EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Justin Cooper

Justin Cooper (s. 17. marraskuuta 1988) on yhdysvaltalainen entinen lapsinäyttelijä, jonka elokuvadebyytti oli elokuvassa Valehtelija, valehtelija, jossa hän esittää Fletcher Reeden (Jim Carrey) poikaa Maxia. Cooper aloitti näyttelemisen viisivuotiaana, kun hän esiintyi Domino's Pizzan televisiomainoksissa ja vieraana televisiosarjassa Full House. Esiinnyttyään kolme vuotta draamasarjassa General Hospital Cooper esiintyi elokuvassa Valehtelija, valehtelija. Myöhemmin Cooper esitti Ville Vallatonta elokuvassa Ville Vallaton iskee jälleen, minkä jälkeen hän esiintyi tilannekomediasarjassa Brother's Keeper, josta hän sai Youth in Film Awards -ehdokkuuden vuoden 1998 parhaasta nuoren miehen esittämästä sivuosasta televisiosarjassa. ==Filmografia== * Valehtelija, valehtelija (1997) – Max Reede * The Adventures of Ragtime (1998) – Barkley * Ville Vallaton iskee jälleen (1998) – Ville Vallaton ===Televisiosarjat=== * Full House (1993) – Linus Plankin (jaksossa Support Your Local Parents) * The Boys Are Back (1994) – Nicky Hansen * General Hospital (1996–1998) – Lucas ”Stansbury” Jones * Isojen poikien leikit (1997) – Ryan * Seitsemän rohkeaa miestä (1998) – Billy (jaksossa Witness) * Brother's Keeper (1998) – Oscar Waide ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset lapsinäyttelijät
Thijs Berman

Thijs Berman (s. 26. syyskuuta 1957) on alankomaalainen Työväenpuolueen poliitikko. Hän syntyi Coevordenissa, Drenthessä, ja sai psykologian maisterin arvon vuonna 1987. Berman on tehnyt pitkään työtä maansa tiedotusvälineissä, vuodesta 1995 televisio- ja radiojuontajana. Berman toimi Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2014. Alankomaiden Työväenpuolueen jäsenenä hän kuului sosialistien ja demokraattien ryhmään. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyvää ja kaunista

Hyvää ja kaunista on suomalaisen Kolmas Nainen -rock-yhtyeen neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990. Albumi ylsi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 40 viikkoa.Listalevyt: Kolmas Nainen == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # # (Ei alkuperäisellä LP-levyllä) == Kokoonpano == * Sakari Pesola – kitara * Pauli Hanhiniemi – laulu, piano, huuliharppu * Timo Kivikangas – kitara * Raimo Valkama – basso * Pasi Kallioniemi – rummut == Kirjallisuutta == * == Lähteet == Luokka:Kolmannen Naisen albumit Luokka:Vuoden 1990 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit Hyvää ja kaunista
Adam Bielan

Adam Jerzy Bielan (s. 12. syyskuuta 1974 Gdańsk, Puola) on puolalainen poliitikko. Hän kuuluu Laki ja oikeus -puolueeseen. Bielan on toimuinut oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2014, jolloin hän toimi Unioni kansakuntien Euroopan puolesta -ryhmässä. Bielan nousi uudelleen Euroopan parlamentiin heinäkuussa 2019 ja nykyisin hän edustaa konservatiivien ja reformistien ryhmää == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Puolalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Elämän tarkoitus (albumi)

Elämän tarkoitus on suomalaisen Kolmannen Naisen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991. Albumi ylsi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle, ja se pysyi listalla yhteensä 27 viikkoa. == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # == Kokoonpano == * Sakari Pesola – kitara, gis-soitin * Pauli Hanhiniemi – laulu, huuliharppu, haitari * Timo Kivikangas – kitara * Raimo Valkama – basso * Pasi Kallioniemi – lyömä-, ravistelu- ja sellaiset soittimet == Lähteet == Luokka:Kolmannen Naisen albumit Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Slavi Binev

Slavi Binev (; s. 10. joulukuuta 1965 Sofia) on bulgarialainen poliitikko. Binev on liikuntatieteiden maisteri. Hän on luonut monipuolisen uran urheilun alalla, ja hän on taekwondon Euroopan-mestari vuodelta 1992. Poliitikkona Binev edustaa kotimaassaan Natsionalen Sǎjuz Ataka -puoluetta. Hänet valittiin vuonna 2007 Euroopan parlamenttiin, jonka jäsenenä hän kuului Vapaa ja demokraattinen Eurooppa -ryhmään. Binev jäi pois europarlamentista vuonna 2014.Slavi Binev. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Bulgarialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matti Nykänen (jääkäri)

Matti Nykänen () oli suomalainen jääkäri. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri, joka sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Hän oli yksi niistä harvoista jääkäreistä, jotka Jääkäripataljoona 27 menetti tappioina itärintamalla.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Perhe ja koulutus== Nykäsen vanhemmat olivat työmies Erkki Nykänen ja Anna Juhontytär. Nykänen kävi kansakoulun. ==Jääkärikausi== Nykänen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, missä hän haavoittui pahasti kranaatin sirpaleista rumputulessa 25. kesäkuuta 1916. Hän menehtyi seuraavana päivänä saamiinsa haavoihin (verenvuotoon) Skrabben kenttäsairaalassa. Kuollessaan hän oli naimaton ja hänet haudattiin Skrabben luona olevaan sotilashautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki. ==Lähteet== * Jernström, E., Jääkärit maailmansodassa. Sotateos Oy, Helsinki 1933. * Suomen jääkärien elämäkerrasto. Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV. WSOY, Porvoo 1938. * Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa. Toim. Lars Westerlund. Valtioneuvoston kanslian julkaisu 6/2004. ISBN 952-5354-48-2 * Suomen sotasurmat 1914–1922. Valtioneuvoston kanslia, 2001. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Miekkailu kesäolympialaisissa 1948

Lontoon kesäolympialaisissa 1948 miekkailussa kilpailtiin seitsemässä lajissa. Miehet kilpailivat sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kalvalla, säilällä ja floretilla. Naiset kilpailivat ainoastaan henkilökohtaisessa kilpailussa floretilla. ==Mitalistit== Laji: Kultaa: Hopeaa: Pronssia: Miesten floretti Jehan Buhan Christian d'Oriola Lajos Maszlay Unkari Miesten floretin joukkuekilpailu André Bonin René Bougnol Jehan Buhan Jacques Lataste Christian d'Oriola Adrien Rommel Renzo Nostini Manlio Di Rosa Edoardo Mangiarotti Giuliano Nostini Giorgio Pellini Saverio Ragno Georges de Bourguignon Henri Paternoster Edouard Yves Raymond Bru Andre van de Werwe de Vorsselaer Paul Valcke Miesten kalpa Luigi Cantone Oswald Zappelli Edoardo Mangiarotti Miesten kalvan joukkuekilpailu Henri Guérin Henri Lepage Marcel Desprets Michel Pécheux Édouard Artigas Maurice Huet Luigi Cantone Antonio Mandruzzato Dario Mangiarotti Edoardo Mangiarotti Fiorenzo Marini Carlo Agostoni Per Carleson Frank Cervell Carl Forssell Bengt Ljungquist Sven Thofelt Arne Tollbom Miesten säilä Aladár Gerevich Unkari Vincenzo Pinton Pál Kovács Unkari Miesten säilän joukkuekilpailu Unkari Tibor Berczelly Rudolf Kárpáti Aladár Gerevich Pál Kovács László Rajcsányi Bertalan Papp Gastone Daré Carlo Turcato Vincenzo Pinton Mauro Racca Aldo Montano Renzo Nostini Yhdysvallat Norman Armitage George Worth Tibor Nyilas Dean Cetrulo Miguel de Capriles James Flynn Naisten floretti Ilona Elek Unkari Karen Lachmann Ellen Müller-Preis ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. 3 1 0 4 2\. Unkari 3 0 2 5 3\. 1 4 1 6 4\. 0 1 0 1 4\. 0 1 0 1 6\. 0 0 1 1 6\. 0 0 1 1 6\. 0 0 1 1 6\. 0 0 1 1 ==Lähteet== * Luokka:Kesäolympialaiset 1948 1948
Tiheän sisään

Tiheän sisään on suomalaisen Kolmas Nainen -rockyhtyeen kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1992. Albumi ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä 10 viikkoa. Albumia on myyty 33 280 kappaletta. Se myi ilmestymisvuotenaan kultaa.IFPI – Kulta- ja platinalevyt == Kappaleet == A-puoli # # # # # # B-puoli # * # # # # # # CD:llä ja kasetilla # * == Kokoonpano == * Sakari Pesola – laulu, kitara, kosketinsoitin * Pauli Hanhiniemi – laulu, huuliharppu, hanuri, flyygeli * Timo Kivikangas – kitara * Raimo Valkama – basso * Pasi Kallioniemi – rummut, taustalaulu === Vierailevat muusikot === * Timo Löyvä – taustalaulu * Kalle Pakkala – taustalaulu * Johanna Mäki – viulu (kappale 6) * Seija Puurunen – alttoviulu (kappale 6) * Ulla Kupiainen – sello (kappale 6) == Lähteet == Luokka:Kolmannen Naisen albumit Luokka:Vuoden 1992 albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Šarūnas Birutis

Šarūnas Birutis (s. 20. syyskuuta 1961) on liettualainen poliitikko. Birutis on suorittanut taloustieteen (1984) ja oikeustieteen (2003) tutkinnot. Hän kuuluu maansa Työväenpuolueeseen ja oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009 Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmässä.Šarūnas Birutis. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Liettualaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Onnen oikotiellä

Onnen oikotiellä on suomalaisen Kolmas Nainen -rockyhtyeen 7. studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994. Albumia on myyty runsaat 32 000 kappaletta. Sitä myytiin ilmestymisvuotenaan kultalevyyn oikeuttava määrä,IFPI – Kulta- ja platinalevyt ja se nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle ja pysyteli listalla yhteensä 22 viikkoa.t == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Sakari Pesola – kitara * Pauli Hanhiniemi – laulu * Timo Kivikangas – kitara * Raimo Valkama – basso * Pasi Kallioniemi – rummut == Lähteet == Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Kolmannen Naisen albumit Luokka:Mikko Karmilan tuottamat albumit
Vuosisadan maali

Vuosisadan maali (eng. Goal of the Century tai Greatest Goal in FIFA World Cup History) on arvonimi, joka myönnettiin 1900-luvulla pelattujen jalkapallon maailmanmestaruuskisojen lopputurnausten näyttävimmälle maalille. Voittaja valittiin FIFAn verkkosivulla järjestetyssä yleisöäänestyksessä vuoden 2002 lopputurnauksen yhteydessä. == Voittaja == Äänestyksen voitti Diego Maradonan Argentiinalle tekemä voittomaali vuoden 1986 MM-kisojen puolivälierässä Englantia vastaan 22. kesäkuuta 1986. Maalin tekohetkellä Argentiina johti ottelua 1–0 Maradonan neljä minuuttia aiemmin tekemällä, myös klassikon asemaan nousseella Jumalan käsi -maalilla. Ottelun 55. peliminuutilla Héctor Enrique syötti pallon Maradonalle Argentiinan omalla kenttäpuoliskolla. Maradona harhautti yhdellä käännöksellä Peter Reidin sekä Peter Beardsleyn ja lähti kuljettamaan palloa kohti Englannin kenttäpäätyä. Hän ohitti Terry Butcherin ja eteni rangaistusalueen tuntumaan, missä Terry Fenwick odotti Maradonan syöttävän keskellä seuranneelle Jorge Valdanolle. Maradona käytti Fenwickin virhearvion hyödykseen ja jatkoi läpiajoaan maalille kohti vastaan tulevaa Peter Shiltonia. Maradona kiersi vielä Shiltonin ja tuikkasi pallon maaliin samalla hetkellä, kun Butcher tavoitti hänet. Maradonan läpiajolle tuli mittaa 60 metriä ja kymmenessä sekunnissa hän ohitti siis neljä kenttäpelaajaa ja maalivahdin. Argentiina voitti ottelun lopulta numeroin 2–1, eteni välieriin ja lopulta maailmanmestaruuteen. == Lopputulokset == *1. Diego Maradona, Argentiina (vs. Englanti, 1986) *2. Michael Owen, Englanti (vs. Argentiina, 1998) *3. Pelé, Brasilia (vs. Ruotsi, 1958) *4. Diego Maradona, Argentiina (vs. Belgia, 1986) *5. Gheorghe Hagi, Romania (vs. Kolumbia, 1994) *6. Saeed Owairan, Saudi-Arabia (vs. Belgia, 1994) *7. Roberto Baggio, Italia (vs. Tšekkoslovakia, 1990) *8. Carlos Alberto, Brasilia (vs. Italia, 1970) *9. Lothar Matthäus, Saksa (vs. Jugoslavia, 1990) *10. Vincenzo Scifo, Belgia (vs. Uruguay, 1990) Luokka:Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut en:Argentina v England (1986 FIFA World Cup)#The Goal of the Century
Robert O. Mendelsohn

Robert O. Mendelsohn (s. 1952 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ympäristöekonomisti. Hän on merkittävä henkilö maapallon lämpenemiseen liittyvissä taloudellisissa kysymyksissä. Hän on esimerkiksi ollut tekemässä ensimmäistä Kööpenhaminan konsensus -raporttia. Hänellä on professuuri Yalen yliopistossa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset taloustieteilijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johannes Blokland

Johannes ("Hans") Blokland (s. 5. maaliskuuta 1943) on alankomaalainen poliitikko. Hän kuuluu ChristenUnie - Staatkundig Gereformeerde Partij -puolueeseen ja oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1994–2009. Europarlamentissa hän kuului Itsenäisyys/demokratia-ryhmään. Blokland syntyi Oegstgeestissä, Etelä-Hollannissa, ja sai taloustieteen tohtorinarvon vuonna 1976. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Alankomaalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Godfrey Bloom

Godfrey Bloom (s. 22. marraskuuta 1949 Lontoo) on brittiläinen Itsenäisyyspuolueen poliitikko. Hän kuului vuosina 2004–2014 Euroopan parlamenttiin, jossa hän on Itsenäisyys/demokratia -ryhmän jäsen ja myöhemmin sitoutumaton.Godfrey Bloom. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jana Bobošíková

Jana Bobošíková (s. 29. elokuuta 1964 Praha) on tšekkiläinen poliitikko ja Euroopan parlamentin sitoutumaton jäsen vuosina 2004–2009. Hän syntyi ja opiskeli Prahassa. Hän on poliitikon uransa jälkeen toiminut television politiikka- ja talousohjelmien juontajana. Jana Bobošíková. Europarlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Reimer Böge

Reimer Böge (s. 18. joulukuuta 1951) on saksalainen poliitikko, joka kuuluu Saksan kristillisdemokraattiseen unioniin. Hän toimi vuosina 1989–2019 Euroopan parlamentin jäsenenä Euroopan kansanpuolueen ryhmässä. Böge syntyi Hasenmoorissa, joka sijaitsee Schleswig-Holsteinin osavaltiossa pohjoisessa Saksassa. Hän on agronomi (1976) ja liittyi puolueeseensa vuonna 1975. Hänestä tehtiin vuonna 1998 Bundesverdienstkreuzin ritari. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivut * Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Saksalaiset kristillisdemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Herbert Bösch

Herbert Bösch (s. 11. syyskuuta 1954 Feldkirch, Vorarlberg) on itävaltalainen Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän kuului Euroopan parlamenttiin vuosina 1995–2009.Herbert Bösch. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset europarlamentaarikot Luokka:Itävaltalaiset sosiaalidemokraattiset poliitikot Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jättiläistaskurapu

Jättiläistaskurapu (Macrocheira kaempferi) on suurin nykyään elävä niveljalkainen. Tämän hämähäkkirapujen yläheimoon (Majoidea) kuuluvan äyriäisen eturaajojen kärkiväli voi olla 3,7 metriä. Soikio- tai kolmiomaisen, väriltään oranssin selkäkilven leveys voi olla yli 30 cm ja pituus 40 cm, ja eläimen paino jopa 20 kg. Saksellisten eturaajojen lisäksi ravulla on kahdeksan ohutta kävelyraajaa. Sakset ovat raajojen kokoon nähden pienet. Jättiläistaskurapu elää luonnonvaraisena Tyynenmeren pohjalla Japanin, Taiwanin ja Kiinan edustalla, runsaimmillaan 200–300 metrin syvyydessä. Keväisin se siirtyy lisääntymään matalampaan veteen, noin 50 metriin. Jättiläistaskuravun kulku on hidasliikkeisen arvokasta. Kaikkiruokaisena se syö muun muassa raatoja ja merenpohjan nilviäisiä. Se kerää kuorensa päälle matkustajia kuten sienielämiä suojautuakseen pedoilta kuten mustekaloilta. Rapua pyydetään ravinnoksi ja matkamuistotarpeisiin, mutta erityisen herkullisena sitä ei pidetä. Jättiläistaskurapuja on näytteillä useissa akvaarioissa. Jättiläistaskurapu on Macrocheira-suvun ainoa nykyisin elossa oleva laji, mutta suvusta tunnetaan hyvin vanhoja fossiileja. == Lähteet == *Japanse reuzenkrab. Naturalis Museum. === Viitteet === Luokka:Taskuravut
Jens-Peter Bonde

Jens-Peter Bonde (27. maaliskuuta 1948 – 4. huhtikuuta 2021) oli tanskalainen poliitikko. Hän kuului euroskeptiseen JuniBevægelsen-puolueeseen ja oli Euroopan parlamentin jäsen vuodesta 1979 vuoteen 2008. Bonde kuului Euroopan parlamentissa Itsenäisyys/demokratia-ryhmään.Jens-Peter Bonde. Europarlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Parlamentista lähdettyäänkin hän jatkoi muun muassa Lissabonin sopimuksen vastaista kampanjointia. Bonde syntyi Åbenråssa. Hän suoritti ylioppilastutkintonsa vuonna 1966 ja opiskeli sen jälkeen valtiotiedettä vuoteen 1974. Hän työskenteli toimittajana ja oli JuniBevægelsen-liikkeen perustajajäseniä vuonna 1992. Hän julkaisi useita kirjoja paitsi tanskaksi, myös englannin kielellä. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:EU-kriitikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Max Kronqvist

Max August Kronqvist () oli suomalainen jääkäri.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 ==Perhetausta== Hänen vanhempansa olivat työmies August Vilhelm Kronqvist ja Ida Augusta Wörgren. ==Opinnot ja harrastukset== Hän kävi kansakoulun ja Pietarsaaren käsityökoulun. Vapaa- aikanaan hän oli kova urheilumies ja perustikin aikanaan urheiluseura Sportin, minkä johtokunnan jäsenenä hän myös toimi. Hän oli myös Jakobstads brottningsklubb-nimisen painiseuran perustaja. ==Jääkärikausi== Kronqvist työskenteli tehdastyöläisenä Pietarsaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 11. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, missä hän koki kohtalonsa joutumalla omalla vartiovuorollaan vihollisen kovaan rumputuleen 25. kesäkuuta 1916 ja menehtyi samalla saamiinsa haavoihin. Kuollessaan hän oli naimaton. Kronqvist haudattiin Gallingin sotilashautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki. ==Lähteet== * E.Jernström, Jääkärit maailmansodassa Sotateos oy Helsinki 1933 * Suomen sotasurmat 1914-1922 © 2001- Valtioneuvoston kanslia, Suomi Finland * Toim. Lars Westerlund, Suomalaiset ensimmäisessä maailmansodassa, Valtioneuvoston kanslian julkaisu 6/2004 ISBN 952-5354-48-2 * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. * Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Guy Bono

Guy Bono (s. 30. huhtikuuta 1953) on ranskalainen Sosialistisen puolueen poliitikko ja vuosina 2004–2009 sosiaalidemokraattisen ryhmän jäsen Euroopan parlamentissa. Hän syntyi Béjassa, Tunisiassa.Guy Bono. Parlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Risto Tainio (maaherra)

Risto Adrian Tainio () oli suomalainen hallintomies, varatuomari ja Hämeen läänin maaherra vuosina 1979–1994. Risto Tainio vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Tyrvään Asemanmäessä eli niin sanotussa Nälkälänmäessä. Hänen vanhempansa olivat Adrian Tainio (ent. Renvall) ja Bertta Rinne. Hän tuli ylioppilaaksi Tyrvään yhteiskoulusta Vammalasta vuonna 1948. Hän valmistui lakitieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1956 ja sai varatuomarin arvon 1958. Tainio oli Pirkanmaan Maakuntaliiton toiminnanjohtajana 1959–1962, Työväen Keskinäisen Vakuutusyhtiön Turvan toimitusjohtajana 1967–1979 ja Hämeen läänin maaherrana 1979–1994. Puoluetaustaltaan Tainio oli sosialidemokraatti. Risto Tainion tytär, lääketieteen tohtori Hanna Tainio, on ollut näkyvästi mukana Tampereen kunnallispolitiikassa ja toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 2011–2015. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) * Suomen lakimiehet 2003 ==Aiheesta muualla== * Risto Tainion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Hämeen läänin maaherrat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Vito Bonsignore

Vito Bonsignore (s. 3. heinäkuuta 1943) on italialainen poliitikko. Hän kuuluu Nuovo Centrodestra -puolueeseen. Bonsignore istui Italian parlamentissa vuosina 1987–1994 ja oli Euroopan parlamentin jäsen vuosina 2004–2009. Europarlamentissa hän toimi Euroopan kansanpuolueen ryhmässä ja oli sen varapuheenjohtajana.Vito Bonsignore. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Annika Takala

Annika Maria Takala (o.s. Uotila; 3. lokakuuta 1921 Sortavala – 29. huhtikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja kasvatustieteilijä. Takala toimi Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen apulaisprofessorina 1960–1971, Joensuun yliopiston käytännöllisen kasvatustieteen professorina 1971–1984 ja Suomen Akatemian tutkijaprofessorina 1978–1981. Hän tutki kasvatuspsykologiaa ja -sosiologiaa, erityisesti sosiaalistumista ja julkaisi muun muassa teokset Lapsen henkinen kasvu ja sen ohjaaminen (1960), Uuden sukupolven vaihtoehdot (1974), Ihmiseksi kasvaminen (1997) ja puolisonsa professori Martti Takalan kanssa teoksen Psykologinen kehitys lapsuusiässä. Tutkimusraportissaan Peruskoulun oppilaiden kognitiivisesta, sosiaalisesta ja eettisestä kehityksestä heidän kirjoittamiensa aineiden valossa (Joensuun korkeakoulu 1981) hän muun muassa osoitti peruskoulun merkityksen lasten tiedollisessa kehityksessä kauan ennen PISA-tutkimuksia. Takala väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1953.Tiedenaisia: Annika Takala. Helsingin yliopisto. Hän oli tieteidenvälisen kasvatuksentutkimuksen uranuurtajia Suomessa. Hän kirjoitti ja toimitti muun muassa kansainvälisyyskasvatuksesta ja koulutuksen taloustieteestä. __NOTOC__ ==Julkaisut== * Oppilaiden ja opettajien suorittamista persoonallisuuspiirteiden arvioinneista (väitöskirja), 1953. * Lapsuuden psykologia (yhdessä Martti Takalan kanssa), 1953 * Uuden sukupolven vaihtoehdot, 1974. * Psykologinen kehitys lapsuusiässä (yhdessä Martti Takalan kanssa), 1980. ==Lähteet== * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) ===Viitteet=== ==Kirjallisuutta== * Seppo, Simo (toim.): Ihmisen kasvu ja sosiaalistuminen. (Juhlakirja.) Joensuun korkeakoulun julkaisuja. Joensuu 1981. Luokka:Joensuun yliopiston professorit Luokka:Akatemiaprofessorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Robert S. Mendelsohn

Robert S. Mendelsohn, (1926 – 1988) oli yhdysvaltalainen lääketieteen tohtori, lastenlääkäri, joka arvosteli alaansa, paheksui alan käytäntöjä, puhdasoppista suhtautumista synnytyksiin, synnytyslääkäreiden miesvaltaisuuden vaikutuksia ja rokotuksia. Hän myös vastusti fluorin lisäämistä juomaveteen, sydämen ohitusleikkauksia ja röntgenkuvausten liiallista käyttöä. Mendelsohn toimi 12 vuotta opettajana Northwestern Universityn lääketieteellisessä korkeakoulussa ja oli toiset 12 vuotta lastentautiopin, julkisen terveydenhuollon ja ehkäisevän lääketieteen apulaisprofessori Illinois'n yliopiston lääketieteellisessä korkeakoulussa. Mendelsohn kritisoi muun muassa kohdunpoistoa ja radikaalia rinnanpoistoa sanoen, että niitä suositellaan hyvin harkitsemattomasti. Yhdysvalloissa oli rinnan poisto syövän hoidon yhteydessä vuonna 2004 tehdyn tutkimuksen mukaan toiseksi yleisintä maailmassa Keski- ja Itä-Euroopan jälkeen: se tehtiin 77 prosentille.Women's health Information ==Lähteet== *Quackwatch Luokka:Yhdysvaltalaiset lastenlääkärit Luokka:Yhdysvaltalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Martti Takala

Martti Ilmari Takala (20. joulukuuta 1924 Helsinki − 6. tammikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja professori. Takala toimi Jyväskylän yliopiston psykologian professorina 1954–1988 sekä rehtorina 1963–1967 ja 1982–1988. ==Ura== Takala valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1947 ja väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 1951. Hän tutki persoonallisuus- ja kehityspsykologiaa sekä julkaisi Tapio Nummenmaan ja Johan von Wrightin kanssa teoksen Kokeellinen psykologia (uusi laitos Yleinen psykologia) ja puolisonsa professori Annika Takalan kanssa teoksen Psykologinen kehitys lapsuusiässä. Takalan aktiivisuus vaikutti Jyväskylän yliopiston perustamiseen. Jyväskylän yliopiston myöhemmän rehtorin Aino Sallisen mukaan Takala oli yliopiston historian vaikutusvaltaisimpia ja tunnetuimpia rehtoreita. Professori Takala oli Suomalaisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1964 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 1989 kuolemaansa saakka. Hän oli Jyväskylän yliopiston kunniatohtori. Martti Takalan isä oli kirkkohistorioitsija, teologian tohtori Lauri Takala.Otavan Iso tietosanakirja, osa 8, palsta 1014. Helsinki: Otava, 1964. ==Julkaisuja== * Asymmetrics of the Visual Space, väitöskirja, 1951 * Lapsuuden psykologia, 1953, Annika Takalan kanssa * Studies of Psychomotor Personality Tests I-II, 1953 ja 1964 * Psykologinen kehitys lapsuusiässä, 1980, Annika Takalan kanssa == Lähteet == * Suomi-Fakta. WSOY, 2002. * Otavan iso tietosanakirja, osa 8 (1964). === Viitteet === Luokka:Jyväskylän yliopiston professorit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet Luokka:Academia Europæan jäsenet
Robert Mendelsohn

Robert Mendelsohn voi tarkoittaa kahta henkilöä: *yhdysvaltalainen ympäristöekonomisti Robert O. Mendelsohn *yhdysvaltalainen lääkäri Robert S. Mendelsohn
Graham Booth

Graham H. Booth (29. maaliskuuta 1940 – 15. joulukuuta 2011) oli brittiläinen Itsenäisyyspuolueen poliitikko. Hän syntyi Paingtonissa, Devonissa ja teki pitkän uran liikemiehenä. Hän oli hotellinsa toimitusjohtajana vuodesta 1960. Booth oli Itsenäisyyspuolueen varapuoluejohtaja 2000–2002 ja varapuheenjohtaja vuodesta 2002. Hän korvasi vuonna 2002 Euroopan parlamentin jäsenenä Michael Holmesin. Booth valittiin täydelle kaudelle vuonna 2004 ja edusti parlamentissa vuoteen 2008. Hän oli europarlamentaarikkona Itsenäisyys/demokratia-ryhmän jäsen. Booth kuoli joulukuussa 2011 lyhyen sairauden jälkeen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Esittely Euroopan parlamentin sivuilla Luokka:Brittiläiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Pentti Takala

Pentti Vihtori Takala (21. tammikuuta 1935 Sääksmäki – 20. maaliskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen metsänhoitaja ja hallintomies. Takala toimi Keskusmetsälautakunta Tapion johtotehtävissä 1969–1987 ja Metsähallituksen valtion metsätalouden ylijohtajana 1987–1992 ja pääjohtajana 1993–1994 ja tehtävän nimikkeen muuttuessa toimitusjohtajana 1994–2000. Metsähallituksessa Takalan johtajakaudelle osui muutos, jossa yli 130 vuotta valtion keskusvirastona toiminut Metsähallitus muuttui valtion liikelaitokseksi. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Metsähallituksen johtajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Teppo Takala

Teppo Esa Takala (s. 1939) on suomalainen diplomaatti. Takala on ollut toimistopäällikkönä ulkoasiainministeriössä 1983–1987 ja ulkoasiainneuvoksena vuodesta 1998 sekä suurlähettiläänä Havannassa 1987–1990, Méxicossa ja Managuassa 1990–1994 ja Caracasissa 1994–1998. == Lähteet == * Suomi-Fakta (WSOY, 2002) Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mario Borghezio

thumb|Borghezio vuonna 2013. Mario Borghezio (s. 3. joulukuuta 1947) on italialainen poliitikko Lega Nord -puolueessa. Borghezio syntyi Torinossa ja on koulutukseltaan lakimies. Borghezio oli Torinon kaupunginvaltuutettuna vuosina 1990–2001 ja Italian edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1992–2001. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin 2001.Mario Borghezio. Parlamentin jäsenet. Viitattu 18.7.2017. Borghezio kuului europarlamentissa muiden Pohjoisen liiton edustajien kanssa EU-kriittiseen Vapauden ja demokratian Eurooppaan. Hänet erotettiin ryhmästä kesäkuussa 2013 hänen rasististen kommenttien takia. Borghezio oli hyökännyt radiohaastattelussa Italian ensimmäisen mustan ministerin Cécile Kyengen kimppuun. Borghezio oli jo aiemmin ollut lähellä erottamista, kun hän oli kertonut olleensa osittain samaa mieltä Norjan terrori-iskujen jälkeen Anders Behring Breivikin manifestin kanssa. Borghezio sai myös oikeudessa tuomion rasististen lausuntojensa seurauksena ja 50 000 euron sakot. Borghezio istui Euroopan parlamentissa vuoteen 2019 saakka, mutta Matteo Salvini ei ottanut häntä enää tuolloin ehdokkaaksi. Salvinin mukaan Borghezio kuului Pohjoisen liiton ”vanhaan kaartiin”, jotka olivat liittyneet puolueeseen jo silloin, kun se oli ollut alueellinen puolue. == Lähteet == Luokka:Italialaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julius Tallberg

Mathias Julius Hjalmar Tallberg (26. toukokuuta 1857 Turku – 13. toukokuuta 1921 Bad Nauheim, Saksa) oli suomalainen liikemies ja kauppaneuvos (1918). Tallberg perusti 1880 Helsinkiin rakennusainekaupan (nyk. Oy Julius Tallberg Ab) ja myöhemmin muun muassa sementtivalimon, muurilaastitehtaan sekä rakennuslevy- ja sementtitehtaan. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1888–1912. ==Varhaiset vuodet== Tallberg perusti oman yrityksen saatuaan nuorena miehenä potkut Stockmannilta. Potkujen syy oli Kaivopuiston rannan uintiretkestä johtunut myöhästyminen. Tallberg tunsi kaupungin tuolloin ehkä tunnetuimman arkkitehtitoimiston osakkaat Constantin Kiseleffin ja Elia Heikelin. Kiseleff ja Heikel suostuivat Tallbergin pyynnöstä osakkaiksi rakennustarvikeliikkeeseen, jonka Tallberg päätti perustaa irtisanomisensa jälkeen. Oy Julius Tallberg Ab aloitti toimintansa 13. maaliskuuta 1880. Yrityksen ensimmäinen toimipaikka sijaitsi Kiseleffin ja Heikelin rakennusliikkeen yhteydessä Kruununhaassa, osoitteessa Konstantininkatu 14. Osakeyhtiömuodon rakennustarvikeliike sai vuosina 1923–25 toteutetuissa järjestelyissä. Vuonna 1887 kolmekymmentä vuotta täyttävä Tallberg lunasti Kiseleffin ja Heikelin osakkaiden osuudet. Vaurastuttuaan Tallbergista tuli Kiseleff & Heikelin merkittävin toimeksiantaja moneksi vuodeksi. Toimisto suunnitteli muun muassa Tallbergin liiketalon Aleksanterinkatu 21:een vuonna 1899. == Lauttasaaren omistaja == Vuonna 1911 Tallberg osti Lauttasaaren kartanon saaden haltuunsa yli puolet Lauttasaaren maista. Näihin aikoihin Lauttasaaressa oli lähinnä vain kesähuviloita eikä Helsingin kaupunki ollut kiinnostunut alueesta. Tallberg teetti arkkitehti Birger Brunilalla alueen rakennussuunnitelman ja perusti saareen kahvilan ja merikylpylän. Hän rakennutti Lauttasaareen myös hevosraitiotien ja hankki Drumsö-nimisen höyrylautan joka alkoi liikennöidä Ruoholahden ja Lauttasaaren väliä. Raitiotie oli toiminnassa vain vuosina 1913-1917, mutta höyrylautta jatkoi liikennöintiä vuoteen 1935 saakka, jolloin Lauttasaaren silta valmistui. ==Muuta== Kauppaneuvos Gunnar Tallberg oli Julius Tallbergin poika. == Lähteet == * Suomi-Fakta. WSOY, 2002. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Julius Tallberg perusti raitiotien ja hankki höyrylautan Lauttasaareen. Helsingin Sanomat 27.5.2007. * Tallberg-yhtiöiden historia. * Pörssitieto: Julius Tallberg Ab. Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Peter Tallberg

Peter Julius Tallberg (15. heinäkuuta 1937 Helsinki – 16. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen liikkeenjohtaja ja kauppatieteiden maisteri sekä kilpapurjehtija. Tallbergin vanhemmat olivat kauppaneuvos Eric Tallberg ja May Harriet Fabritius. Henrik Tallberg on hänen veljensä. Tallberg toimi Oy Julius Tallberg Ab:n toimitusjohtajana 1976–1985 ja Suomen Rauta- ja Koneliikkeiden Yhdistyksen toimitusjohtajana 1986–1988. Hän oli Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) jäsen vuodesta 1976 kuolemaansa asti, Kansainvälisen Purjehtijaliiton puheenjohtaja 1986–1994 ja Suomen Liikunta ja Urheilu ry:n toiminnanjohtaja 1994–1999. Vuonna 1992 pidetyssä Sevillan maailmannäyttelyssä Tallberg toimi Suomen osaston komissaarina. Vuonna 1988 Tallberg valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon Ruotsalaisen kansanpuolueen (RKP) edustajana yhdeksi kaudeksi. Tallberg osallistui olympiakisojen purjehdukseen viidesti 1960–1980. Hän purjehti veljensä Henrik Tallbergin kanssa Star-veneillä Squid III ja Squid IV. Tokion olympialaisissa vuonna 1964 he olivat lähellä voittoa, ja sijoittuivat lopulta neljänsiksi. Moskovan kisoissa 1980 hän oli lipunkantajana kisojen avajaisissa. KOK:ssa merkittävimmäksi tehtäväksi muodostui urheilijakomission puheenjohtajuus, jota hän hoiti vuosina 1981–2002. Tallberg ehdotti 24. huhtikuuta 1980, että Helsinki hakisi kesäolympialaisten järjestämistä vuonna 1988 tai 1992. Helsingin kaupungin, Suomen olympiakomitean ja opetusministeriön neuvottelujen jälkeen 3. heinäkuuta 1980 tiedotettiin, että Helsingillä ei ole resursseja järjestää nykymuotoisia laajoja kesäolympialaisia. Tallberg palkittiin elämänurapalkinnolla tammikuussa 2015 järjestetyssä Suomen urheilugaalassa. Hän kuoli syöpään saman vuoden toukokuussa 77-vuotiaana. __NOTOC__ == Lähteet == * Peter Tallberg Bio, Stats and Results. Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Peter Tallbergin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. == Kirjallisuutta == * Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset kilpapurjehtijat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Kansainvälisen olympiakomitean jäsenet Luokka:Espoon kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Aittaluoto

Aittaluoto (ruots. Bodskär)Huldén, Lars: Finlandssvenska bebyggelsenamn, ISBN 951-583-071-0, Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsinki 2001, on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla ydinkeskustan itälaidalla. Se käsittää vanhan teollisuusalueen, sekä siihen liittyviä kerrostaloja, jotka alun perin ovat olleet Rosenlew-yhtiöiden omistuksessa. Aittaluodossa toimivat muun muassa Corenson omistama Porin kartonkitehdas, Seikun saha sekä Pori Energian lämpövoimala, jotka kaikki kuuluivat alun perin Rosenlew-konsernille. Tehdasalueen pääportin vieressä on yhtiön toiminnasta kertova Rosenlew-museo. Aittaluodon alue muodostui vielä 1900-luvun alussa useista Kokemäenjoen saarista ja pienistä luodoista. Sitä erottivat mantereesta muun muassa nykyään osittain täytetty Varvourinjuopa sekä Aittaluodon ja keskustan välissä ollut Herralahden lahti.Suomen Matkailijayhdistyksen Suomen kartasto vuodelta 1902. Viitattu 24.1.2013. Vuonna 1781 rakennettiin Aittaluotoon silta Herralahden ja Kokemäenjoen välisen kapean uoman ylitse.Kokemäenjoen käyttötieto. Viitattu 24.1.2013. ==Lähteet== *Porin kaupungin karttapalvelu == Aiheesta muualla == * *
Tiilimäki

Tiilimäki () on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin keskustan eteläpuolella. Tiilimäen länsipuolella on Porin urheilukeskus Isomäen kaupunginosassa ja koillispuolella Valtatie 2 erottaa Tiilimäen alueen Riihikedon kaupunginosasta. Alueen pohjoispuolella on Tiilinummen kaupunginosa ja eteläpuolella Porin lentoasema. Tiilimäen kaupunginosa on nimetty Porin tiilitehtaan mukaan. Tehdas sijaitsi alueen lähistöllä 1800-luvulla. Asuinrakennusten lisäksi kaupunginosassa sijaitsee Satakunnan keskussairaala ja Länsi-Suomen diakonialaitos. Alueella toimii Diakonia-ammattikorkeakoulu (aik. Porin diakoniaopisto). Vuoteen 2017 saakka Tiilimäellä toimi myös Satakunnan ammattikorkeakoulu (aik. Porin sairaanhoito-oppilaitos, Porin terveydenhuolto-oppilaitos). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat
Satasairaala

Satasairaala (alk. Porin yleinen sairaala, vuosina 1965–2018 Satakunnan keskussairaala) on Porissa Tiilimäen kaupunginosassa toimiva Satakunnan hyvinvointialueen ylläpitämä keskussairaala. Sen toiminta-alue kattaa koko Satakunnan maakunnan. == Historia == Porin yleinen sairaala aloitti toimintansa vuonna 1878, jolloin senaatti päätti perustaa uuden yleisen sairashuoneen Turun ja Porin läänin pohjoisosia varten. Tarkoitusta varten ostettiin V kaupunginosassa Isolinnankadun ja Ruhtinaankadun kulmassa sijainnut rakennus. 1900-luvulle tultaessa sairaala ei enää vastannut aikakauden maakunnallisen sairaanhoidon vaatimuksia. Porin yleisessä sairaalassa oli ainoastaan 55 sairaansijaa, mutta potilaita oli jatkuvasti lähes parikymmentä enemmän, eikä kaikkia sisään pyrkiviä pystytty ottamaan hoitoon. Sairaalan tilat olivat pimeät ja epäkäytännölliset, ja useita välttämättömiä tiloja puuttui kokonaan. Tilanahtautta helpotti kuitenkin vuonna 1895 Porin kaupungin asukkaita varten perustettu Porin kaupunginsairaala. Vuonna 1927 yleisen sairaalan johtava lääkäri J. V. Sysimetsä teki aloitteen uuden sairaalan rakentamisesta, ja kansanedustaja Oskari Leivo otti asian esille eduskunnassa. Rahoitus hankkeelle saatiin vasta 1934, jolloin eduskunta hyväksyi Kyllikki Pohjalan käynnistämän aloitteen sairaalan määrärahasta. Uudesta sairaalasta piti aluksi vain 100 sairaansijaa käsittävää laitosta, mutta Lääkintöhallituksen pääjohtajan Hannes Ryömän aloitteesta valtion ja kuntien sairaalatoimi yhdistettiin, ja Satakunnan kunnat rahoittivat viereen toisen samankokoisen sairaalarakennuksen. Ryömä piti järkevämpänä yhden suuren maakunnallisen sairaalaan rakentamista kuin useita pienempiä kunnansairaaloita. Rakennustyöt Porin kaupungin luovuttamalla tontilla Tiilimäen kaupunginosassa alkoivat vuonna 1935, ja kaksiosainen 220-paikkainen sairaala aloitti toimintansa heinäkuussa 1937. Rakennukset suunnitteli Lääkintöhallituksen rakennusosaston päällikkö arkkitehti Jussi Paatela. Vuonna 1965 sairaalan nimeksi tuli Satakunnan keskussairaala (lyh. SATKS tai SatKS). 1970-luvun alussa järjestettiin arkkitehtikilpailu, jonka voittaneen Veijo Martikaisen suunnitelmien mukaan sairaalaan toteutettiin useita peruskorjaus sekä useita laajennuksia vuosina 1977–1994. 1990-luvulla toteutetut sairaala-alueen pihasuunnitelmat laati maisema-arkkitehti Maj-Lis Rosenbröijer. Uudisrakentamista on jatkettu myös 2000-luvulla. Uusi lasten- ja naistentalo valmistui vuonna 2015, ja viimeisin laajennus on vuosina 2017–2018 toteutettu H-rakennus. Sairaalan nykyinen nimi Satasairaala otettiin käyttöön marraskuussa 2018. Harjavallan sairaala on tyhjentynyt loppuvuonna 2023 psykiatrian toimintojen siirryttyä Satasairaalan S-rakennukseen. == Katso myös == * Luettelo Suomen sairaaloista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Satasairaalan kotisivut Luokka:Satakunnan hyvinvointialue Luokka:Porin sairaalat Luokka:Suomen terveysasemat, terveyskeskukset ja terveyskeskuspäivystykset Luokka:Satakunnan sairaanhoitopiiri
Porin kaupunginsairaala

Porin kaupunginsairaala on Porin kaupungin omistama sairaala, joka sijaitsee keskustan länsipuolella Maantiekadun varrella. Se tarjoaa kirurgian, sisätautien, geriatrian ja yleislääketieteen hoitopalveluja ja tutkimuksia. Kaupunginsairaalassa on seitsemän lyhytaikaishoidon osastoa, kirurgian osasto sekä tutkimus- ja näyttöpoliklinikka. Potilaspaikkoja sairaalassa on 245 ja sen yhteydessä toimii myös terveyskeskus. Kaupunginsairaalan lisäksi Porissa sijaitsee myös Satakunnan keskussairaala, joka on kaupunginsairaalaa huomattavasti suurempi Satakunnan sairaanhoitopiirin yksikkö. Porin kaupunginsairaalassa tehtiin suuri peruskorjaus vuosina 2012–2014, jonka ajaksi sen osastoja siirrettiin Harjavallassa sijaitsevaan Satalinnan sairaalaan. Remontti valmistuu lopullisesti heinäkuun 2014 aikana. Samassa yhteydessä Kaupunginsairaala muuttuu Porin perusturvalautakunnan syksyllä 2013 tekemän päätöksen mukaisesti kuntouttavaksi sairaalaksi ja leikkaustoiminta siirretään Satakunnan sairaanhoitopiirin vastuulle. == Historia == Porin kaupunginsairaalan edeltäjä oli vuonna 1834 perustettu Porin kuumesairaala, joka marraskuussa 1875 siirtyi Porin kaupungin haltuun. Vanha sairaala oli ahdas ja lisäksi huonokuntoinen, joten uuden rakentamista ryhdyttiin suunnittelemaan jo parin vuoden kuluttua. Vuonna 1891 kaupunginvaltuustolle esiteltiin J. E. Stenbergin sekä Onni Tarjanteen piirustukset uudesta sairaalasta ja niistä valittiin toteutettavaksi Stenbergin suunnitelma. Kaupunginsairaalan paikaksi valittiin Käppärän hautausmaan ja Vanhan hautausmaan välinen alue, jossa jo toimi köyhäintalo. Sairaala otettiin käyttöön lokakuussa 1895 ja sen nimenä oli aluksi Porin kunnallissairaala (Björneborgs kommunala sjukhuset). Nykyinen nimi vakiintui vuoden 1905 jälkeen, kun kaupungin virkakieleksi oli vaihdettu suomi.Seppälä, Aarne: "Kui? – porilaisen käsikirja", s. 195–197. Pori-seura ry 2007. ISBN 978-952-92-3028-0. Kaupunginsairaala toimi alkuperäisissä tiloissaan aina vuoteen 1971 saakka, jolloin valmistui arkkitehti Olaf Küttnerin suunnittelema uudisrakennus. Vuonna 1980 otettiin käyttöön toinen laajennusosa, jonka suunnittelusta vastasi arkkitehti Kimmo Levanto. Kaupunginsairaalan vanhimpia osia peruskorjattiin viimeksi vuosina 1981–1982 ja ne ovat edelleen käytössä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Porin sairaalat Luokka:Päärnäinen
Sampola (Pori)

Sampola () on Porin kaupunginosa ja yksi Porin lähiöistä, joka sijaitsee Itä- Porissa. Sen naapurikaupunginosat ovat Impola, Vanhakoivisto ja Metallinkylä.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 15.3.2013 Sampolan vanhimmat rakennukset ovat 1970-luvulta, jolloin kaupunginosa oli yksi Suomen suurimmista lähiörakentamisen kohteista.Poritieto Viitattu 15.3.2013 Sampolassa on kerrostalo-ja omakotitaloalue. Sampolan erikoisin nähtävyys on Sampolan palvelukeskuksen vieressä sijaitseva kuvanveistäjä Kerttu Horilan toteuttama suuri julkinen taideteos Keramiikkareliefi (1981). Sampolantien varressa on myös Kai Nordmanin suunnittelema teräsrakenteinen Sampolan symboli -teos joka valmistui samoihin aikoihin ensimmäisten kerrostalojen kanssa vuonna 1971. ==Sampolan palvelut== Sampolassa toimi vuoteen 2018 asti liikekeskus erilaisineen palveluineen. Liikekeskuksessa toimi muun muassa kauppa, hammashoitola, nuorisotila, kaksi ravintolaa ja kirjasto. Rakennus purettiin sisäilmaongelmien vuoksi. Samassa yhteydessä purettiin myös rakennukseen kuulunut Itä-Porin yhtenäiskoulu, joka lopetti toimintansa keväällä 2017. Keväällä 2019 Sampolaan valmistui Itätuulen koulu ja uusi tuhannen neliön rakennus, jossa toimii K-market sekä kiinteistönhuoltoyhtiö Sampolan Lämpö ja Huolto Oy:n toimisto. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Suomen lähiöt
Impola

Impola on Porin 42. kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa. Kaupunginosa on rakennettu suurelta osin 1970-luvulla. Impolan naapurikaupunginosat ovat Sampola, Uusikoivisto, Vanhakoivisto ja Mikkola. Porin ravirata sijaitsee Impolan länsilaidalla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Suomen lähiöt
Mikkola (Pori)

Mikkola () on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa. Kaupunginosa on suurelta osin teollisuusaluetta. Sen aluetta rajaavat etelässä Valtatie 11, lännessä Valtatie 2, idässä Ulvilantie ja pohjoisessa junarata. Sen naapurikaupunginosat ovat Impola, Metallinkylä, Kartano ja Honkaluoto.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 15.3.2013 1990- ja 2000-luvulla Mikkolaan on rakennettu useita kauppamyymälöitä. 1990-luvun lopulla Mikkolaan avattiin Satakunnan suurin kauppakeskus, Itäkeskus. Vuonna 2008 Itäkeskuksen viereen valmistui kauppakeskus Icco, jonka ovat yhdessä rakennuttaneet K-Citymarket ja Tokmanni. Kauppakeskusten vieressä kulkee valtatie 11. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat Luokka:Suomen teollisuusalueet
Itäkeskus (Pori)

Itäkeskus on Porissa, Mikkolan kaupunginosassa sijaitseva Satakunnan Osuuskaupan kauppakeskittymä. Suurin liikkeistä on Prisma. Prismassa sijaitsee mm. Hesburger, Presso, Pizza Buffa ja pienliikkeitä kuten Alko, Lindex ja DNA Kauppa. Lisäksi alueella on mm. Hankkija , Byggmax, Rusta, ja Wetterin autoliike, sekä entisen, lakkautetun Prisman kiinteistöstä tehty liikerakennus jossa on mm. Lager 157 ja Power. Vuonna 2008 lokakuun alussa valmistui Itäkeskuksen viereen kauppakeskus Icco, jossa suurimpana liikkeenä on K-Citymarket. Iccon kauppakeskus on pinta-alaltaan Prisman luokkaa, mutta itse K-Citymarkerketin pinta-ala on pienempi kuin Prisman. Itäkeskukseen pääsee Porin kauppatorilta paikallisbussilla 6M. Lisäksi myös linjat 80, 81 ja 90 kulkevat sekä pysähtyvät tarvittaessa Itäkeskuksen koilliskulmaa rajaavalla Ulvilantiellä. Kauppakeskusten vieressä kulkee valtatiet 11 ja 2. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kauppa- ja ostoskeskukset
Lívia Járóka

Lívia Járóka (s. 6. lokakuuta 1974 Tata) on unkarilainen Fidesz-puolueen poliitikko. Hän on etnisyydeltään romani. Járóka valittiin Euroopan parlamenttiin vuonna 2004 ja hän oli sen jäsen vuoteen 2014.Lívia Járóka. Europarlamentin jäsenet. Viitattu 19.7.2017. Syyskuussa 2017 hän nousi takaisin europarlamenttiin korvaten Ildikó Pelczné Gállin.The Parliament Magazine. Viitattu 28.10.2017. Hänet valittiin Euroopan parlamentin varapuheenjohtajaksi 15. marraskuuta 2017. Hän tuli uudelleenvalituksi tehtävään 3. heinäkuuta 2019. Hän toimi varapuheenjohtajana 17. tammikuuta 2022 asti. ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset europarlamentaarikot Luokka:Romanitaustaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiiliruukki

Tiiliruukki () on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Länsi-Porissa, kaupungin keskustaajaman eteläosassa. Sen lähimmät naapurikaupunginosat ovat Liikastenmäki ja Liinaharja. Tiiliruukissa sijaitsee muun muassa jätteiden lajitteluasema Tiiliruukin keräämö. Alueella on lähinnä teollisuusrakennuksia ja muutamia asuinrakennuksia.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 13.3.2013 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat
Musa (Pori)

Musa () on Porin 23. kaupunginosa, joka sijaitsee Länsi-Porissa. Musan naapurikaupunginosat ovat Valtatie 2:n toisella puolella Käppärä, Vähäraumantien ja Musantien toisella puolella Vähärauma ja Liikastentien toisella puolella Liinaharja, Valtatie 8:n toisella puolella on Isomäki. Musan nimi tulee ruotsin suota tarkoittavasta sanasta måss. Aikoinaan maan kohotessa Musan alueella sijaitsi laajoja suoalueita, jotka vähitellen kuivattiin ja raivattiin viljelykselle. Musan alue on suurimmaksi osaksi asuinaluetta. Kaupunginosassa sijaitsee myös muun muassa Prisma ja Lidl. Musaan kuuluu 1900-luvun alussa rakennettu Paviljongin asuinalue, joka muodostui silloisten kaupunginrajojen ulkopuolelle. Paviljonki liitettiin Porin kaupunkiin 1940-luvulla, ja se sulautui Musan kaupunginosaan. Paviljongin ajoista on muistuttamassa vanhojen asuintalojen lisäksi ravintola Musan Paviljonki. Toisen maailmansodan aikana Musassa oli saksalaisten parakkeja. Jalkapalloseura Musan Salama pelaa kotiottelunsa Musan kentällä. Seura on parhaimmillaan pelannut jalkapallon Ykköstä kolmen kauden ajan, vuosina 1999Jalkapallokirja 1999 s. 383, 2000 ja 2001. ==Kuvia== File:Länsi-Porin Prisma.jpg|Länsi-Porin Prisma Musan liikealueella. File:Kuntokeskus Liikku Musa Pori.jpg|Kuntokeskus Liikku Musan liikealueella. File:Haapasaarentie Musa.jpg|Näkymä Haapasaarentien omakotitaloalueelta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * *
Vanhakoivisto

Vanhakoivisto () on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Itä-Porissa. Vanhakoivisto on pinta-alaltaan yksi Porin laajimmista kaupunginosista. Sen naapurikaupunginosat ovat Tupala, Lukkarinsanta, Väinölä, Metallinkylä, Sampola, Impola, Koivula ja Herralahti.Porin kaupungin karttapalvelu Viitattu 14.3.2013. Alue on suurelta osin omakotitaloasutusta. Vanhallakoivistolla on asukkaita 2 430\. Vanhallakoivistolla toimi vuosisadan alkupuolella Vanhankoiviston työväenyhdistys ry, jonka talon nimi oli Onnela. Se rakennettiin vuoden 1917 jälkeen. Onnelassa oli vilkasta toimintaa aina 1960-luvulle asti. Vuonna 1971 Onnela myytiin Porin kaupungille. Vanhakoiviston eli Koiviston kylän alue on alun perin kuulunut Koiviston kartanolle, josta se erotettiin vuonna 1910 yhdessä Harmaalinnan ja Kartanon kanssa. ==Palvelut== ===Entiset palvelut=== *Lepistön kauppa 1930-luvulla *Vilho Raeaho, ruoka- ja siirtomaatavaroita *Osuusliike Kansa *Aimo Renforsin ruoka- ja sekatavarakauppa *Heikki Elorannan kauppa, joissa tiloissa myöhemmin mm. Valinta Hyvärinen *Mini-Market Aarnintiellä *Anna-Liisa Jorman kauppa *Rouhikon kauppa *Tikkulan pyörä ent. Lammin Pyöräkorjaamo *Maalikauppa *Havun Paperi- ja Kemikalioliike *Heinin valinta *Kierrätyskeskus joka toimi vanhoissa Vanhakoiviston koulun tiloissa *Laakson autoliike *pizzeria Galvados ent. Rouhikon kauppa *Tynnyribaari *kyläseppä Osku Mäkelä *jalkinekorjaamo Rintamaa *R-kioski *Apteekki *Osuuspankki *Siwa ===Nykyisiä palveluita=== *Pub *Seo *Autokorjaamo Juhola *Päiväkoti Taikurinhattu *Vanhainkoti Himmeli *Parturi *Kuntosali ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Porin kaupunginosat