EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Pirkko Tanskanen

Pirkko Numminen (o.s. Tanskanen, s. 1941) on suomalainen pikaluistelija. Uransa jälkeen hän opiskeli liikuntatiedettä valmistuen liikuntatieteen tohtoriksi. == Pikaluistelijaura== Pirkko Tanskanen edusti pikaluistelussa TUL:n tamperelaisseuraa Tampereen Kilpa-Veljet (TK-V) ja uransa lopulla vuodesta 1960 toista tamperelaisseuraa Tampereen Sisua. Hän aloitti uransa vuonna 1953 nuorten sarjoissa. Vuonna 1957 hän kilpaili 16-vuotiaana Suomessa järjestetyissä naisten MM-kisoissa Imatralla sijoituksen ollessa 14. Hän edusti Suomea kaikkiaan neljä kertaa eli vuoden 1957 jälkeen 1958 Ruotsin Kristinehamnissa, 1960 Ruotsin Östersundissa ja 1961 Norjan Tönsbergissä. Paras sijoitus yhteispisteissä tuli vuosien 1957- ja 1960-kisoissa eli 14. Paras matkakohtainen sijoitus oli vuoden 1960 MM-kisojen 1 500 metrin 12. sija. Kansallisesti Tanskanen saavutti liittonsa TUL:n mestaruuden vuonna 1960. Tähän aikaan TUL:ssa ja Suomen naisten luistelumaajoukkueessa kova kanssakilpailija oli Valkeakosken Iris Sihvonen. SM-kisoissa Tanskanen saavutti 1961 SM-hopeaa. Yhteispisteissä Tanskanne oli paras, mutta Sihvosen kolme matkavoittoa toivat hänelle mestaruuden. Tanskanen saavutti kisassa matkavoiton ja Suomen mestaruuden 3 000 metrillä. Sihvosen lisäksi kovia kanssakilpailijoita oli uraansa aloittelava samanikäinen helsinkiläinen Kaija Mustonen. Tanskanen päätti uransa kauden 1961 jälkeen. === Henkilökohtaiset ennätykset === * 500 metriä 50,0 (Valkeakoski, 17.2.1960) * 1 000 metriä 1.43,4 (Valkeakoski, 17.2.1960) * 1 500 metriä 2.40,1 (Tampere, 23.2.1960) * 3 000 metriä 5.58,6 (Pälkäne, 28.2.1960) == Ammatillinen ura == Vuonna 1964 jääkiekkoilijana ja jääkiekkovalmentajana tunnetun Kalevi Nummisen kanssa avioitunut Pirkko Tanskanen aloitti opiskelun Jyväskylän yliopistoon siirtyneen liikuntatieteellisen tiedekunnan 1. vuosikurssilla syksyllä 1963. Pirkko ja Kalevi Nummisella on kolme lasta, joista keskimmäinen lapsi Teppo on tullut tunnetuksi ammattijääkiekkoilijana. Hän valmistui 3-vuotisen opiskelun jälkeen liikuntatieteiden kandidaatiksi ja toimi sen jälkeen liikunnanopettajana Tampereella. Pirkko Numminen jatkoi ammatillista uraansa suorittamalla liikuntatieteiden tohtorin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa 1990-luvulla. == Viitteet == Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset liikuntatieteilijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rudolf Waldemar Munsterhjelm

Rudolf Waldemar Munsterhjelm (22. huhtikuuta 1845 Lammi – 28. kesäkuuta 1923 Tuulos) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Munsterhjelm Rudolf Waldemar Viitattu 7.5.2021. Munsterhjelmin vanhemmat olivat ratsumestari, tilanomistaja Gustaf Riggert Munsterhjelm ja Matilda Charlotta Eleonora von Essen ja puolisot vuodesta 1871 Julia Matilda Elisabet Dahlberg (k. 1898) ja Hilma Alexandra Ingeborg Boije af Gennäs. Munsterhjelm tuli ylioppilaaksi Porvoossa ja oli tilanomistaja Tuuloksessa. Taidemaalari Ali Munsterhjelm ja kirjailija Ludvig Munsterhjelm olivat Rudolf Waldemar Munsterhjelmin poikia ensimmäisestä avioliitosta, taidemaalari Hjalmar Munsterhjelm oli hänen veljensä.Kuka kukin oli Viitattu 7.5.2021. Munsterhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1888 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1888 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1888. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1888, ss. 1685-1691.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1845 syntyneet Luokka:Vuonna 1923 kuolleet
Länsikatu (Joensuu)

Länsikatu on katu Joensuun keskustassa. Kaupungin ruutukaavakeskusta rajoittuu lännessä Länsikatuun. Kadun varrella on Mehtimäen urheilukeskus ja kaksi koulua: Joensuun lyseon lukio ja Joensuun normaalikoulu. Länsikatu on yli kilometrin pituinen. Se alkaa Eteläkadun risteyksestä ja päättyy Rauhankadun risteykseen. Länsipuolella on Linnunlahden ja Otsolan kaupunginosat. Eteläpuolella on Hasanniemi ja pohjoispäässä on Kanervala. . Kadun varrella on itäpuolella (eteläpäästä alkaen): * Joensuun Ellin ensimmäinen opiskelija- asuntotalo * Ravintola Gaudeamus * Ystävyydenpuisto * Useita asuinkerrostaloja Kadun länsipuolella: * Linnunlahden uimaranta ja Laulurinne * Joensuun leirintäalue * Joensuun Tiedepuisto * Itä-Suomen liikuntaopisto * Joensuun lyseon lukio (lukio muutti Tiedepuiston rakennukseen 2021) * Louhelan kenttä * Keskusurheilukenttä * Itä-Suomen yliopisto * Länsikadun koulu * Ilvespuisto * Useita omakoti- tai rivitaloja kadun pohjoispäässä. Länsikadulla on risteykset seuraavien katujen kanssa etelästä lueteltuna: Eteläkatu, Louhelankatu, Papinkatu, Kalastajankatu, Malmikatu, Suvantokatu, Koskikatu-Yliopistokatu, Siltakatu, Niskakatu-Tulliportinkatu, Yläsatamakatu, Sairaalakatu, Pohjoiskatu-Otsonkatu ja Rauhankatu-Ahmankatu. ==Liikenneympyrät== Länsikadun ainoat liikennevalot olivat vuoteen 2024 asti Koskikatu-Yliopistokatu- risteyksessä, jossa nyt on liikenneympyrä. Syyskuussa 2020 valmistui liikenneympyrä Siltakadun risteykseen. ==Taideteoksia== * Tiedepuiston pääsisäänkäynnin edustalla on Teppo Laurinollin teos Paluu tulevaisuuteen (2000). * Kerrostalon seinässä, Länsikatu 18, muraali (Natalia Rak, 2020) * Siltakadun risteyksen liikenneympyrässä yliopiston logosta aiheensa saanut Kasvu (Sakari Hartikainen, 2022). * Tiedon lähteellä - Sortavalan seminaarin muistomerkki, (Armas Hutri 1965) Länsikadun koulun edustalla. == Lähteet == Luokka:Joensuun kadut
Sesto Fiorentino

Sesto Fiorentino on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Firenzen metropolikaupungissa. Vuoden 2021 alussa kunnassa oli 49 315 asukasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kunnan verkkosivut Luokka:Firenzen metropolikaupungin kunnat
Adolf Constantin Mechelin

Adolf Constantin Mechelin (15. toukokuuta 1862 Oslo – 26. elokuuta 1936 Bromarv) oli suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Mechelin Adolf Constantin Viitattu 7.5.2021. ==Henkilöhistoria== Mechelinin vanhemmat olivat senaattori, todellinen valtioneuvos Henrik Adolf Mechelin ja Eugénie Octavie Joséphine Cathérine Tricot de Mouceaux. Mechelin tuli ylioppilaaksi Helsingissä ja valmistui filosofian maisteriksi 1886 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1890. Hän oli Huittisten piirin piirilääkäri 1904–1913 ja asui sitten osaksi Pariisissa ja osaksi Helsingissä. Mechelin sai kollegiasessorin arvonimen. Mechelin oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. Virka- ja valtiopäivämies Oscar Johan Mechelin oli Adolf Constantin Mechelinin veli. Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Mechelin Oscar Johan Viitattu 7.5.2021. ==Julkaisuja== * Bidrag till järnvägshygienin särskildt med afseende å luftundersökningar i finska järnvägsvagnar. En studie i järnvägshygieni, 1910 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Yasmine Madsen

Yasmine Madsen (s. 27. toukokuuta 1999) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa saksalaista Neuwiedin joukkuetta Bundesligassa. Hän pelasi uransa alkuvuodet eskitorjujana ja sittemmin hakkurina. Madsen on pituudeltaan 182-senttiä. Madsen voitti Suomen-mestaruuden HPK:n joukkueessa kaudella 2017–2018. Syksyllä 2018 tullutta polvivammaa kuntouttaen hän oli poissa liigakentiltä koko kauden 2018–2019. Hän edusti Liigaplokia kaudella 2019–2020 ja palasi sitten Hämeenlinnaan. Kaudeksi 2022-2023 hän siirtyi ensimmäisen kerran ulkomaille, saksalaiseen Neuwiedin joukkueeseen. Madsen on pelannut Suomen maajoukkueessa 60 ottelua vuoden 2022 loppuun mennessä. == Yksityiselämä == Madsenin sukunimi tulee tämän tanskalaiselta isältä, Niels Madsenilta. Madsenin vanhemmat Niels Madsen ja Vuokko Naukkarinen pelasivat pääsarjatasolla lentopalloa ja Yasminen isosisko Michaela on myös maajoukkuelentopalloilija. Yasmine ja Michaela Madsenin veli Alexander on puolestaan pääsarjatason koripalloilija. Madsenin serkku Joel Naukkarinen on kilpasoutaja. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joutseno-kokoelma

Joutseno -kokoelma on taidekokoelma, joka siirtyi Lappeenrannan taidemuseon hallintaan vuoden 2009 alussa, kun Joutsenon kaupunki liittyi Lappeenrannan kaupunkiin. Von Boehmin taiteilijasuku lahjoitti kokoelman Joutsenolle. Kokoelma sisältää 201 taideteosta. Kokoelman taiteilijoita ovat mm. Väinö Rautio, Sinikka Kurkinen, Ahti Lavonen. == Lähteet == * Lappeenrannan taidemuseon kokoelmasivut === Viitteet === Luokka:Suomalaiset taidekokoelmat Luokka:Joutseno Luokka:Lappeenrannan kulttuuri
Ingeborg Levin

Ingeborg Levin (6. kesäkuuta 1953 Erlangen – 10. helmikuuta 2024) oli saksalainen fyysikko, joka kehitti menetelmiä kasvihuonekaasujen pitoisuuksien ja lähteiden määrittämiseen. Levin suoritti maisterin- ja tohtorintutkintonsa Heidelbergin yliopiston ympäristöfysiikan laitoksella. Hän alkoi jo varhain selvittää kasvihuonekaasujen, etenkin hiilidioksidin lähteiden ja nielujen alueellisia eroja sekä sitä, kuinka suuri osuus hiilidioksidista on peräisin ihmisen toiminnasta kuten fossiilisten polttoaineiden polttamisesta. Hän kehitti menetelmän, joka perustuu hiilen radioaktiivisiin isotooppeihin. Levinin kehittämää menetelmää käytetään nykyisin koko maailmassa. Sen avulla Heidelbergistä koottu aikasarja alkaa vuodesta 1976. 1990-luvulta alkaen Levinin ryhmä mittasi lisäksi metaanin ja typen oksidien pitoisuuksia, tavoitteenaan käyttää myös niitä ihmisen vaikutuksen mittaamiseen. Levin johti Heidelbergissä hiilen kiertokulkua tutkivaa ryhmää vuosikymmenien ajan. Vuonna 2020 hän sai Euroopan geotieteiden unionin (EGU) myöntämän Alfred Wegener -mitalin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Saksalaiset professorit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Åsan kalmisto

Åsan kalmisto on yksi Ruotsin Södermanlandin maakunnan suurimmista ja hyvin säilyneistä kalmistoista nuoremmalta rautakaudelta. Kalmisto sijaitsee Ytterselön pitäjässä Selaönin saarella Strängnäsin kunnassa. Sen alla kulkee luode–kaakko-suuntainen harjujakso, jonka korkealla harjulla kalmisto sijaitsee. Sen ympärillä on avaraa peltomaisemaa, joka näkyy kauaksi harjun päältä. Kalmistossa on myös rauhoitetun ja harvinaisen lännenkylmäkukan eräs runsas esiintymä. == Kalmisto == Kalmistoalue muodostuu noin 250 erilaisesta hautausrakenteesta. Niitä ovat esimerkiksi 45 hautaröykkiötä ja noin 160 kivilatomusta, joista tunnetuin on laivalatomus Åsa domaresäte. Laivalatomus on 33 metriä pitkä ja kahdeksan metriä leveä. Se on rakennettu pystyttämällä 24 kapeaa kiveä kahdeksi puolikaarimaiseksi riviksi, mutta vain 18 näistä kivestä on jäljellä. Maantien länsipuolella sijaitsee vielä tuomarinympyrä, jossa on vieritetty ympyrän kehälle seitsemän pystykiveä. == Riimukivi == Maantien varressa ja kalmiston laidalla seisoo riimukivi (tunnus: Sö 200), jonka pinnalle on kirjoitettu teksti noin 1000 jaa. Se on yksi Selaönin saarelta löydetystä 26 riimukivestä. Teksti kuuluu nykyruotsiksi näin: :”Trotte och Rolev och Östen och Nase och Glägge, de reste denna sten efter Arnsten sin fader”, eli vapaasti käännettynä: 'Trotte ja Rolev ja Östen ja Nase ja Glägge, he pystyttivät tämän kiven isänsä Arnstenin muistoksi'. Riksantikvarieämbetetin tietokannan mukaan tuntemattoman riimumestarin tunnistettava kädenjälki esiintyy kolmessa muussakin Selaönin riimukivessä. Hänen tyylinsä muistuttaa tunnetun riimumestarin Ballen tyyliä niin paljon, että hän on saattanut olla Ballen opissa. Riimukiven tekstissä olevat nimet ovat, Östeniä lukuun ottamatta, harvinaisia. Glägge ja Arnsten eivät esiinny muissa riimukivissä. Åsa - KMB - 16000700013146.jpg Åsa gravfält - KMB - 16000300030613.jpg RIMG0025(ed).jpg Sö200 Åsa - KMB - 16001000005537.jpg Pulsatilla vulgaris, Åsa gravfält, Selaön.jpg == Lähteet == === Huomioita === === Viitteet === Luokka:Muinaishaudat Luokka:Strängnäsin kunta Luokka:Ruotsin muinaisjäännökset
Netta Laaksonen

Netta Laaksonen (s. 2. maaliskuuta 2001) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa salolaista LP Viestiä. Hän pelaa liberona ja on pituudeltaan 173-senttimetrinen. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021 ja oli runkosarjassa vastaanottotilaston kakkonen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laura Penttilä

Laura Penttilä (s. 21. helmikuuta 2002) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa Mestaruusliigassa kasvattajaseuraansa, nurmolaista JymyVolleyta. Hän pelaa liberona ja on pituudeltaan 161-senttimetrinen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Antti Vehkaperä

Antti Vehkaperä on suomalainen kaudet 1995-2008 Superpesistä pelannut pesäpalloilija. Vehkaperä edusti urallaan Oulun Lippoa, Puijon Pesistä, Kouvolan Pallonlyöjiä ja Koskenkorvan Urheilijoita. Hän saavutti urallaan yhden SM-kullan, yhden SM-hopean ja yhden SM-pronssin. Hän pelasi urallaan yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 2007. Vehkaperä pelasi urallaan 345 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi kaksi kunnaria ja 47 tavallista juoksua, toi 166 juoksua ja keräsi 861 kärkilyöntiä. Vehkaperä pelasi urallaan 53 Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja seitsemän tavallista juoksua, toi 20 juoksua ja keräsi 158 kärkilyöntiä. Vehkaperä pelasi urallaan 14 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän löi yhden tavallisen juoksun, toi seitsemän juoksua ja keräsi 32 kärkilyöntiä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Jessica Kosonen

Jessica Kosonen (s. 9. maaliskuuta 1997) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa salolaista LP Viestiä, johon hän siirtyi kesällä 2021. Aiemmin hän on pääsarjatasolla edustanut rovaniemeläistä Woman Volleyta kausina 2015–2017, Oriveden Ponnistusta kaudella 2017–2018 ja kuusamolaista Pölkkyä kausina 2019–2021 sekä Sveitsissä Volley Luganoa kaudella 2018–2019. Hän saavutti Pölkyn joukkueessa SM-hopeaa vuonna 2021. Kosonen on Ylöjärven Ryhdin kasvatti. Hän pelaa yleispelaajana ja on pituudeltaan 172-senttimetrinen. Kosonen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2021 loppuun mennessä 21 maaottelua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iina Andrikopoulou

Iina Andrikopoulou (s. 25. toukokuuta 1998) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa kaudella 2022–2023 naisten ykkössarjassa pelaavaa lempääläläistä Lempo-Volleyta. Hän pelaa hakkurina ja on 181 cm pitkä. Hän voitti LP Viestin pelaajana Mestaruusliigan pistepörssin kaudella 2021–2022. Hän voitti LP Viestin joukkueessa Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021. Andrikopoulou aloitti pääsarjauransa LP-Vampulan joukkueessa, jota hän edusti vuoteen 2020 saakka. Hänen aiempia seurojaan olivat Nakkilan Paterit ja Euran Raiku. Hän sairastui keväällä 2022 koronavirustautiin, jonka aiheuttamien vakavien terveysongelmien vuoksi hänen solmimansa sopimus Ranskaan purettiin. Hän palasi syksyllä 2022 kentille ykkössarjassa. Andrikopoulou on kotoisin Harjavallasta. Hänen isänsä on kreikkalainen. Hänen puolisonsa on lentopalloilija Panu Pitkänen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sjundeå kungörelser

Sjundeå kungörelser oli ruotsinkielinen Siuntiossa ilmestynyt painettu sanomalehti, joka sisälsi niin kunnallisia, kuin kirkollisiakin ilmoituksia ja tiedoksiantoja. Lehteä oli alettu julkaista Suomen sortokausien aikaan, ja sitä julkaistiin aina Suomen sisällissotaan asti. Lehden julkaisu jouduttiin lakkauttamaan johtuen sisällissodan aiheuttamasta Siuntion kunnallishallinnon alasajosta. Kunnallisten ja kirkollisten ilmoitusten ja tiedonantojen lisäksi lehdessä julkaistiin myös esimerkiksi paikallisia poliittisia kysymyksiä, tietoja huutokaupoista ja sakoista. Lehteä toimitti pitkään Siuntion seurakunnan luotettu suntio, opettaja B. F. Höman. == Lähteet == Luokka:Siuntio Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset ruotsinkieliset sanomalehdet Luokka:1899
Nea Haatainen

Nea Haatainen (s. 26. syyskuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa salolaista LP Viestiä. Hän pelaa keskipelaajana ja on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hänet valittiin kaudella 2019–2020 Mestaruusliigan kauden läpimurtopelaajaksi ja hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021. Aiemmin Haatainen on edustanut Virossa Kohilan joukkuetta sekä Suomessa Kuortanetta ja kuusamolaista Pölkkyä. Haatainen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2021 loppuun mennessä kolme maaottelua. Haataisen pikkusisko Nella Haatainen pelasi ensimmäisen mestaruusliigaottelunsa tammikuussa 2021. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dark academia

Dark academia on lähinnä internetin ja mobiilisovellusten kautta levinnyt alakulttuuri, joka ihannoi vanhoja kirjoja, klassista taidetta ja akateemista sivistystä. Dark academia on noussut laajemmin suosituksi vuodesta 2020 lähtien. Siihen liittyy myös itsensä löytäminen sekä tiedon ja oppimisen arvostus. Dark academia nostalgisoi 1930- ja 1940-luvun muotia, vanhoja kirjoja, vinyylilevyjä ja klassista musiikkia. Dark academia on suosituinta Z-sukupolven edustajien keskuudessa. Alakulttuuri on saanut innoituksensa Donna Tarttin vuonna 1992 julkaistusta esikoisromaanista Jumalat juhlivat öisin. == Katso myös == *Romantiikka *Steampunk == Lähteet == Luokka:Alakulttuurit
Peter Härtling

Peter Härtling (1933 Chemnitz, Saksa – 2017 Rüsselsheim am Main, SaksaPeter Härtling mit 83 Jahren gestorben, Welt 10.7.2017, viitattu 7.5.2021 ) oli saksalainen kirjailija. Hän aloitti runokokoelmilla ja esseillä. Varsinainen läpimurtoteos oli Nikolaus Lenaun kuvitteellinen elämäkerta Kun aika pysähtyy (1964). Teos Felix Guttmann (1985) on menneisyyden kriittistä tarkastelua ja kertoo juutalaisesta asianajajasta. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja. ==Palkinnot ja tunnustukset== * Deutscher Jugendbuchpreis 1976Härtling, Peter, Kirjasampo, viitattu 7.5.52021 ==Suomennetut teokset== * Kun aika pysähtyy (Niembsch oder der Stillstand), suom. Jarmo Nieminen, Karisto 1969 * Kallen mummi (Oma), suom. Kristiina Rikman, WSOY 1978 ISBN 951-0-08886-2 * Teo ottaa pitkät (Theo haut ab), suom. Leena Jäppilä, WSOY 1980 ISBN 951-0-10160-5 * Ben tykkää Annasta (Ben liebt Anna), suom. Kaarina Helakisa, WSOY 1982 ISBN 951-0-11317-4 * Vanha-Jussi (Alter John), suom. Kaarina Helakisa, WSOY 1985 ISBN 951-0-11872-9 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Johan Wilhelm Brummer

Johan Wilhelm Brummer (9. marraskuuta 1856 Helsinki – 10. lokakuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Brummer Johan Wilhelm Viitattu 7.5.2021. Brummerin vanhemmat olivat hovineuvos Alexander Wilhelm Brummer ja oopperalaulaja Hanna Sofia Falkman ja puolisot vuodesta 1884 Tekla Helena Carlson (k. 1885) ja vuodesta 1886 vapaaherratar Anna Lovisa Stjernvall. Brummer tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1876, suoritti oikeustutkinnon 1883 ja sai varatuomarin arvon 1885. Brummer toimi Pirkkalan kihlakunnan kruununvoutina 1892–1897 ja senaatin talousosaston reistraattorina 1897–1903. Sittemmin hän oli jonkin aikaa tilanomistaja Sipoossa. Brummer oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1894 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1894. Tredje delen. Helsingfors: Helsingfors Central- Tryckeri, 1895, ss. 1537-1544.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1897 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen 1897. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1897, ss. 1699-1707.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, ss. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, ss. 795-804.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1856 syntyneet Luokka:Vuonna 1931 kuolleet
Björn-Erik Höijer

Björn-Erik Höijer (1907 Malberget, Ruotsi – 1996Björn-Erik Höijer, Stor norske leksikon, viitattu 7.5.2021 ) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli kotoisin Ruotsin Lapista, ja ne maisemat kuvastuvat hänen teoksistaan. Hänen läpimurtonsa oli omaelämäkerrallinen Martin-romaanisarja. Hän kirjoitti myös näytelmiä, kuten Isak Juntilla on monta poikaa (Isak Juntti hade många söner, 1954). ==Suomennetut teokset== * Isak Juntilla on monta poikaa (Isak Juntti hade många söner, 1954) ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1996 kuolleet
Käräjävuorentie

Käräjävuorentie on Essi Mitrosen ja Anna Peräahon ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen independent-tuotantona tehty draamaelokuva vuodelta 2012. Temaattisesti elokuva kertoo yhteisöllisyyden merkityksestä. Sen päähenkilö on Samu, jonka vanhemmat ovat kuolleet. Hän lähtee työmatkalle Etelä-Pohjanmaalle ja tutustuu sattumalta tuntemattomaksi jääneiseen isän puolen sukulaisiinsa. Elokuvan kuvaukset tehtiin Kurikassa, Jurvassa ja Helsingissä kahta vuotta aikaisemmin.https://www.jurvansanomat.fi/uutiset/online- uutiset/karajavuorentieta-kuvattiin-myos-jurvassa-1.1236288 ==Vastaanotto== Käräjävuorentie sai kriitikoilta ristiriitaiset arviot. NYT-liite luonnehti elokuvaa mainiten suurten tunteiden ja amatöörin taitojen olevan epäkiitollinen yhdistelmä. Sitä pidettiin myös kömpelönä, kliseisenä ja arvattavana. * Episodi, Huhtala, https://www.episodi.fi/elokuvat/karajavuorentie * MovieMeter, https://www.moviemeter.com/movies/drama/karajavuorentie * NYT-liite, == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat
McGee

McGee on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Alan McGee (s. 1960), skotlantilainen levy-yhtiömoguli * Bradley McGee (s. 1976), australialainen pyöräilijä ja urheilutoimenjohtaja * Frank McGee (1882–1916), kanadalainen jääkiekkoilija * Gerry McGee (1937–2019), yhdysvaltalainen muusikko * Henry McGee (1929–2006), brittiläinen näyttelijä * JaVale McGee (s. 1988), yhdysvaltalainen koripalloilija * Portia McGee (s. 1979), yhdysvaltalainen kilpasoutaja ja maailmanmestari.
Vito Crimi

Vito Claudio Crimi (s. 26. huhtikuuta 1972) on italialainen poliitikko ja Viiden tähden liikkeen jäsen, jonka puheenjohtajaksi hänet nimitettiin 22. tammikuuta 2020. Vuodesta 2013 lähtien hän on toiminut Italian senaatissa. == Aiheesta muualla == Luokka:Italialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pahaa verta

Pahaa verta on Miika Hakalan ja Tomi Pietilän ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen independent-tuotantona tehty rikos-, jännitys- ja toimintaelokuva vuodelta 2013. Elokuvassa eläkeiän kynnyksellä oleva poliisi, Kari Falck, murhataan tämän viimeisenä työpäivänä. Murhatutkinnan johtajaksi tulee nuori poliisi Riku Hartikainen. Murhatutkimusten edetessä käy ilmi, että murhalla on kytköksiä myös Hartikaisen aiempaan elämään. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset rikoselokuvat Luokka:Suomalaiset toimintaelokuvat Luokka:Suomalaiset jännityselokuvat Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat
Euroopan geotieteiden unioni

Euroopan geotieteiden unioni eli EGU on kansainvälinen voittoa tavoittelematon järjestö, joka yhdistää geo- ja avaruustieteiden aloilla työskenteleviä, opiskelijoita ja eläkeläisiä. Järjestö julkaisee tieteellisiä lehtiä, jakaa palkintoja ja järjestää konferensseja. Järjestö toimii Euroopassa, mutta sen 20 000 jäsenen joukossa on ihmisiä eri puolilta maailmaa. EGU:n vuosikokous on yksi alan suurimmista tapahtumista. Siihen osallistuu tyypillisesti 14 000 osallistujaa, jotka kuulevat 4500 esitelmää 500 sessiossa, ja lisäksi noin tuhat PICO-esitystä. Vuoden 2004 kokous pidettiin Nizzassa, sen jälkeen muut ovat olleet Wienissä, paitsi 2020 ja 2021, jotka järjestettiin verkkotapahtumina. == Lähteet == Luokka:Tiedejärjestöt
Vanhaenglanninspanieli

Vanhaenglanninspanieli (Old English Spaniel) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Vanhaenglanninspanieli oli kevytpainoinen ja hoikkarakenteinen. Sen korkeus oli noin 36 cm ja paino noin 8 kg. Karvapeite oli silkkinen, sileä ja runsas; korvat olivat hyvin hapsuttuneet ja pitkä, typistämätön häntä runsaskarvainen. Väritys oli valkoinen punaruskein merkein; pää oli punainen ja siinä oli valkoinen laukki (valkoinen juova).Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 148. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Luonne ja käyttäytyminen == Vanhaenglanninspanieli oli aktiivinen ja nopea. Se kykeni taittamaan pitkiä välimatkoja, ollen silti riittävän kevyt kannettavaksi tarpeen vaatiessa. == Alkuperä == Rotua kuvattiin usein 1800-luvun metsästysaiheisissa maalauksissa. Clifford Hubbardin mukaan se oli englanninvesispanielin kautta läheistä sukua niin ikään sukupuuttoon kuolleelle aqualatenspanielille – mutta toisin kuin englanninvesispanielin, sen karvapeite ei ollut kihara. Viimeiset yksilöt tavattiin Norfolkin The Broadsilla ja muissa osissa East Angliaa. == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Spanielit Luokka:Englantilaiset koirarodut
Mustaruskea englanninterrieri

Mustaruskea englanninterrieri (Black and Tan Terrier) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkomuoto == Mustaruskea englanninterrieri oli korkearaajainen ja väriltään nimensä mukaisesti black&tan.; Useissa piirroksissa rotu on kuvattu lyhyt- ja sileäkarvaisena, mutta 1880-luvun Englannissa esiintyi myös karkeakarvaisia yksilöitä, jotka tunnettiin nimellä Old English Broken-Haired Black and Tan Terrier. == Alkuperä == Rotu oli yksi kaikkien aikojen varhaisimmista terriereistä. Sitä käytettiin rottien tappamiseen vuosisatojen ajan – sekä ei-toivottujen jyrsijöiden torjumiseen että myös huvin vuoksi järjestetyissä näytöksissä, joissa lyötiin vetoa siitä kuinka nopeasti koira rottia tappoi. Yksilö nimeltä Billy oli erityisen kuuluisa: kerran se tappoi yhden päivän aikana lähes 4000 rottaa, ja toisen kerran se tappoi 100 rottaa kuudessa minuutissa ja yhdessä sekunnissa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 159-160. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. 1800-luvun puolivälissä mustaruskea englanninterrieri risteytettiin whippetin kanssa, minkä seurauksena syntyi nykyinen manchesterinterrieri – rakenteeltaan edeltäjäänsä elegantimpi, atleettisempi ja jalopiirteisempi. Uuden muunnoksen suosio oli niin suurta, että se lopulta korvasi alkuperäisen rodun, ja tämä kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alkuun mennessäBlack and Tan Terrier. Worldly Dogs. Haettu 3.10.2023.. Rotu löytyy erittäin monen nykyisen terrierin taustalta, ja sen onkin väitetty vaikuttaneen lähes jokaisen brittiläisen terrierin perimään. Kuva:073. English Terrier.JPG|Piirros vuodelta 1859, sileäkarvainen Kuva:Black e tan terrier.jpg|Piirros vuodelta 1888, karkeakarvainen Kuva:Black-Tan Terrier BDL.jpg|Mustaruskea terrieri ja tapettu rotta, vuodelta 1900 == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Terrierit Luokka:Englantilaiset koirarodut
Angela M. Gurnell

