EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Altti Kuusamo

Altti Kyösti Olavi Kuusamo (s. 15. kesäkuuta 1951 KiteeKuka kukin on 1994. Otava 1994.) oli Turun yliopiston taidehistorian professori vuosina 2004–2017. Kuusamon tieteellisen tuotannon pääalueet ovat kuvataiteen tutkimuksen metodologia ja taideteoriat, nykytaiteen tutkimus, renessanssin tutkimus, taiteiden välisten suhteiden tutkimus, visuaalinen semiotiikka, arkipäivän kuvakulttuurin tutkimus, havaitsemisen ja kuvataidekritiikin tutkimus. Altti Kuusamo valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 1996 Helsingin yliopistosta. Hän on toiminut taidehistorian dosenttina vuodesta 2001 Helsingin yliopistossa ja mediatieteen dosenttina vuodesta 2002 Lapin yliopistossa. Kuusamo on ollut lisäksi tuntiopettajana ja pitänyt luentoja ja seminaareja kaikissa tärkeimmissä kuvataidetta opettavissa oppilaitoksissa Suomessa sekä Oslossa, Tallinnassa ja muualla. Kuusamo on toiminut vastaväittäjänä taidehistorian, taideteollisen muotoilun, teoreettisen filosofian, tiedotusopin ja musiikkitieteen (semiotiikan) aloilla Helsingin, Tampereen ja Jyväskylän yliopistossa, Taideteollisessa korkeakoulussa ja Viron taideakatemiassa. Hän on pitänyt tieteellisiä esitelmiä ja luentoja kongresseissa ja symposiumeissa kotimaassa ja ulkomailla taidehistorian, taiteidentutkimuksen ja semiotiikan alalta. Kuusamo on viettänyt tutkimuskausia Roomassa (Institutum Romanum Finlandiae) 1980-luvulta alkaen. Kuusamo on julkaissut kuvataidekritiikkiä ja muita yleistajuisia kirjoituksia (esseitä, kolumneja, artikkeleita) taiteen ja kulttuurin alueilta lukuisissa aikakausi- ja sanomalehdissä, näyttelyluetteloissa ynnä muissa julkaisuissa 1980-luvulta alkaen. Synteesi- lehden toimitussihteerinä Altti Kuusamo on toiminut vuodesta 1985 alkaen, toimitusneuvoston jäsenenä vuodesta 1986. Lisäksi hän on ollut toimitusneuvoston jäsen Acta Semiotica Fennica- ja Estonian journal for Art History -lehdessä. Altti Kuusamo on ollut Suomen semiotiikan seuran hallituksen jäsen 1989 lähtien; International Association of Art Criticsin (AICA) hallituksen jäsen 1991–1996 ja 2000–2001; AICA-Finlandin puheenjohtaja 1991–1997; International Association for Semiotic Studiesin (IASS) toimeenpanevan komitean jäsen vuodesta 1999 alkaen. Lisäksi Kuusamo on esiintynyt radio- ja TV-ohjelmissa, taidemuseoissa ja muissa taiteen, tieteen ja kulttuurin alan instituutioissa ja tapahtumissa kotimaassa ja ulkomailla. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Taidekritiikin Einari Vehmas -palkinto 1989. ==Juhlakirjat== * * ==Lähteet== Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset taidekriitikot Luokka:Suomalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Semiootikot Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Not of This Earth

Not of This Earth on kitaristi Joe Satrianin ensimmäinen albumi. Levy julkaistiin vuonna 1986. == Kappalelista == # # # # # # # # # # ==Kokoonpano== *Joe Satriani – Kitarat, basso, koskettimet *Jeff Campitelli – Rummut ja lyömäsoittimet *John Cuniberti – lyömäsoittimet *Säveltänyt, kirjoittanut ja sovittanut – Joe Satriani *Tuottajat – Joe Satriani & John Cuniberti *Kustantaja – Strange Beautiful Music/ASCAP *Nauhoitettu – Hyde Street Studiolla, San Francisco, Kalifornia *Engineering – John Cuniberti *Masterointi – Bernie Grundman *Maalaus – David Bett *Valokuvaus – Glen la Ferman Luokka:Vuoden 1986 esikoisalbumit Luokka:Joe Satrianin albumit
Bifurkaatiojärvi

Bifurkaatiojärvi on järvi, josta vedet laskevat kahteen eri suuntaan. Siellä, missä on bifurkaatiojärviä, vedenjakaja ei ole yksiselitteisesti määriteltävissä. Järvibifurkaatioiden ohella on olemassa myös jokibifurkaatioita, kun joen virtaus haarautuu kahtaalle.Kuusisto, Esko (1984). Suomen vesistöjen bifurkaatiot. Terra 96:4, 253–261. == Bifurkaatiojärviä Suomessa == Tunnetuimpia ja samalla suurimpiin kuuluvia bifurkaatiojärviä Suomessa ovat Lummenne Keski-Suomen Kuhmoisissa ja Vesijako Päijät-Hämeen Padasjoella. Näistä kummastakin yksi laskujoki johtaa Päijänteeseen ja edelleen Kymijokea pitkin Suomenlahteen, toinen taas Hauhon reittiin ja lopulta Pyhäjärven ja Kokemäenjoen kautta Pohjanlahteen. Vesijaon ja Lummenen muodostamaan järvisysteemiin kuuluu kolmantena järvenä Vehkajärvi, johon sen yläpuolinen bifurkaatiojärvi Lummene laskee, ja joka puolestaan laskee bifurkaatiojärvi Vesijakoon. Huomattavia ja suuria bifurkaatiojärviä ovat myös Karvianjoen vesistöön kuuluvat Isojärvi ja Inhottu Satakunnassa. Näillä kummallakin on kaksi lasku-uomaa, joista vedet lopulta päätyvät Selkämereen kolmena eri jokihaarana: Merikarvianjokena, Pohjajokena ja Eteläjokena. Aiemmin Karvianjoen vesistössä oli myös kolmas bifurkaatiojärvi, Torajärvi Noormarkussa sekä jokibifurkaatio Karvianjoesta Kynäsjärven yläpuolelta Leväsjokeen mutta vesistöjärjestelyjen myötä nämä bifurkaatiot ovat hävinneet. Bifurkaatiojärvenä mainitaan ainakin vanhemmissa lähteissä myös Suomen, Ruotsin ja Norjan rajalla sijaitseva Koltajärvi. Sillä on pääasiallinen lasku-uoma Norjanmereen laskevan Singalanjoen kautta, mutta toinen pienempi lasku-uoma on mainittu olevan myös Kuohkimajärveen Suomen puolelle ja täältä edelleen Kilpisjärven kautta Tornionjoen vesistöön. Myös nykyisessä Suomen vesistöaluejaossa Koltajärvi on merkitty jakautumaan Tornionjoen vesistön ja Singalanjoen vesistön valuma-alueiden kesken.Liitekartat teoksessa Ennen myös Sotkamon Kalliojärvi Maanselällä oli bifurkaatiojärvi. Silloin vedet laskivat siitä sekä Oulujoen vesistön kautta Pohjanlahteen että Pielisen ja Vuoksen vesistön kautta Laatokkaan. Nykyisin vedet laskevat sieltä ainoastaan Oulujoen suuntaan. Bifurkaatiovaiheita on geologisen historian aikana sisältynyt myös monien muitten, suurtenkin järvien kehityshistoriaan. Eräs tällainen on Ähtärinjärvi, joka muodosti bifurkaation 1700 vuoden ajan 3200–1500 vuotta sitten. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *
Domrémy-la-Pucelle

Domrémy-la-Pucelle on Ranskan kunta Grand Estin hallintoalueella Vosgesin departementissa Meusejoen varrella. Kunnassa on arviolta 126 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 8,99 neliökilometriä. Kylä on Jeanne d'Arcin syntymäpaikka, alkuperäiseltä nimeltään Domrémy. Se nimettiin uudelleen Domrémy-la-Pucelleksi Jeannen lempinimen, ”la pucelle d'Orléans” (”Orléansin neitsyt”), mukaan. == Kuvia == Tiedosto:Basilique du Bois-Chenu ou basilique Sainte-Jeanne-d'Arc.jpg|Bois-Chenun basilika Tiedosto:Jakobsweg by Niederkasseler France - Domremy-la-Pucelle - panoramio (2).jpg|Kylän pääkatu Tiedosto:Pont sur la Meuse, Domremy-la-Pucelle 01 09.jpg|Meusejoen silta == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vosgesin kunnat
Reaaliaikaisuus

Reaaliaikaisuus voi tarkoittaa joko järjestelmän tilan olevan jatkuvasti ajan tasalla (tosiaikajärjestelmä) tai tapahtumiin reagointia oikea-aikaisesti. Tosiaikainen järjestelmä voi olla esimerkiksi pankin tilijärjestelmä, jossa millä hetkellä tahansa voidaan tietää kunkin tilin sen hetkinen saldo. Myös varastojärjestelmä voi olla tässä mielessä tosiaikainen, eli milloin tahansa on kysyttävissä, miten paljon mitäkin tavaraa on varastossa, miten suuri on minkin tarvaran kysyntä ja milloin sitä pitää tilata lisää. Vaikka näissä järjestelmissä pyritään siihen, että tilanne vastaa koko ajan todellisuutta, pienet heitot tietojen päivittämisessä eivät tee järjestelmää käyttökelvottomaksi. Teknisesti puhutaan reaaliaikaisuudesta silloin, kun jollekin tehtävälle on asetettu ensimmäinen ja viimeinen sallittu toteutumisaika. Tämä aika lasketaan tyypillisesti jostain tapahtumista, joka voi olla esimerkiksi viesti toiselta ohjelmalta tai tietokoneelta, oheislaitteen aiheuttama keskeytys, signaali, käyttäjän tekemä toimintapyyntö tai saavutettu kellonaika. Usein reaaliaikaisuus ymmärretään niin, että reaktio tehdään niin pian kuin mahdollista, mutta on huomattava, että on tilanteita, joissa on odotettava, ennen kuin vaste saadaan antaa. Teknisesti tällaiset tilanteet pyritään muuttamaan "mahdollisimman nopeasti" -muotoon esimerkiksi kellon avulla. Aikaa, joka kuluu tapahtumasta vasteen antamiseen kutsutaan vasteajaksi. Reaaliaikajärjestelmille on tyypillistä, että tämä vasteaika tai itse asiassa sen vaihteluväli voidaan laskea etukäteen, sillä mikään järjestelmä ei ole niin tarkka, että vasteaika olisi vakio. Reaaliaikaisuus voidaan jakaa kovaan ja pehmeään reaaliaikaan. Kova reaaliaika tarkoittaa, että annetut aikarajat (ensimmäinen ja viimeinen sallittu ajanhetki) ovat ehdottomia. Jos vaste tulee nopeammin tai hitaammin, järjestelmän katsotaan toimivan virheellisesti. Kovaa reaaliaikaa voisi kuvata myös niin, että jos vastetta ei saada tuotettua aikarajojen sisällä, sitä ei kannata tuottaa lainkaan. Pehmeissä reaaliaikajärjestelmissä aikarajojen noudattaminen on toivottavaa, mutta niiden rikkominen ei ole toimintavirhe, vaan myöhästynytkin toiminta tulee tehdä loppuun. Esimerkiksi rahan siirto tililtä toiselle on tehtävä, vaikka se tulisikin vastaanottajan tilille vasta eräpäivän jälkeen. Erona reaaliaikaisuudelle voidaan käyttää termiä "pehmeä aika" (): rajoittamattomat viiveet aiheuttavat epäjatkuvaa aikaa erona reaaliaikaisuudesta. Reaaliaikaisen järjestelmän tavoitteisiin kuuluu aikarajan deterministinen noudattaminen: järjestelmä käyttää vain tunnetun ja ennakoidun määrän aikaa. ==Katso myös== *Reaaliaikainen tietojenkäsittely (Real-time computing, RTC) *Reaaliaikainen käyttöjärjestelmä (Real-time operating system, RTOS) == Lähteet == Luokka:Signaalinkäsittely
Nuolikoski

Nuolikoski on asutusalue ja koski Tuupanjoessa Nurmeksen Valtimolla, n. 5 km:n päässä kirkonkylän pohjoispuolella valtatie 6:n varrella. Se sijaitsee Kajaanintien risteyksessä Koppelon tien alussa. Vähän idempänä kulkee Joensuu- Kontiomäki-rata, jolla oli Nuolikosken seisake. Henkilöliikenne radalla loppui 1993. Sodan jälkeen Nuolikosken asutusalueelle perustettiin karjalaisille siirtolaisille 11 tilaa. Seudulla on luode-kaakko -suuntaisia harjumuodostumia ja harjulampi. Nuolikoski Tuupanjoessa puhkaisee harjun. Kosken alla on suvanto. Valtatie 6 ylittää kosken. Nuolikoski on myös esimerkki uiton takia peratusta ja rännitetystä koskesta. Se on perattu myös kauan aikaa uittojen jälkeenkin 1980-luvulla. Tällaisen perkauksen jäljiltä paljastuu aina kuiville kaloja ja Nuolikoskellakin löytyi mm. kirjolohia ja kivennuoliaisia, jotka olivat menettäneet piilonsa. Nuolikoskella on kasvatettu myös kirjolohia kosken alapuolisen suvannon viereisessä pikkulammessa. Tulvien aikaan niitä pääsi joskus myös jokeen nousevan veden mukana. Luokka: Valtimon kylät
Albula (joki)

Albula (saks. Albula, retorom. Alvra) on 39,9 kilometrin pituinen Hinterrheinin sivujoki ja Reinin alkujoki Sveitsissä, Graubündenin kantonissa. Albula yhdistyy Hinterrheiniin Thusisissa. Joki saa alkunsa Albulan Alpeilta Albulasolan länsipuolelta. Albulajoen suurimmat sivujoet ovat Landwasser, joka saa alkunsa Davosin alueelta, sekä Gelgia, jonka alkulähteet ovat St. Moritzin länsipuolella. Joen mukaan on nimetty mm. sen halkaisema laakso, hallintoalue, 2 312 metriä korkea sola (saks. Albulapass, retorom. Pass d'Alvra) sekä rautatie. == Vesivoima == Albulajoen vesistössä on useita vesivoimaloita. Suurimmat vesivoimalat ovat Albula-Landwasser Kraftwerke AG:n (ALK) omistama Filisurin 65 megawatin sekä Zürichin kaupungin sähkölaitoksen () Sähkölaitoksen kotisivu omistama Tinizongin 63 megawatin vesivoimala. Voimalaitos Teho (MW) Vuosi-tuotanto (GWh) Rakenne-virtaama (m³/s) Putous- korkeus (m) Omistaja Sijaintikunta Joki Koordinaatit Lähde Filisur 65 290 16 ALK Bergün Filisur Landwasser + Albula www.axpo.ch Tiefencastel ALK 23 104 18 ALK Tiefencastel Albula www.axpo.ch Tiefencastel Ost 50 165 17 376 EWZ Tiefencastel Gelgia www.ewz.ch Tiefencastel West 25 78 10 294 EWZ Tiefencastel Gelgia www.ewz.ch Tinizong 63 212 17 480 EWZ Tinizong-Rona Gelgia www.ewz.ch == Lähteet == * * ===Viitteet=== Luokka:Graubündenin joet Luokka:Reinin vesistö
Tatu Ylönen

Tatu Ylönen (s. 1968) on Secure Shell -salausprotokollan kehittäjä. Lisäksi hänet tunnetaan SSH Communications Securityn perustajana sekä suuromistajana. Ylönen toimii perustamansa yhtiön hallituksen jäsenenä ja on toiminut kausittain myös yhtiön toimitusjohtajana. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1992. Ylönen jatkoi opintojaan tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1994. == Yritykset == Jo opiskeluaikana Ylönen perusti New Generation Software -yhtiön, joka on nykyään osa Novo Groupia. Ylönen kehitti Secure Shell -protokollan vuonna 1995 omaan käyttöönsä, mutta vielä samana vuonna hän perusti SSH Communications Securityn. Muutaman vuoden päästä yhtiön asiakkaaksi tuli Sun Microsystems, minkä jälkeen yhtiön maine levisi. Uudempia hänen omistamiaan yrityksiä on Clausal Computing. == Muu toiminta == Ylönen on monien IETF-standardien (RFC) kirjoittaja. Secure shell on nykyisin Internetin perusprotokollia. Tatu Ylönen sai Suomalainen insinöörityö -palkinnon vuonna 2000.työt. Suomalainen Insinöörityöpalkinto. Web Archive 5.7.2011 (Tek.fi). Viitattu 7.10.2016. Vuonna 1992 hänen lopputyönsä voitti Tietojenkäsittelytieteiden Seuran Pro Gradu -palkinnon Gradupalkinnon saajat. Web Archive 27.7.2007. Viitattu 7.10.2016.. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Internetin kehitykseen vaikuttaneet suomalaiset Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset_ohjelmoijat
Maanselkä

Maanselkä voi tarkoittaa seuraavia: * Maanselkä, vaarasuomalainen kylä Sotkamon ja Nurmeksen rajalla * Maanselkä, vedenjakaja, joka erottaa toisistaan Itämereen ja Jäämereen laskevat vesistöt * maanselkä, varsinkin Koillis-Suomessa vedenjakajaa tarkoittava yleisnimitys * Maanselkä, laaja vedenjakajaseutu Vaara-Suomessa * Maanselän rautatieasema, rautatieliikennepaikka * Maanselkä, sukunimenä: ** Asmo Maanselkä, Suomen Kristillisdemokraattien puoluesihteeri. ==Katso myös== * Maaselkä
Björnstorpin linna

Björnstorpin linna () on linna Lundin kunnassa, Skånen maakunnassa, Ruotsissa. Se edustaa romanttista rokokoo-tyyliä. Linna rakennettiin vuonna 1752, ja sitä uudistettiin 1860- ja 1870-luvuilla. Nykyinen ulkoasu on ruotsalaisen arkkitehti Helgo Zettervallin käsialaa. Luokka:Lundin kunta Luokka:Skånen läänin linnat Luokka:Lundin historia
Maanselkä (vedenjakaja)

Maanselkä on eri vesistöalueita erottava korkeahko vedenjakaja-alue. Tavallisimmin Maanselällä tarkoitetaan Pohjois-Suomen kautta kulkevaa vedenjakajaa, joka erottaa toisistaan Itämereen ja Jäämereen laskevat vesistötPieni tietosanakirja, II osa (Isopurje-Maskotti), art. Maanselkä. Tämä Maanselkä jatkuu Suomessa myös Kuusamon ja Kainuun alueella, jossa se erottaa Jäämeren lahteen, Vienanmereen laskevat vesistöt Oulujoen ja Pielisen valuma- alueeseen kuuluvista vesistöistä. Koillis-Suomessa nimitystä maanselkä käytetään myös vedenjakajista yleensä. Niinpä maanseläksi voidaan kutsua myös esimerkiksi Vuoksen ja Oulujoen vesistöt erottavaa maanselkää Kainuun ja Pohjois-Karjalan välillä. Siellä on myös samanniminen Maanselän kylä. Pielisen ja Pohjois-Savon vesistöjä erottava pohjois-eteläsuuntainen vedenjakaja-alue on myös maanselkä. == Katso myös == *Suomenselkä == Lähteet == Luokka:Suomen maantiede Luokka:Vedenjakajat
Helgo Zettervall

Helgo Zettervall (21. marraskuuta 1831 – 17. maaliskuuta 1907) oli ruotsalainen arkkitehti ja Ruotsin kuninkaallisen taideakatemian professori. Zettervall tunnetaan varsinkin ruotsalaisten kirkkorakennusten rajujen uudistamistöiden suunnittelijana, ja rakennusten monet mielenkiintoiset erikoisuudet siten hävitettiin. Hänen kädenjälkensä on nähtävissä muun muassa Lundin, Linköpingin ja Uppsalan tuomiokirkossa, Malmön raatihuoneessa,Zettervall, Helgo Nicolaus Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1846. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 Skaran tuomiokirkossa ja Kalmarin linnassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Zettervallin suunnittelemia rakennuksia Luokka:Ruotsalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1831 syntyneet Luokka:Vuonna 1907 kuolleet
Ruotsin kuninkaallinen taideakatemia

Ruotsin kuninkaallinen taideakatemia (, FrKA, usein myös Konstakademien) on yksi Ruotsin kuninkaallisista akatemioista. Se sijaitsee Tukholmassa. Akatemian perusti kuningas Kustaa III vuonna 1773. Akatemiaa edelsi vuonna 1735 perustettu Kuninkaallinen Piirustusakatemia. Taideakatemia on itsenäinen järjestö, jonka tehtävänä on tukea maalaustaidetta, kuvanveistoa, arkkitehtuuria ja muita kuvataiteita. Taideakatemiassa on myös koulutettu linnoitusupseereita. Vuonna 1978 akatemiasta irrotettiin omaksi instituutiokseen Kuninkaallinen taidekorkeakoulu (Kungliga konstghögskolan). Taidekorkeakoulu on Ruotsin kulttuuriministeriön valvonnassa. Ensimmäiset naiset tulivat kouluun ylimääräisinä opiskelijoina vuonna 1847. Taideakatemia on toiminut vuodesta 1775 Tukholman Norrmalmilla samassa talossa. Rakennus tunnettiin alun perin Sparren palatsina, koska sen rakennutti ylikuvernööri Axel Sparre vuosina 1671–1672. Talon on suunnitellut Nicodemus Tessin vanhempi. Se jouduttiin rakentamaan uudelleen vuonna 1751 tapahtuneen tulipalon jälkeen. Talon omistanut valaja Gerhard Meyer lahjoitti sen 1775 taideakatemialle. Rakennusta muutettiin 1841–1847 Fredrik Blomin ja 1893–1897 Erik Lallerstedtin suunnitelmien mukaan. Viimeisimpien muutosten jälkeen rakennus sai nykyisen uusrenessanssityylisen ilmeensä.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 69. Norstedts, Tukholma 2012. ==Agré== Taideakatemiassa opiskelleelle saatettiin myöntää agré (ranskan sanasta agréer ’valtuuttaa, hyväksyä’) vuoteen 1887 asti. Se oli taideakatemian jäsenyyttä arvossa seuraava arvonimi. Agrén myöntäminen tarkoitti, että opiskelija oli valmistunut taiteilijaksi ja sai mahdollisuuden opiskella ulkomailla akatemian tuella. Suomesta lähteneille agré myönnettiin ainakin Erik Cainbergille, R. W. Ekmanille ja Aleksander Lauréukselle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Taideakatemia Luokka:Tukholman oppilaitokset Luokka:Ruotsalaiset kuvataideoppilaitokset
Ruotsin kuninkaallinen ooppera

Ruotsin kuninkaallinen ooppera () on oopperan kansallisnäyttämö Ruotsissa. Sen perusti kuningas Kustaa III, ja sen ensimmäinen esitys pidettiin 18. tammikuuta 1773. Oopperatalo sijaitsee Tukholman keskustassa Norrmalmilla, Norrströmin pohjoisrannalla ja Gustav Adolfs torgin itälaidalla. Kuninkaallisen oopperan esityksistä noin 60 prosenttia on varsinaista oopperaa, kun loput 40 prosenttia on balettia. Carl Fredrik Adelcrantzin piirtämä alkuperäinen, niin sanottu kustavilainen oopperatalo rakennettiin 1777–1782. Se purettiin kuitenkin vuonna 1892, koska suurten oopperoiden esittämiseen tarvittiin väljemmät tilat. Arkkitehti Axel Anderberg oli voittanut suunnittelukilpailun uudesta oopperatalosta 1887 ja vanhan oopperatalon paikalle rakennettu uusi rakennus valmistui 1898.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 66. Norstedts, Tukholma 2012. Uusbarokkia edustava oopperatalo avattiin virallisesti 19. syyskuuta 1898 Adolf Fredrik Lindbladin oopperalla Frondörerna. Anderberg käytti rakennuksen esikuvina Euroopan suuria oopperataloja, erityisesti Pariisin oopperaa. Rakennuksen julkisivut sisältävät viittauksia myös Adelcrantzin ja Tessinin tyyliin. Oopperatalossa on kaikkiaan 1000 huonetta. Rakennuksen yhteydessä toimii perinteikäs ravintola Operakällaren sekä vuonna 1905 avattu Operabaren. Niiden tilat rakennettiin uusiksi 1955–1961. Tässä yhteydessä rakennusbudjetin moninkertainen ylittyminen aiheutti pienen skandaalin, jonka seurauksena Ruotsin valtiovarainministeriö rajoitti valtion varojen käyttöä julkisiin rakennushankkeisiin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Ruotsin oopperatalot Luokka:Tukholman rakennukset ja rakennelmat
Kinder-yllätysmuna

Kinder-yllätysmuna (myös Kinder-muna tai joskus pelkkä Kinder) on italialaisen Ferreron Kinder-tuoteperheeseen kuuluva suklaamuna, jossa on pieni lelu sisällä. Jotkut leluista ovat koottavia. Kinder-yllätysmunia on valmistettu vuodesta 1972 lähtien. Vaikka sana Kinder (’lapset’) on saksaa, Kinder- yllätysmunia valmistettiin alun perin Italiassa. Nykyään Kinder-suklaata myydään myös patukoina. Kinder-yllätysmunia ei suositella alle kolmivuotiaille, sillä lapsi saattaa tukehtua lelujen pieniin osiin. Maailmanlaajuisesti ainakin seitsemän lasta on kuollut tukehduttuaan Kinder- leluun, ja kolmen Britanniassa kuolleen lapsen vanhemmat ovat kampanjoineet Kinder-yllätysmunien kieltämisen puolesta. Yhdysvalloissa Kinder-yllätysmunien ja muiden vastaavien tuotteiden myynti ja maahantuonti ei ole sallittua, sillä syötävien tuotteiden sisällä ei saa olla syömäkelvottomia osia. Vuonna 2018 Yhdysvalloissa saa myydä Kinder Joy -karkkia, jossa yllätyslelu ja makeisosa ovat erillään.Amerikkalaisetkin pääsevät maistamaan: Kinder-munat eivät ole kohta enää laittomia , MTV 1.6.2017Kinder-munat sallitaan Yhdysvalloissa vuonna 2018, Stara 14.11.2017 Kindereissä on päällä foliota, ja munan päällimmäinen kerros on maitosuklaata ja sisäkerros vaaleampaa, maitoa sisältävää massaa, jonka usein mainitaan olevan valkosuklaata. Tuoteselosteen mukaan aine ei kuitenkaan ole valkosuklaata. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kinderin virallinen sivusto * Kinderin virallinen sivusto Luokka:Leikkikalut Luokka:Makeismerkit Luokka:Suklaamakeiset
Frank Ferrer

Frank Ferrer (s. 25. maaliskuuta 1966) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän aloitti Guns N’ Roses-yhtyeen rumpalina lokakuussa 2006 oltuaan Bryan Mantian sijaisena jo monissa edellisen kesän kiertueen konserteissa. Hän soittaa myös osuuksia Guns N’ Rosesin albumilla Chinese Democracy (2008). Ferrerin piti alun perin vain tuurata Mantiaa tämän isyysloman ajan, mutta on jäänyt yhtyeeseen pysyvästi. Ferrer soittaa myös yhtyeessä The Psychedelic Furs ja on aiemmin kuulunut yhtyeeseen Love Spit Love. Ferrer soittaa yhdysvaltalaisilla Pork Percussionin rummuilla. == Lähteet == * Ferrerin profiili Discogs.com- sivustolla. Luokka:Yhdysvaltalaiset rumpalit Luokka:Guns N’ Rosesin jäsenet Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Late Goodbye

”Late Goodbye” on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen kappale, jota käytettiin teemamusiikkina Remedy Entertainmentin vuonna 2003 julkaistussa videopelissä Max Payne 2: The Fall of Max Payne. Kappale on mukana myös Poets of the Fallin esikoisalbumilla Signs of Life (2005). ”Late Goodbye” on julkaistu lisäksi singlenä. Kappale perustuu Max Paynen käsikirjoittajan Sami Järven runoon. == Kappaleet == # # # # # == Aiheesta muualla == * Late Goodbye discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2004 kappaleet Luokka:Tunnusmusiikki Luokka:Poets of the Fallin kappaleet Luokka:Max Payne
Karkialampi

Karkialampi on Mikkelin kaupungissa Karkialammen kaupunginosassa sijaitseva lampi. Se sijaitsee Jyväskylästä Mikkeliin johtavan valtatie 13:n pohjoispuolella, Karkialammentien itäpuolella ja Marssitien eteläpuolella. Karkialampi on pinta-alaltaan 3,8 hehtaaria ja se on pinnaltaan alin Siekkilänjokeen laskevista lammista. Sen länsipuolella on Keskilampi. Läntisimpänä kolmesta valtatien pohjoispuolella olevasta lammesta on Palolampi. Lampi on runsaasti humuspitoinen, minkä vuoksi näkyvyys on vedessä alle metrin. Havaitusta limalevästä (Gonyostomum semen) huolimatta se on monenlaiseen virkistyskäyttöön sopiva. ==Katso myös== * Karkialammen varuskunta ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Maanmittauslaitos: Kansalaisen Karttapaikka: Lammen sijainti kartalla Luokka:Mikkelin järvet
Midsommarkransen

Midsommarkransen (lempinimi Kransen) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa, ja kuuluu Hägersten- Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Aspuddenin, Liljeholmenin, Västbergan ja Hägerstensåsenin kaupunginosat. Midsommarkransenin kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Midsommarkransenin vanhat talot rakennutti vuosina 1910–1912 Tellusborgs fastighets AB -niminen yritys sosiaalisesta asuntotuotannosta kiinnostuneen pankkiiri Olof Aschbergin aloitteesta. Tarkoituksena oli luoda uudenaikainen asuinalue, jossa olisi halpoja ja hyviä asuntoja työläisille. Nämä talot ovat kolmikerroksisia ja käsittävät enimmäkseen yksiöitä. Alueen asemakaavan suunnitteli arkkitehti Per Olof Hallman. Ericsson rakennutti 1930–1940-luvuilla kaupunginosaan suuren tehdasalueensa, jonka tiloissa toimii nykyään taidekoulu Konstfack. Ericssonin tehtaiden yhteyteen rakennettiin 1940-luvulla asuinalue, joka tunnetaan nimellä LM-staden. Lisäksi entisen tehdasalueen läheisyyteen on rakennettu 2000-luvulla opiskelija-asuntoja.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 301–302. Norstedts, Tukholma 2012. Midsommarkransenissa asuu noin 8 080 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 0,98 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosaan avattiin Tukholman metron asema 5. huhtikuuta 1964. Se kuuluu metron punaiseen linjaan, ja oli valmistuttuaan Tukholman 54. metroasema. Asema sijaitsee noin 17 metriä maanpinnan alapuolella. ==Lähteet== Luokka:Tukholman kaupunginosat
Södermalm (kaupunginosa-alue)

Södermalm on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman 14 kaupunginosa-alueesta. Se sijaitsee Tukholman sisäkaupungissa (innerstaden) ja siellä on yli 114 000 asukasta. Kaupunginosa-alueeseen kuuluvat seuraavat kaupunginosat: Gamla stan, Riddarholmen, Långholmen, Reimersholme, Södermalm ja Södra Hammarbyhamnen. Kaupunginosa-alue Södermalm syntyi 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Katarina- Sofian ja Maria-Gamla stanin kaupunginosa-alueet yhdistyivät. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Hägersten-Liljeholmen

Hägersten-Liljeholmen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman 14 kaupunginosa- alueesta. Se sijaitsee kunnan eteläosassa (Söderort) ja siellä asuu 65 400 henkeä (vuonna 2007). Kaupunginosa-alue jakaantuu Aspuddenin, Axelsbergin, Fruängenin, Gröndalin, Hägerstenin, Hägerstensåsenin, Liljeholmenin, Midsommarkransenin, Mälarhöjdenin, Västbergan, Västertorpin, ja Årstadalin kaupunginosiin. Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alue muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Hägerstenin ja Liljeholmenin kaupunginosa-alueet yhdistettiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukholman kaupunginosa-alueet
Enskede-Årsta-Vantör

Enskede-Årsta-Vantör on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosa- alueista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa (Söderort) ja siellä on noin 85 000 asukasta. Kaupunginosa-alue jakaantuu edelleen seuraaviin kaupunginosiin: Bandhagen, Dalen, Enskedefältet, Enskede Gård, Gamla Enskede, Hagsätra, Högdalen, Johanneshov, Rågsved, Stureby, Årsta, Örby ja Östberga. Enskede- Årsta-Vantör muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Enskede-Årstan ja Vantörin kaupunginosa-alueet yhdistyivät toisiinsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukholman kaupunginosa-alueet
Rinkeby-Kista

Rinkeby-Kista on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosa-alueista. Se sijaitsee Tukholman länsiosassa (västerort). Rinkeby-Kistassa on yli 45 000 asukasta. Kaupunginosa-alue jakaantuu edelleen seuraaviin kaupunginosiin: Rinkeby, Akalla, Husby, Kista ja Hansta. Rinkeby-Kistan kaupunginosa-alue muodostettiin 1. tammikuuta vuonna 2007, kun Rinkebyn ja Kistan kaupunginosa- alueet yhdistyivät toisiinsa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Tukholman kaupunginosa-alueet
Aspudden

thumb|350px|Aspuddenin rakennuskantaa. Aspudden (lempinimeltään Aspside) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Tukholman eteläosassa, ja kuuluu Hägersten-Liljeholmenin kaupunginosa-alueeseen. Kaupunginosaa rajaavat Gröndalin, Midsommarkransenin, Hägerstenin ja Liljeholmenin kaupunginosat. Kaupunginosa muodostettiin vuonna 1926. Aspuddenissa asuu noin 7 900 ihmistä, ja se on pinta-alaltaan 1,17 neliökilometrin suuruinen. Kaupunginosa sai nykyisen nimensä vuonna 1934. Nimi on juontaa juurensa alueella sijainneesta samannimisestä torpasta. Kun Aspudden vuonna 1926 muodostettiin, se tunnettiin nimellä Vinterviken. Luokka:Tukholman kaupunginosat en:Aspudden metro station
Aarno Aitamurto

Aarno Kari Antero Aitamurto (30. heinäkuuta 1936 Muhos – 22. lokakuuta 2008 Mäntyharju) oli suomalainen juristi, ammattiyhdistysjohtaja ja kommunistipoliitikko. Hän toimi Suomen Rakennustyöläisten Liiton puheenjohtajana (1970–1987), Suomen kommunistisen puolueen (SKP) pääsihteerinä (1984–1985) ja Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestön (SAK) toisena puheenjohtajana (1987–1991) sekä hallituksen varapuheenjohtajana (1991–1996).Leppänen, Veli-Pekka: Aarno Aitamurron muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. Viitattu 13.9.2013. Aitamurto suoritti ylioppilastutkinnon Oulun Lyseossa 1957 ja valmistui Helsingin yliopistosta lainopin kandidaatiksi 1962 sekä sai varatuomarin arvon 1965. Hän kuului opiskeluaikanaan Akateemiseen Sosialistiseuraan (ASS). Aitamurto liittyi vuonna 1961 SKP:hen ja aloitti Rakennustyöläisten liitossa juristina 1964.Rakennusliiton entinen puheenjohtaja Aitamurto on kuollut. Satakunnan Kansa 28.10.2008. Vuonna 1970 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi Erkki Salomaan tilalle. Aitamurto lukeutui SKP:n uudistajiin ja hänen valintaansa vastustivat poliittisessa toimikunnassa puolueopposition Oiva Lehto, Markus Kainulainen ja Erkki Tuominen.Leppänen, Veli-Pekka: Kivääri vai äänestyslippu?, s. 361. Edita 1999. Aitamurto nousi SKP:n keskuskomiteaan 1972,Suomen kommunistisen puolueen toiminnasta 16. ja 17. edustajakokousten välillä, s. 48. SKP 1975. poliittiseen toimikuntaan 1981,SKP:n 19. edustajakokous, s. 132. Savon Sana 1981. pääsihteeriksi 1984SKP:n keskuskomitea. Yhteistyö 22–23/1984, s. 29. ja varapuheenjohtajaksi 1985.Edustajakokouksen valinnat. Kommunisti 7/1985, s. 37–39. Aitamurron lyhyen puoluesihteerikauden aikana taistolaisina tunnettu oppositio erotettiin puolueesta. Puolueen puheenjohtajaksi valittu Arvo Aalto oli pyytänyt Aitamurron auttamaan operaatiossa ja tämä toteutti sääntömuutokset, jotka mahdollistivat kokonaisten piirijärjestöjen erottamisen puolueesta. Kiisteltyä erottamispäätöstä puitiin myöhemmin vuosia eri oikeusasteissa. Aitamurto osallistui vuosien varrella asiantuntijana useiden Tupo-sopimusten suunnitteluun. 1990-luvulla hän oli Vasemmistoliiton edustajana SAK:n johdossa ja otti kriittisen kannan Suomen EU-jäsenyyteen. Aitamurto jäi eläkkeelle vuonna 1996 toimittuaan edeltäneet viisi vuotta SAK:n hallituksen varapuheenjohtajana. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Suomen Kommunistisen Puolueen (1918–1990) pääsihteerit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Jarmo Jalarvo

Jarmo Jalarvo (s. 9. toukokuuta 1952 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkotuomari. Hän toimi sekä pää- että linjatuomarina. Jalarvo on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 151. Jarmo Jalarvo oli SM-liigassa linjatuomarina vuosina 1975–1982 ja päätuomarina vuosina 1983–1988. Jalarvo tuomaroi myös maaotteluita. Hän osallistui linjatuomarina yksiin ja päätuomarina kaksiin MM-kisoihin. Vuoden 1986 MM-kisoissa hän oli päätuomarina kuudessa ja vuoden 1987 MM-kisoissa viidessä ottelussa; jälkimmäisessä turnauksessa hän tuomitsi mitalisarjan päätöskierroksella Neuvostoliiton ja Tšekkoslovakian välisen ottelun. Erotuomariuran jälkeen Jalarvo on toiminut SM-liigassa, Suomen Jääkiekkoliitossa ja Kansainvälisessä Jääkiekkoliitossa monenlaisissa erotuomaritoiminnan vastuutehtävissä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Jalarvon tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Suomalaiset jääkiekkotuomarit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Metsuke

Metsuke () on japanilainen käsite, joka tarkoittaa katsetta. Budokäsitteenä se tarkoittaa vastustajan ja kaiken muun oleellisen näkemistä kokonaisuudesta, ilman että "näkijä" kiinnittää huomiotaan mihinkään yksityiskohtaan sinänsä.Paul Budden: Looking at a Far Mountain – A Study of Kendo Kata, sivu 23. Tuttle Publishing, 2000 Itse asiassa yksityiskohtien herkeämätön tarkkailu on metsuken vastavaikuttaja ja sitoo sekä tietoisen että tiedostamattoman mielen yksityiskohtiin. Tällöin kokonaisuuden välitön havainnointi heikkenee ja esimerkiksi vastustajan seme tulee hyökkäyksen yhteydessä vaikeasti hallittavaksi tai vastustajan puolustuksessa avautuva tai siinä oleva aukkopaikka suki jää havaitsematta tai sitä ei havaita ajoissa. Metsuke mahdollistaa nykyisyyden mutta myös menneen ja tulevan intuitiivisen havainnoinnin. == Enzan no Metsuke == Enzan no Metsuke tarkoittaa kirjaimellisesti kaukaisille vuorille katsomista.Paul Budden: Looking at a Far Mountain – A Study of Kendo Kata, sivu 25. Tuttle Publishing, 2000 Ihannetilanne on, että tällöin havainnoidaan kaikkea, mitä tapahtuu tai on katsojan ja kaukaisuuden välissä. Edellä mainitun käsitteen on kiteyttänyt Itō Ittōsai (, 1560–1653?): == Kan-ken no metsuke == Miyamoto Musashi (, 1584 – 19. toukokuuta 1645) kirjoittaa kirjassaan Go rin no sho () budokäsitteestä kan-ken no metsuke.Musashi, 1983 Tämä tarkoittaa miekkailijan kykyä ennakoida vastustajan toimia niin että se vaikuttaa vastustajan ajatustenluvulta. Varsinainen ajatustenluku ei luonnollisestikaan ole mahdollista. Kyseessä on taito, jossa budon harjoittelija katsetta metsuke harjoittaessaan hallitsee taidon havaita vastustajassa pienenkin muutoksen ja ennakoimalla ehtii nopeammankin vastustajan edelle. Samalla kun harjoittelija ei anna katseensa kiinnittyä mihinkään yksityiskohtaan, esimerkiksi vastustajan liikkeeseen, silmiin tai miekan kärkeen kenseniin ovat hänen aivonsa, hermostonsa ja lihaksensa valmiimpia toimimaan sekä nopeampia prosessoimaan, omaa fyysistä ja henkistä toimintaa, välittömästi tilanteen avautuessa. Tästä on kysymys kun puhutaan kamppailulajien harjoittelijoiden yliluonnollisuutta hipovista reaktio- ja toimintakyvystä. ==Lähteet== * * * * * ===Viitteet=== Luokka:Japanilaiset budōkäsitteet
Polynomimatriisi

Polynomimatriisi eli λ-matriisi on neliömatriisi, jonka alkiot ovat polynomeja. Esimerkiksi: :\begin{bmatrix} x & x^2 - 1 \\\ 0 & x^3 - 2x + 2 \end{bmatrix} on polynomimatriisi. Polynomimatriisien yhteen- ja kertolasku sekä kertominen polynomilla määritellään samalla tavalla kuin tavallisille lukumatriiseille ja n×n-polynomimatriisien joukko \mathcal{M}_n(K[\lambda]) muodostaakin renkaan ja jos mukaan otetaan myös skalaarilla (c \in K) kertominen, ne muodostavat K-algebran. Polynomimatriiseilla on merkittävä asema matriisilaskennan teoriassa. Luokka:Matriisit
Juhani Ikonen (lääkäri)

Tauno Juhani Ikonen (s. 24. kesäkuuta 1948 Valkeala) on suomalainen urheilulääkäri. Hänet aateloitiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 155 vuonna 2004. Ikonen on toiminut TPS:n joukkueen lääkärinä vuodesta 1983 lähtien. Suomen 20-vuotiaiden maajoukkueessa Ikonen oli vuosina 1985–1988 ja A-maajoukkueessa vuosina 1988–2003. Hän on toiminut myös olympialaisissa kisajoukkueen lääkärinä. ==Aiheesta muualla== *Ikosen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla Luokka:Suomalaiset urheilulääkärit Luokka:Suomalaiset jääkiekkovaikuttajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Heikki J. Koskinen

Heikki J. Koskinen (s. Helsinki) on suomalainen filosofi, joka työskentelee nykyisin Filosofisen valtakunnallisen tutkijakoulun koordinaattorina Tampereella. Hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1998 pääaineena teoreettinen filosofia. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2004 W. V. Quinen naturalistisesta filosofiakäsityksestä. Koskista pidetään yleisesti yhtenä parhaista suomalaisista Quine-asiantuntijoista. Koskisen tutkimus on painottunut vahvasti metafysiikan, erityisesti naturalistisen ontologian ongelmakysymyksiin. Koskinen on opettanut muun muassa Helsingin yliopistossa, Kuopion yliopistossa, Sibelius-Akatemiassa, Tampereen yliopistossa sekä Teatterikorkeakoulussa. Hän on myös esitelmöinyt useissa kotimaisissa ja kansainvälisissä kokouksissa. Vuosina 1999–2002 Koskinen toimi tutkijana (Suomen Kulttuurirahasto) Helsingin yliopiston filosofian laitoksella. Vuodesta 2003 hän on ollut tutkijana Suomen Akatemian hankkeessa, jonka aiheet liittyvät filosofiseen naturalismiin. Koskisen tärkeimpiin julkaisuihin kuuluvat yhdessä Ilkka Niiniluodon kanssa toimitettu teos Wienin piiri (Gaudeamus, 2002) sekä Acta Philosophica Fennican niteenä 74 julkaistu väitöskirja From a metaphilosophical point of view: A study of W. V. Quine’s naturalism (2004). == Lähteet == * Väitöstiivistelmä: Koskinen Heikki J.: From a Metaphilosophical Point of View == Julkaisuja == * * * * == Aiheesta muualla == * Heikki J. Koskisen sivu Helsingin yliopiston sivustolla * Heikki J. Koskinen's Quinology site Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Iso-Vihtari

Iso-Vihtari on järvi Heinävedellä Etelä-Savossa. Se laskee pohjoisosastaan Kermajärveen ja kuuluu Kermajärven vesistöalueeseen. Järven pinta-ala on 662 hehtaaria.Iso-Vihtari Järviwikissä. Viitattu 8.7.2014. Iso-Vihtari on ns. vedenjakaja. Järvessä kasvaa ainakin siika, muikku, ahven, hauki, made, kuha, järvitaimen ja muutamia särkikaloja. Järven syvin kohta löytyy Piirolanlahdelta, jossa vettä on hieman yli 30 metriä. Erityisesti Piirolanlahti on suurhaukien kalastajien suosiossa, koska sieltä on saatu järven suurimmat hauet. Rapurutto vei järvestä ravut vuonna 2001. ==Lähteet== Luokka:Heinäveden järvet Luokka:Heinäveden reitti
Vader (yhtye)

Vader on vuonna 1983 perustettu puolalainen death metal -yhtye Olsztynin kaupungista. Vaderin soittotyyli poikkeaa hieman useimmista amerikkalaisen tyylin death metal -yhtyeistä esimerkiksi klassisilla, rock-henkisillä kitarasooloillaan, lyhyillä kappaleillaan ja monipuolisilla viittauksillaan niin klassiseen heavyyn kuin myös thrash- ja black metaliin. Erityinen piirre on myös Piotr Wiwczarekin tunnistettava laulutyyli, joka on lähempänä perinteisempää rock- ja stoner heavy -ilmaisua, kuin modernille death metalille tyypillistä kurnutusta tai huutoalaulua. Vuonna 1990 Vader julkaisi Morbid Reich -nimisen demon. Levyn myynti ylitti 10 000 kappaletta tehden siitä maailman menestyneimmän death metal -demon. Morbid Reich julkaistiin myöhemmin täyspitkänä albumina vuonna 1993. Vaderin levy-yhtiönä toimii nykyään Nuclear Blast. Yhtyeen musiikillinen omaleimaisuus ja klassiseen heavyyn nojaavat viittaukset ovat ajan myötä hieman vähentyneet, ja erityisesti vuonna 2020 ilmestynyt Solitude In Madness -albumi onkin suoraviivaisempi, kuin edelliset 2010-luvun albumit. Kriitikoiden keskuudessa albumi on kuitenkin saanut kiitosta juuri ärhäkkyydestään sekä Slayer- ja trash metal -vaikutteista. Piotr Wiwczarekin mukaan yhtyeen nimen inspiraationa toimi Tähtien sota-elokuvasarjan Darth Vader. Lyyrisiin teemoihin sisältyy H.P. Lovecraftin tarinoita. Vuoteen 2003 mennessä Vader oli myynyt yli 500 000 levyä. == Jäsenet == * Piotr ”Peter” Wiwczarek – laulu, kitara (1983–) * Marek "Spider" Pająk – kitara (2010–) * James Stewart – rummut (2011–) Entiset jäsenet * Piotr Tomaszewski – laulu (1985) * Robert "Astaroth" Struczewski – bassokitara (1986) * Grzegorz "Belial" Jackowski – rummut (1986–1987) * Zbigniew "Vika" Wróblewski – kitara (1983–1986) * Robert "Czarny" Czarneta – laulu (1986–1988) * Piotr "Berial" Kuzioła – bassokitara (1991–1992) * Jacek "Jackie" Kalisz – bassokitara (1988–1991, 1993) * Jarosław "China" Łabieniec – kitara (1991–1997) * Leszek "Shambo" Rakowski – bassokitara (1993–2001) * Konrad "Saimon" Karchut – bassokitara (2002–2003) * Krzysztof "Docent" Raczkowski – rummut (1988–2005) * Marcin "Novy" Nowak – bassokitara (2003–2008) * Dariusz "Daray" Brzozowski – rummut (2005–2008) * Maurycy "Mauser" Stefanowicz – kitara (1997–2008) * Paweł "Paul" Jaroszewicz – rummut (2008–2011) Vierailevat jäsenet * Siegmar – vieraileva kosketinsoittaja The Art of War -EP:llä * Ząbek – vieraileva rumpali vuoden 2001 kiertueella * Grzegorz Skawinski – vieraileva kitaristi Sothis-levytyksellä * Nergal – vieraileva laulaja Revelations-levytyksellä ;Konserttimuusikot * Marcin "Ząbek" Gołębiewski – rummut (1999) * Marcin "Martin" Rygiel – bassokitara (2008) * Wacław "Vogg" Kiełtyka – kitara (2008–2009) * Marco Martell – kitara (2010) * Tomasz "Reyash" Rejek – bassokitara (2008–2011) == Diskografia == ;Studioalbumit * * * * * * * * * * * * * Livealbumit * * EP:t * * * * * * * ;Kokoelma-albumit * * ;Singlet * * * * * * * * * * ;Demot * * * ;Split-albumit * ==Videografia== VHS-videot * DVD:t * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Yhtyeen virallinen sivusto * *
Laura Henderson

Laura Henderson (1864 – 29. marraskuuta 1944) oli varakas englantilainen leskirouva, joka perusti Lontooseen Windmill Theatre -teatterin. Laura Henderson oli varakkaan brittiliikemiehen Robert Hendersonin vaimo. He menettivät ainoan poikansa vuonna 1915 ensimmäisessä maailmansodassa. Miehensä kuoltua 1930-luvun alussa suurimman osan elämästään ympäri maailma matkustellut Henderson palasi Lontooseen ja osti Sohon liepeiltä Great Windmill Streetiltä konkurssiin menneen elokuvateatterin Palais de Luxen. Hän palkkasi arkkitehti F. Edward Jonesin tekemään paikasta pienen ja kotoisan teatterin, ja 15. kesäkuuta 1931 Windmill Theatre avasi ovensa näytelmällä Inquest. Teatterista ei kuitenkaan tullut yleisöemenestystä, niinpä Henderson palautti teatterin elokuvateatteriksi. Pettymyksen jälkeen Henderson palkkasi vuonna 1931 englanninjuutalaisen Vivian Van Dammin teatterin johtajaksi, ja tämä keksi tehdä Windmillistä non-stop-teatterin. Van Damm ja Henderson alkoivat nyt tuottaa uutta teatterimuotoa revuedevilleä eli revyyn ja vaudevillen yhdistelmää.Windmill Windmill Theatre nousi suureen suosioon, mutta konkurssi lähestyi taas, kun kaikki Lontoon teatterit muuttuivat non- stop-teattereiksi. Tämän jälkeen Henderson ja Van Damm tekivät rohkean siirron eli pistivät lavalle alastomia naisia pariisilaisen Moulin Rougen tapaan. Taas kerran Windmill Theatre nousi suuren yleisön suosioon ja konkurssi vältettiin. Teatterissa työskennelleet muistelevat Hendersonin olleen voimakastahtoinen ja äidillinen pikkurouva, jolla oli useita myrskyisiä konflikteja johtaja Van Dammin kanssa. Yksi Windmill Girls -ryhmän eli alastomana esiintyvistä tytöistä muistelee, että rouva Henderson toi heille kerran paljon kukkia, mutta ne olivat kuihtuneet, ja silti heidän piti kiittää häntä. Kun toinen maailmansota syttyi ja Lontoo joutui saksalaisten pommitusten kohteeksi, Windmill Theatre oli Lontoon ainoa auki pysynyt teatteri lukuun ottamatta ajanjaksoa 7. syyskuuta 1940 – 11. toukokuuta 1941, jolloin käytiin ”taistelu Britanniasta”. Sodan aikana Hendersonin vieraana kävi teatterissa aikansa kuuluisuuksia, kuten prinsessat Helena Victoria ja Marie Louise (kuningatar Victorian lapsenlapsia) sekä Englannissa maanpaossa ollut Alankomaiden kuningatar Vilhelmiina. Laura Henderson kuoli vuonna 1944, juuri ennen sodan loppua, ja testamenttasi teatterinsa Vivian Van Dammille. Teatterin toiminta loppui 1964. Vuonna 2005 Stephen Frears ohjasi elokuvan Mrs. Henderson esittää, jossa Laura Hendersonia näyttelee Judi Dench. ==Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cinema Treasures Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet Luokka:Brittiläiset liikemiehet
Jari Kainulainen

Jari Kainulainen (s. 29. huhtikuuta 1970 Helsinki, Suomi) on suomalainen basisti. Hänet tunnetaan parhaiten Stratovarius-yhtyeestä, jossa hän soitti vuosina 1993–2005. Hän erosi yhtyeestä henkilökohtaisiin syihin vedoten, ja hänet korvasi Lauri Porra.http://old.stratovarius.com/index2.php?section=stmt-2005-06 Ennen Stratovariusta Kainulainen soitti yhtyeissä Wastage, Moonchild, Christine ja H.E.A.T. Hän on soittanut myös Stratovarius-laulaja Timo Kotipellon sooloalbumeilla Waiting for the Dawn ja Coldness sekä vieraillut Warmenin Unknown Soldier -albumilla. Vuonna 2001 Kainulainen oli mukana perustamassa yhtyettä nimeltä Mess, jonka nykykokoonpanoon kuuluvat hänen ohellaan Tommi Salmela (laulu), Atte Sarkima (rummut) ja Elias Viljanen (kitara). Yhtye julkaisi vuonna 2006 viisi kappaletta sisältävän demo-EP:n. Tätä nykyä Kainulainen soittaa Elias Viljasen taustayhtyeessä Evil Spirit. 6. elokuuta 2007 hänet julkistettiin ruotsalaisen Evergreyn uudeksi basistiksi. Jari Kainulainen lopetti Evergreyssä 2010 ja siirtyi yhtyeeseen Killing Machine, josta parin kuukauden jälkeen Symfoniaan. Kainulainen käyttää Ibanezin kuusikielisiä bassokitaroita sekä Ampegin vahvistimiahttp://www.myspace.com/jarikainulainen. == Diskografia == Jari Kainulainen @ Encyclopardia Metallum === Stratovarius === * * * * * (kokoelma) * (live) * * (kokoelma) * * (kokoelma) * (kokoelma) * * * === Kotipelto === * * === Evergrey === * === Elias Viljanen === * === Symfonia === * === Masterplan === * * (live) * === Shadowquest === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Messin virallinen sivusto * Evergreyn virallinen sivusto Luokka:Suomalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Stratovariuksen jäsenet Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Janne Heiskanen

Janne Heiskanen (26. tammikuuta 1979 – lokakuu 2022) oli suomalainen rumpali. Hän soitti rumpuja The Rasmus -yhtyeessä vuosina 1995–1999. Hän erosi yhtyeestä heti Hell of a Tester -kiertueen jälkeen ja lähti muutamaksi vuodeksi Intiaan, josta palattuaan hän soitti rumpuja Lovestone-nimisessä yhtyeessä. Heiskanen soitti Rasmuksen albumeilla Peep, Playboys ja Hell of a Tester. Vielä myöhemmin, hän soitti rumpuja THE KING MACHINE -nimisessä yhtyeessähttps://www.youtube.com/channel/UCpgtOUx-SIjuQ48hqnWRRKw vuosina 2021–2022. Heiskanen menehtyi lokakuussa 2022 liikenneonnettomuudessa Thaimaassa.https://hymy.fi/uutiset/rasmus-rumpali-janne- heiskasen-43-kuolemasta-lisatietoa-kuinka-tama-nain-voi-paattya/ == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Lovestone * The Rasmus - virallinen kotisivu * Luokka:Suomalaiset rumpalit Luokka:Suomalaiset rockmuusikot Luokka:The Rasmus Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
2Pac Live

2Pac Live on ensimmäinen livealbumi Tupac Shakurilta. Death Row/Koch Records julkaisi albumin 6. elokuuta 2004. ==Kappalelista== #"Live Medley" #"Intro" #"Ambitionz Az a Ridah" #"So Many Tears" #"Troublesome" #"Hit 'Em Up" #"Tattoo Tears" #"Heartz Of Men" #"All Bout U" #"Never Call U Bitch Again" #"How Do U Want It" #"2 of Amerikaz Most Wanted" #"California Love" Luokka:Vuoden 2004 konserttitallenteet Luokka:Tupac Shakurin albumit
Snowdon

SnowdonGeographica, Könemann 2000, s. 302.Suomalaisen Maailman atlas, Genimap 2006, s. 46. () on vuori Pohjois-Walesissa Britteinsaarilla. Snowdon tarkoittaa lumista vuorta. Nimestä löytyy ensimmäinen maininta vuodelta 1095. Vuori sijaitsee Snowdonian kansallispuiston alueella. Se on Walesin korkein vuori ja koko Yhdistyneen kuningaskunnan korkein Skotlannin Ylämaan eteläpuolella. Snowdonin korkein huippu kohoaa 1 085 metriin ja tunnetaan kymrinkielisellä nimellä Yr Wyddfa joka tarkoittaa ’hautakumpu’. Ei tiedetä, kuka oli ensimmäinen huipulle kiivennyt, mutta ensimmäisenä kiipeämisestä kirjoitti botanisti Thomas Johnson vuonna 1639. Nykyisin vuorelle pääsee junalla, joka kulkee Llanberisista Snowdonille. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Walesin vuoret ja kukkulat Luokka:Gwynedd
Hirsikangas

Hirsikangas on kylä ja alue Nurmeksen Valtimolla, Pohjois-Karjalassa. Siitä on käytetty myös Hirsiniemen kylännimeä. Se sijaitsee vanhan päätien varressa, n. 7 km kirkonkylän eteläpuolella ja Karhunpään pohjoispuolella. Se voidaan katsoa kuuluvan Karhunpäähän. Hirsikankaan nimi tulee siellä olevasta, Valtimolle tyypillisestä harjumuodostumiin kuuluvasta kankaasta. Luokka:Valtimon kylät
Yläkemijoki

thumb|Yläkemijoen sijainti Lapin maakunnassa. Yläkemijoki sijaitsee Rovaniemen kaupungin itäosassa kantatie 81 varrella. Alue muodostuu pääosin Kemijoen varrelle syntyneistä kylistä. Alueen merkittävimmät kylät ovat Tennilä, Viirinkylä, Jokela, Vanttauskoski, Vanttausjärvi, Pekkala, Juotas, Pirttikoski ja Autti. Yläkemijoen keskuksena toimii Vanttauskosken kylä, missä sijaitsevat alueen yhtenäiskoulu, kauppa, huoltoasema sekä Rovaniemen kaupungin palvelupiste Siula. Matkaa Vanttauskoskelle kertyy Rovaniemeltä 52 ja Kemijärveltä 82 kilometriä. Rovaniemen toiseksi korkein maankohta, Kaihuanvaara, sijaitsee Pekkalan kylässä. Yläkemijoella toimii aluelautakunta. == Aiheesta muualla == * Yläkemijoen Internet-sivut * Yläkemijoen aluelautakunta * Yläkemijoen koulu Luokka:Rovaniemi