EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arnold Östman

Arnold Otto Natanael Östman (24. joulukuuta 1939 Malmö, Ruotsi – 15. elokuuta 2023 Tukholma) oli ruotsalainen kapellimestari, cembalonsoittaja ja pianisti. == Ura == Östman toimi Vadstena-akatemian taiteellisena johtajana vuodesta 1970 alkaen. Norlannin oopperan taiteellisena johtajana hän toimi 1974–1977 ja kapellimestarina 1974–1978. Vuosina 1979–1992 hän toimi Drottningholmin linnateatterin teatteri- ja musiikkipäällikkönä. Östman tunnettiin etenkin Mozartin johtajana; lisäksi hän edisti aikalaissoittimien käyttöä ja toi niitä jopa Mendelssohnin musiikkiin. Kotimaansa ulkopuolella hän johti orkestereita muun muassa Lontoon Covent Gardenissa, Wienissä, Parmassa, Pariisissa, Triestessä, Kölnissä, Bonnissa, Toulousessa, Nizzassa, Wexfordissa, Madridissa, Washingtonissa ja Lausannessa. Hän teki yhteistyötä muidenkin sinfoniaorkestereiden kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Östmanin elämäkerta Naxos-levy-yhtiön sivustolla. Luokka:Ruotsalaiset cembalistit Luokka:Ruotsalaiset kapellimestarit Luokka:Ruotsalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Vekaluhtakanat

Vekaluhtakanat (Gallirallus) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku, johon kuuluu kolme lajia. == Vekaluhtakanoihin kuuluvat lajit == * Kanakkiluhtakana (Gallirallus lafresnayanus) mahdollisesti hävinnyt * Vekaluhtakana (Gallirallus australis) * Calayaninluhtakana (Gallirallus calayanensis) == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Rantakanat
Albin Öfverlund

Albin Anian Öfverlund (17. marraskuuta 1883 Turku, Suomen suuriruhtinaskunta – 22. heinäkuuta 1971) oli suomalainen sellisti ja säveltäjä. == Henkilöhistoria== Öfverlundin vanhemmat olivat työnjohtaja Carl Erik Fridolf Öfverlund ja Maria Josefina Sohlman ja puoliso vuodesta 1914 Inga Ester Ström. Hän kävi alkeiskoulua Loviisassa ja Helsingin filharmonisen seuran orkesterikoulun 1901-1908 ja opiskeli Helsingin konservatoriossa 1922-1928. Öfverlund toimi Helsingin kaupunginorkesterin ja sitä edeltäneiden orkesterien toisena sellistinä lähes jatkuvasti vuosina 1903-1950. Sibelius-akatemiassa ja sitä edeltäneissä musiikkioppilaitoksissa hän opetti 1918-1954. Bragen orkesterin johtajana Öfverlund toimi vuodesta 1922. Hän sai director musices -arvonimen 1934, Pro Finlandia -mitali myönnettiin hänelle 1954Ritarihuoneen toimittama luettelo (moniste), artikkelin Pro Finlandia mukaan. == Taiteellinen tuotanto == Säveltäjänä Öfverlund edusti romantiikkaa ja hän sävelsi muun muassa kolme jousiorkesterisarjaa, kaksi jousikvartettoa, selloteoksia sekä tuotti lukuisia sovituksia: * Pohjalainen rapsodia, 1927 * Jousikvartetto As-duuri, 1928 ja G-duuri 1929 * Uusmaalainen rapsodia, 1930 * Suomenruotsalaisia lauluja ja tansseja, 1931 * Sarja jousiorkesterille, 1939 * Tanssisarja, 1942 * Sävellyksiä sellolle ja pianolle * Noin 25 kansansävelmän sovitukset jousiorkesterille. ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset sellistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka: Suomalaiset musiikkipedagogit luokka: Orkesterinjohtajat Luokka: Suomalaiset sovittajat Luokka:Vuonna 1883 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Kansanmusiikki

Kansanmusiikki tarkoittaa kansanomaista musiikkia, joka on säilynyt muistin varassa.kansanmusiikki muistinvaraisesti säilynyt kansanomainen laulu- ja soitinmusiikki Kansanmusiikin festivaali (MOT Gummerus Uusi suomen kielen sanakirja 1.0a) Kansanlaulujen tekijänoikeuksien haltijoita ei tunneta. Eurooppalaisessa ja pohjoisamerikkalaisessa kulttuuriperinnössä kutsutaan kansanmusiikkia muistuttavaa nykyaikaista laulumusiikin tyylilajia folkmusiikiksi.folkmusiikki laulumusiikki joka muistuttaa kansanlaulua (MOT Gummerus Uusi suomen kielen sanakirja 1.0a) ==Historia== Kansanmusiikki on syntynyt erilaisista ihmisryhmien sävelilmaisuista, jotka sittemmin ovat siirtyneet alkukantaisessa ympäristössä sukupolvelta toiselle kuulomuistin perusteella ilman kirjallisia esikuvia – tekstejä, nuotteja tai äänentoistovälineitä, jotka kehittyneemmissä yhteisöissä helpottavat aineiston oppimista ja omaksumista, mikä on erona alkuperäisen tarvemusiikin ja viihde- ja harrastemusiikin välillä. Kun sävelmillä ei ole sitovia esikuvia, sävelet ja sanat muuttuvat, minkä johdosta syntyy erilaisia toisintoja eli variantteja. Sävelmien muuttaminen ja eri sävelmien samankaltaisuus onkin eräs elävän kansanmusiikin merkittävistä tunnusmerkeistä. Edelleenkin nykypäivien musiikissa toteutuvat samat sävelilmaukset, joita vuosituhansien ajan on käytetty pelkistetyissä rakenteissa töitten, taikojen, riittien ja seremonioitten tarpeisiin. Lähes kaikkien kansojen työntekoon on liittynyt erilaiset laulut ja rallatukset. Asiantuntijat ovatkin monesti ajatelleet tasaisesta yksinkertaisesta luontevasti työntekoon liittyvästä musiikista koko kansanmusiikin lähtökohtaa. Laulua ja rallatuksia vielä alkeellisimpia sävelrakenteita sisältävät erilaiset ihmisille, eläimille ja henkiolennoille huudellut melodiset huhuilut ja huudot, jotka nekin ovat syntyneet tarpeen eivätkä viihteen kannalta, esimerkiksi karjan- ja poronajossa, tai kaupungeissa kaupustelijoiden pyrkiessä saamaan tuotteitaan kaupaksi. Myös erilaisten kulttuureitten loitsintaan liittyy monenlaisia säveliä. Kaikkialla maailmassa esiintyy myös pelkistettyjä sävelkaaria sisältävää luentaa ja resitointia, kuten rukousten ja muiden hengellisten kirjojen kuten myös runojen ja hokemien esittämiseen. Entisajan perinnäisissä uskomuksissa musiikkiin on liitetty yliluonnollisia ja salaperäisiä puolia, ja sävelien mahdilla uskottiin kykenevän vaikuttamaan elämän tapahtumiin, kuten syntymään, säähän tai riistaonneen. Musiikkiin on myös liitetty mytologisia hahmoja, kuten kreikkalainen soiton jumalatar Euterpe tai itämerensuomalainen soitollaan lumonnut Väinämöinen. Yhteiskunnan sivistyessä ja kehittyessä musiikin luonne etenevissä määrin muuttui tarvemusiikista ajanvietteeksi, kun sillä ei enää ollut tarvetta palvella käytännön elämää. == Katso myös == * Suomalainen kansanmusiikki == Lähteet == * === Viitteet === == Kirjallisuutta == * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit en:Folk music#Traditional folk music
Rääkkiäiset

Rääkkiäiset (Coturnicops) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku. == Rääkkiäisiin (Coturnicops) kuuluvia lajeja == * Aasianrääkkiäinen (Coturnicops exquisitus) * Darwininrääkkiäinen (Coturnicops notatus) * Kultarääkkiäinen (Coturnicops noveboracensis) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (4.4.2022) * Laji.fi: Rääkkiäiset (Coturnicops) * UniProt: Taxonomy - Coturnicops * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Coturnicops *
Juhonpieti ja Erkheikki

Juhonpieti ja Erkheikki on pientaajama () Pajalan kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuonna 2010 alueella oli 118 asukasta ja sen pinta-ala oli 86 hehtaaria. Pientaajama koostuu kahdesta vanhasta kylästä, Juhonpietistä ja Erkheikistä. ==Lähteet== Luokka:Ruotsin pientaajamat Luokka:Pajalan kunta
Tombeau

Tombeau (hauta) on sävellys, joka on omistettu kuolleen henkilön muistoksi. Musiikkityyppi on lähtöisin Ranskasta, jossa tombeau-teoksia on tuotettu 1600-luvulta. Kuuluisia tombeau-teoksia ovat muun muassa Marin Marais'n gamba- sävellys Tombeau pour Mons. de Lully sekä Maurice Ravelin Le Tombeau de Couperin. ==Lähteet== Luokka:Taidemusiikin muodot Luokka:Ranskan musiikki
Amerikanrääkät

Amerikanrääkät (Laterallus) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku. == Amerikanrääkkälajit == * Eteläamerikanrääkkä (Laterallus melanophaius) * Galapagosinrääkkä (Laterallus spilonota) * Lymyrääkkä (Laterallus albigularis) * Meksikonrääkkä (Laterallus ruber) * Mustarääkkä (Laterallus jamaicensis) * Orinoconrääkkä (Laterallus levraudi) * Paraguaynrääkkä (Laterallus xenopterus) * Uruguaynrääkkä (Laterallus leucopyrrhus) * Ruohikkorääkkä (Laterallus exilis) ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *
Kevin Schmidt

Kevin Schmidt III (s. 16. elokuuta 1988 Andover Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan Villi tusina -elokuvista. Hän on näytellyt myös sarjoissa Kauniit ja rohkeat, CSI: New York, Ilman johtolankaa, Monk ja Num3rot. Hänellä on kaksi veljeä Kenneth ja Kendall Schmidt, jotka ovat myös näyttelijöitä. Schmidt ohjaa musiikkidokumentin teinitähti Alyson Stonerista. Dokumentti sai ensi-iltansa vuoden 2008 lopussa. == Palkinnot == *Young Artist Award (2004) == Aiheesta muualla == Kevin Schmidt Imdb:ssä Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Sulttaanikanat

Sulttaanikanat (Porphyrio) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku. == Sulttaanikanalajit == * Amazonianliejukana (Porphyrio flavirostris) * Kurnuliejukana (Porphyrio alleni) * Pohjoissaarentakahe (Porphyrio mantelli) * Siniliejukana (Porphyrio martinicus) * Sulttaanikana (Porphyrio porphyrio) * Takahe (Porphyrio hochstetteri) * Valkosulttaanikana (Porphyrio albus) * Porphyrio coerulescensIUCN: Reunion Gallinule (Porphyrio coerulescens) == Lähteet == * *ITIS: Porphyrio === Viitteet === *
Jon Davison

Jon Davison (s. 21. heinäkuuta 1949 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja, joka tunnetaan kenties parhaiten tuottamistaan elokuvista RoboCop, RoboCop 2 ja Starship Troopers – universumin sotilaat. Davison opiskeli New Yorkin yliopistossa elokuva-alalle, jonka jälkeen hän muutti 1970-luvulla Los Angelesiin ystävänsä kehotuksesta. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rääkät

Rääkät (Crex) on rantakanojen heimoon kuuluva lintusuku. == Rääkkiin (Crex) kuuluvia lajeja == * Afrikanrääkkä (Crex egregia) * Ruisrääkkä (Crex crex) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) Luokka:Rantakanat
Mitään ei saa pitää

__NOTOC__ Mitään ei saa pitää on suomalaisen Hauli Bros -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin 29. lokakuuta 2008. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Juri Lindeman – laulu, kitara * Kalle Alatalo – kitara, laulu * Ari Pulkkinen – basso * Rinnekadun Kaitsu – rummut == Lähteet == * Hauli Bros -sivut === Viitteet === Luokka:Vuoden 2008 albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Mangalia

Mangalia on kaupunki Romaniassa Mustanmeren rannalla, 45 kilometriä etelään Constanțasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa asui 36 364 asukasta. Siellä on satama ja useita rantalomakeskuksia. == Historia == === Antiikki === Mangalian paikalla sijaitsi alun perin kreikkalainen siirtokunta nimeltä Kallatis. Se perustettiin ehkä jo 500-luvun eaa. lopulla tai 400-luvun eaa. alussa. Varmuudella se on ollut olemassa 300-luvulta eaa. lähtien. Kaupungin paikalla on todennäköisesti ollut varhaisempi paikallisten heimojen asutus nimeltä Acervetis. Kallatis oli nykyisen Romanian alueen vanhimpia kaupunkikeskuksia yhdessä Constanțan paikalla sijainneen Tomiksen kanssa. Myöhemmin siitä tuli osa Makedonian valtakuntaa ja sitten Rooman valtakuntaa. Välillä se oli seudun barbaariheimojen vallassa.Countrystudies USA Library of Congress, 1986-1998 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut Luokka:Constanțan piirikunta Luokka:Romanian kaupungit
Vera Panova

Vera Fjodorovna Panova (; 20. maaliskuuta (J: 7. maaliskuuta) 1905 Rostov-na- Donu – 3. maaliskuuta 1973 Leningrad) oli venäläinen neuvostokirjailija. Vera Panova syntyi pankkivirkailijan ja musiikinopettajan perheeseen. Isä kuoli varhain, ja perhe eli köyhyydessä. Vera joutui keskeyttämään lukion ja hakeutumaan ansiotöihin. Hän päätyi sanomalehti Trudovoi Donin toimitukseen ja julkaisi kirjoituksiaan myös alueen muissa lehdissä. Paikallista mainetta Panovalle toivat humoristiset pakinat. Myöhemmin hän alkoi kirjoittaa myös näytelmiä. Panovan toinen aviomies Boris Vahtin pidätettiin Sergei Kirovin murhan jälkeen ja tuomittiin Solovetskin vankileirille. Panova pakeni lastensa ja äitinsä kanssa Pultavan alueen Šišakin kylään, jossa hän kirjoitti vuonna 1940 esitetyn näytelmän V staroi Moskve. Samana vuonna Panova muutti Leningradiin. Hän jäi toisen maailmansodan aikana saksalaisten miehitysalueelle ja onnistui vain vaivoin pääsemään perheensä luokse Šišakiin. Saksalaisten vetäydyttyä Panova muutti vuoden 1943 lopussa Permiin, jossa hän työskenteli toimittajana ja julkaisi ensimmäisen pienoisromaaninsa Semja Pirožkovyh (1944), uudelleen muokattuna Naisen sydän (Jevdokija, 1957). Hän kirjoitti kokemuksistaan sairaalajunassa suositun pienoisromaanin Matkatoverit (Sputniki, 1946), jota pidetään yhtenä neuvostoliittolaisen sotakirjallisuuden parhaista saavutuksista. Inhimillinen ja kaunistelematon teos sai Stalin- palkinnon vuonna 1947. Uralilaisen tehtaan elämää sota-aikana kuvaava tuotantoromaani Kružiliha (1947) herätti paljon keskustelua ja sai Stalin- palkinnon vuonna 1948. Pienoisromaani Selkeä ranta (Jasnyi bereg, 1949) kertoo sodanjälkeisestä maaseudusta ristiriidattomuuden teorian hengessä. Sekin sai seuraavana vuonna Stalin-palkinnon. Neuvostoliiton suojasäätä ennakoinut romaani Vuodenajat (Vremena goda, 1953) kuvaa yhteiskunnan moraalikysymyksiä ja sukupolvien välisiä ristiriitoja. Se sai konservatiivien taholta ankaraa kritiikkiä. Teoksen aiheita jatkaa 1920-luvusta kertova omaelämäkerrallinen Romanssi (Sentimentalnyi roman, 1958). Pienoisromaania Pikku mies (myös Serjoža, 1955) on pidetty klassisena lapsen psykologian kuvauksena. Panova kiinnostui myöhäistuotannossaan Venäjän historiasta (kokoelma Liki na zare, 1966). Hänen teoksistaan on tehty useita elokuvia, ja hän on kirjoittanut myös muita elokuvakäsikirjoituksia ja näytelmiä. Panovan muistelmat ilmestyivät vuonna 1975. ==Suomennettuja teoksia== * Matkatoverit: kertomus. Suom. Juhani Konkka. Porvoo: WSOY, 1951. * Selkeä ranta. Suom. Tyyne Perttu, Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1951. * Vuodenajat. Suom. Juhani Konkka. Porvoo: WSOY, 1954. * Pikku mies: kertomuksia pienen pojan elämästä. Suom. Tyyne Perttu. Petroskoi: Karjalan ASNT:n valtion kustannusliike, 1957. * Serjoža. Suom. Juhani Konkka. Porvoo: WSOY, 1958 (4. painos 1973). * Romanssi. Suom. Juhani Konkka. Porvoo: WSOY, 1959. * Naisen sydän. Suom. Vieno Levänen. Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike, 1963. ==Lähteet== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Stephen Lim

Stephen J. Lim on yhdysvaltalainen apulaiselokuvaohjaaja ja elokuvatuottaja, joka on työskennellyt elokuvien parissa 1970-luvulta lähtien. Hän oli muun muassa RoboCop-elokuvassa aputuottajana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Amanda Palmer

Amanda MacKinnon Gaiman Palmer (s. 30. huhtikuuta 1976) on yhdysvaltalainen artisti, joka tunnetaan parhaiten The Dresden Dolls -yhtyeen laulajana, pianistina ja lauluntekijänä. ==Elämäkerta== Palmer varttui Lexingtonissa Massachusettsissa ja opiskeli Wesleyan Universityssä Connecticutissa. Myöhemmin hän perusti teatteriesityksiä järjestävän Shadowbox Collectiven ja ohjasi muun muassa ryhmän The Legendary Pink Dots -yhtyeen musiikkiin perustuvan tuotannon Hotel Blanc vuonna 2002.http://www.bostonphoenix.com/boston/music/live/documents/02157185.htm Lisäksi hän esiintyi ”The Eight Foot Bride” -nimisenä elävänä patsaana Yhdysvaltojen ohella myös Skotlannissa ja Australiassa. Palmerin nykyinen kotikaupunki on Boston, joka on yksi hänen kappaleidensa aiheista. Palmer on naimisissa kirjailija Neil Gaimanin kanssahttp://twitter.com/#!/amandapalmer/status/7272917210. ===The Dresden Dolls=== Lokakuussa 2000 Palmer tapasi Brian Viglionen ja yhdessä he perustivat The Dresden Dolls -yhtyeen. Yhtye julkaisi kolme albumia, joista Palmer julkaisi myös nuottikirjat The Dresden Dolls Companion ja The Virginia Companion. ===Sooloura=== Palmer julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Who Killed Amanda Palmer 16. syyskuuta 2008. Levyn nimi on viittaus Twin Peaks -televisiosarjaan, joka keskittyi Laura Palmer -nimisen hahmon kuolemaa seuraaviin tapahtumiin. Albumin tuotti Ben Folds, joka myös soittaa levyllä. Muita vierailijoita levyllä ovat esimerkiksi East Bay Ray (Dead Kennedys) ja Annie Clark (St. Vincent). Kesällä 2009 ilmestyi lisäksi albumin nimeä kantava kirja, joka sisältää kuvia, joissa Palmer näyttäisi olevan murhattu. Kirjan päävalokuvaaja on Kyle Cassidy ja tekstistä vastaa Neil Gaiman. Keväällä 2009 Palmer palasi high schooliinsa Lexingtonissa työskennelläkseen vanhan ohjaajansa ja mentorinsa Steven Bogartin kanssa, ja yhdessä koulun oppilaiden kanssa he kehittivät näytelmän With the Needle that Sings in Her Heart. Se sai innoituksensa Neutral Milk Hotelin albumista In the Aeroplane Over the Sea sekä Anne Frankin päiväkirjasta.http://amandapalmer.net/lexington ===Tuotanto=== ====Soolotuotanto==== =====Studioalbumit===== *Who Killed Amanda Palmer (2008) * Amanda Palmer Goes Down Under (2011) =====EP:t===== * Amanda Palmer Performs the Popular Hits of Radiohead on Her Magical Ukulele (2010) ====Kirjat==== *The Dresden Dolls Companion (2006) ISBN 157560888X ISBN 978-1575608884 *The Virginia Companion (2008) ISBN 1603780793 ISBN 978-1603780797 *Who Killed Amanda Palmer: A Collection of Photographic Evidence (yhdessä Neil Gaimanin kanssa) (2009) ISBN 978-0-615-23439-7 ISBN 0-615-23439-9. *The Art of Asking: How I Learned to Stop Worrying and Let People Help (2014) ISBN 1455581089 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Virallinen sivusto * Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kristiansandin lentoasema

Kristiansandin lentoasema, Kjevik sijaitsee Norjassa Kristiansandin kaupungin keskustasta noin 16 kilometriä koilliseen. == Lentoyhtiöt == ===Kotimaa=== *Norwegian Air Shuttle (Oslo) *SAS (Bergen, Kristiansund, Oslo, Stavanger) ===Ulkomaat=== *KLM Cityhopper (Amsterdam) *SAS (Alicante, Copenhagen) == Historia == Kaupungissa keskusteltiin talvella 1936, pitäisikö lentokenttä sijoittaa Kongsgårdin tasaiselle alueelle vai Kjevikiin. 22. huhtikuuta 1936 kaupunginvaltuusto päätti rakentaa kentän Kongsgårdiin ja työ aloitettiin, mutta päätös pyörrettiin kesällä ja vaaka kallistui Kjevikin hyväksi. Kristiansandin lentoasema, Kjevik avattiin 1. kesäkuuta 1939. Sen kiitotie oli noin 1 000 metriä pitkä. Ensimmäinen sille laskeutunut kone oli KLM:n DC-2 matkalla Oslosta Amsterdamiin. Matkustajien joukossa oli muun muassa Bernt Balchen. Sodan aikana kentälle rakennettiin useita rakennuksia, kuten kaksi hangaaria, jotka sijaitsevat siellä nykyisinkin. Kiitotietä pidennettiin 1 580-metriseksi. Kenttä siirtyi kaupungilta Norjan valtion haltuun 1947. Vuonna 1964 ilmeni taas tarve pidentää kiitotietä, joka tehtiinkin kaupungin ja valtion yhteistyönä. Kiitotie piteni nykyiseen 1 960 metriin, josta vuonna 2005 hyväksyttyä pituutta oli 1840 metriä. == Lähteet == * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Lentoaseman sivusto, sisältää mm. lentojen ajantasaiset tiedot Luokka:Kristiansand Luokka:Norjan lentoasemat Luokka:Länsi-Agderin läänin liikenne
Sieppo

Sieppo voi tarkoittaa seuraavia: * sieppo, sieppojen heimoon kuuluva lintu * Sieppo, Luonto-Liiton julkaisema lastenlehti
Kirk Brandon

Kirk Brandon (s. 3. elokuuta 1956) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Brandon aloitti uransa vuonna 1978 perustetussa The Pack -yhtyeessä. The Packia seurasi 1980-luvun alussa suosiota saavuttanut Theatre of Hate, joka ennätti julkaista albumilistan 17. sijalle nousseen Westworld-studioalbumin (1982). Theatre of Haten jälkeen Brandonin yhtyeenä on ollut useita studiolevytyksiä vuodesta 1983 julkaissut Spear of Destiny. 2000-luvulla Brandon on ollut mukana Dead Men Walking -yhtyeprojektissa. Tammikuussa 2008 ilmoitettiin, että hän syytti Glaxo Smith Klinea syömänsä masennuslääkkeen haittavaikutuksista.Punk rocker sues over anti-depressant == Lähteet == Brandon, Kirk Brandon, Kirk Brandon, Kirk
Sinkki (soitin)

Sinkki (, ) on yleensä luusta tai nahalla päällystetystä puusta valmistettu puhallinsoitin, joka tunnetaan jo varhaiskeskiajalta. Siinä on äänireiät kuten huilussa, kartiomaisesti avautuva putki ja samanlainen suukappale kuin trumpetissa.Kaarina Turtia: Sivistyssanat, s. 896. Otava, Helsinki 2001. Sinkki luetaan vaskipuhaltimien ryhmään, sillä soittotavaltaan ja rakenteeltaan se muistuttaa niitä, joskin ilman venttiilejä.Zink, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1854. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Soittimen nimi tulee saksan ja latinan kielten kautta samannimisestä metallista. Sinkki oli käytössä etenkin 1500–1600-luvun orkestereissa, mutta käyttö säilyi vielä 1700-luvun kaupunkisoittokunnissa. Nykyisin sinkki on suosituimpia vanhan musiikin soittimia. Harvinainen basso-sinkki korvattiin usein serpentillä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Vaskipuhaltimet
Elba (Oulu)

Elba on pieni saari Oulujoen suiston etelärannalla Oulun Kauppatorin rannan tuntumassa. Se sijaitsee Oulun kaupunginkirjaston ja Oulun kaupunginteatterin päärakennusten eteläpuolella Meritullin osa-alueella Pokkisen kaupunginosassa Kiikelin saaren pohjoispuolella ja on osa Kiikelinpuistoa. Elba oli alun perin oma saarensa, mutta liittyi maankohoamisen seurauksena Kiikeliin. Se ruopattiin erilleen Kiikelistä 2000-luvun alussa ja Kiikelin ja Elban välille rakennettiin puinen silta, joka jatkuu Elbaan puisena jalkakäytävänä ja päättyy näköalatasanteeseen. Saari on näköalapaikkaa lukuun ottamatta säilytetty luonnontilaisena avoimena rantaniittynä. Elban jatkeena on kaksi pienempää saarta: ruoppaamalla Elbasta erotettu Kokkoluoto ja kivistä rakennettu Ahvenpaikka. Kokkoluotoon pääsee astinkiviä pitkin. 5\. toukokuuta 1936 jäidenlähdön myötä Elban rantavedestä löydettiin liminkalaisen taidemaalari Vilho Lammen ruumis. Lampi oli tehnyt itsemurhan 17. maaliskuuta hyppäämällä rautatiesillalta Oulujoen Merikoskeen. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Oulun sisävesien saaret Luokka:Pokkinen
Billy Duffy

William Henry ”Billy” Duffy (s. 12. toukokuuta 1961) on brittiläinen kitaristi. Hän on tullut tunnetuksi työstään The Cult -yhtyeessä. Sen ohella hän on soittanut myös vuonna 2006 perustetussa Circus Diablossa. == Ura == Vuonna 1977 Duffy oli punk-bändissä nimeltä The Nosebleeds yhdessä tulevan The Smiths -yhtyeen johtohahmon Morrisseyn kanssa. The Nosebleeds jäi lyhytikäiseksi: se hajosi muutaman keikan jälkeen. Tämän jälkeen Duffy siirtyi Slaughter and the Dogsin kautta Theatre of Hateen vuonna 1981 ja julkaisi albumin nimeltä He Who Dares Wins. Vuonna 1982 Theatre of Hate hajosi ja vuotta myöhemmin Duffy tapasi laulaja Ian Astburyn. Heidän Death Cult -yhtyeensä nimi lyhennettiin The Cultiksi vuonna 1984. Vaikka Duffyn työskentely The Cultin kahdella ensimmäisellä albumilla, Dreamtime ja Love, leikitteli goottityylillä ja 60-luvun psykedelialla, hän antoi rakkautensa AC/DC:tä ja Led Zeppeliniä kohtaan loistaa läpi Electric- ja Sonic Temple -albumeilla. The Cultin hajottua vuonna 1995 Duffy oli lyhyen aikaa mukana Vent 414 -yhtyeessä ja teki yhteistyötä The Alarmin entisen laulajan Mike Petersin kanssa Colorsound-projektissa julkaisten yhden albumin. Vuonna 2000 Duffy ja Astbury herättivät The Cultin uudelleen henkiin. Luokka:Englantilaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aurelia ja Sininen kuu

Aurelia ja Sininen kuu (Blue Moon) ovat hypoteettisia esimerkkejä elinkelpoisista taivaankappaleista. Ne esiintyvät National Geographicin ja Blue Wave Productionsin dokumentilla Alien worlds. == Aurelia == Aurelia on punaista kääpiötähteä kiertävä elinkelpoinen planeetta. Punaisten kääpiöiden etuna elämälle on niiden pitkä ikä pääsarjavaiheen kestäessä kymmeniä miljardeja vuosia. Aurelia on vuorovesilukkiutunut siten, että sama puoli osoittaa koko ajan emotähteä kohti. Toisin sanoin planeetan yksi puolisko on jatkuvan auringonpaisteen alla toisen puoliskon ollessa pimeä valon uupuessa ja pysyvässä jääkaudessa. Seurauksena on valtavat lämpötilaerot puoliskojen välillä ja lämpimät ilmavirrat kylmemmälle puoliskolle. == Sininen kuu == Sininen kuu on jättiläisplaneetan elinkelpoinen kuu. Jättiläisplaneetta kiertää kaksoistähtijärjestelmässä. Kuu on vuorovesilukkiutunut kiertämäänsä planeettaan. Tällöin kuulla on selvät päivät, kylläkin näiden kestäessä yhtä kauan kuin sen kierto planeetan ympäri eli 10 päivää kokonaisuudessaan ja 5 päivää kestävä päivä ja 5 päivää kestävä yö. Tämä tekee kuun pinta-alasta valtaosan elämälle kelpoiseksi. Sen pinnalla on valtameriä ja sen ilmakehä on niin tiheä, että hyvinkin suuret olennot voivat pysyä ilmassa. == Samansuuntaisia ideoita == Samankaltainen idea on ajatus punaisesta kääpiöstä, jota kiertäisi jättiläisplaneetta ja tätä taas Sinisen kuun kaltainen kiertolainen. Idean etuna on yhdistää punaisen kääpiön tarjoama pitkäikäisyys poistaen vuorovesilukkiutumisen haitat. Haittapuolena ajatuksessa on, että jättiläisplaneettaa kiertävät kuut altistuvat planeetan magneettikentän takia suurelle määrälle ionisoivaa säteilyä, minkä takia esimerkiksi Io on pelkästään säteilymääränsä takia elinkelvoton. Kuulla, joka kiertää täytyisi siis olla vahva magneettikenttä suojaamassa, sekä tähden ja jättiläisplaneetan vaikutuksilta. Vuorovesivoiman aiheuttama vulkaaninen toiminta, voi olla elämän kannalta hyödyllistä tai haitallista riippuen siitä kuinka voimakas ilmiö on. Parhaimmillaan se voi pitää yllä elämää lämmittämällä muuten liian kylmää planeettaa tai kuuta ja ylläpitäen magneettikenttää. Huonoimmillaan taas tekee planeetasta tai kuusta elinkelvottoman, kuten on Ion tapauksessa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *National Geographic: "Extraterrestrial" Luokka:Astrobiologia Luokka:Kuvitteelliset planeetat
Ian Astbury

Ian Robert Astbury (s. 14. toukokuuta 1962) on brittiläinen muusikko. Hänet tunnetaan The Cult -yhtyeen pitkäaikaisena laulajana. == Ura == Ian Astbury syntyi 14. toukokuuta 1962 Merseysidessa Englannissa. Uraansa tekevän merivoimien upseerin poika vietti liikkuvaa lapsuutta ja asettui lopulta Yorkshiren alueelle vuonna 1981. Siellä Astbury perusti goth rock -yhtyeen nimeltä Southern Death Cult, joka kokoonpanomuutosten ja nimen lyhentämisen myötä muuttui yksinkertaisesti The Cultiksi vuonna 1984. Yhtyeessä oli myös kitaristi Billy Duffy, ja bändin tumman psykedeelinen hard rock -tyyli sai suosiota sekä kotimaassa että ulkomailla. Vuoden 1987 Electric tarjosi hittikappaleen ”Love Removal Machine”, jonka myötä albumi nousi Yhdysvaltojen Top 40 -listalle. Vuoden 1989 Sonic Temple oli The Cultin kaupallinen huipentuma. Sillä oli hitti ”Fire Woman”, mutta myöhemmät albumit, kuten vuoden 1991 Ceremony, eivät onnistuneet saavuttamaan samanlaista menestystä, ja yhtye meni tauolle vuonna1995. Astbury palasi pian musiikin pariin Holy Barbarians -yhtyeessä julkaisten Cream-albumin vuonna 1996. Holy Barbarians jäi kuitenkin lyhytikäiseksi, ja vuonna 1999 Astbury yhdisti voimansa Duffyn kanssa uudestaan lähteäkseen kiertueelle The Cult -nimen alla; samana vuonna hän julkaisi sooloalbuminsa Natural Born Guerilla. 2000-luvulla hän on laulanut myös The Doorsin uudessa kokoonpanossa. 28. elokuuta 2010 hän julkaisi Boris-yhtyeen kanssa BXI-EP:n. Hän julkaisi myös Spirit\Light\Speed -sooloalbumin vuonna 2000. Astbury, Ian Astbury, Ian Astbury, Ian
Kapustatrapit

Kapustatrapit (Lissotis) on trappien heimoon kuuluva lintusuku. == Kapustatrappeihin (Lissotis) kuuluvia lajeja == * Kapustatrappi (Lissotis melanogaster) * Keniantrappi (Lissotis hartlaubii) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) Luokka:Trapit
John Tempesta

John Tempesta (s. 26. syyskuuta 1964) on yhdysvaltalainen rumpali. Hän on luonut monipuolisen uran, johon mahtuu työskentelyä mm. Exoduksessa, Testamentissa, White Zombiessa, Helmetissä ja The Cultissa. Hän esiintyi myös Tony Iommin albumilla Iommi (2000). Tempestan veli on kitaristi Mike Tempesta. ==Diskografia== ===Exodus=== * Impact is Imminent (1990) * Good Friendly Violent Fun (1991) * Force of Habit (1992) ===Testament=== * Low (1994) * First Strike Still Deadly (2001) * Live in London (2005) ===White Zombie=== * Astro Creep: 2000 (1995) ===Helmet=== * Size Matters (2004) ===Rob Zombie=== * Hellbilly Deluxe (1998) * The Sinister Urge (2001) * Past, Present & Future (2003) * The Best of Rob Zombie (2006) ===Scum of the Earth=== * Blah...Blah...Blah...Love Songs for the New Millennium (2004) ===The Cult=== * Born into This (2007) * Choice of Weapon (2012) Tempesta, John Tempesta, John Tempesta, John
Kaulustrapit

Kaulustrapit (Chlamydotis) on trappien heimoon kuuluva lintusuku. == Kaulustrappeihin (Chlamydotis) kuuluvia lajeja == * Idänkaulustrappi (Chlamydotis macqueenii) * Lännenkaulustrappi (Chlamydotis undulata) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) Luokka:Trapit
Kokous

Kokous on tilaisuus johon kaksi tai useampi henkilö kokoontuu päätöksentekoon tai keskusteluun asiakysymyksistä. Nykyisin kokous voi olla konkreettisen kokoontumisen lisäksi myös etäkokous, kuten telekokous, videokokous tai web-kokous. Ennen kokousta kokouksesta tiedotetaan ja samalla kutsutaan osallistujia kokoukseen. Kokouksen laillisuus ja päätösvaltaisuus vaatii ennakkoon koolle kutsumista. Varsinainen kokous kulkee vakiintuneen menettelytavan mukaan. Menettelytapaa kutsutaan kokoustekniikaksi. Kokoustekniikkaan kuuluu esimerkiksi, että kokouksessa on sen kulkua ohjaava ja mm. puheenvuoroja jakava puheenjohtaja, kokouksesta ja erityisesti päätöksistä muistiinpanoja tekevä eli pöytäkirjaa tai kokousmuistiota pitävä sihteeri sekä tarpeen mukaan äänestyksiä varten ääntenlaskijat. Kokoukseen on tehty asialista, jossa on lueteltu kokouksessa käsiteltävät asiat pykälittäin. == Erityyppisiä kokouksia == Vuosittain pidettävät yhtiökokoukset. Projekteissa pidetään projektin aloituskokouksia, (säännöllisiä) projektikokouksia ja päätöskokous. Kriisitilanteissa voidaan kutsua koolle hätäkokous. Yhdistystoiminnassa on yhdistyksen aloittava perustuskokous, vuosikokouksia ja lopetuskokous. Yhdistysten vuosikokouksissa valitaan vuosittain yhdistyksen toimihenkilöt ja päätetään muusta yhdistyksen toiminnasta. == Katso myös == * Konferenssi * Neuvottelu * Palaveri * Luento == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Päätöksenteko Luokka:Viestintä
Aatu Halme

Adam (Aatu) Halme (vuoteen 1901 Möykkynen, 4\. joulukuuta 1873 Nilsiä – 4. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1919–1922. == Elämä == Nilsiässä syntyneen Aatu Halmeen vanhemmat olivat suntio Johan Fredrik Möykkynen (1838-1915) ja Anna Taskinen (1843-1917). Kansakoulun jälkeen Halme opiskeli Siikasalmen maanviljelyskoulussa, josta hän valmistui vuonna 1895. Oltuaan jonkin aikaa maataloustyönjohtajana Halme lähti kirvesmieheksi Helsinkiin. Vuonna 1900 Halme liittyi Helsingin työväenyhdistykseen, jonka johtokunnan jäsenenä hän osallistui muun muassa Oulun puoluekokoukseen. Halme oli Suomen Puutyöntekijäin Liiton sekä Suomen Ammattijärjestön perustajajäsenia ja vaikutti niiden liittotoimikunnissa. Vuodesta 1907 Halme työskenteli Puutyöväen liiton taloudenhoitajana, kunnes siirtyi syksyllä 1915 SAJ:n sihteeriksi ja taloudenhoitajaksi. Syyskuussa 1917 Halme valittiin senaatin perustaman työvälityskeskustoimiston johtokuntaan. Sisällissodan aikana Halme ei osallistunut punaisten toimintaan, vaikka hänet helmikuun alussa nimitettiinkin SDP:n uuden puoluetoimikunnan jäseneksi. Sodan päätyttyä Halme valittiin Työväen Sanomalehti Oy:n johtokuntaan, joka julkilausumassaan tuomitsi "anarkistiset ja bolshevistiset menettelytavat". Syksyllä 1918 Halme oli elvyttämässä sodan lamauttaman SAJ:n toimintaa ja joulukuussa hänet nimitettiin Ingmanin hallituksen asettaman työlainsäädäntöä valmistelevan komitean jäseneksi. Halme valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon vuoden 1918 kunnallisvaaleissa ja hän oli myös kaupunginhallituksen jäsen. Vuonna 1919 Halmeesta tuli kansanedustaja, mutta hän ei asettunut ehdolle enää seuraavissa vaaleissa. SAJ:n edustajana Halme oli kansainvälisissä tehtävissä osallistuen muun muassa Kansainvälisen työjärjestön kongressiin Genevessä. Halme jatkoi taloudenhoitajana vuoteen 1930, jolloin hän järjestön jouduttua kommunistien haltuun siirtyi Suomen Sosialidemokraatin oikolukijaksi. Sydänvaivoja pitkään potenut Halme kuoli sydänkohtaukseen maaliskuussa 1933. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Perhe == Aatu Halmeen puoliso oli Stiina Maria Tolvanen (1882-1940), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1906. Heillä oli yksi tytär. == Kirjallisuutta == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
Poimuhierakka

Poimuhierakka (Rumex crispus) on isokokoinen ruohovartinen kasvi, joka muistuttaa sukulaistaan hevonhierakkaa. == Ulkonäkö ja koko == Poimuhierakka on 40–120 senttimetriä korkea jäykkävartinen monivuotinen ruohokasvi. Varsi on usein punertava, osittain tai kokonaan sekä uurteinen. Sen lehdet ovat poimulaitaisia, 4–5 kertaa leveyttään pitempiä. Lehtiruodin tyvellä vartta ympäröi kalvomainen korvaketuppi. Kukinto on pystyhaarainen, tiheä, tähkämäinen ja melkein lehdetön. Kukat ovat pienet, n. 3 mm ja vihertävät. Pähkylät ovat piparkakunruskeita. Poimuhierakan voi erottaa hevonhierakasta pitkulaisempien ja selvemmin aaltoilevien lehtien sekä harvemman kukkatähkän avulla. Lajit risteytyvät keskenään. == Levinneisyys == Poimuhierakka on levinnyt Keski- ja Etelä-Eurooppaan, Siperiaan ja Pohjois-Amerikkaan sekä Afrikan pohjoisrannikolle.Den virtuella floran Suomessa se kasvaa pääasiassa rannikolla, paikoitellen sisämaassaLampinen, R. & Lahti, T. 2017: Kasviatlas 2016. Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Helsinki. Viitattu 17.10.2017. == Elinympäristö == Poimuhierakka kasvaa pelloilla, tienvarsilla, kaatopaikoilla, sekä sellaisilla merenrannoilla, missä on paljon ravinteita rakkoleväkasojen lannoittaessa kasvua. Poimuhierakka leviää hyvin vesiteitse. == Käyttö == Poimuhierakka on vanha rohdoskasvi jota on käytetty ruuansulatusvaivoihin, ihosairauksiin, keripukkiin. Siinä on lukuisia yhdisteitä, mm. antrakinonit, parkkiaineet, emodiini, rumikiini, kversetiini ja krysofaanihappo. Myrkytystietokeskus kertoo, että hierakat ovat myrkyllisiä mutta pienen määrän syöminen ei yleensä aiheuta oireita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kasviatlas 2020: Poimuhierakan (Rumex crispus) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Poimuhierakka (Rumex crispus) * Suomen Lajitietokeskus: Poimuhierakka (Rumex crispus) Luokka:Hierakat
Kuningastrapit

Kuningastrapit (Ardeotis) on trappien heimoon kuuluva lintusuku. BirdLife Suomen mukaan sukuun kuuluu kahdeksan lajia. Luokitus on kuitenkin epäselvä, sillä esimerkiksi Handbook of the Birds of the World sijoittaa osan lajeista vielä naamiotrappeihin, vaikka molekyylitodisteet kannattaisivat sijoittamista kuningastrappeihin.Collar, N. & Garcia, E.F.J: Ludwig's Bustard (Neotis ludwigii). Teoksessa == Kuningastrappilajit == * Aavikkotrappi (Ardeotis arabs) * Australiantrappi (Ardeotis australis) * Intiantrappi (Ardeotis nigriceps) * Kuningastrappi (Ardeotis kori) * Kapintrappi (Ardeotis ludwigii) * Sinikaulatrappi (Ardeotis denhami) * Naamiotrappi (Ardeotis heuglinii) * Saharantrappi (Ardeotis nuba) ==Lähteet== Luokka:Trapit
Punasänkiö

Punasänkiö (Odontites vulgaris) on puoleksi loisena elävä punakukkainen kasvi. Punasänkiö kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat soikeat, ja niissä on pitkittäissuuntaan uria. Tähkämäisessä kukinnossa on kukkien välissä kapeita lehtiä. Sitä tavataan Euraasiassa pelloilla ja tienpientareilla. Se on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.Den virtuella floran: Rödtoppa (Odontites vulgaris) Punasänkiö muistuttaa sukulaisiaan suolasänkiötä (Odontites litoralis) ja peltosänkiötä (Odontites vernus). Lajit voi erottaa haaroittumiskohtien perusteella: Punasänkiö haaroittuu melko alhaalta.Luontoportti: Punasänkiö (Odontites vulgaris) == Lähteet == Luokka:Sänkiöt
Norman Whitfield

Norman Jesse Whitfield (12. toukokuuta 1943 Harlem, New York – 16. syyskuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen souliin erikoistunut lauluntekijä ja tuottaja. Whitfield teki ensimmäiset sävellyksensä Motown Recordsille 19-vuotiaana. Hän olikin vaikuttamassa merkittävästi 1960- ja 1970-luvuilla niin sanottuun Motownin soundiin. Whitfield teki paljon yhteistyötä lauluntekijä Barrett Strongin kanssa. Heidän tekemiään ovat esimerkiksi Motownin ensimmäinen hittikappale ”Money (That’s What I Want)”, jonka Strong myös esitti, ja ”I Heard It Through the Grapevine”, jonka esittäjänä toimi Marvin Gaye. Whitfield muistetaan parhaiten pitkästä yhteistyöstä The Temptations -yhtyeen kanssa. Whitfield tuotti lähes jokaisen The Temptationsin kappaleen vuosien 1966–1974 aikana. Näihin lukeutuvat esimerkiksi klassikot ”You’re My Everything” ja ”I Can’t Get Next to You”. The Temptationsille kirjoitettu ”Just My Imagination” tunnetaan Suomessa Aki Sirkesalon tekstittämänä ja esittämänä vuoden 1995 hittinä ”Pelkkää kuvitelmaa”. Motownin Whitfield jätti vuonna 1973. Tuon jälkeen hän saavutti menestystä vuonna 1976 elokuvan Car Wash – pesujengi ääniraidalla, jolla soitti Whitfieldin uusi suojattiyhtye Rose Royce, jota Whitfield tuotti usean vuoden ajan. The Temptationsin kanssa Whitfield teki yhteistyötä uudestaan vielä yhtyeen singlellä ”Sail Away”, joka julkaistiin vuonna 1984. Whitfield tuomittiin vuonna 2005 sakkoihin veropetoksesta, kun hän oli jättänyt ilmoittamatta yli 4 miljoonan dollarin arvosta tuloja. Whitfield joutui maksamaan sakkoja 25 000 dollaria. Huonon terveytensä takia häntä ei tuomittu vankilaan, vaan hänet asetettiin kotiarestiin. Whitfield kuoli syyskuussa 2008 Cedars-Sinain sairaalassa diabeteksestä komplikaatioihin. Hänellä oli ollut aiemmin myös sydän- ja munuaisvaivoja. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Songwriters Hall of Fame
Riku Mäkinen

Riku Juhani Mäkinen (s. 13. maaliskuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen taidegraafikko. Mäkinen debytoi Nuorten näyttelyssä Helsingin Taidehallissa vuonna 1995. Hän valmistui Lahden taideinstituutista vuonna 1998. Hän on osallistunut yksityis- sekä ryhmänäyttelyihin Suomessa ja ulkomailla (mm. Artgenda 2002 -näyttelyyn Hampurissa sekä Miniprint Finland 2007 -näyttelyyn Lahdessa). Mäkinen oli Selfish Shellfish -performanssiryhmän jäsen vuosina 1998–2007. Mäkinen on toiminut tuntiopettajana muun muassa Taideteollisessa korkeakoulussa, Hyvinkään taidekoulussa ja Oriveden Opistossa. Mäkisen päätekniikka on serigrafia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Riku Mäkisen verkkosivut Luokka:Suomalaiset taidegraafikot Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jukka-Pekka

Jukka-Pekka on vakiintunut suomalainen miehen yhdysnimi. Väestörekisteriin Jukka-Pekkoja on vuoden 2019 loppuun mennessä merkitty 3 358\. Kaikki he ovat olleet miespuolisia. Pääosa heistä (1 826) on syntynyt 1960- ja 1970-luvuilla aikana, jolloin Suomessa yleensäkin annettiin pojille huomattavan paljon yhdysnimiä. Sen sijaan 2000-luvulla Jukka-Pekka on ollut melkoisen poikkeuksellinen nimivalinta. 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä Jukka- Pekkoja nimettiin vain 13 ja 2010-luvulla vain 8. Nimeä ei sellaisenaan ole almanakassa, mutta Jukka on almanakassa 24. kesäkuuta (ortodoksisessa kalenterissa mm. 7. tammikuuta) ja Pekka 29. kesäkuuta (ortodoksisessa kalenterissa 25. kesäkuuta). ==Tunnettuja Jukka-Pekkoja== * Jukka-Pekka Annala (s. 1967), psykologi, yrittäjä ja valmentaja * Jukka-Pekka Heikkilä (s.1979), kauppatieteilijä, tutkija-aktivisti * Jukka-Pekka Isokangas, J. Jyrä (s. 1965), gospel-muusikko * Jukka-Pekka Karttunen (s. 1974), pesäpalloilija * Jukka-Pekka Kauhanen (s. 1963), raviohjastaja ja ravivalmentaja * Jukka-Pekka Kervinen (s. 1961), säveltäjä ja runoilija * Jukka-Pekka Kivistö, koripalloilija * Jukka-Pekka Kujala (s. 1979), koripalloilija * Jukka-Pekka Laamanen (s. 1976), urheilija * Jukka-Pekka Lehto (s. 1958), säveltäjä ja huilisti * Jukka-Pekka Mattila (s. 1963), kasinotalouden riskisijoittaja ja talousrikollinen * Jukka-Pekka Mecklin (s. 1952), yleiskirurgian professori * Jukka-Pekka Metsola (s. 1964), judoka * Jukka-Pekka Pajunen (s. 1961), saksalaisen kulttuurin ja saksalaisen teatterin asiantuntija * Jukka-Pekka Palo (s. 1954), näyttelijä * Jukka-Pekka Palviainen (s. 1967), kirjailija * Jukka-Pekka Pelto-Arvo (s. 1993), salibandyn pelaaja * Jukka-Pekka Pietiäinen (s. 1956), historioitsija ja tietokirjailija * Jukka-Pekka Puro (s. 1968), tietokirjailija, viestintätutkija ja kolumnisti * Jukka-Pekka Rahkonen, kansalaisaktivisti, Oikea Media -verkkolehden päätoimittaja * Jukka-Pekka Saraste (s. 1956), kapellimestari * Jukka-Pekka Seppo (s. 1968), urheilija * Jukka-Pekka Siili (s. 1964), elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja * Jukka-Pekka Tanner (s. 1963), painija * Jukka-Pekka Tuomanen (s. 1985), urheilija * Jukka- Pekka Ujula (s. 1970), Helsingin kaupungin kansliapäällikkö, Porvoon ent. kaupunginjohtaja * Jukka-Pekka Vainionpää (s. 1990), pesäpalloilija * Jukka- Pekka Valkeapää (s. 1977), elokuvantekijä * Jukka-Pekka Virtanen (s. 1966), muusikko * Jukka-Pekka Vuorenmaa, lentopalloilija * Jukka-Pekka Vuorinen (s. 1956), jääkiekkovaikuttaja * Jukka-Pekka Välimaa eli Kauko Röyhkä (s. 1959), muusikko ja kirjailija * Jukka-Pekka Väyrynen (s. 1961), urheilija * Jukka- Pekka Väänänen (s. 1984), koripalloilija. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Luettelo suomalaisista kansanmusiikkitapahtumista

