EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gösta Salingre

Gustaf Werner (Gösta) Salingre (4. syyskuuta 1873 Turku – 15. lokakuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen apteekkari, toimitusjohtaja ja pääkonsuli.60-vuotias. Apteekkari G. W. Salingre, Helsingin Sanomat, 04.09.1933, nro 236, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Gustaf Werner SalingreAikalaiskirja 1934Gösta Salingre död, Hufvudstadsbladet, 16.10.1943, nro 279, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Gösta Salingren vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Gabriel Werner Salingre (1842–1913) ja Anna Helena Oldenburg. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1893 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1897 sekä proviisoriksi vuonna 1900. Salingre opiskeli myös Dresdenissä 1895 ja teki opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Englantiin.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Gabriel Werner Salingre Salingre oli aluksi Helsingissä Töölön apteekin hoitajana. Hän omisti Helsingissä Erottajan apteekin 1902–1911 ja vuodesta 1925 alkaen hän omisti Kauppatorin apteekin. Salingre hoiti lääkintöhallituksessa väliaikaisesti asessorin virkaa 1911–1912. Vuonna 1912 Salingre perusti Oy Oxygenol Ab:n yhdessä veljensä hammaslääkäri Axel Salingren (1882–1960) ja velipuolensa apteekkari Edward Stigzeliuksen (1866–1941) kanssa. Salingre toimi uuden yhtiön toimitusjohtajana ja yhtiön konttori sijaitsi Edward Stigzeliuksen silloin omistaman Kauppatorin apteekin tiloissa. Yhtiö aloitti Oxygenol-hammastaikinan myynnin Suomessa samana vuonna. Hammastahna valmistettiin lääketehdas Medicassa kunnes valmistus siirrettiin 1920 Wladimirinkatu 30:een (nykyisin Kalevankatu 30). Oxygenolin historiaaYlioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Lars Edward Stigzelius Salingre oli Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön ja Palovakuutus Osakeyhtiö Imatran hallintoneuvostojen jäsen sekä Elinkorkolaitos Hereditaksen johtokunnan puheenjohtaja. Salingre oli mukana perustamassa Hereditasta vuonna 1905 ja oli sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1927 aina kuolemaansa saakka vuonna 1943. Vuosina 1919–1928 hän toimi ylikenttäapteekkarina ja hän oli Helsingin suojeluskunnan sanitääriklubin kunniajäsen. Salingre oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1909–1919, kunnallisneuvosmiehenä 1912–1914 sekä useiden komiteain ja valiokuntain jäsenenä. Hän oli myös Granatenhjelm-Yhdistyksen puheenjohtaja, Ehrensvärd-seuran johtokunnan jäsen ja Suomen Punaisen Ristin keskushallituksen jäsen. Romanian varakonsuliksi Salingre nimitettiin 1923 ja pääkonsuliksi 1925.Hereditaksen historiaa Gösta Salingre oli naimisissa vuodesta 1900 Helena Koroleffin kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset apteekkarit Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1873 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Professori Baltazar

Professori Baltazar () on vanhasta keksijästä kertova kroatialainen lapsille suunnattu animaatiotelevisiosarja, jota tehtiin vuosina 1967–1978. Sen on luonut animaattori Zlatko Grgić. == Sisältö == Sarja pyörii hyväntahtoisen neron, professori Baltazarin ympärillä. Jokaisessa jaksossa jollakulla hänen ympäristössään on ongelma, jota hän pohtii asianmukaisesti ja löytää siihen aina ratkaisun. Sitten hän aktivoi maagisen koneen ja tuottaa keksinnön, joka ratkaisee ongelman. Sarjan hahmot eivät puhu millään ymmärrettävällä kielellä, ja jaksojen juonen kertoo sen sijaan kertoja puheenvuorossa. ==Historia== Sarjan loi televisiota varten kroatialainen animaattori Zlatko Grgić Zagreb Filmin studiossa. Siitä tehtiin 59 jaksoa vuosina 1967–1978. Animaatiosarjaa on esitetty seuraavina vuosina entisen Jugoslavian lisäksi lukuisissa muissakin maissa, kuten muun muassa Tanskassa, Suomessa, Saksassa, Iranissa, Italiassa, Norjassa, Portugalissa, Etelä-Koreassa, Ruotsissa, Israelissa, Kanadassa, Ranskassa, Kreikassa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Romaniassa, Espanjassa, Isossa-Britanniassa ja Zimbabwessa. Sarjakuvan suosion syynä on todennäköisesti sen rauhanomaisuus, väkivallan tai voiman puuttuminen ongelmien ratkaisukeinona. Professori itse on kuvattu hyväntahtoisena ja pasifistisena, joka pyrkii aina ratkaisemaan ongelmia mielikuvituksen ja järjen avulla sekä varmistamaan, että kaikilla menee paremmin. Luokka:Animaatiosarjat Luokka:Kuvitteelliset professorit Luokka:Kroatialainen kulttuuri Luokka:Jugoslavia
Born Pink

Born Pink on eteläkorealaisen Blackpink-yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 16. syyskuuta 2022. Se sisältää kahdeksan kappaletta, joista singleinä julkaistiin ”Pink Venom” ja ”Shut Down”. ”Pink Venom” julkaistiin jo elokuussa noin kuukausi ennen albumin julkaisua. Samaan aikaan albumin kanssa julkaistiin pääsingle ”Shut Down”, mutta se jäi kuitenkin suosiossa hieman ”Pink Venomin” varjoon. ”Pink Venomin” ennätyksiä rikkonut musiikkivideo keräsi 24 tunnissa yli 90 miljoonaa katselukertaa, 29 tunnissa ja 25 minuutissa yli 100 miljoonaa katselukertaa ja 134 vuorokaudessa yli 500 miljoonaa katselukertaa. Viimeinen kappale ”Ready for Love” julkaistiin jo heinäkuussa PUBG Mobile -videopeliä varten. Musiikkivideossa esiintyvät Blackpinkin jäsenten animoidut pelihahmot. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Blackpink Luokka:Vuoden 2022 albumit Luokka:Eteläkorealaiset popalbumit
Tietekniikka

Tietekniikka on liikennesuunnittelun osa-alue, johon kuuluu tieverkon suunnittelu ja toteutus. Siihen kuuluu teiden rakentamisen suunnittelu ja kunnossapitoon liittyvien toimenpiteiden suunnittelu ja toteutus. Suunnitelmiin kuuluvat tieverkon järjestelmän suunnittelu. Suunnitelmissa huomioon otettavia seikkoja ovat ympäristövaikutukset. Huomioon otettavia seikkoja ovat myös turvallisuuteen ja toiminnallisuuteen liittyvät seikat. Tieverkon suunnitelmat täytyy sovittaa muihin maankäytön suunnitelmiin. Liikennejärjestelmien kehittämiseen liittyvät seikat liittyvät yleiseen maankäyttöön ja yleiseen yhteiskunnalliseen kehittymiseen. Tietekniikan suunnitelmissa otetaan huomioon myös kustannus- ja kannattavuusseikat. Esimerkiksi teiden päällystäminen ja kunnossa pysyminen sujuvoittavat tieliikennettä ja sitä kautta parantavat kuljetuksen sujuvuutta, mikä puolestaan edistää elinkeinoelämää. == Lähteet == Luokka:Liikennesuunnittelu
Itävallan parlamentti

Itävallan parlamentti säätää lait Itävallan liittotasavallassa. Siinä on kaksi kamaria: alahuone (kansallisneuvosto), jonka jäsenet ovat kansan suoraan valitsemia, ja ylähuone (liittoneuvosto), jonka jäsenet ovat osavaltioiden parlamenttien valitsemia. Parlamentissa on myös liittokokous, jossa kokoontuvat kansallisneuvoston ja liittoneuvoston jäsenet yhdessä. Se kokoontuu kuuden vuoden välein asettamaan suoralla kansanvaalilla valitun liittopresidentin virkaansa. == Katso myös == * Itävallan parlamenttitalo == Lähteet == Luokka:Itävallan politiikka
Mikroreaktori

Mikroreaktori eli mikrokanavareaktori on kemiallinen reaktori, jossa kemiallinen reaktio tapahtuu ohuissa kanavissa, joiden halkaisija on alle yhden millimetrin. Mikroreaktoriyksikkö on pituudeltaan ja leveydeltään useimmiten muutaman senttimetrin mittainen. Yksikkö valmistetaan usein teräksestä, lasista, piidioksidista tai muovista. Yksikköön tehdään kanavia etsaamalla tai optisella litografialla. Kanavat ovat halkaisijaltaan muutamia satoja mikrometrejä ja pituudeltaan muutamia senttimetrejä. Kanavan pituutta voidaan lisätä tekemällä reaktorikanavista verkosto. Reaktorit ovat virtausreaktoreita, ja niiden kapasiteettia voidaan kasvattaa liittämällä useita reaktoreita rinnan.R. Rajagopal: "Fine Chemicals: Technology and Products", teoksessa Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2018. s. 12–13 (Luvun sisäinen sivunumerointi)Steffen Hardt: "Microreactors – Modeling and Simulation", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011.Volker Hessel & Timothy Noël: "Micro Process Technology, 1. Introduction", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2012. Mikroreaktoreissa voidaan saada aikaan neste- tai kaasufaasissa tapahtuvia reaktioita. Reaktoreissa voidaan käyttää niin tavanomaisia katalyyttejä kuin biokatalyyttejäkin, esimerkiksi entsyymejä. Mikroreaktoreita voidaan käyttää muun muassa aldolireaktioiden, nitrauksien, halogenointien, hapetuksien tai pelkistyksien ja Diels–Alder-reaktioiden suorittamiseen. Mikroreaktorien etuina ovat muun muassa lyhyet reaktioajat, suuret konversiot ja suuresta pinta-alan ja tilavuuden suhteesta johtuva tehokas lämmön- ja aineensiirto. Mikroreaktorit sopivat hienokemikaalien tuotantoon: niissä tuotetaan esimerkiksi gemifloksasiiniä.Timothy Noël & Volker Hessel: "Micro Process Technology, 3. Applications", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014. == Lähteet == Luokka:Kemialliset reaktorit
Alfred Smith (taiteilija)

Alfred Smith (1854 Bordeaux - 1936 Pariisi) oli ranskalainen impressionistinen taidemaalari. Hän maalasi paljon kaupunkinäkymiä. http://www.leightonfineart.co.uk/artist/alfred-smith/ http://www.askart.com/artist/Alfred_Smith/11071144/Alfred_Smith.aspx Smithin isä oli kotoisin Walesista ja hänen äitinsä oli ranskalainen. Smith opiskeli taidetta Hippolyte Pradelles`n, Léonce Chabry`n ja Amadeus Baudit`n oppilaana. Alfred Roll huomasi Smithin kyvyt ja ryhtyi promotoimaan häntä. Smith debytoi Pariisin Salongissa vuonna 1880 ja sai kunniamaininnan. Täysipäiväiseksi taiteilijaksi Smith ryhtyi vuonna 1886. Hän tuon ajan työnsä muistuttavat paljon Claude Monet ´n töitä. Vuonna 1888 Smith sai kolmannen luokan palkinnon ranskalaisten taiteilijoiden salongissa ja vuonna 1894 hänet nimitettiin kunnialegioonan ritariksi. Hänen töitään oli mukana Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Smith piti säännöllisesti näyttelyitä 1920 luvulle asti ja hänen töitään ostettiin Ranskan ja Italian museoihin. Smith oli hyvä kuvaamaan metsiä, puutarhoja ja kaupunkinäkymiä. Hänen värien käyttönsä oli hienovireistä.Vierailtuaan Creusen laaksossa, hän kiinnostui alueen näkymistä ja maalasi niitä paljon. Samalla hänen värien käyttönsä muuttui kypsemmäksi. Nykyään Smithin töitä on Ranskan ja Yhdysvaltojen museoissa. == Teoksia == File:Alfred Smith - Tramway devant les Quinconces par temps de pluie.jpg|Raitiovaunu sateessa, maalattu vuonna 1880. File:Alfred Smith - Déjeuner sous les bois (c 1895).jpg|Aamiainen puiden alla, maalattu ennen vuotta 1895. File:Smith Alfred - Boat trip (1889).jpg|Veneretkellä, maalattu vuonna 1889. File:Smith Alfred - Harmonie d'été.jpg|Kesäharmoniaa, maalattu vuonna 1899. File:Smith Alfred - Quai de la Grave Bordeaux.jpg|Bordeaux`n laitureilla, noin vuodelta 1900. File:Smith Alfred - Jeune fille lisant (c 1910).jpg|Nuori nainen lukee, maalattu vuonna 1910. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.proantic.com/en/628414-alfred- smith-1854-1936-quotferme-a-crozant-v1920-quot-ecole-de-crozant-creuse- impressionniste-alluaud-bordeaux.html Luokka: Ranskalaiset taidemaalarit Luokka: Vuonna 1854 syntyneet Luokka: Vuonna 1936 kuolleet
Ympäristösopimus

Ympäristösopimus on sopimus, jonka tarkoituksena on ympäristönsuojelu. Jotkut ympäristösopimukset ovat kansainvälisiä ja ne koskevat ilmansaasteiden ja ilmastonmuutoksen vähentämiseen kohdistuvia toimenpiteitä sekä jätehuoltoa ja luonnon monimuotoisuuden turvaamista. Kansainväliset ilmastosopimukset käsittävät maailmanlaajuiset yhteiset tavoitteet ja näin luodaan pohja maailmanlaajuiselle kestävälle kehitykselle. Kansainvälisiä ympäristösopimuksia ovat muun muassa otsonikerroksen vähenemisen estämiseen liittyvät Wienin yleissopimus ja Montrealin pöytäkirja ja ilmastonmuutoksen torjumista koskevat Kioton pöytäkirja ja Pariisin ilmastosopimus. Lisäksi on useita sopimuksia, jotka koskevat ilman suojelua ja päästöjen vähentämistä sekä merien, muiden vesien ja ympäristön suojelua. Jotkut sopimukset koskevat jätehuoltoa ja kemikaaleista aiheutuvien ympäristöhaittojen vähentämistä. Lisäksi on erityisiä luonnon monimuotoisuuden turvaamista ja maiseman suojelua koskevia sopimuksia. Kansainvälisten sopimusten lisäksi on myös kahden maan välisiä ympäristösopimuksia. Ympäristösopimuksiin kuuluvat myös sopimukset, joita maatalousyrittäjät voivat tehdä. Kysymyksessä on 5 vuotinen hoitosopimus, joka tehdään viranomaisten kanssa ja joka edellyttää sitä, että maatalousyrittäjälle annetaan peltotukea. == Lähteet == Luokka:Ympäristönsuojelu Luokka:Kansainväliset sopimukset
Tšyhyryn

Tšyhyryn () on kaupunki Tšerkasyn alueen Tšerkasyn piirissä Ukrainan keskivaiheilla. Kaupunki sijaitsee Dneprin valuma-alueeseen kuuluvan Tjasmynjoen varrella Dneprin ylängöllä, linnuntietä noin 59 kilometriä aluekeskus Tšerkasystä kaakkoon. Tammikuun keskilämpötila on −5,5 ja heinäkuun +20,7 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 527 millimetriä. Kaupunki on aiempi Tšyhyrynin piirin piirikeskus, mutta kesän 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa siitä tuli osa Tšerkasyn piiriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 8 539 asukasta (2022). Vuonna 1990 asukkaita oli noin 12 900. Paikkakunta tunnetaan 1500-luvun alkupuolelta lähtien. Tšyhyryin linna rakennettiin 1589. Paikkakunnalle myönnettiin Magdeburgin kaupunginoikeudet vuonna 1592, mikä edesauttoi kaupungin kasvua. Tšyhyryn on toiminut muun muassa kasakkahetmannin kotipaikkana; se on ollut Kiovan kuvernementin kihlakuntakaupunki. Бастіон Дорошенка Фортеця.jpg|Linnoituksen jäänteitä. Castle Hill in Chygyryn.jpg|Linnavuori ja kaupunkia sen juurella Tjasmynjoelta nähtynä. Церква - panoramio (8).jpg|Pietarin ja Paavalin kirkko. Chyhyryn3.jpg|Bohdan H’melnytskyin residenssiä. New Church in Chyhyryn.jpg|Uudempi kirkko. Чигиринська РДА.JPG|Kaupunginvaltuuston rakennus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Nevostoaikainen topografinen karttalehti (1:100 000) M-36-102 Tšyhyrynista ympäristöineen Luokka:Tšerkasyn alueen kaupungit
Felicitas

Felicitas on latinankielinen naisen etunimi, jonka merkitys on ’onni’. Roomalaisesta mytologiasta tunnetaan tämänniminen hedelmällisyyden ja hyvän onnen jumalatar. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 40–60 Felicitas-nimistä naista. == Nimipäivä == Felicitas-nimi oli mukana Suomen almanakassa vuonna 1749. Nimipäivä oli 7. maaliskuuta, joka kirkollisessa perinteessä on marttyyrikaksikko Perpetuan ja Felicitaksen muistopäivä. == Tunnettuja Felicitas-nimisiä == * Gesa Felicitas Krause (s. 1992), saksalainen estejuoksija * Felicitas Rauch (s. 1996), saksalainen jalkapalloilija * Bertha Sophie Felicitas von Suttner (1843–1914), itävaltalainen kirjailija ja pasifisti * Felicitas Woll (s. 1980), saksalainen näyttelijä == Kuvitteellisia Felicitas-nimisiä == * Felicitas, muinaisroomalainen hedelmällisyyden, hyvän onnen ja onnellisuuden jumalatar == Lähteet == Luokka:Etunimet
Jouko K. Leskinen

Jouko Kalevi Leskinen (s. 16. lokakuuta 1943 Helsinki) on suomalainen entinen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, oppiarvoltaan varatuomari. Hän toimi 1980-luvulla Nesteen kemianteollisuuden johtajana ja 1990-luvulla Sampo- finanssikonsernin pääjohtajana. Hän erosi Sammosta 2000-luvun alussa epäiltynä sisäpiirikaupoista, joista hän sai korkeimman oikeuden päätöksellä sakkotuomion vuonna 2006. Valmistuttuaan oikeustieteen kandidaatiksi Leskinen aloitti vuonna 1967 SOK:n lakimiehenä. Vuonna 1971 hän siirtyi lakimieheksi Nesteelle, jossa hän eteni esikuntatehtäviin ja edelleen kemianteollisuuden johtoon. Vuonna 1987 hänet nimitettiin Nesteen varatoimitusjohtajaksi. Vuoden 1993 alussa hän siirtyi Sampoon, aluksi varapääjohtajaksi ja saman vuoden syyskuussa pääjohtajaksi. 1990-luvun lopulla Leskinen oli Sammon edustajana jäsenenä Nokian, UPM-Kymmenen ja Finnlinesin hallituksissa, puheenjohtajana Helsingin Osuuskaupan hallintoneuvostossa ja jäsenenä Finnairin, Orionin ja Fortumin hallintoneuvostossa. Sammosta erottuaan Leskinen on toiminut päätoimisesti hallitusammattilaisena eri yrityksissä. Valtiontalouden tarkastusviraston pääjohtajana toiminut Tapio Leskinen on Jouko K. Leskisen nuorempi veli. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jimi Junkkari

Jimi Junkkari (s. 20. helmikuuta 2005 Lahti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Pelicansissa. == Ura == === Seuraura === Junkkari on Pelicansin kasvatti. Hän toimi kaudella 2021–2022 seuran U18-joukkueen varakapteenina. Kesällä 2022 Junkkari nousi Pelicansin SM-liigarinkiin, mutta hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2022–2023, vaan Junkkari pelasi sen kokonaan U20-joukkueessa. Kesäkuussa 2023 Junkkari teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän teki kaudella 2023–2024 miesten pääsarjadebyyttinsä Mestarien liigan avauskierroksella 2. syyskuuta 2023 vieraissa ranskalaista Dragons de Rouenia vastaan. Junkkari merkittiin Pelicansin nelospuolustajapariin Saku Salmisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.14 minuuttia ja Junkkarille merkittiin Pelicansin 3–8-voittoon päättyneessä ottelussa teholukema +2. Hän pelasi CHL:ssä kolme ottelua ilman tehopisteitä. Ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa Junkkari pelasi runkosarjan kahdeksannella kierroksella 30. syyskuuta 2023 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan, kun Michal Jordán joutui pelikieltoon. Junkkari merkittiin heti Pelicansin ykköspuolustajapariin Petteri Riihisen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.14 minuuttia ja Junkkarille merkittiin teholukema +1. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Pelicansin U20-joukkueessa. Heinäkuussa 2024 Junkkari teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. === Maajoukkueura === Junkkari pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2023. Hänet valittiin myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta Junkkari kuitenkin putosi lopullisesta kisajoukkueesta. Hän pelasi myös Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Junkkari on pelannut kymmenen nuorten ja 33 poikien maaottelua. == Tilastot == 2021–2022 Pelicans U20-SM 36 1 3 4 12 2 0 0 0 0 2022–2023 Pelicans U20-SM 35 1 5 6 34 4 0 0 0 6 U18 5 0 1 1 0 2023–2024 Pelicans U20-SM 37 2 12 14 18 3 0 1 1 0 Pelicans SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 1 0 0 0 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Pelicansin pelaajat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charlotte Frogner

Charlotte Frogner (s. 9. huhtikuuta 1981 Aurskog-Høland) on norjalainen näyttelijä. Hän valmistui Norjan teatterikorkeakoulusta vuonna 2004 ja on siitä lähtien näytellyt Det Norske Teatretissa. Lisäksi hän on esiintynyt televisiosarjoissa ja elokuvissa. Yksi hänen tunnetuimmista rooleistaan on Celine Kopperud komediasarjassa Side om side. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hans Morten Hansen

Hans Morten Hansen (s. 28. helmikuuta 1964) on norjalainen koomikko ja näyttelijä. Hän on kotoisin Stavangerista ja aloitti uransa 1990-luvun puolivälissä. Hansen tunnetaan muun muassa Rolf Gullestadin roolista komediasarjassa Side om side. Vuonna 2010 hän teki pisimmän stand up -esityksen maailmanennätyksen esiintymällä yhtäjaksoisesti 38 tuntia ja 14 minuuttia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset stand up -koomikot Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rustem Umjerov

Rustem Enverovytš Umjerov (, ; s. 19. huhtikuuta 1982 Bulungʻur, Samarkandin alue, Uzbekistanin SNT) on ukrainalainen poliitikko ja liikemies, joka on syyskuusta 2023 lähtien toiminut Ukrainan puolustusministerinä. == Tausta ja yksityiselämä == Umjerov syntyi Uzbekistanin Bulungʻurissa Krimin Aluštasta kotoisin olevaan krimintataariperheeseen. Hän valmistui Ukrainan kansallisesta hallintoakatemiasta maisteriksi pääaineenaan rahoitus. Vuosina 2004–2010 hän työskenteli lifecell-matkapuhelinoperaattorilla useissa esimiestehtävissä. Umjerov puhuu ukrainaa, venäjää, turkkia, englantia sekä jonkin verran arabiaa. == Poliittinen ura == Umjeriv on toiminut Krimin tataarien kansan medžlisissä sekä sen pitkäaikaisen puheenjohtajan Mustafa Cemilevin neuvonanatajana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa Umjerov valittiin Ukrainan parlamenttiin Verh’ovna Radaan Holos-puolueen listan 18:ntena, sitoutumattomana ehdokkaana. Hän on toiminut Euroopan neuvoston parlamentaarisen yleiskokouksen Ukrainan pysyvän delegaation varapuheenjohtajana. Syyskuussa 2022 hänet nimitettiin Ukrainan valtion omaisuusrahaston johtajaksi. Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Umjerov osallistui Venäjän ja Ukrainan välisiin rauhanneuvotteluihin. Maaliskuun lopulla kävi ilmi, että Umjerov, yksi muu Ukrainan parlamentin edustaja ja venäläinen miljardööri Roman Abramovitš alkoivat oireilla, jotka viittasivat myrkytykseen. Kolmikko lennätettiin Istanbuliin, jossa nämä saivat sairaalahoitoa, ja Umjerov kertoi myöhemmin olevansa kunnossa pyytäen samalla, etteivät ihmisit levittäisi "todentamattomia väitteitä". Syyskuussa 2023 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi esitti Umjerovia puolustusministeriksi Oleksi Reznikovin seuraajaksi. Ukrainan parlamentti nimitti hänet tehtävään 6. syyskuuta. == Kunnianosoituksia == * Ansioritarikunta (Ukraina, 2021) == Lähteet == Luokka:Ukrainan puolustusministerit Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Krimin tataarit
Valtapeliä elokuussa 1940

Valtapeliä elokuussa 1940 on Veli-Matti Saikkosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 2001. Elokuva sijoittuu vuonna 1940 solmitun Moskovan rauhansopimuksen jälkeiseen aikaan, jolloin Suomi neuvotteli Saksan kanssa mahdollisesta aseavusta, minkä johdosta marsalkka Mannerheimin, puolustusministeri Waldenin ja pääministeri Rytin on tarkoitus selostaa tilannetta jo ulkopoliittisesta päätöksenteosta sivussa ollutta presidentti Kalliota. Elokuva esitettiin Yle TV1:n Kotikatsomossa 17. joulukuuta 2001. == Rooleissa == == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisioelokuvat Luokka:Suomalaiset draamaelokuvat Luokka:Vuoden 2001 suomalaiset elokuvat
Bow Wow Wow

Bow Wow Wow on brittiläinen 1980-luvun alun uuden aallon yhtye. Aiemmin Sex Pistolsin managerina toiminut Malcolm McLaren toimi hetken aikaa myös Adam & the Antsin managerina. Hän kuitenkin houkutteli yhtyeen muut jäsenet perustamaan tammikuussa 1980 Bow Wow Wow:n ja värväsi siihen laulajaksi tuolloin 13-vuotiaan Annabella Luwinin.McLaren markkinoi yhtyettä sensaatiohakuisesti, Vivienne Westwood suunnitteli sille uusromanttiseksi kutsutun, merirosvoteemaisen tyylin, ja musiikkiin oli otettu vaikutteita etenkin burundilaisesta rummutuksesta. Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli aluksi vain C-kasettina ilmestynyt "C·30 C·60 C·90 Go". Sen molemmat kappaleet olivat samalla puolella, toinen puoli oli tyhjä, ja ostajia kehotettiin äänittämään sille itse musiikkia. Tästä syystä levy-yhtiö EMI kieltäytyi markkinoimasta julkaisua. Sen jälkeen yhtye julkaisi kahdeksan kappaleen mittaisen minialbumin Your Cassette Pet, joka oli pakattu tupakka-askin muotoon. Koska sitä ei julkaistu lainkaan vinyylilevynä, laskettiin se myyntilistalla singleksi. Vuonna 1981 yhtye siirtyi EMI:ltä RCA:lle. Albumi See Jungle! See Jungle! Go Join Your Gang Yeah, City All Over! Go Ape Crazy! herätti huomiota myös kansikuvallaan. Siinä yhtye toisti Édouard Manet’n Aamiainen ruohikolla -maalauksen asetelmaa. Erityisesti Annabella Luwinin äiti ei pitänyt siitä. Albumia julkaistiin eri maissa erilaisilla kansiversioilla. Kun kuvan julkaisusta ei kuitenkaan tullut enempää seurauksia, sitä käytettiin seuraavana vuonna julkaistun The Last of the Mohicans -EP:n kantena. EP sisälsi version The Strangeloves -yhtyeen kappaleesta "I Want Candy". RCA näki sen myyvän hyvin Yhdysvalloissa ja kappaleesta tehtiin musiikkivideo, jota MTV esitti. RCA julkaisi yhtyeen kappaleista I Want Candy -nimisen kokoelman. Myös EMI julkaisi sille levytetyistä kappaleista vielä samana vuonna The Original Recordings -nimisen kokoelman. Bow Wow Wow teki vielä vuonna 1983 albumin When the Going Gets Tough, the Tough Get Going, minkä jälkeen yhtye erotti laulajansa, joka siirtyi soolouralle. == Albumit == * See Jungle! See Jungle! Go Join Your Gang Yeah, City All Over! Go Ape Crazy! *When the Going Gets Tough, the Tough Get Going == Lähteet == Luokka:Brittiläiset uuden aallon yhtyeet
Calimocho

Calimocho tai kalimotxo on espanjalainen juoma, joka koostuu puoleksi punaviinistä ja puoleksi kolajuomasta.Coca Cola Finland: Kalimotxo, suosittu espanjalainen kesäjuoma Se kehitettiin Baskimaalla 1970-luvun alussa.Discover the origin of Kalimotxo How Spoiled Wine Inspired the Basque Country’s Most Famous Mixed Drink Calimocho onkin erityisen suosittu hellejuoma Espanjan baskialueilla ja Etelä-Amerikassa. Juoma tunnetaan Etelä-Afrikassa nimellä katemba, Mosambikissa nimellä cátembe, Kroatiassa, Serbiassa, Pohjois- Makedoniassa ja muissa Balkanin maissa nimellä bambus, Chilessä nimellä jote ja Argentiinassa nimellä jugo de Jesús. ==Lähteet== Luokka:Espanjalaiset juomat
Kyösti Tiainen

Kyösti Juhani Tiainen (9. marraskuuta 1940 Lappeenranta – 17. marraskuuta 2024 EspooKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 1.12.2024, s. B24.) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 4.9.2023. Tiainen syntyi autonkuljettaja Vilho Johannes Tiaisen ja Aili Leviäkankaan perheeseen ja avioitui 1967 erikoishammaslääkäri Leena Pullin kanssa. Hän tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan lyseosta 1960 ja valmistui Helsingin yliopistosta humanististen tieteiden kandidaatiksi 1965 ja filosofian kandidaatiksi 1968 ja maisteriksi 1969. Hän oli va. vänrikki Uudenmaan Rakuunapataljoonassa 1961, Itä-Suomen Maapäivien pääsihteeri 1966, SOK:n markkinointiosaston jaostopäällikkö 1967–1971, Teboilin mainos- ja tiedotusosaston päällikkö 1971–1972, Etelä-Suomen aluejohtaja 1972–1980, huoltamo-osaston johtaja 1980–1983 ja kaupallinen johtaja 1987–2001 sekä yrityksen hallituksen jäsen. Suomen Petrooli Oy:n operatiivinen johtaja Tainen oli 1984–1986 ja toimi myös yrityksen hallituksen jäsenenä. Hänellä oli työuransa aikana lisäksi useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Tiainen sai 1998. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Moldjord

Moldjord on Beiarnin kunnan hallinnollinen keskus Nordlandin läänissä Norjassa. Vuonna 2016 siellä oli noin 150 asukasta. Beiarn Church.jpg|Beiarnin kirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Beiarn
Fridthjov Anderssen

Fridthjov Anderssen (26. huhtikuuta 1876 Beiarn – 9. toukokuuta 1937 Bodø) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän opiskeli Oslon konservatoriossa ja aloitti urkurina Bodøssä vuonna 1895. Anderssen myös johti paikkakunnalla kuoroa ja musiikkiyhdistystä. Kuolemansa jälkeen hänelle pystytettiin patsas Bodøhön. SLH.F.000001-10026 Anderssen statue.jpg|Muistopatsas Bodøssä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset säveltäjät Luokka:Norjalaiset urkurit Luokka:Vuonna 1876 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Presentismi

Presentismi on menneisyyden tulkitsemista ja selittämistä tarkasteluhetken tilanteen kautta. Presentistisestä näkökulmasta totta on se, mikä asioiden ja ilmiöiden tarkasteluhetkellä on olemassa ja tiedossa. Presentismi on ihmistieteiden alaan kuuluva ja poliittis-yhteiskunnallnen ilmiö. Presentismi voidaan jakaa kolmeen eri tyyppiin. Julkisissa keskusteluissa presentismi esiintyy useimmiten ”tämähän oli selvää alusta lähtien” -tyyppisinä kertomuksina, joissa edeltävää kehitystä kuvataan lopputuloksesta käsin lopputulokseen vääjäämättömästi johtaneena tapahtumien sarjana. Tutkimuksen piirissä, jossa on aina myös esiintynyt presentismiä, kyse on eräänlaisesta tieteen kaapuun puetusta jälkiviisaudesta. Tutkimuksissa presentismi esiintyykin yleensä pyrkimyksenä osoittaa tutkimushetkellä vallitsevat olosuhteet, poliittiset käsitykset tai valtasuhteet oikeiksi esittämällä ne vääjäämättömän historiallisen kehityksen tuotoksina tai historiallisesti ainutlaatuisina. Toinen yleisesti esiintyvä presentismin muoto on arvioida menneisyyden tapahtumia nykyhetken moraalisen koodiston kautta. Näin asiat, jotka tapahtumahetkellään olivat oman aikansa moraalin mukaisia, näyttäytyvät moraalisesti arveluttavina, jopa tuomittavina. Presentismiä esiintyykin poliittisen kamppailun yhteydessä. Myös teleologiset selitykset, joissa nykyhetki esitetään vääjäämättömän kehityksen tuloksena, voidaan katsoa presentistisiksi, koska näissä tulkinnoissa kielletään historialliseen kehitykseen kiinteästi liittyvä mahdollisuus tehdä tai valita toisin. == Katso myös == * Anakronismi * Historian merkkihenkilöt ja rasismi == Lähteet == Luokka:Historian käsitteet Luokka:Politiikka
Antoine de Jussieu

Antoine de Jussieu (6. heinäkuuta 1686 Lyon, Ranska – 22. huhtikuuta 1758 Pariisi) oli ranskalainen kasvitieteilijä. ==Elämä ja ura== Jussieun isä oli maineikas apteekkari Christophe de Jussieu (tai Dejussieu), joka julkaisi teoksen Nouveau traité de la thériaque (1708). Antoine opiskeli lääketiedettä Montpellierin yliopistossa. Hän lähti Pariisiin vuonna 1708. Joseph Pitton de Tournefort, jonka seuraajaksi Jardin des Plantesin johtoon hänet nimitettiin Guy-Crescent Fagonin suosituksesta, kuoli samana vuonna. Vuoteen 1711 mennessä hän oli Ranskan tiedeakatemian jäsen. Hän teki kasvitieteellisiä tutkimusmatkoja veljensä Bernard de Jussieun kanssa Espanjassa, Portugalissa ja Etelä-Ranskassa, ja kuvaili niiden tuloksia Ranskan tiedeakatemian julkaisuissa vuosina 1712–1744. Jussieun omilla julkaisuilla muun muassa kasvitieteestä, ihmisen anatomiasta, eläintieteestä, paleontologiasta ja mineralogiasta ei ole suurta merkitystä, mutta hän toimitti Tournefortin Institutiones rei herbariae -teoksen painoksen (3 nidettä, 1719) sekä Jacques Barrelierin postuumisti ilmestyneen kasvitieteellisen pääteoksen Plantae per Galliam, Hispaniam, et Italiam observatae. (1714). Jussieun kuoleman jälkeen julkaistiin Traité des vertus des plantes (1771). Hän harjoitti lääketiedettä pääasiassa köyhien parissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1686 syntyneet Luokka:Vuonna 1758 kuolleet
Mari Parkkinen

