EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Teloitusauto

Teloitusauto on Kiinassa käytössä oleva teloitusmenetelmä, jossa ambulanssia muistuttavassa pakettiautossa teloitettaville annetaan myrkkyruiske. Usein autoissa on myös valvontakamerat, joilla varmistetaan, että teloitukset sujuvat suunnitellusti. Virallisesti teloitusautot olivat käytössä vuodesta 2003 aina 2010-luvun loppuun saakka, mutta esimerkiksi Amnesty Internationalin mukaan tätä on syytä epäillä, koska autot mahdollistavat matalan profiilin teloitukset. Chongqingissa toimiva ambulansseja, poliisiautoja ja panssaroituja limusiineja valmistava Jinguan Auto valmistaa teloitusautoja 17-paikkaisista minibusseista. Vuonna 2009 yhtiö kertoi olevansa valmis myymään näitä autoja myös Kiinan ulkopuolelle, mikäli ostajia vain ilmaantuu. Autojen lisääntynyt käyttö on herättänyt kysymyksiä niiden osallisuudesta Kiinassa tehtävissä elinryöstöissä. Teloitetuilta vangeilta ei vaadita lupaa elinluovutuksille. == Lähteet == Luokka:Kuolemanrangaistus Luokka:Kiinalainen yhteiskunta Luokka:Teloitusmenetelmät
Kokkolan suomalainen seurakunta

Kokkolan suomalainen seurakunta on Oulun hiippakuntaan ja Kokkolan rovastikuntaan kuuluva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Kokkolan suomalainen seurakunta on osa Kokkolan seurakuntayhtymää ja sen rajat noudattavat kuntaliitosta edeltänyttä vuoden 2008 kaupunginrajaa. Seurakunnan pääkirkkorakennuksena toimii Kokkolan kirkko. Seurakunnan tunnuslause on "Kohtaava seurakunta – Hyvä sanoma keskellä elämää!" == Historia == Suomenkielisen seurakunnallisen työn tarve Kokkolan ja Kaarlelan alueella kasvoi ennen vuotta 1929 merkittävästi väkimäärän lisääntyessä. Kokkolan suomalainen seurakunta syntyi vuonna 1929, kun siihen asti kaksikielinen Kokkolan kaupunkiseurakunta jaettiin kielen perusteella suomalaiseksi ja ruotsalaiseksi seurakunnaksi. Suomalaisen seurakunnan aloittaessa toimintansa jäseniä oli noin 2 500, ja vuonna 1940 heitä oli jo yli 5 000. Tähän osaltaan vaikutti, että vuonna 1934 Närvilän kaupunginosa siirrettiin jakamattomasta Kaarlelan seurakunnasta (Karleby landsförsamling) Kokkolan suomalaiseen seurakuntaan. Vuonna 1993 Kokkolan suomalaiseen seurakuntaan liitettiin Kaarlelan suomenkielinen seurakunta. == Herätysliikkeet == Kokkolan suomalainen seurakunta kuuluu muun Keski-Pohjanmaan tavoin herätysliikkeiden maantieteelliseen kohtaamisalueeseen. Kokkolan alueella on voimakasta kannatusta erityisesti lestadiolaisuuden parissa. Kokkolassa vaikuttavat niin vanhoillislestadiolaisuus kuin rauhansanalaisuus. Kokkolassa on voimakasta kannatusta myös evankelisen herätysliikkeen sekä kansanlähetyksen parissa. == Kirkot ja toimitilat == Kokkolan suomalaisella seurakunnalla on käytössään seuraavat kirkot ja toimitilat: * Kokkolan kirkko * Kaarlelan kirkko * Ykspihlajan kirkko * Marian siunauskappeli * Toimituskappeli * Kokkolan seurakuntakeskus * Kaarlelan seurakuntakoti * Ykspihlajan kirkon seurakuntasali * Vasikkasaaren leirikeskus * Torsön kesäkoti * Backstage * Jylhänrinne == Papisto == === Kirkkoherrat === * 1930–1939: Elias Pentti * 1940–1970: Johannes Sillanpää * 1970–1977: Sakari Huima * 1977–1993: Heikki Vaahtoniemi * 1993–2010: Erkki Murtomäki * 2010→ Jouni Sirviö == Katso myös == * Uskonto Kokkolassa * Uskonto Keski-Pohjanmaalla == Lähteet == Luokka:Oulun evankelis-luterilaisen hiippakunnan seurakunnat Luokka:Kokkolan seurakunnat
OPEN LOOK

OPEN LOOK (toisinaan Open Look) on Sun Microsystemsin määritelmä graafiselle käyttöliittymälle. 1990-luvun alkuvuosina Unix-teollisuus oli Motifin ja OPEN LOOKin välillä, joista jälkimmäisen tukena olivat Sun ja AT&T.; Open Look käytti myös lisensoitua tekniikkaa Xeroxilta. Kun aiemmin Xerox Star oli suunniteltu tiukasti integroiduksi Open Look suunniteltiin tukemaan erilaisia näppäimistöjä, hiiriä (yksi-, kaksi- ja kolminappisia hiiriä) ja näyttöresoluutioita. Eräs Xerox Starista tuleva piirre ovat ominaisuusikkunat (), jotka sallivat katsoa ja muokata minkä tahansa näytöllä näkyvän objektin ominaisuuksia. Ohjelmisto tuli mukaan Common Desktop Environment -työpöytäympäristöön. Tuki OPEN LOOK ympäristölle on poistettu Solaris versiossa 11. Sun Microsystemsin OpenWindows ikkunointijärjestelmä perustui Open Look -määrittelylle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * OPEN LOOK graphical user interface functional specification * Frequently-asked questions about the OPEN LOOK Graphical User Interface. Luokka:Sun Microsystems Luokka:Käyttöliittymäkirjastot
Niina Sillanpää

Niina Sillanpää (s. 1978) on Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta valmistunut helsinkiläinen näyttelijä (TeaK 2005). Hän toimii Suomen teatterikentällä sekä teatteritaiteen, että soveltavan teatterin parissa. Sillanpää on erikoistunut teatteri-improvisaatioon ja hän on ollut improvisaatioteatteri Stella Polariksen jäsen vuodesta 2011. Sillanpää on Red Nose Companyn perustajajäsen ja ollut mukana toiminnassa vuodesta 2008. Sillanpää on tehnyt nukketeatteria Teatteri Hevosenkengässä 2004–2019. Niina Sillanpää on näytellyt useissa teattereissa, muun muassa Kotkan kaupunginteatterissa, Lappeenrannan kaupunginteatterissa, Linnateatterissa, Teatteri Takomossa, Kouvolan Teatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Elokuva Rooli 2016 Tyttö nimeltä Varpu Emilia Hukkanen Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2021 Häräntappoase Anni Hurme 2019 Rehtori toimittajaäiti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Stella Polaris Niina Sillanpää Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Neermahal

Neermahal on Intian Tripuran osavaltiossa sijaitseva palatsi, jonka rakentaminen aloitettiin Tripuran maharadža Bir Bikram Kishore Debbarmanin tilauksesta vuonna 1930. Rakentamisesta vastasi brittiläinen Martin and Burn -yritys, jolta meni yhdeksän vuotta saada palatsi valmiiksi. Neermahal sijaitsee Rudrasagar-järven keskellä. Tyylillisesti palatsissa yhdistyvät hindulainen ja islamilainen arkkitehtuuri. Paikallisten mukaan maharadža Debbarmanin kuoleman jälkeen palatsi jäi heitteille. Vuonna 2015 yksi Neermahalin kymmenestä minareettitornista sortui kunnostustöiden aikana. Neermahalin palatsin hallinnasta on kiistelty useasti oikeudessa. Tripuran entisen hallitsijasuvun edustaja Kirit Pradyot Deb Barman ja hänen äitinsä Bibhu Kumari Devi ovat vaatineet palatsia itselleen. Kirit Bikram Kishore Manikya Debbarma päätti vuonna 1974 luovuttaa palatsin Tripuran osavaltiohallitukselle kunnostettavaksi ja yleisölle avattavaksi. Bibhu Kumari Devi ja Kirit Pradyot Deb Barman ilmoittivat vuonna 2005 vaativansa palatsia takaisin, mikä sai oikeuden hyväksynnän vuonna 2015. Osavaltiohallitus siirsi asian Tripuran korkeimpaan oikeuteen, jonka mukaan hallitsijasuku menetti oikeutensa Neermahaliin luopuessaan siitä. Kirit Pradyot Deb Barman on luvannut viedä asian Intian korkeimpaan oikeuteen. Tripuran korkein oikeus on antanut osavaltiohallinnolle käskyjä kunnostaa Rudrasagarjärveä ja Neermahalia. Vuonna 2020 osavaltion korkein oikeus käski hallitusta kieltämään ajoneuvot järven ja palatsin lähellä. == Lähteet == Luokka:Intian palatsit Luokka:Tripura
Björn Runeborg

Björn Runeborg (14. marraskuuta 1937 Visby, Ruotsi – 3. lokakuuta 2021 Tukholma, RuotsiKuolinilmoitus Dagens Nyheter, viitattu 2.8.2022 ) on ruotsalainen kirjailija, koulutukseltaan ekonomi. Hänen läpimurtoteoksensa on 1964 ilmestynyt aateromaani De bländade. Hänen tyylinsä on arkirealismi, jolla hän kuvaa tavallisia ihmisiä. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä. ==Suomennetut teokset== * Autokauppias: kuunnelma (En bilförsäljare från Gotland), suom. ja sov. kuunnelmaksi Markku Saastamoinen, Helsinki: Yleisradio 1977 * Mies josta tuli kaupunki: kuunnelma, Helsinki: Yleisradio 1967 * Hajamielinen pikajuoksija: kuunnelma (Den tankspridde ssprintern), suom. Elina Hytönen, Helsinki: Yleisradio 1971 * Apuraha: kuunnelma (Stipendiet), suom. Caj Westerberg, Helsinki: Yleisradio 1978 ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Gustav Sandelin

Gustav Fredrik Sandelin (16. marraskuuta 1924 Turku – 2. heinäkuuta 2012 Seinäjoki) oli suomalainen maanviljelijä, yritysjohtaja, maanviljelysneuvos ja vuorineuvos.Biografia-sampo: Gustav Sandelin Viitattu 25.8.2021. Sandelinin vanhemmat olivat professori, toimitusjohtaja Eljas Sandelin ja Selma Wasastjerna, maatalousneuvos Alexander Wasastjernan tytär, ja puoliso vuodesta 1950 kotitalousopettaja Raili Kaarina Salojoki. Sandelin tuli ylioppilaaksi 1942 ja valmistui agronomiksi 1950 ja maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatiksi 1958. Hän tuli töihin osuusteurastamo Itikkaan 1953 toimitusjohtajan apulaiseksi. Sieltä hän siirtyi Tuottajain Lihakeskuskunnan toimitusjohtajaksi 1959–1963. Toimittuaan tämän jälkeen Itikan toimitusjohtajana kaksikymmentä vuotta hän palasi Tuottajain Lihakeskuskuntaan 1983, nyt pääjohtajaksi. Tehtävästä hän jäi eläkkeelle 1987. Sandelin oli myös maanviljelijä. Maanviljelysneuvoksen arvon hän sai 1973 ja vuorineuvoksen arvon 1986.Kuka kukin on 1978, s. 864. Viitattu 25.8.2021.Muistot. Gustav Fredrik Sandelin. Helsingin Sanomat, 1.8.2012. (Tilaajille) Viitattu 25.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomalaiset osuustoimintaliikkeen vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Kurt Swanljung

Kurt Erik Gustaf Swanljung (6. kesäkuuta 1918 Vaasa – 16. toukokuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja vuorineuvos.Biografia-sampo: Kurt Swanljung Viitattu 25.8.2021. Swanljungin vanhemmat olivat rehtori Alfred Walter Swanljung ja farmaseutti Enni Kristina Eriksson ja puoliso vuodesta 1945 Hanna Hélène Louise Ehrnrooth, Carl Johan Ehrnroothin tytär. Swanljung tuli ylioppilaaksi 1937 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1945, varatuomarin arvon hän sai 1947. Swanljung oli ensin lakimies Wärtsilässä ja Kaukaksella ja sitten Joutseno-Pulpin selluloosatehtaan toimitusjohtaja vuodesta 1958. Hänestä tuli 1961 Sunilan sulfaattiselluloosatehtaan toimitusjohtaja ja 1966 Kymin toimitusjohtaja. Yhtiössä hän työskenteli eläköitymiseensä asti, vuoteen 1979, ja sitten vielä konsernin hallituksen varapuheenjohtajana kymmenen vuotta. Swanljung sai vuorineuvoksen arvon 1972.Kuka kukin on 1978, s. 953. Viitattu 25.8.2021.Ihmiset. Kuolleet. Vuorineuvos uudisti Kymiyhtiön. Helsingin Sanomat, 3.7.2016. (Tilaajille) Viitattu 25.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Liban Sheikh

Liban Sheikh (s. 1990) on suomalainen poliitikko, joka toimi Vasemmistonuorten puheenjohtajana vuosina 2020–2021. Hän on myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen. == Elämä == Sheikh on kotoisin Siilinjärveltä Pohjois-Savosta. Taustaltaan hän Suomen somali, jonka perhe tuli Suomeen 1990-luvun alussa. Hän suoritti varusmiespalveluksensa Kainuun prikaatissa ja on sotilasarvoltaan reservin aliupseeri.Liban Sheikhin kotisivu Sheikh muutti Tampereelle vuonna 2013 opiskelemaan ihmis- ja yhteiskuntatieteitä Tampereen yliopistoon. Hän on opiskellut myös luonnontieteitä ja kirjallisuutta. Sheikh on kertonut tulevansa köyhästä taustasta ja on perheensä ensimmäinen korkeakouluopiskelija.Vasen Kaista == Poliittinen toiminta ja näkemykset == Marraskuussa 2019 Vasemmistonuorten liittokokouksessa Kajaanissa Sheikh valittiin Vasemmistonuorten puheenjohtajaksi kaksivuotiskaudelle. Sheikh oli ensimmäistä kertaa ehdolla Vasemmistoliiton listalta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 1 046 ääntä jääden valitsematta. Huhtikuun 2021 kuntavaaleissa hänet valittiin ensikertalaisena kaupunginvaltuustoon. Sheikhin mukaan hänen poliittisia näkemyksiään ovat kapitalismin sekä syrjinnän vastustaminen ja vasemmistolainen ilmastopolitiikka. Hän on kertonut tukevansa ekososialismia ja feminismiä. Sheikhin puheenjohtajakautena Vasemmistonuoret vaati Suomeen viiden miljoonan euron omistuskattoa. == Lähteet == Luokka:Vasemmistonuorten puheenjohtajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomen somalit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Debre Tabor

Debre Tabor on kaupunki Etiopian Amharan osavaltiossa. Sen asukasluku oli vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 55 596\. ==Maantiede== Debre Tabor sijai8tsee Etiopian Amharan osavaltiossa Debub Gondarin alueella noin 100 kilometriä alueen pääkaupunki Bahir Darista koilliseen ja noin 666 kilometriä maan pääkaupunki Addis Abebata. Lähiympäristössä kohoaa kukkuloita. ==Historia== Nimi Debre Tabor viittaa Raamatun Taborinvuoreen. Alun perin nimi viittasi nykyisen kaupoungin viereiseen kukkulaan. Kukkulalla on puukaiverroksistaan tunnettu Yesuksen (Jeesus) kirkko. Paikan nimi mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran Lebne Dengelin valtakaudella 1500-luvulla. 1700-luvulla Debre Tabor oli uuden hallitsijadynastian perustaneen Ali Gwangulin tukialuetta. Varsinaisen kaupungin perusti kuitenkin Ras Gugsa Mesa, Bagemderin oromohallitsija 1800-luvun alussa. Hänen jälkeensä Debre Taborista käsin hallitsivat hänen kolme poikaansa, joista kuuluisin oli vuonna 1831 valtaistuimelle nostettu Alula Qubi. Myöhemmin ebre Tabor toimi koko Etiopian pääkaupungin tavoin. Tewodros II päätyi kuitenkin evakuoimaan ja polttamaan sen brittien hyökäyksen uhatessa maata vuonna 1867. Valtakeskus siirtyi helpommin puolustettavaan Gondariin. Yohannes IV teki Debre Taborista myöhemmin vielä hetkeksi pääkaupunkinsa, kunnes hänkin siirsi valtakeskuksena, tällä kertaa Mekeleen nykyisen Tigrayn alueella. Italian hyökätessä Etiopiaan Debre Tabor vallattiin lähes ilman vastarintaa huhtikuussa 1936. Seuraavana vuonna kaupungissa oli arviolta noin 9 000 nasukasta. Italialaiset menettivät kaupungin yhtä lailla pienin taisteluin brittijoukoille heinäkuussa 1941. 1980-luvulla kaupungin hallinnasta taisteltiin maata hallitsevan Derg- sotilasdiktatuurin, sekä EPRDF:n ja TPLF:n joukkojen välillä. ==Väestö== Debre Taborin kaupungin ja piirikunnan (woreda) asukasluku oli Etiopian vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan 55 596. == Lähteet == Luokka:Etiopian kaupungit Luokka:Amhara
Mikko Tähtinen

Mikko Ilmari Tähtinen (6. elokuuta 1914 Helsinki – 18. lokakuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja vuorineuvos.Biografia- sampo: Mikko Tähtinen Viitattu 25.8.2021. Tähtisen vanhemmat olivat johtaja Ilmari Tähtinen ja Siiri Amanda Heiniö ja puoliso vuodesta 1941 Taimi Annikki Muttilainen. Ylioppilaaksi Tähtinen tuli 1932 ja valmistui diplomi- insinööriksi 1936. Hän työskenteli Suomen Raakasokeritehdas -yhtiön ja Kumiteollisuus-yhtiön palveluksessa ja sitten vuodesta 1944 Oulu-yhtiön palveluksessa. Vuonna 1951 hänestä tuli Oulu-yhtiön sellutehtaan tekninen johtaja, 1954 yhtiön Nuottasaaren tehtaan yli-insinööri ja 1960 yhtiön varatoimitusjohtaja. Kajaani-yhtiön toimitusjohtajaksi Tähtinen siirtyi 1962 ja jäi eläkkeelle tehtävästä 1978. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1970.Kuka kukin on 1978, s. 1027. Viitattu 25.8.2021.Muistot. Mikko Tähtinen. Helsingin Sanomat, 18.10.2003. (Tilaajille) Viitattu 25.8.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Eva Runefelt

Eva Runefelt (s. 1953) on ruotsalainen kirjailija. Esikoisteos, romaani I svackan, ilmestyi 1975. Se kertoo nuoren tytön kehityksestä. Novellikokoelma Hejdad tid ilmestyi kahdeksan vuoden kuluttua. Runokokoelmia hän on julkaissut harvakseltaan.Eva Runefelt, Bonniersa, viitattu 25.8.2021 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Dobloug-palkintoDoblougprisen, Store norske leksikon, viitattu 25.8.2021 * Svenska Dagbladetin kirjallisuuspalkinto 1994SvD:s Litteraturpristagare sedan 1944, vuoteen 2006 Svenska Dagbladet 29.11.2004 (Arkistoitu lähde) Viitattu 25.8.2021 * Nils Ferlinin palkinto 1999Eva Runefelt, Kirjasampo, viitattu 25.8.2021 * Sveriges Radios lyrikpris 1982Palkitut vuoteen 2012, Sveriges Radio ==Teokset== * I Svackan, 1975 * En kommande tid av livet, 1975 * Åldriga och barnsliga trakter, 1978 * Augusti, 1981 * Ur mörkret, 1983, Stina Strandbergin kanssa * Längs ett oavslutat ögonblick, 1986 * Hejdad tid, 1994 * Mjuka mörkret, 1997 * De tretton stegen, 1998 * I djuret, 2001 * I ett förskingrat nu, 2007 * Minnesburen, 2013 * Ur världen, 2020 ===Suomennetut teokset=== * Hennyn kaipaus: kuunnelma (Hennys längtan), suom. Helinä Achrén, Helsinki: Yleisradio 1980 ===Suomennettuja runoja=== Pia Koskinen-Launosen suomentamia Runefeltin runoja on julkaistu Parnassossa (nro 2003: 1).Eva Runefelt, Päivittyvä luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 25.8.2021, viitattu 25.8.2021 * Autius * Etäisyyden sisin * Hautaaminen kolmantena adventtina (Gravsättning tredje advent) * Lamentatio * Leijonanhetki : 1-4 * Nukkuva nainen (Vermeer) (Sovande kvinna (Vermeer)) * Sulkeutunut : 1-3 * Tiinalle (För Tiina) * Unikkokuolema ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eino Vikström

Eino Kristoffer Vikström (7. joulukuuta 1901 Pukkila – 3. syyskuuta 1966 Lahti) oli suomalainen puuseppä, yrittäjä, yritysjohtaja ja vuorineuvos.Biografia-sampo: Eino Vikström Viitattu 25.8.2021. Vikströmin vanhemmat olivat poliisi, postinhoitaja Karl Gustaf Vikström ja Mathilda Karlsson ja puoliso vuodesta 1926 Aino Impi Nikkilä. Vikström kävi kansakoulun ja tuli 1918 puusepän oppipojaksi Lahden Puuseppätehdas -yhtiöön. Varusmiespalveluksensa jälkeen 1921–1923 hän toimi kuitenkin poliisina Helsingin poliisilaitoksella. Puusepäksi hän palasi Matti Metson puusepänliikkeen toisena omistajana Lahdessa ja lunasti yhtiön itselleen 1927. Seuraavana vuonna siitä tuli Lahden Puukalusto -osakeyhtiö. Eino Viktrömin pojan Timo Vikströmin johtamana perustettu Iskukaluste-yhtiö laajensi yrityksen toimintaa, mutta perheyhtiön ydinyritystä isä johti kuolemaansa asti. Vikström sai teollisuusneuvoksen arvon 1957 ja vuorineuvoksen arvon 1966.Kuolleita. Helsingin Sanomat, 4.9.1966, s. 10. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Suomalaiset puusepät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuorineuvokset Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Mustameduusakala

Mustameduusakala (Centrolophus niger) on meduusakaloihin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan lauhkeista valtameristä niin pohjoiselta kuin eteläiseltäkin pallonpuoliskolta. ==Koko ja ulkonäkö== Mustameduusakala voi kasvaa suurimmillaan 110-150 cm pitkäksi ja tyypillinen pituus on noin 60 cm. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkänomainen ja tylppäkuonoinen. Kalan silmät ovat suuret. Mustameduusakalan selkä- ja peräevät ovat pitkät ja pyrstöevä on kuunsirpinmuotoinen tai hieman haarautunut. Mustameduusakala on väriltään hyvin tumman ruskea, lähes musta, ja ruumiissa voi olla sinertävä vivahde. Vatsa on muuta ruumista vaaleampi. ==Levinneisyys ja elintavat== Mustameduusakalan levinneisyysalue on hyvin laaja sitä tavataan Pohjois- Atlantilla idässä Norjasta Espanjaan ja lännessä Nova Scotiasta Massachusettsiin sekä Välimerestä. Eteläisellä pallonpuoliskolla laji elää Argentiinasta Tyynenmeren kaakkoisosiin. Mustameduusakala liikkuu useimmiten 300-700 metrin syvyydessä ja syvimmillään sitä on tavattu noin 1 100 metrin syvyydessä. Nuoret yksilöt liikkuvat lähempänä pintaa usein meduusojen, salpojen tai hylkytavaran seassa. Mustameduusakala syö meduusojen, salpoja, äyriäisiä ja kaloja. Mustameduusakala on hyvä ruokakala, mutta ei kaupallisesti kovin merkittävä. ==Lähteet== Luokka:Voikalamaiset
Secret Superstar

Secret Superstar on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen musikaalinen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Advait Chandan ja jonka ovat tuottaneet Aamir Khan ja Kiran Rao. Elokuvan pääosissa nähdään Zaira Wasim, Meher Vij, Raj Arjun ja Aamir Khan. Elokuva kertoo kasvutarinan teini-ikäisestä tytöstä, joka haluaa tulla laulajaksi, lataa videoita YouTubeen ja peittää henkilöllisyytensä niqabilla sekä hänen suhteistaan ​​äitiinsä, isäänsä ja mentoriinsa. Elokuva käsittelee sosiaalisia kysymyksiä, kuten feminismiä, sukupuolten tasa-arvoa ja perheväkivaltaa. Elokuva sai kriitikoilta kaiken kaikkiaan myönteisiä arvosteluja. Wasim voitti Pradhan Mantri Rashtriya Bal Puraskar -lapsinäyttelijäpalkinnon poikkeuksellisesta saavutuksesta. Secret Superstar sai kymmenen ehdokkuutta 63. Filmfare Awards -gaalassa, mukaan lukien paras elokuva, paras ohjaaja Chandanille, paras naispääosa Wasimille ja paras miessivuosa Khanille. Se voitti kolme Filmfare Awards -palkintoa, mukaan lukien parhaan naisnäyttelijän kriitikkopalkinto Wasimille, paras naissivuosa Vijille ja paras naislaulaja Meghna Mishralle. Secret Superstarista tuli yksi kaikkien aikojen kannattavimmista elokuvista. Se tuotti 9,65 miljardia rupiaa maailmanlaajuisesti 150 miljoonan rupian budjetilla, ja sijoitetun pääoman tuotto oli yli 6000 %. Elokuva oli myös eniten tuottanut intialainen elokuva, jossa on naispäähenkilö, eniten tuottanut vuoden 2017 hindielokuva, neljänneksi eniten tuottanut intialainen elokuva maailmanlaajuisesti ja toiseksi eniten tuottanut intialainen elokuva ulkomailla. Kiinassa se oli viidenneksi eniten tuottanut ulkomainen elokuva vuonna 2018 ja toiseksi eniten tuottanut ei-englanninkielinen ulkomaalainen elokuva koskaan (Dangalin jälkeen). == Näyttelijät == == Soundtrack == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset elokuvamusikaalit Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Age of Empires IV

Age of Empires IV on Relic Entertainmentin kehittämä ja Xbox Game Studiosin julkaisema strategiapeli. Peli julkaistiin Windowsille 28. lokakuuta 2021. Peli on Age of Empires -pelisarjan neljäs osa. == Pelaaminen == Suurin osa pelin mekaniikoista tulee suoraan Age of Empires II:sta . Esimerkiksi resurssit vaativat pudotuspaikkoja, kivi tuodaan takaisin resurssiluetteloon ja munkit voivat käännyttää yksiköitä. Kun pyhäinjäännös on munkin hallussa, he voivat käännyttää yksiköitä pienellä vaikutusalueella. Tätä mekaniikkaa suunniteltiin Age of Empires II:een, mutta sitä ei lisätty lopulliseen peliin. Julkaisupäivänä pelattavia sivilisaatioita on kahdeksan kappaletta, jotka ovat: englantilaiset, kiinalaiset, mongolit, Delhin sulttaanikunta, ranskalaiset, Abbasidikalifaatti, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta sekä Moskovan ruhtinaskunta. == Kehitys == Microsoft tiedotti 21. elokuuta 2017, että Relic Entertainment kehittäisi Age of Empires IV:n. Microsoftin Gamingin varatoimitusjohtaja Phil Spencer vahvisti 11. kesäkuuta 2019, että Age of Empires IV on vielä kehitysvaiheessa. 14\. marraskuuta 2019 X019 -tapahtumassa esiteltiin kuvamateriaalia Age of Empires IV:sta. Videolla näkyi keskiaikaista sodankäyntiä englantilaisten ja mongolijoukkojen välillä. 16\. maaliskuuta 2021 Xbox julkaisi videon, jolla esiteltiin muun muassa Age of Empires IV:n yksiköitä, sivilisaatioita sekä kehitystä. Microsoft ilmoitti vuoden 2021 E3-tapahtumassa, että Age of Empire IV julkaistaisiin Xbox Game Passille tietokoneelle 28. lokakuuta 2021. == Vastaanotto == Age of Empire IV sai posiitivisen vastaanoton. Jukka Moilanen antoi pelille arvosanan 9/10 ja kirjoitti Pelaaja-lehden arvostelussaan pelin muistuttavan Age of Empires II:sta ja piti tätä positiivisena asiana. Muun muassa pelisarjan kolmannen osan kotikaupunki-mekaniikan poissaolo sekä toisen osan kivi-paperi-sakset tyylisen taistelemisen paluu olivat positiivisia asioita. Kampanjan televisiodokumentteja muistuttavat välivideot olivat hänen mielestään hyviä, mutta niitä olisi saanut olla enemmän. Hän moitti joukkojen reitinhakua sekä pelin grafiikoita. V2.fi antoi pelille kolme ja puoli tähteä ja kritisoi, että pelistä on vaikea innostua, vaikkakaan peli ei ole huonosti tehty. Kritiikkiä sai muun muassa suurten joukkojen mikromanagerointi, reitinhaku sekä tekoäly. V2.fi toivoi pelin olevan parempi 15 vuoden odottelun jälkeen. Positiivisia asioita olivat muun muassa kampanja sekä sen välivideot, joita pidettiin "hyvin onnistuneina." == Lähteet == Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Age of Empires -pelit
Ruotsin radion runopalkinto

Ruotsin radion runopalkinto (Sveriges Radios lyrikpris) on Ruotsin radion vuosittain jakama palkinto. Palkintoa on jaettu vuodesta 1958. == Palkitut== *1958 – Nelly Sachs *1959 – Sten Hagliden *1960 – Folke Dahlberg *1961 – Arne Nyman, Elis Elmgren *1962 – Urban Torhamn *1963 – Ann Margret Dahlquist- Ljungberg *1964 – Palkintoa ei jaettu *1965 – Majken Johansson *1966 – Ralf Parland *1967 – Harry Martinson *1968 – Göran Sonnevi *1969 – Lasse Söderberg *1970 – Åke Hodell *1971 – Helmer Grundström *1972 – Lars Fredin *1973 – Tomas Tranströmer *1974 – Sture Axelson *1975 – Ingemar Leckius *1976 – Axel Liffner *1977 – Karl Vennberg *1978 – Elsa Grave *1979 – Lennart Sjögren *1980 – Anna Rydstedt *1981 – Lars Lundkvist *1982 – Eva Runefelt *1983 – Erik Beckman, Petter Bergman *1984 – Göran Printz-Påhlson *1985 – Nils-Åke Hasselmark *1986 – Rolf Aggestam *1987 – Tua Forsström *1988 – Staffan Söderblom *1989 – Konny Isgren *1990 – Lars Gustafsson *1991 – Kristina Lugn *1992 – Birgitta Lillpers *1993 – Jesper Svenbro *1994 – Ann Jäderlund *1995 – Göran Greider *1996 – Katarina Frostenson *1997 – Stig Larsson *1998 – Eva-Stina Byggmästar *1999 – Bruno K. Öijer *2000 – Gunnar D. Hansson *2001 – Lars Mikael Raattamaa *2002 – Marie Lundquist *2003 – Marie Silkeberg *2004 – Gunnar Harding *2005 – Anne- Marie Berglund *2006 – Åsa Maria Kraft *2007 – Birgitta Trotzig *2008 – Helena ErikssonSveriges Radios Lyrikpristagare - Helena Eriksson, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2009 – Björner TorssonSR:s lyrikpris tilldelas Björner Torsson, Sveriges radio 8.2.2010, viitattu 25.8.2021 *2010 – Ida BörjelLyrikpris till Ida Börjel, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2011 – David Vikgren *2012 – Lars NorénLars Norén får Sveriges Radios lyrikpris 2012, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2013 – Ann HallströmSR:s Lyrikpris till Ann Hallström, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2015 – Jörgen Lind runokokoelmasta Vita kommun *2016 – Catharina Gripenberg runokokoelmasta Handbok att bära till en dräktGripenbergs melankoliska handbok vann Sveriges Radios lyrikpris, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2017 – Palkintojenjako siirrettiin syksystä kevääseen *2018 – Gunnar D. Hansson runokokoelmasta TapeshavetSveriges Radios Lyrikpris till Gunnar D Hansson, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2019 – Matilda Södergran teoksesta Överlevorna *2020 – Johan Jönson teoksesta Marginalia/XterminaliaLyrikpristagaren Johan Jönson: Poesin som låtsaskompis, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 *2021 – Birgitta Lillpers teoksesta KäldaLyrikpristagaren Birgitta Lillpers - med stövlarna i lyrikens källåder, Sveriges radio, viitattu 25.8.2021 * 2022 – Hanna Hallgren teoksesta Ensamhetsträning med Majken Johansson * 2023 − Ingela Strandberg teoksesta Ingenstans mitt segel == Lähteet== Palkitut vuoteen 2012, Sveriges Radio ===Viitteet=== Luokka:Ruotsalaiset kirjallisuuspalkinnot
The Heavy Entertainment Show

The Heavy Entertainment Show on brittiläisen muusikon Robbie Williamsin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 4. marraskuuta 2016. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2016 albumit Luokka:Robbie Williamsin albumit
The Christmas Present

The Christmas Present on brittiläisen laulajan Robbie Williamsin joulualbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2019. == Kappeleet == === Levy 1: Christmas Past === # # # # # # # # # # # # # === Levy 2: Christmas Future === # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Robbie Williamsin albumit Luokka:Vuoden 2019 joulualbumit
Risto Santti

Risto Seppo Sakari Santti (14. helmikuuta 1942 Akaa – 29. huhtikuuta 2021 Turku) oli Turun yliopiston anatomian professori. Santti valmistui Turun yliopistosta lääkäriksi 1967 ja väitteli samassa paikassa lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1967. Hänen väitöskirjansa aihe oli Marsun maksan kynureninformamidaasi. Santti opiskeli Yhdysvalloissa Harvard Medical Schoolissa 1969–1970 ja toimi vierailevana tutkijana Pohjois-Carolinassa sijaitsevassa National Institute of Environmental Health Sciencesissa 1987–1988. Ensimmäinen vierailun aikana vallinnut yhteiskunnallinen kuohunta teki Santista sosiaalista vastuuntuntoa kannattavan ihmisen koko eliniäkseen. Vierailut myös suuntasivat hänen tutkimustyötään ajankohtaisiin solubiologian kysymyksiin. Turun yliopisto oli Santin työpaikka yli 30 vuoden ajan. Hän työskenteli anatomian apulaisprofessorina 1975–1998 ja anatomian professorina 1998–2006. Lisäksi hän oli lääketieteellisen tiedekunnan varadekaani 1996–1998 ja biolääketieteen laitoksen johtaja 2002–2006. Sivutoimenaan Santti oli yksi Hormos Medical oyj:n perustajista, tieteen keskustoimikunnan jäsen 1974–1976 ja 1980–1985, Korkeakouluneuvoston varapuheenjohtaja 1977–1980, valtion lääketieteellisen toimikunnan puheenjohtaja 1980–1985 sekä Naantalin ympäristönsuojelulautakunnan jäsen 1984–1990. Santti sai useita lääke- ja elintarvikealan patentteja keksinnöilleen. Tutkijana Santti keskittyi estrogeenin ja samalla tavoin vaikuttavien ympäristökemikaalien vaikutusten määrittämiseen hiiri-, rotta- ja ihmiskoiraissa. Hän kirjoitti yhdessä eläintieteilijä Rauno Tenovuon kanssa teokset Ympäristön haitat terveydelle (Otava 1985) ja Terveys ja ympäristö (WSOY 1988). Santin yhdessä muiden kanssa toimittamia kirjoja ovat Muuttuva ympäristö ja terveys (1992), Miehen terveys : maskuliinisuuden onni ja kirous (1995) ja Terveysvaikutteiset elintarvikkeet : ruokaa, lääkettä vai markkinointia? (1998). Tieteellisiä julkaisuja Santilla on noin sata. Eläkkeelle jäätyään hän kirjoitti yhdessä Martin Paneliuksen ja Jarkko S. Tuusvuoren kanssa 760 sivuisen järkäleen Käsikirja (Teos 2013), joka kertoo lähes kaiken ihmisen käden anatomiasta, evoluutiosta, kulttuurihistoriasta ja kosketuksen merkityksestä. ==Lähteet== Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset anatomit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
A Storm to Come

A Storm to Come on saksalaisen a cappella -metalliyhtye Van Canton debyyttialbumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2007. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Arvostelut == * Imperiumi: 4/10Van Canto A Storm To Come (Reissue) Viitattu 25.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Van Canton albumit Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit
Daite tank (!)

Daite tank (!) (, suom. antakaa tankki) on venäläinen rock-yhtye Kolomnasta. Sen perustivat Dmitri Mozžuhin ja Aleksandr Romankin vuonna 2007. Nykyään yhtyeeseen kuuluvat laulaja Dmitri Mozžuhin, kitaristi Maksim Kulša, basisti Sergei Akimov, saksofonisti Aleksandr Timofejev sekä rumpali Ilja Gerasimenko. Vuoteen 2011 saakka yhtye tunnettiin englanninkielisellä nimellä "Give Us A Tank (!)". Nimi tulee GTA 3 -videopelin huijauskoodista "giveusatank". Se käännettiin myöhemmin venäjäksi, jotta se olisi venäläisyleisölle helpompi lausua ja muistaa. == Jäsenet == === Nykyiset jäsenet === * Dmitri Mozžuhin (Дмитрий Мозжухин) - laulu, kitara * Maksim "Sonnyi" Kulša (Максим Кульша) - kitara * Sergei "Raen" Akimov (Сергей Акимов) - basso * Aleksandr Timofejev (Александр Тимофеев) - saksofoni * Ilja Gerasimenko (Илья Герасименко) - rummut === Entiset jäsenet === * Aleksandr Romankin (Александр Романкин) - kitara * Juri Gajer (Юрий Гаер) - kitara * Viktor Dryžov (Виктор Дрыжов) - lyömäsoittimet == Diskografia == === Studio -albumit === Julkaisuvuosi Otsikko 2011 Время собирать щебень 2011 Альбом, который не считается 2011 Универсамка 2013 Сохранить как 2014 Интим 2015 Глаза боятся 2016 Радио Огонь 2016 Альбом для фортепиано 2017 См. рис. 1 2018 См. рис. 2 2018 На вырост 2020 Человеко-часы === Singlet === Julkaisuvuosi Otsikko 2013 Маленький 2015 Паника 2020 Люди 2020 Крепость 2020 Шанс == Lähteet == Luokka:Venäläiset punkyhtyeet Luokka:Venäläiset alternative rock -yhtyeet
Hero (Van Canton albumi)

Hero on saksalaisen a cappella -metalliyhtye Van Canton toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === DVD === # The Mission Videoclip # Battery Videoclip # Making Of "Battery" # Speed Of Light Videoclip # Making Of "Speed Of Light" # Rain Videoclip # Brazil Video # Studio Report # Track by Track # Photo Gallery == Arvostelut == * Imperiumi: 5/10Van Canto Hero Viitattu 25.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Van Canton albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Opel Astra L

Opel Astra L on Opel Astran kuudennen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2021 lähtien. == Opel Astra L (2021–) == Kuudennen sukupolven Astra esiteltiin viisiovisena hatchbackina heinäkuussa 2021. Se perustuu samalle EMP2-perusrakenteelle kuin esimerkiksi Peugeot 308. Mitat eivät kuitenkaan muuttuneet merkittävästi edeltäjään verrattuna. Akseliväli kasvoi reilulla senttimetrillä, leveys viidellä senttimetrillä ja kokonaispituus ainoastaan neljällä millimetrillä. Keulan muotoilu noudattelee valmistajan uutta Vizor- ilmettä. Ohjaamossa on kaksi 10-tuumaista näyttöä, joista toinen on kuljettajan edessä sijaitseva mittaristonäyttö ja toinen puolestaan kojelaudan keskellä oleva kosketusnäyttö. Valmistaja kutsuu ratkaisua nimellä Pure Panel. Automaattivaihteisissa malleissa ei ole perinteistä vaihdekeppiä, vaan ainoastaan pienikokoinen ajosuunnan valitsin. Farmarimalli Sports Tourer esiteltiin marraskuussa 2021. Vuoden 2022 Euro NCAP -kolaritestistä Astra sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Bensiinimoottorivalikoimassa ovat kolmesylinterinen 1,2-litrainen (110/130 hv) ja nelisylinterinen 1,6-litrainen, joka on aina lataushybridimalli ja siitä on valittavana kaksi tehovaihtoehtoa (180/225 hv). Dieselmoottori on 1,5-litrainen (130 hv). Voimansiirtona on moottorista riippuen kuusivaihteinen manuaalivaihteisto tai kahdeksanportainen automaattivaihteisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Astra L Luokka:Hybridiautot Luokka:C-segmentin autot Luokka:2020-luvun autot
Rikinkeltainen taivas (elokuva)

Rikinkeltainen taivas () on Claes Olssonin ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2021. Elokuva perustuu Kjell Westön samannimiseen romaaniin vuodelta 2017. Elokuva sai ensi-iltansa 5. marraskuuta 2021. Elokuvassa Frej-nimisen kirjailijan lapsuudenystävää Alexia puukotetaan, jonka seurauksena Frej alkaa muistelemaan nuoruuttaan, jolloin hän tutustui Alexiin sekä hänen siskoonsa Stellaan. == Rooleissa == == Arvosteluja == ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2021 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Claes Olssonin ohjaamat elokuvat
Hunterdonin piirikunta

Hunterdonin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 128 947 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Flemingtonin kunta ja suurin kunta on Raritan Township. Piirikunta on perustettu 1714. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn piirikunnat
Liettuankohokki

Liettuankohokki (Silene borysthenica) on Itä-Euroopassa ja Aasiassa kasvava kohokkilaji. Sen lähilajeja on muun muassa läntisessä Euroopassa kasvava arokohokki (Silene otites). Kasvi on kaksivuotinen, 30–60 senttimetriä korkeaksi kasvava, karvainen. Varsi on pysty ja haaraton-vähähaarainen. Ruusukelehdet ovat vastapuikeita, 2–6 cm pitkiä, 2–5 mm leveitä. Kukinto on terttumainen ja koostuu muutaman kukan kiehkuroista. Verhiö on kellomainen, nukkakarvainen, vihertäväsuoninen. Terälehdet ovat valkoiset, noin puolitoista kertaa verhiön pituiset. Kota on pallomainen, noin kolme millimetriä halkaisijaltaan.Flora of China: Silene borysthenica Liettuankohokki esiintyy alkuperäisenä Itä-Euroopassa, Euroopan puolella Venäjää, Kaukasiassa, Siperiassa, Mongoliassa ja Luoteis-Kiinassa.Plants of the World Online: Silene borysthenica (Gruner) Walters Viitattu 25.8.2021. Ainoa havainto lajista Suomessa on etelärannikolta eräältä painolastimaalta 1880-luvulla.Kasviatlas 2020: Liettuankohokki (Silene borysthenica) Suomessa. Viitattu 1.2.2022.Suomen Lajitietokeskus: Liettuankohokki – Silene borysthenica Viitattu 25.8.2021. == Lähteet == Luokka:Kohokit
Somersetin piirikunta (New Jersey)

Somersetin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 345 361 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Somervillen kaupunki ja suurin kunta on Franklin Township. Piirikunta on perustettu 1688. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn piirikunnat
Norsunluurannikonsupiainen

Norsunluurannikonsupiainen (Crocidura wimmeri) on Norsunluurannikolla elävä päästäislaji. Norsunluurannikonsupiainen on luultavasti kotoperäinen laji Norsunluurannikon eteläosassa, jossa sitä on tavattu Adiopodoumen lähellä ja Bancon kansallispuistossa. Sitä on tavattu kosteassa, suomaisessa metsässä lähellä rannikkoa, sekä ikimetsässä. Adiopodoumesta on hakattu paljon metsää maatalousmaaksi, ja samalla on saatettu tuhota tälle lajille sopivat elinympäristöt, jolloin kansallispuisto on sen viimeinen suojapaikka. == Lähteet == Luokka:Päästäiset
Christa Renwall

Christa Renwall (s. 1978 Kauniainen) on laulaja ja vocal coach joka levyttää omaa musiikkiaan taiteilijanimellä Cee. Ennen suomenkielisen soolomateriaalin tekemistä Renwall lauloi englanniksi muun muassa yhtyeissä Acron ja Waldo's People, Slowin albumilla This Is Now ja pari kertaa euroviisukarsinnoissa. Renwall on lisäksi vieraillut eri artistien levytyksillä taustalaulajana tai vierailevana artistina, esiintynyt oman Jumper-bilebändinsä kanssa sekä laulanut eri taustakuoroissa.. Vuonna 2013 Renwall kilpaili The Voice of Finland kilpailun toisella tuotantokaudella, mutta putosi kaksintaisteluvaiheessa. Vuonna 2021 Renwall oli Cee-nimellä mukana All Together Now Suomi-sarjan tuomaristossa. Renwall oli Vasemmistoliiton kunnallisvaaliehdokkaana vuonna 2021. Hän sai 67 ääntä eikä tullut valituksi.https://vaalit.yle.fi/kv2021/fi/regions/2/municipalities/49/candidates/270 == Diskografia == === Christa Renwall === * Eternally (2006) Ville Pusa & Christa Renwall * Fool of yourself (2011) === Cee === * Joo mä osaan (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Christa Renwall Discogsissa Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rustokki

Rustokki eli kiehkurarustokki (Illecebrum verticillatum) on yksivuotinen kohokkikasvilaji, joka kuuluu ainoana rustokkien sukuun. Se on 2–20 senttimetriä korkeaksi kasvava rentovartinen ruoho, jonka varret ovat nelisärmäisiä, karvattomia, usein punertavia. Lehdet ovat pieniä ja vastakkaisia. Varren nivelkohdassa kasvaa kaksi viuhkokukintoa, joissa on kolmesta kuuteen kukkaa. Kukka on noin kahden millimetrin kokoinen ja valkoinen. Verholehdet ovat turpeat ja suipot, terälehdet hyvin pienet ja rihmamaiset. Rustokkia esiintyy Euroopassa, etenkin länsi- ja eteläosassa, lisäksi Välimeren eteläpuolella Luoteis-Afrikassa. Pohjoismaissa se on hyvin harvinainen ja eteläinen. Rustokki kasvaa kosteilla, avoimeksi muokatuilla paikoilla.Den virtuella floran: Glimmerört (Illecebrum verticillatum) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Rustokki – Illecebrum verticillatum * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Illecebrum verticillatum Luokka:Kohokkikasvit
Pulsedriver

Pulsedriver (oik. Slobodan Petrovic Jr., s. 22. helmikuuta 1974 Schleswig- Holstein, Saksa) on saksalainen DJ ja musiikkituottaja. == Ura == Petrovicin ura alkoi 1980-luvun lopulla klubeista ja erilaisista nuorisojuhlista, joissa hän toimi DJ:nä. 1990-luvulla hän siirtyi alati isommille areenoille ja otti taiteilijanimen Tibby. Petrovicin ensimmäinen single-julkaisu oli "Twilight Zone", tuolloin hänen taiteilijanimenään oli Aqualoop. Vuonna 1997 Petrovic aloitti Pulsedriver-projektinsa, johon liittyy melodisen ja iskevän musiikin tuottaminen. Pulsedriverin debyyttisingle on "Rhythmic Trip" (1997). Ensimmäinen kaupallinen menestys oli "Kiss That Sound" (1999), jota on seurannut usea menestysjulkaisu, mukaan lukien versio Kim Wilden pop- klassikosta "Cambodia". 2000-luvun alussa Pulsedriver perusti oman levy- yhtiönsä, joka sai nimekseen Aqualoop Records. Siitä kehittyi yksi Saksan menestyneimmistä tanssimusiikin alalla. Vuonna 2013 Pulsedriver perusti toisen levy-yhtiön, Feed My Beat Recordsin. == Diskografia == *Sequence (2001) *Night Moves (2003) *Selected (2005) *Best Of (2009) *Adventures Of A Weekend Vagabond (2010) *Sound Of Celebration (2012) *Sound Of Celebration (DJ Edition) (2013) *The Single Collection (2013) *Teamwork (2015) *Teamwork (Club Edition) (2015) *20 Years (2018) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset DJ:t Luokka:Saksalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tribe of Force

Tribe of Force on saksalaisen a cappella -metalliyhtye Van Canton kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 26. helmikuuta 2010. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # === Live At Wacken 2008 DVD === # Pathfinger # Kings Of Metal # Rain # The Bard´s Song # The Mission # Fear Of The Dark # Battery # Behind The Scenes == Arvostelut == * Imperiumi: 6/10Van Canto Hero Viitattu 25.8.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Van Canton albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
Taeko Ōnuki

Taeko Ōnuki (, s. 28. marraskuuta 1953 Tokio, Japani) on japanilainen laulaja ja lauluntekijä. Ōnuki perusti Sugar Babe -nimisen popyhtyeen ”city popin kuninkaaksi” kutsutun Tatsurō Yamashitan kanssa vuonna 1973. He julkaisivat studioalbumin SONGS vuonna 1975. Kun yhtye lopetti vuonna 1976, Ōnuki julkaisi samana vuonna ensimmäisen sooloalbuminsa Grey Skies. ==Diskografia== Lähde: Albumi Vuosi Levy-yhtiö Grey Skies [グレイ・スカイズ] 1976 Panam Sunshower [サンシャワー] 1977 Panam Mignonne [ミニヨン] 1978 RCA Romantique [ロマンティーク] 1980 RCA Aventure [アヴァンチュール] 1981 RCA Cliche [クリシェ] 1982 RCA Signifie [シニフィエ] 1983 Dear Heart Caye [カイエ] 1984 Dear Heart Copine [コパン] 1985 Dear Heart アフリカ動物パズル 1985 Dear Heart Comin’ Soon [カミング・スーン] 1986 Dear Heart Pure Acoustic [ピュア・アコースティック] 1987 Dear Heart A Slice of Life [スライス・オブ・ライフ] 1987 Dear Heart, Midi Inc. Purissima [プリッシマ] 1988 Midi Inc. New Moon 1990 Midi Inc. Pure Drops 1991 Midi Inc. Drawing 1992 Eastworld Shooting Star in the Blue Sky 1993 Eastworld Tchou [チャオ！] 1995 Eastworld 東京日和 1997 Eastworld Lucy [ルーシー] 1997 Eastworld Attraction [アトラクシオン] 1999 Eastworld Ensemble [アンサンブル] 2000 Eastworld LIVE Beautiful Songs 2000 Eastworld Note [ノート] 2002 Eastworld One Fine Day [ワン・ファイン・デイ] 2005 Virgin UTAU (Ryūichi Sakamoton kanssa) 2010 Commmons Tint (Ryōta Komatsun kanssa) 2015 Sony Records Int’l Pure Acoustic 2018 ”Live”… On March 24 2018 Columbia ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Taeko Ōnukin viralliset kotisivut * Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Japanilaiset lauluntekijät Luokka:Japanilaiset popmuusikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sainte-Anne-d’Auray

Sainte-Anne-d’Auray () on kunta läntisessä Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Lorientin kaupungista itään. Sainte-Anne-d’Auray on Bretagnen tärkein pyhiinvaelluspaikka. Vuonna 1625 Neitsyt Marian äiti Pyhä Anna ilmestyi täällä bretagnilaiselle Yves Nikolazicille. Tämän johdosta joka kesä 26. heinäkuuta Sainte-Anne-d’Aurayssä vierailee keskimäärin 500 000 pyhiinvaeltajaa. Sainte- Annen basilika on rakennettu vuonna 1872. Se korvasi aiemman basilikan, joka oli käynyt pieneksi suurten kävijämäärien takia. Basilikassa on Yves Nikolazicin (1591–1645) hauta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Morbihanin kunnat
Cumberlandin piirikunta (New Jersey)

Cumberlandin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 154 152 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Bridgetonin kaupunki ja suurin kaupunki on Vineland. Piirikunta on perustettu 1748. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn piirikunnat
Kehtoneilikat

Kehtoneilikat (Petrorhagia) on kohokkikasvisuku, johon kuuluu noin kolmekymmentä lajia. Niitä esiintyy Euroopassa, Makaronesiassa, Pohjois- Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. Lähes kaikki kehtoneilikat on aiemmin sijoitettu lähisukuisiin raunikkeihin (Gypsophila) tai neilikoihin (Dianthus).Marhold, K. (2011): Caryophyllaceae. – In: Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity: Petrorhagia Suvun kasveja ei esiinny Suomessa, ja pohjoisimmillaan niitä kasvaa Etelä-Ruotsissa, kuten Gotlannissa. == Lajeja == * välimerenkehtoneilikka (Petrorhagia dubia) * espanjankehtoneilikka (Petrorhagia nanteuilii) * euroopankehtoneilikka eli kehtoneilikka (Petrorhagia prolifera) * kalliokehtoneilikka eli kallioneilikka (Petrorhagia saxifraga) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kehtoneilikat (Petrorhagia) * Suomen Lajitietokeskus: Kehtoneilikat – Petrorhagia Luokka:Kohokkikasvit
Warrenin piirikunta (New Jersey)

Warrenin piirikunta () on Yhdysvaltojen New Jerseyn osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 109 632 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Belvideren kunta ja suurin kunta on Phillipsburg. Piirikunta on perustettu 1824. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:New Jerseyn piirikunnat
Sarajärvi (Rautjärvi ja Ruokolahti)

Sarajärvi on monihaarainen järvi Ruokolahden ja Rautjärven rajalla Etelä- Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,9 neliökilometriä. Etäisyys Imatralta on 40 kilometriä pohjoiskoilliseen.Sarajärvi Järviwikissä. Viitattu 23.8.2021. == Maantiede == Sarajärvi muodostuu suurelta osin lahdista ja salmista. Etäisyys järven eteläkolkasta pohjoiskolkkaan on yli viisi kilometriä. Järven keskiosasta pohjoiseen kulkee yli kymmenen metriä syvä alue, joka laajenee ja syvenee pohjoista kohden siten, että järven pohjoisimmassa osassa on noin yhdeksän hehtaarin laajuinen 25–27 metriä syvä alue. Myös Sarajärven eteläpuoliskolla on useita 10–15 metriä syviä alueita. Järven kaakkoinen lahti on erillään muusta järvestä. Sarajärven rikkonaisuutta korostaa saarten runsas määrä: niitä on 21, joista 2 on alle aarin laajuisia ja 2 yli hehtaarin laajuisia. Suurimmat saaret ovat Rautsaari, Pehkosaari, Tervasaari ja Pitkäsaari. Sarajärven pohjoisrannalla on kulttuurimaisemaa, myös muilla rannoilla on haja-asutusta. Järven kaakkoiskulman Vuorilahden pohjoisrannalla kohoaa Etelä-Karjalan korkein kohta, Haukkavuori, jonka huippu on noin 80 metriä järven pintaa korkeammalla. Haukkavuorella on arvokasta kasvillisuutta ja eläimistöä sekä historiallisia rajamerkkejä. Sarajärveen virtaa useita laskuojia ympäristön pieniltä järviltä ja suoalueilta. Sarajärven koillispuolinen Loituma (95,8 metriä mpy) laskee Matkonlammen (95,3 metriä mpy) kautta Sarajärven koillisosan Myllylahteen. Myös järven lounaisosassa on Myllylahti, siitä alkaa Pusankoski, josta vedet virtaavat Alusjärveen (89,9 metriä mpy). Sarajärven vesitilavuus on 22 875 000 kuutiometriä. Sarajärvi (03.057.1.004) kuuluu Sarajoen valuma-alueeseen (03.057), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Hiitolanjoen vesistössä (03). Toinen jakovaihe on Torsanjärven valuma-alue (03.05). Sarajärvi on laajin Sarajoen valuma-alueen 23:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Alusjärvi, Nousiinjärvi ja Iso Tervalampi.Sarajoen valuma-alue (03.057) Järviwikissä. Viitattu 23.8.2021. == Lähteet == Luokka:Rautjärven järvet Luokka:Ruokolahden järvet Luokka:Hiitolanjoen vesistö