EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Anderson Cooper 360°

Anderson Cooper 360° (lyhennetään usein AC-360 tai 360) on toimittaja Anderson Cooperin juontama yhdysvaltalainen ajankohtaisohjelma, jota esitetään CNN- uutiskanavalla. Anderson Cooper 360° lähetetään maanantaista perjantaihin yleensä suorana CNN:n Time Warner Centerin studioilta New Yorkista, mutta joskus lähetys tehdään CNN:n studioilta Washington D.C:sta tai paikan päällä suurten uutistapahtumien aikana. 360° on viittaus ohjelman tapaan tehdä uutisraporttinsa "360 asteesta", eli jokaisesta näkökulmasta. Uutislähetysten katsojien keski-ikä oli vuonna 2002 noin 60 vuotta, mutta Cooperin ohjelma oli aloittaessaan suunnattu nuoremmille katsojille pyrkien tavoittamaan erityisesti 18–54-vuotiaiden ikäryhmän. Anderson Cooper 360°:n ensimmäinen lähetys oli 8. syyskuuta 2003. Ohjelma aloitti teräväpiirtolähetyksensä 26. syyskuuta 2007 CNN HD -kanavalla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * CNN: Anderson Cooper 360° Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset keskusteluohjelmat Luokka:Makasiiniohjelmat Luokka:CNN:n televisio-ohjelmat
Satisfaction

Satisfaction voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Musiikki ** Satisfaction!, Don Pattersonin albumi (1965) ** ”(I Can't Get No) Satisfaction”, Rolling Stonesin kappale (1965) ** ”Satisfaction”, Laura Braniganin kappale (1984) ** ”Satisfaction”, Vanilla Icen kappale (1991) ** ”Satisfaction”, italialaisen DJ:n Benny Benassin kappale (2002) ** ”Satisfaction”, amerikkalaisräppäri Even kappale (2003) ** ”Satisfaction”, eteläkorealaisyhtye F.T. Islandin kappale (2011) * Televisio ** Rokkikesä (Satisfaction), yhdysvaltalainen draama- ja komediaelokuva (1988) ** Satisfaction, australialainen televisiosarja (2007–2010) ** Satisfaction, kanadalainen tilannekomediasarja (2013) ** Satisfaction, yhdysvaltalainen draamakomediasarja (2014–2015)
Aleksandr Halifman

Aleksandr Valerjevitš Halifman (, s. 18. tammikuuta 1966 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen shakin suurmestari, shakkikirjailija ja entinen FIDE:n maailmanmestari. Halifman oppi shakin kuusivuotiaana isältään. Hän saavutti suurmestarin arvon 1990 kovatasoisessa New Yorkin avoimessa turnauksessa, jonka hän voitti. Halifmanin merkittävin saavutus oli FIDE:n maailmanmestaruuden voitto 1999, vaikka samaan aikaan häntä vahvempi pelaaja Garri Kasparov piti kilpailevan liiton titteliä hallussaan. Halifman menetti tittelinsä seuraavana vuonna. Halifman on myös voittanut 1982 Neuvostoliiton nuorten mestaruuden, 1984 neuvostoliitonmestaruuden, 1985 ja 1987 moskovanmestaruuden, 1990 Groningenissa, 1993 Ter Apelissa, 1994 Eupenin avoimen turnauksen, 1995 Pietarin avoimet, 1996 venäjänmestaruuden, 1997 Pietarin turnauksen, 1997 Århusissa, 1997 maailman joukkuemestaruuden Luzernissa, 1998 Bad Wiesseessa, 2000 Hoogenveenissa ja 2000 shakkiolympialaiset. Halifman on tunnettu shakin avausteoriaa käsittelevistä kirjasarjoistaan Opening for White According to Kramnik, 1. Nf3 ja Opening for White According to Anand 1. e4. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Shakin maailmanmestarit Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Shakin Venäjän-mestarit Luokka:Venäläiset shakinpelaajat Luokka:Neuvostoliittolaiset shakinpelaajat Luokka:Venäläiset shakkikirjailijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Psychedelic Phinland

Psychedelic Phinland - Finnish Hippie & Underground Music 1967–1974 on vuonna 2006 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää suomalaista psykedeelistä rockia ja underground-musiikkia. Tunnetuimpia esittäjiä ovat muun muassa Suomen Talvisota 1939–1940, Wigwam, Hector, Jukka Kuoppamäki, Juice Leskinen & Coitus Int ja The Sperm. ==Kappaleet== ===CD 1=== # # # # # # # # # # # # # # # # # # # ===CD 2=== # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * Levy Love Kustannuksen sivuilla Luokka:Vuoden 2006 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset rockalbumit Luokka:Psykedeeliset rockalbumit Luokka:Love Recordsin albumit
Sopimus (elokuva)

Sopimus on suomalainen elokuva, joka käsittelee Tehyn vuoden 2007 työtaistelua sairaanhoitajien näkökulmasta. Elokuvan teki Iskuryhmäksi itseään kutsunut joukko. Iskuryhmään kuuluivat Rostislav Aalto, Roope Ahola, Heikki Färm, Katja Gauriloff, Markku Heikkinen, Jouni Hiltunen, Tahvo Hirvonen, Marita Hällfors, Anna Korhonen, Anu Kuivalainen, Laura Kuivalainen, Maria Lappalainen, Iris Olsson ja Markku Tuurna. Elokuva kuvattiin Helsingissä kahdessa viikossa marraskuussa 2007. Kuvaukset alkoivat 20. marraskuuta. Kuvauspaikkoina toimivat sairaalat, eduskuntatalo ja Tehyn tilaisuudet. Elokuvan ensi-ilta oli Helsingissä DocPoint-elokuvajuhlilla 26. tammikuuta 2008 elokuvateatteri Bio Rexissä. Televisiossa elokuva esitettiin TV1:llä 3. helmikuuta 2008. == Aiheesta muualla == * Sopimus Yle Areenassa Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat
Mike Love

Michael Edward ”Mike” Love (s. 15. maaliskuuta 1941 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten The Beach Boysin laulajana ja sanoittajana. The Beach Boysin ohella Love on julkaissut neljä sooloalbumia. Niiden lisäksi hän levytti 1970-luvulla kolme albumia Celebration-yhtyeen kanssa. ==Elämä ja ura== Mike Love syntyi 15. maaliskuuta 1941 Hawthornessa Kaliforniassa kuusilapsisen perheen esikoiseksi. Hän soitti nuorena saksofonia ja lauloi usein serkkupoikiensa Brian, Carl ja Dennis Wilsonin kanssa. Love valmistui high schoolista vuonna 1958. Hän työskenteli jonkin aikaa perheensä metalliyrityksessä ja bensa-asemalla. Hän ryhtyi muusikoksi, kun Wilsonin veljekset kutsuivat Loven laulajaksi ja saksofonistiksi uuteen The Pendletones -nimiseen yhtyeeseensä. Se julkaisi esikoislevynsä vuonna 1961 ja vaihtoi sen jälkeen nimekseen The Beach Boys. The Beach Boysista tuli yksi 1960-luvun menestyneimmistä popyhtyeistä. Love oli päälaulajana monella yhtyeen hiteistä sekä yhtyeen lavaesiintymisten keskipiste. Hän myös kirjoitti useita sanoituksia Brian Wilsonin sävellyksiin. Alun perin Lovea ei mainittu sanoittamiensa laulujen kuten "California Girls", "Surfin' USA" ja "I Get Around" tekijätiedoissa. Hän sai nimensä tekijöiden joukkoon ja tekijänoikeuskorvauksensa vasta vuonna 1993 haastettuaan Brian Wilsonin oikeuteen. Love kiinnostui vuonna 1968 transsendenttisestä meditaatiosta ja Maharishi Mahesh Yogin opetuksista, mikä alkoi näkyä hiukan myös yhtyeen musiikissa. Kun Brian Wilson jättäytyi pois The Beach Boysin kiertueilta, Lovesta tuli käytännössä yhtyeen johtaja. Hän ohjasi yhtyettä kaupallisempaan suuntaan. The Beach Boysin levytysten ja kiertueiden lomassa Love perusti vuonna 1978 yhtyeen nimeltä Celebration. Se julkaisi 1970-luvun lopussa kolme albumia. Loven ensimmäinen sooloalbumi Looking Back with Love julkaistiin vuonna 1981. Love on jatkanut The Beach Boysin vaihtuvien kokoonpanojen mukana konsertointia 2010-luvun lopulle asti yhtyeen ainoana alkuperäisjäsenenä. Hän julkaisi omaelämäkertansa Good Vibrations: My Life as a Beach Boy vuonna 2016. Seuraavien kolmen vuoden aikana hän julkaisi kolme uutta sooloalbumia. Love on ollut naimisissa kuusi kertaa. Hän meditoi kahdesti joka päivä ja noudattaa kasvisruokavaliota. Loven pikkuveli Stan Love ja tämän poika Kevin Love ovat NBA-koripalloilijoita. ==Diskografia== * Looking Back with Love (1981) * Unleash the Love (2017) * Reason for the Season (2018) * 12 Sides Of Summer (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:The Beach Boysin jäsenet Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stan Freberg

thumb|Stan Freberg ja Ginny Tiu vuonna 1962. Stanley Victor ”Stan” Freberg (7. elokuuta 1926 Pasadena, Kalifornia – 7. huhtikuuta 2015 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko, ääninäyttelijä ja muusikko. Hän oli ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi vuonna 1951. Grammy-palkittu Freberg julkaisi Capitol Recordsilla muun muassa komedia-albumin Stan Freberg Presents The United States of America Volume One The Early Years (1961). Vuonna 2018 se valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Frebergin ensimmäinen puoliso Donna kuoli yli neljänkymmenen avioliittovuoden jälkeen 2000, ja Freberg meni uusiin naimisiin Betty Hunterin kanssa. Frebergillä on tähti Hollywood Walk of Famella, ja hänet kelpuutettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Annie- palkinnon saajat Luokka:Radio Hall of Fame Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Amerikanruotsalaiset Luokka:Amerikanirlantilaiset
The Black and White Album

The Black and White Album on The Hivesin neljäs albumi, joka julkaistiin Euroopassa 9. lokakuuta 2007. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin 13. marraskuuta 2007. Albumi debytoi Ruotsissa Sverigetopplistanin neljännellä sijalla, ja pysyi listalla yhteensä kymmenen viikkoa. Yhdysvalloissa albumi nousi Billboard 200 -listan sijalle 65. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 72/100Metacritic: Reviews for The Black and White Album by The Hives * AllMusic: AllMusic review * Pitchfork Media: 6.2/10Pitchfork Media: Album review * Rolling Stone: Rolling Stone: Album review * Rumba: negatiivinenRumba: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:The Hivesin albumit
Smith–Morra-gambiitti

Smith–Morra-gambiitti tai joskus myös pelkkä Morran gambiitti on sisilialaisessa puolustuksessa esiintyvä gambiitti. Sitä ei esiinny mestaritasolla kovinkaan usein, mutta kerhokäytössä se on yllättävä ase. Gambiitti menee seuraavasti: :1.e4 c5 2.d4 cxd4 3.c3?! Musta voi hyväksyä gambiitin lyömällä c3:een. Sen jälkeen valkea normaalisti pelaa 3. Rxc3 ja 4. Lc4 tarkoituksena painostaa mustan f7-ruutua. Valkea pyrkii myös ottamaan c- ja d-linjat haltuunsa torneillaan, jolloin mustan on vaikea löytää sopivaa paikkaa kuningattarelleen. ==Historia== Smith–Morra-gambiitti on nimetty kahden pelaajan, ranskalaisen Pierre Morran (1900–1969)Chess Notes by Edward Winter, entry 3953 (”Morra”) ja yhdysvaltalaisen Kenneth Ray Smithin (1930–1999),Kenneth Ray Smith (1930-1999) Obituary at the US Chess Federation mukaan. Morra julkaisi vihkosen ja useita artikkeleita Smith–Morra-gambiitista 1950-luvulla. Smith kirjoitti yhteensä yhdeksän kirjaa ja 49 artikkelia gambiitista. Kun Ken Smith osallistui kansainväliseen turnaukseen monia suurmestareita vastaan, hän käytti Smith–Morra-gambiittia kolme kertaa ja hävisi jokaisen pelin. Kun Mario Campos Lopez pelasi ranskalaista puolustusta (1...e6) sisilialaisen sijaan Smithiä vastaan, Bent Larsen kommentoi ensimmäistä siirtoa antamalla sille kysymysmerkin kommentilla: ”Parempi olisi 1...c5, mikä voittaisi sotilaan.” ==Muunnelmia== *Vastaanotettu gambiitti: 1. e4 c5 2. d4 cxd4 3. c3 dxc3 4. Rxc3 **Pääjatko: 4...Rc6 5. Rf3 d6 6. Lc4 e6 7. 0-0 Rf6 8. De2 Le7 9. Td1 e5 **Siperia-muunnelma: 4...Rc6 5. Rf3 e6 6. Lc4 Rf6 ja 7...Dc7 **Fianchetto: 4...g6 5. Rf3 Lg7 6. Lc4 Rc6 **Chicago-puolustus: 4...e6 5. Lc4 a6 6. Rf3 b5 7. Lb3 d6 8. 0-0 aja musta pelaa Ta7 jossain vaiheessa. **Nopea kuningatar-Fianchetto: 4...e6 5. Lc4 a6 6. Rf3 b5 7. Lb3 Lb7 *Torjuttu gambiitti **Etenemismuunnelma: 3...d3 ** 3...Rf6 4. e5 Rd5 ** 3...d5 4. exd5 Dxd5 (Rf6) 5. cxd4 ==Ansa== Jos ei ole varuillaan, Smith–Morra- gambiitissa voi joutua avausansan kohteeksi. Jatkossa: 1. e4 c5 2. Rf3 d6 3. d4 cxd4 4. c3 dxc3 5. Rxc3 Rc6 6. Lc4 musta joutuu hankaluuksiin jos pelaa 6...Rf6 Valkea voi pelata suoraan 7. e5! jolloin peli voi jatkua esimerkiksi seuraavasti. :7...Rxe5? 8. Rxe5 dxe5 9. Lxf7+ Kxf7 10. Dxd8 kuningattaren voitoin :7...dxe5 8. Dxd8+ Rxd8 (8...Kxd8) 9. Rb5 Kd7? (9...Rb8, Re6, Le6) 10. Rxe5+ Ke8 11. Rc7# :7...Rg4 8. e6! f6 9. O-O (9. Lf4) 9...Rge5 10. Rxe5 11. Ld5 :7...d5 8. Lb3 (Rxd5) Rd7 9. Fxd5 e6 10. Db5 a6 11. De2 Dc7 12. Lf4 ja mustalle jää ahdas asema. ==Katso myös== *Siipigambiitti *Sisilialainen puolustus ==Lähteet== *Books for Success *ChessGames.com ===Viitteet=== Luokka:Shakkiavaukset
Itsetiivistyvä betoni

