EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Taulant Xhaka

Taulant Ragip Xhaka (s. 28. maaliskuuta 1991 Basel, Sveitsi) on albanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Sveitsin Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Baselia. Oikeajalkainen Xhaka on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Albanian maajoukkueessa vuosina 2014–2019. == Seurajoukkueura == Xhaka on FC Baselin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Raiffeisen Super Leaguessa kaudella 2010–2011 pelaten kuudessa ottelussa.http://int.soccerway.com/players/taulant-xhaka/134236/ Basel voitti tuolla kaudella mestaruuden. Ensimmäisen maalinsa Baselin paidassa Xhaka teki kaudella 2011–2012. Tammikuussa 2012 Xhaka siirtyi lainalle Raiffeisen Super Leaguen Grasshoppersiin. Hän pelasi seuran paidassa lainalla puolitoista kautta voittaen Sveitsin cupin kaudella 2012–2013. Palattuaan Baseliin Xhaka on voittanut Sveitsin mestaruuden kausilla 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017. == Maajoukkueura == Xhaka on edustanut Sveitsiä kaikissa nuorten maajoukkueissa. Hän valitsi kuitenkin aikuisten maajoukkueekseen Albanian, josta hänen vanhempansa ovat kotoisin. Xhaka teki debyyttinsä Albanian jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 EM-karsintaottelussa Portugalia vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi kahdessa ottelussa. Hän pelasi kaikkiaan 31 maaottelua vuosina 2014–2019 ja teki niissä yhden maalin syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Israelia vastaan. == Muuta == Xhakan nuorempi veli Granit Xhaka on pelannut Englannin Valioliigassa ja Saksan Bundesliigassa ja edustaa Sveitsin maajoukkuetta. == Saavutukset == Seurajoukkuetasolla *Raiffeisen Super League: 2010–2011, 2013–2014, 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017 *Sveitsin cup: 2012–2013 == Lähteet == Luokka:Albanialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulun normaalikoulu, Koskela

Oulun normaalikoulu, Koskela on yksi Oulun normaalikoulun neljästä yksiköstä. Oulun normaalikoulu on Oulun yliopiston kasvatustieteiden ja psykologian tiedekunnan ylläpitämä koulu, jonne oppilaat tulevat normaalisti omalta oppilaaksiottoalueelta. Koskelan yksikössä annetaan perusopetusta vuosiluokilla 1–6 ja samalla Oulun yliopiston luokanopettajaopiskelijat suorittavat omaa ohjattua opetusharjoittelua. Koulussa annetaan myös maahanmuuttajien valmistavaa opetusta. Koulun rehtori on Riku Välitalo. == Historia == Vuonna 2013 Oulun kaupungin hallinnoima Koskelan koulu lakkautettiin ja koulu siirtyi Oulun normaalikoulun osaksi. Uudeksi nimeksi yksikölle tuli Oulun normaalikoulu, Koskela. == Opetusharjoittelu == Koulussa järjestetään luokanopettajakoulutuksen ohjattua opetusharjoittelua. Opiskelijat harjoittelevat kolmessa eri jaksossa. Pääosin ensimmäisen opiskeluvuoden aikana opiskelijat tutustuvat kouluun kahden viikon ajan orientoivassa harjoittelussa (OKT). Kandidaatin tutkinnon perusharjoittelussa (KKT) opiskelijat harjoittelevat kuuden viikon aikana niin ryhmissä, pareina kuin yksinkin. Maisterivaiheen harjoittelussa (MKT) harjoittellaan kahdeksan viikon ajan ensin vastuuaineiden opetusta ja lopuksi kahden viikon ajan vastuun ottamista kokonaisista koulupäivistä. == Kimppa == Koskelassa toimii aktiivinen vanhempaintoimikunta Kimppa. Vuosittaisiin tapahtumiin kuuluu mm. syksyisin järjestettävä pihatapahtuma, Halloween-juhla ja kevään vappukarnevaali. == Aiheesta muualla == * Oulun normaalikoulu, Koskelan kotisivut * Vanhempaintoimikunta Kimppa Luokka:Oulun peruskoulut Luokka:Oulun yliopisto Luokka:Koskela (Oulu)
All I Want Is You

”All I Want Is You” on irlantilaisen U2 -yhtyeen kappale vuodelta 1988. Se on yhtyeen vuonna 1988 julkaiseman Rattle and Hum -albumin viimeinen kappale, ja se julkaistiin albumin neljäntenä ja viimeisenä singlenä 13. kesäkuuta 1989. Kappaleen säveltäjiksi on muun yhtyeen tuotannon tapaisesti merkitty koko yhtye ja sanoittajaksi laulaja Bono. Kappaleen lopussa kuultava jousisovitus on säveltäjä ja muusikko Van Dyke Parksin käsialaa. Kappale julkaistiin singlenä Yhdistyneessä kuningaskunnassa 13. kesäkuuta 1989 b-puolellaan cover alun perin The Righteous Brothersin tunnetuksi tekemästä kappaleesta ”Unchained Melody”. Joissain painoksissa b-puolella oli mukana myös cover Love Affair -yhtyeen kappaleesta ”Everlasting Love”. ”All I Want Is You” nousi Britannian singlelistalla parhaimmillaan neljänneksi. Listaykkösenä se oli Irlannin singlelistalla. Kymmenen parhaan joukkoon se ylsi myös Suomessa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. ”All I Want Is Youn” ovat levyttäneet myös irlantilainen tyttöbändi Bellefire vuonna 2002 ja irlantilainen laulaja Brian McFadden vuonna 2013. Bellefiren levyttämästä versiosta muodostui yhtyeen uran suurin listamenestys, sillä se oli Irlannin singlelistalla parhaimmillaan kolmas ja ylsi Britanniassa kahdenkymmenen parhaan joukkoon. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:U2:n kappaleet
Dejan Košir

Dejan Košir (s. 30. tammikuuta 1973 Jesenice) on slovenialainen lumilautailun maailmanmestari.¨Hän edusti aktiiviurallaan ASK Kranjska Gora -seuraa. Hän on pituudeltaan 186 cm. Košir sijoittui Berchtesgadenin MM-kilpailuissa 1999 paripujottelussa 11:nneksi. Hän saavutti Madonna di Campiglion MM-kilpailuissa 2001 hopeaa suurpujottelussa ja sijoittui seitsemänneksi paripujottelussa. Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002 hän oli parisuurpujottelussa viides. Košir voitti parisuurpujottelun maailmanmestaruuden Kreischbergissa 2003. Lisäksi hän sijoittui paripujottelussa viidenneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän oli parisuurpujottelussa kuudes. Arosan MM-kilpailuissa 2007 hän sijoittui paripujottelussa seitsemänneksi. Košir voitti parisuurpujottelun ja suurpujottelun maailmancupien kokonaiskilpailut kaudella 2001–2002. Hän sijoittui toiseksi pujottelucupissa kaudella 1997–1998 sekä "parallel"-lajien yhteiscupissa kausilla 2001–2002 ja 2002–2003. Kolmas hän oli paripujottelucupissa kaudella 2001–2002. Košir voitti 11 maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Košir kantoi Slovenian lippua Salt Lake Cityn olympialaisten 2002 avajaisissa. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset lumilautailijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martin Hagfors

Eliel August Martin Hagfors (7. huhtikuuta 1901 Impilahti – 19. maaliskuuta 1959) oli suomalainen metsätieteilijä.Geni.com : Martin Eliel August Hagfors ==Henkilöhistoria== Hagforsin vanhemmat olivat Myrskylän kirkkoherra Erik Wilhelm Hagfors (1863–1956) ja opettaja Frida Augusta Ekroos (s. 1862). Hänen puolisonsa vuodesta 1926 oli Mirjam Gretel Linsén. Hagfors tuli ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1919 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1923 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatin tutkinnon 1925. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1930 aiheesta Über die ökonomischen Ziele bei der Bewirtschaftunng der Wälder. Ennen tutkijanuraansa Hagfors työskenteli sekä opettajana että metsänhoitajana, mutta myös muun muassa tilastonhoitajana ja Suomen sähkötukkuliikkeiden asiamiehenä. Hän toimi Helsingin yliopiston metsäekonomian laitoksella metsätalouden liiketieteen dosenttina 1952–1955.Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesluettelo 1918-2000, Metsäekonomian laitoa Hagfors oli mukana perustamassa 1931 Vapaussodan Kenttäharmaat-yhdistystä. == Julkaisuja == Nimellä E. A. Martin Hagfors: * Luettelo Suomen putkilokasveista - Enumeratio plantarum vascularium florae fennicae ; kouluja varten laatinut E. A. Martin Hagfors. WSOY 1924 * De neutrala handelslagen i Finland 1921-1927 : en statistisk översikt. Centrallaget för handelslagen i Finland, Helsingfors 1929, suomeksi nimellä Suomen puolueettomat osuuskaupat 1921-1927 : tilastollinen katsaus. Suomen osuuskauppojen keskuskunta, Helsinki 1929 * Beitrag zur Kenntnis des Wesens der Waldwirtschaft. Acta forestalia Fennica 34, 36. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1929 * Über die ökonomischen Ziele bei der Bewirtschaftung der Wälder. Acta forestalia Fennica 35, 3. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1929 * C. C. Böcker : Om skogars skötsel i Norden ; uudelleen julk. Suomen metsätieteellinen seura ; johdannolla varustanut E. A. Martin Hagfors. Helsinki 1930 * Kansantaloustieteen historia. Tekijä, Helsinki 1933 * Koulukasvio ; tekijät Asko Pulkkinen ja E. A. Martin Hagfors. 2. täyd. painos WSOY 1936, 3. täyd. painos 1941 * Monographische Studien zur Ökonomik der Waldwirtschaft. 1 Teil ; kirj. E. A. Martin Hagfors, G. König. Acta forestalia Fennica 42, 7. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1936 * Sodan rahoittamisen yleiset periaatteet. Helsinki 1936 * Vertailevia havaintoja oppikoulujen historianopetuksesta teoksessa Imatran yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1935-1936. Lappeenranta 1936 * Kritische Untersuchungen über die ökonomische Theorie der Waldwirtschaft : mit besonderer Berücksichtigung der Verhältnisse Nordeuropas. Acta forestalia Fennica 47, 2. Suomen metsätieteellinen seura, Helsinki 1939 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset metsänhoitajat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Seinälukit

Seinälukit (Phalangiidae) on lukkeihin kuuluva hämähäkkieläinheimo. Seinälukkien jalkojenväli voi olla jopa 10 cm:n mittainen, mutta niiden pehmeä vartalo on harvoin senttimetriä pidempi. Muiden lukkien tavoin seinälukkienkin silmät ovat kohoumassa toisiaan lähellä. Koiraat ja naaraat ovat erinäköisiä. Varsinkin koiraan suuret kelikerit errotuvat. Naaras munii 20-100 munaa kerrallaan ja hautaa ne multaan tai puunkuoren alle. Useimmat lajit ovat yöaktiivisia ja viihtyvät kosteissa ympäristöissä. Ne sekä saalistavat että syövät kuolleita eläimiä. == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Phalangiidae *ITIS: Phalangiidae Luokka:Lukit
Cosmetidae

Cosmetidae on amerikkalainen lukkeihin kuuluva hämähäkkieläinten heimo. Heimo on hyvin monimuotoinen ja siitä tunnetaan yli 700 lajia. Kokonaislevinneisyys ulottuu Yhdysvaltojen eteläosista eteläiseen Patagoniaan, mukaan lukien Isot ja Pienet Antillit. == Lähteet == Luokka:Lukit
Parc des Buttes-Chaumont

Parc des Buttes-Chaumont on puisto Pariisin koillisosassa, 19. arrondissementin alueella. Sen pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on Pariisin suurimpia luonnollisia viheralueita. Puistossa on suuret korkeuserot ja siellä on hyviä näköalapaikkoja sekä keinotekoisia luolia, vesiputouksia ja tekojärvi.Parc des Buttes-Chaumont Parisinfo.com. Viitattu 5.5.2016. Puistossa voi soutaa veneellä tai ratsastaa aasilla.Kaupunkikirjat: Pariisi (suom. Ilkka Rekiaro), s. 234. Kuudes, uudistettu painos. WSOY, Helsinki 2009. Alkuteos Travel Guides Paris, julkaistu ensimmäisen kerran Isossa-Britanniassa 1993, Dorling Kindersley Ltd, Lontoo. Puisto rakennettiin vuosina 1864–1867 Ranskan keisari Napoleon III:n aloitteesta ja insinööri Jean-Charles Alphandin suunnitelmien pohjalta entisen kalkkikivilouhoksen alueelle ympäröivän Bellevillen työläiskaupunginosan virkistysalueeksi. Puistosta tehtiin niin sanotu englantilaistyylinen maisemapuutarha, johon kuuluivat keinotekoiset maisemaelementit. Tekojärven keskellä olevan jyrkkäseinäisen kalliosaaren korkeimmalle kohdalle rakennettiin arkkitehti Gabriel Davioudin suunnittelema korinttilaistyylinen ”Sibyllan temppeli”, joka on Italian Tivolissa sijaitsevan Vestan temppelin jäljitelmä. Davioud suunnitteli myös Parc des Buttes-Chaumontin muut rakennukset.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 391. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos Kunst & Architektur Paris. Alphandin ja Davioudin ohella puiston suunnitteluun osallistuivat insinööri Darcel ja maisemapuutarhuri Jean-Pierre Barillet-Deschamps. Saareen johtavan riippusillan suunnitteli insinööri Gustave Eiffel. Toinen saarelle johtava silta, 22 metrin korkeudessa kulkeva kivisilta tunnetaan myös ”itsemurhasiltana” (Pont des suicidés) koska monien väitetään hypänneen sieltä alas.Buttes Chaumont Parisianist.com. Viitattu 5.5.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Parc des Buttes Chaumont Luokka:Pariisin puistot
Parc André-Citroën

Parc André-Citroën on puisto Pariisissa Seinen etelärannalla, 15. arrondissementin alueella. Puiston pinta-ala on 14 hehtaaria. Puisto toimii turisteja kuljettavan Ballon Generali -heliumpallon lähtöpaikkana. Puisto rakennettiin entisen Citroënin autotehtaan paikalle vuosina 1988–1995.Martina Padberg: Taide & Arkkitehtuuri: Pariisi (suom. Tapani Kilpeläinen), s. 348. Tandem Verlag (h. f. ullmann) 2007. Alkuteos Kunst & Architektur Paris. Tehdas toimi tällä paikalla vuosina 1915–1982. Puisto on nimetty tehtaan perustajan André Citroënin mukaan. Puisto avattiin 1992. Sen suunnitteluun osallistuivat maisema-arkkitehdit Alain Provost, Gilles Clément, Patrick Berger, Jean-Paul Viguier ja François Jodry. Parc André-Citroenissa yhdistyy ranskalainen, englantilainen ja japanilainen puutarhasuunnittelu sekä moderni arkkitehtuuri. Puisto on jaettu kolmeen osaan. Jardin blancissa (”valkoinen puutarha”) on valkoisina kukkivia pensaita ja Jardin noirissa (”musta puutarha”) tummakukkaisia kasveja. Puiston keskellä on suuri avoin nurmikko (parterre), joka ulottuu Seinen rantaan saakka. Näiden ohella puiston yhteydessä on kuusi teemapuutarhaa (ns. Jardins Sériels), jotka liittyvät vertauskuvallisesti eri aisteihin: sininen puutarha (haju), oranssi puutarha (tunto), vihreä puutarha (kuulo), punainen puutarha (maku), hopeinen puutarha (näkö) ja kultainen puutarha (kuudes aisti). Lisäksi puiston alueella on myös kaksi graniittista näköalatornia, useita suihkulähteitä ja kaksi suurta kasvihuonetta, jotka ovat Bergerin suunnittelemia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Pariisin puistot
The Diving Board

The Diving Board on brittiläisen muusikko Elton Johnin 31. studioalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2013. Se on hänen toinen studioalbuminsa ilman säännöllisiä yhtyeen jäseniä sitten vuoden 1979 Victim of Loven. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt Elton John ja sanoittanut Bernie Taupin. == Arvostelut == * Metacritic: 71/100 * The Guardian: * Allmusic: * The Independent: * Rolling Stone: == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elton Johnin virallinen sivusto *Elton Johnin diskografia Luokka:Elton Johnin albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Hilkka Ollikainen

Hilkka Annikki Ollikainen (4. lokakuuta 1928 Kajaani – 7. helmikuuta 2002 Pori) oli suomalainen näyttelijä. == Ura == Ollikainen aloitti teatteriuransa Kemissä vuonna 1951 ja siirtyi Joensuun kaupunginteatteriin vuonna 1965. Vuodesta 1971 lähtien Ollikainen oli kiinnitettynä Porin teatteriin eläkkeelle siirtymiseensä 1991 saakka. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa Pirtua, pirtua ja Pekka & Pätkä ja tuplajättipotti, televisioelokuvassa Amalia sekä televisiosarjoissa Vetää kaikista ovista, Elämän rouva, rouva Glad ja Kiinnisidottu. Amalian nimiroolista Ollikainen sai Jussi-palkinnon vuonna 1973. Vuonna 1991 Ollikainen oli yksi porilaisen Rakastajat-teatterin perustajista. Hänen mukaansa on myös nimetty teatterin käytössä oleva sali Studio Hilkka. Ollikaisen puoliso oli näyttelijä Aimo Heino. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Markus Kaurto

Markus Kaurto (s. 31. elokuuta 1993) on suomalainen, vuonna 2012 lentopallon Mestaruusliigassa debyyttinsä tehnyt lentopalloilija. Kaurto on edustanut pääsarjaurallaan Raision Loimua, Joensuun Rientoa, Perungan Poikia, kaudella 2016–2017 oululaista Ettaa sekä vuodesta 2017 Vammalan Lentopalloa. VaLePa:n joukkueessa hän voitti Suomen-mestaruuden ja Suomen cupin mestaruuden vuonna 2018 ja 2019. Elokuussa 2020 Kaurto siirtyi Akaa Volleyhyn. https://yle.fi/urheilu/3-11507061 Kaurto on edustanut juniori-ikäisenä Suomen nuorten lentopallomaajoukkuetta, ja vuonna 2015 hän pelasi ensimmäiset miesten A-maaottelunsa Euroopan Kisoissa. Uran ensimmäiset viisi A-maaottelua olivat kuitenkin niin sanotun B-maajoukkueen mukana, kun Euroopan kisat järjestettiin samanaikaisesti kesän Maailmanliigan otteluiden kanssa, minkä vuoksi A-maajoukkueen ykkösmiehistö pelasi yhtä aikaa toisessa kilpailussa. Varsinaiseen A-maajoukkueeseen Kaurto valittiin kesällä 2016, kun hän kuului Maailmanliigan 15 pelaajan joukkueeseen. Kaurton ensimmäinen ottelu ykkösmaajoukkueessa koitti 27. toukokuuta 2016 Hollantia vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Hän pelasi mainion ottelun ja keräsi 14/+11 pistettä.http://www.kp24.fi/uutiset/teemat/1480/413168/Suomi-h%C3%A4visi- ensimm%C3%A4isen-kohtaamisen Ennen vuoden 2018 MM-kisoja hän on pelannut 53 maaottelua. Kaurto harrasti pitkään lentopallon lisäksi myös korkeushyppyä, jossa hän kuului nuorten maajoukkuevalmennettaviin. Korkeushypyssä hän ehti saavuttaa myös junioritasolla SM-mitaleita. Parhaimmillaan hän hyppäsi korkeutta 205 cm kesällä 2011 ennen lopullista siirtymistä lentopalloon.http://www.urheilusuomi.com/artikkeli.asp?id=13152 Lentopalloa Kaurto aloitti pelata vasta 2010-luvun vaihteessa Lempäälän Jyryssä, mutta nousi hyvän fysiikkansa ansiosta nopeasti aina nuorten maajoukkueeseen ja lentopalloliigaan saakka. == Seurat == * 2011–2012 Raision Loimu (Mestaruusliiga)/A-Volley (I-sarja) * 2012–2014 Joensuun Riento * 2014–2016 Perungan Pojat, Rovaniemi * 2016–2017 Etta, Oulu * 2017–2019 Vammalan Lentopallo == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lilith (elokuva)

Lilith (Lilith) on Robert Rossenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1964. Elokuva perustuu J. R. Salamancan saman nimiseen romaaniin vuodelta 1961. Pääosia näyttelevät Warren Beatty, Jean Seberg, Peter Fonda, Kim Hunter ja Gene Hackman. Lilith on Rossenin viimeinen elokuva, ja sitä ohjatessaan hän oli jo sairas.Jay Carr, Lilith, Tcm.com Elokuvan tekoa haittasivat Rossenin ja Beattyn riidatJari Mustosen arvio Lilithistä Elitisti-sivustolla . Aihe perustuu monissa kulttuureissa esiintyvään naispaholais-teemaan, jonka yksi ilmentymä on Lilith. Feministikriitikoiden näkemyksessä se heijastelee miesten pelkoa naisen seksuaalisuutta kohtaan. Seberg piti Lilithin roolia yhtenä lempirooleistaan. ==Juoni== Itsekin traumoista kärsivä nuori sotaveteraani Vincent Bruce (Beatty) saa paikan toimintaterapeuttina kotikaupunkinsa lähellä sijaitsevassa rikkaiden potilaiden yksityisessä mielisairaalassa. Siellä hänet saa pauloihinsa skitsofreniaa sairastava herkkä ja taiteellinen Lilith Arthur (Seberg). Vincent vie Lilithiä retkille laitoksen ulkopuolelle, minkä ansiosta Lilith alkaa vapautua ja parantua. Vincent ja Lilith rakastuvat intohimoisesti. Nuori miespotilas (Fonda) on pitkään ollut ihastunut Lilithiin ja tekee itsemurhan kun huomaa Vincentin valloittavan nuoren naisen sydämen. Lilithin mielen valtaa hänet sairastuttanut veljen kuolema vuosia sitten, johon ilmeisesti oli liittynyt insestin piirteitä sisarusten kesken. Lilith vajoaa koomaan, ja Vincent hakee apua itselleen laitoksen henkilökunnalta. == Arviot == Elokuvakirjassa The New Biographical Dictionary of Film kriitikko David Thomson pitää Lilithiä "merkillisyytenä, ainoana [Rossenin] elokuvista, jossa on intohimoa, salamyhkäisyyttä ja joka on todella henkilökohtainen. Muut hänen elokuvansa vaikuttavat vanhentuneilta ja vaatimattomilta, mutta Lilith on ajaton."David Thomson, The New Biographical Dictionary of Film, 2002, London: Little, Brown, p. 760. Google Books Kriitikot, esimerkiksi Jari Mustonen, näkevät elokuvan erityisesti Rossenin ja Sebergin elokuvana. Muut näyttelijät jäävät siinä statistin rooliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Robert Rossenin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1964 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Jättiläinen (vuoden 2016 elokuva)

Jättiläinen on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Aleksi Salmenperä ja käsikirjoittanut Pekko Pesonen. == Juoni == Jättiläinen perustuu tositapahtumiin. Elokuva kertoo valtavan, uutta bioliuotusprosessia käyttävän kainuulaisen Talvivaaran nikkelikaivoksen perustamisesta ja ympäristölupaviranomaisten toiminnasta. Nuori virkamies Jussi (Joonas Saartamo) saa käsiteltäväkseen kaivoksen ympäristöluvan. Hän alkaa epäillä, että häneltä salataan olennaisia tietoja. Jussi joutuu vastakkain kaivosmoguli Pekka Perän (Jani Volanen) ja hyvä veli -verkoston kanssa. Käsikirjoittaja Pekko Pesonen haastatteli Perää kolmen tunnin ajan, ja monet Perän repliikeistä ovat suoraa lainausta tästä haastattelusta. Käsikirjoittaminen edellytti kuitenkin faktan ja fiktion tasapainon löytämistä, sillä esimerkiksi liikemiesten ja ELY-keskuksen tai aluehallintoviraston välisestä korruptiosta ei tuolloin ollut suoria todisteita. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Episodi Jussi Huhtala Iltalehti Juho Rissanen Ilta-Sanomat Tarmo Poussu Joulukuussa 2019 suomalaiset elokuvakriitikot äänestivät Jättiläisen 2010-luvun kolmanneksi parhaaksi suomalaiselokuvaksi Juho Kuosmasen Hymyilevän miehen (2016) ja Miia Tervon Auroran (2019) jälkeen.. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2016 suomalaiset elokuvat Luokka:Aleksi Salmenperän ohjaamat elokuvat Luokka:Tositapahtumiin perustuvat elokuvat Luokka:Elokuvat liike- elämästä
J. R. Salamanca

Jack Richard Salamanca (20. joulukuuta 1922 St. Petersburg, Florida, Yhdysvallat – 30. lokakuuta 2013 Potomac, Maryland, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän opetti Marylandin yliopistossa. Hänen esikoisromaanistaan The Lost Country (1958) on valmistunut elokuva Kapinallisen laulu (1961), jonka pääosaa näytteli Elvis Presley. Toisesta romaanista Lilith on Robert Rossen käsikirjoittanut ja ohjannut vuonna 1964 elokuvan Lilith.Found one! We re-unite an author with an “orphaned work.” Authors Guild 14.9.2011 }} ==Elämäkerta== Floridassa syntynyt Salamanca vietti lapsuutensa Floridassa ja Virginiassa ja palveli kolme vuotta Yhdysvaltojen ilmavoimissa. Hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa, Royal Academy of Music ja Lontoon yliopistossa ja opetti useita vuosia englantia ja luovaa kirjoittamista Marylandin yliopistossa.Biography, J.R. Salamanca Official website (Archive.org. Viitattu 19.7.2023) Osa on ladattavissa verkosta. Salamanca tuki Authors' Guildia sen suunnitelmissa nostaa syyte kirjastoja vastaan tekijänoikeusrikkomuksista. Jotkut pitivät sitä epäviisaana. Salamanca sai vuonna 1959 yhdysvaltalaisen National Book Award -palkinnon teoksestaan The Lost Country.National Book Award Kirjavinkit.fi. Viitattu 19.7.2023 ==Teokset== * The Lost Country (1958) * Lilith (1961) * A Sea Change (1969) * Embarkation (1973) * Southern Light (1986) * That Summer's Trance (2000) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * J.R. Salamanca Official website Arkistoitu sivu Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Lilith (täsmennyssivu)

Lilith tarkoittaa muun muassa seuraavia: * Lilith, taruhenkilö * Lilith, Robert Rossenin elokuva vuodelta 1964 * Nukkekauppias ja kaunis Lilith, Jack Witikan ohjaama elokuva vuodelta 1955 * Lilith, Zürichin yliopiston kehittämä työasema * 1181 Lilith, asteroidi
Jänis (albumi)

Jänis on Juliet Jonesin sydän -yhtyeen albumi vuodelta 1988. Levy on yhtyeen eniten myyty. == Kappaleet == == Kokoonpano == * Kari ”Dustin” Heiskari – basso * Jussi Parkkonen – rummut * Sami Pirkola – kitara, huuliharppu, kellopeli, laulu * Kari Hyvärinen – kitara, laulu *Eero Hyyppä – urut, laulu === Vierailevat muusikot === * Safka – hammond-urut, flyygeli * Jyrki Niemi – pasuuna, jouset * Nalle Lehtonen – trumpetti * Vesa Hyrskykari – saksofoni * Veli-Pekka Niemi – trumpetti * Juuso Nordlund – nauhaton basso (kappale 5) === Tuotanto === * Juuso Nordlund – tuottaja, miksaaja * Kari Hyvärinen – miksaaja * Kari Lahtinen – kannet == Lähteet == * LP-levyn PÄLP 95 kansitekstit ja levyetiketti * Finnmusic === Viitteet === Luokka:Vuoden 1988 albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit
Kansan Lehti (1893–1897)

Kansan Lehti oli Helsingissä vuosina 1893–1897 ilmestynyt aikakauslehti. Matti Heleniuksen ja hänen tulevan vaimonsa Alli Tryggin toimittama Kansan LehtiSuomen lehdistön historia 8, s. 26. ilmestyi aluksi neljästi vuodessa, vuosina 1895–1896 viikkolehtenä ja samalla muutamina hajanumeroina. Uskonnollissävyinen lehti ajoi kansanopisto-, nuorisoseura- ja raittiusasiaa sekä työväenasiaa wrightiläisessä hengessä. Sen rinnalla ilmestyi ruotsinkielinen versio Folkets Blad. Viikkolehden liitteenä julkaistiin vuonna 1896 Työväen Lehteä.Suomen lehdistön historia 8, s. 26, 47. Kolmen tuhannen kappaleen levikkiin yltänyt Kansan Lehti yhdistettiin vuoden 1897 alussa Raittiuden Ystävien Aamunairueen, jolloin Heleniuksen toimittaman uuden lehden nimeksi tuli Kyntäjä. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Kansan Lehti digitoituna kansalliskirjastossa * Kansan Lehden viikkopainos digitoituna * Folkets Blad digitoituna kansalliskirjastossa Luokka:Helsingin media Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset aikakauslehdet
Solpugidae

Solpugidae on arolukkeihin kuuluva hämähäkkieläinten heimo. Nämä joskus kirkkaasti kuvioidut, vaaleat, ruskeat tai kellertävät arolukit ovat 0,6-6 cm:n pituisia. Niiden neljässä raajaparissa on vaihteleva määrä nilkkoja sekä ensimmäistä paria lukuun ottamatta sileäpintaiset kynnet. Leukaraajat ovat eteenpäin suuntautuneet ja niillä voi tappaa saaliin. Pienikokoiset lajit ja nymfiasteella olevat yksilöt syövät termiittejä. Osa heimon arolukeista on päiväaktiivisia, osa piileksii päivän onkaloissaan, halkeamissa tai kivien alla ja etsii ravintoa öisin puiden latvustoissa. Naaraat munivat 20–100 munaa. Luokka:Hämähäkkieläimet
Sima Marković

Sima Marković (8. marraskuuta 1888 Kragujevac, Serbia – ? Neuvostoliitto) oli jugoslavialainen poliitikko ja Jugoslavian kommunistisen puolueen (CPY) puoluesihteeri. Hän joutui lopulta Neuvostoliitossa Stalinin vainojen uhriksi ja katosi saatuaan kymmenen vuoden pakkotyötuomion heinäkuussa 1939. ==Elämäkerta== Marković syntyi Kragujevacissa. Hänen isänsä oli ammatiltaan opettaja. Vuonna 1907 hän liittyi Serbian sosiaalidemokraattiseen puolueeseen ja valmistui matematiikan opinnoista Belgradin yliopistosta vuonna 1913. Ensimmäisen maailmansodan ja Jugoslavian kuningaskunnan perustamisen jälkeen hän luennoi Belgradin yliopistossa, mutta hänet erotettiin vallankumouksellisten aatteidensa takia. Sittemmin Marković kuului Jugoslavian kommunistisen puolueen johtoon siitä lähtien kun se perustettiin huhtikuussa 1919. Kesäkuussa 1920 hänet valittiin puolueen pääsihteeriksi ja edustajaksi maan parlamenttiin. Vuoden 1921 kesäkuussa Marković osallistui Kominternin kolmanteen kongressiin, ja hänet valittiin sen toimeenpanevaan komiteaan. Kun Marković palasi Jugoslaviaan, hänet pidätettiin ja tuomittiin kahdeksi vuodeksi vankilaan. Vankilatuomionsa jälkeen Marković matkusti Moskovaan, jossa hän salanimeä Semić käyttäen osallistui Komiternin toimintaan. Huhtikuussa 1925 Marković otti yhteen Josif Stalinin kanssa kritisoiden tämän suhtautumista nationalistisiin aiheisiin. Yhteenoton takia Komitern erotti hänet tehtävistään, mutta tästä huolimatta hänet valittiin jälleen CPY:n pääsihteeriksi vuonna 1926 Wienissä. Komiternin painostuksen takia CPY erotti Markovićin puolueesta kongressissaan Dresdenissä vuonna 1929 hänen väitettyjen "oikeistolaisten" mielipiteidensä takia. Marković palasi Jugoslaviaan, jossa hän kirjoitti useita teoksia matematiikan ja filosofian alalta salanimellä V. Bunić. Vuonna 1931 Jugoslavian viranomaiset pidättivät hänet, mutta hänen sallittiin palata Neuvostoliittoon vuonna 1934, jossa hän asui tällä kertaa nimellä Milan Milić. Marković hyväksyttiin jälleen CPY:n jäseneksi vuonna 1935, mutta hänellä ei ollut virallisia asemia puolueessa. Hän työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian filosofian instituutissa, kunnes heinäkuussa 1939 hänet pidätettiin "imperialistien agenttina". Marković tuomittiin kymmenen vuoden pakkotyörangaistukseen, minkä jälkeen hän katosi. ==Lähteet== Luokka:Kuolinvuosi tuntematon Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Kommunistit Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Kadonneet henkilöt Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Jurkan huonetta ja sukua

Jurkan huonetta ja sukua on Jarmo Heikkisen vuonna 2009 tekemä dokumentti Jurkan teatterisuvusta. Dokumentissa kertojina toimivat Vappu Jurkka, Sakari Jurkka, Mikko Jurkka, Laura Jurkka ja Ville Sandqvist. Dokumenttiin kootuissa filmeissä esiintyivät muun muassa Emmi Jurkka, Eino Jurkka ja Jussi Jurkka. Dokumentti ensiesitettiin ykkösellä maanantaina 28. joulukuuta 2009 ja se uusittiin vuoden 2012 keväällä Vappu Jurkan muistoksi. Vuonna 2009 Dokumentin ohjaaja-käsikirjoittaja Jarmo Heikkinen sai dokumentista kunniamaininnan Koura-palkinnon kulttuurisarjassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat
IAAF World Relays 2014

Vuoden 2014 IAAF World Relays -viestijuoksutapahtuma pidettiin Nassaussa, Bahamalla 24.–25. toukokuuta 2014. == Mitalistit == === Miehet === Laji Kultaa Hopeaa Pronssia 4 × 100 m Nesta Carter Nickel Ashmeade Julian Forte Yohan Blake 37,77 Keston Bledman Marc Burns Rondel Sorrillo Richard Thompson 38,04 Richard Kilty Harry Aikines-Aryeetey James Ellington Dwain Chambers 38,19 4 × 200 m Nickel Ashmeade Warren Weir Jermaine Brown Yohan Blake 1.18,63 Antoine Adams Lestrod Roland Brijesh Lawrence Allistar Clarke 1.20,51 Christophe Lemaitre Yannick Fonsat Ben Bassaw Ken Romain 1.20,66 4 × 400 m David Verburg Tony McQuay Christian Taylor LaShawn Merritt 2.57,25 LaToy Williams Demetrius Pinder Chris Brown Michael Mathieu 2.57,59 Lalonde Gordon Renny Quow Machel Cedenio Jarrin Solomon 2.58,43 4 × 800 m Ferguson Cheruiyot Rotich Sammy Kibet Kirongo Job Koech Kinyor Alfred Kipketer 7.08,40 Karol Konieczny Szymon Krawczyk Marcin Lewandowski Adam Kszczot 7.08,69 Michael Rutt Robby Andrews Brandon Johnson Duane Solomon 7.09,06 4 × 1 500 m Collins Cheboi Silas Kiplagat James Kiplagat Magut Asbel Kiprop 14.22,22 Patrick Casey David Torrence Will Leer Leonel Manzano 14.40,80 Mekonnen Gebremedhin Soresa Fida Zebene Alemayehu Aman Wote 14.41,22 === Naiset === Laji Kultaa Hopeaa Pronssia 4 × 100 m Tianna Bartoletta Alexandria Anderson Jeneba Tarmoh LaKeisha Lawson 41,88 Carrie Russell Kerron Stewart Schillonie Calvert Samantha Henry-Robinson 42,28 Kamaria Durant Michelle-Lee Ahye Reyare Thomas Kai Selvon 42,66 4 × 200 m Shalonda Solomon Tawanna Meadows Bianca Knight Kimberlyn Duncan 1.29,45 Desiree Henry Anyika Onuora Bianca Williams Asha Philip 1.29,61 Simone Facey Sheri-Ann Brooks Anneisha McLaughlin Shelly-Ann Fraser-Pryce 1.30,04 4 × 400 m Deedee Trotter Sanya Richards-Ross Natasha Hastings Joanna Atkins 3.21,73 Kaliese Spencer Novlene Williams-Mills Anastasia Le-Roy Shericka Jackson 3.23,26 Folasade Abugan Regina George Omolara Omotoso Patience Okon George 3.23,41 4 × 800 m Chanelle Price Geena Lara Ajee' Wilson Brenda Martinez 8.01,58 Janeth Jepkosgei Busienei Agatha Jeruto Kimaswai Sylivia Chematui Chesebe Eunice Jepkoech Sum 8.04,28 Irina Maracheva Elena Kobeleva Tatiana Myazina Svetlana Rogozina 8.08,19 4 × 1 500 m Mercy Cherono Faith Kipyegon Irene Jelagat Hellen Onsando Obiri 16.33,58 Heather Kampf Katie Mackey Kate Grace Brenda Martinez 16.55,33 Zoe Buckman Bridey Delanay Brittany McGovan Melissa Duncan 17.08,65 ==Lähteet== *Virallinen kilpailusivu *IAAF:n kilpailusivu Luokka:IAAF World Relays Luokka:Vuoden 2014 yleisurheilu Luokka:Bahaman yleisurheilu Luokka:Nassaun urheilu
Miran Pavlin

Miran Pavlin (s. 8. lokakuuta 1971 Murska Sobota, Slovenian ST, Jugoslavian SLT) on slovenialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.Miran Pavlin National Football Teams -sivustolla Pavlin voitti urallaan Slovenian liigan kolmesti: Olimpijassa kausina 1993–1994 ja 1994–1995 sekä Koperissa kaudella 2009–2010. Lisäksi hän voitti Olimpijassa Slovenian cupin kausina 1995–1996 ja 2002–2003. Ulkomailla Pavlin pelasi pääsarjatasolla 30 ottelua Saksan Bundesliigassa edustaen SC Freiburgia, 12 ottelua Portugalin Primeira Ligassa edustaen Portoa ja kymmenen ottelua Kyproksen jalkapalloliigassa edustaen Olympiakos Nikosiaa ja APOEL:ia. Hän voitti Portugalin cupin Portossa kaudella 2000–2001. Slovenian maajoukkueessa Pavlin pelasi vuosina 1994–2004 yhteensä 63 A-maaottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän oli mukana EM-kilpailuissa 2000 ja MM-kilpailuissa 2002. Hän pelasi molemmissa turnauksissa avauskokoonpanossa Slovenian kaikissa otteluissa. EM-kilpailuissa hän teki maalin Jugoslaviaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Yrjö Mäkelä (kymmenottelija)

Jaakko Yrjö Mäkelä (2. joulukuuta 1926 Helsinki – 23. toukokuuta 2015 Espoo) oli suomalainen kymmenottelija. Hän edusti Suomea vuoden 1948 kesäolympiakisoissa sijoittuen 13. sijalle. SM-kilpailuissa hän voitti hopeaa vuonna 1948 ja kultaa vuonna 1950 (tulos 6488). ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Carl Nieroth

Carl Nieroth (n. 1650 – 25. tammikuuta 1712 Pernaja) oli baltiansaksalainen kreivi, josta tuli Ruotsin armeijan upseeri ja Suomen kenraalikuvernööri. Nieroth ryhtyi jo nuorena sotilasuralle, palvellen pommerilaisissa, ruotsalaisissa ja suomalaisissa joukoissa. Hän osallistui suuressa Pohjan sodassa Själlannin maihinnousuun ja Puolan sotaretkeen ja hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1704. Seuraavana vuonna Nieroth voitti viholliset Varsovan läheisyydessä. Tämän jälkeen hän palasi Ruotsiin, missä hän toimi valtaneuvoston jäsenenä ja Göötan hovioikeuden presidenttinä. Vapaaherraksi ja kreiviksi Nieroth tuli 1706. Vuonna 1709 Turkissa oleskellut kuningas Kaarle XII nimitti Nierothin Vironmaan kenraalikuvernööriksi. Kirje saapui Tukholmaan seuraavan vuoden alussa, eikä Nieroth ehtinyt ottaa virkaa vastaan, sillä tilanne Georg Lybeckerin vastuulla olleessa Suomessa oli kehittynyt huolestuttavaksi. Valtaneuvosto päätti vuonna 1710 lähettää Nierothin Suomen kenraalikuvernööriksi ja hän ryhtyi heti pontevasti järjestämään maan puolustuslaitosta. Nieroth nosti vakinaisen armeijan miesluvun 10 000 mieheen, organisoi sissijoukot ja koetti aseistaa koko rahvaan. Nieroth kuitenkin kuoli jo tammikuussa 1712 ja Suomen puolustuksen johto siirtyi jälleen kyvyttömälle Lybeckerille. Nierothin puoliso vuodesta 1686 oli vapaaherratar Kristiina Margareeta Horn af Marienborg, valtaneuvos Henrik Horn af Marienborgin ja Emerentia Ribbingin tytär (k. 1703). == Lähteet == Luokka:Baltiansaksalaiset Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Suomen kenraalikuvernöörit Luokka:1600-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1712 kuolleet
Stefan Marković

Stefan Marković (, s. 25. huhtikuuta 1988 Belgrad, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Marković on pelannut kotimaansa lisäksi Espanjassa, Turkissa ja Italiassa.euroleague.netacb.com Serbian maajoukkueessa Marković on saavuttanut hopeaa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016, vuoden 2014 MM-kilpailuista ja vuoden 2009 EM- kilpailuista. Hän on edustanut maataan myös useissa muissa arvokisoissa. == Lähteet == * Profiili euroleague.net * Profiili acb.com * Stefan Marković Europe Stats Basketball-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milan Osterc

Milan Osterc (s. 4. heinäkuuta 1975 Murska Sobota, Slovenian ST, Jugoslavian SLT) on slovenialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.Milan Osterc National Football Teams -sivustolla Osterc pelasi suurimman osan urastaan kotimaassaan. Hän pelasi Slovenian liigassa 274 ottelua ja teki 106 maalia edustaen Beltinciä, Goricaa, Olimpijaa ja Koperia. Osterc voitti Olimpijassa Slovenian cupin kaudella 1999–2000. Osterc voitti Slovenian liigan maalikuninkuuden kaudella 2009–2010 tehtyään Goricalle 23 maalia.http://www.rsssf.com/tabless/slovtops.html Ulkomaisissa pääsarjoissa Osterc pelasi Israelin Ligat ha'Alissa edustaen Hapoel Tel Avivia, Ranskan Ligue 1:ssä edustaen Le Havrea, Turkin Superliigassa edustaen Bursasporia ja Malatyasporia sekä Kyproksen liigassa edustaen AEK Larnakaa. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla espanjalaisessa Hérculesissa ja itävaltalaisessa LASK Linzissä. Slovenian maajoukkueessa Osterc pelasi vuosina 1997–2002 yhteensä 44 A-maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. EM- kilpailuissa 2000 hän pääsi Slovenian kaikissa kolmessa ottelussa vaihtopelaajana kentälle. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi kahdessa ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle ensimmäisen jakson lopulla. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isotiosyanaatit

Isotiosyanaatit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R-N=C=S. Niitä voidaan pitää isosyanaattien rikkianalogeina. Monia isotiosyanaatteja käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä, fungisideina ja desinfiointiaineina. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa alifaattiset ja aromaattiset isotiosyanaatit ovat tyypillisesti joko värittömiä nesteitä tai kiteisiä kiinteitä aineta. Niillä on usein hyvin pistävä haju ja ne ärsyttävät silmiä aiheuttaen kyynelvuotoa. Isosyanaateista poiketen isotiosyanaatit eivät reagoi helposti veden kanssa vaan hydrolysoituvat lähinnä happamissa tai emäksisissä olosuhteissa. Isotiosyanaatit liukenevat useisiin orgaanisiin liuottimiin ja muodostavat veden kanssa atseotrooppeja. Isotiosyanaatit ovat heikosti elektrofiilisia ja reagoivat nukleofiilien kanssa. Hydrolyysituotteena muodostuu amiineja, joita voidaan saada myös isotiosyanaatteja pelkistämällä. Amiinit reagoivat isotiosyanaattien kanssa tioureoiksi ja alkoholit reagoivat muodostaen tiokarbamaatteja. Isotiosyanaatteja käytetään myös heterosyklisten yhdisteiden valmistamisessa.Frank Romanowski & Herbert Klenk: Thiocyanates and Isothiocyanates, Organic, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 6.5.2016 Isosyanaatteja esiintyy luonnossa sekä vapaina että sitoutuneina glukosinolaatteihin. Tällaisia ovat esimerkiksi allyyli-isotiosyanaatti, metyyli-isotiosyanaatti, fenyyli- isotiosyanaatti, sinigriini ja glukorafaniini. Myrosinaasientsyymi hajottaa glukosinolaatit isotiosyanaateiksi. Toinen isotiosyanaatteja muodostava entsyymi on allinaasi. Isotiosyanaatteja esiintyy erityisesti ristikukkaisissa kasveissa ja sipulikasveissa.K. Hüsnü Can Başer & Fatih Demirci: Essential Oils, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 6.5.2016Frank Fischetti Jr.: Flavoring Materials, Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 6.5.2016 ==Valmistus == Isotiosyanaatteja voidaan valmistaa muun muassa isomeroimalla tiosyanaatteja, primääristen amiinien ja tiofosgeenin välisellä reaktiolla, isotiosyanaattisuolojen ja alkyyli- tai asyylihalidien välisellä reaktiolla, hapettamalla ditiokarbamaatteja vetyperoksidilla, pelkistämällä tioureoita tai alkeenien ja tiosyaanihapon välisellä reaktiolla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Funktionaaliset ryhmät Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Marko Simonović

Marko Simonović (, s. 30. kesäkuuta 1986 Pristina, Kosovon sosialistinen alue, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä pelaava Simonović on pelannut kotimaansa lisäksi Montenegrossa, Saksassa, Ranskassa ja Belgiassa. Serbialaisessa KK Crvena zvezdassa hän voitti Adrianmeren liigan mestaruuden vuonna 2016.http://aba- liga.com/news/tabid/86/id/36535/the-champions-wear-red--white-zvezda-have- taken-the-aba-trophy.aspx Montenegrossa hän voitti KK Budućnost Podgoricassa pelatessaan maan mestaruuden ja cup-mestaruuden vuosina 2009, 2010 ja 2011. Vuosina 2013 ja 2014 hän voitti Serbian cupin.euroleague.netlnb.fr Serbian maajoukkueessa Simonović on saavuttanut hopeaa Rio de Janeiron kesäolympialaisista 2016 ja vuoden 2014 MM-kilpailuista. Hän edusti Serbiaa myös vuoden 2015 EM-kilpailuissa, missä maa sijoittui neljänneksi. == Lähteet == * Profiili euroleague.net * Profiili lnb.fr * Marko Simonovic Europe Stats Basketball-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefan Jović

Stefan Jović (, s. 13. marraskuuta 1990 Niš, Serbian ST, Jugoslavia) on serbialainen koripalloilija. Takamiehenä pelaava Jović voitti KK Crvena zvezdassa Adrianmeren liigan mestaruuden vuosina 2015, 2016 ja 2017. Serbian mestaruuden hän voitti vuosina 2015–2017 ja cup-mestaruuden vuosina 2015 sekä 2017.euroleague.netAdrianmeren liiga Jović antoi marraskuussa 2015 Bayern Müncheniä vastaan 19 koriin johtanutta syöttöä, yksittäisen Euroliiga-ottelun ennätyksen.http://www.euroleague.net/news/i/6gysoncfsjj765be/jovic-sets- assists-record-in-crvena-zvezda-road-win Serbian miesten maajoukkueessa Jović on saavuttanut hopeaa Rio de Janeiron kesäolympialaisista 2016, vuoden 2014 MM-kilpailuista ja vuoden 2017 EM-kilpailuista. == Lähteet == * Profiili euroleague.net * Profiili Adrianmeren liiga * Stefan Jovic Europe Stats Basketball-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Serbialaiset koripalloilijat Luokka:Serbialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poikelisjärvi

Poikelisjärvi eli Poikkelisjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Poikelisjärvi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järven pituus on 2,4 kilometriä, leveys 400 metriä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven itäpuolella noin 5,5 kilometriä Aurejärven kirkolta pohjoiseen. Siihen laskee toistakymmentä metsä- tai suo-ojaa ympäröiviltä metsäisiltä soilta. Suurin niistä on Myllyjoki, joka on Iso Mustajärven laskujoki. Toiseksi suurin on pitempi Teerioja, joka on ainoastaan Teerijärven laskuoja. Järven laskevat myös eteläpäässä Pahalammi ja pohjoispäässä Soppalammi. Järven oma laskuoja on Heinuunoja, joka laskee Heinuuseen. Veden laskennallinen vaihtuvuus järvessä on 50 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 5,6 kilometriä ja rannat ovat puoliksi suota ja puoliksi metsämaata. Rantojen läheisyydessä sijaitsee vain yhden maatilan peltoja ja rannalle on rakennettu vain viisi vapaa-ajan asuntoja. Niille johtaa tiet joko Aurejärveä kiertävältä maantieltä tai Iso Mustajärven ympärystieltä. == Vedenlaatu == Poikelisjärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1977, 1978, 1981, 2000 ja 2004. Veden humuspitoisuudet ovat olleet korkeita ja vesi onkin hapanta. Järven ravinnepitoisuudet ovat 1970–1980-luvuilla olleet korkeampia kuin nykyään, jolloin ravinnetasot olivat fosforin osalta samalla tasolla kuin lievästi rehevöityneillä järvillä. Koska järvi on matala ja sen valuma-alue on suuri, vaihtuu vesi nopeasti järvessä. Fosforipitoisuudet olivat talvella 2000 alhaisempia kuin Iso Mustajärvessä. Myös järven veden happipitoisuudet ovat olleet hyviä. Järvi soveltuu tyydyttävästi virkistyskäyttöön. == Lähteet == Luokka:Vähä Mustajärven valuma- alue Luokka:Kurun järvet
Giovani Lo Celso

Giovani Lo Celso (s. 9. huhtikuuta 1996 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia. Vasenjalkainen Lo Celso on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Euroopassa hän on edustanut Tottenhamin lisäksi Ranskassa Paris Saint-Germainia sekä Espanjassa Real Betisiä ja Villarrealia. Lo Celso on Rosario Centralin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Argentiinan Primera Divisiónissa kaudella 2015–2016. Hän pelasi syyskaudella 13 liigaottelua ja kevätkaudella 14, joissa teki kaksi maalia.http://us.soccerway.com/players/giovani-lo-celso/392369/ Hän siirtyi Paris Saint-Germainin omistukseen 10 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2016, mutta pelasi vielä vuoden loppuun lainasopimuksella Rosariossa yhdeksän liigaottelua, joissa teki yhden maalin. Lo Celso pelasi kevätkaudella 2017 Paris Saint-Germainissa neljässä Ligue 1:n ottelussa ja syötti kaksi maalia. PSG:n voittamassa Ranskan cupissa hän pelasi yhdessä ottelussa. Kaudella 2017–2018 Paris Saint-Germain voitti Ranskan-mestaruuden. Pelaamissaan 33 ottelussa hän teki neljä ja syötti viisi maalia. Ranskan cupin loppuottelussa Les Herbiersia vastaan hän teki voittomaalin. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua, joissa syötti kaksi maalia. Lo Celso pelasi lainalla Real Betisissä kauden 2018–2019. Hän pelasi 32 Primera Divisiónin ottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti viisi maalia. Eurooppa- liigan seitsemässä ottelussa hän teki viisi maalia. Hän siirtyi Betisiin 22 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2019, mutta Betis lainasi hänet jo seuraavassa kuussa Valioliigan Tottenhamiin. Lo Celso pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 28 ottelua, ja syötti kaksi maalia. Mestarien liigan viidessä ottelussa hän viimeisteli yhden maalin. Hän siirtyi pysyvästi Tottenhamiin 32 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2020. Seuraavalla kaudella hän kärsi useista loukkaantumisista. Pelaamissaan 18 valioliigaottelussa hän yhden maalin ja kuudessa Eurooppa-liigan ottelussa kaksi maalia. Kauden 2021–2022 alkupuoliskolla hän pelasi yhdeksän ottelua Valioliigassa ja kolme ottelua Konferenssiliigassa. Lo Celso pelasi lainalla Villarrealissa kahden eri lainasopimuksen turvin tammikuun 2022 lopusta kesään 2023 saakka. Kevätkaudella 2022 hän pelasi 16 Primera Divisiónin ottelua, ja teki yhden maalin sekä kuusi ottelua Mestarien liigassa. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 22 Espanjan pääsarjaottelua, joissa teki kaksi ja syötti kolme maalia. Konferenssiliigassa hän pelasi viisi ottelua. Lo Celso pelasi kaudella 2023–2024 Tottenhamissa 22 valioliigaottelua, joissa sekä teki että syötti kaksi maalia. Lo Celso pelasi Argentiinan olympiajoukkueessa kolme ottelua Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän kuului Argentiinan joukkueeseen MM- kilpailuissa 2018 mutta ei saanut peliaikaa. Hän saavutti pronssia Copa Américassa 2019 ja voitti kultaa Copa Américassa 2021; vuoden 2019 turnauksessa hän teki maalin puolivälierässä Venezuelaa vastaan. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maria Teresia (täsmennyssivu)

Maria Teresia voi tarkoittaa jotain seuraavista historiallisista kuninkaallisista: *Maria Teresia (1717–1780), Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna, Itävallan hallitsija, keisari Frans I:n puoliso *Maria Teresia (1638–1683), Ranskan kuningas Ludvig XIV:n puoliso *Maria Teresia Rafaela (1726–1746), Ranskan kruununprinssi Ludvigin puoliso *Maria Teresia (1767–1827), Saksin kuningas Antonin puoliso *Maria Teresia Savoijilainen (1756–1805), Ranskan tulevan kuninkaan Kaarle X:n puoliso *Maria Teresia (1772–1807), keisari Frans II:n puoliso *Maria Teresia (1773–1832), Sardinian kuningas Viktor Emanuel I:n puoliso *Maria Teresia (1849–1919), Baijerin kuningas Ludvig III:n puoliso *Maria Teresia (1801–1855), Sardinian kuningas Kaarle Albertin puoliso *Maria Teresa (s. 1956), Luxemburgin nykyisen suurherttuan Henrin puoliso ==Katso myös== *Marie-Thérèse (täsmennyssivu)