EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Robert Hermann Schomburgk

Robert Hermann Schomburgk (5. kesäkuuta 1804 Freyburg am der Unstrut – 11. maaliskuuta 1865 Schöneberg) oli saksalaissyntyinen brittiläinen tutkimusmatkailija ja maanmittari, jonka rajaama "Schomburgkin linja" muodosti brittiläisen Guyanan (nykyisen Guyanan valtion edeltäjän) ja Venezuelan rajan. == Elämä ja ura == Schomburgk oli protestanttisen papin poika ja kävi koulua Saksassa. Vuonna 1829 hän matkusti Yhdysvaltoihin, mutta lähti vuonna 1830 Neitsytsaariin kuuluvalle Anegadalle. Hän tutki saarta omalla kustannuksellaan ja lähetti Lontoon kuninkaalliselle maantieteelliselle seuralle raportin, joka teki niin suuren vaikutuksen, että vuonna 1835 seura antoi hänelle tehtäväksi tutkimusretken johtamisen Brittiläiseen Guayanaan. Hän suoritti tehtävänsä erittäin menestyksekkäästi ja löysi samalla Victoria Regia -jättilumpeen. Royal Geographical Society myönsi hänelle tutkimusretkestä kultamitalin vuonna 1840. Vuonna 1841 hän palasi Guayanaan kartoittamaan siirtokuntaa ja määrittelemään rajan Britannian hallituksen puolesta. Tuloksena oli Britannian Guyanan ja Venezuelan välinen väliaikainen raja, joka tunnetaan nimellä "Schomburgkin linja". Hänen palattuaan Englantiin hänet lyötiin ritariksi. Vuonna 1848 hänet nimitettiin Britannian konsuliksi Santo Domingoon Dominikaaniseen tasavaltaan ja vuonna 1857 Britannian konsuliksi Bangkokiin. Näissä viroissa toimiessaan hän jatkoi maantieteellisiä tutkimuksiaan. Hän jäi eläkkeelle julkisesta palveluksesta vuonna 1864 ja kuoli Berliinin lähellä 11. maaliskuuta 1865. Hän sai Königsbergin yliopistosta filosofian tohtorin arvon ja Jenan yliopistosta lääketieteen tohtorin arvon ja kunniamerkkejä Preussin, Saksin ja Ranskan hallituksilta. Hän kirjoitti teokset Description of British Guiana ja History of Barbadoes. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Schomburgk, Robert Hermann, Encyclopaedia Britannica 1911, 11 ed. Wikiaineisto Luokka:Brittiläiset tutkimusmatkailijat Luokka:Brittiläiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Marguerite Namara

Marguerite Namara (alun perin Marguerite Evelyn Cecilia Banks; 19. marraskuuta 1888 Cleveland, Ohio – 3. marraskuuta 1974 Marbella, Espanja) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja (sopraano), pianisti ja näyttelijä.Marguerite Namara (1888-1974) Bibliothèque nationale de France, viitattu 6.5.2024 Marguerite 'Namara' Toye Bud Toye, viitattu 6.5.2024 Namara esiintyi oopperarooleissa muun muassa Margueritena Charles Gounod'n Faustissa. Hän lauloi esimerkiksi Metropolitan-oopperassa.Metropolitan Opera House Grand Opera Season 1918–1919 Program Metropolitan Opera, viitattu 6.5.2024 Namara piti myös resitaaleja, joissa lauloi ja säesti itseään pianolla. Hän sai taideopetusta Claude Monet'lta. Namara esiintyi muun muassa mykkäelokuvassa Stolen Moments. Hän asui myöhemmällä iällään Espanjan Marbellassa, jossa kuoli vuonna 1974. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Gene Ammons

Eugene "Gene" Ammons (myös "Jug"; 14. huhtikuuta 1925 Chicago, Illinois – 6. elokuuta 1974 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut tenorisaksofonisti.Gene Ammons Britannica, viitattu 6.5.2024 Ammons oli boogie woogie -pianisti Albert Ammonsin poika. Hän varttui Chicagossa. Ammons sai ensimmäisen kerran valtakunnallista huomiota toimiessaan Billy Eckstinen big bandin jäsenenä vuosina 1944–1947. Hän soitti varhaisella urallaan myös King Kolaxin yhtyeessäSaxophonist Ammons Dead at 49 in Chicago The Los Angeles Times 8.8.1974, viitattu 6.5.2024 ja vuonna 1949 Woody Hermanin big bandissa. Vuosina 1950–1952 Ammons toimi kiertävässä kokoonpanossa, jonka oli perustanut saksofonisti Sonny Stittin kanssa. Myöhemmin Ammons johti omia yhtyeitään. Hän levytti muiden muassa Art Farmerin ja John Coltranen kanssa 1950-luvulla. Hän esiintyi säännöllisesti muiden muassa Sonny Stittin, James Moodyn ja Dexter Gordonin kanssa. Ammonsin levytys "My Foolish Heart" (1950) oli rhythm and blues -hitti. Enimmäkseen Ammons soitti soulvaikutteista lyyristä jazzia, jossa alun perin oli vahvoja vaikutteita Lester Youngilta. Ammons suoritti vuosina 1962–1969 vankeusrangaistusta huumausainerikoksesta. Hän kuoli Chicagon Michael Reese Hospitalissa luusyöpään ja keuhkokuumeeseen elokuussa 1974. Luusyöpä oli todettu sattumalöydöksenä Ammonsin jouduttua 23. heinäkuuta sairaalahoitoon käsivarren murtuman takia. Ammonsilla oli vaimo ja kaksi lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzsaksofonistit Luokka:Afroamerikkalaiset Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Timo Harrikari

Timo Harrikari (s. 1969 Iitti)Harrikari, Timo, 1969–, Finto, viitattu 6.5.2024. on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka toimii sosiaalityön professorina Helsingin yliopistossa.Timo Harrikari, Sosiaalityön professori, Helsingin yliopiston tutkimusportaali, viitattu 6.5.2024. Aiemmin hän toimi sosiaalityön professorina Lapin yliopistossa.Henrik-Kristian Telkki: Kasvo: Pää kylmänä, sydän lämpimänä, Lapin yliopisto, 11.11.2020, viitattu 6.5.2024. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2004.Leena Pallari: Väitökset, Helsingin Sanomat, 29.11.2004, viitattu 6.5.2024. == Julkaisut == * Timo Harrikari: Alaikäisyys ja rikollisuuden muuttuvat tulkinnat suomalaisessa lainsäätämiskäytännössä (väitöskirja). Nuorisotutkimusseura 2004. * Timo Harrikari: Lasten ja nuorten kotiintuloaikoja koskevat käytännöt Etelä-Suomen läänin alueen kunnissa. Etelä-Suomen lääninhallitus 2006. * Timo Harrikari: Riskillä merkityt: lapset ja nuoret huolen ja puuttumisen politiikassa. Nuorisotutkimusseura 2008. * Timo Harrikari: Ehdollisesti rangaistujen nuorten valvonta. Rikosseuraamuslaitos 2010. * Timo Harrikari, Mirja Satka, Leena Alanen ja Elina Pekkarinen (toim.): Lapset, nuoret ja muuttuva hallinta. Vastapaino 2011. * Timo Harrikari, Pirkko-Liisa Rauhala ja Elina Virokannas (toim.): Social Change and Social Work: The Changing Societal Conditions of Social Work in Time and Place. Ashgate 2014. * Timo Harrikari: Lastensuojelun historia — Tutkielma oikeussääntelystä, kulttuurisista kerrostumista ja hallinnan murroksista. Vastapaino 2019. * Markku Jahnukainen ja Timo Harrikari (toim.): Lasten erityishuolto ja -opetus Suomessa. Vastapaino 2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yhteiskuntatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Lapin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leinesfjorden

Leinesfjorden tai Leinesfjord on taajama Steigenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 0,27 neliökilometriä ja asukasluku 251 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Steigen Luokka:Norjan taajamat
Steigenin kirkko

Steigenin kirkko () on Steigenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot kirkko
Leirangerin kirkko

Leirangerin kirkko () on Steigenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1911. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Steigen
Nordfoldin kirkko

Nordfoldin kirkko () on Steigenin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ja osin tiilinen kirkko vuodelta 1976. Se rakennettiin vuonna 1975 palaneen kirkon tilalle. Nordfold gml kirke (cropped).jpg|Paikalla aiemmin sijainnut kirkko, joka paloi vuonna 1975. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Steigen
Salten

Salten on Norjan piiri Nordlandin läänissä. Siihen kuuluu kahdeksan kuntaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 11 361 neliökilometriä ja asukasluku 78 698\. Alueen suurin kaupunki on Bodø. Storvika-fra- skaret-2009-08-18.jpg|Maisemaa Gildeskålissa. ==Kunnat== * Beiarn * Bodø * Fauske * Gildeskål * Hamarøy * Saltdal * Steigen * Sørfold ==Lähteet== Luokka:Norjan piirit Luokka:Nordlandin lääni
Emmanuel Saez

Emmanuel Saez (s. 26. marraskuuta 1972https://eml.berkeley.edu/~saez/saezcv.pdf) on taloustieteen professori Berkeleyn yliopistossa Yhdysvalloissa. Hänen on sanottu olevan maailman tunnetuimpia tulonjaon, verotuksen ja eriarvoisuuden tutkijoita Thomas Pikettyn ja Branko Milanovićin ohella. Saezin julkaisuja on siteraattu yli kertaa ja hänen H-indeksinsä on 147. Hänen päätyönsä yhdessä Thomas Pikettyn ja Gabriel Zucmanin kanssa keskittyy köyhien, keskiluokan sekä varakkaiden tulojen globaaliin seurantaan. == Koulutus == 1994 matematiikan B.A., École Normale Supérieure, Pariisi, Ranska 1996 taloustieteen tutkinto, DELTA, Pariisi, Ranska 1999 taloustieteen tohtori, MIT == Tutkimus == Emmanuel Saez on julkaissut laajasti optimaalisen verotuksen ja tulonsiirtojen teoriasta ja hänen tutkimuksensa ovat osoittaneet, että Yhdysvaltojen korkeimmin ansaitsevien osuus kattaa jatkuvasti suuremman osan väestön kokonaistuloista . Tutkimukset varallisuuden ja tulojen epätasa-arvosta ovat pääasiassa keskittyneet varallisuudeltaan ja tuloiltaan ylimpään prosenttiin kuuluviin (Yhdysvaltojen) kotitalouksiin. Teoksissaan Saez suosittelee teoreettisissa töissään yleisiä standardeja korkeampia verotuksia rikkaille, jopa 70 % tai 90 % verokantoja. Teoreettisen työnsä lisäksi Saez on julkaissut empiirisiä tutkimuksia, mitkä soveltavat hänen teoreettisen työnsä tuloksia empiirisesti suoraan Yhdysvaltojen kotitalousdataan. Hänen uraauurtava työnsä fokusointi korkeimpaan tulo- ja varallisuusjakaumaan on synnyttänyt tieteellistä konsensusta ihanteellisesta varallisuudenjaosta. == Palkinnot == Saezille myönnettiin arvostettu taloustieteen John Bates Clark -mitali vuonna 2009 , MacArthur Fellowship vuonna 2010 ja Wihurin kansainvälinen palkinto (150 000 euroa) vuonna 2023. ==Huomautukset== == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Saezin kotisivu Berkeleyn yliopiston verkkosivuilla * Palkittu taloustieteilijä: Suomi on vielä hyvinvointivaltio, mutta länsinaapurissa sen perusteet on jo rapautettu Yle Uutiset 20.6.2024 Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Ranskalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lasse Marhaug

Lasse Marhaug (s. 10. syyskuuta 1974 Steigen) on norjalainen äänisuunnittelija ja elektronisen musiikin säveltäjä. Häntä pidetään norjalaisen noise-musiikin edelläkävijänä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leila Jantunen

Leila Jantunen (o.s. Lark, 3. huhtikuuta 1940 – 14. huhtikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen kotitalousopettaja. Hän julkaisi useita keittokirjoja ja toimi juontajana Mainostelevision Tänään kotona -ohjelman ruokaosuudessa ja esiintyi televisiomainoksissa. Jantusen isä oli liikemies Karl Lark. == Teokset == * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisiokasvot Luokka:Keittokirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Løding

Løding on taajama Bodøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta- ala on 1,3 neliökilometriä ja asukasluku 3 332 vuonna 2023. ==Kuvia== Tverlandet kirke.jpg|Tverlandetin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bodø Luokka:Norjan taajamat
Tverlandetin kirkko

Tverlandetin kirkko () on Bodøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko vuodelta 1983. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Bodø
Sébastien Érard

Sébastien Érard (5. huhtikuuta 1752 Strasburg – 5. elokuuta 1831) oli ranskalainen soitinrakentaja. Érardia voidaan pitää sekä nykymuotoisen pianon että harpun kehittäjänä. == Elämä ja ura == Érard oli puusepän poika. Hän osoitti poikana suurta taipumusta käytännölliseen geometriaan ja arkkitehtoniseen piirtämiseen, ja isänsä työpajassa hän pystyi jo varhain hyödyntämään taitojaan. Hänen ollessaan 16-vuotias hänen isänsä kuoli, ja hän muutti Pariisiin, jossa hän sai töitä cembalovalmistajalta. Täällä hänen huomattava rakennustaitonsa aiheutti nopeasti kateutta hänen mestarissaan ja johti hänen erottamiseensa. Pian Érard kuitenkin herätti myös arvostettujen muusikoiden ja soitinrakentajien huomion. Ennen kuin hän täytti 25 vuotta, hän ryhtyi yrittäjäksi, ja hänen ensimmäinen työpajansa oli huone de Villeroin herttuattaren talossa, ja herttuatar kannusti häntä lämpimästi. Siellä hän rakensi vuonna 1780 ensimmäisen fortepianonsa, joka oli myös yksi ensimmäisistä Ranskassa valmistetuista. Se toi valmistajalleen nopeasti niin suuren maineen, että pian hän sai niin paljon tilauksia, että hän kutsui apuun veljensä Jean Baptisten, jonka kanssa hän perusti Faubourg Saint-Germainin rue de Bourbonille pianotehtaan, josta tuli muutamassa vuodessa yksi Euroopan tunnetuimmista. Ranskan vallankumouksen puhjettua hän lähti Lontooseen, jonne hän perusti tehtaan. Palattuaan Pariisiin vuonna 1796 hän toi pian sen jälkeen markkinoille englantilaisen mallin mukaan valmistettuja ja omia parannuksiaan sisältäviä grand pianoforteja. Vuonna 1808 hän vieraili jälleen Lontoossa, jossa hän valmisti kaksi vuotta myöhemmin ensimmäisen harppunsa. Hän oli jo aiemmin tehnyt useita parannuksia harppujen valmistukseen, mutta uusi soitin oli valtava edistysaskel kaikkiin hänen aiemmin valmistamiinsa soittimiin nähden, ja se sai sellaisen maineen, että hän omistautui jonkin aikaa yksinomaan sen valmistukselle. Vuonna 1812 hän palasi Pariisiin ja jatkoi pianojen ja harppujen kehitystä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset soitinrakentajat Luokka:Ranskalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1752 syntyneet Luokka:Vuonna 1831 kuolleet
Løpsmarka

Løpsmarka on taajama Bodøn kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 2 302 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bodø Luokka:Norjan taajamat
William Syrjälä

William "Bill" Syrjälä (myös muodossa William Syrjala, alkup. nimi: Vilho Armas Syrjälä, 31. maaliskuuta 1898, Vesivehmaa, Asikkala – 4. huhtikuuta 1993, Palm Beachin piirikunta, Florida) oli amerikansuomalainen muusikko ja säveltäjä, joka soitti trumpettia, viulua ja rumpuja useissa tanssiorkestereissa sekä jazz- että klassisen musiikin yhtyeissä. Syrjälä oli naimisissa harmonikkataiteilija Viola Turpeisen kanssa. Turpeinen kuoli vuonna 1958. Syrjälä levytti Turpeisen kanssa kuusi kappaletta Victor-levymerkille kesäkuussa 1934. Viola Turpeinen Trio -nimisessä kokoonpanossa Syrjälä soitti trumpettia. Vuonna 1931 Syrjälä levytti trumpetistina Antti Kosolan orkesterin ja Hiski Salomaan kanssa kolme laulua. Syrjälä oli myös säveltäjä. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään on ”Unelmavalssi”. == Lähteet == == Kirjallisuutta== * Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset kapellimestarit (viihdemusiikki) Luokka:Suomalaiset rumpalitLuokka:Suomalaiset trumpetistitLuokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Prefiksi (täsmennyssivu)

Prefiksi (< < praefigere ’kiinnittää eteen’) voi tarkoittaa muun muassa jotakin seuraavista: * prefiksi eli etuliite kielitieteessä, sanan eteen liitettävä epäitsenäinen osa * mittayksikön etuliite, joka ilmaisee monikertaa tai murto-osaa, esimerkiksi kilo * merkkijonon prefiksi eli alkuosa tietotekniikassa ja algebrassa * IP-osoitteen alussa oleva verkkotunnus * radioamatöörin kutsumerkin alussa oleva maatunnus, esimerkiksi ”OH” * verkko- osoitteen tai -tunnisteen alkuosa, esimerkiksi `URN:` URN-tunnisteessa * wiki-verkkosivuston nimen edessä oleva osa, joka ilmaisee nimiavaruuden * puhelinnumeron etuliite == Lähteet ==
Mala Danylivka

Mala Danylivka () on taajama Ukrainan Harkovan alueen Harkovan piirissä. Taajama sijaitsee Donetsjoen vesistöön kuuluvan Lopanjoen varrella, 12 kilometriä aluekeskus Harkovan keskustasta pohjoisluoteeseen ja linnuntietä noin 27 kilometriä Venäjän rajasta etelään. Käytännössä Harkovan kehätien luoteispuolella sijaitseva omakotivaltainen Mala Dalylivka on osa Harkovan taajamarakennetta. Mala Danylivkassa on Belgorodista Harkovaan johtavan rataosuuden kaksi rautatieasemaa (Lozovenka ja Pidmiska). Tammikuun keskilämpötila on −7,1 ja heinäkuun +20,4 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 528 millimetriä. Ennen Venäjän hyökkäyssotaa (2022–), taajaman väkiluvuksi arvioitiin 8 085 (1.1.2022). Vuoden 2001 väestönlaskennassa taajamassa oli 7 489 asukasta, joista enemmistö oli ukrainalaisia. Vuonna 1989 taajamaan kirjattiin 8 421 asukasta. ==Historia== Kirjallisissa lähteissä paikkakunta on tunnettu vuodesta 1714. Kaupunkityyppisen taajaman asema sillä oli vuosina 1938-2024. Ukraina lakkautti tammikuussa 2024 kaupunkityyppiset taajamat osana Neuvostoliittoon liittyvistä käsitteistä luopumista. Heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä Mala Danylivkasta tuli osa Harkovan piiriä; tätä ennen se kuului Derhatšin piiriin. === Venäjän hyökkäyssodan 2022– aika === Osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–), Venäjän miehittäessä Harkovan alueen pohjoisosaa, Harkovan luoteislaidalla sijaitsevaan Mala Danylivkan taajamaan kohdistettiin useasti muun muassa pommituksia, tykistö- ja kranaattitulitusta. Amnesty Internationalin mukaan Venäjä syyllistyi mahdollisesti sotarikoksiin esimerkiksi vuonna 2022 tulittaessaan Mala Danylivkaa rypäleammuksin ja haavoittaen näin menetellen siviilejä siviiliasutusalueella. Myös Harkovan alueen pohjoisosasta vetäytymisensä jälkeen Venäjä on kohdistanut taajamaan sotatoimia, esimerkiksi alkuvuonna 2024 ohjusiskuja ja pommituksia liitopommein. Храм Іоанна Златоуста Мала Данилівка (1).jpg|Johannes Khrysostomoksen kirkko Mala Danylivkassa. Kharkov zoo-veterinary academy.jpg| Harkovan eläinlääketieteellisen akatemian julkisivua. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mala Danylivkan hromada (gromada.info) Luokka:Harkovan piiri Luokka:Ukrainan kylät Luokka:Ukrainan kaupunkityyppiset taajamat
Tex Ritter

thumb|Tex Ritter Woodward Maurice "Tex" Ritter (12. tammikuuta 1905 Murvaul, Texas – 2. tammikuuta 1974 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen countrylaulaja ja lännenelokuvien näyttelijä.Jason Askeny, Tex Ritter AllMusic, viitattu 6.5.2024 Ritter varttui maatilalla Beaumontissa. Vuonna 1922 hän pääsi Texasin yliopistoon, AustiniinLaurence Zwisohn, Tex Ritter Country Music Hall of Fame and Museum, viitattu 6.5.2024 , jossa hän opiskeli pääaineenaan oikeustiedettä. Ritter kuitenkin keskeytti opintonsa ja liittyi teatteriseurueeseen New Yorkissa vuonna 1928. Opiskellessaan Texasissa Ritter piti omaa viikottaista radio-ohjelmaansa, jossa lauloi cowboylauluja. New Yorkista hän lähti lyhyesti opiskelemaan Chicagon Northwestern Universityyn. Ritter kuitenkin palasi pian New Yorkiin ja esiintyi useissa Broadway- tuotannoissa, joihin kuului Green Grow the Lilacs (1931). Ritter menestyi esiintyjänä ja alkoi juontaa radio-ohjelmia, kuten Tex Ritter's Campfirea ja Cowboy Tom's Roundupia. Vuonna 1933 hän pääsi äänittämään tuottaja Art Satherleyn kanssa muun muassa kappaleen "Rye Whiskey" (1933). Hollywood- tuottaja Edward Finney kiinnitti huomionsa Ritteriin, joka pääsi tämän avulla esiintymään elokuvaan Song of the Gringo (1936). Ritter esiintyi kaikkiaan kymmenissä elokuvissa, joihin kuuluivat myös muiden muassa Trouble in Texas (1937) ja Take Me Back to Oklahoma (1940). Vuonna 1942 Ritter solmi levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa. Hänen hitteihinsä kuuluivat "I'm Wastin' My Tears on You" (1944), "You Two-Timed Me One Time Too Often" (1945), "You Will Have to Pay" (1945), "Rock and Rye" (1948) ja "Daddy's Last Letter (Private First Class John H. McCormick)" (1950). Vuonna 1952 Ritter äänitti tunnuslaulun lännenelokuvaan Sheriffi. Hän oli yksi ensimmäisistä countrymuusikoista, jotka julkaisivat konseptialbumeita. Vuonna 1961 Ritter palasi hittilistoille kappaleellaan "I Dreamed of a Hillbilly Heaven" (1961). Hän lauloi countryn lisäksi isänmaallisia lauluja, virsiä ja meksikolaisia kappaleita. Hän juonsi vuosina 1953–1960 countryohjelmaa Town Hall Party. Vuonna 1963 Ritter aloitti kaksivuotisen kauden Country Music Associationin puheenjohtajana. Hänet otettiin Country Music Hall of Fameen vuonna 1964. Ritter muutti vuonna 1965 Nashvilleen, jossa hän liittyi Grand Ole Opryyn ja juonsi radion countryohjelmaa Ralph Emeryn kanssa. Ritter oli vuoden 1970 vaaleissa ehdolla republikaanisen puolueen ehdokkaaksi Yhdysvaltain senaatin jäseneksi. Ritter kuoli sydäninfarktiin tammikuussa 1974. Hänen pojastaan John Ritteristä tuli suosittu näyttelijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset countrymuusikot Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Toyosu

Toyosu () on Tokion kaupunginosa Kōtōn erillisalueella. Se sijaitsee saarella erillisalueen länsiosassa Sumidajoen suulla. Alue on rakennettu Tokionlahden täyttömaalle. Toyosu oli alun perin teollisuusaluetta, mutta sinne on rakennettu myöhemmin asuin- ja kaupallisia rakennuksia. Vuonna 2018 Toyosuun siirtyi Tsukijin kalatori Tsukijin kaupunginosasta, nykyisin Toyosun tukkutori. Toyosun kaupunginosan pinta-ala on 2,46 neliökilometriä, ja se jakautuu kuuteen osa-alueeseen, jotka on numeroitu Toyosu 1-chōme–Toyosu 6-chōme. Niissä on yhteensä 40 591 asukasta (tammikuussa 2024). Kaupunginosan väestötiheys on siten noin 16 500 asukasta neliökilometrillä. == Historia == Toyosu on täyttömaata. Alueen täyttäminen aloitettiin 1930-luvulla teollisuuden tarpeisiin ja valmiiksi työt saatiin 1950-luvulla toisen maailmansodan jälkeen. Alkujaan Toyosussa sijaitsi Ishikawajima-Hariman telakka, mutta sodan jälkeen sinne rakennettiin muun muassa lämpövoimalaitos ja kivihiilen varastointialue. Japanin ensimmäinen 7-Eleven-lähikauppa avattiin Toyosuun vuonna 1974. 2000-luvulla Toyosu on muuntautunut teollisuusalueesta asuin- ja liikealueeksi. Tokion metropoli päätti huonokuntoisen Tsukijin kalatorin siirrosta Toyosuun vuonna 2001, mutta uuden torin rakennuspaikka vaati laajamittakaavaisia pilaantuneen maan puhdistustöitä. Uusi Toyosun tukkutori valmistui lopulta vuonna 2018. == Kaupunkikuva ja rakennukset == Toyosu on pitkänomainen, vasaran muotoinen tekosaari. Naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Etchūjima, Shiohama ja Edakawa, idässä Tatsumi ja Shinonome, etelässä Ariake ja Daiba sekä lännessä Chūōn erillisalueen Aomi ja Tsukuda. Toyosun tukkutori käsittää laajan, usean suurkorttelin alueen saaren eteläosassa. Sen yhteydessä toimii myös yleisölle tarkoitettuja liikkeitä ja ravintoloita. Saaren rannoilla on promenadi ja useita puistoalueita, kuten Toyosun puisto. Toyosun pohjoisosassa Toyosun aseman ympäristössä on liikerakennuksia ja asuinkortteleita. Lalaport Toyosu on yli 200 kauppaa käsittävä ostoskeskus, yksi Tokion keskusta-alueen suurimmista. Sen yhteydessä toimii myös lapsille tarkoitettu Kidzania- teemapuisto. Aseman pohjoispuolella on Shibauran teknillisen yliopiston kampus. Tiedosto:Toyosu Market Tokyo 2.jpg|Toyosun tukkutori Tiedosto:Toyosu fish market, at Toyosu, Koto, Tokyo (2019-01-01) 02.jpg|Toyosun tukkutorin rakennuksia Tiedosto:Toyosu-Park.jpg|Toyosun puisto Tiedosto:Shibaura Institute of Technology.JPG|Shibauran teknologinen yliopisto Tiedosto:Shin- Toyosu Station, at Toyosu, Koto, Tokyo (2019-01-01) 08.jpg|Shin-Toyosun asema Yurikamome-linjalla Tiedosto:Toyosu Center Building.JPG|Toyosu Center Building == Liikenne == Toyosua palvelevat Yurikamome-automaattimetrolinja ja Tōkyō metron Yūrakuchō-linja. Niiltä on toisiinsa vaihtoyhteys Toyosun asemalla kaupunginosan pohjoisosassa. Useat sillat liittävät Toyosun Tokion keskustan suuntaan ja Odaiban viihdekaupunginosaan. Kaupunginosan läpi kulkevat muun muassa Tokion pääkaupunkimoottoritien linja nro. 9 (Aomi-linja), Tokion prefektuurintie 484 ja pääkatu Aomi-dōri. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tokion kaupunginosat
Love You till Tuesday (elokuva)

Love You till Tuesday on brittimuusikko David Bowieta esittelevä 28 minuutin pituinen elokuva, joka kuvattiin tammi-helmikuussa 1969. Siinä esiintyvät myös Bowien perustaman mimiikka- ja musiikkiryhmän, The Feathersin, John Hutchinson ja Hermione Farthingale. Elokuvaa pidettiin liian avantgardistisena suuren yleisön makuun eikä sitä otettu levitykseen. Immonen 2016, s. 66–67. Se julkaistiin vasta vuonna 1984, videokasetilla.Immonen 2016, s. 271. Elokuva oli manageri Kenneth Pittin idea. Filmi koostuu Bowien laulujen ympärille rakentuvista promovideoista, ja se oli tarkoitus myydä televisioyhtiöille myös Britannian ulkopuolelle. Saksan liittotasavallan markkinoita ajatellen Bowie levytti saksankieliset versiot kappaleista ”Love You till Tuesday”, ”When I Live My Dream” ja ”Let Me Sleep Beside You”. Bowien musiikin lisäksi elokuva sisältää mimiikkaa ja yhden Feathersin esittämän kappaleen, ”Ching-a-Ling”. == Katso myös == * Love You till Tuesday (soundtrack) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:David Bowie Luokka:Vuoden 1969 brittiläiset elokuvat Luokka:Brittiläiset lyhytelokuvat Luokka:Musiikkielokuvat
Sarah Danielle Madison

Sarah Danielle Madison (oikeasti Goldberg; 1974 Springfield, Illinois – 27. syyskuuta 2014 Wisconsin) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.Graydon Megan, Sarah Goldberg, 1974-2014 Chicago Tribune 17.6.2018, viitattu 7.5.2024 Madison varttui Chicagossa. Hän kävi koulua Latin School of Chicagossa ja sai sitten Massachusettsin Amherst Collegesta kandidaatin arvon biologiassa. Varhaisella iällä Madison esiintyi muun muassa nuorena tanssijana Maria Tallchiefin kanssa. High school - ja yliopistoaikoinaan hän kuitenkin keskittyi lentopalloon eikä esiintynyt näyttelijänä. Madison palasi opintojensa jälkeen Chicagoon, mutta muutti pian Santa Monicaan Kaliforniaan. Hän esiintyi aluksi mainoksissa ja televisio-ohjelmissa. Parhaiten Madison tuli tunnetuksi esiintymisestään televisiosarjassa Seitsemäs taivas vuosina 2002–2006.Randee Dawn, '7th Heaven' actress Sarah Goldberg dies in her sleep at 40 Today 8.10.2014, viitattu 7.5.2024 Hän esiintyi myös muun muassa televisiosarjoissa Amyn lailla ja 90210. Elokuvia, joissa hänellä oli rooleja, olivat Training Day ja Jurassic Park III. Madison kuoli 40-vuotiaana nukkuessaan perheensä lomanviettopaikassa Wisconsinissa. Ruumiinavauksessa ei kyetty määrittämään kuolinsyytä, mutta Madisonin äidin mukaan taustalla epäiltiin aiemmin tunnistamatonta sydänvikaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Kloonattu sukupolvi

Kloonattu sukupolvi on Ratsia-yhtyeen omakustannekasetti, joka julkaistiin vuonna 1979. Se äänitettiin yhtyeen treenitiloissa ja sitä painettiin sata kappaletta. Suurin osa kasetin kappaleista uudelleen äänitettiin Ratsia- debyyttialbumille. Vuonna 2018 Stupido Records uudelleen julkaisi levyn vinyyliformaatissa, jota painettiin 500-kappaleen erä mustana ja 100-kappaleen erä pinkkinä. == Kappaleet == === A-puoli === # Lontoon skidit # Yksin # Taidetta? # Ne ei haluu kuunnella (Alkup. "Wasted life" - Stiff Little Fingers) # Kaatopaikan enkelit # Ole hyvä nyt # Ihohygieniaa (Alkup. "Breakdown" - Buzzcocks) # (Mä haluun) R-e-aktion! # Idolit === B-puoli === # Päästäkää mut irti # Pikkuaikuinen # Kassapäät # 48 tuntia (Alkup. "48 hours" - The Clash) # Aikakone # Rolls royce (Alkup. Virtanen) # Kloonattu sukupolvi (Alkup. "Alternative ulster" - Stiff Little Fingers) == Kokoonpano == * Jyri Honkavaara - laulu, kitara * Juha Aunola - Kitara * Rudi Lukkarinen - basso, laulu (Kappale "Aikakone") * Jukka "PopKorni" Viro - rummut Luokka:Vuoden 1979 albumit Luokka:Suomalaiset punkalbumit
Leo Lahti

Leo Lahti on datatieteen professori Turun yliopistossa. Lahden tutkimustyö keskittyy muutoksiin monimutkaisissa luonnollisissa ja sosiaalisissa järjestelmissä ja siihen, millä tavoin muutokset voidaan ymmärtää laskennallisen linssin läpi . Lahden tutkimuksia on siteerattu yli kertaa ja hänen H-indeksi on 46 . Hänen tutkimusryhmänsä työ keskittyy monimutkaisten luonnollisten ja sosiaalisten järjestelmien laskennalliseen analyysiin ja mallintamiseen . Lahti on koordinoinut kansainvälisiä verkostoja datatieteen menetelmistä ja sovelluksista sekä järjestää säännöllisesti kansainvälisiä datatieteen koulutustapahtumia ja toimii kansainvälisen tiedeneuvoston Datakomitean (CODATA 2023–2025) johtoryhmässä, globaalin Bioconductor-yhteisön neuvonantajaryhmän jäsenenä ja hän on Open Knowledge Finland ry:n avoimen tieteen työryhmän perustaja . == Lähteet == Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Alppipunaherukka

Alppipunaherukka (Ribes petraeum) on herukkakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa pääasiassa Schwarzwaldissa, Vogeeseilla, Sudeeteilla ja Keski-Alpeilla humusrikkaalla, vähäkalkkisella maaperällä. Euroopan ulkopuolella lajin levinneisyysalue ulottuu myös Aasiaan ja Afrikkaan. == Tuntomerkit == Kasvi on kesävihanta pensas, joka voi saavuttaa 2,8 metrin korkeuden. Lähisukuisesta taikinamarjasta kasvin erottaa suojuslehdistään, jotka ovat lyhyempiä kuin kukkaperät, verholehdistä, jotka pysyvät usein kiinni kypsissä marjoissa ja joita peittävät noin 0,1-0,2 millimetriä pitkät valkoiset karvat, sekä hedelmäaikana roikkuvista tertuista. Marjat maistuvat erittäin happamilta.Gustav Hegi: Illustrierte Flora von Mitteleuropa, Band IV, P. Parey, Berliini ja Hampuri 1975, s. 49 Lehtikanta on usein lehteä pidempi. Alppipunaherukan kromosomiluku on 2n = 16.Jaakko Jalas, Juha Suominen, Raino Lampinen, Arto Kurtto: Atlas florae europaeae. Osa 12 (Resedaceae to Platanaceae). Sivu 232, Helsinki 1999. ISBN 951-9108-12-2Erich Oberdorfer: Pflanzensoziologische Exkursionsflora für Deutschland und angrenzende Gebiete. Eugen Ulmer, Stuttgart (Hohenheim) 2001, ISBN 3-8001-3131-5, s. 495. == Kasvupaikat == Kasvi suosii vähäkalkkisia vuoristoja ja humuspitoista maaperää 800 metrin korkeudesta noin 2450 metriin. Sitä esiintyy kuitenkin myös kalkkipitoisissa Schwabenin Jurassa ja Sveitsin Jurassa.Hess, Landolt, Hirzel: Flora der Schweiz und angrenzender Gebiete, Band 2, Birkhäuser, Basel 1977, S. 305 Kasvupaikkoja on myös Mangfallgebirgessä Nördliche Kalkalpen -vuoristossa; paikallinen maaperän PH- arvo on välillä 4,8-5,5 eli se on voimakkaasti hapanta maata, jossa on korkea humuspitoisuus. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat alppiympäristön vuoristosekametsät ja pensaikot. == Tutkimushistoria == Lajin kuvasi ensimmäisenä belgradilaissyntyinen vapaaherra Franz Xaver von Wulfen vuonna 1728. Hän löysi pensaan Lienzin läheisyydestä ja antoi sille vuonna 1781 nimen Ribes petraeum.Karl Wilhelm von Dalla Torre, Ludwig von Sarnthein: Flora der gefürsteten Grafschaft Tirol, Band I, Wagner, Innsbruck 1900, S. 332 Nimi on peräisin kreikan sanasta πεταιος, joka tarkoittaa "kallioilla kasvavaa".Helmut Genaust: Etymologisches Wörterbuch der botanischen Pflanzennamen. Birkhäuser, Basel/Boston/Berlin 1996, ISBN 3-7643-2390-6 (ISBN 3-937872-16-7). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Alppipunaherukka (Ribes petraeum) * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Alppipunaherukka (Ribes petraeum) * UniProt: Taxonomy - Ribes petraeum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes petraeum Luokka:Herukat
Juho Räihä (kitaristi)

Juho Räihä (s. 2. lokakuuta 1984) on suomalainen kitaristi ja äänisuunnittelija, joka toimii SoundSpiral Audio -studiossa. Räihä soittaa kitaraa muun muassa Before The Dawn, Gloria Morti ja Swallow the Sun -yhtyeissä. == Osittainen diskografia == === Before the Dawn === * * * * === Gloria Morti === * * * * * === Swallow the Sun === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Instagram-tili Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Harokarviainen

Harokarviainen (Ribes divaricatum) on herukkalaji, jota löytyy luontaisena läntisen Pohjois-Amerikan metsistä Brittiläisestä Kolumbiasta Kaliforniaan.https://www.fruticetum.fi/kasvilajit/harokarviainen-ribes- divaricatum/ == Kuvaus == Harokarviainen on pensas, joka kasvaa joskus jopa kolmen metrin korkuiseksi. Sillä on puuvartiset oksat, joissa on yksi tai kolme paksua ruskeaa piikkiä lehden solmukohdissa. Lehdet ovat yleensä kourasuonisia ja hammaslaitaisia, lehtilavat voivat olla jopa kuusi senttimetriä pitkiä. Kukinto on pieni ryhmä riippuvia kukkia, joilla jokaisella on taaksepäin taipuvat purppuranvihreät verholehdet ja pienemmät, valkoiset tai punaiset terälehdet, jotka ympäröivät pitkiä, ulkonevia heteitä. Hedelmä on makea enintään senttimetrin levyinen marja, joka on kypsänä musta. Se muistuttaa pikiherukkaa ja Ribes lobbiita, mutta edellisen kukat ovat pienempiä, punaisia tai punaruskeita ja jälkimmäisen kukat ovat punertavia ja muistuttavat verenpisaran kukkia ja niiden lehdet ovat tahmeita.Flora of North America, Ribes divaricatum Douglas, 1830. Straggly gooseberry Ribes divaricatum leaf1.jpg|Lehti Ribes divaricatum spine1.jpg|Piikki lähikuvassa Ribes divaricatum 5378.JPG|Kukkia == Taksonomia == Muunnokset: * Ribes divaricatum var. divaricatum esiintyy Oregonissa, Washingtonissa ja Brittiläisessä Kolumbiassa.https://plants.usda.gov/java/profile?symbol=RIDID * Ribes divaricatum var. parishii esiintyy vain Kaliforniassa.https://plants.usda.gov/java/profile?symbol=RIDIPhttp://www.ipni.org/ipni/idPlantNameSearch.do?id=220922-2 * Ribes divaricatum var. pubiflorum, esiintyy sekä Kaliforniassa että Oregonissa.https://plants.usda.gov/java/profile?symbol=RIDIP2http://www.ipni.org/ipni/idPlantNameSearch.do?id=284299-2 == Käyttö == Hedelmät ovat syötäviäThompson, Anthony Keith (2014-10-03). Fruit and Vegetables: Harvesting, Handling and Storage. John Wiley & Sons. ISBN 9781118654019., ja monet luoteisen Tyynenmeren rannikon alkuperäiskansat ovat syöneet niitä. Kasvin muita osia, etenkin kuorta, taas on käytetty rohtona.http://herb.umd.umich.edu/herb/search.pl?searchstring=Ribes+divaricatum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Harokarviainen (Ribes divaricatum) * UniProt: Taxonomy - Ribes divaricatum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes divaricatum Luokka:Herukat
Pikiherukka

Pikiherukka (Ribes lacustre) on Pohjois-Amerikassa esiintyvä herukkalaji. == Kuvaus == Pensas on pysty- tai leviäväkasvuinen, 0,5–2 metriä korkea. Se kukkii huhtikuusta elokuuhun punertavilla tai punaruskeilla kukilla.http://www.wildflowersearch.com/search?oldstate=bloom%3AIgnore%3B&PlantName;=Ribes+lacustre 5–15 vaaleanpunaisen, kiekon muotoisen kukan muodostavat terttukukinnot roikkuvat varsissa, jotka ovat peittyneet lyhyisiin karvoihin ja piikkeihin.http://linnet.geog.ubc.ca/Atlas/Atlas.aspx?sciname=Ribes%20lacustre Hedelmä on tummanvioletti 6–8 millimetriä pitkä marja. Ribes lacustre 5050.JPG|Kukintoja Ribes lacustre 5258.JPG|Kukkia Ribes lacustre 3748.JPG|Lehtiä ja hedelmä == Levinneisyys == Kasvi on laajalle levinnyt ja esiintyy Kaliforniasta Alaskaan ja Pohjois-Amerikan halki itään aina Pennsylvaniaan ja Newfoundlandiin sekä etelään New Mexicoon saakka. Sitä voi löytää matalalla sijaitsevista metsistä ja soista aina subalpiiniseen korkeuteen asti.http://www.wildflowersearch.com/search?oldstate=bloom%3AIgnore%3B&PlantName;=Ribes+lacustre Levinneisyysalueen ulkopuolella pikiherukka saattaa olla invasiivinen. Pikiherukka katsotaan erittäin kestäväksi lajiksi, joka pystyy sietämään laajan valikoiman eri maalajeja ja olosuhteita, kuten sen laaja levinneisyys osoittaa.Plants of the Western Boreal Forest and Aspen Parkland, D. Johnson & L. Kershaw, Lone Pine Publishing, 2000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pikiherukka (Ribes lacustre) * UniProt: Taxonomy - Ribes lacustre * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes lacustre * Flora of North America: Ribes lacustre Luokka:Herukat
Sahalininherukka

Sahalininherukka (Ribes sachalinense) on pensasmainen herukkalaji, joka on kotoisin Itä-Siperiasta. == Kuvaus == Sahalininherukka on kesävihanta pensas, joka tuskin ylittää metrin korkeutta. Lehdet ovat kolmi- tai viisiliuskaisia ja epäsäännöllisesti hammaslaitaisia, lähes kaljuja. Vaaleanpunaiset kukat ovat enemmän tai vähemmän pystyissä tertuissa. Hedelmät ovat halkaisijaltaan enimmillään 0,5 senttimetriä leveitä, kypsinä punaisia ja syötäviä marjoja. Sahalininherukalla on 16 kromosomia.http://www.tropicos.org/Name/29100164?tab=chromosomecounts == Levinneisyys == Pensaan alkuperä on Itä-Siperiassa, erityisesti Sahalinin saarella, mistä tieteellinen lajimääre sachalinense ja myös suomalainen nimi juontuu. Sitä esiintyy myös Kiinassa ja Japanissa. Tyypillinen kasvupaikka on metsäinen tai osittain metsäinen ja kosteaan ympäristöön liittyvä rantametsä. == Käyttö == Sahalininherukan marjoja kerätään luonnosta ja käytetään raakana ja kypsennettynä. Vanhan neuvostoliittolaisen kasvion mukaan maku on miellyttävä vaikkakin hapokas, ja marjan viljelyä kannattaisi harkita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Sahalininherukka (Ribes sachalinense) * UniProt: Taxonomy - Ribes sachalinense * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes sachalinense Luokka:Herukat
Robotyne

Robotyne () on kylä Ukrainan Zaporižžjan alueen Polohyn piirin länsiosassa. Kylä sijaitsee linnuntietä noin 65 kilometriä aluekeskus Zaporižžjan keskustasta kaakkoon, Orih’ivin ja Tokmakin kaupunkeja yhdistävän paikallistien (T0408) varrella. Aluehallinnon kolmannella tasolla kylä kuuluu Tokmakin kaupungin hromadaan, ja edelleen Novoprokopivkan kyläneuvoston alaisuuteen. Vuonna 2001 kylässä oli 480 asukasta. Venäjän hyökkäyssodan (2022–) aikana kylän hallinnasta on käyty kiivaita taisteluja. == Lähteet == Luokka:Polohyn piiri Luokka:Ukrainan kylät
Ribes speciosum

Ribes speciosum on laji kasviheimossa Grossulariaceae, johon kuuluvat herukat ja karviaiset. Se on piikikäs kesävihanta pensas, joka kukkii keväällä pitkänomaisin punaisin kukin. Kukat muistuttavat verenpisaran kukkia, vaikka ne eivät olekaan läheistä sukua. == Kuvaus == Ribes speciosum on leviävä pensas, joka voi saavuttaa enimmillään kolmen metrin korkeuden; sen varret ovat karvaiset ja jokaisessa varren solmussa on kolme pitkää piikkiä. Nahkeat lehdet ovat jakautuneet useisiin lohkoihin ja ovat pääosin karvattomat, yläpinnaltaan tummanvihreät ja kiiltävät. Kukinto on yksittäinen kukka tai enintään neljä kukkaa käsittävä terttu. Kukka koostuu tulipunaisista verholehdistä, joiden sisällä on neljä punaista terälehteä. Punaiset hetet ja luotit ulottuvat kauas kukan suusta, ja kummatkin voivat olla jopa neljä senttimetriä pitkiä.http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon;_id=250065837 Flora of North America: Ribes speciosum Hedelmä on noin senttimetrin mittainen punaoranssi marja, joka on tiheästi nystykarvainen. == Levinneisyys == Pensas on kotoisin Kalifornian keski- ja eteläosista sekä Baja Californiasta, missä se kasvaa rantavuoristojen pensaikoissa ja chaparralissa.http://www.calflora.org/cgi-bin/species_query.cgi?where- calrecnum=7145http://swbiodiversity.org/seinet/taxa/index.php?taxon=28231&taxauthid;=1 == Käyttö == Ribes speciosumia kasvatetaan koristekasvina käytettäväksi kuivuutta kestävissä puutarhoissa sekä lajin luontaisella levinneisyysalueella luonnonkasvipuutarhoissa. Se viihtyy hajanaisesta kirkkaaseen valoon kuivissa puutarhoissa ja tammien alla.http://www.laspilitas.com/nature-of- california/plants/ribes-speciosum == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt: Taxonomy - Ribes speciosum * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes speciosum Luokka:Herukat
Huopaherukka

Huopaherukka (Ribes pallidiflorum) on laji herukoiden suvussa. Se on kotoisin Kaukoidästä koillisesta Kiinasta Venäjälle Amurin alueelle, Habarovskin ja Primorjen aluepiireihin, Sahalinille ja Kamtšatkan niemimaan eteläosaan.https://npgsweb.ars- grin.gov/gringlobal/taxonomydetail.aspx?id=317747 Huopaherukka kasvaa 1-2 metriä korkeaksi. Se kasvaa metsissä aluskasvillisuutena usein havumetsien reunoilla tai purojen varsilla. Sen marjoja kerätään syötäväksi sellaisenaan tai mehujen ja hillojen valmistukseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Huopaherukka (Ribes pallidiflorum) * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes pallidiflorum Luokka:Herukat
Mikko Heikkilä (muusikko)

Mikko Heikkilä (s. 16. syyskuuta 1978) on suomalainen laulaja ja kitaristi. Heikkilä on toiminut muun muassa yhtyeissä Dawn of Solace, Kaunis Kuolematon, H/L ja Sinamore. == Osittainen diskografia == === Kaunis Kuolematon === * * * * === Dawn of Solace === * * === RoutaSielu === * Pimeys (2011) === Sinamore === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johan Fredrik Höckert

Johan Fredrik Höckert (26. elokuuta 1826 Jönköping – 16. syyskuuta 1866 Göteborg) oli ruotsalainen taidemaalari. Hän erikoistui historiallisiin aiheisiin ja sai oppia muun muassa Paul Delarochelta. ==Teoksia== Höckert Brudfärd på Hornavan.jpg|Brudfärd på Hornavan (1858) Gustaf Vasa och Tomt- Margit Målning av Johan Fredrik Höckert.jpg|Gustav Vasa och Tomt-Margit (1860) The Fire at the Royal Palace, Stockholm, May 7th, 1697 (Johan Fredrik Höckert) - Nationalmuseum - 18358.tif|Slottsbranden i Stockholm den 7 maj 1697 (1866) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1826 syntyneet Luokka:Vuonna 1866 kuolleet
Tähtikirkas yö (elokuva)

Tähtikirkas yö (La Notte di San Lorenzo) on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1982. Se kertoo maagisen realismin keinoin vuoden 1944 tapahtumista Italian Toscanassa, pikkukylän väestä Natsi-Saksan ja liittoutuneiden joukkojen viimeisten välienselvittelyn puristuksissa. Tapahtumat koetaan erityisesti pienen Cecilia-tytön näkökulmasta. Osittain Tavianin veljesten omiin lapsuudenkokemuksiin perustuvaa elokuvaa pidetään heidän parhaanaan. Se palkittiin Cannesissa Grand Prix -palkinnolla. Jo yhteisen uransa alussa 1954 Tavianin veljekset tekivät samoista lapsuusaikojensa tapahtumista lyhyen dokumenttielokuvan San Miniato. Lähes kolme vuosikymmentä myöhemmin he palasivat aiheeseen Tähtikirkkaassa yössä. Elokuvan raju kirkkopommituskohtaus esitetään saksalaisten tekemäksi, mutta vasta 2000-luvulla on selvinnyt, että tapaus oli amerikkalaisjoukkojen karmea erehdys. Elokuva sai Suomessa teatteriensi-iltansa elokuussa 1983. Suomen televisiokanavilla se on esitetty marraskuussa 1985 (Yle TV2) ja kesäkuussa 1990 (Kolmoskanava) sekä syyskuussa 2005, kesäkuussa 2023 ja toukokuussa 2024 (Yle Teema).Esitystiedot, . ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Paolo ja Vittorio Taviani & Tähtikirkas yö, jakso Ylen sarjasta Sodankylän parhaat. Video 8 min, Yle Areena. Luokka:Vuoden 1982 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Toiseen maailmansotaan pohjautuvat elokuvat
Charles André

Charles Louis François André (14. maaliskuuta 1842 – 6. kesäkuuta 1912)André, Charles, Bibliothèque nationale de France 15.2.2023, viitattu 7.5.2024 oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hän oli vuodesta 1878 Lyonin yliopiston tähtitieteen professori. Hän perusti Lyonin observatorion ja rakennutti tähtitornin, osallistui Venuksen ja Merkuriuksen Auringon ylikulun havaintoihin ja tutki erästä näissä havainnoissa esiintyvää virhelähdettä, niin sanottua mustaa tippaa. Hänen pääteoksensa ovat Traité d’astronomie Stellaire ja Les planètes et leur origine.André, Charles, Tietosanakirja. Osa 11, palsta 64. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1922 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jimena Canales, Sensational Differences: the Case of the Transit of Venus 3. Discipline. Cahiers François Viète, I-11/12 | 2006, 15-40 Luokka:Ranskalaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1842 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Emil Lilleberg

Emil Martinsen Lilleberg (s. 2. helmikuuta 2001 Sarpsborg, Norja) on norjalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Tampa Bay Lightningin organisaatiossa. Hän pelaa myös Norjan jääkiekko maajoukkueessa. Lilleberg on pelannut useammissa jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän teki NHL- debyyttinsä vuonna 2024. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tampa Bay Lightningin pelaajat Luokka:Arizona Coyotesin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Etelänkylän tuulivoimapuisto

Etelänkylän tuulivoimapuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Kalajoen Etelänkylän Ansamaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 2 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 7 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut ja sen omistaa Tuulipuisto Oy Etelänkylä ja sitä operoi saksalainen Encavis. == Yleistä == Tuulivoimapuisto kaksi tuulivoimalaitosta sijaitsevat Kalajoen keskustaajaman lähellä ja aivan Etelänkylän eteläpuolella. Voimala-alue on peltialueen reunalla, jossa toinen voimala seisoo pellolla ja toinen metsässä. Voimala-alueelle tulee valtatieltä 27 haarautuva kilometrin pituinen tie, jonka varressa voimalat ovat. Sama tie vie eteläpuolelle vuonna 2023 valmistuneelle Läntisen tuulivoimapuistoon. Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa V126-mallia, jonka tuuliturbiinin halkaisija 126 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,45 megawattia. Voimalat sijaitsevat 20 ja 25 metrin korkeudella mpy. == Historiaa == Tuulivoimapuisto valmistui vuonna 2016. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Kalajoen tuulivoimapuistot
Kontaktihypoteesi

Kontaktihypoteesi on sosiaalipsykologinen hypoteesi, jonka mukaan ryhmien välisiä suhteita voidaan parantaa näiden ryhmien välisellä myönteisellä kohtaamisella. Tämän kohtaamisen on oltava riittävän pitkäaikaista, sen on vahvistettava ryhmien yhteistoiminnallista keskinäisriippuvuutta, eikä siihen tule kuulua kilpailua. Ihanteellisesti ryhmien jäsenet ovat statukseltaan samanarvoisia, ja toiminnan tukena ovat normisto ja auktoriteetit sekä tiedottaminen ja koulutus. Hypoteesin kehitti yhdysvaltalainen sosiaalipsykologi Gordon W. Allport. Kontaktihypoteesin mukaan pelkästään vierekkäin asuminen tai työskenteleminen etnisesti segregoituneessa ympäristössä ei riitä ennakkoluulojen vähentämiseen. Pitkäaikaiset ja runsaat kontaktit sen sijaan aiheuttavat hypoteesin mukaan samaistumisen kokemuksia ja hälventävät ennakkoluuloja. Hypoteesin tueksi on esitetty lukuisia tapauksia, joissa kontaktit vieraisiin ryhmiin ovat korreloineet myönteisesti väkivaltaisuuden ja kielteisten asenteiden vähenemisenä. Esimerkiksi toisen maailmansodan aikana ne ei-juutalaiset, joilla oli ollut kontakteja vieraisiin etnisiin ryhmiin, suojelivat juutalaisia natsien valloittamilla alueilla todennäköisemmin kuin ne, joilla kontakteja ei ollut ollut. Pohjois-Irlannissa 1980- ja 1990-luvuilla ne katoliset ja protestantit, joilla oli ollut eniten kontakteja vastakkaiseen ryhmään, osoittivat muita enemmän tukea väkivallattomuudelle ja anteeksiannolle. Kontaktihypoteesin pohjalta esimerkiksi Suomessa on pyritty sekoittamaan omistus- ja vuokra-asuntoja. Yhdysvalloissa mustien ja valkoisten välisiä kontakteja saatiin lisättyä rotuerottelun purkamisen kautta esimerkiksi asevoimissa. Kontaktihypoteesia on arvosteltu siitä, että moni tutkimus osoittaa ryhmien välisten kontaktien pikemminkin lisäävän kielteisiä asenteita ryhmien välillä kuin vähentävän niitä. Statukseltaan eritasoisten ryhmien sekoittaminen voi myös vähentää alemman ryhmän jäsenten motivaatiota tavoitella sosiaalista nousua. Kontaktihypoteesin on havaittu kuitenkin toimivan silloin, kun toistensa kanssa kontaktiin asetetuilla ryhmillä on selkeä yhteinen päämäärä, kuten esimerkiksi urheiluseuroissa. ==Lähteet== Luokka:Sosiaalipsykologia
Tyttö (elokuva)

Tyttö (Eltávozott nap) on Márta Mészárosin käsikirjoittama ja ohjaama unkarilainen draamaelokuva vuodelta 1968. Mustavalkoinen tuotanto oli Mészárosin ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva ja Unkarin ensimmäisiä naisohjaajan tekemiä. == Juoni == Orpokodissa varttunut nuori nainen (poptähtenä tunnettu Kati Kovács) saa kirjeen biologiselta äidiltään ja lähtee maaseutukylään tapaamaan tätä. Tällä välin äiti on jo lähettänyt toisen kirjeen jossa peruuttaa kutsunsa, mutta tyttö ehtii lähteä matkaan ja löytääkin äitinsä. Moraaliltaan ankarassa yhteisössä hänen on esittäydyttävä äitinsä veljentyttärenä, ettei totuus äidin menneisyydestä paljastuisi. == Vastaanotto == Elokuva esitettiin Helsingissä sosialististen maiden elokuvaviikolla toukokuussa 1974 ja sai 141 katsojaa. Helsingin Sanomien Paula Talaskivi piti sen kuvausta konservatiivisen maalaiskylän ihmisistä ja miljööstä mielenkiintoisena. Juroksi ja vähäpuheiseksi käsikirjoitettu päähenkilö ei hänestä kuitenkaan päästä katsojaa päänsä sisälle, ja moni muukin asia tuntuu jääneen sekä käsikirjoittajana että ohjaajana toimineen Mészárosin tietoon niin, etteivät kaikki asiat avaudu katsojalle. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1968 elokuvat