EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
The Game of Life

The Game of Life (tunnetaan myös nimellä Life) on lautapeli, jonka Milton Bradley loi alun perin vuonna 1860 nimellä The Checkered Game for Life, joka oli hänen oman yhtiönsä Milton Bradley Companyn ensimmäinen lautapeli. Game of Life oli Yhdysvaltain ensimmäinen suosittu olohuonepeli. Peli simuloi ihmisen matkaa läpi elämän varhaisesta aikuisuudesta eläkkeelle jäämiseen. Pelissä voi myös matkan varrella käydä yliopiston, saada työpaikan, solmia avioliittoon ja tehdä lapsia. Peliä voi pelata enintään kuusi pelaajaa pelin versiosta riippuen. Pelin muunnelmiin mahtuu jopa kymmenen pelaajaa. Moderni versio julkaistiin alun perin 100 vuotta myöhemmin, vuonna 1960. Sen loivat ja suunnittelivat vastaavasti Bill Markham ja Reuben Klamer. Se on nyt osa Smithsonian Yhdysvaltain historian museon pysyvää kokoelmaa ja National Toy Hall of Fame -jäsen. Vuonna 2007 pelistä julkaistiin vielä uusi versio nimellä The Game of Life: Twists & Turns. == Huomautukset == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelin alkuperäinen versio BoardGameGeek-sivustolla * Pelin nykyaikainen versio BoardGameGeek-sivustolla Luokka:Perhepelit
Senegalin presidentinvaali 2024

Senegalin presidentinvaali 2024 järjestettiin sunnuntaina 24. maaliskuuta. Voittajaksi nousi jo ensimmäisellä kierroksella opposition ehdokas Bassirou Diomaye Faye, josta tuli maan viides ja 44-vuotiaana tähän mennessä nuorin presidentti. Faye keräsi 54,28 prosenttia äänistä, kun toiseksi tullut, hallituskoalitiota edustanut Amadou Ba sai tyytyä 35,47 prosenttiin. Vaalia edelsivät mellakat, kun presidentti Macky Sall yritti siirtää vaalia syksylle. Faye sekä toinen opposition johtohahmo Ousmane Sonko pidätettiin, ja Faye vapautui vain kymmenen päivää ennen vaalia. Sonko ei aiemmin saamansa poliittisena pidetyn vankilatuomionsa vuoksi voinut asettua ehdolle, joten hän tuki vaalissa Fayea. Ensimmäisessä lehdistötilaisuudessaan vaalin jälkeen maanantaina 25. maaliskuuta Faye vakuutti taistelevansa presidenttinä korruptiota vastaan ja että Senegal pysyy uskollisena kumppanina liittolaisilleen. Muun muassa Ranskan presidentti Emmanuel Macron onnitteli Fayea ja kertoi iloitsevansa tulevasta yhteistyöstä tämän kanssa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Vuoden 2024 vaalit Presidentinvaali 2024 Luokka:Presidentinvaalit maittain
Bassirou Diomaye Faye

Bassirou Diomaye Faye (s. 1980 Mbour) on senegalilainen poliitikko, joka valittiin maan viidenneksi presidentiksi vuoden 2024 vaalissa. Hän oli vapautunut vain kymmenen päivää ennen vaaleja vankilasta, jossa hän oli ollut syytettynä muun muassa kunnianloukkauksesta ja väärän tiedon levittämisestä. Faye oli aiemmin edustanut Pastef-puoluetta, mutta sen hajottamisen takia hän oli ehdolla sitoutumattomana. Puolueen aiempi johtohenkilö Ousmane Sonko ei voinut olla ehdolla aiempien rikostuomioiden takia. == Elämä == Faye syntyi vuonna 1980 Mbourin kaupungissa Senegalin länsirannikolla vaatimattomiin olosuhteisiin. Ylioppilastutkinnon jälkeen hän opiskeli oikeustiedettä Dakarin yliopistossa. Sieltä valmistumisensa jälkeen hänet hyväksyttiin Senegalin kansalliseen hallintokorkeakouluun ENA:an, josta hän valmistui vuonna 2007. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn verohallinnossa. Faye tutustui verohallinnossa Ousmane Sonkoon, joka oli myös opiskellut samassa hallintokorkeakoulussa. Faye oli mukana vuonna 2014 perustamassa Pastef- puoluetta. Faye oli yksi Ousmane Sonkon vuoden 2019 presidentinvaalikampanjan keskeisimpiä ideologeja ja suunnittelijoita. Kampanja onnistui hyvin, sillä Sonko oli vaalien kolmas saatuaan lähes 16 prosenttia äänistä. Faye nousi helmikuussa 2021 Pastef-puolueen pääsihteeriksi, kun Sonko ja moni muu puolueen johtohahmoista pidätettiin. Sonkoa syytettiin hierontasalongin työntekijän raiskauksista. Faye tunnetaan hienotunteisena ja rauhallisena poliitikkona, kun Sonko taas on puheliaampi ja temperamenttisempi. Senegalin hallinto hajotti Pastefin heinäkuussa 2023, koska sen mukaan Pastef oli koonnut kannattajiaan maaliskuun 2021 ja kesäkuun 2023 väkivaltaisiin mielenosoituksiin. Faye oli pidätetty jo huhtikuussa. Fayea oli syytetty valeuutisten levittämisestä, oikeuden halventamisesta ja perustuslaillisen toimijan kunnianloukkauksesta. Faye vapautui vain kymmenen päivää ennen vuoden 2024 presidentinvaalia vankilasta, jossa hän oli viettänyt yksitoista kuukautta. Ousmane Sonko vapautui samalla, mutta hän ei kuitenkaan voinut asettua ehdolle aiempien tuomioidensa vuoksi ja tuki siksi Fayea. Faye oli ehdolla sitoutumattomana ehdokkaana, koska Pastef oli aiemmin hajotettu. Faye voitti vaalin jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan yli puolet äänistä. Hän on kertonut pyrkivänsä kitkemään korruption, vakauttamaan valtion ja edistämään taloudellista itsenäisyyttä. Faye vannoi virkavalansa 2. huhtikuuta 2024. == Kunnianosoituksia == * Leijonan kansallinen ritarikunta (Senegal, suurmestari, 2024) * Senegalin ansioritarikunta (Senegal, suurmestari, 2024) Lähde: ==Lähteet== Luokka:Senegalin presidentit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joutsijärvi ja Ala-Kappale