Tämä on luettelo suomalaisista kansanmusiikkitapahtumista. * Eteläpohjalaiset Spelit * Etnosoi!, marraskuussa Helsingissä * Faces, etnofestivaali Pohjassa heinäkuussa * Folklandia, tammikuussa festivaaliristeily Silja Europalla * Haapavesi Folk, kesä-heinäkuussa * Hippa-festivaali, helmikuussa Joensuussa * Hollo ja Martta, loka-marraskuussa Hollolassa * Jutajaiset, kesä-heinäkuussa Rovaniemellä * JuuriJuhla - Rotfest, Espoon kansanmusiikkiviikko huhtikuussa * Kaustinen Folk Music Festival, heinäkuussa * Kihaus, heinäkuussa Rääkkylässä * Kihveli Soikoon!, Hankasalmella * Kiikoisten Purpurit, Kiikoisissa * Koillis- Savo Soi, helmikuussa eri paikkakunnilla * KoskisFolk, toukokuussa Koskella Tl * Kalenat, joka toinen vuosi kesäkuussa Lappeenrannassa * Lokakuun Loiskeet, Lappajärvellä * Neitivirtafolk, Valtimolla heinäkuussa * Miehikkälän Pelimannipäivät, heinäkuussa * Pajot, Karjalaiset musiikkipäivät Kontiolahdella toukokuussa. * Pispalan Sottiisi, joka toinen vuosi kesäkuussa Tampereella * Pogostan Pelimannipäivät, Ilomantsissa helmikuussa * Pori Folk, elokuussa * Raavuorisoitto, Elimäellä elokuussa * Samuelin Poloneesi, eri paikkakunnilla eri vuosina maalis-huhtikuussa * Sata-Häme Soi, kesä- heinäkuussa Ikaalisissa * Sepän Soitto, Mäntsälässä kesäkuussa * Seurasaaren Juhannusvalkeat, Helsingissä * Sommelo, Kainuussa ja Vienan Karjalassa * Spelit, vuoroin eri eteläpohjalaisissa kunnissa * Taigajuhla, huhtikuussa Helsingissä * Tradi, huhtikuusta 2025 alkaen Tampereella) * Ugrijuhla, Imatralla toukokuussa * Zembalot, järjestettiin viimeksi 2015 Alavudella) ==Viitteet== ==Lähteet== Pelimanni-lehti 2/2011, sivut 34-35, julkaisija Suomen Kansanmusiikkiliitto Tapahtumat Kansanmusiikkitapahtumista Suomalaisista kansanmusiikkitapahtumista
Teppo Repo

Teodor ”Teppo” Repo (alk. Feodor Nikitin Safronoff; 7. marraskuuta 1886 Soikkola – 6. tammikuuta 1962 Helsinki) oli Viistinän kylästä Soikkolan pitäjästä läntiseltä Inkerinmaalta kotoisin ollut paimen ja merkittävä henkilö perinteisen suomalaisen kansanmusiikin piirissä. Hänet tunnettiin Armas Otto Väisäsen antamalla lempinimellä Teppo. Muutettuaan Suomeen Repo toimi Singerin ompelukonemekaanikkona.Inkeriläisiä merkkihenkilöitä Repo sävelsi itse paimensäveliään ja tunnettiin taitavana perinteisten paimensoittimien rakentajana. Suomalaiset kansanmusiikkitutkijat löysivät vuonna 1913 Suomeen työnhakuun muuttaneen Revon vuonna 1935, minkä jälkeen hänestä tuli suuri kuuluisuus muun muassa radiossa. Repo esiintyi myös juhlatilaisuuksissa ja televisiossa ja hän teki esiintymismatkoja Ruotsiin ja Saksaan. Kansanmusiikki-instituutti on julkaissut kokoelman Revon esityksiä LP- ja CD- levyllä. Repo on haudattu Malmin hautausmaalle (87-3-95) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * http://www.inkeri.com/Virtuaali/Merkkihenkilot/T_Repo.htm * Perälä, Reijo: Näin tehdään tuohihuilu. Ylen Elävä arkisto. * Teppo Revon paimensoittu, Suomen Kuvalehti, 24.09.1938, nro 38, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Martialis heureka

Martialis heureka on eteläamerikkalainen muurahaislaji. Lajin löytymisen myötä luotiin uusi muurahaisten alaheimo Martialinae ja suku Martialis, johon se ensimmäisenä lajina sijoitettiin. == Ominaispiirteet == M. heurekan perusrakenne vastaa tavallista muurahaista, mutta se on kalpea ja silmätön. Koska monet sen piirteet vaikuttavat primitiivisiltä, sitä voidaan pitää elävänä fossiilina. Itse lajin arvellaan kehittyneen noin 50 miljoonaa vuotta sitten, mutta monet sen piirteet ovat periytyneet varhaisimmilta alkumuurahaisilta. DNA-analyysin mukaan M. heureka kuuluu vanhimman tunnetun muurahaishaaran sisarhaaraan. == Lajin löytyminen == M. heureka löydettiin sattumalta. Manfred Verhaagh Saksan luonnonhistoriallisesta museosta löysi kaksi ensimmäistä yksilöä suorittaessaan maaperätutkimuksia brasilialaisessa sademetsässä lähellä Manausin kaupunkia. DNA-analyysiin toimitetut näytteet kuitenkin kuivuivat pilalle ennen kuin niitä päästiin tutkimaan ja vahvistettu lajinmääritys jäi tekemättä. Kolme vuotta myöhemmin Texasin yliopiston tohtoriopiskelija Christian Rabeling löysi samalta alueelta uuden yksilön. Hän oli tutkimassa toisia muurahaisia, kun huomasi hämärässä oudon näköisen yksilön liikkuvan karikkeen seassa. Yllättävän uudelleenlöydön vuoksi lajille annettiin nimeksi heureka. == Aiheesta muualla == * * 'Living Fossil' Ant Species Dates to Late Cretaceous Luokka:Muurahaiset Luokka:Elävät fossiilit
Roberto Lopes Miranda

Roberto Lopes de Miranda, parhaiten tunnettu nimellä Roberto (s. São Gonçalo, Rio de Janeiro State, 31. heinäkuuta 1944) on entinen brasilialainen jalkapalloilija. Ammattilaisurallaan (1962-1976) hänen seurojaan olivat Botafogo, Flamengo, Corinthians ja América. Brasilian jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi 12 ottelua vuosien 1968 ja 1972 välillä ja teki niissä 6 maalia. Jairzinhon kanssa Robert muodosti tehokkaan hyökkäyskärjen Botafogon voittaessa kaksi osavaltiomestaruutta 1967 ja 1968. 1960-luvulla Santos tähtinään Pelé, Coutinho, Zito ja Edu sekä toisaalta Zequinhan, Gérsonin, Jairzinhon, Roberton ja Paulo Cesarin edustama Botafogo olivat Brasilian valtaseurat. == Palkintoja ja saavutuksia == * Rio de Janeiron osavaltiomestaruus 1967 ja 1968 * Brasilian cup 1968 * MM-kisat 1970 (kultaa) Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baldocchi

José Guilherme Baldocchi, parhaiten tunnettu nimeltä Baldocchi (s. Batatais, São Paulo State, 14. maaliskuuta 1946) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja maailmanmestari. Aktiiviuransa aikana (1964–1976) hänen seurojaan olivat Batatais, Botafogo, Palmeiras, Corinthians ja Fortaleza. Puolustajana pelannut Baldocchi voitti Brasilian cupin 1967. Brasilian maajoukkueessa hän pelasi vain yhden ottelun ja saavutti maailmanmestaruuden 1970 käymättä kentällä. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
José de Anchieta Fontana

José de Anchieta Fontana (31. joulukuuta 1940 Santa Teresa, Espírito Santo – 9. syyskuuta 1980 Santa Teresa) oli brasilialainen jalkapalloilija. Urallaan hän edusti seuraavia seuroja: * 1958 Vitoria * 1959–1962 Rio Branco * 1962–1968 Vasco da Gama * 1969–1972 Cruzeiro Fontana pelasi puolustajana Brasilian maajoukkueessa 1970, kun he voittivat maailmanmestaruuden. Hän kuoli kotikaupungissaan Santa Teresassa muutama kuukausi ennen 40-vuotispäiväänsä. Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1980 kuolleet