EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tietäisitpä, poikani, miten vähällä järjellä maailmaa hallitaan

Tietäisitpä, poikani, miten vähällä järjellä maailmaa hallitaan () on poliittista valtaa kommentoiva lentävä lause. Sanat on pantu Ruotsin valtakunnankanslerin Axel Oxenstiernan (1583–1654) suuhun, kun hän rohkaisi Westfalenin rauhanneuvotteluihin lähtevää poikaansa Johania. Tämä oli epäillyt omia kykyjään kokeneiden valtiomiesten ja diplomaattien seurassa.Kivimäki, 2008, s. 25–26 Latinisti Reijo Pitkärannan mukaan lause voi olla peräisin myös paavi Julius II:lta (1503–1513).Pitkäranta, 2002, s. 593 == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Lentävät lauseet
Neo (nimi)

Neo on miehen etunimi. Se merkitsee ’uutta’ ja ’nuorta’: useissa sivistyssanoissa esiintyvä etuliite neo- tulee kreikan kielen sanasta neos. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Neo on elokuuhun 2023 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 840 miehellä ja noin 40–50 naisella. Pelkästään 2010-luvulla on syntynyt yli 470 Neoa. Nimen yleistymiseen on mahdollisesti vaikuttanut elokuva Matrix (1999), jossa on tämänniminen päähenkilö. Vuodesta 2020 alkaen Neolla on ollut nimipäivä suomenruotsalaisessa kalenterissa 12. syyskuuta. Vuodesta 2025 lähtien sama päivä on myös suomalaisessa nimipäiväkalenterissa Neon nimipäivä. == Kuvitteellisia Neoja == * Neo Cortex, hahmo Crash Bandicoot -videopeleissä * Neo, hahmo Matrix-elokuvasarjassa == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etunimien taivutus: Neo (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu) Luokka:Etunimet
Fredrik Vetterlund

Fredrik Mauritz Vetterlund (1865–1960Fredrik Vetterlund, Litteraturbanken. Viitattu 14.12.2020) oli ruotsalainen kriitikko ja runoilija: Hän on kirjoittanut lyriikkaa, joka muistuttaa aikaisempien ruotsalaisten romantikkojen runoutta. Hän on kohdistanut huomiota kirjallisuushistorioitsijana ja esseistinä Ruotsin uusromantikkoihin, erityisesti Per Daniel Amadeus Atterbomiin.Vetterlund, Fredrik Maurits. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 Vetterlund oli Lundin yliopistossa dosenttina 1902–1910 ja Tukholman yliopistossa 1911–1918. Hän oli Aftonbladetin kirjallisuuskriitikko 1900–1924.Vetterlund, Fredrik Mauritz. Otavan Iso tietosanakirja osa 9. Helsinki: Otava 1967. Vetterlundin tytär oli näyttelijä Inga-Bodil Vetterlund.Vetterlund, Inga-Bodil, Vem är vem. Stockholmsdelen 1945. Vem är Vem Bokförlag 1945 Tuotantoa ei ole suomennettu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vetterlund, Fredrik, Vem är det 1955, Norstedt 1955 (sisältää luetteloa tuotannosta) Runeberg.org Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsalaiset kriitikot Luokka:Kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Lögdeälvenin vesistö

Lögdeälvenin vesistö (, vesistöaluetunnus 32) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Lögdeälven ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 608 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Lögdeälven. Joen kokonaispituus on 200 kilometriä ja laskee Itämereen noin 0,6 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Lögdeälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Lögdeälvenin vesistö on niistä neljänneksi suurin. Se jää Gidejoen vesistön (tunnus 34) ja Öreälvenin vesistön (tunnus 30) väliin. Ångermanjoen vesistö reunustaa vain pientä osaa sen valuma-alueen luoteispäätä. Lögdeälvenin vesistön lounaisreunalla sillä on yhteinen vedenjakaja Gidejoen vesistön ja alajuoksulla Husånin vesistön (tunnus 33) kanssa. Lögdeälvenin vesistön vastakkaisella koillispuolella on yhteistä vedenjakajaa yläjuoksulla Öreälvenin vesistöllä ja alajuoksulla Leduånin vesistöllä (tunnus 31). Merenrannikolla Lögdeälvenin joensuuta ympäröi mereen laskevien purojen ja ojien pienet valuma-alueet, joiden yhteispinta-ala on pieni. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (56,9 %), turve (20,3 %), kalliomaa (9,4 %), hiekka ja sora (1,7 %), multamaa (4,5 %), savimaa (0,3 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,0 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82,1 %), soita ja kosteikkoja (12,5 %), viljelymaita (0,5 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,1 %) sekä joutomaita (0,8 %). Näiden lisäksi on 3,9 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Lögdeälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 19,9 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 108 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,92 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 18,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 108 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 108,4 m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 1,2 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Richard Teschner

Richard Teschner (22. maaliskuuta 1879 – 4. heinäkuuta 1948) oli tšekkiläistaustainen itävaltalainen nukkenäyttelijä.Richard Teschner. World Encyclopedia of Puppetry Arts. Viitattu 14.12.2020. Hän oli ensimmäisiä jaavalaista nukketeatteria hyödyntäneitä eurooppalaisia. Teschnerin työllä oli merkittävä vaikutus siihen, että mainettaan välillä menettänyt nukketeatteri tuli Euroopassa ja Yhdysvalloissa jälleen suosituksi.Richard Teschner. Encyclopædia Britannica, 30.6.2020. Viitattu 14.12.2020. == Elämäkerta == Teschner syntyi Karlsbadissa Itävalta-Unkarissa vuonna 1879 ja opiskeli taidetta Prahassa vuodesta 1896 alkaen. Vuonna 1900 hän siirtyi lyhyeksi aikaa Wieniin, mutta palasi seuraavana vuonna Prahaan, missä hänestä tuli arvostettu nukkenäyttelijä ja näyttämösuunnittelija. Vuonna 1908 Teschner ohjasi Pelléas et Mélisanden ensimmäisen saksankielisen näytöksen. Seuraavana vuonna hän palasi Wieniin, missä asui loppuelämänsä. Vuonna 1911 Teschner matkusteli Hollannissa ja kiinnostui siellä näkemistään jaavalaisista nukeista, joita ohjailtiin käsiin kiinnitettyjen tikkujen avulla. Teschner alkoi hyödyntää aihetta omassa taiteessaan ja kehitteli esimerkiksi gorillanuken, jonka huulet vetäytyivät paljastaen otuksen hampaat. Tikkujen ja lankojen yhdistelmällä Teschner onnistui luomaan nukkeja, joiden raajat liikkuivat eläväisesti ja kasvot kykenivät ilmaisemaan monenlaisia tunteita. Vuoteen 1948 mennessä Teschner oli valmistanut noin 140 nukkea. Tyypillinen nukke oli noin 30–40 senttimetriä korkea, yksityiskohtaisesti koristeltu ja wieniläisen jugendin innoittamaan sarongiin puettu. Teatterin ohella nukkeja esiteltiin vuodesta 1920 alkaen myös museoissa. Vuodesta 1932 alkaen Teschner hyödynsi nukketeatterissa peilejä, jotka laajensivat perinteisesti varsin ahdasta näyttämötilaa. Peilit mahdollistivat myös erilaisten valaistustehosteiden ja silmänkääntötemppujen käytön. Teschner kuoli Wienissä Itävallassa vuonna 1948. Hänen vaimonsa Emma Bacher-Paulik jatkoi tämän jälkeen nukketeatteriesityksiä. Nykyään Teschnerin töitä on esillä Wienin teatterimuseossa. == Populaarikulttuurissa == Gustav Meyrinkin romaanissa Golem esiintyy Teschnerin inspiroima ”Nukettaja Zwakh” -niminen hahmo. Meyrink ja Teschner tutustuivat asuessaan Prahassa 1900-luvun alussa ja joivat usein yhdessä. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset taiteilijat Luokka:Nukkenäyttelijät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Słubicen piirikunta

Słubicen piirikunta () on Puolan piirikunta Lubuszin voivodikunnassa. Piirikunnan väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 46 929\. Se jakautuu viiteen maalaiskuntaan, jotka ovat Cybinka, Górzyca, Ośno Lubuskie, Rzepin sekä Słubice. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Słubicen kaupunki. Słubicen piirikunnan pinta-alasta 47,1 prosenttia oli metsän peitossa vuonna 2018. Sillä on yhteistä rajaa Gorzówin, Sulęcinin ja Krosnon piirikuntien sekä Saksan Brandenburgin osavaltion kanssa. Słubicen piirikunnan työttömyysaste oli vuoden 2018 lopussa 2,4 prosenttia. Luku on huomattavan pieni koko Puolan työttömyysasteeseen verrattuna. Vuoden 2019 lopussa Słubicen piirikunnassa oli 46 929 asukasta, joista 51 prosenttia naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Puolan väestönlaskennassa 2011 väkiluvun laskettiin olevan 47 533 ja sen ennakoidaan vuoteen 2050 mennessä pienenevän 41 205 asukkaaseen. Alle 18-vuotiaiden osuus piirikunnan väestöstä oli vuoden 2019 lopussa 18,7 prosenttia, työikäisten 62,3 prosenttia ja eläkeikäisten 19 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,7 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 456 lasta. == Lähteet == Luokka:Lubuszin piirikunnat
Guingamp

Guingamp (bretoniksi Gwengamp) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d’Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin laskevan Trieuxjoen varrella. Guingampissa on departementin aliprefektuuri. Guingampin kaupungin historia juontaa keskiajalle saakka. 1000-luvulla sinne rakennettiin ensimmäinen linnoitus suojelemaan kaupunkia sekä sen kauppiaita ja käsityöläisiä. Uusi linna rakennettiin 1400-luvulla. Sen rakennutti Bretagnen herttua Pietari II. Linnan valleja ja torneja ovat yhä jäljellä. == Nähtävyyksiä == Kaupungissa on useita 1400- ja 1500-luvun puuristikkotaloja. Kaupungintalo on entinen 1700-luvulla rakennettu Augustinian luostari. Samalta ajalta on kaupungin keskusaukio Place du Centre, sekä aukiolla oleva suihkulähde La Plomée. Kaupungin basilika Notre-Dame de Bon-Secours on rakennettu vuosisatojen aikana, ja se koostuu useasta erilaisesta arkkitehtonista tyylistä. Kaupungin vanha vankila on rakennettu vuonna 1841 amerikkalaisen mallin mukaan. Se oli valmistuessaan uudenaikainen, jossa katetut käytävät olivat ulkona ja vankisellit sisällä rivissä. == Urheilu == Kaupungin jalkapalloseura on En Avant de Guingamp. Se pelaa kotiottelunsa Stade du Roudouroulla. Tiedosto:Guingamp_(22)_Château_de_Pierre_II_04.JPG|Linnan muureja Tiedosto:Guingamp._Maisons._P1010012.gif|Puuristikkotaloja Tiedosto:France_Bretagne_22_Guingamp_01.jpg|Place du Center ja La Plomée -suihkulähde Tiedosto:Guingamp_(22)_Basilique_N.D._Façade_sud_04.JPG|Notre- Dame de Bon-Secours Tiedosto:Cour_intérieure_-_Prison_Guingamp.JPG|Vanha vankila Tiedosto:Roudourou-match.JPG|Stade du Roudourou ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côtes-d’Armorin kunnat
Puńsk

Puńsk on maalaiskunta Sejnyn piirikunnassa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 4 161. Sejnyn piirikunnan asukkaista 20,4 prosenttia asuu Puńskin kunnassa ja sen pinta-alasta 16,2 prosenttia kuuluu Puńskin kuntaan. Kylät kunnassa ovat Boksze Stare, Boksze-Osada, Buda Zawidugierska, Buraki, Dziedziule, Giłujsze, Kalinowo, Kompocie, Krejwiany, Nowiniki, Ogórki, Oszkinie, Pełele, Poluńce, Przystawańce, Puńsk, Rejsztokiemie, Sankury, Sejwy, Skarkiszki, Smolany, Szlinokiemie, Szołtany, Tauroszyszki, Trakiszki, Trompole, Widugiery, Wiłkopedzie, Wojciuliszki, Wojtokiemie, Wołyńce sekä Żwikiele. Puńskin kunnalla on yhteistä rajaa Sejnyn, Krasnopolin ja Szypliszkin kuntien sekä Liettuan valtion kanssa. Vuoden 2019 lopussa 49,9 prosenttia Puńskin asukkaista oli naispuolisia ja 50,1 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,6 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 62,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,6 vuotta. Vuonna 2019 Puńskin kunnassa syntyi 22 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 73,4 prosenttia oli liettualaisia, ja liettuan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.Urzędowy rejestr gmin, w których używany jest język pomocniczy (PDF) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gmina Wiejska Puńsk Białystokin tilastokeskus. Luokka:Podlasian voivodikunnan kunnat
Husånin vesistö

Husånin vesistö (, vesistöaluetunnus 33) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Husånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 578 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Husån, joka laskee Itämereen noin 0,2 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Husånin vesistö on niistä yksi pienempiä. Se sijaitseekin kahden vesistön Lögdeälvenin vesistön (tunnus 32) ja Gidejoen vesistön (tunnus 34) välissä. Husaånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma- alueita. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (42,1 %), turve (7,8 %), kalliomaa (24,5 %), hiekka ja sora (3,9 %), multamaa (10,6 %), savimaa (2,0 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (84,5 %), soita ja kosteikkoja (3,4 %), viljelymaita (2,2 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,4 %) sekä joutomaita (1,5 %). Näiden lisäksi on 7,8 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Husånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 7,05 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 29,4 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 1,57 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 6,2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 37 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 34,2 m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,6 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Matkaan

Matkaan oli VR-Yhtymän vuosina 1993–2015 julkaisema asiakaslehti. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa, ja sitä jaettiin rautatieasemilla. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Pekka Karhuvaara. Vuonna 1994 Matkaan voitti silloisen Suomen Postin järjestämän lehtikilpailun.http://vaunut.org/keskustelut/index.php?topic=8877.0 == Lähteet == Luokka:VR-Yhtymä Luokka:Suomalaiset asiakaslehdet
Navigare necesse est, vivere non est necesse

Navigare necesse est, vivere non est necesse (lat.), tarkoittaa ”purjehtiminen on välttämätöntä, eläminen ei”. == Alkuperä == Plutarkhoksen mukaan prokonsuli Gnaeus Pompeius (75–45 eaa), Pompeius Suuren vanhin poika, huusi myrskyssä nämä sanat, kun merimiehet olivat haluttomia nostamaan Roomaan menossa olevan viljalaivan ankkuria.Jackson, 2006 == Käyttö == Lause oli 1200–1400-luvuilla Itämerellä toimineen Hansaliiton tunnuslause ja on yhä luettavissa Bremenin merimiestalon päätykolmiossa. Stefan Zweig aloittaa sillä romaaninsa Maghellanes, historian rohkein purjehdus. Italiassa sanonta oli suosittu fasistipiireissä. Gabriele D'Annunzio (1863–1938) käytti sitä sankarillisen elämän mottona ja viljeli ilmaisua teoksissaan. Se oli myös Benito Mussolinin (1883–1945) kuuluisan artikkelin otsakkeena sanomalehti Popolo d'Italiassa 1. tammikuuta 1920. == Merkitys == Pompeius tarkoitti sanoillaan, että vehnän vienti provinsseista Roomaan oli tärkeämpi asia kuin merimiesten henki. D'Annunzio ja hänen jäljissään Italian fasistit käyttivät lausetta sotilaallisen ja kansallismielisen rohkeuden tai huimapäisyyden (arditismo) tunnuksena. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Lentävät lauseet Luokka:Tunnuslauseet
Gidejoen vesistö

Gidejoen vesistö (, vesistöaluetunnus 34) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Gidejoen () ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 3 442 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gidejoki. Joen kokonaispituus on 225 kilometriä ja se laskee Itämereen noin 1,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Gidejoen vesistö on niistä suurimpia. Vesistön länsipuolella sijaitsee Ångermanjoen vesistö, jolla on sen kanssa yhteinen vedenjakaja alajuoksulle mentäessä puolimatkaan asti. Siellä sen tilalle tulee Moälvenin vesistö (tunnus 36), ja vähän ennen merenrantaa pieni Idbyånin vesistö (tunnus 35). Gidejoen vesistöä reunustaa sen pohjoispäästä alkaen Lögdeälvenin vesistö (tunnus 32). Vasta lännempänä merenrannikon läheisyydessä Lögdeälvenin vesistön tilalle vaihtuu pieni Husånin vesistö (tunnus 33). Gidejoen joensuun ympäristössä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (57,5 %), turve (19,0 %), kalliomaa (10,2 %), hiekka ja sora (1,1 %), multamaa (3,1 %), savimaa (0,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,1 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,2 %), soita ja kosteikkoja (11,6 %), viljelymaita (0,8 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,2 %) sekä joutomaita (0,9 %). Näiden lisäksi on 5,3 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Gidejokiin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 39,6 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 189 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 9,76 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 35,9 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 145 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 124,6 m³/s on mitattu toukokuussa 1988 ja pienin 2,7 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Vesivoimaa == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 91 patoa, joista 15 % säännöstellään jokien virtaamia. Niiden säännöstelykapasiteetti on 36,5 miljoonaa kuutiometriä. Gideälvenin pääuomassa on 7 vesivoimalaitosta: Gideåbacka, Gidböle, Gideå, Björna, Hemlings, Gammelby ja Stennäs. Lisäksi Gigånin sivu-uomassa on Lomforsen. Voimaloiden yhteisteho on 69,5 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 355,1 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Quintin

Quintin (bretoniksi Kintin) on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d'Armorin departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee Englannin kanaaliin laskevan Gouëtjoen varrella. Quintin oli menestyvä kutomateollisuuskeskus 1500-luvulta 1800-luvulle saakka. Kaupungissa työskenteli yli 300 kutojaa, ja siellä tehtyjä laadukkaita liinavaatteita vietiin aina Etelä-Amerikkaan saakka. Entisessä kutojan talossa on alan historiasta kertova museo Musée-Atelier des Toiles. Kutojille on myös oma vuosittainen festivaali Fête des Tisserands elokuussa. Kutomateollisuus kasvatti kaupungin vaurautta, mikä näkyy alueen suurissa taloissa. Huomattavin niistä on 1700-luvulta peräisin oleva Château de Quintin. Se on ollut tunnettujen sukujen omistuksessa, mutta nykyään se on avoinna yleisölle. Opastetulla kierroksella voi tutustua linnan sisustukseen ja koristeelliseen puutarhaan. Osansa kaupungin menestykseen ovat tuoneet Gouëtjoen useat myllyt. Yksi myllyistä, Moulin de la Perche, on kesäisin käynnissä matkailijoita varten, jotka voivat tutustua viljan jauhamiseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Côtes-d’Armorin kunnat
M51 (ohjus)

M51 on ranskalainen sukellusveneestä laukaistava ballistinen monikärkinen ydinohjus (MIRV SLBM, ). Ohjus otettiin käyttöön vuonna 2010. Sillä on suoritettu laukaisukokeita vuodesta 2006.http://www.astronautix.com/m/msbsm51.html Viitattu 15.12.2020. M51-ohjukset ovat laukaistavissa Triomphant-luokan ydinsukellusveneitä (SSBN), joita Ranskan laivastolla on neljä. Yhteen ohjukseen voidaan sijoittaa 6–10 ydinkärkeä tai harhautusmaaleja eli valekärkiä, joissa ei ole ydinräjähdettä. Aiempien versioitten räjäytysteho on 110 kilotonnia, mutta myöhempien 100 kT.https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/m-5.htm Viitattu 15.12.2020. M51-ohjusten odotetaan olevan käytössä 2040-luvulle. Ohjuksen kantama on vähintään 6 000 km, ehkä jopa 11 000 km. Ohjusten edeltäjiä ovat M4 ja siitä kehitetty M45, joka on edelleen palveluksessa 2020-luvun alussa.https://missilethreat.csis.org/missile/m45/ Viitattu 6.1.2021. Ariane Groupin valmistaman kolmivaiheisen kiinteää ajoainetta käyttävän ohjuksen laukaisupaino on 52 000 kg. Ohjuksen läpimitta 2,3 metriä ja pituus 12,0 metriä. Ohjus käyttää inertiasuunnistusta, mikä mahdollistaa 150–200 metrin osumatarkkuuden (CEP). Ohjuksen kärjessä on antennin kaltainen kappale (), joka pienentää ilmanvastusta. Ydinkärkien nimet on muutettu osittain, aiempaan käytäntöön viitaten. Ne ovat: TNO () ja TN75.https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm Viitattu 15.12.2020. Ydinkärjet sisältävät turvallisuuskomponentteja, jotka estävät ennenaikaisen tai tahattoman laukeamisen.https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html Viitattu 15.12.2020. Ohjus yltää 25 Machin nopeuteen. Ranskan aiempi Force de frappe -doktriini oli kolmikantainen (triadi), mutta vuoden 1993 ydinsulkusopimus kuitenkin kielsi siltä lyhyen kantaman taktiset ja keskikantaman maalle laukaisusiiloihin sijoitetut ydinaseet. Ranskalle jäi laivaston ydinohjusten (M45 ja M51) lisäksi lentokoneista laukaistavat ASMP- ohjukset. ==Lähteet== *http://www.astronautix.com/m/msbsm51.html *https://fas.org/nuke/guide/france/slbm/m-4.htm *https://fas.org/nuke/guide/france/slbm/m-20.htm *https://www.globalsecurity.org/wmd/world/france/nuke.htm *https://missilethreat.csis.org/missile/m45/ *https://nuclearweaponarchive.org/France/FranceArsenalDev.html *http://www.russianspaceweb.com/msbs.html *https://web.archive.org/web/20070704184409/http://web.ukonline.co.uk/aj.cashmore/.weapons/france/.slbm.html === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset ohjukset Luokka:Ranskan ydinaseet
Rinkebyn koululakko 1984

Rinkebyn koululakko vuonna 1984 oli suomalaisten maahanmuuttajien Tukholman Rinkebyn lähiössä järjestämä toimenpide, jossa he pitivät lapsiaan kotona koulusta viiden viikon ajan. Lakko toteutettiin vastaulauseena suunnitelmille lakkauttaa kaikki suomenkielinen opetus Rinkebyssä, jossa suurin osa asukkaista oli etnisiä suomalaisia. == Tausta == Vuosina 1950–1980 noin puoli miljoonaa Suomen kansalaista muutti Ruotsiin etsimään työtä ja asuntoa, joita puuttui sodanjälkeisestä köyhästä Suomesta. Suomalaisen maahanmuuton lisääntyessä asenne suomalaisiin muuttui yhä vihamielisemmäksi. Suomi nähtiin uhkana homogeeniselle Ruotsin valtiolle. Täten esiteltiin integraatiomalli, jonka mukaan suomalaiset oppilaat sijoitettaisiin neljänneltä luokalta lähtien ruotsinkielisiin luokkiin harjoitteluaineiden ja matematiikan oppitunneilla. Kuudesluokkalaisia opetettaisiin vain suomen ja englannin oppitunneilla suomeksi. Ruotsin kielen oppitunneilla suomalaiset oli tarkoitus erottaa toisistaan ja suomen käyttöä oli tarkoistus rangaista. Koululakko alkoi 16. tammikuuta 1984 vastalauseena sille, mikä suomalaisten vanhempien mukaan oli Suur-Ruotsin assimilaatiopolitiikkaa. == Tapahtumien kulku == Yli puolet alueen suomalaisista perheistä osallistui lakkoon, ja johtavassa asemassa olivat naiset, jotka olivat asuneet Ruotsissa yli kymmenen vuotta. Monet olivat naimattomia. Useimmat olivat töissä terveydenhuolto- tai lastenhoitoalalla. Lakkoa ohjattiin vanhempainkokouksien kautta. Yhteensä 12 vanhempaa, kaksi kultakin luokalta, osallistui näihin kokouksiin. Heistä neljä muodosti tiedotusosaston, jonka kautta lakosta kerrottiin medialle. Lakon aikana vapaaehtoiset opettivat lapsia Suomi-Seuran tiloissa ja jäsenien kodeissa. Opettajat olivat lakon kannalla olevia opettajia, suomenkielisen kansanopiston opiskelijoita, opettajakorkeakoulun harjoittelijoita tai vapaaehtoisia vanhempia. Lopuksi viiden viikon lakon jälkeen, 7. maaliskuuta 1984, lakko päättyi kompromissiin, jonka mukaan integraatiomalli hylättiin, ja sen tilalle kehitettiin uusi malli, jossa teoreettisten aineiden oppilaita opetettaisiin ensin suomeksi, sitten ruotsiksi samasta aiheesta. Lakko sai paljon huomiota ja aiheutti jännitteitä Ruotsin sosiaalidemokraattien ja SDP:n välille, koska ne eivät olleet samaa mieltä asiasta. Lakkoajan aikana kansallismieliset ruotsalaiset levittivät myös myyttejä siitä, että suomalaiset vaativat, että Ruotsista tehtäisiin virallisesti kaksikielinen maa. == Tukitoimenpiteet == Lakko sai tukea monilta ruotsinsuomalaisilta yhdistyksiltä, muun muassa Ruotsin suomalaiselta opettajainliittolta. Näiden lisäksi lakkoa sai tukea vasemmistopuolueen paikallisyhdistyksiltä, Ruotsin kreikkalaisten keskusliitolta sekä Ruotsin vähemmistöeläkeläisten keskusliitolta. Silja Line ja Viking Line lahjoittivat paperia, kyniä ja viivaimia opetukseen. Naapuroivassa Tenstassa järjestettiin omat lakot Järingen koulussa ja Gullingen koulussa tarkoituksena tukea Rinkebyn lakkoa. Myös Skanstullin lukio ja Rinkebyn suomenkielinen esikoulu osallistuivat näihin toimiin. == Lähteet == Luokka:Ruotsin historia
Saudi-Arabian Grand Prix

Saudi-Arabian Grand Prix () on Saudi-Arabiassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Kilpailu ajetaan Jeddah Corniche Circuitin katuradalla. Saudi- Arabian Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2021. Kilpailu ajetaan Jeddan katuradalla yöllä, ja näin ollen kilpailu on toinen täysin iltavaloissa ajettava kilpailu Singaporen Grand Prix’n kanssa. == Voittajat == Kausi Kuljettaja Valmistaja Rata Raportti Lewis Hamilton Mercedes Jedda Raportti Max Verstappen Red Bull Racing-RBPT Jedda Raportti Sergio Pérez Red Bull Racing-Honda RBPT Jedda Raportti Max Verstappen Red Bull Racing-Honda RBPT Jedda Raportti Lähde: == Sponsorit == * 2021–2024: STC Saudi Arabian Grand Prix == Lähteet == *Saudi Arabia Grand Prix 2024 Formula1.com === Viitteet ===
Orimattilan Osuuspankki

Orimattilan Osuuspankki on perustettu Niemisten Osuuskassana, mikä aloitti toimintansa 13. joulukuuta 1905 Päärnilän talossa. Konttori muutti Orimattilan kunnan keskustaan 1946, minkä jälkeen Niemisten toimipaikka jäi sivukonttoriksi. https://etela- suomi.proagria.fi/sites/default/files/attachment/niemenkyla_kylakavelyraportti_valmis.pdf Orimattilan Osuuspankilla on yksi toimipaikka Orimattilan keskustaajamassa. https://www.op.fi/web/op-orimattila Myrskylän Osuuspankki, aikaisempi Latvasyrjän Osuuskassa, minkä uukuniemeläiset toivat mukanaan Uukuniemen Moskovan välirauhan 19.9.1944 luovutetuilta alueilta, on liitetty Orimattilan Osuuspankkiin. Orimattilan Osuuspankki liittyi Kärkölän Osuuspankin ja Mäntsälän Osuuspankin kanssa uudeksi Ylä-Uudenmaan Osuuspankiksi 1. tammikuuta 2023. == Lähteet == Luokka:OP Luokka:Orimattilalaiset yritykset
David Dastmalchian

David Dastmalchian on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt uransa aikana monessa elokuvissa, joihin kuuluvat muun muassa Yön ritari (2008), Ant- Man (2015), Blade Runner 2049 (2017), Ant-Man and the Wasp (2018), The Suicide Squad: Suicide Mission (2021) ja Dyyni (2021). Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät
Idbyånin vesistö

Idbyånin vesistö (, vesistöaluetunnus 35) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Idbyånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 222 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Idbyån, joka laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Idbyånin vesistö on niistä yksi pienimmistä ja siksi se sijaitsee kahden pienemmän vesistön Gidejoen vesistön (tunnus 34) ja Moälvenin vesistön (tunnus 36) välissä. Idbyånin joensuun ympärillä on mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma-alueita, joiden yhteispinta-ala on kuitenkin suurempi kuin Idbyånin vesistö itse. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (31,9 %), turve (6,0 %), kalliomaa (29,9 %), hiekka ja sora (8,8 %), multamaa (14,4 %), savimaa (4,0 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,8 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (84,6 %), soita ja kosteikkoja (4,2 %), viljelymaita (4,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6 %) sekä joutomaita (2,5 %). Näiden lisäksi on 4,0 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Idbyånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 3,1 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 18,3 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,42 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,65 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 31 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 21,3 m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,1 m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Lähteet == === Viitteet === *
Isoruostejuurekas

Isoruostejuurekas (Phaeocollybia lugubris) on ruostejuurekkaiden sukuun kuuluva sienilaji. Sen lakki on 3–8 senttimetriä leveä ja kartiomainen. Lakin pinta on limainen ja väriltään ruskea. Heltat ovat tiheät, harmaanruskeat ja vanhemmiten ruosteenväriset. Itiöpöly on ruskeaa. Sienen jalka on 8–12 senttimetriä pitkä ja lakin värinen. Sienen maku on jauhomainen tai karvas ja haju retikkamainen. Se ei ole ruokasieni. Isoruostejuurekas kasvaa melko yleisenä Etelä-Suomen kuusi- ja sekametsissä. Kasvuaika on elokuusta lokakuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Isoruostejuurekas (Phaeocollybia lugubris) Luokka:Ruostejuurekkaat
Kirjallisuusvuosi 1798

Kirjallisuusvuosi 1798 käsittelee vuoden 1798 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Saksalainen Alois Senefelder keksi litografiamenetelmän. Siitä tuli 1820-luvulla suosittu kuvitustekniikka. Sen avulla kirjoihin ja lehtiin voitiin tehdä kuvituksia. * Ivan Kotljarevskyin humoristinen runoelma Enejida julkaistiin ensimmäisenä ukrainankielisenä kaunokirjallisena teoksena. * Thomas Malthus esitti väestötieteellisessä teoksessaan An Essay on the Principle of Population, että ihmiskunnan väestönkasvu johtaisi ravinnon vähentymiseen henkeä kohden. * Jane Austen sai julkaisuvalmiiksi ensimmäisen romaaninsa Northanger Abbey. Teos kuitenkin julkaistiin vasta postuumisti vuonna 1817. == Julkaisuja == * Christoph Gottfried Bardili - Briefe über den Ursprung der Metaphysik * Alexander Crichton - An inquiry into the nature and origin of mental derangement: comprehending a concise system of the physiology and pathology of the human mind and a history of the passions and their effects * Samuel Taylor Coleridge - The Rime of the Ancient Mariner (suom. Vanhan merimiehen tarina) * Samuel Taylor Coleridge & William Wordsworth - Lyrical Ballads * Johann Christian Fabricius - Supplementum Entomologiae Systematicae * Ivan Kotljarevskyi - Enejida * Lars Linderot - Ingen hinner framtill den eviga ron (hengellinen arkkiveisu, suom. Ikilevon maille jos matkasi on) * Thomas Malthus - An Essay on the Principle of Population 1798 Luokka:1798
Elämänhalu

Elämänhalu oli suomalainen versio yhdysvaltalaisesta Prevention -naisten terveyslehdestä. Lehti oli suunnattu keski-ikäisille ja sitä vanhemmille naisille ja siinä julkaistiin artikkeleita terveydestä, hyvinvoinnista, ruoasta ja ravitsemuksesta, laihduttamisesta, liikunnasta ja kauneudesta. Elämänhalua kustansi Yhtyneet Kuvalehdet vuosina 1997–2003. Sen tilalle lanseerattiin uusi lehti Elämänilo, jonka ilmestyminen loppui seuraavana vuonna. Yhdysvalloissa Prevention oli Rodale Press -kustantamon julkaisema, kunnes se myytiin vuonna 2018 Hearst Communicationsille. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Prevention-lehden viralliset kotisivut *Elämänhalun päätoimittaja Heidi Kärkkäinen: Terveystieto kelpaa naisille Luokka:Suomalaiset naistenlehdet
Stanley J. Weyman

Stanley John Weyman (1855 Ludlow, Shropshire, Englanti – 1928Stanley J Weyman, Literature Network, viitattu 15.12.2020 ) oli englantilainen kirjailija. Hän kirjoitti aikanaan suosittuja historiallisia romaaneja, joita on myös suomennettu. Weyman valmistui Oxfordista 1877 ja toimi 1881–1889 asianajajana Lontoossa.Weyman, Stanley John. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1922Weyman, Stanley John, Nordisk familjebok 32. 1921 ==Suomennetut teokset== * Punanen kokardi: romaani Ranskan vallankumouksen ensi ajoilta, Helsinki: Otava 1896. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto 24 * Kardinaalin asioilla: historiallinen romaani kardinaali Richelieun ajalta (Under the red robe) Tampere: Bärlund 1896 * Susi: historiallinen romaani Perttuli-yön ajalta; suom. Teuvo Pakkala, Helsinki: Otava 1898. Sarja: Otavan helppohintainen kirjasto 37 * Kardinaalin asialla (Under the Red Robe); suomentanut Mary Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1912. Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja 6 * Mustapukuinen mies: historiallinen romaani (The Man in Black) suomentanut Väinö Hämeen-Anttila, Hämeenlinna: Karisto 1914. Sarja: Kariston 50 p:n romaaneja n:o 44 * Todellinen aatelismies: historiallinen romaani, Jyväskylä: Gummerus 1919 * Kreivi Hannibal: historiallinen romaani Ranskan hovista; suomentanut Aili Tarvas, Hämeenlinna: Karisto 1920 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Vapaasti ladattavia Stanley J. Weymanin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Rauta(II)glukonaatti

Rauta(II)glukonaatti ((C6H11O7)2Fe) tai ferroglukonaatti on rauta- ja glukonaatti-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään lisäravinteissa raudanpuuteanemian hoitoon. Sitä markkinoidaan kauppanimillä Ferate, Fergon, Ferralet ja Simron. Sitä käytetään myös elintarviketeollisuudessa väriaineena antamaan oliiveille tasaisen musta väri. Sen E-koodi on E579. == Ominaisuudet ja valmistus == Huoneenlämpötilassa rauta(II)glukonaatti on kellertävän harmaata tai vaalean kellertävän vihreää jauhetta. Se haisee hieman poltetulle sokerille. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hyvin vähän etanoliin. Se esiintyy pääasiassa kidevedellisenä dihydraattina (C6H11O7)2Fe·2H2O. Yhdistettä valmistetaan kuuman barium- tai kalsiumglukonaatin reaktiolla ferrosulfaatin kanssa tai kuumentamalla vastavalmistettua rauta(II)karbonaattia glukonihapon kanssa. ==Lähteet== Luokka:Glukonaatit Luokka:Elintarvikelisäaineet Luokka:Lisäravinteet Luokka:Rautayhdisteet
Moälvenin vesistö

Moälvenin vesistö (, vesistöaluetunnus 36) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Moälvenin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 2 307 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. Joen vesistössä ei ole vesivoimalaitoksia ja se on toistaiseksi rauhoitettu vesivoiman rakentamiselta. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Moälven, joka virtaa Anundsjösjönistä Selkämereen. Joki laskee Itämereen noin 0,8 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Moälvenin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Moälvenin vesistön pinta-ala on niistä suurimpien joukossa. Vesistön luoteispää rajautuu lounaassa Ångermanjoen vesistöön, mutta alajuoksulle päin mentäessä Moälvenin vesistön kummallakin sivulla on pienet vesistöt; eteläpuolella on Nätraånin vesistö (tunnus 37) ja pohjoispuolella on Gidejoen vesistö (tunnus 34). Viimeksi mainittu vaihtuu kaakossa vielä pieneen Idbyånin vesistöön (tunnus 35). Lisäksi Moälvenin joensuun ympäristössä on mereen laskevien ojien ja purojen pieniä valuma-alueita. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (53,2 %), turve (15,0 %), kalliomaa (15 %), hiekka ja sora (2,0 %), multamaa (5,9 %), savimaa (1,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (3,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,7 %), soita ja kosteikkoja (9,5 %), viljelymaita (2,0 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0 %) sekä joutomaita (1,8 %). Näiden lisäksi on 4,0 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Moälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 27,4 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 150 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 6,08 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 26 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 143 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 119,5 m³/s on mitattu toukokuussa 1989 ja pienin 2,4 m³/s maaliskuussa 1996. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Ahvenanmaan itsehallintopäivä

Ahvenanmaan itsehallintopäivä () on Ahvenanmaalla vuosittainen liputuspäivä, jota vietetään 9. kesäkuuta. Tuona päivänä vuonna 1922 Ahvenanmaalla järjestettiin ensimmäiset maakuntapäivät pari vuotta aiemmin Kansainliiton myöntämän itsehallinnon jälkeen. Juhlapäivän perinneherkkuihin kuuluu mm. Ahvenanmaan pannukakku. Vuonna 2024 Ahvenanmaan nuorisoliitto järjesti Maarianhaminassa kaksipäiväisen festivaalin itsehallintopäivän kunniaksi. == Katso myös == * Ahvenanmaan lippu * Ahvenanmaan politiikka == Lähteet == Luokka:Kansallispäivät Luokka:Ahvenanmaalainen kulttuuri
Johan Frederik Vinsnes

Johan Frederik Vinsnes (1866–1932) oli norjalainen kirjailija. Hän aloitti kaunokirjallisen toimintansa 1895 esikoisteoksella Eventyr og stemninger. Vinsnes herätti Norjassa huomiota varsinaisesti vasta 1910-luvun lopulla. Hänen teoksistaan käy ilmi elämänkokemus ja uskonnollinen ajattelutapa.Vinsnes, Johan Frederik. Tietosanakirja osa 11. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1922Johan Frederik Vinsnes, Store norske leksikon, viitattu 15.12.2020 Vinsnes valmistui farmaseutiksi 1892 ja piti Oslossa apteekkia. Hänen ominaisluonteensa ilmenee hänen tuotannossaan vuodesta 1914 alkaen yhä enemmän, erityisesti eettisesti, ei niinkään esteettisesti, ja hän muuttuu uskonnollisempaan ja vanhoillisempaan suuntaan. Hän käy teoksella Stortinget brænder (1921) kommunismia vastaan.Theodore Jorgenson, History of Norwegian Literature, s. 436 Haskell 1970 Visnes kirjoittaa 1924: Vinsnesin isoäiti oli norjalainen kirjailija Hanna Winsnes.Vinsnes 1 & 2\. Nordisk familjebok 33. 1922 ==Suomennettu teos== * Uskonveli: romaani, suom. Impi Sirkka, Jyväskylä: Gummerus 1919. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Alba (nimi)

Alba on naisen etunimi. Se tulee latinasta ja merkitsee ’valkoista’. Toisaalta Alba voi olla myös Albertinan tai Albinan lyhentymä. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Alba on joulukuun 2024 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 330–340 naisella. == Nimipäivä == Vuosina 1986–1992 Alballa oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 1. maaliskuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Alboja == * Alba August (s. 1993), tanskalais-ruotsalainen näyttelijä * Alba de Céspedes (1911–1997), italialainen kirjailija * Alba Flores (s. 1986), espanjalainen näyttelijä * Alba Hellman (1845–1894), suomalainen opettaja ja filantrooppi * Alba Ribas (s. 1988), espanjalainen näyttelijä * Alba Trissina, 1600-luvulla elänyt italialainen säveltäjä ja nunna * Alba Vergés (s. 1978), katalonialainen poliitikko == Lähteet == Luokka:Etunimet
Nätraånin vesistö

Nätraånin vesistö (, vesistöaluetunnus 37) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Nätraånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 024 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Nätraån, jonka pituus on 100 kilometriä. Se laskee Itämereen noin 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Nätraånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Uumajanjoen vesistön (tunnus 28) ja Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) välissä, jossa on yhdeksän pienempää päävesistöä. Pienenä vesistönä se jää siellä Ångermanjoen vesistön ja Moälvenin vesistön (tunnus 36) väliin. Nätraånin joensuun ympärillä on vielä mereen laskevien purojen ja ojien pieniä valuma- alueita, joiden yhteispinta-ala on lähes yhtä suuri kuin Nätraånin vesistöllä. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (55,1 %), turve (9,9 %), kalliomaa (13,6 %), hiekka ja sora (2,6 %), multamaa (7,6 %), savimaa (2,0 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,9 %), soita ja kosteikkoja (5,2 %), viljelymaita (3,4 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,3 %) sekä joutomaita (1,8 %). Näiden lisäksi on 7,4 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Nätraånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 11,7 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 56,2 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,02 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 11,8 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 68 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 63,8 m³/s on mitattu toukokuussa 1998 ja pienin 1,4 m³/s syyskuussa 2002. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Vesivoima == Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 19 patoa, joista 10,8 % säännöstellään vesistöjä. Säännöstelykapasiteetti on 39,8 miljoonaa kuutiometriä. Nätraånin uomassa on viisi vesivoimalaitosta: Fors, Nyfors, Brynge, Sidensjö ja Drömme. Voimaloiden yhteisteho on 12,2 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 52 gigawattituntia. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Gådeånin vesistö

Gådeånin vesistö (, vesistöaluetunnus 39) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Gådeånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 293 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa. == Pääuoma == Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Gådeån, joka laskee Itämereen yli 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa. == Vesistön valuma-alue == Gådeånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Ångermanjoen vesistön (tunnus 38) ja Indalinjoen vesistön (tunnus 40) välissä. Sen länsipuolen vedenjakaja on yhteinen Indalinjoen vesistön kanssa, mutta muualla jakajan takana sijaitsee mereen laskevia purojen ja ojien pieniä valuma-alueita. Niiden yhteispinta-ala on moninkertainen Gådeånin vesistöön verrattuna. === Valuma-alueen piirteitä === Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (46,2 %), turve (7,1 %), kalliomaa (24,4 %), hiekka ja sora (7,6 %), multamaa (3,7 %) ja savimaa (4,7 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (82 %), soita ja kosteikkoja (2,2 %), viljelymaita (5,0 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,6 %) sekä joutomaita (4,0 %). Näiden lisäksi on 6,3 % vesistöjä. === Virtaamia === SMHI on julkaissut tilastossaan Gådeånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 4,09 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 21,1 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,56 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 3,7 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 23 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 26,8 m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 0,2 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle. == Lähteet == === Huomautuksia === === Viitteet === *
Kirjallisuusvuosi 1797

Kirjallisuusvuosi 1797 käsittelee vuoden 1797 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia. == Tapahtumia == * Suomalainen kartografi Carl Petter Hällström aloitti kartoitustyön, jonka aikana hän teki taivalta Suomessa noin 80 000 kilometriä 40 vuoden aikana. * Leonardo da Vincin papereista koottu kokoelma Codex Atlanticus tuli julkisuuteen, kun Giovanni Battista Venturi kuvasi sitä teoksessaan Essai sur les ouvrages physico- mathématiques de Leonard de Vinci. Tekstikokoelma löydettiin Milanon Biblioteca Ambrosianasta. * Vanhin tunnettu origamiohjeita sisältänyt kirja Senbazuru Orikata ilmestyi Japanissa. * Saksalaisen kirjallisuuden "balladivuosi" (Balladenjahr): Friedrich Schiller kirjoitti muun muassa balladit Der Taucher, Die Bürgschaft, Der Handschuh, Die Kraniche des Ibykus, Der Ring des Polykrates ja Der Gang nach dem Eisenhammer. Goethe julkaisi balladit Der Schatzgräber, Der Zauberlehrling, Die Braut von Korinth, Legende ja Gott und die Bajadere. * Brittiläinen luonnontieteilijä William Nicholson perusti tiedelehden Journal of Natural Philosophy, Chemistry and the Arts. Se ilmestyi vuoteen 1814 saakka. == Julkaisuja == * Samuel Taylor Coleridge - Christabel (runoelma, ensimmäinen osa) * André Ernest Modeste Grétry - Mémoires ou Essais sur la musique * Johann Gottfried von Herder - Briefe zur Beförderung der Humanität; zehn Sammlungen (1791–1797) * Immanuel Kant - Die Metaphysik der Sitten * Immanuel Kant - Über ein vermeintes Recht aus Menschenliebe zu lügen * Christian August Vulpius - Rinaldo Rinaldini == Palkintoja == * Ruotsin akatemian Suuri palkinto – Frans Mikael Franzén runosta Sång över greve Gustaf Philip Creutz == Lähteet == 1797 Luokka:1797
Al-Jaghbub

Al-Jaghbub (, ) on keidaskylä Libyan itäosassa lähellä Egyptin rajaa. Se sijaitsee Libyan aavikolla 285 kilometriä Tobrukista etelään. Hallinnollisesti Al-Jaghbub kuuluu Al-Butnanin piirikuntaan. Pieni ja vähäpätöinen keidas oli aikanaan tärkeä kauppiaiden ja pyhiinvaeltajien pysähdyspaikka matkalla Saharan yli Siwaan, Kairoon ja Mekkaan. Senusien suufilaisveljeskunnan johtaja Sayyid Muhammad bin Ali al-Sanusi muutti päämajansa sinne Jabal al-Akhdarista vuonna 1856. Linnoitettu Al-Jaghbub toimi senusien hallinnollisena ja hengellisenä keskuksena vuoteen 1896 saakka, jolloin veljeskunnan uusi johtaja Mohammed al-Mahdi siirsi päämajansa Kufran keitaalle. Italian armeija valtasi Al-Jaghbubin vuonna 1926. Senusien uskonnollinen keskus zawiya tuhottiin poliittisista syistä Muammar Gaddafin aikana. Paikkakunnalla on säilynyt italialaisten rakentama linnoitus Qasr Athani. Egyptin rajalla on italialaisten vuonna 1931 pystyttämä piikkilanka-aita, joka ulottuu Al- Jaghbubista Välimerelle Bardian satamaan. Keitaan lähellä on kaksi suolajärveä, Buhairat al-Malfa ja Buhairat al-Fredgha. Niitä ympäröivillä kalliolla on muinaisia kalliopiirroksia, hautoja ja fossiileja. ==Lähteet== Luokka:Keitaat Luokka:Libyan kaupungit