EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Educa

Educa on arkkitehti Konstantin Kiseleffin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Rakennus valmistui Jyväskylän seminaarin naisoppilaiden asuntolaksi vuonna 1881. Naisinternaatilla oli kahdeksan huonetta toisessa kerroksessa ja seitsemän huonetta kolmannessa kerroksessa. Rakennuksessa oli myös seminaarin johtajattaren asunto ja opettajattarien asuntoja, lastentarhan ja -seimen tilat sekä erillinen sairashuonesiipi, joka purettiin 1970-luvun alussa. Lastenseimi lakkautettiin vuonna 1892 ja lastentarha vuonna 1900. Educassa oli naisopiskelijoiden internaatti 1950-luvulle saakka, kunnes Alvar Aallon suunnittelemat korkeakoulurakennukset asuntolarakennuksineen valmistuivat. Sen jälkeen rakennuksessa toimi Suomen ensimmäinen kasvatustieteen laitos. ==Lähteet== Tiedosto:DUO K4261 19 Naisten asuntolarakennus.tiff|Jyväskylän seminaarin naisten asuntolarakennus, nykyinen Educa. Tiedosto:DUO K2067 13 Aino+Sarkka,+Viivi+Sarkka,+Elli+Lujamo+ja+Fina.jpeg|Kuvassa vasemmalta Aino Särkkä, Viivi Särkkä, Elli Lujamo ja Fina yhteisessä kodissaan Jyväskylän seminaarin naisten asuntolarakennuksessa (nykyinen Educa) 1910-luvulla. Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän asuinrakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Konstantin Kiseleffin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Oppio

Oppio on arkkitehti Konstantin Kiseleffin suunnittelema punatiilirakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Rakennus valmistui Jyväskylän seminaarin johtajan virka-asunnoksi ja työtilaksi vuonna 1882. Ennen rakentamista Kiseleffin alkuperäisiä rakennuspiirustuksia jouduttiin muuttamaan ja lopulliset piirustukset laati arkkitehti Helge Rancken. Rakennuksen toisessa kerroksessa sijaitsi johtajan asuintilat, johtajan työhuone ja seminaarin kanslia. Ensimmäisessä kerroksessa oli kirjasto- ja kokoelmatilat sekä kuusi asuntolahuonetta miesopiskelijoita varten. Seminaarin ja korkeakoulun kirjasto toimi ensimmäisessä kerroksessa arkkitehti Alfred Wilhelm Stenforsin vuonna 1930 suunnittelemassa kirjastotilassa. Toisen maailmansodan aikaan seminaarirakennukset toimivat armeijan majoituspaikkoina ja sotasairaalana. Oppio on ollut Jyväskylän yliopiston kielikeskuksen käytössä 1970-luvulta lähtien. ==Lähteet== Tiedosto:Jyväskylä - Oppio.jpg|Oppio-rakennus marraskuussa 2012 Tiedosto:DUO K1298 504 K1298 504 Yliopiston Oppio- rakennus.tiff|Oppio-rakennus 1960-luvulla. Tiedosto:DUO K1418 25 K1418 25 Seminaarinjohtajan asuinrakennus2.tiff|Rakennus vuonna 1930. Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Konstantin Kiseleffin suunnittelemat rakennukset Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Fennicum

Fennicum on arkkitehti Konstantin Kiseleffin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä, joka suunniteltiin seminaarin miesosastolle. Rakennuksessa on sijainnut miesoppilaiden asuntola, luonnontieteen opetustiloja ja poikamallikoulu (harjoituskoulu). Rakennusta kutsuttiin 1980-luvulle asti Kilistiikaksi. Nimi tuli rakennuksessa luonnontiedettä opettaneelta lehtori Ludvig "Kili" Kiljanderilta. Rakennuksen toisesta kerroksesta löytyy nykyään Kiljanderin mukaan nimetty luentosali. 1920-luvulla rakennusta laajennettiin. Kuusiosaiseen lisäosaan sijoitettiin luonnonhistorian ja maantien kokoelmat ja poikaharjoituskoulun opetusvälineitä. Lisäosa purettiin 1950-luvulla, kun korkeakoululla tehtiin uudisrakennustöitä. Kilistiikka oli pitkään purku-uhan alla kirjaston laajennuksen vuoksi, mutta 1976 se kunnostettiin seminaarin aikaiseen asuun. Siksi rakennuksen ulkoinen ilme on lähempänä alkuperäistä kuin muut Kiseleffin alueelle suunnittelemat rakennukset, jotka korjattiin 1960-luvulla. Se on myös ainoa alueen vanhoista tiilirakennuksista, joka on sisätiloiltaan lähes alkuperäisen kaltainen. ==Pohjakaava== Kaikissa kerroksissa Fennicumin halkaisee kahtia lounais-koillis-suunnassa kulkeva 3 metriä leveä käytävä. Ensimmäisessä kerroksen kaakkoissivulla sijaitsi portaikko, laboratorio ja konferenssihuone, johon kuului pieni eteinen ja kaksi kolmen hengen internaattihuonetta. Luoteissivulla oli kahden kolmen hengen internaattihuoneen lisäksi myös siivoojan huone ja poikien käsityösali. Toisen kerroksen kaakkoissivulla sijaitsi portaikko ja normaalikoulun luokat III, IV ja V. Luoteissivulla olivat normaalikoulun luokkahuoneet VI, II ja I, jossa pidettiin myös aamuhartaudet ja voimistelutunnit. Alkuperäisessä suunnitelmassa kolmannessa kerroksessa sijaitsi kaakkoissivulla kaksi internaattihuonetta ja muut tilat oli varattu luonnontiedon opetustiloiksi ja opetusvälineiden säilytykseen. Luoteissivulla oli neljä internaattihuonetta. ==Pintamateriaalit== Rakennuksen sisäkatoissa on käytetty leveää helmiponttilautaa ja kattolistat ovat voimakkaasti profiloituja. Alun perin vernissatut katto ja listat ovat nyt vaalean harmaita. Seinällä kulkee 127 sentin korkeudella tumman ruskeaksi maalattu 7 senttiä leveä lista. Alun perin sen alle jäävä osa oli tarkoitus maalata marmorijäljitelmäksi, mutta nyt se on keskiruskea. Seinien yläosaan oli piirretty "nurkkakoristein varustettu kasetti", mutta nyt seinä on vaalean ruskea listan alla kulkevaa sinistä laitaa lukuun ottamatta. ==Lähteet== == Galleria == Tiedosto:DUO K1932 591 Normaalikoulu, F-rakennus ja P-rakennus.tiff|Taustalla normaalikoulu ja Fennicum. Oikeassa reunassa on P-rakennus. Kuvan edusta liikuntatieteen rakennuksen sisäänkäynnin kaksi valkoista pylvästä ja lumen peitossa oleva maa. File:DUO K1714 5 K1714 5 F- ja S-rakennukset.TIF|Oikealla nykyinen F-rakennus eli kilistiikka, vasemmalla S-rakennus. Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Konstantin Kiseleffin suunnittelemat rakennukset
Ryhtilä