Angela M. Gurnell on brittiläinen maantieteilijä, joka on tutkinut jokia. Työssään hän on yhdistänyt hydrologiaa, geomorfologiaa ja ekologiaa. Hän on tutkinut joen virtauksen ja kasvillisuuden vuorovaikutusta: sitä, miten virtaus vaikuttaa kasvillisuuteen, ja sitä, miten elävä ja kuollut kasviaines muuttaa veden virtauksia. Gurnell on fysikaalisen maantieteen professori Queen Maryn yliopistossa Lontoossa. Sitä ennen hän on tyoskennellyt Southamptonin, Birminghamin ja King's Collegen yliopistoissa. Hän suoritti Exeterin yliopistossa tohtorin tutkinnon hydrologiassa ja kandidaatin tutkinnon maantieteessä. Gurnell sai vuonna 2021 Euroopan geotieteiden unionin (EGU) myöntämän Alfred Wegener -mitalin. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Adrien Rommel

Adrien Géry Rommel (4. elokuuta 1914 Pariisi – 21. kesäkuuta 1963 Clichy) oli ranskalainen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Rommel saavutti arvokisamitalinsa yksinomaan floretin joukkuekilpailussa. Hän voitti urallaan olympiakultaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952, maailmanmestaruuden vuosina 1947, 1951 ja 1953 sekä MM-hopeaa vuosina 1949, 1950 ja 1954.Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Jacques Noël

Jacques Georges Noël (6. huhtikuuta 1920 10. arrondissementti, Pariisi – 7. lokakuuta 2004 Caen) oli ranskalainen miekkailija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Noël voitti floretin joukkuekilpailussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Brysselissä 1953.Olympedia.org == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset miekkailijat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Stade Océane

Stade Océane on Ranskassa, Le Havressa sijaitseva jalkapallostadion. Se korvasi sitä edeltäneen Stade Jules-Deschaseauxin. Stadionin rakentamiseen käytettiin noin 80 miljoonaa euroa ja sille mahtuu 25 278 henkeä. Avausottelu ja samalla stadionin avajaiset pelattiin 12. heinäkuuta 2012 Le Havre AC:n ja Lille OSC:in välillä. Stadion sijaitsee noin 3,5 kilometrin päässä kaupungin keskustasta ja päärautatieasemasta. Kaupungin keskustasta stadionille pääsee bussilla ja päärautatieasemalta raitiovaunulla lyhyen kävelymatkan päähän stadionista. ==Kuvia== |Stadion erottuu hyvin iltaisin valaistuksen avulla. Tiedosto:Stade Océane.jpg|Stadionin sisäänkäynti. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Le Havre Luokka:Ranskan jalkapallostadionit
Cheshirenterrieri

Cheshirenterrieri (Cheshire Terrier) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Cheshirenterrieriä kuvailtiin pieneksi valkoiseksi bull-tyyppiseksi terrieriksi. Se painoi noin 9 kg.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 161. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Alkuperä == Ei ole varmaa milloin rotu kuoli sukupuuttoon, mutta sitä uskotaan kasvatetun Cheshiressä ainakin 1920-luvulle asti. === Vaikutus nykyisiin rotuihin === Cheshirenterrieriä käytettiin 1800-luvulla sealyhaminterrierin jalostuksessa, joka peri siltä valkoisen karvapeitteen. == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Terrierit Luokka:Englantilaiset koirarodut
Kilpimuseo

Kilpimuseo eli Suomen Rekisterikilpimuseo on vuonna 2012 internetissä julkaistu interaktiivinen erikoismuseo. Ennen Kilpimuseon perustamista missään ei ollut julkisesti tarjolla näin laajaa kattausta suomalaisten rekisterikilpien historiaa. Museo on interaktiivinen, koska museovieraiden antaman palautteen turvin tietoja on voitu tarkentaa. == Suomen Rekisterikilpimuseo == Keväällä 2021 Suomen Rekisterikilpimuseo pystytettiin Etelä-Karjalan automuseon yhteyteen. Tavoitteena on pitää esillä kattava kokoelma suomalaisia rekisterikilpiä kaikista ajoneuvoluokista ja aikakausista vuodesta 1907 lähtien nykypäivään asti. Ensimmäisessä vaiheessa pyritään rakentamaan näyttely 1922-2021, ja toisessa vaiheessa 1907-1922. Osa näyttelyn kilvistä on vielä näköismalleja, mutta kokoelma täydentyy aitoihin kilpiin sitä mukaa kun niitä löydetään. == Aiheesta muualla == * Museon verkkosivut * Etelä-Karjalan automuseo Luokka:Suomen automuseot
Joseph Ventaja

Joseph Ventaja (4. helmikuuta 1930 Casablanca, Ranskan Marokko – 11. elokuuta 2003 Bordeaux) oli ranskalainen nyrkkeilijä, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Ventaja voitti 57 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Helsingissä 1952 ja Euroopan mestaruuden Milanossa 1951.Olympedia.orghttp://amateur- boxing.strefa.pl/Championships/EuropeanChampionships1951.pdf == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset nyrkkeilijät Luokka:Ranskalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Mike Maignan

Mike Maignan (s. 3. heinäkuuta 1995 Cayenne) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, joka edustaa Milania. Maignan on edustanut Ligue 1:ssä pelaavaa Lilleä, jonka ykkösmaalivahtina hän voitti Ranskan-mestaruuden kaudella 2020–2021. Hän pelasi Lillessä 149 Ranskan pääsarjaottelua, joissa päästi 146 maalia ja piti vastustajan maaleitta 59 ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua, joissa päästi 14 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kahdeksan ottelua. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Milaniin, jonka kanssa hän solmi viisivuotisen sopimuksen. Hän voitti Milanissa Serie A:n mestaruuden heti tulokaskaudellaan. Kauden 2023–2024 loppuun mennessä hän on pelannut Milanissa 83 liigaottelua, joissa hän on päästänyt 76 maalia ja jättänyt vastustajan maaleitta 36 ottelussa. Hän on pelannut Milanissa Mestarien liigassa 16 ottelua, joista neljässä hän on pitänyt vastustajan nollilla ja joissa hän on päästänyt kaikkiaan 21 maalia, sekä Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, joissa hän on pelannut kaksi nollapeliä ja päästänyt kahdeksan ottelua. Maignan on pelannut useissa Ranskan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Ranskan kaikki kolme ottelua alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012. Ranskan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. Hän nousi Ranskan ykkösmaalivahdiksi EM-kisojen 2024 karsinnoissa. EM- lopputurnauksessa hän pelasi välieriin yltäneen joukkueensa kaikki kuusi ottelua. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 28 A-maaottelua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valkoinen englanninterrieri

Valkoinen englanninterrieri (English White Terrier) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Rotu oli käytännössä mustaruskean englanninterrierin valkoinen muunnos, ja muutoin nämä kaksi eivät juurikaan poikenneet toisistaan. Se oli ulkonäöltään elegantti ja sopusuhtainen. Vaikka väritys oli käytännössä valkoinen, joillain yksilöillä esiintyi pieniä tummia laikkuja. Keskimääräinen paino oli noin kuusi kilogrammaa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 163. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Rodusta oli olemassa myös pienempi muunnos nimeltä valkoinen kääpiöterrieri (White Toy Terrier). Se painoi ainoastaan 1,5–2 kg.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 711. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Luonne ja käyttäytyminen == Valkoista englanninterrieriä käytettiin rottien tappamiseen. == Alkuperä == Rodun uskotaan olleen tulosta valkoisen italianvinttikoiran ja sileäkarvaisen kettuterrierin välisestä risteytyksestä, mutta yhtä hyvin se on myös saattanut polveutua yksinomaan mustaruskean englanninterrierin valkoisesta mutaatiosta. Joidenkin mukaan valkoinen englanninterrieri oli olemassa jo 1400-luvulla. Se oli joka tapauksessa suosittu 1860-luvulta aina vuosisadan loppuun asti. Parhaiden yksilöiden sanottiin tulleen Lontoosta, Birminghamista, Manchesteristä, Boltonista ja Rochdalesta. Eräs tärkeimmistä kasvattajista, herra White Clapham Commonista Lontoon lounaispuolelta, alkoi tehdä rotua tunnetuksi käyttämällä koiriaan varhaisissa näyttelyissä. Huhujen mukaan hän halusi koiriaan kutsuttavan "Whiten terriereiksi" (White's Terrier). Valkoiselle englanninterrierille perustettiin oma järjestö, mutta se lakkautettiin vuonna 1902. Vuoteen 1927 mennessä rotu oli jo kuollut sukupuuttoon. Sen perimä on kuitenkin vaikuttanut tiettyihin nykypäivän brittiläisiin rotuihin, kuten bullterrieriin. == Terveys == Valkoisella englanninterrierillä esiintyi usein kuuroutta. == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Terrierit Luokka:Englantilaiset koirarodut
Luettelo Australian puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Australian puolueista. Puolue Puheenjohtaja Poliittinen kirjo Aate Edustajat Senaattorit Työväenpuolue Anthony Albanese Keskusta-vasemmisto Sosiaalidemokratia, Sosiaaliliberalismi Koalitio Liberaalipuolue Peter Dutton Keskusta-oikeisto Liberalismi, Konservatismi Kansallispuolue David Littleproud Agrarismi, Konservatismi Vihreät Adam Bandt Keskusta-vasemmisto Vihreä liike Yksi kansa Pauline Hanson Äärioikeisto Kansalliskonservatismi Australian ääni Fatima Payman Keskusta Progressivismi Keskustaliitto Nick Xenophon Keskusta Regionalismi, Populismi David Pocock David Pocock Keskusta-vasemmisto Vihreä liike, Progressivismi Jacqui Lambie Jacqui Lambie Oikeisto Populismi, Konservatismi Katterin puolue Robbie Katter Oikeisto Oikeistopopulismi, Agrarismi Kansa ensin Gerard Rennick Oikeisto Kansalliskonservatismi Tammy Tyrrell Tasmania Tammy Tyrrell Synkreettinen Regionalismi Yhtenäinen Australia Ralph Babet Oikeisto Oikeistopopulismi Länsi-Sydney Dai Le Frank Carbone Synkreettinen Regionalismi == Lähteet == Australia *
Tom Hjalmar Carpelan

Tom Hjalmar Carpelan (28. toukokuuta 1878 Masku – 25. joulukuuta 1957 Masku) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Carpelan Tom Hjalmar Viitattu 8.5.2021. Carpelanin vanhemmat olivat vapaaherra, tilanomistaja Hjalmar Ossian Maximilian Carpelan ja Olga Maria Stjerncreutz ja puoliso vuodesta 1919 Albine Wilhelmina Rundqvist (k. 1949). Carpelan tuli ylioppilaaksi Turussa 1896 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1899 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1910. Hän oli keisarin Suomen asiain kanslian nuorempi toimitussihteeri 1917–1918, tasavallan presidentin siviilikanslian vt. toinen sihteeri 1919–1923 ja vt. kaupallinen avustaja Suomen lähetystössä Moskovassa 1924–1926, sekä sittemmin tilanomistaja Maskussa. Carpelan oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, ss. 795-804.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan virkamiehet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Vuonna 1878 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Romanssi (elokuva)

Romanssi on Anssi Mänttärin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 2014. Elokuvassa Lia kohtaa kadulla miehen, joka muistelee heidän yhteistä kohtaamistaan vuosien takaa. Lia ei kuitenkaan muista tästä mitään, mutta suostuu lähtemään miehen kanssa illalliselle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2014 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset romanttiset draamakomediaelokuvat Luokka:Suomalaiset independent-elokuvat Luokka:Anssi Mänttärin ohjaamat elokuvat
Hugo Edvard af Enehjelm

Hugo Edvard af Enehjelm (27. maaliskuuta 1871 Puumala – 19. heinäkuuta 1957 Pohja) oli suomalainen tilanomistaja ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Af Enehjelm Hugo Edvard Viitattu 8.5.2021. Af Enehjelmin vanhemmat olivat kirkkoherra Georg Edvard af Enehjelm ja Ulrika Johanna Standertskjöld. Hän tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli oikeustieteitä, mutta oli sitten maanviljelijä ja Dalkarbyn kartanon omistaja Pohjassa. Af Enehjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Per Højholt

Per Højholt (1928–2004) oli tanskalainen kirjailija. Hän työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1966. Hän oli 1960-luvun puolivälistä alkaen keskeisiä tanskalaisia modernistisia lyyrikoita.Anders Østergaard & Bo Hakon Jørgensen, Per Højholt, Den Store danske 7.5.2020, viitattu 8.5.2021 Monet runokokoelmista ovat järjestelmärunoutta, esimerkiksi Min hånd 66, Show (1966) ja Turbo (1968). Hän on kirjoittanut myös proosaa. ==Suomennettu runo== * Vapaasti demokratiasta, suom. Senta Teräsalmi, antologiassa 80–90: pohjoismainen antologia Helsinki: Laatusana 1990 ISBN 951-9062-24-6 (Runo on teoksesta Gittes monologer og andre kvababbelsen, 1981.)Per Højholt, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 8.5.2021 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Carl Georg Estlander

Carl Georg Estlander (31. heinäkuuta 1873 Helsinki – 6. tammikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen pankinjohtaja ja virka- ja valtiopäivämies.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899: Estlander Carl Georg Viitattu 8.5.2021. Estlanderin vanhemmat olivat professori Carl Gustaf Estlander ja Helena Aurora Federley ja puoliso vuodesta 1898 Elsa Hedvig Augusta Björkenheim. Estlander tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1891 ja valmistui filosofian maisteriksi 1897. Estlander tuli 1900 Helsingin kaupungin rahatoimikamarin arkistonhoitajaksi ja hoiti samalla vastaavaa tehtävää valtionrautateiden tilastokonttorissa. Helsingin rahatoimikamarin sihteerinä Estlander työskenteli 1906–1918, kunnes hänet valittiin Vaasan Osakepankin konttorin johtajaksi Helsingissä. Vuonna 1920 hän siirtyi johtajaksi Suomen Yhdyspankin pääkonttoriin Helsingissä ja sieltä pankin Turun konttorin toimitusjohtajaksi 1921–1931. Hän oli myös Omnibus-yhtiön johtokunnan puheenjohtaja ja useaan otteeseen Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Estlander oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1899 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll fördt hos Finlands Ridderskap och Adel vid Urtima Landtdagen år 1899. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1899, s. 207-215.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1900 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1900. Tredje häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1900, ss. 1117-1125.Förteckning öfver Finlands till landtdagen i Helsingfors år 1904–1905 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1904–1905. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1905, ss. 795-804.Förteckning öfver Finlands till urtima landtdagen i Helsingfors år 1905–1906 församlade Ridderskap och Adel. Protokoll förda hos Finlands Ridderskap och Adel vid Landtdagen år 1905–1906. Andra häftet. Helsingfors: Helsingfors Centraltryckeri, 1907, ss. 945-954. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1936 kuolleet
Jos näkisit minut

Jos näkisit minut () on Peter Straubin kirjoittama kauhuromaani vuodelta 1977. Se kertoo englanninkielen professorin Miles Teagardenin saapumisesta lapsuuden seudulleen Wisconsinin Ardeniin, jossa hän joutuu väistämättä vihamielisen maalaisyhteisön silmätikuksi pikkukaupungissa tapahtuvien murhien takia, joissa uhreina on alaikäisiä tyttöjä. Romaani esittelee Straubin myöhemmissä teoksissa esiintyviä teemoja, kuten lapsuuden kivuliaiden muistojen käsittelyä sekä seksin ja väkivallan yliluonnollista vetovoimaisuutta.John C. Tibbetts: The Gothic Worlds of Peter Straub. McFarland, 2016. ISBN-1476664927. Teoksen amerikkalaisesta kustannuksesta vastasi Coward, McCann & Geoghegan aiemman Straubin julkaiseman romaanin Julian tavoin. Kari Salmisen suomenkielinen käännös ilmestyi Book Studion julkaisemana vuonna 1992. == Aiheesta muualla == * Jos näkisit minut Kirjasampo-sivustolla. * Jos näkisit minut Risingshadow- sivustolla. * KIRJAT: Yliopistomies ja menneisyyden haamut - Peter Straubin varhainen kauhumysteeri Helsingin Sanomat-sivustolla ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuromaanit Luokka:Vuoden 1977 kirjat
Madeleine Malonga

Madeleine Malonga (s. 25. joulukuuta 1993) on ranskalainen judon olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Malonga saavutti alle 17-vuotiaiden EM-pronssia yli 70 kg:n painoluokassa 2009 sekä alle 20-vuotiaiden EM-pronssia alle 78-kiloisissa 2011 ja 2012. Hän sai Kazanin universiadeissa 2013 hopeaa alle 78 kg:n sarjassa ja pronssia joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna nuorten Euroopan-mestaruuden 78 kg:n painoluokassa. Nuorten MM-kilpailuissa 2013 hän sai 78-kiloisissa pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa. Malonga saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa joukkuekilpailussa. Kazanin EM-kilpailuissa 2016 hän sai joukkuekilpailussa pronssia. Hän voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Tel Avivissa 2018 kukistettuaan loppuottelussa maannaisensa Audrey Tcheumeon. Saman vuoden Bakun MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi. Malonga saavutti Minskin Euroopan kisoissa 2019 pronssia sekä 78 kg:n sarjassa että sekajoukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna 78-kiloisten maailmanmestaruuden Tokiossa kukistettuaan finaalissa japanilaisen Shori Hamadan. Sekajoukkuekilpailussa hän sai hopeaa. Hän voitti 78-kiloisten Euroopan-mestaruuden Prahassa 2020. Loppuottelussa hän voitti Saksan Luise Malzahnin. Hän saavutti samassa painoluokassa MM-hopeaa Budapestissa 2021 hävittyään finaalissa saksalaiselle Anna-Maria Wagnerille. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Malonga oli mukana Ranskan judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun kultaa. Hän kilpaili lisäksi 78 kg:n sarjassa, jossa hän sai hopeaa hävittyään loppuottelussa Shōri Hamadalle. Hän sai samassa painoluokassa pronssia Sofian EM-kilpailuissa 2022 ja Abu Dhabin MM-kilpailuissa 2024. Hän voitti sekajoukkuekilpailun olympiakultaa toistamiseen Pariisissa 2024. Malonga on saavuttanut IJF World Tourin kilpailuissa kahdeksan turnausvoittoa, seitsemän kakkossijaa ja yhdeksän kolmossijaa. Maailmancupeista ja Continental Open -kilpailuista hänellä on kolme voittoa sekä yksi kakkos- ja kolmossija. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kaksi Ranskan-mestaruutta. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset judokat Luokka:Ranskalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt