EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Alan Davey

Alan Davey (s. 11. syyskuuta 1963 Ipswich) on brittiläinen basisti, joka parhaiten tunnetaan Hawkwind-yhtyeen pitkäaikaisena basistina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1984 ja pysyi mukana aina vuoteen 2007 asti, vuosia 1996–2001 lukuun ottamatta. Hänellä oli myös oma Bedouin-yhtye vuosina 1997–2003. Tällä hetkellä (2007) hän on basistina kokeellisessa black metal -yhtyeessä Meads Of Asphodel. ==Diskografia== *Alan ”The Elf” Davey EP (1987) *Captured Rotation (1996) *Bedouin (1997) *Sci-fi-delic EP (1998) *Tres Hombres Live (1999) *Chaos Delight (2000) ==Aiheesta muualla== * Viralliset kotisivut Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Hawkwindin jäsenet Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
How High the Moon

How High the Moon on jazzstandardi vuodelta 1940, jonka sanoitus on Nancy Hamiltonin ja sävellys Morgan Lewisin. Kappale on alun perin Broadway- musikaalista "Two For The Show", joka sai ensi-iltansa Booth Theatressa 8.2.1940. Tunnetuimman levytyksen kappaleesta ovat tehneet Les Paul ja Mary Ford 4. tammikuuta 1951. Levyn julkaisi Capitol Records numerolla 1451. Kappale oli yhdeksän viikkoa Billboardin listan ykkösenä. Toisen version on levyttänyt useita kertoja Ella Fitzgerald, ja siitä tuli Gershwinin ”Lady Be Goodin” ohella hänen tunnuskappaleensa. Fitzgeraldin suosituin levytys kappaleesta on albumilla Ella in Berlin (1960). Diskoversion laulusta on levyttänyt Gloria Gaynor. Pat Suzukin vuonna 1950 levyttämä "How High the Moon" soi elokuvan Biloxi Blues alkukohtausten aikana. Charlie Parkerin vuoden 1946 jazzklassikko ”Ornithology” perustuu kappaleen ”How High the Moon” sointuihin. Monet jazzmuusikot, kuten Ella Fitzgerald ja Lionel Hampton, liittivät ”Ornithologyn” usein saumattomasti mukaan ”How High the Moonia” esittäessään. Miles Davisin ”Solar” vuodelta 1954 perustuu myös osittain samaan sointurakenteeseen. John Coltrane sävelsi vuonna 1960 ”How High the Moonin” pohjalta kappaleen ”Satellite”. Kullervo on tekstittänyt kappaleen suomeksi nimellä ”Kuun lumoissa”. Sen levytti Donna Arima vuonna 1959. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1940 kappaleet Luokka:Jazzstandardit Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
Harri Moisio (poliitikko)

Harri Moisio (s. 16. toukokuuta 1954) on vaasalainen poliitikko, Vasemmistoliiton kaupunginvaltuutettu ja Pohjanmaan hyvinvointialueen valtuutettu. Kustaalan lastenkodin (myöhemmin nuorisokoti) johtajana hän toimi vuodesta 1988–2019. Hän toimi Suomen Demokraattisen Nuorisoliiton puheenjohtajana vuosina 1982–1985. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Moisio oli 3 636 äänellä sekä vuoden 2011 eduskuntavaaleissa 4 601 äänellä Vasemmistoliiton suosituin ehdokas Vaasan vaalipiirissä, mutta puolue ei saanut kansanedustajia.Ehdokkaiden äänet / Vaasan vaalipiiri (Oikeusministeriö 21.2.2007) Moisio oli ehdokkaana vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ja sai 1 150 ääntä, mikä ei riittänyt läpimenoon. Vuoden 2008 kunnallisvaaleissa Moisio sai toiseksi eniten ääniä Vaasassa, kaikkiaan 1 123 ääntä.Valitut ehdokkaat / Vaasa (Oikeusministeriö 17.11.2008) Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa valittiin uudelleen valtuustoon 679 äänellä.Vaasan vaalipiiri - Vaasa - Ehdokkaat vertauslukujärjestyksessä Kuntavaaleissa 2017 Moisio keräsi 461 ääntä ja tuli edelleen valituksi kaupunginvaltuutetuksi.Kuntavaalit 2017 - Vaasa - Valitut Vuoden 2021 kuntavaaleissa tuli 320 ääntä, joka riitti edelleen kaupunginvaltuustoon. Vasemmistoliiton puoluevaltuuston varapuheenjohtaja hän toimi 2007–2010 ja puheenjohtajana 2010–2013. Porin puoluekokouksessa hänet valittiin puoluehallituksen jäseneksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Harri Moision verkkopäiväkirja Luokka:Vaasan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vasemmistonuorten puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Pohjanmaan aluevaltuutetut
Questa Notte

Questa Notte () on latvialaisen Bonaparti.lv:n Euroviisu-edustuskappale, jonka se lauloi edustaessaan Latviaa Helsingissä järjestetyissä Euroviisuissa. Laulu oli alun perin tarkoitus laulaa englanniksi, mutta se vaihdettiin italiaksi. Kappale keräsi yhteensä 54 pistettä ja se sijoittui 16. sijalle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Latvian euroviisuedustuskappaleet
Jarl Ungern

Jarl Viking Ungern (20. lokakuuta 1888 Tammisaari – 3. toukokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi rautatiehallituksen rakennusosaston arkkitehtina vuodesta 1923, vuosina 1945–1958 sen päällikkönä.Kuolleita (tilattava) Helsingin Sanomat 10.5.1974, HS Aikakone. Viitattu 12.4.2018. Ungernin signeeraamia rautatieasemien piirustuksia ovat muun muassa Hangon ja Kiuruveden asemat, ja hänen signeerauksensa löytyy myös Kuopion rautatieaseman piirustuksista. Ungern teki usein yhteistyötä Thure Hellströmin kanssa. Ungernin suunnittelemia laudalla vuorattuja, ilmeisesti hirsirunkoisia väliliikennepaikkojen asemarakennuksia on muun muassa rataosalla Laurila–Kemijärvi, jonne rakennettiin uusia asemarakennuksia korvaamaan talvi-, jatko- ja Lapin sodissa tuhottuja asemarakennuksia. Ungernin suunnittelema on myös Joensuun asemaravintolarakennus, jossa nykyään toimii kulttuurikahvila Laituri. == Lähteet == * VR:n arkkitehtejä Riihimäkiseura.fi-sivustolla ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Rautatieasemat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Hangon rautatieasema

Hangon rautatieasema (, ) on rautatieliikennepaikka Hangossa, noin 50 kilometriä Karjaalta lounaaseen rataosan eteläpäässä. Asema on myös Suomen rataverkon eteläisin liikennepaikka. == Historia == Asema avattiin 8. lokakuuta 1873 Hyvinkäältä Hankoon rakennetun yksityis­radan pääteasemaksi, mutta se siirtyi valtion omistukseen kaksi vuotta myöhemmin. Rata vaikutti merkittävästi paikkakunnan kehittymiseen; Hangon kaupunki perustettiin vuonna 1874 aseman ja sataman ympärille. Alkuaikoina Hangon radalla kulki yksi juna vuorokaudessa kumpaankin suuntaan. Tarvittaessa voitiin kuitenkin ajaa ylimääräinenkin junavuoro; yksi ensimmäisistä ajettiin Hangossa vuonna 1874 pidettyihin purjehduskilpailuihin. Näistä kilpailuista kehittyi jokavuotinen Hangon Regatta. 1900-luvun alkuvuosina aseman kautta kulki suurin osa laivalla Englantiin ja Amerikkaan lähteneistä siirtolaisista, enimmillään vuosina 1906 ja 1907 noin 30 000 matkustajaa kumpanakin. Näistä noin puolet oli venäläisiä, muun muassa Venäjän juutalaisia. Siirtolaisvirrat vähenivät 1920-luvulla Yhdysvaltain alettua rajoittaa maahanmuuttoa niin voimakkaasti, että Hangosta lähtijöitä oli enää muutama sata vuodessa. Asema koki strategisen sijaintinsa vuoksi vahinkoja ensimmäisessä maailmansodassa, jonka seurauksena muun muassa konepaja siirrettiin myöhemmin Karjaalle. Enimmät tuhot tulivat kuitenkin toisen maailmansodan aikana: vanha puinen asemarakennus sekä makasiini tuhoutuivat jatkosodan aikana vuokra-alueen takaisinvaltauksen yhteydessä. Sodan jälkeen asema sekä ratapiha siirrettiin pohjoisemmaksi, ja Jarl Ungernin suunnittelema funktionalistinen asemarakennus valmistui vuonna 1952. Hangon asemaa voidaan pitää Suomen nuorimpana funktionalistisen tyylisuunnan asemarakennuksena. Aseman päässä oli Kadermonkadun vartioimaton kevyen liikenteen tasoristeys, joka korvattiin kesäkuussa 2020 valmistuneella alikulkusillalla. Raiteella 1 oli aikoinaan vartioimaton ylikäytävä nimeltään Hanko. == Asema nykyään == Hangon asemalta liikennöidään lähijunia Karjaalle, joista yksi iltavuoro kulkee kolme kertaa viikossa Helsinkiin. Lipunmyynti asemalla lakkautettiin vuonna 2008, mutta siellä on kuitenkin lippuautomaatti. Matala asemalaituri korvattiin uudella, 150 metriä pitkällä korkealla laiturilla vuonna 2013. Suojeltu asemarakennus on ulkopinnaltaan rapattu ja siinä on kaksi kerrosta ja kellari. Pulpettikattoinen maalämmöllä lämpiävä rakennus on peruskorjauksen tarpeessa, kertoi sitä hallinnoiva Senaatti- kiinteistöt vuonna 2021 laittaessaan rakennuksen myyntiin. Tyhjillään olevan rakennuksen putkistot ja muut tekniset laitteet olivat huonokuntoisia ja uusimisen tarpeessa. Hangon asemaa yritettiin myydä huutokaupalla kuukauden ajan, jotta löytyisi ostaja, joka huolehtisi tästä Suomen nuorimpana funktionalistisen tyylisuunnan asemarakennuksena pidetystä talosta ja 2 200 neliömetrin tontista. Asemarakennuksen osti hankolainen Oy Chyde Invest Ab huhtikuussa 2021. Yritys suunnitteli tekevänsä rakennukseen majoitustiloja, ravintolan sekä kokous- ja näyttelytiloja. ==Lähteet== Luokka:Hangon rautatieliikennepaikat Luokka:Uudenmaan henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat
Gunnar Aspelin

Gunnar Aspelin voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Gunnar Aspelin, ruotsalainen filosofi * Gunnar Aspelin, suomalainen arkkitehti.
Kiinteistö Oy Turun Lintula

Kiinteistö Oy Turun Lintula on arkkitehti Albert Richardtsonin suunnittelema vuonna 1932 valmistunut rakennus, joka sijaitsee Turun ydinkeskustassa. Rakennuksen kadun puolella on asuinrakennuksia ja pihan puoleiset tilat rakennettiin alun perin liikuntatiloiksi. Tarkoitus oli rakentaa tiloihin tennis- ja uimahalli, mutta vain tennishalli valmistui. Vuonna 1936 Erik Bryggman suunnitteli tiloihin Suomi-Filmin elokuvateatterin Kino-Palatsin. Vuonna 1978 teatterista tehtiin Suomen ensimmäinen multiplex eli monisaliteatteri, kun 460-paikkaisen Kinopalatsin oheen rakennettiin 98- ja 74-paikkaiset Colt 1 ja 2 -salit.Uusittuja teattereita Turussa, Kinolehti 1/1979 . Viitattu 23.7.2016. Elokuvatoiminta kiinteistössä jatkui vuoteen 1986.Mäkilä, Jari (2005) Turun elokuvateattereiden historia Turun kaupunki kaupunki osti rakennuksen 1.-3\. kerroksen tilat nuorten käyttöön vuonna 1990 ja Nuorisokeskus Palatsi avattiin 1992. Tilat maksoivat kolme miljoonaa euroa ja vähintään saman verran kului rahaa korjaukseen. 2000-luvun alussa Palatsissa oli nettikahvila, koululaisten iltapäiväkerho ja mediapaja sekä biljardi- ja snooker-sali. Eri järjestöt ja nuorisoryhmät voivat varata Palatsista tiloja käyttöönsä. Nuorisokeskuksessa oli kävijöitä vuodessa yli 80 000\. Talon neljäs kerros oli liikuntatoimen ja viides yksityisen kuntokoulun käytössä. Turun kaupungin nuorisolautakunta 18.10.2001, § 140 Nuorisokeskuksen toiminta lakkasi 28.4.2006 ja jäähyväiskeikalla esiintyivät muun muassa Lovex ja Uniklubi Palatsin tiloista päätettiin luopua, koska ne olivat liian suuret, kalliit ja epäkäytännölliset.Turun kaupungin nuorisolautakunta 28.8.2003, § 102 Tyhjiksi jääneitä tiloja yritettiin myydä ensimmäisen kerran vuonna 2006 ja uudelleen vuonna 2007. Tiloihin on suunniteltu musiikkitaloa, yökerhoa, kulttuuriareenaa ja kaupungin työterveyshuoltoa . Uusi nuorisokeskus Vimma avattiin syksyllä 2006 entiseen Aurakadun tyttökouluun. ==Lähteet== Luokka:Turun suojellut rakennukset Luokka:VI kaupunginosa Luokka:Turun liikerakennukset
Elina Kolehmainen

Elina Kolehmainen (19. elokuuta 1897 Pielisjärvi – 4. lokakuuta 1978 Kotka) oli suomalainen näyttelijä. Ensiesiintymisessä elokuvassa hän teki vuonna 1947 elokuvassa Tuhottu nuoruus. Kolehmainen esiintyi kaikkiaan kolmessa elokuvassa ja yhdessä neliosaisessa televisiosarjassa. Hänen viimeiseksi roolikseen jäi vuonna 1969 valmistunut Tehtaan varjossa. Vuonna 1953 Kolehmaiselle myönnettiin Pro Finlandia -palkinto. == Roolit == ===Elokuvat=== * Tuhottu nuoruus (1947) * Koskenkylän laulu (1947) * Kuisma ja Helinä (1951) ===Televisiosarjat=== * Tehtaan varjossa (1969) == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Kotavaaran rautatieasema

Kotavaaran rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Kemijärven kaupungissa, 8,3 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta ja 1,8 kilometrin päässä Isokylän rautatieasemalta itään. Liikennepaikka lakkautettiin 3. kesäkuuta 2007, kun uudet Isokylän liikennepaikkamerkit asennettiin. Tässä yhteydessä Kotavaaran liikennepaikka jäi nykyisen Isokylän liikennepaikan rajojen sisäpuolelle. Kotavaaran liikennepaikka käsitti vain liikennepaikkamerkit nimikyltteineen, ja toimi liikenteenohjaukseen liittyvänä ilmoittautumis- ja luvankysymispaikkana. ==Lähteet== Luokka:Kemijärven rautatieliikennepaikat Luokka:Lapin lakkautetut rautatieliikennepaikat
The Last Dance (Ken Hensleyn albumi)

The Last Dance on Ken Hensleyn soololevy joka julkaistiin virallisesti keväällä 2004. == Kappaleet== # Crying (Hensley) # Letting Go (Hensley) # Give Me A Reason (Hensley/Williams) # Second Chance (A New Beginning) (Hensley) # I Know Who You Are (Hensley) # The Voice Of Love (Hensley) # Give'Em What They Want (Hensley) # Who Knows (Hensley) # Dancing (Hensley) # Did You Know (Hensley) # The Last Dance (El Gitano Viejo) (Hensley) === Russian version=== # Crying (Hensley) # Letting Go (Hensley) # I Know Who You Are (Hensley) # Second Chance (A New Beginning) (Hensley) # Give Me A Reason (Hensley/Williams) # The Voice Of Love (Hensley) # Give'Em What They Want (Hensley) # Who Knows (Hensley) # Dancing (Hensley) # Did You Know (Hensley) # The Last Dance (El Gitano Viejo) (Hensley) ====Bonus tracks==== # Lady In Black (extended remix) (Hensley) # Lady In Black (original '03 remix) (Hensley) # Lady In Black (chill TLoop remix) (Hensley) ==Kokoonpano== *Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu * Ovidio Lopez – kitara * John Smithson - basso * Tommy Lopez - rummut * Angel Diaz – lyömäsoittimet * Javier De Marco - kitara * Daniel Saiz – akustinen kitara, taustalaulu, * Victor Carratala, Angie Rojas - taustalaulu Luokka:Vuoden 2004 albumit Luokka:Ken Hensleyn albumit
Lepaa

Lepaa (ruots. Stjärnsund) on kylä Tyrvännössä Hattulan kunnassa Kanta- Hämeessä. ==Lepaan kartano== Lepaan kartano on perustettu mahdollisesti jo 1200-luvulla. Päärakennuksen vanhin osa on peräisin 1600–1700-lukujen taitteesta. Se muutettiin empiretyylin mukaiseksi 1800-luvun alkupuolella.http://www.muuka.com/finnishpumpkin/manor/l/mwleh/manor_mwleh_fi.html Vuonna 1820 kartanon osti pietarilainen kauppias Heimburger. Hänen kuoltuaan tila jäi hänen leskelleen Marialle. Maria avioitui tilanhoitaja Karl Fredrik Packalenin kanssa. Packalen testamenttasi kartanon valtiolle vaimonsa Marian kuoltua sillä ehdolla, että tilalle on perustettava maanviljelys- tai puutarhakoulu. Valtio sai tilan vuonna 1902, puutarhaopisto perustettiin 1910 ja ensimmäiset opiskelijat aloittivat opintonsa vuonna 1912.http://www.lok.fi/lepaa.php == Lepaan kampuksen koulutus nykyisin == Nykyään Hämeen ammattikorkeakoulun rakennetun ympäristön ja puutarhatalouden koulutusohjelmat sekä Hämeen ammatti-instituutin viheralan ja puutarhatuotannon koulutusohjelmat toimivat Lepaalla. Hämeen ammatti- instituutissa on myös mahdollista suorittaa puutarha-alan ammattitutkinto (golfkentänhoitajan osaamisala), puutarha-alan erikoisammattitutkinto (golfkenttämestari) sekä elintarvikejalostuksen ammattitutkinto (alkoholijuomien osaamisala). Lepaalla on myös puutarha-alaan keskittynyt, kaikille avoin kirjasto. Lepaalla järjestetään vuosittain puutarha-alan ammattilaisten Lepaa-näyttely, joka on yksi Pohjoismaiden suurimmista ja Euroopan vanhimmista ammattilaistapahtumista. == Lepaan Anna == Lepaalla kerrotaan tarinaa Anna-neidosta, jolla oli suhde Maunu Olavinpoikaan ja joka nykyään kummittelee Lepaalla. Tarinan mukaan Anna muurattiin elävältä kartanon kellariin tai hukutettiin virtaan. Lepaan Annasta on tehty myös näytelmä. Lepaan viinitila myy hänen mukaansa nimettyä viiniä. ==Lähteet== Luokka:Tyrväntö Luokka:Hattulan kylät Luokka:Kanta-Hämeen maakunnan entiset taajamat
Vaaralan ratapiha

Vaaralan ratapiha () on linjavaihde Rovaniemen kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla . Liikennepaikka sijaitsee 9,7 kilometrin päässä Rovaniemen rautatieasemalta ja 74,9 kilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta. Vaarala avattiin liikenteelle 1. syyskuuta 1934. Henkilöliikenne ja liikennepaikka lakkautettiin 31. toukokuuta 1970. Myöhemmin Vaarala on kuitenkin avattu uudelleen. Liikennepaikalla on pääraiteen lisäksi yksi noin 320 metrin pituinen sivuraide, jota käytetään tavaran kuormaamiseen. Henkilöliikennettä ei ole. Liikennepaikalla ei myöskään ole sähkökääntöisiä vaihteita eikä asemarakennusta. == Lähteet == Luokka:Rovaniemen rautatieliikennepaikat
Vika

Vika voi tarkoittaa: * Esineessä voi olla vikaa, jos se ei toimi kunnolla * Vika, saari Kustavissa * Vika, kylä Ruotsissa * Vika, rautatieseisake Rovaniemellä * Stora Vika, taajama Nynäshamnin kunnassa Ruotsissa * Vikajärvi, kylä Rovaniemellä * Ohjelmistovirhe, tai ohjelmointivirhe tarkoittaa yleensä virhettä tietokoneen ohjelmakoodissa.
Pekka Alpo

Pekka Albin Alpo (alk. Muhonen, 26. helmikuuta 1877 Heinävesi – 5. helmikuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen teatterinjohtaja ja -ohjaaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin apulaisjohtaja 1920–1948, joka sai mainetta erityisesti Strindbergin ja Tolstoin näytelmien esitysten nykyaikaistamisesta. Alpon vanhemmat olivat maanviljelijä Niilo Muhonen ja Angelika Pakarinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 ja sai kiinnityksen Suomalaiseen teatteriin 1897, mutta erosi 1901 ja lähti opintomatkalle Saksaan ja Ranskaan. Kasimir Leinon johtaman Suomen Näyttämön palveluksessa hän oli ohjaajana 1903–1094 ja Tampereen teatterissa näyttelijänä 1904–1905 sekä uuden opintomatkansa jälkeen johtajana 1907–1912. Kansan näyttämön johtajana hän toimi 1912–1914 ja sen jälkeen 1914–1920 johtajana Viipurissa toimineessa Suomalaisessa maaseututeatterissa. Suomen Kansallisteatteriin hän siirtyi 1920, teatterin apulaisjohtajana hän toimi aina vuoteen 1948 asti ja johtokunnan jäsenenä 1925–1948. Vuosina 1920–1929 hän myös opetti Suomen Näyttämöopistossa. Toimikaudellaan Tampereen teatterissa Alpo sai vauhtia teatteritalohankeeseen niin, että teatterirakennus valmistui 1913.Panu Rajalan sivusto Luettu 8.7.2007Kuka kukin oli (Wikiaineisto) Alpo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla 1948. ==Lähteet== * Sivu 28. ==Kirjallisuutta== *Käki, Ritva: Pekka Alpo – Arkadiateatterin näyttelijästä Suomen Kansallisteatterin ohjaajaksi. Opinnäytetyö, Helsingin yliopiston taiteiden tutkimuksen laitos. Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1952 kuolleet
Vian seisake

Vian seisake () oli rautatien seisake Vikajärven kylässä Rovaniemen kaupungissa Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Laurila–Kelloselkä. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 15. joulukuuta 1932. Se sijaitsi Köyryn järven länsipäässä, kantatieltä 82 haarautuvan yhdystien 9443 varrella, noin 7,6 kilometrin päässä teiden risteyksestä, ja linnuntietä mitattuna noin 12,5 kilometrin päässä Vikajärven kylältä. Liikennepaikalla ei ollut lainkaan laituria, ratapihaa eikä asemarakennusta. Rautatie ylittää pohjoisen napapiirin noin 6,5 kilometriä entiseltä Vian seisakkeelta Rovaniemen suuntaan.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 230. Helsinki: Karttakeskus, 2010. Rautatievirasto kielsi matkustajajunien pysähtymisen Vian seisakkeella asemainfrastruktuurin puutteiden vuoksi 5. joulukuuta 2007 alkaen. Ratahallintokeskus lakkautti liikennepaikan 30. kesäkuuta 2008. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuva pikajunasta P61 pysähtyneenä Vian seisakkeelle Luokka:Rovaniemen rautatieliikennepaikat Luokka:Lapin lakkautetut rautatieliikennepaikat
The Wizard’s Diary – Volume 1

The Wizard’s Diary – Volume 1 on Ken Hensleyn vuonna 2005 julkaisema albumi, jossa hän soitti uusiksi suosikkikappaleitaan Uriah Heep -ajoiltaan. Osalla kappaleista on mukana yhtye The Presidential Symphony Orchestra. ==Kappaleet== # The Wizard (Hensley) # Illusion (Hensley) # Circle Of Hands (Hensley) # Rain (Hensley) # Weep In Silence (Hensley/Wetton) # Feelings (Hensley) # Sweet Freedom (Hensley) # Lady In Black (Hensley) # Free Me (Hensley) # July Morning (Hensley/Byron) # Stealin' (Hensley) # Easy Livin' (Hensley) ===Special limited edition CD+DVD digipack set=== # The making of "The Wizard's Diary" # "Free Me" videoclip # MTV interview # Ken Hensley with Uriah Heep in St. Louis, USA, June 11th 1990 # Photo Gallery ==Kokoonpano== *Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu, piano * Igor Kozhin – kitara * Alexey Ostashev – basso * Andrey Shatunovsky – rummut * Vadim Nazarov – piano * Irina Rodilez, Oleg Kozura, Raisa Saed-Shakh, Andrey Kolchugin – taustalaulu Luokka:Vuoden 2005 kokoelma-albumit Luokka:Ken Hensleyn albumit
Cold Autumn Sunday

Cold Autumn Sunday on Ken Hensleyn vuonna 2005 julkaisema albumi, jossa hän soitti uusiksi suosikkikappaleitaan ensimmäisiltä soololevyiltään. Mukana on myös uusi kappale Romance. == Kappaleet== # Send Me An Angel (Hensley/Williams) # Inside The Mystery (Hensley/Williams) # When (Hensley) # Longer Shadows (Hensley) # Secret (Hensley) # Brown Eyed Boy (Hensley) # Cold Autumn Sunday (Hensley) # Romance (Hensley) # Woman (Hensley) # The House On The Hill (Hensley) # When Evening Comes (Hensley) # Go Down (Hensley) ===Bonus kappaleet=== # Through The Eyes Of A Child (original demo version) (Hensley) # Do You Feel Alright (Hensley) ==Kokoonpano== *Ken Hensley – kitara, koskettimet, laulu, piano * Ovidio Lopez – kitara * Alvaro Martialay – basso * Tommy Lopez – rummut * Daniel Saiz – akustinen kitara, taustalaulu * Paz Kolchugin – taustalaulu * Victor Jorda Lledo – koskettimet Luokka:Vuoden 2005 albumit Luokka:Ken Hensleyn albumit
Kuluksen rautatieasema

Kuluksen rautatieasema () oli rautatieliikennepaikka Rovaniemen kaupungissa rataosalla Laurila–Kelloselkä. Liikennepaikka sijaitsi Olkkajärven kaakkoispuolella, noin 23,1 ratakilometrin päässä Rovaniemen rautatieasemalta ja noin 61,6 ratakilometrin päässä Kemijärven rautatieasemalta. Alun perin liikennepaikalla oli sivuraiteet pääraiteen molemmin puolin. Näistä pääraiteen pohjoispuolella sijaitsi puolipitkä niin sanottu napero, joka alkoi asemarakennuksen itäpuolelta ja päättyi ratapihan itäpäähän. Raidetta käytettiin alun perin kuormausraiteena. Pääraiteen eteläpuolella oli täyspitkä, noin 600 metrin mittainen raide, jota voitiin tarvittaessa tavaran kuormauksen lisäksi käyttää junien kohtaamisiin. Nykyisin ratapiha on purettu. Liikennepaikalta johdettiin myös 1,5 kilometrin pituinen satamarata, joka purettiin 1946. Asemarakennus on rataosalle tyypillinen Lapin sodan jälkeen rakennettu lautavuorattu talo, joka on todennäköisesti Jarl Ungernin suunnittelema. Nykyisin rakennus on yksityisomistuksessa. Asemalle ei ollut alun perin tieyhteyttä, mutta se on rakennettu paikalle 2000-luvulla. Liikennepaikka avattiin liikenteelle 15. joulukuuta 1932. Miehitys lopetettiin jo 1970 ja tavaraliikenne 1976. Henkilöliikenteen pysähdykset lakkautettiin 31. toukokuuta 1992, ja itse liikennepaikka lakkautettiin 9. tammikuuta 2005. Rautatie ylittää pohjoisen napapiirin vajaat yhdeksän kilometriä Kuluksen asemalta Kemijärven suuntaan.Jussi Iltanen: Radan varrella: Suomen rautatieliikennepaikat (2. painos), s. 230. Helsinki: Karttakeskus, 2010. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Kuva Kuluksen asemarakennuksesta Luokka:Rovaniemen rautatieliikennepaikat Luokka:Lapin lakkautetut rautatieliikennepaikat
Cilly Aussem

Cilly Aussem (4. tammikuuta 1909 Köln - 22\. maaliskuuta 1963 Portofino, Italia) oli saksalainen naistennispelaaja. Hänet muistetaan parhaiten Wimbledonin voitosta 1931. Aussem ylsi saavutukseen ensimmäisenä saksalaisena naisena. Loppuottelussa hän kukisti maannaisensa Hilde Krahwinkel Sperlingin 6–2, 7–5. Aussem voitti naisten kaksinpelimestaruuden myös Ranskan mestaruuskilpailuissa ja Saksan mestaruuskisoissa 1931. Hänen valmentajansa ja sekanelinpelipartnerinsa oli Bill Tilden. He voittivat yhdessä Ranskan mestaruuskilpailujen sekanelinpelin 1930. Vuosina 1930–1931 Aussem oli maailmanlistan kakkospelaaja Helen Wills Moodyn jälkeen. Aussemin tavaramerkki oli hänen voimakas kämmenlyöntinsä. == Lähteet == Aussem, Cilly Aussem, Cilly Aussem, Cilly
Elements – Anthology 1968 to 2005

Elements – Anthology 1968 to 2005 on Ken Hensleyn vuonna 2006 julkaisema kokoelma-albumi, joka sisältää kappaleita hänen pitkältä uraltaan. == Kappaleet== ===CD 1: The Early Years and Heep Days=== # Looking Glass (4.14) – The Gods, 1968 # Climax - You Tried To Take It All (6.52) – Head Machine, 1970 # Working Nights (2.34) – Toe Fat, 1970 # The Park (5.38) – Uriah Heep, 1971 # Lady In Black (4.33) – Uriah Heep, 1971 # Look At Yourself (5.07) – Uriah Heep, 1971 # Tears In My Eyes (5.02) – Uriah Heep, 1971 # The Wizard (2.59) – Uriah Heep, 1972 # Rainbow Demon (4.30) – Uriah Heep, 1972 # Sunrise (4.04) – Uriah Heep, 1972 # Blind Eye (3.33) – Uriah Heep, 1972 # If I Had The Time (5.43) – Uriah Heep, 1973 # The Easy Road (2.43) – Uriah Heep, 1974 # A Year Or A Day (4.22) – Uriah Heep, 1975 # Can’t Keep A Good Band Down (3.40) – Uriah Heep, 1976 # Wise Man (4.44) – Uriah Heep, 1977 # Free Me (3.35) – Uriah Heep, 1977 # Falling In Love (2.59) – Uriah Heep, 1978 ===CD 2: Solo Material=== # When Evening Comes (4.35) – Solo, 1973 # From Time To Time (3.35) – Solo, 1973 # Rain (3.14) – Solo, 1973 # Proud Words (3.10) – Solo, 1973 # Fortune (5.22) – Solo, 1973 # Cold Autumn Sunday (5.27) – Solo, 1975 # Eager To Please (4.45) – Solo, 1975 # Secret (4.03) – Solo, 1975 # Through The Eyes Of A Child (2.21) – Solo, 1975 # In The Morning (2.35) – Solo, 1975 # How Shall I Know (4.04) – Solo, 1975 # The System (2.35) – Solo, 1980 # No More (4.36) – Solo, 1980 # New Routine (3.28) – Solo, 1980 # Send Me An Angel (4.36) – Blackfoot, 1983 # The Last Dance (7.49) – Ken Hensley, 1999 # I Close My Eyes (4.33) – Hensley/Lawton Band, 2001 # Romance (4.38) – Ken Hensley, 2005 Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Ken Hensleyn albumit
Dorrit von Fieandt

Dorrit Margareta von Fieandt (o.s. Flinkenberg; 5. marraskuuta 1927 Helsinki – 14. elokuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen keramiikkataiteilija, joka saavutti maailmanmainetta eritoten Arabian tehtaiden koristemaalarina. Von Fieandt haki 16-vuotiaana salaa vanhemmiltaan Ateneumin piirustuskouluun ja opiskeli sitten Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1944–1949 ensin tekstiiliosastolla, sitten keramiikkaosastolla ja jonkin verran myös graafisella osastolla. Hänen opettajiaan olivat muiden muassa Arttu Brummer, Elsa Elenius ja Rafael Blomstedt sekä Birger Kaipiainen. 1948 syksyllä hän opiskeli Kunstfagskolenissa Oslossa. Lisäksi hän opiskeli 1950-luvun lopulla Vapaassa taidekoulussa, jossa häntä opettivat Sam Vanni, Torger Enckell ja Unto Pusa. Hän työskenteli omassa ateljeessaan vuosina 1949–1954 ja 1965–1986.Kuka kukin on 2003, s. 130–131. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Vuosina 1986–1998 von Fieandt työskenteli vierailevana taiteilijana Arabian tehtaiden taideosastolla, jossa hänellä oli oma työhuone. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Arabian esineiden kuvioaiheet Palermo, Poetic, China Tea sekä Hubertus. Von Fieandt osallistui useisiin eri puolilla Eurooppaa ja maailmaa pidettyihin yhteisnäyttelyihin. Samoin hänellä oli parikymmentä yksityisnäyttelyä Suomen lisäksi Saksassa, Alankomaissa ja Ruotsissa. Dorrit von Fieandtin töitä on sekä suomalaisissa kokoelmissa että kokoelmissa Ruotsissa. Vuonna 1993 Tasavallan presidentti myönsi Dorrit von Fieandtille Pro Finlandia -mitalin. Von Fieandt julkaisi myös kolme romaania vuosina 2000–2003: Bröllop 1925, Minns du 30-talet, Theresa? ja Krigsvinter på Larssäter. Dorrit von Fieandtin puoliso on vuodesta 1950 ollut diplomaatti, varatuomari Berndt _Johan_ von Fieandt. Heillä on kolme lasta. __NOTOC__ ==Katso myös== * von Fieandt ==Lähteet== * * Dorrit von Fieandtin CV Arabian tehtaiden sivuilla ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset keramiikkataiteilijat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Inside the Mystery

Inside the Mystery on Ken Hensleyn vuonna 2006 julkaisema kokoelma, joka sisältää albumit The Last Dance ja Cold Autumn Sunday. == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Hensley, ellei toisin mainittu. === CD 1: The Last Dance=== # # # # # # # # # # # The Last Dance (El Gitano Viejo) === CD 2: Cold Autumn Sunday=== # # # # # # # # # # # # # # Luokka:Vuoden 2006 kokoelma- albumit Luokka:Ken Hensleyn albumit
Juha Junno

Juha Seppo Junno (s. 16. marraskuuta 1958 Haapavesi) on eläkkeellä oleva urheilujohtaja. Junno toimii SM-Liigaseura Oulun Kärppien hallituksen puheenjohtajana syyskuusta 2024 lähtien. Junno on myös aiemmin työskennellyt Kärpissä. Hän toimi pitkään jääkiekkoseura Oulun Kärppien toimitusjohtajana. Hän toimi tehtävässään syksystä 1996 vuoteen 2017. Aiemmin hän on toiminut SM- liigajoukkue KalPan junioripäällikkönä vuosina 1985–1986, apuvalmentajana 1986–1988, päävalmentajana 1988–1993 ja toimitusjohtajana 1993–1996 sekä Jääkiekkoliiton aluevalmentajana Savo-Karjalassa vuosina 1982–1985. Junno oli päävalmentaja, kun KalPa voitti SM-hopeaa vuonna 1991. Koulutukseltaan Junno on luokanopettaja. Hän suoritti luokanopettajantutkinnon Raumalla vuonna 1980. Hän on naimisissa. Hänellä on vaimonsa Anna-Kaisa Junnon kanssa kaksi tytärtä. Junnon pelinumero (10) jäädytettiin Haapaveden jäähallin kattoon 13. tammikuuta 2018.Junnon pelinumero jäädytetään Haapavedellä == Lähteet == Luokka:Oulun Kärpät Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Britt Ekland

Britt Ekland (oik. Britt-Marie Eklund, s. 6. lokakuuta 1942) on ruotsalaissyntyinen näyttelijä. Hän on asunut jo pitkään Britanniassa. Ekland oli Peter Sellersin toinen vaimo. Ekland ja Sellers ehtivät olla naimisissa neljä vuotta (1964–1968), ja heillä on yhteinen tytär, Victoria Sellers. Avioliitto päättyi varsin riitaisissa merkeissä. Britt Eklandin tunnetuin roolisuoritus lienee Bond-seikkailussa 007 ja kultainen ase. Vuonna 2004 valmistuneessa Peter Sellersin elämäkertaelokuvassa Peter Sellersin elämä Eklandia näyttelee Charlize Theron. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Life and Death of Peter Sellers

The Life and Death of Peter Sellers (televisioesityksessä käytetty nimeä Peter Sellersin elämä) on vuonna 2004 valmistunut näyttelijä Peter Sellersistä kertova elämäkertaelokuva. Elokuva perustuu Roger Lewisin samannimiseen kirjaan. Elokuvan on ohjannut Stephen Hopkins ja pääosassa Sellersiä näyttelee Geoffrey Rush. Muissa rooleissa Miriam Margolyes on Peterin äiti Peg Sellers, Emily Watson hänen ensimmäinen vaimonsa Anne Howe, Charlize Theron on hänen toinen vaimonsa Britt Ekland, John Lithgow on Blake Edwards, Stephen Fry on Maurice Woodruff ja Stanley Tucci on Stanley Kubrick. Elokuvassa Sellersiä kuvaillaan omalaatuiseksi neroksi, jolla ei ollut omaa minää. Sellers jäi usein roolihahmojensa vangiksi ja hänen sanotaan olleen "ikuinen lapsi" joka haki jatkuvasti hyväksyntää läheisten keskuudessa. Vaikka Sellers tarjosi huumoria ja naurunaihetta koomikonurallaan sadoille miljoonille ihmisille, oli hänen siviilielämänsä varsin synkkää ja pirstaloitunutta, eikä vähiten epäonnistuneiden avioliittojen ja näyttelijän itsekkyyden vuoksi. Elokuva käy melko perusteellisesti läpi Sellersin elämän aina koomikonuran alkuvaiheilta, eli The Goon Show -nimisestä radio-ohjelmasta aina hänen viimeiseen menestyselokuvaansa, Tervetuloa Mr. Chance!, saakka. Rush naamioidaan useasti myös tunnetuiksi Sellersin näyttelemiksi hahmoiksi, joita ovat muun muassa Tohtori Outolempi ja Vaaleanpunainen pantteri -elokuvista tuttu komisario Jacques Clouseau. Läpi käydään myös useita tuttuja Sellersin tähdittämiä elokuvia ja niiden hauskoja, vakavia ja osittain tragikoomisiakin kuvausvaiheita. Rush sai roolistaan koomikko Peter Sellersinä vuonna 2005 sekä Emmy- että Golden Globe -palkinnon parhaasta miespääosasta. ==Näyttelijät== == Lähteet == Luokka:Stephen Hopkinsin ohjaamat elokuvat Luokka:Elämäkertoihin ja muistelmiin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta
Saksan 12. panssaridivisioona

Saksan 12. panssaridivisioona () oli Saksan armeijan panssariyhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Divisioona muodostettiin lokakuussa 1940, kun 2. motorisoitu jalkaväkidivisioona muutettiin panssaridivisioonaksiPanzerkrieg s.287. Divisioona oli valmis tammikuussa 1941. == Historia == Heinäkuussa 1941 divisioona siirrettiin itärintamalle, jossa se osallistui Minskin piiritykseen ja hyökkäsi kohti Smolenskia. Myöhemmin divisioona siirrettiin pohjoiselle rintamalle, jossa se kärsi raskaita tappioita venäläisten talvihyökkäyksessä. Levon jälkeen divisioona osallistui taisteluihin Leningradin eteläpuolelle ja marraskuussa 1942 se siirrettiin Roslavlin lähelle keskiselle lohkolle. Kesän 1943 divisioona taisteli useissa suurissa taisteluissa otti osaa muun muassa Kurskin taisteluun ja syksyllä se taisteli puolustustaisteluissa Dneprillä. Helmikuussa 1944 divisioona siirrettiin osaksi epätoivoista puolustusta Leningradin alueelle. Divisioona vetäytyi yhdessä muiden saksalaisten kanssa, kunnes syyskuussa 1944 se joutui osaksi Kuurinmaan mottia. Divisioona taisteli toukokuuhun 1945 asti, jolloin se lopulta antautui neuvostoliittolaisille. ==Organisaatio== Organisaatio 1940 12.Schützen-Brigade Schützen-Regiment 5 Schützen-Regiment 25 Kradschützen-Bataillon 22 Panzer-Regiment 29 Artillerie-Regiment (mot.) 2 Aufklärungs-Abteilung (mot.) 12 Panzerjäger-Abteilung 2 Panzer.Pionier-Bataillon 32 Panzer-Nachrichten-Abteilung 2 Felderstatz-Bataillon 2 2\. divisioonan tukiyksikkö Organisaatio 1943 Panzergrenadier-Regiment 5 Panzergrenadier-Regiment 25 Panzer-Regiment 29 Artillerie-Regiment 2 Panzer-Aufklärung-Abteilung 12 Panzerjäger-Abteilung 2 Panzer-Pionier-Bataillon 32 Panzer-Nachrichten-Abteilung 2 Heeres-Flak-Abteilung 303 Felderstatz-Bataillon 2 2\. divisioonan tukiyksikkö ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Feldgrau.com 12
USS Akron

USS Akron (ZRS-4) oli toinen Yhdysvaltain laivaston kolmesta Yhdysvalloissa rakennetusta jäykkärunkoisesta ilmalaivasta. Sen rakennutti Goodyear-Zeppelin yhtiö Akronissa, Ohiossa ja se otettiin palveluskäyttöön 27. lokakuuta 1931. Sitä käytettiin yhdessä sisaraluksensa USS Maconin (ZRS-5) kanssa jäykkärunkoisten ilmalaivojen teknisen ja operationaalisen laivastokäytön tutkimiseen. Akron joutui 4. huhtikuuta 1933 ankaraan myrskyyn New Jerseyn rannikolla ja pian keskiyön jälkeen se syöksyi pyrstö edellä mereen. Vain kolme aluksen 76:sta miehistön jäsenestä selvisi onnettomuudesta hengissä. Miehistölle ei ollut aluksessa pelastusliivejä, eikä täytettäviä kumilauttoja, joka osaltaan selittää uhrien suuren määrän. Akron oli 239 metriä pitkä. Akron käytti lentämiseen Yhdysvalloissa riittoisaa heliumia, jota säiliöön mahtui noin 184 000 kuutiometriä. Eurooppalaiset ilmalaivat käyttivät lentämiseen vetyä; helium on painavampaa mutta sen etuna on palamattomuus. Akronin toimintamatka oli täydessä 70 000 litran bensiinilastissa 16 900 kilometriä. Liikkumiseen Akron käytti kahdeksaa bensiinikäyttöistä 420 kW:n moottoria. == Katso myös == *USS Macon *Curtiss F9C Sparrowhawk == Lähteet == Naval Historical Center: USS Akron (ZRS-4), Airship 1931-1933 Luokka:Ilmalaivat
Paul-Anders Simma

Paul-Anders Simma (s. 27. syyskuuta 1959 Kaaresuvanto) on suomensaamelainen elokuvaohjaaja. Kun norjalaisen Nils Gaupin Tiennäyttäjä (1987) oli ensimmäinen saamelainen pitkä elokuva, Simman elokuva Sagojogan ministeri (1997) oli toinen. Tämän jälkeen saamenkielisiä pitkiä elokuvia ei ole valmistunut. Sagojogan ministeri on veijarikomedia vankikarkurista, joka saapuu pieneen lappalaiseen Norjan, Suomen ja Ruotsin risteyspisteessä sijaitsevaan kylään. Häntä erehdytään luulemaan Suomen hallituksen ministeriksi. Mies käyttää erehdystä hyväkseen saavuttaakseen luottamusta kyläläisten keskuudesta. Simma on opiskellut elokuvan tekoa Tukholman Dramatiska institutetissa. Hänen saamelaispojan ensimmäisestä tansseissa käynnistä kertova lyhytelokuvansa Let’s Dance (1992) voitti Risto Jarva -palkinnon Tampereen lyhytelokuvajuhlilla 1992. Tämän lisäksi Simma on tehnyt muun muassa dokumenttielokuvan Antakaa meille luurankomme (1999), joka kertoo saamelaisaktivisti Nils Sombystä, joka yritti saada esi-isiensä luurangot takaisin kotiseudulle. Elokuva voitti pääpalkinnon dokumenttielokuvien sarjassa Lyypekin pohjoismaisten elokuvien päivillä vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Saamelaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ekhidna

Ekhidna (, "ekhis" ja tarkoittaa "naaraskyytä"), jota kutsuttiin myös kaikkien hirviöiden äidiksi, oli kaikkein vanhimmassa kreikkalaisessa mytologiassa esiintynyt hirviö, joka oli vyötäröstä ylöspäin nainen, mutta siitä alaspäin käärme. Hesiodos kuvailee hänen olleen puoliksi nymfi, jolla on kauniit kasvot ja kiiluvat silmät, ja puoliksi valtava, kauhistuttava käärme.Hesiodos: Jumalten synty 306–332 (engl. käännös) Hän oli Forkyksen ja Keton tytär. Hänen miehensä oli titaani Gaian ja Tartaroksen poika Tyfon, ja heistä polveutui useita muita hirviöitä, kuten Orthos, Kerberos, Khimaira, Lernan hydra ja Nemean leijona. Myös Ladon, hesperidien puutarhaa vartioinut lohikäärme, mainitaan useimmissa lähteissä hänen lapsekseen.Apollodoros, Kirjasto 2.5.11 (engl. käännös) Ekhidnan surmasi sen nukkuessa Argos, satasilmäinen jättiläinenApollodoros, Kirjasto 2.1.2 (engl. käännös). Tosin varhaisissa tarinoissa Ekhidna rinnastetaan samaksi käärmeeksi, joka oli asetettu Delfoin oraakkelin vartijaksi, kunnes Apollon surmasi sen nuolillaan ottaen pyhäkön haltuunsaHomeros, Hymni Apollonille iii.340–361 (engl. käännös). == Populaarikulttuuri == Ekhidna esiintyi 90-luvulla televisiosarjassa Hercules, jossa hänet kuvattiin liskomaisena hirviönä, jolla oli useita lonkeroita. == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian taruolennot
CB Milton

CB Milton (oikealta nimeltään Clarence Becker Milton, s. 11. huhtikuuta 1968) on saksalainen elektronista musiikkia esittävä laulaja, joka vaikutti erityisesti 1990-luvun puolivälissä. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan on muun muassa "It's a Loving Thing" sekä "Send Me an Angel". Hän on syntynyt Surinamessa. == Albumit == * It's My Loving Thing (1994) * The Way to Wonderland (1996) * From Here to There (1998) * Old Soul (as Clarence Milton Bekker) (2012) * Changes (as Clarence Bekker Band) (2020) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet Luokka:Saksalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
T-Spoon

T-Spoon on alankomaalainen eurodancea esittävä yhtye. Yhtyeen perustivat vuonna 1991 räppäri Shalamon Baskin (alias Shamrock) ja Remy de Groot. ==Yhtyeen historiaa (1990-luku)== Amerikkalainen sotilas Shalamon Baskin suoritti vuonna 1991 palvelustaan Yhdysvaltain ilmavoimissa Belgiassa, jolloin hän tutustui joihinkin hollantilais- ja belgialaismuusikoihin, ja osallistuu Hi Teck 3-yhtyeen albumin "The Easiest Way" äänittämiseen. Myöhemmin Baskin tutustuu säveltäjä Prince Perationiin, jonka kanssa hän perustuu T-Spoonin. Ensimmäisissä kappaleissa he tekevät yhteistyötä belgialaisten tuottajien Dominique Sasin ja Serge Ramaekersin kanssa. Vuosina 1994-1995 yhtyeellä on levytyssopimus A La Bianca Recordsin kanssa. Erilaisten vierailevien muusikoiden yhteistyöllä tehdä useita hittejä, kuten muun muassa coverversio Janis Joplinin takavuosien hittikappaleesta Mercedes Benz, jossa laulaa yhdysvaltalainen laulaja Jean Shy. Vuonna 1997 yhtye levytti kesähitin Sex On The Beach, joka nousi listoille monissa maissa. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Joy, Life & Pain (1994) * Lexicon of Melody (1996) * The Hit Collection (1997) * T-Spoon (1999) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet
101 (yhtye)

101 eli Yxnollaykkönen oli vuosina 1994–1997 toiminut suomalainen eurodancea esittänyt yhtye. Nimi 101 on otettu yhtyeen keikkabussin rekisterinumerosta.Bonus CD 3-kansipaperi Yhtye teki läpimurron vuonna 1995 kappaleillaan "Aamuyö" sekä "Sommartider", joka on cover Gyllene Tiderin kappaleesta. 101 katosi julkisuudesta kahden albumin jälkeen, joista jälkimmäinen ilmestyi vuonna 1997. Vuonna 1994 julkaistu K-Telin kokoelma Dance 2 Dance 2 -kokoelma sisältää "Sut tulen aina muistamaan" -kappaleen englanninkielinen version "101 feat. Sam D - I Will Always Love You". Yhtyeen jäsen Eva on kotoisin Ruotsin kautta Kokkolasta, Marko H. Kouvolasta ja Jiipee Järvenpäästä. 101 teki paluun keikkalavoille vuonna 2015. ==Diskografia== Albumit * Aamuyö (K-Tel 1995) * Yxnollaykkönen (K-Tel 1997) Singlet * "Sut tulen aina muistamaan" (K-Tel 1994) * "Aamuyö" (K-Tel 1995) * "Sua kaipaan" (K-Tel 1995) * "Toisiimme turvauduttiin" (K-Tel 1995) * "Kaiken sen jälkeen" (BMG 1996) * "Luotan kohtaloon" (BMG 1996) * "Haluan extaasiin" (K-Tel 1997) * "Paeta jos voisin" (K-Tel 1997) * "Sen minkä pyytää" (BMG 1997) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset eurodanceartistit ja -yhtyeet Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Siilinjärven rautatieasema

Siilinjärven rautatieasema () on rautatieasema Siilinjärvellä Savon radan varrella. Siilinjärven aseman pohjoispuolella haarautuu rataosa Viinijärvelle. Asema avattiin Kuopion ja Iisalmen välisen rataosuuden yhteydessä 1902. Asemalla pysähtyvät kaikki Kuopion ja Iisalmen välillä kulkevat kaukojunat. Kaikki junat käyttävät raidetta yksi. Siilinjärven aseman kautta kulkee runsaasti tavaraliikennettä, Viinijärven radalta tulee muun muassa Kemiran kemikaalikuljetuksia. Tämän lisäksi siilinjärveläinen Lujabetoni Oy tuottaa Siilinjärvellä betonisia ratapölkkyjä, jotka kuljetetaan käyttökohteeseensa Siilinjärven asemalta käsin. Ratapihalla on merkittävä rooli Viinijärven radan tavaraliikenteessä. ==Turvalaitteet== Siilinjärven ratapihalla on käytössä jo melko iäkäs WSSB GsII 63 -tyyppinen releasetinlaite. Päivisin liikenteenohjaustoiminnot hoitaa paikallinen junasuorittaja. Junasuorittaja myös kauko-ohjaa työaikanaan Kemiran Siemens DrS -releasetinlaitetta. Yöaikaan molemmat releasetinlaitteet ohjataan Pieksämäen liikenteenohjauskeskuksesta käsin. Sekä Siilinjärven että Kemiran releasetinlaitteet on korvattu tietokoneasetinlaitteilla vuosina 2010–2011. Kokonaan Pieksämäen liikenteenohjauskeskuksesta ohjattavat uudet asetinlaitteet on otettu käyttöön loppuvuodesta 2011. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat noin viisi miljoonaa euroa. ==Lähteet== Luokka:Pohjois-Savon henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Siilinjärven rakennukset ja rakennelmat Luokka:Siilinjärven liikenne
Lapinlahden rautatieasema

Lapinlahden rautatieasema () on rautatieasema Lapinlahdella Savon radan varrella. Asema avattiin Kuopio–Iisalmi-radan valmistuessa 1902. Asemalla pysähtyvät kaikki Kuopion ja Iisalmen väliset kaukojunat. Asemalla tapahtuu päivän aikana yksi matkustajajunien kohtaus, jossa toinen juna käyttää raidetta yksi ja toinen raidetta kaksi. Muutoin kaikki junat käyttävät raidetta yksi. Lapinlahdella on tavaraliikennettä puutavaran lastaamisen muodossa. Lapinlahden rautatieasema on tunnettu Juhani Ahon romaanista Rautatie. Se tosin ilmestyi jo vuosia ennen kuin rata ulottui Lapinlahdelle, vuonna 1884. Taiteilija Eino Koistinen on tehnyt asemarakennuksen vieressä sijaitsevan Matti ja Liisa -patsaan muistuttamaan Rautatien päähenkilöiden, Matin ja Liisan, matkasta Lapinlahdelle rautatietä katsomaan. Museovirasto on luokitellut asema-alueen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. == Historia == Lapinlahti avattiin liikenteelle 1. heinäkuuta 1902, kun Kuopio–Iisalmi-rata valmistui. Asemarakennus valmistui samana vuonna, ja se rakennettiin Bruno Granholmin V luokan asemarakennuksen tyyppipiirustusten mukaan. Vuonna 1903 rakennettiin kaksoisvahtitupa, talousrakennukset ja maakellari. Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1927 rakentamalla uusi odotushuone ja suurentamalla asemapäällikön asuntoa. 1970-luvun lopulla rakennus viemäröitiin. Asemalta rakennettiin etelään soraraide, joka purettiin 1999. Vuonna 2000 Lapinlahden kunta hankki asema- alueen omistukseensa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *VR: Lapinlahden rautatieasema Luokka:Pohjois-Savon henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Lapinlahden rakennukset ja rakennelmat Rautatieasema Luokka:Bruno Granholmin suunnittelemat rakennukset Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Suonenjoen rautatieasema

Suonenjoen rautatieasema () on rautatieasema Suonenjoella rataosalla . Asema avattiin kaupalliselle liikenteelle Kouvolan–Kuopio-radan valmistuessa vuonna 1889. Asemarakennus valmistui samana vuonna. Museovirasto on luokitellut Suonenjoen rautatieaseman ja sen ympäristön valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Asemalla pysähtyvät kaikki rataosan kaukojunat. Kaikki matkustajajunat käyttävät raidetta yksi. == Historia == Suonenjoen rautatieasema avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889, kun Kouvola–Kuopio-rata valmistui. Samalla avattiin Iisvedelle johtava Iisveden rata. Asema sijoitettiin keskelle kirkonkylää. Asemarakennus rakennettiin Oulun radan IV luokan tyyppipiirustuksen nro 2 mukaan, ja se valmistui 1889. Rakennusta on muutettu vuosina 1899 ja 1915. Suonenjoelle rakennettiin myös yksipaikkainen veturitalli. Suonenjoella oli lipunmyynti vuoteen 1998 saakka. Tavaraliikenne lakkautettiin 1. maaliskuuta 2002. Vuonna 2007 asemarakennus ja muita rakennuksia siirtyi Senaatti-kiinteistöille, joka myi ne Suonenjoen kaupungille vuonna 2010. Asema huutokaupattiin yksityiselle yritykselle vuonna 2018. Vuonna 2016 Suonenjoen ratapihaa uudistettiin parantamalla laitureita ja rakentamalla alikulkutunneli. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *VR: Suonenjoen rautatieasema Luokka:Pohjois-Savon henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Suonenjoen rautatieliikennepaikat Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa
Haukivuoren rautatieasema

Haukivuoren rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Mikkelin Haukivuorella. Asema avattiin liikenteelle 1. lokakuuta 1889 ja se sijoitettiin lähelle Kyyveden rantaa, noin kuuden kilometrin päähän Haukivuoren kirkolta. Vuosina 1887–1889 rakennettu asemarakennus rakennettiin Oulun radan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Sitä laajennettiin vuonna 1925 lähes kaksinkertaiseksi alkuperäistä rakennustapaa noudattaen. Aseman läheisyyteen vuonna 1901 perustetulle sahalle johdettiin 1920-luvulla sivuraide. Sahan toiminta päättyi vuonna 2008. Vesitorni purettiin 1970-luvulla ja asemarakennuksen katto vaihdettiin tiilikatosta peltikatoksi 1998. Se siirtyi vuonna 2005 yksityisomistukseen. Miehitys Haukivuoren asemalla lopetettiin vuonna 1989. Paikallisten asukkaiden vastustuksesta huolimatta henkilöliikenteen pysähdykset Haukivuorella lakkautettiin aikataulukauden vaihtuessa 11. elokuuta 2014. Osa asemalla pysähtyneistä junavuoroista kuului liikenne- ja viestintäministeriön velvoiteliikenteeseen, mutta ministeriön mukaan kustannukset olivat liian suuret matkustajamääriin nähden. Nykyisin liikennepaikka toimii junakohtauspaikkana. Lähimmät henkilöliikenteen asemat ovat Mikkeli ja Pieksämäki. == Lähteet == Luokka:Mikkelin rautatieliikennepaikat Rautatieasema Luokka:Suomen 1880-luvulla rakennetut rautatieliikennepaikat