EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ronald Sarnasto

Ronald "Romeo" Sarnasto (ent. Mikalunas) (5. heinäkuuta 1916 Helsinki – 29. marraskuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija, jääkiekkoilija ja urheilu-uransa jälkeen jääkiekkoerotuomari. Ensimmäisen jääkiekkokautensa Mikalunas pelasi HSK:n riveissä kaudella 1933-34 ja sen jälkeen koko urheilu- uransa Mikalunas/Sarnasto pelasi HJK:ssa kevääseen 1947 asti. Pääsarjakausia hänelle kertyi jääkiekossa 13, mutta sotavuosina kaikkia sarjaotteluita ei aina pystytty pelaamaan. Jalkapallossa Mikalunas pelasi yhdeksän sarjakautta syksyyn 1947 asti, joista kahdeksan pääsarjassa. Niissä hän pelasi kaikiaan 32 pääsarjaottelua ja teki yhden mestaruussarjamaalin. Urheilu-uran jälkeen 1940-luvun lopulla hän aloitti aktiivin jääkiekkotuomaroinnin, joka kesti 1960-luvun alkuvuosiin asti. Kaikkiaan hän tuomitsi 81 mestaruussarjan jääkiekko-ottelua. Urheilu-uran aikaan hän käytti vielä sukunimeä Mikalunas ja erotuomariaikanaan sukunimeä Sarnasto. == Urheilu-ura == ;Jalkapallo: * 2 SM- kultaa 1936 ja 1938, * SM-hopeaa 1937 ja 1939 ;Jääkiekko: * 2 SM-kultaa 1934 HSK:n riveissä ja 1935 HJK:n riveissä, *3 SM-hopeaa 1938, 1939 ja 1941 HJK:n riveissä, * 2 SM-pronssia 1936 ja 1937 HJK:n riveissä. * 10 maaottelua ja yhdet MM-kisat ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Johann Georg Mettenleiter

Johann Georg Mettenleiter (6. huhtikuuta 1812 Lonetal – 6. lokakuuta 1858 Regensburg) oli saksalainen urkuri, kuoronjohtaja ja säveltäjä.Laura Kuhn, Dennis McIntire, Mettenleiter, Johann Georg Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 13.3.2024 Mettenleiter, Johann Georg Schwäbische Orgelromantik, viitattu 13.3.2024 Mettenleiter sai vuodesta 1824 koulutusta sedältään tai enoltaan, joka toimi kuoromestarina Baijerin Wallersteinissa. 1830-luvulla hän opiskeli opettajaseminaarissa Bambergissa. Hän sai Baijerin kansalaisoikeudet vuonna 1836. Vuosina 1837–1839 Mettenleiter oli kuoromestari katolisessa St. Sebastian -kirkossa Oettingenissa ja vuodesta 1839 kuolinvuoteensa saakka kuoromestari-urkuri Regensburgissa. Regensburgissa Mettenleiter johti muiden muassa Georg Friedrich Händelin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Felix Mendelssohnin, Friedrich Schneiderin ja Joseph Haydnin teosten esityksiä. Hän sävelsi hengellisiä kuoroteoksia, joihin vaikutti Cäcilianismus-kirkkomusiikkiliike. Teosten joukossa on muun muassa motetteja ja psalmeja. Mettenleiter kirjoitti myös opaskirjoja. Hän julkaisi kirkkomusiikkikokoelman Enchiridion chorale piispa Valentin Riedelin alaisuudessaEnchiridion chorale, sive selectus locupletissimus cantionum liturgicarum juxta ritum S. Romanae Ecclesiae per totius anni circulum praescriptarum Google Books, viitattu 13.3.2024 . Mettenleiter kärsi ainakin 1830-luvun alkupuolelta saakka vakavista vatsan alueen sairaustiloista. Hän kuoli Regensburgissa vuonna 1858. Myös Mettenleiterin veli Dominicus ja serkku Bernhard Mettenleiter olivat muusikoita. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset urkurit Luokka:Saksalaiset kuoronjohtajat Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1858 kuolleet
Yrjö Sarasto

Yrjö Jooseppi Sarasto, sukunimi aik. Åkerstén (24. heinäkuuta 1872 Pori – 17. heinäkuuta 1938 Tyrvää) oli suomalainen matematiikan opettaja ja Tyrvään yhteiskoulun rehtori.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899Rehtori Yrjö Sarasto, Tyrvään Sanomat, 20.07.1938, nro 29, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Yrjö Saraston vanhemmat olivat kultaseppä Josef Israel Åkerstén ja Maria Elisabeth Mansner. Hän pääsi ylioppilaaksi 1892 Porin lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1899 ja filosofian maisteriksi 1900. Sarasto oli aluksi opettajana Heinolassa, Pietarsaaressa, Oulussa ja Kokkolassa. Vuonna 1906 hän tuli Tyrvään yhteiskouluun matematiikan opettajaksi ja koulun johtajaksi. Sarasto oli Vammalan kauppalanvaltuuston jäsenenä ja kuului Vammalan kauppalan rahatoimikamariin ja kauppalanhallitukseen. Hän toimi useita kauppalanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän kuului opiskeluaikanaan Ylioppilaskunnan Laulajiin ja jatkoi kuoroharrastustaan myös Vammalassa asuessaan. Sarasto järjesti Vammalaan konserttikannatusyhdistyksen ja sen nimissä useita konserttitilaisuuksia. Sarasto harrasti lisäksi urheilukalastusta ja metsästystä ja oli mukana perustamassa Tyrvään Metsästysseuraa. Sarasto kuoli lähes 66-vuotiaana sydänkohtaukseen huvilallaan Tyrväällä heinäkuussa 1938. Taiteilija Emil Danielssonin maalaama Yrjö Saraston muotokuva paljastettiin Tyrvään yhteiskoulun juhlasalissa 12. maaliskuuta 1939.Juhlatilaisuus Tyrvään yhteiskoulussa. Rehtori Y. Sarasto-vainajan muotokuva paljastettu, Aamulehti, 14.03.1939, nro 71, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Yrjö Sarasto on haudattu Tyrvään kirkkohautausmaalle.Billion Graves : Rehtori Yrjö Jooseppi Sarasto Yrjö Sarasto oli naimisissa vuodesta 1918 Elsa Rautajoen kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomen koulujen rehtorit Luokka:Vammalan kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Kallias I

Kallias (, ; n. 590–520-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja kuului Kalliasten ja Hipponikosten ylimyssukuun. Erotuksena suvun muista samannimisistä häneen viitataan tutkimuksessa nimellä Kallias I. Kallias oli Fainippoksen poika ja todennäköisesti suvun vanhimman tunnetun jäsenen Hipponikoksen veljenpoika. Hipponikoksen hankkima suuri omaisuus siirtyi hänelle. Herodotos mainitsee Kalliaan tyranni Peisistratoksen suurena vastustajana ja ainoana ateenalaisena, joka osti Peisistratoksen omaisuuden aina kun hänet karkotettiin Ateenasta.Herodotos: Historiateos 6.121. Tämä ajoittuu 550-luvulle eaa. Kyseistä Herodotoksen kohtaa seuraa Historiateokseen tehty myöhempi lisäys, joka kertoo Kalliaasta enemmän: sen mukaan Kallias käytti paljon rahaa hevosiin, ja voitti Python kisoissa vuonna 566 eaa. ja Olympian kisoissa vuonna 564 eaa. Hän myös antoi kolmelle tyttärelleen suuret myötäjäiset sallien näiden naida kenet tahansa mieluisensa ateenalaisen, mikä oli poikkeus ajan normaalista käytännöstä.Herodotos: Historiateos 6.122; Skolia Aristofaneen Lintuihin 283. Kalliaan poika oli Hipponikos I. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset Luokka:Olympian kisojen voittajat
Mario Basiola

Mario Basiola (12. heinäkuuta 1892 Annicco – 3. tammikuuta 1965 Annicco) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Basiola, Mario Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 13.3.2024 Basiola opiskeli Antonio Cotognin johdolla Roomassa. Oopperadebyyttinsä vuonna 1918 tehtyään hän teki esiintymisiä Barcelonassa ja Firenzessä. Vuosina 1923–1925 Basiola lauloi San Carlo Opera Companyssa. Hän teki Metropolitan-debyyttinsä 11. marraskuuta 1925 Amonasron roolissa Giuseppe Verdin oopperassa Aida ja kuului Metropolitan-oopperaan esiintyjistöön vuoteen 1932 saakka. Myöhemmin 1930-luvulla Basiola lauloi La Scalassa, Roomassa ja Covent Gardenissa. Hän kiersi Australiassa vuonna 1946. Hän työskenteli siellä opetustehtävissä vuoteen 1951 saakka ja opetti sitten Milanossa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Kallias II

Kallias (, ; n. 520–446 eaa.) oli antiikin kreikkalainen, joka oli kotoisin Ateenasta ja kuului Kalliasten ja Hipponikosten ylimyssukuun. Hän oli aikansa rikkain ateenalainen. Erotuksena suvun muista samannimisistä häneen viitataan tutkimuksessa nimellä Kallias II. == Elämä == Kallias oli Hipponikos I:n poika ja kotoisin Alopeken demoksesta. Hän voitti nuorena Olympian kisojen nelivaljakkoajot kolmesti peräkkäin, 70.–72. olympiadeissa eli vuosina 500, 496 ja 492 eaa. Plutarkhos kertoo Kalliaan olleen paikalla vuoden 490 eaa. Marathonin taistelussa pukeutuneena papilliseen asuunsa. Hänestä kerrottiin tarinaa, että kun persialaiset sitten kärsivät murskatappion, eräs persialainen olisi pyytänyt hänen suojelustaan näyttäen kuoppaan kaivettua aarrettaan. Kallias olisi surmannut persialaisen ja pitänyt aarteen. Tästä hän olisi saanut lisänimen Lakkoplutos (, ”Kuopparikas”).Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Aristeides 5; Skolia Aristofaneen Pilviin 65; Hesykhios ja Suda, . On kuitenkin arveltu uskottavammaksi, että lisänimi Lakkoplutos olisi ollut olemassa ennen sitä selittäneen tarinan syntyä, ja olisi perustunut yksinkertaisesti suvun suureen, ”pohjattomaan” vaurauteen. Nykyisin arvellaan, että nimi liittyy siihen, että Kallias rikastui Laureionin hopeakaivosten tuotolla. Kalliaan vaimo oli Elpinike, joka oli Miltiades nuoremman tytär ja Kimonin sisko. Avioliiton mahdollisti se, että Kallias maksoi Kimonin Miltiadeelta perimän suuren sakon, jonka vuoksi Kimon oli vankilassa.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Kimon 4; Cornelius Nepos: Kuuluisia miehiä, Kimon 1. Kalliaalla ja Elpinikellä oli poika, Hipponikos II. Kalliaalla oli vihollisia, jotka eivät kuitenkaan olleet kovin vahvoja, sillä Plutarkhos kertoo sokraatikko Aiskhines lähteenään, että hänelle olisi vaadittu kuolemanrangaistusta hyvin heikoin perustein. Aristeides, joka oli Kalliaan serkku, oli todistajana oikeudenkäynnissä, ja näin sen on täytynyt ajoittua ennen Aristeideen kuolinvuotta 468 eaa.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Aristeides 25. Herodotos mainitsee Kalliaan Ateenan lähettiläänä Artakserkseen luo.Herodotos: Historiateos 7.151. Diodoros Sisilialaisen mukaan Kallias neuvotteli persialaisten kanssa vuonna 449/448 eaa. rauhan, joka tunnetaan nimellä Kalliaan rauha. Sen ehtojen kuvataan olleen persialaisille nöyryyttävät.Pausanias: Kreikan kuvaus 1.8; Diodoros Sisilialainen: Historian kirjasto 12.4. Kuvausta kyseisestä rauhansopimuksesta ei kuitenkaan ole pidätty luotettavana. Palattuaan Kallias joutui syytteeseen lahjuksien ottamisesta, ja hänet tuomittiin 50 talentin sakkoihin, mikä teki neljäsosan koko hänen omaisuudestaan.Demosthenes: De falsa legatione 428; Lysias: Aristofaneen omaisuudesta (Pro Aristoph. bon.) 50. Kallias oli Spartan perinnöllinen proksenos, ja vuonna 446/445 eaa. hän oli sopimassa 30-vuotisesta rauhasta Spartan kanssa. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset valtiomiehet Luokka:Olympian kisojen voittajat
Lippa vinossa

Lippa vinossa on Martti Innasen vuonna 1969 julkaisema kirja. Kirja sisältää Innasen kirjoittamia humoristia tarinoita sekä hänen tekemiään piirroksia tarinoissa esiintyvistä henkilöistä. Kirjan tarinoissa esiintyy muun muassa Innasen radiokuunnelmista tuttu "kansainvälinen seikkailia" Joe Smith. ==Kirjan sisältö== Kirja sisältää seuraavat Innasen kirjoittamat tarinat: * Kanootilla Konginkankaalle * Joe Smith Intiassa * Mestarisalapoliisi Jean Maurice ratkaisee kadonneen timanttiriipuksen mysteerion * Kotimaan kutsu * Kesä Gunnarin kanssa * Sirkkain viulut soi Uhtuan kesäyössä * Pikajuna pohjoisesta saapuu raiteelle kolme eli huuto yössä * Mestarisalapoliisi Jean Maurice borneolaisella kissafarmilla * Pari englantilaista huulta * Tarzan ja Pielaveten salainen aarre ==Arvioita== Risto Hannula arvioi kirjaa Kouluhallituksen Arvostelevan kirjaluettelon numerossa 10/1969 sanoilla: "On totuttu siihen, että aikakauslehdet elävät muun populaarikulttuurin siivellä, ja kustantajat näyttävät pyrkivän perässä. Luulisin kuitenkin, että kirjastonhoitajille riittäisi Martti Innasen laulama Elsa-levy; hänen kirjoiltaan ei tavoiteltua parodia-arvoa ole. Parodioiden kohteet ovat joko perin etäällä (kaivattu Stephen Leacock teki vuosikymmeniä sitten joulukertomuksesta silloin todella ajankohtaisen ja yhä lukukelpoisen muunnoksensa) tai sitten jo sinällään Innasen yrityksiä hilpeämpiä (mikä tahansa nyyrikkijuttu voittaa kirjan ensimmäisen "rakkauskertomuksen")." Helsingin Sanomien toimittaja Salme Blomster arvioi kirjaa artikkelissaan, että Innanen haksahtaa kirjassaan "omaan näppäryyteensä". Hänen mielestä Innanen pilaa hyvät ideat toistamalla niitä liian usein, ja seikkailukertomusten samankaltaisuus "pitkästyttää". Hänen mielestä muuten kirjan sanat ja tyylivaihtelut ovat ajoittain osuvia, ja parhaimmillaan jopa "rehevän iskeviä". ==Lähteet== Luokka:Huumorikirjat Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Vuoden 1969 kirjat
Kallimakhos Ateenalainen

Kallimakhos (, ; k. 490 eaa.) oli antiikin kreikkalainen sotapäällikko, joka oli kotoisin Ateenasta ja toimi polemarkkina vuoden 490 eaa. Marathonin taistelussa.Herodotos: Historiateos 6.109–114; Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Aristeides ja Cato vanhempi 2; Skolia Aristofaneen Ritareihin 658; Pausanias: Kreikan kuvaus 1.15. Kallimakhos kuului Aiantiin fyleen ja oli kotoisin Afidnan demoksesta. Hän toimi polemarkkina vuonna 490 eaa., ja johti tässä ominaisuudessa Marathonin taistelussa Ateenan armeijan oikeaa siipeä. Miltiades nuorempi sai argumenteillaan hänet antamaan ratkaisevan äänen sen puolesta, että kreikkalaiset kävivät taisteluun, kun kymmenen strategoksen äänet olivat muutoin asiassa tasan. Kallimakhoksen kerrotaan luvanneen Artemiille hiehon jokaisesta lyödystä vihollisesta, ja kaatuneen taisteltuaan urheasti. Kallimakhoksen toiminta Marathonissa on viimeinen tunnettu esimerkki siitä, että polemarkki (”sodanjohtaja”) suoritti niitä tehtäviä, joita viran nimitys kuvaa. Kallimakhos oli näkyvästi kuvattuna Polygnotoksen tekemissä Stoa Poikilen seinämaalauksissa. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset sotilaat Luokka:500-luvulla eaa. syntyneet Luokka:400-luvulla eaa. kuolleet
Kallimakhos (täsmennyssivu)

Kallimakhos (, ) voi viitata seuraaviin: * Kallimakhos (n. 305–240 eaa.), kyreneläinen grammaatikko ja runoilija; tunnetuin samannimisistä * Kallimakhos (k. 490 eaa.), ateenalainen sotapäällikko, joka toimi polemarkkina Marathonin taistelussa * Kallimakhos (n. 400-luku eaa.), kuvanveistäjä, jonka sanotaan kehittäneen korinttilaisen tyylisuunnan * Kallimakhos (n. 100-luku eaa.), lääkäri ja lääketieteestä kirjoittanut * Kallimakhos (k. 68 eaa.), Mithridates VI:n sotapäällikkö
Kleisthenes Pisalainen

Kleisthenes Pisalainen (, ; n. 900/800-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen Pisan kuningas, joka on myyttinen tai puolimyyttinen henkilö. Hänet mainitaan Olympian kisojen uudelleenperustajaksi yhdessä Eliin kuninkaan Ifitoksen ja Spartan kuninkaan Lykurgoksen kanssa. Ainoa lähde tälle on Flegon Tralleislainen. Tapahtuma ajoitetaan perinteisesti noin vuoteen 884 eaa. == Lähteet == Luokka:Ennen ajanlaskun alkua syntyneet Luokka:Ennen ajanlaskun alkua kuolleet Luokka:Pisan kuninkaat
Pronssijalosoukko

Pronssijalosoukko (Agrilus anxius) on jalokuoriaisten (Buprestidae) heimoon ja jalosoukkojen (Agrilus) sukuun kuuluva kovakuoriaislaji. Suomessa pronssijalosoukko (Agrilus anxius) on määritetty karanteenituhoojaksi, sitä ei saa päästää leviämään ympäristöön. Havainnoista ja epäilyttävistä oireista pitää ilmoittaa välittömästi Ruokavirastoon. Pronssijalosoukko on vakavin koivuja vioittava tuholainen Pohjois-Amerikassa. Pronssijalosoukon laaja maantieteellinen esiintyminen Pohjois-Amerikassa osoittaa lajin sopeutumisen erilaisiin ilmasto-oloihin, mikä mahdollistaa sen leviämisen Eurooppaan ja Aasiaan. Pronssijalosoukko todennäköisesti kykenee lentämään ajan kanssa jopa useita kilometrejä. == Tuntomerkit == Muna on väritykseltään on valkoisesta kermanvaaleaan, ovaalinmuotoinen ja 1,5 mm pituinen. Toukka on samoin väriltään valkoisesta kermanvaaleaan. Sen pää on pieni ja ruumis on jaokkeellinen. Täysikasvuinen toukka on 8-20 mm mittainen. Koteloitumisen alussa kotelo on kermanvaalea ja tummuu vähitellen ollen kuoriutumisen hetkellä pronssinen tai musta. Aikuinen on väritykseltään tumman pronssinhohtoinen, kapea ja isosilmäinen. Pituus on 7-12 mm. == Tuhon merkit == Pronssijalosoukon toukka vioittaa koivua syömällä sen rungon pintapuuhun kiemurtelevia toukkakäytäviä. Käytävät häiritsevät mahlan virtaamista puussa, mikä heikentää puun kasvua ja voi johtaa puun kuolemaan. Tuhon ensimerkkejä on oksien kuihtuminen latvasta alkaen. Koivun pintapuussa kiemurtelevat toukkakäytävät ovat litteäpohjaisia ja täynnä tiiviisti pakattua purua. Aikuisen ulostuloreiät ovat noin 2 mm leveitä, puolikuun muotoisia. Toukkakäytävien päälle kasvaa usein uutta solukkoa. Lopulta seurauksena voi olla puun kuoleminen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Laji.fi: Pronssijalosoukko (Agrilus anxius) * UniProt: Taxonomy - Agrilus anxius * Iowa State University, Bug Guide: Agrilus anxius - Bronze Birch Borer * PheroBase: Semiochemicals of Agrilus anxius, the Bronze birch borer * Forest Research, UK: Bronze birch borer (Agrilus anxius) Luokka:Jalosoukot
Mnesifilos

Mnesifilos (, ; 500/400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen valtiomies, joka oli kotoisin Ateenasta.Plutarkhos: Kuuluisien miesten elämäkertoja, Themistokles 2, 11; Herodotoksen pahanilkisyydestä (De malignitate Herodoti) 37, Seitsemän viisaan pidot (Septem sapientium convivium) 11. Mnesifilos oli Themistokleen ystävä. Plutarkhoksen mukaan Themistokles otti paljon mallia ystävästään, joka ei välittänyt niinkään retoriikan taidosta ja filosofiasta, vaan pyrki lähinnä osoittamaan vahvaa, käytännöllistä järkeä. Näin hän edusti ikään kuin vanhanajan ateenalaisen, Solonin kaltaisen valtiomiehen ominaisuuksia. Tämä eräänlainen henkinen yhteys Soloniin on muuntunut Plutarkhoksen Seitsemän viisaan pidoissa todelliseksi mutta anakronistiseksi yhteydeksi ja ystävyydeksi Solonin ja Mnesifiloksen välillä. Persialaisten hyökkäyksen alla vuonna 480 eaa. Mnesifilos sai Themistokleen estämään muiden kreikkalaisliittolaisten suunnitelman vetäytyä Salamiin saarelta Korintin kannakselle ottamaan vihollinen vastaan siellä. Themistokles sai sitten taivuteltua Eurybiadeen kutsumaan koolle uuden kokouksen, jossa sai lopulta läpi kantansa, että kreikkalaisten yhtynyt laivasto pysyi Salamiin luona, mikä johti kreikkalaisille voittoisaan Salamiin taisteluun. == Lähteet == Luokka:Antiikin kreikkalaiset valtiomiehet
Tuomas Kannisto

Tuomas Kannisto on suomalainen luokanopettaja ja muusikko (säveltäjä, sanoittaja ja basisti). == Ura == Forssassa varttunut Kannisto soitti bassoa HB-nimisessä bändissä vuodesta 2009 lähtien. HB-bändin lopetettua aktiivisen toiminnan Kannisto on säveltänyt lauluja muun muassa Jippii-lapsikuorolle Jippii joulumusikaali Kipin kapin Betlehemiin ja Cat O' Nine Tails -yhtyeelle. Tuomas Kannisto Vuonna 2019 Kannisto alkoi säveltää opetuslauluja YouTubeen. Koronapandemian ja etäkoulun myötä kanava sai suosiota ympäri Suomen ja Koulujen Musiikinopettajat ry nimesikin Kanniston vuoden musiikinopettajaksi 2021. Vuonna 2023 Kannisto voitti YK-liiton, Open Creative Housen ja Euroopan parlamentin Suomen toimiston järjestämän biisihaasteen laulullaan Ihmisoikeuksien julistus. Sittemmin Kannisto on esittänyt samaa laulua muun muassa Tarja Halosen syntymäpäiväseminaarissa. Vuodesta 2023 alkaen Kannisto on säveltänyt ja sanoittanut lauluja myös Editan oppimateriaaleihin.Edita Kannisto on opettanut laulun tekemistä Hiiden opistossa. Lisäksi hän toimii luokanopettajana Kopun kristillisellä koululla Nummelassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut * Tuomaksen opetuslaulut -YouTube- kanava Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Hengellisen musiikin esittäjät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karl Weigand

thumb|Karl Weigand Friedrich Ludwig Karl Weigand (1804–1878) oli saksalainen kielitieteilijä. Hän oli vuodesta 1851 professorina Giessenin yliopistossa. Weigandin huomattavimpia teoksia ovat Wörterbuch der deutschen Synonymen (1840–1843), joka on ensimmäinen kielihistorialliseen tutkimukseen perustuva teos lajissaan, ja Deutsches Wörterbuch (1857–1871).Weigand, Friedrich Ludwig Karl, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 797. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 == Lähteet == Luokka:Saksalaiset kielitieteilijät Luokka:Vuonna 1804 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Leo (vuoden 2023 elokuva)

Leo on vuonna 2023 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjaa Robert Marianetti, Robert Smigel ja David Wachtenheim. Elokuvan ääninäyttelijöihin kuuluvat Adam Sandler, Bill Burr, Cecily Strong ja Jason Alexander. == Ääninäyttelijät == Alkuperäinen ääninäyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Adam Sandler Antti Pääkkönen Leo Bill Burr Markus Niemi Squirtle Cecily Strong Hanna Kaila Neiti Malkin Allison Strong Emilia Nyman Signora Salinas Sunny Sandler Viola Käki Summer Sadie Sandler Helmi Kallio Jayda Reese Lores Ilona Sinkko Mia Ethan Smigel Livari Luomala Anthony Roey Smigel Kosmo Salminen Eli Tienya Safko Seera Alexander Skyler Rob Schneider Peter Kanerva Rehtori Spahn Jason Alexander Paavo Kerosuo Herra Wenger Jo Koy Jay Kortehisto Herra Kimura Muissa äänissä on mm. Aleksi Johansson, Antti Lang, Ella Tarvonen, Henri Piispanen, Jeremy Kiberu, Julius Nuora, Liisa Ahonen, Alissa Kovalainen, Ella Jaakkola, Heljä Heikkinen, Joonathan Kettunen, Julia Shepstone, Kuura Rossi, Markus Degerman, Mikko Renfors, Osku Ärilä, Otava Rossi, Otso Törmälä, Panu Kangas, Petri Hanttu, Pinja Hanski, Remi Sirkiä, Saara Lehtonen, Tuomas Laukkanen ja Tuomas Uusitalo. === Suomenkielinen versio === Dubbausstudio: Eurotroll Ohjaus: Mikko Renfors Äänitys: Käännös: Kaisa Nuora Miksaus: Sam Wuori Projektipäällikö: Pinja Rautio Dubbausassistentti: Liisa Ahonen Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat
Galliano Masini

Galliano Masini (7. helmikuuta 1896 Livorno – 15. helmikuuta 1986 Livorno) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan tenori.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Masini, Galliano Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 13.3.2024 Paolo Patrizi, Masini, Galliano Treccani, viitattu 13.3.2024 Masini varttui köyhissä oloissa perheensä kolmantena lapsena. Hän teki sekalaisia töitä ja liittyi 18-vuotiaana kuoroseuraan, alun perin baritonina. Masini osallistui oopperaesityksiin kuoron jäsenenä ennen ensimmäistä esiintymistään solistina vuonna 1921. Hän sai osakseen Pietro Mascagnin arvostuksen ja alkoi saada taloudellista tukea opiskeluun Angelo Bendinellin johdolla. Muutettuaan Milanoon Masini sai ilmaista opetusta Giovanni Lauralta. Muodollisen debyyttinsä hän teki menestyksekkäästi vuonna 1923 tai 1924 Toscan Cavaradossina Livornossa. Masini jatkoi esiintymisiä Italian oopperataloissa. Vuonna 1926 L’amico Fritzin esityksen jälkeen Mascagni arvosteli sekä Masinin että tämän vastaesiintyjän Laura Laurin suorituksia, mikä johti Masinin ja Mascagnin välien heikkenemiseen. Masinin esiintymisiä varjosti myös krooninen keuhkoputkentulehdus. Vastoinkäymisistä huolimatta hän sai osakseen Riccardo Zandonain, Gino Marinuzzin ja Umberto Giordanon suosion. Giordano vakuuttui Masinin esiintymisestä oopperassa Andrea Chénier, ja Giordanon tuella Masini alkoi tehdä esiintymisiä myös saman säveltäjän oopperassa Fedora. Masini teki ensimmäisen kansainvälisen esiintymisensä vuonna 1928 Lissabonissa. Roomassa hän teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1930 Pinkertonin roolissa Madama Butterflyssa. Vuonna 1930 Masini aloitti esiintymiset myös Etelä-Amerikassa, vuonna 1932 La Scalassa ja vuonna 1937 Yhdysvalloissa. Hän lauloi Chicagossa vuosina 1937–1938 ja Metropolitan-oopperassa vuosina 1938–1939. Masini aloitti 1930-luvulla levytysten tekemisen ja pääsi esiintymään elokuviin Regina della Scala ja Stella del mare. Hän esiintyi jälleen myös Mascagnin oopperoissa ja sai suosiota roolisuorituksillaan Cavalleria rusticanassa sekä Il piccolo Maratissa. Masini ja Mascagni palasivat ystävällisiin väleihin keskenään. Kaksikko teki ammatillista yhteistyötä muun muassa Cavalleria rusticanan kantaesityksten 50-vuotisjuhlaesityksissä vuonna 1940. Masini jatkoi uraansa toisen maailmansodan jälkeen; hän esiintyi ensimmäisen kerran Giuseppe Verdin Otellossa vuonna 1955 Livornossa. Viimeiseksi esiintymiseksi jäi osallistuminen Ruggero Leoncavallon Pajatson tuotantoon Livornossa 1957. Myös Masinin veli Cesare Masini Sperti oli tenori. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Italialaiset tenorit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Novoselytsja

Novoselytsja (), vuoteen 1617 saakka nimellä Šyškivtsi (Шишківці), on kaupunki Tšernivtsin alueen Tšernivtsin piirissä Ukrainassa. Kaupunki sijaitsee Tonavan valuma-alueeseen kuuluvan Prutjoen varrella, maanteitse noin 30 kilometriä aluekeskus Tšernivtsistä itäkaakkoon. Kaupungista on 28 kilometriä Moldovan ja 12 kilometriä Romanian rajalle. Kaupungissa on rautatieasema. Tammikuun keskilämpötila on −5,1 ja heinäkuun +18,4 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 545 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 7 399 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 8 400 asukasta, joista etnisesti moldovalaisia 51 prosenttia, ukrainalaisia oli 44 % ja romanialaisia 2 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 8 384 asukasta. Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1456 (1455) nimellä Šyškivtsi. Paikkakunnan nimi vaihdettiin nykymuotoon vuonna 1617. Rautatie Tšernivtsistä paikkakunnalle rakennettiin vuonna 1884 ja vuonna 1892 avattiin rata Žmerynkaan. Kaupungiksi ja piirikeskukseksi Novoselytsja nimettiin vuonna 1940. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen Novoselytsja on kuulunut Tšernivtsin piiriin; sitä ennen se oli Novoselytsjan piirin hallintokeskus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tšernivtsin alueen kaupungit Luokka:Tšernivtsin piiri
Krimin hymni

Krimin hymni (, ) on Ukrainan Krimin autonomisen tasavallan kansallislaulu, joka otettiin käyttöön 18. lokakuuta 2000 Ukrainan parlamentin hyväksymänä. Se on yksi Krimin autonomisen tasavallan perustuslain nimeämistä kansallisista tunnuksista. Laulua käyttää kansallislauluna myös Krimin venäläinen miehityshallinto, joka muodostettiin Venäjän miehitettyä niemimaan vuonna 2014; miehityshallinto ilmoitti, etti se tee muutoksia Krimin kansallisiin tunnuksiin. Venäjän miehityksen alettua Krimin eri alueiden, kuten Simferopolin ja Kertšin venäläiset miehityshallinnot ovat suunnitelleet omien alueellisten kansallislaulujen käyttöönottoa. Laulun on sanoittanut Olga Golubeva ja säveltänyt Alemdar Karamanov. == Sanat == Venäjäksi Ukrainaksi I säkeistö Нивы и горы твои волшебны, Родина, Солнце и море твои целебны, Родина. Ниви і гори твої чарівні, Батьківщино, Сонце і море твої цілющі, Батьківщино. Kerto Эту землю мы сохраним И внукам оставим цветущий, как сад, Крым, Цветущий, как сад, Крым! Цю землю ми збережімо І онукам залишімо квітучий, як сад, Крим, Квітучий, як сад, Крим! II säkeistö Зори свободы тебя согрели, Родина, Братья-народы тебя воспели, Родина. Зорі волі тебе зігріли, Батьківщино, Брати-народи тебе оспівали, Батьківщино. == Lähteet == Luokka:Krimin autonominen tasavalta Luokka:Krimin tasavalta Luokka:Ukrainalaiset isänmaalliset laulut Luokka:Venäläiset isänmaalliset laulut
Emporis

Emporis oli saksalainen, vuosina 1996–2022 toiminut kiinteistötietojen louhintayritys, joka keräsi maailmanlaajuisesti tietoa sekä valokuvia rakennuksista ja rakennelmista, jotka julkaistiin yhtiön verkkopalvelussa olevassa tietokannassa. Aluperin verkkosivusto perustettiin vuonna 1996 joka myöhemmin kantoi nimeä Skyscrapers.com tarkoituksena kerätä tietoa pilvenpiirtäjistä. Sen jälkeen sivustolle oli lisätty lähes kaiken tyyppisiä rakennuksia ja rakennelmia. Emporis määritteli tornitaloiksi vähintään 12-kerroksiset tai 35 metriä korkeat rakennukset, ja pilvenpiirtäjiksi vähintään 40-kerroksiset tai 100 metriä korkeat rakennukset. Nämä määritelmät ovat osin vakiintuneet käyttöön epävirallisina ainakin Euroopassa. Emporis ylläpiti omaa vuosittaista Emporis Skyscraper Award- arkkitehtuuripalkintoa, jossa oli ehdokkaina kyseisenä vuonna valmistuneet yli 100 metriä korkeat rakennukset. Marraskuussa 2020 yhdysvaltalainen kiinteistöjätti CoStar Group osti Emporiksen, ja verkkosivusto suljettiin pysyvästi 14. syyskuuta 2022. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset yritykset
Giulio Neri

Giulio Neri (21. toukokuuta 1909 Torrita di Siena – 21. huhtikuuta 1958 Rooma) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Neri, Giulio Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 14.3.2024 Neri sai Firenzessä opetusta Ferraresilta. Hän debytoi Roomassa vuonna 1935, mutta saavutti suurimman menestyksensä toisen maailmansodan jälkeen. Hän teki vierailuja muun muassa La Scalassa ja Covent Gardenissa. Neri teki ensimmäiset äänityksensä vuonna 1951. Hän osallistui levytyksiin Aidasta (kapellimestarina Vittorio Gui), Mefistofelesta ja La Giocondasta (Maria Callasin kanssa, kapellimestarina Antonino Votto, 1952).Jonathan Woolf, Giulio Neri MusicWeb International, viitattu 14.3.2024 Neri tuli tunnetuksi varsinkin Giuseppe Verdin roolien tulkitsijana, mutta esiintyi myös Richard Wagnerin teoksissa. Hän kuoli sydäninfarktiin ollessaan lähdössä vierailulle Lontooseen. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Bassot Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Aimo Anttila

Aimo Oskar Anttila (3. helmikuuta 1913 Pori – 3. toukokuuta 1969) oli suomalainen työ- ja virkamies ja ammattiyhdistysjohtaja. Porissa syntynyt Anttila opiskeli Työväen Akatemiassa 1938–1939. Hän oli saha- ja paperityöläinen ja osuuskaupan työntekijä Porissa ja sitten Suomen Puunjalostusteollisuustyöntekijäin Liiton toimitsija 1945–1948, sihteeri 1948 ja puheenjohtaja 1949–1958. Hän erosi tai joutui eroamaan liiton puheenjohtajan tehtävästään syksyllä 1958. Ammattiliittoaikanaan hän oli myös SAK:n työvaliokunnan ja työneuvoston jäsen ja SAK:n ja STTK:n työneuvottelukunnan jäsen. Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön työvoima-asiain osaston ylimääräinen tarkastaja Anttila oli vuodesta 1963. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Philippe de Gaulle

Philippe de Gaulle (28. joulukuuta 1921 Pariisi, Ranska – 12. tai 13. maaliskuuta 2024 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen amiraali ja senaatin jäsen. Hänen isänsä oli Ranskan presidentti Charles de Gaulle. Isänsä tavoin Philippe de Gaulle toimi toisen maailmansodan aikana vastarintaliikkeessä. Hän kirjoitti isästään myyntimenestyskirjan De Gaulle mon père ja olikin koko ikänsä paljolti isänsä varjossa. Bertrand Le Gendre, L’amiral Philippe de Gaulle, fils du Général, est mort, Le Monde 13.3.2024, viitatttu 14.3.2024 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset amiraalit Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Langangen

Langangen on taajama Porsgrunnin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,4 neliökilometriä ja asukasluku 455 vuonna 2023. Langangen kirke (19. juni 2021 bilde02).jpg|Langangenin kirkko ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Porsgrunn
Sandøya (Porsgrunn)

Sandøya on taajama ja samanniminen saari Porsgrunnin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 257 vuonna 2023. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan saaret Luokka:Porsgrunn
Langangenin kirkko

Langangenin kirkko () on Porsgrunnin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1891. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Porsgrunn
Vestre Porsgrunnin kirkko

Vestre Porsgrunnin kirkko ( tai Vestsidens kirke) on Porsgrunnin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1758. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Porsgrunn
Mojo (ohjelmointikieli)

Mojo on Modular-yhtiön kehitteillä oleva Python-perustainen ohjelmointikieli, joka sisältää vaikutteita Rust-kielestä. Mojon syntaksi on suurin piirtein Pythonia vastaava, ja kielen kehityksessä on pyritty korkeaan suorituskykyyn tekoälysovellutuksissa. Mojo perustuu LLVM-kääntäjäprojektin alaprojektille MLIR. Kielellä voi kirjoittaa Python-syntaksisia luonnoksia, joiden optimointiin kieli tarjoaa tehokkaita ratkaisuja. Mojosta käsin on mahdollista tuoda Python-moduuleita. Mojon suorituskykyiset ominaisuudet tulevat pääasiassa vektorisoinnista ja rinnakkaislaskennasta. Yksi syy Mojon kehittämiseen on se, että tekoälyratkaisuissa on paljon uusia innovaatioita joiden monimutkaisuus sirpaloi kenttää. Mojo-kieli pyrkii yhdistämään kenttää. Tekoälyraudan kehitys luo tarjontaa erilaisista suorityskykyä kasvattavista kiihdyttimistä, joiden käytön Mojo pyrkii sitomaan yhteen. Yksi esimerkki on Nvidian CUDA, joka on C++:n sukulainen, mutta on yhteen laitetoimittajaan sidottu, eikä sisällä tasalaatuisia profilointityökaluja ja debuggereita.https://docs.modular.com/mojo/why-mojo Mojolla voi kirjoittaa pitkälle optimoitua koodia ilman että ohjelmoijan täytyy opetella matalan tason Rust/C++/CUDA. Myös pitkäaikainen Pythonin ongelma on ratkeamassa, kun suorituskyvyn kohentamiseen käytetyt C-kieliset ohjelmat tulevat debugattaviksi Mojossa. Suositut Python-moduulit NymPy ja Matplotlib ovat yhdistettävissä Mojoon. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *https://mojolang.org/ *https://docs.modular.com/mojo/ Luokka:Ohjelmointikielet
Østre Porsgrunnin kirkko

Østre Porsgrunnin kirkko () on Porsgrunnin kunnassa Telemarkin läänissä Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 2019. Nykyinen kirkko rakennettiin tuhopoltossa huhtikuussa 2011 tuhoutuneen vanhan samannimisen kirkon tilalle. Se oli vuodelta 1760. Monet paikalliset olisivat halunneet vanhaa kirkkoa muistuttavan rakennuksen, mutta kirkon toiveesta päädyttiin modernimpaan arkkitehtuuriin. Kristillisen Dagen-sanomalehden lukijaäänestyksessä vuonna 2020 uusi kirkko valittiin maan rumimmaksi. Toisella ja kolmannella sijalla olivat Rossabøn kirkko ja Haslen kirkko. Østre Porgrunn kirke (2005).jpg|Vanha kirkko vuonna 2005 eli noin kuusi vuotta ennen tuhopolttoa. Østre Porsgrunn Kirkes interiør.jpg|Uuden kirkon sisätila. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Porsgrunn
Grenlandin silta

Grenlandin silta ( tai Grenland bru) on Eurooppatie E18:aan kuuluva Frierfjordenin ylittävä vinoköysisilta Bamblen ja Porsgrunnin kuntien rajalla Telemarkin läänissä Norjassa. Silta valmistui vuonna 1996 ja sen torni oli 166 metrillään aikansa korkein rakennelma Manner-Norjassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan tieliikennesillat Luokka:Vinoköysisillat Luokka:Porsgrunn Luokka:Bamble
Porsgrunds Porselænsfabrik

Porsgrunds Porselænsfabrik on norjalainen vuonna 1885 perustettu posliinitehdas Porsgrunnissa Telemarkin läänissä. Kaffeservise - Porsgrunds Porselænsfabrik - NMK.2018.0396 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Porsgrundin valmistama kahviastiasto noin vuodelta 1890. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Yhtiön verkkosivut Luokka:Norjalaiset yritykset Luokka:Posliinitehtaat Luokka:Porsgrunn
Pajulampi

Pajulampi tai Pajulammi voi tarkoittaa seuraavia: * Pajulampi, lampi Hankasalmella * Pajulampi, lampi Joutsassa * Pajulampi, lampi Jyväskylän Nyrölssä * Pajulampi, lampi Keuruulla * Pajulampi, lampi Laukaalla * Pajulampi, lampi Multialla * Pajulampi, lampi Mäntyharjussa * Pajulampi, lampi Perhossa * Pajulampi, lampi Petäjävedellä * Pajulampi, lampi Pihtiputaalla * Pajulampi, lampi Pyhäjärvellä * Pajulampi, lampi Saarijärven kirkonkylässä * Pajulampi, lampi Saarijärven Pajupurolla * Pajulampi, lampi Suonenjoen Ahvenisessa * Pajulampi, lampi Suonenjoen Mäkränkylässä * Pajulammi, lampi Juupajoella * Pajulammi, lampi Jämsän Okskulmalla * Pajulammi, lampi Kuhmoisissa * Pajulammi, lampi Luhangalla * Pajulammi, lampi Ruovedellä * Iso Pajulampi, lampi Mäntyharussa lähellä Lyytikkälää * Iso Pajulampi, lampi Perhossa * Pieni Pajulampi, lampi Joutsassa * Pieni Pajulampi, lampi Pyhäjärvellä.
Levälampi

Levälampi tai Levälammi voi tarkoittaa seuraavia: * Levälammi, lampi Akaalla * Levälampi, lampi Hirvensalmella * Levälampi, lampi Kangasniemellä * Levälampi, lampi Mikkelissä ja Kangasniemellä * Levälampi, lampi Otavassa * Levälampi, lampi Pieksämäen Hirvijärvellä * Levälampi, lampi Pälkäneellä * Levälampi, lampi Rautalammin Myhinpäässä * Levälampi, lampi Saarijärvellä * Levälampi, lampi Suonenjoen Ahvenisessa * Levälampi, lampi Suonenjoen Viipperossa * Iso Levälampi, lampi Kuopiossa lähellä Kurkimäkeä * Pieni Levälampi, lampi Kuopiossa lähellä Kurkimäkeä * Pieni Levälampi, lampi Rautalammilla == Henkilöitä == * Annina Levälampi (s. 1999), suomalainen salibandyn pelaaja.
Lehmilampi

Lehmilampi voi tarkoittaa seuraavia: * Lehmilampi, lampi Jyväskylssä * Lehmilampi, lampi Keuruulla * Lehmilampi, lampi Mikkelissä lähellä Kolonkylää * Lehmilampi, lampi Multialla * Lehmilampi, lampi Pieksämäellä lähellä Itäkyllää * Lehmilampi, lampi Saarijärvellä lähellä Löytänänrantaa * Lehmilampi, lampi Saarijärvellä lähellä Peltokylää * Lehmilampi, lampi Soinissa * Lehmilampi, lampi Suonenjoella lähellä kirkonkylää * Lehmilampi, lampi Suonenjoellla lähellä Lintuharjua * Lehmilampi, lampi Vesannolla * Lehmilampi, lampi Viitasaarella * Alinen Lehmilampi, lampi Parkanossa * Ylinen Lehmilampi, lampi Ikaalisissa.
Motoriset automatismit

Motoriset automatismit ovat lihasliikkeitä, joiden uskotaan olevan henkien tai edesmenneiden sielujen aiheuttamia. Tällaisia ovat muun muassa automaattikirjoitus ja -säveltäminen. ==Lähteet== Luokka:Spiritualismi
Klaus Hagström

Klaus Gustaf Hagstrom (1. toukokuuta 1918 Helsinki – 8. elokuuta 2006 Saltsjöbaden, Ruotsi) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi uransa alussa helsinkiläisessä HSK:ssa kolme kautta ja sen jälkeen KIF:ssä yhdeksän kautta. Kaikkiaan hän pelasi 54 pääsarjaottelua ja teki niissä 9 maalia. Urallaan Hagström saavutti kuusi SM-mitalia, joista neljä kultaa eli ensin (1934 HSK:n riveissä sekä sen jälkeen 1939, 1941 ja 1943) KIF:n riveissä, hopean (1937) ja pronssin 1935 HSK:n riveissä ja (1938) KIF:n riveissä. Hänet valittiin Suomen jääkiekkomaajoukkueeseen Sveitsin vuoden 1939 MM-kisoihin, missä hän pelasi kaikissa Suomen otteluissa eli kaikkiaan viisi maaottelua. Kaikkiaan Hagström pelasi 10 maaottelua ja teki niissä kolme maalia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Gianna Pederzini

Giovanna Elisabetta Anna "Gianna" Pederzini (10. helmikuuta 1900 Avio – 12. maaliskuuta 1988 Rooma) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan mezzosopraano.Pederzini, Gianna Treccani, viitattu 14.3.2024 Pederzini menetti isänsä 10-vuotiaana. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä hän muutti perheineen Napoliin. Hän sai opetusta Fernando De Lucialta.Gianna Pederzini Opera Vivrà 16.2.2020, viitattu 14.3.2024 Pederzini teki oopperadebyyttinsä Preziosillan roolissa Kohtalon voiman esityksessä vuonna 1923.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Pederzini, Gianna Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 14.3.2024 Gianna Pederzini Preiser Records, viitattu 14.3.2024 Uransa ensimmäisinä vuosina hän esiintyi myös eräissä alttorooleissa. Pederzini esiintyi vuodesta 1930 La Scalassa. Covent Garden -debyyttinsä hän teki vuonna 1931. Keskeisessä roolissaan Carmenina Pederzini teki ensimmäisen esiintymisensä Istanbulissa 11. huhtikuuta 1924. Gabriella Besanzonin jäätyä eläkkeelle hänestä tuli La Scalan suosituin Carmen. Conchita Supervian kuoltua hänestä tuli myös johtava Gioacchino Rossinin ohjelmiston tulkitsija. Pederzinin ensimmäiset äänitykset ovat vuodelta 1930. Erottuaan miehestään Pederzini oli fasisti Roberto Farinaccin rakastajatar. Farinacci ammuttiin 28. huhtikuuta 1945, ja lehdissä virheellisesti väitettiin myös Pederzinin saaneen surmansa. Hänen kotinsa joutui ryöstelyn kohteeksi. Hän oli jonkin aikaa poissa julkisuudesta, mutta jatkoi uraansa Argentiinassa. Hän teki esiintymisiä Teatro Colónissa vuosina 1946–1947, jossa oli laulanut jo vuosina 1937–1939. Palattuaan Italiaan Pederzini jatkoi uraansa, ja kaudella 1956–1957 hän teki paluun La Scalaan. Hän vetäytyi näyttämöltä vuonna 1960 tai 1961 ja piti 1970-luvun loppupuolelle asti kursseja Accademia Nazionale di Santa Ceciliassa. Pederzini osallistui Ildebrando Pizzettin Vanna Lupan, Arthur Honeggerin Judithin ja Francis Poulencin Dialogues des Carmélites'n kantaesityksiin. Hän esiintyi Carmine Gallonen elokuvaversiossa Giuseppe Verdin Trubaduurista. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Mezzosopraanot Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Jukka Jalosen puisto

Jukka Jalosen puisto on Riihimäen keskustassa, Valtakadun, Pohjoisen Rautatienkadun ja Kauppakadun välisellä alueella sijaitseva puisto. Puisto tunnettiin aiemmin Keskuspuistona, mutta se nimettiin syksyllä 2019 uudelleen Jukka Jalosen puistoksi kunnianosoitukseksi riihimäkeläisen jääkiekkovalmentaja Jukka Jalosen saavutuksista jääkiekkomaailmassa.Puistot ja viheralueet - Riihimäki, riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024.Lauri Rautavuori: Omasta kultaleijonastaan ylpeä Riihimäki antoi jääkiekkovalmentaja Jukka Jaloselle puiston - Yle, yle.fi, julkaistu 18.2.2020, viitattu 14.3.2024. Puistossa on lasten leikkipaikka, piknikpöytä ja avointa nurmialuetta. Puistossa on myös lampi, jonka pienelle saarelle pääsee askelkiviä pitkin. Lammen saarella on myös Riihimäen kaupungin R-tunnuselementti. Puistossa on myös muotoilija Paula Susitaipaleen ja äänisuunnittelija Teemu Korpipään suunnittelemaRiihimäen keskuspuistosta tulee Jukka Jalosen puisto - Nimiäisiä vietetään kiekkotunnelmissa - Hämeen Sanomat, artikkelin verkkoversio. julkaistu 12.2.2020, viitattu 14.3.2024. äänimaisemateos, joka paljastettiin puiston virallisissa nimiämisissä helmikuussa 2020. Teos koostuu kaiuttimesta, josta kuuluu jääkiekko-ottelun äänimaisemaa sekä kullalla kaiverretusta kiekosta, joka muistuttaa Jukka Jalosen saavutuksista. == Katso myös == * Luettelo Riihimäen puistoista == Lähteet == Luokka:Riihimäen puistot
Bad Segebergin puisto

Bad Segebergin puisto on Riihimäellä, Peltosaaren kaupunginosan koilliskulmassa sijaitseva puisto. Puiston paikalle avattiin kesäkuussa 1926 uimala, jonka toiminta hiljeni Urheilupuistoon vuonna 1955 rakennetun maauimalan valmistumisen jälkeen.Puistot ja viheralueet - Riihimäki, riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024. Nykyisen puiston rakennustyöt aloitettiin 1970-luvulla. Puisto on nimetty Saksassa sijaitsevan Bad Segebergin kaupungin mukaan, joka on vuodesta 1954 lähtien ollut yksi Riihimäen ystävyyskaupungeista. Puistossa on lampi, puinen kävelysilta sekä penkkejä. Puiston lampeen virtaa vettä läheisestä Vantaanjoesta. Puistossa on myös Riihimäen kaupungin vuokrattavia viljelypalstoja.Viljelypalstoja vuokrattavaksi - Riihimäki, riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024. == Katso myös == * Luettelo Riihimäen puistoista == Lähteet == Luokka:Riihimäen puistot
Perhospuisto

Perhospuisto on Riihimäen Juppalassa sijaitseva vuonna 1996 perustettuHeidi Peltonen ja Jouni Suni - Riihimäen puistot ja viheralueet 2019 (Arkistoitu – Internet Archive), riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024. perhosaiheinen puisto. Puiston tarkoituksena on mahdollistaa Suomen perhoslajien katselu vapaasti niittymäisessä maisemassa. Puiston pinta-ala on noin 2,5 hehtaaria.Puistot ja viheralueet - Riihimäki, riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024. Yleisimmistä perhoslajeista puistossa on havaittu noin 20 eri lajia, joista näyttävimmät ovat muun muassa neitoperhonen, ohdakeperhonen ja amiraaliperhonen. Alueella on perhosten elämästä kertovia opastauluja. Puistossa on myös lasten leikkipaikka. Puisto uudistettiin vuosina 2020–2021, jolloin puistoon lisättiin kuntoiluväline, tasapainorata, riippukeinu ja piknikpöytä. Uudistuksen yhteydessä parannettiin myös perhosten elinolosuhteita monipuolistamalla puiston kasvilajistoa. Keväällä 2022 puistoon avattiin perhosrunopolku, jonka varrelta löytyy paikallisten runoilijoiden perhosrunoja.Jari Halme: Riihimäen perhospuistoon valmistui perhosrunopolku – runoja painettu polun varteen runokyltteihin - Aamuposti, aamuposti.fi, artikkelin verkkoversio. julkaistu 13.6.2022, viitattu 14.3.2024.Runoretki Perhospuistoon (Perhospuiston runopolun verkkoversio), storymaps.arcgis.com, viitattu 14.3.2024. Elokuussa 2023 puisto sai Green Flag Award-tunnustuksen, joka myönnetään hyvin hoidetuille ja hallinnoiduille viheralueille.Rii­hi­mäen Per­hos­puis­to on voit­ta­nut Green Flag Award -pal­kin­non vuon­na 2023-2024 - Riihimäki, riihimaki.fi, viitattu 14.3.2024. == Katso myös == * Luettelo Riihimäen puistoista == Lähteet == Luokka:Riihimäen puistot Luokka:Perhoset
Beau Is Afraid

Beau Is Afraid on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen surrealistinen tragikomedia- ja kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Ari Aster. Pääroolia esittää Joaquin Phoenix. Muita rooleja esittävät muun muassa Patti LuPone, Nathan Lane, Amy Ryan, Kylie Rogers, Parker Posey, Stephen McKinley Henderson, Hayley Squires, Michael Gandolfini, Zoe Lister-Jones, Armen Nahapetian ja Richard Kind. Elokuvan keskiössä on hyvätapainen, mutta vainoharhainen Beau (Phoenix), joka päätyy surrealistiselle seikkailulle päästäkseen äitinsä luokse. Seikkailulla hän kuitenkin joutuu kohtaamaan pahimmat pelkonsa. Beau Is Afraid sai maailmanensi-iltansa Austinissa, Texasissa sijaitsevassa Alamo Drafthouse Cinemassa 1. huhtikuuta 2023. Suomen-ensi-iltansa se sai 28. huhtikuuta 2023. Elokuva sai pääasiassa positiivisia arvosteluja, mutta oli taloudellinen floppi, tuottaen ainoastaan noin 11 miljoonaa dollaria. Phoenix sai roolistaan Golden Globe -ehdokkuuden. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto * Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustan komedian elokuvat Luokka:Surrealistiset elokuvat Luokka:Päihdeaiheiset elokuvat Luokka:Elokuvat itsemurhasta Luokka:A24:n elokuvat
Olli Haaskivi

Olli Haaskivi (s. 14. elokuuta 1990, Cleveland, Ohio, Yhdysvallat) on amerikkalais-suomalainen näyttelijä. == Varhainen elämä ja perhe == Haaskivi syntyi Clevelandissa Ohiossa, missä hänen isänsä, suomalainen jalkapalloilija Kai Haaskivi, pelasi Cleveland Forcen joukkueessa. Olli Haaskivellä on Suomen ja Yhdysvaltain kaksoiskansalaisuus. Kun Haaskivi oli 8-vuotias, perhe muutti Floridaan, missä hän varttui. Hänen serkkunsa on entinen NHL-jääkiekkoilija Niklas Hagman. == Ura == Haaskivi opiskeli Booker High Schoolissa Sarasotassa Floridassa ja valmistuttuaan hän opiskeli musiikkiteatteria Michiganin yliopiston musiikki-, teatteri- ja tanssikoulussa. Hänen ensimmäinen näyttelijäroolinsa oli televisiosarjassa Unforgettable vuonna 2012. Vuonna 2019 Haaskivi esiintyi pienessä roolissa Edward Nortonin ohjaamassa Motherless Brooklyn -elokuvassa. Hän esiintyi myös Marvel Cinematic Universen Disney+-sarjassa The Falcon and the Winter Soldier (2021) tohtori Wilfred Nagelina. Helmikuussa 2022 hän näytteli Edvard Condonia Christopher Nolanin ohjaamassa seitsemällä Oscarilla palkitussa elokuvassa Oppenheimer (2023), ja myöhemmin samana vuonna hän näytteli useissa jaksoissa Apple TV+:n minisarjassa The Big Cigar. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Carlo Galeffi

Carlo Galeffi (4. kesäkuuta 1882 Malamocco, Venetsian metropolikaupunki? – 22. syyskuuta 1961 Rooma) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan baritoni.Nicolas Slonimsky, Laura Kuhn, Dennis McIntire, Galeffi, Carlo Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, viitattu 14.3.2024 Erik Eriksson, Carlo Galeffi AllMusic, viitattu 14.3.2024 Enciclopedia Italianan (1938) mukaan hän syntyi Roomassa vuonna 1885Galeffi, Carlo Enciclopedia Italiana (1938), Treccani, viitattu 14.3.2024 , Enciclopedia Italiana -instituutti Treccanin uudemman tiedon mukaan Venetsiassa vuonna 1884.Galèffi, Carlo Treccani, viitattu 14.3.2024 Galeffi opiskeli G. Di Comon, Enrico Sbriscian ja Antonio Cotognin johdolla. Hän teki oopperadebyyttinsä Roomassa Enricon roolissa Lucia di Lammermoorissa vuonna 1903. Hän sai tämän jälkeen suosiota Napolissa Amonasrona ja Rigolettona. Galeffi oli johtava esiintyjä La Scalassa vuosina 1912–1938. Hän esiintyi myös muun muassa Chicagossa (1919–1921) ja Teatro Colónissa. Ainoan esiintymisensä Metropolitan-oopperassa hän teki 29. marraskuuta 1910 Germontin roolissa La traviatassa. Galeffi kuului Arturo Toscaninin suosikkilaulajiin ja pääsi usein osallistumaan kantaesityksiin.Carlo Galeffi Opera Vivrà, viitattu 14.3.2024 Hän oli mukana kantaesittämässä Pietro Mascagnin oopperoita Isabeau ja Parisina. Muiden säveltäjien teoksista hän oli kantaesittämässä muun muassa Italo Montemezzin oopperaa L'amore dei tre re ja Arrigo Boiton Neronea. Galeffi teki viimeisen oopperaesiintymisensä vuonna 1954. Hän osallistui La traviatan, Andrea Chénierin ja Pajatson levytyksiin. == Lähteet == Luokka:Italialaiset oopperalaulajat Luokka:Baritonit Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1961 kuolleet