Joutsijärvi ja Ala-Kappale on kolmesta matalasta vesialueesta koostuva järvi Käsmänjoen alajuoksulla Kemijärven itäosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,5 neliökilometriä. Etäisyys Kemijärven keskustasta on 25 kilometriä itään. == Maantiede == Joutsijärven pääaltaan eteläpuolella sijaitsee Ala- Kappale ja pohjoispuolella nimetön vesialue. Ala-Kappaletta erottaa pääaltaasta Ahoniemi ja Niemelänniemi ja yhdistää Ahosalmi, jonka kapein kohta on noin 55 metriä. Pohjoista järvenosaa erottaa pääaltaasta Lehtoniemi. Järven länsirannalla sijaitsee Joutsijärven kylä. Joutsijärvi on lähes kauttaaltaan enintään kolme metriä syvä. Pääaltaan eteläosassa on noin kahdeksan metriä syvä piste. Joutsijärven ja Ala-Kappaleen saariluku on kaksi. Saaret ovat luotoja vailla karttanimiä ja niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 18 aaria. 160 metrin korkeuskäyrä kulkee paikoin varsin kaukana Joutsijärven ja Ala-Kappaleen rantaviivasta. Järveä ympäröi laaja suoalue (Hanhiaapa, Isoaapa, Kenttäjänkä). Pääallas rajautuu kaakossa suoalueeseen, jonka nimi on Liisankäännös. Ala-Kappaleen itäpuolisella suolla sijaitsee joukkohauta. Joutsijärven kylämaiseman halki kulkee valtatie 5. Joutsijärven ja Ala- Kappaleen vesitilavuus on 5 603 000 kuutiometriä. Joutsijärvi ja Ala-Kappale (65.371.1.002) kuuluu Käsmänjoen alaosan alueeseen (65.371), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Käsmänjoen valuma-alue (65.37) ja ensimmäinen on Kemijärven–Pelkosenniemen alue (65.3). Käsmänjoen alaosan alueeseen kuuluu 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Joutsijärvi ja Ala-Kappale on laajin ja ainoa, jonka pinta- ala ylittää neliökilometrin. Sitä seuraa noin 90 hehtaarin laajuinen Tuuranjärvi ja vajaan 80 hehtaarin laajuinen Peräjärvi. == Lähteet == Luokka:Kemijärven järvet Luokka:Kemijärven–Pelkosenniemen alue
Szkoła Główna Handlowa

Szkoła Główna Handlowa w Warszawie (SGH), vuosina 1949–1991 Szkoła Główna Planowania i Statystyki (SGPiS), on vanhin taloustieteen yliopisto Puolassa. Sen kotipaikka sijaitsee Varsovan Mokotówin kaupunginosassa osoitteessa Niepodległośći 162 Pole Mokotowskien metroaseman vieressä. Yliopisto on ollut olemassa jatkuvasti vuodesta 1906 ja myöntää vuosittain yli 2,5 tuhatta korkeakoulututkintoa. Aiemmat yliopiston nimet olivat: Prywatne Kursy Handlowe Męskie Augusta Zielińskiego, Wyższe Kursy Handlowe im. Augusta Zielińskiego, Wyższa Szkoła Handlowa, Miejska Szkoła Handlowa ja Kursy Akademickie w Częstochowie. == Rehtorit == # August Zieliński – perustaja ja Prywatne Kursy Handle Męskie Augusta Zielińskiegon johtaja (1906–1908) # Bolesław Miklaszewski – Wyższa Szkoła Handlowan (vuosina 1925–1928, 1932–1933) ja Szkoła Główna Handlowan rehtori (vuosina 1933–1937) # Jan Dmochowski﻿ – WSH:n rehtori (1928) # Bolesław Markowski – WSH:n rehtori (1928–1929) # Antoni Sujkowski – WSH:n rehtori (1929–1931) # Aleksander Jackowski – WSH:n rehtori (1931–1932) # Julian Makowski – SGH:n rehtori (1937–1940) # Edward Lipiński – Miejska Szkoła Handlowan johtaja (rehtori) (1941–1944) # Jerzy Loth – SGH:n rehtori (1945–1946) # Aleksy Wakar – SGH:n rehtori (1946–1947) # Andrzej Grodek – SGH:n rehtori (1947–1949), Szkoła Główna Planowania i Statystykin rehtori (1955–1959) # Czesław Nowiński – SGPiS:n rehtori (1949–1952) # Oskar Lange – SGPiS:n rehtori (1952–1955) # Kazimierz Romaniuk – SGPiS:n rehtori (1959–1965) # Wiesław Sadowski – SGPiS:n rehtori (1965–1978) # Stanisław Nowacki – SGPiS:n rehtori (1978–1983) # Zygmunt Bosiakowski﻿ – SGPiS:n rehtori (1983–1990) # Aleksander Müller – SGPiS:n rehtori (1990–1991), SGH:n rehtori (1991–1993) # Janina Jóźwiak – SGH:n rehtori (1993–1999) # Marek Rocki – SGH:n rehtori (1999–2005) # Adam Budnikowski – SGH:n rehtori (2005–2012) # Tomasz Szapiro – SGH:n rehtori (2012–2016) # Marek Rocki – SGH:n rehtori (2016–2020) # Piotr Wachowiak – SGH:n rehtori (2020–) Luokka:Puolan yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Varsova
Kontojärvi

Kontojärvi on vaarojen reunustama järvi Rovaniemen länsiosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,4 neliökilometriä. Järveä ympäröivä maasto kohoaa melko jyrkästi muissa ilmansuunnissa paitsi pohjoisessa. Etäisyys Rovaniemen keskustasta on 33 kilometriä pohjoisluoteeseen. == Maantiede == Kontojärven ulottuvuus etelästä koillisrannan Mukkalahden pohjukkaan on noin 4,55 kilometriä ja luoteisrannan Siikalahden pohjukkaan noin 4,5 kilometriä. Lahtia erottaa leveä Tornionniemi. Järven eteläosan Rimminniemi on pitkä ja kapea. Järven eteläpuolisko on pitkänkapeaa vesialuetta, pohjoispuolisko on huomattavasti leveämpi. Kontojärven pohja kumpuilee ja vähintään kymmenen metriä syviä alueita on kolme. Syvin piste on noin 20 metriä ja se sijaitsee järven keskivaiheilla. Lähes neliökilometri järven pinta-alasta on vähintään kolme metriä ja enintään neljä metriä syvä. Kontojärven saariluku on neljä. Saaret sijaitsevat järven pohjoisosassa. Laajin saari on Hanskinsaari (noin 8,5 hehtaaria). Sen eteläpuolinen Kojusaari ja itäpuolinen Kotasaari ovat alle hehtaarin laajuisia. Aivan Hanskinsaaren kupeessa sijaitsee nimetön saari, jonka pituus on noin sata metriä ja leveys noin kymmenen metriä. Kontojärven ranta-alue on valtaosin metsämaata. Vaarojen (Pyhävaara, Maunuvaara, Salmenvaara) korkeimmalla kohdalla Kontonulkin laella (noin 265 metriä mpy) sijaitsee näkötorni. Järven pohjoisella ja itäisellä rannalla on suhteellisen tiheää asutusta. Pohjoisrannan asutun alueen halki kulkee paikallistie 19691. Tie on rakennettu Kontojärven ja Mukkajärven väliselle alueelle. Järvien välinen etäisyys on pienimmillään noin 450 metriä. Kontojärven luusua sijaitsee koillisessa Mukkalahden rannalla, josta alkaa itään Kontolampeen (96,2 metriä mpy) virtaava noin puolentoista kilometrin pituinen Kontojoki. Kontolammelta alavirta jatkuu Lamminjokena Marrasjokeen, joka laskee Ounasjokeen. Kontojärven vesitilavuus on 14 143 000 kuutiometriä. Kontojärvi (65.554.1.002) kuuluu Kontajoen valuma-alueeseen (65.554), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Marrasjoen valuma-alue (65.55) ja ensimmäinen on Ala-Ounasjoen alue (65.5). Kontajoen valuma-alueeseen kuuluu kaksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Kontojärvi on ainoa, jonka pinta-ala ylittää neliökilometrin. Sitä seuraa vajaan 80 hehtaarin laajuinen Mukkajärvi. == Lähteet == Luokka:Rovaniemen järvet Luokka:Ala-Ounasjoen alue
Varpuset ja aika

Varpuset ja aika on Pauli Tapion esikoisrunokokoelma vuodelta 2017. Sen on julkaissut Poesia. Kokoelmassa Tapio limittää toisiinsa maailman julmuuden ja oman keskiluokkaisen turvallisuutensa. Runot pohtivat, miten oman turvallisen elämänsä voi oikeuttaa maailman kärsimysten keskellä. Johanna Venho kirjoittaa arviossaan Parnassossa, että kun runoilija pyytää anteeksi ymmärtämättömyyttään, siinä on ehkä samaa sokeutta, jolla murhaaja pystyy tekoonsa. Teoksen osoittelevuudesta huolimatta Venho pitää pelottomasta isoihin kysymyksiin tarttumisesta. Hän pohtii, ovatko tekstissä siellä täällä sirkuttavat otsikon varpuset jonkinlainen lohtu ankarassa ajassa. Runojen kieltä Venho arvioi kriittisesti: "Kielen tarkkuutta ja rytmin nautittavuutta kaipaan runoihin lisää – – selittävyyden sijaan heittäytymistä kielen vietäväksi".Johanna Venho: Ihminen ajan armoilla. Parnasso 4/2017 s. 70 ==Palkinnot ja tunnustukset== Runokokoelma sai Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon vuonna 2017. Tapio sai teoksesta myös eurooppalaiselle esikoisrunokokoelmalle jaettavan Bridges of Struga -palkinnon 2018. Teos oli Botnia-palkintoehdokas. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset runokokoelmat Luokka:Vuoden 2017 kirjat
Gherardello da Firenze

Gherardello da Firenze (n. 1320/5 – 1362/3) oli Firenzessä työskennellyt säveltäjä ja pappi.Emanuela Salvatori, Gherardello da Firenze Treccani, viitattu 26.3.2024 Da Firenze sai kasteessa nimen Niccolò. Hänet vihittiin papiksi, ja hän työskenteli 1340-luvulla Firenzen Santa Reparatassa. Vuodesta 1351 hän käytti nimeä Gherardello. Nimenmuutos todennäköisesti liittyi jäsenyyteen vallombrosalaisten sääntökunnassa. Da Firenze työskenteli ainakin vuodesta 1360 myös priorina San Remigiossa. Hän tuli aikalaistensa keskuudessa tunnetuksi etenkin hengellisistä sävellyksistään, joista kuitenkin ovat säilyneet vain Gloria ja Agnus Dei. Da Firenzeltä on säilynyt enemmän maallista tuotantoa. Hänen madrigaalejaan, caccioitaan ja ballatojaan sisältyy Squarcialupin koodeksiin. Da Firenze oli tyylillisesti lähellä Giovanni da Casciaa. Hänen poikansa Giovannin ja veljensä Jacopon tiedetään kirjoittaneen sanoituksia ballatoihin ja madrigaaleihin. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset papit Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:1320-luvulla syntyneet Luokka:1360-luvulla kuolleet
Petrus de Cruce

Petrus de Cruce (myös Pierre de la Croix; aktiivinen n. 1290–1300Petrus de Cruce Oxford Reference, viitattu 26.3.2024 ) oli Pariisissa vaikuttanut säveltäjä ja musiikkiteoreetikko.Petrus de Cruce New Catholic Encyclopedia, viitattu 26.3.2024 De Cruce oli ilmeisesti lähtöisin Amiensista. Hän todennäköisesti opiskeli Pariisin yliopistossa. Hän työskenteli myös pappina. De Crucelta ovat säilyneet motetit Au renouveler ja Aucun ont trouvé chant. 1300-luvun musiikkiteoreetikko Jacques de Liège merkitsi ne hänen teoksikseen. De Crucen kirjoituksista ovat säilyneet Tractatus de tonis sekä Robert de Handlon ja John Hanboysin häneltä ylös kirjaamat otteet muusta tuotannosta. De Liège piti de Crucea malliesimerkkinä 1200-luvun ars antiquasta, mutta sittemmin häntä on pidetty innovatiivisena rytmisen vapauden ja nuottikirjoituksen tarkkuuden osalta. Samoja ideoita laajennettiin ja sovellettiin prolaatioiden muodossa 1300-luvun ars novassa. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:Ranskalaiset papit Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:1200-luvulla syntyneet Luokka:1300-luvulla kuolleet
Francis Scott Key -silta

Francis Scott Key -silta () oli Baltimoren kehätiellä Patapscojoen ylittänyt silta. Se oli 2,6 kilometriä pitkä ristikkosilta, joka oli valmistunut 1977. Silta romahti maaliskuussa 2024 rahtialuksen törmättyä yhteen sen tukipilareista, joka tuhoutui täysin törmäyksen voimasta. Silta oli nimetty Yhdysvaltain kansallislaulun The Star-Spangled Bannerin sanoittajan Francis Scott Keyn mukaan. == Sijainti ja rakenne == Francis Scott Key -silta ylitti Patapscojoen Baltimoren kaupungin Inner Harborin kohdalla. Silta oli osa Marylandin Interstate 695 -valtatietä ja Baltimorea ympäröivää kehätietä. Silta oli 2,6 kilometriä pitkä, ja siinä oli neljä kaistaa. Silta oli rakennettu teräksestä, ja se oli maailman kolmanneksi pisin jatkuvarakenteinen ristikkosilta. == Historia == Francis Scott Key -sillan rakennustyöt akoivat vuonna 1972, ja se avattiin liikenteelle 23. maaliskuuta 1977. Maryland Transportation Authorityn mukaan sillan rakennustyöt maksoivat 60 miljoonaa dollaria ja silta rakennettiin, koska Baltimore Harbor Tunneliin ei mahtunut enää lisää liikennettä. Silta nimettiin Yhdysvaltain kansallislaulun The Star- Spangled Bannerin sanoittajan Francis Scott Keyn mukaan. Keyn uskotaan olleen Baltimoren taistelun aikana syyskuussa 1814 lähellä sillan sijaintipaikkaa ja todistaneen siellä brittiläisten alusten Fort McHenryn pommitusta. Hän kirjoitti siitä runon ”Defense of Fort McHenry”, josta tuli myöhemmin ”The Star-Spangled Banner”. == Sortuminen == Silta sortui 26. maaliskuuta 2024, kun 290 metriä pitkä rahtilaiva MV Dali törmäsi yhteen sen tukipilariin. Singaporen lipun alla purjehtinut alus lähti Baltimoren satamasta kello 1 yöllä ja oli matkalla Sri Lankan pääkaupunkiin Colomboon. Aluksen henkilökunta oli menettänyt aluksen hallinnan. Sillan pilarin tuhoutuessa sillalla ei käytännössä ollut mitään mahdollisuuksia pysyä enää pystyssä. Koska silta romahti yöllä, sillalla ei ollut paljoakaan liikennettä. Alukselta oli myös soitettu hätänumeroon, minkä ansiosta viranomaiset olivat jo ehtineet alkaa sulkea siltaa liikenteeltä. Viranomaisten mukaan sillalta putosi veteen kuitenkin useita ajoneuvoja ja kahdeksan ihmistä. Kaksi henkilöä pelastettiin vedestä elossa. Etsinnöissä kahden henkilön ruumiit on löydetty, ja neljä ruumista on yhä kateissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltain tieliikennesillat Luokka:Ristikkosillat Luokka:Baltimoren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Marylandin liikenne Luokka:Vuoden 2024 onnettomuudet
Suoraan Suomeen

Suoraan Suomeen oli MTV:n vuonna 1992 esittämä lauantai-iltojen estradiviihdeshow, jota juonsivat Pekka Karhuvaara ja Juha-Pekka Jalo. Ohjelmaa tuotettiin 14 jaksoa tammikuusta 1992 alkaen. Nimensä mukaisesti suorana lähetetty makasiinityyppinen ohjelma yhdisti viihdettä ja asiaa. Se sisälsi musiikkiesityksiä, läpi jokaisen jakson jatkuvan ”Häränsilmä”-tikanheittokilpailun, ajankohtaisia studiovieraita sekä etukäteen nauhoitetun, vaihtuvia käsikirjoittajia käyttäneen "Suomen Osto & Myynti" -sketsiosuuden, jossa näyttelivät Mikko Kivinen, Titta Jokinen, Riitta Elstelä, Ilkka Merivaara ja Jyrki Kovaleff. Kapellimestarina toimi Antti Hyvärinen. Koska MTV:llä ei vielä tuolloin ollut omaa kanavaa, ohjelman alkuosa lähetettiin TV2-verkossa ja loppuosa Kymmenen uutisten jälkeen TV1-verkossa. Ensimmäinen, 25. tammikuuta 1992 näytetty jakso keräsi ensimmäisen puolen tunnin ajalla puolitoista miljoonaa katsojaa ja jälkiosallaan noin 1,1 miljoonaa katsojaa. Helsingin Sanomien Jukka Kajava kehui Karhuvaaran esiintymistaitoa, mutta piti ohjelmaa ensimmäisen jakson perusteella kovin sekavana ja köykäisenä. Tikkakisan tavarapalkintoja, päävoittona henkilöauto, hän piti erityisen irvokkaina ja huonosti Suomen 1990-luvun alun laman tunnelmiin sopivina. Pekka Karhuvaara oli noussut yleisön suosikiksi vuosina 1984–1985 juontamallaan Yökyö-peli-ohjelmalla ja saanut silloin Yleisö-Venla-äänestyksessä suomalaisilta toiseksi eniten ääniä Vesa-Matti Loirin Nasse-setä-hahmon jälkeen. Suoraan Suomeen -ohjelmaa tehtäessä hän toimi päätyönään Valtionrautateiden viestintäjohtajana. Vuonna 1993 Karhuvaara sai juontajakumppaneikseen Lasse Lehtisen ja Eija Vilppaan uudessa lauantaiviihteessä nimeltä Anteeksi kuinka?, jota tuotettiin peräti kuusi vuotta ja 84 jaksoa ensin MTV:llä ja sitten Nelosella. ==Lähteet== Luokka:1990-luvun suomalaiset televisiosarjat Luokka:MTV:n tuottamat televisio-ohjelmat Luokka:Viihdeohjelmat
Antti Harju

Antti Harju (s. 1978) on suomalainen suunnistaja. Hänen paras saavutuksensa MM-kilpailuissa on pitkän matkan 25. sija Århusin MM-kilpailuissa 2006. EM- kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan 28. sija Roskilden EM- kilpailuissa 2004. Suunnistuksen maailmancupin kokonaiskilpailussa Harjun paras saavutus on 28. sija vuodelta 2004. Yksittäisessä maailmancupin osakilpailussa hänen paras saavutuksensa on 13. sija Dresdenin pitkältä matkalta vuodelta 2004. Nuorten MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa on pitkän matkan 12. sija vuodelta 1997. http://runners.worldofo.com/anttiharju.html Harju on voittanut Jukolan viestin Kalevan Rastin joukkueessa kaksi kertaa vuosina 2004 https://results.jukola.com/tulokset/fi/j2004_ju/lopputulokset/ ja 2005 https://results.jukola.com/tulokset/fi/j2005_ju/lopputulokset/. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset suunnistajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Dunbar (täsmennyssivu)

William Dunbar on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi: * William Dunbar (n. 1460 – n. 1520), skotlantilainen runoilija * William Dunbar (1661–1746), Skotlannin episkopaalinen pappi * William Dunbar (1750–1810), skotlantilainen ja amerikkalainen luonnontieteilijä, tähtitieteilijä ja tutkimusmatkailija * William Dunbar (1805–1861), Yhdysvaltain edustaja Louisianasta * William Dunbar (1812–1889), Skotlannin liberaaliparlamentin jäsen Britannian alahuoneessa * William Dunbar (1820–1890), yhdysvaltalainen poliitikko * William Dunbar (1822–1905), skotlantilainen mormonilähetyssaarnaaja ja mormonien pioneeri * William Dunbar (1852/3–1874), englantilainen tuottelias Gateshead-lauluntekijä * William Dunbar (1863–1922), yhdysvaltalainen lääkäri, joka teki merkittäviä löytöjä koleran kontrollista ;Kuvitteellisia henkilöitä * William Dunbar, hahmo animaatiosarjassa Code Lyoko ja sen jatko-osassa Code Lyoko: Evolution.
Giovanni da Cascia

Giovanni da Cascia (myös Giovanni da Firenze tai Giovanni de Florentia; n. 1270 Cascia – n. 1350 Firenze) oli italialainen säveltäjä.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Giovanni da Cascia (Giovanni de Florentia) Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 26.3.2024 Timothy Dickey, Giovanni da Firenze AllMusic, viitattu 26.3.2024 Da Cascia oli urkuri ja todennäköisesti kuoromestari Santa Maria del Fioressa. Noin vuodesta 1329 hän työskenteli Mastino II della Scalan hovissa Veronassa. Hän työskenteli myös Padovassa ja Milanossa. Da Cascia oli Jacopo da Bolognan ja Maestro Pieron kanssa vakiinnuttamassa madrigaalien ja caccioiden asemaa italialaisessa musiikkielämässä. Hänen säilyneeseen tuotantoonsa kuuluu kuusitoista madrigaalia ja kolme cacciaa. Kronikoitsijat Filippo Villani ja Franco Sacchetti viittasivat da Casciaan kirjoituksissaan. Simone de' Prodenzanin kirjoituksista päätellen da Cascian musiikkia levitettiin yhä noin 70 vuotta hänen kuolemansa jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:Vuonna 1270 syntyneet Luokka:Vuonna 1350 kuolleet
Niccolò da Perugia

Niccolò da Perugia oli italialainen säveltäjä, joka vaikutti 1300-luvun jälkipuoliskolla.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Niccolò da Perugia Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 26.3.2024 Da Perugia syntyi todennäköisesti 1300-luvun alkupuoliskolla Perugiassa. Hänet on oletettu Perugian hallinnon korkean virkamiehen pojaksi. Da Perugia oli yksi Franco Sacchettin läheisimmistä yhteistyökumppaneista ja teki tämän sanoihin monesti musiikkia. Lukuisat da Perugian sävellykset on oletettu Firenzessä vuosien 1354–1373 välillä sävelletyiksi. Hänen on vuoden 1362 asiakirjassa mainittu toimineen Gherardello da Firenzen kanssa Santa Trinita -kirkossa.Galliano Ciliberti, Niccolò del Preposto da Perugia Treccani, viitattu 26.3.2024 Da Perugian kappaleista on säilynyt 41–46. Näiden joukossa on ballatoja, madrigaaleja ja caccioita. Monet kappaleista ovat säilyneet ainoastaan Squarcialupin koodeksissa. Franco Sacchetti nimesi da Perugian teoksiksi myös kolme ballataa ja kaksi madrigaalia, jotka ovat sittemmin kadonneet. Da Perugia sävelsi madrigaalin La fiera testa mahdollisesti vuoden 1400 paikkeilla. Bartolino da Padova sävelsi madrigaalin samoihin sanoihin, ja säveltäjien välillä on katsottu olleen yhteyden. Da Perugian madrigaaleissa ja caccioissa kuuluvat Giovanni da Cascian ja Jacopo da Bolognan vaikutteet. Da Perugian tuotannon on puolestaan katsottu vaikuttaneen Francesco Landinin työhön. == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:1300-luvulla syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Bisher Sawan

Bisher Sawan on suomalainen, syntyperältään jordanialainen näyttelijä, malli ja valokuvaaja. Sawan on esiintynyt Nelosen lifestyle-ohjelmassa G-piste ja Yle TV1 -kanavan komediasarjassa Hormonit! (2023), jossa hän esittää hahmoa nimeltä Ramon FernandezHormonit, Yle Areena.. Sawan on toiminut myös valokuvaajana. Kuvia on ollut esillä RETSin organisoimassa näyttelyssä Helsingin Itäkeskuksessa StoassaKohti kotia -valokuvanäyttely Itäkeskuksen Stoassa Rets 4.11.2022, viitattu 4.3.2024 ja Pasilan kirjastossaKohti kotia -valokuvanäyttely Pasilan kirjastossa Rets 28.9.2022, viitattu 4.4.2024. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bisher Sawan Photography * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Tino Heikkilä

Tino Heikkilä (s. 9. syyskuuta 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Heikkilä edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Espoon Pesis. https://www.pesistulokset.fi/pelaaja/11350#tab:1 Hänen sopimuksensa Manse PP:n kanssa ulottuu kauden 2025 loppuun saakka. Hän pelaa ulkokentällä polttolinjassa ja sisäpelissä vaihtajana. Heikkilä on pelannut kaksi poikien Itä=Länsi-ottelua. https://www.mansepp.fi/tino-heikkila-jatkaa- mansessa-myos-kaksi-seuraavaa-kautta/ Heikkilä on pelannut kaksi Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on kerännyt kaksi kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Beauchamps-sur-Huillard

Beauchamps-sur-Huillard on kunta Ranskassa Loiret’n departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Huillardjoen varrella, noin 30 kilometriä Montargisin kaupungista länteen. Beauchamps on mäkinen ja metsäinen maatalouskunta, jonka elinkeinoja ovat sekaviljely ja karjankasvatus. Kunnan keskustassa oleva Saint-Pierren kirkko on peräisin 1000-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Loiret’n kunnat
Asklepiadit

Asklepiadit (, ) olivat antiikin kreikkalainen suku ja lääkäreiden ammattikunta, joka katsoi periytyvänsä lääkinnän jumala Asklepioksesta. Suvun tunnetuin edustaja on Hippokrates.Ahonen, Marke: ”Johdanto”, s. 9. Teoksessa Ne antiikin aikaiset lähteet, jotka pitivät Asklepiosta todella olemassa olleena henkilönä, katsoivat asklepiadien olleen hänen jälkeläisiään suoraan alenevassa polvessa, ja joille hänen taitonsa olivat periytyneet. Antiikin kreikkalaisista lähteistä on johdettavissa sukupolvia eri lääkäreille Asklepioksesta ainakin 19. sukupolveen ja 300-luvulle eaa. saakka. Suvun tärkeimmät keskukset olivat Kos ja Knidos. Myöhemmin asklepiadit olivat ennemmin lääkäreiden ammattikunta. On mahdollista, että asklepiadit olivat alun perin periytynyttä lääkärinammattia harjoittanut sukukunta, joka myöhemmin laajentui ammattikunnaksi niin, että sukuun adoptoitiin tai muutoin otettiin sopivia ulkopuolisia. Ajan kuluessa termi laajeni tarkoittamaan kaikkia lääkärinammatin harjoittajia. Joskus asklepiadit on nähty myös eräänlaisena pappien veljeskuntana sillä ajatuksella, että lääketiede oli pitkään tiiviissä yhteydessä uskontoon, ja lääkärintaitoa pidettiin pyhänä salaisuutena, joka periytyi suvussa isältä pojalle. Nykyisin tämä näkemys on kuitenkin hylätty. Joskus niin kutsuttu Hippokrateen vala on nähty ammattikunnan valana, mutta tällä ei ole suoria todisteita. == Asklepiadeja == Perässä oleva numero ilmaisee sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Saman nimen haltijat on erotettu toisistaan roomalaisilla numeroilla. Asklepioksen pojat * Makhaon (1.) * Podaleirios (1.) Makhaonin jälkeläiset * Gorgasos (2.) * Nikomakhos (2.) * Aleksanor (2.) * Sfyros (2.) * Polemokrates (2.) Podaleirioksen jälkeläiset * Hippolokhos I (2.) * Sostratos I (3.) * Dardanos (4.) * Krisamis I (5.) * Kleomyttades I (6.) * Theodoros I (7.) * Sostratos II (8.) * Krisamis II (9.) * Kleomyttades II (10.) * Theodoros II (11.) * Sostratos III (12.) * Nebros (13.) * Gnosidikos (14.) * Khrysos (14.) * Elafos (15.) * Hippokrates I (15.) * Herakleides (16.) * Hippolokhos II (16.) * Hippokrates II (17.; tunnetuin Hippokrates) * Sosandros (17.) * Drakon I (18.) * Thessalos (18.) * Hippokrates III (19.) * Drakon II (?) (19.) * Hippokrates IV (19.) * Drakon III * Nikomakhos * Hippokrates V * Hippokrates VI * Hippokrates VII === Sukupuu === Asklepiadeista voidaan muodostaa seuraava sukupuu. Siinä myyttiajan henkilöt on merkitty harmaalla ja historiallisen ajan (alkaen n. 776 eaa.–) henkilöt sinisellä, mutta tästä ei voi suoraan päätellä mitään henkilöiden historiallisuudesta. == Lähteet == *
Dardanos (asklepiadi)

Dardanos (, ) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka kuului asklepiadien sukuun. Hän oli Sostratos I:n poika ja Krisamis I:n isä, ja Johannes Tzetzeen mukaan neljättä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Jos hän oli historiallinen henkilö, hän ajoittuisi noin 1000-luvulle eaa.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Bartolino da Padova

Bartolino da Padova oli 1300-luvun jälkipuoliskolla ja 1400-luvun alkuvuosina vaikuttanut säveltäjä.Pier Luigi Petrobelli, Bartolino da Padova Treccani, viitattu 26.3.2024 Da Padova kuului karmeliittoihin ja työskenteli Carraran hovissa. Häneltä on säilynyt kaikkiaan 38 sävellystä, minkä perusteella häntä pidetään yhtenä ars novan tuotteliaimmista edustajista. Kappaleiden joukossa on ballatoja ja madrigaaleja, joita julkaistiin osana Squarcialupin koodeksia. Da Padovan madrigaali Alba colomba on vuodelta 1385. Ballata La sacrosanta carità d'amore on sävelletty ennen vuotta 1389, ja madrigaali Imperial sedendo on ajoitettu vuoteen 1401. Da Padovan madrigaaleihin kuuluu lisäksi muun muassa kolmikielinen La fiera testa, jonka sanoja käytti omassa madrigaalissaan myös Niccolò da Perugia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Keskiajan säveltäjät Luokka:1300-luvulla syntyneet Luokka:1400-luvulla kuolleet
Drakon (asklepiadit)

Drakon (, ; 400/300-luku eaa.) oli usean antiikin kreikkalaisen lääkärin nimi asklepiadien suvussa. Henkilöissä on kuitenkin sekaannusta myöhemmässä historiankirjoituksessa. == Drakon I == Drakon I (400/300-luku eaa.) oli tunnetuimman Hippokrateen eli Hippokrates II:n poika, Thessaloksen veli ja Hippokrates IV:n isä. Johannes Tzetzeen mukaan hän oli 18:tta sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Galenoksen mukaan osa Hippokrateen nimiin laitettujen teosten kokoelman Corpus Hippocraticumin tutkielmista olisi Drakonin kirjoittamia.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa ; Galenos: Hengitysvaikeuksista (De difficultate respirationis) 2.8, vol. vii, s. 854; Kommentaari Hippokrateen teokseen Ruumiinnesteistä (In Hippocratis De humoribus) 1.1, vol. xvi, s. 5; Kommentaari Hippokrateen teokseen Ennusteen tekeminen (In Hippocratis De praedictionibus) I. 2.52, vol. xvi, s. 625; Kommentaari Hippokrateen teokseen Ihmisen luonnosta (In Hippocratis De natura hominis) 2.1, vol. xv, s. 111; Thessaloksen puhe (epäperäinen); Soranos Efesoslainen: Hippokrateen elämä (Vita Hippocratis), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 842, 855; . == Drakon II == Drakon II (300-luku eaa.) oli Sudan mukaan Thessaloksen poika, Hippokrates II:n pojanpoika ja jonkun Hippokrateen isä. Näin hän olisi ollut Gorgiaan ja Hippokrates III:n veli, ja 19:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Jos hän oli Hippokrates IV:n isä, Sudan tiedoissa on kuitenkin joku sekaannus, jos, kuten yllä mainitaan, Hippokrates IV:n isä oli Drakon I. On mahdollista, että Sudan Drakon I ja Drakon II olisivat yksi ja sama henkilö, joka oli siis Hippokrates II:n poika. == Drakon III == Drakon III (300-luku eaa.) oli Sudan mukaan Hippokrateen (todennäköisesti Hippokrates IV) poika ja yksi Aleksanteri Suuren vaimon Roksanan lääkäreistä. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Elafos

Elafos (, ; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta ja kuului asklepiadien sukuun. Hän oli Khrysoksen poika ja Hippolokhos II:n isä, ja 15:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna..Thessaloksen puhe (epäperäinen), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 840. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Gnosidikos

Gnosidikos (, ; 500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta ja kuului asklepiadien sukuun. Hän oli Nebroksen poika ja Johannes Tzetzeen mukaan 14:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Gnosidikos oli Khrysoksen veli ja Hippokrates I:n, Podaleirios II:n ja Aineioksen isä, ja näin tunnetuimman Hippokrateen eli Hippokrates II:n isoisän isä.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa ; Kirje Artakserkseelle (Epistula ad Artaxerxem), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 770. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Scarlett

Sasha ”Scarlett” Hostyn (s. joulukuu 1993 Kingston, Ontario, Kanada) on kanadalainen Starcraft II -ammattilainen, joka voitti ensimmäisenä naisena Starcraft II:n maailmanmestaruuden vuonna 2018. Hän pääsi Guinness World Recordsiin vuoden 2016 korkeimpien tulojen naispelaajana. The New Yorker on kutsunut häntä elektronisen urheilun menestyneimmäksi naiseksi. Syyskuuhun 2020 mennessä Scarlett oli ansainnut pelaamisesta tuloja 372 727 dollaria. Hänet nimitettiin vuonna 2018 yhdysvaltalaislehti Forbesin kansainvälisen urheilun vaikutusvaltaisimpien naisten listalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kanadalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herakleides Koslainen

Herakleides (; ; 400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta. Hän oli tunnetuimman Hippokrateen eli Hippokrates II:n isä.Soranos Efesoslainen: Hippokrateen elämä (Vita Hippocr.), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii. s. 770, 850; Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa ; Kirje Artakserkseelle (Epistula ad Artaxerxem), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 770; Suda, ; Stefanos Byzantionlainen: Ethnika, . Herakleides kuului asklepiadien sukuun. Hän oli Hippokrates I:n poika ja Johannes Tzetzeen mukaan 16:tta sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Hänen vaimonsa oli Fainarete tai erään toisen lähteen mukaan Praksithea, Fainareten tytär. Heillä oli lapset Sosandros ja Hippokrates II. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Hippolokhos (asklepiadit)

Hippolokhos (, ) oli usean antiikin kreikkalaisen lääkärin nimi asklepiadien suvussa. == Hippolokhos I == Hippolokhos oli Johannes Tzetzeen mukaan Asklepioksen pojan Podaleirioksen ja Syrnen poika, ja näin toista sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Hän oli Sostratos I:n isä. Jos hän olisi historiallinen henkilö, hän ajoittuisi noin 1100-luvulle eaa.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa == Hippolokhos II == Hippolokhos (n. 400-luku eaa.) oli Elafoksen poika ja 16:tta sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Hän oli yksi aikansa tärkeimpiä henkilöitä Kosin saarella.Thessaloksen puhe (epäperäinen), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 840. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Khrysos

Khrysos (, ; k. n. 591 eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta ja kuului asklepiadien sukuun. Antiikin aikaisen näkemyksen mukaan hän oli 14:ttä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna.Thessaloksen puhe (epäperäinen), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 835–. Khrysos oli Nebroksen nuorin poika, Gnosidikoksen veli ja Elafoksen isä. Hänestä ja hänen isästään kerrotaan legenda, joka sijoittuu niin kutsuttuun ensimmäiseen pyhään sotaan. Kun amfiktyonit piirittivät Kirrhan kaupunkia, heidän joukoissaan puhkesi kulkutauti. He kysyivät neuvoa Delfoin oraakkelilta, ja tämä neuvoi hakemaan Kosilta ”hirvenvasan ja kultaa”, minkä tulkittiin tarkoittavan Nebrosta (suom. ”Hirvenvasa”) ja Khrososta (”Kulta”). He saivat kummankin liittymään joukkoihinsa, ja Khrysos oli ensimmäinen, joka alkoi nousta Kirrhan muureille hyökkäyksen aikana. Hän kuitenkin haavoittui kuolettavasti, mikä ajoittuu perinteisessä ajoituksessa noin vuoteen 591 eaa. Khrysos haudattiin Delfoin hippodromille, ja paikalliset palvoivat häntä heeroksena. Nykyisin sodan historiallisuus on kyseenalaistettu. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Kleomyttades

Kleomyttades (, ) oli usean antiikin kreikkalaisen lääkärin nimi asklepiadien suvussa. == Kleomyttades I == Kleomyttades oli Krisamis I:n poika ja Theodoros I:n isä, ja Johannes Tzetzeen mukaan kuudetta sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Jos hän oli historiallinen henkilö, hän ajoittuisi noin 900-luvulle eaa.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa == Kleomyttades II == Kleomyttades (n. 700-luku eaa.) oli Krisamis II:n poika ja Theodoros II:n isä.Kirje Artakserkseelle (Epistula ad Artaxerxem), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 770. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Peremyšljany

Peremyšljany () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Lvivin piirissä. Peremyšljany sijaitsee Dnestrin vesistöön kuuluvan Hnyla(ja) Lypa -joen varrella, linnuntietä 45 kilometriä aluekeskus Lvivistä kaakkoon. Tammikuun keskilämpötila on −4,6 ja heinäkuun +17,7 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 683 millimetriä. Arkeologisten löydösten perusteella seutu oli asuttua jo toisella vuosisadalla eaa. Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1473. Magdeburgin oikeudet myönnettiin vuonna 1623. Kaupungiksi paikkakunta nimettiin vuonna 1939. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 415 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 7 499 asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 98,65 prosenttia, venäläisiä 0,87 % ja puolalaisia 0,35%. Vuonna 1989 kaupunkiin kirjattiin 7 967 asukasta. on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Lvivin piiriin; sitä ennen se oli Peremyšljanyn piirin hallintokeskus. Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin kohteisiin lukeutuvat muun muassa apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko (1780, tai 1645), sekä 1500–1600 -luvuilla rakennetun dominikaalisen luostari jäänteet. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Lvivin piiri
Krisamis

Krisamis (, ) oli usean antiikin kreikkalaisen lääkärin nimi asklepiadien suvussa. == Krisamis I == Krisamis oli Dardanoksen poika ja Kleomyttades I:n isä, ja Johannes Tzetzeen mukaan viidettä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Jos hän oli historiallinen henkilö, hän ajoittuisi noin 1000–900-luvuille eaa.Johannes Tzetzes: Khiliades 155, teoksessa Fabric. Bibl. Graec. vol. xii, s. 680, ed. vet. == Krisamis II == Krisamis oli Sostratos II:n poika ja Kleomyttades II:n isä, ja Tzetzeen mukaan yhdeksättä sukupolvea Asklepioksesta laskettuna. Jos hän oli historiallinen henkilö, hän ajoittuisi noin 800–700-luvuille eaa. Hänet mainitaan nimityksellä ”kuningas Krisamis”, mutta ei tiedetä, mitä maata hän olisi hallinnut. Joissakin antiikin lähteissä Krisamis ei ollut Kleomyttadeen vaan Theodoros II:n isä.Kirje Artakserkseelle (Epistula ad Artaxerxem), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 770. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Nebros

Nebros (, ; 600–500-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri, joka oli kotoisin Kosilta ja kuului asklepiadien sukuun. Johannes Tzetzeen mukaan hän oli 13:tta sukupolvea Asklepioksesta laskettuna.Tzetzes, Johannes: Khiliades 155, teoksessa ; Kirje Artakserkseelle (Epistula ad Artaxerxem), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 770; Thessaloksen puhe (epäperäinen), teoksessa Hippocr. Opera, vol. iii, s. 835–. Nebros oli Sostratos III:n poika ja Gnosidikoksen ja Khrysoksen isä. Hän oli aikansa tunnetuimpia lääkäreitä. Hänen kerrotaan liittyneen ensimmäisessä pyhässä sodassa amfiktyonien puolelle ottaen mukaansa poikansa Khrysoksen sekä omalla kustannuksellaan varustamansa laivan, jossa oli sekä sota- että lääkintätarvikkeita. Sodassa heistä oli suuri apu Kirrhan kaupunkia piiritettäessä. Nebroksen sanotaan myrkyttäneen kirrhalaisten käyttämän veden, joskin Pausanias sanoo, että tämä olisi tehty Solonin suosituksesta. Tapahtuma ajoitetaan perinteisesti noin vuoteen 591 eaa.Pausanias: Kreikan kuvaus 10.37.6 (kreik.) (engl. käännös). Nykyisin sodan historiallisuus on kyseenalaistettu. == Lähteet == Luokka:Asklepiadit
Velyki Mosty

Velyki Mosty (, merkitys: suuret sillat) on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen pohjoisosassa Tšervonohradin piirissä. Velyki Mosty sijaitsee Läntisen Bugin vesistöön kuuluvan Ratajoen varrella, 45 kilometriä aluekeskus Lvivistä pohjoiseen. Tammikuun keskilämpötila on −4,3 ja heinäkuun +18,1 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 610 millimetriä. Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on vuodelta 1472 nimellä Mosty (suom. sillat) tai Mist Belz (Belzin silta). Tuolloin seutu velvoitettiin rakentamaan neljä siltaa Ratajoen yli. Magdeburgin oikeudet paikkakunta sai 1559. Kaupungiksi se tuli vuonna 1940. Vuosina 1944–1959 Velyki Mostylla oli piirikeskuksen asema. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 286 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 5 924 (5 925) asukasta, joista etnisesti ukrainalaisia oli 97,59 prosenttia, venäläisiä 1,27 % ja puolalaisia 0,81 %. Vuonna 1989 kaupunkiin kirjattiin 5 494 asukasta. Velyki Mosty on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Tšervonohradin piiriin; sitä ennen se oli Sokalin piirissä sijainnut kaupunki. Rata in Velyki Mosty.jpg|Ratajokea. Synagogue in Velyki Mosty (03).jpg|Synagoogan rauniot. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Великі Мости, Сокальський район, Львівська область (ukrssr.com.ua) Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Tšervonohradin piiri
Slitherine

Slitherine on vuonna 2000 perustettu videopelien kehittäjä ja julkaisija. Studion perustajat työskentelivät aiemmin useiden tunnettujen pelien parissa. Yritys on julkaissut useita strategiapelejä Slitherine Strategies -brändillä. Yritys yhdistyi Matrix Gamesin kanssa vuonna 2010. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset videopeliyritykset
The Unseen Empire

__NOTOC__ The Unseen Empire on Scar Symmetryn viides studioalbumi, joka julkaistiin 15. huhtikuuta 2011. == Kappaleet == == Arvioita == * Imperiumi: 7-/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2011 albumit Luokka:Scar Symmetryn albumit
Monster Media

Monster Media AS on norjalainen tuotantoryhmä, joka tuottaa elokuvia, mainoksia ja tv-ohjelmia. Sen perustivat Olav Øen, Trond Kvernstrøm ja Edward Dreyer vuoden 2001 lopussa, ja se toimi markkinoilla vuoden 2002 alusta. Toukokuussa 2023 ilmoitettiin, että yritykset Monster ja Fremantle sulautuvat yhdeksi yhtiöksi ja että uusi yhtiö säilyttää Monsterin yrityksen nimenä. Yrityksen toimitusjohtaja on Ingvild Daae. Monster tuottaa ohjelmia norjalaisille ja kansainvälisille TV-kanaville ja on Gullrutenin, 4 tähden illallisen, Datoenin ja Kuka luulet olevasi takana?. Monster on voittanut sarjoista Orderudin murhia ja Estonia haaksirikkoa koskevista sarjoista. ==Aiheesta muualla== * Monster Mediain verkkosivusto Luokka:Tuotantoyhtiöt Luokka:Elokuvayhtiöt Luokka:Norjalaiset viestintäyhtiöt
Rhinophrynus dorsalis

Rhinophrynus dorsalis on ainoa sukunsa Rhinophrynus sammakkolaji. Lajia tavataan alueella Yhdysvaltojen Teksasista Meksikoon ja Keski-Amerikaan. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi. ==Taksonomia== Rhinophrynus dorsalis on oman sukunsa Rhinophrynus ainut laji. Sen kehityslinja on eronnut muista sammakoista ehkä jo 190 miljoonaa vuotta sitten. Evoluutiohistoriallisesti se saattaakin olla sammakkolajeista muista kaukaisin. ==Koko ja ulkonäkö== Rhinophrynus dorsalis on keskimäärin noin 85 mm pitkä. Sitä voidaan kuvailla karkeasti ruumiinmuodoiltaan pyöräksi tai päärynänmuotoiseksi. Pää on muodoltaan lyhyt, mutta terävä. Silmät ovat dorsolateraaliset ja ulkonevat. Hampaita tai korvan tympanumia lajilla ei ole lainkaan. Raajat ovat lyhyet, mutta voimakkaat. Väritykseltään laji on pääosin musta, mutta sillä on myös oranssia pilkutusta kyljillä ja raajoissa. Selkää pitkin kulkee myös oranssi raita. Yleisesti ottaen laji muistuttaa ulkonäöltään Nasikabatrachus- ja Myobatrachus -sukujen sammakkoja, vaikka ne eivät ole erityisen läheistä sukua keskenään. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Lajia levinneisyysalue kattaaa osia alueesta Yhdysvaltojen Teksasin eteläosista Meksikoon, sekä edelleen Belizeen, Guatemalaan, El Salvadoriin, Hondurasiin, Nicaraguaan ja Costa Ricaan. Levinneisyysalue on rannikkotasankoa. Se käsittää alueita Atlantin ja Tyynenmeren puolella. Lajia tavataan subtrooppisilla ja trooppisilla metsäalueilla, sekä maatalousalueilla. Tyypillisin se on ajoittain tulvivilla alueilla. ==Elintavat== Laji viettää suuren osan ajastaan kaivautuneena maan alla. Maan pinnalla sitä tavataan lähinnä sateiden jälkeen. Ravinnokseen se käyttää erillaisia maahan kaivautuvia selkärangattomia, kuten esimerkiksi muurahaisia ja termiittejä. Rhinophrynus dorsalis lisääntyy runsaiden sateiden jälkeen niiden myötä muodostuneissa väliaikaisissa lammikoissa. Lisääntyessään urokset kelluvat veden pinnalla kurnehtien. Ne pyrkivät tarttumaan naaraaseen, joka kutiessaan laskee tuhansia munia. Munat laskeutuvat lammikon pohjaan. Nuijapäät saavat ravntonsa aluksi suodattamalla, mutta lopulta niiden suuosien kehittyessä niistä tulee petoeläimiä. Ne saattavat myös harjoittaa kannibalismia. Usein ne muodostavat noin 50–100 nuijapään parvia. ==Uhat ja suojelu== Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi lajiksi. Lajilla ei oleteta olevan suurempia uhkia. Sen levinneisyysalue on laaja, sitä tavataan monenlaisissa elinympäristöissä ja sen kannan oletetaan olevan suuri. Sitä tavataan useilla suojelluilla alueilla. Meksikossa se on kuitenkin lueteltu laissa "erityisen suojelun" alaiseksi lajiksi. == Lähteet == Luokka:Sammakkoeläimet
Smestad

Smestad on taajama Rælingenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 3 085 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Rælingen
Fjellstad

Fjellstad on taajama Rælingenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 1 130 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Rælingen
Rælingenin kirkko

Rælingenin kirkko () on Rælingenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1828. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Oiva Elo

Oiva Ensio Elo, vuoteen 1906 Henriksson (2. heinäkuuta 1896 Helsinki – 12. joulukuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston oikeuslääketieteen professori. Oiva Elon vanhemmat olivat kauppias Benjamin Elo, aiemmin Henriksson, ja Karolina Johansson. Hänne puolisonsa 1920–1940 oli hammaslääkäri Hedvig Aleksandra Helo ja vuodesta 1940 sairaanhoitaja Hjördis Edelman. Elo tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1915 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1920 ja lisensiaatiksi 1925. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1939. Elo oli Lapinlahden keskuslaitoksen apulaislääkäri 1925–1927 ja Helsingin yliopistossa oikeuslääketieteellisen laitoksen assistentti 1927–1930 ja psykiatrisen klinikan apulaisopettaja 1930–1933. Helsingin kaupunginlääkäri hän oli 1934–1942 ja Helsingin yliopiston dosentti 1940 ja oikeuslääketieteen professori 1942. Pakonomaista naurua ja itkua sekä lapsenmurhia ja itsemurhia koskeneilla tutkimuksillaan tunnetuksi tullut Elo ehti hoitaa professuuriaan vain lyhyen ajan, koska hän kuoli jo vuoden 1942 lopussa.Kuka kukin on 1934, s. 112. Viitattu 27.3.2024 (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Über die sog. Zwangsaffekte (Zwangweinen und -Lachen), 1940 (väitöskirja) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Øvre Rælingenin kirkko

Øvre Rælingenin kirkko () on Rælingenin kunnassa Akershusin läänissä Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 1972. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Rælingen