EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Toni Loimuneva

Toni Loimuneva (s. 24. kesäkuuta 1976 Hyvinkää) on suomalainen musiikintekijä ja muusikko. Hän oli 2013 lopettaneen suomirockyhtye Musta Joutsenen perustajajäsen, lauluntekijä ja kitaristi. Nykyään hän tekee soolouraa artistinimellä Loimu. == Elämä ja toiminta == Vuosina 1991–2006 Loimuneva soitti useissa hyvinkääläisissä yhtyeissä. Näistä pitkäaikaisin oli vuosina 1998–2004 toiminut Versio, joka pääsi vuonna 2002 Rock Sm -kilpailussa kuuden parhaan joukkoon. Vuonna 2006 Loimuneva perusti Musta Joutsen -yhtyeen, joka sai Poko Rekordsilta levytyssopimuksen. Yhtye teki yhteensä kolme albumia. Musta Joutsenen lopetettua vuonna 2013 Loimuneva aloitti soolouran työstämisen. Loimuneva julkaisi vuonna 2015 ensimmäisen sooloalbuminsa Peiliinkatsojat. Vuonna 2020 hän julkaisi toisen sooloalbuminsa Taivaanrannanmaalarit artistinimellä Loimu. Loimunevan huhutaan nykyisin myös vaikuttavan yhtyeessä Perintötekijät. == Lähteet == * * * * * Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viljo Haapamäki

Viljo Haapamäki (s. 17. heinäkuuta 1999 Elimäki) on suomalainen ammattitaikuri, mentalisti, tapahtumatuottaja ja juontaja. Haapamäki innostui taikuudesta jo alakouluikäisenä, jolloin hän ihaili televisiossa näytettyjä taikuriohjelmia. Ensimmäisen korttitemppunsa hän oppi lastenhoitajalta samoihin aikoihin. Todellinen palo taikuuteen syntyi yläkouluaikoina vuonna 2014, kun Haapamäki päätti kesälomalla opetella joka päivä uuden korttitempun. Harjoitteluun hän kertoo käyttäneensä joskus jopa 12 tuntia päivässä. Temppujaan hän esitti tuolloin perheenjäsenilleen ja ystävilleen. Ensimmäisen keikkansa Haapamäki teki lukioikäisenä Kartanokoululla, jossa oli itsekin ollut aiemmin oppilaana. Haapamäki opiskeli englannin kieltä Helsingin yliopistossa, mutta ei opiskelumenestyksestään huolimatta tuntenut riittävää intohimoa alaa kohtaan. Syksyllä 2020 hän päätti pitää välivuoden kokeillakseen yrittäjyyttä ammattitaikurina. Moni kyseenalaisti hänen suunnitelmansa akateemisen uran hylkäämisestä varsinkin vallitsevan koronaviruspandemian vuoksi. Haapamäki kertoo vaikean alun opettaneen hänet tekemään ahkerasti töitä, mikä on tukenut hänen myöhempää menestystään. Nykyään Helsingissä asuva Haapamäki toimii taikurina ja mentalistina. Hän esiintyy laajasti sekä yritys- että yksityistilaisuuksissa. Tammikuussa 2023 Haapamäki perusti kollegansa Kristian Backmanin kanssa Helsinki Magic Show -nimisen taikuriklubin. Ensimmäinen esityskausi oli valtaisa menestys, ja suuren kysynnän vuoksi Helsinki Magic Show aloitti joulukuussa 2023 toisen esityskautensa. Esityksissä on nähty suomalaisia taikureita ja mentalisteja kuten Jarmo Luttinen ja Pete Poskiparta sekä useita kansainvälisesti tunnettuja taikureita kuten ruotsalainen Tom Stone, ranskalainen David Stone sekä espanjalaiset Mario Lopez ja Hector Mancha. Nykyään Helsinki Magic Show on Euroopan suurin säännöllisesti järjestettävä taikuriklubi. 11\. helmikuuta 2024 Suomen Taikapiiri myönsi Haapamäelle ja Backmanille Timo Tuomivaara -kiertopalkinnon suomalaisen taikakulttuurin edistämisestä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset taikurit Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tuurenmäki 98

Tuurenmäki 98 on suomalainen kahdeksanosainen Elisa Viihteelle tuottama draamakomediasarja, joka kertoo teini-ikäisen kaveriporukan tempautumisesta internetin ja aikuisuuden kiemuroihin kultaisella 90-luvulla. Sarjan alkuperäisidean ovat luoneet veljekset Janne Aaltonen ja Markus Aaltonen. Sarjan on ohjannut Lauri Randla, sekä leikkausprosessia Kim Saarniluoto ja käsikirjoittanut Lauri Randla ja Markus Aaltonen. Sarjassa näyttelevät keskeisimpiä rooleja muun muassa Toni Nikka, Onni Vesikallio, Saimi Kahri, Lauri Qvick, Minka Kuustonen, Iikka Forss ja Ville Myllyrinne. == Näyttelijät == Lähde: == Jaksot == Jakso Jakson nimi Julkaisu Ruutu+:ssa 1 Rakastunut nörtti 1. maaliskuuta 2024 2 Häpeän leima 3 Tanssiva poika 8. maaliskuuta 2024 4 Fakwagen 15. maaliskuuta 2024 5 Kotibileet 22. maaliskuuta 2024 6 Diili 29. maaliskuuta 2024 7 Perhetragedia 5. huhtikuuta 2024 8 Jo joutui armas aika 12. huhtikuuta 2024 == Lähteet == Luokka:2020-luvun suomalaiset draamakomediasarjat Luokka:Elisa Viihde -alkuperäissarjat Luokka:Televisiosarjat ystävyydestä
Polyasetyleeni

Polyasetyleeni eli PAC on tyydyttymätön polymeeri, jonka monomeeri on etyyni. Sitä käytetään esimerkiksi orgaanisen elektroniikan komponenttien valmistamiseen. == Ominaisuudet == Polyasetyleeni on termoplastista. Polymeerin molekyylimassa on tavanomaisesti 21 500–286 000 g/mol. Yhdisteellä on cis- ja trans-isomeerit, joista trans-polyasetyleeni on stabiilimpi. Cis- isomeeri alkaa muuntua trans-isomeerikseen noin 0 °C:n lämpötilassa ja noin 100 °C:n lämpötilassa kaikkien polymeerin kaksoissidosten konfiguraatio on trans. Polyasetyleenin lasisiirtymälämpötila on 200 °C. Kiteisyysaste on korkea, noin 80 %, minkä vuoksi aine on liukenematonta moniin liuottimiin. Se kuitenkin hapettuu helposti. Polymeeri on huokoista tai kuitumaista ja sen tiheys on 1,0–1,27 g/cm3. Polyasetyleeni on itsessään sähköneriste (sähkönjohtavuus 4,4·10-5 S/cm), mutta douppaamalla saadaan sähkönjohtavuutta kasvatettua arvoon 0,5–560 S/cm. Usein käytettyjä douppausaineita ovat esimerkiksi jodi, rikkihappo ja arseenipentafluoridi. Douppauksen vaikutuksen polyasetyleenin sähkönjohtavuuteen havaitsivat Alan J. Heeger, Alan MacDiarmid ja Hideki Shirakawa, ja he saivat tästä Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2000.Bernardo A. Frontana Uribe & Alex U. Palma-Cando: Conducting Polymers, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2022Herbert Naarmann: "Polymers, Electrically Conducting", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000.Peter Pässler, Werner Hefner, Klaus Buckl, Helmut Meinass, Andreas Meiswinkel, Hans- Jürgen Wernicke, Günter Ebersberg, Richard Müller, Jürgen Bässler, Hartmut Behringer & Dieter Mayer: "Acetylene", teoksessa Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2011.Peter Zarras & Jennifer Irvin: "Electrically Active Polymers", teoksessa Encyclopedia of Polymer Science and Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003. ==Valmistus ja käyttö== Ensimmäisen kerran polyasetyleeniä valmisti Giulio Natta tutkimusryhmineen etyynistä korkeassa paineessa Ziegler–Natta-katalyyttien avulla. Reaktio suoritetaan orgaanisissa liuottimissa ja douppausaine lisätään reaktioseokseen. Etyynistä voidaan muodostaa polyasetyleeniä myös koboltti-, nikkeli- tai rautakatalyyttien avulla. : Toinen usein käytetty menetelmä polyasetyleenin valmistukseen on renkaanavautumismetateesipolymerointi. Siinä lähtöaineena voi olla esimerkiksi syklo-oktatetraeeni, syklo-oktatetraeenista johdettu 7,8-bis(trifluorimetyyli)trisyklo-[4.2.2.02,5]deka-3,7,9-trieeni, muut samankaltaiset niin kutsutut Durham-prekursorit tai bentsvaleeni. : Polyasetyleenistä valmistetaan kalvoja ja kuituja. Käyttökohteita ovat esimerkiksi orgaaniset puolijohteet, ladattavien akkujen elektrodit ja aurinkokennot. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Aurora Mikalsen

Aurora Watten Mikalsen (s. 21. maaliskuuta 1996 Kristiansund) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Mikalsen pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen ottelunsa helmikuussa 2022 Portugalia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 20 naisten maaottelua. Aiemmin hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Mikalsen on edustanut kotimaansa pääsarjassa Arna-Bjørnaria, Kolbotnia ja kaudesta 2021 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen SK Brann. Hän pelasi välillä Englannissa, jossa hän edusti Manchester Unitedia kaudella 2019–2020 ja Tottenham Hotspuria kaudella 2020–2021. Hän ei päässyt Manchesterissa pelaamaan yhtään Superliigan ottelua ja Tottenhamissakin vain viisi. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapallomaalivahdit Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirsi-Mari Kallio

Kirsi-Mari Kallio on suomalainen laskentatoimen tutkija. Hän toimii professorina Turun yliopiston Turun kauppakorkeakoulun Porin yksikössä. Hänen tutkimuksensa tarkastelee muun muassa suoritusmittausta yliopistotyön kontekstissa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Turun yliopiston professorit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Karen Seto

Karen C. Seto on maantieteen ja kaupungistumisen professori Yalen metsä- ja ympäristötutkimuksen korkeakoulussa. Hän tutkii kaupungistumisen vaikutusta planeettaan. Hänet tunnetaan erityisesti kaupunkien maankäytön analysoimisesta satelliittikaukokartoituksen avulla kaupunkialueiden laajentumisen ennustamiseksi ja kaupungistumisen laajamittaisten ympäristövaikutusten arvioimiseksi. Hänellä on laaja kenttätyökokemus Aasiasta, erityisesti Kiinasta ja Intiasta. Seto syntyi Hongkongissa ja varttui Kaliforniassa. Hän suoritti valtiotieteen kandidaatin tutkinnon Kalifornian yliopistosta Santa Barbarassa ja valmistui Bostonin yliopistosta kaksoismaisterin tutkinnolla kansainvälisissä suhteissa sekä resurssien ja ympäristön hallinnassa. Tohtorin tutkinnon hän suoritti maantieteestä vuonna 2000. Seto on työskennellyt lukuisissa kansallisissa ja kansainvälisissä tieteellisissä elimissä, kuuten Yhdysvaltain hiilenkiertotutkimuksen ohjausryhmässä, Yhdysvaltain kansallisen tutkimusneuvoston kaupunkien kestävää kehitystä käsittelevässä komiteassa sekä IPCC:n viidennen arviointiraportin koordinoivana johtajana. Seto on saanut NSF CAREER Award -palkinnon, NASA New Investigator Program (Career) Award -palkinnon, Research Excellence Award -palkinnon American Association of Geographers -järjestöltä sekä National Geographic Research Grant -avustuksen. Hänet nimitettiin Aldo Leopoldin stipendiaatiksi vuonna 2009. Hän on Yhdysvaltojen tiedeakatemian jäsen vuodesta 2017. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset maantieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:1900-luvulla syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Johanna Kujala

Johanna Kujala (s. 1963) on suomalainen kauppatieteilijä. Hän toimii yrityksen johtamisen professorina sekä tutkimuksen varadekaanina Tampereen yliopistossa. Hän tutkii sidosryhmäyhteistyötä ja -arvonluontia sekä yritysvastuuta ja -kestävyyttä ja johtaa RESPMAN-tutkimusryhmää. == Teokset == * Stakeholder Engagement in a Sustainable Circular Economy: Theoretical and Practical Perspectives (2023). Toimittajat: Kujala, J., Heikkinen, A. & Blomberg, A. (2023), Palgrave Macmillan. * Helander, Nina, Kujala, Johanna, Lainema, Kirsi & Pennanen, Miia 2013. Avaimia asiakasläheisyyteen - Uudistuva verkostomainen palveluliiketoiminta. Tampere: Tampere University Press. * Kujala, Johanna, Myllykangas, Päivi & Sauer Erika (eds.) 2012. Kokemus johtaa! Tampere: Tampere University Press. * Kujala, Johanna & Kuvaja, Sari 2002. Välittävä johtaminen. Sidosryhmät eettisen liiketoiminnan kirittäjinä. (Minding management. Stakeholders as driving force for ethical business.) Helsinki: Talentum. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppatieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taloustieteen ja rauhan-instituutti

Taloustieteen ja rauhaninstituutti () on kansainvälinen ajatushautomo, jolla on pääkonttoreita New Yorkissa, Sydneyssä, Meksikossa ja Oxfordissa. IEP tutkii ja julkaisee vuosittain ylikansallisia indeksiarvoja ja talouspoliittisia tutkimustuloksia. Talouspoliittisen tutkimustyön lisäksi IEP julkaisee tutkimustuloksia maailmanlaajuisesta terrorismista. IEP:n tutkimustuloksia käyttävät monet kansainväliset järjestöt, kuten OECD, kansainyhteisö, maailmanpankki, yhdistyneet kansakunnat, akateemiset oppilaitokset, ajatushautomot ja useat eri valtiot sekä niiden hallitukset. Taloustieteen ja rauhaninstituutti toimii yhteistyössä Aspen instituutin, YK:n, strategisten ja kansainvälisen tutkimuksen keskuksen, UNDP:n ja Cranfieldin yliopiston kanssa. IEP:n tutkimuksia referoidaan usein kansainvälisissä mediajulkaisuissa, kuten New York Timesissa, The Guardianissa, The Economist:ssa, Deutsche Wellessä, Washington Postissa, CNN:ssä ja BBC:ssä. Lisäksi Australian ulkoasiainministeriä (DFAT) perustaa omat julkaisunsa IEP:n indekseihin. == Lähteet == Luokka:Tutkimuslaitokset Luokka:Tiedejärjestöt Luokka:Taloustieteen metodologia ja koulukunnat
Adriaen Brouwer

Adriaen Brouwer (1605 Oudenaarde – 1638 Antwerpen) oli Flanderissa syntynyt taidemaalari ja piirtäjä. Hän oli Frans Halsin oppilas, maalasi aistikkaasti ja käytti maalauksissaan paljon ruskeaa väriä. Aiheensa Brouwer otti maisemien lisäksi arkisesta elämästä, esimerkiksi talonpojat juomassa ja tupakoimassa tai puoskari hoitamassa irvistelevää potilasta. Hän kuoli 33-vuotiaana. == Teoksia == Adriaen Brouwer - The Bitter Potion - Google Art Project.jpg|The Bitter Draught Adriaen Brouwer - The brawl.jpg|The brawl Adriaen Brouwer - Landscape with bowlers.JPG|Landscape with bowlers == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1605 syntyneet Luokka:Vuonna 1638 kuolleet
Mathilde Harviken

Mathilde Hauge Harviken (s. 29. joulukuuta 2001 Elverum) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 Albaniaa vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 19 naisten maaottelua. Harviken on edustanut kotimaansa pääsarjassa Fartia kausina 2018–2019, Røaa kausina 2020–2021 ja Rosenborgia kaudesta 2022 alkaen. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marthine Østenstad

Marthine Østenstad (s. 18. maaliskuuta 2001) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran joulukuussa 2023 Portugalia vastaan. Østenstad on edustanut kotimaansa pääsarjassa Vikingiä, Kleppiä ja kaudesta 2021 alkaen Sandvikenia, joka kaudeksi 2022 muutti nimekseen SK Brann. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
ARTHUR (tutka)

ARTHUR on ruotsalaisen Saab Ab:n valmistama vastatykistötutka. Taisteluissa se sijoitetaan mahdollisimman lähelle etulinjaa. Se havaitsee ja jäljittää nopeasti tykistöammuksia. Se laskee niiden lähtöpisteet ja luo maalipisteitä taisteleville joukoille. Järjestelmää pidetään liikkuvana, laajan toiminta- alueen omaavana ja tarkkana. Järjestelmä voidaan sijoittaa mihin tahansa taisteluajoneuvoon, joka kykenee kantamaan 3 metrin antennin. Taistelutilanteessa järjestelmä on vastustajan ensisijainen kohde ja tästä syystä sitä voidaan käyttää alle viisi minuuttia yhdessä paikassa. Järjestelmä on käytössä Norjan ja Ruotsin puolustusvoimilla, ja se on myyty mm. Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Italiaan, Espanjaan, Etelä-Koreaan, Kreikkaan ja Tšekkiin. Yhdistynyt kuningaskunta on käyttänyt järjestelmää Persianlahden sodassa (2003), Irakin sekä Afganistanin operaatiossa. Norja ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat toimittaneet ARTHUR-vastatykistötukia Ukrainaan. Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimat käyttävät järjestelmästä nimitystä Mobile Artillery Monitoring Battlefield Asset (MAMBA). Ruotsi on ilmoittanut alkuvuodesta 2024 etsivänsä ARTHUR-järjestelmälle seuraajaa. == Lähteet == Luokka:Tykistö Luokka:Sotilaalliset tutkat
Soittorasia (albumi)

Soittorasia on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Pehmoainon ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin Sony Musicin kautta 5. tammikuuta 2024. Albumi nousi heti Suomen virallisen listalle, jonka kärjessä se pysyi viisi viikkoa peräkkäin. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet säv. Aino Morko ja Topi Kilpinen, san. Morko, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2024 esikoisalbumit
Julia Slingo

Julia Slingo on englantilainen meteorologi. Hän oli Ison-Britannian ilmatieteen laitoksen Met Officen tieteellinen johtaja 2009–2016. Hänen oman tieteellisen kiinnostuksen kohteensa on ollut tropiikin sää, sen vaihtelut ja vaikutus globaaliin säähän ja ilmastoon. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset meteorologit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lakshmi (näyttelijä)

Yaragudipadi Venkata Mahalakshmi (s. 13. joulukuuta 1952 Madras, Madras, Intia), taiteilijanimeltään Lakshmi, on intialainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten työstään eteläintialaisissa elokuvissa. Lisäksi hän on työskennellyt joissakin hindinkielisissä elokuvissa. Yli puoli vuosisataa kestäneellä urallaan Lakshmi on voittanut monia palkintoja, mukaan lukien parhaan naispääosan National Film Awards -palkinto, yhdeksän Filmfare Awards South -palkintoa, Filmfare Awards -palkinto sekä useita osavaltioiden elokuvapalkintoja. Hän on ainoa näyttelijä, joka on voittanut parhaan naispääosan Filmfare Awards South -palkinnot kaikilla neljällä kielellä (kannada, malajalam, tamili ja telugu) sekä hindinkielisen parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon. == Palkinnot == * Bengal Film Journalists’ Association Awards ** 1975: Vuoden erinomaisin työ – Julie * Cinema Express Awards ** 1986: Paras naispääosa (tamili) – Samsaram Adhu Minsaram * Filmfare Awards ** 1976: Paras naispääosa – Julie * Filmfare Awards South ** 1974: Paras naispääosa (tamili) – Dikkatra Parvathi ** 1974: Paras naispääosa (malajalam) – Chattakari ** 1975: Paras naispääosa (malajalam) – Chalanum ** 1976: Paras naispääosa (malajalam) – Mohiniyaattam ** 1978: Erikoispalkinto raadilta – Panthulamma ** 1983: Paras naispääosa (tamili) – Unmaigal ** 1986: Paras naispääosa (telugu) – Sravana Meghalu ** 1993: Paras naispääosa (kannada) – Hoovu Hannu ** 1998: Elämäntyöpalkinto * Karnataka State Film Awards ** 1993: Paras naispääosa – Hoovu Hannu ** 2008: Paras naissivuosa – Vamshi ** 2017: Dr. Rajkumar -palkinto * Kerala State Film Awards ** 1974: Paras naispääosa – Chattakari * Nandi Awards ** 1977: Paras naispääosa – Panthulamma ** 1986: Paras naispääosa – Sravana Meghalu ** 2001: Paras luonneroolinaisnäyttelijä – Murari ** 2012: Erikoispalkinto raadilta – Mithunam * National Film Awards ** 1977: Paras naispääosa – Sila Nerangalil Sila Manithargal * South Indian International Movie Awards ** 2021: Paras naissivuosa – Oh! Baby * Tamil Nadu State Film Awards ** 1978: Paras naispääosa – Oru Nadigai Naatakam Paarkiraal == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Teniers nuorempi

David Teniers nuorempi (1610 Antwerpen – 1690 Bryssel) oli flaamilainen taidemaalari, joka tunnetaan talonpoikaiskuvistaan. Hän toimi myös museon johtajana Brysselissä ja sai kamariherran arvon. == Elämäkerta == David Teniers nuorempi oli taidemaalari David Teniers vanhemman poika ja oppilas. Vuonna 1637 hän meni naimisiin Jan Brueghel vanhemman tyttären Annan kanssa. Vuonna 1651 Teniers muutti Brysseliin ja ryhtyi arkkiherttua Leopold Williamin hovitaiteilijaksi ja taidekokoelman hoitajaksi. == Tuotanto == Juovat ja tupakoivat talonpojat ja sotilaat ovat David Teniers nuoremman teosten tavallisimpia aiheita, mutta hän on maalannut myös maisemia ja Pyhän Antoniuksen egyptiläisessä luolassa. Hänen maalaisia esittäviä teoksiaan on käytetty kudottujen seinävaatteiden malleina. === Teoksia === (Agen) La tentation de Saint Antoine dans le désert - David II Teniers - Musée des Beaux-Arts d'Agen.jpg|The temptation of Saint Anthony in the desert David Teniers II - La conversación.jpg|The Conversation David Teniers (II) - The temptation of St. Anthony in the grotto.jpg|The temptation of St. Anthony in the grotto David Teniers (II) - Fishermen on the beach near Scheveningen.jpg|Fishermen on the beach near Scheveningen David Teniers (II) - The quack.jpg|The quack David Teniers (II) - Smokers and drinkers.jpg|Smokers and drinkers David Teniers (II) (Attr.) - Man with a beer jug and a young woman in a tavern.jpg|Man with a beer jug and a young woman in a tavern == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1610 syntyneet Luokka:Vuonna 1690 kuolleet
Tampering

Tampering ryxx on vuodesta 2013 alkaen toiminut nykymusiikkiyhdistys, jonka perustivat tamperelaiset nuoret sävellysopiskelijat. Yhdistyksen tarkoitus on ajaa nuorten säveltäjien ja muusikoiden asiaa sekä edistää nykymusiikin asemaa Tampereen ja koko Suomen kulttuuritarjonnassa. Yhdistys tarjoaa säveltäjille mahdollisuuden saada teoksiaan esitetyksi, muusikoille mahdollisuuden päästä soittamaan näitä teoksia ja kuulijoille mahdollisuuden kuulla kiinnostavaa uusinta musiikkia. Tampering ry on järjestänyt Tampereella useita orkesterikonsertteja, kamarimusiikkikonsertteja, resitaaleja, profiilikonsertteja ja vuodesta 2014 alkaen Tampering Festivalia. Konserttien yhteydessä järjestetään säännöllisesti teoshakuja. Yhdistyksen yhteydessä toimii myös uuteen musiikkiin erikoistunut yhtye Tampering Ensemble. == Perustajajäsenet == * Cecilia Damström *Matilda Seppälä *Timo Kittilä *Henri Sokka == Lähteet == Luokka:Yhdistykset
Emilie Woldvik

Emilie Marie Aanes Woldvik (s. 8. tammikuuta 1999) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2020 Saksaa vastaan. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä kolme naisten maaottelua. Woldvik on edustanut koko pääsarjauransa ajan kotimaassaan Lillestrøm SK:ta. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wieland

Wieland, muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Arnold Othmar Wieland (s. 1940), saksalainen teologi * Carl Wieland (s. 1950), australialainen nuoren maan kreationisti * Christoph Martin Wieland (1733–1813), saksalainen runoilija ja prosaisti * Heinrich Otto Wieland (1877–1957), saksalainen Nobel- palkittu kemisti * Jan Müller-Wieland (s. 1966), saksalainen säveltäjä, kontrabasisti ja kapellimestari * Janne Müller-Wieland (s. 1986), saksalainen maahockeypelaaja * Rainer Wieland (s. 1957), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko. Etunimenä: *Wieland Wagner (1917–1966), saksalainen oopperaohjaaja
Katherine Richardson Christensen

Katherine Richardson Christensen (s. 11. toukokuuta 1954) on tanskalais- yhdysvaltalainen meribiologi. Hän on professori Kööpenhaminan yliopistossa. Suurin osa Richardsonin tutkimuksesta on kohdistunut meriplanktoniin (pääasiassa kasviplanktoniin). Hän on tutkinut myös suurempia eliöitä, kuten kaloja (sekä toukkia että aikuisia) ja jopa pyöriäisiä. Tutkimuksen tavoitteena on ymmärtää paremmin biologisten prosessien ja biologisen monimuotoisuuden roolia valtamerten pintakerroksen hiilen kierrossa ja sitä, kuinka tämä vaikuttaa ravintoverkkoihin ja globaaliin hiilen kiertoon. Richardson väitteli tohtoriksi Pohjois-Walesin yliopistossa vuonna 1980. Hän on työskennellyt myös Aarhusin yliopistossa. == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset biologit Luokka:Yhdysvaltalaiset biologit Luokka:Meribiologit Luokka:Tanskalaiset professorit Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Kööpenhaminan yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
C. J. Stretch

C.J. Stretch (s. 3. elokuuta 1989 Irvine, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zitadellen metroasema

Zitadellen metroasema on Berliinin metron U7-linjan asema. Se avattiin 1. lokakuuta 1984 osana U7:n laajentamista Rathaus Spandaulle. Se sijaitsee Haselhorstin alueella, Spandaun alueella lähellä samannimistä vanhaa Spandaun linnoitusta, johon viitataan myös aseman sisustuksessa. Tämä asema eroaa huomattavasti U7-linjan luoteisosan suunnittelusta, johon yleensä rakennettiin vain keskuslaitureita, sivulaitureidensa vuoksi. Aseman suunnittelunimeä Am Juliusturm käytettiin kuvaamaan sen sijaintia samannimisen kadun alla. Koska läheinen Spandaun linnoitus sisällytettiin kuitenkin jatkosuunnitteluun, käytettiin nimeä zitadelle. Arkkitehti Rainer G. Rümmlerin suunnittelema tiilinen asemaseinä ja taidokkaasti suunnitellut sisäänkäynnit ovat silmiinpistäviä. Aseman seinällä roikkuu kaupungin karttoja ja valokuvia entisen itsenäisen Spandaun kaupungin henkilöistä. Alun perin vuoteen 2016 mennessä asema oli tarkoitus muuttaa esteettömäksi ja varustaa kolmella hissillä. Ensimmäinen hissi otettiin käyttöön 22. joulukuuta 2016. Toinen hissi seurasi toukokuussa 2017, ja kolmas hissi pinnalle oli toiminnassa syyskuussa 2017. Kolmen hissin, uuden lattian ja sokeiden ohjausjärjestelmällä varustetun laituripinnoituksen asennus maksoivat noin 2,5 miljoonaa euroa. Maaliskuussa 2017 ilmoitettiin, että metroasema, yhdessä kuuden muun pohjoisen U7-aseman kanssa, listataan historialliseksi muistomerkiksi. Luokka:Berliinin metroasemat
Otto Wiener

Otto Wiener (1862–1927Wiener, Otto, Deutsche Biographie, viitattu 5.4.2024 ) oli saksalainen fyysikko. Hän tuli fysiikan professoriksi Giessenin yliopistoon 1895 ja siirtyi Leipzigin yliopistoon 1899. Hän tutki valo-oppia. Hän esitti kokeellisen todistuksen Gabriel Lippmannin värivalokuvauksen perustan muodostavien seisovien valoaaltojen olemassaolosta. Hän kehitti tutkimuksillaan värivalokuvausta. Useimmat hänen julkaisuistaan on painettu Annalen der Physik -aikakauskirjaan.Wiener, Otto, Tietosanakirja. Osa 10, palsta 1160. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1919 ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset fyysikot Luokka:Vuonna 1862 syntyneet Luokka:Vuonna 1927 kuolleet
Lipschitzalleen metroasema

Lipschitzalleen metroasema on Berliinin metron U7-linjan asema. Asema sijaitsee keskellä Gropiusstadtin kaupunginosaa samannimisen kadun toisella puolella, joka on saanut nimensä SPD-poliitikon Joachim Lipschitzin mukaan. BVG-asemahakemistossa tätä asemaa kutsutaan nimellä La . Asema avattiin 2. tammikuuta 1970 osana laajennusta Zwickauer Dammille. Sen suunnitteli Rainer G. Rümmler, joka kiinnitti suurta huomiota yksinkertaiseen muotoiluun. Liukuportaat ja jälkiasennettu hissi tekevät asemasta esteettömän. Luokka:Berliinin metroasemat
Jessica Pilz

Jessica "Jessy" Pilz (s. 22. marraskuuta 1996) on itävaltalainen ammattikiipeilijä, joka on erikoistunut kisakiipeilyyn. Vuonna 2018 hän voitti lead-kiipeilyn maailmanmestaruuden. == Kiipeilyura == Pilz aloitti kiipeilyn vuonna 2005 ja osallistui ensimmäisen kerrain kilpailuun pian sen jälkeen hänen valmentajansa sitä ehdotettua. Sen jälkeen hän alkoi osallistua kansallisiin kilpailuihin. Sijoituttuaan kansallisissa kilpailuissa neljän parhaan joukkoon hän sai osallistua kansainvälisiin kiipeilykisoihin ensimmäisen kerran vuonna 2010. Vuodesta 2011 vuoteen 2015 hän voitti kuusi kansainvälistä nuorten lead-kilpailua. Vuonna 2014 hän voitti Euroopanmestaruuden boulderoinnissa omassa ikäluokassaan. Vuonna 2018 hän voitti Innsbruckissa järjestetyt lead-kiipeilyn maailmanmestaruuskilpailut. Toiseksi tullut Janja Garnbret kiipesi finaalireitin muutamaa sekuntia hitaammin. Vuonna 2019 Pilz oli yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa kymmenes saaden paikan 2020 Olympialaisiin, joissa sijoittui seitsemänneksi. Elokuussa vuonna 2023 Pilz sijoittui yhdistetyn kiipeilyn maailmanmestaruuskisoissa toiseksi saaden paikan 2024 olympialaisiin. Pilz on kiivennyt ulkona ensimmäisellä yrityksellä kaksi 8c+-vaikeustasoisen lead- reitin Olianassa, Espanjassa. == Kilpailu tuloksia == === Maailmancup === Laji 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2021 2022 2023 Lead 33. 19. 13. 3. 9. 4. 2. 10. - 10. 1. Boulder - - - - 25. 58. 11. 5. 12. 7. 17. Speed - - - - - 57. 63. - - - - Yhdistetty - - - - 3. 10. 4. 3. - - 4. === MM-kisat === ==== Nuorten ==== Laji 2010 Youth B 2011 Youth B 2012 Youth A 2013 Youth A 2014 Junior 2015 Junior Lead 16. 1. 1. 1. 2. 2. Boulder - - - - - 3. Speed - - - - - 21 ==== Aikuisten ==== Laji 2016 2018 2019 2023 Lead 5. 1. 6. 6. Boulder - 4. 33. 8. Speed - 59. 43. - Yhdistetty - 3. 10. 2. === EM-kisat === ==== Nuorten ==== Laji 2012 Youth A 2013 Youth A 2014 Junior 2015 Junior Lead 1. 1. 2. 1. Boulder - 2. 1. 2. ==== Aikuisten ==== Laji 2013 2015 2017 Lead 11. 3. 3. Boulder - 5. 12. Speed - 31. 41. === Euroopan Youth Cup === Laji 2010 Youth B 2011 Youth B 2012 Youth A 2012 Youth A 2014 Junior 2015 Junior Lead 5. 2. 2. 6. 2. - Boulder - 3. 5. 12. 1. 2. == Mitalien määrä maailmancupeissa == === Lead === Kausi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 2014 1 1 2015 3 3 6 2016 1 1 2017 1 1 2018 2 3 1 6 2019 1 1 2 2023 1 1 Yhteensä 2 9 7 18 === Boulder === Kausi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä 2019 1 1 Yhteensä 0 0 1 1 == Lähteet == Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Itävaltalaiset kiipeilijät
Arun (joki)

Arunjoki [ˈærən] on 84 kilometriä pitkä vuorovedelle altis joki West Sussexin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Sen valuma-alue kattaa 974 neliökilometriä, enemmän kuin useimmat valuma-alueet Tamarin ja Medwayn välissä. Sen suurimpia sivujokia ovat Rother, Kird, North River, Boldings Brook ja Horn Brook.Arun & Rother Explorer, s. 6. Arun saa alkunsa Horshamin itäpuolelta St Leonard’s Forestin metsäalueelta, noin 125 metrin korkeudelta merenpinnasta.Arun & Rother Explorer, s. 7. Joki virtaa enimmäkseen maaseudulla eikä sen ympäristössä ole juurikaan teollisuutta.Arun & Rother Explorer, s. 10. Suurimpia Arunin jokivarren asutuskeskuksia ovat Horsham, Arundel ja Littlehampton, jossa joki laskee Englannin kanaaliin.Arun & Rother Explorer, s. 11.Arun & Rother Explorer, s. 13. Vuorovesi yltää 41 kilometriä mereltä ylävirtaan Pulboroughin kylään saakka. Vielä 1400-luvun lopulla Arun muodosti Adurjoen kanssa Lancingissa estuaarin, jonka kautta niiden vedet laskivat mereen. Kun vuorovesiaallot tukkivat vähitellen estuaarin, erkanivat joet toisistaan. Arunin suu siirtyi Worthingin, Goringin ja Ferringin kautta kohti nykyistä paikkaansa Littlehamptonissa.Arun & Rother Explorer, s. 8. Roomalaiset kutsuivat Arunia nimellä Trisantonis eli ’luvaton kulkija’, koska se mutkittelee ja tulvii säännöllisesti ympäröiville maille. Vuoteen 1270 mennessä nimi oli muuntunut muotoon Tarrant. Nykyisessä muodossaan se mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vasta vuonna 1577. Historiallisesti Arun oli tärkeä kulkureitti sisämaahan.Arun & Rother Explorer, s. 9. Jokea pitkin kuljetettiin paljon rahtia, esimerkiksi hiiltä, maataloustuotteita sekä Amberleystä louhittua kalkki- ja liitukiveä. Yläjuoksulla sijaitsevissa Slaughamin ja Mannings Heathin kylissä harjoitettiin raudanvalmistusta vuosina 1540–1630. Kylien asukkaat patosivat joen lammiksi, joissa he pystyivät jäähdyttämään hehkuvaa rautaa. He myös ohjasivat lammista vettä vesipyöriin, jotka toimivat voimanlähteenä palkeille ja konevasaroille. Enää Arunilla ei ole niin suurta taloudellista merkitystä kuin aikaisemmin. Se on kuitenkin merkittävä virkistys- ja luontokohde.Arun & Rother Explorer, s. 12. Vuonna 1999 se nimettiin Ramsarin luetteloon tärkeänä kosteikkoalueena. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:West Sussexin joet Luokka:Englannin kanaaliin laskevat vesistöt Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan Ramsar-alueet
Norman Hauner

Norman Hauner (s. 4. joulukuuta 1991 Hückeswagen, Saksa) on saksalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2-joukkue Starbulls Rosenheimissa. Hän pelaa enimmäkseen laitahyökkääjänä. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Zhang Yuetong

Zhang Yuetong (s. 2002 tai 2003) on kiinalainen kiipeilijä. Hän voitti Aasian olympiakarsintatapahtuman vuonna 2023 ja sai paikan vuoden 2024 kesäolympialaisiin Pariisissa. Zhang Yuetong aloitti kiipeilyn 4-vuotiaana. 11-vuotiaana hän oli nuorin maajoukkueeseen valittu kiipeilijä. Ensimmäisen Kiinan-mestaruuden hän voitti 12-vuotiaana. Vuonna 2018 hän oli Moskovassa nuorten maailmanmestaruuskisoissa lead-kiipeilyssä kolmas ja Aasian nuorten mestaruuskisoissa boulderoinnissa kolmas. Hän on osallistunut maailmancupeihin vuodesta 2019 lähtien. Hänen paras sijoituksensa maailmancupeista on boulderoinnissa 11. vuonna 2019 Hachiojissa ja leadissä 2. vuonna 2019 Chamonix’ssa. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kiipeilijät Luokka:2000-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oceana Mackenzie

Oceana Mackenzie (s. 11. heinäkuuta 2002) on australialainen kiipeilijä, joka erikoistuu kisaboulder-kiipeilyyn. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin sijoittuen 19:nneksi, ja hän on saanut paikan vuoden 2024 kesäolympialaisiin. Mackenzie aloitti kiipeilyn kahdeksanvuotiaana. 15-vuotiaana vuonna 2018 hän alkoi osallistua kiipeilyn maailmancupeihin. Vuonna 2019 hän pääsi ensimmäisen kerran boulderoinnissa maailmancupin finaaliin. Hän oli finaalissa kuudes. Hän voitti yhdistetyn sarjan vuoden 2020 Oseanian-mestaruuskilpailuissa ja sai paikan 2020 olympialaisiin Tokyoon. Hän oli karsinnan 19. eikä päässyt finaaliin. == Lähteet == Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Australialaiset kiipeilijät
Lauren Mukheibir

Lauren Mukheibir (s. 2000 tai 2001) on eteläafrikkalainen kiipeilijä. Vuonna 2023 hän voitti Afrikan olympiakarsintatapahtuman ja sai paikan vuoden 2024 kesäolympialaisiin. Mukheibir aloitti kiipeilyn kahdeksanvuotiaana. Hän on kolminkertainen Afrikan-mestari. Vuonna 2022 hän edusti Etelä-Afrikkaa World Games -tapahtumassa Birminghamissa Yhdysvalloissa. Hän sijoittui nopeudessa 12:nneksi, lead-kiipeilyssä 12:nneksi ja boulderoinnissa 11:nneksi. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset kiipeilijät Luokka:2000-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sudova Vyšnja

Sudova Vyšnja (), vuoteen 1545 asti Vyšnja () on kaupunki Ukrainan Lvivin alueen Javorivin piirissä. Sudova Vyšnja sijaitsee San-joen sivuhaaran Vyšnjan (; ) varrella, 51 kilometriä aluekeskus Lvivistä länteen. Lvivistä länteen Puolan rajalle johtava rautatie, ja samansuuntainen valtatie M11 (osa eurooppatietä ), kulkee kaupungin kautta. Kaupungista johtaa pohjoiseen, piirikeskus Javorivin kautta Rava-Ruskaan vievä alueellinen maantie R40. Tammikuun keskilämpötila on −4,0 ja heinäkuun +18,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on 677 millimetriä. Ukrainan tilastokeskus arvioi kaupungin väkiluvuksi 6 470 (2022). Vuonna 2001 siellä oli 6 655 asukasta. Heistä etnisesti ukrainalaisia oli 97,85 prosenttia, puolalaisia 1,26 % ja venäläisiä 0,83 %. Vuoden 1989 väestönlaskennassa kirjattiin 6 611 asukasta. Kiovan Rusin aikana paikkakunnalla on ollut kaksi mäkilinnoitusta, yksi 900-luvulta 1100-luvun varhaisvuosiin kykyisen kaupungin länsilaidalla, ja toinen 1100- ja 1200-luvuilla kronikan toteamassa paikassa nykyisen kaupungin itälaidalla. Mahdollisesti asutus siirtyi ensimmäisestä linnoituksesta toiseen. Paikkakunnan ensimmäinen kirjallinen maininta on kirjattu vuodelle 1230 (Galitsian ja Volynian kroniikassa). Magdeburgin kaupunginoikeudet paikkakunta sai 1368. Paikkakunnan nimeä oli vuoteen 1545 saakka Vyšnja, eli se oli nimetty San-joen sivuhaaran Vyšnjan (; ) mukaisesti. Adjektiivi Sudova () lisättiin nimeen alkuun vuonna 1545, kun siitä tuli toinen Vähä-Puolan provinssin Rusin puoleinen hallintokeskus. Vyšnja, sittemmin Sudova Vyšnja, oli osa Puola-Liettuan Vähä-Puolan provinssia ja sen Rusin (Rutenian) voivodikuntaa. 1772 siitä tuli osa Itävallan ja vuodesta 1869 Itävalta-Unkarin aluetta, sen Mostyskan kihlakuntaa. Usean 1900-luvun alkuvuosikymmenen valtiomuutoksen jälkeen vuodesta 1939 lähtien osa Ukrainan SNT:aa. Uudempi kaupunkiluokitus tuli vuonna 1940. Sudova Vyšnja on Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksen jälkeen kuulunut Javorivin piiriin; sitä ennen se oli osa Mostyskan piiriä. Vuosina 1939-1959 Sudova Vyšnja oli silloisen Drohobytšin alueen piirikeskus. Kaupungin arkkitehtuurisesti ja kulttuurihistoriallisesti arvokkaisiin rakennuksiin lukeutuvat muun muassa reformistinen luostari (1739), paperimylly (1787), palatsi (1800-luvun jälkipuoli). Siellä on paikallishistorian museo. Sudova Vyshnia Railway Station.jpg|Sudova Vyšnjan rautatieasema. Sudova Vyshnia Town Hall.JPG|Sudova Vyšnjan kaupungintalo. Судова Вишня народний дім.jpg|Narodnyi Dim ("kansantalo"). Sudova Vyshnia Street.JPG|Katunäkymää (2013). Судова Вишня Церква Святої Трійці (1).jpg|Pyhän Kolminaisuuden kirkko. Судова Вишня Церква Святого Архистратига Михаїла.jpg|Arkkienkeli Mikaelin kirkko. Судова Вишня Церква Преображення Господнього.jpg| Kirkko Sudova Vyšnjassa (1898). Судова Вишня Костел Матері Божої Помічниці Вірних.jpg|Jumanaläidin uskovaisten avun kirkko. Вигляд на руїни палацу з висоти.jpg|Rapistumaan päässyt Jan Marsin palatsi. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Sudova Vyšnjan kaupungin hromada (Судововишнянська міська громада) (gromada.info) Luokka:Lvivin alueen kaupungit Luokka:Jarovirin piiri
Leelah Alcorn

Leelah Alcorn (alun perin Joshua Ryan Alcorn; 15. marraskuuta 1997 – 28. joulukuuta 2014) oli yhdysvaltalainen transtyttö, jonka 17-vuotiaana tekemä itsemurha herätti laajoja reaktioita.What We Can Learn From a Transgender Teen’s Suicide The CC Pulse 28.1.2015, viitattu 5.4.2024 Ashley Fantz, An Ohio transgender teen’s suicide, a mother’s anguish CNN 4.1.2015, viitattu 5.4.2024 Ed Pilkington, Ohio transgender teen's suicide note: 'Fix society. Please.' The Guardian 5.1.2015, viitattu 5.4.2024 Hän oli kotoisin Ohion osavaltiosta.Leelah Alcorn: Transgender Teen's Reported Suicide Note Makes Dramatic Appeal ABC News 31.12.2014, viitattu 5.4.2024 Alcorn koki 4-vuotiaasta saakka olevansa tyttö. 14-vuotiaana hän ymmärsi kokemuksensa olevan transsukupuolisuutta. Alcornin vanhemmat poistivat lapsensa julkisesta koulusta ja takavarikoivat hänen sähköiset laitteensa. He estivät häneltä sekä sosiaalisen median käytön että yhteydenpidon ystäviin.Wansong Harley, Straight from the horses' mouths – it's not therapy The Colleges of Law 17.12.2019, viitattu 5.4.2024 Vanhemmat eivät uskonnollisista syistä hyväksyneet transsukupuolisuutta. Alcorn ei saanut vanhemmilta lupaa sukupuolenkorjausprosessin aloittamiseen vaan hänet lähetettiin ”kristilliseen terapiaan”, jossa yhdistettiin fluoksetiinilla toteutettu lääkehoito ja uskonto. Alcornilta odotettiin ”virheensä” näkemistä ja Jumalan opetusten hyväksymistä. Häntä syytettiin itsekkyydestä, ja hän koki kohtelunsa hyväksikäytöksi. Alcorn jättäytyi ajoneuvoyhdistelmän alle joulukuussa 2014. Hänen kuoltuaan Tumblriin ilmestyi hänen ajastettuna julkaisemansa itsemurhaviesti, jonka hän toivoi tuovan näkyvyyttä transsukupuolisten kohtaamille ongelmille. Tapahtumat saivat liikkeelle vaatimuksia eheytyshoitojen kieltämisestä. Barack Obama yhtyi tavoitteeseen, mutta totesi asian edellyttävän toimia Yhdysvaltain kongressilta. Seurannut julkisuus johti myös kostonhaluisen vihapostin lähettelyyn Alcornin vanhemmille. CNN:n haastattelussa hänen äitinsä viittasi häneen poikana ja käytti hänestä maskuliinisia persoonapronomineja. Alcornilla oli sisaruksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset henkilöt Luokka:Transsukupuolisuus Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet Luokka:Itsemurhan tehneet
Mavrokordátos

Mavrokordátos () on kreikkalainen fanarioottisuku. Sen jäsenet ovat vaikuttaneet Turkin, Romanian ja modernin Kreikan historiassa. Suvun kantaisä oli chíoslainen kauppias. Suvun jäsenistä ovat merkittäviä mm:1911 Encyclopædia Britannica/MavrocordatoStore norske leksikon * Aléxandros Mavrokordátos (1641–1709), sulttaanin dragoman ja diplomaatti, Karlowitzin rauhansopimuksen laatija 1699, sai kreivinarvon pyhässä saksalais- roomalaisessa keisarikunnassa. * Nikólaos Mavrokordátos (1680–1730), edellisen poika, Moldavian hospodar vuosina 1709–1710 ja 1711–1716, ja Valakian vuodesta 1716. * Ioánnis Mavrokordátos (1684–1719), Valakian hospodar. * Konstantínos Mavrokordátos (1711–1769), Moldavian ja Valakian hospodar. * Aléxandros Mavrokordátos (1791–1865), kreikkalainen valtiomies ja itsenäistyneen Kreikan ensimmäinen valtionpäämies vuosina 1822–1823, sai ruhtinaanarvon Venäjällä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Chíos Luokka:Hallitsijasuvut Luokka:Kreikkalaiset suvut Luokka:Moldovan historia Luokka:Romanialaiset suvut
Heikki Kaksonen

Heikki Juhana Kaksonen (3. huhtikuuta 1879 Kerimäki – 14. lokakuuta 1947) oli suomalainen kulta- ja hopeaseppämestari.Päivästä päivään. 60 vuotta täyttää..., Helsingin Sanomat, 03.04.1939, nro 90, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotFind a Grave : Heikki Juhana Kaksonen Heikki Kaksonen kävi kansakoulun, siirtyi vuonna 1893 14-vuotiaana Pietariin ja pääsi siellä oppilaaksi sukulaisensa kulta- ja hopeaseppä Pekka Silventoisen liikkeeseen. Kisällinäytteen suoritettuaan Kaksonen meni Fabergén tunnetun hovihankkijaliikkeen palvelukseen, tässä liikkeessä oli työssä ennestään paljon suomalaisia. Kahden vuoden kuluttua Kaksonen palasi takaisin Silventoisen liikkeeseen ja toimi sitten työnjohtajana liikkeessä. Hänet julistettiin kultaseppämestariksi 1913. Hän perusti 1913 (toisen tiedon mukaan 1916) oman liikkeen Pietariin ja piti sitä vuoteen 1918 saakka. Kaksonen tunnettiin Pietarissa taitavana hopeaseppänä ja hän osallistui useamapana vuonna niin sanottujen keisarillisten pääsiäislahjojen valmistukseen. Hän merkitsi valmistamansa esineet HK nimikirjaimilla. Venäjän vallankumouksen jälkeen neuvostoviranomaiset takavarikoivat ensin suurimman osan Kaksosen liikkeen jalometalleista ja lopulta liikkeen koko irtaimiston. Levottomien aikojen vuoksi Kaksonen siirtyi perheineen vuonna 1918 Pietarista Suomeen. Suomen sisällissodan aikana hän oli avustanut valkoisia Pietarissa ja sai näistä ansioista kaksi muistomitalia.60 vuotta, Kauppalehti, 03.04.1939, nro 77, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50 vuotta, Kultaseppien lehti : Suomen kultaseppien liiton virallinen äänenkannattaja, 01.04.1929, nro 3, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotA Finn in St. Petersburg, www.925-1000.com Online Encyclopedia of Silver Marks, Hallmarks & Makers' Marks : Silver Forum : European Silver - (no silverplate, jewelry or watches) : Russian Silver 27.11.2017Workmasters and Marks, Fabérge Research Site Suomeen palattuaan Kaksonen perusti 1922 oman liikkeen Helsinkiin. Hän harrasti nuorempana urheilua ja myöhemmin oli mukana suojeluskuntien toiminnassa. Lokakuussa 1947 68-vuotiaana kuollut Heikki Kaksonen on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.Hautahaku.fi : Kaksonen Heikki Juhana == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kultasepät Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Miho Nonaka

Miho Nonaka (, s. 21. toukokuuta 1997) on japanilainen kisakiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisiin ja voitti naisten yhdistetyssä kiipeilyssä hopeaa. Nonaka aloitti kiipeilyn ollessaan yhdeksän ja osallistui ensimmäiseen maailmancupiinsa ollessaan 17-vuotias. Hän on yksi menestyneimmistä maailmancupeihin osallistuneista kiipeilijöistä. Ennen Tokion olympialaisia hän alkoi treenata myös nopeus- ja lead-kiipeilyä. Vuonna 2018 hän voitti boulderoinnin maailmancupin kokonaiskilpailun voittamalla kauden seitsemässä kilpailussa yhden kullan ja kuusi hopeaa. == Sijoituksia == === Maailmancup === Laji 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2021 2022 2023 Lead 42. 55. - - 46. 23. 19. 26. - 14. Boulder - 5. 3. 2. 4. 1. 15. 5. 2. 2. Nopeus - - - - - 43. 30. 9. - - Yhdistetty - 5. - - 8. 3. 4. - - 6. === MM-kisat === ==== Nuorten ==== Laji 2015 Juniors 2016 Juniors Boulder 2. 4. ==== Aikuisten ==== Laji 2014 2016 2018 2019 2023 Lead - - 16. 26. 8. Boulder 15. 2. 5. 5. 24. Nopeus - - 25. 25. - Yhdistetty - - 5. 5. 7. == Kuvia == Tiedosto:Nonaka miho 1956.JPG|Nonaka maailmancupissa vuonna 2015 Tiedosto:Miho Nonaka JPN Shauna Coxsey GBR 8583.jpg|Nonaka (vas.) ja Shauna Coxsey maailmancupissa vuonna 2017 Tiedosto:Climbing World Cup 2018 Boulder Season Women 7791.jpg|Boulderoinnin maailmancupin kokonaiskilpailun palkintokoroke vuonna 2018. Kuvassa vasemmalta oikealle Akiyo Noguchi, Miho Nonaka ja Fanny Gibert Tiedosto:Climbing World Championships 2018 Boulder Final Nonaka (BT0A7970).jpg|Nonaka boulderoinnin MM-kisojen finaalissa vuonna 2018 Tiedosto:Climbing World Championships 2018 Combined Final Nonaka (BT0A9962).jpg|Nonaka yhdistetynkiipeilyn MM-finaalissa vuonna 2018 Tiedosto:Miho Nonaka Climbing WCh 2018.jpg|Nonaka MM-kisoissa 2018 == Lähteet == Luokka:Japanilaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fanny Gibert

Fanny Gibert (s.16 helmikuuta 1993) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut boulderointiin. Hän harjoittelee Reunion-saarella ja aloitti kiipeilyn kuusivuotiaana. Gibert on kuusinkertainen ranskanmestari boulderoinnissa. Hän on voittanut pronssia lead-kiipeilyn maailmancupissa Brianconissa vuonna 2020 ja boulderoinnin maailmancupin kokonaistuloksissa vuosina 2018 ja 2019. Hän on vuodesta 2011 lähtien osallistunut yli 50 maailmancupiin. Hänellä on insinöörin tutkinto INSA Lyonista ja hän tekee kiipeilyn ohella töitä julkisenliikenteen parissa RATP Pariisissa. == Kilpailu tuloksia == === Maailmancup mitalit === ==== Boulder ==== Vuosi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2014 - 1 - 1 2015 - 1 - 1 2018 - - 2 2 2019 - 1 2 3 Yht. 0 3 4 7 ==== Lead ==== Vuosi Kulta Hopea Pronssi Yht. 2020 - - 1 1 Yht. 0 0 1 1 Tiedosto:2022-08-12 European Championships 2022 – Sport Climbing Women's Boulder by Sandro Halank–034.jpg|Gibert EM-kisoissa vuonna 2022 Tiedosto:Climbing World Cup 2018 Boulder Season Women 7791.jpg|Vuoden 2018 boulderoinnin maailmancupin kauden top kolme. Vasemmalta oikealle Akiyo Noguchi, Miho Nonaka ja Fanny Gibert Tiedosto:Gibert fanny 1879.JPG|Gibert maailmancupissa vuonna 2015 == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Catherine Aird

Catherine Aird MBE (oikealta nimeltään Kinn Hamilton McIntosh; 20. kesäkuuta 1930 Huddersfield, Englanti – 21. joulukuuta 2024) oli englantilainen rikoskirjailija.Aird, Catherine Kirjasampo, viitattu 6.4.2024Catherine Aird The Crime Writers' Association, viitattu 6.4.2024 Aird kävi koulunsa Huddersfieldissä. Hän on asunut toisen maailmansodan ajoista saakka itäisessä Kentissä. Aird on kirjoittanut salapoliisiromaanien lisäksi novellikokoelmia ja toimittanut useita elämäkertoja. Hänelle myönnettiin Cartier Diamond Dagger -palkinto vuonna 2015. Hän sai myös kunniamaisterin arvon Kentin yliopistosta. Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäseneksi Aird pääsi työstään tyttöjen partioliikkeen (Girlguiding) hyväksi. == Suomennetut teokset == * Vanhurskas vainaa (WSOY 1975, suomentanut Kristiina Rikman, alkukielinen teos The religious body) * Henrietta kuka lienetkin (WSOY 1976, suomentanut Eila Pennanen, alkukielinen teos Henrietta who?) * Hauta odottaa (WSOY 1977, suomentanut Kristiina Rikman, alkukielinen teos His burial too) * Komisario Sloanin palapeli (WSOY 1978, suomentaneet Pirjo Latvala ja Kirsti Kattelus, alkukielinen teos Slight mourning) * Kuolema on kaunopuheinen (WSOY 1984, suomentanut Kerttu Piskonen, alkukielinen teos Some die eloquent) == Lähteet == Luokka:Englantilaiset rikoskirjailijat Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet