EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
ORP Wilno

ORP Wilno () oli Puolan laivaston Kraków-luokan jokimonitori toisen maailmansodan alussa ennen uppoamistaan. == Valmistus == Alus tilattiin Krakovasta ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1926. == Palvelus == Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Modlinin sotasataman esikuntalaivaksi. Kesäkuussa 1927 se siirrettiin Pinskin jokilaivueeseen. Alus oli modernisoitavana 1932, jolloin sen aseistusta vahvennettiin vaihtamalla 75 mm tykit 100 millimetrin haupitseihin ja samalla yksi konekivääreistä korvattiin Vickers 13,2 mm NKM -ilmatorjuntakonekiväärillä. Toisessa maailmansodassa Wilno osallistui taistelutoimiin vasta, kun neuvostojoukot tunkeutuivat 17. syyskuuta Puolaan. Se määrättiin siirtymään Pinskille, jossa se esti vuorokaudeksi neuvostoliiton jokilaivaston etenemisen. Aluksen oli tarkoitus vetäytyä Bugille, mutta Krolewskin kanavan tuhoutuneet sillat estivät aluksen matkan. Miehistö räjäytti aluksensa 18. syyskuuta lähellä Osobowiczen kylää estääkseen sen joutumisen vihollisen käsiin.Sienicky, Ignacy s. 25 ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Kraków-luokan jokimonitorit
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2001 järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 2001 New Yorkissa. Lleyton Hewitt voitti miesten kaksinpelin ja uransa ensimmäisen Grand Slam -turnauksen. Venus Williams voitti naisten kaksinpelin. Miesten nelinpelin voittivat Wayne Black ja Kevin Ullyett. Lisa Raymond ja Rennae Stubbs voittivat naisten nelinpelin. Rennae Stubbs ja Todd Woodbridge voittivat sekanelinpelin. == Loppuottelut == === Miesten kaksinpeli === Lleyton Hewitt – Pete Sampras 7–6(4), 6–1, 6–1 === Naisten kaksinpeli === Venus Williams – Serena Williams 6–2, 6–4 === Miesten nelinpeli === Wayne Black / Kevin Ullyett – Donald Johnson / Jared Palmer 7–6, 2–6, 6–3 === Naisten nelinpeli === Lisa Raymond / Rennae Stubbs – Kimberly Po / Nathalie Tauziat 6–2, 5–7, 7–5 === Sekanelinpeli === Rennae Stubbs / Todd Woodbridge – Lisa Raymond / Leander Paes 6–4, 5–7, 7–6(9) == Lähteet == * Tulokset Sportsillustratedin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain avoimet tennisturnaukset vuosittain Luokka:Vuoden 2001 tennis
Mikko Ketonen

Arvo Mikko Olavi Ketonen (s. 1945) on turkulaisen TS-Yhtymän hallituksen puheenjohtaja. Yhtymän toimitusjohtajana hän toimi vuosina 2010–2012TS-Yhtymä Oy:n toimitusjohtaja vaihtui Turun Sanomat 17.8 2010. Koulutukseltaan hän on ekonomi. Ketosen vanhemmat ovat johtaneet Turun Sanomia: isä oli päätoimittaja ja toimitusjohtaja Arvo Ketonen ja äiti vuorineuvos, pääjohtaja Irja Ketonen. Ketosen vanhempi veli on yhtiön johdosta vuonna 2010 eläkkeelle siirtynyt Keijo Ketonen. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Turun Sanomat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
So What (Miles Davisin kappale)

”So What” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta Kind of Blue. AABA-muotoinen modaalinen sävellys vuorottelee kahden moodin välillä: A-osa soitetaan D-doorisessa ja B-osa Es-doorisessa. Sävellys perustui osin Ahmad Jamalin vuonna 1955 julkaisemaan kappaleeseen ”Pavanne”, johon puolestaan oli vaikuttanut Morton Gouldin vuoden 1938 sävellys ”American Symphonette No. 2”. ”So Whatin” jonkinasteisena edeltäjänä pidetään Davisin vuonna 1958 julkaisemaa ”Milestones”-kappaletta. Alkuperäisessä nauhoituksessa mukana ollut saksofonisti John Coltrane käytti ”So Whatin” moodirakennetta vuoden 1961 sävellyksessään ”Impressions”. Vuonna 2022 Helsingin Sanomat pyysi yli 70 suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. Tämä instrumentaalikappale ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 72. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1959 kappaleet Luokka:Miles Davisin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit
Blue in Green

”Blue in Green” on jazzstandardi Miles Davisin albumilta Kind of Blue vuodelta 1959. Kappaleen tekijäksi oli merkitty Davis itse, mutta kvintetin pianisti Bill Evans on myöhemmin väittänyt säveltäneensä kappaleen. Evansin mukaan Davisin panos sävellykseen rajoittui kahden soinnun ehdottamiseen. Kun Evans nauhoitti kappaleen oman kokoonpanonsa kanssa albumilleen Portrait in Jazz (1959), tekijöiksi merkittiin sekä Davis että Evans. Kappaleen ovat Davisin ja Evansin lisäksi nauhoittaneet muun muassa Al Jarreau, John McLaughlin, Mark Ledford ja Lee Ritenour. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1959 kappaleet Luokka:Miles Davisin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
All Blues

”All Blues” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta Kind of Blue ja yksi Davisin tunnetuimmista sävellyksistä. Kappale perustuu 12 tahdin blueskaavaan 6/8-tahtilajissa. Alkuperäinen ja tunnetuin versio Kind of Blue -albumilla on soitettu rauhallisella tempolla. Davisin silloiseen kvintettiin kuuluivat trumpetistin itsensä lisäksi saksofonistit Cannonball Adderley ja John Coltrane, basisti Paul Chambers ja rumpali Jimmy Cobb. Kappale otettiin myös kvintetin konserttirepertuaariin, ja yhtye soitti sitä ainakin kesällä 1959. Vuonna 1965 Davis nauhoitti kappaleesta nopeamman version, jolla soittivat Wayne Shorter, Herbie Hancock, Ron Carter ja Tony Williams. Davisin lisäksi muun muassa Oscar Peterson, Freddie Hubbard, Milt Jackson, Tal Farlow, Bill Mays ja Al Grey ovat nauhoittaneet kappaleen. Kappale on säilyttänyt suosionsa vuosien kuluessa ja sen ovat 2000-luvullakin äänittäneet lukuisat artistit. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1959 kappaleet Luokka:Miles Davisin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkikappaleet
Freddie Freeloader

”Freddie Freeloader” on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1959 albumilta Kind of Blue. Albumi muissa kappaleissa soitti Davisin uusi pianisti Bill Evans, mutta ”Freddie Freeloaderiin” Davis halusi Wynton Kellyn, joka oli erikoistunut bluessoittoon. Kappaleen rakenne perustuu 12 tahdin blueskaavaan. Kappaleen nimi (suomeksi ”Siipeilijä-Freddie”) tulee Freddie-nimisestä henkilöstä, joka usein livahti maksamatta kuuntelemaan Davisin ja muiden soittoa. Nimivalintaan on myös voinut vaikuttaa Red Skeltonin roolihahmo, Freddie the Freeloader -klovni. Kappaleen ovat Davisin lisäksi äänittäneet muun muassa Wes Montgomery, Stanley Jordan, Rahsaan Roland Kirk ja Emile- Claire Barlow. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1959 kappaleet Luokka:Miles Davisin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit
Šaturan piiri

Šaturan piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Vuonna 1956 perustetun piirin pinta-ala on 2715 neliökilometriä. Asukkaita on 71 200 henkeä (vuonna 2009). Šaturan piiri sijaitsee Moskovan alueen itäosassa Meštšoran alangolla. Se rajoittuu luoteessa Orehovo-Zujevon ja lounaassa Jegorjevskin piireihin sekä idässä Vladimirin ja Rjazanin alueisiin. Piirin keskellä sijaitsee Rošalin kaupunkipiirikunta. Seudulla on runsaasti järviä, turvesoita ja havumetsiä. Suurimmat joet ovat Polja ja pohjoisrajalla virtaava Kljazma. Hallinnollinen keskus on Šaturan kaupunki, joka sijaitsee Kazanin rautatien varrella 127 kilometriä Moskovasta itään. Sen lisäksi piiriin kuuluvat Mišeronskin ja Tšerustin kaupunkimaiset taajamat sekä neljä maalaiskuntaa: Dmitrovski Pogost, Krivandino, Pyšlitsy ja Radovitski. Asutuskeskuksia on yhteensä 187. Kaupunkiväestön osuus on 54,2 %. Seudun pääelinkeino on teollisuus. Suurimmat teollisuuslaitokset ovat Šaturan voimalaitos, huonekalutehdas ja leipätehdas. Maatalousyritys Šaturski on yksi Venäjän suurimmista. Šaturassa on myös kaksi Venäjän tiedeakatemian tutkimuslaitosta. Kulttuurilaitoksia ovat kaksi lasten taidekoulua, musiikkikoulu, kulttuuri- ja kerhotalot, kirjastot sekä kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Leninskaja Šatura (”Leniniläinen Šatura”). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Šaturan piirin sivusto *
Pöyliövaara

Pöyliövaara on vaara Ojanperällä, Rovaniemellä. Pöyliövaaran lähistöllä on laavu, ja reittejä kävelijöille, polkupyöräilijöille ja talvisin hiihtäjille. Pöyliövaaralla oli vuosina 1937–1944 hyppyrimäki, joka tuhoutui Lapin sodassa. == Lähteet == Luokka:Rovaniemen vaarat
Teleki von Szék

Teleki von Szék on unkarilainen aatelissuku Transilvaniasta. Telekin suku asui alun perin Transilvaniassa, joka oli 1541–1690 autonominen ruhtinaskunta Ottomaanien ja Habsburgien valtakuntien välissä. Suvun tunnetuin edustaja on 1630-luvulla syntynyt Mihály Teleki, josta tuli Transilvanian kansleri ja tärkein poliittinen johtaja 1600-luvun lopulla. Keisari Leopold I myönsi Telekille hänen monista palveluksistaan Unkarin kreivin arvon, ja kuolemansa jälkeen hän sai myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kreivin arvon. Suku on ollut 1600-luvulta lähtien kreivillinen. ==Suvun merkittäviä jäseniä== * József Teleki von Szék (1790–1855), kuvernööri * László Teleki (1811–1861), poliitikko, diplomaatti * Mihály Teleki von Szék (1634–1690), valtiomies * Pál Teleki von Szék (1879–1941), poliitikko, Unkarin pääministeri * Sámuel Teleki von Szék (1845–1916), tutkimusmatkailija Afrikassa ==Lähteet== Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Transilvanian historia
Taube

Taube on baltialais-suomalais-ruotsalainen aatelissuku 1300-luvulta. Alkuaan suvun nimi oli Tuwe, joka vuonna 1668 ylennettiin aatelilliseksi Evert Tauben kautta. Hänen pojastaan tuli vapaaherra Evert Fredrik Taube af Odenkat. Myös kaksi kreivillistä haaraa on Ruotsin ritarihuoneessa. Suomen ritarihuoneessa aatelisella suvulla on numero 60. Nimi äännetään suomenruotsissa joko ['toːb] tai ['taube]. == Tunnettuja Taubeja == * Aarne Taube (1902–1939), suomalainen kapteeni ja pataljoonankomentaja * Eugen Taube (1869–1913), venäläissyntyinen Suomessa asunut upseeri ja taidemaalari * Evert Vilhelm Taube (1737–1799), ruotsalainen sotilas ja diplomaatti * Evert Taube (1890–1976), ruotsalainen proosakirjailija, runoilija, trubaduuri ja säveltäjä * Gustaf Adam Taube (1673–1732), ruotsalainen sotilas, valtaneuvos * Gustaf Adolf Taube (1864–1918), suomalainen kirkkoherra * Hedvig Taube (1714–1744), Ruotsin kuningas Fredrik I:n rakastajatar * Henry Taube (1915–2005), kanadalainen kemisti, Nobelin kemianpalkinnon saaja * Inkeri Taube (1900–1967), suomalainen opettaja, suomentaja ja kirjailija * Johan Reinhold Taube (1823–1898), suomalainen juristi, tilanomistaja ja moninkertainen valtiopäivämies * Johan Reinhold Taube (1859–1915), suomalainen upseeri, tilanomistaja ja valtiopäivämies, vanhemman Johan Reinhold Tauben poika * Mathias Taube (1876–1934), ruotsalainen näyttelijä, Evert Tauben serkku * Mihail Taube (1869–1961), venäläinen oikeustieteilijä, historioitsija ja poliitikko * Saimi Taube, S. S. Taula (1903–1968), suomalainen kirjailija ja kääntäjä * Sven- Bertil Taube (1934–2022), ruotsalainen laulaja ja näyttelijä, Evert Tauben poika ==Lähteet== * Sveriges adelskalender 1939. Stockholm 1938 ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Suomalaiset aatelissuvut
De Besche

De Besche on alankomaalais-ruotsalais-suomalainen aatelissuku. Gillis de Besche vanhempi saapui Ruotsiin noin vuonna 1600. Kuningas Kaarle IX oli kutsunut hänen neljä poikaansa maahan jo aikaisemmin. Kuningas pyrki käyttämään heidän kykyjään Ruotsin hyväksi erityisesti arkkitehtuurissa ja kaivosteollisuudessa. Hollantilaiset pakolaiset olivat myös varakkaita. Vanhin poika Wilhelm (1572–1647) perusti useita rautaruukkeja, muun muassa Norrköpingiin. Toinen poika Gillis (1579–1648) asui Nyköpingissä, ja hänelläkin oli Södermanlandissa monta ruukkia. Kolmas poika Hubertkin perusti ympäri Södermanlandia ruukkeja, kuten esimerkiksi Nävekvarns bruk. Neljäs ja nuorin poika Gerhard oli tunnettu varsinkin rakennusmestarina. Myöhemmin monet heistä ja suvun jälkeläisistä ylennettiin Ruotsin ritarihuoneen jäseniksi. De Besche, joka ylennettiin vuonna 1680, on nykyään numero 1253 Ruotsin ritarihuoneessa. Yksi haara suvusta löytyy myös Suomen ritarihuoneesta. == Suvun jäseniä == * Gillis de Besche vanhempi * Hubert de Besche vanhempi * Willem de Besche * Gillis de Besche nuorempi * Georg de Besche * Hubert de Besche (1911–1997) == Lähteet == * Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1 * Sveriges adelskalender 1939. Stockholm 1938 == Aiheesta muualla == * http://www.adelsvapen.com/genealogi/De_Besche_nr_763 Luokka:Ruotsin aateli Luokka:Yrityssuvut
Milestones (kappale)

Milestones on Miles Davisin säveltämä jazzstandardi vuoden 1958 albumilta Milestones. Se oli Davisin ensimmäinen modaalinen sävellys ja toimi esiasteena vuotta myöhemmin julkaistun Kind of Blue -albumin tyylille. Kappaletta pidetään modaalisen jazztyylin alkuunsaattajana, mutta modaalisia sävellyksiä oli käytetty jazzissa jo ennen Davisia. Ensimmäisenä varsinaisena modaalisena jazzsävellyksenä pidetään George Russellin kappaletta ”Cubano Be, Cubano Bop”, jonka Dizzy Gillespie oli nauhoittanut vuonna 1947. Alkuperäinen versio nauhoitettiin New Yorkissa helmikuussa 1958. Kokoonpanoon kuuluivat trumpetisti Davisin lisäksi Cannonball Adderley (alttosaksofoni), John Coltrane (tenorisaksofoni), Red Garland (piano), Paul Chambers (kontrabasso) ja Philly Joe Jones (rummut). Alkuperäisessä julkaisussa kappaleen nimi oli ”Miles”, mutta nimi vaihdettiin myöhemmin huolimatta siitä, että Davis oli nauhoittanut samannimisen John Lewisin sävellyksen vuonna 1947. ”Milestonesin” ovat Davisin lisäksi nauhoittaneet muun muassa Bill Evans, Fred Hersch, Stan Getz, Anthony Braxton, Chet Baker, Paul Motian, Wes Montgomery Tito Puente ja Jan Akkerman.Akkerman, Jan: Blues Hearts (CD, 1994. EMI Music Holland BV). Akkermanin live-albumilta 10.000 clowns on a rainy day tämä sama kappale löytyy myös nimellä “Akkerstones”.Akkerman, Jan: 10.000 clowns on a rainy day (CD, 2004. Superior SU 29506). == Lähteet == Blumenthal, Bob: Milestones- albumin CD-julkaisun kansivihko. Lokakuu 2000. Luokka:Miles Davisin säveltämät kappaleet Luokka:Jazzkappaleet Luokka:Jazzstandardit Luokka:Vuoden 1958 kappaleet
Goran Dragić

Goran Dragić (s. 6. toukokuuta 1986 Ljubljana) on slovenialainen koripalloilija, joka edustaa NBA-seura Chicago Bullsia. Hän on pelannut NBA:ssa kuudessa eri seurassa vuodesta 2008 alkaen. Slovenian maajoukkueessa hän on voittanut Euroopan-mestaruuden. == Ura == Dragić aloitti koripallon Ilirija Ljubljanan juniorijoukkueissa. Hän nousi kaudeksi 2003–2004 seuran edustusjoukkueeseen, joka pelasi maan toisella sarjatasolla. Kauden jälkeen Dragić siirtyi pääsarjan KD Slovaniin kahdeksi kaudeksi. Vuonna 2006 hän liittyi ACB-seura CB Murcian joukkueeseen. Yhden kauden jälkeen Dragić teki paluun Sloveniaan ja siirtyi KK Union Olimpijaan, jonka paidassa hän voitti maansa mestaruuden. Kesällä 2008 Dragić osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa San Antonio Spurs varasi hänet 45. pelaajana. Tilaisuuden jälkeen seura myi hänen pelaajaoikeutensa Phoenix Sunsille. Syyskuussa Suns ja Dragić allekirjoittivat kolmivuotisen sopimuksen. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2011 asti, jolloin hänet myytiin Houston Rocketsille. Marraskuussa 2011, kun NBA:ssa oli työsulku, Dragić siirtyi lyhyeksi aikaa espanjalaisseura Caja Laboraliin. Hän ehti pelata kaksi ottelua Espanjan pääsarjassa ja yhtä monta Euroliigassa ennen työsulun päätöstä, minkä jälkeen hän pelasi NBA:han ja Rocketsiin. Heinäkuussa 2012 Dragić teki vapaana pelaajana nelivuotisen sopimuksen aiemman seuransa Phoenix Sunsin kanssa. Dragić siirtyi helmikuussa 2015 veljensä Zoran Dragićin kanssa Miami Heatiin. Hän pelasi ensimmäisenä slovenialaisena NBA:n tähdistöottelussa vuonna 2018. Hän pelasi Miamissa vuoteen 2021 saakka ja edusti kaudella 2021–2022 Toronto Raptorsia ja helmikuusta alkaen Brooklyn Netsiä. Elokuussa 2022 hän siirtyi Chicago Bullsiin. Dragić päätti maajoukkueuransa vuoden 2017 EM-kilpailuihin. Slovenia ei hävinnyt EM-turnauksessa yhtään ottelua ja voitti Euroopan mestaruuden, joka ylipäätään oli maan historian ensimmäinen koripallon arvokisamitali aikuisten tasolla. Dragić heitti loppuottelussa Serbiaa vastaan 35 pistettä. Hänet valittiin EM-turnauksen tähdistöviisikkoon ja arvokkaimmaksi pelaajaksi.http://www.fiba.basketball/eurobasket/2017/news/title-hero-dragic- caps-off-fairy-tale-finish-with-mvp-honors == Lähteet == == Aiheesta muualla == *NBA:n pelaajaprofiili *Euroliigan pelaajaprofiili Luokka:Slovenialaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aga (joki)

Aga () on Amurin vesistöön kuuluvan Ononin sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se on aluepiiriin kuuluvan Agan Burjatian suurin joki. Agan pituus on 167 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 8 000 neliökilometriä. Agan katsotaan saavan alkunsa Urdo-Aga ja Hoito-Aga -jokien yhtymäkohdasta. Hoito-Aga mukaan luettuna sen pituus on 218 kilometriä. Joen varrella sijaitsee Aginskojen kaupunkimainen taajama. ==Lähteet== Luokka:Amurin vesistö Luokka:Taka-Baikalian aluepiirin joet
Eigil Reims

Eigil Reims () oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hän oli ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa sotilaskoulutuksen saanut jääkäri. Hän sai tulikasteensa Saksan itärintamalla Misse-joella vuonna 1916. Myöhemmin hän toimi Suomen sisällissodassa radioaseman päällikkönä Valkoisessa armeijassa.Suomen jääkärien elämäkerrasto 1938Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975 == Perhe ja koulutus == Reimsin vanhemmat olivat apteekkari Emil Reims ja Rosalie(Sally) Hellén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Brita Gulinin kanssa, josta hän erosi vuonna 1927. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1912 ja liittyi Turkulaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis- matemaattisella osastolla vuosina 1912–1915. == Jääkärikausi == Reims liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 6. marraskuuta 1915 3:nteen ja 21. joulukuuta 1915 alkaen 4. komppaniaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. toukokuuta 1916 alkaen. Lopulta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan heinäkuussa 1916. Reims osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen Reims siirrettiin juuri perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon Libaussa vuonna 1917. ==Suomen sisällissota== Reims astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 8. maaliskuuta 1918 aselaiva S/S Virgolla. Vaasasta hänet määrättiin Mikkeliin, missä hän toimi radioaseman päällikkönä. ==Sisällissodan jälkeinen aika== Reims palveli sisällissodan jälkeen adjutanttina Radiojoukoissa, josta hänet siirrettiin 28. syyskuuta 1920 alkaen radioaseman päälliköksi Santahaminaan. Hän erosi armeijan palveluksesta 27. elokuuta 1921. Myöhemmin hän työskenteli vuosina 1922–1924 konttoristina Enso-Gutzeit oy:n palveluksessa Ensossa. Vuonna 1924 Reims muutti Australiaan, jossa hän työskenteli banaanin viljelijänä. Australiasta hän muutti vuonna 1929 Pohjois- Amerikan Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi liikemiehenä vuoteen 1933 saakka, jonka jälkeen hän muutti Ruotsiin, jossa hän oleskeli vuodet 1935–1938. Myöhemmin hän palasi Suomeen ja toimi maanviljelysharjoittelijana talvisodan syttymiseen saakka. ==Talvi- ja jatkosota== Reims osallistui talvisotaan Helsingin Varuskuntapataljoonassa. Välirauhan aikana hän palveli Jalkaväenkoulutuskeskus 10:ssä, josta hänet kotiutettiin 24. huhtikuuta 1940. Jatkosodan puhjettua hän ilmoittautui Jalkaväenkoulutuskeskus 1:ssä, josta hänet kuitenkin kotiutettiin ilmoittautumisen jälkeen 21. elokuuta 1941. Reims on haudattu Turkuun. ==Lähteet== * Puolustusministeriön Sotahistoriallisen toimiston julkaisuja IV, Suomen jääkärien elämäkerrasto, WSOY Porvoo 1938. *Sotatieteen Laitoksen Julkaisuja XIV, Suomen jääkärien elämäkerrasto 1975, Vaasa 1975 ISBN 951-99046-8-9. ===Viitteet=== Luokka:Jääkärit Luokka:Vuonna 1894 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Svatopluk Hermann

Svatopluk Hermann (s. 6. toukokuuta 1962) on tšekkoslovakialainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti urallaan Tšekkoslovakian liigassa HC Vítkoviceä ja HC Zlíniä. Hermann teki Vítkovicessä yhden kauden piste-ennätyksensä kaudella 1989–1990, jolloin hän teki tehot 12+20=32. Hermann sijoittui joukkueen sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 1990–1991 Hermann liittyi Suomen II-divisioonassa pelanneeseen Kajaanin Hokkiin. Hän teki 14 ottelussa tehot 19+15=34, ja voitti joukkueen sisäisen maalipörssin, vaikka hän pelasi vain murto-osan kaudesta. Hermann oli Hokin toiseksi paras pistemies Teppo Virran jälkeen. Hän jatkoi Hokissa vielä kauden 1991–1992, jolloin Hermann teki 34 ottelussa tehot 42+51=93. Lukema on Hokin seurakohtainen yhden kauden piste-, maali- ja syöttöennätys. Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Jukka Holtari on tehnyt yhtä paljon pisteitä Shakersissa kaudella 1990–1991. Kahdeksan muuta pelaajaa ovat tehneet yhdessä kaudessa enemmän pisteitä kuin he. Hermann palasi kaudeksi 1992–1993 kotimaahansa. Hän aloitti kauden Vítkovicessä, mutta siirtyi loppukaudeksi HC Zlíniin, jossa Herman lopetti uransa. ==Lähteet== * * * Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punasilmälehtisammakko

Punasilmälehtisammakko eli punasilmäpuusammakko (Agalychnis callidryas) on lehtisammakkojen heimoon kuuluva sammakkolaji. Se on yöaktiivinen ja kasvaa 4–7 cm:n pituiseksi. Kirkkaanvihreä väritys antaa hyvän suojan lehtien seassa. Sen kyljissä on sinisiä ja keltaisia juovia. Siniset sisäreidet tulevat näkyviin vain sammakon liikkuessa. Suurissa punaisissa silmissä on pystysuorat pupillit. Punasilmälehtisammakko on erittäin ketterä kiipeilijä pitkien ja hoikkien jalkojensa ja varpaiden tarttumalevyjen ansiosta. Parittelu tapahtuu kesällä veden yllä puissa yleensä ryhmissä, jonne koiraat houkuttelevat naaraat pehmeällä kurnutuksella. Koiras kiipeää kookkaamman naaraan selkään ja pari käy vedessä, jonka jälkeen naaras laskee munat lehdille. Munat laskettuaan naaras palaa veteen ennen uutta munaerää. Viiden päivän kuluttua munista kuoriutuu nuijapäitä, jotka laskeutuvat veteen. Punasilmälehtisammakko elää melko yleisenä Keski-Amerikan sademetsissä.O'Shea M. & Halliday T., Matelijat ja sammakkoeläimet, readme.fi/Dorling Kindersley 2009, 256 s. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sammakkolampi: Punasilmälehtisammakko (Agalychnis callidryas) *Sammakkolampi: Punasilmäpuusammakko (Agalychnis callidryas) *ITIS: Agalychnis callidryas Luokka:Lehtisammakot Luokka:Lemmikkieläimet
Corippo

thumb|300px|right| Corippon kunnan keskustaajama Corippo on kunta Sveitsissä, Ticinon kantonissa, Locarnon pohjoispuolella Valle Verzascan laaksossa. Se sijaitsee noin 500 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 7,7 km² . Vuoden 2011 lopussa kunnan väkiluku oli 12, millä perusteella kunta on väkiluvultaan Sveitsin pienin . Kunnan asukkaiden perinteinen elinkeino on ollut maatalous eikä uusia elinkeinoja ole syntynyt. Tosin kunnassa on edelleen mm. ravintola. Corippoon on linja-autoyhteys Locarnosta Sveitsin julkisen liikenteen aikataulu nro 62.321. Huhtikuun 5. päivästä 2020 lähtien Corippo yhdistetään muutamien lähiseudun kuntien kanssa uudeskai Verzascan kunnaksi. == Lähteet == * Kunnan viralliset sivut ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Corippo Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa (saksaksi) Tiedosto: Corippo01.JPG | Corippon kunnantalo Tiedosto: Corippo1.jpg | Corippon kylänraittia Luokka:Ticinon kunnat
Neitokurjet

Neitokurjet (Anthropoides) on kurkilintujen lahkoon kuuluva lintusuku. Neitokurjet elävät vuoristoseutujen kuivilla ruohostomailla. Suvussa on kaksi lajia, keskiaasialainen neitokurki (Anthropoides virgo) ja eteläafrikkalainen hopeakurki (Anthropoides paradiseus).Väisänen, R. A., Högmander, H., Björklund, H., Hänninen, L., Lammin-Soila, M., Lokki, J. & Rauste, V. 2006: Maailman lintujen suomenkieliset nimet (Finnish Names of the Birds of the World). 2., uudistettu painos (2nd edition). – BirdLife Suomi – BirdLife Finland, Helsinki – http://www.birdlife.fi/lintuharrastus/nimisto [30.8.2010]. == Lähteet == Luokka:Kurjet
Hopeakurki

pienoiskuva|Hopeakurki Hopeakurki (Anthropoides paradiseus, myös A. paradisea ja Grus paradisea) on eteläafrikkalainen kurkilintu. Se elää Etelä-Afrikan itä- ja eteläosissa, pieni populaatio myös Namibian Etosha Panin alueella. Anton August Heinrich Lichtenstein kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikan sisämaasta vuonna 1793.IBC == Lähteet == Luokka:Kurjet Luokka:Uhanalaiset linnut
Anton August Heinrich Lichtenstein

Anton August Heinrich Lichtenstein (25. elokuuta 1753 Helmstedt – 17. helmikuuta 1816 Helmstedt) oli saksalainen eläintieteilijä, Martin Lichtensteinin isä. Anton Lichtensteinin oppiarvo oli teologian ja filosofian tohtori, hän oli itämaisten kielten professori, ja vuodesta 1782 lähtien Hampurin Gelehrtenschule des Johanneums'in rehtori. Vuosina 1794–1796 hän toimi Hampurin yleisen kirjaston kirjastoapulaisena ja johtajana 1796–1798. Vuonna 1798 hänet nimitettiin Helmstedtin yliopiston professoriksi. Lichtenstein julkaisi teokset Catalogus Rerum Naturalium Rarissimarum (1793) ja Catalogus Musei zoologici ditissimi Hamburgi (1796), ja oli myötävaikuttamassa Johann Friedrich Wilhelm Herbstin teoksen Natursystem der ungeflügelten Insekten (1797) julkaisemisessa. Lichtensteinin nimeämiä uusia lintulajeja olivat hopeakurki (Anthropoides paradiseus), täpläotsatikkanen (Dendropicos namaquus), haaramehiläissyöjä (Merops hirundineus) ja veritikka (Veniliornis sanguineus).ITIS == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1816 kuolleet
Inrō

upright|pienoiskuva|Inrō Inrō () on pieni vesitiivis monilokeroinen kotelo, jossa japanilaiset miehet kuljettivat pikkuesineitä, kuten kolikoita, lääkkeitä ja henkilökohtaista sinettiä. Inrō tarkoittaa sanoja nimileimasin (印, in) ja kori (籠, rō). Inrōt ovat lakkamestareiden taidokkaasti tekemiä ja hyvin koristeellisia. __notoc__ == Käyttö == Inrō aukaistiin ja suljettiin tiiviisti nyörien ja liukuvan helmen, ojimen avulla. Sitä säilytettiin vyöllä eli obilla ja se lukittiin usein koteloon sopivan netsuken avulla. == Historia == Inrōjen historia alkaa 1500-luvulta ja niiden kulta-aika oli Edo-kaudella 1603–1868. Ne olivat aluksi sallittuja vain samuraille, mutta myöhemmin niitä alkoivat käyttää myös varakkaat kaupunkilaiset. Nykyään inrōt ovat suosittuja keräilyesineitä ympäri maailmaa. == Lähteet == * Museokeskus Vapriikin näyttely 22.4.2010 - 20.3.2011: Inrō – avain samurain aikaan. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Japanilaiset vaatteet
Namib-Naukluftin kansallispuisto

thumb|Dyynejä Sossusvlein lähellä Namib-Naukluftin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se kuuluu maansa tärkeimpiin matkailunähtävyyksiin.Country Park Namibia Tourism Board Puisto on yksi Afrikan laajimmista kansallispuistoista. Siihen kuuluu osia Namibin autiomaasta, jota pidetään maailman vanhimpana autiomaana, sekä Naukluftin seeprapuisto ja osia timanttialueesta. Koko kansallispuiston pinta-ala on lähes 50 000 neliökilometriä.Namib Desert – Namibia Cardboard Box Travel == Lähteet == * de:Namib-Skelettküste-Nationalpark#Namib-Naukluft
Waterbergin kansallispuisto

Waterbergin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Namibiassa. Se sijaitsee maan keskiosassa, 60 km Otjiwarongosta itään ja 300 km Windhoekista koilliseen.Country Park Namibia Tourist Board Alueella on historiallista merkitystä: siellä hererot hävisivät taistelun saksalaisia vastaan 1900-luvun alussa. Lähes kaksi kolmannesta koko kansasta sai surmansa. Ylänköalue on vaikeapääsyistä, ja sinne on siirretty monia Namibian uhanalaisia lajeja, kuten sarvikuonoja ja mustahevosantilooppeja.Waterberg Plateau cardboard box travel shop – Namibia == Lähteet == Luokka:Namibian kansallispuistot Luokka:Otjozondjupa
Ruoholampi

Ruoholampi on uusi kaupunginosa Lappeenrannan länsipuolella. Asutus on pääosin omakotitaloja. Ruoholammen alueella toimii Lappeen päiväkoti ja Lappeen koulu. Luokka:Lappeenrannan kaupunginosat
Tennis olympialaisissa

Tennis on järjestetty olympialaisissa 16 kertaa virallisena lajina ja kaksi kertaa näytöslajina. Virallisena lajina tennis on ollut vuodesta 1988 lähtien. Tämän lisäksi tennis on ollut virallisena lajina myös vuosina 1896-1924\. Näytöslajina tennis oli kesäolympialaisissa 1968 ja 1984. Parhaiten menestynyt maa olympiakultamitalien määrällä mitattuna on Yhdysvallat. Eniten mitaleita on Yhdistyneellä kuningaskunnalla. ==Tapahtumat== Tennis Tapahtuma 96 00 04 08 12 20 24 28 32 36 48 52 56 60 64 68 72 76 80 84 88 92 96 00 04 08 12 16 20 24 Miesten kaksinpeli X X X X X X X (n) (n) X X X X X X X X X X Miesten nelinpeli X X X X X X X (n) X X X X X X X X X X Naisten kaksinpeli X X X X X (n) (n) X X X X X X X X X X Naisten nelinpeli X X (n) X X X X X X X X X X Sekanelinpeli X X X X (n) (n) X X X X Poistetut tapahtumat Miesten sisäkaksinpeli X X Miesten sisänelinpeli X X Naisten sisäkaksinpeli X X Sekasisäkaksinpeli X (n) = näytöslaji ==Mitalitaulukko== == Lähteet ==
Heikki Taskinen (arkkitehti)

thumb|Oulun normaalikoulun yläaste ja lukio Heikki Taskinen (15. toukokuuta 1940 Kuopio – 17. joulukuuta 1992 Temmes) oli suomalainen arkkitehti. Taskinen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion yhteislyseosta 1961 ja valmistui arkkitehdiksi Oulun yliopiston arkkitehtuurin osastolta 1969. Valmistuttuaan Taskinen oli aluksi töissä Arkkitehtitoimisto Risto Harju Ky:ssä. Vuonna 1972 hän perusti Arkkitehtitoimisto Arktosin yhdessä Jaakko Antti-Pojan, Pekka Laation ja Jorma Vesasen kanssa. Oman toimiston Heikki Taskinen perusti 1977. Taskinen tuli tunnetuksi erityisesti suunnittelemistaan koulurakennuksista. Hänet liitetään yleensä Oulun kouluksi kutsuttuun arkkitehtuurin koulukuntaan. Vuonna 1984 Taskinen sai koulurakennusten suunnittelusta rakennus- ja yhdyskuntasuunnittelun valtionpalkinnon. Taskinen kuoli 52-vuotiaana liikenneonnettomuudessa joulukuussa 1992. == Taskisen suunnittelemia rakennuksia == Taskinen on suunnitellut muun muassa seuraavat rakennukset: * Törnävän siunauskappeli ja krematorio, Seinäjoki (1979) * Oulun normaalikoulu (1982–1983) * Pitkäkankaan koulu, Oulunsalo (1981–1985) * Oulun Diakonissalaitoksen kuntotalo (1986) * Salonpään koulu, Oulunsalo (1991) * Oulun lentoaseman terminaalin laajennus (1994) * Pyörön koulu, Kuopio * Takalo-Raasakan koulu, Kannus * Saarniston koulu, Uusikaupunki * Raumanmeren koulu, Rauma * Oulun terveydenhuolto-oppilaitos == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
Vali Nasr

Vali Reza Nasr (, s. 1960) on amerikaniranilainen akateemikko ja kansainvälisen politiikan professori Tuftsin yliopiston Fletcher School of Law and Diplomacy -jatkokoulutustiedekunnassa. Barack Obaman hallinnon Afganistanin ja Pakistanin neuvonantaja, Richard Holbrooke, palkkasi Nasr'n Yhdysvaltain–Iranin suhteiden neuvonantajaksi keväällä 2009. == Teoksia == * * * * * * * * ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset politiikan tutkijat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lysergihapon amidit

Lysergamideja eli lysergihapon amideja käytetään laajasti lääkityksessä ja päihteinä. D-lysergihapon amidi eli LSA on päihdyttävä aine. Päihdekulttuurissa ehkä tunnetuin lysergihapon amidi on d-lysergihapon dietyyliamidi eli LSD. Lysergihappo on näiden aineiden esiaste ja ne luokitellaan amideiksi. Usein valmistettaessa LSD:n kaltaisia aineita lopputuloksessa syntyy useita muita lysergihapon amideja. Albert Hofmann työskenteli lysergihappojen parissa löytäessään LSD:n. == Lähteet == * *
Kirjoukonkorento

Kirjoukonkorento (Aeshna cyanea) on ukonkorentojen heimoon kuuluva hyönteinen. Kirjoukonkorento kasvaa noin 70 millimetriä pitkäksi ja sillä on hyvin suurikokoinen vartalo. Aeshna cyanea-mo.jpg|Koiras Aeshna cyanea- fo.jpg|Naaras Aeshna cyanea-fs.jpg|Naaras munii Aeshna cyanea Small.jpg|Toukka Aeshna cyanea.webm|Naaras syö ampiaisen, Vespula vulgaris ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *UniProt, Taxonomy: Aeschna cyanea Luokka:Sudenkorennot
RIM-116 Rolling Airframe Missile

RIM-116 Rolling Airframe Missile (RAM) on yhdysvaltalainen kevyt ja pienikokoinen infrapunahakuinen ilmatorjuntaohjus. Yhdysvaltojen ohella se on käytössä monessa sen liittolaismaassa. Se on tarkoitettu aluskäyttöön torjumaan vihollisen ampumia meritorjuntaohjuksia. Sen nimessä oleva sana rolling viittaa ohjuksen pyörimiseen pituusakselinsa ympäri lentäessään, mikä vakauttaa sen lentorataa. RIM-116 -ohjukset yhdessä Mk 49 GMLS -laukaisujärjestelmän kanssa muodostavat RAM Mk 31 GMWS -järjestelmän. Yhden lavetin massa on 5 777 kilogrammaa ja se sisältää 21 ohjusta. RIM-116:a kehittämisen aloitti General Dynamics vuonna 1976. Nykyään sen ohjustuotannosta vastaa Raytheon. Ensimmäisten versioiden tekniikka perustui AIM-9 Sidewinder -ilmatorjuntaohjukseen, siinä oli muun muassa sama moottori. Ase oli tarkoitettu Tanskan ja Saksan liittotasavallan merivoimille, mutta ensin mainittu luopui siitä myöhemmin. Yhdysvaltain laivasto sen sijaan tuli mukaan. Tuotanto alkoi 1985 ja palveluskäyttöön se tuli vuonna 1992. ==Teknisiä tietoja== *Ohjuksen pituus: 2 780 mm *Halkaisija: 127 mm *Siivekkeiden kärkiväli: 445 mm *Laukaisumassa: 73,5 kg *Lentonopeus: yli 2 mach *Taistelukärki: 11,3 kg räjähdysainetta *Kantama: 7,5 km ==Käyttäjät== * * * * * * *: tilauksessa ==Aiheesta muualla== Luokka:Ilmatorjuntaohjukset Luokka:Yhdysvaltalaiset ohjukset Luokka:Ohjuspuolustus
Lontoon metrokartta

Lontoon metrokartta () on Lontoon metron asemia kuvaava kartta. Nykyisen mallinen metrokartta on ollut esikuvana monien muiden kaupunkien metrokartoille. Ensimmäiset Lontoon metrokartat julkaisi vuonna 1908 Underground Electric Railways Company of London (UERL). Nämä kartat pohjautuivat asemien ja metrolinjojen maantieteellisiin sijainteihin. Nykymuotoiset kartat keksi vuonna 1934 Harry Beck. Beck huomasi, että metron matkustajat eivät kiinnitä huomiota maantieteellisiin sijainteihin, vaan pelkästään asemiin ja niiden välisiin yhteyksiin. Beckin metrokartta kuvasikin metroreitit diagramminomaisesti, ottaen huomioon pelkästään metroverkon topologian. Metron johto suhtautui karttaan aluksi skeptisesti, mutta se muodostui välittömästi matkustajien suosikiksi. Beck jatkoi kartan päivittämistä vuoteen 1960 asti. Beck valitsi myös alkuperäiset linjojen värit, joita hän myös muutti myöhemmin. Kartassa kaikki metrolinjat on piirretty viivoina, jotka kulkivat pysty- vaaka- tai vinosuunnissa. Viivojen kulmat on pyöristetty. Asemat on merkitty väkäsin. Asemat, joissa on vaihtoyhteys toiselle linjalle, oli aluksi merkitty vinoneliöinä, ja nykyisin ne on merkitty ympyröinä. Ainoa varsinainen maantieteellinen merkintä on Thames-joki, jonka kulku on niin ikään merkitty kaavamaisesti. Luokka:Lontoon metro
Namat

Namat ovat etninen ryhmä Etelä-Afrikassa, Namibiassa ja Botswanassa.IslamOnline.net- News Namat ovat khoi-kansan suurin ryhmittymä ja puhuvat omaa khoisankieltään, namaa. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa namat joutuivat yhdessä hererojen kanssa saksalaisten siirtomaaisäntien vainoamaksi. Tapahtumat tunnetaan nykyään hererojen ja namojen kansanmurhana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
66 Maja

66 Maja on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. P. Tuttle vuonna 1861. Majan läpimitta on noin 72 kilometriä ja pyörähdysaika noin 9,73 tuntia. Pikkuplaneetta sai nimensä plejadi Maian mukaan. ==Lähteet== *JPL Small-Body Database Browser: 66 Maja * *Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000): Minor Planet Center Luokka:Päävyöhykkeen asteroidit
Musselburgh Links

Musselburgh Links on golfkenttä Musselburghin kaupungissa Itä-Lothianissa, Skotlannissa. Sitä sanotaan maailman vanhimmaksi yhä toimivaksi golfkentäksi. Varhaisin dokumentti kertoo John Foulis of Ravelstonin hävinneen kentällä pelaamassaan ottelussa 3,05 puntaa vuonna 1672. Kentän arvellaan olevan jopa 1100- tai 1200-luvulta. Kerrotaan myös, että Skotlannin kuningatar Maria Stuart olisi pelannut kentällä jo vuonna 1567. Musselburgh Links, The Old Golf Course on 9-reikäinen kenttä ja sitä ympäröi vanha laukkarata. Siellä on pelattu The Open Championship kuusi kertaa, joista ensimmäinen vuonna 1874. == Lähteet == * Suomen golflehti 1/2010, sivu 20 Luokka:Itä-Lothian Luokka:Golfkentät Luokka:Skotlannin urheilupaikat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan golf
Esporte Clube Vitória

Esporte Clube Vitória, paremmin tunnettu pelkästään nimellä Vitória, on Bahian kaupungissa Brasiliassa toimiva urheiluseura, joka on tullut tunnetuksi jalkapallojoukkueestaan. == Entisiä pelaajia == *Bebeto *Dida *Vampeta *Dejan Petkovic *Dudu Cearense *David Luiz Luokka:Brasilialaiset jalkapalloseurat
Bobby Herbeck

Bobby Herbeck on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja. Näyttelijänä Herbeck esiintyi enimmäkseen televisiosarjoissa 1970- 1980-luvuilla, kuten Huone 222, M*A*S*H, The Jeffersons ja Small Wonder. Käsikirjoittajaksi Herbeck päätyi vuonna 1984 esiintymissään televisiosarjoissa Diff'rent Strokes, The Jeffersons ja Small Wonder. Lisäksi hän käsikirjoitti Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat elokuvan. ==Lähteet== * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiokäsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Vytenis

Vytenis (? - 1315 tai 1316) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1295–1316. Vytautasin valtakaudella Liettua kävi sotaa puolalaisia ja Saksalaisen ritarikunnan joukkoja vastaan. Hän oli ensimmäinen Liettuan hallitsija, jonka valtakausi on dokumentoitu melko hyvin, vaikka esimerkiksi hänen tarkkaa kuolinvuottaan ei osata sanoa. ==Suuriruhtinaaksi== Vytenis peri kruunun isältään Pukuvertasilta vuonna 1295. Pukuvertasin valtakaudesta aikalaislähteet eivät kerro juuri mitään. Vytenis mainitaan ensimmäisen kerran 1292, jolloin hän johti isänsä määräyksestä sotaretkeä Saksalaisen ritarikunnan maille Preussissa.Rowell 1994: s. 55 Hänen tiedetään myös käyneen voittoisan taistelun puolalaisia vastaan Trojanowissa vuonna 1294. Taistelussa kaatui monien puolalaisten ritarien lisäksi Lęczycan hallitsija Kasimir II.Kallio 2009: s. 43 Noustuaan valtaan vuonna 1295 hän kävi sotaa Saksalaisen ritarikunnan lisäksi sen liivinmaalaista haaraa vastaan. Taistelua käytiin ensin Liivinmaalla, mutta liettualaisten tukeman semgallien kapinan kukistuttua taistelut siirtyivät Liettuan hallitsemaan Žemaitijaan. Vytenis haki tukea Riian arkkipiispalta ja kaupungilta, jotka liittoutuivat liettualaisten kanssa vuonna 1298. Vuonna 1298 ritarikunta kärsi tappiot Karkhusin, Treidenin ja Neuermühlenin taisteluissa. Samana vuonna Vytenis sijoitti liettualaisen varuskunnan Riikaan. Tehdäkseen varuskunnan läsnäolon asukkaille hyväksyttävämmäksi hän lupasi Riian arkkipiispan kehotuksesta ottaa kasteen vastaan, mutta varsinaista kastamista ei tiettävästi koskaan tapahtunut. Vytenis oli sotinut myös Puolassa Masovian Boleslav II:en pyynnöstä, jolla oli ongelmia paikallisen kruununtavoittelijan kanssa. Sota puolassa jatkui vuoteen 1306 saakka.Rowell 1994: s. 57 Vuonna 1312 Vytenis salli kahden fransiskaanimunkin asettua tuolloin Liettuan alaisuudessa olleeseen Novgorodiin. Liettualaisten läsnäolo Riiassa päättyi vuonna 1313, kun riikalaiset karkottivat heidät ritarikunnan painostuksesta.Rowell 1994: s. 58 Vytenisin loppukaudella paine Žemaitijassa kasvoi edelleen, ja hän lopulta vuonna 1315 tai 1316 luopui vallasta Gediminasin hyväksiKallio 2009: s. 44. Viimeinen maininta Vytenisistä on vuodelta 1315, jolloin hän johti ankariin tappioihin johtanutta retkeä Preussiin. ==Kuoleman jälkeen== Aikalaislähteet pitivät Vytenisiä pontevampana hallitsijana kuin seuraajaansa. Vytenis oli vielä 1400-luvulla hallitsijana tunnetumpi kuin Gediminas, mutta jäi lopulta hänen varjoonsa historiankirjoituksessa. Vytenisin sukulaisuussuhde Gediminasiin ei ole täysin selvä, hän oli eri tulkintojen mukaan joko tämän vanhempi veli tai serkku. ==Kirjallisuutta== * * ==Lähteet== Luokka:Liettuan suuriruhtinaat Luokka:Gediminidit
Looking Glass (intiaanijohtaja)

Looking Glass (Allalimya Takanin, 1832– 5. lokakuuta 1877) oli nez percé -intiaanien päällikkö. Vuonna 1877 hän osallistui Oregonissa, Idahossa, Wyomingissä ja Montanassa käytyyn nez percé -sotana laajalti julkisuutta saaneeseen tapahtumaan, jossa Oliver O. Howardin johtamat Yhdysvaltain sotilasyksiköt ajoivat takaa reservaatistaan paenneita intiaaneja yli 2 000 kilometrin matkan. Nez percéin ylimpänä johtajana sodan aikana toiminut Joseph olisi ollut valmis luopumaan taisteluista jo aikaisemmin, mutta Looking Glass ja muut päälliköt halusivat johtaa nez percét turvaan Kanadaan, jonne Istuva Härkä ja hänen siouxinsa olivat paenneet Little Big Hornin taistelun seurauksia. Looking Glass sai surmansa sodan viimeisenä päivänä Montanassa 5. lokakuuta 1877 tarkka-ampujan luodista. Waldman s.133-135. ==Lähteet== *Waldman, Carl "Atlas of The North American Indian", Facts On File Publications, 1985, ISBN 0-87196-850-9 ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Vuonna 1832 syntyneet Luokka:Vuonna 1877 kuolleet
White Bird (intiaanijohtaja)

White Bird (k. 6. maaliskuuta 1892) oli nez percé -intiaanien lamatte-ryhmän johtaja ja vuonna 1877 nez percé -sodassa mainetta saanut sotapäällikkö. Hän kuului uskonnolliselta suuntaukseltaan ”uneksijoihin”, jotka eivät kannattaneet kristinuskoa vaan uskoivat intiaanien alkuperäisen kulttuurin elpymiseen ja valkoisen väestön katoamiseen. Hän kieltäytyi myös allekirjoittamasta vuoden 1863 Lapwain-sopimusta, jonka avulla Yhdysvallat otti itselleen suuria määriä nez percéjen maita. Seuraavalla vuosikymmenellä maakiistat kärjistyivät. White Bird ja Joseph saivat 30 päivää aikaa luopua reservaatistaan Wallowalaaksossa. Tilanne johti nez percé -sotaan, jossa asuinmailtaan ajetut intiaanit aloittivat aseellisen vastarinnan Yhdysvaltoja vastaan. Sodassa White Birdin auktoriteetti sotapäällikkönä oli suuri, ja hän pystyi antamaan määräyksia yli Josephin, joka kuitenkin toimi nez percéjen pakomatkan ylimpänä johtajana. White Bird onnistui ainoana sodan johtajista selviytymään heidän pakonsa määränpäähän Kanadaan. Soturiensa kanssa hän tunkeutui piirittäjien muurin läpi ja johdatti joukkonsa, johon kuului 90 aikuista ja joukko lapsia, Saskatchewaniin hieman aiemmin paenneiden lakotain ja heidän johtajansa Istuvan Härän piilopaikkaan. Vuonna 1892 Albertassa asunut White Bird sai surmansa oman soturinsa murhaamana. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset intiaanipäälliköt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1892 kuolleet
Diskanttikaiutin

Diskanttikaiutin () on kaiutinelementti, jonka tehtävä on toistaa kaikkein korkeimmat äänet Facta 2001 kaiuttimessa. Elementti voi olla rakenteeltaan pieni mutta silti tuottaa voimakkaankin äänen. Laadukkaat elementit toistavat 20 kHz:n taajuuteen asti, mutta kuuntelijan korva ei yleensä enää erota sitä korkeampia taajuuksia. Matalampia taajuuksia kohti mentäessä taajuusvaste laskee selvästi ja siksi diskanttikaiuttimilla ei soiteta kovin matalia taajuuksia. Jakosuotimella voidaan päästää korkeammat taajuudet elementille ja suodattaa matalammat pois. Elementissä liikkuvana osana toimivan rakenteen halkaisija voi olla hyvinkin pieni, esim. 0,6 tuumaa. Tavallisesti diskanttielementti sijaitsee samassa kotelossa kuin pääkaiuttimet. Autoissa diskanttikaiuttimet ovat usein erilliset ja sijoitettu A-pilareiden juureen, missä ne saadaan suunnattua paremmin kuin alhaalla ovissa sijaitsevat keskiäänikaiuttimet. ==Katso myös== *Subwoofer *Bassokaiutin *Keskiäänikaiutin *Kokoäänialueen kaiutin ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Luokka:Kaiuttimet‎
Hannu Syrjälä

Hannu Syrjälä (s. 1966 Kangasniemi) toimii Berggren Groupin toimitusjohtajana. Vuodesta 2018 lähtien hän toimii myös Detection Technologyn hallituksen puheenjohtajana. Aikaisemmin hän toimi Tieto Oyj:n toimitusjohtajana vuosina 2008–2011. Syrjälä on koulutukseltaan kauppatieteen maisteri. == Ura == *2013– Berggren Group, CEO and Partner *2008–2011 Tieto Oyj, Finland, President and CEO *2003–2008 GE Healthcare, USA, Vice President and General Manager, Life Support Solution Business *2001–2003 Datex-Ohmeda Division/ Instrumentarium, Finland, President, Oximetry, Supplies and Accessories Business Area *1998–2001 Datex-Ohmeda, Australia, Managing Director *1996–1998 Datex-Ohmeda Division, Finland, Sales Director *1993–1996 Instrumentarium Corp., Finland, Group Treasurer *1990–1993 Instrumentarium Corp., Finland, Financial Analyst == Perhe == Syrjälä on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fodil Hadjadj

Fodil Rahmi Hadjadj (, s. 18. huhtikuuta 1983 Alger) on algerialainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Hadjadj edustaa Algerian pääsarjassa MC Algeria. ==Ura== Hadjadj aloitti jalkapalloilun kotimaassaan MC Algerin junioreissa 10-vuotiaana ja siirtyi myöhemmin 16-vuotiaana Ranskaan Nantesin junioreihin. Ammattilaisuransa Hadjadj aloitti 20-vuotiaana tehdessään sopimuksen Nantesin edustusjoukkueen kanssa vuonna 2003. Hän pelasi joukkueessa kaksi kautta, kunnes siirtyi takaisin Algeriaan ja kasvattaja seuraansa MC Algeriin vuonna 2005. Joukkueen riveissä Hadjadj saavutti heti ensimmäisillä kausilla menestystä MC Algerin voitettua muun muassa Algerian cupin kahdesti peräkkäin. ===Maajoukkueura=== Hadjadj pelasi Algerian maajoukkueessa vuosina 2003–2007. Tuona aikana hän pelasi yhteensä kymmenen maaottelua ja oli mukana vuoden 2004 Afrikan-mestaruuskisoissa. Ensimmäisen maaottelunsa Benhamou pelasi 4. syyskuuta 2003 Qataria vastaan.La Fiche de Fodil HADJADJ DZFoot Viitattu 31.8.2010 ==Saavutukset== *Algerian cup: 2006, 2007 *Algerian Super Cup: 2006, 2007 *Algerian-mestaruus: 2010 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * National Football Teams Luokka:Algerialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Karjalan valistajien kirkko

Karjalan valistajien kirkko voi viitata ainakin seuraaviin Karjalan valistajien kunniaksi nimettyihin ortodoksikirkkoihin: * Karjalan valistajien kirkko Hyvinkäällä * Karjalan valistajien kirkko Lohjalla * Karjalan valistajien kirkko Maaningalla. == Katso myös == * Pyhän apostoli Johannes Teologin ja Karjalan Valistajien kirkko Kuopiossa.