EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Uveiitti

Uveiitti on silmän suonikalvoston (uvea) inflamaatio eli silmän sisäinen tulehdus, jonka oireet ovat etukammiouveiitissa yksipuolinen silmäkipu, valoherkkyys, punoitus ja vetistys. Uveiitin voi jakaa kahteen luokkaan: etukammio- ja takakammiouveiittiin. Tila voi olla akuutti tai krooninen. Akuutin etukammiouveiitin määritelmä on ensisijaisesti etukammion, iirikisen ja etukammionesteen tulehdus, joka ei ole aiheutunut sarveiskalvon tulehduksesta ja joka yleensä paranee kolmessa kuukaudessa. Kroonisen etukammiouveiitin määritelmä sisältää lisäksi korneapatologian - -, ja tilanne ei täysin parane kolmessa kuukaudessa. Uveiitin standardoitua terminologiaa kutsutaan Standardization of Uveitis Nomenclatureksi (SUN), joka luokittelee rakolampun tulokset. Tilan edetessä etukammiouveiitti ei pääosin vaikuta näöntarkkuuteen 1–2 päivän aikana. Takakammiouveiitti on pääosin vakavampi ja akuutimpi kuin etukammiouveiitti. Takakammiouveiitin oireet ovat takakammion kiinnikkeet, sarveiskalvon turvotus, liiallinen lasiaisen erite, makulan turvotus ja usein pieni lasku silmänpaineessa. == Luokittelu == * Etukammiouveiitti * Pars planitis * Takakammiouveiitti * Panuveiitti == Diagnoosi == Silmän tutkimuksessa tarkastetaan anamneesi ja tehdään rakolamppututkimus (eng. slit-lamp). Jos on epäilystä haavasta silmän pinnalla, fluoresenssivärjätty silmä paljastaa haavat vihreänä. Terveeseen silmään väri ei tartu. Jos haava on niin syvä, että se ulottuu sarveiskalvon alempaan kerroksen, väri ei enää tartu. Tarvittaessa mitataan silmänpaine ja tarkastetaan silmän pohja, etenkin takakammiouveiitissa. Jos sarveiskalvohaava on vaikeutunut komplikaatioiden vuoksi eikä vastaa hoitoon, otetaan sytologinen eli soluopillinen näyte sekä bakteeri- ja sieniviljely. Vaihtoehtoisdiagnooseja ovat keratiitti, infektiivinen konjunktiviitti, sarveiskalvon trauma, sarveiskalvon vierasesineet ja glaukoman akuutit muodot. == Lähteet == Luokka:Silmätaudit
Chiaia

thumb|Suihkulähde Napolin Villa Comunale -puistossa. Chiaia (äännetään: ) on asuinalue Napolin rannalla. Sitä ympäröivät idässä Piazza Vittoria ja lännessä Mergellina. Sen keskeinen maamerkki on suuri puisto Villa ComunaleVilla Comunale, Napoli Unplugged. Asuinalue on alun perin rakennettu 1500-luvun lopulla ja 1600-luvun alussa, kun Napolin espanjalaiset hallitsijat avasivat kaupungin länteen historiallisista rajoistaan. 1700-1800-luvulla Chiaia oli ulkomaisten matkailijoiden suosima asuinalue. Chiaian pääkaduilla on kalliiden muotimerkkien myymälöitä.Naples. Britannica.com Nykyisin Chiaia on Napolin varakkaimpia asuinalueita. Uusklassinen Villa Pignatelli on nykyisin museo. Sen rakennutti 1820-luvulla brittiläinen sir Ferdinand Acton. Chiaiassa syntyi ja vietti lapsuutensa renessanssirunoilija Laura Terracina.Laura Terracina, Chicagon yliopisto ==Rakennuksia ja rakennelmia== *Castel dell'Ovo *Fontana del Sebeto *Palazzo Ravaschieri di Satriano *Santi Giovanni e Teresa *Pasquale a Chiaia *Sant'Orsola a Chiaia *Santa Caterina a Chiaia *Santa Maria Apparente *Santa Maria del Parto a Mergellina *Santa Maria della Neve in San Giuseppe *Santa Maria della Vittoria *Santa Maria di Piedigrotta *Santa Maria in Portico *Santa Teresa a Chiaia *Villa Pignatelli ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Chiaia, Castel Nuovo Kartta Luokka:Napoli
Nick Schneider

Nick Schneider (s. 21. heinäkuuta 1997 Leduc, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa kaudella 2018–2019 Calgary Flamesin farmijoukkueessa AHL-liigan Stockton Heatissa. == Lähteet == * * Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kanadalaiset jääkiekkomaalivahdit
Kertakäyttökäsine

pienoiskuva|Lateksinen kertakäyttökäsine. Kertakäyttökäsine on kertakäyttöinen suojaava käsine. Kertakäyttökäsineitä käytetään esimerkiksi hoitotyössä estämään hoitajan käsien likaantumista ja suojaamaan tätä potilaasta peräisin olevilta mikrobeilta. Kertakäyttöisiä tehdaspuhtaita suojakäsineitä käytetään sellaisissa hoitotoimenpiteissä, joissa ei tarvitse läpäistä ihoa tai limakalvoa. Tällaisia käsineitä käytetään esimerkiksi virtsaamisessa ja ulostamisessa auttamisen yhteydessä, nenä-mahaletkua asetettaessa, peräruiskeita annettaessa ja painehaavoja hoidettaessa. Kertakäyttöisiä steriilejä käsineitä eli niin sanottuja leikkauskäsineitä käytetään puolestaan suojaamaan potilasta infektioilta esimerkiksi leikkausten ja haavojen ompelun yhteydessä. Kertakäyttökäsineet ovat yleistyneet myös erilaisissa huoltotehtävissä kuten autokorjaamoissa ja vastaavissa paikoissa, joissa käyttäjä voi altistua öljyille ja erilaisille liuottimille. Nitriilikertakäyttökäsineet suojaavat käyttäjäänsä öljy- ja liuotinpohjaisilta aineilta lateksikäsinettä paremmin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Käsineet Luokka:Suojavaatteet
Naisvuoren uimahalli

Naisvuoren uimahalli on Mikkelin Naisvuoren sisään louhittu uimahalli, joka valmistui vuonna 1971 ja avattiin uudelleen peruskorjattuna vuonna 2017. ==Historiaa== Mikkelin keskustaan Naisvuoren kallion sisään rakennettu uimahalli on osa 1970-luvun alussa louhittua kalliosuojaa, jonka tiloja on muussakin käytössä. Kalliosuojan kantavat ja suojaavat rakenteet tehtiin kallion ohella ruiskubetonista ja betonista sekä välipohjat betonista. Yleisö- ja henkilökuntatilojen alla on toinen kerros allastekniikan laitteille. Peruskorjauksessa 2016–2017 uimahallin huonejärjestyksiä muutettiin ja kaikki pinnoitteet, talotekniikka, kalusteet ja varusteet uusittiin, samoin kuin vedenkäsittely- ja allaslaitteet. Kevythissien ansiosta uimahalliin on nyt esteetön pääsy myös liikuntarajoitteisille ilman avustajaa. Rakennukseen tehtiin myös kuntosali.Peruskorjausta hidastivat asbestinpurkutyöt ja kallion odotettua suuremmat korroosiovauriot. Yli kolmen miljoonan euron peruskorjaukseen saatiin 800 000 euroa veikkausvaroja. Naisvuoren uimahallin pääallas on 25-metrinen ja viisiratainen, lastenallas kooltaan 4,5 × 7,1 metriä. Lisäksi hallissa on kuuden hengen poreallas ja kylmäallas. Aiemman kolmen pikkusaunan sijasta hallissa on nyt kaksi isompaa saunaa, erikseen naisille ja miehille. Muita sisäuimapaikkoja Mikkelissä ovat Rantakeitaan viihdeuimala Rantakylässä, Anttolanhovi ja Kalevankankaan koulun terapia- allas. ==Lähteet== Luokka:Suomen uimahallit Luokka:Mikkelin urheilupaikat Luokka:Maunuksela
Lettopitkäpalko

