EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kleisthenes I -suunnitelma

Kleisthenes I -suunnitelma () on Kreikassa 1. syyskuuta 2019 voimaan astunut kuntauudistus, joka tekee muutoksia aiempaan, vuoden 2011 Kallikrates- suunnitelmaan. Uudistuksen seurauksena muun muassa Kreikan kuntien lukumäärä nousi 332:een. Uudistus on nimetty antiikin Ateenan hallintoa uudistaneen Kleistheneen mukaan. == Uudistukset == Uudistuksen pääkohtia verrattuna Kallikrates-suunnitelmaan ovat: Kallikrates-suunnitelmassa Kleisthenes I -suunnitelmassa Kuntien lukumäärä 325 332 Kuntien rakenne Kunnat jakautuvat kunnallisyksiköihin (dimotikí enótita), jotka ovat Kallikrates-uudistusta edeltäneitä kuntia, ja nämä edelleen kaupunki- ja kyläyhdyskuntiin (dimotikí/topikí koinótita). Kunnat jakautuvat yhdyskuntiin (koinótita). Kuntavaalien järjestäminen Eurovaalien yhteydessä viiden vuoden välein, toukokuun viimeinen sunnuntai. Neljän vuoden välein, lokakuun toinen sunnuntai. Kuntavaaleissa valittujen virkaanastuminen 1. syyskuuta 1. tammikuuta Paikallisten kansanäänestysten järjestäminen Ei lakia. Kunnallisten ja alueellisten kansanäänestysten järjestäminen paikallisista asioista on mahdollista. Äänestysikä kuntavaaleissa 18 17 === Kuntaluokat === Kunnat on jaettu kuuteen luokkaan niiden sijainnin ja väkiluvun mukaan. Luokka määrittää muun muassa kunnalle asetetut tehtävät. Se otetaan huomioon myös kansallisten ja EU-tukirahojen käytössä. Luokat ovat: a) Metropolikeskusten kunnat Ateenan ja Thessalonikin metropolien ydinkunnat. Ateenan metropolialueella kaikki kunnat seuraavissa alueyksiköissä: Keski-Ateena, Pohjois-Ateena, Etelä-Ateena, Länsi-Ateena ja Pireus. Thessalonikin metropolialueella kunnat Thessaloniki, Ampelókipoi-Meneméni, Kalamariá, Kordelió-Évosmos, Neápoli-Sykiés, Pávlos Melás ja Pylaía-Chortiátis. b) Suuret mannerkunnat Kunnat, joiden väkiluku on yli . c) Keskikokoiset mannerkunnat Kunnat, joiden väkiluku on ja välillä. d) Pienet manner- ja vuoristokunnat Kunnat, joiden väkiluku on vähemmän kuin . e) Suuret ja keskikokoiset saaristokunnat Kaikki saaristokunnat, joiden väkiluku on yli . f) Pienet saaristokunnat Kaikki saaristokunnat, joiden väkiluku on tai vähemmän. === Kuntien jakaminen === Uudistuksessa eräät kunnat, joiden todettiin muodostuneen Kallikrates-uudistuksessa liian suuriksi ja vaikeasti hallittaviksi, jaettiin pienemmiksi. Uudistuksen seurauksena Kreikkaan syntyi 12 uutta kuntaa ja viisi vanhaa kuntaa lakkautettiin. Näin kuntien kokonaismäärä kasvoi seitsemällä 325:stä 332:een. Uudistus koski seuraavia kuntia: Jaettu kunta Uudet kunnat Kefaloniá Argostóli Lixoúri Sámi Korfu Pohjois-Korfu Keski-Korfu ja Diapontiset saaret Etelä-Korfu Lesbos Länsi-Lesbos Mytilíni Sámos Anatolikí Sámos (Itä-Sámos) Dytikí Sámos (Länsi-Sámos) Sérvia-Velventós Sérvia Velventós == Lähteet == Luokka:Kreikan hallinnolliset alueet Luokka:Kuntauudistukset
Bytówin piirikunta

Bytówin piirikunta () on yksi Pommerin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 79 198\. Siihen kuuluvat kymmenen kuntaa ovat Borzytuchom, Bytów, Czarna Dąbrówka, Kołczygłowy, Lipnica, Miastko, Parchowo, Studzienice, Trzebielino ja Tuchomie. Vuoden 2019 lopussa Bytówin piirikunnan asukkaista 50,2 prosenttia oli naispuolisia ja 49,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,6 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,4 prosenttia ja eläkeikäiset 18 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 856 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 11,2 prosenttia väestöstä puhui kašubin kieltä. Piirikunnan asukkaista 1,1 prosenttia oli ukrainalaisia ja 0,6 prosenttia saksalaisia. Bytówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 69 998 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Pommerin piirikunnat
Lars Haglund (yleisurheilija)

Lars Gösta Haglund (22. toukokuuta 1940 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kiekonheittäjä 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Lars Haglundin läpimurtovuosi oli 1962, jolloin hän rikkoi Erik Uddebomin kaksi vuotta vanhan Ruotsin kiekkoennätyksen tuloksella 55,12. Hän voitti samana vuonna ensimmäinen Ruotsin mestaruuden, jonka jälkeen häm voitti mestaruuden neljänä seuraavana vuotena eli mestaruudet vuosina 1962-1966. Vuonna 1962 hän oli toisen kerran Suomi-Ruotsi -maaottelussa ja voitti suomalaiset kumppanit, joista silloin vanhimmat olivat Pentti Repo ja Carol Lindroos. Haglund paransi Ruotsin ennätystä seuraavan keväänä eli toukokuussa 1963 tulokseen 56,26. Olympiavuodesta 1964 piti tulla Haglundin menestysvuosi. Hän paransikin kauden aikana Ruotsin ennätystä kolme kertaa tuloksen ollessa lopulta 30. elokuuta 59,95. Se oli hyvä lähtökohta Haglundille lähteä Tokion olympialaisiin. Tulos oli vuoden 1964 maailmantilaston kahdeksas. Lisäksi hän voitti olympialaisia edeltävän Suomi-Ruotsi -maaottelun. Haglundin kisat Tokiossa oli todellinen pettymys, sillä hän jäi ilman tulosta karsinnoissa., Haglund ei kyennyt parantamaan enää omaa Ruotsin ennätystään parhaiden heittojen ollessa 1965 ja 1966 vain muutaman sentin päässä hänen vuoden 1964-ennätyksestään. Samoin hän voitti kyseisten vuosien Suomi-Ruotsi -maaottelut. Haglund menestyi elokuussa 1965 voittaen Budapestissä Universiadi-mestaruuden. Saman vuonna hän otti myös avoimen Britannian kiekonheittomestaruuden. Hän osallistui vuoden 1966 Budapestin EM-kisoihin, mutta hän ei selviytynyt loppukilpailuun vain hieman yli 51 metrin parhaalla heitollaan. Haglundin uralla Ruotsissa nousi vuonna 1967 uusi kiekkotähti Ricky Bruch, joka teki vuonna 1968 uuden Ruotsin kiekkoennätyksen. Sen jälkeen Ruotsin kiekkoherruus olikin Bruchilla. Haglund jatkoi uraansa aina 1970-luvun puoliväliin. Hieman yllättäen hän heitti elokuussa 1974 ennätyksekseen 62,74. Lars Haglund kilpaili myös muissa heittolajeissa, joissa hänen ennätyksensä ovat kuulantyönnössä 15,23 ja keihäänheitossa 63,91. Hänet nimettiin vuonna yleisurheilun Stora Grabbariksi #221. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kiekonheittäjät Luokka:Ruotsalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Atellaanit

Atellaanit (< Campanian Atella-nimisestä kaupungista) ovat yksinkertaisia, kansanomaisia ilveilyjä vakiohenkilöineen (bucco, dossennus, maccus, pappus). Atellaanit olivat alkuaan siirtyneet Roomaan oskien keskuudesta, saivat tasavallan lopulla taiteellisen huvinäytelmän muodon ja pysyivät yleisön suosiossa aina keisariaikaan saakka, jolloin niiden tilalle tulivat miimi ja pantomiimi. Niitä on jäljellä ainoastaan vähäisiä katkelmia.Atellaanit. Tietosanakirja osa 1. Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1909. == Lähteet == Luokka:Antiikin kirjallisuus Luokka:Teatterin alalajit
Daulatdia

pienoiskuva|Daulatdian satamaa Daulatdia () on Bangladeshissa sijaitseva kylä, joka tunnetaan yhtenä maailman suurimmista bordelleista. Daulatdian bordellikylä sai aikansa brittiläisen siirtomaavallan aikana. Kylässä asuu noin 2 000 seksityössä työskentelevää naista ja tyttöä, joiden asiakkaina käy päivittäin tuhansia miehiä. Daulatdia sijaitsee lauttasataman ja rautatieaseman yhteydessä. Prostituoitujen lisäksi alueella sijaitsee kauppoja, kauneussalonkeja ja uhkapelipaikkoja. Daulatdia sijaitsee noin sata kilometriä Dhakasta länteen. Bangladeshin laki sallii seksityön yli 18-vuotiaille, mutta Daulatdiassa osa alaikäisistä lapsistakin on pakotettu myymään itseään. Parittajien tiedetään pakottaneen lapsia käyttämään lääkeaineita, joilla heidät saadaan näyttämään isokokoisemmilta ja vanhemmilta. Paikallisten lääkärien mukaan aineita käyttää noin 90 prosenttia Daulatdian tytöistä. Daulatdiassa on toiminut vuodesta 1997 alkaen Pelastakaa Lapset -järjestön koulu, jonka tarkoituksena on tarjota lapsille koulutuksen kautta mahdollisuus parempaan elämään. Koulu on kylän ensimmäinen ja ainoa. Vuonna 2020 Daulatdiassa työskennelleestä ja kuolleesta Hamida Begumista tuli maansa ensimmäinen prostituoitu, jolle myönnettiin islamilaiset hautajaiset. Uskonnollisesta vastustuksesta johtuen kuolleiden prostituoitujen ruumiit on tavallisesti hävitetty heittämällä ne jokeen tai hautaamalla ne nimettömiin hautoihin. ==Lähteet== Luokka:Bangladesh Luokka:Kylät Luokka:Prostituutio
Chojnicen piirikunta

Chojnicen piirikunta () on yksi Pommerin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 97 645\. Siihen kuuluvat neljä kuntaa ovat Brusy, Chojnice, Czersk ja Konarzyny. Vuoden 2019 lopussa Chojnicen piirikunnan asukkaista 50,7 prosenttia oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 21 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,1 prosenttia ja eläkeikäiset 18,8 prosenttia väestön keski-iän ollessa 39,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 142 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 1,6 prosenttia väestöstä puhui kašubin kieltä. Chojnicen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 91 357 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Pommerin piirikunnat
John Robinson (maahockeypelaaja)

John Yate Robinson (6. elokuuta 1885 Catford, Lewisham – 23. elokuuta 1916 Roehampton) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Lontoon kesäolympialaisissa 1908 Englannin joukkueessa, joka voitti turnauksessa kultaa. Robinson kuoli ensimmäisessä maailmansodassa 31 vuoden ikäisenä. Kaksi kuukautta ennen kuolemaansa hänet palkittiin Military Cross -kunniamerkillä. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset maahockeypelaajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Brittiläiset ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1916 kuolleet
Etelä-Korfu

Etelä-Korfu ( eli Δήμος Νότιας Κέρκυρας, Dímos Nótias Kérkyras) on Kreikan kunta, joka sijaitsee Korfun alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Sen väkiluku on 15 681 (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella). Kunnan kuntakeskus on Lefkímmi. Etelä-Korfun kunta käsittää nimensä mukaisesti Korfun saaren eteläosan. Siihen kuuluvat myös Lagoúdian saaret. Kunta syntyi 1. syyskuuta 2019, kun aiempi vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä muodostettu Korfun kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, joista muut ovat Keski-Korfun ja Diapontisten saarten kunta ja Pohjois-Korfun kunta. == Kunnan osat == Etelä-Korfun kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Korfun kuntaa ja jotka vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmaa edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella): Kunnallis­yksikkö Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta Kylä, kaupunki tai muu asutus Väkiluku (2011) Korissía Ágios Nikólaos Ágios Nikólaos 315 Nótos 93 Roumanádes 32 Argyrádes Ágios Geórgios 503 Argyrádes 660 Marathiás 331 Neochoráki 225 Kouspádes Boúkaris 54 Kouspádes 295 Perivóli Perivóli 1 378 Potámia 49 Petrití Korakádes 30 Petrití 663 Vasilátika Vasilátika 147 Yhteensä: 4 775 Lefkímmi Lefkímmi Kávos 685 Lefkímmi 2 935 Mólos Mólos 213 Neochóri Dragotiná 249 Kritiká 453 Neochóri 182 Palaiochóri 459 Sparterá 100 Vitaládes Gardénos 82 Vitaládes 442 Yhteensä: 5 800 Meliteieís Ágios Matthaíos Ágios Matthaíos 1 088 Chalikoúnas 81 Skála 21 Áno Pavliána Áno Pavliána 442 Paramónas 36 Chlomatianá Chlomatianá 347 Káto Spílaio 51 Mesongí 104 Vragkaniótika 182 Chlomós Ágios Dimítrios 88 Chlomós 357 Línia 273 Psarás 152 Káto Pavliána Káto Pavliána 125 Moraḯtika Episkopianá 261 Moraḯtika 553 Pentáti Pentáti 262 Strongylí Ágios Ioánnis Peristerón 27 Strongylí 448 Vouniatádes Vouniatádes 208 Yhteensä: 5 106 Yhteensä: 15 681 == Lähteet == *
Milla Oksa

Milla Oksa (s. 22. heinäkuuta 1992) on suomalainen pesäpalloilija. Oksa edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja.https://www.superpesis.fi/joukkueet/naiset/pesakarhut-pori/ Oksa on saavuttanut urallaan neljä SM-hopeaa ja kuusi SM-pronssia. Oksa on pelannut urallaan 1. syyskuuta 2020 mennessä pelannut urallaan 237 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt urallaan 49 tavallista juoksua, tuonut 47 juoksua ja kerännyt 558 kärkilyöntiä. Oksa on pelannut urallaan 88 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 191 kärkilyöntiä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=6259&view;=pelaajakortti == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Człuchówin piirikunta

Człuchówin piirikunta () on yksi Pommerin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 56 085\. Siihen kuuluvat kuusi kuntaa ovat Czarne, Człuchów, Debrzno, Koczała, Przechlewo ja Rzeczenica. Vuoden 2019 lopussa Człuchówin piirikunnan asukkaista 50,6 prosenttia oli naispuolisia ja 49,4 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 19 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 20,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 40,9 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 541 lasta. Vuoden 2011 väestönlaskennassa 1,3 prosenttia piirikunnan asukkaista oli ukrainalaisia ja 0,2 prosenttia saksalaisia. Człuchówin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 44 830 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Pommerin piirikunnat
Lagerlöf

Lagerlöf voi viitata seuraaviin: == Henkilöitä == *Arthur Lagerlöf (1860–1930), suomalainen vuorineuvos, valtiopäivämies ja kansanedustaja *Daniel Lind Lagerlöf (1969– kadonnut 2011), ruotsalainen elokuvaohjaaja *Leon Lagerlöf (1870–1951), ruotsalainen ampuja *Selma Lagerlöf (1858–1940), ruotsalainen kirjailija == Muuta == *11061 Lagerlöf, pikkuplaneetta
Kola Abdulai

Lawal Kolawole ”Kola” Abdulai (22. heinäkuuta 1947 Zaria, Kaduna – 30. heinäkuuta 2009 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) oli nigerialainen pikajuoksija. Hän edusti Nigeriaa 100 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa Méxicon kesäolympialaisissa 1968 ja Münchenin kesäolympialaisissa 1972. == Lähteet == Luokka:Nigerialaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
John Robinson

John Robinson -nimisiä henkilöitä ovat: * John Robinson (1885–1916), brittiläinen maahockeypelaaja * John C. Robinson (1903–1954), yhdysvaltalainen lentäjä, Etiopian ilmavoimien päällikikö * John A. T. Robinson (1919–1983), brittiläinen pappi, Uuden testamentin tutkija ja kirjailija * John Robinson (s. 1985), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Bergwall

Bergwall on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Andreas Bergwall (s. 1974), ruotsalainen jääpalloilija * Marcus Bergwall (s. 1971), ruotsalainen jääpalloilija * Sture Bergwall (s. 1950), ruotsalainen henkilö
Ilkka Korkiamäki

Ilkka Juhani Korkiamäki (s. 25. syyskuuta 1960 Hämeenlinna) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. == Henkilöhistoria ja sotilasura == Ilkka Korkiamäki syntyi Juho Korkiamäen ja Aino Suomelan perheeseen ja avioitui vuonna 1986 Sirkku Puijolan kanssa. Korkiamäki tuli ylioppilaaksi 1979 ja valmistui Kadettikoulusta 1984 ja Sotakorkeakoulusta 1993. Hän toimi opetusupseerina Panssariprikaatissa 1984–1986, linjajohtajana Hämeen jääkäripataljoonassa 1986–1988, komppanian varapäällikkönä ja päällikkönä Panssariprikaatissa 1988–1990 ja osastoesiupseerina pääesikunnassa 1993–1996 sekä 1996–1998. Tekniikan lisensiaatiksi Teknillisestä korkeakoulusta 2001 valmistunut Korkiamäki toimi Läntisen maanpuolustusalueen esikunnassa tietotekniikkaosaston apulaisosastopäällikkönä 1998–2000 ja osastopäällikkönä 2000–2002, kansallisen tiedustelun päällikkönä KFOR-operaatiossa Kosovossa 2002–2003, sektorijohtajana pääesikunnan materiaaliosastolla 2003–2004, puolustusvoimien elektroniikkalaitoksen johtajana 2004–2006, pääesikunnan johtamisjärjestelmäosaston apulaisosastopäällikkönä 2006–2010, Maanpuolustuskorkeakoulun sotatekniikan laitoksen johtajana 2010–2013, johtamisjärjestelmäpäällikkönä 2013–2015 ja Maanpuolustuskorkeakoulun rehtorina 2016–2018. Puolustusvoimien henkilöstöpäälliköksi hänet nimitettiin heinäkuun alusta 2018.Korkiamäki Ilkka Juhani. Puolustusvoimat. Arkistoitu 22.10.2020. Viitattu 5.1.2021. Hän siirtyi reserviin vuoden 2021 alusta. Korkiamäki ylennettiin luutnantiksi 1984, yliluutnantiksi 1986, kapteeniksi 1990, majuriksi 1993, everstiluutnantiksi 2000, everstiksi 2006, prikaatikenraaliksi 2013, kenraalimajuriksi 2015 ja kenraaliluutnantiksi 2019. == Julkaisuja == * Tetra järjestelmän sotilaalliset käyttömahdollisuudet, 2001 * Tavoitteena tiedonkulku: jääkäreiden tiedonanto-osastosta tietoyhteiskunnan johtamisjärjestelmiin, 2008, Ilkka Kananen, Ilkka Korkiamäki, Jukka-Pekka Virtanen, Seppo Uro (toim.) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Norman Del Mar

Norman Rene Del Mar CBE (31. heinäkuuta 1919 – 6. helmikuuta 1994 Bushey, Hertfordshire) oli brittiläinen kapellimestari ja musiikkikirjailija.Obituary: Norman Del Mar The Independent Del Mar soitti alun perin käyrätorvea Royal Philharmonic Orchestrassa Thomas Beechamin johdolla. Vuonna 1947 Beecham järjesti hänen ensimmäisen esiintymisensä kapellimestarina Richard Straussille omistetulla festivaalilla Kuninkaallisessa Drury Lane -teatterissa. Vuonna 1949 Del Mar sai nimityksen English Opera Groupin pääkapellimestariksi, jona hän toimi vuoteen 1954. 1950-luvun puolessavälissä hän aloitti yhteistyön BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa, ja vuosina 1960–1965 hän toimi BBC:n skotlantilaisen orkesterin pääkapellimestarina. Del Mar edisti tänä aikana uuttakin ohjelmistoa, kuten Iain Hamiltonin ja Thea Musgraven musiikkia. Välillä hän johti samoihin aikoihin myös Skotlannin kuninkaallista kansallisorkesteria. Hän jatkoi työskentelyä Skotlannissa myöhemmälläkin urallaan esimerkiksi johtamalla Richard Straussin Capriccio-oopperan esityksen Skotlannin oopperassa vielä 1985. Del Mar pääsi uransa edetessä johtamaan kaikkia keskeisiä brittiorkestereita. BBC:n sinfoniaorkesterin kanssa hän teki paljon levytyksiä esimerkiksi Roberto Gerhardin, Alan Rawsthornen, Elisabeth Lutyensin ja Nicholas Maw'n teoksista. Saman orkesterin kanssa hän kantaesitti musiikkia sellaisilta säveltäjiltä kuin Priaulx Rainierilta, Gordon Crosselta, Nicola LeFanulta ja Martin Dalbylta. Del Mar edisti monien suhteellisen vähälle huomiolle jääneiden säveltäjien, kuten Karl-Birger Blomdahlin, Grażyna Bacewiczin, Havergal Brianin, Don Banksin, Denis ApIvorin, Lord Bernersin ja Michael William Balfen musiikkia. Vuonna 1981 Del Mar ja Gennadi Roždestvenski yhdessä johtivat vuonna 1981 BBC:n sinfoniaorkesteria Kaukoitään suuntautuneella kiertueella, mutta Roždestvenski ei saanut neuvostoviranomaisilta mahdollisuutta Kiinassa vierailemiseen. Del Mar kuitenkin johti orkesteria menestyksellä Pekingissä ja Shanghaissa. Ohjelmistoon kuului muiden muassa Maw'n, Benjamin Brittenin ja Edward Elgarin musiikkia. Vuosina 1983–1985 Del Mar oli Bournemouth Sinfoniettan päävierailija ja vuosina 1985–1988 Aarhusin sinfoniaorkesterin pääkapellimestari sekä taiteellinen johtaja. Hänellä oli Aarhusin sinfoniaorkesterin kunniakapellimestarin asema vielä vuosina 1989–1994. Del Mar oli orkesterinjohdon professori Guildhall School of Musicissa vuosina 1953–1960 ja Royal College of Musicissa vuosina 1972–1990. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu kolmiosainen kriittinen kommentaari Richard Straussin elämästä ja teoksista (1962–1972), Anatomy of the Orchestra (1981) ja Conducting Beethoven (1992). Del Mar sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1975. Hän oli vuodesta 1947 naimisissa Pauline Mannin kanssa ja sai avioliitosta tämän kanssa kaksi poikaa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Brittiläiset musiikkikirjailijat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1994 kuolleet
Richardsson

Richardsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Camilla Richardsson (s. 1993), suomalainen kestävyysjuoksija * Per-Olov Richardsson (s. 1942), ruotsalainen alppihiihtäjä * Richard Richardsson (s. 1974), ruotsalainen lumilautailija
Lapin sairaanhoitopiiri

Lapin sairaanhoitopiiri (lyhennys LSHP) eli virallisesti Lapin sairaanhoitopiirin kuntayhtymä oli viidentoista Lapin maakunnan kunnan yhteisesti omistama kuntayhtymä, joka vastaa alueensa väestön erikoissairaanhoidon palveluista sekä päihdeongelmaisten hoidosta ja kuntoutuksesta. Tehtäviensä hoitamiseksi sairaanhoitopiiri teki yhteistyötä perusterveydenhuollon ja sosiaalihuollon kanssa. Kuntayhtymän kotipaikka oli Rovaniemi. Lapin sairaanhoitopiiri kuului Oulun yliopistollisen sairaalan erityisvastuualueeseen (Erva-alue). Lapin sairaanhoitopiirin vastuualueella asui 117 360 ihmistä (31.12.2018). Lisäksi Lapin maakunnassa kävi vuosittain noin 1,8 miljoonaa matkailijaa. Sairaanhoitopiirille olivat suuret etäisyydet ominaisia. Esimerkiksi Utsjoelta oli 450 ja Kilpisjärveltä 425 kilometriä Lapin keskussairaalaan Rovaniemelle. Sairaanhoitopiirin toiminta päättyi 31. joulukuuta 2022 osana Sote-uudistusta. Nykyisin alueen sosiaali-, terveys- ja pelastustoimen palvelut tuottaa Lapin hyvinvointialue. == Jäsenkunnat == * Enontekiö * Inari * Kemijärvi * Kittilä * Kolari * Muonio * Pelkosenniemi * Pello * Posio * Ranua * Rovaniemi * Salla * Savukoski * Sodankylä * Utsjoki == Sairaalat == * Lapin keskussairaala, Rovaniemi * Psykiatrian klinikka ja Lapin päihdeklinikka, Muurolan sairaala, Muurolan kylä, Rovaniemi ==Katso myös== * Länsi-Pohjan sairaanhoitopiiri ==Lähteet== Luokka:Suomen sairaanhoitopiirit Lapin sairaanhoitopiiri
Harold Darke

Harold Darke (29. lokakuuta 1888 Lontoo – 28. marraskuuta 1976 Cambridge) oli brittiläinen urkuri, kuoronjohtaja ja säveltäjä.Harold Darke AllMusic Darke opiskeli Royal College of Musicissa urkujensoittoa Thomas Parrattin ja sävellystä Charles Villiers Stanfordin johdolla. Hän jatkoi opintojaan Oxfordin yliopistossa. Jo opiskeluaikanaan hän työskenteli urkurina West Hampsteadin Emmanuel Churchissa (1906–1911). Vuonna 1916 Darke sai nimityksen urkuriksi Lontoon Pyhän Mikaelin kirkkoon, Cornhilliin. Jumalanpalveluksissa esiintymisen lisäksi hän piti siellä säännöllisiä resitaaleja, joiden aikana hän esitti muun muassa Johann Sebastian Bachin koko urkutuotannon ja Ralph Vaughan Williamsin musiikkia. Darke työskenteli Pyhän Mikaelin kirkossa vuoteen 1966, mutta oli sieltä poissa vuosina 1941–1945 toimiessaan Boris Ordin sijaisena King's Collegen musiikkijohtajana. Darke myös kuului Royal College of Musicin henkilökuntaan vuosina 1919–1969 ja perusti vuonna 1919 St. Michael's Singers -kuoron, jota johti vuoteen 1966. Darke esitti uruilla usein omia teoksiaan, jotka ovat tonaalisia ja tyyliltään konservatiivisia. Hänen hengellisistä teoksistaan esim. Magnificat ja Nunc Dimittis vakiintuivat osaksi anglikaanien hengellistä musiikkiohjelmistoa. Darken urkuteosten joukossa ovat Rhapsody for Organ (op. 4) ja A Fantasy for Organ (op. 39). Hänen suosituimmaksi teoksekseen kuitenkin nousi In the Bleak Midwinter (1911), jonka hän laati Christina Rossettin runoon. Laulun esittäjiin ovat kuuluneet Roberto Alagna, Ian Bostridge, Thomas Hampson, Jessye Norman ja Kiri Te Kanawa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset urkurit Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Jere Harjuvaara

Jere Harjuvaara (s. 29. tammikuuta 1998 Rovaniemi) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Hyvinkään Tahkoa. ==Ura== Harjuvaara on Tahkon oma kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä 19. toukokuuta 2017 Pattijoen Urheilijoita vastaan. ==Saavutukset== *A-poikien Itä–Länsi-ottelu 2017, 2019 *B-poikien Itä–Länsi-ottelu 2016 ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Hyvinkään Tahkon pelaajat Luokka:Elävät henkilöt
Wallisin kieli

Wallis (omakielinen Faka'uvea) tai itä-uvea on polynesialainen kieli, jota puhutaan Ranskalle kuuluvalla Wallisin saarella, joka puolestaan kuuluu Wallis ja Futunaan. Kieli on hyvin lähellä futunan kieltä. Wallisin ei katsota olevan uhanalainen kieli.. Vuonna 2008 tehdyssä kyselyssä 86,1% Wallisin saaren asukkaista ilmoitti puhuvansa kieltä kotona, kun taas 12,1%:lla ensisijainen kotikieli oli ranska. Kielellä on noin 7300 puhujaa. == Fonologia == === Konsonantit === Bilabiaali Alveolaari Velaari Glottaali Nasaali m n ŋ Klusiili b d g ʔ Frikatiivi v s Yksitavuinen tremulantti ɾ Lateraali l Lähde: === Vokaalit === Etinen Keskinen Takainen Suppea i u Puolisuppea e o Avoin a Kaikki vokaalit voivat esiintyä sekä pitkinä että lyhyinä. Lähde: == Lähteet == Luokka:Polynesialaiset kielet Luokka:Wallis ja Futunan kielet
Tadeusz Kościński

Tadeusz Kościński on puolalainen poliitikko. Hän on toiminut 15. marraskuuta 2019 lähtien Puolan valtiovarainministerinä Mateusz Morawieckin toisessa hallituksessa. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset poliitikot Luokka:Puolan ministerit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Edvin Ozolin

Edvīns Ozoliņš (, 12. helmikuuta 1939 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen pikajuoksija, olympiamitalisti ja Euroopan mestaruusmitalisti pikaviesteissä. Ozoliņš oli etniseltä taustaltaan latvialainen. Urheilu-uransa aikana Neuvostoliitossa hänen nimestään käytettiin venäläistä muotoa Edvin Sigizmundovits Ozolin ja ulkomailla esiintyessä Edvin Ozolin. Ozoliņš aloitti pikajuoksun Viktor Atamanovin johdolla vuonna 1955 asuinseudullaan Leningradissa. Seurana oli Leningradin Burevestnik. Hän nousi nopeasti Neuvostoliiton pikajuoksun kärkimenijöihin. Hän oli mukana jo vuonna 1958 Tukholman EM-kisoissa Neuvostoliiton pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui kolmanneksi. Ensimmäisen Neuvostoliiton mestaruutensa hän otti vuonna 1959 100 metrillä. Seuraavan vuonna hän uusi maansa 100 metrin mestrauuden voittaen myös 200 metriä. Hän oli näin mukana Neuvostoliiton joukkueessa Rooman olympialaisissa. Siellä hän etenei 100 metrillä puolivälieriin. Pikaviestissä Ozoliņš yhdessä Guzman Kosanovin, Leonid Bartenevin ja Juri Konovalovin kanssa saavutti olympiahopeaa Saksan voittaessa. Seuraavana vuonna 1961 Ozoliņš uusi tuplamestaruuden. Kaikkiaan hän saavutti vielä vuosien 1962, 1963 ja 1966 Neuvostoliiton 100 metrin mestaruuden sekä vuoden 1963 200 metrin mestaruuden. Vuoden 1961 universiadeissa Sofiassa Neuvostoliiton joukkue, jossa Bartenjev oli mukana jo olympialaisissa, sai mestaruuden. Ozoliņš otti vuoden 1963 universiadeissa Porto Allegressa henkilökohtaisen mestaruuden 200 metrillä ja hopeaa 100 metrillä. Tokion olympialaisissa Ozoliņš oli myös mukana. Henkilökohtaisilla matkoilla 100 ja 200 metrillä hän eteni alkueristä puolivälieriin, joissa tie nousi pystyyn. Neuvostoliiton pikaviestijoukkue, johon Ozoliņškin kuului, eteni loppukilpailuun sijoituksen ollessa viides. Ozoliņšin ura jatkui vielä vuoteen 1968 asti. Hän saavutti vuonna 1965 ja 1966 maansa 200 metrin mestaruuden, joita hän saavutti urallaan kaikkiaan kolme. 100 metrillä tuli mestaruus vielä 1966 eli hänellä oli näin kuusi matkan mestaruutta. Seuransa Leningradin Burevestnikin joukkueessa hän oli voittamassa maansa pikaviestimestaruutta vuonna 1968. Budapestissä järjestettiin vuonna 1965 universiadit, joissa Ozoliņš uusi 200 metrin mestrauutensa ja oli hopeaa voittaneessa Neuvostoliiton pikaviestijoukkueessa. Vuoden 1966 EM-kisoissa Budapestissä Neuvostoliiton joukkue, johon Ozoliņš kuului, saavutti pikaviestissä hopeaa Ranskan voittaessa. Uransa jälkeen Edvīns Ozoliņš toimi opetus- ja valmennustehtävissä. Vuosina 1984-1992 hän toimi maansa pikajuoksijoiden ja aitajuoksijoiden valmentajana ja sen jälkeen vuosina 1992-2003 Malesian yleisurheilun valmentajana. Luokka:Neuvostoliittolaiset pikajuoksijat Luokka:Latvialaiset pikajuoksijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Neuvostoliittolaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alfa (nimi)

Alfa on pohjoismainen naisen etunimi, joka voi olla Alf-nimen feminiininen vastine tai lyhentymä Alf-alkuisista naisennimistä, kuten Alfhildista. Alfalla ja Alfhildilla on suomenruotsalaisessa almanakassa yhteinen nimipäivä (31. tammikuuta). Saamelaiseen nimipäiväkalenteriin sisältyvä Álfa on sen sijaan miehennimi. Alfa-nimeen saatetaan yhdistää myös alfa eli kreikkalaisen aakkoston ensimmäinen kirjain. Sanana alfa viittaa johonkin ensimmäiseen ja ensiluokkaiseen (esim. ilmauksissa alfauros ja alfanaaras). Digi- ja väestötietoviraston mukaan Alfa on joulukuun 2024 loppuun mennessä ollut Suomessa etunimenä noin 110–140 naisella ja lisäksi noin 10–40 miehellä. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Castagniers

Castagniers on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-Maritimesin departementissa Provence-Alpes-Côte d’Azurin alueella. Se sijaitsee Var-joen varrella noin 16 kilometriä Nizzasta pohjoiseen. Castagniers on perinteistä oliivinviljelyaluetta. Siellä sijaitsee oliiviöljypuristamo, joka on toiminut vuodesta 1250 lähtien. Kunnassa on vuonna 1865 perustettu Notre-Dame-de-la- Paix’n sisterssiläisluostari. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alpes- Maritimesin kunnat
The Vanguard Group

The Vanguard Group on yhdysvaltalainen sijoitusyhtiö. Yhtiö on yksi maailman suurimmista sijoitusyhtiöistä ja vuonna 2020 yhtiöllä oli noin 6,2 biljoonan dollarin arvosta hallinnoitavia varoja. Yhtiö on maailman toiseksi suurin pörssinoteerattujen rahastojen tarjoaja BlackRockin iSharesin jälkeen. Yhtiön perusti John C. Bogle vuonna 1975, ja hän toimi yhtiön hallituksessa vuoteen 1999 asti. Yhtiön nykyinen toimitusjohtaja on Salim Ramji, joka aloitti tehtävän heinäkuussa 2024. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset sijoitusyhtiöt
Robert Kahn (säveltäjä)

Robert Kahn (21. heinäkuuta 1865 Mannheim – 29. toukokuuta 1951 Biddenden, Kent) oli saksalaissyntyinen säveltäjä ja pianisti.Robert Kahn Royal College of Music == Elämä ja ura == Kahn oli juutalaisesta kauppias- ja pankkiirisuvusta. Hän opiskeli sävellystä Berliinissä 1880-luvun alussa. Hän tutustui Joseph Joachimiin, jolle omisti viulusonaattinsa (op. 5) ja jousikvartettonsa (op. 8).Robert Kahn Boosey & Hawkes Joachimin, Hans von Bülowin, Clara Schumannin ja erityisesti Johannes Brahmsin tuki edesauttoi Kahnin varhaista menestymistä säveltäjänä. Kahn oli vuonna 1887 täydentämässä osaamistaan Wienissä ja tapasi siellä päivittäin Brahmsin, jonka vaikutus Kahnin sävellystyyliin osoittautui kestäväksi. Kahnin ystäviin kuuluivat myös kirjailijat Christian Morgenstern ja Gerhart Hauptmann, joiden teokset toimivat useiden Kahnin laulujen pohjina. Opintojensa jälkeen Kahn työskenteli korrepetiittorina Leipzigin oopperassa ja vuosina 1893–1930 opettajana Berliinissä. Hän nautti suurta arvostusta sekä esiintyjänä että säveltäjänä ennen kansallissosialismin nousua. Loppuvuodesta 1938 Kahn muutti Isoon- Britanniaan, jossa pysyi kuolemaansa saakka. Hän asui vaimonsa kanssa Kentin Biddendenissä. == Musiikki == Kahnin tuotanto koostuu pääasiassa lauluista, kuoroteoksista, pianomusiikista ja kamarimusiikista. Hän laati kaksi teosta täydelle orkesterille. Hänen vokaaliteoksiinsa kuuluvat 7 Gesänge (op. 49), Sturmlied (op. 53, 1910, neliääniselle sekakuorolle, orkesterille ja uruille) ja 9 Gedichte von Johann Wolfgang von Goethe (op. 55). Kahnin muita teoksia ovat muiden muassa Sellosonaatti nro 2 (d-molli, op. 56, 1911) ja Serenadi (f-molli, op. 73, 1923) oboelle, käyrätorvelle ja pianolle. Saksasta poistumisensa jälkeen Kahn sävelsi vielä yli tuhat pianokappaletta. Sukupolvensa avantgardistisesta liikehdinnästä huolimatta Kahn sävelsi klassillis-romanttisen tyylin mukaisesti läpi elämänsä Johann Sebastian Bachin, Ludwig van Beethovenin, Robert Schumannin ja Johannes Brahmsin jalanjälkiä seuraten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * IMSLP: nuotteja Luokka:Saksalaiset säveltäjät Luokka:Saksalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1865 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
BlackRock

BlackRock on yhdysvaltalainen varainhoitoyhtiö. Yhtiö on maailman suurin varainhoitaja, ja 30.6.2021 sen hallinnoimat varat olivat 9,5 biljoonaa dollaria. Yhtiötä kutsutaan myös maailman suurimmaksi varjopankiksi. Yhtiön perustaja, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja on Larry Fink. BlackRockin suurin yksikkö on iShares, joka on maailman suurin ETF-tarjoaja. Vuonna 2020 BlackRock ilmoitti linjamuutoksesta, jonka mukaan se sijoittaa ilmastonmuutoksen ehkäisyyn. Joulukuussa 2022 ilmoitettiin Volodymyr Zelenskyin ja BlackRockin keskustelleen yrityksen roolista Ukrainan jälleenrakentamisessa. BlackRockilla on suuria omistuksia pörssiyhtiöistä, ja sitä on kritisoitu passiivisuudesta omistamiinsa yrityksiin. Yhtiön konttorien edessä on järjestetty paljon mielenosoituksia. BlackRock on ollut salaliittoteorioiden kohteena muun muassa siitä, että se omistaisi sekä Fox Newsin ja äänestyskoneita valmistavan Dominion Voting Systemsin, ja siten olisi vaikuttanut Yhdysvaltain presidentinvaaleihin vuonna 2020. Snopesin mukaan väite on kuitenkin valetta ja siinä oli sekoitettu Dominion Voting Systems energiayhtiö Dominion Energyyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset sijoitusyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset finanssipalveluyhtiöt Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt
Hätäravinto

Hätäravinto tarkoittaa elintarvikkeita, joita käytetään ravinnoksi yksinomaan poikkeusoloissa tai köyhyyden vuoksi. Normaalioloissa hätäravintoaineita tavataan hyljeksiä heikon ravitsemusarvon, hankalan käytettävyyden tai epämiellyttävän maun vuoksi. Hätäruokastatus riippuu usein kulttuurista, esimerkiksi äyriäiset ja hevosenliha ovat joillain alueilla arvostettua ruokaa, toisaalla taas hätäravintoa. Hätäravinnon mahdollisuuksia on tarkasteltu katovuosina julkaistuna kansanvalistuksenaLönnrot 1992 [1867], maanpuolustukseen liittyenMaanpuolustuksen tieteellinen neuvottelukunta 1979 sekä osana varautumis- ja survivalismikulttuuriaKarosto & Karppinen 2011 ja retkeilytaitoja Aulio 1990, s. 361–362 Katovuosina leipään lisättiin olkea tai männyn kuoriosista valmistettua pettujauhoja. Suomalaisessa lehdistössä propagoitiin vuosikymmeniä myös jäkälän syönnin puolesta, vaikka tutkimukset olivat osoittaneet, ettei ihmisen elimistö juuri kykene hyödyntämään jäkälän sisältämää energiaa. Jäkälässä olevat myrkylliset jäkälähapot saattoivat liikaa käytettynä jopa tappaa nälkiintyneen ihmisen. Nälkävuosien jäkäläleipää on epäilty jopa osasyyksi asukkaiden suureen kuolleisuuteen. == Lähteet == * * * * * Newby, Andrew G.: Finland's Great Famine, 1856-68, s. 69–100. Cham: Palgrave, 2023. ISBN 978-3-031 19473-3 === Viitteet === Luokka:Elintarvikkeet
Michael Schønwandt

Michael Schønwandt (s. 10. syyskuuta 1953 Frederiksberg) on tanskalainen kapellimestari.Michael Schønwandt AllMusic Schønwandt opiskeli Kööpenhaminan yliopistossa ja jatkoi opintojaan vuosina 1975–1977 Royal Academy of Musicissa. Vuonna 1977 hän teki debyyttinsä kapellimestarina Kööpenhaminassa. Vuonna 1979 hän johti ensimmäisen kerran Tanskan kuninkaallista oopperaa. Schønwandt toimi Tanskan kuninkaallisen orkesterin ja kuninkaallisen oopperan musiikillisena johtajana vuosina 2000–2011. Hän on lisäksi toiminut muun muassa Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin päävierailijana, Konzerthausorchester Berlinin pääkapellimestarina ja Alankomaiden radion kamarifilharmonikkojen pääkapellimestarina. Syyskuussa 2015 hänestä tuli Opéra Orchestre national Montpellierin pääkapellimestari.Michael Schønwandt Groves Artists Ensimmäisen esiintymisensä Covent Gardenissa Schønwandt teki vuonna 1984 johtamalla I Capuleti e i Montecchi -oopperan. Yhdysvalloissa hän esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1992 johtaessaan Don Carlos -oopperan alkuperäisversion esityksen San Franciscon oopperassa. Konserttiurallaan Schønwandt on johtanut muiden muassa Berliinin filharmonikkoja, Philharmonia- orkesteria, Orchestre Philharmonique de Radio Francea, Lontoon sinfoniaorkesteria, Ranskan kansallisorkesteria ja BBC:n sinfoniaorkesteria. Vuosina 1987 ja 1988 Schønwandt johti ensimmäisenä skandinavialaisena kapellimestarina Bayreuthin musiikkijuhlilla. Hän on johtanut Nibelungin sormuksen myös Tanskassa.MICHAEL SCHØNWANDT Naxos Schønwandt on osoittanut erityistä kiinnostusta tanskalaista ohjelmistoa kohtaan. Hän on levyttänyt esimerkiksi Carl Nielsenin sinfoniat ja konsertot, Niels Gaden ja C. E. F. Weysen sinfoniat sekä teoksia Peter Lange-Mülleriltä, Friedrich Kuhlaulta, J. P. E. Hartmannilta, Poul Schierbeckilta ja Poul Rudersilta. Schønwandt on johtanut kantaesityksiä useista teoksista, kuten Poul Rudersin oopperoista ja Hans Werner Henzen kolmannesta viulukonsertosta. Gramophone-lehti piti Schønwandtin levytystä Richard Straussin Salomesta (1999) parhaana teoksesta koskaan tehtynä levytyksenä. Muita säveltäjiä, joiden teosten levytyksillä Schønwandt on ollut kapellimestarina, ovat olleet muiden muassa Hector Berlioz ja Robert Schumann. Vuonna 2005 Schønwandtista tehtiin Dannebrogin ritarikunnan ritari ja vuonna 2011 komentaja.INTERNATIONALE DANSKE KLASSISKE SOLISTER - MICHAEL SCHØNWANDT Den2radio.dk == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eksapostilaario

Eksapostilaario (, eksaposteilárion; mon. , eksaposteilária; , eksapostilárij, tunnetaan myös nimellä eksapostilario, eksapostilaari) on ryhmä ortodoksisten ja bysanttilaista riitusta käyttävien katolisten kirkkojen jumalanpalvelusveisuja, jotka veisataan aamupalveluksen kanonin lopuksi. Veisu lauletaan tai luetaan papin tai diakonin lukeman pienen ektenian jälkeen. Sunnuntain aattona sekä Lasaruksen lauantaina ja Suurena lauantaina ennen eksapostilaariota luetaan Pyhä on Herra, meidän Jumalamme-veisu. Eksapostilaario luetaan tai lauletaan aina kolmesti, joko toistaen tai laulaen useita eksapostilaarioita. == Merkitys == Eksapostilaario-sana tarkoittaa kreikaksi ulos lähettämistä (, "eks" prep. "ulos jstkn" + , "apostellō", "lähettää") koska bysanttilaisessa jumalanpalveluksessa laulaja lähetettiin ulos kuorosta keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaario. Eksapostilaarion tarkoituksena on kirkastaa kirkossa rukoilevien ajatukset kohti kiitospsalmeja ja suurta ylistysveisua, jotka veisataan eksapostilaarion jälkeen. Sunnuntain aattona eksapostilaario kuvaa mirhantuojanaisten julistamaa ilosanomaa ylösnousseesta Kristuksesta. Sunnuntaipäivien oktoekhoksessa on määrätty eksapostilaariot aamupalveluksessa luettavan ylösnousemusevankeliumin mukaan. Suuren Paaston aikana, erityisesti arkipäivinä, eksapostilaario korvataan viikon sävelmällä laulettavalla mukaisella valovirrelmällä (, fotagogikón; , svetilen). Valovirrelmä on luonteeltaan katumussävytteinen, kuten paaston aikana aamupalveluksessa alussa luettavat kolminaisuustroparit. Suuren Viikon aikana eksapostilaarion merkitys korostuu. Tällöin kolme laulajaa tai koko kuoro siirtyvät keskelle kirkkoa laulamaan eksapostilaarion. Useimpina Suuren Viikon päivinä eksapostilaario viittaa Jeesuksen hautaan häämajana. == Esimerkkejä == ==Lähteet== Luokka:Ortodoksinen kirkkomusiikki
Joseph Poestion

Joseph Calasanz Karl Poestion, salanimiä: Svend Christensen, J. Calion (1853–1922) oli itävaltalainen kirjastonhoitajaPoestion, Joseph Calasanz Karl, Deutsche Biogrpahie, viitattu 2.9.2020 kääntäjä ja filologi. Hän asui Wienissä ja työskenteli siellä sisäasiainministeriössä kirjastonhoitajana. Hän julkaisi pohjoismaisten kielten oppikirjoja, muun muassa Schwedische grammatik (1889). Hän teki tunnetuksi islantilaista muinaistietämystä ja toimi kääntäjänä. Poestion oli 1902 göteborgilaisen tiede- ja kirjallisuusseuran johtaja.Poestion, Joseph Calasanz, Nordisk familjebok osa 21, Nordisk familjeboks förlags 1915 Poestionin teokset käsittelevät muinaispohjoismaista kirjallisuutta, mytologiaa ja kulttuurielämää yleensä. Hän käänsi saksaksi skandinaavista kirjallisuutta ja saamelaisia satuja.Poestion, Joseph Calasanz, Tietosanakirja, osa 7, Tietosanakirja-Osakeyhtiö 1915 ==Teokset== * Schwedische grammatik, 1889 * Einleitung in das Studium des Altnordischen (1882–1887 * Island, 1885 * Lappländische Märchen, Volkssagen, Rätsel und Sprichwörter, 1886 * Isländische Dichter der Neizeit, 1897 * Eislandblüten, eine sammlung neuisländischer Lyrik, 1904 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Poestion, Josef Calasanz, Österreichisches Biographisches Lexikon Luokka:Itävaltalaiset tietokirjailijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Tongan hauta

Tongan hauta on maailman toiseksi syvin syvänmeren hauta, joka on noin 100 metriä matalampi kuin Mariaanien hauta. Se sijaitsee Tongan valtion vieressä eteläisellä Tyynellämerellä. Haudan syvin kohta Horizonin syvänne yltää noin 10 800 metriä merenpinnan alapuolelle. Tongan hauta on 1 375 kilometriä pitkä, 80 kilometriä leveä ja keskisyvyydeltään noin 6 000 metriä. == Lähteet == Luokka:Syvänmeren haudat
Merkos

Merkos on kaupunginosa ja kauppakeskusalue Riihimäellä, valtatien 3 ja seututien 130 välimaastossa. Pinta-alaltaan 12 000 neliön kokoinen kauppakeskus avasi ovensa toukokuussa 1999.Riihimäelle avattiin uusi kauppakeskus - Yle Uutiset, yle.fi, julkaistu 27.5.1999, viitattu 2.9.2020. Perustaminen maksoi 110 miljoonaa markkaa. Merkoksen alueella toimii mm. K-Citymarket, Hesburger, Tokmanni, Biltema, Kappahl, Lindex, H&M;, Jysk, Gigantti, Puuilo, Citymatto, Alko, eläinlääkärikeskus ja apteekki.Kauppakeskus Merkos - Visit Häme, visithame.fi, viitattu 2.9.2020. ,"Openhours.fi", viitattu 30.9.2021.""H&M; aukioloajat Merkos", viitattu 30.9.2021 == Lähteet == Luokka:Riihimäen kaupunginosat
Koné (Uusi-Kaledonia)

Koné on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Kunta sijaitsee Province Nordissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Konéssa on noin 8 140 asukasta. Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Konéssa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden suhteellisen tasaisia ja pääasiassa välillä 16 °C–30 °C. Joulu-maaliskuussa on kuumaa ja kesä-elokuussa viileämpää mutta lämmintä. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, joulu-huhtikuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 100 millimetriä ja elo-lokakuussa alle 50 millimetriä kuukaudessa. Koné on Uuden-Kaledonian viidenneksi väkirikkain kunta. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kunnan 7 340 asukkaasta noin 81 prosenttia oli syntynyt Uudessa-Kaledoniassa, noin 1,4 prosenttia Ranskan Polynesiassa tai Wallis ja Futunalla, noin 11 prosenttia muualla Ranskassa ja noin kuusi prosenttia jossain muussa maassa. Noin 19 prosenttia kunnan väestöstä määritteli itsensä etnisesti eurooppalaiseksi, noin 54 prosenttia kanakiksi, noin 1,0 prosenttia wallisjafutunalaiseksi, noin 10 prosenttia useamman etnisen ryhmän sekoitukseksi ja noin 16 prosenttia joksikin muuksi tai jätti kertomatta. == Lähteet == Luokka:Uuden-Kaledonian kaupungit
Bourail

Bourail on kunta ja kaupunki Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Kunta sijaitsee Province Sudissa. Vuoden 2019 väestönlaskennan mukaan Bourailissa on noin 5 530 asukasta. Vuosien 1980–2016 tilastojen mukaan Bourailissa on trooppinen ilmasto, lämpötilat ovat ympäri vuoden suhteellisen tasaisia ja pääasiassa välillä 16 °C–30 °C. Joulu- maaliskuussa on kuumaa ja kesä-elokuussa viileämpää mutta lämmintä. Sademäärät vaihtelevat paljon vuodenajan mukaan, tammi-huhtikuussa keskimääräinen kuukausittainen sadanta on yli 100 millimetriä ja elo-lokakuussa alle 50 millimetriä kuukaudessa. Bourail on Uuden-Kaledonian kuudenneksi väkirikkain kunta. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan kaupungin 5 444 asukkaasta noin 84 prosenttia oli syntynyt Uudessa-Kaledoniassa, noin 1,7 prosenttia Ranskan Polynesiassa tai Wallis ja Futunalla, noin 11 prosenttia muualla Ranskassa ja noin kolme prosenttia jossain muussa maassa. Noin 37 prosenttia kaupungin väestöstä määritteli itsensä etnisesti eurooppalaiseksi, noin 33 prosenttia kanakiksi, noin 1,8 prosenttia wallisjafutunalaiseksi, noin viisi prosenttia useamman etnisen ryhmän sekoitukseksi ja noin 23 prosenttia joksikin muuksi tai jätti kertomatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden- Kaledonian kaupungit
I Wouldn’t Want to Be Like You

I Wouldn’t Want to Be Like You on englantilaisen rockyhtye The Alan Parsons Projectin single vuodelta 1977. Kappale on julkaistu myös yhtyeen albumilla I Robot. Kappaleen kirjoittivat yhtyeen keulahahmot Alan Parsons ja Eric Woolfson ja sen lauloi Lenny Zakatek, joka myöhemmin esitti myös muita The Alan Parsons Projectin singlejulkaisuja, tunnetuimpana vuonna 1980 julkaistun ”Games People Playn”. Hitiksi nousseesta ”I Wouldn’t Want to Be Like Youstä” muodostui The Alan Parsons Projectin läpimurto. Se oli Yhdysvaltojen singlelistalla (Billboard Hot 100) parhaimmillaan sijalla 36. Kappaleesta tehtiin myös yhtyeen ensimmäinen musiikkivideo.What videos were made and can I buy them? Alan Parsons: Frequently Asked Questions. Viitattu 2.9.2020. Videolla Parsons ja robotiksi maskeerattu mies ihmettelevät toisiaan futuristisessa ympäristössä.The Alan Parsons Project - I Wouldn't Want to be Like You. Youtube. Alkuperäinen video 1977, RCA Records. Viitattu 2.9.2020. AllMusicin Stephen Thomas Erlewine kuvailee kappaletta ”paranoidiksi disco- rockiksi”, joka taidepopille epätyypillisesti ”panostaa myös tarttuviin koukkuihin”. Don ja Jeff Breithauptin teos Night Moves: Pop Music in the Late ’70s mainitsee ”I Wouldn’t Want to Be Like Youn” yhtenä 1970-luvun lopun progressiivista popia määritelleistä kappaleista. == Populaarikulttuurissa == * ”I Wouldn’t Want to Be Like You” on yksi Grand Theft Auto V -videopelin (2013) radiokanavilla soivista kappaleista. * Kappale soi myös Netflix-sarja Mindhunterin (2017) 9. jaksossa. == Kokoonpano == === Yhtyeen jäsenet === * Alan Parsons – tuottaja, äänittäjä, säveltäjä * Eric Woolfson – koskettimet, säveltäjä, sanoittaja, vastaava tuottaja === Sessiomuusikot === * Ian Bairnson – kitara * David Paton – basso * Stuart Tosh – rummut * Lenny Zakatek – laulu == Lähteet == Luokka:The Alan Parsons Projectin kappaleet Luokka:Vuoden 1977 kappaleet
Bélepsaaret

Bélepsaaret on saariryhmä ja kunta Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Saariryhmän merkittävimmät saaret ovat Pottsaari ja Artsaari, ja lisäksi siihen kuuluu useita pienempiä saaria. Yhteensä saarten pinta-ala on noin 70 neliökilometriä. Saaret sijaitsevat Uuden-Kaledonian pääsaren Grande Terren koralliriutalla. Saarten suurin asutuskeskus on Wala Artsaarella. Bélepsaaret sijaitsevat Province Nordissa, ja ne muodostavat oman kuntansa, jossa oli 867 asukasta vuoden 2019 väestönlaskennassa. Vuoden 2014 väestönlaskennassa 99,6 prosenttia saarten asukkaista oli syntynyt Uudessa- Kaledoniassa ja 96,4 prosenttia saarelaisista määritteli itsensä kanakiksi. == Lähteet == Luokka:Uuden-Kaledonian maantiede
Arthur Wood (säveltäjä)

Arthur Wood (24. tammikuuta 1875 Heckmondwike, Yorkshire – 18. tammikuuta 1953 Lontoo) oli brittiläinen kevyen musiikin säveltäjä ja kapellimestari. Hänet tunnetaan The Archers -kuunnelman tunnussävelmästä Barwick Green, joka on My Native Heath -nimisen sarjan finaaliosa.A YORKSHIRE MUSICIAN - ARTHUR WOOD (1875-1953) MusicWeb International Wood oli paikallisessa amatööriorkesterissa viulua soittaneen räätälin poika. Hän soitti itsekin lapsena viulua, mutta omaksui pian pääsoittimekseen huilun, jonka ohella soitti piccoloa. Hän muutti perheineen Harrogateen vuonna 1882 ja aloitti huilutunneilla käymisen. Wood jätti koulunkäynnin 12-vuotiaana ja pääsi kaksi vuotta myöhemmin urkuriksi Harrogaten St Paul's -presbyteerikirkkoon. 16-vuotiaana hän toimi huilistina, soolopianistina, säestäjänä ja varakapellimestarina J. Sidney Jonesille (säveltäjä Sidney Jonesin isä). Myöhemmin hän siirtyi Bournemouthin kunnallisorkesteriin ja soitti Dan Godfreyn johdolla. Wood koki silti intohimokseen orkesterinjohdon ja pääsikin vuonna 1903 Terry's Theatren musiikillisena johtajana. Hän työskenteli lukuisissa muissakin teattereissa, kuten Kuninkaallisessa Drury Lane -teatterissa, ja johti Lontoon teatteriorkestereita yli kolmen vuosikymmenen ajan. Wood kiersi Yhdysvalloissa johtamassa André Messagerin Véronique-operetin esityksiä ja johti eräitä varhaisia levytyksiä Savoy-oopperoista. Hän sävelsi itse musikaaleja, joihin kuuluvat Yvonne, Petticoat Fair ja Fancy Fair. Wood laati myös orkesterisarjoja ja lyhyitä kappaleita Boosey & Hawkesille sekä sävelsi marsseja vaskiyhtyeille. Lisäksi hän toimi vaskiyhtyekilpailujen tuomaristoissa. Barwick Green -kappaletta lukuun ottamatta Woodin musiikkia esitetään nykyään harvoin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Arthur Wood

Arthur Wood on ollut seuraavien henkilöiden nimi: * Arthur Wood (1875–1939), purjehtija * Arthur Wood (1875–1953), säveltäjä * Arthur O'Hara Wood (1890–1918), australialainen tennispelaaja