EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jukkasjärven kirkko

Jukkasjärven kirkko () on Ruotsin Lapissa Kiirunan kunnan Jukkasjärvellä oleva kirkkorakennus. Sen vanhin osa on rakennettu 1607–1608. Kirkko on tyypiltään tukipilarikirkko, joita on rakennettu melkein pelkästään Suomeen Pohjanmaalle ja vain jokunen muualle Suomeen ja Pohjois-Ruotsiin. Kirkkoja on säilynyt 11, joista Jukkasjärven kirkko on ainoana Ruotsissa, muut 10 ovat Suomessa. Tukipilarikirkkojen vilkkainta rakennusaikaa oli 1600-luku. Jukkasjärven kirkon vanhin osa on valmistunut 1608. Vuonna 1726 valmistui kirkkoon laajennus, kun sitä jatkettiin molemmista päistä. Jatkoskohtiin tehtiin tukipilarit. Kirkon eteiseksi rakennettiin asehuone, toisessa päässä olevassa laajennusosassa on kuori ja sakaristo kuorin sivulla. Kirkon lehteri on rakennettu 1785. Muiden tukipilarikirkkojen tapaan kellotapuli on erillinen, se on valmistunut 1740-luvulla. == Sisätilat == Kirkon urut on tehnyt ruotsalainen Grönlunds Orgelbyggeri Luulajasta ja ne ovat vuodelta 1997. Uruissa on käytetty visakoivua, poronsarvea ja raakaparkittua nahkaa. Rekisteritappien koristeaiheet ovat saamelaisesta mytologiasta. Alttaritaulu on ruotsalaisen kuvanveistäjän ja taidemaalarin Bror Hjorthin tiikkinen, kirkasvärinen korkokuva. Keskeisen Kristushahmon lisäksi alttaritaulussa on jylhään tunturimaisemaan sijoitettu Jukkasjärven kirkko sekä ihmishahmoina muun muassa saamelaisia sekä Lars Levi Laestadius. Triptyykki on vuodelta 1958 ja sen lahjoitti kirkon 350-vuotisjuhliin Luossavaara-Kiirunavaara Aktiebolag. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukipilarikirkot Luokka:Norrbottenin läänin kirkot Luokka:Kiirunan kunta Luokka:Ruotsin puukirkot Luokka:Kirkot Luulajan hiippakunnassa
Ei sanaakaan

Ei sanaakaan (Ne le dis à personne) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Guillaume Canet’n ohjaama ranskalainen jännityselokuva, joka perustuu yhdysvaltalaisen Harlan Cobenin samalla nimellä suomennettuun romaaniin Tell No One. == Juoni == Margot Beckin (Marie-Josèe Croze) uskotaan joutuneen sarjamurhaajan uhriksi vuosia sitten. Murhaaja on joutunut kiinni, muttei ole tunnustanut Margot’n murhaa. Eräänä päivänä Margot'n miehen, lastenlääkäri Alexandre Beckin (François Cluzet) elämässä alkaa tapahtua outoja. Onko hänen vaimonsa sittenkin yhä elossa? == Vastaanotto == Helsingin Sanomissa Pertti Avola piti elokuvaa jahkailevana ja ylipitkänä trillerinä, jossa on paljon kuolleita kohtia, selittelevää puhetta ja pateettista tunteellisuutta. MTV3:n Atso Suopanki piti François Cluzet’n näyttelijäntyöstä ja tarinan hyvin rakennetusta ja ennalta-arvaamattomasta kuljetuksesta. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2006 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset jännityselokuvat Luokka:Ranskalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat
Grönlunds Orgelbyggeri

Grönlunds Orgelbyggeri Ab on Ruotsin Luulajassa, Gammelstadissa sijaitseva urkurakentamo, joka on aloittanut toimintansa vuonna 1903. Yrityksessä työskentelee jo neljännen polven Grönlund, työntekijöitä on yhteensä kymmenkunta. Suurin osa uruista on tietysti rakennettu ruotsalaisiin kirkkoihin, mutta muun muassa Lahden Sibeliustalossa on Grönlundin rakentamat vuonna 2007 valmistuneet 52-äänikertaiset ranskalais-romanttiset konserttisaliurut. Yhtiö rakensi myös Turun Mikaelinkirkon 52-äänikertaiset urut, jotka ovat valmistuneet vuonna 2002. Grönlund entisöi 1992 Tammisaaren kirkon vanhat, vuodelta 1843 olevat Kangasalan urkutehtaan perustajan Anders Thulén rakentamat urut. == Lähteet == Luokka:Urkujen valmistajat Luokka:Ruotsalaiset teollisuusyritykset
Kohti etelää

Kohti etelää (Vers le sud) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Laurent Cantet’n ohjaama kanadalais-ranskalainen elokuva 1970-luvun seksiturismista. == Juoni == Keski-ikäiset kirjallisuusprofessori Ellen (Charlotte Rampling), kotirouva Brenda (Karen Young) ja tehdastyöläinen Sue (Louise Portal) tuntevat itsensä yksinäisiksi parisuhteissaan 1970-luvun alussa. He matkustavat Haitin saarelle juhlimaan ja harrastamaan seksiä paikallisten teinipoikien kanssa. == Arvioita == Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Kohti etelää puhuttelee hieman ontuvasta toteutuksestaan ja junnaavasta kerronnastaan huolimatta. ”Asetelma on tavallista kiinnostavampi jo siksi, että seksipalveluiden ostajina ovat tällä kertaa naiset, mutta ennen muuta kuitenkin siitä syystä, että tarinan henkilöihin on saatu mukaan uskottavaa monitahoisuutta olivatpa he sitten rahalla rakkautta ostavia länsirouvia tai näille unelmia kauppaavia haitilaisia gigoloita.” == Näyttelijät == Lähde: Viitattu 16.5.2021 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Vuoden 2005 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat prostituutiosta Luokka:Poliittiset elokuvat
Peripsocus consobrinus

Peripsocus consobrinus on erittäin harvinainen jäytiäisiin kuuluva hyönteislaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi (DD)on Sustainable Palm Oil&lan;=fi Juhani Kanervo & Guy Söderman 2010. Jäytiäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 423–425. == Koko ja ulkonäkö == P. consobrinus on pieni, siivekäs jäytiäislaji, jonka etusiiven pituus on noin 2,9 mm. Se muistuttaa ulkonäöltään suureti yleisempiä lajeja Peripsocus didymus sekä Peripsocus phaeopterus, mutta erottuu niistä sikäli, että naaraan takaruumiin kärkiosan alapinnan subgenitaalilevyssä on kaksi toisistaan erillään olevaa tummaa laikkua eikä levyn kärjen pituuttaan leveämmässä ulokkeessa ole eteenpäin suuntautuvaa vakoa. Siivet ovat väriltään tasaisen savuttuneen ruskeat, eivätkä etusiiven takareunan areola posticaa ympäröivät siipisuonet sulje sitä omaksi erilliseksi alueekseen. Tuntosarvet ovat hieman etusiipiä lyhyemmät ja takaruumiissa on tummia poikkijuovia. s. 118-119 sekä 121 == Levinneisyys == Maailmasta on toistaiseksi tavattu vain kymmenkunta P. consobrinus -lajin yksilöä. Ensimmäinen havainto on Englannista vuodelta 1930 ja sittemmin muutamia yksilöitä on löydetty Skotlannista. Lisäksi Suomessa Etelä-Karjalasta on tavattu yksi yksilö vuonna 2007.Atlas of the Psocoptera of Finland / Suomen jäytiäisatlas / Atlas över Finlands stövsländor 2011 == Elinympäristö ja elintavat == Lajin elintavoista ei tiedetä käytännössä mitään. Skotlannissa lajia on tavattu istutetuilta sitkankuusilta (Picea sitchensis) ja Suomen yksilö sekametsästä. Kaikki toistaiseksi tavatut yksilöt ovat olleet naaraita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * National Barkfly Recording Scheme Luokka:Jäytiäiset
Amphigerontia intermedia

Amphigerontia intermedia on jäytiäisiin kuuluva hyönteislaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT)Juhani Kanervo & Guy Söderman 2010. Jäytiäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 423–425. == Koko ja ulkonäkö == A. intermedia on keskikokoinen, ruskeankirjava jäytiäinen, jonka molemmilla sukupuolilla on täysin kehittyneet siivet ja etusiiven pituus vaihtelee 3,6-4,2 mm. Etusiipien siipisuonitus on suvulle tyypillinen ja siiven takareunan areola postica on selvästi viisikulmainen. Siivet ovat kirkkaat ja naaraalla on niissä muutamia tummia, reunoiltaan sumeita laikkuja. Koiraalla puuttuu laikku siipisuonten R4+5 ja M välistä. Pterostigma on suuri ja tummanruskea. Erotuksena samannäköisiin lähilajeihin Amphigerontia bifasciata ja Amphigerontia contaminata etusiivissä ei ole kummallakaan sukupuolella tummaa poikkijuovaa. Takasiivet ovat läpinäkyvät ja kuviottomat. Tuntosarvet ovat naaraalla noin 2/3 etusiiven pituudesta ja koiraalla suunnilleen etusiiven pituiset. Verkkosilmät ovat verraten pienet ja keskiruumiin etuosa on selkäpuolelta kiiltävä. Takaruumis on vaaleanruskea ja poikkijuovikas, joskin kaksi takimmaista jaoketta ovat kokonaan tummat. Lajityypillisiä tuntomerkkejä on myös naaraan subgenitaalilevyssä sekä koiraan hypandriumissa, jotka sijaitsevat takaruumiin kärjen alapinnalla. s. 158-159, 162-163 == Levinneisyys == Lajia tavataan laajalti Euroopassa, mutta se puuttuu Välimeren ympäristöstä, eikä levinneisyysalueen tiedetä ulottuvan Euroopan ulkopuolelle. Pohjoismaista sitä tavataan ainoastaan Ruotsissa Öölannin ja Itä-Götanmaan alueilla sekä Suomessa, missä se on laajalle levinnyt. Suomessa havaintoja on tehty ainakin Varsinais-Suomen, Uudenmaan, Etelä-Hämeen, Etelä-Savon, Etelä- Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan sekä Kainuun alueilta.Atlas of the Psocoptera of Finland / Suomen jäytiäisatlas / Atlas över Finlands stövsländor 2011 == Elinympäristö ja elintavat == Muualla Euroopassa laji elää sekä kuivissa että kosteissa ympäristöissä. Ruotsissa sitä on tavattu katajista, pensashanhikilta, kanervalta sekä suopursulta. Britteinsaarilla se on harvinainen ja lajia on tavattu erilaisilta lehti- ja havupuilta sekä ruohostosta.National Barkfly Recording Scheme (Britain and Ireland) Suomessa laji viihtyy pääasiassa soilla ja levinneisyydeltään eteläpainotteisena soiden talouskäyttö saattaa uhata lajin menestymistä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Psocodea species file Luokka:Jäytiäiset
Stash House

Stash House on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen jännityselokuva. Sen ohjasi Eduardo Rodriguez ja käsikirjoitti Gary Spinelli. Pääosissa esiintyvät Dolph Lundgren, Sean Faris ja Briana Evigan.Stash House allocine.fr Viitattu 21.11.2012 ==Juoni== Dave on ostanut vaimonsa Emman iloksi unelmien talon. Myöhemmin he kuitenkin löytävät salaisen heroiinikätkön ja saavat huomata talon olevan entinen rikollisten talo. Pian kyseiset rikolliset saapuvat talolle hakemaan omaisuutensa takaisin. ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Elokuvan arvostelu leffatykissä Luokka:Vuoden 2012 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Valencianpodenco

Valencianpodenco (xarnego valencià) on espanjalainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä viralliseksi roduksi, mutta Espanjan KennelliittoRazas Españolas. RSCE. Haettu 5.2.2019. ja Ranskan KennelliittoXarnego-podenco valenciano. Société Centrale Canine. Viitattu 15.2.2020. ovat tunnustaneet rodun. == Ulkonäkö == Rodusta on olemassa kolme karvatyyppiä: sileäkarvainen, karkeakarvainen ja pitkäkarvainen. Kuva:Podencovalencianolisofawn4.jpg|Sileäkarvainen, punainen Kuva:Xarnegovalencianoblack1.jpg|Sileäkarvainen, musta Kuva:Podencovalencianosedeno.jpg|Pitkäkarvainen, punainen == Luonne ja käyttäytyminen == Valencianpodencolla on hyvä kuulo- ja näköaisti, joita se käyttää apunaan metsästyksessä vahvan hajuaistinsa lisäksi. Sen pääasiallinen tehtävä on jäniksen ja kaniinin metsästys, ja se on siinä sinnikäs ja se sopeutuu hyvin moniin eri ekosysteemeihin, joita Välimeren alueella esiintyy. Se kykenee kestämään kuumia olosuhteita. Alueen metsästäjät arvostavat sitä suuresti ja pitävät sitä parhaana jäniksen ja kaniinin metsästyskoirana, mutta se sopii myös muun pienriistan metsästykseen. == Alkuperä == Valencianpodenco on erittäin vanha valencialainen etäisesti vinttikoiraa muistuttava pystykorvainen alkukantainen jäniskoira. Se on sukua muille Välimeren alueen samantyyppisille koirille, jotka tunnetaan yhteisnimellä podenco, ja se on oletettavasti niistä kaikkein vanhin. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Espanjalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Podencot
Ectopsocus briggsi

Ectopsocus briggsi on jäytiäisiin kuuluva pieni hyönteinen. Suomen eliölajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi (DD)Juhani Kanervo & Guy Söderman 2010. Jäytiäiset. Julk.: Rassi, P., Hyvärinen, E., Juslén, A. & Mannerkoski, I. (toim.). Suomen lajien uhanalaisuus – Punainen kirja 2010. Ympäristöministeriö & Suomen ympäristökeskus, Helsinki. s. 423–425. == Koko ja ulkonäkö == Laji on vaalean punaruskea pieni hyönteinen, jonka takaruumis on vaaleankeltainen ja leveähköjen punaruskeiden poikkiraitojen kirjoma. Molemmilla sukupuolilla on täysin kehittyneet siivet ja etusiiven pituus vaihtelee 1,8-2,4 mm. Siivet ovat lepoasennossa lähes vaakatasossa takaruumiin päällä. Etusiivet ovat lasinkirkkaat ja kohdissa, joissa siipisuonet päättyvät siiven reunaan sekä siiven keskiosan siipisuonten risteyksessä, on pieni tumma varjostuma. Muutamissa etusiiven siipisuonissa on tummia karvoja eikä siiven takareunan areola postica rajoitu erilliseksi alueekseen. Takasiivet ovat kirkkaan läpinäkyvät. Verkkosilmät ovat muun pään tapaan vaalean punertavanruskeat, mutta niiden keskiosassa on tumma laikku. Koiraan tuntosarvet ovat suunnilleen etusiiven pituiset, naaraalla hieman lyhyemmät. Naaraalla takaruumiin kärjen alapinnan subgenitaalilevyn kärjessä olevat ulokkeet ovat lyhytkarvaiset ja taipuvat sisäänpäin. Koiraalla takaruumiin kärjen yläpinnalla cluniumiksi kutsutun levyn takareunassa on leveä, pitkistä tummista karvoista muodostuva kampa ja sitä edeltävän levyn etureunassa lyhyempi, lähes pystyasennossa olevista karvoista muodostuva kampa. s. 118-119 sekä 121National Barkfly Recording Scheme (Britain and Ireland) == Levinneisyys == Laji on ilmeisesti levinneisyydeltään kosmopoliittinen ja saattaa olla tuontikasvien mukana leviämässä vähitellen myös Pohjoismaihin. Suomesta se on tavattu toistaiseksi vain Uudeltamaalta.Atlas of the Psocoptera of Finland / Suomen jäytiäisatlas / Atlas över Finlands stövsländor 2011 == Elinympäristö ja elintavat == Lajia on tavattu ainakin erilaisilta kuivilta ja kuihtuneilta puilta sekä pensailta ja sillä lienee kesän aikana kahdesta kolmeen sukupolvea. Naaras laskee munat noin kymmenen munan ryhmiksi ja peittää ne erittämällään silkillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * BugGuide.net * Psocodea Species File * Fauna Europaea Luokka:Jäytiäiset
Bugrino

Bugrino () on taajama (посёлок) ja Kolgujevin saaren muodostaman maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjän pohjoisosissa, Barentsinmeren eteläosassa sijaitsevalla saarella. Kolgujevin syrjäisessä maalaiskunnassa asui yhteensä 424 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Asukkaista suuri osa on nenetsejä ja monet heistä toimivat poronhoidon parissa Kolgujevin saaren eteläosissa. Taajamassa asuu myös öljyntuotannon parissa toimivaa väkeä. Bugrinossa kerrotaan olevan koulu, päiväkoti, kauppa, kulttuuritalo, sääasema ja helikopterikenttä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kolgujevin maalaiskunta Zapoljarnyin kunnallispiirin sivuilla (zrnao.ru) Luokka:Nenetsian kylät ja taajamat
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2014

Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2014 järjestettiin Ruotsin Göteborgissa. Ne olivat järjestyksessään kymmenennet MM-kisat. Turnauksen voitti isäntämaa Ruotsi. == Joukkueet ja pelijärjestelmä == Salibandyn MM-kilpailujen pelijärjestelmä muuttui vuodeksi 2014. A- ja B-lohkoissa pelasivat maailmanrankingissa korkeimmalla olevat kahdeksan maata ja C- ja D-lohkoissa loput maat. Maat jaettiin neljään arvontakoriin rankingin perusteella, ja parhaasta korista sijoitettiin kaksi joukkuetta A- ja B-lohkoihin ja seuraavasta korista samoin. Kolmannen ja neljännen korin joukkueet arvottiin C- ja D-lohkoihin. Arvonta suoritettiin 25. helmikuuta 2014 Göteborgissa. Alkulohkojen jälkeen parhaimmat joukkueet neljännes- ja puolivälieriin. A- ja B-lohkojen kaksi parasta menivät suoraan puolivälieriin, joihin pääsivät myös voittajat neljännesvälieristä, joissa pelasivat A- ja B-lohkojen kolmonen ja nelonen C- ja D-lohkon kahta parasta vastaan. A-lohko * * * * B-lohko * * * * C-lohko * * * * D-lohko * * * * == Otteluareenat == Göteborg Göteborg Scandinavium Kapasiteetti: 12 044 Lisebergshallen Kapasiteetti: 1 800 == Alkusarja == Joukkue puolivälieriin Joukkue otteluun puolivälieräpaikasta Joukkue otteluihin sijoista 13–16 === Lohko A === === Lohko B === === Lohko C === === Lohko D === == Sijoituspelit == === Sijat 13–16 === === Sijat 15–16 === === Sijat 13–14 === === Sijat 9–12 === === Sijat 11–12 === === Sijat 9–10 === === Sijat 5–8 === === Sijat 7–8 === === Sijat 5–6 === == Pudotuspelit == === Ensimmäinen kierros === === Puolivälierät === === Välierät === === Pronssiottelu === === Loppuottelu === == Lopputulokset == Sija Joukkue 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Turnauksen virallinen sivusto (Arkistoitu) * Kisat IFF:n sivuilla 2014 Maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Ruotsin salibandy Luokka:Göteborgin urheilutapahtumat
Heksamiini

Heksamiini eli heksametyleenitetramiini, metenamiini tai urotropiini (C6H12N4) on heterosyklinen amiini, joka muistuttaa rakenteeltaan adamantaania. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa heksamiini on valkoista kiinteää ainetta. Se liukenee kohtuullisesti veteen ja kylmään paremmin kuin kuumaan. Se liukenee myös etanoliin, metanoliin ja kloroformiin. Yhdiste on heikko emäs ja sen vesiliuoksen pH on tyypillisesti 8-8,5. Vedessä se hajoaa hitaasti ammoniakiksi ja formaldehydiksi ja hapot nopeuttavat tätä reaktiota. Kuumennettaessa yli sublimoitumislämpötilan yhdiste hajoaa muodostaen muun muassa sinihappoa.H. Robert Gerberich & George C. Seaman: Formaldehyde, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. Viitattu 21.11.2012 == Valmistus ja käyttö == Heksamiinia valmistetaan joko ammoniakin ja formaldehydin vesiliuosten tai kaasumaisen ammoniakin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen heksamiini kiteytetään ja liuotin haihdutetaan. Näin saatu tuote on hyvin puhdasta, puhtausprosentti on tyypillisesti 99% ja sitä voidaan vielä parantaa uudelleenkiteytyksellä. :4 NH3 \+ 6 CH2O → C6H12N4 \+ 6 H2O Heksamiinin tärkein käyttökohde on toimia formaldehydin lähteenä fenoli-formaldehydihartseissa. Lisäksi siitä valmistetaan vulkanoinninkiihdyttimiä, korroosionestoaineita ja typpihapon kanssa reagoidessaan se muodostaa räjähdysaineena käytettävää heksogeenia. Koska heksamiini hajoaa happamissa olosuhteissa muodostaen ammoniakkia ja formaldehydiä sitä käytetään hoidettaessa virtsatieinfektioita. Vaikutus perustuu siihen, että formaldehydi on antibakteerinen aine. Tämän tarkoitukseen heksamiini käytetään tyypillisesti joko mantelihapon suolana mantelaattina tai hippurihapon suolana hippuraattina. Heksamiinia ei voida käyttää tähän tarkoitukseen potilailla, joilla on munuaisten vajaatoiminta. Virtsateiden bakteereita tappavana metenamiini on aine, joka on ensimmäisenä osoitettu tehokkaaksi. Käytännössä lääkkeeksi aine sopii vain joko ensiavuksi, jolloin se tosin saattaa estää mikrobin tunnistamisen, sekä ennen muuta estolääkkeenä kroonisissa ja toistuvissa infektioissa. Metenamiinihippuraatti tunnetaan lääkkeenä kaupanimillä Hipeksal ja Hiprex. Lisäksi yhdistettä käytetään elintarvikkeissa säilöntäaineena ja sen E-koodi on E239. Heksamiinin käyttö on Euroopassa sallittu elintarvikkeissa vain italialaisessa Provolone- juustossa. Yhdisteen päivittäinen enimmäismäärärajoitus eli ADI on 0,15 mg/kg/vrk. Lääkkeenä heksamiinin ATC-koodi on J01XX05. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Human Metabolome Database (HMDB): Metenamine *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Methenamine *ChemBlink: Hexamethylenetetramine Luokka:Amiinit Luokka:Heterosykliset yhdisteet Luokka:Lääkkeet
Mihail Šiškin

Mihail Šiškin, (; 18. tammikuuta 1961 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen kirjailija, jota pidetään yhtenä Venäjän nykykirjallisuuden merkittävimpiin kuuluvana nimenä. Šiškin teki kirjallisen debyyttinsä vuonna 1993 novellilla ”Kaunokirjoituksen oppitunti” (ilmestynyt suomeksi kokoelmassa Kaunokirjoituksia). Sitä ennen hän työskenteli toimittajana, tulkkina ja opettajana.Russian Litetary Fiction : Rights Catalogue Fall 2011. Okno Agency. PDF, sivut 3–4. Šiškiniä on verrattu Dostojevskiin psykologisena ja tarkkanäköisenä kirjailijana, ja häntä pidetään taitavana venäjän kielen käyttäjänä. Kirjailija Jarkko Tontin mukaan Šiškinin romaani Neidonhius nn "poikkeuksellisen kunnianhimoinen romaani". Šiškin on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, muun muassa teoksestaan Vzjatije Izmaila (”Ismailin valloitus”, ei suomennettu) Venäjän Booker-palkinnon vuonna 2000.Tomi Huttunen, Helsingin Sanomat 21.11.2012 sivu C 3 Nykykirjailijoista Šiškiniä on verrattu muiden muassa Orhan Pamukiin ja J. M. Coetzeehen.Kirjauutiset, Mtv3.fi, viitattu 14.2.2013 Vuodesta 1995 Šiškin on asunut Sveitsissä. Hänet tunnetaan Vladimir Putinin hallinnon vastustajana ja kriitikkona. ==Suomennetut teokset== * (Bolšaja Kniga -palkinto 2011) * (Agricola-palkinto 2016 suomennokselle) * * * ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kantolaakasammal

Kantolaakasammal (Plagiothecium laetum) on lehtisammallaji laakasammalten heimossa (Plagiotheciaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla lehtimetsävyöhykkeen pohjoisosasta havumetsäalueelle. Laji on Suomessa yleinen, elinvoimainen (LC) ja levinneisyys ihan koko maan alueella. Se kasvaa havu- ja sekametsissä kivipinnoilla, lahopuulla, maalla ja puiden tyvillä. Kantolaakasammal on pienehkö, yleensä kahdesta viiteen senttimetriä. Kiiltävät lehdet ovat kahdessa rivissä ja peittävät toisiaan osin. Lehdissä on suippo kärki ja niiden toinen laita on yleensä kaareva, toinen lähes suora. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti ja itujyväsiä toisinaan. == Lähteet == * Rikkinen, Jouko 2008: Jäkälät & sammalet Suomen luonnossa. Kustannusosakeyhtiö Otava, Helsinki. * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. Luokka:Palmikkosammalet (lahko)
Amundseninmeri

Amundseninmeri on merialue Eteläisellä jäämerellä Etelämantereen rannikolla. Meri on nimetty Roald Amundsenin mukaan. Amundseninmeri on Marie Byrdin maan rannalla ja se rajoittuu lännessä Siple-saaren Cape Dartiin ja idässä Thurstonin saaren Cape Flying Fishiin. Meri on valtaosin kiintojään peittämä. ==Lähteet == Luokka:Eteläinen jäämeri Luokka:Etelämantereen maantiede Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Vuoroveri

__NOTOC__ Vuoroveri on suomalaisen metalliyhtyeen Saattueen toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Spikefarm Records. Albumin kaikki kappaleet ovat Tero Kalliomäen säveltämiä ja puolet Tuukka Koskisen sanoittamia. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tuukka Koskinen – laulu * Jani Koskela – kitara * Harri "Hapa" Lampinen – kitara * Tero Kalliomäki – kitara, kosketinsoitin * Samu Lahtinen – basso * Mikael Ahlstren – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * https://www.discogs.com/Saattue-Vuoroveri/master/501110 Luokka:Vuoden 2009 albumit Luokka:Saattueen albumit
Kalkkikiertosammal

Kalkkikiertosammal (Tortella tortuosa) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (Pottiaceae). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko lauhkealta vyöhykkeeltä tundralle. Laji on Suomessa yleinen, elinvoimainen (LC) ja esiintyy koko maan alueella kalkkiseuduilla. Kalkkikiertosammal kasvaa kalkkikallioiden seinämillä, kalkkipitoisella maalla ja lohkareilla, ravinteisilla liuskekallioilla. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kalkkikiertosammal (Tortella tortuosa) Luokka:Toukosammalet (heimo)
Muurilapiosammal

Muurilapiosammal (Tortula muralis) on lehtisammallaji toukosammalten heimossa (Pottiaceae). Se on levinneisyydeltään koko maailmassa esiintyvä kosmopoliitti. Erityisesti lajia kasvaa lauhkeilla alueilla. Suomessa lajia esiintyy maan eteläosassa ja Pohjanmaalla. Se on melko harvinainen ja uhanalaisluokituksessa elinvoimainen (LC). Muurilapiosammal kasvaa vanhoilla betonirakenteilla aurinkoisilla paikoilla, harvoin kalkkikivellä. == Lähteet == * Ulvinen, Tauno, Syrjänen, Kimmo & Anttila, Susanna 2002: Suomen sammalet – levinneisyys, ekologia, uhanalaisuus. ISBN 952-11-1152-6. * Ulvinen, Tauno & Syrjänen, Kimmo: Suomen sammalten levinneisyys eliömaakunnissa 3 === Viitteet === == Aiheesta muualla == Kuvalinkit: * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Muurilapiosammal (Tortula muralis) Luokka:Toukosammalet (heimo)
Žydrūnas Ilgauskas

Žydrūnas Ilgauskas (s. 5. kesäkuuta 1975 Kaunas) on liettualainen entinen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. ==Ura== Ilgauskas pelasi NBA:ssa 13 kauden ajan, joista suurimman osan Cleveland Cavaliersin riveissä. Lisäksi hän edusti yhden kauden ajan Miami Heatia, ennen kuin lopetti uransa kauden 2010-2011 jälkeen. Ilgauskas valittiin urallaan kahdesti NBA:n tähdistöotteluun. ==Aiheesta muualla== *Ilgauskas NBA:n sivustolla Luokka:Liettualaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siivouspyyhe

Siivouspyyhe on siivouksen työväline, pyyhe jota käytetään pintojen puhdistamiseen liasta. Siivouspyyhkeitä on yleiskäyttöisiä ja erityisesti esimerkiksi lattioiden tai ikkunoiden siivoamiseen tarkoitettuja. Osa siivouspyyhkeistä tehdään mikrokuidusta.Heikkilä, T., Hopsu, L., Huilaja, E., Karppela, P., Laine, K., Inkeroinen, S., Kivikallio, J., Korppi, K., Kääriäinen, P., Narko, R., Peltokorpi, M., Reunanen, R., Ryynänen, P., Salmeli, M., Valkosalo, T. & Yltiö. Siivoustyön käsikirja. Gummerus 2009. Sivu 126–127. ==Lähteet== Luokka:Siivousvälineet
Eliminator (yhtye)

Eliminator on vuonna 2006 perustettu yhdysvaltalainen thrash metal -yhtye. Yhtye on julkaissut kolme studioalbumia. == Jäsenet == ===Nykyiset jäsenet=== * Warchild - laulu ja kitara * Samus Paulicelli - rummut * Menschen Hasser - bassokitara ===Entiset jäsenet=== * Barbarian de Milo - bassokitara ja rummut * Igor - rummut * Scythe - kitara == Studioalbumit == * Breaking the Wheel (2008) * And the Brokenhearted Balladeers (2011) * The One They Were Waiting For (2011) == Aiheesta muualla == * Yhtye Encyclopedia Metallumissa * Yhtye Discogsissa * Yhtye rateyourmusic.comissa Luokka:Yhdysvaltalaiset thrash metal -yhtyeet
Charlie Ward

Charlie Ward, Jr. (s. 12. lokakuuta 1970 Thomasville, Georgia) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Ward on yksi Pohjois-Amerikan ammattiurheilun monipuolisimmista urheilijoista kautta aikojen. ==Ura== Ward voitti yliopistourallaan Floridan osavaltionyliopistossa vuonna 1993 parhaalle amerikkalaisen jalkapallon yliopistopelaajalle vuosittain jaettavan Heisman Trophyn. Ammattilaisurallaan Ward päätti kuitenkin valita NFL:n sijaan koripallon ja NBA:n. Ward pelasi New York Knicksin pelintekijänä kymmenen vuoden ajan. Knicks-uran jälkeen Ward pelasi kahden kauden ajan San Antonio Spursissa ja Houston Rocketsissa, kunnes lopetti uransa kauden 2004-2005 jälkeen, kärsittyään viimeisten kausien ajan loukkaantumisongelmista. Amerikkalaisen jalkapallon ja koripallon lisäksi Ward oli lahjakas muissakin lajeissa. Sekä Milwaukee Brewers että New York Yankees varasivat hänet MLB:n varaustilaisuudessa, vuosina 1993 ja 1994. Lisäksi Ward saavutti menestystä amatööritennisturnauksissa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juhani Liedevaara

Juhani Erkki ”Liehu” Liedevaara (13. elokuuta 1937 Jyväskylän maalaiskunta – 10. kesäkuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen radio- ja tv-toimittaja. Liedevaaran vanhemmat olivat kauppias Johannes Liedevaara ja Maria Rohkimainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1958. Vuonna 1965 Liedevaarasta tuli Mainostelevision palveluksessa Suomen ensimmäinen miespuolinen tv-kuuluttaja. Liedevaara toimi Yleisradion Jyväskylän aluetoimituksen toimittajana 1965–1972. Liedevaara toimi taustatiedon kerääjänä Mikko Niskasen tv-elokuvaa Kahdeksan surmanluotia kuvattaessa. Hän oli lähettänyt myös ensimmäisen raportin Pihtiputaan poliisisurmien tapahtumapaikalta Yleisradion ylimääräiseen uutislähetykseen maaliskuussa 1969. == Lähteet == * Olli Kiiskinen : Uutishuone – Teoriaa ja tarinoita television uutisista, Liedevaarasta s. 9 ja 19 (Internet Archive linkki) * * Kino ja tv 7.11.2010 : Elokuvieni mestariteokset 66 : Kahdeksan surmanluotia ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset televisiokuuluttajat Luokka:Suomalaiset televisiotoimittajat Luokka:Ylen toimittajat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2004

Eurocup Formula Renault-kausi 2004 oli sarjan 14 kausi. Kausi alkoi Monzasta 27. maaliskuuta ja päättyi Oscherslebeniin 18. syyskuuta. Sarjan mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Scott Speed. Toiseksi sijoittui ranskalainen Simon Pagenaud ja kolmanneksi yhdysvaltalainen Colin Fleming. ==Tallit ja kuljettajat== *Vierailevat kuljettajat kursivoituna Kuljettajat kaudella 2004 Kuljettajat kaudella 2004 Kuljettajat kaudella 2004 Kuljettajat kaudella 2004 Talli Numero Kuljettaja Kilpailut Cram Competition 1 Marcello Thomaz 1-3 Cram Competition 2 Salvador Durán 1-5, 7-9 Cram Competition 3 Pastor Maldonado 1-5, 7-9 Cram Competition 27 Davide Valsecchi 1-4, 7-8 Motopark Academy 4 Marc Walz 1-5 Motopark Academy 4 Mike den Tandt 7 Motopark Academy 4 Dominik Weigl 6, 9 Motopark Academy 14 Dominik Weigl 5 Motopark Academy 14 Junior Strous 1-5, 7-9 Motopark Academy 5 Frank Kechele 1 Motopark Academy 5 Matías Milla 9 Motopark Academy 41 Scott Speed Kaikki Graff Racing 6 Jérôme d'Ambrosio 1-3, 7 Graff Racing 9 Julien Canal All Graff Racing 22 Johan Charpilienne 1-3 Graff Racing 23 Patrick Pilet 1, 3, 6-7, 9 Graff Racing 28 Simon Pagenaud Kaikki AR Motorsport 7 Paul Meijer Kaikki AR Motorsport 8 Yelmer Buurman 1-4, 6-9 AR Motorsport 20 Xavier Maassen 2, 4, 6-7, 9 Jenzer Motorsport 10 Pascal Kochem Kaikki Jenzer Motorsport 11 Michael Ammermüller Kaikki Jenzer Motorsport 12 Colin Fleming Kaikki Koiranen Motorsport 15 Mika Leirilaakso Kaikki Koiranen Motorsport 63 Miikka Honkanen 9 Tech 1 Racing 16 Franck Mailleux 1-3, 9 Tech 1 Racing 17 Ludovic Badey 1-3, 7 Lukoil Racing Team 18 Yuri Baiborodov Kaikki Lukoil Racing Team 19 Mikhail Aleshin Kaikki Team AKA 21 James Jakes 1-4, 6-7, 9 Team AKA 40 Andrew Kirkaldy 7 Team AKA 59 Juan Manuel Polar 9 JD Motorsport 24 Dominique Claessens Kaikki JD Motorsport 25 Reinhard Kofler Kaikki JD Motorsport 26 Patrick Rocha 1-7 SG Formula 29 Guillaume Moreau 1-3, 6-7 SG Formula 36 Romain Grosjean 1-3, 7, 9 SG Formula 37 Yann Clairay 1-3, 7, 9 SG Formula 54 Pierre Ragues 7, 9 Euronova Racing 30 Luca Frigerio 1 Euronova Racing 30 Gary Cester 4, 7 Euronova Racing 31 Luca Filippi 1, 4, 7-9 Euronova Racing 32 Vitali Petrov 1, 4 Uboldi Corse 33 Luigi Ferrara 4, 8 Uboldi Corse 34 Giacomo Vargiu 2, 4 Uboldi Corse 35 Riccardo Cinti 1-4 Uboldi Corse 45 Massimo Torre 4 Green Racing 38 Ulric Amado de Carvalho 3, 7 Green Racing 39 Malo Olivier 3 Green Racing 39 Cedric Valdevit 7 Kern Motorsport 42 Bruno Rudolf Fechner 4, 9 Kern Motorsport 60 Kenny Weiss 9 Conrad Racing 43 Thomas Conrad 4 Böhm Motorsport 44 Marco Dürr 4 Fortec Motorsport 46 Mike Conway 6 Fortec Motorsport 47 Stuart Hall 6 Fortec Motorsport 52 Charles Hollings 6 Manor Motorsport 48 Patrick Hogan 6-7 Manor Motorsport 49 Josh Weber 6-7 Manor Motorsport 50 Paul di Resta 6-7 CD Sport 53 Jean-Francis Gagneraud 7 BVM Racing 55 Luca Persiani 8 BVM Racing 56 Frederico Muggia 8 BVM Racing 57 Andrea Ceccato 8 Bicar Racing 58 Cristian Corsini 8 SL Formula Racing 61 Pekka Saarinen 9 SL Formula Racing 62 Dima Raikhlin 9 == Lähteet == Luokka:World Series by Renault Luokka:Vuoden 2004 moottoriurheilu
Tyttö Pariisista

Tyttö Pariisista (Une hirondelle a fait le printemps) on vuonna 2001 ensi- iltansa saanut Christian Carionin ohjaama ranskalais-belgialainen elokuva. == Juoni == Sandrine (Mathilde Seigner) kyllästyy työhönsä tietokonekouluttajana Pariisissa ja päättää omistautua maanviljelylle. Hän käy maatalousopiston harjoitteluineen ja haluaa ostaa syrjäisen maatilan Vercorsin alueelta. Myyjänä on vanha viljelijä Adrien (Michel Serrault), joka haluaa jäädä eläkkeelle. Elokuva kertoo pariisilaistytön selviytymisestä uudella alalla karuissa oloissa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2001 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2001 belgialaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat Luokka:Ranskalaiset komediaelokuvat
Iijärvi (Ristijärvi)

Iijärvi on säännöstelty järvi Kainuussa Oulujoen vesistön Hyrynsalmen reitissä. Järven länsiosa sijaitsee Paltamon ja itäosa Ristijärven kunnassa. Iijärven länsipään Saunasalmesta lähtee lasku-uoma etelään Uuran ohi Kiehimänjokeen, jossa järven pintaa säännöstelee Leppikosken voimalaitos. Vetensä järvi saa pääosin koillispuoliselta Ristijärveen laskevasta Emäjoesta, mutta myös pienemmistä lähteistä kuten pohjoisempaa Uvajärvestä. Säännöstelyaikana Ristijärven ja Iijärven pinnat ovat samalla tasolla ja niitä yhdistää kapeahko Putkonsalmi, jossa on selkeää virtausta. Suurimmat saaret ovat Paltamon puoleinen Putkonsaari Laiskanselällä ja Ristijärven kunnan alueella sijaitseva Heikkisensaari. Vedenkorkeus on keskimäärin 133 metriä merenpinnasta ja pinta-ala 22 km². Aiemmin järvellä on ollut puutavaran uittoa ja se on toiminut tervareittinä.http://www.kajaaninyliopistokeskus.oulu.fi/kainuu/082.htm Leppikoskelle on suunnitteilla kalatie, joka tekisi mahdolliseksi Oulujärven vaelluskalojen nousun Iijärveen ja aina Seitenoikean voimalaitokselle asti.Kainuun Etu, kalatiesuunnitelma, viitattu 20.11.2012 Merkittävää järvellä on muikunpyynti. Aiemmin on saatu runsaasti myös lohikalojaKainuun Etu: Lohikalahankkeen loppuraportti, viitattu 3.12.2012. Järvessä on kuhaa sekä tavallisempia järvikaloja.http://www.villipohjola.fi/sivustot/villipohjola/fi/kalastus/Sivut/kalastus_5002.aspx == Lähteet == Luokka:Hyrynsalmen reitin alaosan alue Luokka:Paltamon järvet Luokka:Ristijärven järvet
Jaakko Kaappa

Jaakko Kaappa (13. heinäkuuta 1923 Veneskoski, Kankaanpää – 23. joulukuuta 1993) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja maanviljelijä. Käytyään keskikoulun Kaappa lähti vapaaehtoisena jatkosotaan. Hän haavoittui sodan aikana ja oli jonkin aikaa hoidettavana Saksassa. Sodan jälkeen Kaappa toimi maanviljelijänä kotikylällään Veneskoskella. Kaapan esikoisnäytelmä Unennäkijä esitettiin Tampereen teatterissa 1956. Näytelmien kirjoittamisen ohella hän esitti ja keräsi kansanmusiikkia. Kaappa sai taiteilijaeläkkeen 1991. == Näytelmiä == * Unennäkijä. Tampereen teatteri 1958 * Poika ja kissa. Tampereen teatteri 1960 * Äijä joka etsi kehrääjää. TV2 1967 * Mustalaistyttö : tv- näytelmä. TV2 1969 * Färikaran Jaska : tv-näytelmä. TV2 1970 * Kaksipa pientä poikaa : tv-näytelmä. TV2 1970 * Nainen on kuin enkeli : tv-näytelmä. TV2 1971 * Porsaskauppias : tv-näytelmä. TV2 1973 * Valojuhlat : tv-näytelmä. TV2 1974 * Haudankaivajan kylä : tv-näytelmä. TV2 1975 * Teemun ja Riikan seikkailut : 8-osainen nukkenäytelmä. TV2 1975 * Joki-Jussin pojat : tv-näytelmä. TV2 1977 * Soikan häät ; esitetty alun perin nimellä Soikkalaiset. Samppalinnan kesäteatteri 1977 * Yliluoman Anteron laulu : musiikkinäytelmä. Vaasan kaupunginteatteri 1977 * Johtajatar. 1978 * Härmäläiset. Helsingin kaupunginteatteri 1979 * Profeetta eli räätäli kunnallismiehenä : 5-osainen sarjanäytelmä. TV2 1979 * Kuinka vaalivankkurit valjastetaan : kunnallispoliittinen satiiri. 1981 * Haudankaivajan kylä ; tapahtuman sijoittuvat jatkosodan jälkeiseen aikaan erääseen maalaiskylään. 1982 * Hiiskan miniät ; kertoo tapahtumista Valkealassa ja Kouvolassa sotavuosina 1941 ja 1944. 1983 * Valojuhlat hämäläiseen tapaan : kansankomedia. 1983 * Kenttäpostia. 1989 * Benjamin Kolvaan sota. 1990 * Paholaispolska. 1991 == Muuta kirjallista tuotantoa == * Hiirennahkat : kertomuksia maaseudulta ; toim. Eino Säisä. WSOY 1972 * Kankaanpään kansanlaulukirja ; toim. Jaakko Kaappa. Kankaanpää Seura 1991 == Palkinnot == * Nortamo-palkinto 1974 * Jussi- palkinto 1975 tv-näytelmästä Haudankaivajan kylä * Turun ja Porin läänin taidepalkinto 1976. == Kirjallisuutta == * Rebekka Suninen : Unennäkijän painajaiset : tutkielma Jaakko Kaapan uran alkuvaiheista sekä hänen ensimmäisestä näytelmästään Unennäkijä. Teatterikorkeakoulun erikoistyö. Kankaanpää 2008 == Lähteet == * * Näytelmät.fi : Jaakko Kaappa * Kirjasampo.fi : Jaakko Kaappa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Saara Isojärvi

Saara Isojärvi (3. toukokuuta 1918 Tohmajärvi – 23. kesäkuuta 2016)Tohmajärven seurakunta, Isojärvi Saara, Tohmajärven Kirkkoniemen hautausmaa, kirkkomaa, osasto 5, rivi 4, nro 41, viitattu 2021-08-04 oli suomalainen kirjailija. Isojärvi osallistui vuonna 1972 Otavan järjestämään elämänkertakilpailuun, johon jätetyistä yli tuhannesta käsikirjoituksesta yhdeksän julkaistiin kirjana. Hänen ohellaan elämäkertansa saivat julkaistuksi muun muassa Uuno Pekka Kekäläinen, Sofia Martikka, O. R. Muuri ja Ida Maria Saarinen. Isojärven omaelämäkerta ilmestyi vuotta myöhemmin Kertomus elämästä -sarjassa. == Teoksia == * Vuorikylän tyttö. Otava 1973 * Lierihatun alla : Aurora Sipinen muistelee : muistelmakertomus. Kansan voima, Joensuu 1977 * Kohtalon tie : novelli, ilmestyi kokoelmassa Kuunpesijä : Ukri ry:n 25-vuotisjuhlajulkaisu ; toim. Matti Kettunen ym. Ukri 1981 == Lähteet == * * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Irma Lukkarinen

Irma Irene Lukkarinen (o. s. Kekäläinen; 29. joulukuuta 1917 Helsinki – 13. lokakuuta 2004 Kemi) oli suomalainen runoilija. == Teoksia == * Pohjoisilta leveysasteilta: kuvitettu runoteos ; kansi ja kirjan kuvat Irma Lukkarinen ; valokuvaus Pirkko Kokkonen. OK-kirjat, Tornio 1973 == Lähteet == * * Lukkarinen, Irma Kirjasampo Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Lauri Kulmala

Lauri Kulmala (17. maaliskuuta 1918 Kuhmalahti – 14. toukokuuta 1998 Keuruu) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija. Kulmala oli Iisalmen Sanomien päätoimittajana 1949–1960. == Teoksia == * Mitä Maalaisliitto on tehnyt. Maalaisliitto, Helsinki 1948 * Iisalmen osuusmeijeri i.l. 1904-1954 ; taulukot laatinut Paavo Poutiainen. Iisalmen osuusmeijeri, Iisalmi 1954 * Iisalmen osuuskauppa 1907-1957. Iisalmen osuuskauppa, Iisalmi 1957 * Multian osuuskassa 50 vuotta 1915-1965. Multian osuuskassa, Jyväskylä 1965 * Haapamäen seudun osuuskassa 1908-1968 : 60-vuotishistoriikki. Haapamäki 1968 * Multian seurakunta 1872-1972 ; kuvat Risto Jussila. Multian seurakunta, Multia 1972 * Paavali verenseisottaja : historiallinen romaani. Gummerus 1973 * Keurusseutu vapaussodassa : valkoisen Suomen avain ; toim. Lauri Kulmala. Vapaussoturien huoltosäätiön Keuruun osasto, Keuruu 1981 * 50 vuotta Keuruun metsien hyväksi : Keuruun metsänhoitoyhdistys 1933-1983. Keuruun metsänhoitoyhdistys, Keuruu 1983 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Lauri Kulmala Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Perunpaso

Perunpaso on Perusta kotoisin oleva hevosrotu. Sen säkäkorkeus vaihtelee 140–157 cm:n välillä ja väri on yleensä yksivärinen. Rodun erikoisuutena on omintakeinen askellaji paso, joka on eräänlaista passikäyntiä. == Aiheesta muualla == *Eteläamerikkalaiset pasot, hevosmaailma.net Luokka:Hevosrodut
Giebel

Giebel on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Agnes Giebel (1921–2017), alankomaalainen sopraano * Christoph Gottfried Andreas Giebel (1820–1881), saksalainen eläintieteilijä ja paleontologi
Jääpallon Maakuntasarja 1954

Jääpallon Maakuntasarja 1953-1954 pelattiin cup-kilpailuna. Osallistuvia joukkueita sarjassa oli 39, jaettuna neljään lohkoon. Lohkovoittajat nousivat suomensarjaan. == Maakuntasarja == ===Pohjoislohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Vaasan Palloseura 0-4 Vaasan Pallo-Veikot Gamlakarleby Bollklubb 3-1 Tornion Palloveikot Pallokerho-37 2-3 Kuopion Pallotoverit Salpa 3-12 IF Sport Joensuun Palloseura 13-0 Pankakosken Tehtaan Urheilijat IF Sport 1-5 Vaasan Pallo-Veikot Gamlakarleby Bollklubb 4-2 Vaasan Pallo-Veikot Kuopion Pallotoverit 1-3 Joensuun Palloseura Joensuun Palloseura 5-4 Gamlakarleby Bollklubb ===Länsilohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Valkeakosken Haka 7-3 Toijalan Pallo-49 Salon Viesti 3-4 Virkkalan Kiri Porin Palloilijat 0-3 Porin Kärpät Porin Kärpät 3-1 Uudenkaupungin Pallo-46 Virkkalan Kiri 0-7 Valkeakosken Haka Valkeakosken Haka 0-1 Porin Kärpät ===Etelälohko=== Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Pallokerho-35 2-6 IF Gnistan Torpan Pojat 4-4 IF Vesta Pukinmäen Veto 2-13 Peli-Peikot Helsingin Palloseura 10-2 Hakaniemen Palloilijat Helsingin Toverit 24-1 Drumsö Idrottsklubb Kosken Pojat 4-3 Voimistelulaitoksen Pallo IF Vesta 7-0 Torpan Pojat IF Gnistan 2-7 IF Vesta Peli-Peikot 4-2 Kosken Pojat Helsingin Toverit 8-0 IF Vesta Helsingin Palloseura 6-2 Peli-Peikot Helsingin Toverit 1-4 Helsingin Palloseura === Itälohko === Joukkue #1 Tulos Joukkue #2 Mikkelin Mikot 2-4 Saimaan Pallo Lauritsalan Urheilukerho 0-6 Lappeenrannan Pallo Tolkis AIK 3-5 BK Sparta Lahden Kiverät 3-2 Lahden Pallo-Miehet Kuusankosken Veto 1-3 Kouvolan Pallo- Salamat Saimaan Pallo 0-10 Lappeenrannan Pallo Kouvolan Pallo-Salamat 0-8 Lappeenrannan Pallo BK Sparta 4-3 Lahden Kiverät Lappeenrannan Pallo 7-2 BK Sparta Porin Kärpät, Lappeenrannan Pallo, Joensuun Palloseura ja Helsingin Palloseura nousivat lohkojensa voittajina suomensarjaan. ==Lähteet== Luokka:Jääpallon Maakuntasarja Luokka:Vuoden 1954 jääpallo
Laukkarinen

Laukkarinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Antti Laukkarinen (s. 1976), näyttelijä *Liisa Laukkarinen (s. 1944), runoilija *Pekka Laukkarinen (s, 1978), muusikko, televisiojuontaja Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Laukkonen

Laukkonen on seuraavien henkilöiden sukunimi: *Aaron, oik. Aaro Laukkonen (s. 1947), laulaja *Ilmari Laukkonen (1915–2013), päätoimittaja, historioitsija *Matti Laukkonen (1883–1946), maalarimestari, kunnanvaltuutettu, kansanedustaja (sos.dem.) Luokka:Sukunimet
Krasnoje

Krasnoje () on taajama (посёлок) ja Primorsko-Kujan maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjän pohjoisosissa, Petšorajoen alajuoksulla, joen oikealla eli itäisellä rannalla. Primorsko-Kujan kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 616 ihmistä (2010 väestönlaskennan mukaan). Krasnojen poronhoitokylän ohella nämä asukkaat sijoittuvat maalaiskunnan muihin lähikyliin, joita ovat Fariha, Kuja, Nosovaja, Oskolkovo ja Tšenaja. Krasnoje perustettiin 1956 Harpin poronhoitokolhoosin keskuspaikaksi. Porontalouden ohella kolhoosi harjoittaa merikalastusta ja karjanhoitoa. Myös yksityisesti omistettuihin poroihin perustuva Jervin poronhoito-osuuskunta pitää kotipaikkanaan Krasnojea. Nenetsien ohella taajamassa asuu etniseltä taustaltaan komeja ja venäläisiä. Öljy-yhtiö Lukoil on ollut osuuskunnan tuottaman poronlihan suurin ostaja. Taajaman rakennuskanta muodostuu suurelta osin 1950-1970-luvuilla rakennetuista parakkimaisista taloista. Taajamassa toimii pieni museo, päiväkoti ja 9-luokkainen koulu, jonka yhteydessä on sisäoppilaitos tundran poroprikaateissa työskentelevien perheiden lapsille. Lisäksi on terveysasema ja tiilinen kulttuuritalo, jonka yhteydessä toimii kirjasto. Krasnojeen on ympärivuotinen tieyhteys Narjan-Marista, Nenetsian pääkaupungista. Tiellä liikennöi linja-auto kahdesti päivässä; matkaa on noin 40 kilometriä. Talvella lumipyry saattaa tilapäisesti katkaista linja-autoyhteyden. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Primorsko-Kujan maalaiskunta piirin sivustolla (zrnao.ru) *Primorsko-Kujan maalaiskunnan sivusto (pksovet.ru) Luokka:Nenetsian kylät ja taajamat
Lavonen

Lavonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Ahti Lavonen (1928–1970), taidemaalari *Julius Lavonen (s. 1988), näyttelijä *Kuutti Lavonen (s. 1960), taidemaalari *Maija Lavonen (1931–2023), tekstiilitaiteilija *Veikko Lavonen (s. 1945), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Päivä ilman sotaa

Päivä ilman sotaa (Joyeux Noël) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Christian Carionin ohjaama elokuva, jonka aiheena on ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1914 pidetty yhden päivän jouluaselepo. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2005 brittiläiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 saksalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2005 belgialaiset elokuvat Luokka:Sotadraamat Luokka:Jouluelokuvat
Darkness Walks Beside Me

__NOTOC__ Darkness Walks Beside Me on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Cyclone Empire. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 39.Musiikkituottajat: Black Sun Aeon – Darkness Walks Beside Me == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, basso, rummut ja lyömäsoittimet, kosketinsoitin ;Vierailijat * Mynni Luukkainen – laulu (kappaleet 3, 5 & 8) * Ville Sorvali – laulu (kappaleet 5 & 7) * Tomi Koivusaari – laulu (kappale 4) * Mikko Heikkilä – laulu == Arvostelut == * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy: Album review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2009 esikoisalbumit Luokka:Black Sun Aeonin albumit
Routa (albumi)

Routa on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Stay Heavy Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10. == Kappaleet == === CD 1 === # # # # # # # === CD 2 === # # # # # # # == Kokoonpano == * Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, rummut & lyömäsoittimet, kosketinsoitin ;Vierailijat * Janica Lönn – laulu * Mikko Heikkilä – laulu == Arvostelut == * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy * Imperiumi: 8½/10 * Keskisuomalainen: positiivinenKeskisuomalainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Routa discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2010 albumit Luokka:Black Sun Aeonin albumit
Blacklight Deliverance

Blacklight Deliverance on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2011 levymerkillä Stay Heavy Records. == Kappaleet == # # # # # # # == Kokoonpano == * Tuomas Saukkonen – kaikki instrumentit, laulu ;Vierailijat * Janica Lönn – laulu * Mikko Heikkilä – laulu * Saku Moilanen – kosketinsoitin * Mynni Luukkainen – laulu (kappaleet ”Brothers” ja ”Wasteland”) == Arvostelut == * Angry Metal Guy: Angry Metal Guy review * Kaaoszine.fi: 10/10Kaaoszine: Levyarvio * Sputnikmusic: Sputnikmusic: Emeritus review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Black Sun Aeonin albumit Luokka:Vuoden 2011 albumit
Laakkonen

Laakkonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: *Adam Laakkonen (1883–1926), sekatyömies, SDP:n kansanedustaja *Hannu Laakkonen (s. 1969), hevosvalmentaja ja raviohjastaja *Janne Laakkonen (s. 1982), jääkiekkoilija *Jyrki Laakkonen (1966–2016), liikemies, Yrjö Laakkosen poika *Lade Laakkonen, Neljä Ruusua -yhtyeen basisti *Launo Laakkonen (1925–2009), teollisuusneuvos, Temet Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja *Mari Laakkonen, (s. 1991), kestävyysjuoksija *Mikko Laakkonen (s. 1965), pääomasijoittaja, Hannu Laakkosen veli *Niko Laakkonen (s. 1988), jääkiekkoilija *Pertti Laakkonen (s. 1948), runoilija *Pirkko Laakkonen (s. 1947), Kristillisen liiton ent. kansanedustaja *Reino Laakkonen (1932–2005), liikemies, Veljekset Laakkonen -yhtiön perustaja *Risto Laakkonen (s. 1967), mäkihyppääjä, olympiavoittaja *Roosa Laakkonen (s. 1994), lentopalloilija *Saila Laakkonen, näyttelijä *Sami Laakkonen (s. 1974), jääpalloilija *Terhi Laakkonen (s. 1979), pesäpalloilija *Toivo Laakkonen (1913–1990), kestävyysjuoksija *Vesa Laakkonen (1926–2003), yhteiskuntatieteilijä, professori *Yrjö Laakkonen (1943–2023), liikemies. ==Entinen nimi== *Kaija Saariaho (o.s. Laakkonen, s. 1952), säveltäjä, Launo Laakkosen tytär ==Yritykset== *Laakkonen-yhtiöt, yritysrypäs