Aerion SBJ

Aerion SBJ oli yhdysvaltalaisen Aerionin suunnittelema yliäänilentokonehanke. Vuonna 2004 julkistettu suunnittelija haki yhteisyritystä liikelentokonevalmistajien kanssa 1,2–1,4 miljardin dollarin kehitystyötä varten 7–8 vuoden kuluessa. Aerion sai 50 aiesopimusta ennen kuin se laajensi suunnittelua Aerion AS2:ksi vuonna 2014. Kahdella Pratt & Whitney JT8D-219 -moottorilla varustetun 80 miljoonan dollarin lentokoneen oli tarkoitus kuljettaa 8-12 matkustajaa Mach 1,6:n nopeuteen ja jopa 7 400 km etäisyydelle. Aerion ilmoitti yllättäen 21. toukokuuta 2021, että se lopettaa toimintansa, koska se ei pysty hankkimaan pääomaa. == Kehitystyö == Vuonna 2003 Aerion aloitti suurten ilmailu- ja avaruusteollisuuden yhteistyökumppaneiden etsimisen, joihin kuului muun muassa Bombardier ja Dassault. SBJ-hanke esiteltiin vuonna 2004 NBAA-kongressissa, ja sitä tuki yhdysvaltalainen miljardööri Robert Bass. Hanke oli tarkoitus ottaa käyttöön vuonna 2011, ja sen kehityskustannukset olivat 1,2–1,4 miljardia dollaria. Hankkeen tavoitteena oli 250–300 lentokoneen siviilimarkkinat 10 vuoden aikana. Aerion suunnitteli tuulitunnelitestejä vuoden 2005 jälkipuoliskolle ennen kumppanuuksia ja yksityiskohtaista suunnittelua. Global Expressin pääsuunnittelija John Holding siirtyi Aerionille vuonna 2008 johtamaan kehittynyttä suunnittelua. Kukin asiakas maksoi 250 000 dollarin käsirahan. Vuoteen 2010 mennessä yhtiö ilmoitti 50 aiesopimusta. Tuolloin Aerion pyrki jo yhteisyritykseen liikelentokoneiden valmistajan kanssa toimituksia varten viisi tai kuusi vuotta myöhemmin. Maaliskuussa 2012 brittiläinen Indigo Lyon liittyi sveitsiläiseen ExecuJet Aviation Groupiin myyntiagentiksi Pohjois- Amerikan ulkopuolelle. Lokakuussa 2013 yhtiö odotti lentotestien alkavan vuonna 2019 ja saavuttavansa markkinat vuonna 2021. Aerion uskoo, että heidän suunnittelulleen löytyy markkinoita Yhdysvaltain yliäänilentokiellosta huolimatta, kun taas Gulfstream pitää kieltoa kieltävänä. Vuonna 2014 suunnittelua päivitettiin Aerion AS2:ksi, jonka pituutta ja lentoonlähtöpainoa lisättiin asiakkaiden toiveiden mukaisesti. == Suunnittelu == 80 miljoonaa dollaria maksava lentokone voisi kuljettaa 8–12 matkustajaa Mach 1,6:n nopeuteen ja jopa 7 400 km etäisyydelle. Siinä olisi tavanomainen alumiinirunko ja komposiittisiipi, jossa olisi luonnollinen laminaarivirtaus ja joka olisi varustettu olemassa olevalla Pratt & Whitney JT8D-219 -moottorilla, jonka kokonaispaino olisi 40 800 kg. Tarvittaessa se voisi myös matkustaa tehokkaasti hieman alle äänennopeuden Mach 0,95–0,99:n nopeudella. Jos se valmistuisi, se mahdollistaisi käytännössä välilaskuttomat matkat Euroopasta Pohjois-Amerikkaan ja takaisin yhden työpäivän kuluessa. Aerion SBJ:n keskeinen mahdollistava teknologia, yliäänitason luonnollinen laminaarivirtaus, on todistettu vakuuttavasti transsoonisissa tuulitunnelikokeissa ja Nasan kanssa yhteistyössä tehdyissä yliäänilentokokeissa. Kesällä 2010 Aerionin suunnittelemaa kalibrointilaitetta testattiin Nasan F-15B -koneessa. Kokeiden oli tarkoitus vaikuttaa tuleviin laminaarivirtauksen siipien valmistusstandardeihin pinnan laadun ja kokoonpanotoleranssien osalta. Vuoden 2013 alkupuoliskolla lennettiin tehtiin uusi koe, jonka suunnittelua ohjasi vuoden 2010 koe. == Tekniset tiedot == === Yleiset ominaisuudet === Miehistö: 2 Kapasiteetti: enintään 12 matkustajaa Pituus: 45,2 m Siipiväli: 19,6 m Korkeus: 7,1 m Siipipinta-ala: 110 m2 Poikkeussuhde: 3,4 Tyhjäpaino: 20 457 kg Suurin sallittu lentoonlähtöpaino: 40 823 kg Polttoainekapasiteetti: 20 593 kg Ohjaamon pituus × korkeus × leveys: 9,1 m × 1,9 m × 2,0 m. Moottori: 2 × P&W; JT8D-200 -sarjan turbofan, kummankin työntövoima 87 kN. === Suorituskyky === Suurin nopeus: Mach 1,6 Pienin ohjausnopeus: 220 km/h (lähestymisnopeus) Etäisyys: 7 800 km, Mach 1,4. Huoltokorkeus: 16 000 m Siipien kuormitus: 370 kg/m2 Työntövoima/paino: 0,44 Lentoonlähtökorkeus (BFL): 1 800 m Laskeutuminen (märkä): 1 050 m == Lähteet == Luokka:Toteutumattomat lentokonesuunnitelmat