Vennolan I hallitus

Vennolan ensimmäinen hallitus oli Suomen tasavallan viides hallitus, joka työskenteli 213 päivän ajan 15. elokuuta 1919 – 15. maaliskuuta 1920. Vennolan ensimmäinen hallitus oli Juho Vennolan johtama, Maalaisliiton ja Edistyspuolueen muodostama keskustalainen vähemmistöhallitus sekä ensimmäinen tasavallan presidentin nimittämä hallitus. Jorma Keränen: Suomen itsenäistymisen Kronikka, s. 178. Jyväskylä: Gummerus, 1992. ISBN 951-20-3800-5. Helsingin yliopiston kansantaloustieteen professori Juho Vennola yritti aluksi muodostaa yleisporvarillisen enemmistöhallituksen edeltäjänsä Kaarlo Castrénin tavoin. Valtiomuototaistelun ja presidentinvaalin jättämät arvet eivät kuitenkaan olleet umpeutuneet, joten Ruotsalainen kansanpuolue kieltäytyi tulemasta hallitukseen. Myös Kokoomus jäi Vennolan taivutteluista huolimatta oppositioon. Näin K. J. Ståhlbergin presidenttikauden ensimmäisestä hallituksesta tuli edeltäjäänsä nähden muutosten hallitus, vaikka presidentti ei toivonutkaan näin käyvän. Edellisen hallituksen ministereistä tehtävässään jatkoi ulkoministeri Rudolf Holsti. Uusi hallitus joutui käsittelemään jo aikaisemmin kiistaa aiheuttanutta kysymystä sotaväen ylipäällikön viran haltijasta. Hallitus asettui kenraalimajuri Karl Fredrik Wilkaman kannalle, mikä merkitsi varovaisempaa ja vähemmän sotaisaa suhtautumista Venäjän sisällissotaan. Lokakuun 1919 lopussa hallitus torjui kenraali Nikolai Judenitšin ja Luoteis-Venäjän valkoisen hallituksen pyynnön hyökkäyksestä Petrogradiin. Hallituksen kantaan vaikutti se, että Venäjän valkoisen luoteisen rintaman komentaja, amiraali Aleksandr Koltšak ei tunnustanut Suomen itsenäisyyttä. Keränen 1992, s. 180. Hallituksen toimikaudella juhlistettiin joulukuun kuudetta päivää ensimmäisen kerran Suomen itsenäisyyspäivänä. Samoin uudistettiin asetusta ylioppilastutkinnosta siten, että jokainen ylioppilaskokelas suoritti tutkinnon omassa koulussaan tarvitsematta enää sitä varten matkustaa Helsingin yliopistoon. Keränen 1992, s. 182. Tammikuussa 1920 annettiin ensimmäinen punavankien armahduslaki, jonka nojalla vapautettiin kaksi kolmasosaa vajaasta 4 000 vangista ja palautettiin kansalaisluottamus noin 40 000 entiselle punakaartilaiselle. Keränen 1992, s. 184. == Kokoonpano == Ministeri Tehtävissä Puolue Pääministeri Juho Vennola 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Ulkoasiainministeri Rudolf Holsti 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Oikeusministeri Hjalmar Kahelin 15.8.1919–30.1.1920 Edistyspuolue Sisäasiainministeri Heikki Ritavuori 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Sotaministeri Karl Emil Berg 15.8.1919–15.3.1920 amm. Valtiovarainministeri Johannes Otto Lundson 15.8.1919–2.3.1920 Edistyspuolue Kirkollis- ja opetusministeri Mikael Soininen 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Maatalousministeri Kyösti Kallio 15.8.1919–15.3.1920 Maalaisliitto Apulaismaatalousministeri Eero Hahl 15.8.1919–15.3.1920 Maalaisliitto Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Santeri Pohjanpalo 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Kauppa- ja teollisuusministeri Eero Erkko 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Sosiaaliministeri Santeri Alkio 15.8.1919–15.3.1920 Maalaisliitto Elintarveministeri Karl Johan Mikael Collan 15.8.1919–15.3.1920 Edistyspuolue Salkuton ministeri Mikko Luopajärvi 15.8.1919–5.1.1920 Maalaisliitto ==Hallituksen puoluejakauma== Puolue 15.8.1919 15.3.1920 Edistyspuolue 9 7 Maalaisliitto 4 3 ammattiministeri 1 1 == Lähteet == Luokka:Suomen hallitukset