EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Zbigniew Seifert

Zbigniew Seifert (6. kesäkuuta 1946 − 15. helmikuuta 1979) oli puolalainen jazzviulisti ja saksofonisti. Seifert soitti Tomasz Stańkon kvintetissä 1970-luvun alussa. Samoihin aikoihin hän jätti saksofonin ja keskittyi viulun soittamiseen. Hänen musiikkinsa otti paljon vaikutteita John Coltranesta. Seifertista tuli yksi tärkeimmistä moderneista jazz-viulisteista ennen kuin hän kuoli syöpään 1979. ==Aiheesta muualla== * Passion - Zbigniew Seifert dokumentti * Luokka:Puolalaiset viulistit Luokka:Puolalaiset saksofonistit Luokka:Puolalaiset jazzmuusikot Luokka:Jazzsaksofonistit Luokka:Jazzviulistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Lahden Yöt

Lahden Yöt oli aikuisväestölle suunnattu kevyen musiikin kaupunkifestivaali Lahden keskustassa. Porilainen tuottaja Raimo Peltonen perusti festivaalin Lahden kauppatorille vuonna 2003. Luokka:Lahden tapahtumat Luokka:Lahden musiikki
Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1976

Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix 1976 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 28. maaliskuuta Long Beachin radalla. Kilpailun voitti sveitsiläinen Clay Regazzoni, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Kilpailu ajettiin kuumassa ja aurinkoisessa kelissä. ==Tulokset== Sijoitus Nro Kuljettaja Talli Kierroksia Aika/Keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 2 Clay Regazzoni Ferrari 80 1.53.18,471 1 9 2 1 Niki Lauda Ferrari 80 + 42,414 s 4 6 3 4 Patrick Depailler Tyrrell-Ford 80 + 49,972 s 2 4 4 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 80 + 1.12,828 12 3 5 12 Jochen Mass Team McLaren-Ford 80 + 1.22,292 14 2 6 30 Emerson Fittipaldi Fittipaldi-Ford 79 + 1 kierros 16 1 7 17 Jean-Pierre Jarier Shadow- Ford 79 + 1 kierros 7 8 22 Chris Amon Ensign-Ford 78 + 2 kierrosta 17 9 8 Carlos Pace Brabham-Alfa Romeo 77 + 3 kierrosta 13 10 10 Ronnie Peterson March-Ford 77 + 3 kierrosta 6 \- 19 Alan Jones Surtees-Ford 70 Ei luokiteltu 19 \- 28 John Watson Penske-Ford 69 Ei luokiteltu 9 Kesk. 3 Jody Scheckter Tyrrell-Ford 34 Jousitus 11 Kesk. 16 Tom Pryce Shadow-Ford 32 Akseli 5 Kesk. 27 Mario Andretti Parnelli-Ford 15 Vesivuoto 15 Kesk. 11 James Hunt McLaren-Ford 3 Ulosajo 3 Kesk. 34 Hans Joachim Stuck March-Ford 2 Ulosajo 18 Kesk. 9 Vittorio Brambilla March-Ford 0 Ulosajo 20 Kesk. 7 Carlos Reutemann Brabham-Alfa Romeo 0 Ulosajo 10 Kesk. 6 Gunnar Nilsson Lotus-Ford 0 Jousitus 8 DNQ 21 Michel Leclère Wolf-Williams-Ford 0 DNQ 31 Ingo Hoffmann Fittipaldi-Ford 0 DNQ 35 Arturo Merzario March-Ford 0 DNQ 5 Bob Evans Lotus-Ford 0 DNQ 20 Jacky Ickx Wolf-Williams-Ford 0 DNQ 24 Harald Ertl Hesketh-Ford 0 DNQ 18 Brett Lunger Surtees-Ford 0 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: ==Muuta== *Paalupaikka Clay Regazzoni – 1.23,099 *Nopein kierros Clay Regazzoni – 1.23,076 kierroksella 61 ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -kausi 1976 Luokka:Länsi- Yhdysvaltain Grand Prix
Paul Falk

Paul Falk (21. joulukuuta 1921 Dortmund, Saksa – 20. toukokuuta 2017 Queidersbach) oli saksalainen taitoluistelija. Falk ja parinsa Ria Baran olivat vuosien 1951 ja 1952 maailmanmestaripari ja Euroopan-mestaripari. He voittivat kultaa vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa. He voittivat seitsemän Saksan-mestaruutta vuosina 1947–1952. Fal ja Baran avioituvat aktiiviuransa aikana. Falk oli myös rullataitoluistelun maailman- ja Euroopan- mestari. Falk nimettiin vuonna 1951 Saksan ”vuoden miesurheilijaksi”. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset taitoluistelijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Ria Baran

Ria Baran (2. marraskuuta 1922 Dortmund, Saksa – 12. marraskuuta 1986) oli saksalainen taitoluistelija. Hän oli luisteluparinsa Paul Falkin kanssa kaksinkertainen maailmanmestari vuosina 1951 ja 1952; pari voitti kultaa myös vuoden 1952 talviolympialaisissa Oslossa. Baran ja Falk avioituivat aktiiviuransa aikana, ja Baranista käytetään myös sukunimeä Falk.Ria Falk Biography and Olympic Results Sports-reference.com. Baran nimettiin Saksassa vuoden naisurheilijaksi perättäisinä vuosina 1950, 1951 ja 1952. Hän oli kuollessaan 64 vuoden ikäinen. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset taitoluistelijat Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Micheline Lannoy

Micheline Lannoy (31. tammikuuta 1925 Bryssel – 18. maaliskuuta 2023) oli belgialainen taitoluistelija, joka tuli tunnetuksi Pierre Baugniet'n parina. Lannoy ja Baugniet olivat vuosien 1947 ja 1948 maailmanmestarit. He voittivat kultaa myös vuoden 1948 talviolympialaisissa St. Moritzissa ja olivat vuoteen 2022 saakka Belgian ainoat talviolympiavoittajat. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset taitoluistelijat Luokka:Belgialaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Emília Rotter

Emília Szmolár (o.s. Rotter, 8. syyskuuta 1906 Budapest – 28. tammikuuta 2003 Budapest) oli unkarilainen taitoluistelija, olympiamitalisti, maailmanmestari ja Euroopan mestari. Pariluistelussa László Szollásin kanssa kilpaillut Rotter voitti olympiapronssia Lake Placidissa 1932 ja Garmisch-Partenkirchenissä 1936, neljä maailmanmestaruutta vuosina 1931 ja 1933–1935 sekä MM-hopeaa vuonna 1932. Vuoden 1929 MM-kilpailuissa pari oli viides. EM-kilpailuista Rotter ja Szollás voittivat kultaa vuonna 1934 ja hopeaa vuosina 1930 ja 1931. Unkarin mestaruuden pari voitti kuudesti peräkkäin vuosina 1931–1936. Rotter valittiin International Jewish Sports Hall of Fameen vuonna 1995. Hän eli peräti 96-vuotiaaksi. ==Lähteet== *Emília Rotter – Sports Reference LLC. Luokka:Unkarilaiset taitoluistelijat Luokka:Unkarilaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Otsalihas

