EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Rakuunasoittokunta

Rakuunasoittokunta on ammattipuhallinorkesteri ja Puolustusvoimien sotilassoittokunta, jonka kotipaikka on Lappeenranta. Se toimii Maasotakoulun alaisuudessa ja esiintyy pääasiassa entisen Itä-Suomen sotilasläänin alueella. Soittokunnan päällikkö on musiikkimajuri Riku Huhtasalo ja kapellimestari musiikkimajuri Tomi Väisänen, ja siihen kuuluu 34 puu- ja vaskipuhallin sekä lyömäsoittajaa. Se esiintyy myös pienemmissä kokoonpanoissa kuten vaskikvintetti ja vaskiseitsikko. Soittokuntaan kuuluu myös varusmiesyhtye, jonka ohjelmisto koostuu muun muassa kevyemmästä musiikista Rakuunasoittokunta ylläpitää 1600-luvulle ulottuvia ratsuväen musiikkiperinteitä. Lappeenrantaan perustettiin vuonna 1890 Suomen Rakuunarykmentin soittokunta, joka lakkautettiin kuitenkin jo vuonna 1901 muun rykmentin mukana ensimmäisen sortokauden venäläistämispyrkimysten vuoksi. Itsenäisen Suomen ratsuväki keskitettiin Lappeenrantaan vuonna 1921 yhdistämällä Uudenmaan Rakuunarykmentti ja Hämeen Ratsurykmentti Ratsuväkiprikaatiksi, ja samalla rykmenttien soittokunnat yhdistettiin Ratsuväkiprikaatin soittokunnaksi. Soittokunnan myöhempiä nimiä ovat Uudenmaan Rakuunarykmentin soittokunta (vuodesta 1944 alkaen), Lappeenrannan varuskuntasoittokunta (1952) ja Rakuunasoittokunta (1990). Rakuunasoittokunta oli yksi vuosien 2012–2015 puolustusvoimauudistuksessa jäljelle jääneistä ja vahvistuneista soittokunnista. Sen vahvuus nousi 34-henkiseksi vuonna 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rakuunasoittokunta Puolustusvoimien sivustolla Luokka:Maasotakoulu Luokka:Lappeenrannan musiikki Luokka:Suomalaiset sotilassoittokunnat
Lanainrastuli

Lanainrastuli (Myadestes lanaiensis) on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo hävinnyt, Havaijilla Lanain, Mauin ja Molokain saarella elävä varpuslintu. Lajista ei ole varmistettuja havaintoja vuoden 1980 jälkeen . Kooltaan lanainrastuli on noin 18 cm. Lajin alapuoli on vaalea, selkä, pää ja siivet ovat väriltään harmaat. Lanainrastulia muistuttavat saarille levinneet naurutimali (Garrulax canorus), joka on väritykseltään ruskeampi, sekä huomattavasti pienempi idänsilkkikerttunen (Cettia diphone). Lanainrastulin laulu on rastasmainen katkonainen melodia. Kutsuääni muistuttaa kissan naukaisua . Lanainrastuli elää metsien latvuskerroksissa. Ravintonaan linnut käyttävät pääasiassa hedelmiä. Lanainrastulikannan kooksi arvioidaan alle 50 yksilöä. Suurimmat uhat ovat metsien tuhoutuminen sekä malarialoista levittävien hyttysten leviäminen alangoilta korkeammille alueille. Lisäksi metsien kasvisto muuttuu saarille tuotujen sikojen takia. Myös saarelle tuotuja aksishirviä pidetään yhtenä syynä lanainrastulien vähentymiseen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Naturalis (sisältää kolmiulotteisen valokuvan täytetystä yksilöstä Luokka:Rastaat Luokka:Uhanalaiset linnut
Taça da Liga

Taça da Liga on Portugalin jalkapallon liigacup, joka perustettiin 2008. Ensimmäisenä mestaruuden voitti Vitória FC kun se voitti loppuottelussa Sporting Lissabonin. == Pelisysteemi == *Ensimmäisellä kierroksella pelaavat toiseksi korkeimman sarjatason joukkueet sekä Primeira Ligan seurojen B-joukkueet. Joukkueet jaetaan neljään lohkoon joista kaksi ensimmäistä pääsevät seuraavalle kierrokselle. * Toisella kierroksella pelaavat 1. kierroksen 8 parasta joukkuetta. Mukaan tulevat 2 edellisellä kaudella Primeira Ligaan noussutta joukkuetta sekä 6 huonointa joukkuetta edelleisen kauden Primeira Ligasta. Ottelut pelataan 2 osaisina. * Kolmannella kierroksella joukkueet jaetaan jälleen neljään neljän joukkueen lohkoon. Mukaan tulevat edellisen kauden Primeira Ligan 8 parasta joukkuetta. Lohkossa kaikki joukkueet pelavat vain kerran vastakkain. Vain lohkovoittajat etenevät jatkoon. * Välierät sekä loppuottelu pelataan yksiosaisina. == Loppuottelut == Vuosi Pelipaikka Voittaja Toinen sija Tulos 2008 Faro Vitoria Setubal Sporting 0–0 (3-2) 2009 Faro Benfica Sporting 1–1 (3-2) 2010 Faro Benfica FC Porto 3–0 2011 Coimbra Benfica FC Paços de Ferreira 2–1 2012 Coimbra Benfica Gil Vicente 2–1 2013 Coimbra SC Braga FC Porto 1–0 2014 Leiria Benfica Rio Ave FC 2–0 2015 Coimbra Benfica CS Marítimo 2–1 2016 Coimbra Benfica CS Marítimo 6–2 2017 Algarve Moreirense SC Braga 1–0 2018 Braga Sporting Vitoria Setubal 1–1 (5-4) Luokka:Portugalin jalkapallocupit
Lucullus

Lucius Licinius Lucullus (noin 118–56 eaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli Sullan kannattaja ja nousi tämän suojattina preettoriksi ja myöhemmin konsuliksi. Lucullus palveli Sullaa liittolaissodassa sotilastribuunina. Vuonna 88 eaa. hän oli kvestori. Hän palveli taas Sullaa ensimmäisen Mithridateen sodan aikana. Lucullus kokosi laivaston, joka auttoi Sullan joukkoja Ateenan piirityksessä. Kerrotaan, että hän ei merelle lähtiessään ollut kovinkaan perehtynyt sodankäyntiin, mutta sai merimatkalla opastusta centurioiltaan ja osoitti taistelussa oppineensa tarpeeksi. Tämän jälkeen Lucullus löi Mithridateen sotapäällikön Neoptolemoksen Tenedoksen taistelussa, jonka jälkeen Sulla sai siirrettyä armeijansa Kreikasta Aasiaan. Vuonna 79 eaa. Lucullus valittiin kuruuliseksi ediiliksi yhdessä veljensä Marcus Terentius Varro Luculluksen kanssa. Kuollessaan Sulla teki Luculluksesta poikansa Faustus Cornelius Sullan holhoojan. Vuonna 74 eaa. Lucullus valittiin konsuliksi. Konsulikautensa jälkeen Lucullus sai provinssikseen Kilikian. Kolmannessa Mithridateen sodassa Lucullus kukisti Mithridateen ja valtasi Pontoksen. Tämän jälkeen hän hyökkäsi Armenian Tigranes II:n kimppuun, jonka luokse Mithridates oli paennut. Lucullus kukisti Tigraneen ja Mithridateen Artaxatan taistelussa, mutta joutui palaamaan Roomaan vuonna 66 eaa. Lucullus oli johtajana kankea, koska hän vaati alaisiltaan ehdotonta kuuliaisuutta, jolloin hän ei voinut pohtia eri vaihtoehtoja heidän kanssaan. Luculluksen vastustajien ansiosta hän sai pitää triumfin vasta vuonna 63 eaa. Paluunsa jälkeen Lucullus vetäytyi syrjään politiikasta, johon hänellä ei ollut riittävän pitkäaikaista kunnianhimoa. Hän herätti huomiota ylellisellä elämällään, mutta tarjosi toisaalta kirjastonsa kaikkien halukkaiden käyttöön. Hän kuoli mielisairaana. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Aulis J. Alanen : Maailmanhistorian loistavin ravintoloitsija, Suomen ravintolalehti : Suomen ravintoloitsijain ja hotellinomistajain äänenkannattaja, 01.02.1939, nro 2, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Roomalaiset sotilaat Luokka:100-luvulla eaa. kuolleet Luokka:Vuonna 56 eaa. kuolleet
Edwin Hawkins

Edwin Hawkins (18. elokuuta 1943 – 15. tammikuuta 2018Edwin Hawkins, 'Oh Happy Day' Gospel Star, Dies at 74) oli yhdysvaltalainen gospelmuusikko. Hän tuli tunnetuksi vuonna 1967 tekemästään "Oh Happy Day" -sovituksesta; hänen Edwin Hawkins Singers -kuoronsa esittämänä siitä tuli kansainvälinen gospelhitti. Hawkinsin "Oh Happy Daysta" levytti vuonna 1970 coverversionsa The Four Seasons. Hän säesti kokoonpanoineen myös Melanie Safkaa. Hawkins on voittanut uransa aikana useamman Grammy-palkinnon. == Lähteet == Luokka:Hengellisen musiikin esittäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet Luokka:Gospel Music Hall of Fame
Warren Hawksley

Philip Warren Hawksley (10. maaliskuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2018Former Halesowen and Stourbridge Conservative MP Warren Hawksley dies) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä alun perin The Wrekinin vaalipiiristä vuosina 1979–1987. Hän edusti parlamentaarikkona vielä vuosina 1992–1997 Halesowen and Stourbridgen vaalipiiriä, mutta ei ole saanut paikkaa sen koommin. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Sandra Haynie

Sandra Jane Haynie (s. 4. kesäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi Fort Worthissa, Teksasissa, ja voitti uransa aikana kaikkiaan 42 LPGA Tour -turnausta. Haynien saavutusten joukossa olivat mestaruudet LPGA- mestaruuskilpailuissa 1965 ja 1974, Yhdysvaltain naisten avoimilla 1974 ja Kanadan naisten avoimilla 1982. Haynie kuuluu World Golf Hall of Fameen, joka tätä nykyä on yhteinen sekä nais- että miespelaajille. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
John Heddle

Bentley John Heddle (15. syyskuuta 1943 – 19. joulukuuta 1989) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä Lichfield and Tamworthista vuosina 1979–1983 ja sen jälkeen Mid Staffordshiresta aina elämänsä loppuun saakka. Heddlen kuolema 46 vuoden iässä oli itsemurha. Hänen parlamenttikautensa jäi kesken, ja seuraajaksi tuli Sylvia Heal. Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan konservatiivipuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Elizabeth Kay

Elizabeth Kay (s. 9. heinäkuuta 1949) on brittiläinen kirjailija. Kay on opiskellut taidetta ja luovaa kirjoittamista. == Suomennettu teos == * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut. * Vesa Sisättö: Tiede ja taikuus vastakkain. Helsingin Sanomat 29.9.2004. (Internet Archive) Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mickwitz

Mickwitz on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: *Alexander Joakim von Minkwitz, vuoteen 1876 Mickwitz (1851–1928), vt. kuvernööri ja kenraalimajuri, Julius von Minkwitzin poika *Axel Mickwitz (1878–1968), yliopettaja ja historiantutkija *Camilla Mickwitz (1937–1989), lastenkirjailija, kuvittaja ja animaattori *Erik Mickwitz (1938–2024), juristi, kuluttaja-asiamies 1991–2003 *Gerda von Mickwitz (1862–1948), feministi ja kirjailija *Gunnar Mickwitz (1906–1940), historioitsija *Gösta Mickwitz (1917–2003), taloustieteilijä *Harold von Mickwitz (1859–1938), pianisti, pianonsoiton opettaja ja säveltäjä *Joachim Mickwitz (s. 1962), historioitsija *Johan Mickwitz (1937–2002), toimittaja ja kirjailija *Julius Adalbert Joakim von Minkwitz, vuoteen 1876 Mickwitz (1820–1892), kenraalimajuri ja ylijohtaja *Margaretha Mickwitz (1936–2020), toisen aallon feministi *Peter Mickwitz (s. 1964), kirjailija, runoilija ja kääntäjä. ==Katso myös== *von Mickwitz
Ellen Favorin

Elsa "Ellen" Favorin (31. joulukuuta 1853 Kuorevesi – 27. marraskuuta 1919 Lohja) oli suomalainen taidemaalari. Hän harjoitti pääasiassa maisemamaalausta. ==Elämäkerta== Favorinin vanhemmat olivat Ruokolahden kappalainen Anders Abraham Favorin ja Lovisa o.s. Ingman. Hän syntyi Kuorevedellä, mutta perhe muutti isän työn vuoksi usein, kunnes asettui vuonna 1868 Etelä-Karjalaan Ruokolahdelle, josta tuli Favorinin todellinen kotiseutu. Vanhemmat panostivat myös tyttöjen koulutukseen, ja Ellen Favorinin sisaresta Hanna Favorinista tuli tunnettu pedagogi ja oppikirjojen tekijä. Favorin opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Helsingissä talven 1871–1872 ja myöhemmin 1873–1874. Lukuvuoden 1872–1873 hän opiskeli Tukholman taideteollisuuskoulussa yhdessä Amélie Lundahlin kanssa. Vuosina 1875–1876 Favorin opiskeli Münchenissä norjalaisen Eilif Petersenin johdolla, minkä jälkeen hän matkusti Italiaan. Sieltä hän palasi Saksaan ja opiskeli Düsseldorfissa saksalaisen A. Normannin johdolla vuodet 1878–1879. Lisäksi Favorin suoritti opintoja Pariisissa vuosina 1880–1882. Hän palasi Saksaan vielä vuosina 1884, 1885 ja 1890 ja kävi myös Sveitsissä (1885) ja Tanskassa (1890), muttei matkustanut enää Ranskaan. Favorin tunnetaan etenkin miniatyyrimaisista suomalaisaiheisista maisemamaalauksistaan. Omana aikanaan hänen tyyliään ei kuitenkaan juuri arvostettu. Eräs poikkeus oli taidemaalarin uransa jo lopettanut Fanny Churberg, joka samastui Favoriniin. Maalauksen ohella Favorin harjoitti myös erityisesti maisemien valokuvausta. Hänen maisema-aiheisia miniatyyrivalokuviaan oli esillä Pariisin maailmannäyttelyn Suomen osastolla vuonna 1889. Favorin osallistui Suomen Taiteilijan näyttelyihin vuosina 1892, 1896, 1897 ja 1899. Elämänsä viime vuodet naimaton Favorin asui niin ikään naimattomien sisarustensa Hannan ja Alfredin kanssa Lohjalla ja maalasi Lohjanjärven rantamaisemia. Vuonna 1919 heidän talossaan syntyi tulipalo, jossa Ellen ja Hanna Favorin menehtyivät. ==Töitä== FavorinGetabergen.jpg|Geta-kukkula, 1899 Ellen Favorin - Spring Landscape.jpg|Kevätmaisema, n. 1900 Favorin, Ellen Järvimaisema.jpg|Järvimaisema Ellen Favorin - Rantamaisema - A-2011-403 - Finnish National Gallery.jpg|Rantamaisema Ellen Favorin - Landscape by the Lake.jpg|Järvimaisema Favorin Autumn evening.jpg|Syysilta Ellen Favorin - Autumn Landscape.jpg|Syysmaisema Ellen Favorin - Spring Creek.jpg|Kevätpuro ==Katso myös== *Önningebyn taiteilijasiirtokunta ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Düsseldorfin koulukunta Luokka:Vuonna 1853 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Meriuposkuoriainen

Meriuposkuoriainen (Macroplea pubipennis) on uhanalainen, vedessä elävä kuoriaislaji. Se kuuluu EU:n luontodirektiivin liitteen II lajeihin. == Ulkonäkö ja koko == Meriuposkuoriainen on 7 millimetriä pitkä ja pitkäraajainen kuoriaislaji. Naaras on hiukan koirasta suurempikokoinen. Meriuposkuoriaisen väritys on kauttaaltaan oljenkeltainen, selkäosassa esiintyen tummia raitoja. Lenninsiivet ovat edelleen lajilla olemassa. Meriuposkuoriainen ei pysty kuitenkaan enää lentämään, sillä veden alla eläminen surkastuttaa niiden lihakset.Uudenmaan ympäristökeskus: Meriuposkuoriaista tutkitaan Espoonlahdella == Levinneisyys == Meriuposkuoriainen elää vedessä matalissa merenlahdissa murtovesialueella. Lajin esiintymiä löytyy Suomesta Itämeren piiristä Uudenmaan rannikolta Perämeren rannikolle asti.Uhanalaisten eläinten ja kasvien suojelutoimikunnan mietintö II 1986, s. 444. Yksi elinvoimaisimmista esiintymistä löytyy Espoonlahden pohjukasta. Espoonlahden meriuposkuoriaisesiintymien alue on rajatusti Natura-suojeltu. Mikäli rakentamista ulotetaan laajalti alueiden piiriin, voi uhanalainen laji olla vaarassa. Vastaavia meriuposkuoriaisesiintymiä on Kiinassa. == Ravinto == Meriuposkuoriainen on muiden lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimon hyönteisten tavoin kasvinsyöjä. Sen ravintokasveja ovat vidat (Potamogeton), ärviät (Myriophyllum) ja myös haurat (Zannichellia). Toukat ja aikuiset käyttävät ravinnokseen samoja kasvilajeja. == Lähteet == * Uhanalaisten eläinten ja kasvien suojelutoimikunnan mietintö II: Uhanalaiset eläimet. Komiteamietintö 1985:43. Ympäristöministeriö, Helsinki 1986. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Meriuposkuoriainen (Macroplea pubipennis) *Fauna Europaea Taksonomia (englanniksi) *Sanna Saari: Meriuposkuoriaisen, Macroplea pubipennis (Coleoptera: Chrysomelidae), levinneisyys ja elinympäristövaatimukset Espoonlahdessa, Pro gradu -tutkielma, Helsingin yliopisto, Bio- ja ympäristötieteiden laitos, Helmikuu 2007 Luokka:Lehtikuoriaiset
Pranayama

Pranayama on joogafilosofiassa elämänenergian eli pranan tietoista ohjausta eli hengityksen säätelyä ja pitkittämistä. Hengitystä tahdonalaisesti ohjaamalla rauhoitetaan kehoa ja mieltä, mikä avaa tukkeumat ja energia pääsee virtaamaan esteettömästi. Pranayama on Patanjalin Joogasutran kuvaaman kahdeksanosaisen joogamenetelmän neljäs osa. Myös hathajoogassa pranayamaa pidetään joogan harjoittamisen keskeisenä osana. ==Lähteet== Luokka:Jooga
Timothy Raison

Timothy Hugh Francis Raison (3. marraskuuta 1929 – 3. marraskuuta 2011) oli brittiläinen Konservatiivipuolueen poliitikko. Hän aloitti uransa journalistina; hän työskenteli ennen politiikkaan siirtymistään useissa lehdissä. Raison istui parlamentin jäsenenä Aylesburysta vuosina 1970–1992 ja toimi ulkomaankehityksen (nyk. kansainvälisen kehityksen) ministerinä vuosina 1983–1986. Hän kuului Privy Counciliin. ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset poliitikot Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2011 kuolleet
Marlene Hagge

Marlene Hagge (16. helmikuuta 1934 Eureka, Etelä-Dakota – 16. toukokuuta 2023https://apnews.com/article/marlene-hagge-vossler-dead-lpga- founder-16a51c0c564711b9247686de77cef12a) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän kuului Ladies Professional Golf Associationin (LPGA) perustajiin ja voitti vuoden 1956 LPGA Championshipin. Hagge aloitti golfauksen kolmivuotiaana ja pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 2002. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset golfaajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Barry Hughart

Barry Hughart (13. maaliskuuta 1934 – 1. elokuuta 2019Barry Hughart) oli yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Hän syntyi Peoriassa, Illinoisissa, ja julkaisi kuviteltuun muinaiseen Kiinaan sijoittuvan ensimmäisen romaaninsa Bridge of Birdsin vuonna 1984. Hughart voitti ensimmäisellä romaanillaan Mythopoeic Fantasy Awardin ja jaetun World Fantasy Awardin. Kaikkiaan Hughart julkaisi kolme romaania; Bridge of Birdsiä seurasivat The Story of the Stone (1988) ja Eight Skilled Gentlemen (1990). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Andrus Kivirähk

Andrus Kivirähk (s. 17. elokuuta 1970) on virolainen toimittaja (Eesti Päevaleht), kirjailija ja näytelmäkirjailija. Hän valmistui Tallinna 32. Keskkool -nimisestä lukiosta vuonna 1988, minkä jälkeen hän aloitti journalismin opinnot Tarton yliopistossa. Hän on ollut Eesti Üliõpilaste Seltsin (virolainen miesopiskelijajärjestö) jäsen vuodesta 1990 ja Viron kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1996. Eesti Päevaleht nimitti Kivirähkin vuoden 2015 suurimmaksi kulttuurihenkilöksi. Hänen teostaan Rehepapp ehk November (2000) ('Riihiukko eli Marraskuu') oli myyty vuoteen 2008 mennessä 32 000 kappaletta, ja siten Kivirähk on 2000-luvun menestyksekkäin virolaiskirjailija. ==Teokset== *Ivan Orava mälestused (1995) *Kaelkirjak (1995) *Õlle kõrvale (1996) *Kalevipoeg (1997) *Pagari piparkook (1999) *Liblikas (1999) *Sirli, Siim ja saladused (1999) *Riihiukko eli Marraskuu, suom. Kaisu Lahikainen (Rehepapp, ehk November, 2000) Viron kirjallisuuden parhaan proosateoksen valtionpalkinto *Lotte reis lõunamaale (2002) *Vargamäe vanad ja noored (2003) *Romeo ja Julia (2003), suom. 2004 Mika Keränen *Antologiassa Tallinnasta pois – groteskia virolaista proosaa (2003) on julkaistu Kivirähkin novellit "Vahva nainen" (suom. Seija Kerttula), "Miesten kongressi" (suom. Petteri Aarnos) ja "Ugri" (suom. Iiris Heino). *Limpa ja mereröövlid (2004) *Vargamäe vanad ja noored lähevad Euroopasse (2004) *Jutud (2005) *Vargamäe vanad ja noored tembutavad jälle (2005) *Aabitsakukk (2006) *Leiutajateküla Lotte (2006), suom. Kaisu Lahikainen nimellä Keksijäkylän Lotta (2008). *Mees, kes teadis ussisõnu(2007) *Kaka ja kevad (2009) *Jumala lood (2009) *Kevadine Luts (2012) *Lood (2012) *Maailma otsas. Pildikesi heade inimeste elust (2013) *Konna musi (2013) *Suur Tõll (2014) *Karneval ja kartulisalat (2015) *Inimväärne elu (2015) *Oskar ja asjad (2015) *Tilda ja tolmuingel (2018) *Millest kõneleb vana taksojuht kuupaistel (2018) *Köster (2018) *Sinine sarvedega loom (2019) *Tont ja Facebook (2019) *Puulased ja tohtlased (2020) *Mälestused (2021) == Palkinnot ja tunnustukset == * Lutsu huumoripreemia 1993 * Eesti kirjanduse aastapreemia 1995, 2000 * Friedebert Tuglase novelliauhind 1998 * Virumaa kirjandusauhind 2001 * Nukits – parim lastekirjanik (teos "Limpa ja mereröövlid") 2006 ==Lähteet== *Absurdia.fi ==Aiheesta muualla== * Andrus Kivirähk, Tuglas-seura Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Virolaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs)

Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs) on Dream Theaterin kokoelma- albumi, joka ilmestyi 1. huhtikuuta 2008. Albumin nimi viittaa yhtyeen ainoaan suureen valtavirtahittiin ”Pull Me Underiin”, joka ylsi kärkikymmenikköön Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla ja sai paljon soittoaikaa myös Music Televisionilla.Hot Mainstream Rock Tracks Billboard.com. Viitattu 31.3.2008. ”Pull Me Underin” lisäksi yhtyeen läpimurtoalbumilta Images and Wordsilta on mukana myös kappaleet ”Take the Time” ja ”Another Day” Kevin Shirleyn vuonna 2007 uudelleenmiksaamina versioina. Albumilla on myös Lie- singlen B-puolena julkaistu ”To Live Forever” sekä muutamien kappaleiden radioversioita. Albumin kappaleet on jaettu kahdelle levylle. Levyistä ensimmäinen, The Dark Side (), sisältää yhtyeen raskaampaa tuotantoa ja toinen, The Light Side (), melodisempaa. Albumilla ei ole kappaleita yhtyeen ensimmäiseltä studioalbumilta When Dream and Day Unitelta eikä ilmestymishetkellä uusimmalta studioalbumilta Systematic Chaosilta, koska ne ovat eri levy-yhtiöiden julkaisuja, eikä Rhinolla tai sen emoyhtiöllä Warnerilla ole niihin oikeuksia. Albumin kansikuvassa on korostettu kirjaimet S, H, I ja T, joista muodostuu sana ”shit” (). Myös numero 21 on väritetty punaisella; tämä on yhtyeen 21:s julkaisu. == Kappaleet == Ensimmäinen levy (The Dark Side) # # # # # # # # # # # Toinen levy (The Light Side) # # # # # # # # # # # == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumin lehdistötiedote * Greatest Hit (...and 21 Other Pretty Cool Songs) Discogsissa * Luokka:Vuoden 2008 kokoelma-albumit Luokka:Dream Theaterin albumit
Erdenemandal

Erdenemandal () on sum Mongolian Arhangain provinssissa. Siellä on 5 451 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 3 363,3 neliökilometriä. Sum sijaitsee provinssin pohjoisosassa pääkaupunki Tsetserlegin pohjoispuolella. Vuonna 2000 Erdenemandalin alueella oli noin 170 000 päätä karjaa. == Lähteet == Luokka:Mongolian kaupungit
Tsetserleg

Tsetserleg (, ’puutarha’) on Mongolian Arhangain provinssin pääkaupunki. Se sijaitsee provinssin eteläosassa Hangaivuorten koillisreunalla 453 kilometrin päässä Ulan Batorista. Kaupungissa on 21 211 asukasta (vuonna 2015). Hallinnollisesti Tsetserleg muodostaa Erdenebulganin sumin (), joka rajautuu pohjoisessa Battsengelin sumiin, idässä Tsenherin sumiin, etelässä Bulganin sumiin ja lännessä Ih tamirin sumiin. == Maantiede == Tsetserleg sijaitsee 1 691 metrin korkeudella merenpinnasta Urd Tamir -joen varrella. Kaupungin keskilämpötila tammikuussa on −14,9 °C ja heinäkuussa +14,3 °C. Kaupungin pohjoispuolella kohoaa Bulganvuori. == Historia == Paikkakunta tunnettiin aiemmin nimellä Zajayn hüree, ja se toimi vuoteen 1923 saakka entisen Sain Nojon Hanin provinssin hallintokeskuksena sekä vuosina 1923–1931 Tsetserleg- Mandalin provinssin hallintokeskuksena. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1961. == Nähtävyydet == Tsetserleg on vanha kulttuurikeskus. Sen nähtävyyksiin kuuluu Zajayn Gegeenin buddhalainen luostari, joka rakennettiin alun perin vuonna 1586. 1600-luvun lopussa siellä asui jopa 1 000 munkkia. Nykyisin siellä toimii Arhangain provinssin museo. Bujandelgerüülehin luostari on edelleen toiminnassa. == Kuvia == Tiedosto:TsetserlegMarket.jpg|Markkinat Tiedosto:Arkhangai Aimag12.JPG|Zajayn Gegeenin luostari == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Erdenebulganin sumin internetsivut Luokka:Mongolian kaupungit
Ölgii

Ölgii () on Bajan-Ölgii -provinssin pääkaupunki Mongolian länsiosassa. Se sijaitsee 1 710 metrin korkeudessa merenpinnasta. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 36 930. Kaupungissa sijaitsee lentokenttä, josta tehdään lentoja Ulan Batoriin ja satunnaisia lentoja Kazakstanin Almatyyn. Ölgii sijaitsee ikivanhan itä–länsi-suuntaisen Ulan Bator–Barnaul- karavaanireitin varressa. Ölgiissä asui kazakkeja ennen Mongolian itsenästymistä vuonna 1911. Kaupunki oli paikallisen kazakkiyhteisön keskus ja siellä oli alueen suurin moskeija. Moskeija kuitenkin tuhoutui 1930-luvulla. Kommunismin loputtua vuonna 1991 Ölgii ei ollut niin kehittynyt kuin muu maa. Siellä ei ollut päällystettyjä teitä eikä rautatietä. Tämä johtui pääosin kaivostoiminnan puutteesta ja vaikeasta maastosta. ==Lähteet== Luokka:Mongolian kaupungit
Sergei Zalygin

Sergei Pavlovitš Zalygin (, 1913–2000) oli neuvostoliittolainen kirjailija. Hän toimi Novy Mir -kirjallisuuslehden päätoimittajana. Zalygin tunnettiin luonnonsuojelijana. Zalygin syntyi Siperiassa vuonna 1913. Hän valmistui insinööriksi Omskin hydrologisesta instituutista vuonna 1939. Toisen maailmansodan aikaan Sergei Zalygin teki muun muassa vesitutkimuksia, toimimalla esimerkiksi tutkimusretkikunnan johtajana. Kirjailijan uran Zalygin aloitti varsinaisesti vasta 50-luvulla. Zalyginia totuttiin pitämään tyypillisen proosallisen maaseutukuvauksen puolestapuhujana. Myöhemmin Sergei Zalygin laajensi otettaan, näiden ilmiöitten kuvailijana: kaupungistumiseen sekä sukupuolten väliseen roolijakoon, ristiriitaan ja näiden rooliodotusten kehittymiseen. == Suomennetut teokset == * * == Aiheesta muualla == * Celestine Bohlen: Sergei Zalygin, 86, Is Dead; Editor Fought Soviet Censors. New York Times 21.4.2000. Luokka:Neuvostoliittolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Ahmad Shah Qajar

Ahmad Shah Qajar (21. tammikuuta 1898 – 21. helmikuuta 1930) oli Persian viimeinen Qajar-dynastian šaahi, joka hallitsi Irania 16. heinäkuuta 1909 – 31. lokakuuta 1925, kunnes hänet syrjäytettiin Reza Pahlavin johdolla. Ahmad astui riikinkukkovaltaistuimelle 16. heinäkuuta vuonna 1909, kun hänen isänsä Mohammad Ali Shah oli luopunut kruunusta ja paennut maasta. Ahmad Shah Qajar joutui kahden suurvallan, Venäjän ja Ison-Britannian pelinappulaksi etenkin vuonna 1917, kun Britannia halusi hyökätä Venäjän kimppuun vuoden 1917 vallankumouksen aikana. Ahmad Shah syrjäytettiin sotilasvallankaappauksella vuonna 1921 Reza Pahlavin johdolla. Šaahin perhe ajettiin maanpakoon vuonna 1923. 31\. lokakuuta vuonna 1925 Reza Pahlavi julisti itsenä šaahiksi. Ahmad Shah Qajar kieltäytyi luopumasta vallasta perustuslailliseksi monarkiksi. Ottomaanien valtakunnan sulttaani lupasi auttaa, mutta Ahmad Shah Qajar kieltäytyi asiasta osittain siksi, ettei Persia joutuisi Ottomaanien valtakunnan vaikutusvaltaisuuteen. Ahmad Shah Qajar kuoli vuonna 1930 Neuilly- sur-Seinessa, Pariisin ulkopuolella, Ranskassa. Hänen veljensä prinssi Mohammad Hassan Mirza julisti maanpaossa itsensä Qajar-dynastian päämieheksi veljensä kuoleman jälkeen. == Lähteet == Luokka:Iranin šaahit Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1930 kuolleet
Pelota

Pelota on baskien kansallispeli, jossa lyödään nahalla päällystettyä kumipalloa. Palloa lyödään kentän reunassa olevaa kiviseinää vasten. Seinä on korkeudeltaan 12–14 metriä. Yleensä pallon lyömiseen käytetään koveraa ja käyrää lyöntivälinettä eli sestaa, joka sidotaan käteen. Lyönnin voi kuitenkin suorittaa myös paljaalla kädellä tai pelikäsineellä. Yhdysvalloissa pelotasta on kehitetty jai alai. == Erilaisia tiloja == Kansainvälisissä kilpailuissa ottelutiloja on neljä erilaista: * Trinkete: sopiva xarealle, palalle ja eskupilotalle * 36 m Pilotaleku: sopiva eskupilotalle ja palalle * 30 m Pilotaleku: sopiva frontenisille * 54 m Pilotaleku: sopiva zesta puntalle, koska pallo voidaan heittää lujempaa Baskiksi sanotaan pilotaleku (pallopaikka), espanjaksi frontón. Vanhin pelota-laji on laxoa tai errebotea, jossa ei käytetä lainkaan seinää. Siinä kaksi joukkuetta pelaavat toisiaan vastaan niin kuin tenniksessä. Lajina se on tennistä vanhempi. thumb|Tavallinen pilotaleku Etelä-Baskimaassa. == Erilaisia lajeja == Pelota jaetaan eri lajeiksi pelissä käytettävän välineen mukaan: * Eskupilota: palloa lyödään pelkällä kädellä * Pala: palloa lyödään puumailalla * Zesta punta: heitetään palloa puoliympyrän muotoisen korin kanssa. Korissa on pikku tasku, jossa pallo pysyy hetken ennen kuin se heitetään takaisin; nimenä myös cesta punta * Erremontea: samanlainen kuin zesta punta, mutta pallo ei pysy mailassa, vaan se kiertää korin kautta ja palaa suoraan. Erremonte-korissa ei ole taskua pallolle * Xare: on eräänlainen maila, tennismailan tapainen puusta tehty, ja siinä on jonkinlainen löysä verkko (xare baskiksi) Nykyään suosituimmat ovat eskupilota ja zesta punta. Zesta puntalla on tehty nopeimman pallon maailmanennätys: 240 km/h.Jai-alai, pelotan versio: pallon nopeudesta Pelota-lajiksi on kehittynyt perinteisten rinnalle frontenis, jossa käytetään samanlaisia mailoja kuin tenniksessä ja muovipalloja. ==Pelota olympialaisissa== Pelota on ollut olympialaisten ohjelmassa neljästi. Virallisena lajina se oli mukana vuonna 1900. Lisäksi laji on ollut näytöslajina vuosina 1924, 1968 ja 1992. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Mohammad Ali Shah

Mohammad Ali Shah Qajar ()‎ (21. kesäkuuta 1872 – 5. huhtikuuta 1924) oli Persian šaahi 8. tammikuuta 1907 – 16. heinäkuuta 1909. Mohammad Ali Shah vastusti perustuslakia, jonka hänen isänsä ja edellinen šaahi Mozzafar-al-Din Shah ratifioi. Vuonna 1907 Mohammad Ali syrjäytti Iranin kansalliskokouksen (eduskunnan) ja kumosi perustuslain, koska se muistutti islamilaista lakia. Šaahi tulitti Kansalliskokouksen rakennusta Venäjältä ja Isolta-Britannialta saamiensa sotilaiden avulla. Perustuslakia tukevat joukot yhdistivät voimansa, marssivat heinäkuussa 1909 Teheraniin. Šaahi joutui luopumaan kruunusta ja pakenemaan Venäjälle. Mohammad Ali Shah pakeni Odessaan Venäjälle. Mohammad Ali suunnitteli paluuta Iraniin. Hän lähti Odessasta ja saapui laivalla vuonna 1911 Iraniin Astarabadiin, mutta hänet karkotettiin maasta. Mohammad Ali Shah pakeni Konstantinopoliin ja kuoli Italiassa San Remossa 5. huhtikuuta 1924. Hänet on haudattu Imaami Alin mausoleumiin Irakiin Karbalaan. Mohammad Ali Shahin pojasta Ahmad Shah Qajarista tuli uusi hallitsija yksitoistavuotiaana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Iranin šaahit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Arvo Lönnroth

Arvo Johannes Lönnroth (7. lokakuuta 1881 PorvooOtavan Iso tietosanakirja, osa 5, p. 1022. Otava 1968. – 18. marraskuuta 1964 HelsinkiOtavan Iso tietosanakirja, osa 10, Kuolleita (ei sivunumeroa). Otava 1967.) oli suomalainen professori, joka toimi tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtajana ja oli keskeisesti vaikuttamassa kantaan, jonka mukaan Suomeen rakennettiin joustava ja logistisesti asianmukainen tieverkko. Näin liikennepolitiikan painopiste siirtyi rautateiltä maantieliikenteeseen. == Ura == Arvo Lönnroth opiskeli Haminan kadettikoulussa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Hän oli kiinnostunut erityisesti valtakunnan logistiikasta, kuljetuskysymysten kokonaisuuden ongelmista sekä niiden ratkaisuista niin teoriassa kuin käytännössäkin. Lönnroth osallistui rautateiden suunnitteluun ja rakentamiseen sekä toimi Etelä-Venäjällä ratakiskojen ja -tarvikkeiden vastaanottajana ja tarkastajana 1911–1915. 1930-luvun alussa Lönnroth tuli Teknillisen korkeakoulun rautatie-, tie- ja maanrakennusopin professoriksi. 1931 hän esitti kantanaan, ettei Suomeen pitäisi rakentaa enempää rautateitä, koska moottoriajoneuvoliikenne yhdessä kattavan tieverkon kanssa olisi tulevaisuudessa joustavampi ja taloudellisempi kuljetusmuoto. Lönnroth oli 1932 asetetun kulkulaitoskomitean jäsen. Komitea esitti rakennettavaksi koko maan kattavaa valtatieverkkoa, jota kantatieverkko täydentäisi. Valtateillä autot ajaisivat tasaista 80 kilometrin tuntinopeutta. Lönnrothista tuli 1936 tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja, ja samana vuonna asetettu tiekomitea, jonka jäsen hän myös oli, ehdotti tieverkon rakentamiseen työllistämiseen kytkeytyvää rahoitustoimintaa. == Perhe == Lönnrothin perhetaustasta on helppo poimia esimerkkejä aktiivisista vaikuttajista: hänen tätinsä Alma Forstén perusti Reitkallin puutarhakoulun sekä toimi Martta- liikkeen kantavana voimana Kymenlaaksossa; toinen täti Olga Forstén herätti aikoinaan huomiota naispuolisena kuoronjohtajana niin Varkaudessa kuin Pietarissakin, hän myös järjesti 1899 Suuren adressin vieneelle valtuuskunnalle majoituksen miehensä johtamassa pietarilaistehtaassa; isä sotarovasti Alfons Lönnroth toimi pitkään Lappeen kirkkoherrana ja isän eno vapaaherra Knut Stjernvall suunnitteli Suomen ensimmäisen rautatien ja kohosi myöhemmin koko Venäjän rautatiehallinnon päälliköksi. Veli Erik Lönnroth suuntautui metsätieteeseen ja kohosi Helsingin yliopiston rehtoriksi. Lönnrothin puoliso oli Märtha Sofia Ruin, professori Waldemar Ruinin tytär. Pariskunnalla oli lapsi Rurik Lönnroth (s. 1925) == Lähteet == Luokka: Valtionlaitosten johtajat Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1964 kuolleet
Laitola

Laitola on kylä Salossa. Se sijaitsee Halikon asemanseudun etelälaidalla seututien 110 varrella. Laitolan naapurikylä Hirvikallio ympäröi Laitolan miltei kokonaan. Lännessä Laitolalla on yhteistä rajaa Konkolan ja Ikelän kanssa. Seututie 110 halkaisee Laitolan kyläalueen. Kylän vähäinen asutus sijaitsee hajallaan kylän laidoilla. Riikin teollisuusalueen kaavoitettu laajennus ulottuu Laitolaan. Laitola on asutettu viimeistään varhaiskeskiajalla. Kylässä on ollut kaksi kantatilaa, Ylitalo ja Alitalo, jotka sijaitsivat vierekkäin kylän itälaidalla mäen rinteellä. 1800-luvulla ainakin Alitalo on ollut Wiurilan kartanon omistuksessa. Valtatie 1, nykyinen seututie 110, rakennettiin Laitolan halki 1950-luvulla. Kylän länsilaidalla on ollut Pitkäsen turkistarha. Ylitalo purettiin 1980-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Halikon kylät
Alina Forsman

Emma Alina Forsman (4. kesäkuuta 1845 Vaanila, Lohja – 23. maaliskuuta 1899 Berliini, Saksa) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Hän opiskeli kuvataidetta Roomassa ja Italiassa vuosina 1873–1875, ja Kööpenhaminassa vuosina 1875–1878. Hän asui pysyvästi Saksassa vuodesta 1887, ensin Berliinissä ja sitten Weimarissa. Alina Forsmania pidetään ensimmäisenä suomalaisena naiskuvanveistäjänä. == Teoksia == * Laulajatar Signe Hebben rintakuva. 1871 * Musiikkitirehtööri Isidor Dannströmin muotokuva. 1871 * Kuvanveistäjä Walter Runebergin muotokuvamedaljonki. 1875 == Katso myös == * Vaanilan kartano ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kuvanveistäjät Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Düsseldorfin koulukunta Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1899 kuolleet
Psykologinen egoismi

Psykologinen egoismi on moraalifilosofinen kanta, jonka mukaan ihminen toimii aina itsekkäästi ja omaa etuaan tavoitellen. Toisin sanoen psykologisen egoismin mukaan oman edun tavoitteleminen motivoi meitä eniten. Käsityksen mukaan myös kaikki altruistinen toiminta on todellisuudessa näennäistä, oikeiden motiivien ollessa aina itsekkäitä. == Katso myös == * Narsismi * Eettinen egoismi ==Lähteet== Luokka:Etiikka Luokka:Filosofiset opit Luokka:Persoonallisuuspsykologia
Mohammad Hassan Mirza

Mohammad Hassan Mirza (20. marraskuuta 1899 – 7. tammikuuta 1943) oli Persian šaahin Ahmad Shah Qajarin veli ja Mohammad Ali Shahin poika. Kun Reza Pahlavi syrjäytti Ahmed Shah Qajarin vuonna 1925, niin Mohammad Hassanin ja tämän perhe lähti maasta ja asettui asumaan Englantiin. Vuonna 1930 hän julisti itsensä šaahiksi ja kruununtavoittelijaksi. Mohammed Hassan Mirza kuoli 7. tammikuuta vuonna 1943 Maidenheadissa, Englannissa. Hänet on haudattu Karbalaan, Irakiin. Mohammad Hassan Mirzan poika Hamid Mirza jatkoi kruununtavoittelijana ja oli brittien ehdokas šaahiksi Reza Pahlavin tilalle, kun tämä syrjäytettiin Neuvostoliiton ja Ison-Britannian johdolla toisen maailmansodan aikana. Mohammed Hassan Mirza ei kelvannut, sillä hänen äidinkielensä ei ollut persia vaan englanti. Luokka:Kruununtavoittelijat Luokka:Iranin kuninkaalliset Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Afganistanin sisällissota (1928–1929)

Afganistanin sisällissota alkoi, kun Afganistanin kuninkaan Amanullah Khanin tekemien uudistusten vastustajat aloittivat laajamittaisen kapinan marraskuussa 1928. Amanullah Khan joutui pakenemaan maasta kärsittyään tappion keväällä 1929, mutta hänen serkkunsa Muhammad Khan löi kapinalliset syksyllä 1929 ja nousi uudeksi hallitsijaksi nimellä Nadir Šah. Sisällissotaa seurasi pitkä rauhan ja vakauden aika aina 1970-luvulle asti. ==Sodan taustat== Amanullah Khan nousi valtaan isänsä emiiri Habibullah Khanin kuoltua vuonna 1919. Hän aloitti kolmannen afgaanisodan Intian brittiläisiä vallanpitäjiä vastaan. Amanullah Khan saikin sotaan väsyneet britit luopumaan maan hallinnasta Rawalpindin sopimuksella 19. elokuuta 1919 hankkien näin maalleen itsenäisyyden. Amanullah julisti itsensä kuninkaaksi 1926, lopetti maansa eristäytyneisyyden ja teki matkan Eurooppaan ja Turkkiin vuonna 1927. Hän ihastui Kemal Atatürkin Turkissa toteuttamiin uudistuksiin ja otti itsekin käyttöön osan niistä. Huntukielto ja naisten koulutus herätti kuitenkin vastustusta heimojen keskuudessa, ja marraskuussa 1928 uudistusten vastustajat nousivat laajaan aseelliseen vastarintaan. Tammikuun 1929 puolivälissä Amanullah luopui vallasta heikon vanhemman veljensä Inayatullah Khan hyväksi. Tadžikkilainen rosvopäällikkö Bacha-i-Saqao johti kuitenkin vahvan sotajoukon pääkaupunkiin ja valtasi sen. Hän pakotti Inayatullah Khanin luopumaan vallasta ja julisti itsensä emiiriksi nimellä Habibullah Ghazi. Keväällä 1929 Amanullah Khan kokosi Kandaharissa armeijan, jonka hän johti Kabulia kohti tavoitteenaan Habibullahin lyöminen ja valtaan paluu. Hänet kuitenkin lyötiin jo ennen Kabulia ja hän joutui pakenemaan maasta. Myös muut vallantavoittelijat olivat yhtä epäonnisia. ==Sota loppuu== Kenraali Mohammed Khan, afgaaniupseeri ja Amanullah Khanin serkku, palasi Euroopasta ja organisoi uuden armeijan Habibullah Ghazia vastaan. Habibullah lyötiin ja Kabul vallattiin lokakuussa 1929. Habibullah jäi vangiksi ja hänet teloitettiin, ja Mohammed Khan nousi valtaan pataaniheimojen tuella nimellä Mohammed Nadir Šah. Brittien tuella hän aloitti uudistukset, palautti järjestyksen maahan ja lepytti Amanullahin uskolliset seuraajat. Vuonna 1932 hän perusti perustuslaillisen hallituksen. Hänet kuitenkin salamurhattiin 1933 ja seuraajaksi nousi hänen vasta 19-vuotias poikansa Mohammed Zahir Shah. Tämä hallitsi vuoteen 1973 asti, jona aikana maassa koettiin pitkä vakauden aika. ==Lähteet== * Luokka:Afganistanin sotahistoria Luokka:1920-luku
Kantapuu

Kantapuu on museotietokanta, jonka kautta voi selata Suomen Metsämuseo Luston, Lapin metsämuseon, Pielisen museon, Nurmeksen museon, Verlan tehdasmuseon, Möhkön ruukkimuseon sekä Suomen Metsästysmuseon kokoelmia. Kantapuu-tietokanta sisältää laajan valikoiman suomalaisesta metsäkulttuurista kertovia valokuvia, esinekuvia ja niihin liittyviä tietoja sekä kirjakokoelmia. Lisäksi tietokannassa on myös muuta kulttuurihistoriallista aineistoa. Kantapuun kautta voi tilata arkisto- tai esinekuvien kopioita tai antaa lisätietoja ja palautetta kuvasta tai esineestä sitä säilyttävään museoon. Tietokanta sisältää noin kymmeniä tuhansia valokuvia ja tuhansia museoesineitä. Aineiston määrä Kantapuussa lisääntyy jatkuvasti kokoelmien digitoinnin edetessä. == Aiheesta muualla == *Kantapuu *Lusto Suomen Metsämuseo *Möhkön ruukkimuseo *Suomen Metsästysmuseo *Verlan tehdasmuseo Luokka:Elektroniset tietoteokset Luokka:Kuvapankit
Alex Rapp

Jakob Alexander (Alex) Rapp (17. kesäkuuta 1869 Oulu – 11. heinäkuuta 1927) oli suomalainen taide- ja koristemaalari. Rappin vanhemmat olivat maanviljelijä ja nahkuri Jakob Rapp ja Birgitta o.s. Vuoti. Hän kävi Taideteollista keskuskoulua vuosina 1888–1891 ja 1893–1894 sekä opiskeli Kööpenhaminassa A. von Beckerin johdolla Det klg. Akademiet for de Skönne Kunster-akatemiassa 1891–1893. Hän toimi Taideteollisen keskuskoulun opettajana vuosina 1905–1927 opettaen koristemaalausta sekä ammatti- ja ornamenttimaalausta. Rapp osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1900–1919 välillä sekä vielä 1925. Alex Rappin pojat Aarne Rapp ja Eino Rapp olivat myös taidemaalareita sekä Alex Rappin veli Oskar Rapp toimi paitsi taidemaalarina niin myös ammatti-, kilpi-, koriste- ja mainosmaalarina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset maalarimestarit ja koristemaalarit Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Heckler & Koch P9

Heckler & Koch P9 on saksalaisen Heckler & Kochin valmistama itselataava pistooli. Aseen toiminta perustuu hidastettuun rullasulkuun. Sen kaliiperi on 9 mm Parabellum. Pistooli suunniteltiin vuonna 1965. P9 pistooli oli sarjatuotannossa 1969 – 1973, mutta sitä valmistettiin vain 485 kappaletta. P9:n korvasi sen kaksitoiminen versio P9S (). Sen valmistus päättyi vuonna 1978. P9S:stä on Kreikassa valmistettu lisensoitua versiota nimellä EP9S. == Katso myös == *Heckler & Koch *Heckler & Koch USP *Heckler & Koch VP70 *Heckler & Koch P7 == Lähteet == * * HKPro.com on the P9 * HKPro.com on the P9S * Modern Firearms on the P9 Luokka:Pistoolit
Joosef Kupertinolainen

Pyhä Joosef Kupertinolainen (17. kesäkuuta 1603 – 18. syyskuuta 1663) oli italialainen fransiskaani, jolla väitetään olleen kyky levitoida. Katolinen kirkko kanonisoi hänet postuumisti vuonna 1767. Joosef Kupertinolaisen sanotaan rikkoneen painovoiman lakia lukuisia kertoja, jopa itsensä paavi Urbanus VIII:n todistaessa. Joosef Kupertinolaisen maine on pysynyt vankkana hänen kuolemansa jälkeen, ja hänestä on tehty elokuvakin vuonna 1962. Kaliforniassa sijaitseva Cupertino on nimetty hänen mukaansa. Luokka:Italialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1603 syntyneet Luokka:Vuonna 1663 kuolleet
Termopari

Termopari (eli lämpöpari, termoelementti) on kahden eri metallin liitoksessa syntyvään, lämpötilasta riippuvaan jännitteeseen (lämpösähköinen ilmiö) perustuva lämpötila-anturi. Saksalainen Thomas Seebeck keksi ilmiön vuonna 1822. ==Toiminta== Termopareja valmistetaan monista metallipareista, joista toinen pidetään tiedetyssä, eli ns. vertailulämpötilassa ja toista tutkittavassa lämpötilassa. Parin lämpötilaeron noustessa niiden välinen jännite kasvaa. Mitattava lämpötila saadaan määritettyä jännite-eron avulla, kun tiedetään kyseisen metalliparin herkkyys, eli jännitteen riippuvuus lämpötilasta. Metallipareissa käytetyt materiaalit vaikuttavat syntyvään jännite-eroon. ==Termoparityyppejä== Termoparien eri tyypit eroavat toisistaan mm. lämpötila-alueeltaan ja herkkyydeltään. Yksi yleisimmistä on K-tyypin anturi, jossa parin muodostavat chromel (nikkelin ja kromin seos, NiCr) ja alumel (nikkelin ja alumiinin seos, NiAl). Termoparityyppien ominaisuuksia Anturityyppi Metallipari Mitta-alue, jatkuva / °C Mittatarkkuus, luokka 1 / °C Herkkyys, / μV/°C Soveltuvuus, kommentteja K cromel / alumel −100 - +1 200 ±1,5 −40 - +375 °C, ±0,004 · T 375-1 000 °C noin 40 yleinen ja halpa S platina / rodium −50 - +1 600 ±1,0 0-1 100 °C, ±[1 + 0,003 · (T − 1 100)] 1 100-1 600 °C noin 10 stabiili == Kylmän pään kompensointi == Termoparia käytettäessä eri metalleista valmistettu johdinpari viedään mitattavaan kohteeseen. Mittarin lähellä syntyy myös metalliparit kuparijohtimia vastaan (liittimet, piirilevyt ja mittapiirit). Näiden niin sanotun kylmän pään liitoksien vaikutus on kompensoitava mittaamalla tämän liitoskohdan lämpötila ja laskemalla se mittatulokseen mukaan. ==Katso myös== *Lämpösähköinen ilmiö *Radioisotooppinen termosähkögeneraattori *Vastuslämpötila-anturi *Lämpömittari == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Termopari lämpötila-anturina, Pietiko Oy *Temperature Measurements with Thermocouples: How-To Guide, National Instruments (engl.) Luokka:Anturit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
2 Hearts

”2 Hearts” on pop rock -kappale Kylie Minoguen albumilta X. Se julkaistiin vuonna 2007. Kappaleen julkaisi alun perin vuonna 2004 brittiläinen indie- yhtye Kish Mauve, joka myös tuotti kappaleesta Minoguen version. Minoguen versio on pitkälti alkuperäisen kaltainen. ==Musiikkivideo== Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Dawn Shadforth. Luokka:Kylie Minoguen kappaleet Luokka:Vuoden 2007 kappaleet
Emmanuel Milingo

Emmanuel Milingo (s. 13. kesäkuuta 1930) on sambialainen katolinen kirkonmies, joka toimi Lusakan arkkipiispana vuosina 1969–1983. Hänet erotettiin virasta johtuen hänen viehtymyksestään henkiparantamiseen. Milingo on katolisen kirkon yleistä nykylinjaa liberaalimpi ja tukee pappien oikeutta avioliittoon. Hän on itse naimisissa. Hän joutui ekskommunikoiduksi vuonna 2006 vihittyään naimisissa olleita miehiä piispoiksi. Hän on puhunut Sun Myung Moonin Yhdistymiskirkon puolesta. Milingo on julkaissut kirjallisuutta ja musiikkia. ==Aiheesta muualla== *Ari Lukkarinen: Tapaus Emmanuel Milingo . Gladiolus 1/2006 Luokka:Eksorkistit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Sambialaiset papit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Itselataava ase

Itselataava ase lataa laukaisemisen jälkeen uuden patruunan patruunapesään ilman, että ampujan tulee manuaalisesti suorittaa latausliikettä. Itselataavia aseita kutsutaan usein myös puoli- tai semiautomaattisiksi, vaikka tarkalleen ottaen puoliautomaattinen ase ei suorita koko lataussykliä automaattisesti (esimerkiksi jotkin kenttätykit) kuten itselaataava ase. Erotuksena automaattiaseisiin itselataava ase ampuu ainoastaan yhden laukauksen kerrallaan. Luokka:Aseet
Kevyt Jee

Kevyt Jee oli vuosina 1995–1996 toiminut Jaakko Salovaaran ja Niko Toiskallion muodostama turkulainen yhtye, joka esitti humoristista rap-musiikkia. Yhtye ehti olemassaolonsa aikana julkaista singlet "Tämmöttisbiisi", "Nimikkoiskelmä", "Tänään", "Pakko saada lunta" ja albumin Puriste. ==Diskografia== ===Albumit=== * Puriste (1996) ===Singlet=== * Tämmöttisbiisi (1996) * Nimikkoiskelmä (1995) * Tänään (1996) * Pakko saada lunta (1996) Luokka:Suomalaiset hip hop -yhtyeet Luokka:Suomalaiset huumoriyhtyeet
Kokoomuksen Naisten Liitto

Kokoomuksen Naisten Liitto tai Kokoomusnaiset on kokoomusta lähellä oleva kansalaisjärjestö, jonka tavoitteena on mahdollisuuksien tasa-arvo Suomessa, Euroopassa ja maailmassa. Sen mukaan naisilla ja miehillä tulee olla samat mahdollisuudet ja oikeudet syntyä, kasvaa, saada koulutusta, osallistua, tehdä työtä sekä hoivata. Vuoteen 1951 asti järjestö tunnettiin nimellä Kansallisen Kokoomuspuolueen Naisjärjestöjen Liitto. Kokoomusnaisten mielestä naisten ja miesten tasa-arvo on Suomessa keskeinen yhteiskuntapoliittinen tavoite. Tasa- arvon tavoite merkitsee heille, että naisilla ja miehillä on oltava samat oikeudet, velvollisuudet ja mahdollisuudet kaikilla elämänalueilla. Kokoomusnaiset vaativat, että molempien sukupuolten työtä, kokemusta, tietoja ja taitoja arvostetaan yhtälailla.Kokoomusnaiset: Mahdollisuuksien Maailma 2008-2009. Web Archive 2009. Viitattu 21.10.2017. Kokoomusnaisten puheenjohtajana toimii Pihla Keto-Huovinen ja pääsihteerinä Jenni Vartiainen. Kokoomusnaisten toiminnassa tärkeiksi aiheiksi ovat nousseet muun muassa tasa- arvoisen työmarkkina-aseman edistäminen, ihmiskaupan ja naisiin kohdistuvan väkivallan vastustaminen, köyhyyden poistaminen maailmasta, naisten ja tyttöjen kouluttaminen kehitysmaissa sekä turvallisuuspolitiikka. Liitto julkaisee Suomen Nainen nimistä lehteä. == Merkittäviä henkilöitä == === Puheenjohtajat === Seuraavat henkilöt ovat toimineet kokoomusnaisten puheenjohtajina:Vares 2009, s. 305 * 1919–1921: Aina Kaila * 1921–1922: Fanny Nordlund * 1922–1924: Ilmi Hallsten * 1924–1929: Elli Tavastähti-Hiidenheimo * 1949–1952: Kerttu Ignatius * 1952–1963: Liisa Mäkinen * 1963–1971: Saara Forsius * 1971–1975: Elsi Hetemäki-Olander * 1975–1978†: Kirsti Hollming * 1978–1979: Irma Rihtniemi–Koski * 1980–1985: Tuulikki Petäjäniemi * 1986–1991: Ritva Laurila * 1992–1993: Kaarina Dromberg * 1994–1997: Pirkko-Liisa Ollila * 1998–1999: Pirjo-Riitta Antvuori * 2000–2003: Anneli Taina * 2004–2007: Paula Risikko * 2008–2011: Henna Virkkunen * 2012–2015: Lenita Toivakka * 2016–2019: Sofia Vikman * 2020–2021: Saara-Sofia Sirén * 2022– Pihla Keto-Huovinen === Pääsihteerit === Seuraavat henkilöt ovat toimineet kokoomusnaisten pääsihteereinä: * 1919–1920: Hilma Jahnsson * 1920–1925: Alva Brässar * 1926–1929: Alli Kallioniemi * 1929–1934: Tyyni Leisio * 1934–1940: Fanny Kotonen * 1940–1943: Alli Kallioniemi * 1943–1949: Lydia Saksa * 1949–1951: Franke Karli * 1951–1955: Elsa Laitinen * 1955-1956: Hilkka Seppä * 1956–1957: Anna Karrakoski * 1957–1959: Marja-Leena Bergqvist * 1960–1962: Pirkko K. Koskinen * 1962–1963: Irene Melart * 1963: Anna-Mari Spinkkilä * 1963–1964: Pirkko K. Koskinen * 1965: Anna-Mari Spinkkilä * 1965–1969: Irmeli Lemberg * 1970–1972: Mielikki Meriläinen * 1971–1977: Eva-Maija Pukkio * 1977–1981: Liisa Melin * 1981–1983: Kirsti-Aulikki Boedeker * 1983–1989: Irja Parkkinen == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Kokoomusnaiset Luokka:Kansallinen Kokoomus Luokka:Suomalaiset poliittiset naisjärjestöt