EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jacmel

Jacmel on kaupunki Haitin etelärannikolla noin 39 km lounaaseen Haitin pääkaupungista Port-au-Princestä. Jacmel sijaitsee Jacmelinlahtea ympäröivien kukkuloiden rinteillä Tiburonin niemimaalla. Jacmelin kaupunki ja satama kukoistivat ranskalaisten valtakaudella ja sataman kautta kuljetettiin kahvia, sokeria sekä puuvillaa. Myöhemmin kaupunki on toiminut kahvin, banaanien ja kaakaon kaupan keskuksena. Vuonna 1980 valmistui hyväkuntoinen tie Jacmelistä pääkaupunkiin Port-au-Princeen, minkä seurauksena Jacmelistä tuli turistikohde. 1990-luvulla Jacmelin rannat ja rakennukset kuitenkin tyhjenivät ja kaupungin turismi hiipui vähäiseksi. Haitin vuoden 2010 maanjäristys aiheutti merkittävää tuhoa monille kaupungin rakennuksille ja monia kaupungin asukkaita kuoli maanjäristyksen seurauksena. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haitin kaupungit
Creswell (Oregon)

Creswell on kaupunki Oregonissa Yhdysvalloissa. Siellä on noin 5 700 asukasta, ja se on Eugenen ja Springfieldin nukkumalähiö maatalousalueen keskellä. Creswell sijaitsee Willamettejoen laakson eteläosassa Interstate 5 -valtatien varrella Eugenen ja Cottage Groven välissä. Creswellillä on pieni liikekeskusta, jossa on muutama isompi kauppa sekä pari ostoskatua, ja sitä ympäröi useampi asuinalue. Kaupungin ympärillä on puolestaan maanviljelyalueita. Eurooppalaiset ja amerikkalaiset uudisasukkaat saapuivat 1850-luvun puolivälissä Willamettenlaaksoon, ja sinne kasvoi pian useampia pieniä asutuskeskuksia. Creswell muodostui nykyisen Cloverdalen paikalle. Asukkaat muuttivat sieltä kuitenkin muutamia kilometrejä länteen, kun Oregonin ja Kalifornian välisen rautatien linjaus paljastui. Rautatie saapui 1871, ja kaksi vuotta myöhemmin paikkakunta nimettiin ylipostimestari John Creswellin mukaan. Creswell kasvoi tasaisesti 1870-luvulta vuoteen 1909, jolloin siellä oli 500 asukasta. Paikkakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin 1873 ja koulu 1874. Yrittäjä A. C. Bohnrstedt muutti Creswelliin vuonna 1909 ja alkoi kehittää alueen maataloutta. Hän perusti muun muassa ison hedelmätarhan. Se houkutteli paikkakunnalle asukkaita, ja vuoden 1909 asukasluku kasvoi peräti 35 prosenttia. Creswellin toinen nopea asukaslukun kasvukausi tapahtui toisen maailmansodan jälkeen. Creswell on 1970-luvun jälkeen kehittynyt nukkumalähiöksi, jossa asuinkustannukset ovat huomattavasti pienemmät kuin Eugenen ja Springfieldin suurkaupunkialueella. Creswell onkin kasvanut tasaisesti, ja sen asukasluku on kasvanut nopeampaa kuin muissa osissa Lanen piirikuntaa. Väestönkasvu oli vuosien 1970 ja 2005 välillä noin 3,9 prosenttia vuodessa. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan Creswellin asukasluku oli 5 684. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin kotisivut Luokka:Oregonin kaupungit
Creswell

Creswell voi viitata seuraaviin paikkoihin: *Creswell, kylä Derbyshiressä (sen lähellä on Cresswell Crags, jonka luolista tehtyjen löytöjen mukaan on nimetty Creswellin kulttuuri) *Creswell, kylä Staffordshiressä *Creswell, kaupunki Oregonissa *Creswell, kunta Pohjois-Carolinassa *Creswell Township, township Kansasissa
Heino Nyyssönen

Heino Nyyssönen (s. 1963) on suomalainen politiikan tutkija ja tietokirjailija. Hän työskentelee valtio-opin yliopistonlehtorina Turun yliopistossa. Hän on valtio-opin, kansainvälisen politiikan ja poliittisen historian dosentti. Nyyssösen erityisiä tuntemuksen kohteita ovat muun muassa Unkarin ja Itä-Euroopan politiikka. Vuonna 2017 ilmestyi Nyyssösen kirjoittama tietokirja Tasavallan loppu? Unkarin demokratian romahdus (Atena). Unkarilaisen autoritarismin nousu (2024) sai kehut Veli-Pekka Leppäseltä Kanavan artikkelissa. Leppänen kiittää Nyyssösen perehtyneisyyttä: "Pitkästä katsannosta kumpuaa se etu, että hän osaa tarkasti erotella pohjimmaisia virtoja pelkistä pintaväreistä. Teos on itsenäinen mutta myös täydentävä jatko kirjalle Tasavallan loppu?, ja nyt ei otsikossa enää ole kysymysmerkkiä, kuten Leppänen huomauttaa.Veli-Pekka Leppänen, Unkari kulkee kohti umpikujaa. Kanava 6/2024 s. 64 ==Kirjat== * * * * * * * * * * Unkarilaisen autoritarismin nousu. Vastapaino 2024. ISBN 978-952-397-184- ==Lähteet== Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Suomalaiset historioitsijat
Neuraalinen oskillaatio

Neuraalinen oskillaatio on aivojen, selkäytimen ja autonomisen hermoston hermosolujen tuottama synkronoitu rytminen sähköinen aktiivisuus. Nämä värähtelyt heijastavat useimmiten kahden tai useamman voiman tasapainoista vuorovaikutusta. == Lähteet == Luokka:Neurofysiologia
Flixbus

Flixbus (['flɪksbʊs]; FLiXBUS) on saksalainen yritys, joka operoi bussiliikennettä neljällä mantereella, erityisesti Euroopan ja Yhdysvaltojen kaupunkien välisessä liikenteessä. Flixbusin omistaa Flixmobility GmbH, joka liikennöi myös Flixtrainia ja Flixcaria. == Historia == Yritys perustettiin vuonna 2013 Saksan kuljetusmarkkinoiden vapauttamisen jälkeen. Vuonna 2015 Flixbus aloitti laajentumisensa Euroopassa, jonka rahoittivat sijoittajat, kuten Daimler. Flixbusin perustivat Münchenissä vuonna 2013 Daniel Krauss, Jochen Engert ja André Schwämmlein, jotka aloittivat ensimmäisen Saksan reittinsä helmikuussa 2013. Jo vuotta myöhemmin, vuonna 2014, Flixbus liikennöi valtakunnallista verkkoa. Alkuvuodesta 2015 yhtiö ilmoitti kansainvälistävänsä koko liiketoimintamallinsa. Kesällä 2015 Flixbus käynnisti italialaisen tytäryhtiönsä Milanossa ja astui Ranskan markkinoille "Flixbus Francen" kanssa. Marraskuussa 2015 Flixbus julkisti uuden sivukonttorin Flixbus BV:n Hollannissa ja sen myötä myös ensimmäisen Hollannin kansallisen bussiverkoston eri kaupunkien välillä. Saksan, Ranskan ja Italian jälkeen nämä olivat toimittajan seuraavat kansalliset markkinat, kun taas kansainväliset reitit yhdistivät jo kohteita Sveitsissä, Belgiassa, Itävallassa, Espanjassa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Syyskuussa 2016 Flixbus ilmoitti suunnitelmistaan laajentua uusille markkinoille Skandinaviassa. Vuonna 2017 Stefans Bussista Göteborgissa ja Expressbuss i Linköping AB:sta tuli Flixbusin ruotsalaisia bussikumppaneita. Flixbus on yhdessä tanskalaisten pk- yrityskumppaneiden kanssa käynnistänyt kotimaan verkoston Tanskassa keväällä 2017 uuden tytäryhtiön Flixbus Danmark A/S:n alaisuudessa. 2\. toukokuuta 2018 FlixBus osti Swebus Express AB:n. Flixbus aloitti toimintansa Suomessa heinäkuussa 2023 reitillä Vaasasta Närpiön, Porin, Rauman, Raision, Turun, Salon ja Espoon kautta Helsinkiin, edelleen Tallinnaan ja Puolan Varsovaan. Lauttayhteytenä Helsingistä Tallinnaan yhtiö käyttää Tallinkin autolauttaa. Flixbusilla on myös Suomesta lähtevät linjat Tampere–Vilna ja Joensuu–Hampuri. Syksyllä 2024 yhtiö odottaa viranomaisten lupaa Rovaniemi–Krakova-reitille. == Toiminta == Linja-autoliikenne tapahtuu yhteistyössä alueellisten pienten ja keskisuurten bussiyhtiöiden kanssa. Reittiliikenteen päivittäisestä toiminnasta vastaavat paikalliset linja-autoyrittäjät ja Flixbus vastaa verkostosuunnittelusta, markkinoinnista, hinnoittelusta, laadunvarmistuksesta ja liiketoiminnan asiakaspalvelusta. Yhtiön liiketoimintamalli on erittäin skaalautuva, mikä on mahdollistanut nopean kasvun. Flixbus-reitistö tarjoaa 400 000 päivittäistä yhteyttä 2 500 kohteeseen 30 maassa. Flixbusilla on yli 3 000 työntekijää (ja yli 10 000 kuljettajaa 500 kumppaniyrityksessä) kotimaan bussiliikenteessä Tanskassa, Ranskassa, Italiassa, Kroatiassa, Alankomaissa, Norjassa, Puolassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen verkkosivusto Luokka:Saksalaiset liikenneyhtiöt Luokka:Linja-autoyhtiöt Luokka:Saksan tieliikenne
Novotrojitske

Novotrojitske (; ) on kaupunkityyppinen taajama Henitšeskin piirissä, Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa. Vuonna 2021 taajaman väkiluvuksi arvioitiin 10 627. Paikkakunta oli aiemman Novotrojitsken piirin hallintokeskus. Kesällä 2020 Ukrainan piirijakoa selkeytettiin karsimalla piirien ja muiden aluehallinnon toisen tason yksiöiden lukumäärää. Tällöin Novotrojitske liitettiin osaksi laajentunutta Henitšeskin piiriä. Paikkakunnalla on ollut esimerkiksi siipikarjan tuotantolaitos, elintarviketehdas, meijeri ja rehuntuotantoa. Kotiseutumuseo. Venäjän asevoimat miehittivät taajaman osana hyökkäyssotaansa Ukrainaan alkuvuodesta 2022. Esimerkiksi maaliskuun lopulla väestö osoitti mieltään miehitystä vastaan. Myös heinäkuussa 2022 ukrainalaiset viestimet kertoivat isänmaallisten symbolien kiinnittämistä sisältäneestä mielenilmauksesta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Novotrojitske gromada (aluehallinnon 3. tason hallintoalue, kuntataso) Luokka:Henitšeskin piiri Luokka:Hersonin alueen kaupunkityyppiset taajamat
Tyrell Malacia

Tyrell Malacia (s. 17. elokuuta 1999 Rotterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa englantilaista Manchester Unitedia. Malacia on Feyenoordin kasvatti. Hän esiintyi ensimmäistä kertaa Feyenoordin edustusjoukkueessa joulukuussa 2017. Hän pelasi kaksi ottelua Feyenoordin voittaessa KNVB-cupin 2018. Hän pelasi Feyenoordissa kaikkiaan 98 Eredivisien ottelua, joissa hän teki neljä ja syötti kahdeksan maalia. Mestarien liigassa hän pelasi yhden ottelun, Eurooppa-liigassa kuusi ja Konferenssiliigassa 11 ottelua, mukaan lukien tappiollinen finaali 2022. Heinäkuussa 2022 Malacia siirtyi Manchester Unitediin neljävuotisella sopimuksella. Hän pelasi debyyttikaudellaan 22 ottelua Valioliigassa ja yhdeksän Eurooppa-liigassa. Unitedin voittamassa liigacupissa hän pelasi neljä ottelua. Hän oli polvivamman vuoksi sivussa koko kauden 2023–2024. Malacia on edustanut Alankomaiden maajoukkueita junioritasolla. Hän pelasi muun muassa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021, joissa molemmissa Alankomaat ylsi välieriin. Malacia pelasi ensi kerran miesten maajoukkueessa 4. syyskuuta 2021. Hän on pelannut miesten tasolla 16. kesäkuuta 2023 mennessä yhteensä yhdeksän maaottelua. Hän kuului Alankomaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Alankomaalaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt
Sophie Román Haug

Sophie Román Haug (s. 4. kesäkuuta 1999 Kløfta) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Norjan eri nuorisomaajoukkueissa kymmeniä otteluja ja Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2022 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä naisten maajoukkueessa 18 ottelua ja tehnyt niissä 11 maalia, joista kolme syyskuussa 2022 Albaniaa vastaan ja kolme heinäkuussa MM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Filippiinejä vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2023 Filippiinit-ottelun lisäksi alkulohko-ottelussa Sveitsiä ja tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Japania vastaan EM- kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle viimeisessä alkulohko-ottelussa Itävaltaa vastaan. Haug edusti kotimaassaan Lillestrømiä kausina 2015–2021. Hän siirtyi helmikuussa 2022 italialaisseura AS Romaan. Hän pelasi kevätkaudella 2022 Serie A:ssa seitsemän ottelua ja teki niissä neljä maalia. Kaudella 2022–2023 hän voitti liigamestaruuden ja pelasi 18 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän siirtyi syyskuussa 2023 Englannin Superliigassa pelaavaan Liverpooliin, jossa hän on kaudella 2023–2024 maaliskuun loppuun mennessä pelannut 16 ottelua ja tehnyt viisi maalia. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uimapolyypit