Mari Johanna Parkkinen (ent. Rautiainen, s. 6. syyskuuta 1971) on teologian tohtori ja Mikkelin hiippakunnan piispa vuodesta 2023 alkaen. Ennen teologian opintoja Parkkinen (silloinen Rautiainen) työskenteli radiotoimittajana muun muassa Kiss FM -kanavalla, Ylessä Etelä-Savon radiossa sekä Radio Dei -kanavalla. * Hän on toiminut aktiivisesti myös useissa kolmannen sektorin järjestöissä vapaaehtoisena. Parkkinen vihittiin papiksi vuonna 2010, ja hän on toiminut pappina Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnassa 2011–2014, Suomen Lähetysseuran palveluksessa Jerusalemissa 2014–2017 sekä Imatran seurakunnan kirkkoherrana 2021–2023. Hänen Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2021 tarkastettu väitöskirjansa käsitteli palestiinalaiskristittyjen muuttuvaa uskonnollista kenttää. ==Julkaisuja== * ==Lähteet == Luokka:Mikkelin piispat Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Suomalaiset teologit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Plumier

Charles Plumier (20. huhtikuuta 1646 Marseille, Ranska – 20. marraskuuta 1704 El Puerto de Santa María, Espanja) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän on aikansa merkittävin kasvitieteellinen tutkimusmatkailija ja yksi kuuluisimmista kasvitieteilijöistä ennen Linnaeusta. ==Elämä ja ura== Plumier liittyi 16-vuotiaana katolisen kirkon Ordo Minimorum -sääntökuntaan. Hän omistautui matematiikan ja fysiikan opiskelulle, valmisti kojeita ja oli erinomainen piirtäjä, maalari ja sorvari. Plumier lähetettiin ranskalaiseen Trinità dei Montin luostariin Roomaan, ja hän opiskeli siellä innokkaasti kasvitiedettä kahden sääntökunnan jäsenen johdolla ja erityisesti tunnetun sisterssiläisen kasvitieteilijän Paolo Bocconen johdolla. Palattuaan Ranskaan hänestä tuli Joseph Pitton de Tournefortin oppilas, jonka mukana hän teki kasvitieteellisiä retkiä. Hän tutki myös Provencen ja Languedocin rannikoita. Hänen kasvitieteen kannalta merkittävä työnsä alkoi vuonna 1689, kun hän Ranskan hallituksen määräyksestä lähti Joseph Donat Surianin mukana Antilleille. Matkan jälkeen Plumier nimitettiin kuninkaalliseksi kasvitieteilijäksi. Vuonna 1693 hän teki kuningas Ludvig XIV:n käskystä toisen matkansa ja vuonna 1695 kolmannen matkansa Antilleille ja Keski-Amerikkaan. Länsi-Intiassa ollessaan dominikaani Jean-Baptiste Labat auttoi häntä suuresti työssään. Vuonna 1704 hän sairastui keuhkoputkentulehdukseen ja kuoli, kun hän oli lähdössä neljännelle matkalleen aikomuksenaan vierailla Perussa. Plumierin työn tuloksena syntyi kokoelmia, kuvauksia ja piirroksia. Hänen ensimmäinen teoksensa oli Description des plantes de l'Amérique (1693). Sitä seurasi teos Nova plantarum americanarum genera (1703–1704). Plumierin kuoleman jälkeen julkaistiin Traité des fougères de l'Amérique (1705). Julkaisu Filicetum Americanum (1703) on koottu edellä mainituista. Plumier kirjoitti myös teoksen sorvaamisesta, L'Art de tourner (1701). Kuollessaan Plumier jätti jälkeensä 31 käsikirjoitettua nidettä, jotka sisältävät kuvauksia ja noin 6000 piirrosta, joista 4000 oli kasveja ja loput amerikkalaisia eläimiä, erityisesti lintuja ja kaloja. Plumier kirjoitti myös Journal des Savants -lehteen ja Mémoires de Trévoux -lehteen. 1700-luvun luonnontieteilijät kirjoittivat Plumierista ihaillen. Tournefort ja Linnaeus nimesivät hänen kunniakseen Plumeria- kasvisuvun. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskalaiset tutkimusmatkailijat Luokka:Vuonna 1646 syntyneet Luokka:Vuonna 1704 kuolleet
Adrien de Jussieu

Adrien Laurent Henri de Jussieu (23. joulukuuta 1797 Pariisi – 29. kesäkuuta 1853 Pariisi) oli ranskalainen kasvitieteilijä. Hän oli Antoine Laurent de Jussieun poika. ==Elämä ja ura== Jussieu valmistui lääketieteen tohtoriksi 1824 tyräkkikasveja käsitelleellä väitöskirjalla De Euphorbiacearum generibus medicisque earundem viribus tentamen. Hänen isänsä jäätyä eläkkeelle vuonna 1826, hänestä tuli Jardin des Plantesin maatalouskasvitieteen professori. Vuonna 1845 hänestä tuli Sorbonnen kasvien organografian professori. Hänen oppikirjansa Cours élémentaire de botanique julkaistiin vuosina 1842–1884 kahdessatoista niteessä ja siitä tehtiin lukuisia painoksia ja käännöksiä eurooppalaisille kielille. Géographie botanique -teoksen (1845) lisäksi hän julkaisi monografioita, erityisesti Malpighiaceae-heimosta (1843). Hän toimitti myös isänsä Introductio in historiam plantarum -teoksen. Hän toimi Ranskan tiedeakatemian puheenjohtajana. Hänen kuolemansa jälkeen de Jussieun suvun kasvitieteellinen dynastia päättyi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kasvitieteilijät Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1797 syntyneet Luokka:Vuonna 1853 kuolleet
Miki Ratsula

Miki Ratsula on amerikansuomalainen muunsukupuolinen muusikko. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Porista mutta muuttaneet Yhdysvaltoihin kymmeniä vuosia sitten. Ratsulan esikoisalbumi I Owe It to Myself ilmestyi vuoden 2022 maaliskuussa, ja toinen albumi I’ll Be Fine If I Want to oli määrä julkaista marraskuussa 2023. Vaikka hän ei ole kovinkaan tunnettu Suomessa, hänen musiikkiaan on kuunneltu Spotifyssa kymmeniä miljoonia kertoja. Elokuun 2023 aikana hänellä oli yksittäisiä kuuntelukertoja 750 000, mikä on lähes yhtä paljon kuin usealla suositulla suomalaisartistilla. Hän on opiskellut musiikkia ja psykologiaa San Diegon yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Turbopolsa

Pierre ”Turbopolsa” Silfver (s. 9. elokuuta 1998) on ruotsalainen ammattilaisuransa lopettanut Rocket League -pelaaja. Häntä pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista pelaajista. == Ura == Turbopolsa pelasi uransa aikana lukuisissa joukkueissa, joista merkittävimmät olivat Gale Force eSports, NRG ja Team Envy. Hän on voittanut neljä Rocket League Championship Series -turnausta, joka on eniten kaikista pelaajista. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset elektronisen urheilun ammattilaiset Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kaljumuura

Kaljumuura (Gymnocichla nudiceps) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. == Koko ja ulkonäkö == Kaljumuura kasvaa 15-16 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Kaljumuurakoiraan päälaen, otsan ja silmienympärystän paljas iho on sininen. Muu ruumis on hyöhenpeitteinen ja kauttaaltaan musta. Siivissä on ohuita valkoisia viiruja. Lajin naaraalla on paljasta ihoa vain silmienympärystässä. Kaljumuuranaaras on selästään harmaanruskea ja vatsastaan punaruskea. == Levinneisyys ja elintavat == Kaljumuuraa esiintyy Belizestä Kolumbiaan ulottuvalla alueella. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät, erityisesti niiden helikonioita kasvavat tiheiköt. Kaljumuura liikkuu tavanomaisesti pareittain. Se syö hyönteisiä ja seuraa muurahaislaumoja. == Lähteet == Luokka:Puumuurat
Nehemiah Grew

Nehemiah Grew (kastettu 26. syyskuuta 1641 Warwickshire, Englanti – 25. maaliskuuta 1712 Lontoo) oli englantilainen fysiologi ja lääkäri. Hän oli italialaisen Marcello Malpighin ohella kasvianatomian tieteenalan perustajia. Hän julkaisi ensimmäisenä näkemyksensä, että heteet vastaavat koiraan sukuelintä ja emit naaraan sukuelintä. ==Elämä ja ura== Grew oli Coventryn St Michael's -seurakunnan kirkkoherran, Englannin kirkon opin vastaisen toisinajattelijan ("noncomformist") Obadiah Grew'n (1607–1688) ainoa poika. Hän valmistui Cambridgen yliopistosta vuonna 1661, ja kymmenen vuotta myöhemmin hän suoritti lääketieteen tohtorin tutkinnon Leidenin yliopistossa. Hän aloitti kasvien anatomiaa koskevat tutkimukset vuonna 1664, ja vuonna 1670 piispa John Wilkins toimitti Royal Societylle hänen tutkielmansa The Anatomy of Vegetables begun. Piispan suosituksesta hänet seuraavana vuonna valittiin Royal Societyn jäseneksi. Vuonna 1672, kun essee julkaistiin, hän asettui Lontooseen ja harjoitti pian kattavasti lääkärin ammattia. Vuonna 1673 hän julkaisi teoksensa Idea of a Phytological History, joka koostui hänen edellisenä vuonna Royal Societylle toimittamistaan artikkeleista, ja vuonna 1677 hän seurasi Henry Oldenburgia seuran sihteerinä. Hän toimitti Philosophical Transactions of the Royal Society -lehteä vuosina 1678–1679, ja vuonna 1681 hän julkaisi Gresham Collegessa säilytettävien esineiden luettelon, jonka yhteydessä painettiin joitakin hänen Royal Societylle toimittamia artikkeleita, jotka koskivat mahalaukun ja suoliston vertailevaa anatomiaa. Vuonna 1682 ilmestyi hänen suuri teoksensa The Anatomy of Plants, joka myös oli suurelta osin kokoelma aiempia julkaisuja. Se oli jaettu neljään kirjaan, jotka olivat Anatomy of Vegetables begun, Anatomy of Roots, Anatomy of Trunks ja Anatomy of Leaves, Flowers, Fruits and Seeds, ja se oli kuvitettu 22 kuvalla, ja sen liitteenä oli seitsemän lähinnä kemian alaa koskevaa artikkelia. Hänen muihin julkaisuihinsa kuuluivat Sea-water made Fresh (1684), The Nature and Use of the Salt contained in Epsom and such other Waters (1697), joka oli käännös hänen teoksestaan Tractatus de salis (1695) ja Cosmologia sacra (1701), jossa Grew argumentoi erityisesti Spinozan jumalakäsitystä vastaan. Carl Linnaeus nimesi hänen kunniakseen suvun Grewia eli rossikukat (heimo malvakasvit, aiemmin lehmuskasvit Tiliaceae). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset kasvitieteilijät Luokka:Englantilaiset lääkärit Luokka:Fysiologit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1641 syntyneet Luokka:Vuonna 1712 kuolleet
Avarrus Arkkitehdit

Avarrus Arkkitehdit on vuonna 2008 perustettu suomalainen arkkitehtitoimisto, joka on erikoistunut korjausrakentamiseen sekä kestävään uudisrakentamiseen. Avarrus Arkkitehtien suunnittelemia kohteita on muun muassa Helsingin Punavuoressa hevostallista asuinrakennukseksi muutettu Ajurien talli, sekä Oulunkylään rakentuva As Oy Helsingin Muurarimestari, massiivitiilikerrostalo painovoimaisella ilmanvaihdolla. == Historia == Pauli Siponen, Niilo Ikonen ja Hossam Hewidy perustivat Avarruksen kilpailutyöryhmän pohjalta vuonna 2008 vielä opiskellessaan Otaniemessä Teknillisessä korkeakoulussa. Kolmikosta Hewidy siirtyi pian työskentelemään kaupunkisuunnittelun tutkimuksen ja opetuksen parissa. Alkuun toimisto keskittyi erityisesti pientaloihin ja kaupunkisuunnitteluun, mutta 2010-luvun alusta lähtien Avarrus Arkkitehdit on tehnyt enenevissä määrin korjausrakentamista ja suurempia rakennussuunnitteluprojekteja. Vuonna 2018 Avarrus sai kolmannen osakkaan sisustusarkkitehti Laura Karhusesta. Vuonna 2023 Avarrus Arkkitehdeilla työskentelee Helsingissä yhteensä 15 arkkitehtia, suunnittelijaa ja sisustusarkkitehtia. == Suunnittelutyöt == * Kiljavan Partiokeskus (2016) * Talo Spaak (2016) * Kansatalo (2019) * Paasitien Kolmoset (2019) * Noli Myyrmäki (2021) * Kalliolanrinne 4 (2020) * Tähtitorninkatu 16 (2020) * Paviljonki II (2020) * Ajurien talli (2022) * As Oy Helsingin Muurarimestari (arvioitu valmistuminen 2024) == Tunnustukset == * Kestävä Kivitalo 2022, Ajurien talli * Rakentamisen Ruusu 2022, Ajurien talli * Arkkitehtuurin Finlandia -palkinto-ehdokas 2023, Ajurien talli == Lähteet == * * == Aiheesta muualla == * www.avarrus.fi * https://www.arkkitehtuurinfinlandia.fi/ * https://www.hel.fi/fi/uutiset/rakentamisen-ruusu-2022-asumisen-ja- asuinrakentamisen-laadun-parantamisesta * https://www.kivitalo.fi/ajankohtaista/ajurien-talli-kestava-kivitalo-palkinto/ Luokka:Suomalaiset arkkitehtitoimistot
John Wilkins

John Wilkins (14. helmikuuta 1614 Fawsley, Northamptonshire, Englanti – 19. marraskuuta 1672 Lontoo) oli englantilainen anglikaaninen kirkonmies ja luonnontieteilijä. Hän oli yksi Royal Societyn perustajista. Hän oli Chesterin piispa vuodesta 1668 kuolemaansa saakka. ==Elämä ja ura== Wilkins oli oxfordilaisen kultasepän poika. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Magdalen Hallissa. Hänet vihittiin papiksi ja hänestä tuli Fawsleyn kirkkoherra vuonna 1637, mutta hän erosi pian ja ryhtyi peräkkäin lordi Sayen ja Selen, lordi Berkeleyn ja Kaarle I:n veljenpojan ja myöhemmän Pfalzin vaaliruhtinaan Kaarle Ludvigin kappalaiseksi. Englannin sisällissodan aikana vuonna 1648 hänestä tuli Oxfordin Wadham Collegen rehtori. Hänen alaisuudessaan college menestyi poikkeuksellisen hyvin, sillä vaikka hän kannatti Oliver Cromwellia, hänellä oli yhteyksiä sivistyneimpiin rojalisteihin, jotka antoivat poikansa hänen huostaansa. Vuonna 1659 Richard Cromwell nimitti hänet Cambridgen yliopiston Trinity Collegen rehtoriksi. Englannin restauraation yhteydessä vuonna 1660 hänet erotettiin, mutta hänet nimitettiin Yorkin kaniikiksi ja Middlesexin Cranfordin kirkkoherraksi. Vuonna 1661 hän toimi Gray's Innin saarnaajana ja vuonna 1662 Lontoon St Lawrence Jewryn kirkkoherrana. Hänestä tuli Northamptonshiren Polebrookin kirkkoherra vuonna 1666, Exeterin kaniikki vuonna 1667 ja seuraavana vuonna St Paulin katedraalin kaniikki ja Chesterin piispa George Villiersin, Buckinghamin toisen herttuan vaikutuksesta. Hänellä oli vahva kiinnostus luonnontieteisiin, ja hän oli Royal Societyn perustaja ja sen ensimmäinen sihteeri. Hän oli tunnettu suvaitsevaisuudestaan ja maltistaan suurten poliittisten ja uskonnollisten kiistojen ja väkivallan aikakaudella. Hänen lukuisista teoksistaan tärkein on Essay towards a Real Character and a Philosophical Language (1668), jossa hän yrittää hahmotella uuden keinotekoisen universaalin kielen filosofien käyttöön. Hänet muistetaan myös teoksesta The Discovery of a World in the Moon (1638, 3. painos, jonka liitteenä on The possibility of a passage thither, 1640), jossa hän yritti todistaa, että Kuu oli asuttava maailma. Myöhempään painokseen hän lisäsi luvun siitä, että Kuu oli mahdollista saavuttaa tahdonvoimalla. Muita teoksia ovat A Discourse concerning a New Planet (1640), kryptografinen teos Mercury, or the Secret and Swift Messenger (1641) ja Mathematical Magick (1648). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset teologit Luokka:Chesterin piispat Luokka:Englantilaiset matemaatikot Luokka:Englantilaiset filosofit Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1614 syntyneet Luokka:Vuonna 1672 kuolleet
Almost Human – Works 1995–2010

Almost Human – Works 1995–2010 on suomalaisen kuvataiteilija Tero Puhan vuonna 2011 julkaisema retrospektiivinen kuvateos. Teokselle myönnettiin Valtion valokuvataidetoimikunnan laatutuki vuonna 2009. Teos sisältää runsaan kuvituksen lisäksi viisi Puhan työskentelyä analysoivaa tekstiä: * Leevi Haapala: Oikeita tapoja olla – huomioita Tero Puhan taiteesta * Leena-Maija Rossi: ”Luonnollisen” rakentuneisuudesta * Annamari Vänskä: Vimmaista identiteettien shoppailua * Livia Hekanaho: Naisen työ. Tero Puhan Nine to Five * Anna-Kaisa Rastenberger: Kameran takana ja edessä: Etsimessä Tero Puha (haastattelu) Luokka:Vuoden 2011 kirjat
Pasilankatu

Pasilankatu on pohjois–etelä-suuntainen katu Helsingin Pasilassa. Pasilankatu toimii Länsi-Pasilan ja Keski-Pasilan osa-alueiden rajana, ja se on tärkeä liikenneväylä. Pasilankatu alkaa etelässä Veturitien risteyksestä ja päättyy pohjoisessa Radiokadun liikenneympyrään. Pasilankadun varrella on eteläpäässä joukko toimistorakennuksia sekä Tripla-kompleksi. Näitä pohjoisemmassa on lisää toimistorakennuksia, 2020-luvulla valmistuneita asuinkerrostaloja sekä Helsingin pääpoliisilaitos. Raitiovaunu 9 kulkee Pasilankatua pitkin aina Ilmalantorille saakka. == Rakennukset == ;Länsipuoli * Huolintatalo, toimistorakennus, Pasilankatu 2. Rakennuttaja John Nurminen Oy, 1982. * Palkkatilanportti 1, toimistorakennus, 1981. * Esterinportti 2, mm. Uudenmaan liiton pääkonttori, 1984. * Esterinportti 1 (”Ester1”), toimistorakennus, 1984. * Pasilankatu 10, toimistorakennus, 1985. * Maistraatinportti 1, entinen Yhtyneiden Kuvalehtien toimitalo. Arkkitehti Ilmo Valjakka, 1987. * Pasilanportti, toimistorakennus, Kyllikinportti 2. Alkuperäinen suunnittelu Jaakko Salonen, 1988. Muutostyöt L Arkkitehdit, 2017. * Pasilan poliisitalo 2, Pasilanraitio 11. Entinen Helsingin käräjäoikeuden talo, 1984. * Pasilan poliisitalo 1, Pasilanraitio 13. Arkkitehdit Toivo Korhonen ja Timo Kannisto, 1982. ;Itäpuoli * Tripla-kompleksi. Arkkitehdit Soini & Horto, 2019. * Helsingin Pilvilinna, Firdonkatu 7, asuinrakennus. Arkkitehdit Hannunkari & Mäkipaja, 2022. * Pasilankatu 11 ja 13, asuinrakennukset. HPK Arkkitehdit, 2022–2023. * Höyrykatu 8, asuinrakennus. Arkkitehtitoimisto Ark7, 2021. * Pasilankatu 17, asuinrakennus. HPK Arkkitehdit, 2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Helsingin kadut Luokka:Pasila
Saint-Pardoux-la-Rivière

Saint-Pardoux-la-Rivière on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Dronne-joen varrella, noin 11 kilometriä Nontronin kaupungista kaakkoon. Vuonna 1293 kuntaan perustettiin dominikaaniluostari. Ranskan suuren vallankumouksen aikana vuonna 1792 nunnat karkotettiin ja luostarirakennukset kansallistettiin. Luostariin perustettiin naisvankila, mutta varojen puutteessa se suljettiin jo seuraavana vuonna. Tämän jälkeen luostarirakennukset hylättiin ja niiden kiviä käytettiin kaupungin taloissa rakennusmateriaalina. Luostari on yhä olemassa raunioituneena. Saint-Pardoux’n kirkko on rakennettu vuonna 1606. Se sijaitsee entisen linnoituksen paikalla. Kirkon eteläisellä seinällä on vuonna 1854 valmistettu aurinkokello. ==Tunnettuja kuntalaisia== *Kito de Pavant (s. 1961), kilpapurjehtija ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dordognen kunnat
Abjat-sur-Bandiat

Abjat-sur-Bandiat on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Uuden- Akvitanian alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Nontronin kaupungista koilliseen. Saint-Andrén kirkko on alun perin rakennettu 1100-luvulla. Tuolta ajalta on yhä jäljellä toinen kirkon laivoista. Tämän jälkeen kirkkoa on rakennettu 1400- ja 1600-luvuilla. Vuonna 1874 kirkon katto uusittiin kokonaan ja kellotorni koottiin uudelleen. Kunnan linnoista Château Étang rakennettiin vuonna 1846. Se on lähes kokonaan Abjatin ja sen lähialueen käsityöläisten valmistama. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Dordognen kunnat