EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Aavasaksan Kansantalo

Aavasaksan Kansantalo on Ylitornion kunnan Haapakosken kylässä sijaitseva työväentalo. Talon omistaa Aavasaksan Kansantaloyhdistys ry. ==Historiaa== Aavasaksan Kansantalo rakennettiin rakennusmestari Olavi Nurmen suunnitelmien mukaisesti vuonna 1957. ==Rakennus== Talo on puurakenteinen ja lautaverhoiltu ulkopuolelta. Sisäseinät on verhottu rakennuslevyillä. Rakennuksessa on peltikate. Talon huoneistoala on 400 m², sisältäen salin, kahvion ja eteisen sekä WC:n. Rakennus on salin ja vuonna 1968 laajennuksessa tehdyn kahvion osalta yksikerroksinen ja eteisen osalta kaksikerroksinen. Rakennuksessa on sähkö, vesijohto ja viemäri, joista kaksi viimeisintä asennettiin WC:n rakentamisen yhteydessä vuoden 1968 laajennuksessa. Lämmitysmuotona on ollut öljykäyttöinen ilmalämmitys. Yläkerroksen kutomishuoneessa on sähkölämmitys. Talon pohjoispuolelle on vuonna 1991 rakennettu salin levyinen katettu tanssilava, josta on kulkuyhteys saliin. Taloa on vuosien mittaan remontoitu mm. uusimalla peltikate, parantamalla lämpöeristystä ja maalaamalla. Rakennus sijaitsee Kansantaloyhdistyksen omistamalla 5190 m²:n suuruisella tontilla, Haapakosken kylän keskustassa. ==Toimintaa== Rakennuksen käyttö on ollut ympärivuotista tanssi- ja harrastetoimintaa. Alakerran tilat ovat vuokrattavissa erilaisiin tapahtumiin. ==Lähteet== Luokka:Työväentalot Luokka:Ylitornion rakennukset ja rakennelmat
Mika Järvinen (professori)

Mika Petteri Järvinen (s. 24. heinäkuuta 1972 Lahti) on Aalto-yliopiston energiatekniikan professori (associate professor). Hän on erikoistunut uusiutuviin energiamuotoihin ja hiilidioksidin talteenottoon. Järvinen kirjoitti ylioppilaaksi 1991 Mukkulan lukiossa, valmistui diplomi-insinööriksi Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun energiatekniikan osastolta 1997 ja väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisen korkeakoulun energiatekniikan ja ympäristönsuojelun laboratoriossa 2002. Väitöskirjan otsikkona oli Numerical modeling of the drying, devolatilization and char conversion processes of black liquor droplets. Työuransa Järvinen aloitti Ahlstrom Machinery Oy:ssä diplomityöntekijänä 1996–1997 ja siirtyi sitten tutkijaksi Teknilliseen korkeakouluun vuosiksi 1997–1998. Hän toimi akatemiatutkijana 2012–2017. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mika Järvisen ansioluettelo (englanniksi) Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jørgen Peder Hansen

Jørgen Peder Hansen (2. joulukuuta 1923 Thurø – 15. helmikuuta 1994) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1960–1981 ja toimi Tanskan Grönlanti-ministerinä 1975–1981 sekä kirkkoministerinä 1975–1978 ja 1979–1981. Vuosina 1981–1993 hän oli Tanskan pääkonsuli Flensburgissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jørgen Peder Hansen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Karlstads-Tidningen

Karlstads-Tidningen (lyh. KT) on ruotsalainen vuonna 1879 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Karlstad. Se ilmestyi aluksi kolmesti viikossa, vuosina 1928–1957 kuudesti viikossa ja on sen jälkeen ilmestynyt kerran viikossa. Gustaf Fröding työskenteli lehdessä vuosina 1887–1888 ja 1891–1894. Lehti on kuulunut vuodesta 2017 NWT-konserniin. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Karlstadin kunta
Zala Lancet

Zala Lancet () on venäläisen, Kalašnikov-konserniin kuuluvan Zala Aeron suunnittelema miehittämätön, sähkömoottorin avulla etenevä räjähdelennokki (). Lennokkimalli esiteltiin kesäkuussa 2019 ja sen tuotanto alkoi vuonna 2020. Lennokkia on valmistettu ainakin noin 250 kappaletta. Lennokista on valmistettu ainakin kahta tai kolmea eri muunnosta, joissa räjähdysainetta on yhden (Lancet-1), kolmen (Lancet-3) tai viiden kilogramman verran. Venäjä on testannut Zala Lancet -räjähdelennokkia sotatoimissaan Syyriassa marraskuussa 2020 ja kesällä 2021 sekä käyttänyt niitä sittemmin hyökkäyssodassaan Ukrainassa ainakin kesäkuusta 2022 lähtien. == Tekniset tiedot == thumb|140px|Zala Lancet (2020). Zala Lancet -lennokin ominaisuudet vaihtelevat merkittävästi mallista toiseen. ==Katso myös== * Zala Kub * HESA Shahed-136 * Orlan-10 * Switchblade * Baykar Bayraktar TB2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Hit Or Miss: The Russian Loitering Munition Kill List (25.11.2022) (oryxspioenkop.com) Luokka:Miehittämättömät ilma-alukset Luokka:Venäjän asevoimat
Roúmpos

Roúmpos () eli Agía Eléni (Αγία Ελένη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Ágios Efstrátioksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on 0,04 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Roúmpos kuuluu Ágios Efstrátioksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Ágios Efstrátios Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Schinonísi

Schinonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Schinonísi kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä- Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Kykladit Luokka:Sýros-Ermoúpoli
Sfontíli

Sfontíli () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Prasonísian saariin, ja sijaitsee Mýkonoksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Sfontíli kuuluu Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren koillispuolella sijaitsevat Prasonísian muut saaret Práso ja Krommýdi. == Lähteet == Luokka:Kykladit Luokka:Mýkonos
Skordonísi

Skordonísi () eli Fanés (Φανές) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Lesboksen saaren länsipuolella kaakkoon Megalonísin saaresta. Saaren pinta-ala on 0,012 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Skordonísi kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Länsi- Lesbos Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Fanes

Fanes (; tai Φανές) tai Phanes (lat.) voi viitata seuraaviin: * Fanes, jumaluus kreikkalaisessa mytologiassa * Fanes Halikarnassoslainen (500-luku eaa.), sotilas * Fánes, kylä Ródoksen saarella Etelä-Egean saarten alueella Kreikassa * Skordonísi eli Fanés, saari Pohjoisen Egean saarten saariryhmässä Kreikassa * Phanes, perhossuku
Spoláto

Spoláto () eli Spathathonísi (Σπαθαθονήσι) eli Spalathonísi (Σπαλαθονήσι) eli Spaláthi (Σπαλάθι) eli Spálathro (Σπάλαθρο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Arkoín saariin ja sijaitsee Arkoín saaren lounaispuolella sen ja Márathoksen välissä. Saaren pinta-ala on 0,0434 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Spoláto kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Spoláto on muiden lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Pátmos
Parvula

Parvula on vanha hirsirakennus Kangasalan Huutijärvellä Wääksyn kartanon mailla. Se on 1860 siirretty rakennus, joka oli alun perin 1770-luvulla rakennettu Kuohun terveyslähteen majoitusrakennus. Rakennuksessa toimi vuosina 1889-1892 Suomen ensimmäinen kansanopisto, joka oli vain naisille. Vuodesta 1998 lähtien siellä on toiminut nukketeatteri Hupilainen.Naisten talo Parvula; Kangasalan Sanomat 28.9.2022, sivut 20-21 == Lähteet == Luokka:Kangasalan rakennukset ja rakennelmat
Strongylí (Agathonísi)

Strongylí () eli Strongyló (Στρογγυλό) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,098 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Agathonísi Luokka:Dodekanesia
Maailmankisat 1981

15\. Maailmankisat järjestettiin vuonna 1981 Helsingissä 16.–17. kesäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät. Yleisömäärä oli yhteensä kahtena päivänä vähän yli 10 000 katsojaa. Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Jukka Sulalampi 11,09 Johan Lindgren 11,31 Markku Juhola 11,36 200 m Kimmo Saaristo 21,60 Jari Niemelä 21,96 Jarmo Eronen 22,05 400 m Andras Paroczai 46,92 Isidoro Hornillos 47,68 Heikki Hämäläinen 47,96 800 m Andras Paroczai 1.47,29 Jorma Härkönen 1.47,92 Peter Lemashon 1.48,07 1 500 m Jose Abascal 3.43,16 Boguslaw Maminski 3.43,76 Istvan Lajko 3.44,51 Maili Miroslaw Zerkowski 3.57,2 Harald Hudak 3.58,86 Antti Loikkanen 3.59,68 3000 m Jose Luiz Gonzales 7.46,57 Thomas Wessinghage 7.47,10 Markku Laine 7.55,97 5 000 m Robert Nemeth 13.36,73 Martti Vainio 13.37,61 Christoph Herle 13.38,53 4 x 100 m Viipurin Urheilijat 41,81 Hyvinkään Tahko 42,32 Tampereen Pyrintö 42,36 110 m aidat Dedy Cooper 13,54 Arto Bryggare 13,92 Kari Lehtonen 14,47 400 m aidat Jose Alonso 51,18 Dedy Cooper 51,42 Peter Brandt 52,43 3000 m estejuoksu Henry Marsh 8.30,59 Patriz Ilg 8.30,96 James Munyala 8.33,0 Korkeushyppy Nat Page 222 cm Juha Porkka 218 cm Erkki Niemi 211 cm Seiväshyppy Tadeusz Slusarski 535 cm Rauli Pudas 525 cm Kauko Nyström 500 cm Pituushyppy Laszlo Szalma 744 cm Pentti Raitanen 735 cm Timo Keronen 696 cm Kolmiloikka Willie Banks 17,09 m Béla Bakosi 16,43 m Stefan von Gerich 15,54 m Kuulantyöntö Brian Oldfield 21,19 m Reijo Ståhlberg 20,26 m Bruno Pauletto 19,53 m Kiekonheitto Markku Tuokko 64,70 m Ari Huumonen 61,58 m Juhani Tuomola 58,74 m Moukarinheitto Karl-Hans Riehm 77,60 m Klaus Ploghaus 75,58 m Harri Huhtala 75,48 m Keihäänheitto Seppo Hovinen 87,70 m Gennadi Kolosov 86,98 m Antero Puranen 85,60 m == Naiset == Laji Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 100 m Merlene Ottey 11,28 Helinä Laihorinne 11,53 Luisa Ferrer 11,88 800 m Maria Ritter 2.07,48 Montserrat Pujol 2.07,85 Irene Lusikka 2.08,0 3 000 m Tuija Toivonen 9.13,69 Ellen Wessinghage 9.17,60 Aila Paunonen 9.25,23 Kuulantyöntö Tuula Kivi 17,72 m Ulla Lundholm 13,75 m Kiekonheitto Ulla Lundholm 63,88 m Marja-Leena Larpi 57,74 m Anne Paavolainen 54,76 m Keihäänheitto Mayra Vila 62,18 m Maria Beltran 61,80 m Tiina Lillak 60,80 m Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai kuulantyöntäjä Brian Oldfield. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 1981 yleisurheilu 80
Strongýli (Chálki)

Strongýli () eli Strongyló (Στρογγυλό) eli Mantíla (Μαντήλα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Ródoksen länsipuolella etelään Makrýn saaresta. Saaren pinta-ala on 0,221 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Strongýli kuuluu Chálkin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on yhdessä muiden lähisaarten kanssa osa lintudirektiivin mukaista Natura- aluetta. Saarta ei tule sekoittaa toiseen, pienempään Ródoksen länsirannikolla sijaitsevaan Strongylón (myös Strongylí, Strongylonísi) saareen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chálki Luokka:Dodekanesia Luokka:Kreikan Natura- alueet
Ukrainan vapautuksen liitto

Ukrainan vapautuksen liitto (, SVU) oli ukrainalaisten emigranttien perustama järjestö. Järjestön keskus oli aluksi Lvivissä, mutta 1914 se muutti Wieniin. SVU toimi ensimmäisen maailmansodan aikana Itävalta-Unkarissa ja Saksassa, ja sen tarkoituksena oli edustaa Venäjän vallan alla olevia ukrainalaisia. Jäsenistö koostui lähinnä Keski-Ukrainan (Dneprin Ukrainan) sosialisteista, jotka olivat joko paenneet tai jotka oli karkotettu Itävallan alueelle. He pyrkivät Itävalta-Unkarin ja Saksan Venäjää vastaan käymän sodan avulla edistämään Ukrainan itsenäisyyttä. Lopullisena tavoitteena oli luoda Ukrainaan rakenteeltaan demokraattinen perustuslaillinen monarkia ja yksikamarinen lainsäädäntöelin. Järjestön tehtäviin kuului sotavangeiksi jääneiden Venäjän armeijan ukrainalaisten sotilaiden auttaminen eri tavoin, ja se perusti 1916 Lviviin toimiston, joka rakensi koulujärjestelmän Itävallan vallassa oleville Ukrainan alueille. Helmikuun vallankumouksen puhjettua Venäjällä SVU katsoi tehtävänsä laajentuneen, ja sen ponnistusten ansiosta perustettiin kaksi Ukrainan armeijan divisioonaa, Saksan armeijan alaisuuteen Sinitakit ja Itävallan armeijan alaisuuteen Harmaatakit. SVU hajosi virallisesti 1. toukokuuta 1918. ==Liitossa toimineita== * Dmytro Dontsov * Mykola Zaliznjak * Volodymyr Dorošenko * Markijan Melenevskyi * Oleksandr Skoropys-Joltuh’ovskyi * Andri Žuk * Kostjantyn Šylo ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset järjestöt Luokka:Ukrainan historia Luokka:Lvivin historia
Wyatt Johnston

Wyatt Johnston (s. 14. toukokuuta 2003 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Johnston pelaa NHL-joukkue Dallas Starsin organisaatiossa. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hän laukoo oikealta. Johnston pelasi ennen ammattilaisuraan OHL-juniorisarjan Windsor Spitfiresissa. Dallas Stars varasi Johnstonin ensimmäisellä kierroksella 23. varausvuorolla vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Hän pelasi ensimmäisen kerran NHL-liigassa kaudella . Johnston on pelannut 82 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 24 maalia ja 17 syöttöä eli 41 tehopistettä. Tilastot päivitetty 8. kesäkuuta 2023. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Dallas Starsin pelaajat Luokka:Dallas Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Strongylí (Léros)

Strongylí () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Léroksen saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,162 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Léroksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Léros
Strongyló (Poseidonía)

Strongyló () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,027 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongyló kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä- Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Kykladit Luokka:Sýros-Ermoúpoli
Strovíli

Strovíli () eli Strofíli (Στροφίλι) eli Stróvilo (Στρόβιλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Chíoksen koillisrannikon edustalla sen ja Oinoússeen välisen salmen kohdalla. Saaren pinta-ala on 0,05 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strovíli kuuluu Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Chíos Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Ritva Kylli

Ritva Kylli (s. 1975) on suomalainen historioitsija. Kylli on Suomen ja Pohjois-Euroopan historian dosentti. Hän toimii arktisen ja pohjoisen historian yliopistonlehtorina Oulun yliopistossa. Hänen tutkimusteemansa liittyvät ruokaan, ympäristöön ja terveyteen sekä arktisten ja pohjoisten alueiden historiaan. oulu.fi. Viitattu 17.10.2022. Kylli valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1999 ja väitteli tohtoriksi vuonna 2005. Väitöskirja Kirkon ja saamelaisten kohtaaminen Utsjoella ja Inarissa 1742–1886 palkittiin Oulun yliopiston vuoden parhaana väitöskirjana. munoulu.fi. Viitattu 17.10.2022. Kylli oli tutkijavieraana Hokkaidon yliopistossa vuonna 2018. Kyllille myönnettiin Suomen ruokahistoria -teoksesta aikakauslehti Kanavan ja Otavan Kirjasäätiön Kanava-palkinto vuoden 2021 parhaana kotimaisena tietokirjana. Teos oli myös tietokirjallisuuden Finlandia-palkintoehdokas samana vuonna ja Botnia-kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2022. kaleva.fi. Viitattu 17.10.2022. tieteessatapahtuu.fi. Viitattu 17.10.2022. suomenkuvalehti.fi. Viitattu 17.10.2022. == Julkaisut == * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset historioitsijat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Richard Secord

Richard V. Secord (1932 La Rue, Ohio – 15. lokakuuta 2024https://www.yahoo.com/news/richard-secord-retired-air- force-155848925.html?guccounter=1&guce;_referrer=aHR0cHM6Ly9lbi53aWtpcGVkaWEub3JnLw&guce;_referrer_sig=AQAAAH2MMGorrk1ema5vgY2DfHwTSql6zFiwARAU_ui4ACWpQOkNtUwLRlZf7AwgelX-a7ST9N70ccz_AxKaxM8jdtowetY3eDw_gHcnNufyePza_7AM3Hl3v_sfP0HZdoPuOtVNN3xfWFrYwF3_Uvm_tEqK6i_u7j0KS8UZSTvtE8_F) oli yhdysvaltalainen kenraalimajuri. Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Iran-Contra-skandaalissa, johon liittyen hän sai sotilasuransa jälkeen ehdollisen vankeustuomion. == Elämä == Secord aloitti opiskelun West Pointin sotilasakatemiassa vuonna 1951 ja valmistui sieltä 1955. West Pointin jälkeen Secord aloitti sotilaslentäjäkoulutuksen. Secord osallistui lentäjänä muun muassa Vietnamin sotaan.https://archive.ph/20121212023249/http://www.af.mil/information/bios/bio.asp Secord ylennettiin kenraalimajuriksi vuonna 1980. Hän jätti asevoimat toukokuussa 1983. Vuodesta 1984 lähtien Secord sekaantui myöhemmin Iran- Contra-skandaalina tunnettuun tapahtumaketjuun, jossa presidentti Ronald Reaganin hallinto myi salaa aseita Iraniin ja rahoitti saaduilla rahoilla laittomasti Nicaraguan contra-sissejä. Skandaalin tultua ilmi Secord sai syyteneuvottelujen jälkeen kahden vuoden ehdollisen vankeusrangaistuksen, sillä hän valehteli Yhdysvaltain kongressille omasta roolistaan skandaalissa.https://www.nytimes.com/1990/01/25/us/secord-is-put-on-probation- for-lie-on-iran-contra-role.html == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Kuninkaallinen isänmaallinen seura

Kuninkaallinen isänmaallinen seura (ruotsiksi: Kungliga Patriotiska Sällskapet) on ruotsalainen kuninkaallinen seura, joka perustettiin vuonna 1772 Tukholmassa, Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n kuninkaallisella peruskirjalla ja jonka tavoitteena on parantaa Ruotsin taloutta, erityisesti maataloutta, kaivostoimintaa ja tekstiiliteollisuutta. Ruotsin kuninkaallinen isänmaallinen yhdistys jakaa mitaleja, kuten Medalj för bevarande av svenskt kulturarv (suomeksi "mitali ruotsalaisen kulttuuriperinnön säilyttämisestä") sekä Medalj För betydande gärning (suomeksi. "Mitali merkittävästä teosta"), aiemmin nimeltään Medalj för lågnande gagnande. verksamhet (suomeksi. ”Mitali pitkäaikaisesta hyödyllisestä toiminnasta”) ja Medalj för gagnerik gärning inom svenskt näringsliv (suomeksi. ”Mitali hyödyllisestä teosta ruotsalaisessa liiketoiminnassa”). Tiedosto:Riksförbundet Sveriges lottakårers kungliga förtjänstmedalj i silver (åtsida) AM.085610.jpg|1. hopeisen merkin etuosa Tiedosto:Riksförbundet Sveriges lottakårers kungliga förtjänstmedalj i silver (revers) AM.085610.jpg|1. hopeisen merkin takaosa Tiedosto:Riksförbundet Sveriges lottakårers kungliga förtjänstmedalj i guld (åtsida) AM.085796.jpg|2. kultaisen merkin etuosa Tiedosto:Riksförbundet Sveriges lottakårers kungliga förtjänstmedalj i guld (revers) AM.085796.jpg|2. kultaisen merkin takaosa == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset järjestöt
Nikolske

Nikolske (; vuosina 1855–1924 Nikolske, 1924-2016 Volodarske , V. Volodarskin mukaan) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Donetskin alueen Mariupolin piirissä. Nikolske sijaitsee noin 22 kilometriä piirikeskus Mariupolista luoteeseen ja 120 kilometriä aluekeskus Donetskista etelälounaaseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 7 867 asukasta vuoden 2021 alussa. Vuonna 2001 Nikolsken taajaman väkiluku oli 8 819\. Tuolloin 63,7 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia, 23,6 prosenttia venäläisiä ja 10 prosenttia kreikkalaisia.. Nikolske on Ukrainan vuonna 2020 tehdyn aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Mariupolin piiriin; tätä ennen se oli Nikolsken piirin (vuoteen 2016 saakka nimenä Volodarsken piiri) hallintokeskus. Володарський БК.JPG|Kulttuuritalo. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Donetskin alueen kaupunkityyppiset taajamat Luokka:Mariupolin piiri
Teppo Hakala

Tenho Valfrid (Teppo) Hakala (24. kesäkuuta 1906 Laihia – 10. lokakuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen rautakauppa-alan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Hakalan vanhemmat olivat rautakauppias Sameli Erland Hakala ja Hilda Elisabet Manni ja puoliso vuodesta 1931 Maisu Lainio. Hakala kävi kansakoulun ja suoritti Vaasan kauppakoulun 1926. Hän oli Koiviston Kauppa Oy:n palveluksessa Kurikassa 1919–1922 ja 1923–1924, Kankaan Kauppa Oy:n palveluksessa Kurikassa 1922–1923, Rautakauppa Oy Teräksen, vuodesta 1938 Teräs Oy, konttoristi Vaasassa 1926–1930 ja kauppaedustaja 1930–1939 ja Rautakauppa Hakan, vuodesta 1943 Rautakauppa Haka Oy, perustaja 1939 ja toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Kokkolassa 1943–1968. Hakala oli myös Seinäjoella sijainneen Lakeuden Rautahaka Oy:n johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1958 ja toimitusjohtaja vuodesta 1963. Hän oli Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen 1956–1968 ja valtuuston puheenjohtaja 1959–1964. Hakalalla oli myös useita muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1966. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kokkolan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Olavi Hulkko

Vihtori Olavi Hulkko (1. lokakuuta 1904 Kemi – 4. heinäkuuta 1988 Oulu) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Hulkon vanhemmat olivat tehtailija Enok Viktor Hulkko ja Hanna Katariina Martti ja puoliso 1929–1967 Olga Alice (Liisi) Mäkelä. Hulkko tuli ylioppilaaksi Kemin suomalaisesta yhteiskoulusta 1924 ja suoritti Helsingin kauppakorkeakoulun päästötutkinnon 1929. Hän opiskeli ja harjoitteli myös Englannissa 1930-luvulla ja teki lukuisia opintomatkoja ympäri maailmaa. Hulkko oli Kemin tullikamarin ylimääräinen kamarikirjuri ja ekspeditööri purjehduskausina 1926–1929, T:mi Helmer Husan konttoripäällikkö Torniossa 1929–1934, Ab Kemi Oy:n Karihaaran liikkeen johtaja 1935–1936, Oulu Oy:n prokuristi ja kirjanpito-osaston päällikkö 1936–1939, Veljekset Åströmin myyntipäällikkö 1939–1942, Höckertin Seuraajat Oy:n johtaja ja johtokunnan sihteeri Kemissä 1942–1945, johtokunnan jäsen 1943–1947 ja toimitusjohtaja 1945–1947 ja Käyttöauto Oy:n toimitusjohtaja Oulussa 1945–1968 sekä yhtiön osakas ja hallituksen jäsen 1945–1981 ja puheenjohtaja 1963–1981. Oulun kaupunginvaltuuston jäsen Hulkko oli 1951–1968 ja kaupunginhallituksen jäsen 1951–1952, 1956–1958 ja 1961–1965. Hänellä oli lisäksi useita autokauppa-alan ja muita luottamustehtäviä. Hulkko tunnettiin myös radioamatöörinä. Alankomaiden varakonsulina 1948–1956 toiminut Hulkko oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1942). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.Kuka kukin on 1954, s. 241. Viitattu 18.10.2022. Kauppaneuvos Veikko Hulkko on Olavi Hulkon poika. Viitattu 15.9.2023. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Kai Kivijärvi

Kai Søren Kivijärvi (20. syyskuuta 1907 Helsinki – 17. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. ==Henkilöhistoria== Kivijärven vanhemmat olivat kirjailija, lehtimies Erkki Kivijärvi ja Gertrud Alice Frisell ja puoliso vuodesta 1934 Iiri Grundström. Kivijärvi tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1927 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1932. Hän oli Helsingin Sanomien toimittaja 1932, Suomen Kuvalehden toimitussihteeri 1932–1935, Hotelli Kämpin mainospäällikkö vuodesta 1932, Kuusinen Oy:n mainos- ja julkaisuosaston päällikkö 1935–1937, Oy Karl Fazerin Konditorian apulaistoimitusjohtaja 1938–1939, toimitusjohtaja 1939–1958 ja johtokunnan jäsen 1938–1963 ja Oy Karl Fazer Ab:n myynnin johtaja 1945–1955, toimitusjohtaja 1955–1965, hallintoneuvoston jäsen 1954–1963, johtokunnan jäsen vuodesta 1945 ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1965. Hänellä oli myös lukuisia liike-elämän ja muita luottamustehtäviä, kuten Lastentautien tutkimussäätiön johtokunnan puheenjohtajuus. Sotilasarvoltaan Kivijärvi oli reservin kapteeni (1944). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1966.Kuka kukin on 1954, s. 369. Viitattu 18.10.2022. ==Julkaisuja== * Dollarimiljoonani, 1930, Maurice Dekobra, suom. Kai Kivijärvi * This is Finland – Detta är Finland: kuvia Suomesta, 1946, toim. Ensio Rislakki, Kai Kivijärvi, Kauno Rintakoski ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Suh’odilsk

Suh’odilsk (; ); vuoteen 1972 saakka Verh’nodivannen kylä () on kaivoskaupunki itäisen Ukrainan Luhanskin alueen kaakkoisosissa Dovžanskin piirissä. Kaupunki sijaitsee 45 kilometriä Luhanskista kaakkoon ja noin 38 kilometriä piirikeskus Dovžanskistä pohjoiseen. Vuoden 2021 alun väestöarvion mukaan kaupungissa asui 20 474 henkeä. Väestönlaskennassa 2001 asukkaita oli 23 739, joista 7,3 prosenttia oli etnisesti ukrainalaisia, 92,4 prosenttia venäläisiä ja 0,3 prosenttia muita. Kaupungin lounaispuolitse kulkee Sorokynestä (eli vuonna 2016 uudelleennimetystä Krasnodonista, jota nimeä venäläismiehittäjä yhä käyttää) Luhanskiin johtava eurooppatie (valtatie M04). Kaupungin etelälaidalla on Sorokynen kaupungin kanssa yhteinen rautatieasema (vokzal stantsija Krasnodon). Venäjän raja sijaitsee linnuntietä runsas kahdeksan kilometriä Suh’odilskstä itään. Aiempi Verh’nodivannen kylä nimettiin vuonna 1972 Suh’odilskiksi ja sille annetriin kaupungin asema. Kaupunki kuului pitkään Krasnodonin (nyk. Sorokynen) kaupunkipiirin alaisuuteen. Ukrainan aluehallinnollisessa uudistuksessa Suh’odilsk siirtyi periaatteessa kaupunkipiiristä osaksi Dovžanskin piiriä. Vuodesta 2014 kaupunkia ovat kuitenkin miehittäneet niin sanotun Luhanskin kansantasavallan joukot (Venäjän nukkevaltio). Tammikuun keskilämpötila on -7,5 °C, heinäkuun +22,0 °C. Vuotuinen sademäärä on 440 mm. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin piiri Luokka:Luhanskin alueen kaupungit
Ukrainan työläiskirjailijoiden liitto

Ukrainan työläiskirjailijoiden liitto (, VUSPP) oli vuonna 1927 perustettu kirjailijajärjestö. Sen julki lausuttuna tavoitteena oli taistella ”porvarillista nationalismia” vastaan. Se vastusti sellaisia ukrainalaisia kirjallisia ryhmiä kuin Vaplite, Uusklassikot, Lanka ja MARS, joiden työstä puolue löysi ”nationalistisia” tendenssejä. VUSPP kuului moskovalaiseen pääjärjestöön (VOAPP), ja sillä oli venäläinen ja juutalainen alaosasto. VUSPP:n julkaisuja olivat Hart ja Literaturna hazeta, ja paikalliset alaosastot julkaisivat omia lehtiään. Lisäksi venäläisellä osastolla oli oma julkaisu Krasnoje slovo ja juutalaisella osastolla oli Prolit. Ukrainan työläiskirjailijoiden liiton johto pyrki saamaan järjestön puoluetta lähimmäksi kirjalliseksi järjestöksi, ja siksi se keskittyi poliittiseen taisteluun muita kirjallisia ryhmiä vastaan. Sen jäsenet eivät julkaisseet merkittäviä kirjallisia teoksia. Kun Prolitfront ja Nova Generatsija -ryhmät oli hajotettu, osa niiden jäsenistä liittyi 1931 VUSPP:hen. Puolueen keskuskomitea lakkautti huhtikuussa 1932 VUSPP:n ja myös VOAPP:n ja muut vastaavat kirjalliset järjestöt. Entisiä VUSPP:n jäseniä ja johtajia pidätettiin 1937–1939, ja he joutuivat pakkotyöleireille. ==Jäseniä== * Ivan Kulyk * Ivan Mykytenko * Ivan Kyrylenko * Volodymyr Korjak * Ivan Le * Jakiv Savtšenko * Dmytro Zahul * Mykola Tereštšenko * Myh’ailo Dolengo * Volodymyr Sosjura * Leonid Pervomaiskyi * Jakiv Katšura * Kost O. Hordijenko * Natalija Zabila * Sava Holovanivskyi * Volodymyr Kuzmytš * S. Žyhalko * Ju. Zorja * Vitali Tšyhyryn * Pavlo Usenko * Leonid Smiljanskyi * Samijlo Štšupak * Hryhori Ovtšarov * Borys Kovalenko * Mykola K. Novytskyi ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijajärjestöt
Siiri Syrjänen

Siiri Syrjänen (s. 23. tammikuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja. Syrjänen pelasi nuoruudessaan Ilveksessä muutamia vuosia tyttöjen ja poikien joukkueissa. Sen jälkeen siirtyi Tampereen Classiciin. Syrjänen siirtyi pelaamaan Tampereen Kooveehen kausiksi 2022–2023. Hän on pelaajaurallaan ehtinyt edustaa Suomea U16-joukkueessa ja ollut mukana maajoukkueen toiminnassa myös U19:ssa. Pelipaikaltaan Syrjänen on vasen laitapelaaja ja on viime kaudella täyttänyt tämän paikan pelatessaan sekä Classicin naisten liigassa että TPS:n SM-sarjassa, jossa Syrjäsen tehot olivat 13+4 kymmenessä ottelussa. == Runkosarja == {| class="wikitable" Kausi Joukkue Sarja O M S P RLM + - +/- YVM AVM L L% 2022–2023 F-liiga naiset Runkosarja lohko A 7 2 0 2 4 3 26 -23 0 0 14 14.29 2021–2022 F-liiga naiset Runkosarja lohko A 3 0 0 0 0 0 1 -1 0 0 2 0 Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marina Kinnunen

Marina Kinnunen (s. 1977) on suomalainen virkamies ja hyvinvointialueenjohtaja. Kinnunen on toiminut Vaasan sairaanhoitopiirin ja Pohjanmaan hyvinvointikuntayhtymän johtajana. Kinnunen on työskennellyt Vaasan sairaanhoitopiirissä vuodesta 2000 lähtien ja aloitti uransa sairaanhoitajana, siirtyen sittemmin potilasturvallisuuden kehittämisen pariin. Kinnunen on työskennellyt myös laatupäällikkönä, johtajaylihoitajana ja sote- muutosjohtajana. Kinnunen on koulutukseltaan sairaanhoitaja ja kauppatieteen tohtori. Kinnunen väitteli Vaasan yliopistosta vuonna 2010 ja hänen väitöksensä aihe oli virheistä oppimisen prosessit sairaalaorganisaatiossa. Kinnunen on palkittu Venny Snellmanin tunnustuspalkinnolla 2008 ja potilasturvallisuuden ansiomerkillä 2017. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Pohjanmaan hyvinvointialue Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Minna Korkiakoski-Västi

Minna Korkiakoski-Västi on suomalainen virkamies ja entinen hyvinvointialuejohtaja. Korkiakoski-Västi oli aikaisemmin toiminut Soiten hallinto- ja talousjohtajana sekä toimitusjohtajana helmikuusta 2018 lähtien. Koulutukseltaan Korkiakoski-Västi on hallintotieteiden maisteri. Korkiakoski- Västi valittiin Keski-Pohjanmaan hyvinvointialuejohtajan virkaan toukokuussa 2022. Korkiakoski-Västi irtisanoutui tehtävistään 19. helmikuuta 2024https://yle.fi/a/74-20075262 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue
Nicola Pisano

Nicola Pisano (tai Niccola, Nicolò) (n. 1206 – 1278 Pisa) oli italialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti, jota pidetään renessanssin italialaisen taiteen edelläkävijänä. ==Elämä ja ura== Pisano työskenteli Keski-Italiassa ja pääasiallisesti Pisassa. Vaikka hän kutsui itseään Pisanukseksi, hän ei ollut syntyperältään pisalainen, vaan mahdollisesti oli kotoisin Etelä-Italiassa sijaitsevasta Apulian maakunnasta. Hänen elämästään tiedetään hänen teoksiaan lukuun ottamatta vain vähän. Pisanoa, joka on Italian uudesti elpyvän taiteen ensimmäinen huomattava tienraivaaja, on sanottu renessanssin edelläkävijäksi siksi, että hän käyttää esikuvinaan antiikkisia veistoksia, muun muassa Pisassa säilytettyjä sarkofagi- ja maljakkokuvia. Tämä antiikinvoittoisuus ilmenee hänen kauneimmassa teoksessaan, Pisan baptisteriumin kastekappelin marmorisessa saarnastuolissa (1260), jonka viidestä korkokuvasta esimerkiksi Kuninkaiden kumarrus osoittaa levollista yksinkertaisuutta sommittelussa ja varmaa plastillisuutta käsittelyssä. Hänen toinen, oppilaiden avulla suoritettu pääteoksensa, Sienan tuomiokirkon saarnastuoli (1268), on runsaskoristeinen ja poikkeaa edellisestä siten, että sen kuvaesitykset ovat enemmän italialais-kansalliseen naturalismiin ja goottilaisuuteen viittaavia. Pisanon muita veistoksia ovat korkokuvat Luccan San Martino kirkossa, pyhän Dominicuksen hautamerkki (1267, Bolognan San Domenicossa) ja Perugian tuomiokirkon edustaa koristava kaivo, joka oli hänen poikansa Giovanni Pisanon loppuunsuorittama. Pisano ei ollut vain kuvanveistäjä, vaan myös vuosisatansa suurin italialainen arkkitehti. Hän suunnitteli useita erittäin merkittäviä rakennuksia. Nykyisin olemassa olevista rakennuksista mainittakoon Pistoian katedraalin pääosa, Cortonan San Margheritan kirkko ja luostari sekä Firenzen Santa Trinita. Hänen monia arkkitehtonisia töitään on jälkikäteen muutettu ja modernisoitu paljon. Battisteros_Pulpito_(without_flash)_(1622021151).jpg|Pisan baptisteriumin saarnastuoli Nicola_pisano,_deposizione_del_duomo_di_lucca_02.JPG|Luccan katederaalin korkokuva San_domenico,_bologna,_interno,_arca_di_san_domenico_02_nicola_pisano.JPG|pyhän Dominicuksen hautamerkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Italialaiset kuvanveistäjät Luokka:Italialaiset arkkitehdit
Jean-Antoine Houdon

Jean-Antoine Houdon (18. maaliskuuta 1740 Versailles – 17. heinäkuuta 1828 Pariisi) oli merkittävä ranskalainen kuvanveistäjä 1700-luvun jälkipuoliskolla. ==Elämä ja ura== Houdon pääsi 12-vuotiaana École royale de sculptureen, ja voitettuaan Prix de Rome -palkinnon 20-vuotiaana hän lähti Ranskasta Italiaan, jossa hän vietti seuraavat kymmenen vuotta. Yksi Houdonin ensimmäisistä töistä oli Pyhän Brunon patsas Santa Maria degli Angelin kirkkoon, joka ihastutti paavi Klemens XIV:tä ja toi hänelle välitöntä mainetta. Palattuaan Pariisiin Houdonista tehtiin Ranskan akatemian liitännäisjäsen Morfeus-marmoriveistoksensa ansiosta, ja hänestä tuli akatemian varsinainen jäsen vuonna 1775. Hän opetti aktiivisesti akatemiassa. Hänen muotokuva-asiakkainaan olivat muun muassa Denis Diderot, Venäjän keisarinna Katariina Suuri ja Benjamin Franklin. Houdon loi neljä erilaista Voltairen rintakuvaa. Kuultuaan Jean-Jacques Rousseaun kuolemasta Houdon kiiruhti filosofin kotiin ja otti vainajan kasvoista valoksen, josta hän loi pronssirintakuvan. Vuonna 1785 Houdon vieraili Yhdysvalloissa George Washingtonin kotona Mount Vernonissa toteuttaakseen tämän patsaan. Marmoripatsas pystytettiin Virginian osavaltion pääkaupunkiin Richmondiin vuonna 1796. Houdonin mytologisista teoksista tunnetuin on hänen Diana- patsaansa, joka herätti paheksuntaa rohkealla alastomuudellaan. Vuoden 1791 Pariisin salongissa Houdon esitteli rintakuvia markiisi de Lafayettesta, Benjamin Franklinista ja kreivi de Mirabeausta. Houdonin arvostus jatkui Ranskan vallankumouksen ja Napoleonin vallan aikana. Hänen uskonnollinen Pyhän Scholastican patsaansa herätti kuitenkin vallankumouksellisten vastustusta. Hänet ilmiannettiin, ja hänen henkensä pelastui vain sillä, että hän muokkasi Pyhän Scholastican filosofian ruumiillistumaksi. Napoleonin aikana, josta hän teki vuonna 1806 alastonpatsaan, hän veisti muun muassa Ciceron patsaan senaattia varten sekä erilaisia rintakuvia, joista mainittakoon marsalkka Neyn, keisarinna Josephinen ja Napoleonin itsensä rintakuvat, josta Houdon sai kunniamerkin. Buste_de_Voltaire.jpg|Voltaire Virginia_State_Capitol_complex_- _Houdon's_Washington,_seen_from_the_front.jpg|George Washington The_Gulbenkian_Museum_(42416563422).jpg|Diana ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1740 syntyneet Luokka:Vuonna 1828 kuolleet
Ukrainan maantieteen tietosanakirja

Ukrainan maantieteen tietosanakirja () on vuosina 1989-1993 julkaistu kolmiosainen ukrainankielinen tietosanakirja, joka käsittelee erityisesti Ukrainan maantiedettä. Teossarja sisältää yli 7000 artikkelia. Tietosanakirjaa laati yli 650 kirjoittajaa. Toimituskunnan päätoimittaja oli maantieteilijä, professori Oleksandr Marynytš (). Tietosanakirjan osat ovat (linkki arkistoituun pdf-julkaisuun): * Tom 1: A-Ž (1989, 416 s., ISBN 5-88500-005-0) (archive.org); * Tom 2: Z-O (1990, 480 s., ISBN 5-88500-012-3) (archive.org), ja * Tom 3: P-Ja (1993, 480 s., ISBN 5-88500-020-4) (archive.org). ==Katso myös== * Encyclopedia of Ukraine * Encyclopedia of Modern Ukraine * Internet Encyclopedia of Ukraine (en) (encyclopediaofukraine.com) * Ukrainan historian tietosanakirja * Ukrainankielinen Wikipedia * Brockhaus–Jefron * Bolšaja sovetskaja entsiklopedija ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset tietosanakirjat Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Ukrainan maantiede
Dave McClain

David Wayne McClain (s. 22. lokakuuta 1965, Wiesbaden, Länsi-Saksa) on yhdysvaltalainen rumpali, joka tunnetaan parhaiten Machine Head -yhtyeen entisenä rumpalina, jossa hän soitti vuosina 1995-2018. McClain tunnetaan myös Sacred Reich -yhtyeestä, johon hän liittyi takaisin vuonna 2018 soitettuaan siinä aiemmin vuosina 1991-1995. Muita yhtyeitä, joissa McClain on vaikuttanut ovat mm. S.A.Slayer, Narita, Turbin, Catalepsy sekä Murdercar. McClain on ollut vegaani vuodesta 2017 lähtien. == Diskografia == S.A.Slayer * Prepare to Die (EP) (1983, Rainforest Records) * Go for the Throat (1988, Under den Linden Records) Murdercar * Unreleased LP (Demo) (Omakustanne, 1990) Sacred Reich * A Question (EP) (1991, Hollywood Records) * Independent (1993, Hollywood Records) * Heal (1996, Metal Blade Records) * Awakening (2019, Metal Blade Records) Machine Head * The More Things Change... (1997, Roadrunner Records) * The Burning Red (1999, Roadrunner Records) * Supercharger (2001, Roadrunner Records) * Through the Ashes of Empires (2004, Roadrunner Records) * The Blackening (2007, Roadrunner Records) * Unto the Locust (2011, Roadrunner Records) * Bloodstone & Diamonds (2014, Nuclear Blast) * Catharsis (2018, Nuclear Blast) == Vierailut muiden artistien albumeilla == Juggernaut * Kappale "In the Blood of Virgins" albumilla Metal Massacre VII (1986, Metal Blade Records) Murdercar * Kappale "Mirage of Blood" albumilla Metal Massacre X (1989, Metal Blade Records) Ministers of Anger * Kappale "The Great Escape" albumilla Metal Massacre XI (1991, Metal Blade Records) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Make it Simple

Make it Simple Oy on vuonna 2015 perustettu suomalainen mainostoimisto. Sen perustivat Jarkko Tuuri, Jukka Mannio ja Pia Eiro. Vuodesta 2018 yrityksen toimitusjohtajana on toiminut Vesa Tujunen. Make it Simple on tehnyt mainoksia muun muassa Prismalle, Pelastusarmeijalle ja Oikotielle. Vuonna 2019 Make it Simplen liikevaihto oli 721 tuhatta euroa, ja sillä oli kolme työntekijää. Make it Simple voitti Voitto-mainoselokuvakilpailun yleisessä sarjassa kultaa vuonna 2015. Make it Simple voitti kilpailun yhteiskunnallinen- ja kulttuurisarjan vuosina 2018 ja 2021. Vuonna 2015 Make it Simple oli mukana toteuttamassa Effie Awards Finland 2015 -kilpailun voittanutta SOK:n halpuutuskampanjaa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Make it Simplen verkkosivut Luokka:Suomalaiset mainostoimistot
Sammakkoravut

Sammakkoravut (Raninidae) on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäisheimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä. == Taksonomia ja anatomia == Sammakkoravut jaetaan 5 alaheimoon ja 11 sukuun. Heimon lajien selkäkilpi on muodoltaan soikea ja levyttään pidempi. Toisin kuin useilla muilla taskuravuilla, sammakkorapujen takaruumis ei ole täysin taitettuna päärinnan alle. Eturaajojen sakset ovat tukevat ja muut raajat litteähköt. Silmät ovat pitkien varsien päissä. ==Elintavat== Sammakkorapuja tavataan erityisesti lämpimiltä alueilta. Ne elävät useimmiten matalissa vesissä pehmeään pohjaan kaivautuneina. Heimon lajien ravintoa ovat madot ja nilviäiset. == Lähteet == Luokka:Taskuravut
Toive (elokuva)

Toive () on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka on tuottanut Walt Disney Animation Studios. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. marraskuuta 2023 ja Suomessa 15. joulukuuta 2023. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Ariana DeBose Silja Kutvonen Asha Chris Pine Markus Niemi Kuningas Magnifico Alan Tudyk Osku Ärilä Valentino Angelique Cabral Maria Ylipää Kuningatar Amaya Victor Garber Eero Saarinen Sabino (Ashan isoisä) Natasha Rothwell Ushma Olava Sakina (Ashan äiti) Jennifer Kumiyama Niina Lahtinen Dahlia Evan Peters Aaro Wichmann Simon Harvey Guillén Miiko Toiviainen Gabo Ramy Youssef Leo Ikhilor Safi Niko Vargas Ringa Aflatuni Hal Della Saba Mirella Roininen Bazeema Jon Rudnitsky Henri Piispanen Dario Muissa rooleissa: Amy Burgess, Augusta Oiva, Eelis Ignatius, Elias Hjelm, Ella Hautajärvi, Ella Tarvonen, Hanna Kaila, Hanna Pakarinen, Heljä Heikkinen, Helmi Kantola, Ilmari Apajalahti, Isa Antas, Jenni Lambert, Jessica Tamminen, Joonathan Kettunen, Juuli Kylänpää, Kari Leppälä, Kari Starck, Katja Aakkula, Kerttu Apajalahti, Kia Laitakari, Kosmo Salminen, Laura Ranta, Leni Tamminen, Liisa Ingman, Nerea Susi, Nina Höynälä, Oona Westerling, Pasi Ruohonen, Petra Rothovius, Riikka Hallenberg, Robert Kock, Sainey Gibba, Sasu Moilanen, Sonja Pajunoja, Väinö Riihimäki, Yannick Yamajako == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Maija Alander Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Disneyn animaatioelokuvat Luokka:3D-elokuvat
Jared MacEachern

Jared MacEachern (s. 16. elokuuta 1980, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Machine Head -yhtyeen basistina, johon hän liittyi vuonna 2013 korvaten yhtyeen silloisen basistin Adam Ducen. Ennen Machine Headia MacEachern soitti kitaraa ja lauloi Sanctityssa. == Ura == MacEachern aloitti laulamaan viisivuotiaana vanhempiensa kanssa kirkon kuorossa ja jatkoi kuorolaulua 13-vuotiaaksi asti. MacEachern aloitti soittamaan 10-vuotiaana viulua, mutta vaihtoi siitä piakkoin selloon, josta sittemmin bassokitaraan. MacEachern valmistui Virginia Beachilla sijaitsevasta Frank W. Coxin lukiosta, josta hän jatkoi collegeen bassomusiikin opiskelun pariin. Näihin aikoihin hän tutustui tuleviin Sanctityn soittajiin ja vaihtoi basson kitaraan. MacEachernin lempialbumeita ovat Metallican Kill 'Em All sekä Sepulturan Arise. Hänen isoin vaikuttajansa bassonsoitossa on edesmennyt Metallican basisti Cliff Burton. === Sanctity === Vaikka MacEachern oli valtaosan iästään soittanut bassoa, hän soitti Sanctityssa kitaraa. Sanctity perustettiin vuonna 1998 ja he ovat julkaisseet yhden albumin. Helmikuussa 2008 MacEachern lähti yhtyeestä henkilökohtaisista syistä. Hänestä oli juuri tullut isä ja hän halusi keskittyä vanhemmuuteen. === Serenity Dies === Lokakuussa 2010 Malediivilainen thrash metal -yhtye Serenity Dies ilmoitti kirjoittavansa uutta materiaalia MacEachernin kanssa. === Machine Head === Kesäkuussa 2013 Machine Head ilmoitti, että MacEachern on valittu yhtyeen uudeksi basistiksi korvaten silloisen basistin Adam Ducen. Machine Headin ensimmäinen julkaisu MacEachernin kanssa oli marraskuussa 2014 julkaistu Bloodstone & Diamonds, joka ylsi Billboard 200 -listalla sijalle 21. == Diskografia == Sanctity * Beneath the Machine (single) (2007) * Road to Bloodshed (2007, Roadrunner Records) Machine Head * Bloodstone & Diamonds (2014, Nuclear Blast) * Catharsis (2018, Nuclear Blast) * Of Kingdom and Crown (2022, Nuclear Blast) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset basistit Luokka:Elävät henkilöt
Jean-Baptiste Carpeaux

Jean-Antoine Carpeaux (11. toukokuuta 1827 Valenciennes – 12. lokakuuta 1875 Château de Bécon, Courbevoie) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Häntä on kutsuttu ensimmäiseksi moderniksi muotokuvanveistäjäksi. ==Elämä ja ura== Carpeaux oli muurarin poika, ja hän vietti nuoruutensa köyhyydessä. Hän oli Pariisissa François Ruden ja sittemmin Francisque Joseph Duret'n oppilas, voitti Prix de Rome -palkinnon vuonna 1854 ja opiskeli samasta vuodesta lähtien Académie de France à Rome -koulussa. Hän tuli tunnetuksi ensin patsaalla Napolilainen kalastaja (1858) ja myöhemmin, paljon suuremmassa määrin, teoksella Ugolino ja hänen poikansa (1862). Sitten hän palasi Pariisiin. Hänen merkittävimmät teoksensa seuraavalla kaudella kuuluvat monumentaaliveistoksiin. Niitä ovat Keisarillinen Ranska valaisee maailmaa ja reliefi Triomphe de Flore, jotka molemmat toteutettiin Tuileries’n uuden rakennuksen Flora-paviljonkiin, Tanssi Palais Garnier -oopperatalon julkisivussa (1869) ja pronssiteos Maailman neljä osaa Avenue de l'Observatoiren suihkulähteessä (1872). Carpeaux toteutti myös Tyttö simpukan kanssa -patsaan (1864), Antoine Watteaun patsaan ja useita pienoispatsaita. Hän laati myös keisarillisen prinssin Napoléon Eugène Louis Bonaparten pronssipatsaan (1865) sekä keisarinna Mathilde Bonaparten ja muiden muotokuvapatsaita. Hän oli keisarillisen perheen suosiossa, ja hänestä tehtiin vuonna 1866 Ranskan kunnialegioonan ritari. Sairaus ja onneton avioliitto varjostivat hänen viimeisiä vuosiaan. Carpeaux'n aikalaiset tunnustivat hänen neroutensa, vaikka monet loukkaantuivat hänen veistostensa ulkoasusta ja voimakkaan naturalistisesta lähestymistavasta. Jälkipolville hän on yksi modernin kuvanveiston uranuurtajista. Hänen varhaisemmissa teoksissaan on nähtävissä Michelangelon ja muiden italialaisten renessanssin taiteilijoiden vaikutus, mutta kukoistuskauden pääteoksissa hänen yksilöllinen temperamenttinsa ja luonteensa näkyvät. Elämä, liike ja intohimo leimaavat hänen luomuksiaan. Myös hänen muotokuvissaan elinvoimaisuus on korostettu. Ugolino_and_His_Sons_MET_DP247545.jpg|Ugolino ja hänen poikansa Fontaine_Quatre_Parties_Monde_Paris_7.jpg|Maailman neljä osaa Le_Prince_impérial_et_son_chien_Néro_-_Jean-Baptiste_CARPEAUX-1888.jpg |Keisarillinen prinssi ja hänen koiransa Nero ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1827 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Nysa Kłodzka

Nysa Kłodzka on noin 182 kilometrin mittainen joki Puolassa. Se on yksi Oderin vasemmanpuoleisista sivujoista ja sijaitsee Opolen ja Ala-Sleesian voivodikunnissa. Nysa Kłodzka virtaa muun muassa Międzylesien, Bystrzyca Kłodzkan, Kłodzkon, Bardon, Kamieniec Ząbkowickin, Paczkówin, Otmuchówin, Nysan ja Lewin Brzeskin kaupunkien halki. Nysa Kłodzkan valuma-alue käsittää 4 874 neliökilometrin alan, josta 2 927 km2 on Ala-Sleesian voivodikunnan eteläosassa ja 1 946 km2 on Opolen voivodikunnan länsiosassa. Joen alkulähde sijaitsee Trójmorski Wierch -vuoren rinteillä Ala-Sleesian voivodikunnassa ja sen laskupaikka Oderiin Opolen voivodikunnassa Wronówin kylässä. Nysa Kłodzkan virtaus on lähellä sen alkulähdettä 38 m3/s. Nysa Kłodzkan tärkeimmät vasemmanpuoleiset sivujoet ovat Ścinawka, Bystrzyca Dusznicka, Cielnica, Stara Struga, Budzówka, Bystrzyca, Grodkowska Struga sekä Skoroszycki Potok ja oikeanpuoleiset Ścinawa Niemodlińska, Biała Głuchołaska, Biała Lądecka, Widna, Raczyna, Kamienica, Wilczka, Mąkolnica, Pławna, Gruda sekä Płocha. Sen valuma-alueella on yhteensä 165 tekojärveä, joista suurimmat ovat Nysa (1 917 ha) ja Otmuchów (1 716 ha). Kłodzkosta vuosisatojen aikana kerätun historiallisen aineiston mukaan Nysa Kłodzkan tulvat ovat toistuva ilmiö kaupungissa. Tiedosto:2024 Kłodzko, zespół klasztorny franciszkanów (3), powódź.jpg|Fransiskaaniluostari kirkkoineen Kłodzkossa tulvan aikana 15.9.2024. Klodzko diluvia.jpg | Eri vuosien tulvahuippuja osoittavia viivoja Kłodzkon fransiskaanikirkon (Kościół Matki Bożej Różańcowej w Kłodzku) seinässä. == Lähteet == Luokka:Oderin vesistö Luokka:Puolan joet