EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vesiliikenne

Vesiliikenne on vedessä tapahtuvaa liikennettä. Usein puhutaan tarkemmin laivaliikenteestä, vaikka vesiliikenteeseen luetaan kuuluvaksi muutkin vesikulkuneuvot. Vesikulkuneuvoja eli aluksia ovat esimerkiksi laivat, veneet, lautat, ilmatyynyalukset ja sukellusveneet. Vesiliikenteellä on saavutettavissa muiden liikennemuotojen näkökulmasta hankalastikin saavutettavat kolkat, kunhan ne sijaitsevat veden äärellä. Se on erityisen merkittävä liikennemuoto rahdinkuljetuksen osalta, sillä rahtilaivojen suuri kuljetuskapasiteetti mahdollistaa yksikkökohtaisten kuljetuskustannusten alhaisuuden ja täten kannattavan liikennöinnin. Merkittävä osa vesiliikenteestä on myös matkustajaliikennettä, jokia jaetaan edelleen linjaliikenteeseen ja risteilyihin. Mannertenvälisen lentoliikenteen kehittyminen on vähentänyt hitaamman linjaliikenteen kysyntää huomattavasti. == Katso myös == * Merenkulku *
David Weightman

David John Weightman (s. 28. syyskuuta 1971 Brisbane, Australia) on australialainen soutaja ja olympiamitalisti. Weightman saavutti Robert Scottin parina olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Atlantassa 1996. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kahdeksikossa kymmenenneksi Wienissä 1991, perämiehellisessä nelosessa viidenneksi Račicessa 1993 ja Indianapolisissa 1994 sekä kahdeksikossa 11:nneksi Tampereella 1995. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Robert Scott (soutaja)

Robert Geoffrey Scott (s. 5. elokuuta 1969 Perth, Australia) on australialainen soutaja ja olympiamitalisti. Scott saavutti David Weightmanin parina olympiahopeaa perämiehettömässä kaksikossa Atlantassa 1996. Neljä vuotta aiemmin Barcelonan olympialaisissa Scott sijoittui kahdeksikossa viidenneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kahdeksikossa kahdeksanneksi Tasmaniassa 1990, neljänneksi Račicessa 1993 ja 11:nneksi Tampereella 1995. Scottin puoliso on vesipallon olympiavoittaja Liz Weekes. == Lähteet == Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maantiejuoksu

Maantiejuoksu eli katujuoksu on juoksulaji, jossa kilpaillaan tyypillisesti 5 km, 10 km, puolimaratonin ja maratonin (42,195 km) mittaisilla matkoilla. Kansainvälisen yleisurheiluliiton sääntöjen mukaan muita maantiejuoksun vakiomatkoja ovat 15 km, 20 km, 25 km, 30 km, 100 km sekä maantieviesti. Maantiejuoksut tulee suorittaa kestopäällysteisillä teillä, eikä reitti saa kulkea pehmeällä alustalla, kuten ruohikolla. Maantiejuoksuissa pidetään kirjaa ennätyksistä, vaikka reitit poikkeavat aina toisistaan. Ennätyskelpoisen reitin täytyy olla virallisen reitinmittaajan mittaama. Kilpailun lähdön ja maalin välinen etäisyys linnuntietä mitattuna ei saa olla yli 50 % kilpailtavan matkan etäisyydestä. Reitin keskimääräinen kaltevuus alaspäin ei saa olla enempää kuin 0,1 % eli esimerkiksi 10 kilometrin reitillä maali saa sijaita korkeintaan 10 metriä alempana kuin lähtö. Maratonia pidempiin juoksumatkoihin viitataan yleensä nimellä ultrajuoksu. Ultrajuoksukilpailutkin voivat tapahtua maantiellä, mutta niitä järjestetään myös haastavimmissa olosuhteissa, kuten polkujuoksuina. == Maantiejuoksut arvokisoissa == Maraton kuuluu olympialaisten, yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailujen ja yleisurheilun EM-kilpailujen ohjelmaan. Vuodesta 2016 alkaen EM-kilpailuissa tosin kilpaillaan maratonin sijaan puolimaratonilla, mikäli samana vuonna järjestetään kesäolympialaiset. Joka toinen vuosi järjestettävät EM-kilpailut osuvat siis joka toinen kerta samalle vuodelle neljän vuoden välein järjestettävien kesäolympialaisten kanssa. Puolimaratonilla järjestetään omat maailmanmestaruuskilpailut joka toinen vuosi. == Kansalliset mestaruuskisat Suomessa == Maantiejuoksun SM-kilpailut juostaan vuosittain keväisin ja niissä kilpaillaan puolimaratonin matkalla aikuisten sarjoissa. Kisoissa kilpaillaan myös 17- ja 19-vuotiaiden junioreiden sarjoissa 10 km matkalla. Maratonin SM-kilpailut kilpaillaan erikseen yleensä syksyllä vuosittain. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Juoksu
WayV

WayV (威神V, WeiShen V) on eteläkorealaisen yhtyeen NCT:n kiinalainen alaryhmä, joka koostuu seitsemästä jäsenestä: Kun, Ten, Winwin, Lucas, Xiaojun, Hendery ja Yangyang. SM Entertainment esitteli ryhmän ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 nimellä ”NCT Kiina”. Joulukuun 31. päivänä 2018 ilmoitettiin, että ryhmä debytoi WayV:nä tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön, Label V:n alaisena . == Historia == === 2016–2018: Ennen debyyttiä === Tammikuussa 2016 SM-perustaja Lee Soo-man ilmoitti suunnittelevansa uutta poikaryhmää, jonka useat eri yksiköt toimivat ympäri maailmaa sijaitsevissa kaupungeissa. Ten debytoi ensimmäisen yksikön, NCT U:n kanssa, 10. huhtikuuta 2016. Winwin debytoi osana toista yksikköä, NCT 127, 7. heinäkuuta 2016. Kun ja Lucas julkistettiin NCT 2018:n ja NCT U:n uusiksi jäseniksi. WayV julkistettiin ensimmäisen kerran 13. elokuuta 2018 NCT:n Twitterin kautta projektinimellä ”NCT China”. Ryhmän debyytti ja virallinen nimi julkaistiin loppuvuodesta 2018. SM ilmoitti 15. lokakuuta ryhmän aloittavan täysin kiinalaisella kokoonpanolla marraskuussa 2018, ja ryhmän toiminnan alkavan Kiinassa vuonna 2019. 31\. joulukuuta 2018 SM Entertainment julkisti NCT:n neljännen ryhmän nimellä ”WayV” (威神 V). Tämä tapahtui ryhmän virallisen Weibo-tilin kautta. Yksikkö debytoi tammikuussa 2019 SM Entertainmentin Kiinalaisen tuotantoyhtiön Label V:n alaisuudessa . ====== 2019: Debyytti ====== Tammikuun 17. päivä WayV julkaisi ensimmäisen digitaalisen EP:nsä, The Vision, jonka johtava single oli kiinankielinen versio NCT 127:n ”Regular”-kappaleesta. Toukokuun ensimmäinen päivä WayV esitteli heidän ensimmäisen mini-albumin, Take Off, joka julkaistiin toukokuun 9. päivä. == Jäsenet == * Hendery (黄冠亨) * Kun (钱 锟) * Lucas (黃旭熙) * Ten (เต น ล์ ชิต พล ลี้ พ กุล / 李永钦) * Winwin (董思成) * Xiaojun (肖德俊) * Yangyang (刘 扬扬) == Diskografia == === EP:t === * The Vision (2019) * Take Off (2019) * Take Over the Moon (2019) === Studioalbumit === * Awaken the World (2020) == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset yhtyeet
Tapa Paha Tapa

__EISISLUETT__ Tapa Paha Tapa oli vuosina 1983–1986 toiminut helsinkiläinen synthpop-yhtye. Yhtyeen perustivat Nurmeksesta Helsinkiin muuttaneet Esa Hyvönen ja Otso Pakarinen, joka oli aikaisemmin soittanut syntetisaattoreita yhden singlen julkaisseessa Mojova Lisä -yhtyeessä. Tapa Paha Tapa teki vuonna 1983 singlen OHO!/Extend-levymerkille ja julkaisi kasettialbumin Aurinko. Yhtye teki myös nauhoituksia myös tämän jälkeen, mutta ne jäivät kokonaan julkaisematta. Tapa Paha Tapan musiikkiin vaikuttivat esimerkiksi Tangerine Dream, Kraftwerk ja Klaus Schulze. Tapa Pahan julkaisuista on tullut harvainaisuuksia, ja yhtyettä pidetään yhtenä suomalaisen synthpopin uranuurtajista. Vuonna 2019 Svart Records julkaisi yhtyeen tuotannosta 25 kappaletta sisältävän kokoelman Aurinkoko. == Jäsenet == * Mirja Nevalainen – laulu * Otso Pakarinen – syntetisaattorit * Jari Heikkinen – syntetisaattorit * Esa Hyvönen – rummut == Diskografia == === Albumit === * === Singlet === * ”Mennyt maailma” / ”Vanha suola janottaa” (1983, OHO!/Extend Records) === Kokoelmat === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapa Paha Tapa Suomen äänitearkistossa * Tapa Paha Tapa Discogs-sivustolla Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Alois Hába

thumb|Alois Hába Alois Hába (21. kesäkuuta 1893 Vizovice – 18\. marraskuuta 1973 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja -pedagogi. Hänet tunnetaan mikrotonaalisen musiikin uranuurtajana. Hába opiskeli säveltämistä Vítězslav Novákin johdolla Prahassa 1914–1915 sekä Franz Schrekerin johdolla Wienissä 1917–1920 ja Berliinissä 1920–1922. Wienissä hän tutustui Arnold Schönbergin dodekafoniseen musiikkiin. Hän sai vaikutteita myös kotiseutunsa Määrin kansanmusiikista, jossa käytetään mikrointervalleja. Näiden pohjalta hän kehitti oman neljäs- ja kuudesosasäveliin perustuvan sävelkielensä, sitä tukevan teorian ja siihen soveltuvia soittimia. Hába opetti Prahan konservatoriossa vuodesta 1923, jossa hänellä oli oppilaita muun muassa Balkanin maista ja Turkista. Alois Habán tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluu ooppera Matka (), joka sai kantaesityksensä 1931. Se on yhä maailman ainoa neljäsosasävelasteikkoon perustuva ooppera. Sen lisäksi hän on säveltänyt mikrotonaalista musiikkia erikoisrakenteiselle pianolle sekä jousikvartettoja. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Australian maantiede

Australia on ainoa asuttu maanosa, joka sijaitsee kokonaan eteläisellä pallonpuoliskolla. Australia on myös maanosista pienin, kuivin ja laakein. Itä-Australiassa kohoavat Australian Kordillieerit, joiden rinteet ulottuvat lumirajan yläpuolelle, jolloin laskettelukin on mahdollista. Kordillieerit laskeutuvat länsiosassaan alangoksi, jossa virtaavat maanosan tärkeimmät joet, kuten Darling ja Murray. Alangon keskialueilla on useita laskujoettomia suolajärviä. Alankoalueen länsipuolella pinnanmuodot kohoavat keskimäärin noin 300–500 metriä korkeaksi ylängöksi, joka on lähinnä kuivaa pensasaroa ja aavikkoa. Australian suurimmat kaupungit ovat Sydney (4,4 milj. as.), Melbourne (3,9 milj.), Brisbane (1,9 milj.), Perth (1,6 milj.) ja Adelaide (1,2 milj.). Pääkaupungissa Canberrassa on 345 000 asukasta. == Ilmasto == Australian pohjoisosat kuuluvat kuumaan, keskiosat lämpimään ja eteläosat lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Keskiosat, joita kutsutaan Outbackiksi, 'takamaaksi', ovat pysyvien korkeapaineiden leveysasteilla, ja muistuttavat Saharaa ja Kalaharia. Sateisemmat alueet reunustavat mantereen kuivaa ydintä. Trooppisessa pohjoisosassa sadekausi ajoittuu marraskuun ja huhtikuun välille, kun pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu alueelle. Samaan aikaan syntyy Australian monsuuni, ja vallitseva tuulensuunta on koillisesta. Australian itä- ja kaakkoisosissa sateita saadaan ympäri vuoden. Keskiosan aavikko ulottuu länsirannikolle 18. ja 30. eteläisen leveyspiirin välisellä alueella sekä etelärannikolle 125. ja 135. itäisen pituuspiirin välisellä alueella. Trooppiset syklonit osuvat Australiaan pari kertaa vuodessa, yleensä maan pohjois- ja luoteisosaan. Ne esiintyvät yleensä kesäkaudella joulu- huhtikuussa. == Luonto == Koska Australia on ollut pitkään eristyksissä muista maanosista, sen luonto on saanut rauhassa kehittyä omanlaisekseen. Varsinkin mantereen eläimistö on kehittynyt pitkään muista erillään. Australiassa elää monia endeemisiä eläin- ja kasvilajeja, joita ei tavata missään muualla maapallolla. Tunnetuimpia australialaisista kasveista ovat eukalyptukset. Australia on suurimmaksi osaksi aavikkoa tai savannia. Vain itärannikolla on trooppisia ja subtrooppisia sademetsiä ja lounaisosassa on nahkealehtistä kasvillisuutta. Australiassa on arvioitu elävän 300 000 eläinlajia, joista tunnetaan vasta kolmannes. Nisäkkäitä tunnetaan 280 lajia, lintuja yli 700 lajia, matelijoita 380 lajia, sammakkoeläimiä 120 lajia ja makeanveden kaloja noin 200 lajia. Loput lajit ovat selkärangattomia. Mantereelle erityisen luonteenomainen on runsas pussieläinlajisto, johon kuuluvat muun muassa yli 50 kengurulajia sekä koala ja vompatit. Australian eläimistöön kuuluu myös vesinokkaeläin, joka on neljän nokkasiililajin ohella yksi maailman viidestä munivasta nisäkäslajista. Australian pohjoisosien sademetsäalueiden joissa vaanii krokotiileja, joiden saaliiksi jää silloin tällöin ihmisiäkin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Riistapäivät

Riistapäivät on vuodesta 1990 alkaen järjestetty kaksipäiväinen valtakunnallinen seminaaritapahtuma, jossa Suomen riistantutkimuksen, riistahallinnon ja muun riista-alan ammattilaiset esittelevät ajankohtaisia aiheita. Vuoteen 2018 tapahtuman pääjärjestäjä oli Luonnonvarakeskus ja sen edeltäjä Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos, vuodesta 2019 alkaen Metsähallitus. Vuosi Paikkakunta Teema 2019 Seinäjoki Riista-ala muutoksessa 2018 Rovaniemi Riista-ala katsoo tulevaisuuteen 2017 Kuopio Hyvinvoiva riista - kestävä riistatalous 2016 Tampere Riista biotalouteen suuntaavassa Suomessa 2015 Oulu Riistatalous ja hyvinvointi, uudistuva suurpetokantojen hoito sekä ajantasainen riistatieto ja elinympäristöjen tila 2014 Vantaa Suurpedot yhteiskunnassa 2013 Lahti Riista, riistatieto, metsäkanalinnut 2012 Kajaani Vesilinnut 2011 Vaasa Metsäkanalinnut 2010 Turku Riistan liikkuminen, hoitosuunnitelmatyö 2009 Lappeenranta Toisen hyöty, toisen tappio 2008 Oulu Vesilinnut ja kosteikot 2007 Jyväskylä Metsästys mittoihin – riista, metsästäjä ja tutkimus 2006 Kouvola Ympäristömuutokset ja me 2005 Vantaa Uudet tekniikat luonnonhoidon apuna 2004 Tampere Metsästäjien talkootyö – riistantutkimuksen perusta 2003 Seinäjoki Riistamaailman epätoivotut – taudit, loiset, tulokaslajit 2002 Mikkeli Metsäkanalintuvuosi 2002 2001 Kajaani Pienpedot luonnossamme 2000 Joensuu Metsä riista-aittana - ennen, nyt ja tulevaisuudessa 1999 Pori Vesilinnut, kansainvälisin riistavaramme 1998 Oulu Suurpedot petoina Lähde: == Lähteet == Luokka:Luonnonvarakeskus Luokka:Metsähallitus Luokka:Suomen tapahtumat Luokka:Luonto- ja ympäristötapahtumat
Vilém Blodek

Vilém František Blodek (3. lokakuuta 1834 Praha – 1. toukokuuta 1874 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä ja huilisti, jonka tuotanto oli aikoinaan suosittua mutta on sittemmin jäänyt aikalaissäveltäjä Bedřich Smetanan varjoon. Blodek aloitti 12-vuotiaana opinnot Prahan konservatoriossa, sävellyksen opettajanaan Jan Bedřich Kittl ja huilunopettajana Antonín Eiser. Lisäksi hän opiskeli pianonsoittoa yksityisesti. Vuosina 1853–1855 Blodek toimi vauraan perheen musiikinopettajana Galitsiassa. Palattuaan Prahaan hän konsertoi pianistina ja kuoronjohtajana. Vuodesta 1860 hän opetti huilunsoittoa Prahan konservatoriossa. Hän kuoli 39 vuoden iässä. Blodekin keskeisinä sävellyksinä pidetään vuoden 1862 huilukonserttoa ja vuoden 1867 oopperaa V studni (). ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset pianistit Luokka:Vuonna 1834 syntyneet Luokka:Vuonna 1874 kuolleet
Nowra

Nowra on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 30 856 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 121 kilometriä Sydneystä lounaaseen. Nowra perustettiin vuonna 1857, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1979. Kaupunki sijaitsee Shoalhaven-joen suistossa. Kaupungin asukkaista noin 20 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 20 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Satu Tuuli Karhu

Satu Tuuli Karhu (s. 5. joulukuuta 1994 Kajaani) on suomalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa roolistaan elokuvassa Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja (2018), josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Jussi- palkinnolla. Karhu sai naissivuosaehdokkuuden myös elokuvasta Eden. Karhu kiinnostui teatterista, kun Kajaanin seurakunnan nuorisotyöntekijä pyysi häntä Kajaanin kaupunginteatterin kanssa toteutettavaan produktioon. Hän pääsi ensiyrittämällä Teatterikorkeakouluun, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2019. Vuonna 2019 Karhu esitti toista pääosaa Zaida Bergrothin ohjaamassa elokuvassa Marian paratiisi. Vuonna 2020 hän näytteli elokuvissa Eden ja Naurun varjolla sekä rikostelevisiosarja Karpin toisella tuotantokaudella. Karhu on myös näytellyt Suomen Kansallisteatterin suurella näyttämöllä. Vuonna 2021 Karhu esiintyi sarjoissa Sisäilmaa sekä Mädät omenat. Vuonna 2022 hän tuli valituksi Q-teatterin ensembleen. https://www.amusa.fi/q-teatterille-uusi-taiteellinen-johtaja == Filmografia == Elokuva Elokuva Elokuva Vuosi Elokuva Rooli 2018 Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja Sofia 2019 Marian paratiisi Salome 2020 Eden Tiina Naurun varjolla Laura 2022 Hamsterit Myyjätär 2024 Omenavarkaat Satu 2025 Ei koskaan yksin Journalisti Televisiosarjat Televisiosarjat Televisiosarjat Vuosi Sarja Rooli 2020 Karppi Kerttu Koskimäki 2021 Sisäilmaa Hanna Puustinen Mädät omenat Onerva Poikelus 2022 Made in Finland Katarina Tammi Mies joka kuoli Leena True Story Suomi Maiju == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Suomalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Jussi- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orange (Australia)

Orange on kaupunki Australiassa Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 37 181 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä länteen. Orange perustettiin vuonna 1846, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1946. Kaupungin asukkaista noin 21 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 17 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Parkes

Parkes on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 9 964 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee noin 300 kilometriä Sydneystä luoteeseen. Parkes perustettiin vuonna 1862. Kaupungin asukkaista noin 21 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 20 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Port Macquarie

Port Macquarie on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 44 811 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee Sydneystä koilliseen. Port Macquarie perustettiin rangaistussiirtolana vuonna 1821. Se hylättiin vuonna 1830, mutta asutettiin pian uudelleen. Kaupungin asukkaista noin 17 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 28 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Raymond Terrace

Raymond Terrace on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 13 301 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 145 kilometriä Sydneystä koilliseen. Raymond Terrace perustettiin 1830-luvulla. Nykyään kaupungissa tuotetaan esimerkiksi sitrushedelmiä ja maitotuotteita. Kaupungin asukkaista noin 21 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 16 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Singleton (Australia)

Singleton on kaupunki Australiassa, Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa. Kaupungissa oli 13 217 asukasta vuoden 2016 väestönlaskennassa, ja se sijaitsee 150 kilometriä Sydneystä pohjoiseen. Singleton perustettiin vuonna 1820, ja siitä tuli kaupunki vuonna 1836. Nykyään kaupungissa tuotetaan esimerkiksi oliiveja ja maitotuotteita. Hiilikaivokset ovat taloudellisesti tärkeitä. Kaupungin asukkaista noin 21 prosenttia on alle 14-vuotiaita, ja noin 13 prosenttia on yli 65-vuotiaita. == Lähteet == Luokka:Australian kaupungit Luokka:Uusi Etelä-Wales
Rotalat

Rotalat (Rotala) on rantakukkakasvien (Lythraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun on hyväksytty kuuluvaksi 30 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu lähes 50 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. == Lajeja == * Rotala decussata * Rotala macrandra – punarotala * Rotala ramosior * Rotala rotundifolia – hentorotala * Rotala wallichii – hapsurotala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Rotala Luokka:Rantakukkakasvit
František Xaver Dušek

František Xaver Dušek (8. joulukuuta 1731 Chotěborky u Jaroměře – 12. helmikuuta 1799 Praha) oli tšekkiläinen säveltäjä, cembalisti ja pianisti. Hän tuli tunnetuksi enemmänkin laulajatar Josefina Duškován aviomiehenä ja Wolfgang Amadeus Mozartin majoittajana tämän Prahassa oleskelun aikana. Köyhästä perheestä kotoisin ollut Dušek oppi musiikkia kylän opettajalta ja pääsi paikallisen kreivi Šporkin kustantamana musiikkioppiin jesuiittakouluun Hradec Královéssa. Vaikea loukkaantuminen keskeytti opinnot, mutta kreivin tukemana hän pääsi opiskelemaan urkujensoittoa František Václav Habermannin johdolla Prahassa ja sitten cembalonsoittoa Wienissä Georg Christoph Wagenseilin oppilaana. Hän avioitui vuonna 1776 lahjakkaan laulajattaren Josefina Hambacherin kanssa ja matkusti tämän kanssa monilla kiertueilla. Mozartin perheeseen he tutustuivat häämatkallaan Salzburgissa. Dušekia pidetään merkittävänä 1700-luvun loppupuolen soitinmusiikin säveltäjänä. Valtaosa hänen tuotannostaan koostuu orkesteri-, kamariyhtye- ja pianoteoksista. Hän sävelsi muun muassa 37 sinfoniaa, 20 jousikvartettoa, 21 jousitrioa, 49 partitaa puupuhaltimille, 13 menuettia ja yhdeksän cembalokonserttoa. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Tšekkiläiset pianistit Luokka:Tšekkiläiset cembalistit Luokka:Vuonna 1731 syntyneet Luokka:Vuonna 1799 kuolleet
Miloslav Ištvan

Miloslav Ištvan (2. syyskuuta 1928 Olomouc – 26. tammikuuta 1990 Brno) oli tšekkiläinen säveltäjä, musiikkiteoreetikko ja -pedagogi. Hän toi eurooppalaisen modernin musiikin vaikutteita sekä omaan että oppilaidensa musiikkiin. Ištvan aloitti viulu- ja piano-opinnot lapsena ja opiskeli säveltämistä yksityisesti František Suchýn ja myöhemmin Vilém Petrželkan johdolla. Vuosina 1947–1948 hän opiskeli Brnon konservatoriossa musiikin teoriaa ja historiaa ja siirtyi sitten Janáček-akatemiaan (JAMU) Jaroslav Kvapilin oppilaaksi. Kvapilin myöhäisromanttisen tyylin sijasta Ištvan kiinnostui Leoš Janáčekin, Igor Stravinskyn ja Arnold Schönbergin musiikista. Vuodesta 1965 hän toimi itse luennoijana JAMU-oppilaitoksessa. Professuurista hän kieltäytyi 1980-luvun alussa siihen liittyneiden poliittisten ehtojen vuoksi. Ištvanin varhaistuotanto sai vaikutteita kansanmusiikista sekä Janáčekilta, Bartókilta ja Prokofjevilta. 1960-luvun keskivaiheilla Ištvan kiinnostui rytmistä ja lyömäsoitinten käytöstä, ja vähitellen hänen musiikkinsa tuli yhä moninaisempia vaikutteita eri puolilta Alfred Schnittken tapaan, antiikin musiikista jazziin ja rockiin. Hänestä tuli myös Tšekin tuotteliain näyttämömusiikin tekijä, joka sävelsi neljän vuosikymmenen aikana lähes neljäkymmentä näyttämöteosta. ==Lähteet== Luokka:Tšekkiläiset säveltäjät Luokka:Musiikkiteoreetikot Luokka:Musiikkipedagogit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
IPhone XR

iPhone XR on lokakuussa 2018 julkaistu Applen puhelinmalli, joka julkistettiin iPhone XS:n ja iPhone XS Maxin rinnalla. Takakamera on 12 megapikseliä ja etukamera 7 megapikseliä. Käyttöjärjestelmänä on iOS 12, joka on päivitettävissä iOS 18 -versioon. Tallennustilaa on 64, 128 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia on 3 gigatavua. Akun kapasiteetti on 2 942 milliampeerituntia. Apple iPhone XR:ssä on 6,1-tuumainen LCD-näyttö. Taustavalaisun ansiosta näyttö ulottuu puhelimen kulmiin saakka. iPhone XR:ssä on normaalin SIM-korttipaikan lisäksi laitteen sisäänrakennettu sähköinen SIM- kortti. Se toimii perinteisen SIM-kortin tavoin. Erona on, ettei tuotteeseen tarvita erillistä fyysistä SIM-korttia, vaan se on sisäänrakennettu ja aktivoidaan digitaalisesti. iPhone XR:n saa seuraavissa väreissä: musta, valkoinen, sininen, keltainen, punainen ja koralli. == Lähteet == Luokka:Applen matkapuhelimet Luokka:IOS-pohjaiset laitteet Luokka:Vuoden 2018 matkapuhelimet
The Twelve Apostles

The Twelve Apostles (Kaksitoista apostolia) ovat merestä esiin työntyvät kalkkikivipaadet Australian etärannikolla Victorian osavaltiossa. Kaksitoista apostolia on yksi Australian suosituimmista nähtävyyksistä. Se sijaitsee noin 230 kilometrin päässä Melbournesta länteen Great Ocean Roadin varrella. Varsinkin auringonlaskun aikaan paikalle tehdyt valokuvauspaikat ovat täynnä kuvaajia. Matkailijoita lennätetään kivipaasien yllä myös helikoptereilla. Kivipaasien nimi on harhaanjohtava, sillä niitä on kahdeksan. Ennen vuotta 2005 niitä oli yhdeksän, mutta yksi niistä sortui eroosion vaikutuksesta. Tiedosto:Apostles 3 GOR.JPG|Vuonna 2003 ennen romahdusta Tiedosto:The twelve apostles Victoria Australia 2010.jpg|Vuonna 2005 yhdeksännen kivipaaden romahdettua == Lähteet== == Aiheesta muualla== *Viralliset sivut Luokka:Australian saaret Luokka:Victoria (Australia)
Verner Aurola

Verner Johannes Aurola, vuoteen 1919 Mallat (31. tammikuuta 1899 Jääski Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1954, s. 48 (Viitattu 17.1.2019) – 24. lokakuuta 1969 HelsinkiKuolleita. Helsingin Sanomat, 28.10.1969, s. 2.) oli rovasti, Helsingin NMKY:n pääsihteeri ja kristillinen kirjailija. ==Henkilöhistoria== Verner Aurolan isä oli räätäli Matti Mallat ja äiti Anna Pöhö. Hänen puolisonsa vuodesta 1938 oli Linda Viktoria Gustava Welroos. Geologi Erkki Aurola oli hänen nuorempi veljensä. Verner Aurola kirjoitti ylioppilaaksi Sortavalan lyseosta 1918, suoritti teologian erotutkinnon 1922 ja vihittiin papiksi 1924. Hän suoritti Yhdysvalloissa Springfieldin yliopistossa Bachelor of Science -tutkinnon 1931 ja teologian kandidaatti hänestä tuli Suomessa 1948. Aurola oli Helsingin keskusvankilan apulaisopettaja 1924–1928. Tammisaaren pakkotyölaitoksen vt. pastori 1924–1928, Tilkan päällikköpastori 1941–1943 ja Töölön seurakunnan virallinen apulainen 1943–1944. Helsingin NMKY:n pääsihteeri Aurolasta tuli 1928. Hän toimi myös opettajana ja NMKY:n julkaisemien lehtien Nuori Mies ja Veljesvartio sekä Helsingin NMKY:n Kuukauslehden päätoimittajana, samoin kuin Kirkon Nuorison toimitussihteerinä 1934–1939 ja Uuden Suomen pyhäpäiväsivun toimittajana 1945–1957. Aurolalla oli useita luottamus- ja järjestötehtäviä ja hän julkaisi kristillisiä teoksia. Sota-aikana Aurola toimi sotasairaalan pappina, rovastin arvonimen hän sai vuonna 1947.Pääsihteeri, rovasti Verner Aurola 60-vuotias. Helsingin Sanomat, 31.1.1959, s. 6. ==Julkaisuja== * Miehet etsimässä elämää: Helsingin Nuorten miesten kristillisen yhdistyksen 40-vuotisjuhlajulkaisu 1889-1929, 1929 * Poikien kesken, 1929 * Nuorisomme siveellisen puhtauden puolesta: esitelmiä siveellisyyskokouksia varten, 1933 * Sankarivoittoja kiusauksien keskellä: ohjeita nuorukaisten ja nuorten miesten siveellisyystaistelussa, 1933 * Kääntyminen, 1936 * Kymmenen ihanaa kesää Degerössä: NMKY:n kesäkoti 1927–1936, 1936 * Mitä Oxfordin ryhmäliikkeellä on meille annettavana?, 1936 * Turvattu tie: kirjanen sodanaikaisia lukupiirejä varten, 1940 * Haavoittuneiden sielunhoitajina: Suomen-Venäjän sodissa 1939–1942, 1942 * Miehet ja kristillisyys, 1942 * Pojasta mieheksi: kristillisen poika-, nuorukais- ja miestyön käsikirja, 1944, Yrjö Karilas, Verner J. Aurola, Sulo Karpio, Reino Aalto * Jeesus Kristus on Herra: näkyjä kristillisen nuorison pyhiinvaellusteiltä, 1948 * Tottelimme taivaallista näkyä: tunnetut nuorisotyöntekijät kertovat, 1949, toim. Verner Laurila, Helge Ukkola * Tohtori John R. Mott: piirteitä hänen elämästään ja vaikutuksestaan, 1958 * Yhteiseltä taipaleelta: Helsingin nuorten miesten kristillinen yhdistys r.y., 1965 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Verner J. Aurola : Ihmisiä, junia, härkiä ja temppeleitä. Matkakuvaus Etu-Intiasta, Helsingin Sanomat, 03.03.1937, nro 60, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka: Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka: Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka: Suomalaiset toimittajat Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka: Suomalaiset kristilliset kirjailijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Salibandyn Champions Cup 2013

Champions Cup 2013 oli järjestyksessään 21. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se pidettiin 2.-6. lokakuuta 2013 Tampereella. Champions Cupin voitti 2013 miehissä ruotsalainen IBF Falun ja naisissa niin ikään ruotsalainen Rönnby IBK. Turnaukseen osallistui, Suomen, Ruotsin, Sveitsin ja Tšekin mestarit, toinen joukkue järjestäjämaasta ja 2012 EuroFloorball Cupin voittaja. == Lähteet == * http://floorball.org/cc2013 Luokka:Salibandykilpailut
Australian kansallismuseo

Australian kansallismuseo () on Australian pääkaupungin Canberran pohjoisosissa, Lake Burley Griffin -tekojärven rannalla sijaitseva kansallismuseo. Se on yksi Australian monista kansallisista museoista. Instituutiona Australian kansallismuseo on melko nuori, vuonna 1980 perustettu julkisesti rahoitettu organisaatio. Erilaisia aikeita ja ehdotuksia kansallismuseon perustamiseksi oli jo edeltävän sadan vuoden aikana. Museoon sijoittuu Australian kansallisen historian kokoelma. Yleisellä tasolla kansallismuseon kokoelmat ja näyttelytoiminta jaetaan kolmeen teema-alueeseen: 1. Aboriginaalien ja Torresinsalmen saarten asukkaiden historia ja kulttuuri, 2. Australian historia ja yhteiskunta vuodesta 1788 lähtien ja 3. Ihmisen vuorovaikutus ympäristön kanssa. Museon kokoelmiin kuuluu noin 210 000 esinettä tai muuta nimikettä. Australian parlamenttitaloa vastapäätä sijaitsevan kansallismuseon nykyrakennuksen ovat suunnitelleet vuonna 1997 voittamansa suunnittelukilpailutyön pohjalta arkkitehdit Ashton Raggatt McDougall ja Robert Peck von Hartel Trethowan. Museo avautui yleisölle vuonna 2001. Kokonaiuutta on sittemmin laajennettu esimerkiksi kahvilarakennuksella. Rakennuksen arkkitehtuuri herätti huomiota heti avajaisvuonna 2001. Sitä kritisoitiin plagioinnista, sillä aboriginaalien näyttelyn käsittämä rakennus katon zikzak-koristeluineen sisältää arvioiden mukaan suoraa kopiota arkkitehti Daniel Libeskindin Berliinin holokaustimuseoon tekemiästä suunnittelutyöstä. Puolustuksena arkkitehti Raggatt vastasi tähän halunneensa verrata Australian alkuperäisasukkaiden kohtelua juutalaisten holokaustikokemuksiin. Kuva:National Museum of Australia January 2012.jpg|Australian kansallismuseo sijaitsee Pohjois-Canberrassa, Lake Burley Griffin -tekojärven rannalla. Kuva:National Museum of Australia (437595660).jpg|Ilmakuva kansallismuseosta Actionin niemellä. Kuva:Rock paintings - NMA-11802.jpg|Kalliomaalauksia (NMA:n valokuva 11802). Kuva:Thylacinus cynocephalus at NMA.jpg|Ihmistoiminnan seurauksena sukupuuttoon kuollut pussihukka. Kuva:National Museum of Australia - Joy of Museums - Cannon from the Endeavour.jpg|Eräs HMS Endeavour-laivan tykeistä. Kuva:National Museum of Australia - Joy of Museums - Convict Leave Pass.jpg|Vangin vapautuskirje. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * See the National Museum of Australia (esittelyvideo, kesto 2 min 47 s) (youtube.com) *Annual report 2017-18 (nma.gov.au) Luokka:Australian museot Luokka:Canberran rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansallismuseot
Salibandyn Champions Cup 2012

Champions Cup 2012 oli järjestyksessään 20. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se pidettiin 3.-7. lokakuuta 2012 Uumajassa. Champions Cupin voitti 2012 miehissä ruotsalainen Storvreta IBK ja naisissa niin ikään ruotsalainen IKSU. Turnaukseen osallistui, Suomen, Ruotsin, Sveitsin ja Tšekin mestarit, toinen joukkue järjestäjämaasta ja 2011 EuroFloorball Cupin voittaja. == Joukkueet == Miehet * SPV * Storvreta * Tatran * Wiler-Ersigen * Dalen * RTU Naiset * IKSU * Classic * Tigers * Piranha Chur * Dalen * RSU == Lähteet == * http://floorball.org/cc2012 Luokka:Champions Cup Luokka:Ruotsin salibandy Luokka:Vuoden 2012 salibandy
Kansallinen teknillinen yliopisto

Kansallinen teknillinen yliopisto () on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Quitoin kaupungissa Ecuadorissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1869, ja sen tiedekunnat ovat pääosin teknisiä, niin kuin tietotekniikka ja insinöörikoulutus. == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Ecuadorin yliopistot ja korkeakoulut Luokka:Quito
Keshi yená

Keshi yená on curaçaolainen ruokalaji, joka koostuu täytetystä juustokiekosta. Keshi yenán nimi on papiamentua ja se tarkoittaa kääntäen täytettyä juustoa. Alankomaat valloittivat Curaçaon Espanjalta 1600-luvulla ja alankomaalaisten siirtolaisten myötä saarille saapuivat myös suuret juustokiekot. Curaçao oli myös merkittävä orjakaupan keskus ja paikalliset orjat aloittivat juustokiekkojen täyttämisen. Juustot olivat alun perin tavallisimmin Edamia tai Goudaa ja täyte esimerkiksi kanaa, vihanneksia, hedelmiä ja mausteita. Tavallisia täytteitä ovat sellaiset elintarvikkeet, jotka ovat jääneet yli muusta ruuanlaitosta. Eri täytteitä ja valmistustapoja onkin useita. Keshi yenáa valmistetaan Curaçaolla, Aruballa ja Bonairella. Keshi yenán valmistus kotioloissa on vähentynyt, mutta annosta tarjoillaan yleisesti ravintoloissa. Paikalliset syövät sitä enimmäkseen juhlapäivinä esimerkiksi juuston kalliin hinnan takia. Juustoa käytetään paikallisessa keittiössä vain harvoin muiden ruokalajien valmistukseen. Ravintoloissa annosta tarjoillaan usein myös turisteille. Keshi yenáa on kuvailtu joskus Curaçaon kansallisruuaksi. ==Lähteet== Luokka:Curaçao Luokka:Amerikkalainen keittiö Luokka:Ruokalajit
Konnankoukku

Konnankoukku on vuonna 1980 suomeksi julkaistu Clive Cusslerin esikoisromaani, jonka on suomentanut Pirjo Latvala ja kustantanut WSOY. Sen englanninkielinen alkuteos The Mediterranean Caper julkaistiin vuonna 1973 Yhdysvalloissa. == Juoni == Konnankoukku -romaanissa Välimerellä Kreikkalaisella saarella sijaitseva Yhdysvaltain ilmavoimien tukikohta joutuu ensimmäisen maailmansodan aikaisen vuonna 1918 kadonneeksi uskotun lentokoneen hyökkäyksen kohteeksi, ja Dirk Pitt lähtee Al Giordinon ja NUMA:n tutkimusryhmän kanssa selvittämään asiaa. == Lähteet == Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Clive Cusslerin romaanit Luokka:Vuoden 1973 kirjat
Maratonjuoksun Suomen-mestaruuskilpailut

Maratonin SM-kilpailut käydään vuosittain ja niihin voi osallistua suomalaisten yleisurheiluseurojen juoksijat, jotka ovat rikkoneet kilpailuun vaadittavan tulosrajan, mikäli sellainen on asetettu. Kilpailuissa on sarjat miehille ja naisille. Suomen Urheiluliiton mestaruuskilpailusäännöt eivät aseta mitään tiettyä ajankohtaa jolloin maratonin SM-kilpailut tulisi järjestää, mutta viime vuosina suomenmestaruudet on ratkottu yleensä syyskuun aikana jonkin massamaratonin yhteydessä. == Kilpailut ja mitalistit viime vuosilta == SM-maratonin mitalistit vuosi päivä paikkakunta miehet naiset kultaa hopeaa pronssia kultaa hopeaa pronssia 2014 20.9. Lappeenranta Marko Tuokko NaantLöy 2.27.51 Matti Rauma TuUL 2.28.53 Jukka Kero TuUL 2.29.13 Anne-Mari Hyryläinen HelsJy 2.45.24 Anni Hemminki RovanRR 2.47.41 Elli Hemminki RovanRR 2.48.40 2015 26.9. Pyhtää Jaakko Nieminen JKU 2.26.29 Mikko Tolonen OulPy 2.28.30 Thijs Feuth TuUL 2.29.35 Laura Markovaara KU-58 2.47.27 Riitta Paasio EsboIF 2.48.13 Anni Hemminki RovanRR 2.54.50 2016 25.9. Lahti Aki Nummela HKV 2.24.18 Thijs Feuth TuUL 2.27.02 Jukka Kero TuUL 2.28.26 Laura Manninen KU-58 2.41.21 Riitta Paasio EsboIF 2.54.07 Andreina Kero TuUL 2.57.36 2017 16.9. Jyväskylä Jaakko Nieminen JKU 2.23.06 Henri Ansio FinnMR 2.30.28 Miika Takala JKU 2.33.21 Paula Tukiainen VU 2.52.20 Jannica Granbacka VasaIS 2.53.22 Sari Juuti KU-58 2.57.34 2018 22.9. Joutseno Jaakko Nieminen JKU 2.21.59 Aki Nummela HKV 2.23.36 Antti- Pekka Niinistö LahdA 2.29.45 Alisa Vainio LUM 2.34.49 Suvi Miettinen HKV 2.49.01 Mira Tuominen ValkHa 2.54.42 2019 21.9. Espoo Jaakko Nieminen JKU 2.27.40 Antti-Pekka Niinistö LahdA 2.30.35 Jukka Kero TuUL 2.34.46 Laura Manninen KU-58 2.45.52 Annemari Kiekara ForssSa 2.47.50 Riitta Paasio EsboIF 2.55.36 2020 10.10. Vantaa Jaakko Nieminen JKU 2.19.49 Björn Sandler IKFalken 2.22.01 Aki Nummela HKV 2.26.41 Laura Manninen KU-58 2.42.43 Päivi Kauppinen HelsJuo 2.43.45 Katri Niemistö JKU 2.55.53 2021 18.9. Jyväskylä Aki Nummela HKV 2.20.36 Björn Sandler IKFalken 2.23.09 Antti Ihamäki AlajA 2.24.42 Suvi Miettinen HKV 2.37.58 Laura Manninen KU-58 2.39.36 Erika Lehtola EsboIF 2.46.30 2022 20.8. Turku Kristian Lindroos HelsJuo 2.31.03 Kari Heikura PolvijU 2.31.16 Jukka Hyttinen SavonlRie 2.35.13 Aino Niemi TuUL 2.45.41 Laura Manninen KU-58 2.46.53 Erika Lehtola EsboIF 2.54.05 2023 14.10. Vantaa Arttu Vattulainen JoensKa 2.22.04 Oscar Holmström EsboIF 2.22.52 Juho Ylinen JKU 2.23.00 Nina Chydenius GamlIF 2.38.33 Anni Kuosmanen KuopRe 2.46.27 Aino Niemi TuUL 2.48.04 2024 15.9. Jyväskylä Kari Heikura PolvijU 2.21.28 Hannu Granberg LA 2.24.04 Oscar Holmström EsboIF 2.24.19 Anni Kuosmanen KuopRe 2.45.46 Emilia Siltanen JKU 2.47.37 Jaana Strandvall VaasTo 2.53.17 == Lähteet == Luokka:Maratonit Luokka:Suomen yleisurheilukilpailut
Jäinen hauta

Jäinen hauta (Iceberg, 1975). Suomentanut Erkki Hakala. WSOY, 1978 on Clive Cusslerin järjestyksessä toinen ja myös suomennoksena toinen jännitysromaani. Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Clive Cusslerin romaanit Luokka:Vuoden 1975 kirjat
Thomas Chessell

Thomas Edmund Malcolm ”Tom” Chessell (1. huhtikuuta 1914 Ashfield – 9. toukokuuta 1992 Chevron Island) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti. Chessell voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Tom Chessell Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Geoffrey Williamson

Geoffrey ”Geoff” Williamson (10. heinäkuuta 1923 Sydney – 17. syyskuuta 2009 Ryde) oli australialainen soutaja ja olympiamitalisti. Chessell voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös perämiehettömissä nelikoissa Melbournen kesäolympialaisissa 1956.Olympics at Sports-Reference.com Williamson kuoli 86-vuotiaana 17. syyskuuta 2009https://web.archive.org/web/20101205054153/http://www.rowingaustralia.com.au/news_latest- news_archive_aj.shtm. == Lähteet == * Geoff Williamson Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
David Anderson

David Rollo ”Dave” Anderson (s. 8. huhtikuuta 1932) on australialainen kilpauransa päättänyt soutaja ja olympiamitalisti. Anderson voitti kahdeksikoissa olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän kilpaili myös perämiehettömissä nelikoissa Melbournen kesäolympialaisissa 1956.Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == * Geoff Williamson Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Australialaiset soutajat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Mahdollisesti elävät henkilöt
Australian kansallisgalleria

Australian kansallisgalleria () on Australian pääkaupungissa Canberrassa toimiva kansallinen taidemuseo. Se on yksi Australian monista kansallisista museoista. Vuonna 1967 Australian silloinen pääministeri Harold Holt ilmoitti, että maan hallitus rakentaisi Australian kansallisgallerian Canberraan kansallisen taidekokoelman sijoituspaikaksi. Maan hallituksen hyväksynnän jälkeen (1970), suunnitelmakilpailun voittanut arkkitehti Colin Madigan nimitettiin jatkokehittämään kokonaisuutta, johon kansallisgallerian lisäksi kuuluu Australian korkeimman oikeuden tilat. Rakennuksen päämateriaaliksi tuli betoni, ja rakennuksessa on myös suuria lasiseiniä. Sisääntulotasolla on käytetty suuria tiililaattoja, ja ylemmän tason galleriatiloissa puuta (tulip oak). Rakennustyöt toteutettiin vuosina 1974–1982. Kokonaisuuteen kuuluva Korkeimman oikeuden rakennus valmistui 1980 ja kansallisgallaria 1982. Kuningatar Elizabeth II avasi Australian kansallisgallerian 12. lokakuuta 1982. Arkkitehti Andrew Andersen suunnitteli tilapäisnäyttelyille tarkoitetun siipirakennuksen, ja se rakennettiin vuonna 1997. Siipirakennuksessa on käytetty osin graniitilla verhoiltuja graniittipaneeleja. Laajennuksen yhteydessä muodostettiin piha-alueelle taiteilija Fiona Hallin suunnittelema patsaspuisto. Se on osa laajempaa useiden kuvanveistäjien ja arkkitehtien suunnittelemaa patsaspuistoa. Rakennuksen laajennusosan (Stage 1) suunniteltiin myös Andrew Andersonsin johdolla. Laajennusosaa rakennettiin loppuvuodesta 2007 syyskuulle 2010. Yleisölle uudet tilat avattiin 1. lokakuuta 2010. Kansallisgalleria perustettiin Australian kansallisen taidekokoelman säilytämiseksi, kartuttamiseksi ja esittelemiseksi. Taidemuseon pysyvä kokoelma voidaan jakaa viiteen eri pääteema-alueeseen: Australian taide, aboriginaalien ja Torresinsalmen asukkaiden taide, eurooppalainen ja amerikkalainen taide, aasialainen taide ja Tyynenmeren seudun taide. Tiedosto:National Gallery from SW, Canberra Australia.jpg|Kansallisgallaria sisäänkäynnin suunnalta. Tiedosto:NGA Hill Arches by Henry Moore and Fog sculpture by Fujiko Nakaya (429171971).jpg|Henry Mooren Hill Arches -veistosta ja soa Fujiko Nakayan sumuteoksesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Australian museot Luokka:Canberran rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kansallismuseot Luokka:Taidemuseot
Churwalden

Churwalden on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä on runsaat 2 000 vakinaista asukasta. Churwalden on yksi Plessurin hallinnollisen alueen () kuudesta kunnasta. Nykyinen Churwaldenin kunta perustettiin vuonna 2010, kun kolme kuntaa, Malix, Parpan ja vanha Churwaldenin kunta, yhdistyivät. == Sijainti == Churwalden sijaitsee Plessurjokeen laskevan Rabiosajoen laaksossa viitisen kilometriä Churista etelään. == Matkailu == Churwalden muodostaa yhtenäisen matkailualueen Vaz/Obervaziin kuuluvien Lenzerheiden ja Valbellan kanssa. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == *
Veysonnaz

Veysonnaz [vɛzɔna] on kunta Sveitsissä Valais’n kantonissa. Siellä on runsaat 600 vakinaista asukasta. Veysonnaz on yksi Sionin hallinnollisen alueen () viidestä kunnasta. == Sijainti == Veysonnaz sijaitsee Rhônen laakson etelärinteellä pari kilometriä Sionista etelään. == Matkailu == Veysonnaz on osa 4 Vallées’n matkailualuetta. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Valais’n kunnat Luokka:Sveitsin talviurheilukeskukset
Salibandyn Champions Cup 2011

Champions Cup 2011 oli järjestyksessään 19. salibandyn seurajoukkueiden Euroopan-mestaruusturnaus. Se pelattiin lokakuussa 2011 Tšekin Mladá Boleslavissa. Champions Cupin voitti 2011 miehissä suomalainen SSV, jolle mestaruus oli toinen sen voitettua edellisen kerran 2009. Naisissa mestaruutta juhli ruotsalainen Djurgårdens IF. Vuonna 2011 Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnaus pelattiin ensi kertaa uudella nimellä ja järjestelmällä. Vielä edellisenä vuonna turnaus kantoi nimeä EuroFloorball Cup ja siihen osallistui miehissä, sekä naisissa 8 joukkuetta. Vuodesta 2011 lähtien Euroopan parhaat seurajoukkueet pelaavat Champions Cupissa ja 5. ja huonommin sijoitettujen maiden joukkueet EuroFloorball Cupissa. == Joukkueet == Miehet * SSV * Storvreta * Tatran * Wiler-Ersigen * Tunet IBK * Florbal MB Naiset * Djurgården * Red Ants * Classic * Tigers * Rubene * Bohemians == Lähteet == * http://www.floorball.org/pages/EN/Champions-Cup-2011 Luokka:Salibandykilpailut Luokka:Champions Cup
John C. Bogle

John Clifton ”Jack” Bogle (8. toukokuuta 1929 Montclair, New Jersey – 16. tammikuuta 2019 Bryn Mawr, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen sijoittaja, yritysjohtaja ja lahjoittaja. Hän keksi indeksirahastot ja perusti vuonna 1975 niitä ensimmäisenä tarjonneen ja maailman suurimmaksi kasvaneen Vanguard- sijoitusrahastoyhtiön. ==Elämä ja ura== Jack Bogle valmistui Princetonin yliopistosta 1951 ja sai työpaikan yhdestä ensimmäisistä sijoitusrahastoja tarjonneista yhtiöstä nimeltä Wellington Fund. Hän eteni yrityksen hallituksen puheenjohtajaksi. Vuonna 1974 hän perusti asiakkaiden omistaman Vanguard- sijoitusrahastoyhtiön ja keksi asiakkaiden kustannuksia säästävät passiiviset indeksirahastot. Ne eivät yritä voittaa kilpailijoita poimimalla parhaiksi katsomiaan osakkeita, vaan ostavat osakkeita kaavamaisesti niin, että rahastojen arvo nousee tai laskee pörssikurssien keskimääräisen muutoksen verran. Vuonna 1999 Fortune-talouslehti nimesi Jack Boglen yhdeksi neljästä vaikutusvaltaisimmasta sijoittajasta 1900-luvulla. Sijoittaja Warren Buffett kutsui Boglea vuonna 2017 sankariksi, jonka hän arvioi tuoneen sijoittajille vuosien varrella kymmenien miljardien dollarien tuotot sen sijaan, että ne olisivat kuluneet aktiivisten sijoitusrahastojen korkeisiin hallinnointipalkkioihin. Time-lehti nimesi Jack Boglen yhdeksi vuoden 2004 sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä maailmassa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Lahjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suursijoittajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Kalle Nio

Kalle Nio (s. 1982) on suomalainen kuvataiteilija, taikuri ja teatteriohjaaja. Hän työskentelee kokeellisen elokuvan, näyttämötaikuuden, sirkuksen, installaatioiden ja visuaalisen teatterin saralla. Nion ryhmä WHS on yksi aktiivisimmin ulkomailla toimivista suomalaisista esitystaideryhmistä. Ryhmän teoksissa hän on toiminut ohjaajana, esiintyjänä ja videosuunnittelijana. WHS- ryhmän tuotannot ovat olleet keskeinen tekijä suomalaisen nykysirkuksen nousussa muiden esittävän taiteen lajien rinnalle. Genrerajat ylittäviä, monitaiteellisia teoksia on esitetty teatteri-, sirkus- , nukketeatteri- ja kuvataidenäyttämöillä yli 40 eri maassa. Nio on yksi suomalaisen nykysirkuksen johtohahmoista. Oman ryhmänsä lisäksi hän on työskennellyt lavastajana sekä video- ja taikasuunnittelijana myös muille esittävän taiteen ryhmille. Nion elokuvallisia video-installaatioita on ollut esillä taidegallerioissa ja -museoissa Suomessa ja ulkomailla. Hän on ohjannut myös lyhytelokuvia, mainoksia ja musiikkivideoita. Muun taiteellisen työnsä ohella Nio on WHS- ryhmän vuonna 2014 perustaman elävien kuvien näyttämö WHS Teatteri Unionin yksi perustajista. Hän on valmistunut Kuvataideakatemian tila-aikataiteen osastolta kuvataiteen maisteriksi. Nio on Suomen vanhimman taikuriyhdistyksen, vuonna 1945 perustetun Suomen Taikapiirin puheenjohtaja. == Palkinnot == 2020 Suomen Taikapiiri, Vuoden Taikuri 2019 2015 Taiteen valtionpalkinto, WHS 2014 Helsingin Kulttuuriteko, WHS 2014 Raimo Utriaisen taidesäätiön palkinto 2014 Säde-palkinto, paras videosuunnittelu (Lähtö) yhdessä Matias Boettgen kanssa. 2000 3. palkinto Taikurien maailmanmestaruuskilpailuissa (FISM) == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset videotaiteilijat Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet
Säätöventtiili

Säätöventtiili on venttiili, jota käytetään säätämään fluidivirtausta muuttamalla virtauskanavan kokoa ohjaimen signaalin ohjaamana.Instrument Society of America -standardi S561.1, 1976., joka on esitetty "Fisher- säätöventtiilin käsikirjassa" neljännessä painoksessa 1977. Tämä mahdollistaa virtausnopeuden suoran ohjauksen ja siitä johtuvan prosessimäärien, kuten paineen, lämpötilan ja nestetason ohjauksen. == Toiminta == Automaattisten säätöventtiilien avaaminen tai sulkeminen tapahtuu yleensä sähkö-, hydrauli- tai pneumaattisilla toimilaitteilla. Tyypillisesti venttiilin voi säätää mihin tahansa asentoon täysin aukinaisen ja täysin suljetun asennon välillä. Pneumaattisen toimilaitteen ohjauksesta vastaa asennoitin, joka säätää paineilman määrää toimilaitteelle. Sähkötoimilaitteissa on yleensä integroitu ohjausyksikkö. == Lähteet == Luokka:Venttiilit