EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Michel Kafando

Michel Kafando (s. 18. elokuuta 1942) on burkinalainen poliitikko. Hän oli maansa väliaikainen presidentti 18. marraskuuta 2014 alkaen tarkoituksenaan oli valmistella maa vuoden 2015 marraskuussa pidettäviin vapaisiin vaaleihin. Lisäksi hän toimi maansa ulkoministerinä. Hänen edeltäjänsä oli Isaac Zida. Vaalit järjestettiin marraskuussa 2015 ja seuraaja aloitti kautensa 29. joulukuuta 2015. == Elämäkerta == Kafando syntyi Ouagadougoussa. Hän opiskeli Burkina Fason entisen siirtomaaisännän Ranskan eri yliopistoissa. Vuonna 1969 hän valmistui Bordeaux´n yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja jatkoi opintojaan Pariisin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, mistä valmistui vuonna 1972. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Pariisin yliopistosta vuonna 1990. Kafandolla on takanaan ura ulkoasiainhallinnossa sekä diplomaattina. Vuodet 1982–1983 hän toimi maansa ulkoministerinä. Hän ollut diplomaattina Kuubassa ja työskenteli maansa edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa vuosina 1998–2011. Turvallisuusneuvoston puheenjohtajana hän on toiminut vuoden 2008 syyskuussa ja vuoden 2009 joulukuussa. Heinäkuussa 2015 Kafandon välit kiristyivät sekä armeijan että pääministerinä toimivan Isaac Zidan kanssa. Hän erotti sekä Zidan että maan turvallisuusministerin ja ryhtyi itse hoitamaan myös näitä tehtäviä. Ulkoministerin tehtävistä Kafando luopui ja niitä hoitamaan nimitettiin Moussa Néblé. Presidentin turvallisuuskaarti, joka oli syrjäytetyn Blaise Compaorén kannattajien miehittämä, syrjäytti Michel Kafandon 16. syyskuuta 2015. Uudeksi presidentiksi nousi Gilbert Diendéré. Vallankaappauksen yhteydessä Kafando pidätettiin. Armeija ei kuitenkaan hyväksynyt presidentin turvallisuuskaartin tekemää vallankaappausta ja ECOWASin ja vallankaappaajien välisten neuvottelujen jälkeen Kafando palasi presidentiksi 23. syyskuuta 2015 juhlallisten seremonioiden jälkeen. Kafandon presidenttikausi päättyi 29. joulukuuta 2015, jolloin vapailla vaaleilla valittu Roch Marc Christian Kaboré vannoi virkavalansa.Kafando oli etukäteen ilmoittanut että ei halua ehdokkaaksi. == Lähteet == Luokka:Burkina Fason presidentit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kansalaisfoorumi (Tšekki)

Kansalaisfoorumi (, OF) oli tšekkien Tšekkoslovakiassa samettivallankumouksen aikana 1989 perustama järjestö. Slovakiassa samanlainen järjestö oli Yleisö väkivaltaa vastaan (, VPN). Järjestön perustaja ja johtaja Václav Havel valittiin presidentiksi joulukuussa 1989. Maalis-huhtikuun 1990 vaaleissa OF sai 36 % äänistä ja 68 edustajainhuoneen paikkaa. Havelin presidentiksi valinnan jälkeen Jan Urban valittiin puheenjohtajaksi. Hän erosi ja puheenjohtajaksi tuli syksyllä 1990 Václav Klaus. Alkuvuodesta 1990 Klaus ilmoitti perustavansa Kansalaisdemokraattinen puolue -puolueen (Občanská demokratická strana), ohjelmanaan selkeämpi vapaan markkinatalouden ajaminen. Entinen ulkoministeri Jiří Dienstbier puolestaan perusti sille vastineeksi Kansalaisliike-puolueen (Občanské hnutí, nykyisin Strana pro otevřenou společnost). Puolueiden yhteistyö kariutui kesällä 1991. ODS voitti vuoden 1992 vaalit, kun tas OH jäi äänikynnyksen alle. Luokka:Tšekin historia Luokka:Tšekin puolueet
Carl Johan Andersson

Carl Johan Andersson tai englantilaisittain Charles John Andersson (5. maaliskuuta 1828 Norra Råda, Ruotsi – 6. heinäkuuta 1867 Namibia) oli ruotsalainen tutkimusmatkailija, metsästäjä, kauppias ja harrastelijaluonnontieteilijä. Hän teki tutkimusmatkoja erityisesti Afrikan lounaisosissa ja kirjoitti Ngamijärvestä ja Okavangojoesta. Hän kävi myös kauppaa alueella. == Elämä == Andersson syntyi Ruotsissa vuonna 1828. Hän oli tunnetun brittiläisen suurristanmetsästäjän Llewellyn Lloydin ja ruotsalaisen torpparin Brita Cajsa Andersdotter avioton lapsi. Lloyd muutti noin vuonna 1830 Vänersborg, johon nuori Carl Johan seurasi, kun hänen oli määrä aloittaa koulunkäyntinsä. Hänen isänsä opetti lisäksi hänelle eläintieteen perusteita. Andersson muutti vuonna 1849 Englantiin. Hän tutusti siellä Jäämeren kävijöihin ja metsästäjiin ja kiinnostui matkasta Islantiin. Hän tutustui kuitenkin isänsä metsästyskaverin Hyde Parkerin kautta tutkimusmatkailija Francis Galtoniin, jonka mukana hän lähti luoteiseen Afrikkaan. Galtonin suunnitelmana oli päästä Ngamijärvelle, mutta tutkimusmatka epäonnistui. Galton palasi sen jälkeen Englantiin, mutta Andersson päätti silti jäädä Afrikkaan. Andersson vietti muutaman vuoden Kapkaupungissa ja valmisteli omaa tutkimusmatkaansa Ngamijärvelle, minkä hän saavutti vuonna 1853. Hän kirjoitti molemmista tutkimusmatkoista kirjan, joka julkaistiin Lontoossa 1856 ja käännettiin ruotsiksi ja saksaksi. Palattuaan Etelä-Afrikkaan Andersson teki tutkimusmatkan Okavangojoelle. Siitä matkasta julkaistiin kirja vuonna 1861. Andersson perusti 1860-luvun alussa kauppa-aseman Namibian keskiosiin, Otjimbingween. Hän liittoutui namojen kanssa suojellakseen liiketoimiaan alueella. Asema hiipui kuitenkin 1860-luvun puolivälissä. Seuraavaksi Andersson pyrki perustamaan kauppareitin Namibian pohjoisosista Portugalin Angolaan. Hän kuoli tutkimusmatkallaan lähellä Angolan rajaa vuonna 1867. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1828 syntyneet Luokka:Vuonna 1867 kuolleet
SV Darmstadt 98

SV Darmstadt 98 on saksalainen jalkapalloseura Darmstadtista, Hessenistä. Se perustettiin toukokuussa 1898. Kaudella 2023–2024 SV Darmstadtin edustusjoukkue pelaa Saksan korkeimmalla sarjatasolla, Bundesliigassa. Seura on historiassa aikaisemmin pelannut Bundesliigassa neljä kertaa vuosina 1978–1979, 1981–1982 ja 2015–2017. Seuran lajivalikoimaan kuuluu nykyään jalkapallon lisäksi myös muun muassa yleisurheilu, koripallo ja pöytätennis. == Entisiä valmentajia == * Torsten Frings * Torsten Lieberknecht * Norbert Meier * Dirk Schuster Luokka:Hessenin urheilu Luokka:Saksalaiset jalkapalloseurat Luokka:Vuonna 1898 perustetut urheiluseurat
Sulkutila

Sulkutila (myös stupor tai stuportila) on äärimmäinen vähäisen liikkumisen tila, jossa potilas on puhumaton ja liikkumaton eikä reagoi kuin voimakkaisiin kivuliaisiin ärsykkeisiinhttp://duodecimlehti.fi/web/guest/arkisto?p_p_id=Article_WAR_DL6_Articleportlet&viewType;=viewArticle&tunnus;=duo60411&_dlehtihaku_view_article_WAR_dlehtihaku_p_auth=. Sulkutilan piirteitä ovat reagoimattomuus, poissaolevuus ja jäykkyys. Sulkutila on voimakasta psykomotorista hidastuneisuutta. Sulkutiloja voi esiintyä (katatonisessa) skitsofreniassa ja psykoottisessa masennuksessa. Katatoninen sulkutila voi olla hengenvaarallinen, sillä pahimmassa tapauksessa potilas ei juo eikä syö. Katatonisen sulkutilan syytä ei tunneta. ==Katso myös== *Katatonia (oireyhtymä) *Mutismi ==Lähteet== Luokka:Mielenterveys
Caproni Ca.135

Caproni Ca.135 Bergamaschi oli Capronin valmistama keskiraskas kaksimoottorinen pommikone, josta kehiteltiin joitakin muunnelmia, kuten Tipo Peru ja Tipo Spagna. Espanjaan vietiin kuitenkin vain seitsemän konetta. Perun ohella tätä konetyyppiä käyttiItalian ilmavoimat. Merkittävin käyttäjä oli Unkarin ilmavoimat, jonka sata konetta osallistuivat operaatio Barbarossaan. Koneet taistelivat vuodesta 1941 eteläisen ja keskisen armeijaryhmän alueella.Mondey, D., 2002: s. 35 Konetyypin enimmäisnopeus oli 440 km/h. Sen kantama oli kevyellä (550 kg) pommikuormalla noin 2 000 km. Aseistuksessa oli kolme 12,7 mm:n konekivääriä. Enimmäispommikuorma oli 1 600 kg. Piaggion (P.XI RC.40) tai Fiatin valmistamat (A.80 RC.41) tähtimoottorit olivat 1 000 hv:n tehoiset (746 kW) kukin päätyypissä P.XI.Mondey, D., 2002: s. 36 Viimeinen kehitysmuunnos konetyypistä oli varustettu Alfa Romeon 1 400 hevosvoiman (1 44 kW) 135 RC.32 Tornado -moottoreilla. Huippunopeus oli 480 km/h. == Lähteet == *Mondey, David: Axis Aircraft of World War II, The warplanes of Germany, Italy and Japan during World War II, 2002 (ensipainos 1984, London, England, englanniksi) ISBN 0-7858-1363-2. (s. 35–36) ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *irwar.ru *Ca.135, University Library of the University of Szeged, Unkari Luokka:Capronin ilma-alukset‎ Luokka:Italialaiset pommikoneet Luokka:1930-luvun pommikoneet
Prince Moulay Abdellah Stadion

Prince Moulay Abdellah Stadion on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Marokon pääkaupungissa Rabatissa. Stadion otettiin käyttöön vuonna 1983 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 52 000\. Stadionilla pelataan pääosin jalkapalloa, mutta siellä voidaan myös järjestää yleisurheilukilpailuja. == Aiheesta muualla == * Stadionin kuvia World Stadiums -sivustolla Luokka:Jalkapallostadionit
Stade de Marrakech

Stade de Marrakech on monikäyttöstadion, joka sijaitsee Marrakechissä Marokossa. Stadion otettiin käyttöön 5. tammikuuta 2011 ja sen nykyinen kapasiteetti on 45 240\. Se toimii jalkapalloseura Kawkab Marrakech kotikenttänä. == Aiheesta muualla == * Stadion Stadium Guide -sivustolla Luokka:Marrakech Luokka:Marokon jalkapallo Luokka:Marokon rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jalkapallostadionit
Malesian intialaiset

Malesian intialaiset ovat Malesiassa asuvia intialaisia. He kuuluvat useampiin eri etnisiin ryhmiin, kuten tamileihin, malajalameihin, teluguihin ja punjabeihin. Tamilit muodostavat heistä suurimman yksittäisen ryhmän. Kielenään Malesian intialaiset puhuvat tamilia sekä muita intialaisia kieliä. Suurin osa heistä on hinduja. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan intialaiset muodostivat 7,3 % Malesian väestöstä. ==Asuinalue ja määrä== Intialaisten osuus väestöstä osavaltioittain. Osavaltio Väkiluku (2010) Intialaisia % väestöstä 3 348 283 7.1 1 947 651 7.3 1 539 601 0.3 821 110 6.2 1 021 064 15.2 1 500 817 4.4 1 561 393 10.4 2 352 743 12.2 231 541 1.2 3 206 742 0.3 2 471 140 0.3 5 462 141 13.5 1 034 977 0.2 1 627 172 10.3 85 272 0.9 67 964 0.1 Vuoden 2010 väestönlaskennassa intialaiset muodostivat 7,3 % Malesian kansalaisista. Historiansa takia suurin osa Malesian intialaisista asuu Malesian osavaltioissa, joissa oli aikanaan brittien plantaaseja, kuten Selangorissa, Negri Sembilanissa ja Johorissa. Heitä löytyy kuitenkin myös muista osavaltioista. Plantaasit säilyttivät tärkeän taloudellisen aseman intialaisten keskuudessa pitkään, mutta etenkin 1980-luvulta alkaen suuri osa heistä on muuttanut kaupunkeihin. Maaseutuväestön osuus tippui vuoden 1970 lukemasta 65 % lukemaan 30 % vuoteen 2000 mennessä. Vuonna 2000 eri intialaisia etnisiä ryhmiä oli Malesiassa seuraavasti: Intian tamilit 1 396 480 (87,6 %), malajalamit 35 809 (2,3 %), telugut 38 993 (2,4 %), sikhit 33 231 (2,1 %), punjabit 23 147 (1,5 %), muita intialaisia 41 477 (2,6 %), pakistanilaisia 11 313 (0,7 %), bangladeshilaisia 2 951 (0,2 %), Sri Lankan tamilit 8 735 (0,5 %) ja sinhalit 1 641 (0,1 %). ==Historia== Intialaisia kauppiaita tuli nykyisen Malesian alueelle jo 1300-luvulla. Heidän mukanaan alueelle tuli myös islam. Osa varhaisista muuttajista avioitui paikallisiin hallitsijasukuihin ja saavutti merkittävän aseman. Suuremmissa määrin intialaisia tuli kuitenkin vasta 1800-luvulta lähtien ja etenkin 1900-luvun alussa. Heitä toivat alueelle tuolloiset siirtomaaisännät britit työskentelemään kumiplantaaseille. Vuosina 1911-1930 Malesiaan tuli vuosittain noin 90 000 intialaista. plantaasityöntekijöiden ohella maahan tuli intialaisia asiantuntijoita, lääkäreitä ja opettajia. Vaikka intialaisia on huomattavasti vähemmän kuin malaijeja ja kiinalaisia, heillä on huomattava asema maan politiikassa. Malaysian Indian Congress eli MIC on intialaisten asioita ajava poliittinen puolue. ==Kulttuuri== Tamilin kielen ja muiden intialaisten kielten ohella miltei kaikki Malesian intialaiset osaavat puhua ja kirjoittaa myös malaijia. Huomattava osa osaa myös kiinaa. Suurin osa intialaisista on hindulaisuus, mutta osa kuuluu muihin uskonnollisiin ryhmiin, kuten sikheihin, buddhalaisiin, muslimeihin ja kristittyihin. Kaksi merkittävää intialaisten Malesiassa viettämää juhlapäivää ovat Diwali ja Thaipusam. ==Lähteet== Intialaiset Luokka:Intialaisten diaspora
No pasarán

¡No pasarán! (, tai "On ne passe pas", suom. "Älkööt he pääskö läpi") on espanjankielinen iskulause, jota poliittisissa yhteyksissä käytetään puhuttaessa vastustajan pysäyttämisestä. Nykyään se on tunnettu erityisesti antifasistien tunnuslauseena. == Alkuperä == Lauseen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta se kuultiin ranskankielisenä ensimmäisen maailmansodan aikana Verdunin taistelussa, jonka yhteydessä sitä tiettävästi käytti ranskalainen kenraali Robert Nivelle tai toisten lähteiden mukaan marsalkka Pétain. Lause esiintyi myös sota-ajan ranskalaisissa propagandajulisteissa.“No pasarán!” – They shall not pass! This Day in Quotes. Viitattu 19.11.2014. == Espanjan sisällissota == Varsinaisesti No pasarán tuli tunnetuksi Espanjan sisällissodan alettua tasavaltalaisten johtoon kuuluneen Dolores Ibárrurin pitämässä radiopuheessa, jossa hän kehotti kansalaisia unohtamaan keskinäiset erimielisyytensä ja käymään yhteiseen rintamaan kenraali Francon johtamia fasisteja vastaan. Ibárruri päätti heinäkuussa 1936 pitämänsä puheen raivokkaasti lauseisiin "Los fascistas no pasarán! No pasarán!". Tämän jälkeen tasavaltalaiset omaksuivat sen tunnuslauseekseen. Valloitettuaan Madridin 28. maaliskuuta 1939 Franco julisti Hemos pasado ("Olemme päässeet läpi".) No pasarán levisi nopeasti myös muualle, ja jo lokakuussa 1936 sitä käytettiin Lontoossa niin sanotun Cable Streetin taistelun yhteydessä. Myöhemmin lauseen ovat ottaneet omakseen lähinnä vasemmistolaiset antifasistit, mutta se on kuultu myös muun muassa Viron keskustapuolueen vaalilauseena. == Lähteet == Luokka:Espanjankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Espanjan sisällissota Luokka:Antifasismi Luokka:Tunnuslauseet
Lisbet

Lisbet tai Lisbeth on naisen etunimi, Elisabet-nimen lyhentynyt muoto. Muodossa Lisbet nimi on käytössä pääasiassa Skandinavian maissa, muodossa Lisbeth varsinkin Saksassa. Suomessa nimi Lisbet on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 706 ja Lisbeth noin 1 150 henkilölle. Lisbetin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 19. marraskuuta. == Tunnettuja Lisbetejä ja Lisbethejä == * Lisbeth Berg-Hansen (s. 1963), norjalainen poliitikko ja ministeri * Lisbeth Landefort (1925–2024), itävaltalais-suomalainen teatteri- ja oopperaohjaaja * Lisbeth Movin (1917–2011), tanskalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja * Lisbeth Pahnke (s. 1945), ruotsalainen ponikirjojen kirjoittaja * Lisbeth Palme (1931–2018), ruotsalainen lastenpsykologi ja pääministeri Olof Palmen leski * Lisbet Puttonen (s. 1970), suomalainen poliitikko, Vapauspuolueen puheenjohtaja * Lisbeth Sättler, Elisabeth Rethberg (1894–1976), saksalaissyntyinen oopperalaulaja * Lisbeth Trickett, o.s. Lenton (s. 1985), australialainen uimari, olympiavoittaja ja maailmanmestari == Kuvitteellisia Lisbetheja == * Lisbeth Salander, hakkeri ja vartiointiliikkeen tutkija Stieg Larssonin Millennium-trilogiassa ja siihen perustuvissa elokuvissa * Lisbeth ”Lissu” Kanerva, tv-sarjassa Uusi päivä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Andrés Guglielminpietro

Andrés Guglielminpietro (s. 10. huhtikuuta 1974 San Nicolás de los Arroyos, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.Andrés Guglielminpietro National Football Teams -sivustolla Peliuransa päätyttyä Guglielminpietro on toiminut valmentajana. Guglielminpietro pelasi pääsarjatasolla argentiinalaisissa Gimnasia LP:ssa ja Boca Juniorsissa, italialaisissa Milanissa, Internazionalessa ja Bolognassa sekä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa Al-Nasr Dubaissa. Argentiinan A-maajoukkueessa Guglielminpietro pelasi kuusi ottelua vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Argentiinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Argentiinalaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kai Paimiala

Kai Paimiala (s. 10. tammikuuta 1959) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.Kai Paimiala Playerhistory-sivustolla Paimiala pelasi kaudella 1985 Porin Pallo-Tovereissa kuusi SM-sarjan ottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wörner

Wörner on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Florian Wörner (s. 1970), saksalainen katolinen piispa * Johann-Dietrich Wörner (s. 1954), saksalainen rakennusinsinöri, DLR-tutkimuslaitoksen pääjohtaja * Manfred Wörner (1934–1994), saksalainen poliitikko, ministeri ja Naton pääsihteeri
Lakkadiivienmeri

thumb|270px|Mangaloren aurinkoista hiekkarantaa, Lakkadiivienmeren rannalla Intian lounaisrannikolla. Lakkadiivienmeri () on Intian valtameren alue Intian niemimaan, Sri Lankan ja Malediivien välissä. Merialueen pinta-ala on 786 000 neliökilometriä, keskisyvyys 1 929 ja suurin syvyys 4 131 metriä. Meriveden lämpötila on talvella noin 25 °C, elokuussa 26–28 °C. Suolaisuus vaihtelee pohjois- ja keskiosan 35 ja eteläosan 35,5 promillen välillä. Alueella on lukuisia koralliriuttoja. Intian vesialueilla kalastusta (kalat, ravut, langustit). Suurimmat satamat ovat Tuticorin (Thoothukudi), Mangalore (Intia) ja Colombo (Sri Lanka). == Merialueen rajat == Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Lakkadiivienmeren rajat seuraavasti (1953): * Länsiraja: Intian länsirannan Sadashivgad Lt:sta () Corah Divh:iin ( ja edelleen (Intian) Lakkadiivien ja Malediivien saaristojen länsisivustaa Malediivien Addun atollin eteläisimpään pisteeseen. * Eteläraja: Sri Lankan Dondra Headin ja Addun atollin eteläisimmän pisteen välinen linja. * Itäraja: Sri Lankan ja Intian länsiranta. * Koillisraja: Aataminsilta Intian ja Sri Lankan välillä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Intian maantiede Luokka:Intian valtameri
Bamba (Moptin alue)

Bamba on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Deguéré sijaitsee Bandiagaran kalliorinteellä 65 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 13 600 asukasta (vuonna 2009). Bamban kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Kassan, idässä ja etelässä Diankaboun, lounaassa Bandigaran piirin Sanghanin sekä lännessä Métoumoun ja Ondougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskonnoltaan valtaosa on muslimeja. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siipikarja ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa käy myös matkailijoita. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Koron piiri Luokka:Malin kunnat
Diankabou

Diankabou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 65 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 11 300 asukasta (vuonna 2009). Diankaboun kunta rajoittuu luoteessa Koron piirin Kassan ja Bamban, idässä Diounganin ja etelässä Madougoun, lännessä Bandiagaran piirin Sanghanin sekä pohjoisessa Douentzan piirin Dianwélin, Kérénan ja Dallahin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja, moseja ja bozoja. Heistä valtaosa on muslimeja. Lisäksi on animisteja ja kristittyjä. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, lehmänpapu, maapapu, maapähkinä ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Diankaboun kautta kulkee Koron ja Douentzan välinen paikallistie. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Koron piiri Luokka:Malin kunnat
Dioungani

Dioungani on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 53 kilometriä Korosta koilliseen. Kunnassa on 32 400 asukasta (vuonna 2009). Diounganin kunta rajoittuu idässä Koron piirin Dinangouroun, lännessä Bondon, Barapirélin, Madougoun ja Diankaboun sekä pohjoisessa Douentzan piirin Dallahin kuntiin ja etelässä Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Eteläosassa on metsiä. Kuntaan kuuluu 21 kylää ja 32 pikkukylää. Lähes kaksi kolmasosaa asukkaista on muslimeja ja kolmasosa kristittyjä. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kymmenen alakoulua, yläkoulu ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Koron piiri Luokka:Malin kunnat
Boraginales

Boraginales on koppisiemenislahko, joka kuuluu asteridien Lamiidae-ryhmään yhdessä lahkojen Garryales, Gentianales, Lamiales ja Solanales kanssa. Lahkon tunnetuin heimo on lemmikkikasvit (Boraginaceae).Stevens 2001–, Viitattu 19.11.2014. == Tuntomerkit == Lahkon kasvit ovat enemmän tai vähemmän ruohovartisia kasveja, joita peittää enemmän tai vähemmän karkea karvoitus; karvan tyvellä on kystoliitti eli solun sisäinen kiinteä kalsiumkarbonaattimuodostuma tai sen kaltainen kappale, ja tyvisolun soluseinät ovat kalkkeutuneet tai piityneet. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet korvakkeettomia. Kukinto sijaitsee kasvin kärjessä terminaalisesti, ja on yksihaaraviuhko eli monokaasio, joka kukkien ollessa nupullaan on kiemurana. Kukat ovat säteittäisiä. Kukan verhiö on erilehtinen ja teriö kasvaa kehityksensä kuluessa yhteen torveksi; teriö on usein ratasmainen. Tavallisesti kahdesta emilehdestä muodostuneessa ja usein neljäosaisessa sikiäimessä on paljon siemenaiheita (usein kuitenkin neljä). Verhiö jää kehittyvän hedelmän suojaksi. == Luokittelu == Lahkon läheisin sukulainen on Lamiales-lahko, joka on sen rinnakkaisryhmä (sisarryhmä) Lamiidae-kladin evoluutiopuussa. Ne muodostavat yhdessä kehityshaaran, jota luonnehtivat iridoidien eli välkehtivien yhdisteiden puuttuminen, viuhkomainen kukinto ja sikiäimen laitaistukat. Yhteistä näiden kahden lahkon kasveille ovat sikiäimen tyveen kiinnittyvät, gynobaasiset vartalot ja lohkohedelmä. Erottavia ominaisuuksia on kuitenkin enemmän, joten lahkot on syytä pitää systemaattisesti erillään. Boraginales-lahkoon kuuluu kahdeksan heimoa, joissa on yhteensä 148 sukua ja 2 755 lajia. Heimot ovat (synonyymit suluissa): * Boraginaceae (Anchusaceae, Buglossaceae, Cerinthaceae, Cynoglossaceae, Echiaceae, Onosmaceae) – lemmikkikasvit * Codonaceae – mesimaljakasvit * Cordiaceae (Hoplestigmataceae, Sebestenaceae) – karhepuukasvit * Ehretiaceae (syn. vohkiokasvit Lennoaceae) – eeretiakasvit * Heliotropiaceae – heliotrooppikasvit * Hydrophyllaceae (Ellisiaceae, Eutocaceae) – sievikkikasvit * Namaceae – viuliokasvit * Wellstediaceae – harmovarpukasvit == Lähteet == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet. * Stevens, P. F. 2001– : Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. * Tirri, R., Lehtonen, J., Pihakaski, S. & Portin, P. 2001: Biologian sanakirja. Uudistetun laitoksen 1. painos. – Otava, Helsinki. ISBN 951-1-17618-8. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Boraginales * Evoluutiopuu: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/trees/boraginaceae.gif *
Urmijärvi

Urmijärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistössä Isossuonojan valuma-alueeseen. == Maantiede == Urmijärven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja sen pituus on noin 500 ja leveys 270 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä Koisonoja, joka yhtyy Koumanojaan heti Auvaisen pohjoispuolella ja se puolestaan Vilimussuonojaan. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja se on puoliksi ojitettua suota ja metsäistä moreenimaata. Kaakkoisrannalla on loma-asuntoja. Pohjoisranta rajautuu peltoon. Viereisestä Auvoljärvestä laskee lyhyt suo-oja Urmijärveen. Järvien pinnan korkeuserot ovat vain 30 senttimetriä. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210. == Luonto == Urmijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, jotka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji. Kaakossa nousee 40 metriä ylemmäksi Pärkänvuori. == Luonnonhistoriaa == Urmijärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3580–3480 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 3400–3300 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 40,7 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. == Historia == Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Urmijärven nimi on kirjoitettu ”Wähä Avuljärvi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Digitaaliarkisto: Auvaisten Isojaon kartta ja jakokirja , 1785-1785 (A13:1/2-6), Urmijärven kartta * Digitaaliarkisto: Auvaisten N:o 1-3, Isojaonjärjestely , kartta ja asiakirjat 1898-1898 (A13:1/12-24), Urmijärven kartta Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Hinnerjoen järvet
Auvoljärvi

Auvoljärvi on Satakunnassa Euran Hinnerjoella sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Isossuonojan valuma-alueeseen. == Maantiede == Auvoljärven pinta-ala on 33,1 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja Urmijärveen. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä. Ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista maastoa sekä metsäistä suota. Peltoa on vain vähän. Rannoilla on lukuisia loma- asuntoja ja Elorannan uimaranta ja leirintäalue. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210. == Luonto == Auvoljärvessä viihtyy ainakin jokirapu, joka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji. == Historia == Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Auvoljärven nimi kirjoitettiin ”Iso Avuljärvi”. Vuonna 1903 talollinen Juho Kallio ja kumppanit Hinnerjoelta hakivat lupaa järvenlaskuun ja saivat sen vuonna 1905. == Lähteet == Luokka:Hinnerjoen järvet Luokka:Lapinjoen vesistö
Salajärvi (Eura)

Salajärvi on Satakunnassa Euran ja Rauman rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen. == Maantiede == Salajärven pinta-ala on 29,3 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 700 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 7,5 kilometriä pitkä Salajärvenoja, joka liityttyään Uitto- Isonniitunojaan yhtyy lopulta Lapinjokeen Kodiksamin länsipuolella. Salajärven rantaviiva on 2,9 kilometriä pitkä. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta matalaa metsäistä suotakin on vähän. Pohjois-, itä- ja lounaisrannalla on runsaasti loma-asutusta. Länsipuolen viisi tekolampeakin ovat osittain mökitettyjä. Rauman ja Euran raja kulkee Salajärven poikki niin, että yli puolet järvestä jää Euran puolelle. Järvelle pääsee Neittamolta Lappiin kulkevalta tieltä. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, joka ovat istutettuja lajeja. == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Lapin (Rauma) järvet Luokka:Euran järvet
Mustajärvi (Rauma)

Mustajärvi tai Mustjärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen. == Maantiede == Mustajärven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 3 kilometriä pitkä Syöstäväoja, joka yhtyy Salajärvenojaan ja se puolestaan Lapinjokeen. Järven rantaviiva on alle kilometrin pitkä ja sen itäranta rajautuu idässä metsäiseen mäkeen. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta etelässä ja pohjoispäässä on metsäistä suota. Pohjoiselta suolta Laurinniitulta on kaivettu järveen suo-ojia. Laurinniitun toisessa päässä on pieni lampare. Järven rannoilla on muutama loma-asunto ja sinne pääsee Kodiksamista tulevilta teiltä. == Luonto == Mustajärvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, jotka ovat istutettuja lajeja. == Lähteet == Luokka:Lapin (Rauma) järvet Luokka:Lapinjoen vesistö
Kajajärvi

Kajajärvi on Euran ja Rauman rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen. == Maantiede == Kajajärven pinta-ala on 23,4 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 5,2 kilometriä pitkä Myllyoja. Noin 3 kilometrin kohdalla se virtaa Koskenrannalla olevan lammen läpi. Järven rantaviiva on 2,7 kilometriä pitkä. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta järven länsipään pohjoisrannat rajautuvat peltoihin ja itäpää metsäsuohon. Suo-oja tuo sinne läheiseltä Kiimasuolta vettä. Järven eteläreuna nousee korkealle Kajajärvenmäelle. Järvelle pääsee sekä Euran Mestilästä että Rauman Kodiksamista. == Luonto == Kajajärvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, jotka ovat istutettuja lajeja. == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Lapin (Rauma) järvet Luokka:Euran järvet
Fiskarsin Panimo

Fiskarsin Panimo (aiemmin Rekolan Panimo ja virallisesti Malty-J Oy) on suomalainen pienpanimo, jonka toiminta alkoi kesällä 2012. Panimon vuosituotanto on noin 100 000 litraa olutta. Panimon perustivat Jari Leinonen ja Juha Kuronen. Panimo sijaitsee Fiskarsin ruukissa. Heino-konserniin kuuluva Uniq Drinks Finland (nykyisin Brukett Oy) osti Fiskarsin Panimon syksyllä 2020. Yritys hankki omistukseensa myös helsinkiläisen Suomenlinnan panimon. Nykyisin Fiskarsin Panimo on Suomenlinnan panimon vanhan taustayhtiön Bitter-B Oy:n aputoiminimi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pienpanimot Luokka:Raasepori
Iso Palijärvi

Iso Palijärvi on Euran ja Pöytyän rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. == Maantiede == Ison Palijärven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 500 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja Pikku Palijärveen. Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pelto rajautuu rantaan järven pohjoisrannalla ja lännessä on soinen lahti. Järven etelärannalla on muutama loma-asunto, jonne pääsee seututieltä 210. == Luonto == Isossa Palijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja. == Historia == Honkilahtelaiset hakivat vuonna 1900 talollisen August Eskolan valtuuttamana lupaa laskea Palijärven vedenpintaa. Järvelle oli tehty piirirajat vuotta aiemmin 1899. Asia siirrettiin kuitenkin lääninkonttoriin. Asiaan palattiin vuonna 1903, jolloin selvitykset oli tehty, ja lupa annettiin vuonna 1908. Järvi laskettiin perkaamalla Palijärven laskuoja, joka virtasi Koskensuon kautta nykyiseen Alhonojaan. Järvenlaskun seurauksena rantoja paljastui ja järviallas jakaantui kahdeksi järveksi. Pikku Palijärvi jäi luusuan puolelle ja Iso Palijärvi sen taakse. == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Yläneen järvet Luokka:Honkilahden järvet
Kassa (Mali)

Kassa on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Berdossou sijaitsee Bandiagaran kalliorinteen juurella 75 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 18 600 asukasta (vuonna 2009). Kassan kunta rajoittuu idässä Koron piirin Diankaboun ja etelässä Bamban, lännessä Bandiagaran piirin Métoumoun ja pohjoisessa Douentzan piirin Dianwélin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella sijaitsee Wendoun järvi. Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua ja terveysasema. ==Lähteet== Luokka:Koron piiri Luokka:Malin kunnat
Pikku Palijärvi

Pikku Palijärvi on Satakunnassa Euran ja Pöytyän rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 10,3 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 3,4 kilometriä pitkä Alhonoja, joka laskee umpeen kasvaneen Latvajärven kautta Välijokeen. Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi pellonreunaan rajoittuvaa suoja-aluetta. Järveen laskee Isosta Palijärvestä yhdysoja sekä muutama metsäoja. Järven etelärannalla on muutama loma-asunto, jonne pääsee seututieltä 210. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja. == Historia == Honkilahtelaiset hakivat vuonna 1900 talollisen August Eskolan valtuuttamana lupaa laskea Palijärven vedenpintaa. Järvelle oli tehty piirirajat vuotta aiemmin 1899. Asia siirrettiin kuitenkin lääninkonttoriin. Asiaan palattiin vuonna 1903, jolloin selvitykset oli tehty, ja lupa annettiin vuonna 1908. Järvi laskettiin perkaamalla Palijärven laskuoja, joka virtasi Koskensuon kautta nykyiseen Alhonojaan. Järvenlaskun seurauksena rantoja paljastui ja järviallas jakaantui kahdeksi järveksi. Pikku Palijärvi jäi luusuan puolelle ja Iso Palijärvi sen taakse. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Yläneen järvet Luokka:Honkilahden järvet
Leejärvi

Leejärvi sijaitsee Eurassa Satkunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. Se laskee Kortojaa myöten Koskeljärven ohituskanavaan ja siitä edelleen Hinnerjokeen. == Maantiede == Järven pinta- ala on 2,1 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 120 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 2,4 kilometriä pitkä Kortoja, joka laskee Koskeljärven ohi kaivettuun ohituskanavaan. Kanava on Välijoen jatke, joka yhdistää sen suoraan Hinnerjokeen. Järven rantaviiva on alle kilometrin pituinen ja ranta on pääosin avosuota. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja. == Historia == Leejärvi tunnettiin vuoden 1849 Lindstömin kartassa "Eura socken" nimellä "Leevijärvi". Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Levajärvi". == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Peräjärvi (Eura)

Peräjärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 450 metriä pitkä laskuoja Koskeljärveen. Järven rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ainoa oja on Saarensuolta laskeva oja. Idässä on Vuorenmaan tila, jonka pellot rajautuvat rantaan. Eteläpuolella on Perävuoren kalliot, jossa on kolmen kunnan rajapyykki. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Suolammi (Eura)

Suolammi tai Suolampi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Lampi sijaitsee avosuon keskellä, joten sillä ei ole laskujokea. Sen rantaviiva on kilometrin pituinen ja ranta on pääosin avosuon reunaa. Etelässä lampi rajoittuu metsäsuohon. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Vähäjärvi (Honkilahti)

Vähäjärvi sijaitsee Eurassa Honkilahden kirkolta neljä kilometriä itään Satakunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 34,8 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 700 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 4,1 kilometriä pitkä Humaloja, joka yhtyy Välijokeen Löyttylän kylässä Kohmoisessa. Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Tyynistönlahti on heinittynyt ja Kouluvuoren puoleisessa lounaiskulmassa se on peltokaistaleeseen rajautuvaa suota. Pohjois- ja etelärannoilla on runsaasti loma-asutusta. Etelärannalla on uimaranta. Järven ohittaa seututie 210 itäpuolelta, Yläneen kirkolta noin 14 km. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, suutari ja karppi, jotka ovat istutettuja lajeja. == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Hänttijärvi

Hänttijärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Hänttijärven pinta-ala on 19,6 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 800 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla pitkän lahden pohjukassa, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä oja Patajärveen. Hänttijärveen laskee muutama pelto-oja. Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja pääosin peltomaan reunaa. Kaakkoisrannat ovat Myllykalliolla moreeni- ja kalliopohjaista maastoa. Tällä rannalla on runsaasti loma-asuntoja. Järvelle pääsee seututieltä 210. == Luonto == Hänttijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja. == Lähteet == Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Liesjärvi (Laitila)

Liesjärvi on Satakunnassa Laitilan ja Euran rajalla sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Liesjärvi on lähes umpeen kasvanut suojärvi, jossa on avovettä enää sokkeloisen kanavaverkoston verran. Sen vesialueen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys alle 300 metriä. Järven luusua sijaitsee pohjoispäässä, josta saa alkunsa kaivettu suo-oja. Se virtaa 4,5 kilometriä Liesjärvenojana yhtyen Hinnerjokeen 2,6 kilometriä Hinnerjoesta etelään. == Luonto == Liesjärvi kuivatettiin osittain 1800-luvulla. Nykyään se on keväisin tulviva ja kesäisin matala ja kuivillaan. Liesjärvi on valtakunnallisesti arvokas lintujärvi ja yhdessä läheisen Liesrahkan ja suuren Iso-Hölön kanssa se muodostaa Natura 2000-alueen. Vuonna 1969−1974 nostettiin järven vedenpintaa koemielessä, mutta sen jälkeen pintaa alennettiin nykytasolleen. Ympäröivät asukkaat ja maanomistajat ovat tehneet aloitteita vedenpinnan nostamiseksi. Vuonna 2003 perustettiin yhdistys Liesjärven hoitoyhdistys ry ajamaan vedennostohanketta. == Historia == Liesjärvi on laskettu kosteikoksi vuonna 1895. Lasketun järven kuivattavaa ojaa on perattu sen jälkeen monta kertaa, joskin syitä ovat olleet kuivattaminen tai tukintuitto. Järvenlaskuyhtiön nimissä yhteisesti omistettua heinää niitettiin ja sitten myytiin huutokaupalla. Saadut rahat jaettiin tai jätettiin yhtiön haltuun. Järven maatuma-alue jaettiin myöhemmin palstoihin eli loteihin. Lotteja jaettiin osakkuuden suuruuksien mukaisesti ja niiden mukaan jaettiin tuotot. Sana merkitsee yleisesti eli palsta tai osuus, mutta Satakunnassa sillä tarkoitettiin yleensä palstaa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Tuittila, Helmer: Laitilan turvevarat, 1981 * Ympäristö.fi: Iso-Hölö * Koivunen, Sari & al.: Satakunnan vesistöt - kunnostus ja tarpeet , Eura, 2006 Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Laitilan järvet Luokka:Hinnerjoen järvet
Lieslammi (Eura)

Lieslammi tai Mustalampi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Pyöreähkön järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen halkaisija on 120 metriä. Järven luusua on metsäoja, joka sijaitsee järven koillisrannalla. Siitä saa alkunsa yli kilometrin pituinen laskuoja, joka laskee Pitkäjärveen. Järven rantaviiva on 460 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Lammelle ei johda mitään tietä. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Mullasjärvi

Mullasjärvi sijaitsee Eurassa Satakunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja sen pituus on kilometrin ja leveys 250 metriä. Järvellä ei ole luusuaa, koska Hinnerjoki virtaa järven soistuneen osan läpi. Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista maastoa ja peltojen reunaa. Haukkalankallio sijaitsee järven itäpuolella ja siellä on vain yksi loma-asunto. Länsipuolella on Vähäpuolenrahka, joka on ojitettu suo. Noin viidesosa järven pohjoisosasta on soistunut umpeen. Seutua kutsutaan Lamminkulmaksi. == Luonto == Järvi on voimakkaasti ruohottunut järvi. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Hinnerjoen järvet
Patajärvi (Eura)

Patajärvi on Satakunnassa Eurassa Honkilahden kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta- ala on 4,1 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta jatkaa kulkuaan järven läpi virtaava Hinnerjoki. Järven rantaviiva on 850 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltojen rajaamaa ja heinittynyttä rantaniittyä. == Luontoarvot == Järvi on sekä rehevöitynyt että ruohottunut ja sitä uhkaa umpeenkasvu. Järvi olikin kasvanut lähes umpeen, mutta se kunnostettiin mittavassa hankkeessa vuosina 2000−2002. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven. Myös järven virkistyskäyttöä on lisätty, koska sen sijainti Honkilahdessa on keskeinen. Kunnostustyön jälkeen ruoppaustyön jäljet maisemoitiin, järven ja lähialueet liitettiin mukaan ulkoilureittiin. Järvelle on kunnostettu myös uimaranta. == Historia == Vuonna 1836 talollinen (Heuru) Johan Mattsson haki lupaa kuivauttaa "Patojärvi" ja saikin siihen luvan samana vuonna. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Shoreditch

Shoreditch on Lontoon kaupunginosa Hackneyn kaupunkipiirissä. Sen etelärajalta alkaa Lontoon City. Keskiaikainen Shoreditchin seurakunta oli paikallishallinnollinen yksikkö vuoteen 1899, jolloin perustettiin Shoreditchin kaupunkipiiri (Borough). Kaupunkipiiriin kuului kolme aluetta: Shoreditch, Hoxton ja Haggerston. Niillä oli oma kaupungintalo, Shoreditch Town Hall, joka seisoo yhä Old Streetin itäpäässä. Shoreditch yhdistettiin Hackneyyn vuonna 1965. Shoreditchilla on entisaikoina ollut maine East Endin köyhänä alueena, jossa oli paljon rikollisuutta, prostituutiota ja sosiaalisia ongelmia mutta myös vireää kulttuurielämää teattereineen ja varietee- esityksineen. Charlie Chaplin esiintyi siellä ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin.Arthurlloyd.co.uk: Shoreditch Theatres and Halls Shoreditchissa sijaitsivat The Theatre- ja Curtain-teatterit, joille Shakespeare kirjoitti näytelmiä ja näytteli niissä itsekin. Gainsboroughin studio, jossa Alfred Hitchcock aloitti uransa, sijaitsi Hoxtonissa, joka usein luetaan kuuluvaksi Shoreditchiin. Nykyään Shoreditch on trendikäs kaupunginosa, jossa toimistojen ja asuntojen neliöhinnat ovat korkeita. Sitä on luonnehdittu hipstereiden kaupunginosaksi New Yorkin WilliamsburginThrillist.com: Top 10 Hipster Neighborhoods on Earth tai lievemmässä mitassa Helsingin Punavuoren tapaan. Shoreditch on ollut Työväenpuolueen kannatusaluetta kaikissa parlamenttivaaleissa vuodesta 1935 lähtien. Alueen nykyinen edustaja Britannian parlamentissa on Meg Hillier. Hän sai 79 prosenttia äänistä vuoden 2017 vaaleissa Hackney South and Shoreditchin vaalipiirissä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Lontoon kaupunginosat
Pitkäjärvi (Eura)

Pitkäjärvi on Honkilahdella Eurassa Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 26,6 hehtaaria ja sen pituus on kilometrin ja leveys 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta jatkaa järven läpi virtaava Hinnerjoki (alempana Lapinjoen niminen) kulkuaan. Järven rantaviiva on 2,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lounaisranta on metsäsuota ja pohjoisranta osittain avosuota. Sekä tulo- että lasku-uoma on perattu ja perkausmaat on kasattu jokien rannoille. Noin 800 metriä alajuoksulle päin sijaitsee kivikautinen Kolmhaaran asuinpaikan jäänteet. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja. == Historia == Vuonna 1836 Patajärven kuivattaminen vaikutti myös Pitkäjärven laskemiseen. Vuonna 1841 torppari Daniel Johansson haki oikeutta vesijättömaihin. Päätös annettiin lääninkonttorin tehtäväksi. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet
Lauri Hollmén

Lauri Hollmén (8. tammikuuta 1935 Uskela – 10. toukokuuta 2020 Salohttps://www.hs.fi/muistot/art-2000006560622.html) oli suomalainen arkkitehti ja tietokirjailija, joka on tehnyt historiakirjoja Salosta.http://www.sss.fi/uutiset/701948.html Arkkitehtinä hän on suunnitellut Salon kirjastotalon ja Salon taidemuseo Veturitallin. Hän toimi Salon kaupunginarkkitehtina 1961–1998 ja veti omaa arkkitehtitoimistoaan 1956–1986. ==Tuotanto== * Kadonnutta Saloa (2005) Kustantaja Salon Seudun Sanomat * Salon Lukkarinmäki (2007) (yhdessä Esa Jyrkkiön ja Reijo Nordellin kanssa) Kustantaja Salon kaupunki * Kaupungintalo Kuninkaantien varrelle: korttelin historiaa (2011) * Salon sillankorvan kauppapaikan vuosisataisia vaiheita (2014) yhdessä Esa Jyrkkiön ja Reijo Nordellin kanssa ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Lauri Hollménin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (digilehden tilaajille) Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Kakkurilammi (Eura)

Kakkurilammi tai myös Kakkurlammi sijaitsee Eurassa Satkunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistöön Hinnerjoen alueeseen. Se on suolampi, josta ei erkane laskuojaa muuhun vesistöön, vaan vedet suotuvat ojitusverkon kautta viereiseen Vaaljärveen tai Vaaljärven entiseen laskujokeen Aliseenjokeen. == Maantiede == Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 180 metriä ja leveys 420 metriä. Järvellä ei ole luusuaa eikä laskujokea, sillä se on soiden ympäröimä järvi. Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota tai avosuota. == Luonto == Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven. == Luonnonhistoriaa == Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttuminen on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5800–5500 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 54,3 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Lapinjoen vesistö Luokka:Honkilahden järvet