Paavo Rintala

Paavo Olavi Rintala (20. syyskuuta 1930 Viipuri – 8. elokuuta 1999 KirkkonummiPaavo Rintala, Otava.fi (Arkistoitu sivu)) oli suomalainen kirjailija, jonka tuotantoon kuuluu näytelmiä, kuunnelmia ja romaaneja. Rintala pohti kirjoissaan suuria perusasioita: totuutta, pyhyyttä, kauneutta. Ensimmäisissä kirjoissa korostuu uskonnollinen pohdiskelu. Rintalan Sissiluutnantti herätti kirjasodan, sillä siinä kerrottiin lottien tarjonneen seksipalveluita ja kenraalien tapattaneen miehiään turhautuneisuuttaan. Paavo Rintala sai kirjallisuuden valtionpalkinnon vuosina 1956, 1963, 1966, 1972, 1973 ja 1991, Pro Finlandia -mitalin 1971 sekä Runeberg-palkinnon vuonna 1994. == Elämä == Maatalousteknikko Otto Adiel Rintalan ja sairaanhoitaja Aino Amalia Nikulan perhe asui Antreassa. Paavo-poika syntyi Viipurissa. Rintala lähti äitinsä kanssa talvisodan alta evakkoon. Isä kuoli talvisodassa Vuosalmen taistelussa 12. maaliskuuta 1940, ja Rintala jäi äitinsä, enonsa ja mummonsa kanssa asumaan Ouluun. Keväällä 1941 he muuttivat Raksilaan tilavampaan asuntoon, enoa lukuun ottamatta. Raksilan kaupunginosa sodanaikaisine poikaporukoineen näkyykin hänen yhdessä tunnetuimmassa teoksessaan Pojat. Mikko Niskanen ohjasi 1962 kirjan pohjalta samannimisen menestyselokuvan, jossa erityisesti nuori Vesa-Matti Loiri kunnostautuu Jaken roolissa. Rintala pääsi oppilaaksi Oulun lyseoon 1942 ja pääsi ylioppilaaksi 1951. Syksyllä hän aloitti varusmiespalveluksen, kävi reserviupseerikoulun ja yleni vänrikiksi. Palveluksen jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologian lisäksi kirjallisuutta ja valtiotieteitä. Opinnot keskeytyivät kuitenkin parin vuoden päästä. Presidentti Kekkosen pyynnöstä hän aloitti vuonna 1969 Suomen rauhanpuolustajien puheenjohtajana. Tässä tehtävässä hän pysyi vuoteen 1984, jolloin erosi. Rintala avioitui Lauri Pihkalan tyttären Railin kanssa 1955. He saivat neljä tytärtä. Vuonna 1960 he muuttivat asumaan Kirkkonummelle.Paavo Rintalan muistolle. Holma Marja & Toivo; Hyry Maija & Antti. Päivämies 50–51 15.12.1999 (Web Archive 2012). Vuonna 1965 Rintalat rakensivat Kirkkonummen Abramsbyhyn omakotitalon, joka sai nimen Päiväaho. Varsinaista asuinrakennusta täydensi kaksi vuotta myöhemmin käyttöön otettu tuparakennus, jossa Paavo Rintala ja hänen pianonsoitonopettajavaimonsa työskentelivät. Päiväahossa kirjailija asui kuolinvuoteensa 1999 saakka. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan Taiteilijainmäelle. Rintalan kuoleman jälkeen hänen omaisensa lahjoittivat kirjailijan työhuoneen irtaimiston Oulun kaupungille. Oulun kaupunginarkistoon (Kansankatu 55 A) sisustettiin ”Kirjailija Paavo Rintalan työhuone”, joka avattiin yleisölle Paavon päivänä 25. tammikuuta 2006. Vaikka huone ei olekaan kooltaan ja muodoltaan tarkka kopio Päiväahossa olleesta työhuoneesta, antaa se oivan kuvan kirjailijan työympäristöstä. ==Tuotanto== Rintalan teosten perustana on hänen uskonnollinen ja humanistinen maailmankatsomuksensa. Hänen esikuvanaan on Leo Tolstoi, joskin hän näkee Tolstoin totuus- ja rakkauskäsityksen mahdottomaksi toteuttaa. Teosten keskiössä ovat ihmiset, mutta heidän yhteiskunnallinen asemansa tuodaan myös esille ja sitä vertaillaan muihin henkilöihin. Lisäksi Rintalan kuvauksissa on kahdenlaisia ihmisiä: aitoja ja varautuneita. Rintalan teokset voi jakaa kolmeen osaan: Alkuaika oli eeppisten romaanien ja kehityskertomusten, mutta Sissiluutnantti-romaanin (1963) jälkeen hän ei enää julkaissut epiikkaa vaan suuntautui dokumentaristiksi. Hän palasi laajan epiikan pariin 1970-luvun loppupuolella kaksiosaisella romaanilla Nahkapeitturien linjalla (1976 ja 1979), jota pidetään hänen pääteoksenaan. Se kuvaa toisen maailmansodan aikaa. Päähenkilöt edustavat Rintalalle tyypilliseen tapaan kahta eri kansankerrosta. Samoin hänen luomansa humanistinen, Tolstoista kiinnostunut pappismieshahmo on Rintalalle tyypillinen, suorastaan synteesi hänen omasta ajattelustaan. ===Teokset=== Teos Ilmestymisvuosi Huomautuksia Kuolleiden evankeliumi 1954 romaani Rikas ja köyhä 1955 romaani Lakko 1956 romaani Pojat 1958 romaani; Mikko Niskanen ohjasi elokuvan Pojat tämän pohjalta Pikkuvirkamiehen kuolema 1959 romaani Jumala on kauneus 1959 romaani Mummoni ja Mannerheim 1960 romaani talonpoikaisesta kansannaisesta ja aristokraattisesta upseerista Mummoni ja marsalkka 1961 romaani Mummon ja marskin tarinat 1962 romaani Eino 1963 novelli – yhteisjulkaisussa Seitsemän novellia Sissiluutnantti 1963 romaani; teoksen pohjalta Mikko Niskanen ohjasi elokuvan Sissit Palvelijat hevosten selässä 1964 proosaa Keskusteluja lasten kanssa 1965 Sukeltaja 1965 romaani Sotilaiden äänet 1966 romaani Sodan ja rauhan äänet 1967 romaani Leningradin kohtalosinfonia 1968 romaani ja kuunnelma Napapiirin äänet 1969 proosaa Paasikiven aika 1969 romaani Vietnamin kurjet 1970 haastatteluraportti Kekkosen aika 1970 romaani Valitut teokset 1970 Viapori 1906 1971 romaani; pohjautuu elokuvaan Viaporin kapina, jonka Rintala käsikirjoitti yhdessä Sergei Kolosovin kanssa Uu ja poikanen 1972 lastenkirja Paavalin matkat 1972 romaani Kesäkuu 44 1974 kooste Romeo ja Julia häränvuonna 1974 romaani Se toinen Lili Marlen 1975 romaani Nahkapeitturien linjalla I 1976 romaani Nahkapeitturien linjalla II 1979 romaani Dostojevskin galleriat 1981 näytelmä ja proosaa Velkani Karjalalle 1982 proosaa Puolan malja 1982 novelli Valehtelijan muistelmat 1982 romaani Maatyömies ja kuu 1983 kertomus Eläinten rauhanliike 1984 romaani Porvari Punaisella torilla 1984 kertomus Vänrikin muistot 1985 romaani Carossa ja Anna 1986 kaksi kertomusta St. Petersburgin salakuljetus 1987 romaani Minä, Grünewald 1990 romaani Sarmatian Orfeus 1991 romaani (Finlandia-palkintoehdokas) Aika ja uni 1993 romaani (Finlandia- palkintoehdokas) ja oopperalibretto Marian rakkaus 1994 romaani Faustus 1996 romaani ===Käännökset=== Kirjailija Teos Kustantaja Ilmestymisvuosi Huomautuksia Viktor Krivulin Runoja Pohjoinen 1994 suom. Paavo Rintala, Aleksandr Volodin ja Jukka Malinen ==Filmatisoinnit== Elokuva Ohjaaja Ilmestymisvuosi Huomautuksia Pojat Mikko Niskanen 1962 Elokuva Rintalan samannimisen romaanin pohjalta. Sissit Mikko Niskanen 1963 Perustuu Rintalan romaaniin Sissiluutnantti. Jumala on kauneus Hannu Heikinheimo 1985 Televisioelokuva taiteilija Vilho Lammesta Rintalan samannimimisen romaanin pohjalta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == *Pekka Tarkka: Paavo Rintalan saarna ja seurakunta, Otava 1966. * == Aiheesta muualla == * Paavo Rintalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Oulun kaupunginkirjasto: Pohjoista kirjallisuutta – Paavo Rintala * Kirjasampo.fi: Paavo Rintala * Kansallisbiografia (maksullinen artikkeli) *Paavo Rintala Ylen Elävässä arkistossa: **Paluu Ithakaan – Paavo Rintala ja Eeli Aalto matkaavat junassa pohjoiseen, kohti Oulun Raksilaa ** "Paasikiven aika" Paavo Rintalan kertomana ** Paavo Rintala ja »Leningradin kohtalonsinfonia» ** Pappi ja vastarintamies – Paavo Rintala ja toimittaja Aulis Kallio keskustelevat Dietrich Bonhoefferin perinnöstä ** Tuhlaajapojan päiväkirja Luokka:Suomalaiset sotakirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset novellikirjailijat Luokka:Kalevi Jäntin palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet