EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Terrence Ross

Terrence James Elijah Ross (s. 5. helmikuuta 1991, Portland, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa NBA-joukkue Orlando Magicia. Ross pelasi Washingtonin yliopistossa, kunnes Toronto Raptors varasi hänet kahdeksantena pelaajana vuoden 2012 varaustilaisuudessa. Ross on pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä ja heittävä takamies. Henkilötiedot Koko nimi Terrence James Elijah Ross Syntynyt 5. helmikuu 1991 (ikä 30) Portland, Oregon, Yhdysvallat Kansalaisuus Yhdysvallat Koripalloilija Pelipaikka Pieni laitahyökkääjä/heittävä takamies Pituus 198 cm Paino 97 kg Nyk. joukkue Orlando Magic Sarja NBA NBA-varaus 8. varaus 2012 (Toronto Raptors) Pelaajaura Seurajoukkueet 2012-2017 2017- Toronto Raptors Orlando Magic ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Carnyx

Carnyx oli rautakauden kelttien puhallinsoitin, jota käytettiin n. 200 eaa.- 200 jaa. Se oli eräänlainen pronssinen trumpetti, jolla oli pitkänomainen S-muoto. Torven pää oli muodoltaan villisian tai jonkun muun eläimen pää. Polybiuksen mukaan torvea käytettiin sodankäynnissä, merkkien antamiseen joukoille sekä vihollisen pelotteluun. Korkea torvi kuului taisteluissa sotilaiden ylitse. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vaskipuhaltimet
Autobiography (Nat Adderleyn albumi)

Autobiography on kornetisti Nat Adderleyn albumi. == Kappaleet == # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nat Adderley – kornetti * Sam Jones – kontrabasso * Bruno Carr – rummut (kappaleet: 2, 4, 5, 6, 8) * Grady Tate – rummut (kappaleet: 1, 3, 7) * Joe Zawinul – piano * Benny Powell – bassopasuuna (kappaleet: 1, 3, 7) * Seldon Powell – huilu, tenorisaksofoni * Willie Bobo – lyömäsoittimet (kappaleet: 4, 5, 8) * Tony Studd – pasuuna (kappaleet: 2, 6) * Ernie Royal – trumpetti * Don Butterfield – tuuba (kappaleet: 1-3, 6, 7) * Victor Pantoja – conga (kappaleet: 4, 5, 8) == Arviot == * Allmusic: http://www.allmusic.com/album/autobiography-mw0000871005 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Autobiography discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 1965 albumit Luokka:Jazzalbumit
Boncuklu

Boncuklu Höyük ajalta 8300 - 7800 kalenterivuotta eaa https://www.researchgate.net/publication/309621876_Boncuklu_Hoyuk_The_earliest_ceramics_on_the_Anatolian_plateau Boncuklu Höyük: The earliest ceramics on the Anatolian plateau M. Spataro Alexandra Fletcher British Museum C.R. Cartwright Douglas Baird University of Liverpool October 2016 Journal of Archaeological Science: Reports 16 DOI: 10.1016/j.jasrep.2016.10.011 on Turkista, muinaisesta Anatoliasta löydetty kivikautinen kylä. Paikka sijaitsee Konyan maakunnassa Konyasta noin 39 km kaakkoon Hayiroglun kylän lähellä. Ihmiset asuivat siellä pohjakaavaltaan pyöreissä, luultavasti tasakattoisissa majoissa. Majojen lattialla oli kohotettu, siistimpi alue, tulisija alhaalla laastamattomalla lattialla. Seinillä oli savella laastattuja häränpäitä. Myös varhaista keramiikkaa on löydetty, erästä Lähi-idän varhaisimmasta. Kylä ajoittuu EPPNB-MPPNB- kausille.10.32949/Arkhaia.2019.7 Why are there no Neolithic mega-sites in the Anatolian Euphrates basin? A socio-archaeological approach to the marital structure of early farming societies Cédric BODET Arkhaia Anatolika 2. Sayı 29.5.2019 19:15:03 Boncuklu on noin 1000 vuotta vanhempi ja melko erilainen kylä kuin myöhempi Çatal Höyük. == Lähteet == Luokka:Arkeologiset kohteet Turkissa Luokka:Neoliittinen Anatolia Luokka:Konyan maakunta
Michał Haratyk

Michał Haratyk (s. 10. huhtikuuta 1992 Cieszyn, Sleesian voivodikunta) on puolalainen kuulantyönnön ulko- ja sisäratojen Euroopan-mestari. Hän on pituudeltaan 194 cm. Haratyk sijoittui 14:nneksi Portlandin sisäratojen MM- kilpailuissa 2016. Hän saavutti saman vuoden Amsterdamin EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Lontoon MM- kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Haratyk sijoittui 2018 Birminghamin MM-hallikilpailuissa kymmenenneksi. Hän voitti samana vuonna Euroopan- mestaruuden Berliinissä toisen kierroksen työnnöllään 21,72. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 avauskierroksella syntyneellä halliennätyksellään 21,65. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Dohan MM- kilpailuissa. Hän saavutti hopeaa Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,47. Hän voitti samana vuonna Euroopan joukkuemestaruuskilpailut, mutta karsiutui loppukilpailusta Tokion olympialaisissa. Belgradin MM- hallikilpailuissa 2022 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli viides Münchenin EM- kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta 2023 sekä Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa että Budapestin MM-kilpailuissa. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti pronssia tuloksella 20,94. Haratyk on voittanut Puolan- mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024 sekä sisäradoilla 2018, 2019, 2020, 2021 ja 2024. Hän on parantanut ulkoratojen Puolan ennätystä kolme kertaa. Hän työnsi 21,97 Eugenessa 26. toukokuuta 2018, 22,08 Ostravassa 13. kesäkuuta 2018 sekä 22,32 Varsovassa 28. heinäkuuta 2019 ja sivusi tätä Cetniewossa 3. elokuuta 2019. Sisäradoilla hän on työntänyt parhaimmillaan 21,83 Łódźissa 12. helmikuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tiibetinmetsästyskoira

Tiibetinmetsästyskoira (sha-kyi) on tiibetiläinen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. == Ulkonäkö == Tiibetinmetsästyskoira on asuinympäristönsä huomioon ottaen suhteellisen lyhytkarvainen, ollen samalla ainoa tällainen tiibetiläinen rotu. Se on kooltaan noin airedalenterrierin kokoinen.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 282-284. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Pää on pitkä ja sävyltään savun musta, sulautuen vähitellen muun karvapeitteen väriin. Korvat ovat riippuvat tai eteenpäin taittuneet, häntä selän yli kiertynyt koiran ollessa aktiivinen (normaalisti alhaalla kannettu), karvapeite melko lyhyt ja erittäin tiheä. Karvapeitteen väritys on kerman harmaa. Saksalainen turisti, joka vieraili Tiibetissä, kuvaili koiraa "vähemmän karvaiseksi kuin tavalliset tiibetiläiset koirat, kuivaksi (tai laihaksi), nopeaksi kuin tuuli, uskomattoman massiiviseksi ja sanoinkuvaamattoman rumaksi". Ennen kaikkea edellä mainittu massiivinen rakenne erottaa rodun vinttikoirista. == Alkuperä == Tiibetinmetsästyskoiraa käytetään paikallisen villilampaan, antiloopin ja myskihirven metsästykseen. Se on koulutettu pitämään riistan paikallaan, rasittamaan sitä ja haukkumaan sitä kunnes metsästäjä saapuu ampumaan sen. Villilampaan tapauksessa riista ajetaan kohti kallioita, joilla se yleensä pysähtyy ja yrittää puolustautua, samalla kun koira yrittää pakottaa sen alas rotkoon - toisinaan sama tekniikka toimii myös susien kanssa. Karvapeitteen suhteellinen lyhyys selittyy sillä, että runsaammalla karvapeitteellä koira ei kykenisi metsästäessään juoksemaan yhtä nopeasti. Koska rotua esiintyy ainoastaan paimentolaisheimojen keskuudessa, siitä ei ole olemassa maailmanlaajuisesti kovin paljon tietoa. Eniten sitä kasvattavat Kham-alueen heimot, joiden kulttuuriin se vahvasti liittyy.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 49–50. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. ==Lähteet== Luokka:Tiibetiläiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Ajokoirat
Williamsonin piirikunta (Tennessee)

Williamsonin piirikunta on piirikunta Tennesseessä, Yhdysvalloissa. Piirikunnassa asuu 238 412 asukasta. Väkiluku kasvoi vuosien 2010 ja 2019 välillä 30,1 prosentilla. 7,6 prosenttia asukkaista on syntynyt ulkomailla. He olivat keskimäärin hieman vanhempia kuin muut: ulkomaalaisten keski-ikä on 41 vuotta ja muiden 39 vuotta. Kaikkien keski-ikä on 39,2 vuotta. == Lähteet == Luokka:Tennesseen piirikunnat
Honor 7C

Honor 7C on Huawein valmistama ja toukokuussa 2018 julkaisema matkapuhelin. Puhelin julkaistiin Android 8-käyttöjärjestelmällä. Puhelimessa on yksi etukamera ja kaksi takakameraa. Etukamerassa on kahdeksan megapikseliä ja takakameroissa toisessa kolmetoista ja toisessa kaksi. Puhelimessa on 3000 milliampeeritunnin litiumpolymeeriakku, joka ei ole käyttäjän irrotettavissa. Keskusmuistia on kolme tai neljä gigatavua ja tallennustilaa eli flash-muistia 32 tai 64 gigatavua. == Lähteet == Luokka:Huawein matkapuhelimet
Strathdoon dingo killer

Strathdoon dingo killer on australialainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. == Alkuperä == Strathdoon dingo killer on peräisin New South Walesin Blacktownista, jossa sitä kasvatti alun perin Cecil Davisin Strathdoon-kenneli 1800–1900-lukujen vaihteessa erityisesti dingojen torjuntaan. Se on kehitetty risteyttämällä skotlanninhirvikoira irlanninsusikoiran kanssa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 52. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 348-349. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Freeman Lloydin mukaan se olisi kuitenkin skotlanninhirvikoiran, venäjänvinttikoiran ja australianvinttikoiran jälkeläinen.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 104. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. ==Lähteet== Luokka:Australialaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Silken windsprite

Silken windsprite eli pitkäkarvainen whippet (Longhaired Whippet) on yhdysvaltalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Saksan kennellitto on hyväksynyt sen viralliseksi roduksiSilken Windsprite. Deutscher Windhundzucht- und Rennverband e.V. Haettu 1.1.2021.. == Ulkonäkö == Silmät ovat suuret ja niiden muoto vaihtelee pyöreistä soikeisiin. Niiden tulee olla sävyiltään niin tummat kuin mahdollista, mutta kuitenkin karvapeitteen väritykseen sointuvat. Korvat ovat ihannetapauksessa aina ruusukorvat, mutta myös "nappikorvat" eli pienet V:n muotoiset korvat jotka taittuvat päälaen yläpuolelta (sisäkulmat lähellä poskia, taite alaspäin osoittaen) hyväksytään.Breed Standard. International Windsprite Club, 10.4.2014. Haettu 5.12.2023. Urosten ihannesäkäkorkeus on 47-55 cm ja narttujen 44-53 cm.Standard des Silken Windsprite. Verband für das Deutsche Hundewesen, 29.10.2014. Haettu 5.12.2023. Karvapeite on yksin- tai kaksinkertainen; karva on pehmeää ja joko suoraa, hieman kiharaa tai aaltoilevaa. Karva on niskassa pidempää kuin muualla, minkä lisäksi karva muodostaa hapsut rintakehän alapuolelle, eturaajojen takaosiin sekä aivan erityisesti häntään ja reisien takaosiin. Mikä tahansa väri tai väriyhdistelmä sallitaan. Kuva:Windsprite- red4.jpg|keltainen Kuva:Windsprite-red1.jpg|keltainen mustalla maskilla Kuva:Longhairedwhippetfemale.jpg|keltainen mustalla satulalla Kuva:Windsprite-w&r.jpg;|valkokeltainen Kuva:Windsprite-w&b.jpg;|valkomusta == Alkuperä == Rotu jalostettiin 1980-luvulla ennen kaikkea Massachusettsissa Walter Wheelerin Windsprite-kennelissä. Hän jalosti sen puhdasrotuisista whippeteistä, joilla sattui olemaan pitkäkarvaisuuden aiheuttava geenimuunnos. Myöhemmin perustettiin pitkäkarvaisten whippetien rotujärjestö Longhaired Whippet Association.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 53. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 99-100. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Perinteisen whippetin kasvattajat ovat Wheelerin projektia vastaan ja syyttävät häntä virheellisen ominaisuuden jalostamisesta. Kansainvälisen rotuyhdistyksen nimi oli aluksi International Longhaired Whippet Club ja nykyisin International Windsprite Club.International Windsprite Club. Haettu 5.12.2023. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat
Santacatarinanhirvikoira

Santacatarinanhirvikoira (veadeiro catarinense) on sukupuuttoon kuollut‘Pedigree’ brasileiro. Revista de História. Haettu 1.1.2021. brasilialainen koirarotu. Sillä ei koskaan ollut FCI:n tunnustusta. == Ulkonäkö == Rotu oli lyhytkarvainen ja väriltään joko harmaa, kellanruskea (fawn) tai valkoinen.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 54. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Sillä oli suuret, leveät ja pystyt korvat. == Alkuperä == Santacatarinanhirvikoira oli jalostettu kettukoirien ja vinttikoirien välisistä risteytyksistäCanton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 350-351. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia., ja oli peräisin lähinnä Santa Catarinan osavaltiosta. Vaikka se olikin tyypillinen vinttikoira, kykeni se myös jäljestämään hajun perusteella kuten ajavat koirat. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Vinttikoirat Luokka:Brasilialaiset koirarodut
Khopesh

Khopes on muinaisesta Egyptistä peräisin oleva kirvesmäinen miekka. Khopesh valmistettiin pronssista ja sen muotoilussa pyrittiin yhdistämään sotakirveen kyky leikata syviä haavoja sekä miekan kyky pistää. Tämä saavutettiin sillä, että khopeshin kärki on samassa linjassa aseen käyttäjän ranteen kanssa.. Alkujaan khopesh on peräisin Mesopotamiasta. Miekan ensimmäiset prototyypit mainitaan ns. Vulturesin steelassa, joka ajoittuu 2500-luvulle eaa. ja sitä käyttivät Sumerin kuninkaat. Egyptiin khopesh tuli hyksojen mukana noin 1500-luvulla eaa.. Khopesh oli yleinen faaraoiden vallan symboli: faaraoita kuvataan joko käyttäessään khopeshia vihollisiensa lyömiseen tai saavan khopesh jumalilta. Tutankhamonin haudasta löydettiin pronssinen khopesh, mutta aseen uskotaan olleen sotilaskäytössä jo monin paikoin vanhentunut, joten miekka on todennäköisesti ollut symbolinen hautalahja. == Galleria == Tiedosto:Khopesh.jpg|Khopesh noin 1750-luvulta eaa. Tiedosto:Medinet Habu migdol4.JPG|Reliefi Thebassa, jossa Ramses III on kuvattu khopeshin kanssa. Tiedosto:LB sickleblade swords.jpg|Erilaisia khopesh-malleja myöhäispronssikaudelta. Tiedosto:Egyptian-ḫpš5.PNG|Khopesh hieroglyfein kirjoitettuna. == Lähteet == Luokka:Miekat Luokka:Muinainen Egypti
Spanish Bars

Spanish Bars on Paul Oxley's Unit -yhtyeen vuonna 1981 levyttämä kappale. Kappaleen säveltäjä ja sanoittaja on yhtyeen keulahahmo Malcolm Campbell, taiteilijanimeltään Paul Oxley. Singlejulkaisun jälkeen kappale valittiin myös yhtyeen esikoisalbumille Living in the Western World. Kappaleesta on tehty ainakin neljä suomenkielistä versiota. 1992 yhtye nimeltään Kissojen Taivas levytti Virpi Blomin käännöksen nimellä Espanjan Baarit. Hanna Ekola levytti vuonna 1994 oman sanoituksensa nimellä Lämmintä pakkaspäivää herra H ja Marita Taavitsainen levytti vuonna 2007 Kalle Kivimäen sanoituksen Taas Espanjaan. Näiden lisäksi Iskias-yhtye on levyttänyt vuonna 2007 Poko Rekordsille hard rock -version kappaleesta nimellä Huomisen Kyynel. Helsinkiläinen metalliyhtye Fire Action on levyttänyt kappaleen alkuperäisillä englanninkielisillä sanoilla. == Lähteet == Luokka:Vuoden 1981 kappaleet Luokka:Suomalaiset popkappaleet
Robert Brewer (taitoluistelija)

Robert Lee Brewer (s. 1. maaliskuuta 1939 Alhambra, Kalifornia, Yhdysvallat on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Brewer kilpaili vuoden 1960 talviolympialaisissa taitoluistelussa sijoittuen seitsemänneksi. Brewer sijoittui neljänneksi Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa vuosina 1957–1958 ja vuosina 1959–1960 kolmanneksi. Talviolympialaisten 1960 jälkeen hän vetäytyi kilpailuista ja liittyi jäänäyttelyyn kerätäkseen rahaa lääkäriopintojansa varten. Brewer halusi olla lääkäri ja lentäjä. Brewer liittyi myös merijalkaväen joukkoihin ja hänestä tuli lopulta merijalkaväen hävittäjälentäjä. Hän sai myös lääkärintutkinnon harjoittelemalla psykitrina Arizonassa. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset taitoluistelijat
Kaliforniantötteröt

Kaliforniantötteröt (Darlingtonia) on tötterökasvien (Sarraceniaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin yksi laji: kaliforniantötterö (Darlingtonia californica). Sen lisäksi sukuun on kuvattu neljä muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. == Lähteet == Luokka:Tötterökasvit
Ferdinand Opitz

Ferdinand Opitz (24. tammikuuta 1885 Praha, Tšekki – 8. toukokuuta 1960 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kuvanveistäjä. Opitz kilpaili vuosien 1928, 1936 ja 1948 kesäolympialaisissa taidekilpailussa edustaen kaikissa Itävaltaa. == Lähteet == Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet Luokka:Itävaltalaiset kuvanveistäjät
Englanninhirvikoira

Englanninhirvikoira (English Staghound) on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Englanninhirvikoira oli kookas ja raskasrakenteinen. Keskimääräinen säkäkorkeus oli 69 cm.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 49-50. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Alkuperä == Englanninhirvikoira polveutui mitä todennäköisimmin talbot houndista ja vihikoirasta, jotka saapuivat Britanniaan 1000-luvulla normannien mukana. Se oli englanninkettukoiran edeltäjä, jota käytettiin hirven metsästykseen. Kun hirvimetsät hupenivat ja metsästäjät siirtyivät ketunajoon, kettukoirat lisääntyivät ja hitaat, kookkaat vanhanajan hirvikoirat ajautuivat sukupuuton partaalle. Essexissä tiedetään metsästetyn hirvikoirien avulla vuoteen 1805 asti ja kuninkaallisen ajueen vuoteen 1814 asti. Näiden päivämäärien jälkeen tiedetään vain yhden hirvikoira-ajueen selviytyneen: Devonin ja Somersetin, joka muodostui jo Elizabeth I:n aikoina. Lopulta tämä viimeinenkin ajue laitettiin myyntiin vuonna 1825. Suurin osa näistä koirista päätyi kanaalin yli Ranskaan, missä ne hävitettiin rabies-uhan takia. Ennen tätä rodun "joukkotuhoa" kuuluisa metsästävä pastori Jack Russell hankki itselleen kolme hirvikoira-narttua, toivoen voivansa pelastaa rodun. Epäonnistuneena tehtävässään hän antoi ne ystävälleen, joka vei ne Swansean lähellä sijainneeseen kenneliin. Siellä niitä käytettiin paikallisen walesilaisen ajokoirarodun walesinkettukoiran jalostamiseen. === Etymologia === Englanninhirvikoiraa kutsuttiin myös nimellä Devonshire Staghound ("devonshirenhirvikoira").Hancock, David. Hounds - Hunting by Scent, s. 41. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2014. ISBN 978-1-84797-601-7. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Ajokoirat
Opitz

Opitz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ferdinand Opitz (1885–1960), itävaltalainen kuvanveistäjä * Lucille Opitz (s. 1977), saksalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja * Martin Opitz (1597–1939), saksalainen runoilija * Martina Hellmann, o.s. Opitz (s. 1960), saksalainen kiekonheittäjä ja olympiavoittaja.
Lakelandinkettukoira

Lakelandinkettukoira () eli Fell Hound on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Rotu oli kevytluustoisempi ja vaaleamman värinen kuin muut kettukoirat. Sen pienempi runko oli käytännöllinen järviseudun mäkisessä maastossa ja sen vaalea väritys erotti sen maastosta pitkänkin välimatkan päästä.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 61–62. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Sillä oli taakse sijoittuneet kylkiluut, kehittyneet takaraajat, pitkät välikämmenet ja ns. "jäniksenkäpälät". == Alkuperä == Lakelandinkettukoiraa käytettiin ketun metsästykseen Cumberlandin ja Westmorlandin ylängöillä. Vielä 1930-luvulla viisi lakelandinkettukoira- ajuetta oli edelleen käytössä: Blencathra, Coniston, Ennerdale, Eskdale ja Ullswater. Rotu onnistuttiin jonkin aikaa säilyttämään pointterin kanssa tehtyjen risteytysten ansiosta.Hancock, David. Hounds - Hunting by Scent, s. 41-42. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2014. ISBN 978-1-84797-601-7. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Ajokoirat
Limer

Limer on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Limer oli kevyesti rakentunut ajokoira, jopa niin kevytrakenteinen että sitä toisinaan kutsuttiin "kevyeksi ajokoiraksi". Lähteisiin perustuen sitä voidaan pitää vihikoiran atleettisempana ja pienempänä versiona – jotkut asiantuntijat pitivät näitä kahta jopa samana rotuna. Aikalaiskuvaukset poikkeavat hieman toisistaan: yhden mukaan limer olisi ollut vinttikoiran ja ajokoiran välimuoto, toisen mukaan harrierin ja vinttikoiran välimuoto, ja kolmannen mukaan ajokoiran ja mastiffin välimuoto. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotua pidettiin erinomaisena haistajana ja nopeana juoksijana. == Alkuperä == Varhaisimmassa metsästykseen ja ajokoiriin littyvässä kirjallisuudessa mainitaan useaan otteeseen limer. Sen ja vihikoiran välillä oli selvä yhteys, ja vielä nykyäänkin ranskalaista sanaa limier käytetään vihikoirasta puhuttaessa. Koska sana Bloodhound oli kuitenkin käytössä englannin kielessä samanaikaisesti kuin käsite limier oli myös hyvin tunnettu, täytyi kyseessä olla kuitenkin kaksi eri rotua. Thomas Pearce kuvaili vuonna 1872 rotua seuraavasti: :Leashhound tai limier oli ajokoira tai ajueen ohjaaja, jota käytettiin kätkemään hirvi. Sitä johdettiin tähän tarkoitukseen ja koulutettiin ainoastaan tätä varten. Jo vuonna 1829 eräs asiantuntija mainitsi rodun olleen kauan sukupuuttoon kuollut. === Etymologia === Yhden teorian mukaan rodun nimi tuli faktasta, että koira "ajoi hajulinjaa" ja että liner olisi vääntynyt muotoon limer. Toisen mukaan se tuli tavasta juoksuttaa koiraa hihnassa ja päästää se sitten irti – vanha sana koiranhihnalle oli lyme tai lyam. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Ajokoirat
Southern hound

Southern hound on sukupuuttoon kuollut englantilainen koirarotu. == Ulkonäkö == Southern hound oli kookas, pitkänomainen, majesteettinen ja voimakas ajokoira. Väritys oli kolmivärinen (tricolor). Pastori C. Morgan-Kirbyn mukaan southern hound oli lyhytraajainen, tylppäkuonoinen, raskasrakenteinen ja melko lyhytkorvainen, kun taas ns. northern-southern hound oli kupolipäinen, kapeakuonoinen, riippuvahuulinen ja pitkäkorvainen, sekä ensiksi mainittua rotua kookkaampi. == Luonne ja käyttäytyminen == Rodulla oli herkkä hajuaisti ja syvä, pehmeä ääni. Sen heikkous oli kuitenkin hitaudessa. == Alkuperä == Southern houndin juuret saattoivat olla keskiaikaisen Ranskan Gascognessa. Se oli muinoin suosittu kaikkialla Englannissa, ja sitä käytettiin ennen kaikkea hirven metsästykseen. Muinaiset britit käyttivät sitä kuitenkin ylipäänsä suurriistan metsästykseen. Kun ketun metsästyksestä tuli 1700-luvun lopulla hirven metsästystä suositumpaa, sille ei enää ollut käyttöä. Eräs metsästäjä mainitsi käyttäneensä southern hound -ajuetta vielä vuonna 1775, mutta totesi samalla rodun olleen jo lähes sukupuuttoon kuollut. Rodun perimä näkyy nykyisin englanninkettukoirassa, ja se vaikutti perimältään myös kibble houndiin. Joidenkin asiantuntijoiden mielestä southern hound olisi myös ollut saukkokoiran esi-isä. Vuonna 1945 Croxton Smith mainitsi teoksessaan Sporting Dogs, että southern hound on vaikuttanut sussexilaisen Hailshamin kaupungin harrierien perimään. Hän myös kertoi keskustelleensa vuonna 1910 pastori C. Morgan-Kirbyn kanssa, jolla oli ajueellinen koiria, joiden tämä uskoi edustaneen vanhaa southern houndin rotutyyppiä. Väitettiin myös, että erään herra Peacheyn suku oli kasvattanut harriereita 800 vuoden ajan, ja että ne olivat alun perin olleet puhdasrotuisia southern houndeja aina vuoteen 1890 asti. Morgan-Kirbyn mukaan 1910-luvulla ei enää ollut mahdollista löytää puhdasrotuista southern houndia, ja hänen mukaansa rodun rappeutuminen johtui laajamittaisesta sisäsiitoksesta.Hancock, David. Hounds - Hunting by Scent, s. 62-64. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2014. ISBN 978-1-84797-601-7. ==Lähteet== Luokka:Englantilaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Ajokoirat
Somersetinharrieri

Somersetinharrieri (Somerset Harrier) eli West Country Harrier on englantilainen koirarotu.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 67. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. Association of Masters of Harriers and Beagles -järjestön pitämissä kantakirjoissa on oma erillinen sektionsa somersetinharrierille, mikä tarkoittaa käytännössä sitä että järjestö luokittelee sen omaksi erilliseksi rodukseen. == Ulkonäkö == Somersetinharrieri on harrieria kookkaampiThe not-so-rare harrier breed. The Field, 5.6.2020. Haettu 28.4.2023. ja vaaleampi, ja sen karvapeiteessä on huomattavasti suuremmat valkoiset alueet. Väritykseltään se on erään lähteen mukaan kolmivärinen ja toisten mukaan valko-oranssi tai valko-kermaHancock, David. Hounds - Hunting by Scent, s. 80. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2014. ISBN 978-1-84797-601-7.. Sen säkäkorkeuden arvioidaan olevan noin 55 cm ja painon vaihtelevan 15–18 kg välillä. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotua kuvaillaan on äänenkäytöltään miellyttävämmäksi, hajuaistiltaan paremmaksi ja paremmin epätasaisessa maastossa työskenteleväksi kuin tavallinen harrieri. == Alkuperä == Toisinaan somersetinharrierin väitetään polveutuvan kettukoirien ja valkoisenajokoiran välisestä risteytyksestä - joskin eläintieteilijä Desmond Morris pitää tätä epätodennäköisenä. Sen sijaan hän uskoo kyseessä olevan harrierin paikallinen muunnos, kenties jopa alkuperäisempi sellainen. Jotkut asiantuntijat kuvailevatkin sitä "vanhanaikaiseksi harrieriksi", ajalta ennen risteytyksiä englanninkettukoiraan. "Somerset"-alkuosa on harhaanjohtava, sillä rotua kasvatetaan Somersetin lisäksi myös Devonissa – tämän vuoksi Desmond Morris suosii ennemmin nimitystä West Country Harrier. Rotua on perinteisesti käytetty kaniinin, jäniksen ja ketun metsästykseen. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Ajokoirat Luokka:Englantilaiset koirarodut
Ronald Atkins

Ronald "Ron" Atkins (13. kesäkuuta 1916 Barry – 30. joulukuuta 2020 Preston) oli brittiläinen työväenpuolueen poliitikko.Former Preston MP and city councillor Ron Atkins dies aged 104 Lancashire PostRon Atkins: UK's longest living former MP dies aged 104 BBCRonald Atkins UK Parliament Atkins liittyi työväenpuolueeseen taantuman aikana 1930-luvulla. Hän istui Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenenä Preston North -vaalipiirin edustajana vuosina 1966–1970 ja 1974–1979. Atkins kannatti Campaign for Nuclear Disarmament -järjestöä ja vaikutti Vietnamin sodan vastaisissa mielenosoituksissa 1960-luvulla. Hän myös kampanjoi polyteknisen opiston (nykyään Keski-Lancashiren yliopisto) Prestoniin perustamisen puolesta. Atkins istui Prestonin kaupunginvaltuutettuna yli 90-vuotiaaksi saakka. Myöhemmin hän tuki Jeremy Corbynia ja esimerkiksi piti tälle lämmittelypuheen elokuussa 2015 tämän käydessä Prestonissa. Satavuotispäivänsä yhteydessä (2016) Atkins kertoi harrastaneensa yhä aktiivisesti salonkitanssia. Kuollessaan 104-vuotiaana hän oli pitkäikäisin koskaan elänyt entinen parlamentin jäsen Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Atkins oli kuolemaansa saakka naimisissa paikallispoliitikko Elizabeth Atkinsin kanssa. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet brittiläiset
BTR-40

BTR-40 () oli Neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu panssaroitu henkilönkuljetus- ja tiedusteluajoneuvo. BTR-40 suunniteltiin toisen maailmansodan jälkeen korvaamaan amerikkalainen M3-panssariauto ja neuvostoliittolainen BA-64-panssariauto. Sarjatuotanto jatkui vuodesta 1950 vuoteen 1960. ==Suunnittelu== Neuvostoliitto oli alkanut toisen maailmansodan kuluessa käyttää panssaroituja miehistönkuljetusajoneuvoja. Vanhempi vaarallisempi tapa oli kuljettaa joukkoja panssarivaunujen päällä. Miehistönkulejtusajoneuvoja olivat erityisesti yhdysvalloistasaadut M3-panssariautot, joita oli käytetty myös monissa muissa eri tehtävissä tiedusteluajoneuvosta yhteysajoneuvoksi. Sodan vielä kuluessa oli alettu valmistaa myös kotimaista BA-64-panssariautoa. Sen valmistus päättyi vuonna 1946 ja sen käyttö jatkui aina 1950-luvulle saakka. BA-64:n ongelma oli sen pieni koko, joka teki esimerkiksi panssaroinnin lisäämisestä tai aseistuksen kehittämisestä vaikeaa. Näimpä vanhan jatkokehittelun sijaan päätettiin rakentaa uusi ajoneuvo GAZ-63 4x4-kuorma-auton pohjalle. Sodan jälkeen uusien panssariatojen valmistusta varten perustettiin GAZ:n uusi suunnitteluosasto (Dedkov OKB), jonka johtoon nousi V. A. Dedkov. BTR-40:n suunnittelutyöt alkoivat vuonna 1947 ja päävastuu oli insinööri V. K. Rubtsovilla. Rubtsov toimi myös monien sittempien panssariautojen parissa. Ensimmäiset prototyypit olivat valmiita vuoden 1947 lopulla. Uutta ajoneuvoa vaadittiin kahteen eri tehtävään, kahdeksan sotilasta kuljettavaan panssariajoneuvoon, sekä ilmatorjuntakykyiseen tulitukiajoneuvoon. Molempien versioiden ensimmäiset prototyypit muistuttivat pääpiirteiltään BA-64-autoja. Molemmat versiot suunniteltiin uudelleen vuonna 1949, jolloin BTR-40 sai lopullisen ulkomuotonsa. ==Käyttö ja valmistus== BTR-40 koekäytettiin ja hyväksyttiin armeijan käyttöön vuonna 1949. BTR-40 oli tavallinen versio ja BTR-40A tulituki- ja ilmatorjuntaversio. Tehtaalla sitä valmistettiin nimellä GAZ-40 ja armeijassa sille annettiin luokittelu Bronetransporter, eli "panssaroitu kuljettaja". Sotilaiden keskuudessa siitä käytettiin neljäänkymmeneen viittaavaa lempinimiä Sorokovka. Sotilaiden kuljettamisen lisäksi BTR-40 oli tiedustelu-, komento- ja tulitukiajoneuvo. Monen eri roolin takia se ei soveltunut erityisen hyvin niistä mihinkään. Tiedustelukäyttöön ajoneuvo oli liian suurikokoinen ja merkittävä puute oli myös amfibikyvyn puuttuminen. Kuljetuskäyttöön se oli liian pieni. Päältä avoin ajoneuvo oli myös altis epäsuoralle tulelle, joskin myöhemmin valmistettiin katettuja versioita. BTR-40-ajoneuvoja valmistettiin yhteensä noin 8 500 kappaletta. Sarjatuotanto kesti vuodesta 1950 vuoteen 1960. BTR-40:n pohjalta suunntieltu BRDM alkoi korvata sitä vuodesta 1958 lähtien. Neuvostoliiton ulkopuolella BTR-40:tä myytiin useisiin eri Neuvostoliiton liittolaismaihin. ===Nykyiset käyttäjämaat=== *, 20 kpl *, 16 kpl *, 35 kpl *, 40 kpl * *, 30 kpl * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton asevoimien kalusto Luokka:Panssariajoneuvot Luokka:Tiedustelupanssariajoneuvot
Eric Borgström

Eric Gabrielsson Borgström, ven. Эрик Боргстрем, (17. helmikuuta 1767 Loviisa – 15. joulukuuta 1829 Helsinki)Geni: Eric Gabrielsson Borgström Viitattu 1.1.2021. oli suomalainen kauppias, raatimies joka toimi porvarissäädyn valtiopäiväedustajana Suomen lähetyskunnassa sekä Porvoon valtiopäivillä. == Henkilöhistoria == Borgströmin vanhemmat olivat Gabriel Henriksson Borgström ja Anna Elisabeth Svensdotter Nymalm. Borgström osallistui vuosina 1808–1809 Pietariin matkanneeseen Suomen lähetyskuntaan. Palattuaan hän toimi porvarissäädyssä Helsingin edustajana Porvoon valtiopäivillä.Edustajain valtakirjat 1809–1809 Porvoon valtiopäivät 1809 (kokoelma). Porvarissäädyn asiakirjat. Viitattu 1.1.2021. Joulukuussa 1829 edesmenneen Borgströmin irtaimistoa huutokaupattiin seuraavan vuoden keväällä,Auctioner: Tidningar ifrån Helsingfors, 3.5.1830, no. 33, s. 4. (ruots.) mutta hänen Helsingissä omistamansa kiinteää rakennusomaisuutta huutokaupattiin vasta syksyllä 1836.Auctioner: Helsingfors Morgonblad, 26.8.1836, no. 63, s. 4. (ruots.) == Kunnianosoitukset == Keisari Aleksanteri I:n lähetyskunnan muistomitali, jul. 17. marraskuuta 1808. ==Katso myös== *Borgström (suku) ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset raatimiehet Luokka:Suomen lähetyskunta 1808 Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1767 syntyneet Luokka:Vuonna 1829 kuolleet
Def Leppard (albumi)

Def Leppard on brittiläisen rock-yhtye Def Leppardin 11. studioalbumi, joka julkaistiin 30. lokakuuta 2015. Se oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi seitsemään vuoteen sekä ensimmäinen omalla nimellä tehty julkaisu. Albumi äänitettiin Irlannissa ja Yhdysvalloissa vuosina 2014–2015. Siltä julkaistiin neljä singleä: ”Let’s Go”, ”Dangerous”, ”Man Enough” ja ”We Belong”, joista ”Let’s Go” ensimmäisenä 15. syyskuuta 2015. Kaikki yhtyeen viisi jäsentä laulavat kappaleella ”We Belong”. Albumi menestyi kohtalaisesti listoilla sijoittuen muun muassa Sveitsin albumilistalla toiselle sijalle. Menestys oli Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa muuta maailmaa parempaa. Suomen virallisella listalla sijoitus oli 32. Leppardin kitaristi Phil Collen totesi vähän ennen albumin julkaisua sen olevan ”yhtyeen paras sitten vuoden 1987 Hysterian”. Albumi julkaistiin kesken yhtyeen maailmankiertueen ja sitä pidennettiinkin albumin promotoimiseksi. Yhtye vastaanotti albumista ”Classic Rock Album of the Year” -palkinnon Japanin Tokiossa marraskuussa 2016. Metalliluolan levyarvostelija Ilkka Järvenpää antoi albumille arvosanaksi 8- kirjoittamalla sen olevan ”parasta Leppardia sitten Adrenalizen”. == Kappalelista == == Kokoonpano == * Joe Elliott – laulu, taustalaulu, akustinen kitara * Rick Savage – bassokitara, kitara, taustalaulu * Phil Collen – kitara, taustalaulu * Vivian Campbell – kitara, taustalaulu * Rick Allen – rummut, lyömäsoittimet === Muut tekijät === * Ronan McHugh – tuottaminen, äänisuunnittelu, kosketinsoittimet (raita 9), busuki (raita 12), mellotron (raita 14) * Debbi Blackwell-Cook – taustalaulu (raita 6) * Ross Halfin – valokuvaus * Richard Smith – taidetyö == Arvostelut == * AllMusic: * Imperiumi: 6-/10 * Inferno: * Kaaoszine: 7/10 * Metalliluola: 8-/10 * Rolling Stone: * Soundi: * V2.fi: == Listasijoitukset == Lista (2015) Sijoitus Japanin albumilista 1. Saksan albumilista 10. Britannian albumilista 11. Yhdysvaltain Billboard 200 10. Australian albumilista 4. Itävallan albumilista 18. Belgian albumilista 1 85. Belgian albumilista 2 39. Kanadan albumilista 11. Alankomaiden albumilista 79. Unkarin albumilista 33. Suomen virallinen lista 32. Irlannin albumilista 57. Italian albumilista 36. Uuden-Seelannin albumilista 17. Norjan albumilista 15. Ruotsin albumilista 11. Sveitsin albumilista 2. Britannian rock- ja metallialbumit 1. Britannian itsenäiset albumit 2. Yhdysvaltain Top Rock -albumit 1. Yhdysvaltain hard rock -albumit 1. Yhdysvaltain itsenäiset albumit 1. Maailman iTunes -albumit 5. Euroopan iTunes -albumit 6. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * levy yhtyeen nettisivustolla * * Luokka:Vuoden 2015 albumit Luokka:Def Leppardin albumit
V8 (täsmennyssivu)

V8 voi tarkoittaa seuraavia: * V-moottori * V8, JavaScript-moottori * V8 Supercars, autourheilusarja * Audi V8, automalli * V8-Magazine, autolehti
Nils Nyman

Nils Nyman (28. heinäkuuta 1768 Uusikaupunki – 16. toukokuuta 1818 Uusikaupunki) oli suomalainen kauppias, raatimies ja valtiopäivämies. Nils Nymanin vanhemmat olivat Niels Nyman ja Brita Blomstrand ja puoliso vuodesta 1803 Maria Martha Nycopensis, raatimies Aron Nycopensiksen ja Anna Springerin tytär.Atle Wilskman: Släktbok 1:2, Helsinki: 1914, palsta 451. Viitattu 1.1.2021. Kauppias, raatimies Nils Nyman kuoli Uudessakaupungissa 49-vuotiaana toukokuussa 1818.Död i Landsorten. Åbo Allmänna Tidning, 13.6.1818, no. 67, s. 1. (ruots.) Nyman oli porvarissäädyssä Uudenkaupungin edustaja Porvoon valtiopäivillä 1809.Edustajain valtakirjat 1809–1809 Porvoon valtiopäivät 1809 (kokoelma). Porvarissäädyn asiakirjat. Viitattu 1.1.2021. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Vuonna 1768 syntyneet Luokka:Vuonna 1818 kuolleet
Pietari Wästi

Pietari (Petter) Wästi (Västi, Vesti) (28. kesäkuuta 1751 Ilmajoki – 4. helmikuuta 1826 Ilmajoki)Geni: Petter Iisakinpoika Västi Viitattu 1.1.2021. oli suomalainen sotilas, maanviljelijä, herastuomari ja valtiopäivämies. Wästin vanhemmat olivat Iisakki Heikinpoika ja Maria Wilhelmintytär. Wästi oli ensin töissä talonomistajien palveluksessa ja sitten sotilas muutaman vuoden ajan vuodesta 1869. Hän avioitui 1771 Brita Samuelsdotterin (k. 1918) kanssa ja sai yhteensä kahdeksan lasta. Västilan talon isännäksi hän tuli 1774, lautamieheksi 1791 ja herastuomariksi 1796. Wästi edusti talonpoikaissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809 Korsholman eteläistä kihlakuntaa. Hän oli säädyn viskaali, “joka valvoi järjestyssääntöjen noudattamista”. Myös Wästin pojanpoika Iisakki Hannuksela oli valtiopäivämies talonpoikaissäädyssä useilla valtiopäivillä, vuodesta 1867 alkaen.Elis Lagerblad, 1893. Protocoller hållna hos det hedervärda bonde ståndet vid landtdagen i Borgå år 1809. Skrifter ungifna af Svenska Litteratursällskapet i Finland. XXV. Helsinki: Tidnings- & Tryckeriaktiebolagets tryckeri. (Person- och saklista), s. 281. (ruots.) Pietari Västi. Edusmies Porvoon valtiopäivillä. Kotiseutu: Suomen kotiseutututkimuksen äänenkannattaja, 15.3.1913, no. 3, ss. 54-55.Talonpoikaissääty Porvoon valtiopäivillä. Uusi Suometar, 28.3.1909, no. 72, s. 7. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Pietari Västin kirjoittama omaelämäkerta "Muisto vasta tulevaisille", Kotiseutu : Suomen kotiseutututkimuksen äänenkannattaja, 15.03.1913, nro 3, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset sotilaat Luokka:Suomalaiset maanviljelijät Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Porvoon valtiopäivät Luokka:Ilmajoen historia Luokka:Vuonna 1751 syntyneet Luokka:Vuonna 1826 kuolleet
Moment

__NOTOC__ Moment on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtye Dark Tranquillityn 12. studioalbumi. Se julkaistiin 20. marraskuuta 2020 Century Media Records -levymerkillä. Albumia tehtiin COVID-19 pandemian aikana ja kitaristi Chris ei voinut palata Yhdysvaltoihin. Yhtye työskenteli albumin parissa ja päätti olla tapaamatta muita. Muina vuosina yhtyeellä olisi ollut matkasuunnitelmia ja valmisteluita mutta tämän levyn teon aikana yhtye pystyi keskittymään äänittämiseen ja kirjoittamiseen. == Kappaleet == Albumin kappaleet: == Kokoonpano == Yhtyeen kokoonpano: * Mikael Stanne - laulu * Martin Brändström - kosketinsoittimet * Chris Amott - kitara * Johan Reinholdz - kitara * Anders Iwers - basso * Anders Jivarp - rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: 7+/10Imperiumi.net: Levyarvio * Kaaoszine: 10/10Göteborg- metallin pioneeriyhtye ei osoita minkäänlaista väsymystä kolmen vuosikymmenenkään jälkeen – Arviossa Dark Tranquillityn ”Moment” * Metalliluola: 9/10Metalliluola: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Moment Discogsissa * Luokka:Vuoden 2020 albumit Luokka:Dark Tranquillityn albumit
Marta von Fieandt-Björkman

Marta Elisabet von Fieandt-Björkman, o. s. von Fieandt (9. tammikuuta 1895 Helsinki – 20. helmikuuta 1932 Kauniainen) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Marta von Fieandtin vanhemmat olivat maanviljelysinsinööri, agronomi Georg Ivar von Fieandt (1859–1929) ja pianonsoiton ja saksan kielen opettaja Hilda Simolin.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Georg Ivar von Fieandt Molemmat vanhemmat olivat aktiivisesti mukana Mikkelin musiikkielämässä ja olivat jäseninä Mikkelin amatööriorkesterissa. Marta von Fieandt pääsi ylioppilaaksi Mikkelin suomalaisesta yhteiskoulusta 1913. Hän oli työssä Privatbankenissa Helsingissä 1916–1920, mutta harjoitti samaan aikaan lauluopintoja Alexandra Ahngerin, Maikki Järnefelt-Palmgrenin ja Alma Fohströmin johdolla. Marta von Fieandt piti ensikonserttinsa 20. huhtikuuta 1920 Helsingissä. Hän lähti sitten Berliiniin ja jatkoi siellä lauluopintojaan vajaan kolmen vuoden ajan. Samaan aikaan Berliinissä opiskelivat laulua myös suomalaiset Mary Spennert, Annikki Arni ja Väinö Hannikainen. Marta von Fieandt esiintyi Berliinissä ollessaan Mademoiselle Silberklangin roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin pienoisoopperassa Der Schauspieldirektor. Suomeen palattuaan Marta von Fieandt esiintyi vuosina 1923–1927 useissa rooleissa Suomalaisessa oopperassa. Hänen roolejaan olivat muun muassa Violetta Valéry ja Flora Bervoix oopperassa La Traviata, Kate Pinkerton oopperassa Madama Butterfly, Leonora oopperassa Trubaduuri, Senta oopperassa Lentävä hollantilainen, Helmwige oopperassa Valkyyria, Venus oopperassa Tannhäuser, Maija Harri oopperassa Pohjalaisia, Leonore oopperassa Fidelio, Tatjana oopperassa Jevgeni Onegin ja Domna Saburowa oopperassa Tsaarin morsian. Marta von Fieandtin ura katkesi kuitenkin vaikeaan keuhkosairauteen, johon hän menehtyi helmikuussa 1932. Heino Kasken yksinlaulu Sinisellä sillalla, op. 26 Larin-Kyöstin tekstiin on omistettu Marta von Fieandtin muistolle. Marta von Fieandt oli naimisissa vuodesta 1923 oopperalaulaja Teddy Björkmanin kanssa. Marta von Fieandtin ja Teddy Björkmanin tytär farmaseutti Ulla Ilmonen perusti vuonna 1990 nuoria laulajia tukevan stipendirahaston vanhempiensa muistoksi Suomen kansallisoopperan rahaston yhteyteen.Sopraano Taina Piira sai Ulla Ilmonen -stipendin, Helsingin Sanomat Kulttuuri 25.11.2000 (Tilaajille) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Oopperalaulajatar Marta von Fieandt, valokuva vuodelta 1920. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna) * Marta von Fieandt Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1932 kuolleet
Anne-Charlotte Winter

Anne-Charlotte Winter-Björkman, o. s. Winter (24. maaliskuuta 1904 Helsinki – 17. huhtikuuta 2001) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Anne-Charlotte Winterin vanhemmat olivat johtaja Karl Georg Winter ja Anna Linsén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa sekä harjoitti lauluopintoja Helsingin konservatoriossa. Winter teki opintomatkoja Italiaan ja Saksaan. Anne- Charlotte Winter oli kiinnitettynä Berliinin valtionteatteriin 1925–1926, Nordhausenin kaupunginteatteriin 1926–1927 ja Suomen Kansallisoopperaan 1928–1948. Hän oli myös kiertueilla orkesterisolistina ja piti konsertteja Suomessa ja Saksassa. Anne-Charlotte Winter oli naimisissa vuodesta 1933 oopperalaulaja Teddy Björkmanin kanssa. == Aiheesta muualla == * Anne- Charlotte Winter Suomen kansallisoopperan ja -baletin esitystietokanta Encoressa Luokka:Suomalaiset oopperalaulajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Hans Scheele

Hans-Heinrich Scheele (18. joulukuuta 1908 Kirchwerder, Hampuri, Saksa – 23. heinäkuuta 1941) oli saksalainen yleisurheilija. Scheele kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa 400 metrin aitajuoksussa, mutta ei päässyt alkueristä jatkoon. Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934 Torinossa hän sai kultaa ennätyksellään 53,2 s. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset 400 metrin aitajuoksijat Luokka:Saksalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Naturally

Naturally tarkoittaa seuraavia asioita: * Naturally!, Nat Adderleyn albumi * Naturally, J. J. Calen albumi * Naturally, Houston Personin albumi * Naturally, John Pizzarellin albumi * Naturally, Sharon Jones & the Dap-Kingsin albumi * Naturally, Three Dog Nightin albumi * ”Naturally”, Selena Gomez & the Scenen kappale.
April (nimi)

April on naisen etunimi. Se perustuu kuukauden nimeen: useissa kielissä huhtikuu tunnetaan tässä muodossa. Pohjana on latinan Aprilis. Isossa- Britanniassa April-etunimi on tullut käyttöön vuonna 1917. Suomessa sitä on alettu antaa lapsille 1940-luvun jälkeen, mutta se on jäänyt melko harvinaiseksi nimeksi. Joulukuun 2024 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu noin 140–150 tämännimistä naista. == Tunnettuja Aprileja == * April Bowlby (s. 1980), yhdysvaltalainen näyttelijä * April March, oik. Elinor Blake (s. 1965), yhdysvaltalainen indie pop -laulaja * April Margera (s. 1956), yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö, Bam ja Jess Margeran äiti * April McMahon (s. 1964), brittiläinen kielitieteilijä * April Mendez (s. 1987), A. J. Lee, yhdysvaltalainen showpainija * April Pearson (s. 1989), englantilainen näyttelijä * April Steiner-Bennett (s. 1980), yhdysvaltalainen seiväshyppääjä * April Winchell (s. 1960), yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja radiojuontaja == Kuvitteellisia Aprileja == * April, Iines Ankan sisarentyttären Leenun englanninkielinen nimi * April Kepner, hahmo televisiosarjassa Greyn anatomia * April Ludgate-Dwyer, Aubrey Plazan esittämä hahmo televisiosarjassa Puisto-osasto * April O’Neil, IDW-kustantamon sarjakuvahahmo == Lähteet == Luokka:Etunimet
Harmaasuomunsyöjä

Harmaasuomunsyöjä (Corematodus shiranus) on äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 27 cm pitkäksi. Sitä on tavattu vain Malawijärven eteläosasta. Ylikalastus on johtanut sen uhanalaisuuteen. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Uhanalaiset kalat
Semovente da 75/18

Semovente da 75/18 oli toisen maailmansodan aikana valmistettu italialainen rynnäkkötykki. Sen pääase oli 75/18 ja se perustui M13/40, M14/41 ja M15/42-panssarivaunujen pohjalle. ==Suunnittelu ja piirteet== Italialainen Ansaldo oli kehitellyt L3-panssarivaunuun perustuvan rynnäkkötykin prototyypin jo vuonna 1940, mutta saman vuoden toukokuun ja kesäkuun välillä tutustuttiin Sturmgeschütz III-vaunun suorituyskykyyn. Ansaldolla päätettiin rakentaa keskiraskaaseen vaunuun perustuva rynnäkkötykki, jonka pääase oli 75/18-tykki. Hankkeen toteutus alkoi syyskuussa 1940. Tammikuussa 1941 valmiina oli puinen malli ja helmikuussa ensimmäinen prototyyppi. Rynnäkkötykki hyväksyttiin asevoimien käyttöön ja Ansaldolle annettiin 30:n vaunun tilaus. Semovente da 75/18 eli 75/18-rynnäkkötykki perustui M13/40-panssarivaunun pohjalle. Tykkitorni ja miehistön tilat uusittiin. Valmiin vaunun korkeus oli 185 cm verrattuna M13/40:n korkeuteen 237 cm. Painoa vaunulla oli noin 13 tonnia. Etupanssarointi koostui kahdesta 25 mm panssarilevystä. Vaunuihin asennettiin myös Marelli RF1CA-radio. Nopeus tiellä oli 32 km/h ja toimintasäde 210 km. Tykki liikkui sivusuunnassa 18° ja pystysuunnassa -12/+22°. Tykin laukauksen lähtönopus oli 425 m/s ja tulinopeus 10 laukaisua minuutissa. Hidas lähtönopeus soveltui hyvin onteloammusten käyttöön. 500 metrin etäisyydeltä sen panssarinläpäisy oli 70 mm. Vaunussa oli mukana 44 ammusta. Ilmi tulleita huonompia ominaisuuksia olivat sirpaloitumiselle taipuvainen tykin panssarointi, mekaaniset ongelmat ja nopeasti kuumentuvat miehistön tilat. Ensimmäiset 60 vaunua valmistuivat vuonna 1941. Ensimmäistä mallia valmistettiin vuoteen 1942 saakka. Sittemmin alettiin käyttää M14/41-panssarivaunua pohjana. Uusi paino oli 13,5 tonnia ja nopeus tiellä 34 km/h. 6,5 mm Breda 30 -pikakivääri vaihdettiin 8 mm Breda 38-konekivääriin, mutta muuten vaunun ominaisuudet säilyivät käytännössä samoina. Vuonna 1942 alettiin rakentaa uuteen M15/42-panssarivaunuun perustuva malli, jota valmistettiin 1942–1943. Vuonna 1943 jälkimmäinen malli sai uuden tykin, jolloin siitä tuli Semovente da 75/34. Valmistusmäärät olivat mallin mukaan M40 60 kappaletta, M41 162 kappaletta ja M42 245 kappaletta. ==Käyttö== Semovente da 75/18-vaunun suorituskykyyn oltiin esimerkiksi Libyassa tyytyväisiä. Siinä missä M14/41 oli vuoteen 1943 mennessä teknisesti jälkeenjäänyt vaunu, Semovente da 75/18 oli tykkinsä ja panssaroinninsa puolesta edelleen suorityskykyinen. Kuten muitakaan italialaisia rynnäkkötykkityyppejä, niitä ei kuitenkaan ollut koskaan saatavilla tarpeeksi, jotta nillä olisi ollut suurta vaikutusta taistelukentällä. Italian vaihdettua puolia vaunuja käytettiin saksalaisissa divisioonissa. ==Lähteet== Luokka:Italian asevoimat Luokka:Italialaiset toisen maailmansodan panssarivaunut Luokka:Italialaiset rynnäkkötykit
Strömsån

Strömsån on Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä virtaava 800 metriä pitkä joki, joka kuuluu Strömsånin vesistössä sen pääuomaan loppuosaan. Vesistön pääuoman pituus on 32 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 256 neliökilometriä. Se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Strömstadin keskustassa. == Joen kulku ja pääuoma == Joki on hyvin lyhyt ja se laskee Strömsvattnetin vedet kapeaan saaristoon. Joen rannat ovat taajaman katuja ja sen penkat ovat muuraamalla vahvistettuja. Joen alaosassa sijaitsee laitureita veneitä varten. == Lähteet == * Luokka:Ruotsin joet Luokka:Strömstadin kunta
Kartiopesäutaka

Kartiopesäutaka (Mchenga conophoros) on äärimmäisen uhanalainen kirjoahvenlaji. Se kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Sitä on tavattu vain Malawijärvestä Nankumban niemimaan lähistöltä. Ylikalastus on johtanut sen uhanalaisuuteen. == Lähteet == Luokka:Kirjoahvenet Luokka:Uhanalaiset kalat