Lettopitkäpalko (Arabis planisiliqua) on ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimoon, pitkäpalkojen (Arabis) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on kaksivuotinen ja usein korkeakasvuinen ruohovartinen kasvi. Lettopitkäpalon alalaji Arabis planisiliqua ssp. nemorensis muistuttaa jonkin verran jäykkäpitkäpalkoa (Arabis hirsuta), josta sen voi erottaa varren ja lehtien erilaisuuden perusteella. Lettopitkäpalko voi kasvaa 80 cm korkeaksi asti ja se on kasvutavaltaan pysty. Lettopitkäpalon varsi on yläosastaan kalju, mutta alaosastaan karvainen. Lehdet ovat melkein kaljuja tai samalla tavalla karvaisia kuin varren alaosakin ja lehtiä on sekä varren tyvellä ruusukkeena että varressa. Varsilehtiä on paljon ja ne ovat sepiviä, nuolityvisiä sekä tyveltä hammaslaitaisia. Lettopitkäpalon kukinto on runsaskukkainen ja melko tiivis terttu. Kukat ovat valkoisia ja niiden terälehdet ovat pystyjä sekä noin 5 mm pitkiä. Lidut ovat myös pystyjä, aaltoilevapintaisia sekä noin 4–5 cm pitkiä ja vain millimetrinpaksuisia. Lettopitkäpalko kukkii toukokuussa. Lettopitkäpalkoa ei kasva Suomessa, ja Ruotsissa sitä on tavattu ainoastaan Gotlannista, mihin sen ruotsinkielinen nimikin (gotlandstrav) viittaa. Gotlannissa lettopitkäpalko kasvaa kalkkipitoisilla soilla sekä ojissa. Lettopitkäpalko on Gotlannissa hyvin harvinainen ja se löydettiin Akebäckin suolta 1800-luvulla. 1900-luvulla lajin arveltiin jo hävinneen Gotlannin suo- ojitusten seurauksena Ruotsin kasvilajistosta, kun vuoden 1924 jälkeen siitä ei ollut yhtään havaintoja, ennen kuin vuonna 1989 laji löydettiin uudelleen. Lettopitkäpalko on Ruotsissa rauhoitettu laji. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Arabis planisiliqua Luokka:Pitkäpalot
Vilmalotta Olivia Schafhauser

Vilmalotta Olivia Schafhauser (s. 19. tammikuuta 1972) on Helsingissä asuva ja työskentelevä suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari. Schafhauser valmistui Kuvataideakatemiasta vuonna 2002, josta hänet valittiin Taidekeskus Salmelan talvistipendiaatiksi 2002–2003 ja kesän nuoreksi taiteilijaksi 2003. Hänen debyyttinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 2004, Galleria Uusitalossa. Schafhauserin töitä on esitelty Suomen lisäksi muun muassa Espanjassa, Portugalissa, Skotlannissa, Englannissa, Ruotsissa, Saksassa ja Venäjällä. Hän on työskennellyt ammattitaiteilijana valmistumisestaan asti ja saanut paljon huomiota ja arvostusta niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Vilmalotta Olivia Schafhauser oli ensimmäinen suomalainen kuvataiteilija joka sai kutsun pitämään yksityisnäyttelyn Moskovan Nykytaiteen museoon vuonna 2006. Hänen teoksiaan on julkisissa kokoelmissa: muun muassa Moskovan Nykytaiteen museo, Hämeenlinnan taidemuseo ja Paulon Säätiö. Schafhauser oli naimisissa saksalaisen suunnittelijan ja valokuvaajan Robert Schafhauserin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Schafhauserin vanhemmat ovat Tenavatuokiostakin tuttu Arja-täti, Arja Virtanen ja mediavaikuttaja, toimittaja Jorma K. Virtanen. == Lähteet == http://www.kuvataiteilijamatrikkeli.fi/fi/taiteilijat/3477 http://schafhauser.fi == Aiheesta muualla == http://www.schafhauser.fi Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset taidemaalarit
Samsung Galaxy S6 Active

Samsung Galaxy S6 Active on Samsung Electronicsin valmistama älypuhelin. Puhelin julkaistiin kesäkuussa 2015, ja siinä on 32 gigatavun tallennustila. == Lähteet == Luokka:Android-pohjaiset laitteet Galaxy S6 Active Luokka:Vuoden 2015 matkapuhelimet Luokka:Kosketusnäytölliset älypuhelimet
Jokamies (elokuva)

Jokamies () on vuonna 1915 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Hugo von Hofmannsthalin samannimiseen näytelmään perustuvan draaman on ohjannut Vilhelm Glückstadt. Sen pääosaa esittää Rasmus Ottesen. ==Juoni== Teologiaa opiskellut Jokamies karkaa papin tyttären Sylvian kanssa ulkomaille, jossa hän ansaitsee omaisuuden uhkapelin avulla. Sylvia kaipaa isäänsä, kotiaan ja uskontoaan ja lopulta jättää miehensä. Jokamies viettelee äitinsä ottotyttären Marthan ja pakottaa siten Sylvian palaamaan luokseen. Sylvian paluun kunniaksi järjestämillään juhlapäivällisillä Jokamies saa sydänkohtauksen ja näkee koko elämänsä olleen hyvän ja pahan taistelua, jossa hän on aina seurannut Saatanan neuvoja. Juuri ennen kuolemaansa Jokamies anoo Jumalalta anteeksiantoa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto== Filmfabriken Danmarkin tuottama Jokamies on nykyaikaan sijoitettu sovitus Hugo von Hofmannsthalin näytelmästä, joka puolestaan perustuu keskiaikaiseen moraliteettiin. Metaforisine kuva- aineksineen, takaumineen ja rinnakkaisjuonineen se poikkeaa tanskalaisen mykkäelokuvan valtavirrasta ja muistuttaa myöhempää saksalaista ekspressionismia. Elokuvaa esitettiin Suomessa keväällä 1917. Se on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Tanskalaiset draamaelokuvat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Vuoden 1915 elokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat
Oldsmobile 98

Oldsmobile 98 on full-size-luokan auto jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1940–1996. == Sukupolvet == Tiedosto:1941 Oldsmobile 96 Club Coupe (3626405833).jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1941) Tiedosto:1947 Oldsmobile 98.jpg|Toinen sukupolvi (1942–1947) Tiedosto:'49 Oldsmobile Futuramic 98 (Auto classique Laval '10).jpg|Kolmas sukupolvi (1948–1953) Tiedosto:Oldsmobile 98 Convertible 1955.jpg|Neljäs sukupolvi (1954–1956) Tiedosto:Oldsmobile Convertible.jpg|Viides sukupolvi (1957–1958) Tiedosto:'59 Oldsmobile 98 (Auto classique Laval '12).JPG|Kuudes sukupolvi (1959–1960) Tiedosto:'64 Oldsmobile 98 Convertible (Auto classique VACM Laval '13).JPG|Seitsemäs sukupolvi (1961–1964) Tiedosto:Oldsmobile 98 -65.jpg|Kahdeksas sukupolvi (1965–1970) Tiedosto:1971 Ninety-Eight.jpg|Yhdeksäs sukupolvi (1971–1976) Tiedosto:1984 Oldsmobile 98 Regency coupe, front left.jpg|Kymmenes sukupolvi (1977–1984) Tiedosto:1987 Oldsmobile 98 Regency Sedan, front left.jpg|Yhdestoista sukupolvi (1985–1990) Tiedosto:91-96 Oldsmobile Ninety-Eight.jpg|Kahdestoista sukupolvi (1991–1996) 98 Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full-size-luokan autot Luokka:1940-luvun autot Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Hood film

Hood film on 1980-luvulla Yhdysvalloissa alkunsa saanut elokuvagenre. Genrelle tyypillisiä piirteitä ovat hip hop -kulttuuri sekä afroamerikkalaisten tai amerikanlatinoiden elämä ghetoissa ja näiden sosiaaliset ja poliittiset ongelmat, kuten köyhyys, rotusyrjintä, katujengit ja päihteet. Genre oli suosituimmillaan 1990-luvulla, jolloin julkaistiin muun muassa elokuvat Väkivallan kierre ja Boyz n the Hood. Yhdysvaltojen ulkopuolella julkaistuina hood film -elokuvina on pidetty esimerkiksi brittiläistä Kidulthoodia ja sen jatko-osia. Suomessa on joskus käytetty termiä lähiöelokuva, kuten syrjäytyneistä lähiönuorista kertovan Pahan kukat -elokuvan osalla. == Tunnettuja hood film -elokuvia == * Väkivallan kierre * Boyz n the Hood – kulman kundit * Friday * New Jack City * Juice * 8 Mile * Notorious * Above the Rim * Get Rich or Die Tryin’ * Belly * South Central * Waist Deep * In Too Deep * Paid in Full * Murhan jälkeen == Lähteet == Luokka:Elokuvalajityypit Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
Rasmus Ottesen

Rasmus Ottesen (14. kesäkuuta 1871 Hulerødgaard, Hulerød – 8. maaliskuuta 1957 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä. Virkailijaperheeseen syntynyt Ottesen aloitti teatteriuransa vuonna 1901 Kuninkaallisessa teatterissa, jossa hän työskenteli vuoteen 1930 saakka. Ottesen näytteli ensimmäisessä elokuvassaan vuonna 1910 ja työskenteli vuosina 1911–1915 Skandinavisk-Russisk Handelshusilla ja Filmfabriken Danmarkilla, jossa hän toimi myös ohjaajana. Ottesenin viimeinen elokuva oli For frihed og ret vuonna 1949. == Elokuvia == * Lentävä sirkus, 1912 * Kuoleman saari, 1913 * Jokamies, 1915 * Suuri onnettomuus viljavarastossa, 1916 * Ditte ihmislapsi, 1946 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Suosukset

Suosukset ovat suksia muistuttava suolla ja märällä maalla kulkemista helpottava liikkumisväline. Niitä on perinteisesti käytetty etenkin niitettäessä heinää soilta.Vuorela, Toivo: Suomalaisten lumikengistä ja suosuksista. Kotiseutu 1937. Suosukset ovat tavallisesti keskeltä avoimet, jotta ne eivät juutu suohon kiinni. Suosukset voidaan tehdä taivutetuista ohuista rinnakkain asetetuista kuusistaTuormaa, Markus: Puusta tehty, veistäen, vuollen, taivuttaen. Metsäkustannus 2007. tai juurineen kaadetusta suuremmasta kuusesta yksipuisinaTuormaa, Markus 2017. Juurakot jalkaan. Metsälehti Makasiini 6/2017, s. 64-66.. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Helsingin yliopisto - humanistinen tiedekunta - kulttuurien tutkimuslaitos: Hermannilta heinään *Suosukset ja suokengät Luokka:Heinätyöt Luokka:Etnologia Luokka:Retkeilyvälineet
Oldsmobile Achieva

Oldsmobile Achieva on etuvetoinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1991–1997. Ensimmäinen mallivuosi oli 1992. == Historia == Achieva Concept -konseptiauto esiteltiin Chicagon autonäyttelyssä vuonna 1991. Oldsmobile esitteli Achievan tuotantomallin vuonna 1992 korvaamaan Oldsmobile Calaisin. Autosta valmistettiin sedan- ja coupe- korisina. Vuonna 1994 Achieva oli Oldsmobilen halvin malli. Viimeiset autot lähetettiin myymälöihin 1997. Oldsmobile Alero korvasi Achievan vuonna 1999. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Achieva Luokka:D-segmentin autot Luokka:1990-luvun autot
Purtojuuret

Purtojuuret (Succisa) on kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Aiemmin se on kuulunut purtojuurikasvien (Dipsacaceae) heimoon, mutta nykyisin tuo heimo on Dipsacoideae-alaheimona kuusamakasvien (Caprifoliaceae) heimossa. Purtojuurten sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi neljä lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu yli 40 muutakin lajia, mutta näiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Purtojuuret ovat monivuotisia ruohovartisia kasveja, joiden varret ovat sileitä ja lehdet suikeita sekä ehyitä tai hieman liuskoittuneita. Purtojuurten kukinnot ovat puolipallomaisia ja mykeröä muistuttavia. Kaikki kukat ovat suunnilleen yhtä suuria. Ulkoverhiö on nelikulmainen sekä neliliuskainen. Kukkien teriöt ovat neliliuskaisia ja yleensä sinisiä, joskus valkoisia tai vaaleanpunaisia. Purtojuurten hedelmä on pähkylä, joka jää osittain ulkoverhiön sisään. Suomessa ja Ruotsissa esiintyy yksi purtojuurilaji: purtojuuri (Succisa pratensis). == Lajeja == * Succisa kamerunensis * Succisa pinnatifida * Succisa pratensis – purtojuuri eli niittypurtojuuri * Succisa trichotocephala == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Purtojuuret (Succisa) * ITIS: Succisa * United States Department of Agriculture (USDA): Succisa Luokka:Kuusamakasvit
Charles-François-Prosper Guérin

Charles-François-Prosper Guérin (21. helmikuuta 1875 Sens, Ranska – 19. maaliskuuta 1939 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvittaja, tyyliltään postimpressionisti. == Koulutus ja ura taiteilijana == Pariisissa Charles-François-Prosper Guérin opiskeli École des Beaux-Artsissa Gustave Moreaun johdolla. Hän aloitti uran taiteilijana vuonna 1887. Hänestä tuli Pariisin Académie de la Grande Chaumièren professori ja vuosina 1937–1939 hän oli École des Beaux-Artsissa maalausopintosuunnitelman ohjaaja. == Teoksia == Escuela_Francesa_by_Guérin.jpg|Une femme FemMod.jpg|La Femme moderne Expectation.jpg|Espérance == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1875 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Gudrun Houlberg

Gudrun Houlberg (21. helmikuuta 1889 Viborg – 14. tammikuuta 1940 Rooma) oli tanskalainen näyttelijä. Tukkukauppiaan perheeseen syntynyt Houlberg opiskeli Kuninkaallisen teatterin näyttelijäkoulussa ja työskenteli siellä vuodesta 1906. Vuonna 1914 hän siirtyi Dagmar-teatteriin ja palasi Kuninkaalliseen teatteriin vuonna 1918. Houlberg vetäytyi näyttämöltä vuonna 1933. Houlbergin ensimmäinen elokuva oli Nordisk Filmin Et gensyn vuonna 1910. Vuonna 1912 hän siirtyi Skandinavisk-Russisk Handelshusille, mutta palasi Nordiskille vuonna 1916. Houlbergin tunnetuimpia elokuvia olivat A. W. Sandbergin ohjaama Klovnen (1917) ja Det døde Skib (1920). Hän teki yli 40 mykkäelokuvaa ja näytteli 1930-luvun alussa myös kahdessa äänielokuvassa. == Elokuvia == * Kuoleman saari, 1913 * Jokamies, 1915 * Suuri onnettomuus viljavarastossa, 1916 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Lotte World Tower

Lotte World Tower () on Etelä-Korean korkein, huhtikuussa 2017 yleisölle avattu pilvenpiirtäjä. Tämä 123-kerroksinen, Soulissa sijaitseva rakennus oli valmistuessaan vuonna 2016 maailman viidenneksi korkein pilvenpiirtäjä. 555-metrinen rakennus on japanilais-eteläkorealaisen Lotte-monialakonsernin rakennuttama. Vuosina 2011–2016 rakennetun pilvenpiirtäjän on suunnitellut yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Kohn Pedersen Fox Associates. Rakennuksen 1.–12. sisältävät vuokrattavia liiketiloja (Podium). Tämän yläpuolella, 14.–38. kerroksissa on toimistotiloja (Prime office). Kerroksissa 42–71 on asuntoja (Signiel residence), joiden kuvattiin neliöhinnaltaan (1 825 USD neliöjalkaa kohden) Korean kalleimmaksi. Asuntojen korkean hinnan, niistä vuosittain perittävien maksujen ja maailmanpoliittisen tilanteen vuoksi asuntojen myynnin ennakoitiin vievän pitkään. Kerrokset 76.–101. toimivat ylellisenä hotellina (Signiel Seoul) ja kerrokset 108.-114. toimistotiloina (Premiere 7). Hotelli Signiel Seoulilla on 235 huonetta. Sen ravintolat palvelevat pilvenpiirtäjän 81. kerroksessa ja sieltä löytyvät esimerkiksi ranskalainen kolmen Michelin-tähden ravintola Stay (eräs keittiömestari Yannick Allénon ravintoloista) kuin korealaisenkin Michelin-tähtikokin ravintola Bicena. Lotte-konsernin Etelä-Korean pääkonttori oli tarkoitus siirtää rakennuksen 108. kerrokseen vuonna 2017. Rakennuksen maanalaisissa kerroksissa on pysäköintitiloja. Ylimmissä eli 117.–123. tasoilla sijaitsevat "havaintoasemaksi" nimetyt lasiseinäiset ja -lattiaiset näköalakerrokset (Observatorio). Rakennuksen Sky Shuttle -hissit kulkevat nopeudella 10 m/s. Näköalakerrokset ovat avoinna päivittäin kello 9.30–23.00. Pääsylippu maksaa aikuisilta 27 000 KRW (lokakuun 2017 alun vaihtokurssein vajaa 20 EUR). Rakennus on ollut ainakin avaamisvuonnaan suosittu nähtävyys, sillä heinäkuussa 2017 Lotte-konserni kertoi rakennukseen tutustuneen sadan ensimmäisen aukiolopäivän aikana jo 10 miljoonaa kävijää eli keskimäärin 120 000 kävijää päivässä. Kävijöistä 450 000 oli tutustunut rakennuksen huipulla sijaitseviin lasisiin Seoul Sky -näköalakerroksiin. Rakennuksen vieressä toimii ennen pilvenpiirtäjän valmistumista avattu Lotte World Mall -kauppakeskus ja Lotten tavaratalo. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Soulin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Etelä-Korean pilvenpiirtäjät
Ingvald Serenius

Einar Ingvald Serenius (4. elokuuta 1900 Helsinki – 21. joulukuuta 1974) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Vaasan kaupunginarkkitehtina 1933–1966. Ingvald Serenius oli pankinjohtaja Torsten Sereniuksen esikoinen. Poika pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1919 ja aloitti sitten arkkitehtiopinnot Helsingin Teknillisessä korkeakoulussa. Hän valmistui vuonna 1924, teki ulkomaanmatkoja ja työskenteli Alvar Aallon toimistossa muun muassa Jyväskylän työväentalon parissa. Vuonna 1926 Serenius sai Turun ja Porin läänin apulaislääninarkkitehdin viran, jota hän hoiti Turussa vuoteen 1933 saakka. Turusta Serenius muutti Vaasaan hoitamaan vakituista kaupunginarkkitehdin virkaa. Hänen ensimmäisiin tehtäviinsä kuului Vaasan pääkirjaston viimeistely edesmenneen kaupunginarkkitehti Carl Schoultzin ja Einar Flinckenbergin jälkeen. 1920-luvun klassismia ja funktionalismia yhdistäneessä rakennuksessa toimi alun perin myös maakunta-arkisto. Sereniuksen töihin Vaasassa lukeutuvat myös muun muassa Ukkokoti (1934, Raastuvankatu 34), keskuskansakoulu Korsholmanpuistikon ja Raastuvankadun kulmassa (1938), kolmikerroksinen Malmöntalo (1950, Vöyrinkatu 2) ja ruotsinkielinen meijerikoulu (Vöyrinkaupunki), joka on muutettu 2010-luvulla asuintaloksi. Ingvald Serenius toimi 1930-luvun loppupuolella Vaasan Teknillisen klubin, Vaasan taideyhdistyksen ja Wasa Teaterin luottamustehtävissä. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet Luokka:Suomalaiset arkkitehdit
Korean tasavallan merivoimat

Korean tasavallan merivoimat (), joka tunnetaan myös nimellä ROK-merivoimat tai Etelä-Korean merivoimat, on Korean tasavallan asevoimien meripuolustuksesta ja maihinnoususotatoimista vastaava puolustushaara. Merivoimiin kuuluu laivaston lisäksi Korean tasavallan merijalkaväki, joka toimii merivoimien haarana. Korean tasavallan laivasto perustettiin 11. marraskuuta 1945 meripuolustusryhmänä sen jälkeen, kun Korea oli vapautettu Japanin keisarikunnasta 15. elokuuta 1945. Korean sodan päättymisen jälkeen Etelä-Korea on pyrkinyt luomaan merivoimat, jotka kykenevät torjumaan rannikkosodankäyntiin soveltuvien Pohjois-Korean merivoimien operaatiot. Etelä-Korean talouskasvu mahdollistaa laivaston laajentamisen ja parempien alusten hankinnat, mikä mahdollistaa valtion etujen ajamisen laajemmalla alueella. Osaksi laivaston tehtäviä on 2000-luvulla tulleet kansainväliset rauhanturvaoperaatiot. Vuonna 2016 merivoimiin kuului noin 70 000 henkeä, joista 29 000 merijalkaväkeen. Lisäksi laivastoon kuului noin 150 palveluksessa olevaa alusta kuten kymmenen sukellusvenettä, 110 pinta-alusta, kymmenen maihinnousualusta ja saman verran miinasodankäyntiin soveltuvaa alusta sekä kaksikymmentä tukilaivaa. Laivaston ilmavoimiin kuului noin 70 lentokonetta ja helikopteria. Merijalkaväen kalustoon kuuluu noin 300 tela- ajoneuvoa kuten telatykkejä. Merivoimien tavoitteena on luoda avomerikelpoiset merivoimat vuoteen 2020 mennessä. == Tehtävät ja tavoitteet == Merivoimien päätehtävät ovat merellä suoritettavat operaatiot, mukaan lukien maihinnousuoperaatiot, ja merijalkaväen päätehtävät ovat maihinnousuoperaatiot, ja merivoimat ja merijalkaväki on muodostettava ja varustettava tätä tarkoitusta varten sekä järjestettävä tätä varten tarvittava koulutus.Laki kansallisten asevoimien rakenteesta. Korean tasavallan kansalliskokous. 2011. Korean merivoimien tavoitteet kansallisen turvallisuuden ja hyvinvoinnin tärkeimpänä voimana ovat seuraavat: * Sodan estäminen * Voiton saavuttaminen merellä * Kansallisten etujen suojelu * Maailmanrauhan edistäminen == Historia == 1990-luvulta alkaen merivoimat on pyrkinyt modernisoimaan laivastoaan. Merivoimien komentaja amiraali An Pyong- tae esitti vuonna 1995 suunnitelmansa tulevaisuuden avomerikelpoisesta laivastosta. Osana suunnitelman toteuttamista laskettiin vesille uuden hävittäjäluokan ensimmäinen alus vuonna 1996 korvaamaan Yhdysvalloista hankitut hävittäjät. Sukellusvenelaivaston luomiseksi laivasto hankki vuonna 1992 ensimmäisen ROKN Chang Bogon Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä Saksasta. Vanhentuneiden S-2 Tracker sukellusveneidentorjuntalentokoneiden korvaamiseksi laivasto hankki P-3C Orion merivalvontakoneita, joiden luovutus laivastolle alkoi vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Korean tasavallan asevoimat Luokka:Laivastot
Jung Hye-lim

Jung Hye-lim (s. 1. heinäkuuta 1987) on eteläkorealainen aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Hye-limin ennätys pika-aidoissa on 13,04 s, joka syntyi Goseongissa 15. kesäkuuta 2016. Vuoden 2011 Aasian- mestaruuskilpailuissa Hye-lim sijoittui hopealle ajalla 13,11 s. Samana vuonna hän osallistui Daegun MM-kilpailuissa sekä pika-aitoihin että 100 metrille, mutta ei päässyt kummassakaan lajissa välieriin. Myös Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi 100 metrin aitajuoksun alkueriin. Vuoden 2017 Aasian- mestaruuskilpailuissa Hye-lim voitti mestaruuden ajalla 13,16 s. Lontoon MM- kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun alkuerissä. Jakartan Aasian kisoissa 2018 hän voitti kultaa ajalla 13.20. Etelä-Korean mestaruuden 100 metrin aidoissa Hye-lim on voittanut vuonna 2011 ajalla 13,41 s, vuonna 2012 ajalla 13,30 s, vuonna 2015 ajalla 13,55 s, vuonna 2016 ajalla 13,28 s, vuonna 2017 ajalla 13,18 s, vuonna 2018 ajalla 13,24 ja vuonna 2020 ajalla 13,65. 100 metrillä hän on voittanut maansa mestaruuden vuonna 2011 ajalla 11,77 s. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradoilla === Laji Aika Paikka Päivä 100 m aidat 13,04 Goseong 15.6.2016 100 metriä 11,77 Daegu 9.6.2011 === Sisäradoilla === Laji Aika Paikka Päivä 60 m aidat 8,32 NR Flagstaff 21.2.2014 Lähde == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Thierry Frémaux

Thierry Frémaux (29. toukokuuta 1960 Tullins-Fure, Isère, Ranska) on Cannesin elokuvajuhlien ja Lyonin Lumière-instituutin johtaja. Frémaux on työskennellyt Cannesin elokuvajuhlilla vuodesta 1999 ja johtanut juhlia vuodesta 2007. Hän kohensi Cannesin juhlien ja Hollywoodin aiemmin huonot välit ja on tuonut juhlien kilpasarjoihin taide-elokuvien lisäksi myös genre-elokuvia. Häntä pidetään elokuvan suhteen liberaalina, toisin sanoen vaikka hän on teatterielokuvan ystävä, hän toi vuonna 2017 Cannesiin myös suoratoistopalvelun elokuvia, mikä kuohutti festivaaliyleisöä. Frémaux on koonnut Lumièren veljesten lähes 1 500 elokuvasta 108 lyhytelokuvan sarjan ja entistänyt ne. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * *Biografie de Thierry Frémaux in LeFigaro.fr Luokka:Ranskalaiset henkilöt Luokka:Elokuva-alalla toimivat henkilöt Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carbon Based Lifeforms

Carbon Based Lifeforms (lyh. CBL) on ruotsalainen ambient-tuottajakaksikko, jonka muodostavat Göteborgista kotoisin olevat Johannes Hedberg ja Daniel Segerstad. Kaksikko perusti yhtyeen heidän ollessaan 15 vuoden ikäisiä. Yhtye on sittemmin tullut laajalti tunnetuksi tekijäksi niin ambientin, psybientin kuin downtempo-musiikinkin saralla. Yhtyeen tavoitteena on ”yhdistää maa sekä avaruus hienorakenteisissa, kuitenkin tiiviissä musiikillisissa visioissa, koskaan unohtamatta Roland TB-303-syntetisaattoria.” Yleisesti studiossa Hedberg työskentelee enemmän raitojen äänimaailmojen eteen, siinä missä Segerstad kehittelee erilaisia rytmejä ja luo kokonaisia raitoja yhteisten ideoiden pohjalta. == Historia == Hedberg ja Segerstad perustivat CBL:n alun perin sivuprojektiksi Notch-yhtyeelleen vuonna 1996. Notch-nimellä kaksikko julkaisi The Path -levyn vuonna 1998. Ajan kuluessa CBL:stä tuli tuottajakaksikon pääprojekti. Ensimmäiset julkaisut Carbon Based Lifeformsina tehtiin MP3.com-palvelussa vuonna 1998. Carbon Based Lifeforms solmi levytyssopimuksen Ultimae Recordsin kanssa vuonna 2002. Yhtye on julkaissut sittemmin yhteensä kahdeksan albumia sekä yhden EP:n. Yhtye on pitänyt avointa linjaa muiden säveltäjien ja muusikoiden kanssa työskentelyn osalta. Heillä on TSR-niminen yhteisprojekti muun muassa Solar Fieldsin eli Magnus Birgerssonin kanssa. == Diskografia == === Studiojulkaisut === * * * * * * === EP:t === * Irdial (2008) * Mos 6581 Remixes (2016) * Photosynthesis Remixes (2016) === Muut albumit === * The Path (Nimellä Notch, 1998. remasteroitu, 2018) * VLA (2011) * Refuge OST (2013) - Refuge -elokuvan soundtrack. * Alt:01 (2016) - Liveäänityksistä ja remasteroiduista raidoista koostuva kokoelmalevy. * Alt:02 (2020) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ruotsalaiset elektronisen musiikin yhtyeet
Naulasaari (Tienhaara)

Naulasaari (, Otradnoje) on Viipurin lähistöllä Karjalankannaksella, Tienhaaran kunnassa sijaitseva vanha suomalaiskylä, jonka Suomi menetti talvi- ja jatkosodissa Neuvostoliitolle. Vuonna 2010 Venäjän federaatiolle kuuluvassa Naulasaaressa oli 467 asukasta. == Historia == Kylä syntyi alun perin Naulasaaren kartanon ympärille, ja ennen Neuvostoliittoon liittämistään se kuului Viipurin maalaiskuntaan. Suomen sisällissodan aikana 28.–29. huhtikuuta 1918 kylän tuntumassa käytiin Naulasaaren taistelu, joka vaati yli 500 kaatunutta. == Lähteet == Luokka:Tienhaara Luokka:Viipurin maalaiskunnan kylät
Carl Schoultz

Carl Schoultz [ʃults] (10. marraskuuta 1872 – 24. toukokuuta 1932) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi Vaasan kaupunginarkkitehtina vuosina 1916–1932. Schoultzin töitä luonnehditaan hillityn eleganttia 1920-luvun klassismia edustaviksi. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Vaasan Sähkön entinen pääkonttori Kirkkopuistikon ja Museokadun kulmassa (1930) , Vaasan keskussairaalan S-rakennus eli entinen tartuntasairaala sekä Hietalahden vanha omakotitaloalue Asemakadun, Hietalahdenkadun ja Malmönkadun rajaamassa korttelissa. Viimeisenä työnään hän suunnitteli Vaasan kaupunginkirjastoa, jonka viimeistelivät hänen kuoltuaan Einar Flinckenberg ja Ingvald Serenius. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Oldsmobile Cutlass

Oldsmobile Cutlass on henkilöautomalli, jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1961-1999. == Sukupolvet == Tiedosto:1961 Oldsmobile F-85 DeLuxe Station Wagon.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1961-1963) Tiedosto:Olds-F85-64.jpg|Toinen sukupolvi (1964–1967) Tiedosto:Oldsmobile.jpg|Kolmas sukupolvi (1968–1972) Tiedosto:'74 Oldsmobile Cutlass Coupe (Destination Décarie 2012).JPG|Neljäs sukupolvi (1973–1977) Tiedosto:1979 Oldsmobile Cutlass Salon fastback 4-door.jpg|Viides sukupolvi (1978–1988) Tiedosto:1997-1999 Oldsmobile Cutlass.jpg|Kuudes sukupolvi (1997–1999) == Aiheesta muualla == Cutlass Luokka:D-segmentin autot Luokka:E-segmentin autot Luokka:Mid-size-luokan autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Ryttylän lasitehdas

Ryttylän lasitehdas toimi vuosina 1920–1961 Ryttylässä Hausjärvellä. Tehtaan nimenä oli 1920–1922 Oy Ryttylän Lasitehdas - Ryttylä Glasbruk Ab, 1922–1937 Ryttylä Glasindustri Ab - Ryttylän Lasiteollisuus Oy ja viimeksi vuodesta 1937 alkaen Ryttylän Lasitehdas Oy. Akin keräilysivut : Ryttylän lasitehtaan tuotantoa Lasitehtaan perustivat 1920 Oscar Bergqvist, A. Thorstensson ja M. Liimatainen. Tehdas valmisti aluksi apteekkilasia ja pulloja. Se teki jo 1922 konkurssin jonka jälkeen uusiksi omistajiksi tulivat helsinkiläinen kauppias Harald Östensson ja tikkurilalainen liikemies Axel Sumelius. Vuonna 1927 tehtaalle hankittiin puoliautomaattiset puhalluskoneet aikaisemman suupuhallusvalmistuksen rinnalle. Tehtaan valmistamien pullojen pohjassa oli tunnuksena RY tai RYTTYLÄ. 1930-luvulla tehdas työllisti noin 250 henkilöä. Pullojen ohella valmistettiin erilaista talouslasitavaraa kuten maljakoita, juomalaseja, sokerikkoja, kermakkoja, kannuja, juustokupuja, karahveja ja vateja. Vuonna 1937 tehtaan omistajaksi tuli Riihimäen lasi ja tehdas toimi tytäryhtiönä vuoteen 1941 saakka. Tehdas valmisti 1930-luvulla myös etsaamalla tehtyä kirjokoristelasia. Sotavuosina Ryttylän lasitehdas valmisti polttopulloina käytettyjä puolen litran viinapulloja sekä jäämiinapulloja joita käytettiin railojen räjäyttämiseen jääkentille. Tehdasta pommitettiin talvisodan aikana tammikuussa 1940 ja jatkosodan aikana 17. huhtikuuta 1942 tehtaalla oli suuri tulipalo jossa tuhoutuivat molemmat sulatot, lasivarasto lähes kokonaan, hiomo, muottivarasto, pakkaamo sekä useita asuinrakennuksia.Lasinkeräilijän blogi 17.3.2014 :Ryttylän jäämiinapullo Ryttylän lasitehtaan toiminta päättyi 1961. Tehtaan tiloissa toimi sitten aluksi Ryttylän Muovi ja sen jälkeen ne olivat puolustusvoimien käytössä. Nykyisin tehtaan tiloissa on vuokralla useita eri alojen yrityksiä ja lisäksi tiloja on vuokrattu varastoiksi. Ryttylä pysyy elävänä yritysten avulla, Hämeen Yrittäjät 24.2.2014 == Lähteet == Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Hausjärvi Luokka:Entiset suomalaiset lasitehtaat Luokka:Suomen teollisuushistoria
Oldsmobile 88

Oldsmobile 88 on full-size-luokan auto, jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1949–1999. == Sukupolvet == Tiedosto:1950 Oldsmobile Rocket 88 DE-93-36 p6.jpg|Ensimmäinen sukupolvi (1949–1953) Tiedosto:1956 Oldsmobile 88.jpg|Toinen sukupolvi (1954–1956) Tiedosto:Oldsmobile '88' pic3.JPG|Kolmas sukupolvi (1957–1958) Tiedosto:Oldsmobile Super 88 1959 Länsrundan.jpg|Neljäs sukupolvi (1959–1960) Tiedosto:1964 Oldsmobile Jetstar 88, front left.jpg|Viides sukupolvi (1961–1964) Tiedosto:1966 Olds Delta88 convertible.jpg|Kuudes sukupolvi (1965–1970) Tiedosto:1972 Oldsmobile Delta 88.jpg|Seitsemäs sukupolvi (1971–1976) Tiedosto:81delta88.jpg|Kahdeksas sukupolvi (1977–1985) Tiedosto:Oldsmobile Eighty-Eight -- 08-28-2009.jpg|Yhdeksäs sukupolvi (1986–1991) Tiedosto:96-99 Oldsmobile 88 -- 12-26-2009.jpg|Kymmenes sukupolvi (1992–1999) == Aiheesta muualla == 88 Luokka:F-segmentin autot Luokka:Full- size-luokan autot Luokka:1940-luvun autot Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot Luokka:1980-luvun autot Luokka:1990-luvun autot
Bjurström

Bjurström on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Greta Bjurström (1889–1970), suomalainen kirjailija *Marco Bjurström (s. 1966), suomalainen tanssinopettaja, ohjaaja, koreografi ja viestintäkouluttaja *Tor Bjurström (1888–1966), ruotsalainen taidemaalari
Otšakiv

Otšakiv (), aiemmin myös Otšakov (), , sekä Vozia ja Alektor () on pieni kaupunki Ukrainassa Mykolajivin alueen Mykolajivin piirissä. Otšakiv sijaitsee Mustanmeren rannalla, Dnepr–Bugin limaanin pohjoispuolella. Ennen Ukrainan aluehallinnon uudistusta (kesällä 2020), Otšakiv oli Otšakivin piirin hallinnollinen keskus vaikka oli tuosta piiristä erillinen alueellisesti merkittävä kaupunki. Vuonna 2015 kaupungin väkiluku oli 14 491.Ukrainan väestöarvio 1.1.2015, ukrcensus.gov.ua Vuonna 1911 väkiluku oli 14 300. Siellä on vähäistä teollisuutta, ja kaupan merkitys supistui Odessan perustamisen jälkeen. Otšakivin paikalla on ollut kreikkalainen kaupunki Alektor. Krimin tataarien kaani Mengli Girei rakensi sinne 1492 Kara-kerman I. Ozy-kale nimisen linnoituksen. Myöhemmin siitä tuli tärkeä turkkilaisvallan kaupunki. Venäläiset valloittivat sen 1737, mutta se luovutettiin 1739 takaisin Turkille. Vuonna 1788 Grigori Potjomkin valloitti Otšakivin väkirynnäköllä. Vuonna 1855 liittoutuneitten valtojen laivasto pommitti sitä. Pyhän Nikolain kirkko on aikoinaan ollut moskeija. Se muutettiin kirkoksi 1804 ja ulkoasu muutettiin 1842 uusvenäläisen tyylin mukaiseksi. Очаківіська районна рада і районна адміністрація.jpg|Otšakivin piirin valtuustorakennus. Oczaków sobór3.jpg|Pyhän Nikolain kirkko Otšakivissa. Будинок картинної галереї Очаків.jpg|Rufin Sudkovskyn museo. Музей Суворова Очаків.jpg|Suvorovin sotahistoriallinen museo. Автовокзал в Очакові.jpg|Linja-autoasema. Пляж с горы возле 'Аллеи сказок' - panoramio.jpg|Merenrantaa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Mykolajivin alueen kaupungit‎ Luokka:Mykolajivin piiri
Hollmén Reuter Sandman

Hollmén Reuter Sandman Arkkitehdit Oy on suomalainen arkkitehtitoimisto, joka on erikoistunut kehittyvien maiden yhteisökeskeiseen ”humanitaariseen arkkitehtuuriin”. Toimisto on suunnitellut kohteita muun muassa Senegaliin, Tansaniaan ja Intiaan. Toimiston kolme perustajaosakasta ovat Saija Hollmén (s. 1970), Jenni Reuter (s. 1972) ja Helena Sandman (s. 1972). Arkkitehtikolmikko toimii kehitysmaissa vuonna 2007 perustamansa yleishyödyllisen Ukumbi-yhdistyksen kautta. Arkkitehtiryhmä sai vuonna 2002 Rakennustietosäätiön nuorille arkkitehdeille jaettavan Reima Pietilä -palkinnon, vuonna 2009 Ukumbi ry sai taiteen valtionpalkinnon (Internet Archive), ja vuonna 2016 Hollmén Reuter Sandman kutsuttiin osallistumaan Venetsian 15. arkkitehtuuribiennalen päänäyttelyyn. Ryhmä sai 2012 Asko Avonius -palkinnon. Hollmén, Reuter ja Sandman valmistuivat arkkitehdeiksi Teknillisestä korkeakoulusta. Heidän läpimurtotyönsä oli vuonna 2001 Senegalin Rufisqueen valmistunut naisten keskus. Se voitti saksalaisen Bauwelt-palkinnon vuonna 2003. Heidän myöhempi toteutunut työnsä on naisten turvakoti Tansanian Moshissa (2015). Arkkitehtiryhmän ja Ukumbi-yhdistyksen toimintaperiaatteisiin kuuluu köyhyyden lievittäminen arkkitehtuurin keinoin. Yhdistys kerää itse varat työhönsä ja rahoittaa suunnittelun ilman tilaajatahon panosta. Rakennusten kohderyhmänä ovat yhteiskunnassa sivuun jäävät ryhmät, kuten naiset ja lapset. Paikallinen yhteisö pyritään osallistamaan suunnitteluprosessiin eri tavoin, ja tärkeänä aspektina on myös ekologisuus. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Toimiston verkkosivusto *Ukumbi-yhdistyksen sivusto Luokka:Suomalaiset arkkitehtitoimistot Luokka:Suomalaiset kehitysyhteistyöjärjestöt
Lothringen (suku)

Lothringen () on eurooppalainen hallitsijasuku, joka hallitsi Lothringenin herttuakuntaa vuosina 1473–1738. Se yhdistyi 1700-luvulla Habsburgin keisarisukuun, ja sitä myöhemmät Habsburgit ovat olleet Habsburg-Lothringen- sukua, joka on todellisuudessa Lothringenin suvun haara. Lothringenit taas ovat alkujaan keskiaikaisen Châtenois-suvun haara. Châtenois’n suku (tunnettu myös Elsass- tai Metz-sukuna) hallitsi Lothringenin herttuakuntaa vuosina 1048–1431, ja sen sivuhaarat vuodesta 1070 lisäksi läheistä Vaudémontin kreivikuntaa.Lorraine Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 6.10.2017. Lothringenin herttuan Kaarle II:n kuoltua vuonna 1431 ilman poikaa kruunu periytyi hänen tyttärelleen Isabellalle ja tämän puolisolle René I Anjoulaiselle. René I naitti tyttärensä Jolandan Vaudémontin kreivin Antonin pojalle Ferrylle.René I Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 6.10.2017. Kun Isabellan ja René I:n pojan Juhana II:n suku sammui mieslinjalta vuonna 1473, Lothringenin herttuakunta periytyi Jolandan ja Ferryn pojalle René II:lle, josta tuli Lothringenin suvun kantaisäNordisk familjebok (1912), s. 1137 Runeberg.org. Viitattu 6.10.2017. . Ranskan uskonsotien aikana vaikuttanut Guise-suku oli Lothringenin suvun haara, joka sai alkunsa, kun René II:n nuorempi poika Claude sai vuonna 1527 Guisen herttuan arvon. Guisen suvun päälinja sammui mieslinjalta vuonna 1675.House of Guise Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 6.10.2017. Nordisk familjebok (1909), s. 563, 565 Runeberg.org. Viitattu 6.10.2017. Sivuhaara Elbeuf sammui vuonna 1825. Lothringenin herttuasta Frans III Stefanista tuli Habsburgien perillinen hänen naituaan Maria Teresian, joka oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan viimeisen Habsburg-sukuisen keisarin Kaarle VI:n tytär, sillä Kaarle VI oli vuoden 1713 pragmaattisella sanktiolla määrännyt valtakuntansa periytymään naislinjan kautta. Frans Stefan nostettiin ensin vuonna 1737 Toscanan suurherttuaksi, sillä kyseinen valtaistuin oli jäänyt tyhjäksi Medicin suvun sammuttua. Puolan perimyssodan päättäneessä Wienin rauhassa vuonna 1738 Lothringenin herttuakunta luovutettiin Puolan valtaistuimelta syrjäytetylle Stanisław Leszczyńskille.House of Habsburg Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 6.10.2017. Kaarle VI:n kuolemasta seuranneen Itävallan perimyssodan jälkeen Frans Stefan valittiin keisariksi nimellä Frans I. Maria Teresia jäi viimeiseksi aidoksi Habsburgiksi, ja hänen jälkeensä suku jatkui Frans I:stä polveutuneena Habsburg-Lothringenin sukuna. Suku hallitsi Pyhää saksalais-roomalaista keisarikuntaa vuoteen 1806, Toscanan suurherttuakuntaa vuoteen 1860 ja Itävalta-Unkarin keisarikuntaa vuoteen 1918. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Hallitsijasuvut
Leijonanmetsästys

Leijonanmetsästys () on vuonna 1907 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Viggo Larsenin ohjaama lyhytelokuva oli yksi Nordisk Films Kompagnin ensimmäisistä kansainvälisistä menestyksistä. ==Juoni== Kaksi metsästäjää ja heidän alkuasukaspalvelijansa jahtaavat suurristaa viidakossa. He näkevät seeproja, strutsin ja virtahevon sekä pyydystävät pienen apinan. Miehet leiriytyvät, mutta vuohen tappanut leijona herättää heidät. Toinen leijona tappaa metsästäjien hevosen. Miehet ampuvat leijonat, nylkevät niiden nahat ja panevat tupakaksi. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Nordisk Films Kompagnin omistaja Ole Olsen oli ostanut Leijonanmetsästystä varten Hampurin Hagenbeckin eläintarhasta kaksi leijonaa, jotka ammuttiin pienellä Elleoren saarella Roskildenvuonossa. Eläinsuojelujärjestö yritti estää elokuvan tekemisen ja oikeusministeri Peter Adler Alberti kielsi leijonien tappamisen, mutta Olsen toteutti suunnitelmansa ja levitti elokuvan ulkomaille Ruotsista käsin. Olsen menetti elokuvateatterilupansa ja Leijonanmetsästys sai ensi- iltansa Tanskassa vasta marraskuussa 1908, kun Olsenin eläinrääkkäyssyyte ja elokuvan esityskielto oli kumottu. Leijonanmetsästys oli Nordiskin kansainvälinen läpimurto ja yhtiön suurimpia myyntimenestyksiä. Elokuvan suosio perustui paljolti sen aiheuttamaan skandaaliin, mutta sen ansioiksi on mainittu myös kehittynyt kerrontatekniikka ristiinleikkauksineen ja lähikuvineen. Suomessa Olsenin leijonajahdista kerrottiin tuoreeltaan elokuussa 1907 ja elokuvaa esitettiin Helsingissä neljänä kopiona syyskuun lopulla. Sen suomenkielisiä nimiä olivat Jalopeuranmetsästys Roskildessa, Jalopeurajahti Roskilden luona, Leijonajahti, Jalopeuran ajo Roskildessa ja Jalopeurametsästystä Afrikassa, esitettynä Köpenhaminassa. Hufvudstadsbladetin mukaan kyseessä oli ”päivän puhutuin ja kirjoitetuin elokuva” ja Åbo Underrättelser laski sen tuoneen Olsenille yli 48 500 markkaa puhdasta voittoa. Elokuvan aiheuttamaa skandaalia ja oikeusministeri Albertin muista syistä johtunutta eroa seurattiin Suomen lehdistössä vielä myöhemminkin. Leijonanmetsästys on nähtävissä Tanskan elokuvainstituutin sivustolla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Lyhytelokuvat Luokka:Tanskalaiset mykkäelokuvat Luokka:Tanskalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1907 elokuvat
Lothringen (täsmennyssivu)

Lothringen voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Lothringen, nykyään Ranskalle kuuluvan Lorrainen alueen vanha saksankielinen nimi *Lothringenin herttuakunta (alkuaan Ylä-Lothringen), vuosina 959–1766 Lorrainen alueella sijainnut valtio *Ala-Lothringen, vuosina 959–1190 nykyisen Belgian ja Alankomaiden alueella sijainnut valtio *Lothringen (Bezirk Lothringen), Saksan keisarikuntaan vuosina 1871–1919 kuuluneen Elsass-Lothringenin hallintopiiri *Lothringen, alkuaan Lothringenin herttuakuntaa ja myöhemmin Habsburgien valtakuntaa hallinnut hallitsijasuku *SMS Lothringen, vuonna 1906 valmistunut saksalainen taistelulaiva *Lothringen-nimisiä henkilöitä: ** Karl Alexander Lothringen (1712–1780), Lothringenin ja Barin prinssi, Itävallan marsalkka ==Muita== *Lothringenin risti, heraldinen kuvio *Lothringenin taistelu, taistelu ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa vuonna 1914
Lorraine (täsmennyssivu)

Lorraine voi tarkoittaa ainakin seuraavia: *Lorraine (), Ranskaan kuuluva historiallinen alue *Lorraine, naisen etunimi useissa kielissä *Lorraine, kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa *Lorraine, kaupunki Kansasissa Yhdysvalloissa *Lorraine, Montrealin esikaupunki Quebecissa Kanadassa *1114 Lorraine, asteroidi *FS Lorraine, vuonna 1913 valmistunut ranskalainen taistelulaiva *Lorraine-Dietrich (myöh. Lorraine), entinen ranskalainen automerkki *operaatio Lorraine, Ranskan sotilasoperaatio Indokiinan sodassa vuonna 1952 *Lorraine-motelli (nyk. National Civil Rights Museum), Martin Luther Kingin murhapaikka Memphisissä Yhdysvalloissa * Lorraine, Amiga- tietokoneen prototyyppi ==Katso myös== *Lothringen (täsmennyssivu)
Marjo Loukkola

Marjo Loukkola (o.s. Multasuo, 9. tammikuuta 1977 Kempele – 1. tammikuuta 2014 Kempelehttp://www.kaleva.fi/uutiset/kotimaa/ks-entinen-maajoukkuehiihtaja- marjo-loukkola-on-kuollut/652648/) oli suomalainen hiihtäjä. Loukkola edusti urallaan Vuokatti Ski Teamia ja hän hiihti 17 maailmancupin kilpailua, joista viidessä hän ylsi pisteille. Hänen paras mc-sijoituksensa oli 26. sija Oslon 30 kilometrin perinteisen kilpailussa vuonna 2003. Loukkola oli vielä marraskuussa 2013 voittamassa Vuokatti Ski Teamille Suomen cupin naisten viestikilpailua. Loukkolalla oli kaksi lasta. Loukkola kuoli 36-vuotiaana.https://www.is.fi/maastohiihto/art-2000000699843.html == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Kyösola

Kyösola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Hannu Kyösola (1945–2004), yleisurheilija (kymmenottelu ja pituushyppy) *Heikki Kyösola (1945–2012), yleisurheilija (kymmenottelu ja kolmiloikka), Hannu Kyösolan veli