EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Biskra

Biskra on kaupunki ja keidas Algeriassa niin sanotun Zabin alueella maan kaakkoisosassa Saharan reunalla. Vuonna 2008 sen asukasluku oli 204 661\. ==Maantiede== Biskra sijaitsee Saharan aavikon reunalla Algerian kaakkoisosassa noin 100–120 metrin korkeudella merenpinnasta. Biskran keidas on nimellä Zab tunnetun keidasryhmän keskus. Kaupungista etelään sijaitsee Awras ja Tell Atlas-vuorten välissä oleva syvänne. Syvänne on luonut historiallisesti tärkeän kulkureitin paimentolaisille. Lähistöllä on myös kaksi suurta suolajärveä, Melrhír ja Merouane. Sää alueella on talvisin leuto ja paikka tunnetaan talvilomakohteena. Kesäisin lämpötilat nousevat kuitenkin korkeaksi. Sadetta saadaan suhteellisen vähän ja vaihtelevin väliajoin. Sateet lankeavat pääsääntöisesti Awrasvuorille Biskran pohjoispuolelle. Vettä saadaan Wadi Biskran padolta. ==Historia== Ennen nykyisen kaupungin perustamista Biskran paikalla oli roomalainen limes nimeltä Vescera. Nykyisen nimensä se sai vasta Aghlabidien vallatessa Zabin alueen 1000-luvulla. Tuolloin aluetta asuttivat berberiheimot, mutta alueelle alkoi saapua myös arabiheimoja. 1200-luvulla Biskrasta kehittyi tärkeä kauppapaikka Saharalta saapuville karavaaneille. Alue muodosti myös käytännössä itsenäisen oman ruhtinaskuntansa muodollisesti TunisinHafsidien alaisuudessa. Tunisin hallitsijan Abu Farisin onnistui palauttaa hafsidien täysi valta vuonna 1402, mutta hafsidit heikentyivät merkittävästi seuraavab vuosisadan lopulla. Leo Africanus kuvaili Biskraa suhteellisen suureksi paikkakunnaksi 1500-luvun puolivälillä, mutta hän mainitsi myös paikallisten olevan köyhiä. Osmanien valtakunta valtasi alueen kahdella sotaretkellä vuosina 1542 ja 1552. He perustivat paikalle linnoituksen ja varuskunnan. Osmanien valta oli muodollinen ja alueella vallasta kamppailivat turkkilaisten ohella eri suvut. Monet Biskran asukkaista muuttivat muualle lähiseudun kyliin valtataistelujen myllerryksessä. Ranska oli vallannut Algerin vuonna 1830 ja yksi Biskran vallasta kilpailleista suvuista liittoutui ranskalaisten kanssa vuonna 1838. Ranskalaiset valtasivat paikan kokonaan vuonna 1844 ja he rakennuttivat oman linnoituksensa ja varuskunnan. Linnoituksen nimi oli Saint-Germain ja se valmistui vuonna 1851. Nykymuodossaan Biskra rakennettiin eurooppalaisen esimerkin mukaan ruutukaavaa käyttäen lähelle linnoitusta ja se toimi alueen hallinnollisena keskuksena. Vuonna 1969 aluetta hävitti tuhoisa tulva. ==Talous== Biskraa ympäröivällä seudulla harjoitetaan maataloutta. Alueella kasvatetaan etenkin taateleja, mutta myös viikunoita, granaattiomenia ja aprikooseja. Talvilomakohteena kaupungissa on myös useita hotelleja. ==Väestö== Biskran asukasluku vuonna 2008 oli 204 661\. Vuonna 1998 vastaava lukema oli 170 956. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Algerian kaupungit Luokka:Keitaat
Rasvatorstai

Rasvatorstai (puolaksi tłusty czwartek) on etenkin Puolassa sekä joissain muissakin Euroopan maissa joka vuosi viimeisenä torstaina ennen laskiaista ja paastonajan alkua. Se on yleensä helmikuun päivä (joskus myös tammikuun) jolloin on tapana syödä suuri määrä makeaa, etenkin munkkeja. Rasvatorstai on tärkeä osa monien maiden kulttuuria. Luokka:Helmikuun juhlapäivät Luokka:Puolalainen keittiö Luokka:Pääsiäisen perinteet Luokka:Laskiainen
Elchen rouva

Elchen rouva ( []) on vuonna 1897 löytynyt rintakuva, joka on ajoitettu 300- tai 400-luvulla ennen ajanlaskun alkua valmistetuksi. Se tehtiin alun perin moniväriseksi ja sen silmäkuopissa oli lasista tahnaa. Nuori Manuel Campello Esclápez löysi sen 4. elokuuta 1897 Elchen kaupungista Espanjasta, kun hän kaivoi maata etsiessään vettä La Alcudian maatilan työläisille. He sanoivat sitä ”Reina Moraksi” ja veivät sen tilan omistajalle, joka oli lääkäri Manuel Campello Antón. Hän myi sen 26 päivän kuluttua ranskalaiselle arkeologille Pierre Parisille, joka toimitti veistoksen Pariisiin Louvreen. Se oli siellä näytillä vuoteen 1939 saakka, jolloin se vietiin toiselta maailmansodalta turvaan Montaubanin linnaan Ranskan eteläosaan. Vuonna 1941 veistos palasi Espanjaan vaihdossa useisiin arvokkaisiin maalauksiin. Se oli Museo del Pradon kokoelmissa maaliskuuhun 1971 asti, milloin se siirrettiin Museo Arqueológico Nacional de España-museoon ja on siellä nykyäänkin nähtävissä varhaishistorialle omistetulla osastolla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Antiikin veistokset
Erika Kallasmaa

pienoiskuva|Osa seinäteoksesta Eläköön!, Jätkäsaari, Rionkatu 10 Helsinki. Erika Kallasmaa (s. 3. syyskuuta 1969 Tampere) suomalainen kuvittaja, kuvataiteilija ja graafinen suunnittelija, joka on keskittynyt lastenkulttuuriin. Hänen teoksiinsa kuuluu muun muassa Laura Ruohosen kanssa tehty Yökyöpelit, josta on toteutettu myös näytelmä ja 13-osainen televisiosarja. Ruohosen lisäksi Kallasmaa on tehnyt kirjoja useiden muiden kirjailijoiden kanssa. == Ura == Kallasmaa aloitti uransa kuvakirjojen kuvittajana 2000-luvulla Ruotsissa. Rabén & Sjögren -kustantamo julkaisi vuosina 2000–2003 neljä hänen ruotsinkielistä teostaan. Suomessa Kallasmaan läpimurtoteos oli vuonna 2004 ilmestynyt kuvakirja Allakka pullakka, jonka hän teki Laura Ruohosen kanssa. Näytelmäkirjailija, runoilija ja ohjaaja Ruohosen kanssa Kallasmaa jatkoi teoksissa Yökyöpelit (2008) ja Tippukivitapaus (2017). Yökyöpelien pohjalta Helsingin kaupunginteatteri tuotti musiikkinäytelmän. Kallasmaa vastasi näytelmän lavastuksesta ja puvustuksesta, ja Ruohonen ohjasi ja käsikirjoitti sen. Kaupunginteatterin vuoden 2011 esitetyksestä tehtiin myös 13-osainen televisiosarja, jonka ensimmäinen osa esitettiin tammikuussa 2015. Kallasmaa on tehnyt yhteistyötä myös muiden kirjailijoiden kanssa. Onerva kokkaa -kirjan hän teki Riina Katajavuoren ja Anne Vaskon kanssa, Kuinka pikku Täplästä tuli iso koira -kirjan Hellevi Salmisen kanssa, Meidän isä on hammaspeikko -kirjan Saska Saarikosken ja Laula lelut laatikkoon -kirjan Tuuli Paasolaisen kanssa. Otus opus (2020) puolestaan sai alkunsa klassisen kitaristin Petri Kumelan ajatuksesta. Hän pyysi säveltäjiä ympäri maailmaa säveltämään miniatyyriteoksia kissoja pienemmistä eläimistä. Kumela pyysi Ruohosen tulkitsemaan otukset runoiksi ja Kallasmaan visioimaan ne kuviksi. Otus opus on kolmikon kolme vuotta kestäneen projektin lopputulos. Kallasmaa on lisäksi toiminut alansa opettajana Aalto-yliopistossa. Hän on myös ollut ideoimassa Tampereelle rakennettua Tiitiäisen satupuistoa. Hänen ja MA-arkkitehtiryhmän tekemä Kolonkolonkolo-ehdotus voitti kaupungin järjestämän kilpailun. == Tyyli ja tunnustukset == Kallasmaa on keskittynyt kuvituksissaan lastenkulttuuriin. Teoksille on ominaista rento muotokieli ja rikkaat sommitelmat. Ne ovat varsin riehakkaita, mutta niiden värisuunnittelu on hallittua. Kallasmaalle itselleen kuvallisuus on kokonaisvaltaista kerrontaa. Se ulottuu ajatuksiin, tunteisiin ja toimintaan. Kallasmaa on saanut urallaan useita tunnustuksia. Taiteen edistämiskeskus myönsi hänelle vuonna 2013 Kuvitustaiteen valtionpalkinnon. Kuvittajat-yhdistyksen Kaiku-palkinnon hän sai puolestaan vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sarah Tueting

Sarah Kirsten Tueting (s. 26. huhtikuuta 1976 New York) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ja hopeaa vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä sekä kolme MM-hopeaa vuosina 1997, 2000 ja 2001. Nykyisin Tueting asuu Utahissa ja on naimisissa Dan Lemaitren kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ivan Petrov

Ivan Mihailovitš Petrov (, 15. lokakuuta 1914 Yllönen – 20. maaliskuuta 1985 Petroskoi) oli karjalaissyntyinen neuvostoliittolainen poliitikko ja kirjastonjohtaja. Ivan Petrov syntyi karjalaiseen talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Petroskoin maatalousopistosta vuonna 1935 ja työskenteli sen jälkeen maanparantajana. Petrov työskenteli Komsomolin Aunuksen piirikomitean sihteerinä vuosina 1939–1940 ja Komsomolin Karjalan keskuskomitean sihteerinä vuosina 1940–1944. Vuonna 1944 hänet nimitettiin Karjalais-suomalaisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön sihteeriksi. Opiskeltuaan Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean puoluekorkeakoulussa Petrov työskenteli Karjalais-suomalaisen SNT:n ministerineuvoston kanslianhoitajana vuosina 1949–1950, tasavallan sovhoosiministerinä vuosina 1950–1952, KSSNT:n kommunistisen puolueen keskuskomitean toisena sihteerinä vuosina 1952–1956 ja tasavallan korkeimman neuvoston puhemiehistön varapuheenjohtajana vuonna 1956. Vuosina 1956–1959 Petrov oli Karjalan autonomisen tasavallan kulttuuriministeri. Vuodesta 1959 lähtien hän toimi neljännesvuosisadan ajan tasavallan pääkirjaston johtajana. Petrov sai Karjalan ASNT:n ansioituneen kulttuurityöntekijän arvonimen vuonna 1974. Hänelle myönnettiin kansojen ystävyyden kunniamerkki vuonna 1981. ==Lähteet== Luokka:Karjalaiset henkilöt Luokka:Neuvostoliittolaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Aurel Dermek

Aurel Dermek (25. heinäkuuta 1925 – 15. huhtikuuta 1989 Bratislava, Slovakia) oli slovakialainen sienitieteilijä. == Julkaisut == * Naše huby (1967) * Hríbovité huby (1974) * Poznávajme huby (1974) * Atlas našich húb (1977) * Malý atlas húb (1980) == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset tieteilijät Luokka:Sienitieteilijät Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1989 kuolleet
Spectre

Spectre voi tarkoittaa seuraavia: * Spectre, kuvitteellinen rikollisjärjestö James Bond -elokuvissa * 007 Spectre, vuoden 2015 James Bond -elokuva * Spectre, Laibachin vuoden 2014 albumi * Spectres, Blue Öyster Cultin vuoden 1977 albumi * ”The Spectre”, Alan Walkerin musiikkikappale vuodelta 2017 == Tekniikka == * Lockheed AC-130H lentokonemallin lisänimi * Spectre, vuonna 2018 julkaistu tietoturvahaavoittuvuus * Spectre M4, italialainen konepistooli
Heather Stanning

Heather Stanning (s. 26. tammikuuta 1985) on brittiläinen soutaja. Hän voitti olympiakultaa perämiehettömässä kaksikossa Helen Gloverin kanssa Lontoossa 2012 ja Rio de Janeirossa 2016. Maailmanmestaruuskilpailuissa Stanning ja Glover voittivat perämiehettömässä kaksikossa kultaa Amsterdamissa 2014 ja Aiguebelettessa 2015. Sama pari saavutti MM-hopeaa Karapirossa 2010 ja Bledissä 2011 heidän hävittyään molemmilla kerroilla Uuden-Seelannin parille, jälkimmäisellä kerralla vain 0,08 sekunnin erolla. Vuosina 2015 ja 2016 he voittivat Euroopan-mestaruuden. Stanning voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruden perämiehettömässä kaksikossa Olivia Whitlamin kanssa Glasgow'ssa 2007. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Katherine Copeland

Katherine Copeland (s. 1. joulukuuta 1990) on brittiläinen soutaja. Hän voitti olympiakultaa kevyessä pariairokaksikossa Sophie Hoskingin kanssa Lontoossa 2012. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kilpaili Charlotte Taylorin parina mutta he jäivät C-finaaliin. Maailmanmestaruuskilpailuissa Copeland saavutti kevyessä pariairokaksikossa hopeaa Aiguebelettessa 2015. Samana vuonna hän voitti Poznańissa Euroopan-mestaruuden. Molemmissa kilpailuissa hänen parinaan oli Charlotte taylor. Copeland voitti kevyessä yksikössä alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruden Amsterdamissa 2011 ja sijoittui samana vuonna aikuisten MM-kilpailuissa Bledissä viidenneksi. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nile Wilson

Nile Wilson (s. 17. tammikuuta 1996 Leeds, Englanti) on englantilainen telinevoimistelija ja tubettaja. Hän voitti rekillä olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 ja Kansainyhteisön kisoissa 2018 hopeaa. Euroopanmestaruuskisoissa 2016 Wilson voitti kultaa ja hopeaa. Wilsonin voimisteluun keskittyvällä Youtube-kanavalla on helmikuussa 2025 noin 1,6 miljoonaa tilaajaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset olympiamitalistit Luokka:Brittiläiset telinevoimistelijat Luokka:Brittiläiset tubettajat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sophie Hosking

Sophie Hosking (s. 25. tammikuuta 1986) on brittiläinen soutaja. Hän voitti olympiakultaa kevyessä pariairokaksikossa Katherine Copelandin kanssa Lontoossa 2012. Maailmanmestaruuskilpailuissa Hosking saavutti kevyessä pariaironelosessa hopeaa Münchenissä 2007 ja pronssia Etonissa 2006 sekä kevyessä pariairokaksikossa pronssia Poznańissa 2009 ja Bledissä 2011. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset soutajat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veli Kavlak

Veli Kavlak (s. 3. marraskuuta 1988 Wien, Itävalta) on turkkilaistaustainen itävaltalainen jalkapalloilija. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Itävaltalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Itävallan turkkilaiset Luokka:Elävät henkilöt
Felix zu Schwarzenberg (kenraali)

Felix Medardus Hubert Prinz zu Schwarzenberg (8. kesäkuuta 1867 - 18\. marraskuuta 1946) oli Schwarzenbergin sukuun kuulunut aatelinen ja Itävalta- Unkarin armeijan kenraalimajuri. Felix zu Schwarzenberg syntyi Libejitzissä () 8. kesäkuuta 1867. Hänen vanhempansa olivat Adolf Josef zu Schwarzenberg ja tämän vaimo Ida von und zu Liechtenstein.http://worldhistory.de/wnf/navbar/wnf.php?oid=5760 Ruhtinas Juhana Aadolf II oli hänen setänsä.Schwarzenberg, Felix Prinz zu, Österreichisches Biographisches Lexicon. Viitattu 8.4.2020 Käytyään koulua Wienin Schottengymnasiumissa Felix zu Schwarzenberg alkoi opiskella lakia. Hän liittyi vuonna 1886 vapaaehtoisena rakuunarykmentin palvelukseen, ja hänet nimitettiin luutnantiksi seuraavana vuonna. Sotilasurallaan hän palveli eri puolilla Itävalta-Unkaria ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä vuonna 1914. Hänet ylennettiin vuonna 1912 everstiksi. Ensimmäisessä maailmansodassa zu Schwarzenberg otti osaa taisteluihin Serbian rintamalla vuosina 1914-1915\. Toukokuussa 1915 hänet nimitettiin 12. alppijääkäriprikaatin komentajaksi Italian rintamalle, missä hän otti osaa Monte San Michelen valloitukseen. Marraskuussa 1915 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi.Schmidt-Brentano 2007, s. 169 Heinäkuusta marraskuuhun 1916 zu Schwarzenberg palveli 48. divisioonan mukana Galitsiassa Venäjää vastaan, kunnes hänet siirrettiin takaisin Italian rintamalle, missä otti osaa 10. ja 11. Isonzon taisteluihin. Caporetton taistelussa 55. jalkaväkidivisioonaa komentanut zu Schwarzenberg sai ansioistaan keisari Kaarle I:ltä Ehren-Denkmünze für Tapferkeit -kunniamitalin kaikkiaan toisena kahdesta keisarin kyseisellä mitalilla palkitsemasta henkilöstä. Helmikuussa hänestä tuli Kaiserjäger-divisioonan komentaja, missä tehtävässä pysyi sodan loppuun asti. Hän jätti armeijan ja siirtyi eläkkeelle 1. syyskuuta 1919 oltuaan jonkin aikaa sotavankeudessa. Eläkkeelle jäätyään zu Schwarzenberg asettui mailleen Gusterheimiin lähelle Judenburgia Steiermarkissa ja alkoi kehittää siitä esimerkillistä maa-aluetta. Hän kuoli Gusterheimissä luonnollisista syistä 18. marraskuuta 1946. == Perhe == Felix zu Schwarzenberg avioitui Maria Anna zu Löwenstein-Wertheim-Rosenbergin (1873-1936) kanssa 15. kesäkuuta 1897. Pariskunta sai kaksi poikaa. == Lähteet == * Schmidt-Brentano, Antonio: Die k. k. bzw. k. u. k. Generalität 1816-1918, Österreichische Staatarchiv 2007 verkkoversio === Viitteet === Luokka:Itävaltalaiset kenraalit Luokka:Itävaltalaiset aateliset Luokka:Vuonna 1867 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Eduard Melkus

Eduard Melkus (s. 1. syyskuuta 1928 Baden) on itävaltalainen viulisti, alttoviulisti ja kapellimestari.Eduard Melkus: Testament to Versatility The StradEduard Melkus BnF Data Melkus syntyi musikaalisille vanhemmille. Hän toimi vuosina 1958–1998 viulunsoiton, barokkiviulun ja historiallisen esityskäytännön professorina Wienin musiikkiyliopistossa. Hän perusti periodisoittimia käyttäneet Cappella Academica Wien- ja Melkus Ensemble -orkesterit.Douce France? Musik-Exil in Frankreich 1933-1945, s. 253-254 Primavera Driessen Gruber Hänet tunnetaankin varsinkin varhaisen musiikin esittäjänä, mutta hänen ohjelmistoonsa on kuulunut sekä viulistina että alttoviulistina myös esimerkiksi Robert Schumannin, Max Regerin, Béla Bartókin, Alban Bergin, Anton Webernin, Paul Hindemithin ja Egon Welleszin teoksia. Varhaisia säveltäjiä, joiden tuotantoa Melkus on tulkinnut, ovat olleet muiden muassa Johann Sebastian Bach, Georg Friedrich Händel, Georg Philipp Telemann, Heinrich Ignaz Franz Biber, Georg Matthias Monn, Emilio de' Cavalieri, Antonio Vivaldi, François Couperin ja Giuseppe Tartini.Austrian Information, Niteet 22-25 Melkus on johtanut kvartetteja Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Hän toimi aikoinaan alttoviulistina Richard Farrellin perustamassa pianokvartetissa.Farrell, Thomas Richard Dictionary of New Zealand Biography Melkusin saamia tunnustuksia ovat olleet Suuri hopeinen kunniamerkki palveluksista Itävallan tasavallalle, Wienin kaupungin kunniamitali ja Ordre des Arts et des Lettres'n upseerin arvo. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset viulistit Luokka:Itävaltalaiset alttoviulistit Luokka:Itävaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Power (täsmennyssivu)

Power voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * Power, norjalainen kodinkoneketju * Power-arkkitehtuuri, IBM:n suoritinarkkitehtuuri * Power Records, suomalainen levy-yhtiö * Power, vuoden 2014 intialainen elokuva * Power!!, Shizuru Seinon vuosina 1999–2002 julkaistu manga * ”Power”, Rainbow’n kappale albumilta Straight Between the Eyes (1982) * ”Power”, Helloweenin kappale albumilta The Time of the Oath (1995) * ”Power”, Ellie Gouldingin kappale vuodelta 2020 * ”Power”, Kanye Westin kappale albumilta My Beautiful Dark Twisted Fantasy (2010) * ”Power”, Dilján kappale, Islannin edustaja Eurovision laulukilpailussa 2023 == Henkilöt == * Cat Power, oik. Charlyn Marie Marshall (s. 1972), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä * David Power (1928–2014), australialainen kestävyysjuoksija * Dominic Power (s. 1973), englantilainen näyttelijä * Harry Power (1819–1891), australialainen bushranger * Lawrence Power (s. 1977), brittiläinen alttoviulisti * Lawrence Eliot Power (1864–1927), brittiläinen amiraali * Leonel Power (k. 1445), englantilainen säveltäjä * Manley Power (1773–1826), brittiläinen kenraali * Manley Lawrence Power (1904–1981), brittiläinen amiraali * Owen Power (s. 2002), kanadalainen jääkiekkoilija * Romina Power (s. 1951), yhdysvaltalainen laulaja * Samantha Power (s. 1970), yhdysvaltalainen diplomaatti * Thomas S. Power (1905–1970), yhdysvaltalainen ilmavoimien kenraali * Tyrone Power (1914–1958), yhdysvaltalainen näyttelijä * Will Power (s. 1981), australialainen kilpa- autoilija.
Tik Tok (täsmennyssivu)

Tik Tok voi tarkoittaa: * Tik Tok, Keshan soolosingle * Tiktok, sosiaalisen median palvelu * Tik-Tok, John Sladekin romaani
Tšekin kansanterveyslaitos

Tšekin kansanterveyslaitos (; lyhennys SZÚ; , NIPH) on Prahassa Tšekin tasavallassa toimiva valtiollinen kansanterveyden tutkimuslaitos. SZÚ toimii maan terveysministeriön alaisuudessa. Laitos on perustettu 25. elokuuta 1921. Laitosta johtaa tohtori Pavel Březovský. Tšekin kansanterveyslaitos on toiminut asiantuntijalaitoksena esimerkiksi vuoden 2020 alkupuolella covid-19-tautiin ja sen testaamiseen liittyvissä aiheissa. ==Katso myös== *Puolan kansanterveyslaitos (NIZP-PZH) *Robert Koch -instituutti (RHI) *Slovakian kansanterveysvirasto (ÚVZ SR) *Itävallan kansanterveysvirasto (GÖG) *Euroopan tautienehkäisy- ja -valvontakeskus (ECDC) == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * SZU:n kotisivut (szu.cz) * COVID-19: Přehled aktuální situace v ČR (Tšekin terveysministeriön Covid-19 tilannesivu) (mzcr.cz) * COVID-19 epidemic in the Czech Republic (mzcr.cz) Luokka:Kansanterveyslaitokset Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Prahan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tšekin tiede ja tekniikka
Discovery+

Discovery+ (tyyliteltynä discovery+, ennen tammikuuta 2021 Dplay) oli Warner Bros. Discoveryn suoratoistopalvelu, joka oli saatavilla ainakin Suomessa, Ruotsissa, Alankomaissa, Italiassa, Espanjassa, Norjassa ja Tanskassa. Sitä pystyi käyttämään ilmaiseksi, mutta se edellytti rekisteröitymistä. Palvelun Suomen-versiossa oli paljon ohjelmia useista eri kategorioista Frii-, Kutonen-, TV5-, TLC-, Discovery Channel- ja Animal Planet -televisiokanavilta. Dplay avattiin Suomessa 17. syyskuuta 2018 ja Alankomaissa helmikuussa 2019. Jos halusi katsottavakseen kaikki ohjelmat, piti tilata maksullinen palvelu. Suomessa Discovery+ ja HBO Max yhdistyivät Max -suoratoistopalveluksi 21. toukokuuta 2024. Discovery+ palvelu päättyi 5. joulukuuta 2024. == Lähteet == Luokka:Internettelevision suoratoistopalvelut Luokka:Discovery (yritys) Luokka:Warner Bros. Discovery
Gretchen Ulion

Gretchen A. Ulion (s. 4. toukokuuta 1972 Marlborough, Connecticut) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti olympiakultaa vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa sekä kaksi MM-hopeaa vuosina 1994 ja 1997. Ulion on ollut naimisissa Steven Silvermanin kanssa 11. heinäkuuta 1998 lähtien. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pohjolanpunasimppu

Pohjolanpunasimppu (Sebastes mentella) on korusimppujen (Sebastidae) heimoon ja punasimppujen (Sebastes) sukuun kuuluva syvissä merivesissä elävä kalalaji. == Koko ja ulkonäkö == Pohjolanpunasimppu voi kasvaa maksimissaan 77,5 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on tukeva ja melko korkea etenkin rinta- ja vatsaevien kohdalla. Väritykseltään se on lähes kokonaan kirkkaanpunainen. Pohjolanpunasimppu on kauttaaltaan kampasuomujen peitossa. Sen selkäevät ovat kasvaneet yhteen. Etuosassa on 14–16 piikkiruotoa ja takaosassa 13–17 haarautunutta nivelruotoa. Peräevässä on kolme piikkiruotoa ja 7–11 haarautunutta nivelruotoa. Muutoin hyvin samannäköisestä punasimpusta (Sebastes norvegicus) laji eroaa leuassaan olevan luisen ulokkeensa, suhteessa suurempien silmiensä sekä vaaleamman värityksensä ansiosta. == Levinneisyys ja elinympäristö == Pohjolanpunasimppua tavataan Atlantin valtameren pohjoisosassa Baffininlahdelta Nova Scotiaan ja Islantiin, Grönlantiin ja Färsaarille sekä Lofooteilta Norjanmereen, Huippuvuorille ja Barentsinmereen asti. Sen levinneisyys on siis hieman punasimppua pohjoisempi. Lajia tavataan vapaassa vedessä 300–500 metrin syvyydessä vedenpinnasta. == Ravinto ja elintavat == Pohjolanpunasimpun ravintoa ovat krilliäyriäiset, katkat, pääjalkaiset, nuolimadot ja muut pienet kalalajit. Se saavuttaa sukukypsyyden yleensä 8–10 vuoden iässä, mutta joskus vasta myöhemmin. Kutu tapahtuu helmi- maaliskuussa. Mätimunat ovat noin 1,5 millimetrin mittaisia, niitä on emokalan koosta riippuen 18 000–150 000 kappaletta ja ne kuoriutuvat kahden kuukauden kuluessa 6–8 millimetrin mittaisina poikasina. Pohjolanpunasimpun tiedetään voivan elää jopa 75 vuoden ikäiseksi. == Lähteet == Luokka:Korusimput
Thomas Gresham

Thomas Gresham (1519–1579) oli englantilainen kauppias ja Lontoon pörssin perustaja. Hän toimi pitkään Alankomaissa Englannin hallituksen finanssiasiamiehenä. Hän sai 1565 luvan rakentaa pörssitalon Lontooseen. Hän asettui 1567 Lontooseen, missä hän toimi rahan parantamiseksi ja sai aikaan, että Englannin valtio rupesi ottamaan lainansa omasta maasta, joten se tuli raha-asioissa ulkomaista riippumattomaksi. Gresham määräsi osan omaisuuttaan tieteellisen instituutin Gresham Collegen perustamiseksi, minkä hän saattoi vapaasti tehdä, sillä hänen lapsensa kuolivat ennen häntä, eikä hänellä siten ollut perillisiä.Gresham,Thomas, Tietosanakirja osa 2, palsta 1596, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910Chartres & Vermont, s. 6 Henry Dunning Macleod on antanut Greshamin mukaan nimen Greshamin laille, joka kuuluu: "Aina kun liikkeellä on kaksi laillista rahalajia, huono raha syrjäyttää hyvän."Chartres & Vermont, s. 4 ==Lähteet== * Richard Chartres & David Vermont, A Brief History of Gresbam College, gresham.ac.uk (pdf, Archive.org) ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset liikemiehet‎ Luokka:Brittiläiset diplomaatit‎ Luokka:Vuonna 1519 syntyneet Luokka:Vuonna 1579 kuolleet
Georgios Pisides

Georgios Pisides () oli bysanttilainen runoilija, joka eli keisari Herakleioksen (610–641) aikana. Hän on kirjoittanut muodoltaan taidokkaita runoelmia, joissa hän käsittelee osaksi oman aikansa valtiollisia tapauksia, osaksi filosofis-teologisia aiheita, esimerkkinä oppirunoelma Heksaemeron. Lisäksi hän on kirjoittanut epigrammeja ja muuta. Teokset on julkaistu muun muassa Jacques-Paul Mignen Patrologia graecassa.Georgios Pisides, Tietosanakirja osa 2, palsta 1428, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 == Lähteet == Luokka:600-luku Luokka:Bysanttilaiset runoilijat Luokka:Kronikoitsijat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Kuolinvuosi tuntematon
Elena G. Maquiso

Elena G. Maquiso (9. heinäkuuta 1914 Bohol – 17. kesäkuuta 1993 Dumaguete) oli filippiiniläinen virsirunoilija ja -säveltäjä. Maquiso oli kotoisin Etelä- Filippiineiltä ja oli opiskellut United Church of Christ -kirkon kanssa läheisessä yhteydessä olevassa Sillimanin yliopistossa (Silliman University) Dumaguetessa, Negrosin saarella. Hän valmistui uskontopedagogiikan tohtoriksi 1960 ja opiskeli myös USAːssa, Hartford Seminary Foundationissa, Connecticutissa ja New Yorkissa, School of Sacred Music -oppilaitoksessa, Union Theological Seminaryssä. Jo 1950-luvun alussa Maquiso alkoi opettaa kirkkomusiikkia ja uskonnonopetusta Sillimanin yliopistossa. Hän toimi myös hallinnollisissa tehtävissä yliopistossa. Hän on toimittanut 1973 virsikirjan Awitan sa Pagtoo cebuanon kielelle, jota puhuu noin 21 miljoonaa ihmistä Etelä-Filippiineillä. Virsikirjassa on hänen omia virsitekstejä ja -sävelmiä. Maquiso on tehnyt pajon yhteistyötä srilankalaisen D. T. Nilesin kanssa Asian Institute for Liturgi and Music -organisaation kautta. Kenties tunnetuin Maquison säveltämä virsi on D.T. Nilesin tekstiin ”Father in Heaven, Grant to Your Children”. Maquison sävelmä pohjautuu erään etnisen ryhmän, Ilingon, sävelmään. Toisten tietojen mukaan teksti olisi Maquison, jonka Niles on kääntänyt englanniksi. Virsi "Father in Heaven, Grant to Your Children" on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa virsi 339, "Himmelske Fader, ge åt oss alla" Anders Frostensonin 1987 tekemänä käännöksenä. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Pekka Turusen käännöksenä, jonka Pekka Kivekäs on uudistanut 1995 "Oi Isä taivaan, annathan meille". Maquison sävelmä on myös Suomen Lähetysseuran kustantaman Laula. kaikki maa -kokoelman laululla 88 "Sinua, Herra, me rukoilemme". == Lähteet == Luokka:Filippiiniläiset säveltäjät Luokka:Virsirunoilijat Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Ágost Greguss

Ágost Greguss (1825–1882) oli unkarilainen esteetikko, kriitikko ja kirjailija. Hän opiskeli muun muassa Hallen yliopistossa hegeliläisen Johann Eduard Erdmannin oppilaana. Hän oli vuodesta 1870 estetiikan professori Budapestin yliopistossa. Hän laski Unkarissa perustuksen estetiikan järjestelmälliselle tutkimiselle.Greguss Ágost, Tietosanakirja osa 2, palsta 1594, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1910 Gregussin monista esteettisistä tutkimuksista mainittavia ovat esimerkiksi ensimmäinen itsenäinen ja järjestelmällinen unkarinkielinen estetiikka A szépészet alapvonalai ('Kaunotieteen pääpiirteet', 1849), Magyar verstan, ('Unkarilainen runousoppi' 1854), erinomainen tutkimus A balladárol ('Balladista', 1865), laaja Shakespeare-monografia Shakspere pályája (1880) sekä hänen kuolemansa jälkeen julkaistu Rendszeres széptan ('Järjestelmällinen estetiikka', 1888). Huomattava on myös Gregussin kirjailijamuotokuvasarja 1700-1800-luvun 28 unkarilaisesta kirjailijasta: Jelesebb iróink csarnoka ('Sarja huomattavampia kirjailijoitamme', 1853–1855). Hän julkaisi itse valikoiman parhaimpia esteettisiä ja kirjallisia tutkielmiaan kokoelmassa Tanulmanyok (1872). Greguss oli myös ahkera kaunokirjallisuuden kääntäjä ja kirjoitti itsekin satuja Jean de La Fontainen tapaan (Greguss Ágost meséi, 1878) ja runoja (1882), joista sadut ovat kirjallisesti varsin arvokkaita. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Kirjallisuudentutkijat Luokka:Unkarilaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1882 kuolleet
Dorrit Willumsen

Dorrit Kirsten Willumsen (s. 31. elokuuta 1940 Kööpenhamina) on tanskalainen kirjailija.Dorrit Willumsen. Kvinfo.dk. Viitattu 9.4.2020. Willumsen debytoi vuonna 1965 novellikokoelmalla Knagen. Siitä alkaen hän on julkaissut useita romaaneja, runoja ja novelleja. Romaanilla Marie Willumsen teki todellisen läpimurtonsa vuonna 1983. Romaani käsitteli Madame Tussaudin elämää Ranskan vallankumouksen aikana sekä tämän taiteellisten pyrkimysten vaikeaa yhteensovittamista ihmissuhteisiin. Willumsenin varhaisia teoksia leimaa kriittisyys nyky-yhteiskuntaa ja naisten huonoa asemaa kohtaan. Vuonna 1986 Willumsen julkaisi omaelämäkerrallisen muistelmaromaanin Suk hjerte, joka kuvaa kolmen naisen elämää 1930-luvulta 1980-luvulle. Romaani Klædt i purpur, joka ilmestyi vuonna 1990, sovitettiin myöhemmin näytelmäksi. Se kertoo keisarinna Theodoran lapsuudesta 500-luvun ​​Roomassa. Willumsen sai vuonna 1997 Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon edellisenä vuonna ilmestyneestä romaanista Bang: en roman om Herman Bang. Siinä valottuu tanskalaisen kirjailijan Herman Bangin elämän ja työn yhteys. Tämä teema tulee esille monissa muissakin Willumsenin teoksissa. Willumsenin puoliso oli kirjailija Jess Ørnsbo ja heidän poikansa runoilija Tore Ørnsbo.Dorrit Willumsen, Nordic Women’s Literature, viitattu 17.11.2021 ==Palkinnot ja tunnustukset== * Kultaiset laakerit -kirjallisuuspalkinto 1983Willumsen, Dorrit, Kirjasampo, viitattu 8.11.2021 * Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto 1997 ==Suomennetut teokset== * Turisti haudattuna: kuunnelma (For slet ikke at tale om Marcia), suom. Tuovi Paju. Helsinki: Yleisradio 1973 * Mutaatio, novelli, teoksessa: 47: eurooppalaisia nykynovelleja, Helsinki: Otava 1997 ISBN 951-1-13889-8 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kevättädyke

Kevättädyke (Veronica verna) on ratamokasvien (Plantaginaceae) heimoon, tädykkeiden (Veronica) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on pienikokoinen ja yksivuotinen ruohovartinen kasvilaji, joka muistuttaa muista tädykelajeista eniten ketotädykettä (Veronica arvensis). Lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien ulkonäön perusteella. Kevättädyke muistuttaa jonkin verran myös alvaritädykettä (Veronica praecox) sekä tahmatädykettä (Veronica triphyllos), joista kevättädyke eroaa kukkiensa sekä siemenaiheidensa ulkonäön perusteella. Kevättädykkeen varret voivat kasvaa reilut 10 cm korkeiksi ja ne ovat kasvutavaltaan pystyjä sekä jokseenkin siirottavia. Lehdet ovat yleensä liuskoittuneita; ylimmissä lehdissä on kolmesta seitsemään liuskaa, kun taas alimmat lehdet ovat pariliuskaisia tai syvään hammaslaitaisia. Kevättädykkeen kukintona on harsu latvaterttu, jonka kukat ovat pieniä sekä lyhytperäisiä. Kukkien verhiö on karvainen ja teriö on vain 2–3 mm leveä. Kevättädykkeen hedelmä on myös karvainen. Kevättädyke kukkii huhti–toukokuussa. Kevättädyke kasvaa tyypillisesti kuivilla mäenrinteillä. Suomessa kevättädykettä tavataan eri puolilla maata Oulun eteläpuolella, joskaan se ei ole Suomessa kovin yleinen. Ruotsissa kevättädyke on melko yleinen Etelä- ja Keski-Ruotsissa, mutta sitä tavataan harvinaisena pohjoisempanakin. Kevättädykkeen tieteellisen nimen lajinimi (verna) tulee latinan sanasta ver (suom. kevät) ja viittaa lajin kukinnan ajankohtaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Kevättädyke (Veronica verna) * Luontoportti: Kevättädyke (Veronica verna) * Pohjolan kasvien pauloissa: Veronica verna – kevättädyke * Luopioisten kasvisto: Kevättädyke (Veronica verna) * ITIS: Veronica verna * United States Department of Agriculture (USDA): Veronica verna * Flora of China: Veronica verna Luokka:Tädykkeet
D. T. Niles

Daniel Thambyrajah Niles (4. toukokuuta 1908 Tellippalaii, Sri Lanka – 17. heinäkuuta 1970 Vellore, Intia) oli srilankalainen metodistikirkon pappi ja virsirunoilija. Niles oli kotoisin varakkaasta tamiliperheestä, kävi koulua Jaffnassa ja opiskeli Bangaloressa. Hänet vihittiin Metodistikirkon papiksi 1936. Vuosina 1939-4o0 hän oli NNKY:n palveluksessa Genévessä ja 1941-45 Sri Lankan kristittyjen neuvoston (National Christian Council of Ceylon) pääsihteerinä. Hän on hoitanut useita tehtäviä ekumeenisissä yhteyksissä ja vuodesta 1957 hän toimi East Asia Christian Conference-järjestön (EACC) ensimmäisenä johtajana ja pääsihteerinä. Hän sai julkisuutta osakseen 1968 Upsalassa Kirkkojen Maailmanneuvoston yleiskokouksessa kokouksen avajaisjumalanpalveluksessa pitämänsä saarnan kautta, ja hän toimi myös Kirkkojen Maailmanneuvoston presidenttinä. Hänen kirjoittamiaan virsiä on virsikirjoissa ei puolilla maailmaa ja hän on kääntänyt virsiä niin englannin kielelle kuin tamilin kielelle. Hän valmistelu myös virsikirjan EACC:n käyttöön (EACC Hymnal). Siinä on 44 hänen kirjoittamaansa virttä ja lukuisia hänen kääntämiään virsiä. Nilsenin kirjoittama virsi «Father in heaven, grant to your children» on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa virsi 339 "Himmelske Fader, ge åt oss alla" Anders Frostensonin 1987 kääntämänä. Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Pekka Turusen käännöksenä, jonka Pekka Kivekäs on uudistanut 1995 "Oi Isä taivaan, annathan meille." Virren sävelmä, kenties myös teksti on filippiiniläisen säveltäjän Elena G. Maquison sävelmä. == Lähteet == Luokka:Srilankalaiset papit Luokka:Virsirunoilijat Luokka:Metodistit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Abhorrent

Abhorrent on Yhdysvaltalainen, Texasin San Antoniosta kotoisin oleva vuonna 2007 perustettu teknistä death metalia soittava yhtye. Yhtye perustettiin alun perin rumpali Lyle Cooperin ja kitaristi Marlon Fridayn toimesta. Vuonna 2014 remmiin liittyivät basisti Erlend Caspersen sekä laulaja Nick Brown, ja vuonna 2016 toinen kitaristi Danny Tunker. Yhtye julkaisi vuonna 2009 yhden demon"ABHORRENT: San Antonio Death Metal Deviants Featuring Former Member Of The Faceless To Release Willowtip Debut; Record Includes Guest Appearances From Members Of The Black Dahlia Murder, Mephistopheles, Inferi, Serocs And More + First Single Streaming", Earsplit Compound, mutta sen jälkeen oli pitkään hiljaista, ja vasta 2015 esikoisalbumi Intransigence näki päivänvalon. Albumi julkaistiin Willowtip Recordsin toimesta, jonka kanssa yhtye oli solminut sopimuksen vuotta aiemmin., Willowtip Records Facebook Albumilla oli vierailevia muusikoita sellaisista yhtyeistä kuin Inferi, Black Dahlia Murder, Mephistopheles sekä Serocs.Islander, "AN NCS PREMIERE: ABHORRENT — “A LIGHTNESS OF MIND”", No Clean Singing == Jäsenet == * Lyle Cooper - rummut * Marlon Friday - kitara * Erlend Caspersen - basso * Nick Brown - laulu * Danny Tunker - kitara == Diskografia == === Studioalbumit=== * === Demot === * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Abhorrent Bandcamp Luokka:Yhdysvaltalaiset tekniset death metal -yhtyeet
Bilitis

Bilitis on fiktiivinen kreikkalainen runoilija, jonka väitetään olleen Sapfon (n. 630–570 eaa.) aikalainen ja rakastajatar. Bilitis tai hänen inspiroimansa hahmo esiintyy ainakin seuraavissa teoksissa: * Bilitisin laulut, Pierre Louÿsin kirjoittama pseudokäännös vuodelta 1894. * Trois chansons de Bilitis (”Kolme Bilitisin laulua”), Claude Debussyn säveltämä, Louÿsin runoihin perustuva sävellystrilogia. * Bilitis – tyttö ja unelma, David Hamiltonin eroottinen draamaelokuva vuodelta 1977. Daughters of Bilitis (”Bilitisin tyttäret”) oli lisäksi vuonna 1955 perustettu, Yhdysvalloissa toiminut lesbojen etujärjestö. == Lähteet == Luokka:Kuvitteelliset henkilöt
Suu-nenäsuojain

Suu-nenäsuojain, joka tunnetaan myös suu-nenäsuojuksena, kirurginmaskina, terveydenhuollon maskina tai yksinkertaisesti kasvomaskina, on suun ja nenän peittävä hygieniaväline. Suu-nenäsuojaimet on tarkoitettu terveydenhuollon ammattilaisten käyttöön leikkauksen ja hoitotyön aikana, kun bakteereita irtoaa käyttäjän suusta ja nenästä muodostaen nestepisaroita ja aerosoleja. Niitä ei ole suunniteltu suojaamaan käyttäjää ilmassa leviävien bakteerien tai viruspartikkelien hengittämiseltä. Eräs suojainten tärkeimmistä tarkoituksista on suojata esimerkiksi avointa haavaa mahdollisilta hoitohenkilökunnan tuottamilta kontaminaatioilta. Ne ovat vähemmän tehokkaita kuin hengityssuojaimet, kuten N95- tai FFP-suojaimet, jotka tarjoavat paremman suojan materiaalinsa, muotonsa ja tiivisteiden takia. Kirurgiset suu- nenäsuojaimet luokitellaan lääkinnällisiksi laitteiksi, jossa tulee olla CE- merkintä 14683. Kasvomaskit ja kirurgiset suu-nenäsuojaimet ovat hengityssuojainten tapaan kertakäyttöisiä. == Käyttö terveydenhoidossa == === Henkilökunta === Kirurgista suu-nenäsuojusta käyttää hoitohenkilökunta suojaamaan potilasta uloshengitysilman mahdollisilta taudinaiheuttajilta. Suun ja nenän edessä pidettävä suojus ei suojaa käyttäjäänsä ilmateitse tarttuvilta taudeilta. Kirurgista suu-nenäsuojusta käytetään suojaamaan henkilökuntaa veri- ja eriteroiskeilta esimerkiksi toimenpiteiden yhteydessä tai eristyspotilaiden hoidossa. Jos hoitotilanteissa on riski veri- tai eriteroiskeisiin käytetään myös suojatakkia ja -käsineitä sekä visiiriä tai suojalaseja. === Potilaat === Suu-nenäsuojuksen voi pukea ilma- tai pisarateitse tartuttavalle potilaalle häntä kuljetettaessa. Potilaalle ei saa laittaa uloshengitysventtiilillä varustettua hengityksensuojainta, joka suodattaa ilmaa vain yhteen suuntaan ja suojaa siten vain käyttäjäänsä, mutta ei estä mikrobien leviämistä uloshengitysilman mukana. Jos potilas sairastaa ilmateitse tarttuvaa tautia, käytetään hengityksensuojaimia hoidettessa. Hengityksensuojain on tässä tarkoituksessa henkilökohtainen ja kertakäyttöinen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Hygienia Luokka:Suojavarustus
Kenneth Schermerhorn

Kenneth Schermerhorn (20. marraskuuta 1929 Schenectady, New York – 18. huhtikuuta 2005 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kapellimestari.Kenneth Schermerhorn AllMusic Schermerhorn valmistui Bostonin Uuden-Englannin musiikkikonservatoriosta, jossa hänen opettajanaan toimi Richard Burgin. Hän voitti Koussevitzky-palkinnon ja pääsi asepalveluksensa aikana Saksaan sijoitetun Seventh Army Symphony Orchestran kapellimestariksi. Palattuaan Yhdysvaltoihin Schermerhorn toimi vuosina 1957–1967 American Ballet Theaterin musiikillisena johtajana. Hän suoritti opintoja Leonard Bernsteinin johdolla Tanglewoodissa ja pääsi avustamaan tätä New Yorkin filharmonikkoihin kauden 1959–1960 ajaksi. Schermerhorn työskenteli musiikillisena johtajana New Jerseyn sinfoniaorkesterissa vuosina 1963–1968, Milwaukeen sinfoniaorkesterissa 1968–1980 ja uudemman kerran American Ballet Theaterissa 1982–1988. Vuodesta 1983 hän johti Nashvillen sinfoniaorkesteria. Vuosina 1984–1988 hän toimi musiikillisena johtajana myös Hongkongin filharmonikoissa. Hän teki vierailuja lukuisten yhdysvaltalaisten ja ulkomaalaisten orkesterien johdossa. Hän työskenteli myös eri oopperayhtiöissä. Schermerhorn levytti Naxokselle ja Marco Pololle muiden muassa Heitor Villa-Lobosin, Aleksandr Glazunovin, César Cuin, Charles Ivesin ja Howard Hansonin teosten tulkintoja. Schermerhorn johti Milwaukeen sinfoniaorkesterin Carnegie Hall -debyytin sekä kahdeksan kansallista kiertuetta. Hän kehitti siitä yhden Yhdysvaltain merkittävistä orkestereista. Vuonna 1983 hän johti Metropolitan-oopperan satavuotisgaalajuhlissa maailmanlaajuisesti PBS:n kautta näytetyssä esityksessä. Schermerhorn johti myös Nashvillen sinfoniaorkesterin Carnegie Hall -debyytin 25. syyskuuta 2000. Nashvillen Schermerhorn Symphony Center -konserttisali nimettiin hänen kunniakseen.Kenneth Schermerhorn Naxos Hän sai paikan Music City Walk of Famesta 5. marraskuuta 2006.Kenneth Schermerhorn Music City Walk of Fame == Yksityiselämä == Schermerhorn meni American Ballet Theaterissa ensimmäiseen otteeseen työskennellessään naimisiin ballerina Lupe Serranon kanssa. Vuonna 1975 hän meni uusiin naimisiin sopraano Carol Neblettin kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Pseudokäännös

Pseudokäännös, näennäiskäännös tai valekäännös on käännöksenä esitelty teksti, joka todellisuudessa julkaistaan ensimmäistä kertaa eikä perustu mihinkään erikieliseen alkutekstiin. Pseudokäännökset on tarkoituksellisesti suunniteltu muistuttamaan käännöskirjallisuutta. Pseudokäännöstä käytetään toisinaan keinona julkaista kirjallisuutta, joka poikkeaa tyylillisesti valtavirrasta tai on luonteeltaan kriittistä. Gideon Touryn mukaan lukijat suhtautuvat tavallisuudesta poikkeaviin teksteihin hyväksyvämmin, jos he uskovat niiden olevan vieraan kulttuurin tuotosta. Pseudokäännöksen avulla voidaan siten tuoda ja vakiinnuttaa olemassaolevaan kirjalliseen kulttuuriin siitä perinteisesti puuttuvia piirteitä. Pseudokäännöksiä tehtiin jo antiikissa, ja esimerkiksi apokryfeistä monet voidaan luokitella genreen kuuluviksi. Pseudokäännöksien laatiminen oli hyvin yleistä varhaismodernissa kaunokirjallisuudessa. Menetelmän avulla voitiin väistää kritiikkiä ja välttää sensuuria, ja se oli myös keino alleviivata teoksen kuvaamien tapahtumien uskottavuutta ja opettavaisuutta. Pseudokäännöksen avulla kirjailija voi näennäisesti tuottaa asemansa jo vakiinnuttaneita klassikoita ja näin epäsuorasti korottaa itsensä kanonisoitujen mestarien joukkoon. Lajityyppiä edustavia tekstejä esiintyy myös uusimman ajan kirjallisuudessa. Tutkimuskirjallisuudessa käsite vakiintui kuitenkin vasta vuosituhannen vaihteen tienoilla. == Esimerkkejä == * Don Quijote (1605, ”arabiasta” espanjaksi, Miguel de Cervantes) * Persialaisia kirjeitä (1721, ”persiasta” ranskaksi, Montesquieu) * Cleveland (1731, ”englannista” ranskaksi, Antoine François Prévost) * Candide (1759, ”saksasta” ranskaksi, Voltaire) * Ossianin laulut (1761, ”gaelista” englanniksi, James Macpherson) * Mormonin kirja (1830, ”uudistetusta egyptistä” englanniksi, Joseph Smith) * Le Livre de Jade (1867, ”kiinasta” ranskaksi, Judith Gautier) * Bilitisin laulut (1894, ”muinaiskreikasta” ranskaksi, Pierre Louÿs) * White Poems ja Dream Masters (1965 ja 1989, ”kreikasta” englanniksi, David Solway) * The Beijing of Possibilities (2009, ”kiinasta” englanniksi, Jonathan Tel) == Katso myös == * Historia (kaunokirjallisuus) == Lähteet == Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Kirjalliset väärennökset Luokka:Käännöstiede
Clinton Presidential Center

William J. Clinton Presidential Center and Park on Yhdysvaltain 42. presidentin Bill Clintonin muistoa vaaliva presidentillinen museo. Rakennuskompleksi sijaitsee Arkansasjoen varrella, Little Rockissa, Arkansasissa. Museon tiloissa sijaitsee Clintonin presidentillinen kirjasto, Clinton Foundation -säätiön toimistot ja Arkansas’n yliopiston Clinton School of Public Service -osasto. ==Kuvat== Tiedosto:RIMG0019.jpg|Clintonin käyttämä virka-auto. Tiedosto:ClintonPresidentialLibraryInterior.jpg|Museon sisätiloja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Museon viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltain presidenttien kirjastot Luokka:Arkansas’n rakennukset ja rakennelmat Luokka:Yhdysvaltain museot Luokka:Bill Clinton
Seututie 172

Seututie 172 on tie joka kulkee Orimattilan Artjärveltä Orimattilan keskustaan. Tien pituus on 25 kilometriä. Tien osoitenimenä on Salmelantie seututien 174 risteyksestä yhdystien 1731 risteykseen, Ratulantie yhdystien 1711 risteykseen, Orimattilantie vanhalle Artjärven ja Orimattilan kuntarajalle, Niinikoskentie yhdystien 1701 risteykseen, ja Artjärventie koko loppumatkan eli seututien 167 risteykseen. ==Lähteet== 172 Luokka:Orimattilan liikenne
Yhdystie 3422

Yhdystie 3422 on tie joka kulkee Juupajoen Lylyssä kantatien 58 risteyksestä Lylyn rautatieasemalle. Tien pituus on noin 2 kilometriä. Tien osoitenimenä on Lylyntie koko matkan ajan. ==Lähteet== 3422 Luokka:Juupajoen liikenne
Andamaanilaiset

Andamaanilaiset ovat Andamaanien saariston alkuperäisasukkaita. He asuttivat saaret ilmeisesti 60 000–50 000 vuotta sitten Afrikasta lähteneessä muuttoaallossa. Andamaanilaiset ovat pienikokoisia ja mustaihoisia. Perinteiseltä elinkeinoltaan he ovat metsästäjä-keräilijöitä. Joitain andamaanilaisten heimoja ovat suurandamaanilaiset, jarawat ja sentinelit. Kulkutaudit ovat verottaneet andamaanilaisia rankasti 1500-luvulta lähtien, kun he alkoivat joutua kontakteihin laivoilla tulleiden eurooppalaisten kanssa. Nykyisin andamaanilaisten perinteinen kulttuuri on katoamassa, ja moni andamaanilainen on ryhtynyt kerjäläiseksi. Vuonna 2004 Intian hallitus otti käyttöön jarawoiden suojelupolitiikan, ja kontakteja andamaanilaisten ja ulkopuolisten välillä on rajoitettu. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Aasian alkuperäiskansat Luokka:Andamaanit ja Nikobaarit
Yhdystie 2595

Yhdystie 2595 on tie joka kulkee Ikaalisissa eurooppatien 12 ja valtatien 3 eritasoliittymästä Vanhakauppalaan. Tien pituus on 3 kilometriä. Tien alkupisteestä Vanhan Tampereentien risteykseen asti tiellä ei ole omaa osoitenimeä. Vanhan Tampereentien risteyksestä Vanhakauppalan portille tien osoitenimenä on Vanha Tampereentie ja koko loppumatkan ajan Valtakatu. ==Lähteet== 2595 Luokka:Ikaalisten liikenne
Kihara-arakari

Kihara-arakari (Pteroglossus beauharnaesii) on tukaaneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikasta. Toisinaan se luokitellaan kuuluvaksi omaan sukuunsa Beauharnaisius. ==Koko ja ulkonäkö== Kihara-arakari on suurikokoinen lintu ja voi kasvaa 42-46 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Kihara-arakarin päälaki on musta ja päälaen höyhenet ovat kiharat. Silmien ympäristö on valkoinen mustin juovin. Lajin yläselkä ja -perä ovat syvänpunaiset ja siivet, alaselkä ja pitkä pyrstö ovat tummanvihreät. Kihara-arakarin rinta ja vatsa ovat keltaiset ja vatsan poikki kulkee syvänpunainen juova. Linnun nokka on pitkä, hyvin tukeva ja värikäs. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Kihara-arakaria tavataan Perusta Boliviaan ja keskiseen Brasiliaan ulottuvalta alueelta. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ja soiset metsät. Sen ravintoa ovat erityisesti viikunoiden hedelmät ja toisinaan myös muiden lintujen munat ja poikaset. Kihara-arakarin pesimäkausi on toukokuulta elokuulle. ==Lähteet== Luokka:Tukaanit (heimo)
Yhdystie 9643

Yhdystie 9643 on tie mikä kulkee Kemijärven Kallaanvaaralta Sallan Pahkakummulle. Tien pituus on 42 kilometriä. Tien osoitenimenä on Pahkakummuntie koko matkan. Kallaanvaaralta Oinaantien risteykseen tie on asvaltoitua. Loppumatka Pahkakumpuun asti on päällystämätöntä soratietä. ==Lähteet== 9643 Luokka:Kemijärven liikenne Luokka:Pelkosenniemen liikenne Luokka:Sallan liikenne
Kunnianimi

Kunnianimi on kunnianosoitukseksi annettu nimi tai nimitys. Kunnianimiä ovat esimerkiksi "Suomen voimistelun isä" (Viktor Heikel), "Suomen kirjakielen isä" (Mikael Agricola) ja "Rock and rollin kuningas" (Elvis Presley). ==Lähteet== Luokka:Nimet
Yalçın Ayhan

Yalçın Ayhan (s. 1. toukokuuta 1982 Istanbul, Turkki) on turkkilainen jalkapalloilija. == Lähteet == Luokka:Turkkilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt