EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kalle Hautala

Kaarle (Kalle) Hautala (24. maaliskuuta 1888 Toholampi – 17. maaliskuuta 1956 Oulu) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1917. Sisällissodan jälkeen Hautala oli poliittisena pakolaisena Ruotsissa yli kolmen vuoden ajan ja työskenteli myöhemmin muun muassa Pohjolan Työmiehen päätoimittajana. == Elämä == === Lapsuus ja nuoruus === Toholammessa syntyneen Kalle Hautalan vanhemmat olivat torppari Aapa Hautala (s. 1848) ja Henriikka Kustaava Seppälä (s. 1846). Vuosisadan vaihteessa isä sai työpaikan Kuusiluodon sahalta Alatorniosta, josta perhe pian muutti Ouluun. Kansakoulun jälkeen Hautala työskenteli maalarina Oulussa ja Pohjois-Ruotsissa. === Politiikkaan === Hautala lähti työväenliikkeeseen suurlakon jälkeen. Vuonna 1906 Hautala oli perustamassa sosialidemokraattisen nuorisoliiton Oulun osastoa, jonka ohella hän vaikutti Suomen Maalarityöntekijäin Liitossa. Suoritettuaan Limingan kansanopiston ja SDP:n puoluekoulun kurssit Hautala palkattiin vuonna 1913 SDP:n Oulun läänin eteläisen vaalipiirin piirisihteeriksi. Hautalasta tuli kansanedustaja vuoden 1916 vaaleissa, jolloin valittu eduskunta kokoontui vasta huhtikuussa 1917. Samana keväänä Hautala valittiin helmikuun vallankumouksen jälkeen perustetun Oulun työväenneuvoston jäseneksi. Hänen ainoaksi jäänyt kansanedustajakautensa päättyi jo heinäkuun lopussa valtalain seurauksena tapahtuneeseen eduskunnan hajottamiseen. Sisällissodan käynnistyttyä punakaartin nokkamiehiin kuulunut Hautala pakeni Oulun taistelun jälkeen Ruotsiin, jossa hän majaili poliittisena pakolaisena Tukholmassa. Hautala oli myös yhteyksissä kaupunkiin paenneiden punaisten muodostamaan "Suomen neuvostoon". Hän palasi kotimaahansa syksyllä 1921 ja ilmoittautui Etsivälle keskuspoliisille, joka ei yleisen armahduksen voimaantultua katsonut aihetta toimenpiteisiin. === Sisällissodan jälkeen === Suomeen palattuaan Hautala teki mittavan uran Oulun työväenlehdissä työskennellen muun muassa Kansan Tahdon toimittajana 1922-1923 sekä Pohjolan Työmiehen päätoimittajana 1924-1925 ja 1928-1931. Syyskuussa 1932 Hautala tuomittiin sakkoihin suojeluskuntajärjestön halventamisesta Pohjolan Työmiehessä julkaistun kirjoituksen johdosta. Hautala kuului sosialidemokraattiseen piiritoimikuntaan, jonka ohella hän toimi Oulun työväenyhdistyksen taloudenhoitajana 1931-1952. Hautalasta tuli merkittävä hahmo myös kotikaupunkinsa kunnalliselämässä. Hän oli pitkään Oulun kaupunginvaltuuston sekä kaupunginhallituksen jäsen. Lisäksi Hautala kuului muun muassa Oulun Osuuskaupan hallitukseen. == Perhe == Kalle Hautalan puoliso oli Jenni Maria Pirkola, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1911. Hautalan veli oli päätoimittaja Janne Hautala. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
George Atwood

George Atwood (1745 – 11. heinäkuuta 1807) oli englantilainen matemaatikko ja shakinpelaaja. Hän pelasi useita pelejä François-André Danican Philidorin kanssa ja merkitsi muistiin useita Philidorin muita pelejä, jotka lopulta julkaisi George Walker. Atwood pelasi myös Verdonia vastaan vuonna 1796. Tieteen piiristä Atwood muistetaan Atwoodin koneesta, joka havainnollistaa gravitaation lakien tiettyjä ominaisuuksia. Atwoodille myönnettiin vuonna 1796 Copley-mitali.For his Paper on the construction and analysis of geometrical propositions determining the positions assumed by homogeneal bodies which float freely, and at rest; and also determining the Stability of Ships and other floating bodies. ==Lähteet== ===Kirjallisuuslähteet=== * ===Internetlähteet=== * * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset shakinpelaajat Luokka:Englantilaiset matemaatikot Luokka:Copley-mitalin saajat Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1807 kuolleet
Nicole Dubuc

Nicole Dubuc (s. 6. marraskuuta 1978 Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä ja nykyinen kolme kertaa Daytime Emmy -ehdokkuuden saanut televisiokäsikirjoittaja. ==Ura== ===Näyttelijänä=== Dubuc aloitti uransa viihdemaailmassa näyttelijänä ollessaan 8-vuotias, jolloin hän esiintyi televisiosarjassa Our House. Sittemmin Dubuc muistetaan parhaiten televisiosarjasta Major Dad, jossa hän näytteli vuosien 1989–1993 aikana, saaden Young Artist -ehdokkuuden vuonna 1991. Rooli jäi myös Dubucin viimeiseksi ja hän jatkoi opiskeluaan. ===Käsikirjoittajana=== Valmistuttuaan Yalen yliopistosta vuonna 2000 Dubuc palasi takaisin Kaliforniaan tullakseen käsikirjoittajaksi. Ensimmäiseksi tehtäväkseen hän sai käsikirjoittaa jaksoja Disneyn animaatiosarjaan Kim Possibleen. Tämän myötä Dubuc on käsikirjoittanut laajalla genrellä, aina toiminta-komedia sarjasta W.I.T.C.H. opettavaiseen Dragon Tales animaatioon. Muita sarjoja ovat olleet Jackie Chan seikkailee, Catscratch, Eon Kid, Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh ja Hämmästyttävä Hämähäkkimies. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oldham Athletic AFC

Oldham Athletic Football Club on jalkapalloseura Oldhamista, Englannista. Se pelaa kaudella 2021–2022 Englannin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla, Kakkosliigassa. Seura perustettiin vuonna 1895 nimellä Pine Villa Football Club. Nykyisen nimensä se sai 1899. Oldhamin kotikenttä on Boundary Park. Oldham pelasi Englannin korkeimmalla sarjatasolla, 1. divisioonassa kausilla 1910–1915 sekä maailmansodan aiheuttaman katkon jälkeen 1919–1923. Tämän jälkeen se on pelannut pääsarjassa vain kausilla 1991–1994, Valioliigan perustamisen aikaan. Oldhamin paras liigasijoitus on toinen tila kaudella 1914–1915. Se keräsi sarjakaudella 45 pistettä ja jäi mestaruuden voittaneesta Evertonista pisteen päähän. Edellisellä kaudella se oli neljäs. FA Cupissa seura on selviytynyt kolme kertaa välieriin: vuonna 1913 se hävisi Aston Villalle, 1990 ja 1994 Manchester Unitedille. Liigacupin loppuotteluun Oldham selviytyi 1990 kärsien 0–1-tappion Nottingham Forestille. Toiseksi korkeimman sarjatason, tuolloisen 2. divisioonan mestaruuden seura voitti kaudella 1990–1991. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1895 perustetut urheiluseurat Luokka:Suur-Manchesterin urheilu
Sergei Kruglov

Sergei Kruglov -nimisiä henkilöitä ovat: * Sergei Kruglov (1907–1977), Neuvostoliiton sisäministeri * Sergei Kruglov (s. 1966), venäläinen runoilija * Sergei Kruglov (s. 1985), venäläinen kivääriampuja.
Vesjegonsk

Vesjegonsk (, ) on kaupunki Tverin alueella Venäjällä. Se sijaitsee alueen pohjoisosassa Rybinskin tekoaltaan rannalla 253 kilometriä Tveristä koilliseen. Vesjegonskiin johtaa Pietarin ja Sonkovon väliseltä rautatieltä haarautuva sivurata. Kaupunki on Vesjegonskin piirin keskus. Asukkaita on 7 700 henkeä (vuonna 2009). Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvulla nimellä Jegonskaja Ves. 1500-luvulla se oli huomattava kauppapaikka. Vuosina 1610–1614 sitä hävittivät liettualaiset ja puolalaiset. Kaupunginoikeudet Vesjegonskojen kylä sai vuonna 1776. Siellä järjestetyt markkinat olivat 1700–1800-lukujen vaihteessa Venäjän suurimpia. 1800-luvun lopulla Vesjegonsk menetti merkityksensä Tihvinän vesitien tavarakuljetusten välittäjänä. Rybinskin tekoaltaan rakentamisen yhteydessä vuosina 1939–1941 se siirrettiin puolen kilometrin päähän vanhasta kaupungista. Vesjegonskissa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1811 rakennettu Kazanin Jumalanäidin ikonin kirkko, Kolminaisuuden kirkko (1868) ja puinen Johannes Kastajan kirkko (1903). Kaupungissa toimii kotiseutumuseo. Kaupungin etelä- ja kaakkoispuolella asuu tverinkarjalaisiin kuuluva Vesjegonskin karjalaisryhmä, jonka murre poikkeaa jonkin verran muusta tverinkarjalasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Vesjegonskin kaupungista ja piiristä kertova sivusto Luokka:Tverin alueen kaupungit Luokka:Vesjegonskin piiri
AVRO-turnaus

AVRO-turnaus oli vuonna 1938 pelattu shakkiturnaus. Turnauksen nimi tulee sen sponsorilta, joka oli hollantilainen Algemeene Vereeniging Radio Omroep (AVRO). Turnaukseen osallistui sen ajan kahdeksan parasta pelaajaa, ja turnaus olikin aikansa vahvin. ==Pelaajat ja tulokset== Sijoitus Pelaaja Kansallisuus 1 2 3 4 5 6 7 8 Pisteet 1 Paul Keres XX 1= == == 1= == 1= == 8½ 2 Reuben Fine 0= XX 1= 10 10 11 == 1= 8½ 3 Mihail Botvinnik == 0= XX =0 1= 1= =1 == 7½ 4 Max Euwe == 01 =1 XX 0= 0= 01 1= 7 5 Samuel Reshevsky 0= 01 0= 1= XX == == 1= 7 6 Aleksandr Alehin == 00 0= 1= == XX =1 =1 7 7 José Raúl Capablanca 0= == =0 10 == =0 XX =1 6 8 Salo Flohr == 0= == 0= 0= =0 =0 XX 4½ Lähde:AVRO 1938 ==Lähteet== ===Kirjallisuuslähteet=== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *AVRO 1938 Turnauksen pelit Luokka:Shakkiturnaukset
Sitkankuusi

Sitkankuusi (Picea sitchensis) on Pohjois-Amerikan länsirannikolla kasvava havupuulaji. Se kasvaa normaalisti 50–70 metriä korkeaksi, suurimpien yksilöiden saavuttaessa liki 100 metrin korkeuden. Sitkankuusen runko voi kasvaa halkaisijaltaan viiden metrin paksuiseksi. Sitkankuusi kasvaa kuusten suvusta suurimmaksi, ja se on myös kolmanneksi korkeimmaksi kasvava havupuu koko maailmassa. Sitkankuusta käytetään muun muassa akustisten kitaroiden rakentamisessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * United States Department of Agriculture (USDA): Picea sitchensis * USDA Forest Service: Sitka Spruce (Picea sitchensis) Luokka:Kuuset
Marionin piirikunta (Ohio)

Marionin piirikunta on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa, joka on saanut nimensä kenraali Francis Marionin mukaan. Sen suurin kaupunki on Marion, jossa on noin 35 000 asukasta. ==Maantiede== Marionin naapuripiirikuntia ovat Crawford koillisessa, Morrow idässä, Delaware etelässä, Union lounaassa, Hardin lännessä ja Wyandot luoteessa. ==Väestö== Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 66 501 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 91,7%, mustiin (5,9%), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2%) ja aasialaisiin (0,6%). Kotitalouden mediaanitulo on 41 337 dollaria ja köyhyysrajan alapuolella oli 18,5% väestöstä 2007–2011 välisenä aikana. == Lähteet == Luokka:Ohion piirikunnat
Koppananjärvi

Koppananjärvi eli Koppanajärvi () on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Soikkolanniemen länsipuolella ja laskee Suomenlahteen. Jääkauden muovaaman järven pituus pohjoisesta etelään on 7 kilometriä ja keskimääräinen leveys 1,4 kilometriä. Suurin syvyys on 24 metriä. Länsirannalta levittäytyvä hiekkasärkkä jakaa järven kahtia. Lounaassa sijaitseva kannas erottaa sen Syväjärvestä.Kirillova, V.A. & Raspopov I.V. Ozjora Leningradskoi oblasti. Leningrad: Lenizdat, 1971. Järvi on saanut nimensä sen kaakkoispuolella sijaitsevasta Koppanan inkeroiskylästä. Läntisiä rantakyliä ovat Peipiä () ja Järvenperä (), jossa ennen sijaitsi Soikkolan luterilainen kirkko. Koppananjärven hiekkarannat ovat suosittu vapaa- ajanviettokohde, jonne on rakennettu useita lomakyliä. ==Lähteet== Luokka:Inkerin järvet Luokka:Jaaman piiri Luokka:Leningradin alueen järvet
Syväjärvi (Jaaman piiri)

Syväjärvi () on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Jääkauden muovaaman järven pinta-ala on 4,2 neliökilometriä. Nimensä mukaisesti se on syvin Kattilan seudun järvistä. Suurin syvyys on 24 metriä. Koillispuolella sijaitseva kannas erottaa Syväjärven Koppanajärvestä, etelässä se laskee Kjamiši-joen kautta Paapinajärveen.Kirillova, V.A. & Raspopov I.V. Ozjora Leningradskoi oblasti. Leningrad: Lenizdat, 1971. Syväjärven eteläpuolella sijaitsevat entiset vatjalais- ja inkeriläiskylät Pontila (), Villikaisi (), Matikylä (), Korovaisi (), Korvettula (), Matautio () ja Värtösi (). ==Lähteet== Luokka:Haapalanjoen vesistö Luokka:Inkerin järvet Luokka:Jaaman piiri Luokka:Leningradin alueen järvet
Paapinajärvi

Paapinajärvi (, vatjaksi JarvikoisjärviIlmar Talve. Vatjalaista kansankulttuuria, Helsinki, 1981) on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Jääkauden muovaaman järven suurin syvyys on 5 metriä. Pohjoispuolella sijaitsevasta Syväjärvestä virtaa Paapinajärveen Kjamiši-joki, lännessä se laskee Pyhäjoen () kautta Haapalanjärveen.Kirillova, V.A. & Raspopov I.V. Ozjora Leningradskoi oblasti. Leningrad: Lenizdat, 1971. Paapinajärven itärannalla sijaitsevat entiset vatjalaiskylät Sauvokkala () ja Järvikoiskylä eli Baabina (), josta järvi on saanut nykyisen nimensä. Nimen alkuperä selitettiin niin,että järven haltija oli naispuolinenJ. Lukkarinen. "Inkeriläisten praasnikoista". SKS, 1912 (). Novgorodin Vatjan viidenneksen vuoden 1499/1500 verokirjassa nimenä on Valgomo. ==Lähteet== Luokka:Haapalanjoen vesistö Luokka:Inkerin järvet Luokka:Jaaman piiri Luokka:Leningradin alueen järvet
James Marsden

James Paul Marsden (s. 18. syyskuuta 1973 Stillwater, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja entinen malli. == Ura == Ennen näyttelijänuraansa Marsden oli Versacen vaatemallina. Hän esitti Kyklooppia X-Men-elokuvissa. Hänet on nähty myös elokuvissa Superman Returns, Hairspray, Lumottu, 27 Dresses – hääkuumetta, Hullut hautajaiset, Sex Drive, Hop ja The Butler sekä televisiosarjassa Westworld. == Yksityiselämä == James Marsden meni naimisiin Lisa Linden kanssa vuonna 2000. Heillä on kaksi lasta. Pariskunta erosi 2011. James Marsden sai myös poikalapsen ex-tyttöystävänsä kanssa vuonna 2012. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Rotten Tomatoes: elämäkerta *James Marsden NNDB:ssä Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Haapalanjärvi

Haapalanjärvi () on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Noin 5 neliökilometrin laajuisen järven suurin syvyys on 8 metriä. Sen länsipuolella sijaitsee Paapinajärvi ja etelässä Palokkaanjärvi.Kirillova, V.A. & Raspopov I.V. Ozjora Leningradskoi oblasti. Leningrad: Lenizdat, 1971. Haapalanjärvi laskee Haapalanjoen kautta Suomenlahteen lähellä Koskisenkylää. Sen koillisrannalla sijaitsee Haapalan kylä, joka useimmista muista lähiseudun kylistä poiketen oli jo 1800-luvulla venäläisten asuttama. Soikkolan inkerikot ovat nimittäneet Haapalan kylää Sairaksi ja Haapalanjärveä Sairan järveksi. ==Lähteet== Luokka:Inkerin järvet Luokka:Jaaman piiri Luokka:Leningradin alueen järvet Luokka:Haapalanjoen vesistö
Palokkaanjärvi

Palokkaanjärvi () on järvi Leningradin alueen Jaaman piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Haapalanjärven eteläpuolella ja laskee siihen Ognevitsa-joen kautta. Suoalueen keskellä sijaitsevan järven suurin syvyys on 4 metriä.Kirillova, V.A. & Raspopov I.V. Ozjora Leningradskoi oblasti. Leningrad: Lenizdat, 1971. Palokkaanjärven ja Haapalanjärven välisellä kannaksella sijaitsee Palokkaankylä, joka useimmista muista lähiseudun kylistä poiketen oli jo 1800-luvulla venäläisten asuttama. ==Lähteet== Luokka:Haapalanjoen vesistö Luokka:Inkerin järvet Luokka:Jaaman piiri Luokka:Leningradin alueen järvet
Abel Balbo

Abel Eduardo Balbo (s. 1. kesäkuuta 1966 Santa Fe, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja hänen kasvattajaseuransa oli Newell's Old Boys. Seuratasolla Balbo edusti kasvattajaseuransa lisäksi River Platea, Udinesea, AS Romaa, Parmaa, Fiorentinaa sekä Boca Juniorsia. Balbo edusti vuosina 1989–1998 Argentiinan maajoukkuetta. Hän pelasi 35 maaottelua ja teki niissä kymmenen maalia. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ingman

Ingman tarkoittaa seuraavia asioita: * Ingmanin käsi- ja taideteollisuusoppilaitos, toisen asteen ammatillinen oppilaitos Siilinjärvellä * Ingman Group, suomalainen sijoitusyhtiö. * Unilever Ingman Production, Unileverin omistama suomalainen elintarviketeollisuuskonserni, jonka päätuote on jäätelö. * Ingman, edellisen käyttämä jäätelötuotemerkki * Ingman Areena, salibandyhalli Sipoon Söderkullassa == Ingman sukunimenä == * Ingman, suomalainen suku * Albert Ingman (1871–1948), maalari, merimies ja Suomen ensimmäisiä kansanedustajia * Alfred Emil Ingman (1860–1917), suomalainen pappi ja nuortenkirjailija * Anders Wilhelm Ingman (1819–1877), suomalainen teologi ja suomenkielisen eksegetiikan kehittäjä * Anna Ingman (1851–1930), suomalainen musiikkikriitikko ja -journalisti * Erik Alexander Ingman (1810–1858), suomalainen lääkäri, kirjailija ja fennomaani * Eva Ingman (1853–1914), taidemaalari * Febe Ingman, Febe Rancken (1861–1914), lastenkirjailija * Gustaf Adolf Ingman (1850–1910), suomalainen juristi ja valtiopäivämies * Hanna Maria Ingman (1845–1916), suomalainen sokeiden opettaja, Helsingin sokeainkoulun johtaja 1877–1903 * Hubert Ingman (1890–1956), suomalainen kemisti, insinööri ja vuorineuvos * K. G. Ingman (1886–1963), suomalainen metsänhoitaja ja toimittaja * Katri Ingman-Palola (1895–1971), suomalainen kirjailija, suomentaja, rahastonhoitaja ja notaari * Lauri Ingman (1868–1934), suomalainen teologian professori, arkkipiispa, poliitikko ja Suomen pääministeri. Hänen johdollaan toimivat: **Ingmanin I hallitus (vuosina 1918–1919) **Ingmanin II hallitus (vuosina 1924–1925) * Maiju Ingman (s. 1979), suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja kuvaaja * Martti Ingman (1907–1989), suomalainen diplomaatti * Mattias Ingman (s. 1944), suomalainen arkkitehti, sisustusarkkitehti, huonekalusuunnittelija ja lasitaiteilija * Naëmi Ingman-Starck (1855–1932), suomalainen sopraano * Olavi Ingman (1903–1990), suomalainen urkutaiteilija, pianisti, säveltäjä ja musiikkipedagogi * Santeri Ingman, Santeri Ivalo (1866–1937), kirjailija ja toimittaja * Ulla Aspelund-Ingman (s. 1944), muotoilija ja huonekalusuunnittelija * Yngve Ingman (1895–1971), suomalainen kapellimestari. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Tacoma Narrows Bridge

Tacoma Narrows Bridge on kaksi rinnakkaista Tacoman kapeikon yli johtavaa riippusiltaa Washingtonin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vanhempi nykyisistä silloista, ikäjärjestyksessä toinen, rakennettiin vuonna 1950. Lisääntyneen liikenteen takia se sai vuonna 2007 rinnalleen toisen riippusillan, jolle siirrettiin itään (Tacomaan) suuntautuva liikenne, vuoden 1950 sillan jäädessä länteen suuntautuvalle liikenteelle. Ensimmäinen riippusilta kapeikkoon valmistui kuitenkin jo vuonna 1940. ==Ensimmäinen Tacoman silta== Ensimmäinen Tacoma Narrows Bridge, pilkkanimeltään ”Galloping Gertie” (’Laukkaava Gertie’) avattiin 1. heinäkuuta 1940, mutta se sortui dramaattisesti 7. marraskuuta vain neljä kuukautta avajaisten jälkeen. ===Teknisiä tietoja=== Silta oli 1 646 metriä pitkä ja sen jänneväli oli 853 metriä. Se oli aikanaan maailman kolmanneksi suurin riippusilta Golden Gaten ja George Washington Bridgen jälkeen. Sillan rakennuskustannukset olivat 6 000 000 dollaria. Silta oli tavattoman heikko ja sen aerodynamiikassa oli ratkaisevia virheitä. Siltakannen leveys oli 11,9 metriä. Kansirakenteiden rakennekorkeus oli vain 1,3 metriä. Pylonien korkeus vedenpinnasta oli 137 metriä ja siltakannen korkeus vedenpinnasta oli 66 metriä. ===Huojuminen=== Jo alussa Tacoman sillan kansi huojui tuulessa silmin nähtävästi, ja siksi silta sai pilkkanimen Galloping Gertie. Kerrotaan, että osa siltaa rakentaneista työmiehistä tuli merisairaaksi. Sillan valmistuttua seikkailunhaluiset tulivat ajamaan sillalla sen huojunnan takia. ===Sortuminen=== Aamupäivällä 7. marraskuuta 1940 tuulen nopeus oli noin 20 m/s. Siltakansi huojui tavallista voimakkaammin ja siksi väkeä tuli katsomaan sitä. Lopulta kello 11 maissa riipputankojen ja kansirakenteiden kiinnitys petti ja sen seurauksena pääjänteen rakenne sortui veteen. Henkilövahingoilta vältyttiin, sillä silta oli suljettu liikenteeltä. Onnettomuudessa menehtyi ainoastaan Tacoma News Tribune -lehden paikalle tulleen toimittajan Leonard Coatsworthin koira Tobby. Romahtaneen sillan tilalle rakennettiin uusi vuonna 1950. Se oli suunniteltu aerodynaamisesti tukevammaksi, ja sai nimen Sturdy Gertie ("Tukeva Gertie"). Sen rinnalle on rakennettu 2007 vielä uusi silta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tacoma Narrows Bridgen romahdus YouTubessa Luokka:Piercen piirikunta (Washington) Luokka:Yhdysvaltain tieliikennesillat Luokka:Vuoden 1940 onnettomuudet Luokka:Yhdysvaltain riippusillat Luokka:Washingtonin liikenne Luokka:Washingtonin osavaltion rakennukset ja rakennelmat
Pietari Bartolomeus

Pietari Bartolomeus (kuoli 20. huhtikuuta 1099) oli ranskalainen sotilas ja pappi, joka osallistui ensimmäiseen ristiretkeen. Antiokian piirityksen aikaan joulukuussa 1097, Pietari alkoi nähdä näkyjä. Hän väitti apostoli Andreaksen ilmestyneen hänelle unessa ja vieneen hänet Pyhän Pietarin kirkkoon, minne oli piilotettu pyhä keihäs. Andreas oli kehottanut Pietaria kertomaan ristiretkeläisten johtajille tästä ja antamaan keihään Raimund IV:lle, kun se löydettäisiin. Pietari ei kuitenkaan kertonut asiasta heti Raimundille ja näki näkyjä neljästi uudestaan ennen vuoden 1098 kesäkuuta. Hän oli myös alkanut menettää näköään helmikuusta lähtien, mikä johtui luultavasti kristittyjä piinanneesta nälänhädästä, vaikka Pietari itse uskoikin tämän olleen Andreaksen rangaistus hänelle. Kun ristiretkeläiset valtasivat Antiokian, Pietari ja Raimund astuivat näkyjen osoittamaan kirkkoon, missä kaksitoista miestä alkoi kaivaa maata tuhansien ristiretkeläisten odottaessa kirkon ulkopuolella. Lopulta Pietari astui kuoppaan itse ja palasi ylös pyhä keihäs kädessään. Ristiretkeläiset olivat riemuissaan tästä tapahtumasta, mutta myös useat, kuten Adhemar, uskoivat Pietarin olleen huijari ja vieneen kuoppaan mukanaan raudanpalasen. Adhemarin kuoltua myöhemmin 1098, Pietari sanoi tämän saapuneen hänen luokseen todistaen keihään aitouden. Keihään löytämistä pidettiin hyvänä enteenä ja se kohotti kristittyjen moraalia näiden jouduttua muslimien armeijan piirittämiksi. Innoissaan ristiretkeläiset lähtivät hyökkäykseen vihollisia vastaan keihäs mukanaan ja voittivat taistelun. Useat kiittivät voitosta pyhää keihästä, mutta todellisuudessa arabialaiset historioitsijat ovat kertoneet muslimijohtaja Kerbogan ärsyttäneen käytöksellään muita ruhtinaita ja nämä olivat poistuneet paikalta kesken taistelun. Myöhemmin Pietari väitti jälleen nähneensä näyn, jossa Kristus oli kehottanut ristiretkeläisiä marssimaan paljain jaloin Jerusalemiin, mutta useat eivät välittäneet tästä. Pyhän keihään löytäminen synnytti myös ristiriitoja, sillä Bohemundin joukot eivät pitäneet Raimundin saamasta kunniasta ja alkoivat syyttää Pietaria huijariksi. Hänet tuomittiin tulikokeeseen 8. huhtikuuta, missä tämän tuli kävellä keihäs kädessään kahden palavan rovion välistä. Hän juoksi liekeistä pahoin palaneena vajoten maahan kivusta ja kuoli muutamia päiviä myöhemmin. Osa väkijoukosta kuitenkin väitti Pietarin selviytyneen kokeesta vahingoittumattomana, mutta joutuneen innostuneen väkijoukon tallomaksi. ==Lähteet== * Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Ristiretkeläiset
Annantehdas

Annantehdas, myös Pyhän Annan rautatehdas oli rautaruukki Suojärven kunnan Karatsalmen kylässä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se oli toiminnassa vuosina 1809–1905. Tehdasalue sijaitsi Salonjärven itärannalla Salonjärvestä Suojärveen laskevan Karatsalmen suulla. Kreivitär Anna Orlovoi- Tsesteminski aloitti ruukin toiminnan vuonna 1809, jolloin valmistui koemasuuni Varsinainen tehdasrakennus rakennettiin vuonna 1814. Tehdas kasvoi nopeasti ja vuonna 1850 se oli Suomen suurin masuuni, joka työllisti suoraan tai välillisesti tuhansia ihmisiä. Tehtaan ensimmäiset työntekijät tuotiin Moskovan seudulta. Osa heistä hakeutui 1800-luvun lopulla Petroskoihin ja Pietariin töihin, mutta osa jäi Karatsalmelle asumaan. Tehdasalueella oli varsinaisen tuotantolaitoksen lisäksi useita työläisten asuinkasarmeja ja varastorakennuksia. Ruukki hyödynsi alueen järvistä nostettua rautamalmia, joka oli erittäin hyvälaatuista. Tarvitsemansa kalkin ruukki sai Hanhijoen seudulta. Ruukki tuotti takki- ja kankirautaa ja muun muassa Venäjän parhaat kanuunat valmistettiin Annantehtaan tuottamasta raudasta. Tehdas siirtyi Venäjän vuorihallituksen haltuun 1800-luvun puolivälin jälkeen Vuonna 1880 tehdas vaihtoi taas omistajaa, jonka jälkeen toiminta supistui. Toiminta loppui kokonaan vuonna 1905. Ruukin päätuote oli vuodesta 1876 alkaen valutykkirauta jota toimitettiin Venäjän valtion omistamalle Petroskoin valimolle jossa sitä käytettiin tykinputkien ja tykinkuulien valmistukseen. 1800-luvun lopulla takkiraudan asemesta valuterästä voitiin alkaa valmistaa konverttereissa suuressa mittakaavassa ja Venäjän tykinputkien valmistus siirtyi Uralin alueelle jossa valimot käyttivät fosforitonta vuorimalmia. Tämän johdosta Annantehtaan ruukin tuotanto supistui. Kankirauta- ja manufaktuuripaja lopetti toimintansa 1881 ja masuuni suljettiin 1905. Annantehtaalla tuotettiin vuosina 1827–1899 takkirautaa yhteensä 76 208 tonnia ja kankirautaa vuosina 1847–1888 712 tonnia. Kauko Puustinen : Laatokan Karjalan historialliset ruukit 1809–1939, Geologi 65/2013 == Lähteet == Luokka:Suomen ruukit Luokka:Suojärvi
Korteweg-de Vries -yhtälö

Korteweg-de Vries -yhtälö (tai lyhyemmin KdV-yhtälö) on epälineaarinen osittaisdifferentiaaliyhtälö, jolla kuvataan matalassa vedessä eteneviä aaltoja. KdV-yhtälön merkitys solitoniteoriassa on suuri, sillä sen ratkaisuna saadaan malliesimerkki solitoniaallosta. Yhtälö on saanut nimensä sitä tutkineiden Diederik Kortewegin ja Gustav de Vries'n mukaan . ==Määritelmä== KdV-yhtälö on epälineaarinen osittaisdifferentiaaliyhtälö funktiolle φ kahdessa ulottuvuudessa, paikassa x ja ajassa t: :\partial_t \phi + \partial^3_x \phi + 6\, \phi\, \partial_x \phi = 0,\, jossa ∂x merkitsee osittaisderivaattaa x:n ja ∂t t:n suhteen. ==Solitoniratkaisut== Osa yhtälön merkittävyyttä johtuu siitä, että sille on mahdollista löytää analyyttinen ratkaisu. Tämä voidaan ratkaista muun muassa olettamalla solitoniaallon etenevän nopeudella v ja sen huipun sijaitsevan ajanhetkellä t = 0 kohdassa x. Otetaan käyttöön uusi muuttuja z = x − vt ja funktio f(z) = φ(x, t). Nyt saadaan yhtälöksi tavallinen differentiaaliyhtälö :\,\\! f + 6ff' - vf' = 0, joka voidaan integroida z:n suhteen ja saadaan :\,\\! f + 3f^2 - vf + C = 0. Tässä muuttuja C on integroimisvakio. Halutaan kuitenkin ratkaisun f(z):n arvon olevan nolla kaukana aallon huipusta. Toisin sanoen siis f(z) lähestyy 0 kun z->±∞. Tästä seuraa, että vakio C = 0. Yhtälö täytyy kertoa vielä f':lla ja integroida uudestaan ennen kuin ratkaisu saadaan ulos. Ratkaisuksi näin saadaan :\phi(x,t)=\frac{1}{2}\, v\, \frac{1}{\cosh ^2\left[{\sqrt{v}\over 2}(x-vt-x_0)\right ]}, jossa x0 merkitsee aallon huipun paikkaa ajanhetkellä t = 0. Yhtälö mallintaa oikealle liikkuvaa solitonia. ==Säilyvät suureet== KdV- yhtälölle saadaan ratkaistua äärettömän monta säilyvää suuretta . Ne voidaan laskea kaavalla : I_n = \int_{-\infty}^{\infty} P_{2n}(\phi, \partial_x\phi, \partial_{xx}^2\phi, \ldots) \textrm{d}x, \quad \forall n \geq 0, jossa Pi lasketaan kaavalla :P_0 = \phi : P_{n+1} = -\partial_x P_{n} + \sum_{k = 0}^{n-1} P_{k}P_{k-n-1}, \quad \forall n \geq 1. Tästä saadaan muun muassa suureet: * liikemäärä I_0 = \int_{-\infty}^{\infty}\phi(x,t)\textrm{d}x * energia I_1 = \int_{-\infty}^{\infty}\phi(x,t)^2\textrm{d}x * I_2 = \int_{-\infty}^{\infty}2\phi(x,t)^3 - (\partial_x\phi(x,t))^2 \textrm{d}x ==Historia== KdV-yhtälön ja solitonien historia alkaa 1834, kun John Scott Russell havaitsi kapeassa tasasyvässä kanavassa aallon etenevän muuttamatta muotoaan ja hajoamatta. Ilmiötä tutkivat Lord Rayleigh ja Joseph Boussinesq 1870-luvulla ja lopulta Korteweg and De Vries vuonna 1895. Tästä seuraava merkittävä tulos saatiin 1965 kun Zabusky ja Kruskal mallinsivat KdV-yhtälöä numeerisesti ja huomasivat useamman aallon törmäyksissä aaltojen säilyttävän muotonsa ja nopeutensa. Tämän jälkeen on löydetty analyyttisiä ratkaisuja useampaa kuin yhtä aaltoa mallintamaan. ==Lähteet== Luokka:Aaltomekaniikka Luokka:Osittaisdifferentiaaliyhtälöt
Heikki Jäntti

Heikki Tapio Jäntti (14. maaliskuuta 1940 Rautalampi – 12. heinäkuuta 2024 TuusulaKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 18.8.2024, s. B 25.) oli suomalainen huuliharpisti. Hän on eräs Suomen tunnetuimmista huuliharpisteista. Jäntti soitti huuliharppua muun muassa Jussi Raittisen albumilla Hirvi älä tule tielle ja Juha ”Watt” Vainion kappaleella ”Vanhojapoikia viiksekkäitä”. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset huuliharpistit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Hikaru Koyama

Hikaru Koyama (s. 28. kesäkuuta 1991 Kioto) oli japanilaisen Hinoi Team -yhtyeen toinen laulaja/tanssija yhdessä yhtyeen perustajajäsenen Asuka Hinoin kanssa. Hikaru oli suhteellisen pitkään musiikkialalla; hän oli aikoinaan jäsenenä Asuka Hinoin kanssa bändissä LOVE&PEACE.; Hikaru on työskennellyt myös mallina lehtien kuvastoissa. Myöhemmin lopettanut mallin työt, kuten myös laulamisenkin. Hikaru elää nykyään tavallista opiskelijaelämää. Luokka:Japanilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oksyrhynkhoksen evankeliumit

Oksyrhynkhoksen evankeliumit ovat kaksi Oksyrhynkhoksesta Egyptistä löydettyä tekstinkappaletta, jotka ovat British Libraryn kokoelmissa numeroilla 840 ja 1224. Ne kuuluvat Oksyrhynkhoksen papyruksiin. Kummankin teksti on kreikankielinen. Oksyrhynkhos 840 (P.Oxy. 840), joka löydettiin vuonna 1905, on 45 tekstiriviä sisältävä molemmin puolin kirjoitettu pergamentinpala, eli nimestään huolimatta se ei siis ole papyrus. Pergamentin koko on noin 8,8 × 7,4 cm. Pergamentti on ajoitettu 300-luvulle, mutta itse teksti saattaa olla noin vuosilta 110–160. Teksti eroaa Uuden testamentin evankelimeista eli kanonisista evankeliumeista, mutta siinä on joitakin yhtäläisyyksiä tiettyjen Matteuksen ja Markuksen evankeliumien kohtien kanssa. Oksyrhynkhos 1224 (P.Oxy. 1224) koostuu kahdesta papyruksenpalasta, joiden tarkkaa kirjoitusajankohtaa ei tiedetä. Papyruksenpalojen ajoitukseksi on arvioitu 200-luvun loppua tai 300-luvun alkua. Tekstin ajoitukseksi on esitetty noin vuosia 50–140. Paloissa on kuusi noin lauseen mittaista katkelmaa. Teksti vaikuttaa olevan itsenäinen kanonisiin evankeliumeihin nähden. == Lähteet == Luokka:Apokryfiset evankeliumit Luokka:Oksyrhynkhoksen papyrukset
John Byrom

John Byrom (29. helmikuuta 1692 Manchester – 26. syyskuuta 1763)Stephen, s. 129, 131. 1600-luvulla Englannissa uusi vuosi alkoi vasta maaliskuussa, joten syntymävuodeksi on joissakin lähteissä merkitty vanhemman käytännön mukainen 1691 tai yhdistelmä 1691/2. oli englantilainen runoilija ja pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä. Hän on sanoittanut tunnetun englantilaisen joululaulun Christians awake, salute the happy morn.Butler, s. 44 Byromin pikakirjoitusjärjestelmä oli merkittävä askel pikakirjoitusjärjestelmien kehityksessä.Melin, s. 127–128 ==Elämä ja ura== John Byrom syntyi Manchesterissa vuonna 1692. Hän kävi ensin kauppakoulua Lontoossa ja siirtyi myöhemmin opiskelemaan Trinity Collegeen Cambridgeen. Siellä hän alkoi myös kirjoittaa runoja ja tutustui pikakirjoitukseen. Suoritettuaan tutkintonsa Byrom opiskeli vielä Ranskassa lääketiedettä.Stephen, s. 129–130. Butler, s. 45 Englantiin palattuaan Byrom opetti pikakirjoitusta Manchesterissa, Lontoossa ja Cambridgessa. Hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi vuonna 1724.Butler, s. 44–47 ==Pikakirjoitus== Byrom kiinnostui opiskeluaikanaan pikakirjoituksesta, mutta oltuaan tyytymätön tuolloin käytössä olleeseen pikakirjoitusjärjestelmään hän kehitti oman järjestelmän. Hän opetti omaa järjestelmäänsä vuodesta 1720 lähtien ja perusti vuonna 1726 pikakirjoitusyhdistyksen, ensimmäisenä maailmassa.Melin, s. 120–121 Byromin järjestelmää pidetään ensimmäisenä ns. uusgeometrisena pikakirjoitusjärjestelmänä. Siinä merkit on suunniteltu siten, että ne voidaan liittää helposti toisiinsa ja yksittäiset sanat voidaan kirjoittaa kynää välillä nostamatta. Järjestelmä julkaistiin kirjana vasta vuonna 1767, neljä vuotta Byromin kuoleman jälkeen, nimellä The Universal English Shorthand.Melin, s. 122–127 ==Runot== Byronin ensimmäinen julkaistu runo oli Colin and Phoebe, joka julkaistiin The Spectator -lehdessä vuonna 1714. Runokokoelma Miscellaneous poems julkaistiin postuumisti vuonna 1773.Stephen, s. 130–131 ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Vuonna 1692 syntyneet Luokka:Vuonna 1763 kuolleet
Ludwig Bachmann

Ludwig Bachmann (11. elokuuta 1856 – 22. kesäkuuta 1937 ) oli saksalainen shakkihistorioitsija. Hänen aikanaan oli epätavallista pitää kirjaa ajankohtaisista tapahtumista, mutta Bachmann julkaisi sarjan vuosikirjoja. Hän julkaisi vuosina 1891–1931 yhteensä 44 teosta. Hän myös julkaisi neliosaisen teoksen, jossa oli tarkoitus olla kaikki Wilhelm Steinitzin tunnetut pelit. Hänen muut kirjansa sisälsivät muun muassa Adolf Anderssenin, Harry Nelson Pillsburyn ja Rudolf Charousekin pelit. Hänen historiallisista teoksistaan Aus vergangenen Zeiten (1920-1922) ja Das Schachspiel und seine historische Entwicklung (1924) ovat parhaiten tunnetut. Bachmann toimi vanhempana virkamiehenä Baijerin rautatieyhtiössä. Shakki oli hänelle vain vapaa-ajan harrastus. Bachmann sai töidensä ansiosta lempinimen Chess Herodotus. ==Lähteet== ===Kirjallisuuslähteet=== * ===Internetlähteet=== * ===Viitteet=== Luokka:Saksalaiset historioitsijat Luokka:Saksalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
27 Dresses – hääkuumetta

27 Dresses – hääkuumetta on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Se kertoo naisesta nimeltä Jane, joka on ollut 27 kertaa morsiusneitona eri ystäviensä häissä mutta on itse vielä sinkku. Hän on rakastunut pomoonsa, joka on menossa hänen sisarensa kanssa naimisiin. Kaiken lisäksi sisar pyytää häntä suunnittelemaan häänsä.27 Dresses Rotten Tomatoes == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 27 Dresses IMDb:ssä Luokka:Vuoden 2008 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:Anne Fletcherin ohjaamat elokuvat
Ajassa Nyt

Ajassa Nyt (ISSN 1797-3120) oli alun perin Oulussa vuonna 2002 perustetun hyväntekeväisyysjärjestö HFU ry:n julkaisema verkkolehti, joka aloitti ilmestymisensä syyskuussa 2007. Lehti muuttui itsenäiseksi 28.8.2009. Lehden päätoimittajana jatkaa sitä alusta asti luotsannut Sirpa Ahola-Laurila. Verkkolehti on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton. Verkkolehti sisältää muun muassa uutisia, artikkeleita ja kolumneja. Siinä julkaistaan myös lukijoiden lähettämää materiaalia. Luokka:Suomalaiset verkkolehdet
Riippusilta

thumb|250px|Ilmakuva Akashi-Kaikyōn sillasta. Riippusilta on siltatyyppi, jossa sillan kansirakenteet on ripustettu riippuköydestä, joka kulkee pylonilta toiselle.Aitta, 2004, s.494 Köyden ja sillankannen väliset ripustusköydet ovat pystysuorat. Maailman pisimmät sillat ovat riippusiltoja. Riippusillan etuna on siltatyypeistä pisin jänneväli, joka voi nykyään olla lähes 2 000 metriä. Jänneväliltään pisin riippusilta on Turkissa sijaitseva 1915 Çanakkalen silta. Pituudeltaan pisin on Akashi-Kaikyōn silta Koben lähellä Japanissa. Italiaan Sisilian ja manner-Italian välille on suunnitteilla Messinan salmen silta, jonka jänneväli tulisi olemaan jopa 3 000 metriä. Riippusilta on yksi maailman vanhimmista siltatyypeistä. Vanhimmissa riippusilloissa köydet olivat liaani- tai hamppuköyttä. Ne korvatiin rautaisilla lattaraudasta tehdyillä ketjuilla ja myöhemmin vaijerilla. == Maailman pisimmät riippusillat == Silta Kokonaispituus Jänneväli Sijainti Valmistumisvuosi 1915 Çanakkalen silta 4608 m 2023 m Turkki 2022 Akashi- Kaikyōn silta 6529 m 1991 m Japani 1998 Xihoumenin silta 5414 m 1650 m Kiina 2008 Ison-Beltin silta 5328 m 1624 m Tanska 1998 Runyangin silta 4888 m 1490 m Kiina 2005 Humber bridge 4626 m 1410 m Iso-Britannia 1981 Jiangyinin silta 4543 m 1385 m Kiina 1991 Tsing Man silta 4518 m 1377 m Hongkong 1997 Verrazano-Narrows Bridge 4260 m 1298 m Yhdysvallat 1964 Golden Gate Bridge 4200 m 1280 m Yhdysvallat 1937 Yangluon silta 4200 m 1280 m Kiina 2007 Muita tunnettuja riippusiltoja ovat muun muassa Brooklyn Bridge, Tacoma Narrows Bridge ja Höga kusten -silta. Tunnettuja suomalaisia riippusiltoja ovat Keikyän riippusilta, Kirkonvarkauden silta, Louhunsalmen silta ja Sääksmäen silta. Suomen pisin riippusilta on vuonna 1963 valmistunut Kirjalansalmen silta. Tiettävästi vanhin käytössä oleva suomalainen riippusilta on Perttilän silta vuodelta 1910.Aitta, 2004, s.496 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Kruunulurikki

Kruunulurikki (Charmosyna diadema) on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti sukupuuttoon kuollut, Uuden-Kaledonian saarilla elävä melanesianlurikkien sukuun kuuluva kaija. Lajia ei ole tavattu varmuudella vuoden 1913 jälkeen. Kooltaan kruunulurikki on noin 19 cm. Yleisväritykseltään laji on vihreä. Kruunulurikin päälaki on sininen, kasvot ja pyrstön kärki keltaiset sekä siiven kärjet ovat mustat. Alaperässä on punainen täplä. Nokka on oranssinpunainen ja koivet oranssit. Kruunulurikki muistuttaa sateenkaariluria (Trichoglossus haematodus), joka on kuitenkin suurikokoisempi ja jonka pää on kokonaan sininen ja jonka rinnassa on punaista. Kruunulurikin elinympäristöä ovat metsät, jossa kasvaa sen ravintokasvia korallipuita (Erythrina). Sitä on myös tavattu savannialueen metsistä sekä kuivilta alankojen pensaikkoseuduilta. Kruunulurikkikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Lajista on ollut vain kaksi naaraspukuista museoyksilöä, jotka on kerätty vuonna 1860. Toinen on Pariisin museossa ja toinen on hävinnyt.Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3 Alankoalueen metsät on hakattu Uuden- Kaledonian alueelta lähes täysin. Lisäksi kannan pienuuden syyksi arvellaan mahdollisia sairauksia, mutta todennäköisempänä pidetään saarelle levinneiden nisäkkäiden kuten rottien aiheuttamia vahinkoja – munien ja poikasten syömistä. ==Lähteet== Luokka:Melanesianlurikit Luokka:Uhanalaiset linnut
Moottoritorpedovene Viima

Viima oli Suomen merivoimien vuosina 1942 - 44 ollut alun perin Neuvostoliiton laivaston G5-tyypin moottoritorpedovene TKA-64. == Rakenne == Aluksen runko oli alumiinista, jotta se olisi mahdollisimman kevyt. Aseena oli kaksi torpedoputkea, yksi Dektrajev-pikakivääri sekä savugeneraattori pakoputkissa. Moottoreina oli kaksi 1 000 hevosvoiman ja apukoneena 50 hevosvoiman bensiinimoottoria, joiden luotettavuus oli huono. == Palvelus Suomessa == Neuvostojoukkojen vetäytyessä syksyllä 1941 Koivistolta jäi saarelle toimintakunnoton moottoritorpedovene TKA-64. Suomen merivoimat otti aluksen kunnostettuna palvelukseen vuonna 1942 nimellä Viima Alus osallistui sisaraluksineen viimeisen sotakesän taisteluihin. Sen koneet eivät kuitenkaan käynnistyneet saksalaisten noustua maihin Suursaareen 15. syyskuuta 1944, joten se jäi pois taistelusta. Alus sisaraluksineen luovutettiin syksyllä 1944 takaisin Neuvostoliitolle.Auvinen, Visa s. 85 ==Lähteet== * * * === Viitteet === Viima
Kultatikat

Kultatikat (Colaptes) on tikkojen heimoon kuuluva lintusuku. == Kultatikkoihin (Colaptes) kuuluvia lajeja == * Andienkultatikka (Colaptes rupicola) * Brasiliankultatikka (Colaptes campestris) * Chilenkultatikka (Colaptes pitius) * Harmaalakkitikka (Colaptes auricularis) * Kaunotikka (Colaptes rivolii) * Kultatikka (Colaptes auratus) * Kultavatsatikka (Colaptes punctigula) * Kuubankultatikka (Colaptes fernandinae) * Perunkultatikka (Colaptes atricollis) * Sonorankultatikka (Colaptes chrysoides) * Viherkultatikka (Colaptes melanochloros) * Viidakkotikka (Colaptes rubiginosus) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018) *
Vapaa Valinta

pienoiskuva|Häijään sittemmin suljettu ja purettu Vapaa Valinta -myymälä. Vapaa Valinta oli Länsi-Suomessa toiminut halpakauppaketju. Myymälät sijaitsivat pääosin Satakunnan, Varsinais-Suomen ja Pirkanmaan alueella. Ensimmäinen myymälä perustettiin vuonna 1974 nimellä Nokian Tekstiili. Nimi Vapaa Valinta otettiin käyttöön 1978. Vuonna 2000 Vapaa Valinnalla oli seitsemän myymälää Tampereella, kaksi Turussa sekä muun muassa Harjavallassa, Huittisissa, Mouhijärven Häijäässä, Ikaalisissa, Kokemäellä, Lempäälässä, Loimaalla, Nokialla, Pirkkalassa, Raumalla, Ulvilassa, Laitilassa, Valkeakoskella ja Vammalassa. Ketjun pääkonttori oli Pirkkalassa.Pirkanmaan puhelinluettelo 2000, Tampereen yrityshakemisto s. 214. Sonera Info Communications Oy. Tokmanni-konserni osti Vapaa Valinta -ketjun lokakuussa 2004. Vuoteen 2014 mennessä Vapaa Valinta -myymälät muutettiin Tokmanneiksi. == Lähteet == Luokka:Halpamyymäläketjut Luokka:Tokmanni Luokka:Entiset suomalaiset vähittäiskaupan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset kauppaketjut
Viima

Viima voi tarkoittaa seuraavia: * Eero Viima (1907–1982), Tukon pääjohtaja * Moottoritorpedovene Viima * VL Viima, suomalainen koulutuslentokone * Viiman seisake, Helsinki–Turku-rantaradalla * Viima, suomalainen progressiivisen rockin yhtye *Wiima, suomalainen henkilöautomalli, jota rakennettiin yksi kappale vuonna 1957 *Oy Wiima Ab, suomalainen linja-autovalmistaja (1964–1989)
Kirjotikat

Kirjotikat (Picoides) on tikkojen heimoon kuuluva lintusuku. == Kirjotikkoihin (Picoides) kuuluvia lajeja == * Amerikankäpytikka (Picoides villosus) * Amerikanpohjantikka (Picoides dorsalis) * Kaliforniantikka (Picoides nuttallii) * Keijutikka (Picoides pubescens) * Meksikonkirjotikka (Picoides scalaris) * Mäntytikka (Picoides stricklandi) * Nokitikka (Picoides arcticus) * Pihkatikka (Picoides borealis) * Pohjantikka (Picoides tridactylus) * Savutikka (Picoides fumigatus) * Sierramadrentikka (Picoides arizonae) * Valkopäätikka (Picoides albolarvatus) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018) *
Joe Sawyer

Joseph Sauers eli Joe Sawyer (29. elokuuta 1906 – 21. huhtikuuta 1982) oli kanadalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Biff O’Haran roolissa The Adventures of Rin Tin Tin -sarjassa. Hänet nähtiin myös useissa elokuvissa, joista viimeinen on vuodelta 1962. Sawyer syntyi Guelphissa, Kanadassa, ja kuoli 75-vuotiaana maksasyöpään Oregonin Ashlandissa Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Kanadalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Kanadalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Ahjolan setlementti

Ahjolan Setlementti on yksityinen setlementti, joka on perustettu Tampereen Ylä-Pispalaan vuonna 1929. Ahjolassa työskentelee noin 70 päätoimista ja runsaat 300 sivutoimista työntekijää. Toiminnan perusajatuksena on järjestää ohjattua toimintaa ja harrastusmahdollisuuksia kaikenikäisille tamperelaisille. Ahjolan omat toimitalot sijaitsevat Pispalassa ja Saukkolassa (Petsamon kaupunginosassa). Ahjolan toimintamuotoja ovat Ahjolan kansalaisopisto, Pyörre-tanssitapahtuma, Isosisarustoiminta, Tyttöjen Tupa, Poikien Tupa, perheiden kohtaamispaikka Kotila, aikuisten kerhot sekä erilaiset vaihtuvat hankkeet. Ahjolan kansalaisopisto on yksityinen, lakisääteistä valtionosuutta saava vapaan sivistystyön oppilaitos. Kansalaisopisto järjestää vuosittain n. 1250 kurssia ja koulutusta, joihin osallistuu runsaat 15 000 kurssilaista. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ahjola * Sami Uusi-Rauva: Ahjola – tamperelainen setlementti vuodesta 1929 (Setlementtijulkaisuja 8). Tampere: Ahjolan kannatusyhdistys ry, 2000. ISBN 951-5086-33-X. Luokka:Ylä-Pispala Luokka:Setlementtiliike Luokka:Tampereen oppilaitokset Luokka:Kansalais- ja työväenopistot
Charles Reidpath

Charles Decker Reidpath (20. syyskuuta 1889 - 21\. lokakuuta 1975) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja kaksinkertainen olympiavoittaja Tukholman olympialaisissa 1912. Reidpath oli syntynyt Buffalossa, New Yorkin osavaltiossa. Opiskellessaan Syracusen yliopistossa vuosina 1908-1912 hän menestyi erinomaisesti pikajuoksussa voittaen 220 jaardin ja 440 jaardin juoksut vuoden 1912 yliopistojen välisissä kilpailuissa. Reidpath suoritti yliopistossa loppututkinnon insinööritieteissä 1912. Hänen sukulaisensa painostivat urheilun lopettamiseen ja siirtymiseen perheen liiketoimien pariin Buffalossa. Sen sijaan Reidpath selvisi olympiajoukkueeseen ja matkusti Ruotsiin. 400 metrin finaalissa Saksan Hanns Braun johti kilpaa selvästi vielä 100 metriä ennen maalia, mutta viimeisen 15 metrin matkalla Reidpathin loppuriuhtaisu toi hänelle niukan voiton uudella olympiaennätyksellä 48,2 sekuntia. Wyndham Halswellin edellinen olympiaennätys parani 0,2 sekuntia. 4x400 metrin viestijuoksussa Reidpath juoksi ankkuriosuuden maailmanennätyksen 3.16,6 tehneessä Yhdysvaltain kultamitalijoukkueessa. Reidpathin 400 metrin voittotulos 48,2 ratifioitiin ensimmäiseksi viralliseksi 400 metrin maailmanennätykseksi. Hän piti ennätystä hallussaan vuoteen 1928, jolloin Emerson Spencer onnistui rikkomaan sen. 4 × 400 metrin maailmanennätys 3.16,6 pysyi voimassa kaksitoista vuotta, kunnes se rikottiin vuonna 1924. Toisessa maailmansodassa Reidpath oli kuljetusjoukkojen everstiluutnantti, joka palveli Isossa-Britanniassa, Ranskassa ja Belgiassa. Jäädessään eläkkeelle kansalliskaartista 1948 Reidpath ylennettiin prikaatikenraaliksi. Siviilielämässä Reidpath työskenteli Berdencer-rakennusyhtiössä vuosina 1912-1937 ja siirtyi sitten Buffalon kaupungin palvelukseen viidentoista vuoden ajaksi. Reidpath kuoli Kenmoressa, New Yorkin osavaltiossa 1975. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Charles Reidpath, Olympic Champion by Tim Evans (englanniksi) Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Ahjola

Ahjola voi tarkoittaa seuraavia: * Ahjolan setlementti, setlementti Tampereen Ylä-Pispalassa * Ahjola, työväentalo Multialla * Ahjola, Pihlajaveden Mäkikylässä sijainnut työväentalo.
Töyhtötikat

Töyhtötikat (Celeus) on tikkojen heimoon kuuluva lintusuku. == Töyhtötikkoihin (Celeus) kuuluvia lajeja == * Chacontöyhtötikka (Celeus lugubris) * Kastanjatöyhtötikka (Celeus grammicus) * Keikaritikka (Celeus spectabilis) * Keltakeikaritikka (Celeus obrieni) * Keltatikka (Celeus flavus) * Kultatöyhtötikka (Celeus flavescens) * Meksikontöyhtötikka (Celeus castaneus) * Mustarintatikka (Celeus torquatus) * Okratöyhtötikka (Celeus ochraceus) * Raitatöyhtötikka (Celeus undatus) * Suomutöyhtötikka (Celeus loricatus) * Töyhtötikka (Celeus elegans) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 3., uudistettu painos (2018) *
Pahkakosken voimalaitos

Pahkakosken voimalaitos on Pohjolan Voima Oy:n omistama vesivoimalaitos Iijoessa. Joen suulta laskien Pahkakoski on neljäs voimala. Se sijaitsee pääosin Iin kunnan enklaavilla joka on Oulun Pahkalan kaupunginosan ympäröimä. Voimalan kiinteistöverotulot jaetaan Iin ja Oulun kesken. Voimalaitoksen arkkitehtisuunnitelmat on tehnyt arkkitehti Uki Heikkinen 1960. Vuonna 1961 valmistuneen voimalan pudotuskorkeus on 20,5 metriä. Laitoksessa on kaksi Kaplan-turbiinia ja kaksi 24 MVA:n generaattoria. Voimalaitos peruskorjattiin vuosina 2011–2013. Sen jälkeen laitoksen sähköteho on ollut 42,4 MW ja vuosituotanto 180 GWh. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iijoen alaosan alue Luokka:Iin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oulun rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjolan Voima Luokka:Oulun sillat Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Suomen vesivoimalat Luokka:Suomen padot
Johan Swan

Johan Swan (myöhemmin Swanhielm) oli 1600-luvulla elänyt ensimmäinen ruotsalainen pikakirjoittaja. Vuonna 1673 Swan aateloitiin nimellä Swanhielm.Melin 1929, s. 300. Swan oppi Englannissa 1661–1662 Thomas Sheltonin englanninkielisen pikakirjoitusjärjestelmän ja sovitti siitä itselleen ruotsin kielelle sopivan version. Vuosina 1671–1688 hän käytti pikakirjoitusta pöytäkirjojen tekemiseen Ruotsin valtaneuvostossa. Swan ei kuitenkaan levittänyt pikakirjoitustaitoa Ruotsissa, ja hänen työnsä pääsi unohtumaan, kunnes hänen tekemiään pikakirjoitteita löydettiin Ruotsin kansallisarkistosta 1800-luvun lopussa.Melin 1929, s. 301, 304 Swanin käyttämän järjestelmän selvittämisen jälkeen 1670-luvun valtaneuvoston pöytäkirjoja julkaistiin painettuna. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Pikakirjoittajat Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Ruotsalaiset keksijät