EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kelontekemäjärvi

Kelontekemäjärvi on Lapissa Kittilässä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 1 600 hehtaaria eli 16 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 3,6 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 44 miljoonaa m³ eli 0,044 km³. Järven keskisyvyys on 2,7 metriä ja suurin syvyys on 5,1 metriä. Järvessä on laskettu olevan 2 saarta ja niiden yhteispinta-ala on noin hehtaarin. Toinen saarista on nimeltään Manalaissaari ja siellä on rakennuksia. Järven rantaviivan pituus on 26 kilometriä ja rannat ovat soistunutta metsämaastoa. Kelontekemän kylä sijaitsee kaakkoisrannassa. Tepsan kylästä kantatieltä 80 lähtee tie, joka tulee Kelontekemän kylään ja kiertää sitten järven. Silmäsvuoman suot ovat luonnonsuojelualuetta, joka rajautuu järven pohjoisrantaan. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Kitisen alueella (65.8) Jeesiöjoen valuma-alueeseen (65.85), johon Kelontekemäjoen valuma-alue (65.855) kuuluu. Järvi sijaitsee vedenjakajan alueella. Järven laskujoki on Kelontekemäjoki, joka lähtee järven itärannasta ja joka yhtyy Jeesiöjokeen Tepsan kylän kohdalla. Se vuorostaan yhtyy Kitiseen Sodankylässä. Järven lähialueella sijaitsee seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti Kelontekemäjärveen. Niistä huomattavimmat ovat Puljujärvi (42 ha), joka laskee etelärantaan, Silmäsjärvi (36 ha), joka laskee Lismaojaa myöten pohjoisrantaan, ja Koskamajärvi (29 ha), joka laskee länsirantaan. == Lähteet == Luokka:Kitisen alue Luokka:Kittilän järvet
Minilabrus striatus

Minilabrus striatus on Punaisenmeren etelä- ja keskiosissa elävä endeeminen huulikalalaji. Se on sukunsa ainoa laji. Minilabrus striatus kasvaa vain kuusisenttiseksi. Sitä tavataan parvina riuttojen yllä. Ne syövät eläinplanktonia. Laji sopii riutta-akvaarioon. == Lähteet == Luokka:Huulikalat
Lars-Erik Skiöld

Lars-Erik Skiöld (19. maaliskuuta 1952 Malmö – 21. toukokuuta 2017 Malmö) oli ruotsalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. 68 kilogramman painoluokassa kilpaillut Skiöld voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiapronssia Moskovassa 1980 ja sijoittui neljänneksi Montréalissa 1976. Hän saavutti myös Euroopan mestaruuden Leningradissa 1976 ja MM-hopea- sekä EM- pronssimitalin.International Wrestling Database Skiöld kuoli Malmössä 65-vuotiaana 21. toukokuuta 2017.Ruotsin olympiakomiteahttp://www.swedewrestling.se/SBFNyheter/SBFNyheter/lars- erikskioldhargattbort http://www.expressen.se/kvallsposten/sport/svensk-os- medaljor-dod-blev-65-ar-gammal/ == Lähteet == * Lars-Erik Skiöld Ruotsin olympiakomitea * Skioeld, Lars-Erik (SWE) International Wrestling Database * Lars-Erik Skiöld Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Havaijinsorsa

Havaijinsorsa (Anas wyvilliana) on Tyynenmeren Havaijisaarten sorsalintu. Se muistuttaa ulkonäöltään sinisorsaa, mutta on pienempi ja arempi. Se kasvaa 44–51 senttiä pitkäksi ja painaa 460–600 grammaa. Laji on erittäin uhanalainen, koska se elää vain muutamilla saarilla, joissa sen elinympäristöksi sopivat kosteikkoalueet vähenevät, ja risteytyminen muiden lajien kanssa hävittää puhdasta havaijinsorsakantaa. == Lähteet == Luokka:Sorsat (suku) Luokka:Uhanalaiset linnut
Les Indiens sont encore loin

Les Indiens sont encore loin on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Patricia Morazin ohjaama ja käsikirjoittama sveitsiläis-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Christine Pascal. Elokuvan tuottajana oli Robert Boner. == Juoni == 16-vuotiaan sveitsiläisen koululaisen, Jenny Kernin (Isabelle Huppert), ruumis löydetään lumisesta metsästä. Elokuva seuraa Jennyn viimeisen elinviikon tapahtumia, joiden kautta selviää onko hänen kuolemansa onnettomuus vai itsemurha. == Näyttelijät == == Tuotanto == Les Indiens sont encore loinin tuotantoyhtiöinä olivat sveitsiläiset Filmkollektiv Zürich AG, SSR ja Cactus Film sekä ranskalaiset INA ja Les Films 2001. == Julkaisu == Les Indiens sont encore loin sai ensi-iltansa Ranskassa 5. lokakuuta 1977 ja keräsi teatterikierroksensa aikana 103 796 katsojaa. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Ehdokas Tulos Locarnon elokuvajuhlien kansainvälisen tuomariston palkinto – erikoismaininta Patricia Moraz == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 1977 ranskalaiset elokuvat Luokka:Sveitsiläiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat
SimCity BuildIt

SimCity BuildIt on SimCity-pelisarjan ilmaispeli Android- ja iOS-alustoille. Pelin on kehittänyt tracktwenty (EA Helsinki) ja julkaissut Electronic Arts vuonna . Pelillä ei ole nimen lisäksi juurikaan tekemistä edeltävän vuoden SimCity -pelin kanssa. == Vastaanotto == Peliä on kritisoitu sen Clash of Clans -pelin kaltaisesta pelimekaniikasta, joka tähtää asioiden nopeuttamiseen rahalla. Etenkin sarjan aikaisempia osia pelanneet ovat kritisoineet tätä eroa aikaisempiin peleihin. Pelin yksinkertaisuutta ja toistuvuutta, jotka ovat tyypillisiä ilmaispeleille, on myös kritisoitu. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * tracktwenty yrityksen profiili MobyGamesissä * Viralliset kotisivut * Android-versio Google Play:ssä * iOS-versio iTunes-palvelussa Luokka:Ilmaispelit Luokka:Vuoden 2014 videopelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit Luokka:SimCity
Cheilinus

Cheilinus on huulikalojen heimoon kuuluva suku. == Lajit == * Cheilinus abudjubbe * Cheilinus chlorourus * Cheilinus fasciatus * Cheilinus lunulatus * Cheilinus oxycephalus * Cheilinus trilobatus * Kyhmyhuulikala (Cheilinus undulatus) == Kuvagalleria == File:Cheilinus chlorourus.JPG|Cheilinus chlorourus File:Cheilinus fasciatus.JPG|Cheilinus fasciatus File:Broomtail wrasse cheilinus lunulatus.JPG|Cheilinus lunulatus File:Cheilinus oxycephalus.jpg|Cheilinus oxycephalus File:Cheilinus trilobatus.jpg|Cheilinus trilobatus == Lähteet == Luokka:Huulikalat
1,2-dibromietaani

1,2-Dibromietaani eli etyleenidibromidi (C2H4Br2) on halogenoituihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Nykyään yhdistettä käytetään lähinnä orgaanisen kemian synteeseissä, mutta aikaisemmin sitä on myös käytetty polttoaineissa lisäaineena ja tuholaismyrkkynä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa 1,2-dibromietaani on väritöntä nestettä, jolla on makeahko haju. Valon vaikutuksesta yhdiste hajoaa, jolloin muodostuu bromia. Tämä aiheuttaa yhdisteen värjäytymisen kellertävän ruskeaksi. 1,2-Dibromietaani on veteen niukkaliukoista, mutta liukenee hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, tetrakloorimetaaniin sekä alifaattisiin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Kuumennettaessa veden kanssa se hydrolysoituu glykoliksi. 1,2-Dibromietaani on myrkyllistä erityisesti maksalle ja munuaisille ja ärsyttää hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Aine on mahdollisesti karsinogeenista.David Yoffe, Ron, Frim, Shmuel D. Ukeles, Michael J. Dagani, Henry J. Barda, Theodore J. Benya & David C. Sanders: Bromine Compounds, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2013. Viitattu 25.5.2017. Viitattu 25.5.2017. ==Valmistus ja käyttö== 1,2-Dibromietaania valmistetaan bromaamalla eteeniä tai etyynin ja vetybromidin välisellä reaktiolla. Aikaisemmin yhdistettä käytettiin lyijyä sitovana lisäaineena tetraetyylilyijyä sisältävissä polttoaineissa. Toinen yleinen aiempi käyttökohde on maaperän tai siementen käsittely fumigoimalla tuhohyönteisten tappamiseksi, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa 1,2-dibromietaanin käyttö tähän tarkoitukseen kiellettiin vuonna 1983. Nykyään 1,2-dibromietaania käytetään lähinnä orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena tai hartsien ja kumien liuottimena. Siitä valmistetaan muun muassa värejä, lääkeaineita kuten teodrenaliinia ja maatalouskemikaaleja kuten dikvattia. ==Lähteet== Luokka:Organohalidit
Rita Pivoriunaite

Rita Pivoriunaite (s. 10. maaliskuuta 1988) on liettualainen karateka. Hän on voittanut ShinKyokushinin Euroopan-mestaruuden viidesti, joista yksi on tullut kata-kilpailussa. Pivoriunaite on saavuttanut myös MM-pronssia. ==Kilpaura== Pivoriunaite aloitti karaten harrastamisen 6–7-vuotiaana veljensä innoittamana.Rita Pivoriunaite: “Enjoy and love the life you live!” kwunion.com 21.7.2016 Viitattu 25.5.2017 Hänen ensimmäinen kilpailu oli Liettuassa 9-vuotiaana. Pivoriunaite oli tuolloin ainut kataan osallistunut kilpailija, jonka hän myös voitti. 2008 ja 2009 Pivoriunaite saavutti EM- pronssia.WKO European Championships kyokushinresults.com Viitattu 25.5.2017 Seuraavan kerran hän voitti ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa 2010. Hän kohtasi loppuottelussa maanaisensa Ruta Brazdzionyten. Samoissa kisoissa Pivoriunaite voitti myös mestaruuden katassa. 2011 hän voitti toisen peräkkäisen Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan Vilnassa. Hän kohtasi toistamiseen Brazdzionyten. Seuraavan kerran Pivoriunaite saavutti kolmannen Euroopan-mestaruutensa 2013 Sveitsissä, jossa hän voitti loppuottelussa jälleen maanaisensa Diana Maciuten. Huhtikuussa 2013 Pivoriunaite saavutti MM- pronssia yhdessä Diana Maciuten kanssa.5th World Cup kyokushinresults.com Viitattu 25.5.2017 2015 Pivoriunaite voitti neljännen Euroopan-mestaruuden kumitessa. Loppuottelussa hän kohtasi unkarilaisen Zsofia Szabon. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Justin Kluivert

Justin Kluivert (s. 5. toukokuuta 1999 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä, joka edustaa englantilaista Bournemouthia. Hän on maajoukkuejalkapalloilija Patrick Kluivertin poika. Kluivert on AFC Ajaxin kasvatti. Hän pelasi Jong Ajaxissa kahdeksan Jupiler Leaguen ottelua ja teki kaksi maalia kaudella 2016–2017. Hän nousi tammikuussa 2017 Ajaxin ykkösjoukkueeseen ja pelasi puolentoista kauden aikana 44 Eredivisien ottelua, joissa hän teki 12 maalia ja antoi yhdeksän maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kluivert siirtyi Serie A:n AS Romaan 17,25 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2018. Hän pelasi lokakuuhun 2020 mennessä 53 Italian pääsarjaottelua, joissa hän teki viisi ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa pelaamissaan seitsemässä ottelussa hän teki kolme maalia. Hän pelasi loppukauden 2020–2021 lainalla Bundesliigan RB Leipzigissa, jossa teki 19 liigaottelussa kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki niin ikään yhden maalin. Seuraavan kauden hän pelasi lainalla ranskalaisessa Nicessä. Hän pelasi 27 Ligue 1:n ottelua, joissa hän teki neljä ja syötti viisi maalia. Kaudella 2022–2023 hän pelasi lainasopimuksella Valenciassa 26 Primera Divisiónin ottelua ja teki kuusi maalia. Kluivert siirtyi Englannin Valioliigan Bournemouthiin hieman yli kymmenen miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2023. Avauskaudellaan hän teki 32 liigaottelussa seitsemän maalia. Kluivert on pelannut useissa Alankomaiden juniorimaajoukkueissa. Miesten maajoukkueessa hän pääsi ensi kerran kentälle maaliskuussa 2018 Portugalia vastaan ja toisen kerran syyskuussa 2018 Perua vastaan. Kolmannen maaottelunsa, ja ensimmäisen avauskokoonpanossa, hän pelasi Kansojen liigan ottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan marraskuussa 2024. Kluivert on yksi neljästä jalkapalloilijasta, joka on pelannut jokaisessa Euroopan viidessä suurimmassa sarjassa – Englannin Valioliigassa, Espanjan La Ligassa, Italian Serie A:ssa, Saksan Bundesliigassa ja Ranskan Ligue 1:ssä. Muut kolme kaikissa näissä sarjoissa pelannutta pelaajaa ovat romanialainen Florin Răducioiu, tanskalainen Christian Poulsen ja montenegrolainen Stevan Jovetić. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Le Grand Délire

Le Grand Délire (myös Pierrot la démerde; ; ; kansainvälisesti The Big Delirium) on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Dennis Berryn ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-länsisaksalais-italialainen eroottinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jean Seberg, Yves Beneyton, Pierre Blaise, Stefania Casini, Isabelle Huppert ja Wolfgang Preiss. Sergio Gobbi oli elokuvan tuottajana. == Juoni == Le Grand Délire kertoo Pierrestä (Pierre Blaise), joka päättää muuttaa rauhallisen sukutalon bordelliksi. == Näyttelijät == == Tuotanto == Le Grand Déliren tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Kangourou Films ja Paris-Cannes Productions, länsisaksalainen Film Cine Produktion sekä italialainen Arden Distribuzione. == Julkaisu == Le Grand Délire sai ensi-iltansa Ranskassa 30. huhtikuuta 1975, Länsi-Saksassa 17. lokakuuta 1975 ja Italiassa vuoden 1976 keväällä. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Lugo Films, Länsi-Saksassa Gloria Filmverleih ja Italiassa Arden Cinematografica. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 84 568 katsojaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Le Grand Délire AlloCinéssä * Le Grand Délire Archivio del Cinema Italianossa Luokka:Vuoden 1975 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1975 italialaiset elokuvat Luokka:Italialaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Ranskalaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Ranskalaiset eroottiset elokuvat Luokka:Italialaiset eroottiset elokuvat Luokka:Vuoden 1975 saksalaiset elokuvat
Oxycheilinus

Oxycheilinus on huulikalojen heimoon kuuluva suku. == Lajit == * Oxycheilinus arenatus * Oxycheilinus bimaculatus * Oxycheilinus celebicus * Oxycheilinus digramma * Oxycheilinus lineatus * Oxycheilinus mentalis * Oxycheilinus nigromarginatus * Oxycheilinus orientalis * Oxycheilinus unifasciatus == Kuvagalleria == File:Oxycheilinus arenatus.jpg|Oxycheilinus arenatus File:Oxycheilinus digramma.jpg|Oxycheilinus digramma File:Oxuni u0.gif|Oxycheilinus unifasciatus == Lähteet == Luokka:Huulikalat
David R. Stone

David R. Stone on yhdysvaltalainen sotahistorioitsija ja U.S. Naval War Collegen historian ja politiikan professori. Stone suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon historiassa ja matematiikassa Wabash Collegessa ja tohtorintutkinnon historiassa Yalen yliopistossa. Hän on opettanut Hamilton Collegessa ja vuodesta 2001 alkaen Kansasin osavaltionyliopistossa, jossa hän on toiminut sotahistorian laitoksen ohjaajana. Hän voitti Schulman-palkinnon ensimmäisellä kirjallaan Hammer and Rifle: The Militarization of the Soviet Union, 1926-­1933. Hän on erikoistunut Venäjän ja Neuvostoliiton sotahistoriaan ja hänen nykyinen tutkimuksensa kohdistuu Leo Trotskiin ja hänen osuuteensa Puna-armeijan luomisessa, neuvostojärjestelmän saamaan kansainväliseen rahoitukseen sekä sen hajoamiseen, ja Neuvostoliiton asevoimiin ennen toista maailmansotaa. Hän on kirjoittanut useita historiallisia artikkeleita Venäjän ja Neuvostoliiton sotahistoriasta ja ulkopolitiikasta, sekä lukuja niitä käsitteleviin teoksiin.Faculty: David R. Stone U.S. Naval War College. Viitattu 25.5.2017David R. Stone goodreads.com. Viitattu 25.5.2017 == Teoksia == Kirjoja: * Hammer and Rifle: The Militarization of the Soviet Union, 1926-­1933 (University Press of Kansas, 2000). * A Military History of Russia: From Ivan the Terrible to the War in Chechnya (Praeger Publishers, 2006). * (toim.) The Soviet Union at War, 1941­-1945 (Pen & Sword Military, 2010). * The Russian Army in the Great War: The Eastern Front, 1914-­1917 (University Press of Kansas, 2015). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Russia, Gay Rights, and the Sochi Olympics David R. Stonen Artikkeli Venäjän homojen oikeuksista * Pomiecko on Stone Aleksandra Pomieckon kirja-arvostelu Stonen teoksesta The Russian Army in the Great War: The Eastern Front, 1914-1918. * The Disasters of 1915 and Russia's Widening War * The Treaty of Brest-Litovsk Luokka:Yhdysvaltalaiset sotahistorioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Lähtöpiste...

Lähtöpiste... on Maria Lundin ja Mikko Rantanivan yhteisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004.Fono.fi - Lähtöpiste == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2004 esikoisalbumit Luokka:Maria Lundin albumit
Haarala

Haarala on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Anna- Maria Haarala (1910–1982), opettaja ja kirjailija * Hannu Haarala (s. 1981), jalkapalloilija * Juuso Haarala (s. 1996), maastohiihtäjä * Olavi Haarala (1925–1978), taidemaalari * Santeri Haarala (s. 1999), jalkapalloilija * Santeri Haarala (s. 2000), jääkiekkoilija * Seija Haarala (s. 1938), näyttelijä * Soili Nystén-Haarala (s. 1958), kauppaoikeuden professori * Viljami Haarala (s. 2002), jääkiekkoilija.
Suoranta

Suoranta voi tarkoittaa: == Sukunimenä == * Anne Suoranta, yleisurheiluvalmentaja * Hugo Suoranta (1897–1968), jääkärimajuri * Juha Suoranta (s. 1966), tietokirjailija ja professori * Katri Suoranta (1899–1985), runoilija * Paavo Suoranta (1917–2002), kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari * Simon Suoranta (s. 1992), jääkiekkoilija == Muut == * Osasto Suoranta, Talvisodan Lapin Ryhmään kuulunut osasto
V. L. Ménage

Victor Louis Ménage, usein pelkästään V. L. Ménage, (15. huhtikuuta 1920 Chislehurst, Kent – 11. kesäkuuta 2015 Sussex) oli brittiläinen historioitsija, joka erikoistui Turkin ja Osmanien valtakunnan historiaan. Ménagen suvun lähtökohdista ei ole tietoa, vaikka hänen ranskalainen nimensä viittaa hugenottitaustaan. Hänen perheensä oli köyhä ja Ménage muisteli myöhemmin, että vaikka varsinaisesti he eivät nähneet nälkää, niin ennen perjantaista palkkapäivää taloudessa ei koskaan ollut rahaa. Hän pakeni arjen kurjuutta oppiaineisiin ja sai opiskella Eltham Collegessa vuosina 1930-1938 tukirahan turvin. Opettajiensa kannustamana hän opiskeli raskaasti päästäkseen Cambridgen yliopistoon ja hänet hyväksyttiin Clare Collegeen opiskelemaan antiikintutkimusta vuosiksi 1938-1940. Vuonna 1940 toisen maailmansodan aikana hänet kutsuttiin palvelukseen. Vaikka hän oli sodanvastustaja hän liittyi ambulanssijoukkoihin. Sodan lopulla hänet oli sijoitettu Etiopiaan. Vapauduttuaan armeijan palveluksesta hänelle tarjottiin opettajan paikkaa Addis Abebassa, minkä hän hyväksyi. Myöhemmin hän kertoi pitäneensä tätä aikaa stimuloivana pioneerityönä. Koulutuksen järjestäminen siirtyi British Councilin haltuun vuosikymmenen lopulla, jolloin hän tapasi tulevan vaimonsa Johannan.Colin Heywood: V. L. Ménage (1920-2015) Turcologist and Historian of the Early Ottoman State: A Personal Memoir Questia. Viitattu 25.5.2017 Pitkän historiantutkijan uransa aikana Ménage kirjoitti useita Osmanien valtakunnan historiaa käsitteleviä teoksia ja artikkeleita, sekä lukuja teoksiin. Hän oli myös yksi suuren tietosanakirjasarjan Encyclopaedia of Islamin toisen painoksen toimittajista ja kirjoittajista. Tutkijantyönsä ohella hän toimi opettajana ja Turkin historian professorina Lontoon yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset historioitsijat Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Robert Mueller

Robert Swan Mueller III (s. 7. elokuuta 1944) on yhdysvaltalainen lakimies, joka toimi FBI:n johtajana 2001–2013. Hän on Vietnamin sodan veteraani. Mueller toimi liittovaltion syyttäjänä San Fransciscossa ja Bostonissa sekä apulaisoikeusministerinä, jolloin hän johti George H. W. Bushin hallinnossa Lockerbien pommi-iskun ja mafiapomo John Gottin rikostutkintoja. Mueller oli osakkaana WilmerHale-lakiasiaintoimistossa, kunnes hänet valittiin FBI:n johtoon 4. syyskuuta 2001. Hänen kaudellaan FBI:n tärkeimmäksi tehtäväksi nousi terrorismin vastainen taistelu, minkä myötä FBI laajensi toimintaansa ulkomailla. Toukokuussa 2017 apulaisoikeusministeri Rod Rosenstein nimitti Muellerin oikeusministeriön erikoistutkijaksi johtamaan tutkintaa Venäjän vaikuttamisyrityksistä Yhdysvaltain presidentinvaaleissa ja yhteyksistä Donald Trumpin kampanjaan. Tutkinta valmistui maaliskuussa 2019. Näyttöä lainvastaisista yhteyksistä venäläisiin ei löytynyt. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:FBI:n johtajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Go West

Go West on englantilainen popmusiikkia tuottava duo. Sen perustivat laulaja Peter Cox (s. 17. marraskuuta 1955 Kingston, Surrey, Englanti) ja kitaristi sekä taustalaulaja Richard Drummie (s. 20. maaliskuuta 1959 Twickenham, Middlesex, Englanti) vuonna 1982. Duo sai suurinta suosiotaan 1980-luvun puolivälissä ja 1990-luvun alussa ja heidät tunnetaan kansainvälisesti top-10-listoille päässeistä hiteistään kuten ”We Close Our Eyes”, ”Call Me” ja ”King of Wishful Thinking”. He voittivat vuoden 1986 Brit Awards -palkinnon kategoriassa Best British Newcomer. == Diskografia == === Albumit === *Go West (1985) *Bangs & Crashes (1986) *Dancing on the Couch (1987) *Indian Summer (1992) *futurenow (2008) *3D Part 1 (2010) *3D Part 2 (2011) *3D Part 3 (2013) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Go Westin viralliset kotisivut Luokka:Brittiläiset duot Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset soulyhtyeet Luokka:Brittiläiset synthpop-yhtyeet
Komatipoortin lento-onnettomuus 1986

Komatipoortin lento-onnettomuus 1986 tapahtui 19. lokakuuta 1986, kun Mosambikin presidentti Samora Machelia kuljettanut Mosambikin kansantasavallan Tupolev Tu-134A-3 syöksyi maahan Mbuzinissa, lähellä Komatipoortia Etelä- Afrikan, Mosambikin ja Swazimaan raja-alueella, muutama sata metriä Etelä- Afrikan puolella. Koneessa oli 35 matkustajaa ja yhdeksän miehistön jäsentä, jotka olivat neuvostoliittolaisia. Onnettomuudessa kuoli 34, heidän joukossaan presidentti Machel. Machel oli ollut Sambiassa Afrikan valtionpäämiesten kokouksessa. Hänen lisäkseen lennolla oli muu Sambian delegaatio sekä Aeroflotilta lainattu neuvostoliittolaismiehistö. Presidentin kone lähti Maputosta onnettomuuspäivän aamuna ja lensi Lusakan kautta Sambian Mbalaan, josta suora paluulento Maputoon lähti kello 16.38 (UTC). Miehistö otti yhteyden Maputon lennonjohtoon kello 18.47 ja arvioi saapuvansa Maputoon 19.25. Lähestyminen aloitettiin 19.02, ja miehistö sai ohjeet ilmoittaa laskeuduttuaan 3 000 jalkaan tai kun kiitotie tulee näkyviin. Lähestymisen aikana miehistö käänsi konetta 37 astetta oikealle. Käännös tapahtui kuitenkin liian aikaisin: kahdeksan minuuttia myöhemmin vastaava käännös olisi tuonut koneen suoraan ILS-lähestymisreitille. Miehistö jatkoi laskeutumista yrittäen nähdä Maputon kiitotievalot. He laskeutuivat lopulta lennonjohdon määräämän 3 000 jalan korkeuden alle, vaikka näköhavaintoa ei ollut. Miehistö jätti maan läheisyydestä varoittavan GPWS-järjestelmän huomiotta, vaikka se hälytti yhtäjaksoisesti 32 sekunnin ajan ennen maahansyöksyä. Kone osui lopulta maahan mäkisessä maastossa noin 150 metrin päässä Mosambikin rajalta. 34 ihmistä kuoli. Henkiin jäi lentoinsinööri ja yhdeksän matkustajaa. Onnettomuustutkinnassa todettiin koneen ja sen laittestojen olleen toimintakunnossa ennen onnettomuutta. Tutkintalautakunta vahvisti yksimielisesti onnettomuuden syyksi miehistön tekemät virheet ja sääntörikkomukset. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1986 lento-onnettomuudet Luokka:Lento-onnettomuudet Etelä-Afrikassa
Wang Chung

Wang Chung on brittiläinen uuden aallon yhtye, joka perustettiin vuonna 1979. Yhtyeen nimi Wang Chung tarkoittaa kiinaksi keltaista kelloa (pinyiniksi 黃鐘: huáng zhōng, Wade–Giles: huang chung). Wang Chung sai suurimman suosionsa Yhdysvalloissa, jossa viisi yhtyeen hittiä listautui Yhdysvaltain top-40-listoille vuosien 1983–1987 välillä, mukaan lukien ”Dance Hall Days” (sijalla 16. vuoden 1984 kesällä), ”Everybody Have Fun Tonight” (sijalla 2. vuonna 1986) ja ”Let’s Go!” (sijalla 9. vuonna 1987). ==Diskografia== ===Studioalbumit=== *Huang Chung (1982) *Points on the Curve (1984) *To Live and Die in L.A. (1985) *Mosaic (1986) *The Warmer Side of Cool (1989) *Abducted by the 80’s (2010) *Tazer Up! (2012) *Orchesography (2019) ===EP:t=== *Abducted by the 80's (2010) *Dance Hall Days (orchestral version) (2019) ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset uuden aallon yhtyeet Luokka:Brittiläiset popyhtyeet Luokka:Brittiläiset rockyhtyeet
Jesus Perversions

__NOTOC__ Jesus Perversions on Azazelin ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012 levymerkillä Werewolf Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Lord Satanachia – laulu * Wakboth – kitara * Sandh – kitara, basso * Zetekh – basso * Shu-Ananda – rummut, kitara \+ * Werwolf – taustalaulu, miksaaja == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka: Vuoden 2012 albumit Luokka:Azazelin albumit
Viisipistepirkko

Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) on 4–5 millimetriä pitkä leppäkerttulaji, jolla on punaisissa peitinsiivissään viisi mustaa täplää. Viisipistepirkko on peto ja se syö erityisesti kirvoja. Viisipistepirkko muistuttaa lähisukulaistaan seitsenpistepirkkoa. Suomessa viisipistepirkkoa esiintyy laajasti koko maassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy myös paikoitellen Keski-Euroopassa ja Venäjällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Ötökkätieto: Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) *iNaturalist: Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) *Viisipistepirkko (Coccinella quinquepunctata) *Fauna Europaea: Coccinella (Coccinella) quinquepunctata *Pherobase: Semiochemicals of Coccinella quinquepunctata, the Five-spot ladybird Luokka:59.6 Selkärangattomat Luokka:Leppäkertut
Takeo Fukuda

Takeo Fukuda (; 14. tammikuuta 1905 Takasaki, Japani – 5. heinäkuuta 1995 Tokio, Japani) oli japanilainen Liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän oli Japanin pääministeri vuosina 1976–1978. Aikaisemmin hän oli toiminut Japanin ulkoministerinä 1971–1973 ja valtiovarainministerinä 1969–1971. Fukudalla on viisi lasta, joista vanhin poika Yasuo Fukuda toimi myös lyhyesti Japanin pääministerinä. Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet Luokka:Japanin pääministerit Luokka:Japanin ulkoministerit
Boris Nikolov

Boris Georgiev Nikolov (10. maaliskuuta 1929 Bazargic, Romania – 29. tammikuuta 2017) oli bulgarialainen nyrkkeilijä ja maansa historian ensimmäinen olympiamitalisti. Nikolov voitti sarjan 75 kg olympiapronssia, Bulgarian olympiahistorian ensimmäisen mitalin, Helsingissä 1952. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän sijoittui viidenneksi.Olympics at Sports- Reference.com Nikolov kuoli kotonaan 87-vuotiaana tammikuussa 2017.https://nova.bg/news/view/2017/01/30/172380/https://www.pan.bg/view_article-65-370439-Pochina- pyrviyat-bylgarski-olimpijski-medalist-Boris-Georgiev-Mokata.html == Lähteet == * Boris Nikolov Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Bulgarialaiset nyrkkeilijät Luokka:Bulgarialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Nigerian siirtomaa ja protektoraatti

Nigerian siirtomaa ja protektoraatti () oli alue, josta kehittyi lopulta nykypäivän Nigeria. Siirtomaata hallitsi brittiläinen imperiumi 1800- ja 1900-luvuilla. Brittien vaikutus alueella alkoi orjuuden lakkauttamisen aikana vuonna 1807. Britannia liitti Lagosin imperiumiinsa vuonna 1861. Vuosina 1886–1899 suurta osaa maasta hallitsi Royal Niger Company -yhtiö. Vuonna 1900 Etelä-Nigerian protektoraatti ja Pohjois-Nigerian protektoraatti siirtyivät yhtiöltä Britannian suoraan hallintaan. Kuvernööri Frederick Lugardin kehotuksesta nämä kaksi aluetta yhdistettiin Nigerian siirtomaaksi ja protektoraatiksi 1. tammikuuta 1914. Siirtomaa-aika Nigeriassa kesti vuodesta 1900 vuoteen 1960, jolloin maa itsenäistyi Nigerian liittovaltionaNigeria Independence Act 1960 ja pysyi sellaisena kolme vuotta, kunnes siitä tuli nykyinen Nigerian liittotasavalta.Nigeria Republic Act 1963 == Katso myös == * Brittiläinen Länsi-Afrikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa Luokka:Brittiläinen Länsi-Afrikka Luokka:Nigerian historia
Pohjois-Nigerian protektoraatti

Pohjois-Nigerian protektoraatti () oli brittiläisen imperiumin protektoraatti, joka sijaitsi nykyisen pohjoisen Nigerian alueella vuodesta 1900 vuoteen 1914. Protektoraatin ensimmäinen ylikomissaari oli Frederick Lugard. Protektoraatin pinta-ala oli 660 000 neliökilometriä ja siihen kuuluivat Sokoton kalifaatin ja Bornun valtakunnan valtiot, jotka Britannia oli valloittanut vuonna 1902. Protektoraatti kesti 1. tammikuuta 1914 asti, jolloin se yhdistyi Etelä- Nigerian protektoraatin ja Lagosin siirtomaan kanssa. Tällöin protektoraatista tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pohjoinen provinssi. == Historia == Nigerjoki oli merkittävä kauppapaikka Länsi-Afrikassa. Brittiläiset kauppiaat olivat navigoineet joessa pitkän aikaa. Alue tunnettiin tosin ”valkoisen miehen hautana”, sillä muun muassa malaria, keltakuume ja monet muut taudit lyhensivät eritoten sisämaan eurooppalaisten elinikää. Alue oli myös tiheästi asuttu eivätkä kaikki afrikkalaiset olleet ystävällisiä eurooppalaisia kohtaan. Kaikki eurooppalaiset eivät tosin pelänneet ankaran ympäristön tutkimista. Britit kilpailivat erityisesti ranskalaisten kanssa Nigerjoen alkulähteen löytämisestä. Joet olivat tärkeitä kommunikoinnin ja kaupankäynnin kannalta, joten oli tärkeää turvata pääsy koko joelle. Mungo Park, Richard ja John Lander, Dixon Denham sekä Hugh Clapperton yrittivät kaikki löytää joen alkulähteen, matkustaen usein pohjoisesta tai lännestä sillä se oli vaarattomampaa. Britit olivat olleet tyytyväisiä asuttaessaan vain rannikkoa ja joensuita. 1880-luvulla ranskalaiset näyttivät, että he halusivat lisätä vaikutustaan alueella. He olivat lähettäneet retkikuntia Länsi-Afrikasta ympäröimään Kultarannikon ja Sierra Leonen siirtomaita. Britit yrittivät estää saman tapahtumista myös Etelä-Nigerian tapauksessa. George Goldie oli liikemies, joka oli kiinnostunut alueesta. Hän käytti United African Company -kauppakomppaniaansa ostaakseen maata alueelta ja yhdistääkseen sen Britannian alueeseen. Myös saksalaisten saapuminen alueelle kannusti toimenpiteisiin. He olivat liittäneet Togomaan ja Kamerunin imperiumiinsa ja näyttivät, että he halusivat lisää alueita. Tässä vaiheessa Euroopan suurvallat pitivät Berliinin konferenssin selvittääkseen asian alueiden omistuksesta. Tämän jälkeen britit ottivat haltuun George Goldien (uudelleennimetyn) Royal Niger Company -kauppakomppanian johtaakseen sitä Goldien sijaan. Kauppakomppanian oli tosin mahdotonta pärjätä valtioiden tukemia Ranskan ja Saksan protektoraatteja vastaan, jonka johdosta 1. tammikuuta 1900 Royal Niger Company myi alueensa Britannian valtiolle 865 000 punnan hintaan. Vuonna 1914 kansainvälisten jännitteiden ja sodanuhan takia Pohjois-Nigeria yhdistettiin Etelä-Nigerian kanssa, jolloin siitä muodostui Nigerian siirtomaa ja protektoraatti. == Katso myös == *Brittiläinen Länsi-Afrikka == Lähteet == Luokka:Britannian entiset protektoraatit Luokka:Britannian entiset siirtomaat ja protektoraatit Afrikassa Luokka:Brittiläinen Länsi-Afrikka Luokka:Nigerian historia
Kimittäjäsarvinokka

Kimittäjäsarvinokka (Bycanistes fistulator) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa Länsi-Afrikan maissa: Benin, Norsunluurannikko, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Liberia, Mali, Nigeria, Senegal, Sierra Leoneja Togo. Lintua tavataan laajoilla metsiensuojelualueilla, ja se voi olla yleinen vanhojen metsien ohella myös korkeissa sekundaari- ja viljelymetsissä. Laji on elinvoimainen. Sen kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan yleinen laajalla alueella. Vaikka laji sietää elinalueiden muutoksia eikä metsästyksen arvioida aiheuttavan sille paineita, kannan epäillään kuitenkin vähenevän yleisesti. == Ulkoasu ja ääni == Linnun pituus on 45 senttimetriä. Se on melko pieni, ja sillä on valkoinen vatsa ja perä, mustat siivet. Nokka ja sen päällä oleva ontto rakenne ovat ruskeita, pohjaltaan vaaleita. Silmää ympäröivä iho on koirailla sininen, naarailla vaakea. Alalajilla B. sharpii on laaja valkoinen alue siivissä. Myös ulommat pyrstösulat ovat valkoiset. Ääni on voimakas, karhea nasaali naurumainen ja kimakka piipitys ”piip-piip-piip”. Lajin elinalueita ovat ainavihannat vanhat metsät ja galleriametsät sekä mangrove- ja suometsät. Se hyödyntää myös sekundaarimetsiä ja viljelmiä. Sitä esiintyy alavilla mailla 600 metrin korkeuteen, yleensä perheryhminä tai pieninä parvina, jotka liikkuvat puiden latvustossa etsimässä hedelmiä, jotka muodostavat 90 % sen ravinnosta. Pesintä tapahtuu tammi-, huhti-, kesäkuussa ja loka-joulukuussa. Yleensä sillä on yksi poikanen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Birdlife.org * Piping hornbill, sound recordings, xeno-canto Luokka:Sarvinokkalinnut
Maija Poppasen paluu

Maija Poppasen paluu () on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut musikaalielokuva, jonka on ohjannut Rob Marshall. Elokuva on jatko-osa vuoden 1964 elokuvalle Maija Poppanen. Elokuvan pääosissa ovat Emily Blunt, Lin-Manuel Miranda, Meryl Streep, Ben Whishaw, Emily Mortimer, Angela Lansbury, Julie Walters ja Colin Firth. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 25 vuotta ensimmäisen elokuvan jälkeen, kun Anna ja Mikko Pankki ovat kasvaneet aikuiseksi ja Maija Poppanen saapuu Mikon ja tämän kolmen lapsen luo. Elokuva saa ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. joulukuuta 2018 ja Suomessa 25. joulukuuta 2018. Elokuva sai neljä Golden Globe -ehdokkuutta parhaasta musikaali- tai komediaelokuvasta, naispääosasta, miespääosasta ja musiikista. == Näyttelijät == Alkuperäinen näyttelijä Suomenkielinen ääninäyttelijä Rooli Emily Blunt Maria Ylipää Maija Poppanen Lin-Manuel Miranda Markus Niemi Jaakko Ben Wishaw Antti Lang Mikko Pankki Emily Mortimer Maija Lang Anna Pankki Pixie Davies Inari Pietikäinen Anniina Pankki Nathanael Saleh Luca Vieri Jussi Pankki Joel Dawson Vertti Uusitalo Tuure Pankki Julie Walters Eija Ahvo Elli Meryl Streep Sari Ann Stolt Malla Colin Firth Antti Pääkkönen Vilkki/Susi Jeremy Swift Tuomas Uusitalo Huoma/Mäyrä Kobna Holdbrook-Smith Paavo Kerosuo Käry/Kärppä Dick Van Dyke Markku Huhtamo Herra Naakka Jr. Angela Lansbury Sinikka Sokka Ilmapallonmyyjä Muissa rooleissa: Jarmo Koski, Jukka Voutilainen, Tuukka Leppänen, Pasi Ruohonen, Carla Rindell, Taisto Oksanen, Katja Aakkula, Jon-Jon Geitel, Antti L. J. Pääkkönen, Antti Timonen, Matti Holi, Raili Raitala, Senja Alexander ja Saara Lehtonen Suomenkielisen dialogin ja laulut on kääntänyt Tuija Korhonen ja dialogin ja laulut on ohjannut Markus Bäckman. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2018 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Maija Poppanen Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset perhe- elokuvat Luokka:Rob Marshallin ohjaamat elokuvat Luokka:Disneyn elokuvat Luokka:Lastenkirjoihin perustuvat elokuvat Luokka:1930-luvulle sijoittuvat elokuvat
Ulrikke Falch

Ulrikke Falch (17. heinäkuuta 1996 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä. Falch on tullut tunnetuksi nuortensarjasta Skam, missä hän näytteli Vilde Hellerud Lieniä. Hän on myös Norjan merkittävin kehoaktivisti. Hän harrastaa vapaa-ajallaan potkunyrkkeilyä. == Aiheesta muualla == * Tsekkaa Skam- näyttelijä Ulrikke Falchin huikea Instagram – alusvaatetanssia, kaksoisleukakuvia ja feministivuohia Ylex Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Skam Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ruokolahden linnavuori

Ruokolahden linnavuori on Varsinais-Suomessa Salossa sijaitseva Linnavuori. Vuonna 2016 löytynyt Linnavuori sijaitsee Salon Halikonlahden länsipuolella Ruokolahden vanhalla etelärannalla, joka on maankohoamisen myötä kuivunut. Muinaislinna on perustettu jyrkälle kalliomäelle. Puolustusrakenteista nähtävissä ovat yhä itärinteen ylempi kivistä ladottu valli sekä alempi hiekasta kasattu valli. Mäen laelle johtavan luoteisrinteen sola on lisäksi tukittu ladotulla kivivallilla. Muinaislinnan luoteisrinteen valli on rikkoutunut, mutta itärinteen varustusten jäänteet ovat säilyneet hyvin. Vallista on löytynyt kaksi aukkoa ja sen sisäreunaa on tasoitettu hiekalla, joka on mahdollisesti tuotu muualta kuten myös alemman maavallin hiekka. Linnavuoren huipun näytteissä on havaittu nokimaata. Aluetta ei ole tutkittu, mutta muinaislinnan löytymisen yhteydessä paikalta löydettiin kaksi leveäkantaista naulaa, rautalevyn pala sekä 300–400-luvuille ajoitettu keihäänkärki. == Lähteet == Luokka:Suomen muinaislinnat Luokka:Salon historia Luokka:Salon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Halikko
Ina Svenningdal

Ina Svenningdal (s. 16. kesäkuuta 1996 Norja) on norjalainen näyttelijä. Svenningdal on tullut tunnetuksi nuortensarjasta Skam, missä hän näytteli Chris Bergiä. Svenningdal on myös nuorempana näytellyt sarjoissa Jul i Svingen ja Linus i Svingen. Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Skam Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Brittiläisen Länsi-Afrikan punta

Brittiläisen Länsi-Afrikan punta () oli Brittiläisessä Länsi-Afrikassa käytetty valuutta. Brittiläinen Länsi-Afrikka oli ryhmä siirtomaita, protektoraatteja ja muita Britannian hallitsemia alueita, johon kuuluivat Gambia, Sierra Leone, Ghana sekä Nigeria. Sen arvo oli sama Englannin punnan kanssa. Vuodesta 1958 alkaen Brittiläisen Länsi-Afrikan puntaa alettiin vaihtamaan muiksi valuutoiksi Länsi-Afrikan eri alueissa. Brittiläisen Länsi- Afrikan punta vaihdettiin seuraavasti: Valtio Ajankohta Uusi valuutta Vaihtokurssi Läntinen Nigeria 1958 Nigerian punta 1 Ghana 1958 Ghanan punta 1 Nigeria 1958 Nigerian punta 1 Brittiläinen Kamerun 1961 CFA-frangi 700 Sierra Leone 1964 leone 2 Gambia 1965 Gambian punta 1 ==Lähteet== Luokka:Afrikan rahayksiköt Luokka:Brittiläinen Länsi-Afrikka Luokka:Historialliset rahayksiköt Luokka:Gambian taloushistoria Luokka:Ghanan taloushistoria Luokka:Liberian taloushistoria Luokka:Nigerian taloushistoria Luokka:Sierra Leonen taloushistoria
Ylösnousemus (albumi)

__NOTOC__ Ylösnousemus on Joose Keskitalon seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. huhtikuuta 2014 levymerkillä Helmi Levyt. Albumi on Keskitalon ensimmäinen soololevy sitten vuoden 2006 Kaupungit puristuvat puristimissa -albumin, taustayhtye Kolmannen Maailmanpalon hajottua edeltävän albumin julkaisun jälkeen. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 16. == Vastaanotto == Desibeli.net Keskisuomalainen hyvä Rumba Sana Soundi Albumi sai hyvän pääosin vastaanoton. Soundin Asko Alanen antoi albumille neljä tähteä, ja sanoi muuten Keskitalolle ominaisen yksinkertaisen ja pelkistetyn musiikin saavan syvyyttä laulajan vakavuuden ja sävelkulkujen muutosten myötä, ja kuvaili levyä ”tarinatuokioksi”. Kristillisen Sana-lehden Mikko Saari totesi albumin olevan Keskitalon siihenastisesta tuotannosta kantreinta, eikä pitänyt sitä sanoitustensa puolesta lähelläkään perinteistä valtavirtagospelia, johon sanoitukset olivat hänen mielestään liian haastavia ja rujoja. Hän sanoi sanoitusten tärkeyden korostuvat askeettisen soitannan takia. Saari piti albumia välityönä, mutta nosti teoksen neljän tähden arvoiseksi. Keskisuomalaisen Anniina Meronen antoi albumille kaksi tähteä sävellyksistä ja viisi tähteä sanoituksista. Hän sanoi albumin monotonisen melodian kantavan hädin tuskin albumin läpi, ja kehotti kuuntelemaan albumin kahdessa erässä, jotta sanoitukset pääsisivät oikeuksiinsa. Rumban Joonas Kuismaa albumi ei vakuuttanut, vaan hän piti albumia liian paatoksellisena. Hän korosti Keskitalon olevan agendan omaava lauluntekijä, mikä estää laulajan uusiutumisen, sekä totesi hänen ”seisovan tai kaatuvan alastomana” ilman Kolmas Maailmanpalo -orkesteria taustallaan. Desibelin Heikki Väliniemi antoi albumille täydet viisi tähteä, ja kuvaili sitä Keskitalon haastavimmaksi. Hän sanoi kappaleiden olevan yksisuuntaista viestintää, joiden kohderyhmää määrätietoinen artisti ei ole kiinnostunut tiedostamaan, ja totesi hänen tarvitsevan oman arvosteluasteikon tekstien ja sävellysten arviointiin. Albumin kantavana voimana Väliniemi piti sen kauneutta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 albumit Luokka:Joose Keskitalon albumit
HMAS Oxley (1926)

HMAS Oxley oli Australian kuninkaallisen laivaston Odin-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Vickers-Armstrong Limitediltä Barrow-in- Furnessista osana Australian laivaston vuosien 1924-1929 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1925 nimellä HMAS OA1. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1926 ja se valmistui 22. heinäkuuta 1927.navy.gov.au == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen 1. huhtikuuta 1927 päällikkönään Hugh R. Marrack ja se liitettiin tilapäisesti Britannian kuninkaalliseen laivastoon 5. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 8. helmikuuta 1928 Portsmouthista HMAS Otwayn kanssa Australiaan. Suunniteltu siirtomatka oli aikanaan pisin brittiläisen sukellusveneen ilman saattajaa kulkema. Alusten päälliköitä oli kielletty sukeltamasta. Biskajanlahdella alukset joutuivat myrskyyn, ja matkalla Maltalle Otwayn konehuoneessa havaittiin murtumia. Maltalla kumpikin alus tarkistettiin ja myös Oxleylta löytyi samankaltaisia murtumia. Korjausten vuoksi kumpikin alus viipyi muutaman kuukauden Maltalla. Oxleyn päälliköksi tuli Maltalla ollessa Frank Getting. Alukset jatkoivat matkaansa Maltalta 15. marraskuuta Suezin kanavan ja Singaporen kautta Sydneyyn, jonne ne saapuivat 14. helmikuuta 1929. Australian talous oli vaipunut lamaan ja puolustusmenoista leikattiin. Alusten palvelus jatkui vuoden 1929 loppuun, jolloin ne siirrettiin reserviin. Alukset kävivät kahdesti kuukaudessa merellä sukellusharjoituksissa, mutta tämä osoittautui kalliiksi ja tehottomaksi tavaksi pitää operatiivista valmiutta yllä. Australian hallitus päätti luovuttaa alukset Britannialle, jolle ne luovutettiin 10. huhtikuuta 1931 Sydneyssä. Alukset siirrettiin Britteinsaarille. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Norjan rannikolla, missä se joutui HMS Tritonin torpedoimaksi 10. syyskuuta 1939. Aluksen miehistöstä pelastui ainoastaan kaksi miestä. == Lähteet == Luokka:Australian Odin-luokan sukellusveneet
Runaways (Brother Firetriben kappale)

Runaways on Brother Firetriben kappale ja toinen single, joka julkaistiin vuoden 2008 albumilta Heart Full of Fire. Se debytoi Suomen virallisen singlelistan kuudennella sijalla. == Kappaleet == # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 kappaleet Luokka:Brother Firetriben kappaleet
HMAS Otway (1926)

HMAS Otway oli Australian kuninkaallisen laivaston Odin-luokan sukellusvene. == Valmistus == Alus tilattiin Australian laivaston vuosien 1924-1929 laivasto-ohjelmassa Vickers-Armstrong Limitediltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin nimellä HMAS OA2. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1926 ja otettiin palvelukseen 15. kesäkuuta 1927 päällikkönään George J. D. Tweedy.navy.gov.au == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus liitettiin tilapäisesti Britannian kuninkaallisen laivaston 5. sukellusvenelaivueeseen. Alus lähti 8. helmikuuta 1928 Portsmouthista HMAS Oxleyn kanssa Australiaan. Suunniteltu siirtomatka oli aikanaan pisin brittiläisen sukellusveneen ilman saattajaa kulkema. Alusten päälliköitä oli kielletty sukeltamasta. Biskajanlahdella alukset joutuivat myrskyyn ja matkalla Maltalle Otwayn konehuoneessa havaittiin murtumia. Maltalla kumpikin alus tarkistettiin ja myös Oxleylta löytyi samankaltaisia murtumia. Korjausten vuoksi kumpikin alus viipyi muutaman kuukauden Maltalla. Alukset lähtivät 15. marraskuuta Maltalta Suezin kanavan ja Singaporen kautta Sydneyyn, jonne ne saapuivat 14. helmikuuta 1929. Australian talous oli vaipunut lamaan ja puolustusmenoista leikattiin. Alusten palvelus jatkui, kunnes ne siirrettiin 10. toukokuuta 1929 reserviin. Alukset kävivät kahdesti kuukaudessa merellä sukellusharjoituksissa, mutta tämä osoittautui kalliiksi ja tehottomaksi tavaksi ylläpitää operatiivista valmiutta. Australian hallitus päätti luovuttaa alukset Britannialle, jolle ne luovutettiin 10. huhtikuuta 1931 Sydneyssä. Alukset lähtivät 29. huhtikuuta Sydneystä Maltalle. Toisessa maailmansodassa alus oli Biskajanlahdella ja Britannian kotivesillä. Alus poistettiin palveluksesta 24. elokuuta 1945 ja luovutettiin British Iron and Steel Corporationille (BISCO) romutettavaksi. Aluksen romutti lopulta Messrs. T. W. Ward Inverkeithingissä. Romutus saatiin päätökseen vuoden 1946 lopulla. == Lähteet == Luokka:Australian Odin-luokan sukellusveneet
I’m on Fire (Brother Firetriben kappale)

I’m on Fire on Brother Firetriben kappale ja toinen single yhtyeen vuoden 2006 albumilta False Metal. Single debytoi Suomen virallisen singlelistan kymmenennellä sijalla. == Kappaleet == # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ”I’m on Fire” discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 kappaleet Luokka:Brother Firetriben kappaleet
Je suis Pierre Rivière

Je suis Pierre Rivière (kansainvälisesti I Am Pierre Riviere) on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Christine Lipinskan ohjaama ja tuottama ranskalainen rikosdraamaelokuva, jonka nimiroolissa on Jacques Spiesser Pierre Rivièrenä (1815–1840). Elokuvan käsikirjoituksen laativat Christine Lipinska ja Régis Hanrion. Les Films de l’Ecluse oli elokuvan tuotantoyhtiönä. Je suis Pierre Rivière sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli UZ Diffusionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 5 609 katsojaa. Elokuva esitettiin myös vuoden 1976 Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa. == Juoni == Je suis Pierre Rivière kertoo maalla asuvasta Pierre Rivièrestä (Jacques Spiesser), joka murhaa äitinsä ja sisaruksensa menetettyään uskonsa vuoden 1835 Ranskassa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Je suis Pierre Rivière AlloCinéssä * Je suis Pierre Rivière UniFrancessa * Je suis Pierre Rivière JP’s Box-Officessa Luokka:Vuoden 1976 ranskalaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset rikosdraamaelokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat
Mykkäkoulun päättäjäiset

__NOTOC__ Mykkäkoulun päättäjäiset on ramopunk-yhtye Himanesin EP-levy, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2005. Albumi juhlistaa yhtyeen albumin julkaisua edeltävänä keväänä loppunutta yli kymmenen vuotta kestänyttä esiintymistaukoa.Ramopunk.com: Himanes – Mykkäkoulun päättäjäiset Kappale ”Rock’n’Roll lukio” on suomenkielinen versio Ramonesin kappaleesta ”Rock ’n’ Roll High School”.Finnmusic: Himanes – Mykkäkoulun päättäjäiset == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Aki – laulu, kitara * Riku – kitara, laulu * Perttu – basso * Saku – rummut, laulu \+ * Tuomo Valtonen – äänittäjä == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 EP:t Luokka:Himanesin albumit
Bromaali

Bromaali eli tribromiasetaldehydi (C2HBr3O) on halogenoituihin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muiden yhdisteiden valmistukseen. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa bromaali on vaaleankeltaista nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja muodostaa kloraalin kaltaisesti vedessä hydraatin, jotka kutsutaan bromaalihydraatiksi. Bromaali liukenee myös etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste voidaan pelkistää tribromietanoliksi tai hapettaa tribromietikkahapoksi. Bromaalia on eristetty Aspagaropsis-suvun punalevistä. ==Valmistus ja käyttö== Bromaalia voidaan valmistaa bromaamalla paraldehydiä tai etanolia tai nukleofiilisella substituutiolla kloraalista ja natriumbromidista. Tuote puhdistetaan tislaamalla. Bromaalia ja sen hydraattia on aikaisemmin käytetty lääketieteessä kloraalin tavoin. Nykyään yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden kuten tribromietanolin, tribromietikkahapon sekä hyönteismyrkkyjen, lääkkeiden ja väriaineiden valmistamiseen.Reinhard Jira, Erwin Kopp, Blaine C. McKusick, Gerhard Röderer, Axel Bosch & Gerald Fleischmann: Chloroacetaldehydes, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 26.5.2017 ==Lähteet== Luokka:Aldehydit
L’Ampélopède

L’Ampélopède on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut ranskalainen fantasiaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Rachel Weinberg. Jean-Marie Marguet oli elokuvan tuottajana. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Nanou Film ja ORTF. L’Ampélopède sai ensi-iltansa Ranskassa 26. syyskuuta 1974, oli Nanou Filmin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 1 192 katsojaa. == Juoni == Nuori ranskalaistyttö paheksuu kaupungistumisen vahingollisia vaikutuksia ympäristössään ja keksii omituisen Ampélopède-olennon, joka asuu metsässä. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1974 ranskalaiset elokuvat Luokka:Fantasiaelokuvat