Otsalihas () kuuluu pään iholihaksiin ja sen tehtävänä on liikuttaa otsan ihoa. Muodoltaan otsalihas on ohut ja neliömäinen. Se sijaitsee otsaluun ja ohimolihaksen päällä. Otsalihas löytyy ihmiseltä, lihansyöjiltä, sialta ja märehtijöiltä, mutta hevosilta lihas puuttuu. ==Lähteet== Luokka:Pään ja niskan lihakset
Eläköön Pinata

Eläköön Pinata (Viva Piñata) oli vuosina 2006–2009 esitetty yhdysvaltalainen tietokoneanimaatiosarja, joka perustuu samannimiseen videopeliin Viva Piñata. Sarjan animoinnista vastasi kanadalainen Bardel Entertainment. Viva Piñataa esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa syksyllä 2006 ja siitä tuotettiin yhteensä 52 jaksoa. Se keskittyy hauskaan Piñata -maailmaan, jossa tuhannet piñata-eläimet asuvat Piñata saarella. Heidän tehtävänään on tuoda iloa lasten juhliin, jonka myötä he matkaavat saareltaan ympäri maailmaa. Päähahmoina toimivat Hudson, Fergy, Paulie ja Franklin. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3:lla 29. maaliskuuta 2008 lähtien. Sittemmin vuodesta 2009 lähtien sitä on esitetty Subilla. == Hahmot == * Hudson Horstachio on klassisin ja usein myös vaadituin piñata. Hän on samalla myös Piñata saaren kuuluisin piñata, jonka vuoksi Hudson pyrkii ulos mentäessä naamioitumaan, jottei häntä tunnistettaisi. * Fergy Fudgehog on pienikokoinen piñata, joka usein käyttäytyy hermostuneesti ja kokee usein paniikkikohtauksia. Kaikki tämä johtuu Fergyn ylivilkkaasta mielikuvittelusta sekä kohtalosta tulla kuuluisaksi Piñataksi. * Paulie Pretztail on tarkkaileva ja kuivan huumorin omaava piñata, joka uskoo kykenevänsä ratkaisemaan minkä tahansa ongelman, jos hän vain haluaa. Tämän vuoksi Paulie kuluttaa suurimman osan ajastaan pitääkseen itsensä ja Fergyn poissa Piñata-juhlista. Hän on myös pelastanut nopean ajattelunsa ansiosta Fergyn useista tukalista tilanteista kerta toisensa jälkeen. * Franklin Fizzlybear on käytännössä täydellinen piñata, koska se on iso, vahva ja sisältää paljon makeisia. Tämän lisäksi se on Piñata saaren paras lainelautailija. Franklin on viattoman oloinen, jolla on suuri innokkuus herätä aamuisin pitääkseen hauskaa. == Äänirooleissa == === Englanninkieliset äänet === === Suomenkieliset äänet === == Aiheesta muualla == * 4kids.tv Luokka:2000-vuosikymmenen piirrossarjat Luokka:Lastenohjelmat Luokka:Yhdysvaltalaiset televisiosarjat Luokka:Videopeleihin perustuvat televisiosarjat
Mega Society

Mega Society on tohtori Ronald K. Hoeflinin vuonna 1982 perustama järjestö niille, joilla on huippukorkea älykkyysosamäärä.The Intelligencer, Village Voice 1.8.2006 (Web Archive). Viitattu 31.7.2017.Smarter than 99.9% of the rest of us. The Denver Post 20.5.2005. Viitattu 31.7.2017. Mega Societyn jäseneksi päästäkseen tulee saada yleisälykkyystestissä tulos, joka vastaa neljää keskihajontaa ylöspäin keskiarvosta ja jonka saavuttaa vain yksi miljoonasta ihmisestä. Guinnessin ennätysten kirjan mukaan kyseessä on kaikkein valikoivin huippuälykkäiden järjestö. Yleisten ajastettujen ja valvottujen älykkyystestien asteikko ei riitä Mega Societyn tasolle, joten Mega Society valitsee jäsenensä ajastamattomien ja valvomattomien erikoistestien, kuten Hoeflinin kehittämän Mega Testin, perusteella. On kiistelty siitä, mittaavatko nämä samaa asiaa kuin perinteiset älykkyystestit. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mega Society Luokka:Järjestöt Luokka:Älykkyys
Otis Davis

Otis Crandall Davis (12. heinäkuuta 1932 Tuscaloosa, Alabama – 14. syyskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija. Davis aloitti pikajuoksun varsin myöhäisellä iällä, vasta vuonna 1958; hänen aiempi lajinsa oli koripallo. Davis sai valmennusta Bill Bowermanilta. Hän voitti vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa kaksi kultamitalia. Hän juoksi 400 metrin juoksussa uuden maailmanennätyksen 44,9 s ja voitti niukasti saksalaisen Carl Kaufmannin. Myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa hän oli juoksemassa uutta maailmanennätystä (3.02,2 s). Viestijoukkueen muut jäsenet olivat Jack Yerman, Earl Young ja Glenn Davis. Otis Davis on valittu Oregon Sports Hall of Fameen Portlandissa, Oregonissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Marbach am Neckar

Marbach am Neckar on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, eteläisessä Saksassa. Se kuuluu Stuttgartin hallintopiiriin ja Ludwigsburgin piirikuntaan. Kaupunki sijaitsee noin 20 kilometriä pohjoiseen osavaltion pääkaupungista Stuttgartista, Neckarjoen äärellä. Marbachissa oli kesäkuun 2022 lopussa 15 970 asukasta, ja sen pinta-ala on 18,1 neliökilometriä. Marbach tunnetaan etenkin maineikkaan saksalaisen runoilijan Friedrich Schillerin syntymäkaupunkina. Vuonna 1759 kaupungissa syntyneen Schillerin syntymätalo toimii nykyisin museona. Lisäksi kaupungissa sijaitsee Schiller-Nationalmuseum ja Deutsches Literaturarchiv. == Historia == Varhaisin maininta Marbachista on peräisin vuodelta 972. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Henrik II Pyhä myönsi sille vuonna 1009 kauppa- ja rahanlyöntioikeudet. Myöhemmin 1200-luvun toisella puoliskolla sille myönnettiin myös kaupunginoikeudet. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kaupungin internetsivut Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Ludwigsburgin piirikunta Luokka:Saksan kaupungit
Andreas Bauer

Andreas Bauer (s. 21. tammikuuta 1964 Oberstdorf) on saksalainen mäkihyppääjä. Bauer osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin: Sarajevon olympialaisiin 1984 ja Calgaryn olympialaisiin 1988. Sarajevon olympialaisissa hän oli suurmäen seitsemäs ja normaalimäen 11:s. Calgaryssä hän hyppäsi ainoastaan joukkuemäen kilpailussa, jossa Saksan liittotasavallan joukkue sijoittui kuudenneksi. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Lahdessa 1989 hän oli normaalimäessä 18:s ja suurmäessä 27:s, sekä joukkuemäessä 8:s Länsi- Saksan joukkueessa. Vuonna 1990 järjestettiin Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut Norjan Vikersundissa, jossa hän sijoittui 21:nneksi. Maailmancupissa Bauer voitti yhden osakilpailun, joka oli vuoden 1987 uudenvuodenpäivän kilpailu Garmisch-Partenkirchenissä. Yhteensä hän saavutti urallaan kuusi palkintokorokepaikkaa. Bauer lopetti uransa vuonna 1992. == Lähteet == * Luokka:Saksalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Texasin moottorisahamurhat

Texasin moottorisahamurhat voi tarkoittaa seuraavia: * Texasin moottorisahamurhat (elokuvasarja) ** Texasin moottorisahamurhat, vuoden 1974 elokuva ** Texasin moottorisahamurhat 2, vuoden 1986 elokuva ** Leatherface: Texas Chainsaw Massacre III, vuoden 1990 elokuva ** Texasin moottorisahamurhaaja – uusi sukupolvi, vuoden 1994 elokuva ** Texasin moottorisahamurhat, vuoden 2003 elokuva ** Teksasin moottorisahamurhaaja – pahan alku, vuoden 2006 elokuva * Texasin moottorisahamurhat, sarjakuva * Texasin moottorisahamurhat, peli
Ylempi etuhammaslihas

Ylempi etuhammaslihas () sijaitsee eläimillä ylähuulessa ja se on kiinnittyneenä välileuanluihin. Sen tehtävänä on nostaa ylähuulta. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Alempi etuhammaslihas

Alempi etuhammaslihas () on eläimillä alahuulessa sijaitseva lihas. Se kiinnittyy alaleukaluuhun, ja sen tehtävänä on alahuulen painaminen alas. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Nenän ja ylähuulen nostajalihas

Nenän ja ylähuulen nostajalihas () on eläimillä oleva pään lihas. Se lähtee orbitan nenänpuoleisesta reunasta ja se haarautuu kulmahammaslihaksen kohdalla kahdeksi haaraksi, jotka kulkevat kulmahammaslihaksen molemmin puolin sireaimiin ja ylähuuleen. Nenän ja ylähuulen nostajalihas nostaa ylähuulta yhdessä ylemmän etuhammaslihaksen kanssa ja laajentaa sieraimia. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Skandaalihäät

Skandaalihäät (The Philadelphia Story) on vuonna 1940 ilmestynyt romanttinen komedia. Elokuvan ohjasi George Cukor ja sen pääosissa olivat Cary Grant, Katharine Hepburn ja James Stewart. Elokuva voitti aikanaan kaksi Oscar- palkintoa: parhaasta miespääosasta (James Stewart) ja parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta. Elokuva perustuu Philip Barryn näytelmään, joka menestyi Broadwayllä. Barry kirjoitti Katharine Hepburnia varten. Hepburn osti näytelmän elokuvaoikeudet ja esitti saman roolin myös elokuvaversiossa. Elokuva valittiin vuonna 1993 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historial­lisesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat Skandaalihäät vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle. == Juoni == Tracy Lord (Katharine Hepburn) on varakkaan philadelphialaisen perheen tytär, joka on eronnut C.K. Dexter Havenista (Cary Grant) ja aikoo mennä naimisiin rikkaan George Kittredgen (John Howard) kanssa. Lordin perhe joutuu kuitenkin kustantaja Sidney Kiddin (Henry Daniell) kiristämäksi ja he joutuvat sen takia luomaan lehdille kirjoitettavaa. Sanomalehden reportteri Macaulay "Mike" Connor (James Stewart) ja valokuvaaja Elizabeth "Liz" Imbrie (Ruth Hussey) tulevat Lordin perheen vieraaksi yhdessä C.K. Dexter Havenin kanssa. Häiden lähestyessä Tracy huomaa olevansa kolmen miehen loukussa Miken, Dexterin ja Georgen kanssa. Lopulta Tracyn ja Georgen häät peruuntuvat ja Tracy menee uudelleen Dexterin kanssa naimisiin. == Kuvia == Kuva:Philadelphia Story 10.jpg|Katharine Hepburn ja James Stewart. Kuva:Philadelphia Story 18.jpg|Cary Grant. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * www.filmsite.org * * www.reelclassics.com Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset komediat Luokka:George Cukorin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1940 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saaneet elokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Danny Ainge

Daniel Ray "Danny" Ainge (s. 17. maaliskuuta 1959) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja baseballpelaaja. Hän vaikutti jälkimmäisen ominaisuudessa Toronto Blue Jaysissa, mutta tuli tunnetummaksi koripallosta, jota hän pelasi NBA-tasolla vuosina 1981–1995. Ainge syntyi Eugenessa, Oregonissa, ja opiskeli North Eugene High Schoolissa sekä Brigham Young Universitysta. Hänet otettiin Portlandin Oregon Sports Hall of Fameen vuonna 1999. Aingella on puolisonsa Michellen kanssa kuusi lasta. == Koripallojoukkueet == * Boston Celtics (1981–1989) * Sacramento Kings (1989–1990) * Portland Trail Blazers (1990–1992) * Phoenix Suns (1992–1995) == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset baseballpelaajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylähuulen kohottajalihas

Ylähuulen kohottajalihas () lähtee orbitan mediaalikulmasta ja kulkee suun kehälihaksen ylähuulen alueelle. Sen tehtävänä on vetää ylähuulta taaksepäin ja nostaa sitä. Lisäksi se toimii ihmisellä miimisenä lihaksena. Ylähuulen kohottajalihasta hermottaa kasvohermo. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Józef Szmidt

Józef Szmidt (28. maaliskuuta 1935 – heinäkuu 2024) oli puolalainen yleisurheilija, joka kuului aktiiviuransa aikana kolmiloikan kärkinimiin. Hän oli lajinsa Euroopan-mestari vuosina 1958 ja 1962 ja voitti olympiakullan Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964. Vuoden 1966 EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi ja México Cityn olympialaisissa 1968 seitsemänneksi. Szmidt piti hallussaan miesten kolmiloikan maailmanennätystä (17,03) vuosina 1960–1968. Hänet valittiin vuosina 1960 ja 1964 Puolassa ”vuoden urheilijaksi”. Szmidt oli ensimmäinen kolmiloikkaaja, joka hyppäsi 17 metriä (1960). Toisena tälle metriluvulle ylti kahdeksan vuotta myöhemmin Pertti Pousi. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Puolalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Veikko Marttinen

Veikko Kalmari Marttinen (1. joulukuuta 1917 Helsinki – 23. maaliskuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Marttinen oli Taiteilijaliitto 58:n perustajajäseniä sekä Taidemaalariliiton ja Kuvataiteilijasenioreiden jäsen. Hän asui Lallukan taiteilijakodissa vuosina 1957–2003. Marttinen sai Pro Finlandia -mitalin vuonna 1968. == Opinnot == Marttinen opiskeli 1930-luvulla ensin Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. == Taiteellisesta työstä == Taiteellisen debyyttinsä Marttinen teki vuonna 1949 Helsingissä. Tämän jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä lukuisissa kotimaisissa taidenäyttelyissä sekä kansainvälisesti muun muassa Ruotsissa, Ranskassa, Kiinassa, Saksassa, Brasiliassa ja Monacossa. Tuotteliaan uran seurauksena Marttisen teoksia on päätynyt lukuisiin yksityiskoteihin, toimitiloihin ja taidekokoelmiin. Julkisesti esillä olevista teoksista merkittävimpiä ovat Pohja-yhtymän (nyk. Lähitapiola) pääkonttoriin toteutetut seinämaalaukset, Ateneumin taidemuseossa esillä oleva Taiteilija ja malli ja ortodoksiselle kirkolle vuosina 1955–1961 tehdyt ikonostaasit ja alttaritaulut. == Perhe == Veikko Marttisella oli viisi lasta ja useita lapsenlapsia. Hän oli naimisissa ensin Nora Mäkisen kanssa ja myöhemmin Ulla Marttisen (o.s. Malmivaara) kanssa. == Palkinnot ja kunniamaininnat == * 4. palkinto valtion taidekilpailussa 1950 * 3. palkinto valtion taidekilpailussa 1952 * 2. palkinto valtion taidekilpailussa 1953 * Kunniamaininta São Paulon biennaalissa 1957 * Pyhän Karitsan ritarikunnan kunniamerkki 1961 * 1. palkinto valtion taidekilpailussa 1965 * Pro Finlandia 1968 == Lähteet == * Veikko Marttinen Kuvataiteilijamatrikkelissa. * http://www.kaleva.fi/uutiset/kulttuuri/taidemaalari-veikko-marttinen- kuollut/502446/ * https://www.mtv.fi/uutiset/kotimaa/artikkeli/taidemaalari- veikko-marttinen-kuollut/1990612 * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Vince Carter

Vincent Lamar ”Vince” Carter (s. 26. tammikuuta 1977 Daytona Beach, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. Carterin pitkään NBA- uraan lukeutuu muun muassa kahdeksan tähdistöottelua ja vuoden 1999 NBA:n vuoden tulokas -palkinto. Hänet muistetaan myös vuoden 2000 NBA:n donkkikilpailun voitosta. == Elämä ja urheilu-ura == Carter opiskeli Mainland High Schoolissa sekä Pohjois-Carolinan yliopistossa. Carteria valmensivat Dean Smith ja Bill Guthridge. Hän on osallistunut lukuisia kertoja NBA:n tähdistöotteluun ja voitti vuoden 1999 NBA:n vuoden tulokas -palkinnon. Ammattilaisuransa Toronto Raptorsissa vuonna 1998 aloittanut Carter siirtyi 17. joulukuuta 2004 New Jersey Netsiin. 25. kesäkuuta 2009 hän siirtyi Orlando Magiciin ja joulukuussa 2010 Phoenix Sunsiin. Tämän jälkeen hän on edustanut Dallas Mavericksia 2011–2014, Memphis Grizzliesiä 2014–2017, Sacramento Kingsiä 2017–2018 sekä Atlanta Hawksia vuodesta 2018. Carter kuului Yhdysvaltain miesten maajoukkueeseen, joka voitti vuonna 2000 kultamitalin Sydneyn kesäolympialaisissa ja vuonna 2003 Amerikan-mestaruuden. NBA-pelaaja Tracy McGrady on Carterin sukulainen (kolmansia serkkuja). He aloittivat samoihin aikoihin Toronto Raptorsissa. Carter ilmoitti uransa lopettamisesta 25. kesäkuuta 2020. == Lähteet == * Vince Carter Stats Basketball- Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrei Krautšanka

Andrei Sjarhejevitš Krautšanka (, s. 4. tammikuuta 1986) on valkovenäläinen kymmenottelija. Hän on vuoden 2014 Euroopan mestari ja vuoden 2008 olympiahopeamitalisti. ==Ura== Krautšanka voitti 2003 Sherbrooken alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa hopeaa kahdeksanottelussa pistein 6366. Seuraavana vuonna hän voitti Valko-Venäjän nuorten mestaruuden kymmenottelussa sekä kultaa Grosseton nuorten MM-kisoissa nuorten kymmenottelussa tuloksella 8126. Vuonna 2005 hän voitti Kaunasissa lajin nuorten EM-kultaa. Vuonna 2007 Krautšanka voitti Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa pronssia seitsenottelussa pistein 6090 ja kultaa samana vuonna Debrecenin alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kymmenottelussa tuloksella 8492. Osakan MM-kisoissa hän keskeytti. Maaliskuussa 2008 Krautšanka saavutti seitsenottelun hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa Valko-Venäjän halliennätystuloksella 6234. Pekingissä 2008 Krautšanka voitti olympiahopeaa tuloksella 8551. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli kymmenes. Dohan sisäratojen MM- kilpailuissa 2010 Krautšanka oli neljäs. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän sai pronssia pistein 8370. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Pariisin EM-hallikisoissa 2011 pistein 6282. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli kahdestoista. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Krautšanka sai hopeaa Valko- Venäjän ennätyspisteillä 6303. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän voitti kultaa maailman kauden kärkituloksella 8616. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ;Ulkoradat * 100 metrin juoksu: 10,86 (2007) * 400 metrin juoksu: 47,17 (2007) * 1 000 metrin juoksu: 2.44,35 (2003) * 1 500 metrin juoksu: 4.24,44 (2006) * 110 metrin aitajuoksu: 13,93 (2007) * Korkeushyppy: 222 (2014) * Seiväshyppy: 520 (2008) * Pituushyppy: 790 (2007) * Kuulantyöntö: 15,19 (2014) * Kiekonheitto: 47,87 (2012) * Keihäänheitto: 64,35 (2007) * Kymmenottelu: 8617 (2007) ;Sisäradat * 60 metrin juoksu: 7,03 (2008) * 1 000 metrin juoksu: 2.39,80 (2011) * 60 metrin aitajuoksu: 7,90 (2010) * Korkeushyppy: 221 (2014) * Seiväshyppy: 530 (2008) * Pituushyppy: 775 (2012) * Kuulantyöntö: 15,42 (2014) * Seitsenottelu: 6303 (2014) ==Lähteet== * * Tilastopajan profiili ===Viitteet=== Luokka:Valkovenäläiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Valkovenäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dean Smith (koripallovalmentaja)

Dean Edwards Smith (28. helmikuuta 1931 Emporia, Kansas – 7. helmikuuta 2015 Chapel Hill, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän vaikutti kymmeniä vuosia valmentajana Pohjois-Carolinan yliopistossa Chapel Hillissä. Vuonna 1983 Smith nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2007 FIBA Hall of Fameen. Syntyjään kansasilainen Smith vetäytyi valmentajan työstä vuonna 1997. 83-vuotias Smith löydettiin helmikuussa 2015 kuolleena kotoaan Pohjois-Carolinasta.Dean Smith on kuollut. Iltalehti == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripallovalmentajat Luokka:Presidential Medal of Freedom Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Alahuulen alasvetäjälihas

Alahuulen alasvetäjälihaksia on ihmisellä ja hevosella vain yksi, alempi alahuulen alasvetäjälihas (), mutta märehtijöillä ja sialla on lisäksi ylempi alahuulen alasvetäjälihas (). Lihansyöjiltä puolestaan puuttuu alempi alahuulen alasvetäjälihas ja niillä on ainoastaan ylempi alahuulen alasvetäjälihas. Molempia lihaksia hermottaa kasvohermo. Alempi alahuulen alasvetäjälihas kulkee alaleukaluuta pitkin alahuuleen ja se toimii ihmisellä miimisenä lihaksena. Lisäksi se vetää alahuulta taaksepäin ja alaspäin yhdessä ylemmän alahuulen alasvetäjälihaksen kanssa. Ylempi alahuulen alasvetäjälihas kulkee alemman päällä, niillä eläimillä, joilla on molemmat lihakset, alaleukaluuta pitkin ja päättyy suun kehälihakseen. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Roger Ruud

Roger Ruud (s. 7. lokakuuta 1958) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Ruud osallistui urallaan kerran talviolympialaisiin, Lake Placidin kilpailuihin 1980. Hän sijoittui tuolloin suurmäessä kuudenneksi ja normaalimäessä 13:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli normaalimäessä yhdeksäs Oslossa 1982 ja 35:s Seefeldissä 1985. Maailmancupissa Ruud menestyi hyvin, voittaen urallaan yhdeksän osakilpailua ja saavuttaen yhteensä 16 palkintokorokepaikkaa. Hän sijoittui kauden 1980–1981 loppupisteissä toiseksi jääden ainoastaan neljä pistettä maailmancupin voittajasta, Itävallan Armin Koglerista. Kauden 1981–1982 kokonaiskilpailussa hän oli kahdeksas. Lisäksi Ruud taisteli Keski-Euroopan mäkiviikon voitosta Itä-Saksan Manfred Deckertin kanssa vuonna 1982, tuolloin Ruud voitti Garmisch-Partenkirchenin kilpailun ja sijoittui Innsbruckissa kolmanneksi, mutta jäi lopulta mäkiviikolla toiseksi. Edellistalvena hän oli ollut mäkiviikon kokonaiskilpailussa neljäs. ==Maailmancupin osakilpailuvoitot== Päivä Kilpailupaikka Maa Mäki 27\. helmikuuta 1980 St. Moritz Sveitsi suurmäki 10\. tammikuuta 1981 Harrachov Tšekkoslovakia suurmäki 11\. tammikuuta 1981 Liberec Tšekkoslovakia suurmäki 26\. helmikuuta 1981 Chamonix Ranska normaalimäki 28\. helmikuuta 1981 St. Nizier Ranska suurmäki 15\. maaliskuuta 1981 Oslo/Holmenkollen Norja suurmäki 20\. joulukuuta 1981 Cortina d'Ampezzo Italia normaalimäki 1\. tammikuuta 1982 Garmisch-Partenkirchen Saksan liittotasavalta suurmäki 8\. tammikuuta 1985 Cortina d'Ampezzo Italia normaalimäki ==Lähteet== * Luokka:Norjalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Weir

Peter Lindsay Weir (s. 8. elokuuta 1944 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen elokuvaohjaaja. ==Varhaisvaiheet== Weir syntyi Sydneyssä ja opiskeli The Scots Collegen jälkeen Sydneyn yliopistossa. Hän keskeytti kuitenkin oikeustieteen opintonsa. Vuonna 1967 hän sai paikan järjestäjänä televisioyhtiön studioilla. Samana vuonna hän ohjasi ensimmäisen lyhytelokuvansa. ==Ohjaustyöt== Weirin ensimmäinen pitkä elokuva The Cars that Ate Paris valmistui 1974. Se oli musta komedia, joka sai pian kulttielokuvan maineen. Weirin seuraavat elokuvat ilmaisivat hänen kiinnostustaan spiritismiin, pahuuteen ja mystiikkaan. Ensimmäisestä maailmansodasta australialaisesta näkökulmasta kertoo hänen elokuvansa Gallipoli (1981), joka on sekä tehokas sotaelokuva että sodanvastainen kannanotto. Seuraava filmi, Indonesian historiasta kertova Rakkaus veitsenterällä astettaan toimittaja- päähenkilön eettisten kysymysten eteen. Weirin elokuvallisena esikuvana on ollut Alfred Hitchcock. Tämä näkyy selvästi hänen elokuvassaan Todistaja (1985), jossa viaton pikkupoika on murhan avaintodistaja, joka joutuu välttelemään sekä murhaajaa että poliiseja. Se aloitti Weirin Yhdysvalloissa tehtyjen elokuvien sarjan. Hänen seuraavia elokuviaan olivat Kuolleiden runoilijoiden seura (1989), Truman Show (1998) ja Master and Commander: Maailman laidalla (2003). Weir on uransa aikana ollut useaan otteeseen ehdolla muiden muassa Oscar- sekä Golden Globe -palkintojen saajaksi, ja hän voitti vuonna 1991 Césarin. == Filmografia == Vuosi Alkuperäinen nimi Suomenkielinen nimi Huomioita 1969 Man on a Green Bike televisio 1971 Homesdale 1971 Three to Go episodi Michael 1974 The Cars That Ate Paris Cars – kun autot ottivat vallan 1975 Picnic at Hanging Rock Huviretki hirttopaikalle 1977 The Last Wave Viimeinen aalto 1978 The Pumber Plumber televisio 1981 Gallipoli Gallipoli 1982 The Year of Living Dangerously Rakkaus veitsenterällä 1985 Witness Peter Weirin Todistaja 1986 The Mosquito Coast Moskiittorannikko 1989 Dead Poets Society Kuolleiden runoilijoiden seura 1990 Green Card Green Card 1993 Fearless Peloton 1998 The Truman Show Truman Show 2003 Master and Commander: The Far Side of the World Master and Commander: Maailman laidalla 2010 The Way Back == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Australialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:BAFTA-palkinnon saajat
Aleksandr Pogorelov

Aleksandr Pogorelov (, s. 10. tammikuuta 1980 Železnogorsk, Kurskin alue) on venäläinen kymmenottelija. Pogorelov voitti 2002 Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa. Myöhemmin samana vuonna hän sijoittui Münchenin EM-kisoissa kymmenottelussa kahdeksanneksi pistein 8016. Seuraavana vuonna hän otteli Birminghamin sisäratojen MM-kisoissa seitsenottelussa kuudenneksi tuloksella 5999, mutta keskeytti Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa kymmenottelussa. Vuonna 2004 Pogorelov oli seitsenottelussa kuudes Budapestin sisäratojen MM-kisoissa pistein 6022 ja kymmenottelussa yhdestoista Ateenan olympialaisissa tuloksella 8084. Pogorelov voitti 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa hopeaa seitsenottelussa pistein 6111. Myöhemmin samana vuonna hän oli Helsingin MM-kisoissa kymmenottelussa viides tuloksella 8246. Seuraavana vuonna hän voitti Venäjän sisäratojen mestaruuden seitsenottelussa ja sijoittui Moskovan sisäratojen MM-kisoissa samassa lajissa kuudenneksi. Pogorelov voitti vuonna 2007 seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja hopeaa Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa pistein 6127. Seuraavana vuonna hän voitti seitsenottelussa Venäjän sisäratojen mestaruuden ja keskeytti Valencian sisäratojen MM-kisoissa. Pekingin olympialaisissa 2008 Pogorelov sijoittui kymmenottelussa alun perin neljänneksi pistein 8328 ja Berliinin MM- kisoissa 2009 alun perin kolmanneksi pistein 8528. Hän jäi kiinni dopingin käytöstä kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäyte tutkittiin uudelleen vuonna 2016. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 2.7.2016–1.7.2018 ja hänen tuloksensa aikaväliltä 23.8.2008–21.2.2010 hylättiin.Sanctions for anti-doping rule violations in athletics as of 26 April 2018 IAAF Newsletter 192 (pdf) Näin hän menetti Berliinin MM-kisojen mitalinsa. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän keskeytti seitsenottelussa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 10,86 (2005) * 400 metrin juoksu: 50,16 (2005) * 1 500 metrin juoksu: 4.47,00 (2004) * 110 metrin aitajuoksu: 14,14 (2005) * Korkeushyppy: 215 (2002) * Seiväshyppy: 510 (2005) * Pituushyppy: 774 (2002) * Kuulantyöntö: 16,54 (2008) * Kiekonheitto: 50,17 (2008) * Keihäänheitto: 65,57 (2008) * Kymmenottelu: 8429 (2005) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Venäläiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Bogdanova

Anna Bogdanova (s. 21. lokakuuta 1984 Leningrad) on venäläinen seitsenottelija. Bogdanova sijoittui vuoden 2007 sisäratojen EM-kisoissa Birminghamissa viisiottelussa 13:nneksi pistein 4272. Myöhemmin samana vuonna hän voitti seitsenottelussa Venäjän mestaruuden ja sijoittui samassa lajissa Osakan MM-kisoissa kymmenenneksi tuloksella 6243. Bogdanova voitti viisiottelun Venäjän mestaruuden talvella 2008, ja saman vuoden maaliskuussa hän saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa sijoittumalla pronssille sisäratojen MM-kilpailuissa Valenciassa tuloksella 4753. Bogdanova sijoittui Pekingin olympialaisissa seitsenottelussa kuudenneksi ennätyksellään 6465 pistettä. Seuraavana talvena hän voitti Venäjän viisiottelumestaruuden ja teki Penzassa ennätyksensä 4784 pistettä. Torinon EM-hallikilpailuissa hän voitti viisiottelussa kultaa tuloksella 4761 pistettä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän sijoittui 11:nneksi tuloksella 6242. ==Ennätykset== * 200 metrin juoksu: 24,24 (2008) * 800 metrin juoksu: 2.09,45 (2008) * 100 metrin aitajuoksu: 13,09 (2008) * 60 metrin aitajuoksu: 8,19i (2009) * Korkeushyppy: 188 (2008) * Pituushyppy: 649 (2008), 654i (2009) * Kuulantyöntö: 14,64 (2008), 14,83i (2009) * Keihäänheitto: 41,38 (2011) * Seitsenottelu: 6465 (2008) * Viisiottelu: 4784i (2009) i = hallitulos ==Lähteet== * Luokka:Venäläiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silmäpielen kohottajalihas

Silmäpielen kohottajalihas () on eläimillä oleva lihas, joka puuttuu ihmiseltä. Se lähtee otsaluusta ja päättyy yläluomen mediaaliseen osaan. Sen tehtävänä on nostaa yläluomen mediaalisosaa. Luokka:Pään ja niskan lihakset
Stanislava Komarova

Stanislava Stanislavovna Komarova (; s. 12. kesäkuuta 1986 Moskova) on venäläinen uimari. Hän on saavuttanut yhden olympiamitalin; hopeaa 200 metrin selkäuinnissa Ateenassa 2004 ajalla 2.09,72. Kultaa voittaneelle Kirsty Coventrylle hän hävisi 0,53 sekuntia. Komarova saavutti 200 metrin selkäuinnissa hopeaa Fukuokan MM-kisoissa 2001 ajalla 2.10,43. Berliinin EM- kilpailuissa 2002 hän voitti kultaa sekä 100 että 200 metrin selkäuinnissa. Barcelonan MM-kisoissa 2003 hän saavutti 200 metrin selkäuinnissa pronssia. Madridin EM-kisoissa 2004 hän voitti 200 metrin selkäuinnin ja sai puolta lyhyemmällä matkalla hopeaa. == Lähteet == Luokka:Venäläiset uimarit Luokka:Venäläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maarit Näkyvä

Maarit Näkyvä (o.s. Muroma, s. 16. elokuuta 1953 Miehikkälä) on entinen suomalainen pankinjohtaja ja Kesko Oyj:n entinen hallituksen jäsen. Näkyvä valmistui ekonomiksi 1981 ja kauppatieteiden maisteriksi 1983. Näkyvä toimi 1980-90-luvuilla Suomen Yhdyspankissa ja KOP-fuusion jälkeen Meritassa ensin valuuttadiilerinä, sittemmin yksikönjohtajana. 1980-luvun lopulta hänet muistetaan monista valuuttojen markkinaliikkeitä luotaavista televisiouutisten haastatteluista. Vuonna 1996 Näkyvä nimitettiin toimitusjohtajaksi Merita- rahastoihin, joka oli tuolloin Suomen suurin rahastoyhtiö. Vuonna 1998 hän siirtyi Leonia Pankkiin johtamaan varallisuudenhoitoa ja henkilöasiakkaiden palvelua. Vuonna 2001 hänet nimitettiin Sampo Pankin henkilöasiakkaista ja yksityispankkitoiminnasta vastaavaksi johtajaksi ja hän aloitti myös Sampo Pankin johtokunnassa sekä Kesko Oyj:n hallituksessa, jossa hän toimi vuoteen 2015 saakka.Keskon hallituksessa pyyhkäisee iso luuta, Kauppalehti 23.2.2015. Viitattu 3.10.2016. Maarit Näkyvä oli vuonna 2007 Suomen eniten ansiotuloja saanut nainen. Hän ilmoitti 1.10.2008 jättävänsä Sampo Pankin ja jäävänsä sapattivapaalle. Maarit Näkyvä on entisen kansanedustajan Impi Muroman ja rovasti Uolevi Muroman tytär. Vuodesta 1980 hän on ollut naimisissa ekonomi Tapio Näkyvän kanssa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilona Herlin

Maria Ilona Herlin (s. 8. huhtikuuta 1965 Kirkkonummi) on Cargotecin omistajia yhdessä veljiensä Ilkka Herlinin ja Niklas Herlinin kanssa.Herlin Maria Ilona – Cargotecin suuromistaja – HS.fi Hän on Kone Oy:n entisen toimitusjohtajan Pekka Herlinin tytär. Ilona Herlinin pörssinoteeratun omaisuuden arvo oli vuonna 2022 noin 1,1 miljardia euroa. Herlin asuu Espoossa perheensä kanssa. Hän on väitellyt tohtoriksi Helsingin yliopistossa ja toimii akateemisella uralla. Ilona Herlin työskentelee Helsingin yliopistossa suomen kielen laitoksen tutkijana ja dosenttina. Hänen väitöskirjansa koski alistuskonjunktioita, ja hän on julkaissut 2010-luvulla mm. tutkimuksen "alkaa tekemään" -rakenteesta. ==Luottamustoimet== Ilona Herlin on toiminut Koneen säätiön hallituksen jäsenenä vuodesta 1995 sekä varapuheenjohtajana vuodesta 2002 lähtien. Hän on myös Helsingin yliopiston, Suomen kognitiivisen kielitieteen yhdistyksen (FiCLAn) sekä Sähköherkkyyssäätiön hallituksen jäsen. ==Julkaisuja== * * == Katso myös == * Herlinin suku ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Helsingin Sanomien hakukone tuloista Ilona Herlin 1999–2006 * Ilona Herlin 375 humanistia -sivustolla. Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. 9.7.2015. Luokka:Suomalaiset elinkeinoelämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset kielitieteilijät Luokka:Suomalaiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kone
Hannah Stockbauer

Hannah Stockbauer (s. 7. tammikuuta 1982 Nürnberg) on saksalainen uimari. Hän voitti kaikkiaan viisi kultamitalia maailmanmestaruuskilpailuissa 2001 Fukuokassa ja 2003 Barcelonassa, niiden lisäksi hopeaa ja pronssia, yhden kumpaakin. Stockbauer on lisäksi voittanut neljä mitalia (kolme kultaa, yksi pronssi) uinnin Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä pronssimitalin vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Swimming World Magazine nimesi Stockbauerin "vuoden uimariksi" 2003. Hän oli vuosina 2001 ja 2003 Saksassa "vuoden naisurheilija". ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hanna Nurminen

Hanna Kirsti Nurminen (o.s. Herlin, s. 18. toukokuuta 1955 Helsinki) on Koneen säätiön asiamies ja hallituksen puheenjohtaja. Hän toimii myös Saaren kartanon taiteilijaresidenssin toiminnanjohtajana Mynämäellä. Nurminen on työskennellyt lisäksi Volter Kilpi -seuran toiminnanjohtajana. Osinkotuloja Nurminen ansaitsee pörssiyhtiö Cargotecista ja Koneesta, joiden osakkeita hän omistaa yhä suuren määrän. Hanna Nurminen on Kone Oy:n entisen pääomistajan Pekka Herlinin tytär sekä Antti, Ilkka, Niklas ja Ilona Herlinin sisar. Hän peri omaisuutensa isältään Pekka Herliniltä ja lahjoitti suuren osan siitä edelleen Koneen Säätiölle, joka tukee tiedettä, tutkimusta ja kulttuuria. Hanna Nurminen asuu Merimaskun Hirvosissa. Hänen puolisonsa oli maanviljelijä Jaakko Nurminen (1955–2017) ja heillä on kaksi tytärtä. Nurminen on kertonut julkisuudessa kärsivänsä sähköyliherkkyydestä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hanna Nurminen 375 humanistia -sivusto 9.8.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta. * Luokka:Suomalaiset taide-elämän vaikuttajat Luokka:Suomalaiset kulttuurielämän vaikuttajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulompi siipilihas

Ulompi siipilihas () kuuluu puremalihaksiin. Se lähtee siipiluusta ja päättyy leukanivelen alueelle sekä leukanivelen välilevyyn. Sen supistuessa alaleuka liikkuu ja suu avautuu. Ulompaa siipilihasta hermottaa alaleukahermo. == Lähteet == Luokka:Puremalihakset
Johann Karl Wilhelm Illiger

Johann Karl Wilhelm Illiger (19. marraskuuta 1775 Braunschweig – 10. toukokuuta 1813 Berliini) oli saksalainen hyönteis- ja lintutieteilijä. Illiger oli kauppias Johann Jakob Illigerin poika. Hän opiskeli hyönteistieteilijä Johann Hellwigin ohjauksessa ja Braunschweigin Collegium Carolinumissa lääketiedettä. Myöhemmin hän opiskeli vielä Helmstedtissä ja Göttingenissä. Hän työskenteli myöhemmin Johann Centurius Hoffmannseggin eläintieteellisten kokoelmien parissa. Hän oli Berliinin eläinmuseon professori ja johtaja museon perustamisesta 1810 lähtien aina kuolemaansa saakka. 1811 Illiger julkaisi teoksen Prodromus systematis mammalium et avium, joka oli Linnén oppien tarkennusta. Hän toimitti Magazin für Insektenkunde -lehteä, joka tunnettiin laajalti Illigerin aikakauslehtenä. Illiger nimesi linnuista muun muassa töyhtöromiskojen suvun Chauna 1811.Zoonomen == Kirjoituksia == * Beschreibung einiger neuer Käfer, Schneiderin hyönteistieteellisessä lehdessä (1794) * Nachricht von einer in etlichten Gersten- und Haferfeldern um Braunschweig wahrscheinlich durch Insecten verursachten Verheerung, Braunschweigisches Magazin (1795) * Verzeichniß der Käfer Preußens. Entworfen von Johann Gottlieb Kugelann (1798) * Die Wurmtrocknis des Harzes, Braunschweigisches Magazin (1798) * Die Erdmandel, Braunschweigisches Magazin (1799) * Versuch einer systematischen vollständigen Terminologie für das Thierreich und Pflanzenreich (1800) * Über die südamerikanischen Gürtelthiere, Wiedemann's Archiv für die Zoologie (1804) * Die wilden Pferde in Amerika, Braunschweigisches Magazin (1805) * Nachricht von dem Hornvieh in Paraguay in Südamerika, Braunschweigisches Magazin (1805) * Prodromus Systematis Mammalium et Avium (1811). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset entomologit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1775 syntyneet Luokka:Vuonna 1813 kuolleet
Sisempi siipilihas

Sisempi siipilihas () kuuluu puremalihaksiin. Se lähtee siipiluusta, suulaenluusta sekä kitaluusta ja päättyy alaleuanluuhun. Sen tehtävänä on yhdessä ohimolihaksen, ulomman puremalihaksen ja ulomman siipilihaksen kanssa nostaa alaleukaluuta. Sisempää siipiluuta hermottaa alaleukahermo. Luokka:Puremalihakset
Edith Nesbit

Edith Nesbit (15. elokuuta 1858 Kennington, Surrey, Englanti – 4. toukokuuta 1924 New Romney, Kent, Englanti), naimisiinmenon jälkeen Edith Bland, oli englantilainen kirjailija, jonka lapsille suunnattuja tarinoita julkaistiin nimellä E. Nesbit. Hänen kirjalliseen tuotantoonsa kuuluu yli 60 kirjaa, joista osasta on myös tehty televisio- ja elokuvasovituksia. Kirjallisen uransa lisäksi hän toimi myös politiikassa ja osallistui esimerkiksi nykyisen Työväenpuolueen edeltäjän Fabian Societyn toimintaan. == Vaikutus == E. Nesbitin tuotanto on vaikuttanut moniin myöhempiin lastenkirjailijoihin. J. K. Rowling on maininnut hänet yhdeksi innoittajistaan ja lapsuutensa suosikkikirjailijoista. J. R. R. Tolkienin Roverandomissa esiintyvä hiekkatietäjä Psamatos Psamatides on ulkonäöltään ja luonteeltaan varsin suoraviivainen viittaus Yksitoista toivomusta -kirjan psammeadiin – käsikirjoitusvaiheessa sitä jopa nimitettiin psammeadiksi. 1940-luvun lopulla C. S. Lewis kuvaili Chad Walshille tekeillä olevaa lastenkirjaansa ”E. Nesbitin perinteen mukaiseksi”. Teos oli mahdollisesti Velho ja leijona, ensimmäinen Narnian tarinoista. Nesbit oli Lewisin elinikäinen suosikki, johon hän oli tutustunut jo 1900-luvun alkuvuosikymmenellä lukien The Strand Magazinen jatkokertomuksia. Tammikuussa 1923, 24-vuotiaana, Lewis merkitsi päiväkirjaansa: ”Uneksin, että löysin asemahallin odotushuoneesta E. Nesbitin kirjoittaman lastenkertomuksen, jota en ollut nähnyt koskaan aikaisemmin, ja kiinnostuin niin kovasti, että myöhästyin junasta.”{ == Suomennetut teokset == * * Elokuvaesitys nimellä Aseman lapset. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * E. Nesbitin teoksia e-kirjoina. * E. Nesbitin teoksia äänikirjoina LibriVoxissa. Luokka:Englantilaiset fantasiakirjailijat Luokka:Englantilaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1858 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Leveä suunpohjalihas

Leveää suunpohjalihasta () hermottaa alaleukahermo, joka hermottaa myös muita puremalihaksia. Hermotuksensa puolesta leveä suunpohjalihas lasketaankin kuuluvaksi puremalihaksiin, mutta toiminnaltaan se luetaan kielen lihaksiin. Supistuessaan se nostaa ja työntää eteenpäin kieliluuta. Leveä suunpohjalihas kulkee alaleukaluun sisäpinnalla kieliluuhun muodostaen suuontelon pohjan. Luokka:Puremalihakset
Seabury Ford

Seabury Ford (15. lokakuuta 1801 Cheshire – 8. toukokuuta 1855) oli yhdysvaltalainen Whig-puoluetta edustanut poliitikko, joka toimi Ohion kuvernöörinä vuosina 1849–1850. Hän valmistui juristiksi Yalen yliopistosta. Kuollessaan Ford oli 54-vuotias. ==Varhaiset vaiheet== Ford syntyi Connecticutin Cheshiressä 1801, ja muutti Ohion Burtoniin vanhempiensa kanssa 1807. Hän opiskeli Burton Academyssa ja valmistui Yalen yliopistosta 1825. Yalessa Ford äänestettiin luokkansa toimesta kiusaajaksi, joka oli kunniallinen nimitys psyykkisesti vahvimmalle luokassa. ==Ura== Ford valmistui Yalesta 1825, palasi Ohioon ja luki lakia setänsä, tuomari Peter Hitchcockin alaisuudessa. Lainopinnot hän aloitti 1827. ==Lähteet== Luokka:Ohion kuvernöörit Luokka:Vuonna 1801 syntyneet Luokka:Vuonna 1855 kuolleet
Lorenz Oken

Lorenz Oken (1. elokuuta 1779 Bohlsbach – 11. elokuuta 1851 Zürich) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hänen oikea nimensä oli Lorenz Okenfuss. Okenfuss opiskeli luonnonhistoriaa ja lääketiedettä Würzburgin yliopistossa. Hän meni palkattomaksi luennoitsijaksi Göttingenin yliopistoon ja lyhensi täällä nimensä Okeniksi. Täällä hän julkaisi vuonna 1802 teoksen Grundriss der Naturphilosophie, der Theorie der Sinne, mit der darauf gegründeten Classification der Thiere, joka oli ensimmäinen julkaisujen sarjassa, joihin perustui hänen johtajuutensa Saksan luonnonfilosofisessa liikkeessä. Oken valittiin Zürichin yliopiston professoriksi vuonna 1832, jossa hän työskenteli kuolemaansa asti. Oken nimesi linnuista muun muassa töyhtöromiskon (Chauna torquata).Zoonomen == Teoksia == * Grundriss der Naturphilosophie, der Theorie der Sinne, mit der darauf gegründeten Classification der Thiere (1802) * Die Zeugung (1805) * Abriß des Systems der Biologie (1806) * Über das Universum als Fortsetzung des Sinnensystems (1808) * Erste Ideen zur Theorie des Lichts, der Finsternis, der Farben und der Wärme (1808) * Grundzeichnung des natürlichen Systems der Erze (1809) * Esquisse du systeme d'anatomie, de physiologie et d'histoire naturale (Paris 1821). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset ornitologit Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Zürichin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1779 syntyneet Luokka:Vuonna 1851 kuolleet
Dina Korzun

Diana Aleksandrovna ”Dina” Korzun (; s. 13. huhtikuuta 1971 Smolensk) on venäläinen näyttelijä. Hän aloitti uransa näyttämöllä, mutta on sittemmin esiintynyt myös elokuvissa, kuten Paweł Pawlikowskin Last Resortissa (2000). Hänen äitinsä on Olga Dmitrievna Korzun, joka työskenteli insinöörinä ja kasvatti tyttärensä yksin. Koulussa tytär suuntautui taidelinjalle ja harrasti tanssia. Harrastuksessaan Dina Korzun tapasi tulevan aviomiehensä, Moskovan teatterijohtajan Ansar Khalilullinin. Nuoret asettuivat yhdessä Moskovaan, ja Korzun tuli Moskovan taideteatterikouluun. He saivat myös lapsen ja Dina Korzun liittyi Moskovan taideteatterin näyttelijäryhmään.Dina Korzun. Ivi.tv. Viitattu 29.4.2020. Dina Korzunin pitkän elokuvan debyytti tapahtui vuonna 1998 Valeri Todorovskin draamassa Country of the Deaf, joka perustuu Renata Litvinovan romaaniin. Vuonna 2000 hän päätti siirtyä kokonaan elokuvanäyttelijäksi ja muutti Englantiin filmaamaan Paweł Pawlikowskin Last Resort -melodramaa. Elokuva ja erityisesti Dina Korzunin osuus toi kriitikoilta kittäviä arvioita. Hän sai muun muassa parhaan naisnäyttelijän palkinnon Gijónin kansainvälisillä elokuvajuhlilla Espanjassa vuonna 2000. Samaan aikaan Korzun tapasi toisen aviomiehensä, belgialaisen dokumenttiohjaajan Louis Franckin. Vuonna 2015 hän näytteli brittiläisen BBC:n Sharp Visors -sarjan kolmannella kaudellaСмоленск, 17 марта - АиФ-Смоленск. AiF-Smolensk. Viitattu 29.4.2020.. Dina Korzun on vuonna 2006 perustanut Подари жизнь (Give Life) -säätiön tukemaan vakavasti sairaiden lasten hoitoa Venäjällä. ==Filmografia== Year Title Role Notes 1998 Country of the Deaf Yaya 2000 The President And His Granddaughter Tanya 2000 Citizen of the head Larissa Lushnikova TV-sarja 2000 Last Resort Tanya 2002 The theory of binge Svetik 2002 Road Anna 2003 No matter how well Marina TV 2004 Marfa 2005 Forty Shades of Blue Laura 2005 Female Novel Zhenya TV-sarja 2007 Kuka Lena 2008 Karamazovin veljekset Katerina Hohlakova TV-sarja 2008 The subscriber is temporarily unavailable Lana TV:n minisarja 2009 Farewell Alina 2009 Mediator Tappajan vaimo 2009 Cold Souls Nina 2009 Russian cross Maria TV:n minisarja 2012 After school Zara, Frida-äiti, taiteilija TV-sarja 2013 It all started in Harbin Matryona, Boriksen äiti ja Volodja Eybozhenko TV-sarja 2014 Son TV:n minisarja 2015 Sharp Visors TV-sarja 2016 Peaky Blinders suuriruhtinatar Isabella Kausi 3 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt