EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
2\. slovenská hokejová liga

2\. slovenská hokejová liga () on Slovakian miesten jääkiekon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2023–2024 siihen osallituu 13 joukkuetta. Sarjan hallitseva mestari kaudelta 2023 on HKM Rimavska Sobota. Sen järjestamisestä vastaa Slovakian jääkiekkoliitto. == Sarjajärjestelmä == 2\. slovenská hokejová ligaan osallistuvat joukkueet on jaettu kahteen lohkoon, niiden maantieteellisen sijainnin mukaan (Itä- ja Länsi-Slovakia). Runkosarjan jälkeen kuusi parasta joukkuetta etenee pudotuspeleihin, jotka kaikki pelataan paras viidestä formaatilla. Sarjassa pelataan myös pronssiottelu. Sarjan voittaja etenee Slovakian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Sen häviäjä taas tippuu 2. slovenská hokejová ligaan. === Pistejärjestelmä === Runkosarjassa pisteitä jaetaan seuraavien tulosten mukaan: * 3 pistettä – voitto varsinaisella peliajalla * 2 pistettä – voitto jatkoajan aikana * 2 pistettä – voitto rangaistuslaukauskilpailun jälkeen * 1 pistettä – tappio jatkoajalla * 0 pistettä – tappio varsinaisella peliajalla == Joukkueet kaudella 2023/24== === Läntinen lohko === * HK Brezno (Brezno) * MŠK Púchov (Púchov) * HO HAMIKOVO OZ Hamuliakovo (Hamuliakovo) * MHA Martin (Martin) * HK Iskra Partizánske (Partizánske) * HK Slovan Levice sro (Levice) * Hockey Club Dukla Senica (Senica) === Itäinen lohko === * HK Bardejov (Bardejov) * HK Detva (Detva) * MHK Dolný Kubín (Dolný Kubín) * HK Sabinov (Sabinov) * HK Slovan Gelnica (Gelnica) * MHK Kežmarok (Kežmarok) == Mestarit == * 1994 HC Detva * 1995 HC Polygon Nitra * 1996 HO Spartak BEZ Bratislava * 1997 HK Trebisov * 1998 MsHK Zilina B * 1999 HK 95 Povazska Bystrica * 2000 HK Trebisov * 2001 HK 95 Povazska Bystrica * 2002 HK Ruzinov 99 Bratislava * 2004 HK Trnava * 2005 HKm Humenne * 2006 HK Ruzinov 99 Bratislava * 2007 HC 46 Bardejov * 2008 HC 07 Detva * 2009 HK Brezno * 2010 HK 96 Nitra * 2011 HK Puchov * 2012 HK Partizanske * 2013 MHK Dolny Kubin * 2014 MHK Dubnica * 2015 HC Nove Zamky * 2016 HK 96 Nitra * 2017 MHK Dubnica * 2018 MHK Humenne * 2019 HK Levice * 2020 Ei pelattu koronaviruspandemian takia * 2021 Ei pelattu koronaviruspandemian takia * 2022 HK Trebisov * 2023 HKM Rimavska Sobota Lähde: ==Lähteet== Luokka:Slovakian jääkiekkosarjat
Esko Systems

Esko Systems on suomalainen julkisomisteinen in-house-yhtiö, joka kehittää ja laajentaa tietojärjestelmiä. Esko Systemsin omistajia ovat Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue, Lapin hyvinvointialue, Keski-Pohjanmaan hyvinvointialue, Kainuun hyvinvointialue, Etelä-Pohjanmaan hyvinvointialue, 2M-IT, LapIT ja Istekki. Esko Systems Oy omistaa, hallinnoi ja kehittää Esko- potilastietojärjestelmää. Esko Systems aloitti vuoden 2020 alussa Pohjois- Pohjanmaan sairaanhoitopiirin tytäryhtiönä. Esko-potilastietojärjestelmää on käytetty neljässä eri sairaanhoitopiirissä. Eskoa tai sen anestesiaosiota on käytetty Pohjois-Pohjanmaan lisäksi myös Pohjanmaalla, Keski-Pohjanmaalla, Kainuussa sekä Lapissa Kemin ja Rovaniemen keskussairaaloissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tietotekniikkayhtiöt Luokka:Oululaiset yritykset Luokka:Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue Luokka:Suomalaiset julkisomisteiset yhtiöt
Dmytro Zerov

Dmytro Zerov, (20. syyskuuta 1895 Zinkiv, Pultavan kuvernementti – 20. joulukuuta 1971 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kasvitieteilijä. Hänen veljiään olivat runoilijat Mykola Zerov ja Myh’ailo Orest. Zerov oli Ukrainan tiedeakatemian (VUAN) täysjäsen vuodesta 1948. Hän valmistui Kiovan yliopistosta 1922 ja opetti siellä 1920–1957. Hän työskenteli Ukrainan tiedeakatemiassa vuodesta 1921. Hän johti vuosina 1946–1963 tiedeakatemia)n kasvitieteen instituuttia. Hänen teoksiaan ovat Torfovi moh’y Ukrajiny (’Ukrainan rahkasammalet’, 1928) ja Bolota URSR (’Ukrainan SNT:n kosteikot’, 1938), ja hän toimitti lehteä Ukrajinskyi botanitšnyi žurnal, moniosaisen teoksen Flora URSR, Vyznatšnyk roslyn Ukrajiny (’Ukrainan kasvien kenttäopas’, 1965) ja Vyznatšnyk hrybiv Ukrajiny (’Ukrainan sienien kenttäopas’, 1967). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset tieteilijät Luokka:Kasvitieteilijät Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Bulvania

Bulvania on suomalaisen huumoriyhtye Hullujussin toinen albumi, joka julkaistiin syksyllä 1974. Albumi ilmestyi RCA Victor -levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2002 Warner Music Finland julkaisi albumista remasteroidun CD-painoksen. Albumi menestyi samana vuonna ilmestyneen debyyttialbumin tapaan hyvin ja saavutti kultalevyrajan vuonna 1975. Albumia on myyty yhteensä 29 500 kappaletta vuoteen 2015 mennessä. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Hullujussi. === A-puoli === # # # # # # # === B-puoli === # * # # # # # == Tuotanto == * Hullujussi – tuotanto * Matti Louhi – kansi * Jouko Ahera – äänitys (Finnvox-studiot) * Mika Jussila – vuoden 2001 CD-painoksen 24-bittinen digitaalinen re-masterointi (Finnvox-studiot) == Lähteet == Luokka:Hullujussin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Pääskytangara

Pääskytangara (Tersina viridis) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Pääskytangara kasvaa 15–16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Pääskytangarakoiras on päästään, selästään ja rinnastaan vihertävän sininen. Naama ja kurkku ovat mustat. Siipien ja pyrstön sulat ovat mustat ja sinireunaiset. Koiraan vatsa on valkoinen ja sinisissä kyljissä on mustia raitoja. Naaraspääskytangara on vihreä lukuun ottamatta keltaista vatsaa. Naaraan kyljissä on tummanvihreitä raitoja. == Levinneisyys ja elintavat == Pääskytangaran levinneisyyalue on hyvin laaja ja ulottuu Panaman eteläosista itään Ranskan Guayanaan ja yhtenäisenä Argentiinaan ja Brasilian rannikolle. Lajin elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja niiden läheiset pensaikot ja ruohomaat. Pääskytangara liikkuu jopa sadan linnun parvissa ja sen ravintoa ovat hyönteiset ja hedelmät. Se pesii tangaroille epätyypillisesti jokien hiekkatörmissä. == Lähteet == Luokka:Tangarat
Wolfgang Capito

Wolfgang Fabricius Capito (oikealta nimeltään Wolfgang Köpfel; 1478 Hagenau, Elsass – 4. marraskuuta 1541 Strasbourg) oli saksalainen uskonpuhdistaja. Hän oli Strasbourgin uskonpuhdistuksen ensisijainen johtaja. ==Elämä ja ura== Capito syntyi vaatimattomista oloista. Hän opiskeli Ingolstadtin ja Freiburgin yliopistoissa lääkäriksi, mutta hän opiskeli myös oikeustiedettä ja paneutui niin innokkaasti teologiaan, että hän väitteli tohtoriksi myös tässä oppiaineessa. Hän liittyi benediktiiniläisiin, minkä jälkeen hän opetti jonkin aikaa Freiburgissa. Hän toimi kolmen vuoden ajan katolisena pappina Bruchsalissa, jossa hän tapasi tulevat reformaattorit Johannes Oecolampadiuksen ja Konrad Pellikanin, minkä jälkeen hänet kutsuttiin Baselin tuomiokirkkoon katedraalisaarnaajaksi (1515). Siellä hän tutustui Zwingliin ja alkoi kirjeenvaihtoon Lutherin kanssa. Hän myös luennoi Baselin yliopistossa ja tapasi Erasmuksen. Vuonna 1519 hän muutti Mainziin kaupungin arkkipiispan Albrektin pyynnöstä, ja tämä teki hänestä pian kanslerinsa. Hän vieraili kahdesti Lutherin luona Wittenbergissä. Vuoteen 1523 mennessä hän uskoi täysin uskonpuhdistuksen aatteeseen. Hän erosi Mainzin virastaan ja lähti Strasbourgiin. Vuodesta 1524 lähtien Capito oli yksi Strasbourgin reformaation johtajista. Hän osallistui näkyvästi 1500-luvun alkuvaiheen kirkollisiin tapahtumiin, oli läsnä Zürichin toisessa konferenssissa ja Marburgin konferenssissa ja laati yhdessä Martin Bucerin kanssa Confessio Tetrapolitana -uskontunnustuksen, jonka viisi eteläsaksalaista kaupunkia toimitti keisarille Augsburgin valtiopäivillä. Toisin kuin Bucer, Capito suvaitsi anabaptisteja ja muita Strasbourgin uskonpuhdistusta vaikeuttaneita toisinajattelijoita vuoteen 1534 asti. Bucerin tavoin Capito pyrki sovittamaan yhteen luterilaisia ja zwinglilaisia osapuolia sakramenttien suhteen, mikä herätti joissain hänen kumppaneissaan epäluuloa. Hänen läheisyytensä Martin Cellariuksen kanssa aiheutti epäilyksiä Capiton areiolaisuudesta. Hänen tärkeimmät teoksensa olivat: Institutionum Hebraicarum libri duo; Enarrationes in Habacuc et Hoseam Prophetas; Oecolampadiuksen elämä ja kertomus Bernin synodista (1532). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset papit Luokka:Saksalaiset teologit Luokka:Uskonnolliset julistajat Luokka:Vuonna 1478 syntyneet Luokka:Vuonna 1541 kuolleet
Anatoli Avdijevskyi

Anatoli Tymofijovytš Avdijevskyi (; 16. elokuuta 1933 Fedvar, Kirovohradin alue – 24. maaliskuuta 2016 Kiova) oli ukrainalainen kuoronjohtaja ja säveltäjä.Авдієвський, Анатолій Тимофійович Velyka ukrajinska entsyklopedija, viitattu 11.1.2024 Avdijevskyi valmistui Odessan konservatoriosta vuonna 1958 opiskeltuaan Dmytro Zahretskyin ja Kostjantyn Pihrovin johdolla. Hän johti vuosina 1958–1963 tanssi- ja lauluyhtye Lonokia ja vuosina 1963–1966 Ukrainan Tšerkaskoho-kansankuoroa. Vuonna 1966 hän nousi Ukrainan Verovka-kansankuoron johtoon. Avdijevskyi opetti vuosina 1971–1976 Kiovan konservatoriossa, vuosina 1977–1980 Kiovan kulttuuri-instituutissa ja vuodesta 1980 Ukrainan Myh’ailo Drahomanov -valtionyliopistossa. Vuonna 1986 hänestä tuli professori. Avdijevskyi aloitti vuonna 1991 toimimisen Kansallisen yleisukrainalaisen musiikkiliiton johtajana. Vuonna 1995 hänestä tuli Unescon International Music Councilin alaisen Ukrainan kansallisen musiikkikomitean puheenjohtaja. Avdijevskyi johti kansanlaulujen sekä ukrainalaisten säveltäjien ja 1900-luvun säveltäjien vokaaliteosten esityksiä. Hänen ohjelmistoonsa kuului teoksia muiden muassa Lev Revutskyilta, Jevhen Stankovytšilta ja Volodymyr Zubytskyilta. Avdijevskyi sävelsi myös omia kuoroteoksia ja teki sovituksia sekä ukrainalaisista että muiden maiden kansanlauluista. Avdijevskyille myönnettiin Ševtšenkon palkinto vuonna 1968 ja Neuvostoliiton valtionpalkinto vuonna 1978. Hän sai Ukrainan kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1975 ja Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1983. Hänestä tuli Ukrainan kasvatustieteellisen kansallisakatemian jäsen vuonna 1995 ja Ukrainan kansallisen taideakatemian jäsen vuonna 1996. Avdijevskyi sai Ukrainan sankarin arvonimen vuonna 2003. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset kuoronjohtajat Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Ukrainalaiset professorit Luokka:Ukrainan sankarit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Myh’ailo Orest

Myh’ailo Orest, , oikea nimi Myh’ailo Zerov, (27. marraskuuta 1901 Zinkiv, Pultavan kuvernementti – 12. maaliskuuta 1963 Augsburg, Saksa) oli ukrainalainen runoilija ja kääntäjä. Hänen veljiään olivat runoilija Mykola Zerov ja kasvitieteilijä Dmytro Zerov. Orest valmistui Kiovan kansanopetusinstituutista. Hän alkoi julkaista runoja muutettuaan Saksaan vuonna 1944. Hänen teostensa sanotaan jatkavan 1920-luvun uusklassistien työtä. Myös hänen käännöksissään on klassisia piirteitä. Hän on kääntänyt esimerkiksi Stefan Georgea (1952), Max Dauthendeya (1953), Rainer Maria Rilkeä, Hugo von Hofmannsthalia ja Charles Leconte de Lislea (1956) ja julkaissut myös käännösantologioita. Hän julkaisi veljensä julkaisemattomia tai harvinaisiksi muuttuneita teoskokoelmia. Orest toimitti myös M. Zerovia, Pavlo Fylypovytšia ja Myh’ailo Drai-H’maraa käsittelevän muistelmakokoelman Bezsmertni (’Kuolemattomat’, 1963). ==Teokset== * Luny lit (’Aikojen kaikuja’, 1944) * Duša i dolja (’Sielu ja kohtalo’, 1946) * Deržava slova (’Sanojen valta’, 1952) * Hist i hospoda (’Vieras ja majatalo’, 1952) * Pizni vruna (’Myöhäiset versot’, 1965, postuumi). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1901 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet ​
Rugby Club Toulonnais

Rugby Club Toulonnais, tai lyhyemmin RC Toulon, on rugbyjoukkue Toulonista Etelä-Ranskasta. Se on voittanut Ranskan korkeimman sarjatason Top 14 neljä kertaa ja Euroopan mestaruuden kolme kertaa. pienoiskuva|vasen|Stade Mayol Seura on perustettu vuonna 1908. Oman stadionin Stade Mayolin se sai vuonna 1920. Sen lahjoitti paikallinen laulaja Félix Mayol. Ensimmäisen Ranskan mestaruuden ja Bouclier de Brennus -pokaalin se voitti vuonna 1931. Seuraavan mestaruuden se voitti 56 vuotta myöhemmin vuonna 1987. Tuohon väliin mahtui neljä hävittyä finaalia vuosina 1948, 1968, 1971 ja 1985. Vuonna 1989 hävityn finaalin jälkeen RC Toulon oli Ranskan mestari vuonna 1992. Seuraavana vuonna 1993 ja vuonna 1995 oli taas vuorossa häviö finaalissa. Seura joutui taloudellisiin vaikeuksiin, ja vuonna 2000 se pudotettiin sarjatasoa alemmaksi Pro D2 sarjaan. Vuonna 2005 seura nousi takaisin ylimmälle tasolle, mutta putosi takaisin heti seuraavana vuonna 2006. Tämän jälkeen kaksi toulonilaista liikemiestä sijoittivat seuraan nostaakseen sen taas ylimmälle tasolle pysyvästi. Seuraan palkattiin suuria tähtiä, kuten uusiseelantilainen Sonny Bill Williams ja englantilainen Jonny Wilkinson. Tätä seurasi Ranskan mestaruus vuonna 2014, sekä hävityt finaalit 2012, 2013 ja 2016. Lisäksi RC Toulon voitti Euroopan mestaruudet vuosina 2013, 2014 ja 2015. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Rugby union -joukkueet‎ Luokka:Ranskalaiset urheiluseurat Luokka:Ranskan rugby Luokka:Vuonna 1908 perustetut urheiluseurat
Vladimir Havinson

Vladimir Hatskelevitš Havinson (; 1946 Saksa – 5. tammikuuta 2024) oli venäläinen gerontologi.Ушел из жизни выдающийся ученый-геронтолог Владимир Хацкелевич Хавинсон НМИЦ онкологии им. Н.Н. Петрова 9.1.2024, viitattu 11.1.2024 Ida Novikova, УШЕЛ ИЗ ЖИЗНИ АКАДЕМИК ВЛАДИМИР ХАЦКЕЛЕВИЧ ХАВИНСОН Научная Россия 8.1.2024, viitattu 11.1.2024 Havinson opiskeli Minskissä ja Leningradin Sotilaslääketieteen S. M. Kirov -akatemiassa. Hän teki gerontologista tutkimusta vuodesta 1970. Havinson teki yli 800 tieteellistä julkaisua ja patentoi yli 200 keksintöä. Hän pyrki tutkimustyössään etsimään keinoja eliniän pidentämiseen. Havinson kehitti "Havinsonin peptidit", joiden tarkoitus on toimia ikääntymisen vaikutuksia vastaan.Will Stewart, Ryan Fahey, Vladimir Putin’s anti-ageing guru dies suddenly in massive blow to Russian dictator Mirror 8.1.2024, viitattu 11.1.2024 Hän teki myös tutkimusta Alzheimerin taudista. Neuvostoaikoina Havinson auttoi sukellusveneiden henkilökuntia, kosmonauttia, Afganistanissa sotineita joukkoja ja Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden uhreja. Hänellä oli everstin sotilasarvo.Will Stewart, Tom Malley, Putin’s personal ‘anti-aging’ doctor dies in blow for dictator, 71, as he eyes up six more years in Kremlin The Sun 8.1.2024, viitattu 11.1.2024 Havinson johti Pietarin biosäätelyn ja gerontologian instituuttia. Hän toimi vuosina 2011–2015 International Association of Gerontology and Geriatricsin Euroopan alueen puheenjohtajana. Havinsonille myönnettiin Venäjän kunniakeksijän ja kunniatieteilijän arvonimet sekä Ystävyyden kunniamerkki. Havinsonia on luonnehdittu "Putinin gerontologiksi", koska hän auttoi Putinia sekä häntä aiemmin Leonid Brežneviä, Juri Andropovia ja Boris Jeltsiniä. Havinson väitti Putinin voivan hallita vähintään noin 85 vuoden ikään saakka. Vuonna 2017 hän tarjosi apuaan myös Donald Trumpille. == Lähteet == Luokka:Venäläiset lääkärit Luokka:Gerontologit Luokka:Venäläiset keksijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
George Fiala

George Fiala (; 31. maaliskuuta 1922 Kiova – 6. tammikuuta 2017 Montreal) oli ukrainalaissyntyinen, vuonna 1955 Kanadan kansalaisuuden saanut säveltäjä, pianisti ja kapellimestari.Gilles Potvin, George Fiala The Canadian Encyclopedia 18.1.2017, viitattu 11.1.2024 Fialan molemmat vanhemmat soittivat pianoa. Hänen tätinsä oli sopraano Oksana Uljanytska.Фіала Юрій Український Музичний Світ, viitattu 11.1.2024 Fiala aloitti pianotunneilla käymisen 7-vuotiaana ja sai vuodesta 1934 opetusta Kostjantyn Myh’ailovilta. Vuonna 1935 Fialan säveltämä masurkka julkaistiin osana lasten tekemistä kappaleista kerättyä nuottikokoelmaa Moskovassa. Vuosina 1939–1941 Fiala opiskeli Kiovan Tšaikovski-musiikkiakatemiassa Volodymyr Hrudynin, Lev Revutskyin, Borys Ljatošynskyin ja Andri Olh’ovskyin johdolla. Hän tutustui myös Sergei Prokofjeviin, Dmitri Šostakovitšiin ja Aram Hatšaturjaniin. Vuosina 1942–1945 Fiala opiskeli Hansmaria Dombrowskin johdolla Berliinissä, jossa hän sai tohtorin arvon musiikkitieteessä vuonna 1945. Samalla hän sai orkesterinjohdon opetusta Wilhelm Furtwängleriltä. Fiala myös johti Belgian kansallisorkesterin esityksiä. Hän muutti tammikuussa 1949 Kanadaan. Siellä häneltä julkaistiin pian lapsille sävellettyjä pianominiatyyreja. Kanadassa ensimmäisen esiintymisensä pianistina Fiala teki Torontossa 18. maaliskuuta 1949. Vuosina 1967–1987 hän työskenteli tuottajana Radio Canada Internationalin venäjänkielisissä lähetyksissä Montrealissa. Tämän jälkeen Fiala omistautui täysin säveltämiselle, jota jatkoi kuolemaansa saakka. Fialan orkesterituotantoon kuuluu muun muassa viisi sinfoniaa ja kolme pianokonserttoa. Lisäksi hän sävelsi muun muassa pianosävellyksiä, lauluja ja kamarimusiikkia eri kokoonpanoille. Fiala sävelsi tonaalista musiikkia 1960-luvun alkupuolelle saakka. Tämän jälkeen hän kuvailunsa mukaan yhdisti aiemmat sävellysmenetelmänsä sarjallisiin periaatteisiin. Fiala oli Canadian League of Composersin jäsen. Hänen teoksiaan on esitetty myös Ukrainassa; esimerkiksi Millennium Liturgy esitettiin vuonna 1987 sekä Edmontonissa että Kiovassa. Fiala sai vuonna 1974 Kanadan ukrainalaisen komitean Ševtšenko- mitalin ja vuonna 1987 American Biographical Institutein kunniamitalin. == Lähteet == Luokka:Ukrainalaiset säveltäjät Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Ukrainalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Ukrainalaiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Fumio Nanri

Fumio Nanri (; 1910 Osaka – 1975) oli japanilainen jazzmuusikko. Hän soitti trumpettia.Joseph Paice, Fumio Nanri World of Jazz 26.6.2020, viitattu 12.1.2024 Nanri syntyi perheensä kuudesta lapsesta nuorimpana. Hän soitti alun perin kornettia teini-ikäisenä ja sai innoitusta Louis Armstrongista. 19-vuotiaana Nanri matkusti Shanghaihin, jossa hän pääsi kuulemaan monia yhdysvaltalaisia jazzkokoonpanoja. Hän sai opetusta pianisti Teddy Weatherfordilta. Palattuaan Japaniin Nanri perusti vuonna 1934 oman swingyhtyeensä, Fumio Nanri and his Hot Peppersin. Yhtye levytti eräitä Japanin ensimmäisistä jazzkappaleista. Osassa kappaleista Nanrin yhtye teki yhteistyötä laulaja Dick Minen kanssa. 1930-luvun loppupuolella Nanri vietti osan ajasta Kiinan Dalianissa ja osan Japanissa. Toisessa maailmansodassa hän palveli Japanin asevoimia lääkintäjoukoissa. Vuonna 1946 Nanri käynnisti uudelleen Hot Peppers -yhtyeensä toiminnan. Hän pääsi soittamaan ihailemansa Louis Armstrongin kanssa tämän vieraillessa Japanissa vuonna 1953. Nanri jatkoi levyttämistä 1970-luvulle ja teki viimeisen levytyksensä Toshiyuki Miyaman big bandin kanssa vain hieman ennen kuolemaansa. Nanrin mukaan nimetty palkinto myönnetään japanilaisille jazzmuusikoille. == Lähteet == Luokka:Japanilaiset jazzmuusikot Luokka:Jazztrumpetistit Luokka:Vuonna 1910 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Wuori Township

Wuori Township on kunta (township) Yhdysvalloissa Minnesotan osavaltiossa. Sen väkiluku oli 569 vuonna 2020. Kunta sijaitsee St. Louisin piirikunnassa, Virginian kaupungin pohjoispuolella. Wuori Township on saanut nimensä suomen kielen sanasta vuori. == Väestö == Vuonna 2020 Wuori Townshipin 569 asukkaasta valkoisia oli 95,1 % ja alkuperäisasukkaita 1,8 %. Asukkaista 0,2 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 3,0 % asukkaista asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 0,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == Luokka:Minnesotan kunnat
Høvåg

Høvåg on taajama Lillesandin kunnassa Agderin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 335 vuonna 2023. Høvåg oli itsenäinen kunta vuosina 1865–1962. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan entiset kunnat Luokka:Lillesand
Høvågin kirkko

Høvågin kirkko () on Lillesandin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen ristikirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Lillesand
Lillesandin kirkko

Lillesandin kirkko () on Lillesandin kunnassa Agderin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1889. Sen suunnitteli arkkitehti Henrik Thrap-Meyer ja se edustaa uusgotiikkaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Atle Antonsen

Atle Antonsen (s. 11. elokuuta 1969 Lillehammer) on norjalainen näyttelijä ja koomikko. Hän aloitti revyiden ja stand upin tekemisen 1990-luvulla Oslossa ja teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1998. Hänet tunnetaan muun muassa pääosasta Dag-draamakomediassa sekä vihellystaidoistaan. Marraskussa 2022 toimittaja-kirjailija Sumaya Jirde Ali teki Antonsenista rikosilmoituksen. Hänen mukaansa Antonsen oli käyttäytynyt häntä kohtaan rasistisesti oslolaisessa baarissa. Antonsen myönsi käyttäytyneensä huonosti humalatilassa ja pyysi anteeksi. Syytettä ei nostettu. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset stand up -koomikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antonsen

Antonsen on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anders Antonsen (s. 1997), tanskalainen sulkapalloilija * Atle Antonsen (s. 1969), norjalainen näyttelijä ja koomikko * Linda Antonsen (s. 1980), norjalainen suunnistaja.
Sumaya Jirde Ali

Sumaya Jirde Ali (s. 9. joulukuuta 1997 Merka, Somalia) on somalialaissyntyinen norjalainen runoilija, toimittaja, feministi ja rasisminvastainen aktivisti. Hän saapui Norjaan pakolaisena vuonna 2003 ja varttui Bodøssä. Vuonna 2021 hän sai Amalie Skram -palkinnon. ==Bibliografia== * Kvinner som hater menn (2017) * Melanin hvitere enn blekemiddel (2018) * Ikkje ver redd sånne som meg (2018) * Når jeg ser havet, slokner lysest (2021) * Et liv i redningsvest: Dagboksopptegnelser om norsk rasisme (2023) ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset runoilijat Luokka:Norjalaiset feministit Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Kansalaisaktivistit Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Santa Isabel (1767)

Santa Isabel oli Espanjan laivaston vuonna 1767 vesille laskettu Velasco- luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva. == Valmistus == Edward Bryantin suunnittelema alus tilattiin Astillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 22. elokuuta 1765. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1767.Winfield et al 2023 s. 140-141 == Palvelus == Elokuussa 1767 alus partioi Cabo de São Vicenten ja Cape Spartelin välillä sekä Azoreilla päällikkönään Alfonso Albuquerque de Guevara. Se lähti Cartagenasta suojaten neljää kauppalaivaa, joilla matkasi 247 jesuiittaa. Alus saapui 1. lokakuuta 1767 Cartagenaan, mistä se lähti Ajaccioon mukanaan 103 jesuiittaa. Alus saapui 11. marraskuuta 1768 Barcelonaan ja oli Cartagenassa 25. huhtikuuta. Se saapui 27. toukokuuta Cádiziin, mistä se lähti Ajaccioon saattaen kauppalaivaa ja 110 jesuiittaa. Lokakuussa 1768 alus lähti Cartagenasta San Isídron, San Vicenten ja fregatti Santa Teresan kanssa Algeriaan vankienvaihtoon. Vuonna 1769 alus siirrettiin Ferroliin, missä se siirrettiin reserviin. Alus osallistui 23. kesäkuuta 1779 Córdoban alaisuudessa 1. Englannin kanaalin sotaretkeen. Se saapui Brestistä Cádiziin liittyäkseen Gástonin laivastoon piirittämään Gibraltaria. Alus osallistui 9. elokuuta 1780 Córdovan mukana brittiläisen saattueen valtaukseen ja toiseen Gibraltarin piiritykseen vuonna 1781. Se palasi 18. tammikuuta 1782 Cádiziin vaurioiduttuaan merenkäynnistä. Kesäkuussa 1782 alus lähti 3. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se osallistui 13. syyskuuta 1782 alkaen Gibraltarin piiritykseen. Alus osallistui 2. lokakuuta 1782 Cape Spartelin taisteluun, jossa aluksella sai surmansa ja haavoittui 14 miehistönjäsentä. Syyskuussa 1783 alus oli mukana erilaisten rakennusmenetelmien vertailussa San Josén ja San Sebastiánin kanssa. Se lähti 1790 Ferrolista Carrizosan laivueen mukana liittyäkseen Socorron laivastoon Cape Finisterressä. Lokakuussa 1790 alus lähti Cádizista päällikkönään Aristizábal. Tammikuussa 1793 se oli Ferrolissa reservissä. Toukokuussa 1793 alus lähti Cartagenasta Sardinian sotaretkelle, mistä se palasi heinäkuussa ja lähti Toulonin sotaretkelle. Alus lähti 31. tammikuuta 1794 Cartagenasta San Fernandon, San Pedro Apóstolin ja San Leandron sekä fregatti Palasin kanssa Cádiziin. Se lähti 15. huhtikuuta Cádizista Cárdenan laivueen kanssa Havannaan, jonne alus saapui kesäkuussa. Alus lähti 7. heinäkuuta Havannasta kuljettaen aarteita ja tarvikkeita Santo Domingoon päällikkönään O'Carol. Syyskuussa se saapui San Leandron kanssa Puerto Ricoon, mistä ne jatkoivat 14. syyskuuta Puerto Delfiniin. Alus lähti 17. kesäkuuta 1796 Puerto Delfinistä San Eugenion, San Rámonin ja Asían kanssa Havannaan, mistä se lähti Aristizábalin alaisuudessa seuraavana vuonna murtamaan Havannan saartoa. Aluksen ollessa Havannassa reserviin sijoitettuna se ajautui 1801 varikolla karille. Alus romutettiin 1803 Havannassa, koska kunnostaminen ei ollut mahdollista. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Velasco-luokan linjalaivat
Allan Lehto

Allan Axel Lehto (s. 21. tammikuuta 1939 Ylitornio, Ruotsi) on ruotsalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut suomalaisen teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 12.1.2024. Allan Lehdon vanhemmat olivat Johannes Lehto ja Ellen Nuksujärvi. Hän avioitui 1959 Britta Katarina Niemen kanssa. Lehto kävi Tornedalens Folkhögskolanin Ruotsin Ylitorniolla 1957–1958. Hän oli maataloustöissä Skoonessa 1954, satamatyöläinen Gävlessä, merimies 1956–1957 ja sahatyöläinen Korsnäs-Marman sahalla Gävlessä 1957–1958. Tornedals Produkter -liikkeen palvelukseen Ruotsin Pellossa Lehto tuli 195 ja oli rakentamassa Kiirunan–Narvikin rataa ja Lindvall-kahvin edustaja 1960. Perustettuaan samana vuonna Allans Kundtjänst -kauppaliikkeen hän oli sen toimitusjohtaja, vuodesta 1963 Pello Hallenin toimitusjohtaja ja ICA-ketjun Innalan kauppias Haaparannalla 1969–1970. 1970-luvun alusta Lehto oli Norrfrys Ab:n, sittemmin Polarica Ab, osakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja, samoin kuin lukuisten muiden Ruotsiin, Suomeen ja muihin maihin perustamiensa tai niissä mukana olevien yritysten osakas, johtaja ja hallintoelinten jäsen. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Lehto tunnetaan lisäksi vuonna 1989 perustamastaan Allan Lehto stipendiefond -rahastosta. Hän on toiminut Suomen varakonsulina Haaparannalla ja oli siellä Suomen konsuli 1993–2011. Lehto sai suomalaisen teollisuusneuvoksen arvonimen 2003. Ennen häntä suomalaisen neuvoksen arvonimen oli saanut vain yksi ulkomaalainen, Marcus Wallenberg, josta tuli vuorineuvos vuonna 1973. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset yritysjohtajat Luokka:Ruotsalaiset yrittäjät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pyreneittenvuohi

Pyreneittenvuohi eli pyreneidenvuorikauris (Capra pyrenaica) on vuohien alaheimoon kuuluva Iberian niemimaan sorkkaeläinlaji. Sen neljästä alalajista kaksi on kuollut sukupuuttoon, kaksi on elinvoimaisia. Alalajit: * Capra pyrenaica victoriae * Capra pyrenaica hispanica * Capra pyrenaica lusitanica sukupuuttoon 1800-luvulla * Capra pyrenaica pyrenaica sukupuuttoon 2000 Pyreneittenvuohi on ruskeanharmaa ja painaa 35–80 kg. Koiraan sarvet voivat olla jopa 75 cm pitkät. Pyreneittenvuohet elävät jyrkillä kallioilla. Capra pyrenaica victoriae elää Iberian niemimaan keskiosan vuorilla, ja sitä on istutetttu useaan paikkaan Espanjassa. Capra pyrenaica hispanica elää vuoristossa lähellä Välimerta. Capra pyrenaica lusitanica eli Pohjois- Portugalissa, missä se kuoli sukupuuttoon 1800-luvulla. Capra pyrenaica pyrenaica eli Pyreneillä, missä viimeinen tunnettu yksilö kuoli vuonna 2000. == Lähteet == Luokka:Vuohieläimet
CGIL

Confederazione Generale Italiana del Lavoro, lyhennettynä CGIL, on italialainen ammatillinen keskusjärjestö. Vuonna 2017 siihen kuului 5,5 miljoonaa työntekijää. CGIL on perustettu vuonna 1944, ja sen ensimmäisenä johtajana toimi Giuseppe di Vittorio. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Verkkosivut Luokka:Italialaiset järjestöt
Thiele

Thiele tarkoittaa muun muassa seuraavia: ==Sukunimi== * Alfonso Thiele (1920–1986), kilpa-autoilija, sekä Italian että Yhdysvaltojen kansalainen * Annekatrin Thiele (s. 1984), saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Colin Thiele (1920–2006), australialainen kirjailija * Georg Thiele (1880–1914), saksalainen meriupseeri * Just Mathias Thiele (1795–1874), tanskalainen kirjastonhoitaja, folkloristi, runoilija, graafikko ja piirtäjä * Thorvald Thiele (1838–1910), tanskalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko * William Thiele eli Wilhelm Thiele, alk. Wilhelm Isersohn (1890–1975), amerikanitävaltalainen elokuvaohjaaja ==Muita== * Thiele/Small-parametrit, kaiutinsuunnittelussa käytettäviä kaiutinelementin ominaisuuksia kuvaavia arvoja * Z2 Georg Thiele, Saksan laivaston tyypin 1934 hävittäjä toisessa maailmansodassa ==Katso myös== * Thielen Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Thielen

Thielen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adam Thielen (s. 1990), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja * Friedrich Thielen (1916–1993), Saksan kansallisdemokraattinen puolueen puheenjohtaja * Maria Theresa van Thielen (1640–1706), flaamilainen barokkiajan taidemaalari ==Katso myös== * Thiele
Ženská basketbalová liga

Ženská basketbalová liga (suom. Naisten koripalloliiga, lyh. ŽBL), nykyiseltä sponsorinimeltään Chance ŽBL on Tšekin naisten koripallon korkein sarjataso. Kaudella 2023/24 sarjassa pelaa 10 joukkuetta. Hallitseva mestari on ZVVZ USK Praha. == Sponsori == Sarjan pääsponsori on vedonlyöntitoimisto Chance, jonka mukaan se on nimetty kaudesta 2022/23. Nimisopimuksen on tarkoitus jatkua seuraavat kolme kautta. Tätä ennen sarjaa on sponsoroinut muun muassa RENOMIA vakuutusyhtiö sekä Bonver nettikasino. == Joukkueet kaudella 2023/24 == * BLK Slavia Praha (Praha) * DSK Basketball Brandýs (Brandýs nad Labem) * KARA Trutnov (Trutnov) * KP Brno (Brno) * Levhartice Chomutov (Chomutov) * SBŠ Ostrava (Ostrava) * Slovanka (Praha) * Sokol H. Králové (Hradec Králové) * ZVVZ USK Praha (Praha) * Žabiny Brno (Brno) Lähde: == Mestarit == * 1993/94 – ZVVZ USK Praha * 1994/95 – ZVVZ USK Praha * 1995/96 – ZVVZ USK Praha * 1996/97 – Žabiny Brno * 1997/98 – Žabiny Brno * 1998/99 – Žabiny Brno * 1999/00 – Žabiny Brno * 2000/01 – Žabiny Brno * 2001/02 – Žabiny Brno * 2002/03 – Žabiny Brno * 2003/04 – Žabiny Brno * 2004/05 – Gambrinus JME Brno * 2005/06 – Gambrinus SIKA Brno * 2006/07 – Gambrinus SIKA Brno * 2007/08 – Gambrinus SIKA Brno * 2008/09 – ZVVZ USK Praha * 2009/10 – Frisco SIKA Brno * 2010/11 – ZVVZ USK Praha * 2011/12 – ZVVZ USK Praha * 2012/13 – ZVVZ USK Praha * 2013/14 – ZVVZ USK Praha * 2014/15 – ZVVZ USK Praha * 2015/16 – ZVVZ USK Praha * 2016/17 – ZVVZ USK Praha * 2017/18 – ZVVZ USK Praha * 2018/19 – ZVVZ USK Praha * 2019/20 – ZVVZ USK Praha * 2020/21 – ZVVZ USK Praha * 2021/22 – ZVVZ USK Praha * 2022/23 – ZVVZ USK Praha Lähde: == Lähteet == Luokka:Tšekin koripallo Luokka:Naisten koripallo
Ilmiöittäminen

Ilmiöittäminen on sosiaalisen median ilmiöiden luomista oman tuotteen tai aatteen menestyksen edistämiseksi. Kielitoimisto Kotus poimi sanan someilmiö vuoden 2015 uusien sanojen joukkoon. Ilmiöittämisessä pyritään hyödyntämään mm. sosiaalisen median alustojen tarjoaman toimintatilan myönteiset vaikutukset liiketoiminnalle esimerkiksi mediayhtiöissä.. ==Ilmiöittämisen kehitys ja käytäntö== Viestintätoimisto Milttonin luova johtaja Mikko Hakkarainen on kuvannut ilmiöittämistä niin, että jos aiemmin mainostoimiston työ asiakkaalle loppui siihen, kun projekti meni ulos, niin ilmiöittämisessä työ “vasta alkaa siitä, jolloin lähdetään seuraamaan, mittaamaan ja kehittämään”. Varhaisena esimerkkinä ilmiöittämisestä pidetään vuonna 2016 käynnistynyttä Ylen Sekasin-kampanjaa . Sosiaalisen median kasvu on muuttanut käsitystämme yhteiskunnallisesta toiminnasta ja luonut uusia keinoja lisätä tietoisuutta ja mobilisoida ihmisiä yhteiskunnallisten tai poliittisten kysymysten äärelle. “Ilmiöittäjä” on vakiintunut media-alan uusien tehtävänimikkeiden joukkoon. ==Esimerkkejä ilmiöittämisestä== Eräs esimerkki ilmiöittämisestä Ylellä oli Hula Hula -kampanja, jossa ohjelmat, tapahtumat ja some muodostivat yhdessä kokonaisuuden. Kampanja sijoittui hopealle kansainvälisessä PromaxBDA Europe -kisassa parhaan uuden konseptin/innovaation kategoriassa. Tv-toimijat, podcast-palvelut ja tapahtumajärjestäjät pyrkivät liikuttamaan yleisöjä sosiaalisen median kanavilta mediadestinaatioihin tekemällä yhteistyötä sosiaalisen median vaikuttajien kanssa. Esimerkkinä tästä on Daniel Aholan Ruutuun tekemä sarja tai tubettajien All Stars -ottelut. ==Lähteet== Luokka:Markkinointi Luokka:Sosiaalinen media Luokka:Viestintä
Bentseenisulfonyylikloridi

Bentseenisulfonyylikloridi (C6H5SClO2) on aromaattisiin sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää esimerkiksi muiden yhdisteiden valmistukseen ja analyyttisen kemian reagenssina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö== Huoneenlämpötilassa bentseenisulfonyylikloridi on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta. Se liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin ja dikloorimetaaniin. Bentseenisulfonyylikloridi on elektrofiilistä ja reagoi esimerkiksi alkoholien kanssa sulfonaattiestereiksi ja amiinien kanssa sulfonamideiksi.Otto Lindner & Lars Rodefeld: "Benzenesulfonic Acids and Their Derivatives", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Hayley Binch: "Benzenesulfonyl Chloride", teoksessa e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2001. Teoksen verkkoversio Viitattu 12.1.2024. Bentseenisulfonyylikloridia valmistetaan kahdella tavalla. Natriumbentseenisulfonaatti reagoi fosforyylikloridin tai fosforipentakloridin kanssa muodostaen bentseenisulfonyylikloridia. Toinen tapa on bentseenin ja klooririkkihapon tai klooririkkihapon ja tionyylikloridin seoksen reaktio. Tuote puhdistetaan tislaamalla. : Bentseenisulfonyylikloridia käytetään muun muassa sulfonaattien, sulfonamidien, sulfonien, väriaineiden ja lääkkeiden valmistamiseen. Sitä käytetään primääristen, sekundääristen ja tertiääristen amiinien erottamiseen toisistaan niin kutsutulla Hinsberg-testillä. Primääriset amiinit muodostavat emäksiin liukenevan sulfonamidi, ja sekundääriset amiinit liukenemattoman sulfonamidin. Tertiääriset amiinit muodostavat happoihin liukenevan suolan. == Lähteet == Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Italian parlamenttivaalit 1968

Italiassa pidettiin parlamenttivaalit 19. toukokuuta vuonna 1968. Vaalit voitti jälleen Italian kristillisdemokraattinen puolue, joka sai 39 % äänistä. Italian kommunistinen puolue sai äänistä 27 % ja sosialistipuolue PSI 14,5 %. Sosialisteille tulos oli tappio, ja he vetäytyivät vaalien jälkeen pois hallituksesta. == Lähteet == Luokka:Italian vaalit Luokka:Vuoden 1968 vaalit
Thoma

Thoma voi tarkoittaa: * Thoma, etunimi *sukunimenä; ** Dieter Thoma (s. 1969), saksalainen mäkihyppääjä ** Georg Thoma (s. 1937), saksalainen yhdistetyn hiihdon olympiavoittaja ** Hans Thoma (1839–1924), saksalainen taidemaalari ** Ludwig Thoma (1867–1921), saksalainen kirjailija Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Thoma (etunimi)

Thoma on etunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Thoma Gaqi (s. 1948), albanialainen säveltäjä * Thoma Nassi (1892–1964), albanialainen säveltäjä ja kapellimestari * Thoma Simaku (s. 1958), albanialainen säveltäjä ==Katso myös== * Thoma, sukunimi Luokka:Etunimet
Yes, And?

Yes, And? on yhdysvaltalaislaulajan Ariana Granden musiikkikappale. Sen julkaisi Republic Records hänen seitsemännen studioalbumin Eternal Sunshinen ensimmäisenä singlenä 12. tammikuuta 2024. Kappaleen ovat sanoittaneet ja tuottaneet Grande, Max Martin ja Ilya Salmanzadeh. Sanoiltaan kappale käsittelee Granden henkilökohtaisen elämänsä kritiikkiä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin singlen julkaisupäivänä, jonka on ohjannut Christian Breslauer. ==Sisältö== "Yes, And?" on 3 minuuttia ja 34 sekuntia pitkä kappale, jonka on kirjoittanut Grande. Martin ja Ilya Salmanzadeh tuottivat ja tarjosivat taustalaulun kappaleeseen. Kappaletta on kuvattu house- ja pop- kappaleeksi, jossa viitataan ballroom-kulttuuriiin. Inspiraationa kappaleeseen on haettu Madonnan vuoden 1990 singlestä "Vogue". Lyyrisesti kappale käsittelee asioita, jotka liittyvät muiden mielipiteiden vaikutuksiin omaan persoonaan. ==Vastaanotto ja listasijoitukset== Kappale sai hyvän vastaanoton kriitikoilta. NME:n arvostelussa kappaletta kuvattiin "melodiseksi diskurssiksi, joka vastaa huhumyllyn ylikierroksilla". Pitchfork kuvaili kappaletta "kevyeksi tanssiksi, jossa on muutama piikkikäs sana kriitikoille". Lista Sija Single Top 100 2 ARIA Charts 2 Britannian singlelista 2 Irlannin singlelista 2 FIMI 19 Billboard Japan 10 AGATA 1 VG-lista 4 Sverigetopplistan 6 Official German Charts 8 Suomen virallinen lista 20 Recorded Music NZ 3 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2024 kappaleet Luokka:Ariana Granden kappaleet Luokka:Billboard Hot 100 -listan ykköset
ZVVZ USK Praha

ZVVZ USK Praha on tšekkiläinen naisten koripallojoukkue Prahasta. Se pelaa ottelunsa Sportovní hala Královka urheiluhallissa Letnán kaupunginosassa. USK Prahan edustusjoukkue pelaa Tšekin korkeimmalla sarjatasolla Ženská basketbalová ligassa ja on maan kaikkien aikojen menestynein seura yhteensä 25:llä mestaruudellaan. USK on myös voittanut naisten Euroliigan kaudella 2014–15. ==Palkintokaappi== * Tšekin mestari: 10 (1973, 1982, 1983, 1984, 1985, 1988, 1989, 1993, 1994, 1995) * ŽBL:n mestari: 14 (2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023) ** Hopeaa: 10 (1996, 1997, 2001, 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2010) ** Pronssia: 3 (1998, 2000, 2004) * Ronchetti Cup: 1976 * Naisten Euroliigan mestaruus: 2015 Lähde: == Joukkue kaudella 2023/24 == ===Pelaajat=== * Mariana Přibylová (1) * Karolína Petlanová (2) * Teja Oblak (3) * Gabriela Andělová (4) * Maite Cazorla (5) * Veronika Voráčková (8) * María Conde (10) * Valériane Ayayi (11) * Tereza Vyoralová (12) * Ezi Magbegor (13) * Emese Hof (14) * Nyara Sabally (18) * Veronika Šípová (21) ===Valmentajat=== * Natália Hejková Lähde: == Katso myös == * USK Praha – Miesten edustusjoukkue, joka pelaa Tšekin korkeimmalla sarjatasolla. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * ZVVZ USK Praha ŽBL:n sivustolla Luokka:Naisten koripalloseurat Luokka:Tšekkiläiset koripalloseurat Luokka:Vuonna 1953 perustetut urheiluseurat
Hans Thoma

Hans Thoma (2. lokakuuta 1839 Bernau, Baden-Württemberg, Saksa – 7. marraskuuta 1924 Karlsruhe, Baden-Württemberg, SaksaHans Thoma, Bibliotheque nationale de France 16.12.2014, viitattu 12.1.2024 ) oli saksalainen taidemaalari.Thoma, Hans, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1499. Tietosanakirja- osakeyhtiö 1917 Thoma aloitti 20-vuotiaana opintonsa Karlsruhessa Johann Wilhelm Schirmerin johdolla ja siirtyi tämän kuoltua 1867 Düsseldorfiin ja sitten Pariisiin, jossa häneen vaikutti varsinkin Gustave Courbet. Hän asettui 1871 Müncheniin ja teki vuoden 1874 jälkeen matkoja Italiaan. Hänellä oli 1890 suuri näyttely, jolloin hänet kutsuttiin Münchenin akatemian kunniajäseneksi sekä 1899 Karlsruhen Kunsthallen johtajaksi. Thoma oli tuottelias ja liikkui kaikilla maalaustaiteen alueilla. Hänen varhaisemmissa maalauksissaan on enemmän omaperäisyyttä kuin myöhemmissä. Arnold Böcklinin tapaan ja epäilemättä juuri hänen esikuvaansa seuraten hänkin usein elävöittää maisemansa tarustojen luonnonolennoilla saavuttamatta kuitenkaan Böcklinin voimaa ja omintakeisuutta, ei myöskään värikylläisyyttä. Thoman värienkäsittely on verraten yksinkertaista ja kylmähköä vailla hienompia vivahduksia, joskin toisinaan, kuten maalauksessa Paratiisi, värit voivat käydä vaikuttaviksi. Thoman muotokuvien tarkka piirustus ja yksityiskohtien viimeistely osoittavat hänen tutkineen ahkerasti Hans Holbeinia ja muita vanhoja saksalaisia mestareita. Kaikissa Saksan huomattavissa taidekokoelmissa on Thoman taide hyvin edustettuna. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1839 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Solomjankan piiri

Solomjankan piiri () on yksi Ukrainan pääkaupungin Kiovan kymmenestä hallinnollisesta piiristä (kaupunkipiiristä). Solomjanin piiri sijaitsee Kiovan ydinkeskustan lounaispuolella. Vuoden 2021 väestöarvion mukaan se oli Kiovan väkirikkain kaupunkipiiri 384 616 asukkaallaan. Piirin nimi pohjautuu kylän nimeen Solomjanka (). Piiriä rajaa lännessä Kiovan Svjatošynin piiri, pohjoisessa Ševtšenkon piiri ja idässä Holosijivin piiri. Lounaassa naapurina Kiovan alueen Butšan piiri. Nykyisen kaupunkipiirin alueelta löytyi ihmisasutuksen jälkiä 15 000–20 000 vuoden takaa; löydöt tehdiin rautatien rakennustöiden aikana Prorasliv Jarista Batyjeva Horasta (Батиєва Гора). Myös kivikautisia työkaluja on löydetty, samoin monia nuorempien aikojen asutuksen merkkejä. Rautatie Kiovaan rakennettiin 1860-luvulla, ja tämä lisäsi nykyisen kaupunkipiirin alueen merkitystä. Piirijako perustettiin vuonna 1921, mutta nykyisin Solomjankan piiriin kuuluvien maiden rajaus ja nimitys on muuttunut useasti vuosien saatosssa. Solomjankan piirissä sijaitsevat esimerkiksi: * Kiovan metron asemat Vokzalna, Politeh’nitšnyi instytut, Šuljavska ja Beresteiska (metrolinja kulkee piirin pohjoisrajalla) * Kiovan keskusrautatieasema * Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema * Oleg Antonovin mukaan nimetty Ukrainan valtion ilmailumuseo * Kiovan polytekninen instituutti (Ukrainan kansallinen tekninen yliopisto Igor Sikorskyn Kiovan polytekninen instituutti) * Kiovan kansallinen rakennus- ja arkkitehtuuriyliopisto * Kansallinen ilmailuyliopisto == Kuvia == 2018-07-10 Aerial photograph of Solomianka Raion 2.jpg|Ilmakuva Kiovan keskusrautatieaseman seudusta. KPI002 Vladyslav Lypovyi 2022.jpg|Kiovan polytekninen instituutti == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Solomjankan piirihallinnon sivu (kyivcity.gov.ua) * Solomjankan piirin rajat Open Street Map -kartalla (openstreetmap.org) *
Johan Henrik Thomander

Johan Henrik Thomander (16. kesäkuuta 1798 – 9. heinäkuuta 1865) oli ruotsalainen piispa. Thomander oli vuodesta 1833 teologian professorina Lundin yliopistossa. Hänet nimitettiin 1856 Lundin piispaksi. Vanhoillisuudestaan huolimatta hän taisteli tarmokkaasti tieteen vapauden puolesta ja julkaisi yhdessä Henrik Reuterdahlin kanssa aikakauskirjaa Theologisk Qvartal skrift. Thomander ansioitui myös saarnaajana ja vapaamielisenä valtiopäivämiehenä.Thomander, Johan Henrik, Tietosanakirja. Osa 9, palsta 1500. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 Thomander valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi vuonna 1855. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Lundin yliopiston professorit Luokka:Ruotsin kirkon piispat ja arkkipiispat Luokka:Ruotsin säätyvaltiopäivien valtiopäivämiehet Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1798 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Wittmund

Wittmund on kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa Saksan luoteiskolkassa. Se on samannimisen piirikunnan hallintokaupunki. Nykyinen Wittmund syntyi 1970-luvun kuntaliitosten seurauksena. == Maantiede == Wittmund kuuluu historialliseen Harlingerlandin alueeseen, joka on osa Itä-Friisiaa. Kaupunki rajautuu pohjoisessa Pohjanmereen. Etäisyys Wilhelmshavenista on noin 25 kilometriä luoteeseen, Bremenistä noin 90 kilometriä luoteeseen ja Hampurista noin 145 kilometriä länteen. Wittmundin kantakaupunki sijaitsee kaupungin hallinnollisen alueen keskellä noin 14 kilometriä Pohjanmeren rannalta etelään. Wittmundin naapurikaupunkeja ovat muun muassa Schortens kaakossa ja Jever idässä. == Historia == pienoiskuva|150px|vasen|St. Florian Wittmund ilmaantuu aikakirjoihin vuoden 1100 tienoilla. Se oli keskiaikana pieni satamakylä. Vuonna 1454 Sibet Attena otti Wittmundin haltuunsa ja rakennutti paikkakunnalle puolustuslinnan, joka purettiin Fredrik Suuren käskystä 1764. Wittmund oli saanut kaupunkioikeudet Agnes von Bentheimilta 1567, mutta se menetti ne seuraavalla vuosisadalla. Kaupunkioikeudet myönnettiin uudelleen 1929. Wittmundin kauppala oli jaettuna neljään kortteliin 1800-luvun loppuun saakka. Paikkakunta kehittyi voimakkaasti 1900-luvun vaihteessa, sinne rakennettiin muun muassa sairaala ja asuinolot kohenivat. Wittmundiin rakennettiin vuonna 1916 satama ilmalaivoille, mutta alue otettiin maatalouskäyttöön jo muutaman vuoden kuluttua. Toisen maailmansodan aikana alue toimi Luftwaffen tukikohtana. Vuodesta 1963 Wittmund on ollut jälleen varuskuntakaupunki. 1970-luvulla Wittmundiin liitettiin useita ympäröiviä maalaiskuntia. Kantakaupunkia saneerattiin 1980- ja 1990-luvuilla. Wittmundin arvorakennuksiin kuuluu muun muassa kirkko St. Florian, jonka historia alkaa 1100-luvulta. Kirkko sijaitsee Funnixissa kantakaupungin pohjoispuolella. == Talous ja liikenne == Wittmundin ja koko piirikunnan tärkeisiin elinkeinoihin kuuluu matkailu. Muut palvelut työllistävät niin ikään. Teollisuutta edustaa muun muassa sveitsiläinen suuryritys Rehau. Lähin moottoritie on Bundesautobahn 29, joka risteää Wittmundin kautta kulkevan Bundesstraße 210:n kanssa kaupungin itäpuolella. Wittmundin rautatieliikennepaikka sijaitsee Itä- Friisian rantaradan (Ostfriesische Küstenbahn) varrella. == Viitteet == == Aiheesta muualla == *Wittmund, Ala-Saksi, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Ala-Saksin kunnat
Green Hydrogen Systems

Green Hydrogen Systems on tanskalainen elektrolyysilaitteiden toimittaja. Yritys tuottaa laitteita vihreän vedyn tuotantoon, joka perustuu paineistettuun alkaliseen teknologiaan. Yritys tuottaa elektrolyysilaitteita 75 MW:sta 400 MW:iin. Yritys aloitti vuonna 2007 tuotekehitysyrityksenä ja on siirtynyt kaupallistamisvaiheeseen vuonna 2017. Yhtiö listattiin Kööpenhaminan pörssiin kesäkuussa 2021. Yrityksellä oli vuonna 2020 yli 300 työntekijää. == Katso myös == * Luettelo Kööpenhaminan pörssissä noteeratuista yhtiöistä == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Tanskalaiset energiayhtiöt Luokka:Koldingin kunta
Joroisniemen kartano

Joroisniemen kartano (ent. Braseborg) on Joroisissa sijaitseva kartano. == Taustaa == Savon kartanoita rakennettiin 1600-luvulta lähtien. Savoon ryhdyttiin rakentamaan uusia kartanoita sotiasvirkajärjestelmän ja Rantasalmella sijainneen Haapaniemen kadettikoulun takia. Alue edusti tuolloin Ruotsin valtakunnan itärajaa. Joroisten kartanot kuuluvat Savon kartanot -kokonaisuuteen Rantasalmen ja Juvan kartanoiden kanssa. Kartanoiden kokonaisuutta ryhdyttiin kutsumaan "Savon Pariisiksi", koska ranskan kieli toimi kartanonomistajien, ylhäistön jäsenien ja ruotsalaisten upseerien seurustelukielenä. Ranskan kieli oli myös Euroopan hovien ja diplomatian kieli 1600-luvulta lähtien. == Kartano == Braseborgin tila syntyi 1500-luvulla. Braseborgista tehtiin rustholli vuonna 1682. Katarina Charlotta Carstenius osti puolet tilasta vuonna 1748. Carsteniuksen aviomies luutnantti Henrik Johan Afflecht osti tilan toisen puolikkaan vuonna 1749. Kartano päätyi Katarina Charlotta Brasen omistukseen vuonna 1757. Kartanon Braseborg-nimi tulee Katarina Brasen sukunimestä. Brasen jälkeen kartano on kuulunut avioliittojen kautta keskenään sukua oleville Hästesko-, Tujulin-, Aminoff- ja Melart -suvuille. Joroisniemen ratsutilaa ryhdyttin rakentamaan 1700-luvulla. Kartanon päärakennus valmistui 1700-luvun loppupuolella. Kartanon päärakennus on säilytynyt muuttumattomana 1840-luvulta. Kartanon päärakennuksen ulkoarkkitehtuurissa on venäläisiä vaikutteita. Kartanon tunnetuin omistaja on majuri, teollisuuspatruuna Fredrik Gustaf Aminoff, joka oli Savon rikkain mies. Joroisten kuningas oli Aminoffin kutsumanimi. Aminoffin aikana kartanon päärakennusta laajennettiin ja päärakennuksen ympärille luotiin avara peltomaisema. Kartanosta tuli seuraelämän keskus Aminoffin aikana. Kartanossa järjestettiin kutsuja, juhlia, tanssiaisia ja teatteriesityksiä. Kartano siirtyi Fredrik Gustaf Aminoffin jälkeen jälkeen hänen tyttären Hedvig Juliana Sofia Aminoffin ja tohtori Christian Ferdinand Melartin omistukseen. Päärakennuksen vieressä on kaksi sivurakennusta, jotka ovat aittoja. Aitat toimivat asuintupina ja hevostalleina. Alueella on navetta. Päärakennuksen ympärillä on puisto. Kartanolla oli kaksitoista torppaa vuonna 1830. Kartanon koko oli 1165 hehtaaria vuonna 1852. Kartano on toiminut Joroisten Musiikkipäivien esiintymispaikkana. Kartano toimii edelleen yksityiskotina. == Lähteet == Luokka:Joroisten kartanot