Arleigh Burke -luokka

Arleigh Burke -luokka on Yhdysvaltain laivaston vuonna 1991 käyttöön ottama ohjushävittäjäluokka ja vuoden 2005 jälkeen laivaston ainut palveluksessa oleva hävittäjäluokka. Se on ensimmäinen hävittäjäluokka, joka on valmistettu AEGIS-järjestelmän ja siihen kuuluvan SPY-1D-tutkan asettamilla ehdoilla. Aluksen suunnittelussa on otettu oppia Falklandin sodan tapahtumista ja palattu osin perinteisiin ratkaisuihin. Erityisesti alumiinisista kansirakenteista on luovuttu vuoden 1975 USS Belknapin tulipalon ja Falklandin oppien perusteella, joten alukset ovat kokonaan teräsrakenteisia. Lisäksi tärkeitä alueita on panssaroitu kevlarilla. Kansirakennelmia on jaettu viistoihin osiin tutkaheijastusten vähentämiseksi. Aluksen taistelunjohtojärjestelmä perustuu AEGIS-järjestelmään ja monitoimiseen SPY-1D-tutkaan. Luokan alukset ovat myös ensimmäisiä Yhdysvaltain laivaston sota-aluksia, joissa on ilmastointijärjestelmä suojaamassa miehistöä kemiallisilta ja biologisilta aseilta sekä ydinlaskeumalta.Gardiner, Robert s. 592 Luokka tarkoitettiin halvemmaksi vaihtoehdoksi Ticonderoga-luokan risteilijöille. Aluksen pituus on 153 metriä ja uppouma 9 000 tonnia. Neljä kaasuturbiinia antaa aluksille yli 30 solmun nopeuden. == Suunnittelu == Vuonna 1980 alkoi uuden aluksen suunnittelu ja huhtikuussa 1985 Bath Iron Works sai sopimuksen USS Arleigh Burken valmistuksesta. Alus laskettiin vesille syyskuussa 1989 ja otettiin palvelukseen 4. heinäkuuta 1991. Sen hinnaksi tuli 1,1 miljardia Yhdysvaltain dollaria, josta asejärjestelmien osuudeksi tuli 778 miljoonaa. Ensimmäiseen 21:n aluksen sarjaan (Flight I) kuuluivat alukset DDG51–DDG71, joista viimeinen otettiin palvelukseen 1996. Alusluokan tärkein aseistus ovat Tomahawk-risteilyohjukset, jotka on sijoitettu MK-41 Vertical Launching System (VLS) siiloihin kannen alle. Siiloja on ensimmäisessä sarjassa 90 ja niihin voi sijoittaa myös sukellusveneidentorjuntaan tarkoitetun Lockheed Martin RUM-139 VL-ASROC -ohjuksen, joka kantaa mukanaan kevyen Mark 46 -torpedon, tai ilmatorjuntaohjuksena RIM-66 Standard, jota on ajan myötä päivitetty myös pintamaaleja vastaan ja ballististen ohjusten torjuntaan. Lisäksi aluksissa on kahdeksan Boeing RGM-84 Harpoon -meritorjuntaohjusta omissa säiliöissään, keulassa yksi 5" (127 mm) tykki, kaksi kolmen torpedon laukaisinta sukellusveneitä vastaan ja myöhemmissä aluksissa lähi-ilmatorjuntaa varten kaksi 20 mm Phalanx CIWS -järjestelmää. === Flight IA === Barry (DDG-52) määritettiin Fligh IA:n alukseksi, kun siihen ja sitä seuranneisiin aluksiin paranneltiin helikopterien laskeutumisaluetta. Tästä eteenpäin helikopterit voitiin varustaa alueella torpedoin tai keilaimin.Friedman, Norman s. 106 === Flight II === Yhdysvaltain laivaston operaatiopäällikkö hyväksyi 31. lokakuuta 1986 parannellulla elektroniikalla varustetun sarjan (Flight II). Aluksiin asennettiin uusi JTIDS-datalinkki (Link 16), aikaisemman passiivisen omasuojajärjestelmän täydennykseksi SLQ-32(V)3 häirintäjärjestelmä, vastaanotin horisontin takana olevien maalien määrittämiseksi Tomahawkin TADOXS-B -version käyttöön, radiosuunnin ohjusten maalien määrittämiseksi (Combat DF) sekä päivitetty Aegis-järjestelmä. Alusten hankkiminen sisällytettäisiin FY90-91 hankintoihin. Osaa järjestelmistä testattiin jo USS The Sullivansissa, mutta ensimmäinen varsinainen Flight II:n alus oli USS Mahan (DDG-72).Friedman, Norman s. 107 === Flight IIA === Seuraavat parannukset olivat seurausta kylmän sodan päättymisestä sekä Persianlahden sodasta saaduista kokemuksista. Avomerellä tapahtuvaa sukellusveneidentorjuntaa laivasto-osastojen mukana ei pidetty enää hävittäjien tärkeimpänä tehtävänä, vaan alusten piti kyetä toimimaan avomerellä yksinään, jolloin helikopterien merkitys alusten toiminnassa kasvoi. Tämän toteuttamiseksi aluksille rakennettiin kaksi hangaaria SH-60 Seahawk -helikoptereille. Tämän seurauksena vanhemmissa aluksissa keskilaivassa kansirakenteiden sisällä olleet kaksi torpedosettiä siirrettiin taaemmas kansirakenteen katolle. Helikoptereiden laskeutumisaluetta kasvatettiin pidentämällä alusta perästä etriä. Kaksinkertainen lisäys olisi parantanut alusten hydrodynamiikan, mutta samalla heikentänyt vaurionkestoa. Lisäksi aluksille piti luoda kyky miinojen torjuntaan, mikä toteutettiin asentamalla aluksille Kingfisher-miinantunnistusjärjestelmä.Friedman, Norman s. 107–108 Mk 41 VLS -järjestelmästä poistettiin nosturit, jolloin saatiin aluksille kuusi ohjussiiloa lisää. Lisäksi alusten vaurio sietoisuutta pyrittiin parantamaan. Aluksen keskilaivaan asennettiin viisi räjähdykseltä suojaavaa laipiota, joista neljä on konehuoneiden ympärillä. Aluksen General Electricsin LM2500 -turbiinimoottoria päivitettiin ja sähköjärjestelmän vikasietoisuutta parannettiin.Friedman, Norman s. 108 === Muut parannukset === Aluksille lisättiin ESSM SeaSparrow-ilmatorjuntaohjuksen käyttömahdollisuus. Erilliset Harpoon-laukaisimet jätettiin pois. Kaikkiaan aluksia suunniteltiin rakennettavaksi 62 ennen seuraavaa DDG 1000 -ohjelmaa, joka kuitenkin peruutettiin kolmen valmistuneen aluksen jälkeen. Myöhemmin laivasto aloitti modernisointiohjelman alusten tykkiaseistuksen parantamiseksi Iowa-luokan poistumisen myötä, alkuperäisenä tavoitteena ulottaa tykin kantomatka ERGM- erikoisammuksilla 74 km:iin sisämaahan. Ohjelma kuitenkin peruttiin. Vuonna 2001 valmistuneesta DDG-81:sta lähtien aluksissa on kuitenkin pitempiputkinen 5"/62 -tykki. Vuoden 2008 loppuun mennessä viisitoista alusta on päivitetty vuonna 2004 esitellyn Raytheon Standard SM-3 -ohjuksen käyttöön, jolla voi torjua myös ballistisia ohjuksia. == Alukset == Arleigh Burke -luokan hävittäjätFriedman, Norman s. 110–111 Nimi Telakka Kölinlasku Vesille Valmis Huom Flight I Flight I Flight I Flight I Flight I Flight I Flight I USS Arleigh Burke Bath Iron Works 6. joulukuuta 1988 16. syyskuuta 1989 4. heinäkuuta 1991 Flight IA Flight IA Flight IA Flight IA Flight IA Flight IA Flight IA USS Barry Ingalls Shipbuilding 26. helmikuuta 1990 8. kesäkuuta 1991 12. joulukuuta 1992 USS John Paul Jones Bath Iron Works 8. elokuuta 1990 26. lokakuuta 1991 18. joulukuuta 1993 USS Curtis Wilbur Bath Iron Works 12. maaliskuuta 1991 16. toukokuuta 1992 19. maaliskuuta 1994 USS Stout Ingalls Shipbuilding 8. elokuuta 1991 16. lokakuuta 1992 13. elokuuta 1994 USS John S. McCain Bath Iron Works 3. syyskuuta 1991 26. syyskuuta 1992 2. heinäkuuta 1994 USS Mitscher Ingalls Shipbuilding 12. helmikuuta 1992 7. toukokuuta 1993 10. joulukuuta 1994 USS Laboon Bath Iron Works 23. maaliskuuta 1992 20. helmikuuta 1993 18. maaliskuuta 1995 USS Russell Ingalls Shipbuilding 24. heinäkuuta 1992 20. lokakuuta 1993 20. toukokuuta 1995 USS Paul Hamilton Bath Iron Works 24. elokuuta 1992 24. heinäkuuta 1993 27. toukokuuta 1995 USS Ramage Ingalls Shipbuilding 4. tammikuuta 1993 11. helmikuuta 1994 22. heinäkuuta 1995 USS Fitzgerald Bath Iron Works 9. helmikuuta 1993 29. tammikuuta 1994 14. lokakuuta 1995 USS Stethem Ingalls Shipbuilding 11. toukokuuta 1993 17. kesäkuuta 1994 21. lokakuuta 1995 USS Carney Bath Iron Works 3. elokuuta 1993 23. heinäkuuta 1994 13. huhtikuuta 1996 SeaRAM modifikaatio 2016 USS Benfold Ingalls Shipbuilding 27. syyskuuta 1993 9. marraskuuta 1994 30. maaliskuuta 1996 USS Gonzalez Bath Iron Works 3. helmikuuta 1994 18. helmikuuta 1995 12. lokakuuta 1996 USS Cole Ingalls Shipbuilding 28. helmikuuta 1994 10. helmikuuta 1995 8. kesäkuuta 1996 USS The Sullivans Bath Iron Works 27. heinäkuuta 1994 12. elokuuta 1995 19. huhtikuuta 1997 aluksella kokeiltiin Flight II:n muutoksia USS Milius Ingalls Shipbuilding 8. elokuuta 1994 1. elokuuta 1995 23. marraskuuta 1996 USS Hopper Bath Iron Works 23. helmikuuta 1995 6. tammikuuta 1996 6. syyskuuta 1997 USS Ross Ingalls Shipbuilding 10. huhtikuuta 1995 22. maaliskuuta 1996 28. kesäkuuta 1997 SeaRAM modifikaatio 2016 Flight II Flight II Flight II Flight II Flight II Flight II Flight II USS Mahan Bath Iron Works 17. elokuuta 1995 29. kesäkuuta 1996 14. helmikuuta 1998 USS Decatur Bath Iron Works 11. tammikuuta 1996 10. marraskuuta 1996 29. elokuuta 1998 USS McFaul Ingalls Shipbuilding 26. tammikuuta 1996 18. tammikuuta 1997 25. huhtikuuta 1998 USS Donald Cook Bath Iron Works 9. heinäkuuta 1996 3. toukokuuta 1997 4. joulukuuta 1998 SeaRAM modifikaatio 2016 USS Higgins Bath Iron Works 14. marraskuuta 1996 4. lokakuuta 1997 24. huhtikuuta 1999 USS O'Kane Bath Iron Works 8. toukokuuta 1997 28. maaliskuuta 1998 23. lokakuuta 1999 USS Porter Ingalls Shipbuilding 2. joulukuuta 1996 12. marraskuuta 1997 20. maaliskuuta 1999 SeaRAM modifikaatio 2016 Flight IIA Flight IIA Flight IIA Flight IIA Flight IIA Flight IIA Flight IIA USS Oscar Austin Bath Iron Works 9. lokakuuta 1997 7. marraskuuta 1998 19. elokuuta 2000 2 × CIWS USS Roosevelt Ingalls Shipbuilding 15. joulukuuta 1997 10. tammikuuta 1999 14. lokakuuta 2000 2 × CIWS USS Winston S. Churchill Bath Iron Works 7. toukokuuta 1998 17. huhtikuuta 1999 10. maaliskuuta 2001 2 × CIWS ensimmäinen alus, jossa Mk 45 Mod 4 5"/62 -tykki USS Lassen Ingalls Shipbuilding 24. elokuuta 1998 16. lokakuuta 1999 21. huhtikuuta 2001 2 × CIWS USS Howard Bath Iron Works 9. joulukuuta 1998 20. marraskuuta 1999 20. lokakuuta 2001 2 × CIWS USS Bulkeley Ingalls Shipbuilding 10. toukokuuta 1999 21. kesäkuuta 2000 8. joulukuuta 2001 2 × CIWS USS McCampbell Bath Iron Works 15. heinäkuuta 1999 2. heinäkuuta 2000 17. elokuuta 2002 tästä eteenpäin 1 × CIWS USS Shoup Ingalls Shipbuilding 13. joulukuuta 1999 22. marraskuuta 2000 22. kesäkuuta 2002 USS Mason Bath Iron Works 20. tammikuuta 2000 23. kesäkuuta 2001 12. huhtikuuta 2003 USS Preble Ingalls Shipbuilding 22. kesäkuuta 2000 1. kesäkuuta 2001 9. marraskuuta 2002 USS Mustin Ingalls Shipbuilding 15. tammikuuta 2001 12. joulukuuta 2001 26. heinäkuuta 2003 savuhormien hatut jäävät pois USS Chafee Bath Iron Works 12. huhtikuuta 2001 2. marraskuuta 2002 18. lokakuuta 2003 USS Pinckeny Ingalls Shipbuilding 16. heinäkuuta 2001 26. kesäkuuta 2002 29. toukokuuta 2004 tilat WLD-1 MCM lennokille USS Momsen Bath Iron Works 16. marraskuuta 2001 19. heinäkuuta 2003 28. elokuuta 2004 tilat WLD-1 MCM lennokille USS Chung-Hoon Ingalls Shipbuilding 14. tammikuuta 2002 15. joulukuuta 2002 18. syyskuuta 2004 tilat WLD-1 MCM lennokille USS Nitze Bath Iron Works 17. syyskuuta 2002 3. huhtikuuta 2004 5. maaliskuuta 2005 tilat WLD-1 MCM lennokille USS James E. Williams Ingalls Shipbuilding 15. heinäkuuta 2002 25. kesäkuuta 2003 11. joulukuuta 2004 tilat WLD-1 MCM lennokille USS Bainbridge Bath Iron Works 7. toukokuuta 2003 30. lokakuuta 2004 12. marraskuuta 2005 tilat WLD-1 MCM lennokille USS Halsey Ingalls Shipbuilding 5. helmikuuta 2003 9. tammikuuta 2004 30. heinäkuuta 2005 USS Forrest Sherman Ingalls Shipbuilding 12. elokuuta 2003 30. kesäkuuta 2004 28. tammikuuta 2006 USS Farragut Bath Iron Works 7. tammikuuta 2004 9. heinäkuuta 2005 10. kesäkuuta 2006 USS Kidd Ingalls Shipbuilding 1. maaliskuuta 2004 15. joulukuuta 2004 9. kesäkuuta 2007 USS Gridley Bath Iron Works 30. heinäkuuta 2004 28. joulukuuta 2005 10. helmikuuta 2007 USS Sampson Bath Iron Works 14. maaliskuuta 2005 17. syyskuuta 2006 3. marraskuuta 2007 USS Truxtun Ingalls Shipbuilding 11. huhtikuuta 2005 17. huhtikuuta 2007 25. huhtikuuta 2009 USS Sterett Bath Iron Works 17. marraskuuta 2005 20. toukokuuta 2007 9. elokuuta 2008 USS Dewey Ingalls Shipbuilding 4. lokakuuta 2006 18. tammikuuta 2008 6. maaliskuuta 2010 USS Stockdale Bath Iron Works 10. elokuuta 2006 24. helmikuuta 2008 18. huhtikuuta 2009 USS Gravely Ingalls Shipbuilding 26. marraskuuta 2007 30. maaliskuuta 2009 20. marraskuuta 2010 USS Wayne E. Meyer Bath Iron Works 17. toukokuuta 2007 19. lokakuuta 2008 10. lokakuuta 2009 USS Jason Dunham Bath Iron Works 11. huhtikuuta 2008 2. elokuuta 2009 13. marraskuuta 2010 USS William P. Lawrence Ingalls Shipbuilding 16. syyskuuta 2008 15. joulukuuta 2009 19. toukokuuta 2011 USS Spruance Bath Iron Works 14. toukokuuta 2009 6. kesäkuuta 2010 1. syyskuuta 2011 USS Michael Murphy Bath Iron Works 12. kesäkuuta 2010 8. toukokuuta 2011 5. syyskuuta 2012 Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> Restart Flight IIA täydennystilaukset FY2010-> USS John FinnDDG-113 Huntington Ingalls Industries, Pascagoula, Mississippi 4. marraskuuta 2013 28. maaliskuuta 2015 15. heinäkuuta 2017 USS Ralph JohnsonDDG-114 HII 23. syyskuuta 2014 12. joulukuuta 2015 24. maaliskuuta 2018 USS Rafael PeraltaDDG-115 General Dynamics – Bath Iron Works, Bath, Maine 30. lokakuuta 2014 1. marraskuuta 2015 29. heinäkuuta 2017 USS Thomas HudnerDDG-116 BiW 16. helmikuuta 2015 1. huhtikuuta 2017 1. joulukuuta 2018 USS Paul IgnatiusDDG-117 Huntington Ingalls Industries 20. lokakuuta 2015 12. marraskuuta 2016 27. heinäkuuta 2019 USS Daniel InoyeDDG-118 Bath Iron Works 14. toukokuuta 2018 22. kesäkuuta 2019 8. joulukuuta 2021 USS Delbert D. Black Ingalls Shipbuilding 1. kesäkuuta 2016 4. marraskuuta 2017 26. syyskuuta 2020 USS Carl M- Levin Bath Iron Works 1. helmikuuta 2019 2. lokakuuta 2021 24. kesäkuuta 2023 USS Frank E. Petersen Ingalls Shipbuilding 21. helmikuuta 2017 6. lokakuuta 2018 14. toukokuuta 2022 USS John Basilone GE Bath Iron Works 10. tammikuuta 2020 18. kesäkuuta 2022 9. marraskuuta 2024 USS Lenah H. Sutcliffe Higbee Huntington Ingalls Shipbuilding 14. marraskuuta 2017 24. huhtikuuta 2021 13. toukokuuta 2023 USS Harvey C. Barnum Jr. GE Bath Iron Works 6. huhtikuuta 2021 29. heinäkuuta 2023 2025 Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) Flight III (FY2017) USS Jack H. Lucas Huntington Ingalls Shipbuilding 7. marraskuuta 2019 26. maaliskuuta 2022 7. lokakuuta 2023 USS Louis H. Wilson Jr GE Bath Iron Works 16. toukokuuta 2023 2024 2025 USS Patrick Gallagher GE Bath Iron Works 30. maaliskuuta 2022 27. heinäkuuta 2024 2025 USS Ted Stevens Huntington Ingalls Industries 9. maaliskuuta 2022 19. elokuuta 2023 2025 USS Jeremiah Denton Huntington Ingalls Industries 16. elokuuta 2022 2025 2026 USS William Charette GE Bath Iron Works 29. elokuuta 2024 2026 2027 USS George M. Neal Huntington Ingalls Industries 15. joulukuuta 2023 2025 2026 ==Lähteet== * * * Arleigh Burke Class (Aegis), Guided Missile Destroyers, USA, Naval Technology * DDG-51 Arleigh Burke-class, GlobalSecurity * DDG-51 Arleigh Burke – Flight IIA === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *