EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Agía Marína (Akhaia)

Agía Marína () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Erýmanthoksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 26 (2021). Agía Marínan kylä, joka tunnetaan myös nimellä Áno Agía Marína (Άνω Αγία Μαρίνα, ”Ylä- Agía Marína”), sijaitsee noin 42 kilometriä etelään Patraksen kaupungista. Se on rakennettu noin 418 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin ajan Tritaian kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Agía Marína muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αγίας Μαρίνης, Dimotikí Koinótita Agías Marínis), johon kuuluu Áno Agía Marínan kylän lisäksi Káto Agía Marínan (Κάτω Αγία Μαρίνα, ”Ala- Agía Marína”) kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 55 (2021). == Lähteet == Luokka:Erýmanthos Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Farés

Farés (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Erýmanthoksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 470 (2021). Farésin kylä sijaitsee noin 22 kilometriä etelään Patraksen kaupungista. Se on rakennettu noin 141 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ottanut nimensä sen lähellä sijainneesta antiikin ajan Farain kaupungista. Kylän pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Farés muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Φαρών, Dimotikí Koinótita Farón), johon kuuluu varsinaisen Farésin kylän lisäksi Prévedoksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 500 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Erýmanthos Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Káto Vlasía

Káto Vlasía () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kalávrytan kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 61 (2021). Káto Vlasían kylä sijaitsee Selinoúntas-joen lähellä noin 46 kilometriä eteläkaakkoon Patraksen kaupungista. Se on rakennettu noin 805 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin ajan Leontionin kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Káto Vlasía muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κάτω Βλασίας, Dimotikí Koinótita Káto Vlasías), johon kuuluvat varsinaisen Káto Vlasían kylän lisäksi kylät Menychtaíika ja Metóchi sekä Pyhän Nikolaoksen luostari (Moní Agíou Nikoláou Vlasías). Koko yhdyskunnan väkiluku on 65 (2021). == Lähteet == Luokka:Kalávryta Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Koúmaris

Koúmaris () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 206 (2021). Koúmarisin kylä sijaitsee noin kuusi kilometriä lounaaseen Aígiosta ja Korintinlahden rannasta, ja noin 45 kilometriä itään Patraksesta. Se on rakennettu noin 255 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Koúmaris muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κούμαρη, Dimotikí Koinótita Koúmari), johon ei kuulu muita asutuksia. Antiikin ajan Rhypesin eli Rhypain kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. == Lähteet == Luokka:Aigiáleia Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Lampíri

Lampíri (, ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 177 (2021). Lampírin kylä sijaitsee Korintinlahden rannalla noin 18 kilometriä itäkoilliseen Patraksesta. Se on osa Zírian kyläyhdyskuntaa. Antiikin ajan Erineoksen kaupunki sijaitsi kylän lähellä. Nykyisen kylän nimi tulee alueen maat 1300-luvulla omistaneesta Gerardino de Lambrista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Λαμπίρι. Kylän verkkosivusto. Luokka:Aigiáleia Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Mamousiá

Mamousiá () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 127 (2021). Mamousián kylä sijaitsee noin 57 kilometriä itäkaakkoon Patraksen kaupungista. Se on rakennettu noin 681 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Antiikin ajan Keryneian kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Mamousiá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μαμουσιάς, Dimotikí Koinótita Mamousiás), johon kuuluu varsinaisen Mamousián kylän lisäksi Dervénin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 195 (2021). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aigiáleia Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Pellíni

Pellíni () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Xylókastro-Evrostínan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 61 (2021). Pellínin kylä sijaitsee noin 50 kilometriä länsiluoteeseen Kórinthoksen kaupungista. Pellíni muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Πελλήνης, Dimotikí Koinótita Pellínis), johon ei kuulu muita asutuksia. Antiikin aikana nykyisen kylän lähellä sijaitsi Pellenen kaupunki. Keskiajalla Georgios Gemistos Plethon mainitsee paikan nimellä Kerkova (Κέρκοβα), mikä on slaavilaista alkuperää ja tulee oletettavasti paikalla olleesta basilikakirkosta (< tserkova, ”kirkko”). Frankkivallan aikana paikalla oli linna. Ensimmäinen maininta nykyisestä kylästä on vuodelta 1686. Sen aiempi nimi oli Zoúgra (Ζούγρα). Se nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan vuonna 1930. == Lähteet == Luokka:Peloponnesoksen kylät Luokka:Xylókastro-Evrostína
Rizómylos

Rizómylos () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 346 (2021). Rizómyloksen kylä sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kaakkoon Aígiosta, noin 46 kilometriä itään Patraksesta ja noin 1,5 kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 17 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Rizómylos muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Ριζομύλου, Dimotikí Koinótita Rizomýlou), johon ei kuulu muita asutuksia. Antiikin ajan Heliken kaupunki sijaitsi nykyisen kylän lähellä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Aigiáleia Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Tsoukalaíika

Tsoukalaíika () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 493 (2021). Tsoukalaíikan kylä sijaitsee Patraksenlahden rannalla noin 14 kilometriä lounaaseen Patraksen kaupungista. Tsoukalaíika muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Τσουκαλαιίκων, Dimotikí Koinótita Tsoukalaiíkon), johon ei kuulu muita asutuksia. Antiikin ajan Olenoksen kaupunki sijaitsi kylän lähellä. Nykyisen kylän edeltäjä oli kylä nimeltä Tsoukalá (Τσουκαλά), joka sijaitsi parin kilometrin päässä. Sen asukkaat siirtyivät vähitellen nykyiselle paikalle, ja alkuperäinen kylä autioitui. == Lähteet == Luokka:Länsi-Kreikan kylät Luokka:Patras
Zíria (Akhaia)

Zíria () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Aigiáleian kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 517 (2021). Zírian kylä sijaitsee noin 30 kilometriä itäkoilliseen Patraksesta ja noin 1,5 kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Zíria muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ζήριας, Dimotikí Koinótita Zírias), johon kuuluvat varsinaisen Zírian kylän lisäksi kylät Áno Zíria, Lampíri ja Sarkounás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 769 (2021). == Lähteet == Luokka:Aigiáleia Luokka:Länsi-Kreikan kylät
Nord-Selin kirkko

Nord-Selin kirkko () on Selin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1932. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sel
Floran kappeli

Floran kappeli () on Selbun kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1936. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Selbu
Mandalin kappeli

Mandalin kappeli () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1954. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Seljord
Flatdalin kirkko

Flatdalin kirkko () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1654. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Seljord
Åmotsdalin kirkko

Åmotsdalin kirkko () on Seljordin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1792. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Seljord
Finnsnesin kirkko

Finnsnesin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva kivikirkko vuodelta 1979. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Senja
Bergin kirkko (Senja)

Bergin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko vuodelta 1955. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Senja
Lenvikin kirkko

Lenvikin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1879. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Senja
Rossfjordin kirkko

Rossfjordin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1822. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Senja
Stonglandetin kirkko

Stonglandetin kirkko () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1896. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Senja
Husøyn kappeli

Husøyn kappeli () on Senjan kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1957. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Senja
Ödåkra

Ödåkra on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 807 asukasta vuonna 2021. Ödåkra sijaitsee Helsingborgin ja Göteborgin välisen rautatien varrella. Aiemmin Ödåkrassa oli alkoholitehdas. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Helsingborgin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Hittarp

Hittarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 628 asukasta vuonna 2021. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Helsingborgin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Påarp

Påarp on taajama Helsingborgin kunnassa Skånen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 5 883 asukasta vuonna 2021. Påarp on pääosin 1960- ja 1970-rakennettu asuinalue. ==Tunnettuja henkilöitä== * Andreas Granqvist (s. 1985), jalkapalloilija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Helsingborgin kunta Luokka:Ruotsin taajamat
Birger Ekeberg

Birger Ekeberg (1880–1968) oli ruotsalainen juristi ja poliitikko, joka toimi Ruotsin oikeusministerinä vuosina 1920–1921 ja 1923–1924 sekä Tukholman yliopiston oikeustieteen professorina 1907–1925. Ekeberg valittiin vuonna 1945 Ruotsin akatemian jäseneksi. Oikeusministerinä Ekeberg teki aloitteen kuolemanrangaistuksen poistamiseksi. Hän toimi myös valtamarsalkkana vuosina 1946–1959. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset juristit Luokka:Ruotsin akatemian jäsenet Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Ruotsin oikeusministerit Luokka:Tukholman yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Ekeberg

Ekeberg on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi: * Anders Gustaf Ekeberg (1767–1813), kemisti * Birger Ekeberg (1880–1968), juristi ja poliitikko
Surun pyyhit silmistäni (musikaali)

Surun pyyhit silmistäni on Matti Laineen käsikirjoittama musikaali, joka kertoo suomalaislaulaja Kirkasta. Esityksessä nähdään Kirkan elämään kuuluvia henkilöitä ja kuullaan hänen musiikkiaan. Musikaalin ensi-ilta oli 2. helmikuuta 2017 Helsingin Linnanmäen Peacock-teatterissa. Ohjauksen oli tehnyt Kari Rentola, ja Kirkan roolissa vuorottelivat Kalle Lindroth ja Heikki Ranta. Musikaalissa esiintyivät myös esimeriksi Rauno Ahonen, Jon-Jon Geitel, Petrus Kähkönen, Kari Mattila ja Raili Raitala. Niko Taskisen ohjaamana Surun pyyhit silmistäni sai ensi-iltansa 5. syyskuuta 2020 Kouvolan Teatterissa. Kirkaa näytteli Mikael Saari ja Sammy Babitzinia hänen veljensä Markus Waara. Esitykset alkoivat uudelleen lokakuussa 2024, jolloin Taskinen oli ohjannut uudelleen aiemmin koronapandemian jalkoihin jääneen esityksen. Rovaniemen Teatteri alkoi esittää musikaalia Kirkan syntymäpäivänä 22. syyskuuta 2023, ja esitykset jatkuivat seuraavan vuoden alkuun. Musikaalin ohjasi Katriina Honkanen, ja Kirkaa näytteli Henrik Hammarberg. Rooleissa nähtiin myös muun muassa Markku Köngäs ja Siiri Partanen. Honkasen mukaan esityksellä haluttiin kunnioittaa Kirkan halua ja kykyä laulaa rockia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helsingin Kaupunginteatterin trailer (Youtube) * Rovaniemen Teatterin trailer (Youtube) Luokka:Suomalaiset musikaalit Luokka:Kirka
Kirill Babitzin -säätiö

Kirill Babitzin -säätiö oli suomalaislaulaja Kirkan (oik. Kirill Babitzin) perustama säätiö, jonka toiminnan tarkoituksena oli edistää, tukea ja kehittää musiikin koulutusta ja harrastusta. Sen tavoitteena oli myös musiikkikoulun perustaminen. Patentti- ja rekisterihallitus huomasi 2010-luvulla säätiön kirjanpidossa säätiölain vastaisia toimenpiteitä, ja Helsingin käräjäoikeus lakkautti säätiön joulukuussa 2018. == Perustaminen ja toiminta == Kirill Babitzin perusti säätiön vuonna 2000 täyttäessään 50 vuotta, ja hänen elinaikanaan se toimitti päiväkoteihin äänentoistolaitteita ja musiikkivälineitä.Miettinen 2022, s. 303. Säätiö myös tuki taloudellisesti sellaisia henkilöitä ja yhteisöjä, joiden toiminta liittyi musiikin koulutukseen, musiikin harrastamiseen tai musiikkitaiteeseen taikka niiden tukemiseen. Babitzin kuoli vuonna 2007, minkä jälkeen säätiön puheenjohtajana työskenteli hänen leskensä Paula Nummela. Kirill Babitzin -säätiö toimi helmikuussa 2008 Helsingin Hartwall-areenalla esitetyn Kirka Babitzin Tribute -muistokonsertin virallisena järjestäjänä. Konsertin tuotot ilmoitettiin ohjattavan Kirill Babitzinin nimeä kantavan musiikkikoulun perustamiseen Helsingin Kruununhakaan.Miettinen 2022, s. 307. Helsingin Savoy-teatterissa järjestettiin 14. helmikuuta 2010 Kirill Babitzinin säätiön ystävänpäiväkonsertti, jossa esiintyivät muun muassa Jippu, Koop Arponen, Pave Maijanen ja Pepe Willberg. Suunnitelmissa oli myös kirjan julkaiseminen. == Epäselvyydet ja lakkauttaminen == Säätiön toiminta päättyi vuoteen 2010. Patentti- ja rekisterihallitus eli PRH puuttui lokakuussa 2015 säätiön toimintaan liittyviin epäselvyyksiin. Paula Nummela velvoitettiin uhkasakon nojalla toimittamaan puuttuneet selvitykset säätiön taloudesta tilikausilta 2013–2014. Tarkistuksissaan PRH huomasi myönnetyt lähipiirilainat ja kuinka ne poistettiin säätiön tilinpäätöksestä vuonna 2014. PRH päätti, että Nummelalle maksetaan takautuvasti kymmenen vuoden ajalta 800 euroa per vuosi palkkiota säätiön hallinnon pyörittämisestä. Tällä 8 000 euron palkkiolla kuitattiin tilinpäätöksessä Nummelan lainoja. Tilintarkastuslautakunta varoitti tammikuussa 2018 säätiön tilintarkastajia, jotka olivat sallineet menettelyn. Sen mukaan kyse oli kielletystä lähipiiritoimesta ja takautuvat palkkiot oli maksettu perusteetta. Patentti- ja rekisterihallituksen vaatimuksesta Helsingin käräjäoikeus ilmoitti lakkauttavansa säätiön 5. joulukuuta 2018. Nummelaa vastaan nostettiin Helsingin käräjäoikeudessa kanne, jossa Kirill Babitzin -säätiö vaati häneltä lähes 10 000 euron verran varojen palauttamista. Kanteen mukaan Nummela oli vuosien ajan nostanut säätiöstä laittomia lähipiirilainoja, joita selvitysmiehen mukaan oli edelleen maksamatta. Toissijaisesti säätiö vaati samaa 9 746 euron suuruista summaa vahingonkorvauksena kahdelta säätiön hallitukseen kuuluneelta naiselta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Entiset suomalaiset säätiöt Luokka:Kirka
Gunnar Brusewitz

Gunnar Brusewitz (7. lokakuuta 1924 Ekerö – 10. heinäkuuta 2004) oli ruotsalainen kuvittaja. Hän piirsi Stockholms-Tidningeniin vuosina 1947–1960 ja kuvitti erityisesti luontoaiheisia kirjoja. Hänen tuotantonsa käsitti kuitenkin myös paljon muuta, kuten julisteita, postimerkkejä ja Nobelin kirjallisuuspalkinnon voittajalle annettavan kunniakirjan. Brusewitzin kollegan Anders Andersön mukaan aikoinaan oli tapana vitsailla, että Brusewitz kuvitti "kaiken paitsi puhelinluettelot". ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Brusewitz

Brusewitz on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Axel Brusewitz (1881–1950), suomalaissyntyinen ruotsalainen valtiotieteilijä * Gunnar Brusewitz (1924–2004), ruotsalainen kuvittaja
Johan Niclas Byström

Johan Niclas Byström (18. joulukuuta 1783 Filipstad – 13. maaliskuuta 1848 Rooma) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän opiskeli Kuninkaallisessa taideakatemiassa muun muassa Johan Tobias Sergelin johdolla ja asui vuodesta 1810 alkaen pääasiassa Roomassa. Byström haki innoitusta erityisesti antiikin mytologiasta. Hänen tunnetuin teoksensa on Carl Michael Bellmanin rintakuva Djurgårdenilla. ==Kuvia== Bellman av Byström.jpg|Bellmansbysten Djurgårdenilla. Statue female with baby, Royal Palace, Stockholm.jpg|Junoa ja Herkulesta esittävä patsas Tukholman kuninkaanlinnassa. Carolina Rediviva Linnaeus statue.jpg|Carl von Linné -patsas Uppsalan yliopistolla. Carl Johan Adlercreutz, count, officer, and statesman, by Johan Niklas Bystroms. Marble. Nationalmuseum, Stockholm, Sweden.jpg|Carl Johan Adlercreutzin rintakuva Ruotsin kansallismuseossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1783 syntyneet Luokka:Vuonna 1848 kuolleet
Mustat enkelit (elokuva)

Mustat enkelit (Tshernite angeli) on Vălo Radevin käsikirjoittama ja ohjaama bulgarialainen draamaelokuva vuodelta 1970. Se perustuu Mitka Grăbtševan muistelmateokseen, jossa kerrotaan maanalaisten aktivistien taistelusta fasismia vastaan. Pääosia näyttelevät Stefan Danailov, Doroteja Tontševa, Josif Sărtšadžiev, Dobrinka Stankova ja Violeta Gindeva. ==Juoni== Elokuvassa kolme nuorukaista ja kolme nuorta naista muodostavat iskuryhmän toteuttamaan kansallisen vapautusrintaman päämajan käskyjä teloittaa kansan vihollisia. ==Vastaanotto== Mustat enkelit sai Bulgarian Kultainen ruusu -gaalassa viisi palkintoaAwards, sekä pääpalkinnot Karlovy Varyn ja Avellinon Laceno d’Oro -elokuvajuhlilla. Elokuva esitettiin Suomen television ykköskanavalla joulukuussa 1972. Helsingin Sanomien Leena Järvenpää kirjoitti, että vaikka Radev kuvaa väkivaltaa ja sen vaikutusta nuoriin toteuttajiinsa, hän ei silti ihannoi terroria vaan näkee sen ainoana keinona taistelussa väkivallattoman mailman puolesta. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1970 elokuvat
Erik Juuranto

Erik Valdemar Juuranto, vuoteen 1940 Johansson (26. huhtikuuta 1900 Espoo – 30. joulukuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen liikemies, ulkomaankaupan alan kehittäjä ja pääkonsuli. Juurannon vanhemmat olivat metsätyönjohtaja Anders Johan Johansson, vuoteen 1890 Kutilampi, ja Olga Sofia Grönlund. Hänen puolisonsa vuodesta 1920 oli Edla Alina Barck. Kirjailija Maria Berg oli heidän tyttärensä. Juuranto toimi ensin liikeapulaisena ja kauppamatkustajana. Flinckenberg & Leonhard Ab:n prokuristi Juuranto 1922–1929 ja johtaja 1930–1940. Yhtiön jakauduttua 1942 Juuranto oli siitä muodostetun Lejos- osakeyhtiön toimitusjohtaja 1942–1960. Hän toimi myös Kauko-huolinta Oy:n, Oy Santomo Ab:n, Ekotex Oy:n, Otto Lumme Oy:n, Silvanus Oy:n ja Oy Lejolex Ab:n johtokunnan puheenjohtajana. Helsingin agenttiyhdistyksen puheenjohtaja Juuranto oli 1942–1949 ja Ulkomaankaupan agenttiliiton puheenjohtaja 1942–1952. Hänellä oli myös useita muita luottamustehtäviä. Helsingin kaupunginvaltuustoon hänet valittiin vain vähän ennen kuolemaansa. Islannin ensimmäisenä kunniapääkonsulina Juuranto toimi Suomessa 1947–1960.Pääkonsuli Erik Juuranto kuollut. Helsingin Sanomat, 2.1.1960, s. 4. == Lähteet == Luokka: Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Juuranto

Juuranto on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Erik Juuranto (vuoteen 1940 Johansson, 1900–1960), liikemies, ulkomaankaupan kehittäjä ja kunniapääkonsuli *Maria Berg (o.s. Juuranto, 1923–2008), kirjailija, Erik Juurannon tytär ==Katso myös== * Juuranto-Yhtiöt, Erik Juurannon perustaman ja johtaman Lejos Oy:n emoyhtiö
Sopeutuminen

Sopeutuminen (Адаптация, Adaptatsija) on Vălo Radevin ohjaama ja yhdessä Raina Tomovan kanssa käsikirjoittama bulgarialainen draamaelokuva vuodelta 1981. Se esitettiin Suomen televisiossa tuoreeltaan kolmiosaisena minisarjana touko- kesäkuussa 1981. ==Juoni== Elokuva kertoo psykiatrisen sairaalan nuorista potilaista ja heidän hoitajistaan. Uudenlaista psykiatriaa edustava psykiatri Bankov (Antoni Genov) vetää nuorten terapeuttista ryhmää, mutta sairaalan johto suhtautuu häneen epäilevästi. Toinen keskushenkilö on nuori, kaunis potilas Veronika (Eli Skortševa), joka ei ole pystynyt sopeutumaan vallitsevaan arkitodellisuuteen vaan järkkynyt mieleltään. ==Vastaanotto== Helsingin Sanomien Mikael Fräntin mielestä Sopeutuminen edustaa poikkeuksellisen korkeatasoista bulgarialaista elokuvaa, jossa Radevin liikkuva, elävästi tapahtumia ja henkilöitä tarkkaileva kamera seuraa psykiatrisen sairaalan henkilökuntaa ja potilaita. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1981 elokuvat Luokka:Elokuvat terveydenhoidosta
Palmroos

Palmroos on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * F. W. Palmroos (1840–1922), suomalainen kauppias ja lahjoittaja * Joey Palmroos (s. 1989), suomalainen elokuvaohjaaja * Markku Palmroos (s. 1960), suomalainen jalkapallomaalivahti ja valmentaja * Matti Palmroos, Matti Parmasalo (1923–2007), suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Sang

Sang on suomalaiskirjailija Elina Pitkäkankaan kirjoittama nuorten fantasiaromaani, jonka WSOY julkaisi 8. syyskuuta 2022. Romaanille on kirjoitettu jatko-osa Naraka. Sang voitti Topelius-palkinnon, Kuvastaja- palkinnon ja Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon. Kirjallisuuden vientikeskus Filin mukaan sen käännösoikeudet on myyty Tanskaan, Turkkiin ja Saksaan. Teos sijoittuu tulevaisuuden Itä-Aasiaan, jossa Fusangin valtio kontrolloi kansalaisia valvontapannoilla. Tarinan päähenkilö on köyhä nuorukainen Kong Dawei, joka ajautuu seikkailuun yrittäessään maksaa valtiolle kansalaisvelkaa. Romaania on kuvailtu jännittäväksi tarinaksi vallasta, rakkaudesta ja ystävyyden voimasta. == Kehitys == Pitkäkankaan mukaan nuorille suunnatut fantasiateokset ovat tyypillisesti olleet valkoisia, eurosentristä ja heteronormatiivista. Hän halusi kirjoittaa monipuolisemmin mutta vastuullisesti vieraista kulttuureista, vähemmistöryhmistä, sukupuolista ja seksuaalisuudesta, koska koki kirjailijana olevansa vastuussa lajityypin kirjojen monipuolisuudesta. Sangin maailma on saanut vaikutteita kiinalaisesta ja tiibetiläisestä kultturista. Kiinalaiseen kulttuuriin Pitkäkangas on tutustunut Kiinassa asuvien vanhempiensa kautta. Hän on kirjoittanut myös pro gradu -tutkielman aiheeseen liittyen kirjallisuustieteen opintojensa aikana. Pitkäkangas teki taustatyötä romaania varten esimerkiksi matkustamalla Kiinaan, opiskelemalla kiinan kieltä sekä haastattelemalla asiantuntijoita ja paikallisia ihmisiä. Romaania varten luotu fantasiayhteiskunta on matrilineaarinen, eli valta periytyy äidiltä tyttärelle. Yhteiskunnassa ei esiinny lainkaan seksuaalivähemmistöihin kohdistuvaa syrjintää, eikä hahmojen sukupuolta tai seksuaalisuutta korosteta. Romaanin päähenkilö kuuluu kielivähemmistöön ja kommunikoi viittomakielellä. Pitkäkangas luonnehti hahmoa ”herkäksi pojaksi”, joita ei hänen mukaansa ole juurikaan esiintynyt nuortenkirjoissa. == Julkaisu == Kirjankustantamo WSOY julkaisi Sang-romaanin 8. syyskuuta 2022 kovakantisena kirjana, sähkökirjana ja äänikirjana. Äänikirjan lukee Anssi Niemi. Kirjan kansikuvan on suunnitellut ja toteuttanut Kaisu Sandberg. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2022 kirjat Luokka:Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Kyberpunk-romaanit Luokka:Topelius-palkitut teokset
Aki Heikkinen (kenraali)

Aki Juhani Heikkinen (s. 25. marraskuuta 1973 Oulu) on suomalainen prikaatikenraali. Hän on toiminut Puolustusvoimien pääesikunnan valmiuspäällikkönä 1. marraskuuta 2024 alkaen. Heikkinen suoritti kadettikurssin vuosina 1993–1997. Hän on toiminut urallaan muun muassa hävittäjälentolaivue 11:n komentajana Lapin lennostossa 2013–2015, Ilmavoimien valmiuspäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa 2018–2019, Satakunnan lennoston komentajana 2019–2021 sekä F-35-yhteystoimiston päällikkönä Yhdysvalloissa 2022–2024. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suomen Hiihtourheilun Kannatussäätiö

Suomen Hiihtourheilun Kannatussäätiö perustettiin vuonna 1995 tukemaan hiihtourheilijoita. Säätiö hallinnoi valmennusrahastoa ja urheilijarahastoa, joihin urheilijat rahastoivat sponsoritulojaan sekä palkintorahojaan. Vuonna 2010 tuli julkisuuteen tieto, että Suomen Hiihtoliitto oli lainannut säätiöltä 400 000 euroa oman toimintansa rahoittamiseen. Patentti- ja rekisterihallituksen mukaan tällä rikottiin säätiölakia. Järjestelyn vuoksi hiihtäjät joutuivat välillä odottelemaan rahojaan. Säätiö on sittemmin sulautunut Suomen urheilun tukisäätiöön. == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset säätiöt Luokka:Suomen hiihto
Eugeniusz Kubiak

Eugeniusz Kubiak (25. toukokuuta 1939 – 17. marraskuuta 2024) oli puolalainen soutaja. Hän kilpaili miesten yksikkosoudussa vuoden 1964 kesäolympialaisissa.https://web.archive.org/web/20200418082356/https://www.sports- reference.com/olympics/athletes/ku/eugeniusz-kubiak-1.html Kubiak kuoli 85-vuotiaana 17. marraskuuta 2024. ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset soutajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Sunilan Kantola

Sunilan Kantola on ensimmäiselle Sunilan sulfaattiselluloosatehtaan johtajalle Lauri Kannolle valmistunut erillistalo Kotkan Sunilan kaupunginosassa. Kantola on valmistunut vuonna 1937 ja se on osa Aino ja Alvar Aallon suunnittelemaan Sunilan tehdas- ja asuinalueen kokonaisuutta. Aallot suunnittelivat Sunilaan asemakaavan ja asuinrakennukset, sekä tehtaan. Tehtaan teknisestä suunnittelusta vastasivat kuitenkin tekninen johtaja Aulis Kairamo ja tehtaanjohtaja Lauri Kanto. Kantola valmistui vuonna 1937 ja se oli ensimmäinen valmistunut rakennus Aaltojen kokonaisuudesta Sunilassa. Kantola rakennuksena edustaa funktionaalista rakennustyyliä, mutta sitäkin tärkeämpää oli rakennuksen suhde luontoon ja ympäristöön: esimerkiksi mäntymetsäinen puistomainen piha on olennainen osa Kantolan arkkitehtuuria. Kantolaa kutsutaan toisinaan julkisivultaan jopa ankaraksi, mutta sen sisätilat ovat avarat ja luonto ja arkkitehtuuri sulautuvat siellä yhteen. Kantola on valmistunut ennen Aaltojen suunnittelemaa Villa Maireaa, mutta Kantolassakin voi jo nähdä viitteitä Villa Maireassa tehtyihin suunnitteluratkaisuihin. Kantolassa asui yhteensä neljä tehtaanjohtajaa perheineen, vuodesta 1937 aina 1980-luvun alkuun asti. Tämän jälkeen Kantola toimi Sunilan tehtaan virkailija- ja työnjohtajakerhon käyttämänä kerhorakennuksena. 1980-luvun puolivälissä puolet omistuksesta siirtyi Kotkan kaupungille ja seuraavat vuodet rakennus palveli kokous- ja koulutustilana Sunilan tehdasta ja Kotkan kaupunkia. Samaan aikaan perustettiin Sunilan Kantola Oy. Vuonna 2017 rakennuksen ja Sunilan Kantola Oy:n omistus siirtyi kokonaan Kotkan kaupungille ja on sen jälkeen avautunut pikkuhiljaa enemmän käyttöön. Kantolan tiloja voi vuokrata tai siellä voi järjestää tapahtumia. == Lähteet == Luokka:Kotkan rakennukset ja rakennelmat
Hiuskarvan varassa

Hiuskarvan varassa voi tarkoittaa seuraavia: * Hiuskarvan varassa (), Paul Pörtnerin vuonna 1963 kirjoittama näytelmä * Hiuskarvan varassa (), Alvin Rakoffin ohjaama seikkailu- ja rikoselokuva vuodelta 1959 * Hiuskarvan varassa (), brittiläinen matkailuaiheinen televisiosarja.
Etyylivioletti

Etyylivioletti (C31H42N3Cl) eli Basic Violet 4 on triaryylimetaaniväreihin kuuluva aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineena. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa etyylivioletti on harmahtavanviolettia tai vihreää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hieman paremmin esimerkiksi etanoliin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään keltaisista sinisiksi pH-alueella 0–3,5.Ram W. Sabnis, Erwin Ross, Jutta Köthe, Renate Naumann, Wolfgang Fischer, Wilhelm-Dietrich Mayer, Gerhard Wieland, Ernest J. Newman & Charles M. Wilson: "Indicator Reagents", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2009. Etyyliviolettia voidaan valmistaa monella tavalla. Niitä ovat esimerkiksi sinkkikloridin katalysoima N,N-dietyylianiliinin ja fosgeenin reaktio, N,N-dietyylianiliinin ja formaldehydin reaktiotuotteen hapetus tai N,N-dietyylianiliinin ja 4,4′-bis(dietyyliamino)bentsofenonin reaktio fosforyylikloridin läsnä ollessa..Dean Thetford: "Triphenylmethane and Related Dyes", teoksessa Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2013.Thomas Gessner & Udo Mayer: teoksessa "Triarylmethane and Diarylmethane Dyes", Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Etyyliviolettia voidaan käyttää mikroskopiassa kidevioletin tavoin kudosten ja bakteerien värjäämiseen, esimerkiksi elastiinin värjäykseen. Ainetta käytetään myös paperin ja tekstiilien värjäykseen sekä musteiden valmistukseen. Analyyttisessä kemiassa ainetta käytetään esimerkiksi kuparin tai lyijyn pitoisuuksien spektrofotometriseen määritykseen. == Lähteet == Luokka:Väriaineet
Avery Parrish

Avery Parrish (24. tammikuuta 1917 Birmingham, Alabama – 1. joulukuuta 1959 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazzpianisti, -säveltäjä ja -sovittaja.Scott Yanow, Avery Parrish AllMusic, viitattu 19.11.2024 Avery Parrish Memorabilia UK, viitattu 19.11.2024 Parrish opiskeli Alabama State Teachers Collegessa ja liittyi siellä vuonna 1934 kokoonpanoon, josta sitten tuli Erskine Hawkinsin big band. Hän esiintyi kaikilla Hawkinsin big bandin varhaisilla levytyksillä ja tuli tunnetuksi tekemästään ja levyttämästään kappaleesta “After Hours” (1940). Parrish loukkaantui elokuussa 1942 auto- onnettomuudessa, jossa kuoli trumpetisti Marcellus Green. Hän lähti Erskine Hawkinsin kokoonpanosta ja muutti Kaliforniaan. Siellä Parrish joutui tappelun yhteydessä lyödyksi baarijakkaralla päähän. Hän vietti kuukausia sairaalassa ja jäi osittain halvaantuneksi. Hänen uransa soittajana päättyi tämän johdosta. Parrish kuoli Harlemin sairaalassa. Hänet oli löydetty viisi päivää aiemmin makaamasta kadulla, mikä musiikkikirjailija Arnold Shaw’n mukaan johtui putoamisonnettomuudessa. Parrish haudattiin Ferncliffin hautausmaalle New Yorkiin. Hänet otettiin Alabama Jazz Hall of Fameen vuonna 1979. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Yi Peng 3

Yi Peng 3 (aikaisemmin Avra ja Leda, ) on kiinalainen kuivarahtialus, joka valmistui vuonna 2001. Sen pituus on 224 metriä, leveys 32 metriä ja syväys 14,5 metriä. Aluksen omistaa Ningbo Yipeng Shipping -yhtiö.Someyhteisö seuraa nyt kiinalaista rahtialusta: Epäilyttäviä liikkeitä kaapelien lähellä Verkkouutiset 19.11.2024, viitattu 19.11.2024 Alus on aikaisemmin purjehtinut Marshallinsaarten, Liberian ja Kreikan lippujen alla nimillä Avra (2007–2016) ja Leda (2001–2007). Yi Peng 3 herätti julkista huomiota marraskuussa 2024, jolloin sen havaittiin tehneen poikkeuksellisiksi tulkittuja liikkeitä kahden Itämerellä katkenneen tai vaurioituneen merikaapelin lähellä. 17. marraskuuta 2024 vaurioitui Ruotsin ja Liettuan välinen Arelionin omistama merikaapeli ja 18. marraskuuta 2024 vaurioitui Cinian omistama C-Lion1-kaapeli Suomen ja Saksan välillä. Tanskan TV2:n mukaan kaikuluotainkuvissa näkyi laajoja mustia viivoja merenpohjassa reitillä, jolla Yi Peng 3 oli kulkenut tanskalaisen datakaapelin yli marraskuun alussa. The Wall Street Journalin lähteiden mukaan Venäjän tiedustelupalvelu oli ohjeistanut aluksen kapteenia katkaisemaan tietoliikennekaapelit ankkurin avulla. Tanskan laivasto seurasi Yi Peng 3 -alusta havaintojen jälkeen.Sami Sillanpää, Julius Numminen, Kiinalais­alus liikkunut viime päivinä Itä­meren kaapeli­vaurioiden lähellä Helsingin Sanomat 19.11.2024, viitattu 19.11.2024 == Lähteet == Luokka:Rahtilaivat
Zand-dynastia

Zand-dynastia oli heimoliitto, joka afšaridien jälkeen nousi valtaan luoteisessa Persiassa. Dynastian hallintokauden katsotaan kestäneen vuodet 1751–1794.Lapidus 2022, s. 389 Zandeja seurasivat vallassa qajarit, jotka loivat vuoteen 1924 kestäneen dynastian. == Historia == === Karim Khan === Zand-dynastian perustaja oli Karim Khan, joka oli koonnut armeijansa Zagrosvuorten iranilaisista paimentolaisheimoista. Nadir Šahin kuoltua Karim Khan valloitti Isfahanin ympäristön vuoteen 1750 menneessä ja seuraavana vuonna hän sai käytännössä valtaan koko läntisen Persian. Hän ei ottanut kuitenkaan šaahin arvonimeä, vaan käytti titteliä wakil, sijaishallitsija. Karim Khan rakensi luottamusta ja liittosuhteita Länsi- ja Etelä-Iranin suurkaupunkien Isfahanin, Šīrāzin, Tabrizin ja Kermanin byrokraatteihin ja mahtimiehiin ja omistautui kaupan ja maatalouden elvyttämiseen Farsin alueella ja Länsi-Persiassa. Hän rakensi pääkaupunkinsa Šīrāziin ja solmi kauppasopimuksia Englannin Itä-Intian kauppakomppanian kanssa. Karim Khanin taitavasta talouspolitiikasta ja inhimillisyydestä kerrotaan kansantaruissa. Karim Khan hallitsi Persiaa vuodet 1751–1779 kuolemaansa asti. === Dynastian loppu === Yksikään Karim Khanin viidestä seuraajasta ei ottanut käyttöön hänen arvonimeään wakil, eikä šaahin arvonimeä. Ensimmäiset kolme hallitsivat muodollisesti yhden Karim Khanin pojan nimissä ja kaksi viimeistä tunnetaan persialaisissa lähteissä "khaneina". Karim Khanin seuraajat tuhosivat nopeasti hänen saavutuksensa, sillä heidän välillään puhkesi valtataistelu, eivätkä he kyenneet herättämään luottamusta kaupunkieliitissä. Zandeja seurasivat vallassa qajarit, jotka löivät zandit lopullisesti vuonna 1794 ja perustivat vuoteen 1924 ulottuneen dynastian.Lapidus 2022, s. 389 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Iranin historia
Persikkavaras

Persikkavaras (Крадецът на праскови, Kradetsăt na praskovi) on Vălo Radevin käsikirjoittama ja ohjaama bulgarialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 1964. Se perustuu Emilijan Stanevin novelliin ja sen pääosissa näyttelevät Nevena Kokanova, Rade Markovitš, Mihail Mihailov ja Vasil Vatšev. Elokuva esitettiin Suomen televisiossa toukokuussa 1969.Esitystiedot, ==Juoni== Veliko Tărnovon kaupungissa ensimmäisen maailmansodan lopulla kaupungin sotilaskomentajan vaimo rakastuu vihollispuolen serbiupseeriin, entiseen musiikinopettajaan, joka on jäänyt sotavangiksi. ==Lähteet== Luokka:Bulgarialaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1964 elokuvat Luokka:Romanttiset draamaelokuvat
Ina Ray Hutton

Ina Ray Hutton (13. maaliskuuta 1916 Chicago, Illinois – 21. helmikuuta 1984 Ventura, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja -tanssija.Scott Yanow, Ina Ray Hutton AllMusic, viitattu 19.11.2024 Hutton esiintyi 1930-luvun alkupuolella monissa Broadway-tuotannoissa, joihin kuuluivat Ziegfeld Follies ja Lew Leslien Clowns in Clover. Hän sai kiinnityksen Irving Millsiltä vuonna 1934 ja alkoi johtaa Melodears-nimistä naisten big bandia. Hutton johti myös miesten big bandeja 1940-luvulla ja teki useita levytyksiä 1930–1940-luvuilla. Hän jatkoi esiintymistä 1950-luvulla ja teki usein esiintymisiä televisiossa. Hutton meni naimisiin Randy Brooksin kanssa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzlaulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tanssijat Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Prinsessa-veistos

Prinsessa-veistos (myös Prinsessa-monumentti tai Muistomerkki prinsessalle) on Rauni Liukon vuonna 1995 paljastettu veistos Kellokosken sairaalan juhlakentällä Kellokoskella. Teos koostuu isokokoisesta kukasta ja spiraalista nurmella. Niiden kautta virtaa vesi.Kellokosken Prinsessa sai muistomerkin; HS 16.6.1995 Teos on tehty vuosina 1933-1985 Kellokosken psykiatrisessa sairaalassa asuneen ja Prinsessana tunnetun Anna Svedholmin (o.s. Lappalainen) muistoksiPrinsessa; Tapahtumat.tuusula.fi. Liukko on todennut kukasta ihmisen symbolina: ”Hoidon ja sairaaloiden tarkoituksena on saada ihminen kukoistamaan. Yritin tehdä kukasta mahdollisimman liljamaisen, ystävällisen kukan”. Teoksen spiraali on elämän syntymästä kertova myyttinen kuvio, jossa on 70 kuvaa. Kuvat etenevät levistä, meduusoista, koralleista ja saniaisista lopulta ensimmäisiin nisäkkäisiin. Mukana on Prinsessalle rakas enkeli- hahmokin. Vastavirtaan uiva lohi voi kuvata omia itseään olevia ihmisiä - lohi voi olla näin suvaitsevaisuuden symbolikin. Spiraali kuvaa myös alitajuntaa, mielen unenomaista kerrosta, josta Prinsessan harhat saivat voimansa.Prinsessa-monumentti; Tuusula.fi == Katso myös == * Prinsessa (vuoden 2010 elokuva) == Lähteet == Luokka:Kellokoski Luokka:Suomen patsaat ja veistokset
Waldkraiburg

Waldkraiburg on teollisuuskaupunki Baijerin osavaltiossa eteläisessä Saksassa. == Maantiede == Waldkraiburg sijaitsee Mühldorf am Innin piirikunnan eteläosassa. Etäisyys Münchenistä on noin 62 kilometriä itään. == Historia == Waldkraiburg syntyi toisen maailmansodan jälkeen. Paikkakunnan väkimäärä kasvoi nopeasti 1950-luvulla ja se kohotettiin kaupungiksi vuonna 1960. Waldkraiburgin kulttuurielämää edustaa 1989 valmistunut kulttuuritalo, Haus der Kultur. Waldkraiburgin historialliseen arkkitehtuuriin kuuluu muun muassa Pürtenissä sijaitseva kirkko St. Mariä Himmelfahrt, jonka mahtipontinen alttari on vuodelta 1670. Pürten liitettiin Waldkraiburgiin vuonna 1974. == Talous ja liikenne == Waldkraiburgissa on muun muassa kemian teollisuutta, IT- teknologian yrityksiä ja koneenrakennusta. Kaupungin pohjoispuoliltse kulkee moottoritie A 94. Waldkraiburgiin on rautatieyhteys. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Waldkraiburg, Baijeri, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Baijerin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Tommy Turrentine

Thomas Walter “Tommy” Turrentine Jr. (22. huhtikuuta 1928 Pittsburgh, Pennsylvania – 13. toukokuuta 1997 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja -säveltäjä, joka suuntautui hard bopiin. Hän oli Stanley Turrentinen vanhempi veli.Scott Yanow, Tommy Turrentine AllMusic, viitattu 19.11.2024 Turrentine teki merkittäviä varhaisia esiintymisiä Benny Carterin (1946), Earl Bosticin (1952–1955) ja Charles Mingusin (1956) kanssa. Lisäksi hän teki big bandeissa yhteistyötä Billy Eckstinen, Dizzy Gillespien ja Count Basien kanssa. Vuosina 1959–1960 hän soitti Max Roachin kanssa; yhteistyöhön osallistui myös Stanley Turrentine. Tommy Turrentine teki yhden levytyksen kokoonpanon johtajana. Hän esiintyi lisäksi Horace Parlanin, Jackie McLeanin, Sonny Clarkin, Lou Donaldsonin ja veljensä levytyksillä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazztrumpetistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Alvino Rey

Alvino Rey (alun perin Alvin McBurney; 1. heinäkuuta 1908 Oakland, Kalifornia – 24. helmikuuta 2004 Salt Lake City, Utah) oli yhdysvaltalainen jazzkitaristi.Jason Ankeny, Alvino Rey AllMusic, viitattu 19.11.2024 Anne Miller, Alvino Rey’s Musical Legacy Smithsonian Magazine 3.12.2010, viitattu 19.11.2024 Hän oli tunnettu varhainen sähkökitaran soittaja swingin aikakaudella ja vaikutti myöhemmin rockin kehitykseen. Rey muutti lapsena perheineen Clevelandiin Ohioon ja sai teini-ikäisenä syntymäpäivälahjaksi banjon. Hän teki ammattimaisen debyyttinsä vuonna 1927 Ev Jonesin yhtyeen jäsenenä. Vuosi myöhemmin Rey liittyi Phil Spitalnyn orkesteriin. Hän siirtyi banjosta kitaraan ja muutti vuonna 1929 nimensä Alvino Reyksi. Tuolloin Rey esiintyi New Yorkissa. Hän soitti sitten Russ Morganin ja Freddy Martinin kanssa. 1930-luvun puolessavälissä hän soitti San Franciscossa Horace Heidtin kanssa. Reyn suosio kasvoi hänen otettuaan käyttöön pedal steel -kitaran. Vuonna 1935 kitaranvalmistaja Gibson palkkasi hänet kehittämään mikrofonin prototyypin. Vuonna 1939 Rey perusti oman kokoonpanonsa. Hän alkoi esiintyä lauluyhtye The King Sistersin kanssa ja meni naimisiin Luise Kingin kanssa vuonna 1937. Reyn yhtye pääsi Mutual Broadcasting Systemin vakituiseksi orkesteriksi. Vuonna 1942 kokoonpano menestyi hitillä “Deep in the Heart of Texas”. Samoihin aikoihin orkesteriin liitettiin suuri puhallinsektio, johon kuului kuusi saksofonia. Jäseniin kuuluivat Ray Conniff, Neal Hefti, Billy May, Al Cohn ja Zoot Sims. American Federation of Musiciansin aloittama lakko johti 1940-luvun alkupuolella äänityskieltoon, joka johti Reyn uran katkeamiseen. Rey työskenteli Lockheed Corporationin palveluksessa ja liittyi vuonna 1944 Yhdysvaltain laivastoon, jossa hän kehitti tutkajärjestelmiä. Laivastopalveluksensa jälkeen Rey perusti uuden yhtyeen ja sai levytyssopimuksen Capitol Recordsilta. Yhtyeen hajottua vuonna 1950 Rey jatkoi uraansa ja teki usein esiintymisiä lankonsa Buddy Colen kanssa. Exotican noustua suosioon Rey oli kysytty sessiomuusikko. Hän teki yhteistyötä muiden muassa Juan García Esquivelin, George Catesin, Jack Costanzon ja The Surfmenin jäsenten kanssa. 1960-luvulla Rey esiintyi The King Family Show -ohjelmassa. Hän jatkoi esiintymistä yli 80-vuotiaaksi saakka. Muusikot Win ja Will Butler ovat hänen lapsenlapsiaan. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzkitaristit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Koirankarva

Koirankarva on koiran luontainen peitemateriaali, joka suojaa koiraa ensisijaisesti kylmältä onttorakenteisena. Karva on ihmisen käytössä ennen muuta villalankamateriaali. Koirankarva soveltuu kehruuseen erityisesti sekoitettuna rasvaisempaan lampaan villaan; sekoitussuhde voi vaihdella paljonkin, mutta puolet ja puolet on monien kehräämöiden ohje, ja rukilla voi toki kehrätä perkkää koirankarvaakin. Hyvää koirankarvaa saa erityisesti pitkä- ja tuuheakarvaisista roduista kuten suomenlapinkoirasta, samojedipystykorvasta ja espanjanvesikoirasta. Koirankarvalanka soveltuu huivien, villapaitojen ja kaulaliinojen sekä lapasten raaka-aineeksi, mutta sukkina ne saattavat kulua liian nopeasti vaivaan nähden. Koirankarvavaatteita voi pestä koneella miedolla lämmöllä ilman linkousta. Kilogramman koirankarvalankaa hinnaksi tulee kehräystavasta ja yrittäjästä riippuen 100-500 euroa. Koirankarvaa voi hyvin myös huovuttaa. Koirankarvan käyttötapa on myös lintujen pesämateriaali, joskin on epäilty sen olevan vaaraksi pesäpoikasille, mistä on huomauttanut muun muassa Pääkaupunkiseudun Luonnonsuojeluyhdistys. Tämä vaara lienee kuitenkin käytännössä vähäinen. Erikoisia mutta huomionarvoisia käyttötapoja koirankarvalle ovat öljyntorjunta varsinkin pienessä mittakaavassa sekä hulevesien käsittely. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Huovutuksesta kaupallinen tiedote joka ei kelvanne lähteeksi Luokka:Koira Luokka:Käsityöt
Social Science Research Network

Social Science Research Network (SSRN) on yhteiskuntatieteiden ennakkojulkaisuille tarkoitettu palvelu. Palvelussa on konferenssijulkaisuja ja artikkeleita, joita ei ole vielä vertaisarvioitu. Palvelu ei ole toimitettu julkaisu vaan hakukoneen kaltainen palvelu. Elsevier hankki palvelun vuonna 2016. SSRN on perustettu vuonna 1994. == Lähteet == Luokka:Arkistot Luokka:Hakukoneet
Hillberg

Hillberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Emil Hillberg (1852–1929), ruotsalainen näyttelijä * Laura Hillberg (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija * Mira Hillberg (s. 1975), suomalainen laulaja * Sonja Hillberg (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
Topi Kallio

Topi Kallio (20. marraskuuta 1884 Uurainen – 6. syyskuuta 1958 Turku) oli suomalainen Turun yliopiston kansantaloustieteen professori.Kuka kukin on 1954Kansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto - 28_1 Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Kaljala, Smertsi - Kansanniva, Erkki, jakso 663: KALLIO TOPI 20.11.1884 Uurainen (Turku); Kansallisarkisto Viitattu 19.11.2024Ylioppilasmatrikkeli 1905, matrikkelinumero 29933Aikalaiskirja 1934 Kallion vanhemmat olivat kirvesmies Topias Kallio ja Matilda Peura. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1905 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908, filosofian maisteriksi 1910 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1913. Kallio teki opintomatkoja Ruotsiin 1911 ja 1914–1915, Keski- ja Etelä- Eurooppaan 1923–1924, Englantiin ja Ranskaan 1926 sekä Ranskaan, Sveitsiin ja Italiaan 1927. Kallio oli valtionrautateiden tilastokonttorissa aktuaarina 1912–1926. Hän oli Turun yliopiston kansantaloustieteen professorina 1926–1945 ja Turun yliopiston humanistisen tiedekunnan dekaanina 1934–1935. == Julkaisuja == * Palvelijapolitiikasta Suomessa 18. vuosisadalla, Helsingin yliopiston väitöskirja. Kansantaloudellinen yhdistys, Helsinki 1913 * Köyhien lasten huolto Tukholmassa 18. vuosisadalla. Taloustieteellisiä tutkimuksia, 21. Sana, Helsinki 1916 * Rautateiden suunnat viennin kannalta ja valtion tulot Suomessa. WSOY 1925 * Tuontitullit - Suomen taloudellinen pelastus nykyhetkellä. Tekijä, Turku 1929 * Tuontitullitariffit teollisuuden kannalta. Suomen kauppa ja teollisuus, Helsinki 1938 == Suomennoksia == * Ernst Friedegg : Miljoonamiehiä ja miten miljoonat kertyvät ; sovitellen ja lyhennellen suomentanut Topi Kallio. Gummerus 1916 (alkuteos Millionen und Millionäre) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taloustieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Howard Lutnick

Howard Lutnick on yhdysvaltalainen liikemies ja politiikan vaikuttaja. Hän on Cantor Fitzgerald -yrityksen perustaja ja miljardööri. Donald Trump on nimennyt Lutnickin ehdokkaakseen Yhdysvaltain kauppaministeriksi Donald Trumpin II hallitukseen tammikuusta 2025 alkaen. Häntä on pidetty Scott Bessentin tasaveroisena kilpailijana valtionvarainministerin paikalle. Vuonna 2024 McMahon johtaa yhdessä Linda McMahonin kanssa Trumpin hallinnon siirtymätiimiä, jonka tehtävä on täyttää noin 4 000 liittovaltion tehtävää. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset yritysjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Don Tosti

Don Tosti (oikealta nimeltään Edmundo Martínez Tostado; 1923 El Paso, Texas – 2. elokuuta 2004 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzbasisti, orkesterinjohtaja ja säveltäjä.Don Tosti UCSB Library, viitattu 19.11.2024 Jason Ankeny, Don Tosti AllMusic, viitattu 19.11.2024 Tosti soitti jo 7-vuotiaana monia soittimia ja toimi 9-vuotiaana El Pason sinfoniaorkesterin toisena viulistina. Muutettuaan 15-vuotiaana Los Angelesiin hän aloitti ensin saksofonin ja sitten kontrabasson soiton. Tosti opiskeli Roosevelt High Schoolissa ja toimi kaupungin high schoolien orkesterin konserttimestarina. Hän myös perusti oman swingyhtyeensä. Hän sai jazzopetusta ja opiskeli lisäksi kirjanpitoa Los Angeles City Collegessa. Tutustuttuaan Jack Teagardeniin Tosti pääsi soittamaan tämän big bandiin. Hän jatkoi uraansa yhteistyöllä Charlie Barnetin, Les Brownin ja Jimmy Dorseyn kanssa. Tosti aloitti oman musiikkinsa säveltämisen ja perusti kokoonpanon, johon kuuluivat pianisti Eddie Cano, saksofonisti Bob Hernandez ja rumpali Raul Diaz. Kokoonpanon tyylissä yhdisteltiin jazzia, boogieta, bluesia ja latinalaisamerikkalaisia rytmejä. Genreä kutsuttiin pachucoksi. Vuonna 1948 Discos Taxco -levymerkillä julkaistiin Tostin äänite “Pachuco Boogie”, josta tuli ensimmäinen miljoonittain myyty latinomusiikin levytys. Tostin suosio vakiintui myöhemmillä äänitteillä. Tosti soitti Pérez Pradon levyillä ja sai kiinnityksen RCA Recordsille. Hän juonsi myös televisio-ohjelmaa Momentos Alegres losangelesilaisella kanavalla. Hän meni vuonna 1963 naimisiin malli Ruth Lila Marguliesin kanssa. Vuonna 1999 Tosti sai tähden Palm Springs Walk of the Starsiin. Hän kuoli vuonna 2004 sairastettuaan eturauhassyöpää. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Obama nungara

Obama nungara (Obama nungara) on Geoplanidae-heimon laakamato. Lajilla ei ole vielä suomenkielistä nimeä. Nimi Obama on peräisin Brasilian alkuperäiskansojen puhumista tupi-kielistä. Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta. Obama nungara -laakamato on mahdollisesti erittäin haitallinen vieraslaji esimerkiksi Euroopassa. "Obama nungara syö kastematoja ja etanoita ja muodostaa uhan esimerkiksi sellaisille alkuperäislajeille, jotka ovat tärkeitä ekosysteemille kasvien osien hajottamiseksi ja uuden maaperän luomiseksi." == Ulkonäkö ja koko == Obama nungara on noin 5–8 senttimetriä pitkä litteä mato. == Levinneisyys ja elinympäristö == Laji on kotoisin Etelä-Amerikasta. == Lähteet == Luokka:Laakamadot