EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Taisto Vaetoja

Taisto Kalervo Vaetoja (24. heinäkuuta 1929 – 9. tammikuuta 2011) oli suomalainen poliitikko. Hän oli Yhteisvastuupuolueen puheenjohtajana sen perustamisesta 1988 sen toiseen lakkauttamiseen 2007. Vaetoja oli ammatiltaan sekatyömies. Vuoden 1991 vaalitentissä Vaetoja kertoi säästäneensä metsää lakkauttamalla sanomalehtien tilauksen, ja sähköä elämällä ilman televisiota. == Teokset == * Paljastettu inflaatio omakustanne, 1976 * Aivopesua ja vaalitenttejä omakustanne, 1992 ISBN 952-90-3837-2 (ilm. 1991 nimellä: Vaalitenttejä ja aivopesua: suomettumisseisaus) * Onnistuuko presidentin valinta : sokea Suomi äänesti 1992, omakustanne, 1996 ISBN 952-90-4490-9 * 347 miljardin markan petos, omakustanne, 1996 ISBN 952-90-7218-X * Sokea Suomi äänesti 1992 : onnistuuko presidentin valinta, omakustanne, 1993 ISBN 952-90-4490-9 * Vastaako hallitus? omakustanne, 1997 ISBN 952-90-8585-0 * Äänestäjän A.B.C.: muistatko? omakustanne, 1997 ISBN 952-90-9857-X * Kerro, kerro kuvastin: valitsemme presidenttiä, omakustanne, 1999 ISBN 952-91-1708-6 == Lähteet == Luokka:Suomen puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
GCM

GCM voi tarkoittaa seuraavia: * GCM, General Circulation model, yleinen virtausmalli sään, ilmaston ja meren tutkimuksessa * GCM-sopimus, Global Compact for Migration, maahanmuuttoa ja siirtolaisuutta koskeva kansainvälinen sopimus * GCM, General Clearing Member, jäsenstatus Eurexissa * GCM, Galois/Counter Mode eli Galois/Counter-tila, kryptografiassa
Fieldin metalli

Fieldin metalli on metalliseos, joka sisältää 32,5 % vismuttia, 51 % indiumia, ja 16,5 % tinaa. Sen sulamispiste on noin 62 °C. Seos on nimetty keksijänsä Simon Quellen Fieldin mukaan. Koska Fieldin metalli ei sisällä kadmiumia tai lyijyä, sitä voidaan pitää myrkyttömänä vaihtoehtona Woodin metallille. Se muistuttaa ulkoasultaan hopeaa, mutta on sitä kalliimpaa indiumin korkean hinnan vuoksi. Metalliseosta käytetään painevalamiseen ja pikamallien valmistukseen.Chapter 5: Thermodynamic Science Toys Fieldin metallin soveltuvuutta nestemäisillä metalleilla jäähdytettyihin ydinreaktoreihin on tutkittu. Se on lämmönjohto-ominaisuuksiltaan käytettyjen jäähdytysseosten kaltainen, ja siksi lupaava vaihtoehto vaarallisen natriumin ja myrkyllisen lyijyn sekä elohopean korvaajaksi. ==Katso myös== *Eutektinen seos *Luettelo metalliseoksista *Woodin metalli *Rosen metalli *Galinstaani *Gallium *Kirjasinmetalli Muita tarkkoja seoksia joilla on erityisominaisuuksia: *Konstantaani ja Manganiini *Invar ja Elinvar == Lähteet == Luokka:Metalliseokset
Hot Springsin kansallispuisto

Hot Springsin kansallispuisto () on Yhdysvaltojen Arkansas'n osavaltiossa sijaitseva kansallispuisto. Se perustettiin alun perin Hot Springsin reservaatiksi vuonna 1832 ja kohotettiin kansallispuiston asemaan 4. maaliskuuta vuonna 1921. Hot Springs on vain 22,46 km² laajuinen ja näin Yhdysvaltojen pienin kansallispuisto. Sitä hallinnoi Yhdysvaltain muiden kansallispuistojen tapaan maan National Park Service. Hot Springsin kansallispuisto on kuuluisa kuumista lähteistään, joiden mukaan se on myös nimetty. Niiden ympärille on rakennettu historiallisesti arvokkaita kylpylärakennuksia. Lähteissä kylvetään edelleen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Viralliset sivut *Kuvia puistosta Luokka:Arkansas’n kansallispuistot
Valkoevähai

Valkoevähai (Triaenodon obesus) on tiikerihaihin eli ihmishaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji. Sitä tavataan Intian valtameren koralliriutoilla, Tyynellämerellä Oseanian vesillä sekä idempänä Costa Rican ja Galápagossaarten tuntumassa. Valkoevähait syövät hummereita, mustekaloja ja muita pohjaeläimiä. Sillä on erinomainen hajuaisti ja sen avulla hai kykenee jäljittämään saaliinsa. Se etsii ruokansa tavallisesti merenpohjasta, mutta on oppinut myös tunnistamaan veneen perämoottorin äänen alkaen seurata kalastusvenettä saaliskalojen toivossa. Valkoevähailla on valkoinen selkäevän pää, josta se on saanut nimensä. Se on harmaa valkoista mahaansa lukuun ottamatta. == Saalistus == Valkoevähait saalistavat pääasiassa öisin. Silloin ne liikkuvat parvina koralliriutoilla ja etsivät terävien aistiensa avulla riutan onkaloissa nukkuvia kaloja ja äyriäisiä. Niiden ruumis on päältä litistynyt joka helpottaa saaliin nappaamista ahtaasta kolosta. Jos saalis ehtiikin ulos, muut parven jäsenet tekevät siitä pian selvää jälkeä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Hait Luokka:Uhanalaiset kalat
Jouni Palosaari

Jouni Palosaari (s. 25. lokakuuta 1961 Kittilä) on Levin rinteitä ja hissejä hoitavan Oy Levi Ski Resort Ltd toimitusjohtaja vuodesta 1988. Palosaari on ravintola-alan yrittäjä Päivikki Palosaaren veli. Levin matkailukeskus alkoi kasvaa voimakkaasti 1990-luvun alussa, kun Oy Levi Ski Resort Ltd osti kolmen tappiollisen laskettelukeskuksen (Muurlan, Juupavaaran ja Kivesvaaran) kaluston hisseineen ja siirsi ne Leville. == Väärinkäytösepäilyt == Joulukuussa 2013 Levi Ski Resortin hallitus vapautti Palosaaren toimitusjohtajan tehtävästä ja hän siirtyi projektitehtäviin. Taustalla olivat lehtitietojen mukaan investointihankkeisiin liittyvät asiat. Palosaaren toimista investointihankkeen yhteydessä tehtiin tutkintapyyntö poliisille. Myöhemmin rinnekeskuksen toisen pääomistajan, Kittilän kunnan, valtuutetut toivoivat Palosaaren paluuta uudelleen johtotehtäviin. Maaliskuussa 2014 yhtiön vaihdettu hallitus palautti Palosaaren tehtävään ja tutkintapyynnöt peruttiin. Toinen pääomistaja, Levin Matkailukeskus Oy kuitenkin kanteli asiasta valtakunnansyyttäjänvirastoon, joka jatkoi poliisitutkintaa ja asia siirtyi Ouluun keskusrikospoliisille. == Yksityiselämä == Palosaarella on vaimo ja kolme aikuista lasta. Palosaari opiskeli talonrakennusinsinööriksi Oulussa. Koulun ja armeijan jälkeen hän pääsi töihin Kittilän kunnan rakennustoimistoon, josta siirtyi vuoden kuluttua nykyiseen tehtäväänsä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Levi
Jerzy Skolimowski

Jerzy Skolimowski [jɛʐɨ skɔliˈmɔfskʲi] (s. 5. toukokuuta 1938 Łódź, Puola)Jerzy Skolimowski, Allmovie. Viitattu 31.5.2015. on puolalainen elokuvaohjaaja, näytelmäkirjailija, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Skolimowskin isä kuului toisen maailmansodan aikana Puolan vastarintaliikkeeseen ja joutui natsien teloittamaksi. Hänen äitinsä piilotteli juutalaisperhettä. Sota leimasi Skolimowskin lapsuutta voimakkaasti. Skolimowski on valmistunut Varsovan yliopistosta 1959, ja sen jälkeen hän on käynyt Łódźin elokuva-akatemian, josta hän valmistui ohjaajaksi 1964. Läpimurtona elokuva-alalle toimivat Skolimowskin mukanaolo Roman Polanskin elokuvan Veitsi vedessä ja Andrzej Wajdan elokuvan Yön leikit (1960) käsikirjoitustiimissä. Hän ohjasi Puolassa aluksi kolme elokuvaa, joissa jokaisessa sivulliseksi jäävä hahmo etsii itseään: Irrallinen (1964), Walkower (1965) ja Muuri (1966). Godard-tyylisen elokuvan Lähtö (1967) hän ohjasi belgialaisella rahoituksella ja elokuvan Kädet ylös (1967) taas Puolassa. Se kiellettiin rienaavana, ja Skolimowski päätti muuttaa pysyvästi ulkomaille. Töiden saanti lännessä oli aluksi vaikeata, mutta sitten Skolimowski sai ohjattavakseen brittituotannon Hyväilysi kosketus (1970), josta tuli hänen kansainvälinen läpimurtonsa. Sen jälkeen tehty, Vladimir Nabokovin tarinaan perustuva Kuningas, rouva, sotamies (1971) epäonnistui kaupallisesti, ja seuraavan tilaisuutensa hän sai vasta vuosikymmenen lopussa elokuvalla Huuto (1978), surrealistisella tarinalla miehestä joka kykenee tappamaan huutamalla. Skolimowskin 1980-luvun elokuvista Kuutamokeikka kuvaa Britanniaan laittomasti saapuvaa puolalaista rakennustyömiesporukkaa. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.The Best 1,000 Movies Ever Made, The New York Times. Perustuu teokseen The New York Times Guide to the Best 1,000 Movies Ever Made, St. Martin's Griffin 2004. Viitattu 31.7.2017 (Internet Archive). Vuoden 1984 Menestys on paras kosto on omakohtainen tarina Lontoossa asuvasta puolalaisohjaajasta ja tämän kapinoivasta teinipojasta. Siegfried Lenzin tarinaan perustuva, Yhdysvalloissa tuotettu Majakkalaiva (1985) sai parhaan elokuvan palkinnon Venetsian elokuvajuhlilla, mutta sitä levitettiin heikosti. Skolimowski asui pitkään Los Angelesissa Yhdysvalloissa ja harrasti maalausta. 2000-vuosikymmenellä hän palasi kotimaahansa Puolaan. Vuonna 2016 hän sai elämäntyöpalkinnon Venetsian elokuvajuhlilla. Skolimowski on ollut naimisissa puolalaisen näyttelijän Elżbieta Czyzewskan kanssa. == Tuotantoa ohjaajana == * Irrallinen (1964) * Muuri (1966) * Kädet ylös (1967) * Lähtö (1967) * Hyväilysi kosketus (1970) * Kuningas, rouva, sotamies (1971) * Jerzy Skolimowskin Huuto (1978) * Kuutamokeikka (1982) * Menestys on paras kosto (1984) * Majakkalaiva (1985) * Kuin keväinen tulva (1989) * Avain moneen oveen (1992) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Hannu Björkbacka: Skolimowskin Deep End Blu-ray/dvd DVD-Opas 12.11.2011 Luokka:Puolalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Puolalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pietarinkala

Pietarinkala (Zeus faber) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalaji. Sitä tavataan lauhkean vyöhykkeen rannikkovesissä eri puolilla maailmaa: Välimeressä, Mustassameressä, Atlantin itäosissa, Pohjanmeressä, Intian valtameressä sekä Tyynessämeressä. Se pysyttelee lähellä merenpohjaa eikä nouse pintaan usein. Pietarinkalan ruokavalio on laaja ja siihen kuuluvat muun muassa pienikokoiset parvikalat, äyriäiset ja mustekalat. Saalistuksessa se käyttää hyväkseen ulkonäköään, sillä heijastavan ihon johdosta sitä ei huomaa helposti tietyiltä suunnilta. Se on myös hidas uimari, joten naamioitumisesta onkin kalalle paljon hyötyä. Pietarinkala on saanut nimensä kylkilaikkuihinsa liittyneen uskomuksen mukaan. Tarinan mukaan Jeesus kehotti apostoli Pietaria pyydystämään yhden kalan verojen maksamista varten. Pietari pyydysti kalan ja sen suussa oli hopeakolikko, jolla verot pystyttiin maksamaan. Samalla Pietarin sormenjäljistä jäivät merkit kalan kylkiin.Petersfisch Fischmarkt Burbach == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Pietarinkalat
Neliöjuuri 2

Neliöjuuri 2 eli luvun 2 neliöjuuri (myös Pythagoraan vakio, merkitään \sqrt{2}) on positiivinen reaaliluku, joka itsellään kerrottuna on 2. Sen numeerinen arvo on noin 1,414213562373095. Jo pythagoralaiset tunsivat, että neliöjuuri 2 on irrationaaliluku - se on siis mahdollisesti ensimmäinen tunnettu irrationaaliluku. Geometriassa neliöjuuri 2 on Pythagoraan lauseen mukaisesti suorakulmaisen kolmion, jonka sivujen pituus on 1, hypotenuusan pituus. Neliöjuuri 2 liittyy myös hopeiseen suhteeseen, sillä hopeisen suhteen arvo on: :1+\sqrt{2}.\, == Ketjumurtolukuna == Neliöjuuri 2 voidaan esittää ketjumurtolukuna seuraavasti: : \\!\ \sqrt{2} = 1 + \frac{1}{2 + \frac{1}{2 + \frac{1}{2 + \cdots}}}. == Katso myös == *Neliöjuuri 3 Luokka:Reaaliluvut
Edward Blyth

Edward Blyth (23. joulukuuta 1810 Lontoo - 27\. joulukuuta 1873 Lontoo) oli englantilainen eläintieteilijä ja kemisti. Edwardin isä kuoli pojan ollessa 10-vuotias, ja leskeksi jäänyt äiti joutui yksin kasvattamaan neljää lastaan. Hänen onnistui toimittaa vanhin poika Edward kouluun, jossa hän menestyi kemiassa ja luonnonhistoriassa. Edward vietti kaikki vapaa-aikansa British Museumissa. Vuonna 1832 Blyth osti rohdoskaupan Lontoon Lower Tootingista, mutta joutui lopettamaan liiketoiminnan vuonna 1837, ja muutti Brixtoniin, Surreyhin. Vuonna 1841 Blyth muutti Intiaan The Royal Asiatic Society of Bengal -nimisen järjestön museon kuraattoriksi Kalkuttaan. Hän päivitti ja järjesti museon luettelon ja kokoelmat, ja julkaisi Catalogue of the Birds of the Asiatic Societyn vuonna 1849. Hän osallistui niukasti kenttätöihin, mutta kuvaili lintulajeja muiden englantilaisornitologien, muun muassa Allan Octavian Humen, Samuel Tickellin ja Robert Swinhoen lähettämien näytteiden perusteella. Vuonna 1854 Blyth avioitui leskirouva Hodgesin kanssa, joka kuitenkin kuoli jo kolmen vuoden kuluttua. Vaimon kuolema oli Blythille raskas isku, eikä hän koskaan henkisesti toipunut siitä. Hän toimi kuraattorin virassa vuoteen 1862, jolloin heikentynyt mielenterveys pakotti hänet muuttamaan takaisin Englantiin. Vuonna 1881 hän julkaisi teoksen The Natural History of the Cranes kurjista. Edward Blyth oli luonnonvalinnan ja evoluution tutkimuksen edelläkävijöitä. Jo vuonna 1835 hän julkaisi The Magazine of Natural History -julkaisussa kirjoituksen An Attempt to Classify the ”Varieties” of Animals, with Observations on the Marked Seasonal and Other Changes Which Naturally Take Place in Various British Species, and Which Do Not Constitute Varieties, josta Charles Darwin ammensi tietoa ja muun muassa lainauksia omiin teoksiinsa (professori Loren Eiseleyn tutkimukset, Pennsylvanian yliopisto). Blyth ja Darwin olivat myöhemmin vilkkaassa kirjeenvaihdossa vuodesta 1855 alkaen. Blyth toimitti Cuvierin Animal Kingdomin englanninkielisen laitoksen kappaleet nisäkkäät, linnut ja matelijat vuonna 1840, sisällyttäen tekstiinsä runsaasti korjauksia, muutoksia ja omia havaintojaan. Blyth kuvaili ja nimesi muun muassa viitakerttusen, taigauunilinnun ja ruskouunilinnun. == Lähteet == * Eiseley, L., Darwin and the Mysterious Mr X, E.P. Dutton, New York, 1979, published posthumously by the executors of his will; from Eiseley, L., Charles Darwin, Edward Blyth, and the Theory of Natural selection, Proceedings of the American Philosophical Society 103(1):94–114, helmikuu 1959. * The Darwin Papers * Chrono- Biographical Sketch Luokka:Brittiläiset ornitologit Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1873 kuolleet
Hugo Nousiainen

Hugo Olavi Nousiainen (25. toukokuuta 1913 Viipuri – 12. elokuuta 1957) oli suomalainen rikoskirjailija.Suomen kirjailijat tietokanta Vuosina 1945–1951 hän julkaisi kolme romaania, Murhattiinko hänet?, Kello 21:n jälkeen ja Yöpäivystäjät. Nousiainen toimi rikosetsivänä Viipurissa 1936–1940. Näitä aikoja hän kuvasi myöhemmin kirjassaan Varjon puolella Viipurissa (1954). Sotien jälkeen hän siirtyi Helsinkiin, jossa hän toimi Rikostutkimuskeskuksen laboratorion assistenttina ja Suomenlinnassa toimineen Valtion poliisikoulun tuntiopettajana. Vuonna 1954 hän siirtyi poliisitehtävistä Viikkosanomien toimittajaksi ja ehti olla myös Uuden Suomen toimittajana ennen kuolemaansa. Jyrki Laelma: Yhden yön hinta (Iltalehti 14.6.2006, s. 41)Dekkarihylly 24.9.2010 : Hugo Nousiainen: realistinen poliisin työn kuvaaja 1940-luvulta Nousiaisen pääteoksena on pidetty 1949 ilmestynyttä romaania Yöpäiviystäjät joka kertoo yhden työvuoron tapahtumista Helsingin Sofiankadun poliisiaseman yöpäivystyksessä. Juha Nevalainen kirjoitti sen perusteella käsikirjoituksen, josta Edvin Laine on ohjannut elokuvan Yhden yön hinta (1952)., viitattu 27.8.2014 == Teoksia == * Helsingin poliisi-voimailijat v. 1921–1941, toimittanut Hugo Nousiainen. Helsingin poliisi-voimailijat 1941 * Murhattiinko hänet? : rikosromaani. Kaski-kirja, Helsinki 1945 * Helsingin poliisi- voimailijat v. 1921–1946, toimittanut Hugo Nousiainen. Helsingin poliisi- voimailijat 1946 * Hälytys murtoryhmään : suomalaisten rikospoliisimiesten muistelmia. Kansankirja, Helsinki 1947, uusi painos Seaflower, Helsinki 2000 * Yöpäivystäjät : kuvaus Helsingin yöelämästä. Tammi 1949, 2. painos Seaflower, Helsinki 1999 * Talossa tapahtuu : pienoisromaani. Gummerus 1951 * Varjon puolella Viipurissa. Karisto 1954 * Herttakuningas ja muita jännitysnovelleja. Seaflower, Helsinki 2000 * Opaalisormus ja muita jännitysnovelleja. Seaflower, Helsinki 2000 * Vasenkätinen murhaaja. Seaflower, Helsinki 2000 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomalaiset poliisit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Marcos

Marcos voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä: * Marcos (oik. Marcos Roberto Silveira Reis Nascimento, s. 1973), brasilialainen jalkapalloilija * Alberto Marcos Rey (s. 1974), espanjalainen jalkapalloilija * Ángel Marcos (s. 1943), argentiinalainen jalkapalloilija ja valmentaja * Antonio Marcos (s. 1951), mosambikilainen muusikko * Ferdinand Marcos (1917–1989), Filippiinien presidentti ja diktaattori 1965–1986 * Ferdinand Marcos Jr., ”Bongbong Marcos” (s. 1957), Filippiinien presidentti 2022–, Ferdinand Marcosin poika * Imelda Marcos (s. 1928), filippiiniläinen poliitikko, Ferdinand Marcosin leski * Miguel Marcos Madera (s. 1985), espanjalainen jalkapalloilija * Nélson Marcos (s. 1983), portugalilainen jalkapalloilija * Óscar de Marcos (s. 1989), espanjalainen jalkapalloilija * Óscar González Marcos (s. 1982), espanjalainen jalkapalloilija * Subcomandante Marcos (s. 1957), meksikolainen kansalaisaktivisti, zapatistiliikkeen puhemies. == Muuta == * Marcos Engineering, brittiläinen autovalmistaja
Elisabet York

Elisabet York (; 11. helmikuuta 1466 - 11\. helmikuuta 1503) oli Englannin kuninkaan Henrik VII:n puoliso ja kuningas Henrik VIII:n äiti. Elisabet oli York-sukuisen kuninkaan Edvard IV:n ja tämän puolison Elisabet Woodvillen tytär. Hänen avioliittonsa uuden kuninkaan Henrik VII:n kanssa yhdisti kilpailevat York- ja Lancaster-suvut yhdeksi Tudor-suvuksi ja vahvisti samalla Henrikin jälkeläisten oikeuden kruunuun. Elisabetin äiti Elisabet Woodville suostui järjestämään naimakaupan, mikäli Henrikin onnistuisi syrjäyttää Elisabet Woodvillen lanko Rikhard III valtaistuimelta. Tämä onnistui Bosworthin taistelussa 1485. Häät järjestettiin seuraavana vuonna. Kuningattareksi Elisabet kruunattiin vasta 25. marraskuuta 1487, yli vuosi pariskunnan ensimmäisen lapsen Arthurin syntymän jälkeen. ==Jälkeläiset== Elisabetin ja Henrikin avioliitto oli kaikin puolin suhteellisen onnistunut. Pariskunta sai seitsemän (tai mahdollisesti kahdeksan) lasta: *Arthur (20. syyskuuta 1486 - 2\. huhtikuuta 1502) *Margareeta Tudor (28. marraskuuta 1489 - 18\. lokakuuta 1541) *Henrik VIII (28. kesäkuuta 1491 - 28\. tammikuuta 1547) *Elisabet Tudor (2. heinäkuuta 1492 - 14\. syyskuuta 1495) *Maria Tudor (18. maaliskuuta 1496 - 25\. kesäkuuta 1533) *Edmund Tudor, Somersetin herttua (21. helmikuuta 1499 - 19\. kesäkuuta 1500) *Edvard Tudor, joskaan hänen syntymä- tai kuolinaikojaan ei tiedetä eikä ole varmaa, oliko Edvardia edes olemassa vai ei; on mahdollista, että nimi 'Edmund' on kirjoitettu vahingossa muotoon 'Edvard', mutta jotkin lähteet mainitsevat Henrikillä ja Elisabetilla olleen pienenä kuollut lapsi nimeltä Edvard. *Katariina Tudor (s. ja k. 2. helmikuuta 1503) ==Kuolema== Elisabetin vanhin poika Arthur kuoli pian sen jälkeen, kun oli nainut Espanjan prinsessan Katariina Aragonialaisen. Ilmeisesti tämän johdosta Elisabet päätti tulla raskaaksi vielä viimeisen kerran vahvistaakseen kuningassukua. Hän synnyttikin vielä tyttären, Katariinan, joka kuitenkin kuoli heti. Elisabet itse sairastui raskauden jälkeiseen infektioon ja kuoli yhdeksän päivän kuluttua 37-vuotissyntymäpäivänään. Vaikka Henrik VII olikin tunnetusti tarkka rahoistaan, Elisabet sai loisteliaat hautajaiset. Hänet haudattiin Lontoon Westminster Abbeyhyn, jonne myös hänen miehensä myöhemmin haudattiin hänen rinnalleen. Yorkin Elisabet on ainoa Englannin kuningatar, joka on ollut kuninkaan vaimo (Henrik VII), tytär (Edvard IV), sisar (Edvard V), veljentytär (Rikhard III) ja äiti (Henrik VIII). Hänen myös sanotaan antaneen kasvonsa herttakuningattarelle. ==Perintö== Elisabetin toinen poika Henrik VIII seurasi Elisabetin miestä Englannin valtaistuimelle, Elisabetin vanhin tytär Margareeta nai Skotlannin kuninkaan Jaakko IV:n ja Elisabetin nuorempi eloonjäänyt tytär Maria Tudor nai Ranskan kuninkaan Ludvig XII:n. Margareetan pojasta tuli Skotlannin kuningas Jaakko V, hänen pojantyttärensä oli kuningatar Maria Stuart ja pojantyttärenpoikansa kuningas Jaakko VI, josta kaikki myöhemmät Ison-Britannian hallitsijat polveutuvat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Englannin kuninkaalliset Luokka:Tudor-suku Luokka:York-suku Luokka:Vuonna 1466 syntyneet Luokka:Vuonna 1503 kuolleet
Comte

Comte tai Comté voi tarkoittaa seuraavia: *Comté on ranskalainen juusto. *Comte, sukunimenä: **André Comte-Sponville (s. 1952), ranskalainen filosofi **Auguste Comte (1798–1857), ranskalainen filosofi, positivismin perustaja ja sosiologian isä **Gustave Comte (1874–1932), kanadalainen musiikkikriitikko, pedagogi ja libretisti.
Valdemar Kosonen

Valdemar Kosonen (5. maaliskuuta 1916 Nuijamaa – 22. huhtikuuta 1942 Viipuri) oli suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari numero 25. Siviiliammatiltaan hän oli työmies. Hän oli perheetön. Sotamies, kranaatinheittimistön tulenjohtoryhmän tähystäjä Valdemar Kosonen palveli jatkosodan hyökkäysvaiheessa JR 15:n toisessa pataljoonassa. 16. lokakuuta 1941 hänet nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi numero 25. Hänet oli ylennetty alikersantiksi jo 11. lokakuuta 1941. Hänen nimitysesityksessään mainitaan oma-aloitteisuus ja esimerkillinen rohkeus sekä taito taisteluissa.http://www.mannerheim-ristinritarit.fi/ritarit?xmid=63 Kosonen kuoli sodan aikana Viipurissa 13. sotasairaalassa. Siviiliammatiltaan hän oli työmies. == Mannerheim ristin ritariksi == ”Ylipäällikkö on pvm:llä 16.10.41 nimittänyt Vapaudenristin 2. luokan Mannerheim-ristin ritariksi sotamies Valdemar Kososen, joka [Kokkolanjoen] jokivarressa, josta ei päästy eteenpäin, tuhosi oma-aloitteisesti käsikranaateilla ja kasapanoksilla varmistetun pesäkkeen ja korsun, joka oli täynnä vihollisia. Samasta paikasta ampui hän vihollisen tarkka-ampujan ja haavoitti tulenjohtajaa. Sotamies Kosonen ilmoittautui vapaaehtoisesti tuhoamaan asemien sisään päässeen hyökkäysvaunun ja saikin sen pysähtymään. Hyökkäysvaunu tuhottiin kasapanoksilla. Tapaus vaikutti kohottavasti koko pataljoonan taistelutehoon. Syntyneessä taistelussa tuhottiin heti alkuunsa viisi hyökkäysvaunua. Heti tämän jälkeen oli hän jälleen vapaaehtoisesti opastamassa ja valtaamassa erästä kunnalliskotia [Tiurala], joka liekinheittimin ja kasapanoksin vallattiin. Seuraavissa taisteluvaiheissa joutui tiedustelutehtävissä sotamies Kosonen yht’äkkiä vastakkain ojassa olevan vihollisen politrukin ja kolmen aliluutnantin kanssa. Selviydyttyään heti kolmesta aliluutnantista ja panoksien lippaasta loputtua Kosonen syöksyi seuraavaan ojaan politrukin ampuessa häntä kohti. Ojassa sai Kosonen kuitenkin pistoolinsa ladattua ja politrukin taistelu päättyi siihen. Sotamies Kososen esimerkillisestä rohkeudesta ja taidosta sekä oma- aloitteisesta toimesta on yllämainittu esimerkkinä esitetty.” ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Mannerheim-ristin ritarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Sitruunahai

Sitruunahai (Negaprion brevirostris) on tiikerihaiden heimon hailaji. == Kuvaus == Sitruunahai on helposti tunnistettavissa sen kahdesta samankokoisesta selkäevästä. Niillä on pyöristynyt kuono. Niiden suurin pituus on noin 340 senttimetriä, mutta yleensä ne kasvat 240 senttimetrin pituisiksi. Ne painavat 187 kilogrammaa ja ne voivat elää noin 25 vuotta. == Ravinto == Sitruunahain pääravintoa ovat kalat, joista suurin osa on luukaloja, kuten monneja ja piikkimakrilleja. Se saattaa myös syödä rauskuja ja itseään pienempiä haita. Sitruunahailla on terävät hampaat, hyvä näkö ja erinomainen hajuaisti. Lisäksi sen kuonossa on erityisiä huokosia, jotka aistivat saaliseläimen tuottamia sähkökenttiä. == Elinalue == Sitä tavataan Atlantin rannikoilla Yhdysvaltojen New Jerseystä Brasiliaan ja paikoin Länsi-Afrikassa sekä Tyynenmeren rannikolla Amerikassa. === Elinympäristö === Sitruunahait viihtyvät parhaiten rannikkovesissä, kuten koralliriutoilla ja mangroverannikoilla. == Lisääntyminen == Sitruunahain parittelu tapahtuu matalassa vedessä kevään ja kesän aikana, ja sen jälkeen seuraa 10-12 kuukauden raskausaika. Naaraat palaavat matalikoihin synnyttääkseen. Naaras voi saada poikasia 4-17 yksilöä. Poikanen on syntymänsä jälkeen noin 50-60 senttimetriä pitkä. == Vaara ihmiselle == Sitruunahait eivät ole kiinnostuneita ihmisistä ja niiden on todistettu hyökänneen ihmisen kimppuun ainoastaan 22 kertaa vuodesta 1580 lähtien. Näistä tapauksista yksikään ei ole ollut kohtalokas. == Vaarat == Ihmiset ovat vaarantaneet lajin kannan. Sitruunahai on suosittu myyntikala ja useita sen osia käytetään ruoan lisäksi erilaisina rohtoina. Se on myös suuren kokonsa vuoksi suosittu urheilukalastajien keskuudessa. Lisäksi hain lisääntymisalueet ovat vahingoittuneet saastumisen, katkarapujen pyynnin ja troolauksen vuoksi. == Akvaarioissa == Koska sitruunahailla on muihin avovedessä eläviin haihin verrattuna poikkeuksellinen kyky ottaa happea vedestä pohjalla maatessaan, se on suosittu laji esimerkiksi yleisöakvaarioissa. == Katso myös == * Negaprion acutidens, samaan sukuun kuuluva haikala. == Lähteet == Luokka:Hait Luokka:Uhanalaiset kalat
Lillois-Witterzée

Lillois-Witterzée () on entinen Belgian kunta, Valloniassa, Brabant Wallonin maakunnassa. 1. tammikuuta 1977 Lillois-Witterzée yhdessä Ophain-Bois- Seigneur-Isaacin kanssa liittyivät osaksi Braine-l'Alleudin kuntaa. Lillois yhdistyi Witterzéehen 7. marraskuuta 1823. Vache Bleue, Valion belgialainen tytäryhtiö vuosina 1996–2012, toimii Lillois-Witterzéessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.lillois.be * Valio-Vache Bleue Luokka:Belgian kylät
Gröndal

Gröndal (lempinimeltään Greenvalley) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Etelä-Tukholman alueella, ja kuuluu Hägersten- Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen. Nykyään siellä asuu noin 7 060 ihmistä; maa-alaltaan se on 0,91 neliökilometrin suuruinen. Gröndalin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926 Ekensberg-nimisenä. Nykyisen nimensä se sai vuonna 1934. Kaupunginosa tunnetaan 1940-luvulla rakennetuista tähdenmuotoisista kerrostaloistaan, Stjärnhuseista. Niiden suunnittelusta vastasi ruotsalainen arkkitehtitoimisto Backström & Reinius Arkitekter AB. Alue on ollut huvila- aluetta ja vuoden 1913 tienoilla siellä oli satakunta vuokrahuvilaa, joista vain osa säästyi purkamiselta 1970-luvulla.Stockholms Stadsmuseum: Gröndal Viitattu 28.7.2013. ==Lähteet== Luokka:Tukholman kaupunginosat
Serpo

Serpolla (neulansilmällä) tarkoitetaan ralliautoilussa tiukkaa, usein 180 asteen käännöstä, joka eroaa ajoteknisesti normaalista käännöksestä. Serpoa lähestytään noin 50% kovempaa kuin normaalisti ajettavaa mutkaa ja auton takaperä irrotetaan hallittuun sivuluisuun lukitsemalla takapyörät käsijarrulla noin 1,5 metrin matkalla. Taka- ja nelivetoisilla autoilla serpo voidaan ajaa myös vastaheitolla, eli mutkaa lähestyttäessä auto saatetaan lievään sivuluisuun nokka poispäin käännöksestä. Samalla painetaan samanaikaisesti kaasu- sekä jarrupoljinta ja ohjataan käännöksen suuntaan. Kun jarrupoljin nostetaan, auto sinkoutuu haluttuun suuntaan. Luokka:Ralli
Kiinankielinen Wikipedia

Kiinankielinen Wikipedia () on Wikipedian kiinankielinen versio. Kiinankielisessä Wikipediassa on noin artikkelia ja se on artikkelimäärältään 14. suurin. Se perustettiin lokakuussa 2002. Kiinankielisen Wikipedian kirjoittajat ovat pääasiassa Hongkongista, Taiwanista, Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta. Wikipedian kaikki kieliversiot on estetty Manner-Kiinassa. Kiinankielisessä Wikipediassa on mekanismi, jolla luettavan artikkelin merkit voi muuttaa yksinkertaistetuiksi tai perinteisiksi merkeiksi ja sanat Manner- Kiinassa, Hongkongissa, Macaossa, Taiwanissa, Singaporessa tai Malesiassa käytetyiksi sanoiksi. Kiinankielinen Wikipedia on kirjoitettu mandariinikiinan pohjautuvalla kiinan kirjakielellä. Sen lisäksi on olemassa Wikipediat muilla kiinan kielillä: Kieliversio Kielikoodi Kielimuoto Kirjoitusjärjestelmä Kantoninkiinankielinen Wikipedia :zh-yue: yue-kiinan Kantonin murre perinteiset ja yksinkertaistetut merkit Minnan-kiinankielinen Wikipedia :zh- min-nan: minnan-kiinan Taiwanin murre pe̍h-ōe-jī (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit Mindong-kiinankielinen Wikipedia :cdo: mindong-kiinan Fuzhoun murre bàng-uâ-cê (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit Wu- kiinankielinen Wikipedia :wuu: wu-kiinan Shanghain murre yksinkertaistetut merkit Hakka-kiinankielinen Wikipedia :hak: hakka-kiinan Sixianin murre pha̍k-fa-sṳ (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit Gan-kiinankielinen Wikipedia :gan: gan-kiinan Nanchangin murre perinteiset ja yksinkertaistetut merkit Klassisen kiinan kielinen Wikipedia :zh-classical: klassinen kiina perinteiset merkit Syyskuussa 2021 Wikimedia Foundation esti seitsemän kiinankielisen Wikipedian käyttäjää ja poisti ylläpitäjän oikeudet 12 ylläpitäjältä. Syynä tähän oli se, että mannerkiinalaisen, noin 300-henkisen wikipedistiryhmän epäiltiin vaikuttaneen ylläpitäjyysäänestyksiin ja manipuloineen niitä. ==Artikkelimäärä== *Maaliskuussa 2007 kiinankielinen Wikipedia rikkoi 116 000 artikkelin rajan. *18. syyskuuta 2007 – 145 300 artikkelia *23. syyskuuta 2010 – 325 600 artikkelia * 1. lokakuuta 2012 - 536 729 artikkelia ==Kuvakaappauksia == Chinese Wikipedia's Main Page screenshot zh-hk.png|Kiinankielisen Wikipedian etusivu == Lähteet == Kiinankielinen Wikipedia
Johann Hermann

Johann Bernhard Hermann (31. joulukuuta 1738 Barr, Elsass – 4. lokakuuta 1800 Strasbourg) oli ranskalainen lääkäri ja luonnontieteilijä. Hermann oli Strasbourgin yliopiston lääketieteen professori. Strasbourgin kaupunki osti Hermannin eläintieteellisen kokoelman 1804, ja siitä tuli Strasbourgin eläintieteellisen museon perusta. Hermann kuvaili ja nimesi suuren määrän uusia lintulajeja, muun muassa rytikerttusen, abessiniansininärhen ja kurolin.ITIS IBC == Teoksia == * Tabula affinitatum animalium (1783) * Observationes zoologicae quibus novae complures (julkaistu postuumisti 1804). == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset ornitologit Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1738 syntyneet Luokka:Vuonna 1800 kuolleet
Mansikkasammakko

Mansikkasammakko tai mansikkanuolimyrkkysammakko (Oophaga pumilio) on punaisen yleisvärinsä mukaan nimetty nuolimyrkkysammakko. Sitä tavataan trooppisissa sademetsissä Keski-Amerikassa, erityisesti Costa Ricassa. Mansikkasammakkopariskunnat huoltavat poikasia yhdessä. Naaras laskee kudun (enintään viisi munaa) lehdelle. Uroksen tehtäväksi jää pitää kutu märkänä virtsaamalla sen päälle. Nuijapäiden kuoriuduttua naaras kuljettaa ne selässään yksitellen puuhun. Puusta se etsii kasvin, jonka ympyrässä kasvavat lehdet muodostavat keskelleen syvennyksen, johon kerääntyy vettä. Naaras etsii kullekin nuijapäälle oman kasvin, minkä jälkeen se käy lähes kerran päivässä munimassa kunkin poikasen ravinnoksi korkeintaan viisi hedelmöittymätöntä munaa. Urossammakot ovat reviiritietoisia, ja saattavat käydä alueelleen pyrkivän tunkeilijan kimppuun. Tällöin molemmat sammakot seisovat takajaloillaan, ja pyrkivät etujaloillaan kaatamaan vastustajansa maahan. Paini saattaa kestää kaksikymmentäkin minuuttia. Sen voittaa usein reviiriään puolustava yksilö, joka vastustajansa kumottuaan antaa tämän yleensä lähteä tiehensä. Mansikkasammakko ei ole harvinainen, mutta sen kanta on kärsinyt Keski-Amerikan sademetsien hakkuista, ja yläilmakehän otsonikerroksen ohentumisen johdosta lisääntynyt ultraviolettisäteily on luultavasti vaikuttanut sammakoihin. Lisäksi siitä on tullut suosittu lemmikkieläin, mikä on vähentänyt merkittävästi luonnonvaraisia kantoja. Sammakon kirkkaanvärinen iho varoittaa sen myrkyllisyydestä, mikä suojaa sitä vihollisilta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sammakkolampi.net: Dendrobates (Oophaga) pumilio, Mansikkanuolimyrkkysammakko * iNaturalist: Oophaga pumilio * UniProt: Taxonomy - Oophaga pumilio * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Oophaga pumilio * University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Oophaga pumilio * University of California, AmphibiaWeb: Oophaga pumilio, Strawberry Poison Frog Luokka:Nuolimyrkkysammakot Luokka:Lemmikkieläimet
Juan Corona

Juan Vallejo Corona (7. helmikuuta 1934 – 4. maaliskuuta 2019Sutter County serial killer Juan Corona dies ) oli Yhdysvalloissa vuonna 1971 25 miestä surmannut meksikolaistaustainen sarjamurhaaja. Corona saapui Kaliforniaan 1950-luvulla. Hänellä todettiin vuonna 1956 skitsofrenia. Corona oli naimisissa naisen kanssa, mutta kaikkien uhrien surmille oli taustalla seksuaaliset motiivit. Corona teki Yhdysvalloissa kunniallista työtä, mutta aloitti murhasarjan ilmeisesti keväällä 1971. 19. toukokuuta Yuba Citystä löydettiin yhden uhrin ruumis, ja lähiseuduilta löytyi vielä 24 lisää. Corona kiisti kaikki murhat, mutta todettiin syylliseksi ja tuli tuomituksi 25:een elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Hän kuoli sairaalassa luonnollisiin syihin 85-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjamurhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkautisvangit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Danny and The Thunders

Danny and The Thunders on suomalainen vuonna 1978 perustettu rock and roll- ja rockabilly-yhtye. Yhtyeen jäsenet olivat kotoisin Helsingin Jakomäestä. Yhtye voitti Suosikki-lehden järjestämät Suomen Rock-kuninkuus kilpailut vuonna 1980, yhtyeen jäsenten ollessa noin 15-vuotiaita. Tämä tuotti EP-levyn mittaisen levytyssopimuksen. Neljän kappaleen albumi sisälsi yhden yhtyeen itse tekemän kappaleen, muut olivat cover-kappaleita. EP-levyllä olleita kappaleita käytettiin myös myöhemmin ilmestyneellä Rockin'-levy-yhtiön kokoelmalevyllä Teenage Party. Yhtye teki esiintymisiä neljän vuoden ajan ja lopetti toimintansa vuonna 1983. Tämän jälkeen sen jäsenet soittivat erilaisissa yhtyeissä. Vuonna 2002 Thunders kokoontui uudelleen yhteen tehden esiintymisiä. Kitaristi Henry Rothin tilalle tuli Dannyn pikkuveli Joona Nurminen, joka myöhemmin perusti myös oman yhtyeen nimellä Jonatan and the Band. Nykyisin Danny and The Thunders esittää myös tyylin mukaista omaa materiaalia. == Alkuperäinen kokoonpano == * Danny Nurminen: laulu ja soolokitara * Henry Roth: laulu ja komppikitara * Atte Ahonen: basso * Kari Nyman: rummut == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen kotisivut * Ylen Elävä arkisto – Danny & The Thunders: Teenage Boogie Luokka:Suomalaiset rockabilly-yhtyeet
Anna Rotkirch

Anna Ullica Rotkirch (s. 22. joulukuuta 1966 Helsinki) on suomalainen sosiologi ja tietokirjailija sekä Väestöliiton tutkimusprofessori, koulutukseltaan valtiotieteen tohtori ja Helsingin yliopiston dosentti. Hänen tutkimusalueitaan ovat perhetutkimus ja naistutkimus sekä Venäjä-tutkimus. Ennen Väestöliittoa hän on työskennellyt pääasiassa Helsingin yliopistossa, muun muassa Yhteiskuntapolitiikan laitoksessa, Tutkijakollegiumissa ja Kristiina-instituutissa. Toimittajana hän on työskennellyt Ny Tid -lehdessä ja kirjoittanut kolumneja muun muassa Helsingin Sanomiin, Hufvudstadsbladetiin, Kotilieteen, Ny Tidiin ja Seura-lehteen. Rotkirch on yksi harvoista evoluutiobiologian tuloksia feministiseen tutkimukseen yhdistäneistä suomalaistutkijoista. Hän on European Evolution and Human Behavior -järjestön perustajajäseniä ja johtokunnan jäsen. Siirtyessään vuoden 2007 alussa Helsingin yliopistosta Väestöliittoon Rotkirch kirjoitti blogimerkinnän Jäähyväiset yliopistolle. Kirjoitus synnytti rajun keskustelun yliopistotutkimuksen tilasta ja työskentelyedellytyksistä. Vuoden 2007 syksyllä syntyneessä keskustelussa Rotkirch puolusti eri kansojen välisten älykkyyserojen tutkimista sanomalla, että tutkimusaiheita ei saa hylätä poliittisin syin, mutta toisaalta muistutti, että faktoista ei kannata tehdä poliittisia johtopäätöksiä.Helsingin Sanomat 26.10.2007. Anna Rotkirchin vanhemmat ovat ulkoasiainneuvos Holger Rotkirch ja toimittaja Kristina Rotkirch. Hän on naimisissa professori J. P. Roosin kanssa, ja heillä on kolme lasta. == Julkaisut == * * * * * A. Rotkirch: ’All that she wants is another baby?’ Longing for children as a fertility incentive of growing importance. J of Evolutionary Psychology 5: 1–4, 89–104. 2007. * A. Rotkirch: Naturligtvis? Moderskap, essentialism och evolutionsteori. Naistutkimus 3/03, 33-47. * Daniel Bertaux, Paul Thompson & Anna Rotkirch (eds) On Living Through Soviet Russia. London, Routledge. 2003. * E. Haavio-Mannila, O. Kontula & A. Rotkirch: Sexual Lifestyles in the 20th century. London: Palgrave. 2002. * A.Rotkirch: The Man Question. Loves and Lives in Late 20th Century Russia. Department of Social Policy, Resarch Reports 1/2000, University of Helsinki. 2000. * J. P. Roos & A. Rotkirch (toim.): Vanhemmat ja lapset. Helsinki: Gaudeamus. 1997. * A. Rotkirch, & E. Haavio-Mannila (toim.): Women's Voices in Russia Today. Aldershot: Dartmouth. 1996. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset sosiologit Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset aateliset
Comté (juusto)

Comté on ranskalainen pastöroimattomasta lehmänmaidosta valmistettu puolikova juusto. Se on peräisin Ranskan Jura-vuoristosta. Comtén kuori on yleensä väriltään epätasaisen ruskea. Sisältä se on vaalean kellertävää tai kerman väristä. Juustomassa on rakenteeltaan puolikovaa ja joustavaa. Kokonainen juusto painaa noin 32–45 kg. Sen halkaisija on 55–75 cm ja paksuus noin 10 cm. Comtén rasvapitoisuus on noin 45 %. Juustoa kypsytetään 4–18 kuukautta. Joskus Comtéssa voi olla vähän reikiä mutta useimmiten ei ollenkaan. Eri vuodenaikoina valmistetuissa juustoissa on eroja. Comtéa valmistetaan vuosittain noin 40 000 tonnia, mikä on enemmän kuin mitään muuta ranskalaista AOC-juustoa. Sen nimi on EU:n suojattu alkuperänimitys. == Tuotantoon liittyviä sääntöjä == * Vain Juran, Doubs'n ja Ain'n departementeissa valmistettua juustoa saa kutsua comtéksi. * Juuston valmistukseen saa käyttää vain montbéliard-rotuisten lehmien maitoa. * Jokaista lehmää kohden on oltava keskimäärin yksi hehtaari laidunmaata. * Laidunmaan lannoittamista on rajoitettu. * Lehmille saa syöttää vain luonnollista ravintoa. * Maito pitää kuljettaa meijeriin heti lypsyn jälkeen, eikä siihen saa lisätä väri- tai säilöntäaineita. * Maito lämmitetään vain kerran valmistuksen yhteydessä. * Juustoa on kypsytettävä vähintään neljä kuukautta. * Valmis juusto pisteytetään. Jos se saa vähemmän kuin 12 pistettä (maksimi 20), on se myytävä gruyère-nimisenä. == Lähteet == * Comte.com ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset juustot Luokka:Euroopan unionin suojatut alkuperäisnimitykset
Kunnallisvaalit 1950

Vuoden 1950 kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa joulukuussa. Seuraavan vuoden alussa perustettiin kaksi uutta kauppalaa: Järvenpää erotettiin Tuusulasta ja Karhula Kymistä. == Tulokset == äänioikeutetut 2 418 870 äänestäneet 1 521 264 hylätyt äänet 15 049 äänestysaktiivisuus 63,0 % −3,3 Kunnallisvaalit 1918–2004 (Oikeusministeriö) puolue valtuutetut äänet äänet puolue valtuutetut lukumäärä osuus Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 377 294 25,05% Suomen Kansan Demokraattinen Liitto 2 517Kalevi Haikara: Isänmaan vasen laita (Otava 1975), s. 139. 347 102 23,04% Maalaisliitto 121 804 8,09% Ruotsalainen kansanpuolue 109 200 7,25% Kansallinen Kokoomuspuolue 88 159 5,85% Kansallinen Edistyspuolue 17 417 1,16% Muut (valitsijayhdistykset) 445 239 29,56% Yhteensä 12 236Ehdokkaat ja valitut kunnallisvaaleissa 1950–2000 (Tilastokeskus 2004) 1 506 215 100% Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950–1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950–1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950–1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950–1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu == Lähteet == Luokka:Suomen kuntavaalit Luokka:Vuoden 1950 vaalit
S-korsetti

S-korsetti (engl. s-curve corset, straight front corset, s-bend corset) eli edvardiaaninen korsetti on korsettityyppi, jota käytettiin 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Sille ominaista on suora, jäykkä ja tiheästi luutettu etumus, joka korsetin leikkausten avulla kääntää lantion taakse ja rinnan edemmäs. Historialliset s-korsetit ovat rinnan alapuolelle ulottuvia toisin kuin monet edeltäjänsä. Lopputulos on s-kirjaimen muotoinen kurvikas ryhti, jugendille tyypillinen joutsenkaari, jolle ajan muotivaatteet perustuvat. S-siluetti on hyvä esimerkki alusvaatteen tärkeydestä ja suoranaisesta määräävyydestä muodin peruslinjoille. Korsetin kehitti ranskalainen korsetintekijä Inez Gaches-Sarraute, jolla oli lääketieteellistä tuntemusta. Ajatuksenaan Gaches-Sarrautella oli kehittää terveellinen, mukava ja luonnollisempi korsetti. Sitä markkinoitiin uuden ajan naiselle, joka on voimakas ja terve ja välittää mukavuudestaan. Todellisuudessa s-korsetti ei toiminut niin kuin sen oli tarkoitus, eikä sitä haluttu terveyskorsettina käyttääkään. Kapea vyötärö ei ollut muodin ihanteena kadonnut minnekään, ja s-korsetilla oli entistä kapeampi lopputulos mahdollinen, joskin tiukalle nyöritettynä sen terveysriskit ja aiheuttama rasitus olivat suurempia kuin aikaisempien korsettimallien. Korsetti aiheutti monille erityisesti selkäkipuja, sillä se taivutti selkää luonnottomaan asentoon ja saattoi avata nikamia. S-figuuri jäi aikakautensa naisten muodin symboliksi, joka on ikuistettu muun muassa Charles Dana Gibsonin töissä. Gibsonin naisia esittävissä piirroksissa, joiden naisia kutsutaan myös Gibson Girleiksi, näkyy selvästi s-korsetin antama muoto ja muita 1900-luvun ensimmäisen vuosikymmenen muodikkaita piirteitä. Kuuluisa s-korsetin käyttäjä oli näyttelijätär Camille Clifford, joka on jäänyt kurveineen aikansa naisikoniksi. S-korsetti oli viimeinen yleisesti käytetty korsettimalli. 1910-luvun aikana naisen muodikas figuuri muuttui tasapaksummaksi, joskaan korsetteja ei hylätty vielä silloinkaan vaan siirryttiin joustavampiin ja enemmän hoikkuutta kuin kurvikkuutta korostaviin alusvaatteisiin ja linjoihin. Modernit korsetit, joita käytetään nykyään enemmän ja enemmän, eivät yleensä ole s-mallia, vaan perinteisiä niin sanottuja viktoriaanisia korsetteja. == Aiheesta muualla == * History of Corsets - Commons Wikimedia Luokka:Korsetit
Kunnallisvaalit 1953

Vuoden 1953 kunnallisvaalit järjestettiin Suomessa 4.–5. lokakuuta. Vaaleissa asetettiin yhteensä 39 538 ehdokasta, joista naisia oli 3 959 (10 %). Valituista naisia oli 912 (7,4 %). Miehistä äänesti 75,3 ja naisista 68,0 prosenttia.Naiset kunnallisvaaleissa Tilastokeskus Kokoomus kampanjoi muun muassa tunnuksilla ”Vapauden puolesta puolueiden holhousta vastaan” ja ”Vapauden puolesta myös kunnalliselämässä”.Kunnallisvaalit 1953-1972 Porvarillisen työn arkisto 2010 Seuraavan vuoden alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Pielisensuu liitettiin Joensuuhun. Näissä kunnissa vaalit toimitettiin uuden kuntajaon mukaisesti. == Tulokset == äänioikeutetut 2 484 676 +65 806 Kunnallisvaalit 1918–2004 (Oikeusministeriö) äänestysaktiivisuus 71,4% +8,4 puolue valtuutetut äänet äänet äänet äänet puolue valtuutetut lukumäärä lukumäärä osuus osuus Suomen Sosialidemokraattinen Puolue 449 251 +71 957 25,53% +0,5 Suomen Kansan Demokraattinen Liitto 2 551Kalevi Haikara: Isänmaan vasen laita (Otava 1975), s. 141. 406 550 +59 448 23,10% +0,1 Maalaisliitto 282 331 +160 527 16,04% +8,0 Kansallinen Kokoomus 133 626 +45 467 7,59% +1,7 Ruotsalainen kansanpuolue 120 544 +11 344 6,85% −0,4 Suomen Kansanpuolue 60 194 +42 777 3,42% +2,3 Muut (valitsijayhdistykset) 307 435 −137 804 17,47% −12,1 Yhteensä 12 321Ehdokkaat ja valitut kunnallisvaaleissa 1950–2000 (Tilastokeskus 2004) 1 759 931 +253 716 100% Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu Lähde: Tilastokeskus 1992Puolueiden äänimäärä ja kannatus 1950-1992. teoksessa Kunnallisvaalit 1992. Suomen virallinen tilasto (Tilastokeskus 1992), s. 4. ellei toisin mainittu == Lähteet == Luokka:Suomen kuntavaalit Luokka:1953
Juoksute (juusto)

Juoksute eli juoksutin on juuston valmistuksessa käytetty aine, jonka avulla maidosta erotetaan heraa. Heran erottuminen tapahtuu juoksutteen sisältämän kymosiini-entsyymin avulla, joka aiheuttaa maidon saostumista. Juoksutetta on saatu perinteisesti teurastettujen vasikoiden vatsalaukusta. Sitä on tuotettu 1960-luvulta lähtien myös mikrobiperäisesti, aluksi proteiineja pilkkovia entsyymejä tuottavien sienten avulla ja nykyisin yhä enenevässä määrin sellaisten bakteerien tai sienten avulla, joiden DNA:han on siirretty naudan kymosiini-geeni.Pauliina Lankinen, Antti Savin ja Sari Timonen: Maidon juoksuttaminen juustoksi ja laktoosin pilkkominen entsyymien avulla. Mikrobiologian ja biotekniikan osasto, Elintarvike- ja ympäristötieteiden laitos. Helsingin yliopisto. https://blogs.helsinki.fi/biopop- keskus/files/2015/08/Entsyymien_avulla_suoritettava_maidon_juoksutus.pdf Juoksute hajoaa kypsytyksen aikana, joten sitä ei ole enää valmiissa juustossa. ==Lähteet== Luokka:Juustot pt:Quimosina
Morbier (juusto)

Morbier on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettu puolipehmeä juusto. Morbier-juustoa valmistetaan Juravuoristossa Alppien länsiosassa. Se on saanut nimensä Franche-Comtén alueella sijaitsevan Morbier’n kylän mukaan. Ensimmäiset maininnat morbier-juustosta historiallisissa lähteissä ovat 1700-luvun lopulta. Vuodelta 1795 peräisin olevassa dokumentissa se mainitaan nimellä Petit Morbier. Alueen talonpojat toimittivat tavallisesti maitoa paikallisille juustontekijöille kylissä, mutta joskus Franche-Comtén ankara ilmasto esti matkat maatiloilta kylien keskustaan. Talonpojat alkoivat tällöin tehdä omaa juustoaan. Iltalypsyltä tehty juustomassa peitettiin sen suojaamiseksi kerroksella tuhkaa ja seuraavan aamulypsyn jälkeen edellisen juustomassan päälle lisättiin toinen kerros. Näin syntyi juustolle tyypillinen musta raita juuston keskelle. Morbier katosi myöhemmin paikallisesta tuotannosta, minkä jälkeen sitä valmistettiin pitkään yksinomaan tehtaissa. Vuonna 2002 morbierilaiset tuottajat saivat pitkän käsittelyn jälkeen juustolle suojatun alkuperänimityksen ja morbier-nimisen juuston valmistus Morbierin ulkopuolella lopetettiin vuoteen 2007 mennessä. Nykyisin juustoa tuottaa noin 40 eri juustonvalmistajaa, ja vuosittainen tuotettu määrä on noin 10 000 tonnia. Morbier-juusto tehdään montbéliarde- ja simmental-rotuisten lehmien maidosta. Suojatun alkuperänimityksen mukaisesti lehmillä täytyy olla vähintään hehtaari laidunmaata lehmää kohden, ja niitä lypsetään kahdesti päivässä. Juustoa kypsytetään kellarissa vähintään 45 päivää ja keskimäärin 7-kiloisen juustotahkon valmistukseen kuluu 60–70 litraa maitoa. Juuston tumma vaakaraita saadaan nykyisin aikaan hiillytetyllä kasviaineksella. Valmiin juuston kuori on ohut, tasainen ja väriltään beesi tai oranssinpinkki. Juuston makua on kuvailtu miedoksi, hedelmäiseksi, vaniljaiseksi ja maidokkaaksi. Juusto sopii esimerkiksi juustotarjottimelle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Ranskalaiset juustot Luokka:Lehmänmaitojuustot Luokka:Euroopan unionin suojatut alkuperäisnimitykset