EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Madredeus

Madredeus on portugalilainen yhtye, joka sekoittaa musiikissaan fadoa, kansanmusiikkia, klassista musiikkia ja nykyaikaisempaa populaarimusiikkia. Pedro Ayres Magalhães ja Rodrigo Leão perustivat yhtyeen vuonna 1985. Vuonna 1986 mukaan liittyivät sellisti Francisco Ribeiro ja laulaja Teresa Salgueiro. Vuonna 1987 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Os dias da Madredeusin. Vuonna 1993 Magalhães lähti yhtyeestä väliaikaisesti. Hän palasi siihen uudelleen muutaman vuoden päästä. Vuonna 1994 Leão jätti yhtyeen aloittaakseen soolouran. Madredeus julkaisi useita levyjä ja sai runsaasti suosiota Portugalissa. Se pysyi kuitenkin muualla melko tuntemattomana. Tilanne muuttui vuonna 1994, kun Wim Wenders pyysi yhtyettä esiintymään elokuvassaan Lisbon Story. Yhtyeen soundtrack nousi menestykseksi myös kansainvälisesti. Madredeus on myynyt yhteensä yli kolme miljoonaa albumia. Portugalilainen metalliyhtye Moonspell julkaisi vuonna 2001 levynsä Darkness and Hope bonuskappaleena cover-version Madredeusin kappaleesta ”Os senhores da guerra”. == Kokoonpano == * Teresa Salgueiro * Pedro Ayres Magalhães * Fernando Júdice * José Peixoto * Carlos Maria Trindade Entiset jäsenet: * Rodrigo Leão * Francisco Ribeiro * Gabriel Gomes == Albumit == *Os dias da Madredeus (1987) *Existir (1990) *Lisboa (live, 1992) *O Espirito da Paz (1994) *Ainda (1995) *O Paraíso (1997) *O Porto (live, 1998) *Antologia (kokoelma, 2000) *Movimento (2001) *Euforia (2002) *Electronico (2002) *Um Amor Infinito (2004) *Faluas do Tejo (2005) Luokka:Portugalilaiset yhtyeet Luokka:Fadoyhtyeet
Kanto (täsmennyssivu)

Kanto voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * kanto, puun maahan jäävä osa, kun runko katkeaa tyvestä * Kantō, alue Japanissa * Kanto, yksi Pokémon-maailman alueista * Kanto Ensemble, helsinkiläinen vanhaa musiikkia esittävä yhtye * KANTO, Kansalliset toimijatiedot -tietokanta * Kanto, Iluthin, superroisto DC Comicsin sarjakuvissa ==Sukunimi== * Anneli Kanto (s. 1950), kirjailija, näytelmäkirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja * Bruno Kanto (vuoteen 1905 Grönlund , 1889–1943), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Eero Kanto (1928–2005), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, mestäneuvos, Niilo Kannon poika * Erkki Kanto (taiteilijanimi laulajana Enrico Canto, s. 1945), tenorilaulaja, toimittaja ja mediatuotantoyrittäjä * Jussi Kanto (1944–1999), anestesiologian professori * Kalevi Kanto (s. 1947), nyrkkeilijä * Kalle Kanto (1890–1973), näyttelijä * Kössi Kanto (1887–1917), näyttelijä, Kalle Kannon veli * Kössi Jalmari Kanto (s. 1945), näyttelijä * Lauri Kanto (1888–1966), Sunila Oy:n toimitusjohtaja * Matti Kanto (1911–2003), laulaja * Niilo Kanto (1897–1956), Kajaani Oy:n toimitusjohtaja, vuorineuvos, Lauri Kannon veli * Tomi Kanto (s. 1973), kilpapyöräilijä * Virpi Kanto (s. 1959), kuvanveistäjä. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Luisa Miller

Luisa Miller on italialaisen Giuseppe Verdin ooppera, jonka kantaesitys oli Napolissa 8. joulukuuta 1849. Luisa Miller on vakava ooppera, kuten kaikki Verdin oopperat kahta lukuun ottamatta. Teos oli järjestyksessä Verdin viidestoista ooppera. Sitä edelsi La battaglia di Legnano (1849) ja seurasi Stiffelio (1850). Oopperan italiankielisen libreton kirjoitti Salvatore Cammarano. Juoni pohjautuu Friedrich Schillerin tragediaan Kavaluus ja rakkaus. Se on kolminäytöksinen melodramma tragico. Oopperan alkusoittoa on verrattu mm. Carl Maria von Weberin Taika-ampujan alkusoittoon.András Batta: OOPPERA (Könemann) == Tapahtumat == Oopperan tapahtumat sijoittuvat Tiroliin 1700-luvun alkupuolella. Keskeisessä roolissa on maalaistyttö Luisa Miller, joka on rakastunut kreivi Walterin poika Rodolfoon. Luisan eläkkeellä oleva sotilasisä sekä kreivi Walter ja linnanvouti Wurm yrittävät erottaa rakastavaiset toisistaan. Linnanvouti Wurm pakottaa Luisa Millerin kirjoittaman tämän rakastajalle Rodolfolle kirjeen, jossa väittää rakastavansa ainoastaan Wurmia. Saatuaan viestin Rodolfo haastaa kaksintaisteluun Wurmin, joka kuitenkin kieltäytyy. Epätoivoissaan Rodolfo myrkyttää sekä itsensä että Luisa Millerin. Kun molemmat ovat jo juoneet myrkyn, Luisa kertoo Rodolfolle Wurmin vehkeilyistä. Ennen kuolemaansa Rodolfo ehtii vielä ottaa linnanvoudin hengiltä. == Roolit == * Kreivi Walter - basso * Rodolfo (Walterin poika, Luisan rakastaja) - tenori * Federica (herttuatar, Walterin veljentytär) - altto * Wurm (linnanvouti) - basso * Miller (Luisan isä) - baritoni * Luisa Miller - sopraano * Laura (emäntä) - mezzosopraano * talonpoika - tenori * kuoro == Lähteet == Luokka:Giuseppe Verdin teokset Luokka:Italiankieliset oopperat Luokka:1840-luvun musiikkiteokset
Elizabeth Arden

Elizabeth Arden (31. joulukuuta 1878 Woodbridge, Ontario, Kanada – 18. lokakuuta 1966 New York, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen liikenainen joka rakensi kosmetiikkaimperiumin Yhdysvalloissa. Hänen oikea nimensä oli Florence Nightingale Graham, mutta noin 1908–1909 hän otti ammattinimekseen Elizabeth Ardenin.Utrio, Kaari & Nuotio, Una & Heikkilä, Taina, s. 36.. Alkuperäisen nimensä innoittamana hän opiskeli ensin sairaanhoitajaksi. Opiskeluaikana hän huomasi, että hieronnalla ja hyvällä fyysisellä kunnolla saattoi vaikuttaa ihon ulkonäköön. Vuonna 1908 hän muutti Torontosta New Yorkiin, missä hän ryhtyi Fifth Avenuella sijainneen pienen kauneussalongin omistajan yhtiökumppaniksi. Hänellä sanottiin olevan erehtymätön maku ja häntä pidettiin muodin asiantuntijana. Vähitellen hän avasi punaovisia salonkeja eri puolille Yhdysvaltoja, Eurooppaa ja Kaukoitää. Hän toimi yhtiönsä johdossa kuolemaansa asti.. Yhtiön mannekiinina on toiminut muun muassa näyttelijä Catherine Zeta- Jones. Elizabeth Ardenin kosmetiikkatuotesarja sisältää ihonhoitotuotteita, meikkejä sekä tuoksuja. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * * "Jokaisella naisella on oikeus olla kaunis", sanoo Elizabeth Arden, Seura, 01.03.1939, nro 9, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kosmetiikka-alan uranuurtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset liikemiehet Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Ojos de Brujo

Ojos de Brujo oli Barcelonasta kotoisin oleva musiikkiyhtye, joka kuvaa tyyliään "flamencovaikutteiseksi hip hopiksi". Yhtye voitti BBC Radio 3:n maailmanmusiikkipalkinnon vuonna 2004. == Jäsenet == *Marina – laulu *Ramón – kitara *Paco – kitara *Sergio – lyömäsoittimet *Max – lyömäsoittimet *Panko – levysoittimet ja koskettimet *Xavi – lyömäsoittimet == Diskografia == *Vengue (1999) *Barí (2002) *Techari (2006) *Aocaná (2009) *Corriente vital 10 años (2010) == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset yhtyeet
Reijo Kupiainen

Reijo Kupiainen (s. 1964 Pori) on suomalainen filosofi ja kasvatustieteilijä. Kupiainen työskentelee Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa visuaalisen kulttuurin teorian professorina ja vierailevana mediakasvatuksen professorina Norjan teknis-luonnontieteellisen yliopiston kasvatustieteiden laitoksella. Aiemmin hän on toiminut mediakasvatuksen yliassistenttina Tampereen yliopistossa, lehtorina ja määräaikaisena professorina (Lapin yliopisto) ja visuaalisen kulttuurin lehtorina (Taideteollinen korkeakoulu, Porin yksikkö). Kupiaisen kirjalliseen työhön kuuluu muun muassa Martin Heideggerin teoksen Oleminen ja aika suomentaminen. Kupiainen on väitellyt mediakasvatuksen alalta vuonna 2005 tutkimuksellaan Mediakasvatuksen eetos, joka palkittiin kasvatustieteen vuotuisella väitöskirjapalkinnolla.Jyväskylän yliopisto. Hänen julkaisunsa Media and Digital Literacies in Secondary School (Peter Lang 2013) tarkastelee yläkoululaisten mediakäytäntöjä ja koulun mediakasvatusta suomalaisessa yläkoulussa. Lisäksi hän on tehnyt uraauurtavaa työtä pienten lasten mediakulttuurin alalla kehittämällä muun muassa animaatiopajatoimintaa päiväkodeissa ja kouluissa sekä opettajien perus- ja täydennyskoulutuksessa. Kupiainen on myös toiminut filosofisen aikakauslehden Niin & näin toimittaja vuosina 1994–2006. Kupiainen toimi Mediakasvatusseuran puheenjohtajana 2009–2010. __NOTOC__ == Teoksia == *Media and Digital Literacies in Secondary School. Peter Lang 2013. ISBN 978-1-4331-1840-1 * Medialukutaidot osallisuus mediakasvatus (yhdessä Sara Sintosen kanssa). Gaudeamus 2009. ISBN 978-951-570-769-7 *Mediakasvatuksen eetos: Fenomenologinen tutkimus mediakasvatuksen etiikasta. (Ethos of Media Education: Phenomenonological Research of Media Education.) Acta Universitatis Lapponiensis 64. University of Lapland 2005. ISBN 951-634-973-0. * Martin Heideggerin ja Friedrich Nietzschen taidekäsitysten jäljillä. Gaudeamus, Helsinki 1997.Arvostelu. * Ajattelemisen anarkia. Transmetafyysinen asenne Martin Heideggerilla. Filosofisia tutkimuksia Tampereen yliopistosta vol. XVIII, 1991. ==Muita julkaisuja== ;Rumpalina ja sovittajana * Löysät Ritarit (Zerga 2003 CD ZR-10) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Reijo Kupiaisen kotisivut. Luokka:Suomalaiset filosofit Luokka:Suomalaiset kasvatustieteilijät Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset professorit
Eino Haikala

Eino Haikala (12. toukokuuta 1913 Lappee – 5. maaliskuuta 1993Kuolleita suomalaisia. Mitä Missä Milloin 1994 s. 147. Otava 1993 ISBN 951-1-12765-9 LempääläProfessori Eino Haikala Presidenttiehdokas ja mansikanviljelijä, Helsingin Sanomat Kuolleet 10.3.1993 (Tilaajille)) oli suomalainen poliitikko ja tilastotieteen professori Tampereen yliopistossa. Hän oli Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen (SKYP) puheenjohtaja 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa sekä puolueen presidenttiehdokas vuoden 1978 vaalissa. Haikala ei saanut yhtään valitsijamiestä. 1980-luvulla Haikala kuului Suomen kristilliseen liittoon. Eino Haikalan vanhemmat olivat maanviljelijä Onni Christian Haikala ja Irene Wilhelmina Hellman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1932 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1943 ja valtiotieteen tohtoriksi 1956.Kuka kukin on 1978 Haikala oli Pellervo-seuran markkinatutkimuslaitoksen johtajana 1952−1955 ja johtokunnan jäsenenä 1954−1969 sekä Kyösti Haatajan rahaston sihteerinä ja tutkimuslaitoksen johtajana 1955−1960. Haikala toimi Tampereen yliopistossa tilastotieteen vt. apulaisprofessorina 1960−1965, vt. professorina 1965−1970 ja professorina 1970−1976. Hän oli myös Tampereen kesäyliopiston rehtorina vuodesta 1970, Tampereen teknillisen korkeakoulun kansantaloustieteen opettajana 1965−1970, Helsingin yliopiston kansantaloustieteen ylimääräisenä opettajana 1953−1971 ja Oulun yliopiston kansantaloustieteen vt. professorina 1961−1962. Haikala osti vuonna 1968 Lempäälän Säijästä maatilan, jonne hän perusti sitten puutarhan, jossa kasvatettiin muun muassa jalopuiden taimia ja viljeltiin muovikasvihuoneissa mansikkaa, vadelmaa, kukkia ja vihanneksia. Tämä Haikalan puutarha on edelleen toiminnassa. Eino Haikala – puutarhan perustajan syntymästä sata vuotta, Haikalan puutarhan blogi 12.5.2013 Eino Haikala oli naimisissa vuodesta 1948 ylioppilasmerkonomi Marja Emilia Inkeri Hentun kanssa, jonka isä oli kauppaneuvos Ewald Henttu. == Julkaisuja == * Väkilannoitteet maataloutemme kohottajina ; kirj. Eino Haikala ym. Pellervo- seura, Helsinki 1955 * Maatalouden ominaissuhdanteet ja cobweb-teoria ; Helsingin yliopiston väitöskirja. Pellervo-seura, Helsinki 1956 * Yrittäjä ja yritys. Pellervo-seura, Helsinki 1960 * A sequence of orthogonal polynomials. Acta Universitatis Tamperensis, Ser. A 14. Tampereen yliopisto, Tampere 1967 * The distribution of consecutive successes : A study of the geometric distribution. Preprint of the Department of applied mathematics, University of Helsinki, Finland, 6. . Helsinki 1969 == Lähteet == * Kristian Haikalan Eino Haikala -sivusto * ===Viitteet=== Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomen Kristillisdemokraattien poliitikot Luokka:Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen poliitikot Luokka:Suomen puolueiden puheenjohtajat Luokka:Suomalaiset puutarhurit Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Temistocle Solera

Temistocle Solera (25. joulukuuta 1815 – 21. huhtikuuta 1878) oli italialainen säveltäjä ja libretisti. Hän sävelsi omiin librettoihinsa neljä oopperaa, jotka eivät kuitenkaan menestyneetTemistocle Solera . Lisäksi hän kirjoitti libretot muun muassa moniin Giuseppe Verdin oopperoihin. == Oopperat == *Ildegonda (1840) *Il contadino d'Agleiate (1841) *Genio e sventura (1843) *La hermana de palayo (1845) == Lähteet == Luokka:Italialaiset säveltäjät Luokka:Italialaiset libretistit Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1878 kuolleet
Japanin prefektuurit

Kartta Japanin prefektuureista {| Hokkaidōn saari 1. Hokkaidō Honshūn saari 2. Aomori 3. Iwate 4. Miyagi 5. Akita 6. Yamagata 7. Fukushima 8. Ibaraki 9. Tochigi 10. Gunma 11. Saitama 12. Chiba 13. Tokio 14. Kanagawa 15. Niigata 16. Toyama 17. Ishikawa 18. Fukui 19. Yamanashi 20. Nagano 21. Gifu 22. Shizuoka 23. Aichi 24. Mie 25. Shiga 26. Kyōto 27. Ōsaka 28. Hyōgo 29. Nara 30. Wakayama 31. Tottori 32. Shimane 33. Okayama 34. Hiroshima 35. Yamaguchi Shikokun saari 36. Tokushima 37. Kagawa 38. Ehime 39. Kōchi Kyūshūn saari 40. Fukuoka 41. Saga 42. Nagasaki 43. Kumamoto 44. Ōita 45. Miyazaki 46. Kagoshima Okinawa 47. Okinawa Japanin prefektuurit ovat Japanin 47 valtionalaista hallintoaluetta. Prefektuurit ovat yksi maan aluejaon yksiköistä, ja niitä on neljää eri tyyppiä: yksi ”metropoli” (都 to) eli Tokio, yksi ”tie” (道 dō) eli Hokkaidō, kaksi urbaania prefektuuria (府 fu) eli Osakan ja Kioton prefektuurit sekä 43 varsinaista prefektuuria (県 ken). Edellä mainittuun perustuen prefektuureja kutsutaankin usein yhteisnimellä todōfuken (都道府県). Jokaista prefektuuria johtaa vaaleilla valittu kuvernööri ja parlamentti. Prefektuurit jaetaan edelleen kaupunkeihin (市 shi) ja piirikuntiin (郡 gun) tai joissakin tapauksissa alaprefektuureihin (支庁 shichō). Jokainen piirikunta jaetaan kauppaloihin (町 chō tai machi) ja kyliin (村 son tai mura). Lisäksi maan suurimmat kaupungit, joissa on yli 500 000 asukasta ja joille on myönnetty virallisen suurkaupungin (政令指定都市 seirei shitei toshi) asema, jaetaan suuralueisiin (区 ku). Kaikilla näillä paikallishallinnon yksiköillä on pormestari tai johtaja ja vaaleilla valittu valtuusto. Tokion metropoli on erikoistapaus, sillä se jakautuu 23 erillisalueeseen (特別区 tokubetsu-ku), joita hallitaan itsenäisten kaupunkien tavoin, eikä Tokiota kaupunkina olekaan ollut olemassa vuoden 1943 jälkeen. Nykyisen järjestelmän perusti Meiji-hallinto heinäkuussa 1871. Aikaisemmin käytössä ollut han-järjestelmä lakkautettiin, ja sen tilalle luotiin prefektuurit (廃藩置県, haihan-chiken). Alun perin prefektuureja, joista monet olivat vanhoja han-alueita, oli yli 300. Vuoden 1871 loppuun mennessä luku oli kuitenkin vähentynyt 72:een ja 1888 saavutettiin nykyinen prefektuuriluku 47. Vuonna 1947 voimaan tullut paikallinen itsehallintolaki (地方自治法, Chihō-jichi-hō) asetti jokaiselle prefektuurille oman kuvernöörin ja parlamentin ja antoi niille enemmän valtaa päättää omista asioistaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
William Korwenkoski

William AJR Korwenkoski, oikealta nimeltään William Arto Juhani Rinne (s. 15. elokuuta 1962 Alahärmä), on lauluntekijä, artisti, runoilija ja sanoittaja. Hänestä tuli juomalaulun Suomen-mestari 1999. Korwenkoski on tehnyt useita levytyksiä. Musiikkituottajana William Rinteen merkittävin projekti on Suomenhevonen – kunnon hevonen -juhlalevy, joka julkaistiin 100-vuotiaan suomenhevosen kunniaksi. Rinne on sanoittanut ja säveltänyt kyseiselle levylle useita kappaleita ja esiintyy myös samalla levyllä taiteilijanimellään William Korwenkoski. Nyrkkeilijä Juho Haapojan virallinen kehäännousulaulu ”Haapoja Härmästä” on Korwenkosken sanoittama ja säveltämä. Tunnettuja Korwenkosken esittämiä kappaleita ovat myös ”Isontalon Antti ja Rannanjärvi”, ”Härmästä perkeles”, ”Rekkamiehen uni” ja ”Jätkän reissu”. William Korwenkoski on tunnettu myös Etelä-Pohjanmaalla keskustelua herättäneen Pub Härmän Häjyn perustajana. Hän luopui ravintolatoiminnasta 2003. Taiteilijanimeen liitettiin heinäkuussa 2011 AJR, joka viittaa Korwenkosken oikeaan nimeen Arto Juhani Rinne. William-nimen hän lisäsi viralliseen nimeensä vuonna 2003. Hän oli vuonna 1993 uudelleen perustetun Isänmaallisen Kansanliikkeen ensimmäinen liittosihteeri. Myöhemmin Rinne osallistui politiikkaan muun muassa Perussuomalaisten kansanedustajaehdokkaana Vaasan vaalipiirissä 2003. Nyttemmin Rinne on jättäytynyt puoluepolitiikasta, mutta ottaa varsinkin musiikillaan sangen voimakkaastikin kriittistä kantaa valtamedian toimintaan sekä sisä- ja ulkopolitiikan vaikuttajien edesottamuksiin. Korwenkoski esiintyi Tallinna -televisio-ohjelmassa vuonna 2012. == Diskografia == === Albumit === * Jätkän elämää (1997) * Laulun vapaus? (2001) * Takaa peililasien (2013) === Maxisinkut === * Kulkija krouvien (1996) * Reissumies (1998) * Jätkän jäljet (1999) * Ne naiset (2002) === Sinkut === * Koivuniemen Paula (2004) * Mika Sundqvist & William Korwenkoski: Uffe Sundqvist & Hyvä veli (1997) * Aukusti, Talvisodan sankari (2015) === Tuottajana ja esiintyjänä === * Suomenhevonen – kunnon hevonen (Suomenhevonen 100 vuotta -juhlalevy, 2007) === Esiintyjänä kokoelmilla === * Juomalaulut Vol.1 (Poptori Oy, 2004) * Hittikatsomo (Poptori Oy, 2006) * Kieltolaki (Poptori Oy, 2007) * Isojen poikien ja tyttöjen päiväunet (Poptori Oy, 2007) * Äijähuumoria (Poptori, 2007) * 7 x 7 (Poptori, 2007) * Armotonta menoa (Poptori, 2013) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Kotisivut * Facebook-sivut Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset lauluntekijät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Subarktinen ilmasto

Subarktinen ilmasto on Köppenin luokituksessa ilmasto, jossa neljän lämpimimmän kuukauden keskilämpötilat ovat kaikki 10 °C tai alle ja kylmimmän kuukauden keskilämpötila alle 0 °CArktisia eläimiä, Bernard Stonehouse, Kirjayhtymä 1980, ISBN 951-26-1779-X, s. 16. Tällöin subarktisella alueella on metsää, viileät kesät ja kylmät talvet. Ilmastotyyppi vallitsee pohjoisen havumetsävyöhykkeen kylmimmillä alueilla ja sen pohjoispuolella koivuvyöhykkeellä. Subarktisia alueita on muun muassa Grönlannin eteläosassaScience Nordic: Climate Change draws invasive species to the Arctic Viitattu 18.7.2018, Siperiassa, Alaskassa ja Kanadassa sekä Pohjois-Suomessa. Subarktinen ilmasto on talvella kylmä tai hyvin kylmä, kuiva ja kesä on lyhyt ja viileä. Yleisemmin voimakkaiden lämpötilanvaihtelujen takia subarktinen ilmasto on mannerilmastojen alalaji. Subarktisella alueella on laajaa ikiroutaa. Tyypillinen subarktinen puulaji on esimerkiksi Siperiassa kasvava lehtikuusi. Ilmastonmuutoksen vuoksi monilla subarktisen ja arktisen alueen eläimillä elinalueet kaventuvat nyt ja tulevaisuudessa eteläisten kilpailijoiden syrjäyttäessä pohjoiset lajit. Tästä ketun syrjäyttämä naali on tyypillinen esimerkkiPolar Biology April 1997, Volume 17, Issue 4, pp 330–336 Viitattu 28.1.2020. ==Katso myös== *Metsätundra *Tundra ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Climate change causes shrubs and trees to expand northward in the subarctic Luokka:Ilmastovyöhykkeet Luokka:Ikirouta
Kyaniitti

Kyaniitti (Al2SiO5) eli disteeni kuuluu alumiinisilikaattien ryhmään. Kyaniitti on saanut nimensä sinisen värinsä perusteella (kreik. kyanos = sininen). Kidejärjestelmältään kyaniitti on trikliininen.Geologia.fi: Kyaniitti Viitattu 27.7.2013. Kide on pitkähkö yhteen suuntaan ja asu sälöinen. Kyaniitti on väriltään sinisestä sinivalkoiseen, joskus harmaa tai valkoinen. Sälöjen keskusta on sinisempi kuin reunusta. Viiru on valkoinen ja kiilto on helmiäiskiilto tai lasikiilto. Kovuus vaihtelee 4,5–7 Mohsin asteen välillä. Sälöjen pituussuuntaan naarmuttaessa kovuus on vain noin 4,5, mutta kun naarmutetaan pituussuuntaa vastaan, kovuus on jo 6–7 välillä. Ominaispaino on 3,5–3,7 g/cm³. Kyaniittia tavataan kiilleliuskessa, gneisseissä ja kvartsiiteissa. Sitä esiintyy myös pegmatiiteissä ja kvartsijuonissa. Kyaniittia esiintyy melko yleisesti Itä- ja Pohjois-Suomen kvartsiiteissa, muun muassa Kolilla. Kyaniittia tuotetaan Intiassa ja Yhdysvalloissa. Kyaniitti on teollisuusmineraali, joka soveltuu muun muassa korkeita lämpötiloja kestävien posliinien, esimerkiksi sytytystulppien ja tiilien valmistukseen. Sitä käytetään keraamisiin ja kuumuutta kestäviin materiaaleihin. Kyaniittia voitaisiin myös hioa koruiksi, mutta vaihtuva kovuus tekee sen hyvin hankalaksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Geologia: Kyaniitti * Mindat: Kyanite * Webmineral: Kyanite Mineral Data * Handbook of Mineralogy: Kyanite (pdf) Luokka:Silikaattimineraalit
Aleksamenos Teoslainen

Aleksamenos Teoslainen (400-luvun loppupuoli eaa.) oli antiikin kreikkalainen sokraattinen filosofi ja todennäköisesti Sokrateen oppilas. Diogenes Laertioksen mukaan hän oli kotoisin joko Styrasta tai Teoksesta. Diogenes kirjoitti myös, että Aristoteleen teoksen Runoilijoista mukaan Aleksamenos olisi ollut ensimmäinen, joka kirjoitti sokraattisia dialogeja jo ennen Platonia.Diogenes Laertios III.48. == Lähteet == * Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit, s. 118. Suomennos Marke Ahonen. Kustannusosakeyhtiö Summa, Helsinki 2003. === Viitteet === Luokka:Sokraatikot
Pälmä

Pälmä () on maalaiskunta, sen keskustaajama sekä erillinen kylä Karjalan tasavallan Puudožin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Äänisen koillisrannalla 100 kilometriä Puudožista maanteitse luoteeseen. Taajamassa on 1 600, kylässä 5 ja kunnassa 2 600 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 4.. ==Maantiede ja asutus== Pälmän kunnan pinta-ala on 3016,14 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Karhumäen piirin Tsolmuisen kuntaan, koillisessa Arkangelin alueeseen sekä idässä Puudožin piirin Kuganavolokin ja etelässä Avdejevon kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesistöjä. Seudun järviä ovat muun muassa kunnan koillisosassa sijaitsevat Ikšozero, Jangozero ja Ukšozero. Jokia ovat Pälmä, Ylä-Uikujoki ja Žilaja Tambitsa.Generalnyi plan, s. 12–14. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora ja turveGeneralnyi plan, s. 20.. Suunnitteilla on Jangozeron rauhoitusalueen perustaminenGeneralnyi plan, s. 15.. Keskustaajaman ja samannimisen kylän lisäksi kuntaan kuuluvat Pudožgorskin, Tambitsan (ven. Tambitsy) ja Tambitšozeron taajamat sekä Rimoilan kylä. Toiseksi suurin asutuskeskus on yli 700 asukkaan Pudožgorski. Lakitekstin mukaan kuntaan kuuluvat myös Kodatšguban ja Ostritšin kylät. ==Historia== Pälmän taajama on perustettu vuonna 1939. Se on saanut nimensä Pälmän kylästä, joka sijaitsee taajaman eteläpuolella Pälmäjoen suussa. Vuodesta 1956 lähtien Pälmällä oli kaupunkimaisen taajaman status. ==Liikenne, talous ja palvelut== Pälmän ohi kulkee Karhumäen ja Puudožin välinen maantie. Taajamassa toimii puunhankintayritys ja vuonna 2005 avattu saha. Palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. ==Nähtävyydet== Pälmän kylän läheltä on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja. Kylällä on historiallisen asutuksen status. Sen rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat 1700–1800-luvun vaihteessa rakennettu Pyhän Eliaan tsasouna sekä 1800–1900-luvun vaihteessa pystytetyt asuintalot. Rakennusmuistomerkkejä on myös Rimoilassa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Pälmän kunta Puudožin piirin sivustolla * Pälmän kylä Karjalan tasavallan matkailusivustolla Luokka:Puudožin piirin asutut paikat
Cromwellin virta

Cromwellin virta () on Tyynellämerellä virtaava merenpinnan alainen merivirta. Virran löysi vuonna 1952 oseanografi Townsend Cromwell. Cromwellin virta on putkimainen, 100 metrin syvyydessä kulkeva virtaus, joka liikkuu Päiväntasaajan virtaa vastaan itää kohti. Se on 6 000 km pitkä ja 400 km leveä. Cromwellin virta on kirjattu vuoden 1964 Guinnessin ennätysten kirjaan. Merenpinnanalaiset virrat ovat vähän tutkittu oseanografian ala. Uudet tutkimusmenetelmät ovat antaneet mahdollisuuden näiden ilmiöiden tarkasteluun, jotka aiemmin ovat jääneet tutkijoilta huomaamatta. Luokka:Merivirrat
Monster’s Ball

Monster’s Ball on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen Marc Forsterin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Billy Bob Thornton ja Halle Berry. Berry voitti roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Oscar- palkinnon ensimmäisenä afroamerikkalaisena. == Juoni == Hank Grotowski (Billy Bob Thornton) on leski vanginvartija. Hän työskentelee yhdessä poikansa Sonnyn (Heath Ledger) kanssa. Hank asuu rasistisen isänsä Buckin (Peter Boyle) kanssa. Isä on eläkkeellä, sairas ja kykenemätön lähtemään kodistaan. Yhdessä Hankin ja Sonnyn pitää avustaa tuomitun murhaajan Lawrence Musgroven (Sean Combs) teloitusta. Myöhemmin Hank tapaa Lawrencen lesken Leticia Musgrove (Halle Berry), joka on yrittää kasvattaa ylipainoista lastaa Tyrellia. Lopulta Hank ja Leticia tarttuvat toisiinsa, kun molempien lapset ovat kuolleet. Sonny on ampunut itsensä, koska hänen isänsä Hank vihaa häntä, mutta Sonny on aina rakastanut isäänsä, ja Tyrell on jäänyt auton alle. He kaipaavat surussaan läheisyyttä. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Marc Forsterin ohjaamat elokuvat Luokka:Parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:SAG-palkitut elokuvat Luokka:Lionsgaten elokuvat
Don Airey

Donald Smith "Don" Airey (s. 21. kesäkuuta 1948 Sunderland) on englantilainen muusikko ja Deep Purplen nykyinen kosketinsoittaja. Hän liittyi yhtyeeseen alkuperäisen kosketinsoittajan Jon Lordin erottua siitä vuonna 2002. Airey on toiminut myös sessio- ja keikkamuusikkona. Yhtyeitä ja artisteja, joiden kanssa hän on ollut tekemisissä, ovat muiden muassa Colosseum II, Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Jethro Tull, Judas Priest, Gary Moore, Whitesnake, Rainbow, Living Loud ja musikaalisäveltäjä Andrew Lloyd Webber. Deep Purplen eräissä Suomen-konserteissa Airey on saanut yleisöltä raikuvat aplodit soitettuaan katkelman Jean Sibeliuksen Finlandiaa. Tuurin Miljoona Rockissa vuonna 2005 Airey soitti Finlandian hienon valoshow'n siivittämänä. Vuoden 1997 euroviisuissa Airey toimi kilpailun voittaneen Ison-Britannian Love Shine a Lightin kapellimestarina.http://diggiloo.net/?1997uk Tammikuussa 2020 Airey toimi kahdella keikalla Uriah Heepin kosketinsoittajana Phil Lanzonin sijaisena. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Deep Purplen jäsenet Luokka:Englantilaiset kosketinsoittajat Luokka:Englantilaiset rockmuusikot Luokka:Euroviisukapellimestarit Luokka:Sessiomuusikot Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ushuaia

Ushuaia (”itään katsova”) on kaupunki Isla Grande de Tierra del Fuegon saarella Tulimaassa, Argentiinassa. Paikka on entinen rangaistussiirtola ja nykyisin Tulimaan, Etelämantereen ja Etelä-Atlantin saarten maakunnan pääkaupunki. Ushuaiaa pidetään maailman eteläisimpänä kaupunkina, vaikka sen eteläpuolellakin on pysyviä asutuskeskuksia. Vuonna 2022 Ushuaiassa oli 82 615 asukasta. Sen satama on tärkeä Kap Hornin kautta kulkeville tai Etelämantereelle pyrkiville aluksille. Ushuaiasta on lyhin matka Etelämantereelle. Ushuaiassa on vuonna 1995 avattu kansainvälinen lentokenttä (IATA:n lentokenttäkoodi: USH; ICAO:n lentokenttäkoodi: SAWH). Se sijaitsee viiden kilometrin päässä kaupungin keskustasta pienellä niemimaalla kaupungin eteläpuolella. Se on maailman eteläisin kansainvälinen lentoasema ja sinne mahtuu Boeing 747:n kokoisia lentokoneita. Vuoden keskilämpötila on noin +5,95 °C ja vuotuinen sademäärä noin 528 mm. Suomen ilmatieteen laitos suorittaa Ushuaiassa yläilmakehän otsoniluotauksia yhteistyössä Argentiinan sääpalvelun kanssa. == Sijainti == Kaupunki sijaitsee noin 200 kilometriä Chilen Punta Arenasista etelään, mutta Ushuaiaa etelämpänäkin sijaitsee pysyvä asutuskeskus, Chilen puolella oleva Puerto Williams. 2 000 asukkaan Puerto Williamsia ei Chilen viranomaisten mukaan tulisi kuitenkaan pitää kaupunkina, sillä sen asukasluku on paljon pienempi kuin maan kaupunkimääritelmän mukainen 5 000 asukkaan alaraja. YK:n asutusluokittelukriteerien mukaan asutus katsotaan kaupungiksi, jos siellä on vähintään 50 000 asukasta. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset espanjankieliset sivut * Matkailuinfoa englanniksi Luokka:Argentiinan kaupungit Luokka:Tulimaan, Etelämantereen ja Etelä-Atlantin saarten maakunta
Silenoz

Silenoz (oik. Sven Atle Kopperud, s. 1977 Norja) on norjalainen kitaristi ja black metal -yhtye Dimmu Borgirin perustajajäsen. Silenoz on Dimmu Borgirissa vastuussa kitaramelodioiden ja riffien säveltämisestä. Hän myös sanoittaa suuren osan yhtyeen kappaleista. Dimmu Borgirin alkuaikoina Silenozin koko taiteilijanimi oli Erkekjetter Silenoz, joka tarkoittaa suoraan käännettynä arkkivääräoppista. Sittemmin nimi on lyhentynyt muotoon Silenoz. Ennen muusikon ammattia Silenoz työskenteli lastentarhassa. Hänen ensimmäinen yhtyeensä oli norjalainen thrash metal -yhtye Nocturnal Breed. Silenoz on myös esiintynyt ääninäyttelijänä animaatiosarjassa Metalocalypse. ==Soittimet ja välineet== *Jackson-kitarat *ESP-kitarat *Seymour Duncan -mikrofonit *Marshall-vahvistimet *Mesa Boogie -vahvistimet *ENGL-vahvistimet *Boss- kitaraefektit *Dean Markley -kitarankielet *Dunlop Tortex -plektrat *Shure langattomat lähettimet ja vastaanottimet ==Lähteet== *Silenozin profiili Dimmu Borgirin virallisella kotisivulla Luokka:Dimmu Borgirin jäsenet Luokka:Norjalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Metallimusiikin säveltäjät
Šalla

Šalla eli Salla (; myös Шала, Šala) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Puudožin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Ääniseen laskevan Vodlajoen suussa 32 kilometriä maanteitse Puudožista länteen. Taajamassa on 2 400 ja kunnassa 3 500 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 4.. ==Maantiede ja asutus== Šallan kunnan pinta-ala on 1 006,52 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Puudožin piirin Avdejevon, idässä Puudožin ja etelässä Krasnoborskin kuntiin sekä lännessä Ääniseen. Vodlajoen lisäksi kunnan alueella virtaavat Šalitsa, Jalganda, Suma-Šalskaja ja Šunduksa -joet. Järviä ovat Ižgora, Sarozero, Lembozero, Bolšoje ja Maloje Kindožskoje, Dolgoe, Krugloje ja Šalskoje.Generalnyi plan, s. 13. Hyötykaivannaisiin kuuluvat graniitti, gabrodoleriitti, gabrodiabaasi, hiekka ja turveGeneralnyi plan, s. 16–17.. Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Botšilovon, Rogozinskajan, Šaluhan, Semjonovon ja Terebovskajan kylät sekä Botšilovon, Kašinon ja Neftebazan asutukset. Šallan laiturin (Šala Pristan) ja Novo- Stekljannoen asutukset kuuluvat virallisesti Šallan taajaman yhteyteen. Taajaman muita osia ovat Rabotši, Kontorski, Gromovka ja Pervomaiskaja. ==Historia== Šallan pogosta mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1391. 1400-luvulla siellä toimi ortodoksinen luostari. Pogosta hävitettiin sotatoimissa vuonna 1612. 1700-luvulla Vodlajoen suuhun rakennettiin lasitehtaita, joiden toiminta päättyi seuraavan vuosisadan alussa. Vuonna 1870 perustettiin ensimmäinen ja vuonna 1882 toinen sahalaitos, jonka toimintaa jatkaa Auerin ja Varlenin tehdas. Vuonna 1925 alettiin hyödyntää Äänisen Goltsy-saarilla olevia graniittiesiintymiä, ja myöhemmin kivenlouhinta laajeni myös mantereelle. Jatkosodan aikana Šallassa toimi partisaanien tukikohta. ==Liikenne, talous ja palvelut== Šallasta on maantieyhteys Puudožiin. Vodlajoen suussa on satama. Taajamassa toimii graniittia louhiva yritys, kivimurskaamo, metsätyömaa ja metsänhoitoalueen konttori. Palveluihin kuuluvat ala- ja keskikoulut, kulttuuritalo ja sairaala. ==Nähtävyydet== Seudulta on löydetty useita kivikautisia asuinpaikkoja. Nähtävyyksiin kuuluvat Äänisen rannoilla muun muassa Besov Nosissa sijaitsevat kalliopiirrokset sekä runonlaulaja Fjodor Konaškovin hauta ja 1800-luvun lopussa rakennettu Kornyševan talo Semjonovossa.Generalnyi plan, s. 11–12. ==Katso myös== * Šallan piiri ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Šallan kunta Puudožin piirin sivustolla * Šalla Karjalan tasavallan matkailusivustolla Luokka:Puudožin piirin kunnat Luokka:Puudožin piirin asutut paikat
Kirsikkatomaatti

Kirsikkatomaatti (Solanum lycopersicum var. cerasiforme) on tomaatin muunnos, jonka nimi johtuu sen pienestä koosta. Kirsikkatomaatista on jalostettu monia lajikkeita, joiden maut ja värit vaihtelevat. Lajikkeita ovat muun muassa 'Yellow Pearshaped', joka on keltainen ja päärynänmuotoinen, sekä 'Delicado', joka on punainen, makea ja muodoltaan pyöreä. == Lähteet == Luokka:Koisot Luokka:Vihannekset
Galder

Galder (oik. Thomas Rune Anderson, s. 18. lokakuuta 1976 Jessheim, Norja) on norjalainen kitaristi ja laulaja. Hän toimii tällä hetkellä Old Man's Childin kitaristina. Hän soitti myös Dimmu Borgirissa vuodet 2001-2024. Galder käyttää ESP Custom Shopin F- ja V-mallisia kitaroita. Vuonna 1993 hänen taiteilijanimensä oli Grusom. Hän perusti Tjodalvin sekä Jardarin kanssa Old Man's Childin. Hän soitti bassoa ja koskettimet joillekin albumeille. Vuonna 2001 hän liittyi Dimmu Borgiriin, mutta piti Old Man's Childin elossa. Elokuussa vuonna 2024 hän ilmoitti jättäneensä Dimmu Borgirin keskittyäkseen paremmin Old Man's Childiin. Galder on myös soittanut yhtyeissä kuten Dødheimsgard. Aldrahn kirjoitti muutaman kappaleen Old Man's Childin demolle Shades of Life. == Diskografia == Old Man's Child * * * * * * * Dimmu Borgir * * * * * Dødheimsgard * Luokka:Dimmu Borgirin jäsenet Luokka:Norjalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Norjalaiset multi-instrumentalistit Luokka:Norjalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Norjalaiset metallimusiikin kosketinsoittajat Luokka:Norjalaiset black metal -muusikot Luokka:Black metal -laulajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ICS Vortex

ICS Vortex (oik. Simen Hestnæs, s. 4. maaliskuuta 1974 Oslo, Norja), tunnettu myös taiteilijanimellä ICS Vortex (tai vain Vortex), oli Dimmu Borgirin basisti ja taustalaulaja vuosina 1999–2009. Simen Hestnæs tunnetaan paitsi puhtaasta ja korkeasta lauluäänestään, sekä siitä että hän on black metal -yhtye Borknagarin (1997–2000) ja avant garde metal -yhtyeen Arcturuksen solisti. Hän laulaa myös doom metal-yhtye Lamented Soulsissa. Syksyllä 2011 hän julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa Storm Seeker. Puhtaan äänen käyttö varsinkin black metalissa perinteisessä mielessä on harvinaista, joten Hestnæs on tässä mielessä yksi harvoista puhdasta ääntä black metallissa käyttävistä muusikoista. Hestnæs on naimisissa Nemi-sarjakuvan tekijän Lise Myhren kanssa, ja heillä on poika Storm, joka on syntynyt vuonna 2007. Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Norjalaiset metallimusiikin basistit Luokka:Norjalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Norjalaiset multi-instrumentalistit Luokka:Black metal -laulajat Luokka:Dimmu Borgirin jäsenet Luokka:Elävät henkilöt
Mustis

Mustis (oik. Øyvind Johan Mustaparta, s. 10. syyskuuta 1979) on norjalainen kosketinsoittaja. Mustis tunnetaan parhaiten norjalaisen sinfonisen black metal -yhtyeen Dimmu Borgirin kosketinsoittajana vuosina 1998–2009. ==Dimmu Borgir== Mustis liittyi Dimmu Borgiriin vuonna 1998. Hän ja yhtyeen laulaja Shagrath olivat ystäviä jo ennen kuin Mustis liittyi yhtyeeseen. Mustis loi tunnelmaa yhtyeen musiikkiin melodisilla kosketinosuuksilla. Tämän voi havaita esimerkiksi "Progenies of the Great Apocalypse" -kappaleesta albumilta Death Cult Armageddon. Hänen ensimmäinen live-esiintymisensä oli Dynamo Open Air -festivaalilla kesällä 1998. Syksyllä 2009 Mustis erotettiin Dimmu Borgirista samaan aikaan basisti ICS Vortexin kanssa. Mustiksen sukunimi Mustaparta on suomea. Hänen siskonsa on muotibloggaaja Hanneli Mustaparta. Luokka:Norjalaiset metallimusiikin kosketinsoittajat Luokka:Norjalaiset black metal -muusikot Luokka:Dimmu Borgirin jäsenet Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Magneettikiisu

Magneettikiisu Fe0,83-1S eli pyrrotiitti on yleinen mineraalina esiintyvä rautasulfidi, joka sisältää usein jonkin verran nikkeliä. Magneettikiisussa raudan ja rikin suhde voi vaihdella Fe0,83-1S. Magneettikiisun muotoa FeS on löydetty meteoriiteista ja sitä kutsutaan troiliitiksi. Magneettikiisu voi olla kidejärjestelmältään heksagonaalinen tai monokliininen. Heksagoninen on korkeamman lämpötilan muoto ja monokliininen alemman lämpötilan muoto. Alhaisen lämpötilan mineraalina magneettikiisu on mackinawiitti. Omamuotoiset kiteet ovat harvinaisia. Useimmiten magneettikiisu on rakeinen. Puhtaana magneettikiisu on väriltään harmaata, mutta ilman vaikutuksesta se hapettuu vähitellen pronssinruskeaksi. Sen ei-magneettiset muodot ovat ruskeita. Viirun väri on musta tai harmaanmusta. Kiilto on metallinkiilto, mutta sekin voi kuitenkin muuttua ilman vaikutuksesta mattamaiseksi. Kovuus on 4 Mohsin asteikolla ja tiheys on 4,5 g/cm³. Magneettikiisulla voi olla monokliininen tai heksagonaalinen kiderakenne riippuen siitä, missä suhteessa se sisältää rautaa ja rikkiä. Yleensä siinä on rauta-atomeja hieman vähemmän kuin rikki­atomeja, joten puuttuvien rauta-atomien kohdalla kidehilassa on aukkoja. Nimensä mukaisesti magneetti­kiisu on usein magneettista, mutta sen magneetti­suus riippuu suuresti kide­hilassa olevien aukkojen määrästä. Troiliitti, jossa aukkoja ei ole vaan molempia atomeja on yhtä paljon, ei ole magneettista. Magneettikiisua esiintyy lisäaineena emäksisissä kivilajeissa ja kiilleliuskeessa, yleensä kuparikiisun, lyijyhohteen ja sinkkivälkkeen kanssa, joskus mukana on myös pentlandiittia. Joskus siihen on myös sekoittuneena jopa 8 % nikkeliä, ja tällöin se on arvokas malmi. Magneetti­kiisua on louhittu nikkeli­malmina muun muassa Sudburyssä Kanadassa, Bushwaldissa Etelä- Afrikassa, Flandissa Norjassa ja Nikelissä Venäjällä sekä Suomessakin Vuonoksen, Kota­lahden, Enon­kosken ja Hituran kaivoksissa. == Lähteet == Luokka:Magnetismi Luokka:Malmimineraalit Luokka:Rautamineraalit Luokka:Sulfidimineraalit
Avdejevo

Avdejevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Karjalan tasavallan Puudožin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kupetskojejärven lounaisrannalla 38 kilometriä Puudožista luoteeseen. Kylässä on 466 ja kunnassa 1 500 asukasta (vuonna 2011)Generalnyi plan, s. 4.. ==Maantiede ja asutus== Avdejevon kunnan pinta-ala on 1 708,33 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Puudožin piirin Pälmän, idässä Kuganavolokin ja Kubovon sekä etelässä Puudožin ja Šallan kuntiin sekä lännessä Äänisen kautta Karhumäen piiriin. Pinta-alasta valtaosa on metsää ja vesistöjä. Seudun jokia ovat Jalganda, Pudra, Ragnuksa, Šalitsa, Suma ja Velmuksa. Suurimmat järvet ovat Koppolozero, Kupetskoje, Ragnozero, Šalozero, Sumozero, Tjagozero ja Tubozero.Generalnyi plan, s. 13. Hyötykaivannaisiin kuuluvat kulta, kupari, kromi, graniitti, gabronoriitti ja turveGeneralnyi plan, s. 17–18.. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Onežskin ja Ragnuksan taajamat sekä Aleksejevon, Burakovon, Oktjabrskajan ja Pestšanojen kylät. Asutuskeskuksista suurin on vajaan 600 asukkaan Onežski. Aleksejevossa ja Burakovossa ei ole lainkaan vakituista asutusta. ==Historia== Novgorodin Jurjevin luostarille kuulunut Kupetskojejärven asutus esiintyy vuoden 1391 asiakirjassa. Avdejevon kyläryhmän keskuksena toimivan pogostan kirkko mainitaan vuonna 1628. Seudun kylät muodostivat Puudožin kihlakuntaan kuuluneen Avdejevon volostin, jossa vuonna 1905 oli 4 300 asukasta. 1920-luvulla perustettiin aluksi Šallan ja myöhemmin Puudožin piiriin kuulunut Avdejevon kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen kahdessakymmenessä kylässä oli 1 800 asukasta, jotka kaikki olivat venäläisiä. Avdejevskaja, Vorobjovskaja ja Zagubje yhdistettiin virallisesti Avdejevon kyläksi vuonna 1957. ==Liikenne, talous ja palvelut== Avdejevon kautta kulkee Vologdan, Puudožin ja Karhumäen välinen maantie. Kunnassa toimii kivilouhimo, maatalousyritys Niva, yksi yksityisviljelmä sekä joukko asukkaiden palstaviljelmiä. Neljäsosa työikäisistä ei käy ansiotöissä ja kolme neljäsosaa työssäkäyvistä työskentelee kunnan ulkopuolella. Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, lastenkoti, posti ja kaksi kauppaa. Eräitä palveluja on myös muissa asutuksissa. ==Nähtävyydet== Pestšanojen yhteyteen kuuluvalla Kostinskajan kylällä on historiallisen asutuksen status. Rakennusmuistomerkkejä ovat Äänisen Lukostrovin ja Burakovon pogostan kirkot, Gabnevon, Kostinskajan, Jalgandselgan ja Oktjabrskaja-Rutšein tsasounat sekä kylien vanhat asuintalot. Kunnassa on kaksi toisen maailmansodan aikana kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikkaa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Avdejevon kunta Puudožin piirin sivustolla * Avdejevo Karjalan tasavallan matkailusivustolla Luokka:Puudožin piirin kunnat Luokka:Puudožin piirin asutut paikat
Africa Sexx

Africa Sexx (s. 10. huhtikuuta 1973 Stockton, Kalifornia) on afroamerikkalainen malli ja pornonäyttelijä. Africa Sexx opiskeli Stocktonissa ja Sacramentossa. Hän aloitti uransa stripparina, mutta alkoi myöhemmin näytellä pornoelokuvissa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarah Louise Young

Sarah Louise Young (s. 15. huhtikuuta 1971, Greater London, Englanti) on brittiläinen pornonäyttelijä. Young vietti suurimman osan lapsuudestaan Hampshiressä. Young siirtyi vuonna 1989 pornoalalle. Hän lopetti uransa vuonna 1997 ja ryhtyi opiskelemaan lakia. == Valikoitu filmografia == *The Sarah Young Collection 1 (1989) *Manor House Fantasies (1991) *Sarah Young's Sexy Secrets No. 1 (1992) *The Best of Sarah Young 2 (1992) *Private Affairs: Vol 8 (1993) *The Golden Girl, Parts 1 to 4 (1993-1994) *Naked Neighbours (1994) *Nikita, Sexy Killer (1995) *Sarah on Heat (1996) == Palkinnot ja huomionosoitukset == * Venus Award 1997: "Paras eurooppalainen naisnäyttelijä" * Hot d´Or Porn Awards 1995: "Paras eurooppalainen elokuva" (ehdokkuus) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Poslakka

Poslakka () on kylähallintoalue ja sen keskuskylä Puudožin piirin lounaisrajalla Karjalan tasavallassa Venäjällä. ==Poslakan kylä== Poslakan kylä sijaitsee 25 kilometriä Puudožista etelään. Poslakan väestö saa elantonsa lähinnä maataloudesta ja metsäteollisuudesta. Kylässä on myös makkaratehdas. Kylän läheisyydessä on munkkiluostari, saksalaisten vankien hautausmaa, kalliomaalauksia ja Muuromskin luonnonpuisto. ==Poslakan kylähallintoalue== Poslakan kylähallintoalue käsittää Puutoisen piirin lounaisosan. Se rajoittuu pohjoisessa Šallan asutushallintoalueeseen sekä Podporožjen ja Puutoisen seudun kylähallintoalueisiin ja etelässä Vologdan alueeseen. Poslakan kylähallintoalueen kyliä ovat Krasnoborski, Miheilä, Nigižma ja Poslakka (keskuskylä). Äänisen rannalla Murominniemellä sijaitsee Muuromin Svjato- Uspenskin munkkiluostari, joka perustettiin jo 1350. Venäjän vallankumouksen jälkeen vuonna 1918 luostarin toiminta lopetettiin. Luostaritoiminta aloitettiin uudelleen vuonna 1991 Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. ==Lähteet== * Karjalan tasavalta vuonna 1997, Yrityspalvelu Karelski. Jyväskylä 1997. ISBN 952-90-8324-6 Luokka:Puudožin piirin asutut paikat
Sarveiskalvo

Sarveiskalvo () on silmämunan värikalvon päällä oleva uloin, muodoltaan kaareva kudos, joka on läpinäkyvä ja verisuoneton. Lisäksi sarveiskalvo on silmän voimakkaimmin valoa taittava osa. Sarveiskalvon päätehtävänä on läpäistä ja taittaa valoa sekä toimia silmän mekaanisena suojana. Silmän pintaa peittää kelmumainen sidekalvo. Sarveiskalvo on 0,5 millimetrin paksuinen ja (aikuisella) vaakatasossa halkaisijaltaan 12 milliä ja pystytasossa 11 milliä. Sarveiskalvoon vaikuttaa voimakas UVB-säteily. Sarveiskalvo muodostuu viidestä eri kerroksesta. Sarveiskalvon pinnallisin kerros on uusiutuva epiteelikerros, jonka alla sijaitsee uusiutumaton Bowmanin kerros. Bowmanin kerroksen jälkeen on strooma eli tukikerros, joka muodostaa valtaosan sarveiskalvon paksuudesta. Strooman jälkeen on Descemetin kalvo ja alimmaisena on uusiutumaton endoteelisolukerros.Helsingin yliopistollinen sairaala (HUS): Mikä on sarveiskalvo? Sarveiskalvonsiirron avulla voidaan palauttaa näkö, jos sarveiskalvo on vaurioitunut sairauden tai vamman takia. Sarveiskalvon tulehdusta kutsutaan keratiitiksi. Sen oireisiin kuuluvat voimakas punoitus, valonarkuus ja silmäkipu.Silmätulehdus. Terveyskirjasto. Viitattu 17.7.2017. == Lähteet == Luokka:Silmät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kakuro

Kakuro on Euroopassa suurta suosiota saanut logiikkapeli. Peli koostuu tavallisimmin 10x10-kokoisesta ruudukosta, mutta pelistä on myös huomattavasti suurempia versioita. Ruudukossa on tyhjiä ruutuja, joihin täytetään numeroita vaaka- ja pystysuoraan käyttäen numeroita 1-9 siten, että ruudukon toisiinsa risteävällä pysty- ja vaakarivillä sama numero saa esiintyä vain kerran. Tarkoituksena on saada vaakarivin tyhjiin ruutuihin luvuista 1-9 sen vasemmalla puolella mainitun luvun summa ja vastaavasti pystyruudukoissa yläpuolella mainittu luku. == Yleistä == Kakuron suosiota selittää se, että pelin säännöt ovat yksinkertaiset, mutta tehtävien ratkaisuun vaadittava päättely voi olla hyvinkin vaikeaa. Pelissä apuna on yleensä myös niin sanotut summa-taulukot, joista löytää ne tietyt summat joilla on vain yksi vaihtoehto. == Katso myös == *Sudoku *Survo-ristikko == Aiheesta muualla == *Nikoli: animoitu opas Kakuron pelaamiseen (vaatii flash-tuen) *Kakuron numerokombinaatio-opas *Will's Kakuro Masterclass: Aloittelijan opas Kakuroon *The New Grid on the Block: The Guardian-lehden Kakuro esittely ] *Taulukko erilaisista numerokombinaatioista Kakurossa *Kakuro Luokka:Japanilaiset pelit Luokka:Logiikkapelit
Podporožje (Puudožin piiri)

Podporožje () on Puudožin kaupunkiin kuuluva taajama ja entinen kylähallintoalue Karjalan tasavallan Puudožin piirissä Venäjällä. ==Podporožjen taajama== Podporožjen taajama sijaitsee Vodlajoen varrella 11 kilometriä Puudožista länteen. Asukkaita on 800 henkeä (vuonna 2008). Paikkakunta on tärkeä uittokeskus ja siellä on suuri rahtisatama. Palveluihin kuuluu koulu ja kulttuuritalo. ==Podporožjen kylähallintoalue== Entinen Podporožjen kylähallintoalue sijaitsi Puudožin piirin keskiosassa. Se rajoittui pohjoisessa Avdejevon kylähallintoalueeseen, idässä Puutoisen seudun kylähallintoalueeseen, etelässä Poslakan kylähallintoalueeseen ja lännessä Šallan asutushallintoalueeseen. Alueen kyliä olivat Afanasjevskaja, Botšilovo, Neftebaza, Podporožje (keskuskylä) ja Šaluha. ==Lähteet== Luokka:Puudožin piiri
Harri Toivonen

Harri Juha Toivonen (s. 22. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen kilpa- autoilija. Hän on rallin vuoden 1968 Euroopan mestari Pauli Toivosen poika ja vuonna 1986 Korsikan rallissa kuolleen Henri Toivosen veli. Hän on ajanut muun muassa rallia useissa eri ryhmissä aina tehdastasolle asti. Rata-autoilua Toivonen on ajanut A-ryhmässä, C-ryhmän prototyyppiautoilla ja Le Mans Prototype -autoilla. Le Mansin 24 tunnin ajossa hän on ollut mukana viisi kertaa vuosina 1991–1992, 1996–1997 ja viimeksi 2001. Daytonan kilpailussa Harri on ollut mukana kaksi kertaa. Toivonen omistaa osan Englannissa olevasta tiimistä ja ajaa kaikki testit ja ainakin American ja Le Mans 24h -kilpailut vuonna 2006. Kyseinen talli ajattaa Lolan korilla olevaa ensimmäistä LMP1-luokan BioDiesel-moottorilla varustettua autoa. Toivonen oli vuosina 1989–2011 naimisissa vuoden 1985 Miss Suomi Marja Kinnusen kanssa, ja heillä on kaksi tytärtä. Tyttäristä nuorempi, Bea, valittiin Miss Suomeksi vuonna 2014. == Le Mansin 24 tunnin ajon tulokset== Vuosi Talli Kanssa- kuljettajat Auto Luokka Kierroksia 1991 Porsche Kremer Racing Manuel Reuter JJ Lehto Porsche 962CK6 C2 343 9. 9. 1992 British Racing Motors Wayne Taylor Richard Jones BRM P351 C1 20 Kesk. Kesk. 1996 Kremer Racing Christophe Bouchut Jürgen Lässig Kremer K8 Spyder LMP1 110 Kesk. Kesk. 1997 Pacific Racing Ltd. Eliseo Salazar Jesús Pareja BRM P301-Nissan LMP 6 Kesk. Kesk. 2001 Team Ascari Werner Lupberger Ben Collins Ascari A410-Judd LMP900 134 Kesk. Kesk. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset autourheilijat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Puudožin seutu

Puudožin seutu on entinen kylähallintoalue Puudožin kaupungin ympärillä Puudožin piirin keskiosassa Karjalan tasavallassa Venäjällä. Sen keskus oli Puudožin kaupunki, joka ei kuitenkaan kuulunut alueeseen. Puudožin seudun naapurikylähallintoalueina olivat pohjoisessa Avdejevo, idässä Krivtsy, etelässä Poslakka ja lännessä Podporožje. Puutoisen seudun kyliä olivat Gladkina, Kolovo, Košukovo, Noževo, Ragnuksa, Filimonovskaja, Harlovskaja ja Tšernoretšenski. Nykyään seudun kylät kuuluvat Puudožin kaupunkiin sekä Avdejevon ja Krasnoborskin maalaiskuntiin. ==Lähteet== Luokka:Puudožin piiri