Itsetiivistyvällä betonilla (it-betoni, IT-betoni, ITB) on kyky täyttää muotit ja ympäröidä raudoitus ilman mekaanista tiivistystä. Iitsetiivistyvä betoni poikkeaa nimenomaan muokkautuvuudellaan tavanomaisesta betonista. Itsetiivistyvä betoni on yleisnimitys vastaavasti kuin täryttämällä tiivistetävä betoni. It-betonin koostumus eroaa tavanomaisesta betonista tietyiltä osin kuten hienoainesmäärän ja käytettävän tehokkaan niin kutsutun kolmannen sukupolven notkistimen osalta. Tällä perusteella ITB:n ominaisuuksista voidaan puhua yleisellä tasolla. Kuitenkaan ei it-betonia voida luokitella kaikilta ominaisuuksiltaan tietylle rajatulle alueelle. Sen kaikki ominaisuudet ovat suhteessa koostumukseen vastaavasti kuin tavanomaisenkin betonin ominaisuudet. Itsetiivistyvässä betonissa käytettävä lisähienoaines voi olla reaktiivista, kuten sementti ja lentotuhka tai reagoimatonta jauhemateriaalia. It-betonimassan viskositeettiominaisuuksia voidaan muuttaa myös erityisellä lisäaineella, niin kutsutulla stabilaattorilla. == Kirjallisuutta == * Itsetiivistyvän betonin käyttö paikallavalurakenteissa, 2004. Betonikeskus ry. Helsinki * ITB itsetiivistyvä betoni, 2004. Betonikeskus ry. Helsinki == Aiheesta muualla == *Rudus: Itsetiivistyvä betoni, ITB (PDF) Luokka:Betoni
The Invincible Iron Man

The Invincible Iron Man on vuonna 2007 suoraan DVD:lle julkaistu animaatioelokuva. Elokuvassa keskityttiin Rautamiehen synnyintarinaan. Elokuvan ohjasivat Patrick Archibald ja Jay Oliva. Pääosassa esiintyivät muun muassa Marc Worden, Gwendoline Yeo, Rodney Saulsberry ja Elisa Gabrielli. == Äänirooleissa == === Alkuperäiset === === Suomenkieliset === == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Supersankarielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:Marvel-universumiin perustuvat elokuvat Luokka:Marvel Comics -animaatio Luokka:Yhdysvaltalaiset animaatioelokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat Luokka:Rautamies-elokuvat
Doris Grau

Doris Grau (12. lokakuuta 1924 Brooklyn, New York – 30. joulukuuta 1995 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten ruokalan emäntä Doriksen (Lunchlady Doris) ääniroolista animaatiosarjassa Simpsonit. Graun kuoltua keuhkosairauteen vuonna 1995 hahmo muutettiin sarjassa puhumattomaksi taustahahmoksi. Vuonna 2006 rooli annettiin Tress MacNeillelle, mutta uudemmissa jaksoissa hahmon nimeksi on vaihdettu Dora, kunnianosoituksena Grauta kohtaan, jotta alkuperäinen hahmo olisi poistunut hänen mukanaan. Grau oli pääosan urastaan kuvaussihteeri useissa elokuva- ja tv-tuotannoissa. Hän siirtyi itse näyttelemään vasta vanhoilla päivillään. Hänellä oli aivan pieniä sivurooleja tilannekomediasarjassa Cheers, komediaelokuvissa Arvoisa herra ja Babe – urhea possu sekä rikoselokuvassa Coldblooded. Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Simpsoneiden ääninäyttelijät Luokka:Kuvaussihteerit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Gerry Bamman

Gerry Bamman (s. 18. syyskuuta 1941 Independence, Kansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esittänyt muun muassa Frank-setää elokuvissa Yksin kotona ja Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa. Bamman on ollut naimisissa Emily Mannin kanssa, mutta on sittenmin eronnut. Liitosta syntyi yksi lapsi: poika Nicholas. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Purple Rain

Purple Rain on Princen albumi vuodelta 1984. Se on Princen uran kaupallisesti menestynein albumi yli 20 miljoonan kappaleen myynnillään. Levy vietti 24 yhtäjaksoista viikkoa Yhdysvaltain listaykkösenä. Albumi on samalla soundtrack Purple Rain -elokuvaan, jossa Prince esittää pääosaa. Yhdysvaltalainen Rolling Stone -lehti valitsi Purple Rainin 1980-luvun toiseksi parhaaksi rocklevyksi The Clashin London Callingin jälkeen(London Calling ilmestyi USA:ssa 1980, Euroopassa 1979.) . Purple Rain oli Princen ensimmäinen yhteistyö The Revolution -yhtyeen kanssa. Sillä on kuultavissa paljon uusia musiikillisia vaikutteita jazz-harmonioista psykedeelisiin sävyihin. Tyylilajillisesti Purple Rain on Princen rock- ja pop-vetoisin kokonaisuus. Perinteistä pop- ilmaisua levyllä edustaa muun muassa kappale ”Take Me with U”. Albumilla on vahvasti läsnä myös edellisten levyjen funk ja rhythm and blues, etenkin kappaleissa ”Computer Blue” ja ”Baby I’m A Star”. Levyn ensimmäinen single ”When Doves Cry” nousi listoille ympäri maailman ja oli vuoden 1984 myydyin single. Se valittiin The Village Voicen koostamassa Pazz & Jop -kriitikkoäänestyksessä vuoden parhaaksi singleksi. Purple Rainin muita hittejä olivat nimikappale, ”Let’s Go Crazy” ja ”I Would Die 4 U”. Albumi voitti Princelle vuoden 1984 gaaloissa kolme Grammya sekä Oscarin sarjassa paras elokuvan tunnuskappale. Vanity Fair -lehti valitsi Purple Rainin vuonna 2007 kaikkien aikojen parhaaksi soundtrackiksi. Vuonna 2011 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. == Musiikki == Levyn kappale ”Darling Nikki” antoi alkusysäyksen levyihin usein laitettaville Parental Advisory -tarroille, jotka varoittavat vanhempia kyseenalaisista sanoituksista. Poliitikko Tipper Gore oli kuullut nuoren tyttärensä kuuntelevan kappaletta, jossa lauletaan seksihullusta naisesta nimeltä Nikki. Gore perusti kohta tämän jälkeen muiden poliitikoiden kanssa yhdistyksen nimeltä Parents Music Resource Center.R. Serge Denisoff: Inside MTV s. 296, Google Teoshaku == Kappaleet == Kaikki kappaleet kirjoittanut Prince, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 soundtrackit Luokka:Princen albumit
Sign o’ the Times

Sign o' the Times on Princen tuplalevy vuodelta 1987. Sitä on monesti pidetty Princen parhaana albumina ja toisena päätyönä, Purple Rainin ohella. Vuonna 1989 Time Out Magazine valitsi Sign o' the Timesin maailman kaikkien aikojen parhaaksi musiikkialbumiksi. Se sijoittui kolmanneksi Hot Pressin kriitikoiden äänestyksessä. == Syntyhistoria == Vuonna 1986 ilmestyneen Parade-albumin jälkeen Prince ryhtyi saman tien työstämään uutta materiaalia The Revolution -yhtyeensä kanssa. Uusien kappaleiden oli tarkoitus päätyä Dream Factory -nimiselle studiolevylle, mutta kun The Revolution pian hajosi erimielisyyksiin, projekti hyllytettiin. Prince oli samoihin aikoihin äänittänyt uutta soololevyä Camille-pseudonyymillään ja tekeillä oli myös livelevy Revolutionin kanssa. Nämäkin projektit lyötiin lopulta jäihin, sillä levy-yhtiö Warner ei suostunut julkaisemaan kolmea Prince-levyä yhden vuoden aikana. Lopullinen ratkaisu oli koota kaikilta näiltä levyiltä parhaat palat yhdelle tuplalevylle. Levyn nimeksi tuli Sign o’ the Times. ==Singlet== Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin nimikappale Sign o' the Times, joka valittiin vuoden singleksi Pazz & Jopin vuosilistauksessa (vuoden albumi oli Sign o’ the Times.) Kappale ottaa kantaa moniin yhteiskunnallisiin ongelmiin, kuten AIDSiin, väkivaltaan ja huumeisiin. Single nousi kolmanneksi Yhdysvaltain listalla. Levyn suurin hitti oli Sheena Eastonin kanssa duetoitu U Got the Look, joka nousi listakakkoseksi ja pysyi Top-10:ssa kuusi viikkoa. Myös I Could Never Take the Place of Your Man pääsi kymmenen myydyimmän singlen joukkoon Amerikassa. ==Kappalelista== Kaikki kappaleet Princen kirjoittamia, ellei toisin mainita == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 1987 albumit Luokka:Princen albumit
John Heard

John Matthew Heard, Jr. () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. Kevinin isän Peter McCallisterin roolista elokuvissa Yksin kotona ja Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa. Heard näytteli yli sadassa elokuvassa. Hän näytteli lisäksi muun muassa elokuvissa Heräämisiä (1990) ja Pelikaanimuistio (1993). Heard on ollut ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi esittämästään Vin Makazianin roolista televisiosarjassa Sopranos. Hänelle on myönnetty kaksi Obie-palkintoa rooleistaan Off-Broadway-näytelmissä Othello ja Split. Heard kuoli yllättäen 71-vuotiaana hotellihuoneessaan Palo Altossa, Kaliforniassa 21. heinäkuuta 2017. Tietojen mukaan Heard oli toipumassa äskettäin tehdystä selkäleikkauksesta. Virallinen kuolinsyy oli ”äkillinen sydänkohtaus, joka johtui ateroskleroottisesta ja hypertensiivisestä sydänsairaudesta”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Peter Ashdown

Peter Hawthorn Ashdown (s. 16. lokakuuta 1934, Danbury, Essex) on brittiläinen entinen Formula 1 -kuljettaja. Ashdown osallistui yhteen kilpailuun Cooper- tallissa kaudella . Kyseinen kilpailu oli Britannian Grand Prix 1959. Ashdown oli kilpailun 12. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ian Ashley

Ian Hugh Gordon Ashley (s. 26. lokakuuta 1947, Wuppertal, Saksa) on brittiläinen entinen Formula 1 -kuljettaja. Ashley osallistui 11 kilpailuun kausina - Token, Williams, BRM, Hesketh ja Brabham-talleissa. Hän pääsi starttaamaan vain neljään kilpailuun, lopuista hän karsiutui. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerry Ashmore

Joseph Frederick Harold Gerald Ashmore (25. heinäkuuta 1936, West Bromwich, Staffordshire – 25. elokuuta 2021, Leamington Spa, Warwickshire) oli brittiläinen Formula 1 -kuljettaja. Ashmore osallistui neljään kilpailuun Lotus-tallissa kausilla ja . Hänen paras (ja ainoa) sijoituksensa oli Saksan Grand Prix'ssa 1961 saavuttama 16. sija. Ashmore oli brittiläisen autourheilukerhon British Racing Drivers’ Clubin (BRDC) täysjäsen vuodesta 1962 lähtien. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Bestman

Bestman eli best man on häissä sulhasta avustava miespuolinen ystävä tai sukulainen. Yleensä bestmaniksi valitaan sulhasen veli, miespuolinen serkku tai läheinen ystävä. Hänen tehtävänsä on säilyttää vihkisormusta ja ojentaa se papille, kun tämä pyytää sitä vihkiseremoniassa. Ylimalkaan bestman toimii sulhasen seuralaisena viimeisen vuorokauden ajan ennen vihkimistä. Ortodoksisessa kirkossa bestmaneja on neljä, ja seremoniassa he kannattelevat vuorotellen kahtena parina vihkikruunuja morsiusparin pään päällä.Dimitri Tarvasaho: Ortodoksisen kirkon pyhät toimitukset. Euthologion, ortodoksisen kirkon pyhien toimitusten käsikirja Myös luterilaisessa kirkossa käytettiin vihkimisen aikana 1900-luvun alkuun saakka tavallisesti sulhasen veljien tai setien kannattamaa telttakatosta eli tellaa. Tapa on peräisin juutalaisuudesta, ja se hävisi käytöstä ensimmäisen maailmansodan aikoihin. == Lähteet == Luokka:Häät Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat nl:Getuige#Getuigen_bij_een_ambtelijke_akte en:Groomsman#Best man
Lisa Nicole Carson

Lisa Nicole Carson (s. 12. heinäkuuta 1969 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli televisiosarjassa Ally McBeal, jossa hän esitti Renee Raddickia vuosina 1997–2002. Hän on esittänyt myös Teho-osasto-sarjan Carla Reeceä vuosina 1996–2001. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lisa Harrison

Lisa Harrison (s. 2. tammikuuta 1971) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pääsi WNBA-pelaajaksi vuonna 1999 joukkueenaan Phoenix Mercury. Harrison syntyi Mount Washingtonissa, Kentuckyssä, ja valmistui Tennesseen yliopistosta vuonna 1993. Ennen Phoenix Mercuryyn pääsyään hän oli pelannut Columbus Questissa (1996) ja Portland Powerissa (1997–1999). Harrison on pituudeltaan 186 senttiä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Prahan rauha

Prahan rauha voi tarkoittaa: * vuonna 1635 kolmikymmenvuotisessa sodassa solmittua Prahan rauhaa * vuonna 1866 Preussin-Itävallan sodan päättänyttä Prahan rauhaa.
Sivustointi

Sivustointi on shakkitermi, jolla tarkoitetaan lähetin kehittämistä ruutuihin b2/b7 tai g2/g7. Sivustointi on usean hypermodernin shakkiavauksen perusta. Sivustoinnilla annetaan yleensä vastustajan miehittää keskusruudut sotilaillaan, jonka jälkeen se murskataan sivustoiduilla läheteillä ja sotilashyökkäyksillä. Tämä myös antaa mahdollisuuden odottaa e- ja d-sotilaiden siirtämisessä, koska lähettien ei tarvitse päästä keskelle lautaa. __NOTOC__ Sivustointi antaa lähetille kokonaisen diagonaalin hallittavaksi (a1-h8 tai h1-a8). Usein lähetistä tuleekin niin voimakas, että vastustaja yrittää vaihtaa sen pois hinnalla millä hyvänsä tai pelaamalla omat sotilaansa vastustajan lähetin värisille ruuduille rajoittamaan sen kulkua. Sivustoidun lähetin kanssa pitää olla varovainen, sillä jos sen vaihtaa heti tilanteen tultua pois, omat lähetin väriset ruudut voivat heikentyä liikaa. ==Sivustointi avauksissa== Kuningas- ja kuningatarintialainen puolustus on nimetty sen mukaan, että musta vastaa valkean d4- ja c4-siirtoihin d5:llä ja toisen lähettinsä sivustoinnilla. Myös Aljechinin puolustus antaa valkealle ison sotilaskeskustan tavoitteena sivustoida lähetit ja sen jälkeen tuhota se. Sisilialaisen puolustuksen lohikäärmemuunnelmassa musta sivustoi f8-lähettinsä, joka vaikeuttaa samalla valkean c1-lähetin kehittämistä, koska lähetin kehittäminen jättäisi b2-ruudun suojattomaksi. ==Lähteet== * *Golombek, Harry (1977), Golombek’s Encyclopedia of Chess, Crown Publishing, ISBN 0-517-53146-1 ===Viitteet=== Luokka:Shakkitermit
Sorsanputki

Sorsanputki eli isosorsanputki (Sium latifolium) on Euroopassa ja Siperiassa tavattava myrkyllinen sarjakukkainen kasvi. Suomessa laji on erittäin uhanalainen, erityisesti suojeltuYmpäristö.fi: Julkaisu Suomen Ympäristö 271 Suomen uhanalaisia lajeja: sorsanputki (Sium latifolium) ja juurtokaisla (Scirpus radicans) Viitattu 5.7.2009. ja koko maassa rauhoitettu laji. == Ulkonäkö ja koko == Monivuotinen sorsanputki kasvaa 100–150 cm korkeaksi. Sen varsi on pysty, särmikäs ja kalju. Uposlehdet ovat kaksi tai kolme kertaa parilehdykkäisiä ja hyvin kapealiuskaisia. Ilmalehdet ovat kaksi- tai kolmeparisia, lehdykät 5–10 cm soikeita tai puikeita ja sahalaitaisia. Kukinnon pää- ja pikkusarjat ovat suojuksellisia. Pääsarjan suojuksen lehdet ovat isoja ja lehtimäisiä. Kukkien teriöt ovat valkoisia. Sorsanputki kukkii heinä-elokuussa. Sorsanputki leviää sekä siemenistä että rönsyistä.Uotila 1997, s. 248. Sorsanputken varsiosa on erittäin myrkyllinen,Retkeilykasvio 1998, s. 319. mutta sen lehtiä on keitetty ja syöty Italiassa. Lisäksi sen kypsiä siemeniä on käytetty pula-aikana leivonnassa Suomessa ja Pohjoismaissa. == Levinneisyys == Sorsanputken levinneisyysalue ulottuu Espanjasta Keski- ja Itä-Euroopan kautta aina Länsi-Siperiaan saakka. Etelässä sen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Italiaan ja Kaukasukselle, pohjoisessa Britteinsaarille, Etelä- Ruotsiin, Etelä-Suomeen ja Venäjän Karjalaan.Den virtuella floran: Vattenmärke (ruots.) Viitattu 5.7.2009. Suomessa sorsanputkea on tavattu vain muutamassa paikassa etelärannikolla. Näistä vakituisia kasvupaikkoja on ollut ilmeisesti vain kaksi: Uudenkaupungin Sirppujoen alajuoksulla sekä Haminan Vehkalahden Summanjoen suulla ja läheisissä merenlahdissa. Lajia tavataan enää vain Haminan kasvupaikalla, ja siksi se on Suomessa erityisesti suojeltava laji. Vuosien 2000 ja 2010 uhanalaisuusarvioinneissa sorsanputki luokiteltiin äärimmäisen uhanalaiseksi. Vuonna 2019 se luokiteltiin enää erittäin uhanalaiseksi. == Elinympäristö == Sorsanputki kasvaa matalassa vedessä, mieluiten hitaasti virtaavien jokien suojaisissa, savipohjaisissa lahdekkeissa sekä jokisuilla suojaisilla paikoilla murtovedessä. Se viihtyy myös runsasravinteisissa järvissä ja pienvesissä. Kasvupaikoiltaan sorsanputki on ravinteisuuden osalta varsin vaatelias. Suomessa lajia uhkaa lähinnä laiton kerääminen. Kasvupaikkoja on tuhoutunut myös vesistöjen ruoppaamisen yhteydessä. == Lähteet == * Retkeilykasvio. Toim. Hämet-Ahti, Leena & Suominen, Juha & Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti. Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, Helsinki 1998. * Uotila, Pertti: Sorsanputki. Teoksessa Uhanalaiset kasvimme. Toim. Terhi Ryttäri ja Taina Kettunen. Suomen ympäristökeskus, Helsinki 1997, s. 248. === Viitteet === == Aiheesta muualla == *Kasviatlas 2020: Sorsanputken levinneisyys Suomessa *Kasviatlas 2018: Sorsanputken levinneisyys Suomessa *Luontoportti: Sorsanputki (Sium latifolium) *ITIS: Sium latifolium *United States Department of Agriculture (USDA): Sium latifolium *Flora of China: Sium latifolium Luokka:Sorsanputket Luokka:Myrkylliset kasvit Luokka:Suomen erittäin uhanalaiset kasvit
Brasilian lentopallon Superliiga

Brasilian lentopallon Superliiga on ylin sarjataso lentopallossa Brasiliassa. Superliigaa organisoi Brasilian lentopalloliitto. Superliigassa pelaa yhteensä kymmenen joukkuetta. Liigan suurimmat joukkueet ovat Minas, São Paulo ja Rio De Janeiro. == Sarjajärjestelmä == Superliiga starttaa käyntiin joulukuun alussa. Sitä pelataan aina maaliskuun loppuun asti, jolloin mestari on selvillä. Pelejä on kaksi kertaa viikossa jokaisella joukkueella. Runkosarjassa kaikki joukkueet kohtaavat toisensa sekä koti- että myös vieraskentällään. Tämän jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta pelaavat pudotuspelit niin että runkosarjan voittaja kohtaa runkosarjan kahdeksannen ja niin edelleen. Ottelut pelataan paras neljästä järjestelmällä. Joukkueilla saa olla enintään kaksi ulkomaalaispelaajaa peliluettelossa. == Historia == Brasiliassa nähtiin huippulentopallopelejä 1960-luvulla vain A-maajoukkueen toimesta, kun maan sisäistä lentopalloliigaa ei ollut. Vuonna 1976 Brasiliaan perustettiin maan historian ensimmäinen sisäinen lentopalloliiga, johon sai osallistua joukkueita kaikista kaupungeista. Liiga oli amatööriliiga vielä tuolloin. Kaksi kautta pyörittyään liigan suosio oli noussut jo niin suureksi että Brasiliassa saatiin jo nauttia huippupeleistä ammattilaiseurojen välillä kun Rio De Janeiro, São Paulo ja Mias Gerais olivat siirtyneet täysin ammattilaiseuroiksi. Vuonna 1981 lentopalloliiga sai lopullisesti ammattilaisliigan statuksen. Liigan nimeksi vakiintui tuolloin Brasilian lentopalloliiga. Liigan nimi muuttui kuitenkin kaudella 1995, kun se muutti nimensä Brasilian Superliigaksi. == Mestarit == *1976 : Botafogo Rio de Janeiro *1978 : Banespa São Paulo *1980 : Pirelli Santo André *1981 : Atlântica Boa Vista Rio de Janeiro *1982 : Pirelli Santo André *1983 : Pirelli Santo André *1984 : Minas Belo Horizonte *1985 : Minas Belo Horizonte *1986 : Minas Belo Horizonte *1987 : Banespa São Paulo *1989 : Pirelli Santo André *1990 : Banespa São Paulo *1991 : Banespa São Paulo *1992 : Banespa São Paulo *1993 : Banespa São Paulo *1994 : Suzano São Paulo *1995 : Frangosul *1996 : Olympikus Campinas *1997 : Suzano São Paulo *1998 : Ulbra São Luiz]] *1999 : Ulbra São Luiz *2000 : Minas Belo Horizonte *2001 : Minas Belo Horizonte *2002 : Minas Belo Horizonte *2003 : Ulbra São Luiz *2004 : Unisul São José *2005 : Banespa São Bernardo do Campo *2006 : Cimed Florianópolis *2007 : Minas Belo Horizonte * 2008 : Minas Belo Horizonte == Muuta == Superliigan joukkueet eivät pelaa mitään muuta sarjaa kuin omaa sisäistä sarjaansa. Sarjaa pidetään yhtenä maailman parhaimmista vaikka se ei olekaan Euroopassa. Luokka:Lentopallosarjat Superliiga Luokka:Brasilian urheilutapahtumat
Prahan rauha (1866)

Prahan rauha () oli Prahassa 23. elokuuta vuonna 1866 solmittu Preussin- Itävallan sodan päättänyt rauhansopimus. Alustava rauhansopimus oli allekirjoitettu 26. heinäkuuta. Sodassa Itävallan keisarikunnan lyöneeseen Preussin kuningaskuntaan liitettiin rauhan myötä Hannoverin kuningaskunta, Hessenin vaaliruhtinaskunta, Nassaun herttuakunta ja Frankfurtin vapaakaupunki sekä Holsteinin ja Schleswigin herttuakunnat. Itävalta tunnusti Saksan liiton hajottamisen. Prahan rauha nosti Preussin kuningaskunnan saksalaisten valtioiden keskuudessa määräävään asemaan mahdollistaen Pohjois-Saksan liiton perustamisen. Preussin kuninkaan tuli toimia liittokanslerin avustuksella Pohjois-Saksan liiton päämiehenä. Oli myös perustettava liittoneuvosto, jossa oli edustajat kaikista jäsenvaltioista, ja yksikamarinen eduskunta, jonka jäsenet valittaisiin yleisellä äänioikeudella kolmeksi vuodeksi. ==Lähteet== Luokka:1866 Luokka:Preussin–Itävallan sota Luokka:Rauhansopimukset Luokka:Prahan historia
Kunniakierros

Kunniakierros voi tarkoittaa seuraavia: * Kunniakierros, Juvan Pallo -pesäpalloseuraa käsittelevä dokumenttielokuva vuodelta 2019 * Kunniakierros, Aku Ankan satasivuiset -sarjaan kuuluva sarjakuvakirja vuodelta 2007.
Ruslan Ponomarov

Ruslan Olehovytš Ponomarov (, s. 11. lokakuuta 1983 Horlivka, Ukrainan SNT) on ukrainalainen shakin suurmestari ja entinen FIDE:n maailmanmestari. Suurmestarin arvon Ponomarov varmisti aikoinaan nuorimpana maailmassa, 14 vuoden ja 17 päivän ikäisenä. FIDE:n maailmanmestaruuden Ponomarov saavutti 2002, kun hän kukisti Moskovassa pelatussa knock-out-turnauksen loppuottelussa maanmiehensä Vasyl Ivantšukin pistein 4½–2½. Metropol-hotellissa pelattu finaali oli yksipuolinen näytelmä. Ensimmäisessä pelissä Ivantšuk pelasi hermostuneesti ja hävisi nopeasti. Seuraavissa peleissä hänen ei onnistunut viimeistellä lupaavia asemia. Ottelu ratkesi käytännössä viidennessä pelissä, jossa Ivantšukin selvä etu karkasi ja Ponomarov nousi voittoon. Nuori mestari hyötyi FIDE:n turnauksissa tuolloin käytetystä nopeasta pelirytmistä, mutta hän osoitti myös hallitsevansa hyvin pelin kaikki osa-alueet. Ponomarovin piti pelata Prahan sopimuksen mukaisesti FIDE:n MM-ottelu Garri Kasparovia vastaan 2003. Ottelu kariutui, koska Ponomarov ja hänen silloinen managerinsa Silvio Danailov eivät allekirjoittaneet sopimusta. Ponomarov menetti tittelinsä 2004, kun Rustam Kasymdžanov voitti FIDE:n knock-out-turnauksen. Vuonna 2005 Ponomariov saavutti tiettävästi viimeisen ihmisen voiton huipputason tietokoneohjelmasta turnausolosuhteissa. Vuonna 2011 Ponomarov voitti Ukrainan mestaruuden. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Shakin maailmanmestarit Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Ukrainalaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Shakin Ukrainan-mestarit
Poro (tähdistö)

Poro (lat. Tarandus vel Rangifer eli Tarandus tai Rangifer) on pieni pohjoisen tähtitaivaan tähdistö. Se on lähellä Pohjantähteä, Kefeuksen ja Kirahvin tähdistön välissä. Poron tähdistöä ei käytetä nykyään. Tähdistön kehitti ranskalainen tähtitieteilijä Pierre-Charles Le Monnier. Monnier julkaisi Poron tähdistön kirjassaan La Théorie des Comètes vuonna 1743 oltuaan vuosina 1736-1737 Pierre Louis Moreau de Maupertuis'n retkikunnan kanssa Suomen Lapissa tutkimassa, onko maapallo navoiltaan litistynyt. ==Lähteet== * * * Luokka:Entiset tähdistöt
Pirjo Laitila

Pirjo Laitila on vuoden 1971 Miss Suomi. Miss Universum -kilpailussa hän oli 2. perintöprinsessa, Miss Eurooppa -kilpailussa kuudes ja Miss Skandinavia -kilpailussa 4. perintöprinsessa. Hän on esiintynyt televisiossa ja radiossa, ja pian missivoittonsa jälkeen hän levytti muun muassa kappaleen "Kaikki toisin on". Pirjo Laitilan veli Juha Laitila on tunnettu viihdetaiteilija ja tytär Emma-Lotta Laine kaksinkertainen maailmanmestari ringetessä. Kaikkiaan hänellä on neljä lasta vuodet 1976–1992 kestäneestä avioliitostaan. Ennen missiuraansa Pirjo Laitila tunnettiin pikaluistelijana, jonka aika 500 metrillä oli 53,9 ja 1 500 metrillä 1.56,7. Helsingin Sanomien urheiluosastossa kirjoitettiin Suomen saaneen Laitilasta ”ensimmäisen urheilumissin”. Missivuotensa aikanakin hän osallistui mahdollisuuksiensa mukaan Tapion Hongan naisten jalkapallojoukkueen harjoituksiin. Monien aikansa missien tavoin Laitila sai roolin Spede Pasasen elokuvassa. Hänen missivuoteensa osui lännenparodia Hirttämättömät (1971), jossa hänen roolihahmonsa on Margareta Smith. __NOTOC__ == Lähteet == * http://lempimissit.suntuubi.com/?cat=41 === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Miss Suomi -kilpailun voittajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Pesäpallon maailmancup

Pesäpallon maailmancup on pesäpallon kansainvälinen turnaus, joka on järjestetty kymmenen kertaa: Suomessa vuosina 1992, 1997, 2009, 2017 ja 2023, Australiassa 2000 ja 2012, Ruotsissa 2003, Saksassa 2006 ja Sveitsissä 2015. Vuoden 2019 turnaus järjestettiin Intiassa. Naisten ja sekajoukkueiden maailmancupia on pelattu 1992 ja jälleen vuodesta 2000. Suomi on ylivoimaisesti menestynein kaikista joukkueista. Se on voittanut kaikista turnauksista kultaa. Australia on toiseksi menestynein. Se on voittanut 11 hopeamitalia ja 8 pronssimitalia. == Turnaukset ja mitalistit == Vuosi Kultaa Hopeaa Pronssia Järjestäjä 1992 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) 2(miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Helsinki, Suomi 1997 Hyvinkää, Suomi 2000 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Etelä-Australia (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (sekajoukkueet) Melbourne, Australia 2003 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Södertälje, Ruotsi 2006 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) 1 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) 2 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) München, Saksa 2009 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Pori, Suomi 2012 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Eurooppa (miehet) Eurooppa (sekajoukkueet) Gold Coast, Australia 2015 (miehet) (sekajoukkueet)Pesäpalloliiton artikkeliarkisto 11.7.2015 - Loppuottelut (miehet) (sekajoukkueet) (miehet) (sekajoukkueet)Pesäpalloliiton artikkeliarkisto 11.7.2015 - pronssiottelut Zürich, Sveitsi 2017 Länsi (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Turku, Suomihttp://www.pesis.fi/?x21605=10003347 2019 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) sekajoukkueet() Pune, Intia Pesis.fi − Pesäpallon kymmenes World Cup -turnaus pelataan Intiassa 2019 2023 (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) (miehet) (naiset) (sekajoukkueet) Hyvinkää, SuomiSuomi juhlii kolmea maailmanmestaruutta pesäpallossa! == Mitalitaulukko == Taulukon pisteet on laskettu seuraavasti: kulta = 3 pistettä, hopea = 2 pistettä ja pronssi = 1 pistettä. sija maa kulta hopea pronssi yht pst M N S M N S M N S 1\. Suomi 10 8 9 0 0 0 0 0 0 27 81 2\. Australia 0 0 0 2 5 4 3 2 3 19 30 3\. Ruotsi 0 0 0 3 2 3 0 1 0 9 17 4\. Saksa 0 0 0 3 0 1 4 1 3 12 16 5\. Bangladesh 0 0 0 0 1 1 1 0 0 3 5 6\. Sveitsi 0 0 0 1 0 0 0 0 1 2 3 7\. Etelä-Australia 0 0 0 1 0 0 0 0 0 1 2 8\. Intia 0 0 0 0 0 0 0 2 1 3 5 9\. Yhdistetty joukkue 0 0 0 0 0 0 1 0 1 2 2 10\. Viro 0 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 11\. Japani 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11\. Yhdysvallat 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 11\. Nepal 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Murskaavaa ylivoimaa pesäpallon maailmancupin finaalissa *
Barbara Krause

Barbara Krause (s. 7. heinäkuuta 1959) on saksalainen uimari. Itä-Berliinissä syntynyt Krause estyi keuhkoputkentulehduksen takia lähtemästä Montréaliin vuoden 1976 kesäolympialaisiin. Moskovaan hän kuitenkin pääsi vuoden 1980 olympialaisiin ja voitti siellä kolme kultamitalia: 100 metrin, 200 metrin ja 4 × 100 metrin vapaauinneissa. Maailmanmestaruuskilpailuissa Krause voitti vuonna 1978 Berliinissä yhden kultamitalin ja kolme hopeaa. Euroopan- mestaruuskilpailuissa hän voitti Jönköpingissä 1977 kaksi kultaa sekä hopean ja pronssin (yhden kumpaakin). == Lähteet == Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Saksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gerry Goffin

Gerald ”Gerry” Goffin (11. helmikuuta 1939 – 19. kesäkuuta 2014 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sanoittaja, joka tuli tunnetuksi varsinkin yhteistyöstään Carole Kingin kanssa. Goffin ja King kuuluvat sekä Songwriters (1987) että Rock and Roll Hall of Fameen (1990). Goffin oli naimisissa Kingin kanssa vuosina 1960–1968. Parin yhteistyön tulosta olivat esimerkiksi kappaleet ”Will You Love Me Tomorrow” (1960) ja ”The Loco-Motion” (1962). Goffin työskenteli myös esimerkiksi Barry Goldbergin ja Michael Masserin kanssa. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset sanoittajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Songwriters Hall of Fame Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Little Eva

Little Eva, oikealta nimeltään Eva Narcissus Boyd, (29. kesäkuuta 1943 – 10. huhtikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet muistetaan ennen kaikkea vuoden 1962 hittikappaleesta ”The Loco-Motion”. Eva Boyd syntyi Belhavenissa, Pohjois-Carolinassa. Perheeseen kuului kaikkiaan 15 sisarusta. Lempinimen ”Little Eva” hän sai, koska hänellä oli Eva-niminen täti – ”Big Eva”. Lapsuudessaan Eva lauloi neljän sisaruksensa kanssa gospelryhmässä Boyd Five. 1960-luvun alkaessa hän työskenteli New Yorkissa kotiapulaisena ja sivutoimisena laulajana, kun lauluntekijäpariskunta Carole King ja Gerry Goffin palkkasi hänet tyttärensä lapsenvahdiksi. Gerry ja King antoivat 19-vuotiaan Evan laulaa demoversion ”The Loco-Motionista” ja se vakuutti heidät niin, että se päätettiin julkaista sellaisenaan, vaikka alun perin kappale oli kirjoitettu Dee Dee Sharpille. Little Evan ”The Loco-Motion” nousi Yhdysvalloissa hittilistan ykköseksi. Little Eva ei pystynyt enää toistamaan ensihittinsä menestystä, vaikka sitä seurannut ”Keep Your Hands Off My Baby”, niin ikään Kingin ja Goffinin tuotantoa, vielä sijoittuikin Yhdysvaltain listalla hyvin kahdenneksitoista. Sen jälkeen hänen ainoa top 20 -listalle yltänyt kappaleensa oli vuoden 1963 ”Let’s Turkey Trot”. Käytyään konserttikiertueella Euroopassa ja toimittuaan esimerkiksi The Driftersin ja Ben E. Kingin taustalaulajana Little Eva vetäytyi 1970-luvulle tultaessa musiikkiuralta, kunnes teki paluun Kylie Minoguen coverversion nostettua 1980-luvun lopulla ”The Loco-Motionin” jälleen pinnalle. 1990-luvulla Little Eva konsertoi Little Richardin kanssa ja jatkoi esiintymistä 2000-luvun alkuun asti. Silloin hänellä diagnosoitiin kohdunkaulan syöpä, johon hän vuonna 2003 kuoli 59 vuoden ikäisenä. Little Eva oli naimisissa James Harrisin kanssa vuodesta 1962 tämän kuolemaan 1983 saakka. Pariskunnalla oli poika ja kaksi tytärtä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Uwe Daßler

Uwe Daßler (11. helmikuuta 1967, Ebersbach, Saksi) on saksalainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän edusti urallaan Itä-Saksaa sekä Saksojen yhdistymisen jälkeen Saksaa. Daßler voitti 400 metrin vapaauinnin olympiakultaa Soulista 1988. Samoissa kilpailuissa hän voitti myös hopeaa 4 × 200 m vapaauintiviestistä sekä pronssia 1500 metrin vapaauinnista.http://www.gbrathletics.com/olympic/swimming.htm Hän voitti uransa aikana myös kolme Euroopan mestaruutta sekä yhden MM- hopean.http://www.gbrathletics.com/sport/swimec.htm == Lähteet == Luokka:Itäsaksalaiset uimarit Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Saksalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
West India Quayn asema

West India Quayn asema on liikennepaikka Docklands Light Railwaylla Lontoon Tower Hamletsin kaupunginosassa Canary Wharfin pohjoispuolella, Lontoon matkakortin vyöhykkeellä 2. Se sijaitsee noin 50 metriä etelään North Quayn raideristeyksestä ja 130 metriä pohjoiseen Canary Wharfin asemasta, ollen yksi lyhimmistä kahden aseman välimatkasta maailmassa. Asema avattiin 31. elokuuta 1987, mutta se oli suljettuna vuosina 1991–1993 lähialueen uudelleenrakentamisen vuoksi. Asemalla on neljä raidetta ja kaksi laituria. Normaaliliikenteessä etelään kulkevat junat käyttävät kahta itäisintä raidetta, Stratfordiin kulkevat läntistä keskiraidetta ja keskustaan läntisintä raidetta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Docklands Light Railwayn asemat Luokka:Tower Hamletsin rakennukset ja rakennelmat
Anne Heggtveit

Anne Heggtveit CM (s. 11. tammikuuta 1939) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka voitti naisten pujottelussa kultaa vuoden 1960 talviolympialaisissa Squaw Valleyssä. Ottawassa syntynyt Heggtveit sai vuoden 1960 Lou Marsh Trophyn ja kuuluu Canada's Sports Hall of Fameen. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset alppihiihtäjät Luokka:Kanadalaiset olympiavoittajat Luokka:Member of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrea Mead-Lawrence

Andrea Mead-Lawrence (19. huhtikuuta 1932 – 30. maaliskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Mead-Lawrence kilpaili jo 15-vuotiaana Sankt Moritzin 1948 talviolympialaisissa ja sijoittui pujottelussa kahdeksanneksi. Hän voitti Oslon 1952 olympialaisissa kultaa sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Pujottelun ensimmäisessä laskussaan hän kaatui mutta nousi ylös ja selviytyi maaliin neljänneksi nopeimmalla ajalla. Toisessa laskussa hän oli ylivoimaisesti nopein ja voitti hopealle sijoittuneen Ossi Reichertin yhteisajoissa 0,8 sekunnilla. Suurpujottelussa hän oli 2,2 sekuntia hopeamitalisti Dagmar Romia nopeampi. Neljä vuotta myöhemmin Cortina d'Ampezzon olympialaisissa Mead-Lawrence sijoittui suurpujottelussa neljänneksi 0,1 sekuntia pronssimitalisti Dorothea Hochleitnerille hävinneenä. == Lähteet == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset alppihiihtäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Rustam Qosimjonov

Rustam Qosimjonov (s. 5. joulukuuta 1979) on uzbekistanilainen shakin suurmestari. Hän oli FIDE:n shakin maailmanmestari 2004–2005. Rustam Qosimjonovista tuli FIDE:n maailmanmestari Tripolin 2004 maailmanmestaruuskisoissa, jonka finaalissa hän voitti Englannin Michael Adamsin. Finaali oli äärimmäisen tasainen. Qosimjonov johti sitä kahdesti, mutta Adams tasoitti tilanteen kummallakin kerralla heti seuraavassa pelissä. Nopean shakin katkaisupelissä Qosimjonov voitti mustilla pelaamansa ensimmäisen pelin ja piti tasapelin valkeilla nappuloilla. Qosimjonovin parhaita tuloksia ovat 1998 Aasian mestaruus, toinen sija nuorten MM-kisoissa 1999, voitto Essenissä 2001, voitto Pamplonassa 2002 (voittaen blitz- katkaisupelissä Viktor Bologanin, kun molemmat olivat saavuttaneet turnauksessa tuloksen 3,5/6), voitto tuloksella 8/9 Vlissingen avoimissa 2003, jaettu ensimmäinen sija Liviu Dieter Nisipeanun kanssa tuloksella 6/9 Punessa 2005, pronssia tuloksella 9,5/12 ykköspöydällä maalleen shakin olympialaisissa 2000 ja toinen sija FIDE:n maailman cupissa 2002 (häviten Viswanathan Anandille finaalissa). Hän on pelannut arvostetussa Corus-turnauksessa Wijk aan Zeessa kahdesti, muttei pärjännyt hyvin kummallakaan kerralla: 1999 hän oli yhdestoista neljästätoista pelaajasta tuloksella 5/13, 2002 hän oli kolmastoista neljästätoista pelaajasta tuloksella 4,5/13. Hän pelasi ensimmäisen kertansa Linaresissa 2005, jakaen viimeisen sijan tuloksella 4/12. Qosimjonov on julkaissut useita shakkiaiheisia DVD-levyjä ChessBase-yhtiölle. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Qosimjonovin haastattelu ja hänen Tripolin turnauskertomuksensa New In Chess -lehdessä 2004/6 Luokka:Shakin maailmanmestarit Luokka:Shakin suurmestarit Luokka:Uzbekistanilaiset shakinpelaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt