EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Valtournenche (laakso)

Valtournenche on Penniinisillä Alpeilla, Pohjois-Italiassa, Aostanlaakson hallintoalueella sijaitseva laakso. Etelässä laakso yhdistyy Aostanlaaksoon ja sen pohjoispäädyssä sijaitsee mm. tunnettu Matterhorn-vuori. Laakson pohjalla virtaa etelämpänä Dora Balteaan yhdistyvä Marmore-joki. Luokka:Italian laaksot Luokka:Aostanlaakso
Ystävyyskoulu

Ystävyyskoulu tarkoittaa kahden tyypillisesti eri maissa sijaitsevan koulun välistä yhteistyösuhdetta. Ystävyyskoulut ovat yhteydessä toisiinsa, järjestävät yhteistä opetusta, luokkaretkiä sekä muuta toimintaa. Ystävyyskoulutoiminnan tavoitteena on muun muassa kansainvälisyyden ja kulttuurisen ymmärryksen lisääminen, sekä joissain tilanteissa myös hyväntekeväisyys. Euroopan alueella eTwinning-projekti toimii koulujen välisenä yhteistyöverkostona, jossa oli vuonna 2010 mukana yli 70 000 koulua. Etenkin muihin maanosiin Suomen kouluilla on itsenäisesti hankittuja ystävyyskouluja. == Lähteet == Luokka:Koulutus
Vankilapappi

Vankilapappi on vankilassa toimiva pappi. Pappi toimii vankilassa uskontovirkamiehenä huolehtimalla vankeinhoitolaitoksessa uskonnonvapauslain toteutumisesta käytännössä. Tämä koskee myös ei-kristillisiin kirkkoihin / uskontoihin kuuluvia sekä vankeja, joilla ei muutoin ole mahdollisuutta harjoittaa uskontoaan. Useissa Euroopan maissa isoimmissa vankiloissa onkin vankilapappeja ja diakoneja eri kirkoista. Käytännössä vankilapapit organisoivat vankilan jumalanpalvelukset, käyvät sielunhoitokeskusteluja, toimittavat yksityisiä ehtoollisia ja rippejä, muistotilaisuuksia, kasteita, vihkimisiä ja ruumiin siunaamisia, pitävät vankilarippikouluja ja hengelliseen musiikkiin liittyvää toimintaa. Vankilapapit ja vankiladiakonit ovat usein mukana vankilan perhetyössä. Vankilapapeille ohjautuvat usein asiantuntijakysymykset vankeinhoitoon liittyvistä ihmisoikeuskysymyksistä. Suomessa valtio maksaa vankilapappien ja evankelis-luterilainen kirkko vankiladiakonien palkan. Suomalainen vankilapappijärjestelmä kattaa kaikki Suomen vankilat. == Arvostelua == Vapaa-ajattelijain liiton mielestä vankilapappien virat on lakkautettava osana kirkon ja valtion eroa ja tilalle on perustettava psykologien, psykiatrien ja kouluttajien virkoja. == Lähteet == Luokka:Papit
Vertaisopetus

Vertaisopetus tarkoittaa opetuksen muotoa, jossa vertaiset (eli oppijat) opettavat toisiaan ja oppivat samalla itse opettaessaan. Vertaisopetus ei ole tarkka menetelmä tai malli, vaan yleistermi menetelmille, joissa oppijat ainakin hetkittäin myös opettavat. ==Katso myös== * Vastavuoroinen opetus * Yhteistoiminnallinen ryhmätyöskentely == Lähteet == Luokka:Pedagogiset mallit
Paula Sieppi

Paula Sieppi (s. 1960) on suomalainen kirjailija. Hän varttui Muonion Liepimässä ja suoritti opintoja kuvataiteen alalla Peräpohjolan opistossa ja Vapaassa taidekoulussa. Hän on ammatiltaan puutarhuri.Lappilaisia ja saamelaisia kirjailijoita (Arkistoitu artikkeli) Hänen romaaninsa Aurinko maassa ilmestyi Gummeruksen kustantamana vuonna 1996. Kirjailija sai esikoisteoksellaan Kalle Päätalo -stipendin ja oli ehdolla Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Sieppi on kirjoittanut myös novelleja. Virpi Peitso ja Anja Tornensis ovat esittäneet hänen kirjallisuudestaan tehtyjä monologinäytelmiä.Paula Sieppi, Muonio.fi, viitattu 1.11.2018 Kirjoittamisen ohella Sieppi on myös maalannut ja tehnyt grafiikkaa. Hänellä on ollut taidenäyttelyitä eri paikkakunnilla. ==Teokset== * Aurinko maassa, Gummerus, 1996 ISBN 951-20-4992-9 * Nuorennusloikkaus, Kopijyvä, 2000. (Marmorikirjat : lyhyttä proosaa) ISBN 952-5092-32-1. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kuusi kuvaa muoniolaisen Paula Siepin elämästä, Yle Radio 1, 30.12.2023 Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Työpaja

Työpaja voi viitata seuraaviin asioihin: *Työpaja, on huone tai rakennus, jossa tuotetaan tai korjataan tavaroita. Renessanssin työpajaa kutsutaan bottegaksi *Työpaja, erityistyöllistämisen muoto *Työpaja, opetuksessa työpaja tarkoittaa lyhyttä intensiivikurssia, seminaaria tai tapaamisia, joissa painopiste on vuorovaikutuksella ja tiedonvaihdolla.
Frank Kelly

Frank Kelly (oikealta nimeltään Francis O’Kelly , 28. joulukuuta 1938 – 28. helmikuuta 2016http://www.rte.ie/ten/news/2016/0228/771346-acting-great-frank- kelly-dies-aged-77/) oli irlantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa alkoholisoitunutta isä Jack Hackettin hahmoa televisiosarjassa Isä Ted (). ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Irlantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Vastavuoroinen opetus

Vastavuoroinen opetus on opetusmenetelmä, jossa opettaja ja oppilaat käyvät keskustelua haastavasta oppikirjan tekstistä. Menetelmässä käytetään lukemisen strategiaa, johon kuuluu selvennys, ennakointi, kysely sekä yhteenveto. ==Katso myös== * Vertaisopetus Luokka:Opetusmenetelmät
Wurfrahmen 40

Wurfrahmen 40 oli saksalainen toisessa maailmansodassa käytetty raketinheitin, joka pystyi ampumaan 280mm, 300mm ja 320mm raketteja. Se oli rakennettu SdKfz 251 -puolitelavaunurungolle. Wurfrahmen 40:tä kutsuttiin joskus myös nimellä "kävelevä Stuka" (Stuka zu Fuß). Luokka:Puolitelavaunut Luokka:Heerin kalusto
Isotuomipihlaja

Isotuomipihlaja (Amelanchier spicata) on tuomipihlajien (Amelanchier) sukuun kuuluva kasvi, joka on todennäköisesti kotoisin itäisestä Pohjois-Amerikasta. Isotuomipihlaja on Suomen suosituin tuomipihlaja, joka leviää helposti luontoon vaikeasti poistettavaksi vieraslajiksi. == Kuvaus == pienoiskuva|vasen|Isotuomipihlajan lehtiä ja marjoja. Isotuomipihlaja kasvaa 2–6 metriä korkeaksi tiheäversoiseksi pensaaksi, jonka haarat ovat pystyjä. Se muodostaa runsaasti tyvivesoja. Silmut ovat viininpunaisia. Lehtien kevätväri on harmaanvihreä ja syysväri keltainen tai oranssinpunainen. Lehtiruoti on karvainen. Lehtilapa on soikea ja 2,5–6 cm pitkä. Lehdet ovat nuorina kellertävän nukkakarvaisia alapuolelta. Lehtien laitahampaat ovat pieniä ja tiheässä. Kukinto on pysty, kapea ja tiheä terttu. Tertussa on valkoisia kukkia yleensä 8–11. Teriöt ovat 12–20 mm leveitä. Terälehdet ovat kaksi kertaa leveytensä pituiset. Kukinta-aika on touko–kesäkuussa. Hedelmä on 8–10 mm kokoinen kuivahko pohjusmarja, jonka kärki on karvainen. Verholehdet ovat lähes pystyt. Marjat ovat syötäviä. Isotuomipihlaja kukkii ja marjoo runsaasti. == Viljely Suomessa ja poistaminen luonnosta == Isotuomipihlajaa on käytetty Suomessa 1900-luvun alkupuolelta. Sitä on käytetty kestävyytensä ja koristeellisuutensa vuoksi yksittäisenä aidannekasvina tai leikattuna pensasaitana. Isotuomipihlaja menestyy Lappia myöten vyöhykkeillä I–VI (VII). Lintujen levittämänä se on villiintynyt ja täysin kotiutunut maan eteläosiin. Sitä tavataan metsissä, metsänreunamissa, kallioilla, tienvierillä, pientareilla ja harjunrinteillä. Isotuomipihlaja voi levitä laajoiksi kasvustoiksi etenkin hiekkamaassa. Lajin viljelystä pitäisi siksi luopua ja luontoon levinneet isotuomipihlajat olisi hyvä poistaa mieluiten juurineen. Pensaan leviämistä voidaan myös hidastaa katkaisemalla isotuomipihlajan vesat tyvestä, mutta työ täytyy uusia säännöllisesti, koska isotuomipihlaja muodostaa runsaasti tyvivesoja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luonnontieteellinen keskusmuseo, Vieraslajit: Isotuomipihlaja (Amelanchier spicata) * Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isotuomipihlaja (Amelanchier spicata) * Arboretum Mustila: Isotuomipihlaja (Amelanchier spicata) * ITIS: Amelanchier spicata Luokka:Tuomipihlajat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Lincoln Center for the Performing Arts

Lincoln Center for the Performing Arts on New Yorkin Upper West Sidessa sijaitseva esittävän taiteen keskus. Siellä on 14 salia ja muuta paikkaa, jotka tarjoavat oopperaa, klassista sinfonia- ja kamarimusiikkia, jazzia, balettia ja teatteria. Lincoln Center rakennettiin 1960-luvulla purettujen vanhojen kerrostalojen tontille. Keskukseen sijoitettiin aluksi yli 165 miljoonaa dollaria. Osavaltio lahjoitti tontin ja loput rahat saatiin yksityisistä lahjoituksista. New York City Ballet toimii Lincoln Centerissä. == Lähteet == * == Aiheesta muualla == *lincolncenter.org Luokka:Yhdysvaltain konserttitalot Luokka:Yhdysvaltain teatterit Luokka:Manhattanin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Manhattanin kulttuuri Luokka:Upper West Side Luokka:Rockefellerin suku
Osmo Omenamäki

Osmo Antero ”Omppu” Omenamäki (s. 15. helmikuuta 1940 Helsinki) on suomalainen graafikko, joka on tunnetaan suunnittelemistaan postikorteista ja postimerkeistä. Omenamäki toimi mainospiirtäjänä eri toimistoissa 1960-luvun alusta noin 14 vuoden ajan, ja vuodesta 1974 lähtien hänellä on ollut oma toimisto Ateljee Omppu.Taskinen, Rita (toim.): Suomalainen Design: Kuka kukin on – Design from Finland: Who’s Who in Finnish Design, s. 246. Karprint 1992. ISBN 952-9748-04-3 Omenamäki suoritti ABC-piirustuskoulun vuosina 1954–1955 ja valmistui Taideteollisen keskuskoulun koristemaalauslinjalta 1959. Lisäksi hän on käynyt Mainosgraafikkojen koulun 1962–1964. Hän on työskennellyt muun muassa Sokoksen tavaratalossa Helsingissä sekä Mainosyhtymässä.Postimuseo. Vuonna 1991 Omenamäen suunnittelema postimerkki valittiin Suomen kauneimmaksi postimerkiksi. Omenamäki on piirtänyt kaikkiaan yli 1 700 painettua postikorttia. Hänen tuotantonsa keräilijöillä on vuonna 1995 perustettu Omppu- kerho.Omppu-kerho Osmo Omenamäen vanhemmat olivat suutari Anton Villiami Omenamäki ja liikkeenharjoittaja Aina Ripatti. Hänen puolisonsa oli offsetasemoija Sirkka Amanda Häkkinen (1941–2008). Heillä on yksi lapsi. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * ==Aiheesta muualla== *Omppu-kerho. Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suurin pudottaja (yhdysvaltalainen televisiosarja)

Suurin pudottaja (The Biggest Loser) on yhdysvaltalainen tositelevisio- ohjelmaformaatti. Ohjelma keskittyy ylipainoisiin kilpailijoihin, jotka yrittävät laihtua, parantaakseen elämänsä ja myös tavoitellakseen rahapalkintoa. Ohjelmasta on tehty omia versioita useissa maissa. ==Tuotantokaudet== Kaudet Jaksoja Ensilähetys Finaali Kausi Sijoitus ohjelmistossa Katsojat (miljoonissa) Kausi 1 10 19. lokakuuta 2004 14. joulukuuta 2004 2004–2005 #37 10.3 Kausi 2 12 13. syyskuuta 2005 29. marraskuuta 2005 2005–2006 #48 10.1 Kausi 3 12 20. syyskuuta 2006 29. marraskuuta 2006 2006–2007 #68 8.3 Kausi 4 15 11. syyskuuta 2007 18. joulukuuta 2007 2007–2008 #72 8.16 Kausi 5 – Parit 16 1. tammikuuta 2008 15. huhtikuuta 2008 2007–2008 #57 8.96 Kausi 6 – Perheet 13 16. syyskuuta 2008 16. joulukuuta 2008 2008–2009 #57 8.66 Kausi 7 – Parit 2 19 6. tammikuuta 2009 12. toukokuuta 2009 2008–2009 #39 10.25 Kausi 8 – Toinen mahdollisuus 13 15. syyskuuta 2009 8. joulukuuta 2009 2009–2010 #30 10.41 Kausi 9 – Parit 3 19 5. tammikuuta 2010 25. toukokuuta 2010 2009–2010 #37 9.41 Kausi 10 13 21. syyskuuta 2010 Joulukuu 2010 2010–2011 #49 8.28 Kausi 11 – Parit 4 21 4. tammikuuta 2011 24. toukokuuta 2011 2010–2011 #47 8.46 == The Biggest Loser Yhdysvalloissa == Sarjaa on kuvattu yksitoista kautta. === Juontajat === • Caroline Rhea – Kaudet 1–3 – Vuosina 2004–2006 • Alison Sweeney – Kaudet 4– (2007–) === Valmentajat === • Jillian Michaels – (2004–2005, 2007–2011) • Bob Harper – (2004–) • Kim Lyons – (2006–2007) • Cara Castronuova – (2011) • Brett Hoebel – (2011) • Anna Kournikova – (2011–) • Dolvett Quince – (2011–) ==Katso myös== * Suurin pudottaja, ohjelman suomalainen versio == Lähteet == Luokka:The Biggest Loser fr:The Biggest Loser pl:Co masz do stracenia?
Norjan radion orkesteri

Norjan radion orkesteri () on vuonna 1946 perustettu 53 muusikosta koostuva orkesteri. Sen ohjelmistoon kuuluu taidemusiikin ohella myös jazzia, popmusiikkia ja rockia. Orkesterin ensimmäisenä pääkapellimestarina toimi Øivind Bergh. Vuosina 1976–1988 orkesteria johti Sverre Bruland, vuosina 1989–1992 Avi Ostrowsky, vuosina 1994–2002 Ari Rasilainen ja vuosina 2003–2005 Rolf Gupta.The Norwegian Radio Orchestra - Kringkastingsorkestret - NRK Häntä seurasivat tanskalainen Thomas Søndergård (2009–2012), perulainen Miguel Harth-Bedoya (2013-2020) ja tsekkiläinen Petr Popelka (2020-2023). Orkesteri on tehnyt yhteistyötä useiden kansainvälisten muusikoiden ja kapellimestareiden kanssa. Heidän joukossaan ovat olleet muiden muassa Mario Venzago, Juano Mena, Kees Bakels, Mikail Jurowski, Anna Netrebko, Truls Mørk, Chloë Hanslip, Yo-Yo Ma ja Stephen Kovacevich. Orkesteri on myös ollut oikeutettu esiintymään vuosittain Nobelin rauhanpalkintokonsertissa (). == Lähteet == Luokka:Norjalaiset orkesterit Luokka:Sinfoniaorkesterit Luokka:Radio- ja televisio-orkesterit]
Diego Nunes

Diego Nunes (s. 12. heinäkuuta 1986 Curitiba) on brasilialainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula Renault -sarjassa vuosina 2002-2004, Formula 3- ja Formula 3000 -sarjassa 2005–2006, GP2-sarjassa 2008–2009 ja Aasian GP2-sarjassa 2008–2010. Nunez saavutti GP2-vuosinaan yhden palkintosijan ja 11 MM-pistettä. Nunes ajoi Aasian GP2-sarjassa kaksi voittoa kaudella 2008–2009.Diego Nunes. Driver Database. Viitattu 28.7.2017. Hän jatkoi sarjassa kaudella 2009–2010iSport sign van der Garde and Nunes. Autosport 6.2.2009. Viitattu 28.7.2017., mutta hänet korvattiin jo kahden kilpailun jälkeen Alexander Rossilla. Vuodesta 2010 hän on ajanut Stock Car Brasil -sarjaa, jossa hän on saavuttanut kaksi voittoa ja muutamia muita podiumsijoituksia. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 Pisteet Sijoitus 2008 David Price Racing ESP FEA 15 ESP SPR 16 TUR FEA 13 TUR SPR 10 MON FEA 15 MON FEA 9 FRA FEA 11 FRA SPR Kesk. GBR FEA 17 GBR SPR Kesk. GER FEA Kesk. GER SPR Kesk. HUN FEA 12 HUN SPR 15 EUR FEA 10 EUR SPR 4 BEL FEA 12 BEL SPR Kesk. ITA FEA Kesk. ITA SPR 16 3 22. 2009 iSport International ESP FEA 11 ESP SPR 8 MON FEA Kesk. MON SPR 14 TUR FEA 11 TUR SPR 11 GBR FEA 11 GBR SPR Kesk. GER FEA Kesk. GER SPR 11 HUN FEA Kesk. HUN SPR 15 EUR FEA 11 EUR SPR 5 BEL FEA 9 BEL SPR 3 ITA FEA 10 ITA SPR Kesk. POR FEA 12 POR SPR 5 8 20. === Aasian GP2 === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Pisteet Sijoitus 2008 Campos Grand Prix DUB1 FEA 12 DUB1 SPR DNS 2 20. 2008 David Price Racing IND FEA Kesk. IND SPR 10 MAL FEA 10 MAL SPR 13 BHR FEA 7 BHR SPR Kesk. DUB2 FEA 17 DUB2 SPR 12 2 20. 2008–2009 Piquet GP CHN FEA 12 CHN SPR Kesk. DUB FEA Kesk. DUB SPR C BHR1 FEA 13 BHR1 SPR 22 QAT FEA 11 QAT SPR 12 MAL FEA 1 MAL SPR 4 BHR2 FEA 1 BHR2 SPR 6 24 8. 2009–2010 MalaysiaQi-Meritus.com ABU1 FEA Kesk. ABU1 SPR 13 ABU2 FEA ABU2 SPR BHR1 FEA BHR1 SPR BHR2 FEA BHR2 SPR 0 28. ==Lähteet== Luokka:Aasian GP2 -kuljettajat Luokka:Brasilialaiset autourheilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Urheilijatyngät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harriet Sansom Harris

Harriet Sansom Harris (s. 8. tammikuuta 1955) on yhdysvaltalainen näyttelijä. == Elämä ja ura == Hän syntyi Fort Worthissa, Texasissa, Yhdysvalloissa. Hän aloitti näyttelemisen nuorena New Yorkin Juilliard Schoolissa. Valmistuttuaan sieltä hän siirtyi John Housemanin teatteriseurueeseen, jossa hän oli kolme vuotta. Sinä aikana hän näytteli muun muassa Shakespearen näytelmissä Kuningas Lear sekä Romeo ja Julia. Harrisilla oli rooli Paul Youngin arkkivihollisena Felicia Tilmanina televisiosarjassa Täydelliset naiset. Hänen omat sarjansa (mukaan lukien The 5 Mrs. Buchanans, Union Square ja It's All Relative) eivät olleet suosittuja, mutta hänen vierailunsa hittisarjoissa Aavekuiskaaja, Murphy Brown, Ally McBeal, Mullan alla, Frasier ja Ellen olivat muistettavia. Hän myös vieraili Salaisissa kansioissa vuonna 1993. Myöhemmin hän on näytellyt Sci Fi Channelin minisarjassa The Lost Room Margaret Milneä. Harris on voittanut Tony-palkinnon vuonna 2002 musikaalista Thoroughly Modern Millie. Harriet Sansom Harris palasi Täydellisiin naisiin 7. tuotantokaudella 2010–2011. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pentti Hakkarainen

Pentti Kalevi Hakkarainen (s. 23. heinäkuuta 1958 Iisalmi) on suomalainen pankinjohtaja. Hän toimi vuodesta 2002 Suomen Pankin johtokunnan jäsenenä ja vuodesta 2008 johtokunnan varapuheenjohtajana. Vuonna 2017 Hakkarainen siirtyi Suomen Pankista Euroopan keskuspankin (EKP) edustajaksi yhteisen valvontamekanismin valvontaelimeen. Huhtikuussa 2017 hänet valittiin valtion vientitakuu- ja erityisrahoitusyhtiö Finnveran hallituksen puheenjohtajaksi. ==Elämä ja ura== Hakkarainen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1982 pääaineenaan vero-oikeus. Hän sai varatuomarin arvonimen vuonna 1984. Hakkarainen valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1987 Helsingin kauppakorkeakoulusta pääaineinaan laskentatoimi ja rahoitusmarkkinat. Vuosina 1982–1983 Hakkarainen auskultoi Pielaveden tuomiokunnassa ja hoiti käräjätuomarin viransijaisuuksia. Hän kävi ulkoasiainministeriön kansainvälisten asioiden valmennuskurssin (Kavaku) ja toimi virkamiesharjoittelijana vuosina 1984–1985. Uransa Hakkarainen aloitti Outokumpu Oy:ssä, jossa hän työskenteli 1985–1995, vuosina 1989–1995 rahoitusjohtajana. Sieltä hän siirtyi Osuuspankkien Keskuspankki Oy:n (OKO) palvelukseen vuosiksi 1995–1997 toimien johtokunnan jäsenenä 1995–1997 ja toimitusjohtajana 1997. Hakkarainen toimi Postipankki Oyj:n toimitusjohtajana 1998–2000 ja sitä seuranneen Leonian konsernijohtajana 2000 ja johtokunnan puheenjohtajana 2001. Vuodet 1998–2000 hän oli pankin johtokunnan varapuheenjohtaja ja vuonna 2001 puheenjohtaja. Vuonna 2001 Hakkarainen toimi myös Sampo-konsernin pankkitoiminnasta vastaavana varatoimitusjohtajana. Suomen Pankissa Hakkarainen on ollut johtokunnan jäsen vuodesta 2002 ja johtokunnan varapuheenjohtaja vuodesta 2008. Hänen vastuualueitaan ovat rahapolitiikan toteutus, sijoitustoiminta, hallinto, laki ja kansainväliset asiat sekä makrovakauspolitiikka. Aiemmin Hakkarainen on vastannut muun muassa pankkitoiminnasta, riskienhallinnasta ja -valvonnasta sekä rahoitusmarkkinoiden vakaudesta ja taloushallinnosta. Vuodesta 2009 Hakkarainen on toiminut Finanssivalvonnan johtokunnan puheenjohtajana, mitä ennen hän toimi vuonna 2008 sen edeltäjän Rahoitustarkastuksen johtokunnan puheenjohtajana. Lisäksi hän on ollut muun muassa Suomen pankkiyhdistyksen (nykyinen Finanssialan Keskusliitto) ensimmäinen varapuheenjohtaja 2000–2001 ja hallitusten jäsen IS-yhtymässä (1991–1998), Veikkauksessa (2000–2001) ja Palvelutyönantajissa (2000–2001). ==Yksityiselämä== Hakkarainen on ollut vuodesta 1986 naimisissa KHO:n jäsenen Hannele Ranta-Lassilan kanssa. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * https://www.bankingsupervision.europa.eu/organisation/whoiswho/supervisoryboard/html/cvhakkarainen.fi.html Luokka:Suomen Pankin johtajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilvessiilikäs

Ilvessiilikäs (Spilosoma luteum) on siilikkäisiin kuuluva yöperhoslaji. == Koko ja ulkonäkö == Ilvessiilikkään etusiivet vaihtelevat yleisväritykseltään täysin aprikoosinkeltaisesta puhtaan valkoiseen ja niissä on harvakseltaan muutamia pieniä, mustia pilkkuja, jotka sijoittuvat erityisesti siiven poikki kulkevalle viivalle. Takasiivet ovat etusiipien väriset vain muutamin mustin pilkuin. Etusiiven etureunassa on yhdestä kahteen mustaa täplää. Naaraat ovat koiraita vaaleampia, joskus lähes valkoisia. Siipiväli 32-43 mm. Perhosen ruumis on kokonaan tuuhean karvainen ja siipien tapaan vaihtelee väriltään aprikoosinvärisestä valkeaan. Takaruumiin selkäpuolella on rivi mustia täpliä.http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/arctiidae/lutea.htmlhttp://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/spilosoma_lutea.htmlhttp://www.ukmoths.org.uk/show.php?id=2762 == Levinneisyys ja lentoaika == Ilvessiilikästä tavataan koko Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu idässä Japaniin asti. Suomessa laji on yleinen Keski-Suomen korkeudelle asti. Aikuiset perhoset lentävät kesäkuun alusta heinäkuulle.http://www.insects.fi/Lepidoptera/Arctiidae/Spilosoma/luteum/Spilosoma%20luteum.htm == Elintavat ja elinympäristö == Ilvessiilikäs viihtyy lämpimillä ja avoimilla paikoilla, usein rantojen lähellä tai kulttuuriympäristöissä. Lajin elinympäristöt ovat yleensä mikroilmastoltaan lämpimämpiä kuin läheistä sukua olevalla tiikerisiilikkäällä ja se esiintyy usein samoilla paikoilla hukkasiilikkään kanssa. Laji lentää öisin ja koiraat tulevat valolle, naaraat harvemmin.Nationalnyckeln till Sverges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare–tofsspinnare Lepidoptera: Lasiocampidae–Lymantriidae. ISBN 978-91-88506-58-0 s. 389–390 Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa. Naaras munii noin 300 munaa noin 50 munan ryhminä kasvien lehtien alapinnoille. Toukat ovat aktiivisia öisin ja viettävät piilottelevaa elämää matalalla kasvillisuuden joukossa, minkä vuoksi niitä näkee harvoin. Toukat ovat täysikasvuisia syyskuussa. Laji talvehtii kotelona. == Ravintokasvi == Toukan ravintokasveihin kuuluvat mm. nokkonen (Urtica dioica), harmaaleppä (Alnus incana) sekä tammi (Quercus robur).http://www.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/lepidoptera/ditrysia/noctuoidea/arctiidae/arctiinae/spilarctia/index.html#luteum == Lähteet == Luokka:Siilikkäät
Poitounhevonen

Poitounhevonen (myös poitevin, mulassier) on Ranskan Poitousta kotoisin oleva, suuri ja raskasrakenteinen hevosrotu. == Ominaisuudet == Rotu on suuri ja raskasrakenteinen, jaloissa on vuohistupsut. Korkeus on yleensä noin 162–170 cm. Väri on yleensä harmaanruskea, myös ruunikoita ja harvinaisempia rautiaita esiintyy. == Historia == Alun perin tämä pohjoisesta (Alankomaat, Tanska, Norja) peräisin oleva hevonen tuotettiin Ranskaan suoalueiden kuivaustyötä varten. Koska se on kotoisin samankaltaisilta tasaisilta suoalueilta, sopivat sen suuret, pyöreät kaviot erittäin hyvin tähän työhön. == Käyttö == Poitounhevonen tunnetaan myös nimellä mulassier, joka viittaa rodun erääseen käyttötarkoitukseen: tammoja käytetään synnyttämään suurikokoisia poitevin- muuleja, jotka ovat hyvin kysyttyjä eritoten Amerikassa. Poitounhevostammat astutetaan suurilla aasioreilla (baudetes du Poitou) näiden arvokkaiden muulien synnyttämiseksi. Luokka:Ranskalaiset hevosrodut Luokka:Kylmäveriset
LOMO

LOMO (; Ленинградское оптико-механическое объединение, Leningradskoje optiko- mehanitšeskoje objedinenije, 'Leningradin optomekaaninen yhtymä') on venäläinen sairaalavälineistön, optisten kojeiden, linssien ja kameroiden valmistaja, joka on perustettu Pietarissa vuonna 1914. ==Historia== LOMO perustettiin venäläis-ranskalaisena yhteisyrityksenä Pietarissa 1914. Ensimmäisen maailmansodan aikaan tehtaan tuotantoon kuuluivat mm. tähtäinkiikarit ja etäisyysmittarit. Myös ensimmäinen, vuonna 1930 myyntiin tullut, venäläinen kamera oli Lomon valmistama. 1930-luvun mittaan alettiin myös kehittää 35-millistä kinofilmiä käyttäviä kameroita, joihin haettiin ilmeisesti mallia saksalaisista tuotteista (muun muassa vuosina 1932–1935 valmistettu VOOMP IVOOMP I, very rare camera voidaan varsin helposti tulkita Leica-kopioksi). Ensimmäinen elokuvakamerakin ehti myyntiin jo 1933. Vuotta myöhemmin saatiin valmiiksi myös ensimmäiset mikroskoopit. ==Tuotteet== Tavallisille kuluttajille LOMO on parhaiten tunnettu kameravalmistajana. Tunnetuimpiin tuotteisiin kuuluvat mm. keskikoon TLR-kamera Lubitel (1950–) ja halvaksi ensikameraksi tarkoitettu Smena (eri muodoissaan samalla nimellä 1953–1991). Smenan tunnetuimpiin käyttäjiin lukeutuu Venäjän entinen presidentti Dmitri Medvedev: == Lähteet == Luokka:Optiikanvalmistajat Luokka:Valokuvausalan yhtiöt Luokka:Venäläiset yritykset Luokka:Valokuvausalan tuotemerkit Luokka:Terveydenhoitoalan tuotemerkit
Imeytymishäiriö

Imeytymishäiriö tai malabsorptio on aineenvaihdunnallinen vaiva, joka ilmenee ruoansulatuselimistön kyvyttömyytenä hajottaa ravintoaineita myöhempää imeytymistä varten. Imeytymishäiriön muoto ja vakavuus riippuu sitä aiheuttaneesta taudista. Hoitamatonta imeytyshäiriö voi johtaa mm. anemiaan ja aliravitsemukseen. Imeytymishäiriöitä voidaan jakaa seuraavasti: # Selektiivinen (esimerkiksi laktoosi-intoleranssissa) # Osittainen (esimerkiksi abetalipoproteinemia) # Totaalinen (esimerkiksi keliakiassa) *
Jouni Peltonen

Jouni Peltonen (s. 21. tammikuuta 1955 Rauma) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi koko uransa Rauman Lukossa vuosina 1973–1987. Peltonen pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa yhteensä 443 ottelua tehoin 60+107=167. Jäähyminuutteja tuli 346. Lukko on jäädyttänyt Peltosen pelinumeron #4. Lukko on "tuplajäädyttänyt" numeron, sillä samalla numerolla pelasi myös Teppo Rastio. Peltonen pelasi urallaan yhteensä 11 A-maaottelua. Hän edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 1977. Peltonen pelasi myös vuoden 1976 Kanada-cupissa sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1974. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pallotanssijat

Pallotanssijat (Corapipo) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pallotanssijoiden sukuun kuuluu BirdLife Internationalin mukaan kolme lajia. == Pallotanssijoihin kuuluvia lajeja == * Pallotanssija (Corapipo leucorrhoa) * Panamanpallotanssija (Corapipo altera) * Pikkupallotanssija (Corapipo gutturalis) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Corapipo Luokka:Tanssijat (linnut)
Saksan vuoden jalkapalloilija

Saksan vuoden jalkapalloilija on vuosittain jaettava jalkapallopalkinto. Sen myöntävät maan urheilutoimittajat yhdessä Kicker-lehden kanssa. == Vuoden jalkapalloilija == Vuosi Pelaaja Seura 1960 Uwe Seeler Hamburg 1961 Max Morlock FC Nürnberg 1962 Karl-Heinz Schnellinger Köln 1963 Hans Schäfer Köln 1964 Uwe Seeler Hamburg 1965 Hans Tilkowski Borussia Dortmund 1966 Franz Beckenbauer FC Bayern München 1967 Gerd Müller FC Bayern München 1968 Franz Beckenbauer FC Bayern München 1969 Gerd Müller FC Bayern München 1970 Uwe Seeler Hamburg 1971 Berti Vogts Borussia Mönchengladbach 1972 Günter Netzer Borussia Mönchengladbach 1973 Günter Netzer Borussia Mönchengladbach 1974 Franz Beckenbauer FC Bayern München 1975 Sepp Maier FC Bayern München 1976 Franz Beckenbauer FC Bayern München 1977 Sepp Maier FC Bayern München 1978 Sepp Maier FC Bayern München 1979 Berti Vogts Borussia Mönchengladbach 1980 Karl-Heinz Rummenigge FC Bayern München 1981 Paul Breitner FC Bayern München 1982 Karlheinz Förster Stuttgart 1983 Rudi Völler Werder Bremen 1984 Harald Schumacher Köln 1985 Hans-Peter Briegel Verona 1986 Harald Schumacher FC Köln 1987 Uwe Rahn Borussia Mönchengladbach 1988 Jürgen Klinsmann VfB Stuttgart 1989 Thomas Häßler FC Köln 1990 Lothar Matthäus FC Internazionale Milano 1991 Stefan Kuntz Kaiserslautern 1992 Thomas Häßler AS Roma 1993 Andreas Köpke 1. FC Nürnberg 1994 Jürgen Klinsmann AS Monaco FC 1995 Matthias Sammer Borussia Dortmund 1996 Matthias Sammer Borussia Dortmund 1997 Jürgen Kohler Borussia Dortmund 1998 Oliver Bierhoff Udinese 1999 Lothar Matthäus FC Bayern München 2000 Oliver Kahn FC Bayern München 2001 Oliver Kahn FC Bayern München 2002 Michael Ballack Bayer Leverkusen 2003 Michael Ballack FC Bayern München 2004 Aílton Werder Bremen 2005 Michael Ballack FC Bayern München 2006 Miroslav Klose Werder Bremen 2007 Mario Gómez Stuttgart 2008 Franck Ribéry FC Bayern München 2009 Grafite Wolfsburg 2010 Arjen Robben FC Bayern München 2011 Manuel Neuer FC Bayern München 2012 Marco Reus Borussia Mönchengladbach 2013 Bastian Schweinsteiger FC Bayern München 2014 Manuel Neuer FC Bayern München 2015 Kevin De Bruyne Wolfsburg 2016 Jérôme Boateng FC Bayern München 2017 Philipp Lahm FC Bayern München 2018 Toni Kroos Real Madrid 2019 Marco Reus Borussia Dortmund 2020 Robert Lewandowski FC Bayern München == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Saksan jalkapallo Luokka:Jalkapallopalkinnot
Aleksandr Solovjov

Aleksandr Konstantinovitš Solovjov (, 30. elokuuta (J: 18. elokuuta) 1846 Ylä- Laukaa – 9. kesäkuuta (J: 28. toukokuuta) 1879 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki, joka yritti murhata keisari Aleksanteri II:n. Aleksandr Solovjov syntyi virkamiehen perheeseen. Vuosina 1865–1866 hän opiskeli Pietarin yliopistossa, mutta joutui varattomana keskeyttämään opintonsa. Vuonna 1867 hän suoritti opettajan tutkinnon ja työskenteli sen jälkeen opettajana Toropetsin kihlakuntakoulussa. Vuonna 1876 hän liittyi Zemlja i volja -järjestöön. Vuosina 1877–1878 hän levitti vallankumouksellista propagandaa Volgan alueen talonpoikaiston keskuuteen. Vuoden 1878 lopussa Solovjov saapui Pietariin, jossa hän ehdotti Zemlja i voljan jäsenille Aleksanteri II:n murhaamista. Huhtikuun 21. päivänä 1879 hän yritti omasta aloitteestaan murhata keisarin Palatsiaukiolla, ampui kolmesti ohi ja joutui pidätetyksi. Murhayrityksen jälkeen hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa. Oikeudenkäynnissä Solovjov tuomittiin kuolemaan ja hänet hirtettiin Smolenskin kentällä. Solovjovin tekemän murhayrityksen jälkeen Venäjän hallitus yritti tukahduttaa vallankumouksellisen liikkeen nimittämällä erityisvaltuuksin toimivat kenraalikuvernöörit Pietariin, Harkovaan ja Odessaan (aikaisempien Moskovan, Kiovan ja Varsovan lisäksi). Samalla muodostui myös liberaalien virkamiesten ryhmä, jonka vaikutusvalta oli aluksi vähäinen. Vallankumouksellisten pidätykset ja heidän käymänsä kiistely tsaarin murhaamisesta lamauttivat Zemlja i voljan toiminnan ja johtivat järjestön hajoamiseen Narodnaja volja ja Tšornyi peredel -ryhmiksi syksyllä 1879. ==Lähteet== Luokka:Narodnikit Luokka:Venäläiset terroristit Luokka:Venäläiset teloitetut Luokka:Henkirikoksia yrittäneet Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1879 kuolleet
Nikolai Sablin

Nikolai Aleksejevitš Sablin (, 22. helmikuuta 1849 Vologda – 14. maaliskuuta 1881 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki. Nikolai Sablin syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli Moskovan yliopistossa, liittyi tšaikovskilaiseen narodnikkikerhoon ja levitti vallankumouksellista propagandaa talonpoikaiston keskuuteen. Marraskuussa 1874 Sablin muutti ulkomaille, missä hän liittyi ensimmäiseen internationaaliin ja toimitti Rabotnik-lehteä. Palattuaan Venäjälle hänet pidätettiin maaliskuussa 1875. Hän oli tuomittavana ns. 193:n oikeudenkäynnissä (1877–1878). Vuonna 1879 hän Sablin liittyi Narodnaja voljaan. Hän toimi sen toimeenpanevan komitean agenttina, Rabotšaja gazeta -lehden toimittajana ja osallistui Aleksanteri II:n murhayrityksiin. Keisarin murhan jälkeen hän ampui itsensä pidätyksen yhteydessä. Sablin tunnetaan myös runoilijana. ==Lähteet== Luokka:Narodnikit Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1849 syntyneet Luokka:Vuonna 1881 kuolleet
Yliopistokatu

Yliopistokatu on katu Oulun Linnanmaan kaupunginosassa. Katu alkaa Linnanmaantieltä jatkuen Kaitoväylälle. Pituutta kadulla on 800 metriähttp://kartta.ouka.fi/ Karttatie, Oulun seudun karttapalvelu. Kadun varrella sijaitsee suuri osa Linnanmaan opiskelija-asunnoista ja YTHS:n terveysasema. Katu on saanut nimensä Oulun yliopistosta, joka sijaitsee sen länsipuolella. Tunnetuimpia Yliopistokadulla sijaitsevia rakennuksia on Pyhän Luukkaan kappeli. ==Lähteet== Luokka:Linnanmaa Luokka:Oulun kadut
Sergei Kovalik

Sergei Filippovitš Kovalik (; 25. lokakuuta (J: 13. lokakuuta) 1846 Poltavan läänin Zenkovin kihlakunta – 26. huhtikuuta 1926 Minsk) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki. Sergei Kovalik syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli sotakoulussa, Pietarin yliopistossa ja valmistui Kiovan yliopistosta matematiikan kandidaatiksi. Kovalik osallistui narodnikkikerhojen perustamiseen ja oli yksi talonpoikaiston keskuuteen tehdyn vallankumouksellisen propagandakampanjan (ns. ”Meno kansaan”) alullepanijoista. Vuonna 1873 hän matkusti ulkomaille, missä tutustui Mihail Bakuniniin, Pjotr Lavroviin ja Pjotr Tkatšoviin. Palattuaan hän teki propagandatyötä eri puolilla Venäjää. Kovalik pidätettiin Samarassa heinäkuussa 1874. Hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Špalernajan tutkintavankilassa, josta hän yritti paeta yhdessä Porfiri Voinaralskin kanssa. Tammikuussa 1878 ns. 193:n oikeudenkäynnissä hänet tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen laittoman järjestön jäsenyydestä ja kapinan lietsonnasta. Rangaistuksensa Kovalik kärsi Borisoglebskin ja Karan pakkotyövankiloissa. Sen jälkeen hänet karkotettiin Verhojanskiin. Vuonna 1892 hän sai luvan siirtyä Balaganskiin ja sieltä Irkutskiin. Siperiassa Kovalik tutki jakuuttien kulttuuria ja kieltä sekä osallistui Venäjän maantieteellisen seuran tutkimusretkiin. Vuonna 1898 hänen sallittiin siirtyä Euroopan-puoleiselle Venäjälle, missä hän asettui Minskiin. Vallankumouksen jälkeen hän osallistui yhteiskunnalliseen toimintaan ja luennoi Minskin polyteknisessä instituutissa. Kovalik on kirjoittanut 1870-luvun vallankumousliikkeen historiaa käsittelevän teoksen Revoljutsionnoje dviženije semidesjatyh godov i protsess 193-h, joka ilmestyi Moskovassa vuonna 1928. ==Lähteet== Luokka:Narodnikit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Dmitri Rogatšov

Dmitri Mihailovitš Rogatšov (, 1. joulukuuta 1851 Orjolin lääni – 5. helmikuuta 1884 Karan pakkotyövankila) oli venäläinen vallankumouksellinen narodnikki. Dmitri Rogatšov syntyi aatelisperheeseen. Hän opiskeli kadetti- ja tykistökouluissa sekä Pietarin teknologisessa instituutissa. Rogatšov oli yksi narodnikkien talonpoikaiston keskuudessa tekemän vallankumouksellisen propagandakampanjan (ns. ”Meno kansaan”) alullepanijoista ja aktiivisista osallistujista. Hänen onnistui paeta poliisin pidätyksestä Tverin läänissä marraskuussa 1873. Johannes Pelkosen Saratovin-verstaan paljastuttua hän vältti jälleen pidätyksen. Rogatšov pidätettiin Pietarissa elokuussa 1876. Hän oli vangittuna Pietari-Paavalin linnoituksessa ja Špalernajan tutkintavankilassa. Ns. 193:n oikeudenkäynnissä tammikuussa 1878 hänet tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen laittoman järjestön jäsenyydestä ja luvattoman kirjallisuuden levittämisestä. Hän kärsi rangaistustaan Novoborisoglebskin ja Karan pakkotyövankiloissa. Karassa Rogatšov johti poliittisten vankien vastarintaa. Hän kuoli keuhkokuumeeseen. Dmitri Rogatšovin veli Nikolai toimi 1880-luvun alussa vallankumouksellisessa Narodnaja volja -järjestössä. ==Lähteet== Luokka:Narodnikit Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet
Adrian Zaugg

thumb|Adrian Zaugg vuonna 2007. Adrian Zaugg (s. 4. marraskuuta 1986 Singapore) on eteläafrikkalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula BMW -sarjassa vuonna 2004, Formula Renault -sarjassa vuosina 2005–2006 ja uudestaan 2009, A1 Grand Prix -sarjassa 2006–2009 ja GP2-sarjassa 2007 ja 2010. Zaugg debytoi GP2-sarjassa vuonna 2007 Ardenilla ja sai kauden aikana 10 MM-pistettä. Hänet korvattiin päätöskilpailussa Filipe Albuquerquella. Zaugg palasi GP2-sarjaan kaudeksi 2010 Trident-talliin. == GP2-tulokset == Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2007 Arden International BHR FEA 6 BHR SPR 17 ESP FEA Kesk. ESP SPR 13 MON FEA 9 FRA FEA 6 FRA SPR Kesk. GBR FEA 14 GBR SPR 19 EUR FEA 7 EUR SPR Kesk. HUN FEA 7 HUN SPR Kesk. TUR FEA Kesk. TUR SPR 15† ITA FEA Kesk. ITA SPR Kesk. BEL FEA 13 BEL SPR 19 VAL FEA VAL SPR 10 18. 2010 Trident Racing ESP FEA 16 ESP SPR 15 MON FEA Kesk. MON SPR 12 TUR FEA Kesk. TUR FEA Kesk. EUR FEA 14 EUR SPR 15 GBR FEA 15 GBR SPR 21 GER FEA 7 GER SPR 3 HUN FEA 15 HUN SPR 8 BEL FEA 15 BEL SPR 9 ITA FEA 6 ITA SPR 7 ABU FEA Kesk. ABU SPR DNS 9 18. Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Eteläafrikkalaiset autourheilijat Luokka:Formula Renault 3.5 -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:Aasian GP2 -kuljettajat Luokka:Urheilijatyngät Luokka:Vuonna 1986 syntyneet
Jaara

Jaara on runsaan kahden sadan asukkaan kylä Sastamalassa entisen Kiikoisten kunnan alueella. Jaaran lävitse virtaa Kiikoisjärvestä laskeva Jaaranjoki, joka muuttuu Kokemäen puolella Piilijoeksi ja laskee Kokemäen Sääksjärveen. Jaarassa on ollut asutusta jo kivikaudella 2000 vuotta eaa. Yli-Jaaran alueella on löytynyt esineistöä kivi- ja pronssikaudelta. Nimi Jaara (oinas) on alkukantainen yhteiskunta- ja uskontomuotoinen nimi. Jaara on ollut käsityöläisten ja ammatinharjoittajien kylä, joka on säilyttänyt kylämäisen asutuksen vanhoina puutaloineen. == Lähteet == *Jaaran kyläseura *Kiikoisten kunnan sivut: Jaaran kyläkuvaus * Kuvia ja sanoja Kiikoisten Jaarankylästä: kylätoimikunnan julkaisu yhteenkerätyistä asioista ja valokuvista / [...yhteen kokooja Pentti Jokinen]. 1986, 2. p. 2004. ISBN 951-99767-9-5 * Jouni Juntumaa: Elämää Jaaran raitilla ennen ja nyt, Sastamala: Jaaran kyläseura 2013 ISBN 978-952-93-2145-2 Luokka:Kiikoisten kylät Luokka:Satakunnan vuoden kylät
Mogens Wieth

Mogens Frits Carl Wieth (16. syyskuuta 1919 Kööpenhamina – 10. syyskuuta 1962 Lontoo) oli tanskalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Tanskan kuninkaallisessa teatterissa ja useissa elokuvissa. ==Elämä ja ura== Mogens Wiethin vanhemmat olivat näyttelijät Carlo Wieth ja Agnes Thorberg Wieth. Hän suoritti Tanskan kuninkaallisen teatterin oppilaskoulun vuosina 1937–1939 ja työskenteli samaisessa teatterissa näyttelijänä kahteen otteeseen: 1939–1950 ja 1954–1955. Vuosina 1950–1954 Wieth työskenteli Lontoossa ja vuosina 1955–1959 Kööpenhaminan Det Ny Teaterissa. Hän palasi Lontooseen vuonna 1962. Tuolloin hänen oli määrä näytellä Old Vic -teatterissa Antonion rooli kappaleessa Venetsian kauppias. Wieth kuitenkin menehtyi ennen näytelmän ensi- iltaa. Wieth näytteli myös elokuvissa, radioteatterissa ja tanskalaisissa televisiotuotannoissa. Mogens Wieth avioitui näyttelijä Lily Weidingin kanssa vuonna 1954. Pariskunnalle syntyi tytär Julie 1960. ==Filmografia== *Barnet (1940) *Gå med mig hjem (1941) *En herre i kjole og hvidt (1942) *Natekspressen (P. 903) (1942) *Regnen holdt op (1942) *Drama på slottet (1943) *Jeg mødte en morder (1943) *Mit liv er musik (1944) *Den usynlige hær (1945) *Familien Swedenhielm (1947) *Hatten er sat (1947) *Mens porten var lukket (1948) *For frihed og ret (1949) *Kampen mod uretten (1949) *Aila – Pohjolan tytär (1951) *Fireogtyve timer (1951) *Som sendt fra himlen (1951) *Mies joka tiesi liikaa (1955) *Tante Tut fra Paris (1956) *Gøngehøvdingen (1961) *Private Potter (1962) ==Lähteet ja viitteet== *Elonet ==Aiheesta muualla== * *Danskefilm.dk Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Sami Mustakallio

Sami Kimmo Kalervo Mustakallio (s. 13. lokakuuta 1958 Helsinki) on suomalainen pastori. Hän on näyttelijä Marita Nordbergin ja lääketieteen tohtori, professori Kimmo K. Mustakallion poika. Vuonna 2009 Mustakallio siunasi äitinsä hautaan Hietaniemen kappelissa. Vuonna 2016 oli hänen isänsä vuoro. Sami Mustakallio valmistui teologian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1992. Hänen pro gradunsa aihe oli pelastus ja parantaminen Kirkkojen maailmanneuvoston lääketieteellisen komission asiakirjoissa vuosina 1979–1981. Mustakalliolla on CP-vamma. Vammaisuutensa vuoksi hän joutui odottamaan pappisvihkimystään yhdeksän vuotta. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä epäiltiin hänen kykyään suoriutua tehtävästään. Mustakallion käsityksen mukaan Tampereen silloinen piispa arveli ettei Mustakallion puheesta saataisi selvää. Kiistaa oli ilmeisesti myös siitä, voiko vammainen pappi hyödyntää työssään avustajansa käsiä. Lopulta piispainkokous totesi, että vammainen voi toimia pappina, mikäli hänet katsotaan kelvolliseksi tehtävään. Jälkikäteen Mustakallio kritisoi kirkon suhtautumista hänen vammaisuuteensa muun muassa seuraavasti: ”Kukaan ei alussa edes katsonut, miten voisin mitäkin asioita tehdä. Nähtiin vain pyörätuoli.” Ennen vihkimystään Mustakallio työskenteli Invalidiliiton sopeutumisvalmennuskeskuksessa (nyk. Validia Kuntoutus Lahti) sosiaaliterapeuttina. 1\. kesäkuuta 2000 Mustakallio viimein vihittiin, jolloin hänestä tuli ensimmäinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon vihkimä vaikeavammainen pappi. Vihkimisen toimitti Juha Pihkala Tampereen tuomiokirkossa. Mustakalliota varten perustettiin Lahden seurakuntien yhteisen diakoniatyön alaisuuteen määräaikainen seurakuntapastorin virka, joka päättyi vuoden 2002 lopussa. Sopimuksen mukaan hän hoiti virkaansa 10-prosenttisesti. Mustakallio valittiin vuoden 2000 kunnallisvaaleissa Lahden kaupunginvaltuustoon vihreiden listalta. Valtuustoaikanaan hän oli myös sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsen. Hän oli vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2003 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. 2000-luvun ensikymmenen loppupuolella Mustakallio muutti Lahdesta takaisin Helsinkiin. Hän asuu MS-liiton palvelutalossa Arabianrannassa ja käy eri seurakunnissa saarnaamassa. Hänen harrastuksiaan on teatterissakäynti, ja hän on myös pelannut sähköpyörätuolisalibandyä maalivahtina M-Team Electric Gladiators -joukkueessa. ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset vammaiset poliitikot Luokka:Suomalaiset CP-vammaiset henkilöt Luokka:Lahden kaupunginvaltuutetut Luokka:Vihreän liiton poliitikot Luokka:Vasemmistoliiton poliitikot Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ikarus Aero 2

Ikarus Aero 2 oli jugoslavialainen vuonna 1940 ensilentonsa lentänyt koulutuslentokone, jota valmistettiin Jugoslavian ilmavoimille vuodesta 1948 lähtien. Lentokone oli ilmavoimien käytössä vuoteen 1959 asti. Kone suunniteltiin toista maailmansotaa edeltävän Jugoslavian ilmavoimien vaatimusten perusteella korvaamaan Fizir FN-kaksitasot. Se oli melko moderni, tosin sen voimalaite de Havilland Gipsy Major oli vähätehoinen sotilaskoulukoneelle. Laskuteline oli kiinteä. Ikarus-lentokonetehtaan Boris Cijanin ja Djordje Petkovicin suunnittelema kone pääsi kolmesta kilpailijasta koevaiheeseen kesä-marraskuussa 1940. Vuosien 1948 ja 1959 välissä Ikarus Tvornica Aero i Hydroplana valmisti kaikkiaan 248 konetta, ehkä jopa 380 konetta.Ugolok Neba. ==Suoritusarvot== *Suurin nopeus 208 km/h *Kantama 680 km *Lakikorkeus 4500 m ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuvia lentokoneesta Luokka:Koulukoneet
Hispano Aviación

Hispano Aviación S.A. (HASA) oli vuodet 1939–1972 toiminut espanjalainen lentokonetehdas. Yritys aloitti toimintansa Hispano-Suiza-tehtaan frankolaisena osana Espanjan sisällissodan aikana. Vuonna 1972 tehdas sulautui CASA-lentokonetahtaaseen. Hispano Aviaciónin tehdas sijaitsi Tabladassa. Tehdas suunnitteli omia lentokoneita aikana, jolloin niitä ei voinut ostaa ulkomailta, ja kansallisena teknologiahankkeena myös toisen maailmansodan jälkeen. ==Lentokoneet== * Hispano Aviación E-30 * Hispano Aviación E-34 * Hispano-Suiza HS-42 * Hispano Aviación HA-43 * Hispano Aviación HA-100 Triana * Hispano Aviación HA-200 Saeta, jonka suunnitteli Willy Messerschmitt * Hispano Aviación HA-220 Super Saeta * Hispano Aviación HA-1109 Tripala * Hispano Aviación HA-1112 Buchon == Lähteet == *
Parthenope

Parthenope () voi viitata seuraaviin: * Parthenope, kreikkalaisessa mytologiassa Stymfaloksen tytär ja Euereen äiti * Parthenope, kreikkalaisessa mytologiassa Ankaioksen tytär ja Lykomedeen äiti * Parthenope, kreikkalaisessa mytologiassa yksi seireeneistä * Parthenope, kreikkalaisessa mytologiassa Okeanoksen vaimo ja Europan (Europen) ja Thraken äiti * Parthenope, toinen päähenkilö romaanissa Metiokhos ja Parthenope * 11 Parthenope, päävyöhykkeen asteroidi eli pikkuplaneetta == Lähteet ==
Haspra

Haspra () tai Gaspra (; ) on taajama Krimin autonomisessa tasavallan Jaltan piirissä Mustanmeren rannalla. Se sijaitsee eurooppatie n varrella Jaltan länsipuolella ja on lomakeskus ja kylpyläpaikkakunta. Vuonna 2013 siellä oli 11 384 asukasta. Leo Tolstoi asui Hasprassa vuosina 1901 ja 1902. Asteroidi 951 Gaspra on nimetty Haspran mukaan. ==Nähtävyyksiä== Kaupungin lähellä on nähtävyyksiä, muun muassa roomalainen linnoitus Charax ja Pääskysenpesän linna. ==Hasprasta kotoisin== * Ismail Gasprinski, Krimin tataari intellektuelli, opettaja, kustantaja ja poliitikko. ==Ystävyyskaupunkeja== * Tirilye, Turkki ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Krim
Touko-Pouko

Touko-Pouko on näyttelijä Jukka Rasilan esittämä ja luoma kuvitteellinen hahmo television viihdeohjelmissa Studio Julmahuvi ja JugiStyle.MTV3: Jukka Rasila paljastaa totuuden Touko-Poukon maskin takaa == Kuvaus == Lyhytmittaisissa sketseissä maanis-depressiivinen Touko-Pouko juontaa kuvitteellista lastenohjelmaa nimeltä Muksuluuri. Hänen tavaramerkkinään on kiero katse. Sketseissä Touko saattaa riehua ympäri studiota intiaanina tai Tarzanina, ”askarrella-paskarrella” muovailuvahasta sielun tai valistaa lapsia ”ydinsodan-pydinsodan” vaaroista. Ohjelmassa hän pääsee myös vastaamaan satunnaisiin puheluihin lapsilta sekä esittämään kappaleen ”Kreikan Meri”. Muksuluurin puhelinnumero on 0700-6528834 eli ”kuusi-puusi viisi-piisi kaksi- paksi kasi-pasi kasi-pasi kolme-dolme ja nelkku-kelkku”. Muksuluurin tunnusmusiikkina on Erste Allgemeine Verunsicherungin ”Kann Denn Schwachsinn Sünde Sein” -kappaleenStudio Julmahuvi - Muksuluuri alkuosa, jonka sanoitus kuuluu: ”Come on everybody, lets do the Musi!”. === Roolit === Touko-Pouko esittää jokaisessa jaksossa eri hahmoa, joita ovat Tarzan, intiaani, ninja, mellakkapoliisi ja astronautti. Sketsi, jossa Touko-Pouko esiintyy Robin Hoodina ei päätynyt televisioon, mutta sisältyy Studio Julmahuvin DVD- julkaisuun. JugiStylessa Touko-Pouko esiintyy TV-chatin juontajana. == ”Kreikan Meri” == ”Kreikan Meri” on Touko-Poukon säveltämä, sanoittama ja luoma kappale. Ensimmäisen kerran hän esitti laulun Studio Julmahuvissa ja myöhemmin myös JugiStylessa. Kappaleen sanoissa toistetaan hokemaa ”Kreikan meri, meri Kreikan”. Samalla sävelellä ja tyylillä hän on laulanut kappaleen myös eri sanoilla. == Katso myös == *Nasse-setä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kreikan Meri sekä muita Touko Poukon kappaleita * Ylen Elävä arkisto: Muksuluurin Touko-Pouko * Touko-Pouko sekoilee taas tv-ruudussa Luokka:Televisiohahmot
Said Chayesteh

Said Chayesteh (s. 21. heinäkuuta 1984) on iranilaista syntyperää oleva tanskalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Suomessa parhaiten poliisisarjasta Anna Pihl, jossa hän esitti järjestyspoliisi Karimia. Hän on myös ollut mukana tanskalaisessa versiossa Tanssii tähtien kanssa -kilpailusta (missä hän sijoittuu kuudennelle sijalle). Chayestehilla ei ole näyttelijän koulutusta. Hän on opiskellut aiemmin kauppatieteitä, tällä hetkellä hän on humanististen tieteiden opiskelijana Roskilden yliopistossa. Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arno Gruen

Arno Gruen (26. toukokuuta 1923 Berliini – 20. lokakuuta 2015 Zürich) oli saksalais-sveitsiläinen psykologi ja psykoanalyytikko. Hän muutti vanhempiensa kanssa jo nuorena vuonna 1936 Yhdysvaltoihin, missä hän myöhemmin loi uraa. Gruen oli muun muassa neurologisen tutkimuksen professori Cornellin yliopistossa ja psykologian professori Rutgersin yliopistossa. Lisäksi hän työskenteli useilla klinikoilla. Gruen tutki ihmisen väkivaltaisuuden syitä ja haastoi Sigmund Freudin näkemyksen ihmisen luontaisesta väkivaltaisuudesta. Gruenin mukaan väkivaltaisuuden perusongelma kulminoituu kieltämistä ja palkitsemista suosivaan kasvatukseen, joka opettaa miellyttämään auktoriteetteja, mutta ei ohjaa yksilöä varsinaiseen moraaliseen kasvuun. Tämä johtaa välinpitämättömyyteen, väkivaltaisuuteen ja lopulta sellaiseen yhteiskuntaan, joka nostaa omistamisen kaltaiset seikat henkilökohtaisen omanarvontunnon mitaksi. Gruenin mukaan ihmisten ei pidä tyytyä siihen, että maailmassa käydään sotia, sillä sodat ovat ihmisten aiheuttamia ja jokainen voi tehdä jotain niiden estämiseksi. Hänen mielestään monet pitävät ajatusta väkivallattomasta maailmasta naurettavana, koska tällaisten unelmien voima vaarantaa sopeutumisen ikuiseksi kuviteltuun todellisuuteen ja maailmanjärjestykseen. Gruenin lukuisista kirjoista on julkaistu suomeksi ainakin Itseään pettävä ihminen (Otava 1988) sekä Tahdon maailman ilman sotaa (Like 2008). == Lähteet == Luokka:Psykoanalyytikot Luokka:Saksalaiset psykologit Luokka:Sveitsiläiset psykologit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Tonga olympialaisissa

Tonga osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Los Angelesissa 1984 ja on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen. Talviolympialaisiin maa osallistui ensimmäisen kerran Sotšissa 2014. Tongan ainoa olympiamitalisti on nyrkkeilijä Paea Wolfgramm, joka sai hopeaa superraskaassa sarjassa Atlantassa 1996. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat lisäksi yltäneet Los Angelesissa 1984 jaetulle viidennellä sijalle sijoittuneet nyrkkeilijät Tevita Taufo'ou raskaassa sarjassa ja Viliami Pulu superraskaassa sarjassa. == Mitalit lajeittain == == Mitalit olympialaisittain == == Olympiamitalistit == == Lähteet == *