Uimapolyypit (Siphonophorae tai Siphonophora) on polyyppieläimiin kuuluva lahko. Lahkon lajeja tavataan kaikista valtameristä. ==Taksonomia ja anatomia== Uimapolyypit jaetaan kolmeen alalahkoon, jotka ovat Calycophorae, Cystonectae ja Physonectae. Molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella tämä jako ei välttämättä ole monofyleettinen. Lahkossa tunnetaan 16 heimoa ja 175 lajia ja näiden lisäsi on noin kymmenkunta lajia, joiden statuksesta ei ole varmuutta. Uimapolyypit on morfologialtaan monimuotoinen lahko. Tyypillistä on, että polyyppirunkokunnat ovat vapaasti uivia, eikä pohjaan ankkuroitunutta vaihetta elinkaaressa ole. Polyypit muodostavat eri tehtäviin erikoistuneita tsooideja. Alalahkoista kahdella, Cystonectae ja Physonectae, on kaasun täyttämä ontelo eli pneumatofori, joka auttaa runkokuntaa kellumaan. Pneumatoforin lisäksi niillä voi olla nektofori eli uimakello, joka auttaa niitä liikkumaan. Alalahkon Calycophorae lajeilla ei pneumatoforia ole, mutta nektoforeja on kaksi. Muut tsooidit muodostavat jopa usean metrin pituisia rihmamaisia ja haarautuneita lonkeroita ravinnonhankintaa ja lisääntymistä varten. ==Elintavat== Uimapolyyppejä tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä veden pinnasta aina 1 000 metrin syvyyteen. Ne pyydystävät pyyntilonkeroillaan ravinnokseen erityisesti äyriäisiä, mutta myös kalojen poikasia. Uimapolyyppien munista kehittyy ensin planulatoukkavaihe ja edelleen esirunkokunta ja sitten sukukypsä runkokunta. ==Lähteet== Luokka:Polyyppieläimet
Ossi Kivinen

Ossian Evert (Ossi) Kivinen (10. maaliskuuta 1876 Värtsilä – 31. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Kivisen vanhemmat olivat tehtaan kasööri Oskar Emil Kivinen ja Hilda Sofia Cornér ja puoliso vuodesta 1903 Olivia Kristina Nessler. Kivinen kävi Joensuun lyseon 4-luokkaisen reaalilinjan 1893 ja oli Ab N.L. Arppes Arfvingarin Värtsilän rautatehtaan konttoristi 1893–1898, Veljekset Kivisen eli vuodesta 1911 Veljekset Kivinen Oy:n perustaja 1899, varajohtaja 1911–1920 sekä toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Sortavalassa vuodesta 1920 vuoteen 1931, jolloin yritys ajautui konkurssiin. Hän oli myös Rautakonttori-yhtiön perustajia 1918 ja Rautakauppojen Ostokunnan perustajia 1928. Kivinen omisti Rihmatsun tilan Sortavalan maalaiskunnassa vuodesta 1904. Hän oli Sortavalan kaupunginvaltuuston jäsen 1908–1915 ja presidentin valitsijamies 1931. Kivisellä oli myös useita alansa ja alueensa muita luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1928. ==Lähteet== Luokka:Sortavalan kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Kotikatu – 7. tuotantokausi (2001–2002)

Kotikatu-televisiosarjan seitsemäs tuotantokausi esitettiin Yle TV1 -kanavalla vuosina 2001–2002. Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin ensimmäisen kerran 6.9.2001 ja viimeinen jakso 25.4.2002. Tuotantokauden jaksot julkaistiin Yle Areenaan heinäkuussa 2018. == Henkilöt == === Päähenkilöt === === Sivuhenkilöt === == Jaksot == Jakso Nimi Ensiesitys Ikäraja ja/tai sisältömerkintä 206\. Jannen kaikki naiset 06.09.2001 207\. Basso ja hammasharja 13.09.2001 208\. Houkutuksia 20.09.2001 209\. Seija tulee Kotikadulle 27.09.2001 210\. Karin tulee kotiin 04.10.2001 211\. Häävalssi 11.10.2001 212\. Puhdasta jälkeä 18.10.2001 213\. Punaiset kengät 25.10.2001 214\. Ikäviä juoruja 01.11.2001 215\. Hanneksen valinta 08.11.2001 216\. Salaa toiselta 15.11.2001 217\. Nurkkaan ajettu 22.11.2001 218\. H-hetki lähestyy 29.11.2001 219\. Kuumia säikeitä 13.12.2001 220\. Mistelin alla 20.12.2001 221\. Viimeinen toivo 27.12.2001 222\. Avioerohakemus 03.01.2002 223\. Shokki 10.01.2002 224\. Tärkein on Kimmo 17.01.2002 225\. Anteeksi annettu 24.01.2002 226\. Lähtijätyyppi 31.01.2002 227\. Sota vai rauha 07.02.2002 228\. Martin kaksi isää 14.02.2002 229\. Sydän sanoo toisin 21.02.2002 230\. Erään lorun loppu 28.02.2002 231\. Jälkitarkastus 07.03.2002 232\. Omassa luokassaan 14.03.2002 233\. Mimmi saa tietää 21.03.2002 234\. Rappu kaikuu 28.03.2002 235\. Kuumia huulia ja rukouksia 04.04.2002 236\. Oletteko omainen? 11.04.2002 237\. Hikinen iltapäivä 18.04.2002 238\. Mä henkiin jään 25.04.2002 == Lähteet == Luokka:Kotikatu Luokka:Tuotantokaudet
Sofie Bredgaard

Sofie Bredgaard (s. 18. tammikuuta 2002) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa 15. heinäkuuta 2022 mennessä kolme maaottelua, joista ensimmäisen huhtikuussa 2022 MM-karsintaottelussa Azerbaidžania vastaan. EM- kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Suomea vastaan. Bredgaard on edustanut seuratasolla kotimaassaan B 93:a kesäkuun 2020 loppuun saakka. Tämän jälkeen hän on edustanut Ruotsissa Linköpingiä ja huhtikuusta 2022 alkaen Rosengårdia. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vermontin sinetti

Vermontin sinetti on Yhdysvaltain osavaltio Vermontin virallinen tunnus sen lipun ohella. Sinettiä käytetään muun muassa virallisten asiakirjojen todentamiseksi. Sinetissä on kuvattu metsästä nouseva 14-haarainen mänty, jonka yläpuolella on viljalyhde. 14 oksaa symboloivat kolmeatoista siirtokuntaa ja Vermontia, joka oli Yhdysvaltain 14. osavaltio. Kuvan viljalyhteet ja lehmä edustavat Vermontin maataloutta. Puut ja aaltoviivat edustavat vuoria ja järviä. Sinetin alaosassa lukee Vermontin osavaltion motto ”Freedom & Unity” (). Sinetti otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1937, jota ennen se oli ollut käytössä ennen vuotta 1821. == Aiemmat versiot == Tiedosto:OldVermontSeal.png|1821–1937 == Lähteet == Sinetti Luokka:Yhdysvaltain osavaltioiden sinetit
Sagittaalileikkaus

Sagittaalileikkaus () on lääketieteessä anatomiaan liittyvä termi, joka jakaa kehon kuvitteellisesti oikeaan ja vasempaan tasoon. Suomeksi termiä kutsutaan myös nuolileikkaukseksi. Sanan keksijänä pidetään Gerad Cremonalaista. == Lähteet == *
Kolportööri

Kolportööri oli markkinoilla ja messuilla kiertävä kauppias, joka kantoi mukanaan suurta kuvataulua, myytäväksi tarkoitettua rihkamaa ja kuva-arkkeja. Hän pystytti kuvataulun torille näkyvään paikkaan, otti käteensä karttakepin ja alkoi laulaa. Kolportööri lauloi kuvatauluun sisältyvän kertomuksen ja peri kuuntelijoilta kolehdin. Uskonnollisten aiheiden lisäksi taulut kuvailivat tunnettuja hirmutekoja ja romanttisia murhenäytelmiä. Saksassa kolportööriä kutsuttiin Bänkelsängeriksi, Ranskassa hän oli chanteur des cantiques. Ranskassa kolportöörien myymistä kuva-arkeista suosituimpia olivat Épinalissa valmistetut moniväriset painatteet, imagerie populaire. == Katso myös == *Kirjankaupittelija == Lähteet == Luokka:Kulttuurihistoria Luokka:Kaupan alan ammatit Luokka:Kirjakauppa
Llanos

Los llanos eli llanos on savannialue Kolumbian ja Venezuelan alueella Etelä- Amerikassa. Sen pinta-ala on 375 786 km², josta 105 323 km² (28 %) on suojeltua. == Lajisto == Llanosin alueella tavataan lajeja, joita ei esiinny missään muualla. Esimerkkinä orinoconkrokotiili. == Lähteet == Luokka:Kolumbian maantiede Luokka:Venezuelan maantiede
Arkadi Nebolsin

Arkadi Konstantinovitš Nebolsin (; 14. lokakuuta 1865 – 17. maaliskuuta (J: 4. maaliskuuta) 1917 Helsinki, Venäjän keisarikunta)Harry Halén: Vallankumouksessa 1917 tapetut Helsingin sotasurmat. Viitattu 16.7.2022.Аркадий Константинович Небольсин Hrono.ru. Viitattu 16.7.2022. oli venäläinen kontra-amiraali, joka joutui omien sotilaidensa surmaamaksi helmikuun vallankumouksen upseerisurmien yhteydessä. Nebolsin oli Venäjän keisarikunnan laivaston palveluksessa vuodesta 1883. Hän valmistui merikadettikoulusta vuonna 1885 ja Nikolain laivastoakatemiasta vuonna 1892. Vuodesta 1897 hän palveli Mustanmeren laivastossa. Vuosien 1904–1905 Venäjän–Japanin sodassa Nebolsin osallistui Tsushiman meritaisteluun panssarikansiristeilijä Auroran päällikkönä. Vuonna 1905 hänet nimitettiin Venäjän laivastoedustajaksi Washingtoniin, ja hän osallistui Portsmouthin rauhanneuvotteluihin. Hän oli vuosina 1909–1911 tykkivene Korejetsin ja 1911–1914 taistelulaiva Imperator Pavel I:n päällikkönä. Ensimmäisen maailmansodan aikana Nebolsin oli aluksi Itämeren laivaston 1. linjalaivaprikaatin ja toukokuusta 1915 alkaen 2. linjalaivaprikaatin komentaja. Hän sai kontra-amiraalin arvon vuonna 1915. Prikaati oli sijoitettu Helsinkiin. Helmikuun vallankumouksen puhjettua merisotilaat alkoivat surmata Helsingissä joukolla päällystöään. Nebolsin ammuttiin meren jäälle kaupungin edustalle hänen ollessaan nousemassa linjalaiva Andrei Pervozvannyin kannelle neuvottelemaan tai toisen version mukaan hänen ollessaan tulossa neuvottelusta Imperator Pavelilta. Ampujaksi on mainittu Dmitri Kurganov -niminen matruusi.Kristiina Kalleinen: Helsingin upseerisurmat maaliskuussa 1917, s. 149, 161 teoksessa Venäläissurmat Suomessa 1914–22 – Osa 1. Sotatapahtumat 1914–22 (toim. Lars Westerlund). Valtioneuvoston kanslian julkaisusarja 1/2004. Valtioneuvoston kanslia, Helsinki 2004. Teoksen verkkoversio Nebolsin kuoli myöhemmin yöllä väliaikaisessa merisotasairaalassa.Harry Halén: ”Venäjän vallankumous Helsingissä 1917–1918”, s. 73 teoksessa Helsinki ensimmäisessä maailmansodassa: Sotasurmat 1917–1918 (toim. Jarmo Nieminen ). Gummerus, Helsinki 2015. Hän oli Helsingissä surmatuista laivaston upseereista korkea- arvoisimpia vara-amiraali Adrian Nepeninin jälkeen. Nebolsin on haudattu Helsingin ortodoksiselle hautausmaalle. ==Lähteet== Luokka:Venäjän keisarikunnan laivaston amiraalit Luokka:Venäläiset henkirikosten uhrit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1917 kuolleet
Suuhengitys

Suun kautta hengittäminen, eli toisinsanoen suuhengitys, on hengittämistä suun kautta, joka ei ole ihmisen synnynnäinen hengitystapa. Se johtuu usein siitä, että nenän kautta hengittäminen on jollain tavalla estynyt. Suuhengitys ei tuota lainkaan typpioksidia, mutta nenähengitys tuottaa. Lisäksi Boston Medical Center -sairaala toteaa, että nenä suodattaa elimistöön joutuvat hiukkaset, kostuttaa hengitysilman ja lämmittää sen kehon lämpötilaan. Sen sijaan suuhengitys ”vetää kaikki saasteet ja bakteerit suoraan keuhkoihin; kuiva kylmä ilma keuhkoissa tekee eritteistä paksuja, hidastaa puhdistavia värekarvoja ja hidastaa hapen kulkua verenkiertoon”. Tämän seurauksena krooninen suuhengitys voi johtaa terveysongelmiin. == Lähteet == Luokka:Hengitys
Carolus Gustavi

Carolus Gustavi eli Kaarle Kustaanpoika oli ruotsalainen ylimys. Hän oli Suomen ensimmäinen käskynhaltija. Carolus Gustavista tuli Suomen käskynhaltija, titteliltään prefectus Finlandiae, vuonna 1280. Hänen asuinpaikakseen määrättiin Turku, jonne hänen hallintopaikakseen rakennettiin Turun linna. Carolus Gustavin kausi käskynhaltijana päättyi jo seuraavana vuonna 1281. Hänen seuraajansa oli vuodesta 1284 Ruotsin kuningas Maunu Ladonlukon nuorin veli Bengt Birgerinpoika, joka nimitettiin ensimmäiseksi Suomen herttuaksi. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset virkamiehet Luokka:Ruotsalaiset aateliset Luokka:Suomen keskiajan henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Ona Batlle

Ona Batlle Pascual (s. 10. kesäkuuta 1999) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on vuodesta 2020 edustanut englantilaisseura Manchester Unitedia. Kotimaassaan hän edusti Madrid CFF:ää ja Levantea. Batlle on kahden kauden aikana pelannut Englannin Superliigassa 40 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Batlle on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa. Hän oli Espanjan joukkueessa voittamassa alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2015 ja alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta vuonna 2017. Hän saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
PGM Hécate II

PGM Hécate II on Ranskan maavoimien pääasiallinen raskas tarkkuuskivääri, joka tunnetaan joskus myös nimellä FR-12.7 (). Aseen valmistaja on ranskalainen PGM Précision. Ase käyttää .50 BMG (12,7x99 mm NATO) -kaliiperin patruunoita. Ase on nimetty muinaisen Kreikan jumalattaren Hekaten mukaan. == Aiheesta muualla == Luokka:Tarkkuuskiväärit
Haukanputket

Haukanputket (Todaroa) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on vain yksi laji. Merihaukanputki (Todaroa aurea) kasvaa Kanariansaarilla ja jaetaan kahteen alalajiin: keltamerihaukanputki (subsp. aurea) ja palmanmerihaukanputki (subsp. suaveolens). Toinen haukanputkiin kuulunut laji, myös Kanariansaarilla kasvava vuorihaukanputki (Todaroa montana, syn. Tinguarra montana) on siirretty liustikkeihin (Athamanta) nimelle haukanliustikki (Athamanta montana). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Todaroa Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Palleroputket

Palleroputket (Cnidium) on sarjakukkaiskasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kahdeksan lajia. Niistä useimpia esiintyy Itä-Aasiassa. Lisäksi lajia Cnidium cnidiifolium tavataan Pohjois-Amerikassa, Alaskassa ja Länsi-Kanadassa. Lajia Cnidium silaifolium esiintyy Etelä-Euroopassa ja Turkissa. Palleroputket kuuluvat samaan sukuryhmään muun muassa särmäputkien (Selinum) kanssa. Sukuun on luokiteltu myös Pohjois-Euroopassa kasvava silosärmäputki eli palleroputki eli niittykumina (hyväksytty nimi lähteestä riippuen Selinum dubium tai Kadenia dubia, aiemmin Cnidium-suvussa Cnidium dubium).Kasviatlas: Cnidium == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cnidium Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Martin Pike

Martin William Pike (12. heinäkuuta 1920 Tendring, Britannia – 10. tammikuuta 1997 Taunton, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen 400 metrillä kilpaillut pikajuoksija ja Euroopan mestari. Pike voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili brittien pitkän viestin joukkueessa myös Lontoon kesäolympialaisissa 1948. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Angus Scott

Angus Weatherit Scott (16. elokuuta 1927 – 16. maaliskuuta 1990) oli brittiläinen 400 metrillä ja 400 metrin aitajuoksussa kilpaillut yleisurheilija ja Euroopan mestari. Scott voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili 400 metrin aitajuoksussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Leslie Lewis

Leslie Charles ”Les” Lewis (26. joulukuuta 1924 Chertsey, Britannia – 7. huhtikuuta 1986) oli brittiläinen 400 metrille erikoistunut pikajuoksija ja Euroopan mestari. Lewis voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestissä olympiatasolla sekä Lontoossa 1948 että Helsingissä 1952 ja oli parhaimmillaan Helsingin pitkässä viestissä viides. Helsingin olympiakisojen jälkeen Lewis muutti Uuteen-Seelantiin, missä hän teki uran opettajana. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Haug

Haug on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Norbert Haug (s. 1952), saksalainen toimittaja sekä Mercedes-Benzin moottoriurheiluosaston johtaja * Sophie Román Haug (s. 1999), norjalainen jalkapalloilija * Thorleif Haug (1894–1934), norjalainen urheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili hiihdossa, yhdistetyssä ja mäkihypyssä * Tobias Haug (s. 1993), saksalainen yhdistetyn hiihtäjä
Aiskos

Aiskos on kylä Uudellamaalla Siuntiossa. Kylä sijaitsee Siuntion kunnan länsiosassa, ja sen naapurikyliä ovat Kokkila, Pölans, Bocks, Veijola ja Lohjan Kittfall. Nimi Aiskos on historian saatossa kirjoitettu myös muun muassa muodoissa Askusby ja Askogh. Aiskoksen kylä tunnetaan kirjallisissa lähteissä jo 1500-luvulta. Kylä on aina koostunut kahdesta talosta, joiden nimet ovat Storaiskos ja Lillaiskos. == Lähteet == Luokka:Siuntion kylät
Pralormo

Pralormo () on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa.Pralormo Sapere.it Pralormo Enciclopedia Treccani Pralormo Turismo Torino Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 1 984 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Torinon metropolikaupungin kunnat
Aleksander Sergejeff

Aleksander Sergejeff (15. elokuuta 1870 Viipuri – 20. huhtikuuta 1940) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Sergejeffin vanhemmat olivat kauppaneuvos Feodor Sergejeff ja Ljubov Mataleff ja puoliso vuodesta 1898 Fanny Wiik. Sergejeff kävi Viipurin venäläisen reaalikoulun 1889 ja opiskeli ja harjoitteli kaupallista alaa Lyypekissä 1889–1891 ja Lontoossa 1893–1894. Hän oli isänsä liikkeen palveluksessa 1894–1899 ja sitten F. Sergejeffin Pojat ja Kumpp:n toimitusjohtaja ja F. Sergejeffin Oluttehdas Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja, samoin kuin F. Sergejeffin Tupakkatehdas Oy:n johtokunnan puheenjohtaja. Viipurin kaupunginvaltuuston jäsen Sergejeff oli 1915–1917 ja 1919–1922, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Sergejeff sai 1929.Kuka kukin on 1934, s. 611. Viitattu 17.7.2022. Sergejeffin testamentin perusteella tehtiin hänen kuoltuaan huomattava lahjoitus Helsingin kauppakorkeakoululle. ==Lähteet== Luokka:Viipurin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Hannes Westerlund

Karl Johannes (Hannes) Westerlund (20. marraskuuta 1874 Turku – 2. kesäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen rautakauppa-alan yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Westerlundin vanhemmat olivat faktori Karl Fredrik Westerlund ja Ulrika Siironen ja puoliso vuodesta 1907 Sigrid Mathilda Törnström. Westerlund kävi Helsingin reaalikoulun 1891 ja teki opintomatkoja ulkomaille. Hän oli kauppias Israel Nymanin palveluksessa 1893–1898, Julius Tallbergin liikkeen rakennusosaston päällikkö 1898–1918 ja Rautakonttori Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1918. Kauppaneuvoksen arvonimen Westerlund sai 1934. Rautakauppa-alan kehittäjänä Westerlund rakensi muun muassa ulkomaisia liikesuhteita, mutta häntä pidettiin myös pikkutarkkana henkilönä, joka organisoi yrityksensä kotimaiseen ja ulkomaisiin osastoihin tarkasti määriteltyine vastuineen. Tavararyhmittäiseen ja myyntiartikkelikohtaiseen jaotteluun Rautakonttorilla päästiin siirtymään vasta 1940-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1935 kuolleet
Tarmo (kuunari)

Kuunari Tarmo oli suomalainen kolmimastoinen kuunari, joka oli rakennettu Koiviston kirkonkylän telakalla vuonna 1921. Kuunarin pituus oli 44,3 metriä ja kantavuus 520 tonnia. Se oli useita vuosia Itämeren alueen liikenteessä. Kuunari myytiin Koivistolta Kotkaan vuonna 1929 mutta ostettiin takaisin Koivistolle vuonna 1934, jolloin siihen asennettiin myös apumoottori.Jukka Saari : Tarmo, hylyt.net Kesällä 1932 Tarmo oli vuokrattuna suojeluskuntien koululaivaksi ja se teki tällöin useampiviikkoisen purjehduksen Itämeren ympäri. Kuunari lähti Helsingistä 2. heinäkuuta ja poikkesi Gotlannin itärannikolla Slitessä ja Vindaussa (Ventspils) Kuurinmaalla palaten Hankoon 19. heinäkuuta. Purjehduksella oli mukana myös Porin merisuojeluskunnan moottoripursi SP 11 ja Luvian suojeluskunnan moottoripursi Meripurakka SP 18. Hangosta kuunari Tarmo lähti uudelleen matkalle mukanaan nyt ruotsinkielisiä Uudenmaan merisuojeluskuntalaisia, tällä matkalla poikettiin samoissa satamissa kuin ensimmäisellä matkallakin."Tarmo" Itämeren ristelijänä, Hakkapeliitta, 09.08.1932, nro 32, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKun "Tarmo" Itämerta halkoi, Rajan turva : Sortavalan suojeluskuntapiirin äänenkannattaja, 01.09.1932, nro 9, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotSuojeluskunnan koululaiva, Helsingin Sanomat, 19.07.1932, nro 192, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kuunari Tarmo ajoi karille ja upposi myöhään sunnuntai-iltana 21. marraskuuta 1939 Loviisan Viborgsholmin lounaispuolella ollessaan tiililastissa matkalla Helsingistä Kotkaan. Kuunari oli menossa yöksi ankkuripaikalle odottakseen pääsyä Kotkan satamaan seuraavana päivänä. Kari ehdittiin havaita kuunarista käsin mutta laivaa ei saatu ajoissa pysäytettyä luotsin viivyttelyn vuoksi. Yhdeksän metrin syvyyteen uponneesta hylystä on nykyisin jäljellä hiukan pohjalautoja. Tarmo oli jo aiemmin vappuna 1939 ajanut karille ollessaan lähdössä Hangon itäsatamasta Ykspihlajaan. Tuuli ajoi sen tällöin sen karille mutta kuunari saatiin lopulta irrotettua eikä se kärsinyt vaurioita.Lievä karilleajo, Hangon Sanomat, 06.05.1939, nro 18, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Paavo Tuomelan tekemä laivamalli kuunari Tarmosta, Suomen merimuseon esinekokoelma (Finna) Luokka:Suomenlahden hylyt Luokka:Suomalaiset purjelaivat
Morbier (Jura)

Morbier on kunta Ranskassa Juran departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Saint-Clauden kaupungista koilliseen. 1600-luvulla Morbieriin alkoi kehittyä rautaa ja puuta hyödyntävää käsityöteollisuutta. Erityisesti kellojen ja silmälasien valmistus oli tunnettua. Kellot olivat kaappikelloja, joihin sepät valmistivat kellokoneiston ja puusepät kotelorakenteet. Kunnassa on myös maataloustoimintaa, ja sen meijereissä tuotetaan juustoja. Morbierin kunta onkin antanut nimensä seudulla tuotetulle Morbier-juustolle. Tiedosto:Eglise- Saint-Michel-Morbier-Jura.jpg|Saint-Michelin kirkko Tiedosto:Morbier, mairie - img 42974.jpg|Kunnantalo ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Juran kunnat
Englannin Valioliigan kausi 2022–2023

Englannin Valioliigan kausi 2022–2023 oli englantilaisen seurajalkapalloilun korkeimman sarjatason Valioliigan 31. kausi. Manchester City lähti kauteen hallitsevana mestarina ja uusi mestaruutensa. Kausi alkoi 5. elokuuta 2022 ja päättyi 28. toukokuuta 2023. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta Stadion Päävalmentaja Kapteeni Arsenal Lontoo (Holloway) Emirates Stadium Aston Villa Birmingham Villa Park Bournemouth Bournemouth Dean Court Brentford Lontoo (Brentford) Brentford Community Stadium Brighton Brighton Falmer Stadion Chelsea Lontoo (Fulham) Stamford Bridge Crystal Palace Lontoo (Selhurst) Selhurst Park Everton Liverpool Goodison Park Fulham Lontoo (Fulham) Craven Cottage Leeds United Leeds Elland Road Leicester City Leicester King Power Stadium Liverpool Liverpool Anfield Manchester City Manchester Etihad Stadium Manchester United Manchester Old Trafford Newcastle United Newcastle St James’ Park Nottingham Nottingham City Ground Southampton Southampton St Mary’s Stadium Tottenham Hotspur Lontoo (Tottenham) Tottenham Hotspur Stadium (väliaikanen) West Ham United Lontoo (Stratford) Olympic Stadium Wolverhampton Wanderers Wolverhampton Molineux Stadium == Valmentajavaihdokset == Joukkue Eroava valmentaja Eron syy Eropäivä Sijoitus sarjataulukossa Uusi valmentaja Alkaen Bournemouth Erotettu 30. elokuuta 2022 17. 30\. elokuuta 2022 Chelsea Erotettu 7. syyskuuta 2022 6. 8\. syyskuuta 2022 Brighton Siirtyi Chelsean päävalmentajaksi 8. syyskuuta 2022 4. 18\. syyskuuta 2022 Wolverhampton Wanderers Erotettu 2. lokakuuta 2022 18. 14\. marraskuuta 2022 Southampton Erotettu 7. marraskuuta 2022 18. 10\. marraskuuta 2022 Aston Villa Erotettu 20. lokakuuta 2022 17. 14\. marraskuuta 2022 Everton Erotettu 23. tammikuuta 2023 19. 30\. tammikuuta 2023 Leeds United Erotettu 6. helmikuuta 2023 17. 21\. helmikuuta 2023 Southampton Nathan Jones Erotettu 12. helmikuuta 2023 20. 12\. helmikuuta 2023 Crystal Palace Erotettu 17. maaliskuuta 2023 12. 21\. maaliskuuta 2023 Tottenham Yhteinen päätös 26. maaliskuuta 2023 4. (väliaikainen) 24\. huhtikuuta 2023 Leicester Yhteinen päätös 2. huhtikuuta 2023 19. 10\. huhtikuuta 2023 Chelsea Potkut 2. huhtikuuta 2023 11. 6\. huhtikuuta 2023 == Sarjataulukko == ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Englannin Valioliigan kaudet Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2022–2023/2023
Will the Circle Be Unbroken

Will the Circle Be Unbroken on yhdysvaltalaisen Nitty Gritty Dirt Bandin vuonna 1972 julkaistu kolmoisalbumi, joka tekee kunniaa maan bluegrass- ja countrymusiikkiperinteelle. Sillä vierailee monia tunnettuja ”juurimusiikin” edustajia, kuten Roy Acuff, Maybelle Carter, Doc Watson, Earl Scruggs, Randy Scruggs, Merle Travis, Pete Kirby, Norman Blake, Vassar Clements ja Jimmy Martin. Nashvillen studioon kootuilla veteraanimuusikoilla on albumilla niin suuri osuus, ettei kaikille raidoille ole soittajiksi nimetty yhtyeen jäseniä lainkaan. Albumi ja sen toteutuskonsepti saivat jatkoa vuosien 1989 ja 2002 albumeilla Will the Circle Be Unbroken II ja Will the Circle Be Unbroken III. Vuonna 2005 alkuperäinen albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Samana vuonna se otettiin hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. ==Kappaleet== Suluissa alkuperäisen kolmoisvinyylialbumin numerointiWill the Circle Be Unbroken, 3-LP 1972, Discogs-levytietokanta. Viitattu 17.7.2022.. ===CD-levy 1=== # (A1) # (A2) # (A3) # (A4) # (A5) # (A6) # (B1) # (B2) # (B3) # (B4) # (B5) # (C1) # (C2) # (C3) # (C4) # (C5) # (C6) ===CD-levy 2=== # (D1) # (D2) # (D3) # (D4) # (D5) # (D6) # (D7) # (D8) # (E1) # (E2) # (E3) # (E4) # (E5) # (E6) # (E7) # (F1) # (F2) # (F3) # (F4) # (F5) # (F6) ====Bonusraidat vuoden 2002 julkaisussa==== # * # # # ==Lähteet== Luokka:Bluegrass Luokka:Vuoden 1972 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset albumit Luokka:Countryalbumit
Silosärmäputki

Silosärmäputki eli palleroputki eli niittykumina (Selinum dubium, syn. Kadenia dubia) on kaksi- tai monivuotinen sarjakukkaiskasvi, jota esiintyy Keski- Euroopasta Siperiaan. Sen varsi on 30–70 senttimetriä korkea ja lähes sileä. Kukinnossa on 20–30 pikkusarjaa. Suomessa silosärmäputkea on havaittu satunnaistulokkaana tuntemattomassa paikassa vuosikymmeniä sitten.Suomen Lajitietokeskus: Silosärmäputki – Selinum dubium Viitattu 17.7.2022. Vakiintuneena kasvi esiintyy Suomen naapurimaissa: Ruotsissa harvinaisena Öölannissa, Virossa laajalti ja Venäjän Karjalassa ainakin Äänisen eteläpuolella.Eesti taimede levikuatlase, Cnidium dubium – niit-kõrveköömen Viitattu 17.7.2022. == Lähteet == Luokka:Sarjakukkaiskasvit
Saint-Jean-d’Aulps

Saint-Jean-d’Aulps on kunta Ranskan itäosassa, Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Vallée d’Aulpsin laaksossa, noin 25 kilometriä Thonon-les-Bainsin kaupungista kaakkoon. Kunnan nähtävyys on 1000-luvulla perustettu keskiaikainen sisterssiläisluostari Abbaye d’Aulps. Luostari tuhoutui suurelta osin vuonna 1823. Jäljellä olevat rauniot ovat olleet historiallinen muistomerkki vuodesta 1902 lähtien. Luostarin viereen on rakennettu näyttelykeskus, jossa voi tutustua munkkien elämään keskiajalla. Luostariin järjestetään myös opastettuja kierroksia. Kunnan alueella oleva goottilaistyylinen La Moussièren kirkko on peräisin 1800-luvulta. Kunnan hiihtokeskus on osa laajempaa Portes du Soleilin hiihtokeskusta. Tiedosto:Aulps abbey 03.jpg|Abbaye d’Aulps Tiedosto:Pano-ddva.jpg|Abbaye d’Aulps ja näyttelykeskus Tiedosto:Eglise de Saint Jean d'Aulps.jpg|Saint- Jean-Baptisten kirkko, Saint-Jean-d’Aulps Tiedosto:Église la moussière.jpg|La Moussièren kirkko == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Haute-Savoien kunnat
Lauri Taipale (lääkäri)

Johan Lauri Taipale (28. elokuuta 1889 Helsinki – 7. joulukuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen lääkäri.50-vuotias. Lääket. tri Lauri Taipale, Helsingin Sanomat, 28.08.1939, nro 230, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Billion Graves : Lauri Taipaleen hauta Malmin hautausmaalla50 vuotta, Uusi Suomi, 28.08.1939, nro 230, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYlioppilasmatrikkeli 1907, matrikkelinumero 30951 Lauri Taipaleen vanhemmat olivat rakennusmestari Villehard Taipale ja Josefina Järnström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1912 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1916. Taipale teki opintomatkoja Saksaan, Unkariin, Itävaltaan, Tšekkoslovakiaan, Ranskaan ja Ruotsiin. Taipale oli Toijalan v. t. kunnan- ja rautatielääkärinä 1914 ja Suomen senaatin Helsingin sotilassairaalan apulaislääkärinä 1915–1916. Hän toimi vuodesta 1917 alkaen yksityislääkärinä Helsingissä ja lääkärinä Helsingin yliopiston röntgenosastolla vuodesta 1927. Fysiatrian, sisätautien ja röntgenologian erikoislääkärinä Taipale oli vuodesta 1920 alkaen. Hän omisti Helsingissä myös röntgenlaitoksen. Taipale julkaisi lääketieteellisiä sekä kansantajuisia lääketieteen alan kirjoituksia eri lehdissä. Hän toimi myös urheilulääkärinä. Taipale tutki urheilun vaikutusta ihmisruumiiseen sekä sydämen toimintaa. Lauri Taipale oli naimisissa vuodesta 1914 Agnes Dagmar Elfvengrénin kanssa. == Julkaisuja == * Tuberkulositauluja 1-5. Otava 1915 * Sydämen perkutoimisesta. Helsinki 1929 * Sydämen radiologisesta muodosta ja sen interpretoimisesta. Helsinki 1929 * Sydämen eri osien selittelyä kaukovalokuvauksessa. Helsinki 1929 * Hierontakirja. WSOY 1932 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Lauri Taipale : Röntgen-koneesta ja sen käytöstä, Suomen Kuvalehti, 03.02.1923, nro 5, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot * Lauri Taipale : Tunnetteko sydämenne?, Kansan kuvalehti, 01.12.1933, nro 49, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Me and White Supremacy

Me and White Supremacy. How to Recognize Your Privilege, Combat Racism and Change the World on Layla Saadin vuonna 2020 ilmestynyt kirja. Teos on antirasistinen harjoituskirja, jonka Saad julkaisi alun perin vapaasti saatavana omakustanteena internetissä vuonna 2018 yhdessä antirasistisen Instagram-haasteen kanssa, missä kannustettiin valkoisia tutkimaan omia valkoista ylivaltaa kannattavia asenteitaan. Puolessa vuodessa verkkojulkaisua ladattiin 100 000 kertaa. Vuonna 2020 Quercus Editions julkaisi verkkojulkaisusta painetun version kirjailijanimellä Layla F. Saad. Kirjasta tuli kansainvälinen bestseller. Vuonna 2022 siitä julkaistiin Yhdysvalloissa ja Britanniassa nuorille lukijoille suunnatut versiot. Kirjailija Robin DiAngelo kirjoittaa kirjan esipuheessa, että teos on briljantin mustan naisen kirjoittama myötätunnon lahja valkoisille avuksi syvälliseen tutkiskeluun, joka voi vapauttaa heidät valkoisesta rasismista.DiAngelo 2020, s. xiii Teoksessa Saad 2020. Saad katsoo, että valkoinen ylivalta on maailmankuva, johon valkoiset syntyvät. Vaikka suora rasistinen sorto, kuten orjuus, apartheid ja muu rotusyrjintä on laitonta, hienovarainen tai avoin syrjintä, marginalisaatio ja BIPOC-ihmisten tappaminen jatkuvat valkoisten hallitsemissa yhteiskunnissa. Tämä johtuu siitä, että valkoinen ylivalta on näiden yhteiskuntien hallitseva paradigma. Se takaa valkoisille ansaitsemattomia erioikeuksia, suojelua ja valtaa. Niiden tiedostamiseen voi kuitenkin herätä.Saad 2020, s. 13-14 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Kirjat yhteiskunnasta Luokka:Brittiläiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2020 kirjat
Alpo Jordan

Alpo Jordan (3. joulukuuta 1881 Virtasalmi – 24. syyskuuta 1953 Savonlinna) oli suomalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Alpo Jordanin vanhemmat olivat maanviljelijä Asarias Jordan ja Sofia Riipinen ja puoliso vuodesta 1914 Aino Rissanen. Vuorineuvos Kari Jordan on hänen pojanpoikansa. Alpo Jordan kävi kansakoulun ja Helsingin kauppiaitten kauppakoulun 1. luokan kurssin 1909. Hän oli kansakoulun jälkeen A. Vauhkosen kauppaliikkeen apulainen 1899–1902, Johan Petterssonin kauppaliikkeen apulainen 1903–1907, kauppias H. Saastamoisen kauppamatkustaja 1908, kauppias A. V. Karvosen palveluksessa Kuopiossa 1909–1917, Savonlinnan Tukkukaupan omistaja ja johtaja vuodesta 1917 ja Savonlinnan valssimyllyn omistaja ja johtaja vuodesta 1928. Jordan oli Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1919–1945, edustaen Kansallista Edistyspuoluetta, ja kaupunginhallituksen jäsen 1931–1946. Valtuuston varapuheenjohtajana Jordan toimi kaksitoista vuotta. Hänellä oli lisäksi useita muita luottamustehtäviä. Jordan muistetaan myös lahjoittajana, joka tuki taloudellisesti muun muassa Turun yliopistoa, Liikesivistysrahastoa, Savonlinnan suojeluskuntaa ja Savonlinnan kauppaopistoa. Kauppaneuvoksen Arvonimen Jordan sai 1935. Taiteilija Wilho Sjöström maalasi hänen muotokuvansa ja kuvanveistäjä Yrjö Liipola toteutti hänen hautamuistomerkkinsä vuonna 1954 Talvisalon hautausmaalle Savonlinnaan.Kuka kukin on 1934, s. 264. Viitattu 17.7.2022. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Savonlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansallisen Edistyspuolueen poliitikot Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Valkoinen hauraus

Valkoinen hauraus tai valkoinen herkkähipiäisyys () on Robin DiAngelon vuonna 2011 esittämä käsite. Hän tarkoittaa sillä valkoisten ihmisen heikkoutta, joka ilmenee siinä, että he kieltävät heitä vastaan esitetyt syytteet rasismista. Myöhemmin DiAngelo on esittänyt rasismista esimerkkinä Michelangelon freskon "Adamin luominen", joka on Sikstuksen kappelin katossa Vatikaanissa. == Katso myös == * Valkoinen ylivalta == Lähteet == Luokka:Kriittinen rotuteoria Luokka:Valkoinen etuoikeus Luokka:Yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden käsitteet
Happy Hooligan

Happy Hooligan on Frederick Burr Opperin luoma suosittu sarjakuvahahmo, joka esiintyy aina säilykepurkki hattuna. Se ilmestyi ensimmäisen kerran 11. maaliskuuta vuonna 1900 William Randolph Hearstin omistamien sanomalehtien sunnuntain sarjakuvaliitteessä. Viimeisen kerran Happy Hooligan ilmestyi 14. elokuuta vuonna 1932. Hahmo on ikuisen häviäjän perikuva. Hooliganeja on sarjakuvassa kokonainen suku. He ovat kaikki samannäköisiä: kierot tihrusilmät, suuri kuonomainen suu ja säilykepurkki päässä. Kaikille muillekin Hooliganeille tapaa käydä huonosti. He jäävät rattaiden alle, putoilevat sängystä, kompastelevat, joutuvat putkaan, saavat selkäänsä, ja säikähtäessään he lentävät takaviistoon ilmaan. Hooliganit ovat yhtä viattomia kuin elokuvien Ohukainen ja Paksukainen. Happy Hooligan on sarjakuvissa Aku Ankan, Jaska Jokusen ja Heikki Heikkisen kantaisä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva‎
Publiikki

Publiikki (lat. publicus, julkinen) on yliopiston tai korkeakoulun, tai näiden tiedekunnan taikka osaston järjestämä juhlatilaisuus, jossa vastavalmistuneet maisterit ja kandidaatit saavat tutkintotodistuksensa. Publiikkien sisältö vaihtelee eri yliopistojen, korkeakoulujen, tiedekuntien ja osastojen välillä, mutta pääpiirteissään juhlallisuudet koostuvat aina publiikkiin ilmoittautuneiden kokoontumisesta määrättyyn luentosaliin tai juhlatilaan, jossa tiedekunnan dekaani tai varadekaani, tai heitä vastaava tutkinnon myöntävän instanssin edustaja, pitää juhlapuheen valmistuville. Tämän jälkeen tutkintotodistukset jaetaan valmistuville maistereille ja kandidaateille. Joissakin publiikkeja järjestävissä paikoissa todistuksen rinnalla jaetaan myös ruusu. Publiikin ohjelmaan saattaa kuulua pieni musiikkiesitys. Yleensä seremonian päätyttyä on kuohuviini-tarjoilu osallistujille. Publiikkiin yleensä valmistuva voi kutsua lähimpiä perheenjäseniään yleisöksi. Joissakin suvuissa ja perheissä järjestetään publiikin jälkeen valmistujaisjuhlat kotona tai erillisessä juhlatilassa perheen ja suvun jäsenille. Publiikkien järjestämisen tahti vaihtelee järjestävän instituution mukaan, joissakin publiikki pidetään aina lukukauden päätteeksi joulukuussa ja toukokuussa, toisissa publiikkeja pidetään kuukausittain. Isoin tahtiin vaikuttava tekijä on se, miten runsaasti kyseisestä instanssista valmistuvat ilmoittautuvat publiikkiin. Publiikkiin voi osallistua sekä kandidaatintutkinnon saamisen että maisterintutkinnon saamisen jälkeen. Publiikkiin osallistuminen ei ole pakollista, vaan valmistunut voi myös tilata tutkintotodistuksensa laitoksen kansliasta noudettavaksi, taikka postitettavaksi hänelle kotiin. Publiikkiseremonia syntyi tarpeesta 1800-luvun puolivälissä luoda halvempi valmistumisväylä niille valmistuville maistereille, jotka eivät halunneet odottaa ja osallistua kalliimpaan juhlalliseen promootioon. ==Lähteet== * Luokka:Yliopistokulttuuri Luokka:Akateemiset juhlat Luokka:Helsingin yliopisto Luokka:Suomen historia