EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gent–Wevelgem 2020

Gent–Wevelgem 2020 oli järjestyksessään 82. maantiepyöräilyn miesten Gent–Wevelgem-kilpailu. Se käytiin 232,5 kilometrin reitillä Ieperistä Wevelgemiin. Kilpailu oli alun perin tarkoitus järjestää 29. maaliskuuta, mutta koronaviruspandemian vuoksi se käytiin vasta 11. lokakuuta 2020. Kilpailu kuului UCI World Touriin. Alberto Bettiol, Matteo Trentin ja Florian Sénéchal karkasivat yhdeksän ajajan kärkiryhmästä noin kaksi kilometriä ennen maalia. Mads Pedersen tavoitti heidät viimeisellä kilometrillä ja voitti loppukirin ennen Sénéchalia ja Trentiniä. == Miesten kilpailun tulokset == == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Naisten kilpailu == Samana päivänä ajettiin myös seitsemäs naisten Gent–Wevelgem-kilpailu. Se käytiin 141,4 kilometrin matkalla, ja siinäkin Ieper oli lähtö- ja Wevelgem maalipaikkana. Kilpailu kuului naisten World Touriin. Kemmelbergin nousussa, noin 35 kilometriä maalista, muodostui 11 ajajan kärkiryhmä. Useiden ratkaisuyrityksen jälkeen Lotte Kopecky avasi loppukirin, mutta Jolien D'Hoore ohitti hänet juuri ennen maalia. Lisa Brennauer sijoittui kolmanneksi. == Naisten kilpailun tulokset == == Osallistuneet joukkueet == Lähde: Pro Cycling Stats == Lähteet == Luokka:Gent–Wevelgem Luokka:Pyöräilykausi 2020
Aplu

Aplu tai Apulu on etruskien ukkosen ja salamoiden jumala. Aplun esikuvana on ollut kreikkalaisten Apollon. Aplu kuvataan yleensä alastomaksi, lukuun ottamatta vaippaa tai viittaa, joka peittää osan hänen vartalostaan. Hänellä on laakeriseppele päässään ja kädessään laakeripuinen sauva. Aplu esiintyy useissa myyteissä, mutta hänen palvonnastaan ei ole tarkempaa tietoa.Lurker 1987, s. 16 ==Lähteet== *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. === Viitteet === Luokka:Etruskien jumalat
Teidenpäivännouto

Teidenpäivännouto (Helianthemum juliae) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva monivuotinen kasvilaji. Se on endeeminen laji Teneriffan saaren vuorenrinteillä ja samalla yksi Kanariansaarten seitsemästä endeemisestä päivännoutolajista. Teidenpäivännouto on äärimmäisen uhanalainen laji ja sitä on maailmanlaajuisesti jäljellä 868 yksilöä. Lajista tunnetaan vain kolme populaatiota, jotka kaikki kasvavat Kanariansaarilla Teiden kalderassa. Se on noin 30 cm korkeaksi kasvava varpumainen kasvi, jossa on 5–40 kukkia muodostavaa vartta. Kukat ovat keltaisia. Kasvi alkaa kukkia kolmannesta tai neljännestä elinvuodestaan alkaen. Kasvin elinkierto on keskimäärin 14 vuotta. Yhdestä hedelmästä muodostuu keskimäärin 45 siementä. == Lähteet == * Marrero-Goméz, M. V., Oostermeijer, J. G. B., Carqué-Álamo, E. & Bañares-Baudet, Á., 2007: Population viability of the narrow endemic Helianthemum juliae (CISTACEAE) in relation to climate variability, Biological Conservation 136:552–562 == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Helianthemum juliae Luokka:Päivännoudot Luokka:Kanariansaarien kasvit
Thesan

pienoiskuva|Thesan kuvattuna etruskilaiseen peiliin. Thesan on etruskien aamunkoiton jumalatar. Kreikkalaisten lähteiden mukaan häntä pidettiin myös synnytyksen jumalattarena.Lurker 1987, s. 183 Thesan on lisäksi ennustamisen ja rakkauden jumalatar. Etruskien peilien selkämyksissä on usein jumalattaren kuva, jossa hänet kuvataan siivekkäänä olentona. Etruskit rinnastivat Thesanin kreikkalaisten aamunkoiton jumalattareen Eosiin. ==Lähteet== *Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Etruskien jumalat
Siekajärvi

Siekajärvi () on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. == Nimestä == Sieka on meänkieltä, mutta se on lainasana (Siehká) saamen kielestä. Sillä tarkoitetaan latoa tai suojaa, jossa kesäisin on nuotioilla muodostettu savua porojen suojaksi. == Maantietoa == Siekajärvi on 1,5 kilometriä pitkä, 0,9 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 114 hehtaaria eli 1,14 neliökilometriä. Se on muodostunut suoalueelle pohjoisen Kulujänkän ja eteläisen Siehkavuoman väliin. Rånejoelle on matkaa 1,8 kilometriä. Sen ympäristössä ei ole merkittäviä maankohoumia ja maasto on pääasiassa kosteikkoa. Järvessä sijaitseva saari on 330 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Etelärannassa sijaitsee jääne leveästä lahdesta, joka on kasvamassa umpeen. Järven keskisyvyys on noin puoli metriä ja syvin kohta 0,7 metriä. Ilmavalokuvissa näkyy vesikasvillisuutta kaikkialla järvessä. Järven itäpuolelle johtaa puomilla suljettu tie, jonka päässä on yksinäinen rakennus. == Luontoarvoja == Järven lähialueella on metsämaata (37,8 %), kosteikkoa (52,7 %) ja vesistöä (9,5 %). Alueen maaperässä on esimerkiksi moreenia (28,3 %), turvetta (57,7 %), jäätikköjokimuodostumia (2,2 %) ja kalliota (2,3 %). == Vesistösuhteet == Siekajärvi kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen sivujoen Siekajoen valuma-alueeseen . Siekajoki on pari kilometriä pitkä ja se yhtyy Rånejokeen viisi kilometriä Nattavaarasta etelään . Joen valuma-alueen pinta-ala on noin 48 neliökilometriä (km²), joka on noin 1,1 % koko vesistön 4 207 km² pinta-alasta, ja joen keskivirtaama (MQ) on sen joensuussa 0,57 m³/s . Järvi on lasku-uomansa lähdejärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 47 km². Jos tulkitaan järven kaakkoispäähän laskevaa Harrijokea () Siekajoen valuma-alueen pääuomaa, on tämä tulojoki runsasveteisin. Harrijoki laskee Siekajärveen neljän kilometrin päästä Venetjärveltä. Harrijoen pohjoisesta tuleva sivupuro on Paljasjärven lasku-uoma. Siekajärvi omaa lähialuetta on vain 12 km² ja sen piiriin voidaan lukea pienten suojärvien Kokkojärven ja Kenttäjärven valuma-alueet. Siekajoki alkaa Siekajärven luoteispään luusuasta ja virtaa pari kilometriä luoteeseen päin ennen kuin se yhtyy Rånejokeen. Rånejoki laskee noin 150 kilometrin päässä Perämereen Råneåssa Luulajassa. ==Lähteet== === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Siekajoen valuma-alue Luokka:Jällivaaran järvet
Famaranpäivännouto

Famaranpäivännouto (Helianthemum gonzalezferreri) on päivännoutokasvien (Cistaceae) heimoon, päivännoutojen (Helianthemum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on harvinainen ja Kanariansaarilla endeeminen kasvilaji, joka on kuvattu vuonna 1992 Lanzarotelta. Laji on myös uhanalainen. Famaranpäivännouto kasvaa noin 20–30 cm korkeaksi ja muistuttaa muita samankokoisia pensasmaisia lajeja. Famaranpäivännoudon lehdet ovat kuitenkin alle 2 cm pituisia ja muodoltaan soikeita tai puikeita. Kukat ovat tiheissä 7–20 kukan kukinnoissa. Terälehdet ovat leveitä ja verholehdet kalvomaisia. Famaranpäivännoudon tieteellisen nimen lajinimi (gonzalezferreri) viittaa tunnettuun Lanzaroten luonnontuntijaan ja -suojelijaan González Ferreriin. == Lähteet == * Flora Vascular de Canarias: Helianthemum gonzalezferreri Luokka:Päivännoudot Luokka:Kanariansaarien kasvit
Henri Bosco

Henri Bosco (1888 Avignon, Ranska – 1976 Nizza, Ranska) oli ranskalainen kirjailija. Hän opetti italiaa Rabatissa ja Napolissa. Hänen katsotaan kuuluvan katolisen kirjallisuuden traditioon, mutta hän oli myös välimerellisen luonnon kuvaaja. Bosco kirjoitti sekä runoa että proosaa. Hän sai Renaudot-palkinnon romaanista Le Mas Théotime. Hän oli neljä kertaa Nobel- palkintoehdokkaana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Pikkurantanapsija

Pikkurantanapsija (Stigmatura napensis) ) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. ==Koko ja ulkonäkö== Pikkurantanapsija voi kasvaa noin 13 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Pikkurantanapsijan päälaki, selkä ja siivet ovat ruskehtavan harmaat ja alalaji S. n. bahiae on nimialalajia ruskeampi. Silmäkulmajuova ja silmien ympärystä ovat väriltään vaalean kellertävät. Lajin siivissä on hyvin vaaleankeltaisia juovia. Pikkurantanapsijan pyrstö on pitkä ja pyrstösulat ovat mustat ja valkokärkiset. Linnun rinta ja vatsa ovat väritykseltään vaalean keltaiset. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Pikkurantanapsijan pääasiallinen levinneisyysalue on Amazonasin alueen jokien läheiset alueet Brasiliasta Kolumbiaan ja Peruun. Lisäksi sitä tavataan pieneltä alueelta Venezuelan lounaaisosasta. Lajin elinympäristöä ovat pensaikot ja tiheiköt jokirannoilla ja erityisesti sitä tavataan jokien saarista. Lintu liikkuu pareittain tai yksin ja sen ravintoa ovat hyönteiset. ==Lähteet== Luokka:Tyrannit
Ina Boudier-Bakker

Ina Boudier-Bakker (1875 Amsterdam, Alankomaat – 1966 Utrecht, Alankomaat) oli alankomaalainen kirjailija. Hän oli naisliikkeen aktiivinen toimija. Hän kuvasi kirjoissaan keskiluokkaisten perheiden elämää. ==Suomennetut teokset== * Oveen kolkutetaan: amsterdamilaisen perheen romaani 1–2. (De Klop op de Deur), suom. Helmi Krohn. Otava 1938, 1939 * Kuvastin: romaani (Het spiegeltje), suom. Helvi Vasara, Helsinki: Otava 1945 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Vääksyn jäähalli

Vääksyn jäähalli on Asikkalan Vääksyssä sijaitseva jäähalli. Halli on avattu vuonna 2001. Katsomoon mahtuu 500 henkeä, joista istumaan 360 henkeä. Pukuhuoneita suihkutiloilla on viisi ja kuivaushuoneita yhdeksän kappaletta. Vääksyn jäähallin omistaa ja toimintoja pyörittää Asikkalan Tekojäärata Oy. Jäähalli on rakennettu käytännössä kokonaan talkootyönä eikä se työllistä yhtään vakituista työntekijää. Suurimpina käyttäjinä Vääksyn jäähallissa ovat paikallinen jääkiekkoseura Kanavan Pallo, Junior Pelicans ja Asikkala Hockey League. Lopun jääajan käyttävät eri harrastejoukkueet. Myös pääkaupunkiseudun ringette- ja jääkiekkojoukkueet leireilevät jäähallilla. Vääksyssä pelataan ahkerasti myös harrastekiekkoa: syyskuun alusta maaliskuun loppuun hallissa järjestetään Asikkala Hockey League -sarjaa (AHL). Jäähallia pidetään myös leikkimielisesti Suomen kylmimpänä jäähallina johtuen sen todella alhaisesta sisälämpötilasta. Halli asetettiin käyttökieltoon 11.10.2023 kattoristikoiden liitoksien ongelmista johtuen, mutta hallin tulevaisuus on halliyhtiön toimimattoman johdon vuoksi epäselvä. == Lähteet == Luokka:Asikkalan rakennukset ja rakennelmat‎ Luokka:Asikkalan urheilu‎ Luokka:Suomen jäähallit
Daniel Boulanger

Daniel Boulanger, kirjailijanimi Daniel Anger (24. tammikuutaBoulanger, Daniel kirjasampo.fi 28.1.2021 1922 Compiègne, Ranska – 2014 Senlis, RanskaBoulanger, Daniel. BnF 5.11.2014. Viitattu 12.1.2021 ) oli ranskalainen kirjailija. Boulangerin teosten pinnanalaisina aiheina ovat hulluus, mielikuvitus, ahdistus, banaalit toiveet ja halut. Hän teki myös elokuvakäsikirjoituksia ja näytteli pienissä rooleissaL'écrivain Daniel Boulanger est mort, Le Figaro 28.10.2014, viitattu 12.1.2021 muun muassa elokuvassa Ampukaa pianistia. Boulanger sai Goncourt-palkinnon 1974 teoksesta Fouette cocher! ==Suomennetut novellit== * Jumalat, suom. Outi Nyytäjä, teoksessa Vuoden novellit, Tammi 1967 * novellit teoksessa Varjo tai kevyt valo, toim. ja suom. Mirja Bolgár. WSOY 1980 ISBN 951-0-10165-6 ** Ketunkuoppa ** Palvelustyttö ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset käsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Tehostelanka

Tehostelanka eli koristelanka eli efektilanka on yleisnimitys sellaisille kerratuille erikoislangoille, joissa on paksunnoksia, nyppyjä, silmukoita, sykkyröitä, kuitutupsuja, metallisäikeitä, värilaikkuja tai vastaavia poikkeavuuksia. Kerratussa langassa on kaksi tai useampia kuitusäikeitä kierretty yhteen, jolloin langan kuidut pysyvät paremmin yhdessä ja lisätään langan lujuutta ja joustavuutta. Tehostelangat koostuvat usein erivärisistä rakenneosista, joilla valmiiseen kankaaseen tai neulokseen saadaan luotua värivaihtelua. Tehostelangoille ominaiset piirteet syntyvät erilaisia kehruu-, kertaamis- ja värjäysmenetelmiä käyttämällä. Valmistukseen käytetyissä erikoiskertauskoneissa voidaan säätää perusmateriaalina käytettävään pohjasäikeeseen liitettävien tehosteosien syöttöä ja nopeutta. ==Lähteet== Luokka:Tekstiilien raaka-aineet
Salamanteri (mytologia)

Mytologian salamanteri oli pieni olento, mutta tappava. Legendan mukaan salamanteri voisi elää tulen sydämessä, sammuttaa liekit ihonsa kosketuksella ja tappaa ihmisen vain pisaralla sen myrkkyä. == Tarun alkuperä == Kuvattu Plinius vanhemman kirjoituksissa. Myytti yliluonnollisesta salamanterista alkoi todennäköisesti Euroopasta, jossa oikea eläin, tulisalamanteri, on edelleen yleinen. Tulisalamanterit lepäävät usein tukkien sisällä tai välissä. Kun tukit tuotiin sisälle poltettavaksi takassa, salamanteri tuli ulos. Legendat maagisesta olennosta kasvoivat siitä, että salamanteri näytti kävelevän ulos tulen sydämestä täysin vahingoittumattomana. == Legenda == Salamanterin ihon sanottiin olevan niin kylmä, että se saattoi sammuttaa tulen vain kävelemällä liekkeihin. Salamanterin uskottiin myös elävän tulivuorien sivuilla virtaavassa laavassa. Legendan mukaan salamanteri eritti maidollista nestettä suustaan ja ihostaan. Kun eläin kiipesi puuhun, sen myrkky myrkytti hedelmät tappaen kaikki niitä syöneet. Jos possu söisi salamanterin, possu pysyisi terveenä, mutta jos sen jälkeen possu syötäisiin, sen syöjät kuolisivat. == Lähteet == Luokka:Salamanterieläimet
Viisisopet

Viisisopet (Penthorum) on Penthoraceae-heimoon kuuluva kasvisuku ja samalla heimon ainoa suku. Suku on sijoitettu joskus myös maksaruohokasvien (Crassulaceae) heimoon. == Lajeja == * Penthorum chinense * Penthorum sedoides – amerikanviisisoppi == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Viisisopet (Penthorum) * Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Penthorum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Penthorum * Flora of China: Penthorum * The Plant List: Penthorum Luokka:Saxifragales
Rovasenjärvi (järvi Ruotsissa)

Rovasenjärvi on Ruotsissa Norrbottenissa Jällivaaran kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön. Järvi on lähdejärvi , joka laskee Råneträsketiin ja josta vuorostaan sitten Rånejoki alkaa. == Maantietoa == Rovasenjärvi on 0,7 kilometriä pitkä, 0,5 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 28 hehtaaria eli 0,28 neliökilometriä (km²). Se sijaitsee Guossagåbbån ja Vasaratunturin välisellä suoalueella Nijehtsajávrren kanssa. Sen rannat ovat lähes puutonta suota, joka on autio jokaiseen ilmansuuntaan vähintään kolme kilometriä. Järven läheltä kahden kilometrin päästä kulkee Jällivaarasta Porjukseen johtava tie (E45). == Luontoarvoja == Järvi sijaitsee aivan Stubban luonnonsuojelualueen (, 350,33 km²) itälaidalla ja suojelualueen raja seuraa järven itäistä rantaviivaa. Se muodostaa Mudduksen ja Sjaunjan kanssa suuren yhtenäisen suojellun alueen. Stubbassa sijaitsee osa Laponian maailmanperintökohteesta. == Vesistösuhteet == Rovasenjärvi kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Hárrejåhkån valuma-alueeseen . Hárrejåhkå on tunturipuro, joka laskee Råneträsketiin ja josta Rånejoki sitten alkaa. Hárrejåhkkå on siinä mielessä eräs Rånejoen sivujoista, mutta sen sijaan se on valittu Rånejoen vesistön pääuoman vesireitillä sen ylimmäksi osuudeksi. Järvi on lasku-uomansa lähdejärvi ja sen valuma-alueen pinta-ala on 33,9 km². Valuma-alueelta ei kuitenkaan tule puroja Rovasenjärveen. Laskuojan Hárrejåhkån alkutaipaleella siihen yhtyy Unna Gárddojávrren laskuoja. Lasku- uoma virtaa Harrijärven läpi ja siihen yhtyy ennen Ratnilompoloa Lumijoki ja muutama muu tunturipuro. Lopulta lasku-uoma laskee Råneträsketiin, josta vesistön pääuoma Rånejoki alkaa. Rånejoki laskee Rovasenjärveltä mitattuna 210 kilometrin päässä Perämereen Råneåssa Luulajassa. ==Lähteet== === Huomautuksia === === Viitteet === Luokka:Rånejoen vesistön järvet Luokka:Jällivaaran kunta
Emil Boyson

Emil Boyson, alkujaan: BoysenEmil Boyson Norsk biografisk leksikon, viitattu 31.1.2022 (1897 Bergen, Norja – 1979 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hänen 1927 ilmestynyt esikoisromaaninsa Sommertørst osoittaa psykologista tarkkanäköisyyttä. Samaa tyyppiä edustaa unen ja toden maailmassa liikkuva Yngre herre på besøk (1936). Paremmin lyyrikkona tunnettu Boyson on saanut vaikutteita ranskalaisesta symbolismista. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Not Your Kind of People

Not Your Kind of People on yhdysvaltalaisen rockyhtye Garbagen viides studioalbumi, joka julkaistiin 11. toukokuussa 2012. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ===Deluxe painoksen bonuskappaleet=== # * # # # ===Japanin painoksen bonuskappaleet=== # * # # # # == Lähteet == Luokka:Garbagen albumit Luokka:Vuoden 2012 albumit
Lost Girls

Lost Girls on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Liz Garbus ja käsikirjoittanut Michael Werwie. Elokuva kertoo newyorkilaisesta perheenäidistä (Amy Ryan), joka yrittää selvittää tyttärensä katoamista. Etsinnät paljastavat sarjamurhaajan ruumiskätkön. Elokuva perustuu Robert Kolkerin teokseen Lost Girls: An Unsolved American Mystery, joka käsittelee todellista Shannan Gilbert -nimisen prostituoidun katoamista Long Islandilla vuonna 2010 ja tämän etsinnän aikana esille noussutta murhien sarjaa, joka tunnetaan nimellä Gilgo Beachin murhat. Lost Girls sai ensi-iltansa 28. tammikuuta 2020 Sundancen elokuvajuhlilla. Se julkaistiin suoratoistopalvelu Netflixissä 13. maaliskuuta 2020. Elokuvan vastaanotto oli pääosin positiivinen. Elokuvalla on arvosteluja yhteen keräävällä Metacritic-sivustolla keskimääräinen arvosana 67/100. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2020 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat
Oskar Braaten

Oskar Braaten (1881 Kristiania, Norja – 1939 Oslo, Norja) oli norjalainen kirjailija. Hän käsittelee teoksissaan Itä-Oslon työläisten elämää. Hän on kirjoittanut romaaneja, novelleja ja näytelmiäHans H. Skei, Oskar Braaten Norsk biografisk leksikon. Viitattu 31.1.2022 . Braaten kirjoitti esikoisteoksensa, novellikokoelman Kring fabrikken (1910) uusnorjaksi. Myöhemmät teokset hän kirjoitti enimmäkseen kirjanorjaksi, ja muutkin julkaistiin myös kirjanorjaksi.Oskar Braaten, Store norske leksikon, viitattu 12.1.2021 ==Suomennettu tuotanto== ;Satuja * teoksessa Satumaa: Nooan arkki, Helsinki: Tammi 1983 ISBN 951-30-5824-7 ** Hölmöläisjuttuja ** Hummerit ** Rasvasillit ja ankerias * teoksessa: Satumaa: Naurutalo, Helsinki: Tammi 1983 ISBN 951-30-5825-5 ** Hölmöläiset sillalla ** Laivanpoikanen ** Hölmöläisjuttuja: Päätön mies ;Näytelmä * Rehti, kunnon Maren: 3-näytöksinen kansankomedia (Godvakker-Maren); suom. Otto Al'Antila [i.a.] (Teatterikorkeakoulu, Viipurin näyttämö) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Uusnorjankieliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Antonov An-38

Antonov An-38 on ukrainalaisen Antonov Design Bureaun 1990-luvulla suunnittelema päivitetty versio Antonovin aikaisemmasta An-28 -lentokoneesta. Kone suunniteltiin paikallisesti operoiville lentoyhtiöille matkustajien, postin ja rahdin kuljetukseen sekä tutkimuskäyttöön. Koneen An-38-100 -malli suunniteltiin 27 matkustajalle tai enintään 2 500 kilogramman rahdille; koneen suurin lentonopeus 405 km/h ja lentomatka yli 900 kilometriä. Koneen on suunniteltu operoimaan -50... + 45°С lämpötiloissa pieniltä, myös päällystämättömiltä, jää- tai lumipintaisilta lentokentiltä. Koneen ensilento tapahtui 23. kesäkuuta 1994. Antonov An-38-100 -mallin sarjatuotanto käynnistettiin Venäjän Novosibirskissä (Novosibirsk Aviation Production Association (NAPO) named after V. P. Chkalov) vuonna 1997. 24. huhtikuuta 1997 tämä konemalli sai tyyppikelpuutuksen ja 27. syyskuuta 1997 ensimmäinen sarjatuotantokone nousi lentoon. Antonov An-38-200 -mallin ensilento tapahtui 11. joulukuuta 2001. Lentokone käyttää kahta Honeywell TPE331-potkuriturbinimoottoria. Lentokonetta on valmistettu vain 11 kappaletta, joista 2 on käytössä. Ainoa lentokonetta käyttävä lentoyhtiö on kaivoskonserni Alrosan tytäryhtiö Alrosa. Sen laivastossa oli kesällä 2022 ainakin yksi tämän mallin lentokone. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== An-038 Luokka:1990-luvun matkustajalentokoneet Luokka:Ukrainalaiset matkustajalentokoneet
Joutsen (veturi)

L (kyrillisillä merkeillä Л), lempinimeltään Lebed eli Joutsen, on neuvostoliittolainen tavaraliikennekäyttöön tarkoitettujen, raskaiden höyryvetureiden sarja. Prototyyppi valmistui 1945 Kolomnan veturitehtaalla. Nimettiin aluksi P-sarjaksi (Pobeda, 'voitto'), mutta nimettiin lopulta L-sarjaksi suunnittelijan L. S. Lebedjanskin kunniaksi.Ross, David, ed. (2003). The Encyclopedia of Trains and Locomotives. Barnes & Noble, p. 206. . L-luokan vetureita pidetään edistyneimpinä entisessä Neuvostoliitossa rakennettuina höyryvetureina. Veturi oli varustettu mekaanisella hiilensyöttölaiteella eli stokerilla. Haapamäen höyryveturipuistoon tuotiin 1980-luvulla ystävyyskaupunkitoiminnan myötä näytille L-veturi. Siellä se ehti olla esillä vuoteen 2024 asti, jolloin se romutettiin osana epäselvissä olosuhteissa tapahtunutta kaluston hävittämisen sarjaa. Haapamäen veturi oli jossain vaiheessa muutettu öljypolttoiseksi. Kyseinen yksilö eli L-2196 oli ennen romutustaan Suomen suurin museoveturi.L-2196 . Viitattu 12.1.2020. Tyyppiä rakennettiin kaiken kaikkiaan 4 200 kappaletta Kolomnan, Brjanskin ja Luganskin veturitehtailla vuosina 1945–1955. Veturi oli käytössä Venäjän rautateillä vuoteen 1975 asti. Veturin pyörästöjärjestys on 2-10-0 ja suurin sallittu nopeus 85 km/h. Veturin massa on 170 tonnia. ==Lähteet== Luokka:Museorautatiekalusto Luokka:Höyryveturit
Taposiris Mikra

Taposiris Mikra ( eli , myös ; ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Libyan nomokseen.Strabon: Geografika 17 s. 800. Taposiris (Mikra), suomeksi ”(Pieni) Osiriksen hauta”, oli yksi monista kaupungeista, joka esitti olevansa Osiriksen tai jonkun tämän ruumiinosan hautapaikka. Se sijaitsi Egyptin pohjoisrannikolla eli Välimeren rannalla noin 13 kilometriä koilliseen Aleksandriasta. Kaupungin paikka on nykyisen Aleksandrian suurkaupunkialuetta. Taposiris Mikraa ei tule sekoittaa lännempänä sijainneeseen Taposiris Megaleen tai muihin Taposiris-nimisiin kaupunkeihin. == Lähteet == Luokka:Aegyptuksen provinssin kaupungit Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Bradbury

Bradbury tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== *Malcolm Bradbury (1932–2000), englantilainen kirjailija, kirjallisuudentutkija *Neve Bradbury (s. 2002), australialainen maantiepyöräilijä *Ray Bradbury (1920–2012), yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija *Steven Bradbury (s. 1973), australialainen kaukalopikaluistelija ==Muita== * Bradbury Brook, arkeologinen kohde Yhdysvalloissa Minnesotassa * Bradbury Building, rakennus Los Angelesissa * CGS Bradbury, 1915 vesille laskettu kanadalainen rannikkovartioston alus * Fuck Me, Ray Bradbury, vuonna 2010 internetissä julkaistu musiikkivideo Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Tou

Tou ( eli Toou, ) eli Theodosiopolis (, myös tai ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Keski-Egyptissä eli Heptanomiissa ja kuului Hermopoliteen nomokseen. Tou sijaitsi Niilin länsirannalla suunnilleen Hermopoliin ja Oksyrhynkhoksen puolessa välissä. Se sijoitetaan nykyiseen Taha el-Amidaan. Nimen Theodosiopolis kaupunki sai myöhäisantiikin aikana. Kaupungin nomos oli yleensä Hermopolites, mutta jossakin vaiheessa se mainitaan kuuluneeksi oman Theodosiopoliteen nomokseensa, joka ei kuitenkaan kuulunut Egyptin vakiintuneisiin nomoksiin. == Lähteet == Luokka:Muinaisen Egyptin kaupungit
Vitikkala

Vitikkala on kartano ja yksi Jämsän kantatiloista. Se on Jämsän seudun ainoa varsinainen aateliskartano. Vitikkalan historia alkaa uuden ajan taitteesta, sen päärakennus sijaitsee Jämsän keskustan kupeessa keskustasta pohjoiseen vievän tien itäpuolella. Jämsänjoki virtaa rakennuksen länsipuolitse. == Historia == Vitikkalasta on maininta 1500-luvun maakirjoissa. 1650-luvulla se lahjoitettiin virolaiselle Tauben aatelissuvulle säteritilaksi, joten se oli Jämsän seudun ainoa aatelistila. Kartanon isäntä Berndt Taube ei koskaan asunut Vitikkalassa. Ison reduktion yhteydessä 1600-luvun lopussa Vitikkala palautettiin kruunun haltuun. Syntyi Vitikkalan rustholli. Isonvihan aikana Vitikkala kärsi venäläisten tihutöistä. Vitikkalan isännät ovat olleet paikallisia mahtimiehiä. Heihin lukeutuvat muun muassa valtiopäivämies Joonas Joonaanpoika Vitikka, Severus Konkola ja opettaja Joonas Vuolleapiala. Omistajat vaihtuivat, ja vuonna 2000 Vitikkalan päärakennuksen osti liikemies Mikko Simonen. Vitikkalan päärakennukset ovat ilmentäneet eri tyylisuuntia. Nykyinen, puurakenteinen päärakennus valmistui 1860-luvulla, ja se edusti alkuaan empiretyyliä. Severus Konkola uudisti rakennusta 1800-luvun lopulla, ja tuolloin se sai uusrenessanssihenkisen julkisivunsa, johon kuuluu taiten tehtyjä puuleikkauksia ja seinien pilasteriaiheita. Veranta on kaksikerroksinen, räystäiden alla on puiset konsolit ja ikkunakehykset on koristeltu herkin kuvioin. Simonen restauroi päärakennuksen 2000-luvun alussa. Sen tilat ovat nykyisin (2021) kaupallisessa käytössä. Vitikkalan päärakennuksen pohjoispuolella on Vitikkala-niminen asuinalue ja Jämsän yhtenäiskoulua kutsutaan Vitikkalan kouluksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Jyrkikokko.fi: Vitikkalan kartano Luokka:Suomen kartanot Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Frank Taubert

Frank Taubert (s. 10. maaliskuuta 1956 Dresden, Saksa) on saksalainen uimahyppääjä. Taubert kilpaili vuosien 1976 ja 1980 kesäolympialaisissa. Kesäolympialaisissa 1976 Taubert kilpaili kolmen metrin ponnahduslaudassa ja kymmenen metrin kerroshypyssä. Kesäolympialaisissa 1980 Taubert kilpaili vain ponnahduslaudassa edustaen Itä-Saksaa. Taubert ei päässyt finaaliin kummassakaan olympialaisessa. Myöhemmin Taubertista tuli menestynyt uimahyppyvalmentaja. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Saksalaiset uimahyppääjät
Graham Bellin saari

Graham Bellin saari on Frans Joosefin maan saariston itäisimpänä sijaitseva ja kolmanneksi suurin saari. Sillä on rantaviivaa noin 444,1 kilometriä. Graham Bellin saaren pohjoispäässä on pääasiassa jäätöntä tundraa, kun taas sen eteläpuoli on lähes kauttaaltaan jään peitossa. Pohjoiskärjessä sijaitsee Neuvostoliiton 1950-luvulla rakentama entinen lentotukikohta ”Greem Bell”. Saaren kartoitti ensimmäisenä E. B. Baldwin keväällä 1899. Se on nimetty keksijä Graham Bellin mukaan. == Lähteet == Luokka:Venäjän saaret
Richard Lynch

Richard Lynch (12. helmikuuta 1940 Brooklyn, New York – 19. kesäkuuta 2012 Yucca Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Lynchin tyypillinen roolihahmo oli konna tai lurjus, eli varsinaisten sankareiden paheellinen vastavoima. Hän näytteli muun muassa elokuvissa Bad Dreams ja The Sword and the Sorcerer. == Ura == Lynch näytteli yli sadassa elokuva- ja televisiotuotannossa. Kesäkuussa 1967 hän kärsi vakavia palovammoja New Yorkin Central Parkissa tapahtuneessa onnettomuudessa. Hän jäi eloon vastoin odotuksia, mutta hänen kasvonsa arpeutuivat, jolloin hän sai pahisten rooliin soveltuvan ulkonäkönsä. Huumeiden osuus onnettomuuteen oli ratkaiseva, ja Lynch lopetti niiden käytön yksin tein. Pitkän toipumisjakson jälkeen Lynch suuntautui näyttelijäksi: hän opiskeli alaa The Actors Studiossa ja HB Studiossa. Vuonna 1970 hän näytteli off-Broadway-tuotannossa One Night Stands of a Noisy Passenger yhdessä Robert De Niron, Sally Kirklandin ja Diane Laddin kanssa. Myöhemmin 1970-luvulla Lynch näytteli kolmessa off-Broadway- tuotannossa, joiden elinkaari jäi lyhyeksi. Vuonna 1977 hän näytteli Al Pacinon kanssa Broadway-tuotannossa The Basic Training of Pavlo Hummel. Elokuvauransa Lynch aloitti 1973 tie-elokuvassa Variksenpelätin. Sen jälkeen hän teki vuosittain vähintään yhden roolin aina kuolemaansa saakka. Hän näytteli muun muassa elokuvissa The Seven-Ups (1973), Bad Dreams (1988), The Sword and the Sorcerer (1982) ja Kasvottomat vakoojat (1988). Lynch näytteli useissa televisiosarjoissa, kuten tieteissarjassa Taisteluplaneetta Galactica ja sen jatko-osassa Taisteluplaneetta Galactica (1980), jossa hänellä on Xaviarin rooli. Lynchillä oli rooleja myös sarjoissa Charlien enkelit (1979), Starsky ja Hutch (1979), Airwolf (1985), Murhasta tuli totta (1992, 1994), Highlander (1995) ja Siskoni on noita (2003). Lynch oli myös muusikko. Hän soitti saksofonia, kitaraa, pianoa ja huilua. Richard Lynchin veli Barry Lynch työskentelee niin ikään näyttelijänä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Battlestarwiki: Richard Lynch Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Malente

Malente on kunta Ostholsteinin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa pohjoisimmassa Saksassa. Lähellä Itämeren rantaa sijaitseva Malente tunnetaan kylpylä- ja virkistyskeskuksena. Etäisyys Hampurista on noin 80 kilometriä koilliseen ja Kielistä noin 30 kilometriä kaakkoon. == Maantiede == Malente kuuluu Holsteinische Schweiziin - Holsteinin Sveitsiin - joka on Holsteinin itäistä, kumpuilevaa aluetta. Se sai nykymuotonsa viimeisimmän jääkauden aikana. Malenten seutu on järvisyydeltään melko runsasta. Kunnan keskustan länsipuolella sijaitsee Dieksee-järvi, jonka pinta-ala on noin neljä neliökilometriä. Itäpuolella sijaitsee Kellersee, jonka pinta-ala on noin viisi ja puoli neliökilometriä. Järvet kuuluvat Holsteinische Seenplatten - Holsteinin järvitasangon - itäiseen osaan. Alueen järviä yhdistää Schwentine- joki, jonka pituus on noin 68 kilometriä. Joki virtaa Itämereen. Malenten keskus on Bad Malente-Gremsmühlen, jonka osa-alueita ovat Neversfelde ja Rachut. Malenten alueella on lisäksi yhdeksän kyläkeskusta: Benz, Kreuzfeld, Krummsee, Malkwitz, Neukirchen, Nüchel, Sieversdorf, Söhren ja Timmdorf. == Historia == Malente mainitaan asiakirjoissa ensi kerran 1215. Se oli alkuaan vendien asuinpaikka, joka pysyi vähäpätöisenä kylänä aina 1800-luvun puoleenväliin saakka. Gremsmühlen Dieksee-järven rannalla sen sijaan menestyi paremmin retkeilykohteena ja vuonna 1280 käyttöönotetun myllynsä ansiosta. Molemmat kylät saivat rautatieyhteyden 1866, matkailu lisääntyi ja ne yhdistettiin. 1900-luvulla Malenten merkitys kylpyläkohteena lisääntyi edelleen. Malenten historiallista arkkitehtuuria edustavat muun muassa Gut Rothensande, kartano jonka historia alkaa 1360-luvulta, ja Wasserturm Malente, eli Malenten vesitorni. 38-metrinen torni valmistui 1912. == Liikenne == Malenten rautatieasema sijaitsee rataosuudella Kiel–Lyypekki. Maantieliikenteen valtaväylä on Bundesstraße 76. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Bad Malente-Gremsmühlen, Schleswig-Holstein, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Schleswig-Holsteinin kunnat
Körtik Tepe

Körtik Tepe oli kivikautinen kylä Diyarbakırin maakunnassa eteläisessä Itä- Turkissa. Kylä ajoittuu varhaiseen esikeraamiseen kauteen. Lähellä on Batmanin kaupunki. == Paikka == Kummun ala 0,4 ha. Kylä sijaitsee Diyarbakırin maakunnassa Taurusvuorten juurella, Tigriksen sivuhaaran varrella tulvatasangolla. == Ajoitukset == Kylä on merkittävä löytö, koska sen kerrostumat ajoittuvat epipaleoliittiseen ja varhaiseen esikeraamiseen kauteen 10400/10200 to 9250 eaa. Kylä eli muun muassa metsästyksellä, keräilyllä ja kalastuksella, ja ihmiset asuivat kylässä paikallaan. Vielä ei ainakaan merkittävästi viljelty maata. Tekstiilejä ehkä jo kudottiin. Kummusta on löydetty runsaasti kivisiä astioita.https://www.researchgate.net/publication/297484171_Ozkaya_V_Excavation_at_Kortik_Tepe_A_New_Pre- Pottery_Neolitihic_A_Site_in_Southeastern_Anatolia_Neo-Lithics_209_2009_p3-8 Özkaya, V., "Excavation at Körtik Tepe. A New Pre-Pottery Neolitihic A Site in Southeastern Anatolia", Neo-Lithics 2/09, 2009, p.3-8. January 2009 Neo- Lithics 2/09:3-8 Körtik Tepestä löydetyt lampaat ja karja edustavat vielä villejä muotoja. Eräs kerrostuma ajoittuu varhaiseen PPNA-kauteen aikaan noin 9900 radiohiilivuotta sitten. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * B. S. Arbuckle, V. Özkaya, "Animal exploitation at Körtik Tepe: An early Aceramic Neolithic site in southeastern Turkey in Paléorient vol. 32 (2006) pp. 113-136 * M. Benz, "Living by the Water - Boon and Bane for the People of Körtik Tepe" in Neo-Lithics 2/10 (2010) pp. 60-71 * A. Coskun et al., "New Results on the Younger Dryas Occupation at Körtik Tepe" in Neo-Lithics 1/12 (2012) pp. 25-32 * Vecihi Özkaya, "Excavations at Körtik Tepe. A New Pre-Pottery Neolithic Site in Southeastern Anatolia" in Neo-Lithics 2/09 (2009) pp. 3-8 * Vecihi Özkaya, "Körtik Tepe. An early Pre-Pottery Neolithic site in the Upper Tigris valley" in T. Korkut, ed., Anadolu'da Doğdu. Festschrift für Fahri Işık zum 60. Geburtstag (Istanbul: Ege Yarınları., 2004) pp. 585–599 * Vecihi Özkaya, Oya San, "2001 excavations at Körtik Tepe" in N. Tuna et al., edd., Ilisu ve Karkamis Baraj Gölleri Altinda kalacak Arkeolojik ve Külür Varliklarini kurtama Projesi 2001 Yili Calismalari (2004) pp. 685-693 * Vecihi Özkaya, Oya San, "Körtik Tepe" in Die ältesten Monumente der Menschheit. Vor 12.000 Jahren in Anatolien (Stutgardiae: Theiss, 2007. ISBN 978-3-8062-2072-8) p. 78 * Vecihi Özkaya, Aytaç Coşkun, "Körtik Tepe, a new Pre-Pottery Neolithic A site in south-eastern Anatolia" in Antiquity vol. 83 no. 320 (2009) Luokka:Neoliittinen Anatolia Luokka:Diyarbakırin maakunta
Maria Palmu

Maria Palmu (s. 1988) on suomalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on valmistunut näyttelijätyön maisteriksi Lontoossa Judi Denchin säätiön tukemasta Mountview Academy of Theatre Arts -koulusta. Hän on työskennellyt Theatre Libre Companyssa, Waterloo East Theatressa Lontoossa sekä Kotkan kaupunginteatterissa, Kuopion Uudessa Kesäteatterissa,Suomen Kansallisoopperassa, Kajaanin kaupunginteatterissa, Porin Teatterissa Suomessa sekä vieraillut Laila musiikkikuvaelma produktion kanssa Oulun kaupunginteatterissa. Palmu näytteli tuotannossa Laila Kinnusen nimiroolin. Palmun äiti on moldovalaissyntyinen mm. Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla työskennellyt oopperalaulaja Raissa Palmu. == Valikoitu rooliluettelo == * Laila Kinnunen (Laila-Musiikkikuvaelma) * Hermia (Kesäyön Uni, William Shakespeare ) * Mary Debenham (Murder on the Orient Express, Agatha Christie) * Marja Antonovna (Tarkastaja Tulee/Reviisori, Nikolai Gogol) * Sally Bowles (Cabaret) * Dolores (Sugar The Musical) * Rakastajatar (Olavi Virta-Musikaali ) == Filmografia == === Elokuvat === Vuosi Elokuva Rooli 2017 95 lehtitoimittaja 2019 Äiti lääkäri 2021 Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily Riitta === Televisiosarjat === Vuosi Sarja Rooli 2002 Laura kaunis tyttö 2016 Roba Kirsi 2017 Pää edellä opettaja 2018 Ratamo venäläispoliitikko Anna Kirjanova 2019 Onnela Susanna 2020 Modernit miehet Niina 2020–2022 Hotel Swan Helsinki Meri 2021 Ei Haukku haavaa tee Kirsi 2024 Syke Milla 2024 Pohjolan Laki Marianne == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * https://www.kainuunsanomat.fi/artikkeli/luottamus-on-kaikkein- tarkeinta-176001525/ * https://www.sotkamolehti.fi/artikkeli/katinkullassa-1960-luvun-nostalgisia- tulkintoja-laila-kinnusen-ohjelmistosta-ilta-voi-olla-aika-t }} * https://www.satakunnankansa.fi/kulttuuri/art-2000008169078.html }} Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bennettinsaari

Bennettinsaari on yksi De Longin saariston saarista. Sen pinta-ala on 188,8 neliökilometriä. Saaren rantaviivan pituus on 69,8 kilometriä. George W. De Long retkikuntineen löysi saaren vuonna 1881. == Lähteet == Luokka:Venäjän saaret
Eric Garnerin kuolema

Eric Garner oli pidätystilanteessa kuollut henkilö, jonka kuolema herätti huomiota Yhdysvalloissa. Hän kuoli 17. heinäkuuta 2014 New Yorkin Staten Islandissa, sen jälkeen, kun newyorkilainen poliisi Daniel Pantaleo otti kielletyn kuristusotteen Garnerista pidätystilanteessa.https://abcnews.go.com/US/judge-determine-future-nypd-cop- accused-killing-eric/story?id=63502832 Tilanteesta levinnyt videokuva herätti suurta huomiota Yhdysvalloissa, sai aikaan keskustelua poliisin voimankäytöstä ja oli yksi monesta raportoidusta poliisiväkivaltatilanteesta, joka johti mielenosoituksiin.https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/pidatetyn-kuolema- tallentui-kannykkakameraan-poliisiviha-palasi-new-yorkiin/4206188#gs.qfyrzp New Yorkin poliisilaitoksen poliisit lähestyivät Garneria, koska epäilivät hänen myyvän luvatta yksittäisiä savukkeita. Garnerin kerrottua poliisille, että hän oli väsynyt olla häirinnän kohteena ja ettei myynyt savukkeita, poliisit yrittivät pidättää Garnerin. Kun Pantaleo laittoi kätensä Garnerin päälle, Garner veti kätensä pois. Pantaleo siirsi tämän jälkeen kätensä Garnerin niskan ympärille ja taltutti hänet maahan. Usean poliisin painaessa Garneria alas, hän toisti lausetta ”I can't breath" ('En pysty hengittämään.') 11 kertaa maatessa kasvot maata vasten. Garnerin menetettyä tajuntansa, hän makasi jalkakäytävällä seitsemän minuutin ajan samalla, kun poliisit odottivat ambulanssia. Garner todettiin kuolleeksi lähisairaalassa noin tuntia myöhemmin. Oikeuslääkäri ilmoitti viralliseksi kuolinsyyksi tapon, koska oikeuslääkärin raportin mukaan Garner kuoli toisen ihmisen tahallisesta toimesta. Ruuminavauksen mukaan Garnerin kuolema johtui siitä, että hänen niskansa ja rintansa olivat painuneet kasaan poliisin painaessa häntä maata vasten, mikä johti lopulta sydänkohtaukseen.https://www.nytimes.com/2014/08/02/nyregion/staten-island- man-died-from-officers-chokehold-autopsy-finds.html ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain poliisitoimi Luokka:New Yorkin historia Luokka:2014
Vihanto

Vihanto tai Wihanto on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Iivari Vihanto (s. 2003), pesäpalloilija *Jukka Wihanto (1932–2018), yritysjohtaja ja koripalloilija *Osmo Vihanto (1909–1979), toimitusjohtaja ja kauppaneuvos *Pentti Vihanto (1942–2020), jääkiekkoilija.
Kimberly

Kimberly, josta tunnetaan myös rinnakkaismuoto Kimberley, on englantilaisella kielialueella käytetty naisen etunimi. Se pohjautuu eteläafrikkalaisen timanttikaupungin Kimberleyn nimeen. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2021 mennessä tilastoitu noin 110 Kimberly-nimistä ja noin 30 Kimberley-nimistä naista. Suurin osa heistä on syntynyt 1980- tai 1990-luvulla. ==Tunnettuja Kimberly- ja Kimberley-nimisiä== *Kimberly Beck (s. 1956), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberly Birrell (s. 1998), australialainen tennispelaaja *Kimberley ”Kim” Brennan (s. 1985), australialainen aitajuoksija, soutaja ja olympiavoittaja *Kimberly Brooks (s. 1981), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä *Kimberly ”Kimm” Carrière (s. 1992), kanadalainen karateka *Kimberly Derrick (s. 1985), yhdysvaltalainen kaukalopikaluistelija ja olympiamitalisti *Kimberly ”Kim” Dickens (s. 1965), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberly García (s. 1993), perulainen kilpakävelijä *Kimberly Goss (s. 1978), yhdysvaltalainen laulaja ja kosketinsoittaja *Kimberly ”Kim” Graham (s. 1971), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja *Kimberly Hill (s. 1989), yhdysvaltalainen lentopalloilija ja olympiamitalisti *Kimberly Denise Jones (s. 1976), Lil’ Kim, yhdysvaltalainen rap-artisti ja näyttelijä *Kimberly ”Kim” Kardashian (s. 1980), yhdysvaltalainen televisioesiintyjä ja näyttelijä *Kimberly Leach (1965–1978), yhdysvaltalainen henkirikoksen uhri *Kimberley Locke (s. 1978), yhdysvaltalainen laulaja *Kimberly ”Kim” Matula (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberly ”Kimmie” Meissner (s. 1989), yhdysvaltalainen taitoluistelija *Kimberley Mickle (s. 1984), australialainen keihäänheittäjä *Kimberly Newell (s. 1995), kanadalaissyntyinen jääkiekkoilija *Kimberley ”Kim” Peyton (1957–1986), yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja *Kimberly ”Kim” Raver (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberly ”Kim” Reynolds (s. 1959), yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja kuvernööri *Kimberly Rhode (s. 1979), yhdysvaltalainen haulikkoampuja ja olympiavoittaja *Kimberly ”Kim” Rhodes (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberly Stewart (s. 1979), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä *Kimberly ”Kim” Stolz (s. 1983), yhdysvaltalainen malli *Kimberley Walsh (s. 1981), englantilainen laulaja- lauluntekijä *Kimberly Williams (s. 1988), jamaikalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä *Kimberly Williams-Paisley (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä *Kimberley Anne Woltemas (s. 1992), saksalais-thaimaalainen näyttelijä ja malli *Kimberly Wyatt (s. 1982), yhdysvaltalainen laulaja, tanssija ja malli *Kimberley ”Kim” Zmeskal (s. 1976), yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti ==Kuvitteellisia Kimberly-nimisiä== *Kimberly ”Kim” Bauer, hahmo televisiosarjassa 24 *Kimberly Brock, hahmo televisiosarjassa Rooman sheriffi *Kimberly Fairchild, hahmo televisiosarjassa Kauniit ja rohkeat *Kimberly Hart, hahmo Power Rangers -universumissa *Kimberly ”Kim” Possible, hahmo animaatiosarjassa Kim Possible *Kimberly ”Kimmy” Schmidt, hahmo sarjassa Unbreakable Kimmy Schmidt *Kimberly Shaw, hahmo televisiosarjassa Melrose Place ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Rantavalvatti

Rantavalvatti (Sonchus palustris) on valvatteihin kuuluva monivuotinen asterikasvilaji. Rantavalvatti kasvaa 1–3,3 metriä korkeaksi. Sen varsi on nelisärmäinen, ontto ja yläosasta haarova. Lehdet ovat sinivihreät, suikeat ja kaljut, niissä on niukasti parittaisia liuskoja, päätöliuska on nuolimainen, teräväkärkinen. Mykerökukinnot muodostavat tiheän mykeröstön kasvin latvaan, yksittäinen mykerö on leveydeltään kolmesta neljään senttimetriä. Kukat ovat vaaleankeltaiset. Hedelmänä on pitkittäisharjuinen hapsihaivenellinen pähkylä, joka on noin neljän millimetrin pituinen. Rantavalvatti esiintyy suuressa osassa Euroopan maista.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Sonchus palustris Viitattu 11.1.2021. Pohjoismaissa rantavalvatti on eteläinen ja melko harvinainen kasvi, sitä esiintyy Tanskassa ja Etelä- Ruotsin ja Etelä-Norjan rannikolla. Se kasvaa merenrannoilla, ruovikoissa ja rantasoilla. == Lähteet == Luokka:Valvatit
Kızılcahamam

Kızılcahamam on piirikunta Turkin Ankaran maakunnassa. Vuoden 2019 väestönlaskennassa Kızılcahamamin väkiluku oli 28 350. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ankaran maakunnan piirikunnat
Etelänpukinparta

Etelänpukinparta (Tragopogon dubius) on kaksivuotinen pukinpartoihin kuuluva asterikasvilaji. Etelänpukinparta kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon piennarpukinpartaa, johon verrattuna kasvin varsi paksunee selvästi yläosastaan. Etelänpukinparran lehdet ovat pitkät, kapeat, jäykähköt ja teräväkärkiset. Kukinnot ovat varsissa yksittäin kasvavia sitruunankeltaisia mykeröjä. Laitakukat ovat kielimäisiä, kehtosuomujen kärjet ovat niitä pidempiä. Hedelmänä on 2–4 senttimetriä pitkä piikkinen ja lenninhaivenellinen pähkylä. Etelänpukinparta esiintyy alkuperäisenä suuressa osassa Eurooppaa, mutta ei Britteinsaarilla, Baltiassa tai Pohjoismaissa. Pohjoismaissa se on kuitenkin harvinainen tulokaslaji.Greuter, W. & Raab- Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Tragopogon dubius Viitattu 11.1.2021. Suomessa etelänpukinparta on tunnettu 2010-luvulta alkaen, se kasvaa Uudellamaalla Hangossa vakiintuneeksi arvioituna uustulokkaana.Suomen Lajitietokeskus: Etelänpukinparta – Tragopogon dubius Viitattu 11.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Etelänpukinparran (Tragopogon dubius) levinneisyys Suomessa. Luokka:Pukinparrat
Frank Joseph Guarini

Frank Joseph Guarini nuorempi (s. 20. elokuuta 1924 Jersey City, New Jersey) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja juristi.GUARINI, Frank Joseph, Jr. Biographical Directory of the United States Congress Guarini palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1944–1946. Hän opiskeli oikeustiedettä New Yorkin yliopistossa ja Haagin kansainvälisen oikeuden akatemiassa. Hän sai juristinoikeudet New Jerseyssä vuonna 1951. Vuosina 1965–1972 Guarini istui New Jerseyn osavaltion senaatissa ja vuosina 1979–1993 Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä. Hän ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 1992. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset juristit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkopallo-ohdake

Valkopallo-ohdake (Echinops sphaerocephalus) on monivuotinen pallo- ohdakkeisiin kuuluva asterikasvilaji. Sitä käytetään koristekasvina. == Ulkonäkö == Valkopallo-ohdake kasvaa 1–2 metriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja harvaan uurteinen, yläosasta punaruskea ja nystykarvainen. Lehdet ovat yhdestä kahteen kertaa pariliuskaiset, liuskat ovat piikkilaitaiset, lehdet ovat päältä tahmean nystykarvaiset. Kukintona on kolmesta kuuteen senttimetriä leveä pallon muotoinen tiheä mykerö kasvin latvassa. Kukat ovat harmaat tai joskus sinertävät, kiiltävät. Hedelmänä on 6–10 millimetriä pitkä pähkylä. == Levinneisyys == Valkopallo-ohdake esiintyy alkuperäisenä mm. Etelä- ja Itä- Euroopassa, Venäjällä, Kaukasiassa ja Turkissa. Muun muassa Saksassa, Isossa- Britanniassa, Pohjoismaissa ja Baltiassa laji on levinnyt tulokas.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Echinops sphaerocephalus Viitattu 11.1.2021. Suomessa valkopallo-ohdake on 2020-luvun alussa arvioitu vakiintuneeksi uustulokkaaksi, jota on havaittu kaikkiaan 20–30 kertaa.Suomen Lajitietokeskus: Valkopallo-ohdake – Echinops sphaerocephalus Viitattu 11.1.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asterikasvit
Vanukirppuruoho

Vanukirppuruoho (Pulicaria dysenterica) on monivuotinen asterikasvilaji. Se kasvaa 40–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on yläosasta haarova, huopakarvainen ja runsaslehtinen. Lehdet ovat yli senttimetrin leveät, sepivät, tuoksuvat. Mykeröt ovat 1,5–3,5 senttimetriä leveät, mykeröiden laitakukat ovat siirottavat, 7–8 millimetriä pitkät, kullankeltaiset. == Levinneisyys == Vanukirppuruoho esiintyy luonnonvaraisena suuressa osassa Eurooppaa, paitsi pohjoisosasta se puuttuu. Pohjoismaissa se kasvaa alkuperäisenä Tanskassa. Suomessa lajista on vain yksittäinen havainto.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Pulicaria dysenterica Viitattu 11.1.2021.Suomen Lajitietokeskus: Vanukirppuruoho – Pulicaria dysenterica Viitattu 11.1.2021. Euroopan lisäksi sitä esiintyy Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Kaukasiassa ja läntisessä Aasiassa.United States Department of Agriculture (USDA), National Plant Germplasm System: Pulicaria dysenterica (L.) Bernh. Viitattu 23.3.2021. == Lähteet == Luokka:Kirppuruohot
Kesäkirppuruoho

Kesäkirppuruoho (Pulicaria vulgaris) on yksivuotinen, kirppuruohoihin kuuluva asterikasvilaji. Se kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat alle yhden senttimetrin leveät, suikeat ja kapeatyviset. Mykeröt ovat yhden senttimetrin leveät, mykeröiden laitakukat ovat pystyt, alle viisi millimetriä pitkät, likaisen vaaleankeltaiset. Kesäkirppuruoho kasvaa luonnonvaraisena lähes koko Euroopassa, paitsi Pohjoismaissa, missä laji on hyvin harvinainen ja esiintyy tai on esiintynyt aiemmin Tanskassa ja Ruotsissa.Greuter, W. & Raab-Straube, E. von (ed.): Compositae. Euro+Med Plantbase – the information resource for Euro-Mediterranean plant diversity. Pulicaria vulgaris Viitattu 11.1.2021. == Lähteet == Luokka:Kirppuruohot