EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tverin suuriruhtinaskunta

Tverin suuriruhtinaskunta () oli Volgan yläjuoksulla 1200–1400-luvuilla sijainnut muinaisvenäläinen feodaalivaltio. Sen keskuksena toimi Tverin kaupunki. Muita kaupunkeja olivat Kašin, Ksnjatin, Zubtsov, Staritsa, Holm, Mikulin ja Dorogobuž. == 1200-luku == Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav Vsevolodovitš lahjoitti Pereslavl-Zalesskin ruhtinaskuntaan kuuluneen alueen pojalleen Aleksanteri Nevskille 1230-1240 -luvun vaihteessa. Vuonna 1247 se siirtyi Jaroslavlin toiselle pojalle Jaroslav Jaroslavitšille, jonka jälkeläiset siitä lähtien hallitsivat aluetta. Perustamisvaiheessa suuriruhtinaskunta käsitti 25 000 neliövirstan laajuisen alueen, jolla asui noin 700 000–800 000 henkeä. Tverin suuriruhtinaskunta oli suojassa mongolien ja liettualaisten hyökkäyksiltä, ja siksi sinne siirtyi paljon väkeä Suzdalista ja Länsi-Venäjältä. Suuriruhtinaskunnan poliittinen merkitys kasvoi nopeasti 1200-luvun loppupuolella. Vladimirin suuriruhtinaskunnan 1260-luvulla haltuunsa saanut Jaroslav Jaroslavitš ajoi Venäjän yhdistämispolitiikkaa, jota jatkoi hänen poikansa Mihail Jaroslavitš. Tverin suuriruhtinaskunnan vahvistuminen herätti huolta Kultaisessa ordassa, joka ryhtyi tukemaan kilpailevia Moskovan suuriruhtinaita. == 1300-luku == Moskovan suuriruhtinaan Juri Danilovitšin aloittamat sotatoimet päättyivät Mihail Jaroslavitšin ja hänen seuraajiensa mestaukseen 1300-luvun alussa. Vuonna 1327 Tverin suuriruhtinaskunnassa puhkesi kapina, jonka Kultainen orda tukahdutti Moskovan suuriruhtinaan Iivana Kalitan avulla. Hävityksen jälkeen Tverin suuriruhtinaskunta ei enää toipunut entiselleen. 1300-luvun loppupuolella siitä irtautuivat Kašinin, Holmin, Mikulinin ja Dorogobužin ruhtinaskunnat, joista kolme jälkimmäistä hajosi vielä pienemmiksi osiksi. 1370-luvulla Tverin suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitš yritti heikentää Moskovan suuriruhtinaskuntaa Kultaisen ordan avulla, mutta joutui samalla kilpailemaan Moskovan tukeman Kašinin ruhtinaskunnan kanssa. == 1400-luku == Suuriruhtinas Ivan Mihailovitš onnistui nujertamaan Kašinin ruhtinaskunnan vastarinnan 1400-luvun alussa. Tverin suuriruhtinaskunnan vaikutusvalta kasvoi 1430–1360-luvuilla Moskovan suuriruhtinaiden keskinäisen taistelun aikana. Sen jälkeen suuriruhtinaskunta alkoi jälleen heiketä. Tverin suuriruhtinas Mihail Borisovitš joutui solmimaan epäedullisia sopimuksia Moskovan suuriruhtinaan Iivana III:n kanssa. Yritys tukeutua Liettuaan johti Moskovan hyökkäykseen. Sen joukot valtasivat Tverin vuonna 1485, jolloin suuriruhtinaskunta lakkasi olemasta. == Perintö == Tverin suuriruhtinaskunnalla oli huomattava merkitys venäläisen kulttuurin ja taiteen kehityksessä. Tverissä kirjoitettiin kronikoita ja muita historiallisia teoksia. Siellä vaikutti myös omaperäinen ikonimaalauskoulukunta. Tveriläinen kauppias Afanasi Nikitin kävi ensimmäisenä venäläisenä Intiassa ja laati matkastaan värikkään kuvauksen. Tverin hiippakunta oli 1200–1300-luvuilla yksi Venäjän ortodoksisen kirkon vaikutusvaltaisimmista keskuksista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * V.S. Borzjakovski: Istorija Tverskogo knjažestva Luokka:Venäjän entiset valtiot ja valtiomuodostelmat
Radioamatöörien viestintäpallotoiminta

Radioamatöörien viestintäpallotoiminta on ilmailua jossa viestintälaitteita nostetaan ilmaa kevyemmän kaasun nostaman, vaakatasossa ohjautumattoman eli tuulen mukana kulkevan, miehittämättömän pallon avulla korkealle, yleensä stratosfääriin ja jopa 34 kilometrin korkeuteen. Tiettävästi maailman ensimmäinen radioamatöörien viestintäpallolento (tai ehkä maailman ensimmäinen viestintäpallolento minkäänlaisen tahon tekemänä?) tapahtui toukokuun 28 päivä 1967 Suomessa, Ilmari-nimisenä koelentona. Se käytti vetypalloa tai heliumpalloa. == Tekniikkaa == Hyötykuormaa on hankala suunnata. Osan matkasta kuorma saattaa heilua heiluriliikkeellä. == Käyttö == Näitä lentoja on käytetty testaamaan ainakin viestintälinkkejä, yksisuuntaista tallennetun datan lähetystä ja radiomajakoita. == Vertailu muihin == Eroaa tietoliikenneaerostaateista eli yhdenlaisista kiintopalloista siten, että ei ole kiinnitetty siimalla tai kaapelilla yhteen paikkaan. Hyvin harva lentokone lentää tai on lentänyt niin korkealla. Poikkeuksena ainakin U-2, SR-71 ja Helios prototype. == Pula-Ilmari == Pula-Ilmari oli nimitys, jota käytettiin kokeellisista vapaasti lentävistä tietoliikennevetypalloista. Pula-Ilmarit nostivat radioamatöörien omatekoisia radiolinkkejä 10-25 kilometrin korkeuteen. === Versiot === ;Pula-Ilmari 1 * Lensi 23.10.2004 * Korkeus 10 km ;Pula-Ilmari 2 * Lensi 18.6.2005 * Korkeus yli 18 km ;Pula-Ilmari 3 * Lensi 4.11.2006 * Reitin pituus noin 163 km ;Pula-Ilmari 4 * Lensi 12.7.2008 * Reitin pituus oli noin 132 km, * Maksimikorkeus noin 18,5 km == Katso myös == Pathfinder-Plus == Lähteet == * Pula-Ilmari 4 * * (hae "pula ilmari") Luokka:Radioamatööritoiminta Luokka:Langaton viestintä Luokka:Ilma-alukset
Hilja Tamminen

Hilja Alina Tamminen (o.s. Teeriaho; 1. toukokuuta 1889 Pyhäjärvi – 7. marraskuuta 1932 Viipuri)Runoilija Hilja Tamminen kuollut, Suomen Sosialidemokraatti, 1932, No 307, sivu 3, julkaistu 9.11.1932 oli suomalainen runoilija.Suomen Kirjailijat 1917–1944, Tamminen, Hilja Alina, sivu 443, toimittaneet Hannu Launonen, Maija Hirvonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 365, Jyväskylä 1981 Tammisen runoja ilmestyi muun muassa Sosialidemokraattinen työläisnuorisoliiton julkaisemissa Työläisnuorison joululehdissä. Tamminen kävi kansakoulun ja toimi kotiapulaisena ja ompelijana. Hän oli päätoimittajana ajanvietelukemisto Sepossa 1930–1931. Avustajana hän oli Kansan Lehdessä, Karjalassa, Toverittaressa, Työläisnuorisossa, Sarastuksessa ja pilalehti Piiskassa. Tammisen osallistuminen käytännölliseen työväenliikkeeseen johti aikanaan kansalaissodan seurauksena kolmen vuoden vankeustuomioon. Kaikkia Tammisen kirjallisia tuotteita leimaa lämmin ymmärtämys työväestöä kohtaan ja osanotto sen huoliin ja kohtaloihin. Tammisen vanhemmat olivat kivityömies Esa Teeriaho ja Maria (o.s. Puolitaival). Puoliso oli Matti Tamminen vuodesta 1910. Teeriahot muuttivat Pyhäjärveltä Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1893 ja palasivat Ouluun vuonna 1897. Oulusta Teeriahot palasivat takaisin Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1903. Tamminen muutti vuonna 1910 Viipurin kaupunkiin ja edelleen vuonna 1916 Mikkeliin. == Teoksia == * Vainon ajoilta: runoja. Tampereen työväen sanomalehti, Tampere 1923 == Lähteet == * * Pirkanmaalaista kaunokirjallisuutta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen jäsenet Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Silkkialbitsia

Silkkialbitsia (Albizia julibrissin) on hernekasveihin kuuluva pienikokoinen puu, jota kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa maanosan lounaisosista itäosiin. == Ulkonäkö ja koko == Silkkialbitsia on sateenvarjon muotoinen puu, joka kasvaa 6–10 metriä korkeaksi ja leveäksi. Sen lehvästö on avoin, minkä ansiosta valo pääse siitä läpi ja kasvin juurella voi kasvaa ruohoja. Puun kaarna on lähes sileää, väriltään se vaihtelee vaaleanruskesta harmaaseen. thumb|215px|left|Silkkialbitsian kukka. Silkkialbitsian kukat muistuttavat silkkinauhaisia pom-poneja. Ne tuoksuvat hyvältä ja ovat väriltään vaaleanpunaisia. Lajin hedelmät ovat litteitä harmaanruskeita palkoja, jotka ovat 12–18 senttimetriä pitkiä. Palkot sisältävät ruskeita soikeanmuotoisia siemeniä. Silkkialbitsian lehdet ovat saniaismaisia ja kerrannaisesti pariliuskaisia. Ne voivat olla 50 senttimetriä pitkiä ja muodostua 40–60 noin 6 millimetriä pitkästä lehdykästä. Silkkialbitsia kukkii myöhäiskeväältä alkukesään, esimerkiksi Nepalissa huhtikuulta kesäkuulle. Siemenet kypsyvät elo-syyskuussa ja levittäytyvät pääasiassa vain emopuunsa ympärille, mutta ne voivat kulkeutua kauemmaksikin veden mukana. == Levinneisyys ja elinympäristö == Silkkialbitsian luonnonvarainen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Azerbaidžanista ja Iranista Aasian poikki Japaniin. Sitä kasvaa kuitenkin tulokaslajina myös Kreikassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltoihin se tuotiin koristekasvina 1700-luvulla, ja nykyään sitä kasvaa maan itärannikolla Massachusettsissa saakka ja eteläosissa Floridan trooppisia alueita lukuun ottamatta. Lajia tavataan rannikoilla, ranta-alueilla ja kaupungeissa, kuten tienpientareilla ja käyttämättömillä tonteilla. Se kasvaa vain harvoin metsissä, vaikka sitä joskus tavataan metsittyneillä alueilla. Se tarvitsee paljon auringonvaloa ja kestää kuivuutta, tuulta ja suolaisuutta. Silkkialbitsia voi kasvaa monenlaisella maaperällä, kuten savella, hiesulla ja hiekalla. Se kestää myös hieman emäksistä tai hapanta maaperää. Yleensä se kasvaa alle 900 metrin korkeudessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *ITIS: Albizia julibrissin *United States Department of Agriculture (USDA): Albizia julibrissin *Flora of China: Albizia julibrissin *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Albizia julibrissin *Pherobase: Floral volatiles of Albizia julibrissin Luokka:Hernekasvit Luokka:Puut
Prasunin kieli

Prasunin kieli on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Pechiin laskevan Prasunjoen varrella puhuttava nuristanilainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan 2000–3000 henkeä (toisen arvion mukaan 2000). Prasun toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sen puhujista eräät osaavat myös katia, harvemmin paštua tai daria. Murteiden erot ovat vähäisiä. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet
Laimi Leidenius

Laimi Lovisa Leidenius (13. helmikuuta 1877 Kurikka – 23. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston ensimmäinen naispuolinen professori. Hän valmistui ensin kielten opettajaksi. ==Ura== Leideniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leikola (aik. Leidenius) ja Mathilda Lovisa Landén. Hänen veljiään olivat professori Erkki Leikola ja kansanedustaja Aare Leikola.Facta 2001, osa 10, p. 4. WSOY 1984. Valmistuttuaan ensin opettajaksi Leidenius ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1908 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1918. Hänen väitöskirjansa aihe oli Untersuchungen über den Einfluss der Desinfektion der Kreissenden auf den Keimgehalt des puerperalen Uters. Leidenius toimi Helsingin yliopiston yleisen sairaalan apulaislääkärinä vuosina 1910–1913 ja apulaisopettajana vuosina 1920–1928 sekä gynekologian klinikan alilääkärinä vuosina 1929–1930. Synnytys- ja naistentautiopin dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1925 ja professoriksi vuonna 1930, samalla kun hän toimi Naistenklinikan toisena naistentautien ja synnytysosaston ylilääkärinä. Naistentautien erikoislääkärinä hän oli toiminut jo vuodesta 1913 alkaen. Hän oli myös sukupuolitautien vastustamiskomitean jäsen vuosina 1917–1924, äitiyshuollon järjestämiskomitean jäsen sekä naistenklinikan rakennustoimikunnan jäsen vuosina 1932–1934. Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1934 kuolemaansa saakka, ja Suomen akateemisten naisten liiton puheenjohtaja hän toimi usean vuoden ajan. Leidenius julkaisi tutkimuksia muun muassa synnytyskouristuksista, kohtusyövästä ja sen hoidosta sekä vastasyntyneiden lasten sisäeritysrauhasten toiminnasta. Leidenius kuvattiin postimerkkiin vuonna 1992. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on vuodesta 2009 lähtien jakanut Leideniuksen mukaan nimettyä tunnustuspalkintoa. == Lähteet == * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Forsius, Arno: Laimi Leidenius. * Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1877 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Ludvig Enkvist

Karl Ludvig Enkvist (6. heinäkuuta 1856 Teisko – 9. kesäkuuta 1934 Hämeenlinna) oli suomalainen rovasti ja kirjailija. Enkvistin vanhemmat olivat suutari Henrik Enkvist ja Anna Kristina Björklund. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1882. Enkvist vihittiin papiksi samana vuonna. Enkvist toimi 1890-luvulla merimiespastorina Hullissa Englannissa ja vuodesta 1904 Hämeenlinnan ja Vanajan kirkkoherrana. Hän sai rovastin arvon 1914. Enqvist perusti 1907 Hämeenlinnan Sisälähetys ry:n avustamaan kaupungin hädänalasia asukkaita. Ludvig Enkvist oli naimisissa kaksi kertaa: * 1887-1891 Anna Lovisa Elisabet Johnssonin (k. 1891) kanssa * vuodesta 1892 Elise Viktoria Johnssonin kanssa Hänen molemmat vaimonsa olivat piispa J. V. Johnssonin tyttäriä. Enkvistillä oli kolme lasta ensimmäisestä ja neljä lasta toisesta avioliitostaan. == Teoksia == * Rukouksesta, uskontieteinen tutkistelma. Wickström, Helsinki 1888 * Uusi testamentti, varustettu piispa J. V. Johnsson vainajan tekemillä selityksillä, jotka hänen kuolemansa jälkeen painoon valmisti Ludvig Enkvist. Edlund, Helsinki 1888 Nimellä Ludvig Enswiss: * Muruvasustani. Tekijä, Lontoo 1930 == Suomennoksia == * Evankeliumi Johanneksen mukaan alkukielestä suom. Ludvig Enkvist. WSOY 1891 == Lähteet == * * * Martti Strengin GeneaNet-sukutietokanta : Karl Ludvig Enkvist * Hämeenlinnan Sisälähetys ry:n sivut * Gunnar Johnsson : Savon Johnsson-suku, taulu IV Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Yrityskauppa

Yrityskauppa tarkoittaa järjestelyä, jossa yritys ostaa toisen yrityksen liikeomaisuus (substanssi) tai sen osakkeet tai osuudet (omistuskauppa). Yrityskauppa-sanan asemesta voidaan käyttää sanaa yritysosto, jolloin tarkastellaan asiaa ostajan kannalta. MBO (management buyout) on yrityskauppatilanne, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto. Yrityskaupalla voidaan tarkoittaa myös yrityksen omistaman yksittäisen liiketoimintayksikön, esimerkiksi ravintolan,Larnemaa Ari: Ravintolakaupan sidosryhmät. Diplomityö. Haaga Instituutti, 1997. kauppaa. Maailman suurin yrityskauppa tehtiin, kun AOL osti vuonna 2000 Time Warnerin 186,2 miljardilla dollarilla. Suomen suurin yrityskauppa tehtiin, kun energiayhtiö Fortum vuonna 2015 myi Ruotsin sähkönsiirtoliiketoimintansa 6,6 miljardilla eurolla.Taloussanomat Kun Nokia osti Alcatel-Lucentin, kyseessä oli Suomen historian ylivoimaisesti suurin yrityskauppa, jossa kauppasumma on 15,6 miljardia euroa.Kauppalehti Suomalaisen yrityksen myyminen ulkomaille hyödyttää yleensä Suomea, koska ulkomaisessa omistuksessa olevat yhtiöt ovat tuottavampia ja yrityksen myyminen tuo maahan johtamisosaamista ja tutkimuksen ja kehityksen osaamista. Myyjät myös usein käyttävät myyntitulojaan uuden yritystoiminnan perustamiseen.Tutkija: Yhtiöiden myynnistä ulkomaille enemmän hyötyjä kuin haittoja, 16.9.2014, Juhani Saarinen, Hs.fi. == Yrityskauppa Suomessa == Suomen kilpailulaissa yrityskaupalla tarkoitetaan * kirjanpitolaissa tarkoitetun määräysvallan tai vastaavan tosiasiallisen määräysvallan hankkimista (määräysvalta); * elinkeinonharjoittajan koko liiketoiminnan tai sen osan hankkimista; * sulautumista; sekä * sellaisen yhteisyrityksen perustamista, joka huolehtii pysyvästi kaikista itsenäiselle yritykselle kuuluvista tehtävistä. Omistuskauppa on oikeudelliselta luonteeltaan irtaimen omaisuuden kauppaHallituksen esitys nro 93/1986, sivu 48., mutta kauppalaissa ei ole erityisiä säännöksiä yrityskaupoista.Thomas Wilhelmsson, Leif Sevón, Pauliine Koskelo: Kauppalain pääkohdat, s. 11. Helsinki: Talentum, 2006. ISBN 952-14-0949-5 == Lähteet == Luokka:Yritystoiminta
Aškunin kieli

Aškunin kieli on Afganistanin Laghmanin ja Kunarin maakunnissa puhuttava nuristanilainen kieli. Sen länsimurretta puhutaan Laghmanissa Kabuliin laskevan Alingarin sivujokien varsilla ja itämurretta Kunarin sivujoen Pechin laaksossa. Puhujia arvioidaan olevan noin 5 000, joista 3 000 puhuu länsimurretta. Toisen tiedon mukaan aškunin puhujia on ehkä 7 000. Kielellisesti aškun muodostaa yhdistävän lenkin katin ja waigalin välillä. Länsi- ja itämurteiden puhujat ymmärtävät toisiaan, vaikka he eräiden tietojen mukaan kuuluvat eri etnisiin ryhmiin. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet
Tregami

Tregami eli gambiri on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujoen Pechin varrella sijaitsevissa kolmessa kylässä puhuttava nuristanilainen kielimuoto. Sen puhujia arvioidaan olevan noin tuhat henkeä. Kielellisesti tregami on varsinkin sanastoltaan lähellä waigalia. Se on saanut vaikutteita myös dardilaisista kielistä. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet
Järvi-meriwiki

Järvi-meriwiki (aiemmin Järviwiki) on alkujaan Suomen ympäristökeskuksen ylläpitämä wikimuotoinen verkkopalvelu, jossa on tietoja Suomen pinta-alaltaan yli yhden hehtaarin suuruisista järvistä sekä Suomen rannikon merialueista. Wikin tietosisältö jakautuu kahteen osaan. Kunkin järven perustiedot, kuten vesistöalue, pinta-ala, sijainti ym. ovat peräisin viranomaisten tietokannoista, kuten Järvirekisteristä. Näitä tietoja saavat muokata vain SYKE:n viranomaiskäyttäjät. Sen sijaan muut kunkin järven tiedot ovat vapaasti kenen tahansa muokattavissa, ja näihin voi sisältyä myös omia havaintoja. Lisäksi järviwikiin sisältyy tilastolistauksia ja kyselymahdollisuuksia Suomen järvistä esimerkiksi vesistöalueittain, kunnittain ja maakunnittain. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Wikiyhteisöt Luokka:Suomen ympäristökeskus Luokka:Suomalaiset verkkosivustot Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Biologiset tietokannat
Zemiaki

Zemiaki on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Pechiin laskevan Tšara-daran varrella sijaitsevassa Zemiakin kylässä puhuttava nuristanilainen kielimuoto. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 400–500 henkeä. Kielellisesti Zemiaki on lähellä waigalia, jonka murteena sitä voidaan pitää. Perimätiedon mukaan kylän asukkaat ovat muuttaneet seudulle Waigaljoen varrelta. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet
Waigalin kieli

Waigalin kieli on Afganistanin Kunarin maakunnassa Pechin sivujoen Waigalin varrella sijaitsevissa kylissä puhuttava nuristanilainen kieli. Lähisukukielineen tai murteineen sen puhujamäärä on noin 10 000–12 000. Toisen tiedon mukaan waigalin puhujia on noin 8 000. Waigali jakautuu ylä- ja alamurteisiin. Sen lähisukukieliä tai murteita ovat tregami ja zemiaki. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Osa miehistä osaa paštua tai daria ja ilmeisesti myös katia. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet
Katin kieli

Katin eli bašgalin kieli on Afganistanin itäosassa ja Pakistanin Chitralissa Kabulin ja Kunarin sivujokien varsilla puhuttava nuristanilainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan noin 30 000–40 000 henkeä tai toisen arvion mukaan noin 20 000\. Kati on puhujamäärältään nuristanilaisen ryhmän suurin kieli. Kieli jakautuu varsinaiskatin ja kamvirin murteisiin, joista jälkimmäistä puhutaan Bashgalin laakson keskiosassa. Murre-eroja on myös varsinaiskatin sisällä, mutta yleensä puhujat ymmärtävät hyvin toisiaan. Kati on perinteisesti toiminut Nuristanin yleiskielenä varsinkin Prasunin laaksossa, mutta nykyään se on menettämässä asemiaan paštulle ja darille. Viime aikoina sitä varten on yritetty luoda arabialaiseen kirjaimistoon perustuvaa kirjakieltä. ==Lähteet== Luokka:Afganistanin kielet Luokka:Nuristanilaiset kielet Luokka:Pakistanin kielet
Nyiragongo

Nyiragongo on aktiivinen kerrostulivuori Kongon demokraattisessa tasavallassa lähellä Gomon kaupunkia. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi, joka on ollut aktiivinen vuodesta 1894 lähtien. Laavajärven syvyydeksi on mitattu 600–3250 metriä. Vuoden 1977 purkauksessa laavajärvi tyhjentyi, mutta on sittemmin täyttynyt uudelleen. Samassa purkauksessa syntyi Muraran tulivuori. Nyiragongo purkautui vuosina 1982–1983, 1994, 2002 ja 2004. == Purkaushistoria == Vuoren huipulla oleva laavajärvi tyhjentyi vuonna 1977 ja täyttyi uudestaan kesäkuussa 1982. Ennen vuoden 2002 purkausta läheisessä kylässä havaittiin purkauksia, mikä johti puolen miljoonan ihmisen evakuointiin. Tuolloin laavavirta tuhosi yli 4 500 rakennusta Goman kaupungissa. Laavan lisäksi hiilidioksidi aiheutti kuolonuhreja. Vuonna 2013 satellittiikuvissa näkyy aktiivista toimintaa kraatterissa ja laavajärvessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kongon demokraattisen tasavallan tulivuoret Luokka:Kerrostulivuoret Luokka:Afrikan vuoret
Kemijärven kirkko

Kemijärven kirkko on Bertel Liljeqvistin suunnittelema kirkkorakennus Kemijärvellä. Kirkko valmistui vuonna 1950 ja vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Kirkossa on 850 istumapaikkaa. ==Historia== Kemijärven kirkollinen elämä sai alkunsa vuonna 1648, jolloin Lapualta kotoisin oleva Jakob Lapodius lähetettiin Kemijärvelle Kemin seurakunnan kappalaiseksi. Tuolloin valmistui myös seurakunnan ensimmäinen kirkko, joka todennäköisesti muistutti Sodankylän vanhaa kirkkoa. Tämä kirkko purettiin 1690-luvulla ja korvattiin suuremmalla kirkolla. Kemijärven seurakunta itsenäistyi vuonna 1779. 1830-luvulla seurakunnan väkiluku oli kasvanut jo yli 1600 henkeen, joten sen tilalle rakennettiin puinen ristikirkko Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan. Tätä kirkkoa korjattiin 1890-luvulla ja vuonna 1929, mutta lopulta se tuhoutui Lapin sodassa. Ylikiiminkiläisen kirkonrakentaja Heikki Väänäsen vuonna 1774 rakentama tapuli kuitenkin säästyi ja on seurakunnan vanhin rakennus. Nykyinen kirkko rakennettiin Amerikan luterilaisten kirkkojen tuella vuosina 1949–1950. Kirkossa on Gerhard Schmidin vuonna 1984 rakentamat 41-äänikertaiset urut. Aale Hakavan maalaama alttaritaulu Jeesus ristillä (426 × 326 cm öljymaalaus kankaalle) on vuodelta 1950. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Kirkko Luokka:Lapin kirkkorakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Ivittuut

Ivittuut (vanha kirjoitusasu: Ivigtût) on hylätty kaivoskaupunki Sermersooqin kunnassa Lounais-Grönlannissa. Kaupungissa on mitattu Grönlannin korkein lämpötila, 30,1 celsiusastetta.Extreme temperature records worldwide Matalin Ivittuutissa mitattu lämpötila on ollut -28,9 celciusastetta. Kaupungin nimi on grönlantia ja tarkoittaa ruohikkoista paikkaa.Sermersooqin kunta Ivittuutista Kangilinnguitiin johtaa 5 kilometriä pitkä tie, joka on Grönlannin ainoa kaksi asutuskeskusta yhdistävä tie. ==Historia== Ivittuut sijaitsee viikinkiaikaisen keskimmäisen siirtokunnan paikalla, jota tosin toisinaan pidetään läntisen siirtokunnan osana. Siirtokunta oli pienin kolmesta, ja siinä oli noin 20 maatilaa. Keskimmäisestä siirtokunnasta tiedetään vähemmän kuin muista, sillä kirjallista materiaalia ei ole säilynyt. Tämän vuoksi myös maatilojen nimet ovat täysin hämärän peitossa. Se oli todennäköisesti viimeisimpänä perustettu ja ensimmäisenä hylätty. Vuonna 1806 alueelta löydettiin kryoliittia, ja kaivostoiminta aloitettiin vuonna 1865. Malmivarannot oli kulutettu loppuun vuoteen 1987 mennessäArsukfjorden , ja kaupunki menetti taloudellisen perustansa. Se hylättiin pian kaivostoiminnan loppumisen jälkeen. ==Katso myös== * Grönlannin historia * Läntinen siirtokunta * Itäinen siirtokunta == Lähteet == Luokka:Sermersooq
Israel Reinius

Israel Reinius (30. huhtikuuta 1699 Laihia – 12. maaliskuuta 1771 Laihia) oli Rein-suvun edustaja, suomalainen pappi ja paikallishistorioitsija. ==Henkilöhistoria== Reiniuksen vanhemmat olivat kappalainen Matthias Reinius ja Klara Alfthan ja puoliso Elisabeth Collin (k. 1734). Heidän poikansa Israel Reinius toimi kappalaisena samoin kuin isänsä, mutta hän kävi 1740-luvulla myös Kiinassa ja laati matkasta selonteon. Tultuaan ylioppilaaksi Uppsalassa 1718 Reinius vihittiin papiksi Turussa 1723 ja hänestä tuli isänsä jälkeen Laihian kappalainen vuonna 1724. Edellisen vuoden hän oli ollut siellä armovuoden saarnaaja. Reinius joutui syytetyksi Laihialla tuona vuosikymmenenä kyteneisistä separatistisista ajatuksista ja vapautui syytöksistä vasta 1734. Vuonna 1733 hän oli laatinut pitäjästä historiallis-maantieteellisen esityksen, mukaan lukien ison vihan tapahtumat ja muistiinpanot pikkuvihasta. P. N. Mathesius hyödynsi edellistä tutkimuksessaan De Ostrabothnia ja H. G. Porthan molempia vuonna 1789 ja 1791. Vuonna 1756 Reinius julkaisi kirjasen Yxikertaiset kysymyxset juopumisesta. Hän teki omasta maatilastaan mallitilan esimerkiksi muille, viljellen muun muassa perunaa, tupakkaa ja ulkomaisia heinälajikkeita. Reinius sai varapastorin arvon 1753.Yrjö Kotivuori, Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852: Israel Reinius. Verkkojulkaisu 2005. (Viitattu 20.12.2020) == Teoksia == * Yxikertaiset kysymyxet juopumisesta, 1755 Uuden wuoden päiwänä aamulla mieleen tulleet, ja omantunnon ylösherättämisexi ylöskirjoitetut Israel M. Reiniuxelda. Turusa, prändätty Kuningallisen acad. kirjapräntäjän Johan Christopher Frenckellin lesken tykönä, wuonna 1780 == Lähteet == Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset tietokirjailijat Luokka: Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1699 syntyneet Luokka:Vuonna 1771 kuolleet
Filipp Gorelenko

Filipp Danilovitš Gorelenko (, 14. marraskuuta 1888 – 1956) oli neuvostoliittolainen komentaja, joka otti osaa talvisotaan. Gorelenko liittyi punakaartiin vuonna 1917 ja toimi siinä sissiosaston komentajana. Vuonna 1918 hän liittyi puna-armeijaan. Hän valmistui sota-akatemiasta 1934. Gorelenko toimi talvisodassa 50. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana, jonka johtoon hänet oli valittu elokuussa 1939.Talvisodassa Gorelenkon divisioona pääsi Mannerheim-linjalla läpimurtoon helmikuussa 1940. Tästä hyvästä Gorelenko palkittiin Neuvostoliiton sankarinarvolla. Talvisodan jälkeen Gorelenko toimi Leningradin sotilaspiirin komentajan sijaisena ja tammikuussa 1941 Neuvostoliiton 7. armeijan komentajana, jossa tehtävässä hän oli suuren isänmaallisen sodan syttyessä Suomen vastaisella rintamalla. Gorelenko sai kenraaliluutnantin arvon 4. kesäkuuta 1940, kun kenraaliarvot otettiin käyttöön puna-armeijassa. ==Lähteet== *Raunio, Ari; Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 1, Talvisota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5. *Гореленко Филипп Данилович 25.11.1888 - 25.01.1956 Герой Советского Союза Geroi Strany. Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Ivan Habarov

Ivan Nikititš Habarov (; 12. marraskuuta 1888 Rjazan – 1960) oli neuvostoliittolainen divisioonankomentaja, joka osallistui talvisotaan Neuvostoliiton 8. armeijan komentajana. ==Ennen talvisotaa== Habarov aloitti sotilasuransa puna-armeijassa vuonna 1919. Tuolloin hän toimi Itäisellä rintamalla pataljoonan komentajana. Itäisellä rintamalla hän vastasi Novgorodin joukoista. ==Talvisota== Talvisodan alettua 30. marraskuuta 1939 Habarov toimi alkuun 8. armeijan komentajana. Stavka syrjäytti hänet tehtävästä kuitenkin jo 13. joulukuuta heikosti sujuneiden sotatoimien takia. Hänen tilalleen tuli Grigori Štern. Habarov toimi talvisodan loppuun saakka hallintovirastossa, joka vastasi Laatokan pohjoispuolella taistelleiden joukkojen (8. armeija, 9. armeija ja 14. armeija) huollosta ja joukkojen kuljetuksista. ==Talvisodan jälkeen== Talvisodan jälkeen Habarov määrättiin Uralin sotilaspiirin sotakoulujen johtajaksi vuonna 1941. Joulukuussa 1943 hän siirtyi 2. iskuarmeijan komentajan sijaiseksi, jona hän toimi vuoteen 1945 saakka. Sotien jälkeen Habarov toimi eri sotilaspiireissä komentajan sijaisena. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta terveydellisistä syistä 26. toukokuuta 1950 ja kuoli vuonna 1960. ==Lähteet== *Raunio, Ari & Kilin, Juri: Itsenäisyyden puolustajat, Sodan taisteluja 2, Jatkosota. Weilin+Göös, 2005. ISBN 951-593-927-5. Luokka:Neuvostoliittolaiset kenraalit Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Comibaena

Comibaena on vihermittareihin kuuluva perhossuku. Sen kuvasi Jacob Hübner vuonna 1823. == Lajit == Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin seuraavat lajit. Näistä ainoastaan laikkupussimittaria (C. bajularia) tavataan Suomessa.Mikkola ym: Suomen perhoset – Mittarit 1, s. 54. * Comibaena albimarginata (Warren, 1893) * Comibaena amoenaria (Oberthür, 1880) * Comibaena attenuata (Warren, 1896) * Laikkupussimittari Comibaena bajularia (Denis & Schiffermüller, 1775) * Comibaena biplaga Walker, 1861 * Comibaena cassidara (Guenée, 1857) * Comibaena cheramota Meyrick * Comibaena connata (Warren, 1898) * Comibaena diluta (Warren, 1895) * Comibaena fuscidorsata Prout, 1912 * Comibaena leucospilata Walker * Comibaena longipennis Warren * Comibaena mariae (Lucas, 1888) * Comibaena meyricki Prout * Comibaena pseudoneriaria Wehrli, 1926 * Comibaena quadrinotata Butler, 1889 * Comibaena rhodolopha Prout, 1915 * Comibaena serrulata Fletcher, 1963 * Comibaena tancrei Graeser, 1889 * Comibaena tenuisaria (Graeser, 1888) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Vihermittarit
Snow ((Hey Oh))

Snow ((Hey Oh)) on Red Hot Chili Peppersin kappale. Kappale löytyy yhtyeen albumilta Stadium Arcadium ja se julkaistiin singlenä vuonna 2006. ==Kappale== Kappale on pehmeä ja melodinen, kuten kappale Scar Tissue ja osa yhtyeen kappaleista albumilla By The Way. Kappaleen kitarariffi on nopea ja bassolinjassa käytetään tuplapysäytyksiä. Yhtyeen laulaja Anthony Kiediksen mukaan kappale kertoo uuden elämän aloittamisen vaikeudesta ja siitä, miten vaikeaa on päästä eroon vanhoista ajattelutavoistaan ja tuhoisista ideoistaan. ==Musiikkivideo== Kappaleen musiikkivideo sisältää otteita yhtyeen live- esityksestä East Rutherfordissa, New Jerseyssä. Musiikkivideo on kappaleen albumiversiota noin minuutin lyhyempi. ==Julkaisu== Kappale on yhtyeen 11. single, joka sijoittui ensimmäiseksi Alternative Songs-listalla, mikä tekee Red Hot Chili Peppersistä yhtyeen, jolla on eniten listaykkösiä kyseisellä listalla. Single pääsi kymmenen joukkoon myös Sveitsin-, Uuden-Seelannin- ja Alankomaiden singlelistalla. Lisäksi single myi platinaa Yhdysvalloissa ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Listaviikot Billboard Hot 100 22 19 Alternative Songs 1 50 Britannian singlelista 16 13 Irlannin singlelista 13 6 Australian singlelista 35 15 Ruotsin singlelista 19 13 Sveitsin singlelista 9 60 Uuden-Seelannin singlelista 10 21 Alankomaiden singlelista 5 30 Itävallan singlelista 5 26 Belgia (Flanderi) 9 23 Belgia (Vallonia) 39 2 Italian singlelista 24 23 Portugalin singlelista 40 5 ==Lähteet== Luokka:Red Hot Chili Peppersin kappaleet Luokka:Vuoden 2006 kappaleet
Maston

Maston on spraymaaleja ja muita aerosolituotteita valmistava suomalainen yritys, joka toimii Kirkkonummen Veikkolassa.Yleiskuvaus toiminnasta Ympäristölupa Se on perustettu vuonna 1968, ja nykyisin se on Pohjois-Euroopan vanhin edelleen toimiva aerosolivalmistaja ja alallaan Suomen suurin. Vuonna 2010 henkilöstö osti yrityksen koko osakekannan.Faktaa Maston Oy:stä Maston Vuonna 2009 sen liikevaihto oli 5,3 miljoonaa euroa.Maston Oy - rankka tulosparannus liikevaihdon reippaasta laskusta huolimatta Kauppalehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Maston Luokka:Suomalaiset kemianteollisuusyhtiöt Luokka:Tavaramerkit
Hohenzollern-Sigmaringen (suku)

thumb|pysty=0.85|Hohenzollern-Sigmaringen-suvun vaakuna. Hohenzollern- Sigmaringen on saksalaisen Hohenzollern-hallitsijasuvun eräs sukuhaara. Suku hallitsi Hohenzollern-Sigmaringenin ruhtinaskuntaa vuosina 1576–1849 ja Romaniaa vuosina 1866–1947 (alkuun ruhtinaina ja vuodesta 1881 kuninkaina). Hohenzollern-Sigmaringenit kuuluvat Hohenzollernin suvun niin sanottuun svaabialaiseen haaraan, joka polveutuu 1200-luvun alussa eläneestä Zollernin kreivi Fredrik IV:stä.Hohenzollern dynasty Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 7.12.2017. Hänen jälkeläisensä, Hohenzollernin kreivi Kaarle I sai vuonna 1534 keisarillisena läänityksenä Sigmaringenin ja Veringenin kreivikunnat. Kaarle I:n valtakunta jaettiin hänen kuoltuaan vuonna 1576 hänen kolmen poikansa kesken, jolloin nuorimmasta pojasta Kaarle II:sta tuli Hohenzollern-Sigmaringenin kreivi ja siten Hohenzollern-Sigmaringenin suvun varsinainen kantaisä.Nordisk familjebok (1909), s. 955–956 Runeberg.org. Viitattu 7.12.2017. Suku sai vuonna 1623 ruhtinaan arvon. Suvun viimeinen hallitseva ruhtinas Kaarle Anton joutui vuoden 1848 vallankumouksen seurauksena luovuttamaan vuonna 1849 valtakuntansa Hohenzollernien frankkilaiseen haaraan kuuluneelle Preussin kuningas Fredrik Vilhelm IV:lle, minkä jälkeen suvun jäsenet katsottiin kuuluviksi prinsseinä ja prinsessoina Preussin kuningassukuun. Hohenzollern-Hechingenin sukuhaaran sammuttua vuonna 1869 Hohenzollern-Sigmaringenit olivat viimeinen jäljellä ollut osa Hohenzollernien svaabialaisesta haarasta, joten Kaarle Antonille myönnettiin tuolloin erityinen Hohenzollernin ruhtinaan arvo. Hänen nuoremmasta pojastaan tuli vuonna 1866 Romanian ruhtinas Kaarle I, joka vuonna 1881 korotti Romanian kuningaskunnaksi. Kaarle Antonin vanhempi poika Leopold oli vuonna 1870 ehdolla Espanjan kuninkaaksi, mikä osittain johti Ranskan–Saksan sodan syttymiseen. Kaarle Antonin jälkeläiset hallitsivat Romaniaa vuoteen 1947, jolloin kommunistihallinto pakotti kuningas Mikael I:n luopumaan kruunusta ja maa muutettiin kansantasavallaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *
Merimaruna

Merimaruna (Artemisia maritima) on marunoihin kuuluva merenrantojen kasvilaji. Kooltaan laji on noin 20–50 senttimetriä ja sen varsi on pysty. Useimmiten merimarunan pienet, syksyllä aukeavat mykeröt sijaitsevat latvan toisella laidalla. Niissä kussakin on vain muutamia kukkia, joiden teriö on punakeltainen ja muodoltaan torvimainen. Merimarunan lehdet ovat pariosaiset ja niiden kapeat liuskat ovat hopeanharmaan karvan peittämiä. Suomessa lajia on tavattu ainoastaan Oulussa.Taarna, J. (toim.) Harrastajan kuvakasvio, s. 198. Tämäkin havainto on tehty ennen 1900-lukua. Merimarunan alalajit ovat niittymerimaruna (subsp. maritima) ja alvarimerimaruna (subsp. humifusa). == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Merimaruna (Artemisia maritima) * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Artemisia maritima * ITIS: Artemisia maritima * United States Department of Agriculture (USDA): Artemisia maritima * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Artemisia maritima Luokka:Marunat
Isle of Sheppey

Isle of Sheppey on 93 neliökilometrin laajuinen saari Englannissa, Kentin kreivikunnassa, Thamesjoen suulla. Saaren suurin taajama on Sheerness, jossa toimii vilkas tuonti­satama. Muu osa saarta on rantalomakohteita.Isle of Sheppey Visit Swale 1500-luvulla kuningas Henrik VIII rakennutti saarelle kolme linnoitusta osana Thamesin suojarakennelmia.Sheerness Fortified Places == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin saaret Luokka:Kentin kreivikunnan maantiede
Crouch

Crouch on joki Itä-Englannissa, Essexin kreivikunnassa. Se virtaa lännestä itään. Joki alkaa pienenä ojana Noak Hillillä, ja levenee vain vähän matkatessaan Battlesbridgeen. Battlesbridgessä joen muoto muuttuu, ja se virtaa laajana estuaarina kunnes laskee mereen Holliwell Pointissa. Purjehduskelpoinen osuus on noin 28 kilometriä (17,5 mailia) pitkä. Crouchin tärkein sivujoki on Roach. Crouchin ja Roachin estuaarin kosteikkoalue on tärkeä muuttolintujen levähdyspaikka. Siellä elää myös hylkeitä. Alue on Ramsar-suojelukohde. Joella toimii kymmenen purjehdusseuraa. Sen sijaan vesihiihto on kiellettyä. == Lähteet == Luokka:Essexin joet
Mare Nostrum

Mare Nostrum (latinaa; ’Meidän meremme’) oli Rooman valtakunnassa käytetty Välimeren nimi. Italian yhdistyttyä 1861 termin ottivat jälleen käyttöön italialaiset nationalistit, joiden mielestä Italia oli Rooman valtakunnan seuraaja ja sen olisi siten hallittava sen entisiä alueita Välimerellä. == Roomalaisaikainen käyttö == Termiä mare nostrum käyttivät alkujaan antiikin roomalaiset Välimerestä sen jälkeen, kun Rooma oli vallannut Sisilian, Sardinian ja Korsikan Karthagoa vastaan käymissään puunilaissodissa. Vuodesta 30 eaa. lähtien Rooman valta­kunnan alueisiin kuuluivat kaikki Väli­meren rannikot Iberian niemimaalta Egyptiin saakka, ja mare nostrum -nimitystä alettiin käyttää puhuttaessa Välimerestä kokonaisuutena. == Italian nationalistien käyttö == Italialaisen nationalismin nousu 1880-luvulla johti vaatimuksiin Italian siirtomaavallan luomiseksi. Nimityksen otti käyttöön italialainen runoilija Gabriele d’Annunzio. == Fasistien käyttö == Termin otti jälleen käyttöön Benito Mussolini hyödyntääkseen sitä fasistisessa propagandassa samaan tapaan kuin Adolf Hitler käytti ilmaisua lebensraum. Mussolini halusi luoda samanlaisen mahtavan valtion kuin aikoinaan Rooman valtakunta, ja hän uskoi, että ensimmäisen maailmansodan jälkeen Italia oli Välimeren maista kaikkein mahtavin. Hän sanoi, että ”1900-luku on Italian mahtavuuden vuosisata”, ja voidakseen valvoa Välimerta hän loi laivaston, joka kuului maailman mahtavimpiin. Kun Italia liittyi toiseen maailmansotaan, se oli jo merkittävä Välimeren valtio ja sen vallassa olivat keskisen Välimeren pohjois- ja etelärannat. Ranskan kaatuminen hävitti merkittävimmän uhan lännessä, ja iskulla Albaniaan ja myöhemmin Kreikkaan ja Egyptiin akselivaltojen valtaa pyrittiin laajentamaan itään. Mussolini haaveili Suur- Italian luomisesta ”mare nostrumiin” ja edisti fasistista Italian valtakunnan laajentamisen hanketta, joka toteutettaisiin akselivaltojen odotetun voiton päätteeksi järjestettävässä rauhankonferenssissa. Tämä valtakunta oli tarkoitus ulottaa Egyptin Välimeren puoleiselta rannikolta Intian valtamerelle Somalian rannikolle ja Itä-Keniaan. Hän sanoi tekevänsä Välimerestä ”Italian järven”. Tavoitetta kuitenkin uhkasivat liittoutuneiden laivastot koko Välimeren alueella ja liittoutuneiden maajoukot ja vastarintajoukot maissa. Kreikka oli ollut aikoinaan helppo liittää Rooman valtakuntaan, mutta uusi Kreikan valtio osoittautui niin voimakkaaksi, ettei Italia olisi saanut sitä voitetuksi. Kreikka pysyi itsenäisenä siihen asti, kunnes Saksan joukot tulivat avuksi Italian iskuun. Vaikka akselivallat nousivat valtaan Välimeren taistelussa, haave ei toteutunut, ja se murskaantui täysin, kun Italia kärsi lopullisen tappion syyskuussa 1943. Luokka:Antiikin Rooman maantiede Luokka:Italian historia Luokka:Italian merialueet Luokka:Latinankieliset fraasit Luokka:Välimeren historia
Blackwater (joki Essexissä)

Blackwater on joki Englannin kaakkoisosassa, Essexin kreivikunnassa. Se alkaa Pant-nimisenä Essexin luoteisosasta ja laskee mereen 64 kilometrin päässä, lähellä Maldonia, laajan Blackwaterin estuaarin kautta. Yläjuoksullaan joki on vaatimaton oja, mutta Little Sampfordissa siihen tulee lisää vettä kanavaa pitkin Great Ouse -joesta. Sen jälkeen joki kykenee jo pyörittämään kahta vesiratasta. Kelvedonissa joki kulkee valtatien ja rautatien alta. Sen jälkeen se pyörittää vielä neljää myllyä. Suistoalue on merkittävä muuttolintujen levähdyspaikka. Colnejoki yhtyy Blackwateriin West Merseassa, ja siinä kohti toimii ammattikalastajia. Estuaarista on saatu Britannian ennätyskaloja, 32-kiloinen keihäsrausku, kymmenen kilon Mustelus asterias- koirahai ja 37-kiloinen harmaakoirahai. == Lähteet == Luokka:Essexin joet
Petri Kettunen

Petri Kettunen (s. 6. marraskuuta 1970) on suomalainen salibandypelaaja ja -valmentaja. == Peliura == Kettunen on peliuransa aikana pelannut 173 Salibandyliigan ottelua ja 31 ottelua maajoukkueessa. Pelaajauransa aikana hän voitti kaksi SM-kultaa, vuosina 1992 ja 1994. == Valmennus == Kettunen on toiminut Suomen salibandymaajoukkueen päävalmentajana muun muassa mestaruuteen päättyneissä vuoden 2016 MM-kilpailuissa. Hän kuului Suomen valmennusryhmään jo vuoden 2010 kotikisoissa Helsingissä ja oli päävalmentajana vuosien 2012 ja 2014 MM-kilpailuissa. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa hän valmensi isäntämaa Tšekin joukkuetta. Kettunen on myös valmentanut Joensuun Josban liigajoukkuetta kuusi vuotta. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Suomalaiset salibandyvalmentajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maailmanmestarit 2011

Maailmanmestarit 2011 on 2. heinäkuuta 2011 julkaistu jääkiekkoaiheinen, kaksi levyä sisältävä DVD, johon on taltioitu Suomen jääkiekkomaajoukkueen molemmat maailmanmestaruudet MM-kisoista 1995 ja MM-kisoista 2011. DVD on kokonaiskestoltaan lähes 360 minuuttia pitkä, ja se sisältää loppuottelut molemmista MM-kisoista. Lisäksi DVD:lle on sisällytetty vuoden 2011 MM- Leijonajoukkueen tie aina Bratislavassa 2011 pelatusta MM-avauksesta Helsingin Kauppatorilla järjestettyyn maailmanmestaruusjuhlaan. DVD julkaistiin ennakkotilaukseen viikolla 26 Suomen jääkiekkomaajoukkueen virallisessa, internetissä toimivassa fanitavarakaupassa. Ensimmäisenä tilauspäivänä DVD:tä oli ennakkotilattavissa yhteensä 100 kappaletta, ja kolme päivää myöhemmin enää 35 kappaletta. Kaikki ennakkotilaukset jotka oltiin tehty viikolla 26, postitettiin seuraavalla viikolla. == Sisältö == *Vuoden 2011 MM-kisojen loppuottelu, Suomi - Ruotsi *Vuoden 1995 MM-kisojen loppuottelu, Suomi - Ruotsi *Leijonajoukkue Bratislavassa 2011 - Suomen taival MM-turnauksesta Kauppatorille asti *Leijonavieraat *Antero Mertarannan klinikka *Mertacam *TOP 5-koosteita == Katso myös == *Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 1995 *Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailut 2011 *Suomi jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 *Leijonat 2011 – Virallinen Leijonat -kokoelma == Lähteet == Luokka:Suomen jääkiekkomaajoukkue
Joe Morrow

Joseph Mathew Alexander Morrow (s. 9. joulukuuta 1992 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Pittsburgh Penguins varasi hänet numerolla 23 varaustilaisuudessa 2011. Hänen veljensä Josh varattiin Nashville Predatorsiin vuonna 2002, mutta olkapäävamma päätti hänen uransa jo junioritasolla. Morrow edusti Portland Winterhawksin joukkuetta WHL:ssä kausina 2007–2012, ja pelasi 227 ottelussa, joissa hän keräsi tililleen 151 pistettä. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi NHL-seura Pittsburgh Penguinsiin. Morrow edusti Penguinsin farmijoukkuetta Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia maaliskuuhun 2013 asti, jolloin hän siirtyi kesken kauden tehdyssä pelaajakaupassa Dallas Starsiin. Stars sai lisäksi viidennen kierroksen varausvuoron vuonna 2013 ja Penguins laitahyökkääjä Brenden Morrow’n sekä kolmannen kierroksen varausvuoron vuonna 2013. Sittemmin Morrow on pelannut NHL-seuroissa Boston Bruins, Montreal Canadiens ja Winnipeg Jets, sekä KHL- seura Dinamo Minskissä. Tammikuussa 2021 hän teki loppukauden mittaisen sopimuksen SM-liigajoukkue Ässien kanssa. == Tilastot == 2007–2008 Portland Winterhawks WHL 1 0 0 0 0 – – – – – 2008–2009 Portland Winterhawks WHL 41 0 7 7 26 – – – – – 2009–2010 Portland Winterhawks WHL 63 7 24 31 59 13 0 2 2 6 2010–2011 Portland Winterhawks WHL 60 9 40 49 67 21 6 14 20 27 2011–2012 Portland Winterhawks WHL 62 17 47 64 99 22 4 13 17 35 2012–2013 Wilkes- Barre/Scranton Penguins AHL 57 4 11 15 35 – – – – – Texas Stars AHL 9 1 3 4 4 8 2 1 3 8 2013–2014 Providence Bruins AHL 56 6 23 29 28 10 2 5 7 8 2014–2015 Boston Bruins NHL 15 1 0 1 4 – – – – – Providence Bruins AHL 33 3 9 12 14 5 0 0 0 6 2015–2016 Boston Bruins NHL 33 1 6 7 4 – – – – – 2016–2017 Boston Bruins NHL 17 0 1 1 8 5 0 1 1 2 Providence Bruins AHL 3 1 0 1 2 – – – – – 2017–2018 Montreal Canadiens NHL 38 5 6 11 26 – – – – – Winnipeg Jets NHL 18 1 4 5 0 6 1 0 1 14 2018–2019 Winnipeg Jets NHL 41 1 6 7 20 – – – – – 2019–2020 Binghamton Devils AHL 16 1 3 4 16 – – – – – Dinamo Minsk KHL 22 0 3 3 23 – – – – – 2020–2021 Ässät SM-liiga 29 4 7 11 46 – – – – – 2021–2022 Barys Nur-Sultan KHL 29 3 10 13 14 5 0 4 4 0 2022–2023 HK Sotši KHL 31 0 9 9 10 – – – – – HC Davos NL 2 0 0 0 2 1 0 0 0 2 5 kautta yhteensä NHL 162 9 23 32 62 11 1 1 2 16 5 kautta yhteensä AHL 174 16 49 65 99 23 4 6 10 22 3 kautta yhteensä KHL 82 3 22 25 47 5 0 4 4 0 == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pittsburgh Penguinsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1908 – antiikin kiekko

Antiikin kiekonheittoon Lontoon olympiakisoissa 1908 osallistui 23 urheilijaa. Kilpailu käytiin 18. heinäkuuta. Laji perustui nimensä mukaisesti antiikin Kreikassa käytettyyn heittotyyliin, mutta tutkijat väittävät, että tämä perustui vioittuneen tekstin virheelliseen käännökseen, eivätkä muinaiset kreikkalaiset tosiasiallisesti käyttäneet kyseistä tyyliä. Martin Sheridan voitti kisoissa niin antiikkisen kiekonheiton kuin tavallisenkin kiekonheiton. Kilpailun vanhin osanottaja oli Suomen Verner Järvinen, 38, joka voitti pronssia. Nuorin oli Ruotsin Folke Fleetwood, 17, joka ei selvinnyt kymmenen parhaan joukkoon. ==Loppukilpailu== Sija Nimi Maa Tulos 1 Martin Sheridan Yhdysvallat 37,99 2 Bill Horr Yhdysvallat 37,32 3 Verner Järvinen Suomi 36,48 4 Arthur Dearborn Yhdysvallat 35,65 5 Mikhail Dorizas Kreikka 33,34 6 Nikolaos Georgantas Kreikka 33,21 7 István Mudin Unkari 33,11 8 Wilbur Burroughs Yhdysvallat 32,81 9 Elmer Niklander Suomi 32,46 10 Umberto Avattaneo Italia 28,53 ==Lähteet== * http://www.sports- reference.com/olympics/summer/1908/ATH/mens-discus-throw-greek-style.html Luokka:Kesäolympialaiset 1908
Jõgeva SK Tähe

Jõgeva SK Tähe on virolainen vuonna 1995 perustettu salibandyseura Jõgevan kaupungista. Jõgeva SK Tähe on viron menestynein salibandyseura. == Saavutukset == *Viron mestaruus:1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004, 2006, 2009, 2013, 2014 ==Miehet== ===Miesten edustusjoukkue kaudella 2012–2013=== {| style="width: 250px;" Maalivahdit 20 Reiner Kalde 92 Martin Rebane Puolustajat 13 Roland Songisepp 14 Lauri Hõim 15 Christer Kunttu 16 Hannes Pagi 27 Nikita Bõstrov 32 Tanel Soidla 66 Sander Lehtme 88 Tammi Kivi 89 Timmo Zimmermann 98 Miro Ranta == Aiheesta muualla == * Seuran kotisivut Luokka:Virolaiset salibandyseurat Luokka:Vuonna 1995 perustetut urheiluseurat Luokka:Jõgeva
Vermuntila

Vermuntila on kylä Raumalla. Se sijaitsee lähellä valtatietä 8 Rauman ja Ihoden välillä.Eniron kartta Vermuntilassa lähellä valtatien 8 risteystä sijaitsee Vermuntilan jäähalli, jota pitää kotihallinaan kylässä toimiva jääkiekkojoukkue Vermuntilan Tempo. Nimi Vermuntila tulee saksalaisesta tai skandinaavisesta henkilönnimestä Veremund.Alanen, Timo: Sääksmäen vanhaa paikannimistöä nykyisellä Valkeakoskella. Teoksessa: ==Lähteet== Luokka:Rauman maalaiskunnan kylät Luokka:Satakunnan maakunnan entiset taajamat
Helios (täsmennyssivu)

Helios voi viitata seuraaviin: *Helios, kreikkalaisessa mytologiassa auringon henkilöitymä *Helios, Saksan liittotasavallan toteuttama aurinkoluotainpari *Helios, suomalainen valokuva-alan yritys *Helios Prototype, NASAn aurinkovoimalla toimiva kauko-ohjattu ilma-alus *Helios Airways, kyproslainen lentoyhtiö *KK Helios Domžale, slovenialainen koripalloseura *Helios, Lauri Anttilan aurinkokelloveistos Ursan observatorion edessä
Uupumus

Uupumus on elimellinen tai psyykkinen tila, johon liittyy henkistä tai fyysistä voimattomuutta ja väsymyksen tunnetta. MS-tautipotilailla uupumus jaetaan perifeeriseen, sentraaliseen ja kognitiiviseen. Perifeerisellä uupumuksella tarkoitetaan sitä, että lihas ei kykene ylläpitämään lihassupistusta, mikä johtaa lihasväsymiseen. Sentraalista uupumista luonnehditaan kokemuksenomaiseksi yleisluonteiseksi väsymykseksi. Kognitiivisella uupumuksella tarkoitetaan joko ajatustoimintojen väsymistä tai kognitiivisen suorituksen heikkenemistä pitkäaikaisessa tehtävässä.Joppe Pöyry, Ilkka Korhonen: Liikunnan ohjauksessa huomioitavat asiat MS-potilaan näkökulmasta. Opinnäytetyö, Fysioterapia. Mikkelin ammattikorkeakoulu 2012. http://www.theseus.fi/bitstream/handle/10024/40884/Korhonen_Ilkka- Poyry_Joppe.pdf;jsessionid=07F43E58224A916B20ECCDF74B270BED?sequence=1 Vuonna 2016 julkaistun tutkimuksen mukaan työuupumuksesta kärsivien ihmisten aivojen tarkkaavaisuuteen ja muistiprosessointiin liittyvä aktivaatio on epänormaalia. == Syyt == Psyykkinen uupumus voi johtua siitä, että ihminen kokee omat kykynsä riittämättömiksi suhteessa oman elämäntilanteen, muiden ihmisten tai hänen itsensä itselleen asettamiin vaatimuksiin. Fyysinen uupumus johtuu tyypillisesti sairaudesta tai liian kuormittavasta fyysisestä ponnistelusta. == Katso myös == * Krooninen väsymysoireyhtymä == Lähteet == Luokka:Psykologia