EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Otto von Below

Otto von Below (18. tammikuuta 1857 Danzig – 15. maaliskuuta 1944 Danzig) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hän komensi useita eri armeijoita lähes kaikilla rintamilla. Below aloitti upseerinuransa 80. jalkaväkirykmentissä vuonna 1875. Hän oli vuodesta 1905 jalkaväkirykmentin komentajana, sai 1909 ylennyksen kenraalimajuriksi sekä 1912 jalkaväenkenraaliksi, ja jälkimmäisessä yhteydessä nimityksen divisioonankomentajaksi.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 527–528 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Maailmansodan syttyessä Below komensi aluksi reservidivisioonaa Itä-Preussissa ja osallistui Gumbinnenin ja Masurian järvien taisteluihin. Marraskuusta 1914 alkaen hän komensi 8. armeijaa, joka osallistui Masurian järvien toiseen taisteluun helmikuussa 1915. Toukokuusta joulukuuhun 1915 Below komensi Niemenin armeijaa Kuurinmaalla ja lokakuussa 1916 hänet siirrettiin armeijakunnan komentajaksi Salonikin rintamalle Makedoniaan. Huhtikuusta syyskuuhun 1917 hän oli 6. armeijan komentajana länsirintamalla ja osallistui Arrasin taisteluun.Otto von Below Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Belowin maine perustuu pitkälti hänen saavuttamaansa suurvoittoon Italian armeijasta Caporetton taistelussa lokakuussa 1917. Hänen komentamansa saksalais-itävaltalainen 14. armeija mursi italialaisten linjat 24. lokakuuta ja tuotti näille katastrofaalisen tappion. Tämän voiton jälkeen Below siirrettiin takaisin länsirintamalle, nyt 17. armeijan komentajaksi. Maaliskuussa 1918 käynnistetyssä suurhyökkäyksessä Saksan sotilasjohto odotti hänen kykenevän Arrasissa samanlaiseen läpimurtoon kuin edellisenä vuonna Caporettossa, mutta tässä hän tuotti pettymyksen. Aivan sodan lopussa, lokakuussa 1918 hänet siirrettiin vielä 1. armeijan komentajaksi ja hän johti saksalaisten peräntymistä Reimsiin, johon oli tarkoitus luoda viimeinen puolustuslinja. Sodan jälkeen Below toimi kesäkuuhun 1919 saakka läntisen alueen kodinturvajoukkojen komentajana.Nordisk familjebok, täydennysosa (1926), s. 1354 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Otto von Below oli kenraali Fritz von Belowin serkku. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1857 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Henrik Johan Gummerus

Henrik Johan Gummerus (22. toukokuuta 1774 Marttila, toisen tiedon mukaan 20. toukokuuta 1775 Koski Tl – 13. heinäkuuta 1836 Högby, Öölanti) oli suomalainen pappi ja kansannousun johtaja. Gummeruksen vanhemmat olivat komministeri Henrik Gummerus vanhempi ja Johanna Bäcksten. Hän valmistui papiksi 1799 ja toimi Suomen sodan alkaessa apulaisena Ahvenanmaalla Finströmissä. Siellä hän liittyi nimismies Erik Arénin toveriksi vapauttamaan ahvenanmaalaisia venäläisistä. Hänen johdollaan noin 450 kalastajaa ja talonpoikaa kävi 10. toukokuuta 1808 parituntisen taistelun Kumlingessa samansuuruisen venäläisjoukon kanssa. Gummerus onnistui miehineen vangitsemaan venäläiset, jotka vietiin Tukholmaan. Palkkioksi teostaan hän sai Miekkatähdistön nauhassa kannettavan mitalin ja hovisaarnaajan arvon. Gummerus toimi sitten Ahvenanmaalla olevien joukkojen sotarovastina, mutta muutti 1810 Ruotsiin ja tuli 1812 Högbyn kirkkoherraksi Öölantiin, jonne hänet on haudattu. Gummeruksen puoliso vuodesta 1805 oli Maria Helene Hult (k. 1841). ==Katso myös== * Kansannousut Suomen sodassa == Lähteet == * Sivu 250. ==Aiheesta muualla== * Viitattu 8.2.2014. * Carl Henrik Martling, 1997. Född med Segerhuva: en Berättelse om Henrik Johan Gummerus och Ålandskrige 1808-09. Proprius förlag, Tukholma. 254 s. * Högbyn hautausmaan esittely, ss. 17–18 (Viitattu 8.2.2014) Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Vuonna 1774 syntyneet Luokka:Vuonna 1836 kuolleet
Hermann von François

Hermann Karl Bruno von François (31. tammikuuta 1856 Luxemburg – 15. toukokuuta 1933) oli saksalainen kenraali, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänellä oli merkittävä rooli itärintaman ensimmäisissä taisteluissa syksyllä 1914. François aloitti upseerinuransa vuonna 1875 kaartinrykmentissä. Hänestä tuli 1905 rykmentinkomentaja ja 1913 jalkaväenkenraali ja ensimmäisen armeijakunnan komentaja. Sen johdossa hän osallistui myös maailmansodan ensimmäisiin taisteluihin Itä-Preussissa 1914.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 998 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. François oli hyökkäävä ja omapäinen. Aivan sodan alussa hän käynnisti 8. armeijan komentajan Max von Prittwitzin tietämättä hyökkäyksen Stallupönenissä. Françoisin menestys kannusti myös Prittwitzin hyökkäämään, mutta tappiollisen Gumbinnenin taistelun jälkeen Pritwittz korvattiin Paul von Hindenburgilla ja Erich Ludendorffilla. Tannenbergin taistelussa François rikkoi myös Ludendorffin määräyksiä ja lähti hyökkäämään puolustautumisen sijasta. Saavutetun menestyksen vuoksi hänen toimiaan katsottiin läpi sormien, mutta Ludendorff menetti luottamuksensa häneen.Hermann von Francois Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Hindenburgin siirryttyä koko itärintaman päälliköksi François komensi kahdeksatta armeijaa hetken aikaa loka–marraskuussa 1914. Sen jälkeen hän ei kuitenkaan enää saanut armeijaa komentoonsa, vaan joutui toimimaan lopun sodan ajan armeijakunnan komentajana. Keväällä 1915 François osallistui 41:nnen reserviarmeijakunnan komentajana Eberhard von Mackensenin johtamaan suurhyökkäykseen itärintamalla. Kesäkuusta 1915 kesäkuuhun 1918 hän oli 7. armeijakunnan komentajana länsirintamalla Ranskassa. Hän jätti sotapalveluksen lokakuussa 1918. François kirjoitti useita sotahistoriallisia tutkimuksia ja sodan jälkeen pari muistelmakirjaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1933 kuolleet
BelaPAN

BelaPAN (, ) on Valko-Venäjällä toimiva yksityisomisteinen, valtiovallasta riippumaton uutis- ja tietotoimisto. Uutistoimiston lisäksi yhtiöön kuuluu multimediauutistuotantoa sekä analyysi- ja monitorointiosasto. BelaPAN julkaisee uutisiaan ja analyysejään myös Belorusskije novosti -verkkolehtensä (, naviny.by) välityksellä venäjäksi ja englanniksi. Yritysmuodoltaan BelPAN se on suljettu osakeyhtiö (ZAO). Tietotoimiston perusti sen johtanana yhä toimiva toimittaja Ales Lipai (, ) Valko-Venäjän itsenäistymisvuonna 1991. Uutistoimistolla on kirjeenvaihtajia eri puolilla Valko-Venäjää. Uutistoimisto tuottaa verkkouutisia valkovenäjän, venäjän ja englannin kielellä. BelaPAN:in uutisia pidetään verraten riippumattomana ja luotettavana tiedonlähteenä maassa, jonka valtiollinen tietotoimisto BelTA on puolestaan vahvasti sidoksissa valtiojohtoon. BelaPANin uutisiin viitataan laajalti sanomalehdistössä ja sähköisissä tiedotusvälineissä niin Valko-Venäjällä kuin ulkomaillakin. Uutistoimisto tuottaa uutisten lisäksi analyysejä ja lehdistökatsauksia. BelaPANin verkkosivuston uutisista ja muusta aineistosta pääosa on vain rekisteröityneiden, maksavien tilaaja-asiakkaiden saatavilla. Uutistoimiston asiakaskunta sisältää sekä valkovenäläisiä julkisen vallan yhteisöjä että kansainvälisiäkin organisaatioita, pankkeja ja rahoituslaitoksia. Suuri osa uutisista ja analyyseistä julkaistaan kuitenkin yhtiön verkkolehdessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Belorusskije novosti (BelaPANin verkkolehti) (naviny.by) * Ales Lipai: Zatrymanyja žurnalisty ne parušali zakon (2/2013) (charter97.org) * Ales Lipai. Mnenije. Kakije ljudi! (10/2007) (naviny.by) * Media in Belarus: News Agencies (e-belarus.org) * Belarus: Media (bbc.co.uk) * Belarus: Time for media reform (lyhyemmin), koko julkaisu: Belarus: Time for media reform - Index on Censorship (pdf, 2/2014) (indexoncensorship.org) Luokka:Valkovenäläiset viestimet Luokka:Uutistoimistot
Töysän kirkko

Töysän kirkko on entisen Töysän kunnan alueella Alavudella sijaitseva kirkkorakennus. Puinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1800. Kirkon torni valmistui vasta 1824 ja kellotapuli seuraavana vuonna. Kirkon rakentamiseen saatiin lupa vuonna 1798 ja rakentaminen aloitettiin samana vuonna. Kirkkosuunnitelman laati kuortanelainen Yrjänä Lepistö. Rakennustyö oli edennyt jo hyvän matkaa, kun rakentamisesta kuullut maaherra määräsi työt keskeytettäväksi. Suunnitelmat piirrettiin puhtaaksi ja lähetettiin tarkastettavaksi Tukholmaan. Suunnitelma hyväksyttiin, kirkkoa tulisi vain hiukan madaltaa ja pienentää tornia. Tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui käyttökuntoon vuonna 1800. Ristikohdassa oleva torni rakennettiin vasta vuonna 1824 ja erillinen kellotapuli 1825. Torni on Tukholman yli- intendentin konttorin hyväksymien suunnitelmien mukainen ja kellotapuli Lepistön suunnitelman mukaan tehty. Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa. Instumenttina kirkossa on ollut ensin urkuharmoni ja sitten pneumaattiset urut vuodesta 1909 lähtien. Niiden fasadi ja urkukaappi säilytettiin, kun nykyiset 20-äänikertaiset mekaaniset urut otettiin käyttöön vuonna 1983. Kirkon alttaritaulu on taidemaalari Väinö Hämäläisen vuonna 1908 maalaama ”Jeesus ja syntinen nainen”. Kirkkotekstiileistä huomattava osa on hankittu 1982, jolloin useaan kertaan korjattuun kirkkoon tehtiin viimeisin suuri peruskorjaus. Tapulissa on kaksi kelloa: pienempi on hankittu vuonna 1800, se on valettu Tukholmassa. Isompi kello valettu Venäjällä ja hankittu 1829. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Töysän kirkko Alavuden seurakunnan sivuilla Kirkko Luokka:Alavuden rakennukset ja rakennelmat Luokka:Alavuden nähtävyydet Luokka:Etelä-Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen puiset sisäviisteiset ristikirkot Luokka:Suomen 1820-luvulla rakennetut kirkot
Felix von Bothmer

Felix von Bothmer (10. joulukuuta 1852 München – 18. maaliskuuta 1937 München) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. == Elämäkerta == Kreivi Bothmer osallistui upseerikokelaana Ranskan–Saksan sotaan. Hän valmistui upseeriksi 1871, yleni everstiksi 1900, kenraalimajuriksi 1903, kenraaliluutnantiksi 1905 ja jalkaväenkenraaliksi 1910.Nordisk familjebok, täydennysosa (1922), s. 764–765 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Maailmansodan puhjettua Bothmer nimitettiin marraskuussa 1914 baijerilaisen reservidivisioonan komentajaksi, mistä hän siirtyi keväällä 1915 toisen reserviarmeijakunnan komentajaksi Galitsiaan.Felix von Bothmer Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Hän osallistui Alexander von Linsingenin komentaman eteläisen armeijan taisteluihin, kunnes siirtyi heinäkuussa 1915 Linsingenin tilalle. Itärintaman eteläosasta vastannut eteläinen armeija muodostui osin saksalaisista ja osin itävaltalaisista joukoista. Bothmer onnistui puolustautumaan ylivoimaisia venäläisiä joukkoja vastaan ja torjumaan lopulta venäläisten kesäkuussa 1916 käynnistämän Brusilovin hyökkäyksen sekä kääntämään vuotta myöhemmän Kerenskin hyökkäyksen venäläisten perääntymiseksi. Itärintaman sotatoimien päätyttyä eteläinen armeija hajotettiin ja Bothmer siirrettiin helmikuussa 1918 länsirintamalle uuden 19:nnen armeijan komentajaksi Lothringeniin. Saman vuoden huhtikuussa hänet ylennettiin kenraalieverstiksi. Kolme päivää ennen aselepoa marraskuussa 1918 Bothmer lähetettiin Baijeriin valmistelemaan puolustusjärjestelyitä ympärysvaltojen hyökkäyksen varalta. Joulukuussa hän vetäytyi palveluksesta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Ylivieska-Raahen käräjäoikeus

Ylivieska-Raahen käräjäoikeus oli yksi Suomen 27 käräjäoikeudesta. Oulun käräjäoikeus ja Ylivieska-Raahen käräjäoikeus yhdistyvät 1.1.2019. Yhdistyvän käräjäoikeuden nimi on 1.1.2019 lukien Oulun käräjäoikeus ja sen tuomiopiiri on Pohjois-Pohjanmaan maakunta. Ylivieska-Raahen käräjäoikeuden kansliat sijaitsivat Ylivieskassa ja Raahessa. Istuntopaikka oli edellisten lisäksi myös Siikalatvan Pulkkilassa. Käräjäoikeus muodostui vuonna 2010, kun Ylivieskan ja Raahen käräjäoikeudet yhdistettiin. Ylivieska-Raahen käräjäoikeus kuului Rovaniemen hovioikeuden tuomiopiiriin. Itse Ylivieska- Raahen käräjäoikeuden toimialue muodostui Haapajärven, Haapaveden, Kalajoen, Nivalan, Oulaisten, Pyhäjärven, Raahen ja Ylivieskan kaupungeista sekä Alavieskan, Kärsämäen, Merijärven, Pyhäjoen, Pyhännän, Reisjärven, Sievin, Siikajoen ja Siikalatvan kunnista. == Lähteet == Ylivieska-Raahen Käräjäoikeus Luokka:Suomen entiset käräjäoikeudet
Siniaalto (yhtye)

Siniaalto on suomalainen ambient-musiikkia tekevä yhtye. Sen perustivat vuonna 2002 Ilai Rämä, Teemu Halmkrona sekä Tuomas Mettänen. Yhtyeen musiikki vaihtelee progressiivisista kappaleista minimalistisiin. Yhtye tunnetaan myös analogisten syntetisaattorien käytöstä sekä thereminin käytöstä. Yhtye on julkaissut neljä studioalbumia sekä yhden minialbumin. == Diskografia == === Studioalbumit === * * * * Sarastus (2017) === Minialbumit === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://ut3.org/siniaalto/about2.html Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Ahvenanmaan käräjäoikeus

Ahvenanmaan käräjäoikeus () on yksi Suomen 20 käräjäoikeudesta. Ahvenanmaan käräjäoikeuden keskuspaikka on Maarianhamina. Ahvenanmaan käräjäoikeus kuuluu Turun hovioikeuden tuomiopiiriin. Itse Ahvenanmaan käräjäoikeuden tuomiopiiri muodostuu Brändön, Eckerön, Finströmin, Föglön, Getan, Hammarlandin, Jomalan, Kumlingen, Kökarin, Lemlandin, Lumparlandin, Saltvikin, Sottungan, Sundin ja Vårdön kunnista sekä Maarianhaminan kaupungista. Ahvenanmaan käräjäoikeuden laamanni on Kristina Fagerlund. Käräjäoikeuden yhteydessä toimii Ahvenanmaan hallintotuomioistuin. == Lähteet == käräjäoikeus Luokka:Suomen käräjäoikeudet
Eduard von Capelle

Eduard von Capelle (10. lokakuuta 1855 Celle – 23. helmikuuta 1931 Wiesbaden) oli saksalainen amiraali, joka toimi Saksan laivastoministerinä ensimmäisen maailmansodan jälkipuolella 1916–1918. Capelle aloitti uransa laivaston aliluutnanttina vuonna 1876 ja vuodesta 1891 hän palveli laivastoministeriössä. Hänestä tuli 1906 kontra-amiraali, 1909 vara-amiraali ja 1913 amiraali sekä 1904 ministeriön osastopäällikkö ja 1914 alivaltiosihteeri. Capelle oli pitkään laivastoministerinä toimineen Alfred von Tirpitzin tärkeä apulainen Saksan laivaston uudistamisessa ja hän auttoi tätä vuosien 1898 ja 1900 laivastolakien valmistelussa. Capelle jäi terveyssyistä eläkkeelle 1915, mutta maaliskuussa 1916 hänet nimitettiin uudeksi laivastoministeriksi Tirpitzin tilalle. Tirpitz oli joutunut eroamaan, koska Theobald von Bethmann Hollwegin hallitus ei hyväksynyt hänen vaatimaansa rajoittamatonta sukellusvenesotaa. Capellen kannanotot tähän kysymykseen olivat pitkään epämääräisiä ja monitulkintaisia. Lopulta hän ryhtyi tukemaan rajoittamatonta sukellusvenesotaa, joka aloitettiinkin helmikuussa 1917.Eduard von Capelle Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 16–17 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Elokuussa 1917 Capelle syytti sosiaalidemokraatteja avomerilaivaston levottomuuksien lietsomisesta, mitä pidettiin häneltä poliittisena harha-askeleena. Keisari Vilhelm II tuki silti edelleen Capellea estääkseen Tirpitzin paluun ministeriksi. Capellen vaikutusvalta kuitenkin laski ja hänet siirrettiin eläkkeelle lokakuussa 1918, kun perustettiin Reinhard Scheerin johtama keskitetty merivoimien johto. ==Lähteet== Luokka:Saksan keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Bitumikermi

Bitumikermi on yleensä bitumista, tukikerroksesta ja täyteaineista muodostettu tuote. Bitumikermi tunnettiin ennen nimellä kattohuopa, ja siitä tehtyjä kattoja kutsuttiin ja kutsutaan osin edelleenkin huopakatoiksi. == Valmistus == Nykyään valmistajien käyttämä bitumi on poikkeuksetta SBS-kumibitumia. SBS- eli styreeni-butadieeni-styreeni-elastomeeri antaa bitumille paremman lämmön- ja ennen kaikkea kylmän keston. SBS tekee bitumista elastista, eli se palautuu venytyksen jälkeen. Ennen kumibitumia oli yleisesti käytössä puhallettu bitumi, jota käytetään edelleen kermien kuumaliimauksessa. Muualla maailmalla on käytössä myös muita modifiointiaineita, kuten APP eli ataktinen polypropeeni. Bitumikermiä käytetään yleisimmin kattojen ja seinien vesieristyksien tekemiseen. Bitumikermejä on monenlaisia erilaisiin käyttötarkoituksiin. Bitumikermin runkoaineena on aikaisemmin käytetty orgaanisia kuituja (niin sanottu lumppuhuopa), nykyään lasikuitua tai polyesteriä. Runkoverkko ympäröidään bitumin ja täyteaineiden seoksella ja bitumin pintaan sirotellaan hiekkaa niin, että se ei tartu itseensä, kun se rullataan käyttötarkoituksensa mukaiseen pakkauskokoon. Jos kermi on tarkoitettu kiinnitettäväksi hitsaamalla, sen alapintaan tulee kerros kumibitumia, joka suojataan ohuella muovikalvolla. Kalvo sulaa pois, kun kermiä lämmitetään kaasupolttimella sitä asennettaessa. == Kermiluokat == Bitumikermit jaetaan kolmeen pääluokkaan, aluskermit, pintakermit ja yksikerroskatteet sekä Kattoliiton Toimivat Katot 2013 -julkaisun mukaan kolmeen käyttöluokkaan TL1, TL2 ja TL3. Jokaisella tuoteluokalla on omat vaatimuksensa kermin mekaanisen ja kemiallisen kestävyyden sekä nimellispainon suhteen. TL1 käsittää vain yksikerroskatteet eli tuotteet, jotka yhdellä kerroksella muodostavat riittävän tiiviin ja lujan vedeneristeen. TL2 sisältää yleisimmin käytetyt bitumikermit, jotka alus- ja pintakermin yhdistelmänä muodostavat vedeneristeen. TL3 tuotteita käytetään aluskermeinä kevyemmissä vesikatteissa ja höyrynsulkuna yläpohjarakenteissa. Aluskermit kiinnitetään kuumennetulla bitumilla liimaamalla tai kaasupolttimella hitsaamalla. Pintakermit kiinnitetään yleensä hitsaamalla ja yksikerroskatteet lähes poikkeuksetta hitsaamalla. Pintakermien pintaan tehtaalla asennetaan sirotetta tai metallikalvoa kermin käyttötarkoituksen mukaisesti. Sirotteet ovat yleensä värjättyjä kivipohjaisia materiaaleja tai aktiivisia erikoissirotteita. Pintakermien värillä pystytään vaikuttamaan energiankulutukseen ja katon käyttöikään. Vaalea bitumikermin sirote ehkäisee kattorakenteiden kuumenemista ja näin ollen pidentää myös käyttöikää. == Valmistajat Suomessa == Suomessa bitumikermejä valmistaa kolme yritystä. amerikkalaisomisteinen BMI Suomi Espoossa (entinen Icopal Oy), Katepal Oy Lempäälässä ja ruotsalaisomisteinen Nordic Waterproofing Oy Lohjalla. ==Katso myös== *Asfalttihuopa == Lähteet == * Toimivat Katot 2013 Kattoliitto ry 2013 * Museovirasto - Huopakaton korjaus Museovirasto Rakennushistorian osasto *BMI Suomi * Katepal * Nordic Waterproofing * Bauder Luokka:Rakennustuotanto
Azerbaidžan talviolympialaisissa 2014

Azerbaidžan osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Azerbaidžan lähetti ensimmäisen kerran urheilijoitaan talviolympialaisiin Naganoon 1998. Silloin olympialaisiin lähti Azerbaidžanista taitoluistelijoita ja alppihiihtäjiä. Alppihiihtäjä Patrick Brachner toimi Azerbaidžanin joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. Maata edusti olympialaisissa neljä urheilijaa kahdessa eri lajissa. Ainuttakaan mitalia maa ei kuitenkaan saavuttanut. ==Joukkue== === Taitoluistelu=== * Alexei Sitnikov * Julia Zlobina === Alppihiihto=== * Patrick Brachner * Gaia Bassani Antivari ==Lähteet== * Sochi.ru ===Viitteet=== Talviolympialaisissa 2014 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2014
Bristol Britannia

Bristol Type 175 Britannia (malliversiot 100-320) on nelimoottorinen Bristol Aeroplane Companyn valmistama potkuriturbiinikäyttöinen matkustajalentokone. Kone lensi ensilentonsa kesällä 1952.Bristol 175 Britannia 1952, Aviastar.org. Viitattu 27.10.2016 (Arkisto: Archive.org) Tämä siviili-ilmailuun tarkoitettu matkustajalentokone suunniteltiin ja kehitettiin aikana, jolloin Britannian määrällinen sotatarviketuotanto pieneni runsaasti. Syynä tähän kehitykseen oli vasta voitettu sota akselivaltoja vastaan. Tällaisia uusia matkustajakonetyyppejä tarvittiin lentokonetehtaiden pitämiseksi pystyssä. Alkuun Bristol Britannia saavutti menestystä lentomatkustuksen suosion kasvaessa suurin harppauksin, mutta tyyppi jäi lopulta varjoon suurempien ja nopeampien konetyyppien tieltä. Koneen hankintahinta on aikalaisiaan, noin kaksi miljoonan US-dollarin hintaisia potkuriturbiinityyppisiä verrokkeja korkeampi. Vuoden 1958 hintatason mukaan Britannia-koneen hinta oli arviolta hieman yli neljä miljoonaa dollaria. Suihkumatkustajakoneen hinta oli tuolloin oli jonkin verran yli viisi miljoonaa dollaria.Hirvonen P., 1961: s. 137 Matkanopeus oli 630 km/h ja matkustajamäärä 52–133. Koneen kantama oli merkittävän pitkä, mikä tarjosi sille kilpailuetua. Lentomatka oli jopa 8 850 km (täyteen tankattuna, tuulettomissa olosuhteissa). Se oli omana aikakautenaan huomattava saavutus. Koneen kiitoratavaatimus oli 2 200 metriä, mikä oli jonkin verran aikalaisiaan pidempi. Suurin lentoonlähtöpaino oli noin 84 tonnia. Konetyyppi oli muun muassa El Al -lentoyhtiön ensimmäinen pitkän matkan matkustajakone. Yhtiön kone tunnuksella 4X-AGE tuli maailmankuuluksi, kuljettaessaan suoralla lennolla Adolf Eichmannin Argentiinasta Israeliin toukokuussa 1960.Quentin Reynolds, Ephraim Katz, Zwy Aldouby, Kuoleman asiamies : Adolf Eichmannin tarina, suom. Martti Santavuori. Karisto 1961 (3. p. 1979 ISBN 951-23-1462-2) ==Katso myös== *Lockheed Constellation *Douglas DC-6 *Douglas DC-7 == Lähteet == *Hirvonen, Pauli: MMM - Nuorten Ilmailukirja, s. 137. Helsinki Otava 1961 ===Viitteet=== Luokka:Bristolin ilma-alukset Luokka:Brittiläiset matkustajalentokoneet
Karl von Einem

Karl von Einem (1. tammikuuta 1853 Herzberg am Harz – 7. huhtikuuta 1934 Mülheim)Karl von Einem Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. oli saksalainen kenraali, joka toimi Preussin sotaministerinä 1903–1909 ja palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Einem aloitti sotilasuransa vuonna 1870 osallistumalla Ranskan–Saksan sotaan, jonka aikana hän myös valmistui upseeriksi. Hän palveli 1881 alkaen pääesikunnassa ja vuodesta 1898 Preussin sotaministeriön osastopäällikkönä. Hänet ylennettiin 1897 everstiksi, 1900 kenraalimajuriksi ja 1903 kenraaliluutnantiksi. Einem tuli toukokuussa 1903 vt. sotaministeriksi ja saman vuoden elokuussa varsinaiseksi sotaministeriksi Heinrich von Gosslerin seuraajana.Nordisk familjebok (1907), s. 61 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Ministerikautenaan hän painotti raskaan tykistön roolin lisäämistä ja ajoi konekiväärin käyttöönottoa. Einem ylennettiin 1907 ratsuväenkenraaliksi ja elokuussa 1909 hän siirtyi ministerin paikalta seitsemännen armeijakunnan komentajaksi. Sitä hän komensi myös maailmansodan alussa ja osallistui syksyllä 1914 länsirintaman taisteluihin Karl von Bülowin toisen armeijan mukana. Marnen taistelun jälkeen Einem siirtyi syyskuussa 1914 Max von Hausenin tilalle kolmannen armeijan komentajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi sodan loppuun asti. Hän vastasi Reimsin ja Argonnen välisestä rintamaosuudesta Champagnessa, ja hänen joukkonsa osallistuivat kaikkiin Aisnen taisteluihin. Hänet ylennettiin 1915 kenraalieverstiksi.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 476–477 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Päivää ennen aselevon voimaanastumista marraskuussa 1918 Einem nimitettiin ”kruununprinssin armeijaryhmän” komentajaksi kruununprinssi Vilhelmin tilalle ja hän sai tehtäväkseen kotiuttaa joukot. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Curling talviolympialaisissa 2014 – miesten turnaus

Miesten curlingturnaus talviolympialaisissa 2014 alkoi 10. helmikuuta ja päättyi 21. helmikuuta 2014. == Alkusarja == O V T SWE CAN CHN NOR GBR DEN RUS SUI USA GER align=left 9 8 1 7–6 6–5 5–4 8–4 8–4 7–5 6–4 8–4 align=left 9 7 2 9–8 10–4 7–5 7–6 7–4 8–6 11–8 align=left 9 7 2 7–5 6–5 7–4 9–6 5–4 9–4 11–7 align=left 9 5 4 7–6 9–8 5–3 7–4 8–5 align=left 9 5 4 8–6 7–4 4–2 5–3 7–6 align=left 9 4 5 8–5 5–3 11–10 6–3 align=left 9 3 6 7–6 7–6 8–7 align=left 9 3 6 5–4 9–3 6–3 align=left 9 2 7 9–5 8–5 align=left 9 1 8 8–7 Joukkue välieriin. Joukkue uusintaan välieräpaikasta. === Ottelut === 1\. kierros 10\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 0 0 1 0 1 0 2 X 4 0 2 0 0 0 4 0 1 0 X 7 2\. kierros 10\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 1 0 2 0 0 0 1 0 X 4 2 0 3 0 0 1 1 0 0 X 7 3\. kierros 11\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 0 2 0 2 0 0 2 0 6 0 2 0 0 2 0 2 0 0 1 7 4\. kierros 12\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 3 0 0 0 0 0 0 0 2 0 5 0 2 1 2 1 0 0 1 0 2 9 5\. kierros 12\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 1 0 2 0 2 1 0 1 0 7 2 0 3 0 2 0 0 1 0 3 11 6\. kierros 13\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 2 1 0 0 0 1 2 0 0 6 0 0 0 0 2 1 0 0 1 3 7 7\. kierros 14\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Tulos 0 0 1 0 1 0 1 2 0 0 1 6 0 2 0 1 0 1 0 0 0 1 0 5 8\. kierros 14\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 0 1 0 3 0 2 1 1 8 0 2 1 0 2 0 1 0 0 0 6 9\. kierros 15\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 1 0 2 2 0 1 0 2 X 8 0 0 1 0 0 2 0 1 0 X 4 10\. kierros 16\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 2 0 1 0 1 0 0 6 2 1 0 0 2 0 0 0 2 1 8 11\. kierros 16\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 1 0 1 0 1 1 0 0 1 5 0 0 1 0 1 0 0 0 1 0 3 12\. kierros 17\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 0 0 2 0 0 1 1 0 1 6 0 1 1 0 0 1 0 0 2 0 5 == Pudotuspelit == === Tie-break === 18\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 0 1 0 2 0 0 0 1 0 5 0 1 0 1 0 0 0 2 0 2 6 === Välierät === 19\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 0 0 0 1 0 2 0 5 0 1 0 0 1 1 0 1 0 2 6 === Pronssiottelu === 21\. helmikuuta klo 12.30 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 Tulos 0 0 1 0 0 2 0 0 1 0 0 4 0 1 0 1 0 0 1 0 0 1 2 6 === Loppuottelu === 21\. helmikuuta klo 17.30 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 2 0 3 1 0 2 0 1 X X 9 0 1 0 0 1 0 1 0 X X 3 == Mitalistit == Kultaa Hopeaa Pronssia Brad Jacobs Ryan Fry E. J. Harnden Ryan Harnden Caleb Flaxey David Murdoch Greg Drummond Scott Andrews Michael Goodfellow Tom Brewster Niklas Edin Sebastian Kraupp Fredrik Lindberg Viktor Kjäll Oskar Eriksson == Lähteet == *Tulokset miesten turnaus
Curling talviolympialaisissa 2014 – naisten turnaus

Naisten curlingturnaus talviolympialaisissa 2014 alkoi 10. helmikuuta ja päättyi 20. helmikuuta 2014. == Alkusarja == Joukkue O V T align=left 9 9 0 align=left 9 7 2 align=left 9 5 4 align=left 9 5 4 align=left 9 4 5 align=left 9 4 5 align=left 9 4 5 align=left 9 3 6 align=left 9 3 6 align=left 9 1 8 Joukkue välieriin. === Ottelut === 1\. kierros 10\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 0 1 0 1 0 X X X 2 0 2 1 0 3 0 3 X X X 9 2\. kierros 11\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 0 2 0 0 2 0 1 0 1 7 0 1 0 2 0 0 1 0 2 0 6 3\. kierros 11\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 1 0 7 0 3 X X X X 12 0 0 1 0 2 0 X X X X 3 4\. kierros 12\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 2 0 0 1 1 1 0 1 2 8 0 0 1 1 0 0 0 2 0 0 4 5\. kierros 13\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 0 2 1 0 0 1 0 3 X 8 0 3 0 0 0 0 0 2 0 X 5 6\. kierros 13\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 0 1 0 2 0 1 1 7 0 2 0 2 0 1 0 1 0 0 6 7\. kierros 14\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 0 0 1 0 0 X X 3 0 3 0 0 3 0 3 2 X X 11 8\. kierros 15\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 2 0 2 0 0 0 2 1 0 1 8 0 2 0 2 1 0 0 0 1 0 6 9\. kierros 15\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 1 0 1 0 2 0 0 2 0 0 6 0 1 0 2 0 2 0 0 0 2 7 10\. kierros 16\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 0 1 0 2 3 0 1 0 7 0 1 0 0 1 0 0 1 0 1 4 11\. kierros 17\. helmikuuta klo 9.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 0 0 1 0 0 3 0 6 0 1 0 2 0 0 0 4 0 2 9 12\. kierros 17\. helmikuuta klo 19.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 1 0 1 0 0 2 0 6 1 3 0 0 2 0 0 3 0 1 10 == Pudotuspelit == === Välierät === 19\. helmikuuta klo 14.00 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 2 0 1 0 0 0 1 0 4 2 1 0 1 0 1 0 0 0 1 6 === Pronssiottelu === 20\. helmikuuta klo 12.30 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 0 1 0 2 0 0 2 0 1 6 0 2 0 1 0 1 0 0 1 0 5 === Loppuottelu === 20\. helmikuuta klo 17.30 {| class="wikitable" Joukkue 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 Tulos 0 1 0 0 2 0 0 0 0 X 3 1 0 0 2 0 0 0 1 2 X 6 == Mitalistit == Kultaa Hopeaa Pronssia Jennifer Jones Kaitlyn Lawes Jill Officer Dawn McEwen Kirsten Wall Maria Prytz Christina Bertrup Maria Wennerström Margaretha Sigfridsson Agnes Knochenhauer Eve Muirhead Anna Sloan Vicki Adams Claire Hamilton Lauren Gray == Lähteet == *Tulokset naisten turnaus
Belgia talviolympialaisissa 2014

Belgia osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 kuuden urheilijan voimin, jotka kilpailivat viidessä eri lajissa. Maa ei saavuttanut kisoista ainuttakaan mitalia. Belgia oli ensimmäisen kerran mukana talviolympialaisissa Chamonix’ssa 1924. Ensimmäinen olympiamitali Belgialle tuli neljän miehen rattikelkkailussa 1924. Ainoan talviolympiakultamitalin maa voitti kaksitoista vuotta sen jälkeen St Moritzissa 1948 kun Pierre Baugniet ja Micheline Lannoy voittivat paritaitoluistelun. Samoissa kilpailuissa Belgia sai hopeamitalin neljän miehen rattikelkkailussa. Rattikelkkailija Hanna Mariën toimi Belgian joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. ==Joukkue== === Freestylehiihto=== * Katrien Aerts === Lumilautailu=== * Seppe Smits === Pikaluistelu=== * Jelena Peeters * Bart Swings === Taitoluistelu=== * Jorik Hendrickx === Rattikelkkailu=== * Hanna Mariën ==Lähteet== * Sochi.ru === Viitteet === Talviolympialaisissa 2014 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2014
Max von Hausen

Max Klemens Lothar von Hausen (17. joulukuuta 1846 Dresden – 19. maaliskuuta 1922 Dresden)Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 301 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa. Hausen liittyi Saksin armeijaan vuonna 1864 ja osallistui vuoden 1866 sotaan sekä Ranskan–Saksan sotaan 1870–1871. Sen jälkeen hän toimi 1871–1874 opettajana Berliinin sota- akatemiassa ja palveli 1875–1887 pääesikunnassa.Max Klemens von Hausen Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Hänet ylennettiin 1893 kenraalimajuriksi, 1897 kenraaliluutnantiksi, 1901 jalkaväenkenraaliksi ja 1910 kenraalieverstiksi. Hausen toimi vuodesta 1900 12:nnen armeijakunnan komentajana ja 1902–1914 Saksin sotaministerinä. Maailmansodan sytyttyä Hausen kutsuttiin takaisin palvelukseen ja nimitettiin saksilaisista armeijakunnista kootun Saksan kolmannen armeijan komentajaksi. Ranskaan ja Belgiaan suoritetussa hyökkäyksessä kolmas armeija muodosti saksalaisten keskustan. Syyskuun alussa 1914 Hausenin joukot tuhosivat pahoin Reimsin. Marnen taistelussa muutamaa päivää myöhemmin hän joutui perääntymään, sillä Karl von Bülowin toisen armeijan perääntyminen paljasti kolmannen armeijan oikean sivustan viholliselle. Hausen jäi pois palveluksesta terveyssyistä 16. syyskuuta 1914 ja hänet korvattiin Karl von Einemilla. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1846 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Max von Gallwitz

Max von Gallwitz (2. toukokuuta 1852 Breslau – 18. huhtikuuta 1937) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Gallwitz palveli vuodesta 1870 tykistössä. Hänet ylennettiin 1899 everstiksi, 1903 kenraalimajuriksi, 1906 kenraaliluutnantiksi ja 1911 tykistökenraaliksi. Hän toimi muutaman vuoden sotaministeriön osastopäällikkönä, sitten divisioonan komentajana ja vuodesta 1911 tykistön tarkastajana. Hänet myös aateloitiin 1913.Nordisk familjebok, täydennysosa (1923), s. 1207 Runeberg.org. Viitattu 7.2.2014. Maailmansodan puhjettua Gallwitz nimitettiin aluksi länsirintamalle komentamaan kaartin reserviarmeijakuntaa, joka piiritti ja valtasi Namurin elokuussa 1914. Vielä samassa kuussa hänet kuitenkin siirrettiin itärintamalle kahdeksannen armeijan alaisuuteen. Helmikuussa 1915 Gallwitz sai komentoonsa aiemman armeijakuntansa ympärille muodostetun ”armeijaryhmä Gallwitzin”, joka elokuussa nimettiin kahdenneksitoista armeijaksi. Hän osallistui suureen hyökkäykseen itärintamalla, valtasi Pultuskin linnoituksen ja mursi venäläisten puolustuslinjan Narevilla. Syksyllä 1915 Gallwitz siirrettiin komentamaan 11:ttä armeijaa, joka osallistui Serbian valloitukseen.Max von Gallwitz Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Gallwitz palasi länsirintamalle maaliskuussa 1916, aluksi Verduniin. Heinäkuusta alkaen hän komensi Saksan toista armeijaa ja siihen liittynyttä armeijaryhmää Sommessa, osallistuen Sommen taisteluun. Syksystä 1916 alkaen hän oli seuraavan kahden vuoden ajan viidennen armeijan komentajana Verdunissa. Syyskuusta 1918 sodan loppuun Gallwitz komensi jälleen omaa armeijaryhmää. Hän erosi armeijasta joulukuussa 1918. Vuosina 1920–1924 hän oli Saksalaiskansallisen kansanpuolueen (DNVP) edustajana valtiopäivillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Ylitornion kirkko

Ylitornion kirkko on Ylitornion seurakunnan kirkkorakennus Ylitornion kuntakeskuksessa. Sen on suunnitellut arkkitehti Gunnar Wahlroos, ja se rakennettiin vuosina 1939–1940. Talvisota viivästytti ja haittasi rakennustöitä, koska miehet olivat rintamalla. Naiset olivat vastuussa rakennustöistä, mistä syystä kirkkoa kutsutaan myös naisten kirkoksi. Kirkko on rakennettu vanhan, vuonna 1939 puretun kirkon paikalle. Vanhan kirkon ajasta muistuttaa puinen nivelikäs kellotapuli, joka on rakennettu 1816–1819 Anton Wilhelm Arppen vuodelta 1811 olevien piirustusten mukaisesti. Kirkonkelloja on kaksi, ne ovat peräisin vanhan emäseurakunnan kirkoista, toinen Matarengistä ja toinen Hietaniemestä. Istumapaikkoja kirkossa on noin 550. Vuoden 1940 heinäkuussa käyttöön vihityn kirkon alttaritaulu on vanhasta kirkosta. Jeesus nousee haudasta -taulun (375×198 cm öljymaalaus kankaalle) on maalannut kuvataiteilija Johan Gustav Hedman vuonna 1827, ja se on ainoa hänen mainitusta aiheesta maalaamansa taulu. Kirkon urut on uusittu vuonna 2010. Kirkon lasimaalaukset ovat oululaisen taiteilija Mirjam Kinoksen ja hänen tyttärensä, taiteilija Marjatta Lipposen suunnittelemia. Saarnastuolissa on kuvanveistäjä Aarre Aaltosen reliefejä. == Jaettu seurakunta, kirkot Ruotsissa == Ylitornion vanhalla emäseurakunnalla oli kaksi kirkkoa aina vuoteen 1809 asti, jolloin Haminan rauhansopimuksen mukainen Suomen ja Ruotsin välinen raja jakoi myös seurakunnan kahtia. Molemmat kirkot jäivät Ruotsin puolelle: Ylitornion kunnan Matarenkiin ja Hietaniemeen. Kirkkojen irtaimisto jaettiin. Suomalaiset eivät olleet järin innokkaita rakentamaan uusia kirkkoja omalle puolelleen jokea - he olisivat edelleen halunneet käydä omissa tutuissa kirkoissaan. Keisari määräsi rakennettavaksi kirkon Suomen puolelle. Se rakennettiin nykyiseen Ylitornion kuntakeskukseen vuosina 1816–1818, kellotapuli valmistui 1819. Uusi kirkko osoittautui epämukavan kylmäksi, ja sitä käytettiin lopulta hautajaisia lukuun ottamatta vain kesäisin 1920-luvun alkupuolelta lähtien. Muulloin jumalanpalvelukset pidettiin vastaperustetun kristillisen kansanopiston tiloissa. 1930-luvun puolivälissä käännyttiin valtion puoleen, jotta Suomen sodassa kirkkonsa menettänyt seurakunta saisi kelvolliset kirkot itselleen, koska vanha kirkko oli korjauskelvotonkin. Rahoituksen varmistuttua vanha kirkko purettiin huhtikuussa 1939 ja uutta alettiin rakentaa samalle paikalle. Kirkko nousi harjaan syyskuussa 1939. Talvisota vei miehet kirkkotyömaalta rintamalle, ja rakennustöistä vastasivat naiset. Sodan sankarivainajia siunattiin keskeneräisessä kirkossa. Kirkko vihittiin käyttöön heinäkuussa 1940. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Ylitornion kirkon esittely meänkielellä Kirkko Luokka:Lapin kirkkorakennukset Luokka:Gunnar Wahlroosin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen kivikirkot
Jorrit Bergsma

Jorrit Bergsma (s. 1. helmikuuta 1986 Oldeboorn) on alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja. Bergsma saavutti matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Heerenveenissä 2012 hopeaa 10 000 metrillä ajalla 12.57,71. Hän voitti saman matkan maailmanmestaruuden Sotšissa 2013 ajalla 12.57,69 ja sijoittui 5 000 metrillä toiseksi ajalla 6.17,94. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai 10 000 metrillä kultaa olympiaennätysajalla 12.44,45 ja 5 000 metrillä pronssia ajalla 6.16,66. Hän voitti Heerenveenissä 2015 maailmanmestaruuden 10 000 metrillä ajalla 12.54,82 ja sai hopeaa 5 000 metrillä. Hän saavutti MM-hopeaa 5 000 metrillä myös Kolomnassa 2016. Gangwonissa 2017 hän voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden sekä sai MM- hopeaa 5 000 ja 10 000 metrillä. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Bergsma sai 10 000 metrillä hopeaa ennätysajallaan 12.41,98. Hän voitti 10 000 metrin maailmanmestaruuden Inzellissä 2019 ajalla 12.52,92. Hän voitti yhteislähdön MM-kultaa Salt Lake Cityssä 2020 ja sai 10 000 metrillä MM-hopeaa 2021. Hän saavutti 5 000 metrillä EM-hopeaa 2022. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 10 000 metrillä neljäs, 5 000 metrillä viides ja yhteislähdössä yhdeksäs. Hän saavutti 10 000 metrillä MM-hopeaa 2023. Bergsma voitti 5 000 ja 10 000 metrin yhteisen maailmancupin kausilla 2012–2013, 2013–2014, 2014–2015 ja 2016–2017. Toiseksi hän sijoittui kaudella 2015–2016 ja kolmanneksi kaudella 2011–2012. Yhteislähdön cupissa hän on ollut toinen kaudella 2011–2012 sekä kolmas kausilla 2016–2017 ja 2020–2021. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli toinen kaudella 2016–2017 ja kolmas kaudella 2013–2014. Hän on voittanut yhdeksän maailmancupin osakilpailua 5 000 metrillä, viisi joukkuekilpailussa, kuusi yhteislähdössä sekä kolme osakilpailua 10 000 metrillä. Bergama on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 5 000 metrillä 2012 ja 2022, 10 000 metrillä 2013, 2015, 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2022 sekä yhteislähdössä 2023. == Henkilökohtaiset ennätykset == Matka Aika Paikka Päivä 500 m 38,25 Heerenveen 27. joulukuuta 2014 1 000 m 1.14,30 Heerenveen 20. joulukuuta 2014 1 500 m 1.47,08 Calgary 2. marraskuuta 2013 3 000 m 3.39,79 Calgary 3. marraskuuta 2013 5 000 m 6.06,93 Calgary 10. marraskuuta 2013 10 000 m 12.37,72 Heerenveen 28. joulukuuta 2020 == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Josias von Heeringen

Josias von Heeringen (9. maaliskuuta 1850 Kassel – 9. lokakuuta 1926)Nordisk familjebok, täydennysosa (1924), s. 320 Runeberg.org. Viitattu 8.2.2014.Nordisk familjebok, täydennysosa (1926), s. 1397 Runeberg.org. Viitattu 8.2.2014. oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Heeringenin sotilasura käynnistyi jo 1867 ja hän haavoittui pahoin Ranskan–Saksan sodassa. Vuodesta 1898 hän oli kenraalimajuri ja sotaministeriön osastopäällikkö, vuodesta 1901 kenraaliluutnantti, vuodesta 1903 divisioonankomentaja sekä vuodesta 1906 jalkaväenkenraali ja toisen armeijakunnan komentaja. Vuosina 1909–1913 Heeringen toimi sotaministerinä, minkä jälkeen hänet ylennettiin kenraalieverstiksi ja nimitettiin toisen sotilaspiirin tarkastajaksi. Maailmansodan puhjettua hän sai komentoonsa Saksan seitsemännen armeijan, joka puolusti Elsass-Lothringenin rajaa. Hän torjui menestyksekkäästi Ranskan hyökkäyksen Elsassiin elokuussa 1914 Mulhousen taistelussa.Josias von Heeringen Firstworldwar.com. Viitattu 7.2.2014. Heeringen komensi seitsemättä armeijaa länsirintamalla elokuuhun 1916. Sen jälkeen aina sodan loppuun asti hän johti Saksan rannikkopuolustusta. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1963

Vuoden 1963 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Brasiliassa 12.-25. toukokuuta. Kisakaupunkeja oli viisi, suurin osa otteluista pelattiin Rio de Janeirossa. Kisoihin osallistui 13 maata. Brasilia voitti toisen maailmanmestaruutensa, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Neuvostoliitto. Turnauksen korikuningas oli Perun Ricardo Duarte.FIBA ArchiveLinguasport == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # == Mitalistit == Kultaa Hopeaa Pronssia * * * Amaury Pasos Wlamir Marques Ubiratan Pereira Carlos Domingos Massoni Benedito Cícero Tortelli Carmo de Souza Jatyr Eduardo Schall Luiz Cláudio Menon Antônio Salvador Sucar Victor Mirshauswka Waldemar Blatskauskas Friedrich Braun * * * Valmentaja: Togo Renan Soares * * * Slobodan Gordić Radivoj Korać Trajko Rajković Dragan Kovačić Josip Đerđa Dragoslav Ražnatović Ivo Daneu Zvonko Petričević Vital Eiselt Vladimir Cvetković Nemanja Đurić Miodrag Nikolić * * * Valmentaja: Aleksandar Nikolić * * * Guram Minašvili Juris Kalniņš Vаdym Hlаdun Viktor Zubkov Vladimer Ugrekhelidze Aleksandr Travin Anzor Ležava Juri Kornejev Aleksandr Petrov Gennadi Volnov Vjatšeslav Hrynin Leonid Ivanov * * * Valmentaja: Aleksandr Gomelski == Lähteet == * IV World Championship (Rio de Janeiro 1963) Linguasport * 1963 World Championshipis for Men FIBA Archive === Viitteet === Luokka:Koripallon maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 1963 koripallo Luokka:Brasilian koripallo Luokka:Rio de Janeiron urheilu Luokka:Brasilian urheilutapahtumat
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1967

Vuoden 1967 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Uruguayssa 27. toukokuuta - 11. kesäkuuta. Suurin osa otteluista pelattiin Montevideossa. Kisoihin osallistui 13 maata. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopeaa saavutti Jugoslavia ja pronssia Brasilia. Turnauksen korikuningas oli Puolan Mieczysław Łopatka ja arvokkain pelaaja Jugoslavian Ivo Daneu.linguasport.com == Sijoitukset == # # # # # # # # # # # # # == Palkitut == === Tähdistöjoukkue === Lähde: # Ivo Daneu (MVP) # Modestas Paulauskas # Mieczysław Łopatka # Radivoj Korać # Luiz Cláudio Menon === Mitalistit === Kultaa Hopeaa Pronssia * * * Hennadi Tšetšuro Modestas Paulauskas Zurab Sak’andelidze Aleksandr Travin Juri Selihov Anatoli Polyvoda Sergei Belov Priit Tomson Rudolf Nesterov Gennadi Volnov Jaak Lipso Vladimir Andrejev * * * Päävalmentaja: Aleksandr Gomelski * * * Borut Bassin Radivoj Korać Trajko Rajković Dragan Kovačić Vladimir Cvetković Dragoslav Ražnatović Ivo Daneu Krešimir Ćosić Josip Đerđa Ratomir Tvrdić Nemanja Đurić Petar Skansi * * * Päävalmentaja: Ranko Žeravica * * * Amaury Pasos Sérgio de Toledo Machado Ubiratan Pereira César Sebba Hélio Rubens Garcia José Luiz Olaio Jatyr Eduardo Schall Luiz Cláudio Menon Antônio Salvador Sucar José Edvar Simões Emil Rached Carlos Domingos Massoni * * * Päävalmentaja: Togo Renan Soares == Lähteet == * V World Championship (Montevideo 1967) linguasport.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Koripallon maailmanmestaruuskilpailut Maailmanmestaruuskilpailut Maailmanmestaruuskilpailut 1967 Luokka:Montevideon urheilu
Alexander von Linsingen

Alexander von Linsingen (10. helmikuuta 1850 Hildesheim – 5. kesäkuuta 1935 Hannover) oli saksalainen kenraali, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Linsingenistä tuli vuonna 1868 upseeri Preussin jalkaväessä ja hän osallistui Ranskan–Saksan sotaan. Hän oli vuodesta 1905 kenraaliluutnantti ja divisioonankomentaja sekä vuodesta 1909 jalkaväenkenraali ja toisen armeijakunnan komentaja.Nordisk familjebok, täydennysosa (1925), s. 229–230 Runeberg.org. Viitattu 8.2.2014. Kyseistä armeijakuntaa hän komensi myös maailmansodan alussa, jolloin se oli liitetty ensimmäiseen armeijaan. Tammikuussa 1915 Linsingen siirrettiin uuden saksalais-itävaltalaisen eteläisen armeijan komentajaksi Karpaateille, tarkoituksenaan hyökätä Przemysliä vastaan. Saavutettuaan menestystä hänet asetettiin heinäkuussa 1915 johtamaan Bug-joella eteläisessä Puolassa tehtävää hyökkäystä ja komentamaan sitä varten muodostettua Bugin armeijaa. Syyskuussa 1915 Bugin armeijasta, yhdennestätoista armeijasta sekä Itävalta-Unkarin neljännestä armeijasta muodostettiin ”armeijaryhmä Linsingen”, joka miehitti eteläisen Puolan ja löi venäläiset marraskuussa Czartoryskin luona. Linsingen sai torjuttua myös venäläisten Brusilovin hyökkäyksen seuraavan vuoden kesäkuussa, mutta hänen armeijaryhmänsä itävaltalaiset joukot kärsivät pahoin.Alxnader von Linsingen Firstworldwar.com. Viitattu 8.2.2014. Helmikuussa 1918 Linsingenin armeijaryhmä eteni nopeasti Ukrainaan ja valtasi maaliskuun aikana Kiovan, Odessan ja Harkovan. Brest-Litovskin rauhan tultua voimaan maaliskuussa Linsingen vapautettiin armeijaryhmän johdosta ja ylennettiin samalla kenraalieverstiksi. Kesäkuusta 1918 alkaen hän toimi Berliinin alueen sotilaskomentajana. Hän erosi vallankumouksen puhjettua 9. marraskuuta 1918. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Viktor Aarne

Johan Viktor Lindström, myöhemmin Aarne (6. toukokuuta 1863 Tampere – 30. kesäkuuta 1934 Viipuri) oli suomalainen jalokiviseppämestari. ==Elämä== Viktor Aarnen isä oli kirvesmies, myöhemmin suntio, Johan Johansson Lindström ja äiti Anna Loviisa Brask. Käytyään muutaman vuoden iltakoulua ja täytettyään 12 vuotta Johan Viktor tuli oppiin tamperelaiselle kultasepälle Johan Erik Hellstenille. Aarne oli tullut kisälliksi Hämeenlinnassa ja suoritti mestarinäytteen Tampereella. ==Ura== Aarnen tuotanto käsitti erilaisia koriste- ja käyttöesineitä. Pöydällä pidettävät valokuvakehykset olivat yksi hänen erikoisuuksistaan. Toinen menestystuote olivat lämpömittarit, joita tuotettiin suuria määriä myös uusklassisin koristein. Viktor Aarne työskenteli Fabergélla Pietarissa vuosien 1880 ja 1904 välillä. Fabergé valitsi Aarnen suunnittelemaan sarjan art nouveau -vaaseja, joista Venäjän keisarillinen perhe osti useita. Vuonna 1904 Aarne päätti lähteä Pietarista. Poliittiset levottomuudet ja haluttomuus kasvattaa lapset vieraassa maassa saivat hänet tekemään päätöksensä. Hän perusti Viipurissa yrityksen, johon kuului hyvin varustettu vähittäismyymälä ja työhuone, jossa valmistettiin sekä tilaustöitä että esineitä ja koruja myyntiin. Yritys toimi menestyksellisesti aina Aarnen kuolemaan saakka. ==Perhe== Aarnen vaimo oli Hilda Emilia Kosonen (1867-1954), kellosepän tytär Joensuusta. Perheeseen syntyi kymmenen lasta. Tyttäristä Lilli oli kultasepänalan menestyneen tukkuliikkeen Leo Gunnari Oy:n toimitusjohtaja. Vanhin poika Uuno "Uki" Viktor Aarne (1890-1985) teki tärkeän työn Suomen Kultaseppien Liiton koulutustoiminnan hyväksi. ==Lähteet== Ulla Tilliander-Godenhielm Fabergén suomalaiset mestarit Tammi, 2011 Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Vuonna 1863 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt