mahlerin itsensä ollessa paikalla.) Muita tunnettuja levytyksiä ovat esimerkiksi Bachin H-mollimessu, Beethovenin sinfoniat, Brahmsin sielunmessu sekä Mahlerin Das Lied von der Erde. Säveltäjänä Klemperer ei saavuttanut erityisen suurta arvostusta. Klemperer oli taustaltaan juutalainen. Hänen serkkunsa oli kirjallisuudentutkija ja professori Victor Klemperer. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset kapellimestarit Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Israelilaiset kapellimestarit Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Israelilaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Raoul Bova

Raoul Bova (s. 14. elokuuta 1971 Rooma, Italia) on italialainen näyttelijä. Bova suoritti asepalveluksensa "Bersaglierielissa" ja opiskeli ISEF:ssä, mutta jätti koulun kesken päätettyään pyrkiä näyttelijän uralle. Hän aloitti uransa tv-elokuvasta Una storia italiana ja sen jälkeen hän teki ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvassa Piccolo grande amor. Hänestä tulikin nopeasti suosittu tähti Italiassa, mutta hän kyllästyi nopeasti seksisymbolin osaan ja alkoi tehdä syvällisempiä rooleja. Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa terroristia ja pyhimystä. Lopulta hän sai Lorenzon roolin italianturkkilaisen Ferzan Özpetekin ohjaamassa elokuvassa Katseet ikkunassa. Elokuva nosti hänet seksisymbolin roolista arvostetuksi näyttelijäksi. Sittemmin hän on näytellyt paljon myös englanninkielisissä elokuvissa, muun muassa Toscanan auringon alla, jonka pääosassa oli Diane Lane. Hän on tehnyt näyttelemisen lisäksi myös alastonkalenterin vuonna 2000. Yksityiselämässään Bova on naimisissa ja kolmen lapsen isä. NNDB: Raoul Bova == Elokuvat == * Mutande pazze (1992) * Cominciò tutto per caso (1993) * Piccolo grande amore (1993) * Palermo Milano solo andata (1995) * Ninfa Plebea (1996) * Il Sindaco (1996) * La Frontiera (1996) * La Lupa (1996) * Coppia omicida (1998) * Rewind (1998) * Terra bruciata (1999) * I Cavalieri che fecero l'impresa (2001) * Angelon kosto (2002) * Katseet ikkunassa (2003) * Toscanan auringon alla (2003) * Alien vs. Predator (2004) * Stasera lo faccio (2005) * La Fiamma sul ghiaccio (2006) * Io, l'altro (2007) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tommy Anderson

Thomas Linton ”Tom, Cowboy” Anderson (9. heinäkuuta 1911 Edinburgh, Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 15. syyskuuta 1971 Sylvan Lake, Alberta, Kanada) oli brittiläis-kanadalainen jääkiekkoilija. https://www.hockey- reference.com/players/a/anderto01.html Puolustajana pelannut Anderson pelasi NHL:ssä kahdeksan kauden ajan (1934–1942) edustaen Detroit Red Wingsiä ja New York Americansia. Vuonna 1942 hän voitti liigan arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Memorial Trophyn pelatessaan Brooklyn Americansissa (New York Americansin nimi vaihdettiin Brooklyn Americansiksi ennen kautta). Anderson oli viimeinen Hart Trophyn voittanut pelaaja Original Six joukkueiden ulkopuolelta aina vuoteen 1973 asti, jolloin Philadelphia Flyersin Bobby Clarke voitti palkinnon. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hart Memorial Trophy -voittajat Luokka:Vuonna 1911 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Red Beattie

Jack "Red" Beattie (2. lokakuuta 1906 Ibstock, Englanti, Iso-Britannia - 7. tammikuuta 1981 ) oli brittiläinen jääkiekkoilija, joka pelasi vasempana laitahyökkääjänä. Beattie pelasi NHL:ssä yhdeksän kauden ajan edustaen Boston Bruinsia, Detroit Red Wingsiä ja New York Americansia. Luokka:Brittiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Aílton (jalkapalloilija, 1973)

Aílton (oik. Aílton Gonçalves da Silva, s. 19. heinäkuuta 1973 Mogeiro, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa tällä hetkellä kiinalaista Chongqing Lifan F.C.tä. Aikaisemmin muun muassa turkkilaista Besiktasia ja saksalaisia Werder Bremeniä, Hamburger Sport-Vereinia ja Schalkea edustanut brassi oli kolmas yli 100 Bundesliiga-maalia tehnyt ei- saksalainen pelaaja Elberin ja Stéphane Chapuisatin jälkeen. 177 senttimetriä pitkä Aílton on pelannut myös kotimaassaan Brasiliassa sekä Meksikossa. Hän on voittanut kerran Saksan mestaruuden (2004), kahdesti Saksan Cupin (1999, 2004) ja lisäksi muutamia henkilökohtaisia palkintoja; vuonna 2004 hän sai Saksan parhaan jalkapalloilijan, Bundesliigan vuoden pelaajan ja Bundesliigan maalikuninkaan tittelit. ==Aiheesta muualla== * Aílton FootballDatabase- tietokannassa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
7 (Kotiteollisuuden albumi)

7 on Kotiteollisuus-yhtyeen seitsemäs albumi. Se julkaistiin vuonna 2005. Levy debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla. Levyltä julkaistiin kaksi singleä, "Vieraan Sanomaa" ja "Kaihola", joista etenkin ensimmäinen oli hitti. Kummastakin tehtiin musiikkivideot. Kaiholan musiikkivideossa pääosaa näyttelee Kari Hietalahti. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # == Singlet == === Vieraan sanomaa === # # Ilmestyi 23. helmikuuta 2005. === Kaihola === # # Ilmestyi 25. toukokuuta 2005. == Kokoonpano == * Jouni Hynynen – laulu, kitarat * Jari-Markus Sinkkonen – rummut, taustalaulu * Janne Hongisto – basso, taustalaulu === Vierailijat === * Miitri Aaltonen – taustalaulut, kertosäkeen laulu kappaleessa "Syli" * Janne Hynynen – taustalaulut * Tuomas Holopainen – kosketinsoittimet * Mikko Karmila – äänitys, miksaus, tuotanto, kitara, ohjelmointi == Arvostelut == * Imperiumi: 6/10 * Nyt.fi: Nyt.fi * Soundi: Soundi == Lähteet == Luokka:Kotiteollisuuden albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Alex Rodrigo Dias da Costa

Alex Rodrigo Dias da Costa, yleensä vain Alex, (s. 17. kesäkuuta 1982 Niterói, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka on lopettanut ammattilaisuransa. Alexin pelipaikka oli keskuspuolustaja. ==Seurajoukkueura== Ammattilaisuransa Alex aloitti perinteikkäässä brasilialaisseurassa, Santosissa. Debyyttinsä Santosissa teki 2002. Alex pelasi Santosissa 63 ottelua, joissa hän viimeisteli 12 maalia, ennen kuin hän vuonna 2004 siirtyi englantilaiseen Chelsea FC Santosissa hän voitti Campeonato Brasileiron 2002. ===PSV Eindhoven=== Alex siirtyi Eurooppaan pelaamaan 2004, kun Chelsea teki kahdeksan miljoonan dollarin sopimuksen brassin kanssa. Alex ei kuitenkaan pystynyt pelaamaan englantilaisseurassa, koska hänen työluvassaan oli ongelmia. Koska Alex ei pystynyt pelaamaan Chelseassa, hän lähti pelaamaan lainalle hollantilaisseuraan PSV Eindhoveniin. Loppujen lopuksi Alex pelasi kolme vuotta Hollannissa ja auttoi seuran kolmeen Eredivisien mestaruuteen ja yhteen KNVB-cupin voittoon. Eindhovenissa Alex pelasi 84 peliä, joissa hän teki 11 maalia. ===Chelsea=== Alex sai työluvan vuonna 2007, jolloin hän siirtyi pelaamaan Chelseaan. Hänen debyyttinsä Chelseassa oli, kun hän tuli vaihdosta Liverpoolia vastaan 19. elokuuta 2007. Ensimmäisen maalinsa Alex teki Chelsealle ottelussa Middlesbroughia vastaan 20. lokakuuta 2007. ===Paris Saint-Germain=== Tammikuun lopussa 2012 Alex siirtyi Chelseasta Ranskaan, Paris Saint-Germainin organisaatioon. Hän teki seuran kanssa 2,5-vuotisen sopimuksen noin kuuden miljoonan euron siirtosummasta. Official: Paris Saint- Germain sign Alex from Chelsea === AC Milan === Alex siirtyi AC Milaniin hänen sopimuksensa loppumisen yhteydessä kesällä 2014. ==Maajoukkueura== Alex teki debyyttinsä Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 17. elokuuta 2003 Meksikoa vastaan. Alexin maajoukkueuran suurin saavutus on Copa American voitto 2007. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Alex FootballDatabase-tietokannassa Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ahlaisten kirkko

thumb|268x268px|Ahlaisten kirkko, sankarihaudat Isänmaan puolesta 1939–1944 Kuvanveistäjä Yrjö Rosola Ahlaisten kirkko on Ahlaisissa, Porissa sijaitseva puukirkko. Se on Porin nykyisistä kirkoista vanhin. Salomon Köhlström rakensi kirkon kaksilaivaisena. Kirkko valmistui vuonna 1796. Vuonna 1832 valmistui kirkosta erillään oleva kellotapuli, jonka suunnitteli Carl Ludvig Engel. Vuonna 1908 kirkko muunnettiin 720 henkilöä vetäväksi ristikirkoksi arkkitehti Josef Stenbäckin johdolla. Kirkon alttaritaulu esittää Jeesusta siunaamassa lapsia. Se on vuodelta 1888, ja sen on maalannut Elin Danielson-Gambogi. Neljää evankelistaa kuvaavan kirkon renessanssi-henkisen saarnastuolin on puolestaan suunnitellut kirkon rakentaja Köykkä-Köhlström. Kirkossa on myös 17-äänikertaiset urut, jotka sinne asennettiin vuonna 1909. Lähellä sijainnut Ahlaisten vanha kirkko oli valmistunut vuonna 1693 ja purettiin vuonna 1840. Kirkon ympärille kapealle harjuselänteelle muodostunut Ahlaisten kirkonkylän taajama on Museoviraston määrittelemä valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kuvia kirkosta Ahlaisten seurakunnan sivuilla * Luokka:Porin kirkkorakennukset Luokka:Porin nähtävyydet Luokka:Suomen puiset ristikirkot Luokka:Ahlainen Luokka:Suomen 1700-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Alex (täsmennyssivu)

Alex voi tarkoittaa seuraavia asioita: == Henkilöt == *Alex, etunimi tai lempinimi eri kielissä *Alex, sukunimenä: ** Chris Jai Alex (s. 1982), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä == Paikat == *Alex (Ranska), kunta Ranskassa *Alex (Yhdysvallat), kaupunki Oklahomassa, Yhdysvalloissa == Muut == *Alex, kuuluisa puhuva papukaija. *Hurrikaani Alex, hurrikaani vuonna 2004 *Hurrikaani Alex, hurrikaani vuonna 2010 *Hurrikaani Alex, hurrikaani vuonna 2016 *Radio Alex, Helsingissä, Tampereella ja Oulussa 1990-luvulla toimineita radioasemia *Alex, Alexander Stubbin ja Karo Hämäläisen kirjoittama muistelmateos. *Alex ja pelon aika, Marja-Leena Tiaisen nuortenromaani.
Kuningas Arthur (elokuva)

Kuningas Arthur (King Arthur) on Antoine Fuquan ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka tuli elokuvateattereihin kotimaassaan 7. heinäkuuta 2004 ja Suomessa 20. elokuuta 2004. Elokuva sai alkunsa, kun tekijät halusivat tehdä elokuvan Arthurin legendasta saatuaan inspiraatiota uusimpien arkeologisten kaivauksien löydöksistä. Arthurin legendan aitoudesta kiistellään, mutta elokuva edustaa käsikirjoittajan näkemystä Arthurista ja Rooman sotilaista varhaisella keskiajalla. == Näyttelijät == Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset seikkailuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Antoine Fuquan ohjaamat elokuvat
Malminpää

Malminpää () on yksi Porin kaupunginosista, järjestysluvultaan kolmas. Se on Porin historiallisen keskustan neljästä kaupunginosasta lounainen ja se rajoittuu Eteläpuistoon, Länsipuistoon, Vapaudenkatuun ja Itsenäisyydenkatuun.kartta.pori.fiWaldenström Stellan: Björneborgs svenska ortnamn , ISBN 978-952-92-2742-6, printed Kehitys Oy, Pori 2007 Kaupunginosassa on noin 1 950 asukasta, ja sen rakennuskanta koostuu pääosin 1950-luvun jälkeen rakennetuista asuinkerrostaloista. Vanhempaa rakennuskantaa edustaa muun muassa vuonna 1902 valmistunut Porin tyttölyseo. Kaupunginosassa sijaitsee myös Björneborgs svenska samskolan koulurakennuksia, ruotsinkielinen monitoimitalo Mikaelsgården sekä Liisantorina tunnettu aukio. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *
Jason Čulina

Jason Čulina (s. 5. elokuuta 1980 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään alankomaalaisia seuroja. 175 senttimetriä pitkän Čulinan pelipaikka oli keskikentän keskellä. Culina on edustanut urallaan muun muassa FC Twenteä, Amsterdamin Ajaxia, De Graafschapia ja PSV Eindhovenia. Vuonna 2006 hän voitti Alankomaiden mestaruuden. Australian maajoukkueessa Čulina pelasi 57 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Maajoukkuedebyyttinsä hän teki helmikuussa 2005 Etelä-Afrikkaa vastaan pelatussa ottelussa. Čulina edusti maataan myös Saksan MM-kisoissa 2006. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Čulina 2006 MM-kisojen sivuilla *Čulina FootballDatabase-tietokannassa Luokka:Australialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
It Just Gets Worse

It Just Gets Worse on Anal Cunt -yhtyeen 9. marraskuuta 1999 julkaisema grindcore-albumi. Se julkaistiin Earache Recordsilla. It Just Gets Worseen sisältyvän kappaleen "Your Kid Committed Suicide Because You Suck" alkuperäinen nimi oli "Connor Clapton Committed Suicide Because His Father Sucks", mutta se jouduttiin muuttamaan juridisista syistä. Anal Cuntin laulaja Seth Putnam oli ennen levyn julkaisua joutunut riitoihin laulaja Chris Barnesin kanssa, minkä vuoksi hän kirjoitti levylle myös laulun "Chris Barnes Is A Pussy". == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Seth Putnam – laulu * Josh Martin – kitara * Nate Linehan – rummut, taustalaulu (kappale 39) == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * It Just Gets Worse discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1999 albumit Luokka:Anal Cuntin albumit