Ryhtilä on arkkitehti Ernst Theodor Granstedtin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. ==Lähteet== Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Wayne Newton

Wayne Newton (s. 3. huhtikuuta 1942) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä. Uransa alkuvaiheessa Newtonilla oli poikkeuksellisen korkea ääni mieheksi. Newton oli nuorena aikuisena niin sanottu kontratenori, mutta hänen äänensä madaltui myöhemmin. Newtonin tunnetuin kappale on "Danke Schoen", joka on hänen tunnuskappaleensa. Myös "April Showers" on tunnettu Newtonin kappale. Newtonista tuli vuosikymmenien ajaksi yksi tunnetuimmista Las Vegasin viihdyttäjistä. Newton tunnetaankin lempinimellä "Mr. Las Vegas". Newton on näytellyt muun muassa elokuvassa 007 ja lupa tappaa (1989). ==Diskografia== * Danke Schoen (Capitol, 1963) * Sings Hit Songs (Capitol, 1964) * In Person! (Capitol, 1964) * Red Roses for a Blue Lady (Capitol, 1965) * Summer Wind (Capitol, 1965) * The Old Rugged Cross (Capitol, 1966) * Now! (Capitol, 1966) * Songs for a Merry Christmas (Capitol, 1966) * It's Only the Good Times (Capitol, 1967) * Song of the Year – Wayne Newton Style (Capitol, 1967) * Michelle (Capitol, 1967) * Wow!: Live Hollywood Concert (Capitol, 1968) * The Greatest! (Capitol, 1968) * Somewhere My Love (Capitol, 1968) * "Dreams of the Everyday Housewife" and "Town & Country" (MGM, 1968) * One More Time (MGM, 1968) * Walking on New Grass (MGM, 1968) * Christmas Isn't Christmas Without You (MGM, 1968) * Live at the Frontier, Las Vegas (MGM, 1969) * How I Got This Way (Capitol, 1971) * Daddy Don't You Walk So Fast (Chelsea, 1972) * Can't You Hear the Song? (Chelsea, 1972) * While We're Still Young (Chelsea, 1973) * Pour Me a Little More Wine (Chelsea, 1973) * Everybody Knows (RCA Camden, 1974) * The Best of Wayne Newton Live (Chelsea, 1974) * The Midnight Idol (Chelsea, 1975) * Tomorrow (Chelsea, 1976) * Christmas Everywhere (Chelsea, 1976) * Change of Heart (20th Century Fox, 1978) Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aallon kirjasto

Aallon kirjasto on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. == Kuvia == Tiedosto:DUO K1253 12 K1253 12 Yliopiston kirjaston lukusali.tiff|Aallon kirjaston lukusali vuonna 1973. Tiedosto:DUO K1284 597 K1284 597 Lukusali.tiff|Lukusali vuonna 1974. Tiedosto:DUO K1284 503 K1284 503 Paarakennus.tiff|Lukusali 1970-luvulla. Tiedosto:DUO K1298 650 K1298 650 Paarakennuksessa sijainnut kirjaston lukusali.tiff|Lukusali 1970-luvulla. Tiedosto:DUO K3919 17 IMG 9417 Paarakennus kirjasto.JPG|Aallon kirjasto vuonna 2007. Tiedosto:DUO K1298 246 K1298 246 JKK-n paarakennus (osa) ja JY-n entinen kirjasto.tiff|Päärakennus ja Aallon kirjasto 1960-luvulla. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto Luokka:Jyväskylän kirjastot
Jyväskylän yliopiston päärakennus

Jyväskylän yliopiston päärakennus on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. == Kuvia == Tiedosto:DUO K3556 66 Paarakennus.tiff|Yliopiston päärakennus, Aallon puiston puoleinen osa. Kuva vuodelta 1984. Tiedosto:DUO K1275 78 K1275 78 Paarakennus.tiff|Päärakennus vuonna 1975. Tiedosto:DUO K1298 656 JKK-n paarakennus.tiff|Opiskelijoita päärakennuksen läpikulkuhallin portaissa 1950-luvun lopussa. Tiedosto:DUO K1298 362 K1298 362 JKK-n paarakennuksen aula.tiff|Päärakennuksen aula. Tiedosto:DUO K3556 58 Paarakennuksen juhlasali.tiff| Päärakennuksen juhlasali vuonna 1984. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto
Lozzi

Lozzi on arkkitehti Alvar Aallon opiskelijoiden ruokalaksi suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Samaan rakennusketjuun Lyhdyn ja Philologican kanssa kuuluva Lozzi on osa Alvar Aallon arkkitehtuuritoimiston suunnitteleman Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun kampusaluetta. Rakennus valmistui vuonna 1954. Rakennus on suojeltu valtioneuvoston 15.10.1992 tekemällä päätöksellä valtion omistamien rakennusten suojelusta annetun asetuksen (480/85) nojalla. == Historia == Opiskelijaruokala Lozzi peri nimensä vuonna 1937 toimintansa naisseminaarin vanhassa ruokalarakennuksessa aloittaneelta ylioppilaskunnan kahvila-ravintolalta. Ravintola oli nimetty kasvatustieteilijä Johann Heinrich Pestalozzin mukaan. Ravintolan lisäksi ylioppilaskunta sai rakennuksesta kerho- ja toimistotiloja. Rakennus toimi käytännössä ylioppilastalona vuoteen 1964 asti, jolloin Alvar Aallon suunnittelema Ylioppilastalo Ilokivi valmistui ruokalarakennuksen viereen. Lozzin toiminta siirtyi ylioppilaskunnalta yliopistolle vuonna 1975, minkä jälkeen rakennus peruskorjattiin ensimmäisen kerran vuosina 1979–1980. Vuodesta 1997 lähtien ruokalan toiminnasta on vastannut Sonaatti Oy. Toisen kerran rakennus peruskorjattiin vuosina 2014–2015 osin entistäen. == Arkkitehtuuri == Ravintolarakennus Lozzi edustaa Alvar Aallon punatiilikauden arkkitehtuuria. Hallitsevia rakennusmateriaaleja ovat punatiili, puu ja valkoiset betoni- ja rappauspinnat. Tilojen käyttötarkoitusta ja hierarkiaa on korostettu valaistuksella. Alakerran hämäristä eteistiloista noustaan portaikon kautta ruokasaliin, johon tulee luonnon valoa suurten yläikkunoiden ja terassille avautuvan ikkunaseinän kautta. Pulpettikattoisen salin honkapuiset kattorakenteet on jätetty näkyviin. Aallon toimistossa suunniteltiin yhteustyössä Artekin kanssa myös ruokasalin valaistus ja kalustus, joka on säilynyt lähes alkuperäisen kaltaisena. Samassa kerroksessa sijaitsevat alkujaan ylioppilaskunnan käytössä olleet kaksi kerhuonetta sekä niiden välissä oleva takallinen aula. Ruokalan keittiö on pohjakerroksessa. == Rakennuksen käyttö == Ylioppilaskunnan asuntolassa Internaatissa (Philologica) asuvat opiskelijat kokoontuivat Lozzille aterioimaan ja kuuntelemaan suosittua Lauantain toivotut -radiohjelmaa. Lozzilla järjestettiin erilaisia juhlatilaisuuksia kuten pikkujouluja, vappujuhlia, osakuntien tapahtumia ja tanssijaisia. Erityisen näyttäviä olivat ylioppilaiden vuosijuhlat. == Galleria == Tiedosto:DUO K2660 39 K2660 39 Lozzi ja Lyhty.tiff|Lozzi ja Lyhty noin vuonna 1955. Tiedosto:DUO K2876 59 K2876 59 Lozzi.tiff|Lozzin ruokasali noin vuonna 1956. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Suomen suojellut rakennukset
Lyhty (rakennus)

Lyhty on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä, joka suunniteltiin opettajien ruokalaksi. Se on osa Lozzin ja Philologican muodostamaa rakennusketjua, joka valmistui vuonna 1954. Tila jäi vähäiselle käytölle alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan ja siitä muodostui edustuksellinen kokous- ja juhlatila. Lyhty poikkeaa Lozzista rakennusmateriaalien ja muotokielensä puolesta, jotka viestivät tilalle annetusta suuresta arvosta. Vaaleiden graniittipintojen jakamat laajat ikkunapinnat ja kuparinen aumakatto muodostavat kokonaisuuden, joka muistuttaa kreikkalaista temppeliä. Pimeällä rakennus loistaa lyhdyn tavoin. Lyhdyn sisäänkäynti vie eteistilaan, joka on osa Lozzin rakennusosaa. Kuten Lozzissa, eteistilat ovat hämärät ja rakennusmateriaaleina on käytetty puhtaaksimuurattua tiiltä, puuta ja valkoiseksi maalattuja pintoja. Aallon arkkitehtuuritoimisto suunnitteli Lyhdyn tilojen valaistuksen sekä sisustuksen. Lyhty korjattiin perusteellisesti vuosina 2014–2015 sen alkuperäinen ilme säilyttäen. ==Lähteet== Tiedosto:DUO K1298 199 Suomalais- ugrilaisten kielten tutkijoiden kongressin osanottajia Lyhdyssa.tiff|Suomalais-ugrilaisten kielten tutkijoiden kongressin osanottajia Lyhdyssä. Tiedosto:DUO K3556 63 Lyhty.tiff|Lyhty vuonna 1984. Tiedosto:DUO K3556 62 Lyhty ja paarakennus.tiff|Lyhty ja päärakennus vuonna 1984. Tiedosto:DUO K1932 617 Lyhty.tiff|Lyhtyyn vievä ovi vuonna 1977. Tiedosto:DUO K2660 39 K2660 39 Lozzi ja Lyhty.tiff|Lozzi ja Lyhty noin vuonna 1955. Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset
Levina

Isabella Lueen (s. 4. joulukuuta 1991 Bonn, Saksa), tunnettu myös nimellä Levina, on saksalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Saksaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa kappaleella "Perfect Life". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset poplaulajat Luokka:Saksan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vismuttinitraatti

Vismuttinitraatti (Bi(NO3)3) on vismutti- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää pigmenttinä, muiden vismuttiyhdisteiden valmistamiseen, orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä ja aikaisemmin sitä on myös käytetty lääketieteessä. ==Ominaisuudet== Useimmiten vismuttinitraatti esiintyy kidevedellisenä pentahydraattina (Bi(NO3)3·5H2O), joka on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Aineen alkeiskoppi on trigonaalinen. Yhdiste hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta niin kutsutuksi emäksiseksi vismuttinitraatiksi, jonka koostumus on epämääräinen. Vismuttinitraatti liukenee epäorgaanisiin niin kutsuttuihin mineraalihappoihin sekä etikkahappoon, asetoniin ja glyseroliin sekä vähäisessä määrin myös etanoliin. Kuumennettaessa vismuttinitraatin pentahydraattia kidevesi alkaa poistua noin 30 °C:n lämpötilassa.Hans Joachim Breunig: Bismuth Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2002. Viitattu 10.2.2017Joachim Krüger, Peter Winkler, Eberhard Lüderitz, Manfred Lück & Hans Uwe Wolf: Bismuth, Bismuth Alloys, and Bismuth Compounds, Ullmann’s Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2003. Viitattu 10.2.2017Thierry Ollevier, Angela Jalba & Hoda Keipour: Bismuth(III) Nitrate Pentahydrate, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2016. Teoksen verkkoversio Viitattu 10.2.2017 ==Valmistus ja käyttö== Vismuttinitraattia valmistetaan liuottamalla joko metallista vismuttia, vismuttioksidia tai vismuttikarbonaattia typpihappoon ja kiteytetään. :Bi + 4 HNO3 → Bi(NO3)3 \+ 2 H2O + NO Vismuttinitraatista voidaan valmistaa muita vismuttiyhdisteitä. Sitä voidaan käyttää myös lasitteiden valmistamiseen sekä helmiäismäisenä kimmeltävänä pigmenttinä. Vismuttinitraattia voidaan myös käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian reaktioissa. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty lääketieteessä muun muassa ripulin hoitoon sekä ulkoisesti antiseptisenä aineena. ==Lähteet== Luokka:Nitraatit Luokka:Vismuttiyhdisteet
Perfect Life (kappale)

Perfect Life on saksalaisen laulajan Levinan esittämä kappale, jolla hän edusti Saksaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa. Kappale kilpaili 13. toukokuuta euroviisujen finaalissa, jossa se sai 6 pistettä ja jäi sijalle 25. == Lähteet == Luokka:Saksan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 2017 euroviisuedustuskappaleet
Eläintarhanlahti

Eläintarhanlahti () on merenlahti Helsingin kantakaupungissa ydinkeskustassa Kallion kaupunginosassa. Se on yhteydessä avomereen Kaisaniemenlahden, Siltavuorensalmen ja Kruunuvuorenselän kautta. Eläintarhanlahti erottaa toisistaan Siltasaaren ja Linjojen osa-alueet. Lahden etelärantaa pitkin, Siltasaaren puolella, kulkee Säästöpankinranta -niminen katu, jonka varrella sijaitsee Helsingin työväentalo. Lahden pohjoisrannalla on Tokoinrannan puistoalue ja sen takana Helsingin kaupunginteatteri. Lahden länsirannalla rautatien vieressä kulkee Kaisaniemen puistosta Kallioon johtava jalankulku- ja pyörätie. Lahdessa on venesatama, jossa on tilaa 69 veneelle. Nykyinen Eläintarhanlahti on alun perin ollut osa Töölönlahtea. Nykyisin sen kuitenkin erottaa varsinaisesta Töölönlahdesta vuonna 1862 rakennettu ratapenger. Nimi Eläintarhanlahti johtuu Eläintarhan puistoalueesta, joka alun perin ulottui rautatien itäpuolellekin ja käsitti myös nykyisen Tokoinrannan. Samasta syystä Tokoinrannan puistoalueen ohi kulkevalla kadulla on nimi Eläintarhantie. Ruotsinkielinen nimi Djurgårdsviken esiintyi kartoissa jo 1880-luvulla, suomenkielinen nimi Eläintarhanlahti vahvistettiin vuonna 1909. Salmi, joka yhdisti Eläintarhanlahden Siltavuoren salmeen nykyisen Hakaniemen torin poikki ja erotti Siltasaaren mantereesta, täytettiin 1800-luvun lopulla. Eliel Saarisen Pro Helsingfors -suunnitelmassa vuodelta 1918 ja sen mukaisesti muutamissa myöhemmissäkin kaavaehdotuksissa ehdotettiin lisäksi koko Töölönlahden ja Eläintarhanlahden täyttämistä ja alueen muuttamista rakennusmaaksi. Aiheena olivat osittain lahden mataluus ja sen veden saastuneisuus. Ajatus kuitenkin hylättiin lopullisesti 1940-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kallio Luokka:Suomen lahdet Luokka:Suomenlahti Luokka:Helsingin luonto Luokka:Kluuvi
Liikuntatieteen laitosrakennus

Liikuntatieteen laitosrakennus on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. == Kuvia == Tiedosto:DUO K1284 43 K1284 43 Liikuntatieteellisen tiedekunnan laitosrakennus.tiff|Rakennuksen ala-aula vuonna 1975. Tiedosto:DUO K1872 99 K1872 99 Liikuntatieteellisen tiedekunnan laitosrakennus.tiff|Liikuntatieteellisen tiedekunnan laitosrakennus Keskussairaalantien suunnasta 1980-luvulla. Taustalla näkyvät (vas.) normaalikoulun ala-aste, F-rakennus ja yliopiston päärakennus. Tiedosto:DUO K1470 103 K1470 103 Liikuntatieteellisen tiedekunnan laitosrakennus.tiff|Rakennus 1970-luvulla. Tiedosto:DUO K1932 193 K1932 193 Liikuntatieteellisen rakennus ja urheiluhallit.tiff|Vasemmassa reunassa Liikuntatieteellisen rakennus ja taustalla ovat urheiluhallit. Kuva vuodelta 1977. Tiedosto:DUO K1794 13 K1794 13 Liikunnan rakennuksen sisaantulohalli.tiff| Liikunnan rakennuksen sisääntulohalli vuonna 1983. Tiedosto:DUO K2394 22 K2394 22 Kuvia kampusalueelta ja kaupungilta, Liikunta Kuvia kampusalueelta ja kaupungilta- Liikunta.tiff|Rakennus vuonna 1996. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto
Katni

Katni (hindiksi कटनी Katni) on kaupunki Madhya Pradeshin osavaltiossa Intiassa. Katnin lempinimiä ovat Murwara ja Mudwara, joiden alkuperästä on epäselvyyttä. Kaupunki tunnetaan erityisesti pyhiinvaelluskohde Rupnathista (myös Roopnath), jossa on 200-luvulla eaa. eläneen hallitsija Ašokan nimissä kaiverrettuja julistuksia. Vaikka julistuksia on löydetty muualtakin, arvellaan paikan olevan ainoa, jossa Ašokan nimi on kaiverrettu niiden yhteyteen. ==Lähteet== Luokka:Madhya Pradeshin kaupungit
Requiem (täsmennyssivu)

Requiem tarkoittaa katolisen kirkon sielunmessua. Useat säveltäjät ovat käyttäneet Requiemin tekstiä sävellyksissään, kuten: * Requiem (Duruflé) * Requiem (Fauré) * Requiem (Mozart) * Requiem (Ockeghem) * Requiem (Verdi) Sanan muita merkityksiä: * Requiem, Bathoryn musiikkialbumi vuodelta 1994 * Requiem, Kornin musiikkialbumi vuodelta 2022 * "Requiem", Alman esittämä musiikkikappale vuodelta 2017 * Requiem, Lauri Törhösen ohjaama televisioelokuva vuodelta 1991 * "Requiem", Robert A. Heinleinin romaani
Kasvatusopillisen korkeakoulun asuntola

Kasvatusopillisen korkeakoulun asuntola on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. == Kuvia == Tiedosto:DUO K1872 322 K1872 322 Philologica-rakennus.tiff|Rakennus 1970-luvulla. Tiedosto:DUO K1298 655 K1298 655 JKK-n miesten asuntolan huoneisto.tiff|Miesten asuntolan huoneisto 1950-luvulla. Tiedosto:DUO K4120 30 Untitled-30 Opiskelija-asuntola Naatti.tiff|Asuntola 1950-luvulla ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto
Kasvatusopillisen korkeakoulun harjoituskoulu

Kasvatusopillisen korkeakoulun harjoituskoulu (kutsumanimi Harkkari) on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Rakennus valmistui vuonna 1954 osana Jyväskylän Seminaarinmäelle rakentunutta Aallon kampusaluetta. Rakennus oli koulukäytössä vuoteen 2002 saakka, jonka jälkeen siinä on toiminut Jyväskylän yliopiston eri laitoksia. Harjoituskoulun rakennus oli omana aikanaan poikkeuksellisen moderni. Rakennuksessa on neljä erisuuntaista luokkasiipeä. Siipien kerroksissa luokat on sijoitettu kolmen luokan soluihin, jolloin koulutyöskentely oli rauhallisempaa ja eikä rakennuksessa ollut pitkiä häliseviä käytäviä. Jokaisen solun edessä on työskentelytila, johon luokasta pääsi opiskelemaan vapaamuotoisesti esim. kirjojen pariin ja työskentelemään ryhmissä. Kussakin luokkatilassa oli opettajakokelaiden tila, joka on erotettu käytävästä vinolla seinällä. Näin käytävien tilarytmi on eloisa eikä muodostunut perinteisiä suoria koulukäytäviä. Normaaliluokat olivat hyvin valoisia, sillä niistä on suuret ikkunat lounaaseen Mattilanpellon suuntaan. Erikoisluokkasiivessä olivat erityiset tilat mm. kuvaamataidonopiskelulle ja käsitöille. Opettajainhuoneita oli useita. Eri kerrosten opettajien ja auskultanttien huoneet oli sijoitettu luokkasolujen käytävien päähän, ja suurimmissakin opettajainhuoneissa oli tilat vain kuudelle opettajalle. Luokka- ja ryhmätyötilojen sijoittelu mahdollisti joustavan koulutyöskentelyn. Ideat olivat aikaansa edellä, sillä joustavan opiskelun ajatukset levisivät varsinaisesti Suomeen vasta 1970-luvulla. Käytävien seinämateriaali on punatiili. Portaikkojen ja kerrosten lattiat ovat neliönmuotoista punaista klinkkeriä. Luokissa on vaaleat rapatut seinät. Lakattua puuta on käytetty portaikkojen kaiteissa, koululaisten vaatenaulakoissa ja luokkahuoneiden takaseinissä sekä etuseinien paneloinneissa. Luokkien värimaailma vaihteli eri kerroksissa. Pääasiallisina väreinä olivat valkoinen, sinapinkeltainen/oliivin vihreä ja sininen. Nämä värit toistuivat mm. verhoissa, opettajanpöytien etupaneeleissa ja luokkien säilytyskaappien ovissa sekä ryhmätyötilojen pöydissä ja jakkaroiden kansissa. Ryhmätyötilojen kalusteet, luokkahuoneiden opettajainpöydät sekä liukuovikaapistot olivat Artekin/Alvar Aallon suunnittelemia ja Helnon valmistamia. Opettajainpöytien työtuolit oli suunnitellut Ilmari Tapiovaara. Opettajainhuoneiden kalustuksessa oli käytetty Artekin kalusteiden lisäksi Olof Ottelinin suunnittelemia sohvapöytiä. Rakennuksen valaisimet oli valmistanut Idman ja Orno. Tilojen alkuperäisestä kalustusta on hyvin vähän jäljellä rakennuksessa. Kalustemalleja on säilynyt Jyväskylän yliopiston Avoimen tiedon keskuksen tiedemuseon kokoelmissa.Lukkarinen, Päivi. Jyväskylän yliopiston Normaalikoulun ala-aste. Sisätilainventointi 2001. Julkaisematon selvitys. Alvar Aalto -säätiön ja Jyväskylän yliopiston Avoimen tiedon keskuksen tiedemuseon arkistot. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto
Kasvatusopillisen korkeakoulun henkilökunnan asuntola

Kasvatusopillisen korkeakoulun henkilökunnan asuntola on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän yliopisto
Antton Rönnholm

Mikko Antton Rönnholm (s. 1980) on SDP:n entinen puoluesihteeri. Hänet valittiin Reijo Paanasen seuraajaksi SDP:n puoluekokouksessa helmikuussa 2017. Hän oli myös Rinteen hallituksen eurooppaministeri Tytti Tuppuraisen erityisavustaja. == Koulutus ja työura == Rönnholm on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri Åbo Akademista. Hän on työskennellyt Paavo Lipposen, Eero Heinäluoman, Mitro Revon sekä Pia Viitasen avustajana, asiantuntijana Elinkeinoelämän Keskusliitossa sekä EU-edunvalvontatehtävissä viestintätoimisto Milttonilla. Rönnholm toimii myös ammattiyhdistysliikkeessä, Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry:n puheenjohtajana kaudella 2017–2018. Rönnholmin isä on SDP:n entinen kansanedustaja ja europarlamentaarikko Mikko Rönnholm ja veli Salon hallintojohtaja Riku Rönnholm. Aikaisemmin veli toimi Iitin kunnanjohtajana ja sittemmin konkurssiin menneen KymiRingin toimitusjohtajana.Laine ja Toikka edelleen kärkiehdokkaat Kouvolassa – SDP Rönnholmin takana. Venäjän Gazprom-valtionyhtiön South Stream -kaasuputkihankkeen lobbarina hän laskutti oman yrityksensä Philotimo Consultingin kautta melkein 200 000 euroa vuosina 2011–2013. Rönnholm valittiin vuonna 2019 Rinteen hallituksen eurooppaministeri Tytti Tuppuraisen erityisavustajaksi. == Poliittiset luottamustoimet == Rönnholm valittiin Turun kaupunginvaltuustoon kunnallisvaaleissa 2004, mutta hän ei asettunut ehdolle seuraavalle kaudelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen puoluesihteerit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Erityisavustajat
Urheiluhalli U1

Urheiluhalli U1 on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Rakennus valmistui vuonna 1953 Kasvatusopillisen korkeakoulun harjoituskoulun voimistelu- ja juhlasalikäyttöön. Toinen urheiluhalli U2 valmistui korkeakoulun voimistelurakennukseksi vuonna 1955. Urheiluhallien väliin on sijoitettu vuonna 1955 valmistunut uimahalli. Voimistelurakennus käsittää pohjakerroksen puku- ja pesutilat sekä kahteen osaan jaettavan toisen kerroksen salitilan, näyttämön ja katsojaparvekkeen. Rakennuksen seinät ja pohjakerroksen lattiat ovat punatiiltä. Salitila saa luonnonvaloa molemmilla sivuilla olevista yläikkunoista. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän urheiluhallit
Urheiluhalli U2

Urheiluhalli U2 on arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. Rakennus valmistui vuonna 1955 Jyväskylän kasvatusopillisen korkeakoulun voimistelusaliksi Alvar Aallon suunnittelemien uimahallin sekä Kasvatusopillisen korkeakoulun harjoituskoulun voimistelurakennuksen (Urheiluhalli U1) välittömään läheisyyteen. Rakennus käsittää pohjakerroksen puku- ja pesutilat sekä kahteen osaan jaettavan toisen kerroksen salitilan. Seinät on verhoiltu punatiilellä ja rakennuksessa on valkoinen betonikatos, joka erottaa sen ulkoisesti harjoituskoulun voimistelurakennuksesta. Salitila saa luonnonvaloa molemmilla sivuilla olevista yläikkunoista. ==Lähteet== Luokka:Alvar Aallon suunnittelemat rakennukset Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Jyväskylän urheiluhallit
Parviaisen talo

Parviaisen talo on arkkitehti Wäinö Gustaf Palmqvistin suunnittelema rakennus Jyväskylän Seminaarinmäellä. ==Lähteet== Luokka:Seminaarinmäen rakennukset
Seminaarinmäen viljamakasiini

Seminaarinmäen viljamakasiini on Seminaarinmäellä sijaitseva Jyväskylän vanhin kivirakennus. Se rakennettiin vuonna 1851 turvaamaan viljansaantia huonoina satovuosina. Arkkitehti Wivi Lönnin suunnitelmien perusteella rakennus muutettiin Jyväskylän kaupunginkirjaston ja Jyväskylän tieteellisen kirjaston käyttöön vuonna 1916 ja se toimi kaupunginkirjastona vuosina 1948–1980. Rakennuksessa toimi tämän jälkeen Suomen kotiteollisuusmuseo. Jyväskylän yliopiston rehtoraattina rakennus oli vuosina 2001–2014. Keski-Suomen Suojeltavat Museokiinteistöt Oy osti Jyväskylän yliopistolle tarpeettomaksi jääneen viljamakasiinin loppuvuodesta 2016 Suomen Yliopistokiinteisöt Oy:ltä. Samassa kaupassa omistajuus siirtyi myös aiemmin yliopiston käytössä olleiden Villa Ranan ja Parviaisen talon kohdalla. ==Lähteet== Luokka:Seminaarinmäen rakennukset Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat
Arvo Naukkarinen

Arvo Artturi Naukkarinen (s. 11. huhtikuuta 1938 Parikkala) on Oulun yliopiston maantieteen professori emeritus. Hän on alueellisen kehittämissuunnittelun asiantuntija. Naukkarinen kirjoitti ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseossa 1958 ja valmistui Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1964, filosofian lisensiaatiksi 1966 ja väitteli filosofian tohtoriksi Oulun yliopistossa 1970. Oulun yliopisto on ollut Arvo Naukkarisen työnantajana koko hänen työuransa ajan. Hän aloitti maantieteen assistenttina 1964, sai maantieteen apulaisprofessorin viransijaisuuden 1971 ja toimi maantieteen professorin viransijaisena 1973–1978. Vuosina 1977–1978 hän työskenteli myös maantieteen apulaisprofessorina, kunnes nimitettiin maantieteen professoriksi 1978. Naukkarinen oli myös yliopiston maantieteen laitoksen johtaja 1987–1999, luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaani 1988–1993. Hän jäi professorin virasta eläkkeelle 2001. Päätyönsä ohessa Naukkarinen on toiminut Maaseutuneuvottelukunnan puheenjohtajana 1994–1999, Thule-instituutin johtokunnan puheenjohtajana 1997–1999, Siirtolaisuusinstituuttisäätiön valtuuskunnan jäsenenä 1987–2001 sekä matkailualan verkostoyliopiston hallituksen jäsenenä 1994–2001. Hänet on palkittu Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkillä, valtion virka- ansiomerkillä 30 vuoden palveluksesta ja Oulun yliopisto teetti hänestä 1999 muotokuvan, jonka maalasi Olli Pohjola. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Oulun yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset maantieteilijät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esko Niemi (professori)

Esko Martti Juhani Niemi (s. 20. heinäkuuta 1959 Helsinki) on Aalto-yliopiston teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professori. Niemi kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1978 ja valmistui teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1984, tekniikan lisensiaatiksi 1991, suoritti MBA-tutkinnon 1997 ja väitteli tekniikan tohtoriksi teknillisessä korkeakoulussa 1999. Master of Science -tutkinnon hän suoritti University of Manchester Institute of Science and Technology -yliopistossa 1987. Työurallaan Niemi on ollut teollisuuden ja korkeakoulujen palveluksessa. Hän aloitti teknillisen korkeakoulun assistenttina 1984–1986 ja siirtyi Suomen Akatemian tutkimusassistentiksi vuosiksi 1986–1988. Vuosina 1988–1996 hän työskenteli ABB Industry oy:n palveluksessa useissa eri tehtävissä, osan ajasta tuotantopäällikkönä. Hän palasi teknilliseen korkeakouluun yliassistentin virkaan vuosiksi 1997–1998 ja siirtyi sieltä Lappeenrannan teknilliseen korkeakouluun määräaikaisen professorin virkaan 1998–1999. Seuraava vaihe hänen työurallaan oli toimiminen liiketoiminta- alueen johtajana Nordic Aluminium oyj:ssä 1999–2002 ja paluu teknilliseen korkeakouluun opettavaksi tutkijaksi ja muihinkin töihin 2002–2003. Vuosina 2004–2006 Niemi toimi Tampereen teknillisen yliopiston tuotantotekniikan professorina, teknillisen korkeakoulun teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professorina 2006–2009 ja korkeakoulun vaihdettua nimensä Aalto-yliopiston teknologiateollisuuden tuotantotekniikan professorina vuodesta 2010 alkaen. Esko Niemen isä oli teknillisen korkeakoulun säätötekniikan professori Antti Niemi. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Aalto-yliopiston professorit Luokka:Lappeenrannan teknillisen yliopiston professorit Luokka:Tampereen teknillisen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matilda Södergran

Matilda Södergran (s. 17. marraskuuta 1987) on suomalainen runoilija, kriitikko ja kääntäjä. Södergran on syntynyt ja viettänyt lapsuutensa Suomessa mutta asuu ja työskentelee nykyisin Ruotsissa. Hän on julkaissut muutamia runokokoelmia. Valikoima hänen runojaan on käännetty englanniksi antologiaan Six Finnish Poets (2013). Södergran on runoilija Edith Södergranin etäinen sukulainen. Södergran on kuvannut kirjailijanolemustaan pyrkimyksesi pyrkiä kohtaamaan ja haastamaan totisuuden. Vallan analyysi, kahlitsevat sukupuoliroolit ja ruumis ovat keskeisiä teemoja kirjoittajan runodiskurssissa. vanhentunut linkki, (arkistoversio) == Kritiikki == Södergranin feministiseen runouteen on kiinnitetty huomiota. Kokoelma Maror (2012) käsittelee sellaisia teemoja kuin naisenruumiin kurittaminen. Kokoelmassa Lotusfötter (2014) Södergran haastaa suoraviivaisen kertomuksen rajat tutkiessaan väkivallan rakennette, naisen älyä ja aktiivista naisruumista. Lotusfötterin arviossa kirjoitti Ny Tidin kriitikko, että Södergran ”liikkuu varmoin ja täsmällisin askelin uusilla alueilla, niin temaattisesti kuin muodonkin puolesta.” ==Palkinnot ja tunnustukset== Södergran on saanut runoilijana useita palkintoja, muun muassa Arvid Mörne -kilpailussa 2006 ja Svenska litteratursällskapetin palkinnon 2013. Kun Södergran sai vuoden kirjallisuuspalkinnon Kreagalanissa 2013, häntä kuvailtiin sanoin ”Nuori kirjailija, jolla on kyky luoda maaginen universumi, jossa runollinen ja hauras kohtaavat sanan voimakkuuden. Poikkeuksellisella kielentajullaan hän vakiinnuttanut paikkansa runoilijana Pohjolassa.” Vuonna 2019 hän sai Ruotsin radion runopalkinnon teoksesta Överlevorna. ==Teokset== *Hon drar ådrorna ur. Schildts & Söderströms, 2008 *Deliranten. Schildts & Söderströms, 2009 *Maror (ett sätt åt dig). Schildts & Söderströms, 2012 *Six Finnish Poets, toim. Teemu Manninen. Arc Publications, 2013 *Lotusfötter. Schildts & Söderströms, 2014 * Poesin: en debattbok, useita tekijöitä, Ellips 2014 * * Nell. Ellips, 2021 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Suomalaiset kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Einiö

Einiö on sukunimi. Se on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Antti Einiö (s. 1935), jääpalloilija, maahockeypelaaja ja musiikkivaikuttaja * Brita Einiö (o.s. Koivunen, 1931–2014), iskelmälaulaja, Paavo Einiön puoliso * Kaarlo Einiö (1921–1976), maahockeypelaaja, koripalloilija ja jääpalloilija, Antti Einiön veli * Paavo Einiö (1925–2006), ekonomi ja musiikkielämän vaikuttaja, Antti Einiön veli * Tauno Einiö‎ (1940–2018), päätoimittaja.
Kalastonhoitomaksu

Kalastonhoitomaksu on kalastajilta perittävä veronluonteinen maksu, jota lain mukaisesti kerää Metsähallitus. Kalastuslaki (82 §) määrittelee kohteet, joihin kalastonhoitomaksuvarat käytetään. Kalastuslain ja kalastonhoitomaksun tavoitteena on turvata luontaiset kalakannat ja hyvät kalastusmahdollisuudet. Kalastonhoitomaksun ovat velvollisia maksamaan kaikki 18–64-vuotiaat, jotka kalastavat muuten kuin yhdellä ongella, pilkillä tai silakkalitkalla. Maksun suorittaminen oikeuttaa viehe- eli heittokalastamaan yhdellä vavalla lähes koko Suomessa ilman vesialueen omistajan erillistä lupaa.. Vuonna 2021 kalastonhoitomaksu on 45 euroa kalenterivuodelta, 15 euroa viikolta ja kuusi euroa vuorokaudelta. Kalastonhoitomaksun voi maksaa Metsähallituksen verkkokaupassa tai puhelinsovelluksella, useissa luontokeskuksissa ja R-kioskeilla ==Lähteet== Luokka:Kalastus Suomessa Luokka:Verotus Suomessa
Tavex

Tavex Oy on suomalainen rahoitusyhtiö, joka tarjoaa fyysisiä jalometalleja, valuutanvaihtoa sekä maksupalveluita yksityishenkilöille, eri kokoisille yrityksille sekä rahoituslaitoksille. Tavex ostaa ja myy sijoituskultaa, sijoitushopeaa ja noin 40 eri valuuttaa. Tavex palvelee Suomessa kahdessa toimipisteessään Helsingissä.http://www.myykultasi.fi/kultavertailupaikka/13/tavex Tavex OY kuuluu Tavex-konserniin, joka on Pohjois-Euroopan suurin sijoituskultaa myyvä yhtiöTallinnan Tavid Kuld & Valuuta kultaliikkeet. == Historia == Tavex Oy on rekisteröity Suomeen 27.5.1996 ja liike avattiin vuoden 1996 kesäkuussa. Alussa Tavex keskittyi ainoastaan valuutanvaihtoon. Tavexin valikoimassa on edelleen noin 40 eri maan valuuttaa. Toimipisteiden välisiä rahan pikasiirtoja on suoritettu heti alusta alkaen. Sijoituskullan myynti aloitettiin vuonna 2004. Tavexilla on suorasopimukset maailman suurimpien kullantuottajien kanssa Kulta on nyt sijoittajien turvasatama Turun Sanomat, 16.10.2008. Vuonna 2005 Tavex myi sijoituskultaa 430 kiloa, 1500 kiloa vuonna 2009 ja 1750 kiloa vuonna 2010 Kansa ostaa kallista kultaaTalouselämä, 23.02.2011 . Sijoitushopea lisättiin valikoimaan vuonna 2012. Tavex ostaa myös romukultaa. Romuhopeaa Tavex on ostanut vuodesta 2013 saakka. Tavexin nykyinen toimitusjohtaja Marek Viskman on työskennellyt Suomen toimipisteessä alusta alkaen ja yleni toimitusjohtajaksi 4.5.2000. == Tavex konserni == Tavex OY:n emoyhtiö Tavid AS perustettiin huhtikuun 1. päivä vuonna 1991, Alar Tammingin toimesta. Firman nimi Tavid tuli siitä, että Alar Tamming oli aikaisemmin Tallinna Videokeskus- organisaation johtaja. Yhtiö laajeni vuonna 1996 ensimmäistä kertaa ulkomaille, Suomeen, kun Tavex OY aloitti toimintansa tytäryhtiönä. Tavid laajeni vuonna 2002 Latviaan, jossa se toimii Tavex SIA nimellä. Helmikuussa 2005 yhtiö avasi Tavex AB toimiston Ruotsiin. Tavex EOOD Bulgariassa aloitti toimintansa vuonna 2009, Tanskan Tavex A/S vuonna 2010, Norjan Tavex AS vuonna 2011, sekä Puolan Tavex Sp. z o.o. vuonna 2014. == Palvelut == * valuutanvaihto * sijoituskullan osto ja myynti * sijoitushopean osto ja myynti * maksupalvelut * rahan pikasiirrot * romukullan osto * romuhopean ostohttp://tavex.fi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.tavex.fi * https://tavexwise.com/fi * http://www.iltalehti.fi/hintajalaatu/200808128015205_hl.shtml * http://www.iltalehti.fi/matkajutut/2012052215610107_ma.shtml * https://www.is.fi/taloussanomat/oma-raha/art-2000001914558.html * https://www.is.fi/matkat/art-2000000787635.html Luokka:Suomen finanssipalveluyhtiöt
Helvi Mäkinen

Helvi Aallotar Mäkinen (24. lokakuuta 1902 Tampere – 27. helmikuuta 1988) oli suomalainen säveltäjä ja pianisti. Hänen tunnetuin sävellyksensä on Kotkan ruusu. Mäkinen työskenteli Tampereen Työväen Teatterin kapellimestarina vuosina 1936–1958. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helvi Mäkisen sävellykset Fono-äänitetietokannassa Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset pianistit Luokka:Suomalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Jessica Yeaton

Jessica Yeaton (s. 21. marraskuuta 1991) on australialainen maastohiihtäjä. Yeaton osallistui Falunin MM-kilpailuihin 2015, missä hän oli Australian viestijoukkueen mukana 14:s, parisprinttijoukkueessa 18:s, perinteisen hiihtotavan sprintissä 50:s ja vapaan hiihtotavan 10 kilometrin kilpailussa 60:s. Maastohiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Östersundissa helmikuussa 2015. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Pyeongchangissa helmikuussa 2017 sijoituttuaan ensin perinteisen hiihtotavan sprintissä 30:nneksi ja seuraavana päivänä 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 24:nneksi. == Lähteet == Luokka:Australialaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mestareiden kisa 2017

Mestareiden kisa 2017 oli järjestyksessään 28. Mestareiden kilpailu. Kilpailu käytiin 21–22. tammikuuta Marlins Parkin pesäpallostadionilla Miamissa. Kilpailun voitti entinen Formula 1 -kuljettaja Juan Pablo Montoya, joka päihitti finaalissa yhdeksänkertaisen Le Mans -voittajan Tom Kristensenin lähtövoitoin 2-0.Montoya voitti Miamissa, Vettel merkittävä pettymys == Osallistujat == Maa / Joukkue Kuljettaja Sarja 2016 Kolumbia Gabriel Chaves IndyCar Series, WeatherTech SportsCar Championship Kolumbia Juan Pablo Montoya IndyCar Series Brasilia Tony Kanaan IndyCar Series, WeatherTech SportsCar Championship Brasilia Felipe Massa Formula 1 Saksa Sebastian Vettel Formula 1 ROC Factor Latinalainen Amerikka Hélio Castroneves IndyCar Series ROC Factor Latinalainen Amerikka Gabriel Glusman Pohjoismaat Tom Kristensen Pohjoismaat Petter Solberg FIA World Rallycross Championship ROC Factor Kanada James Hinchcliffe IndyCar Series ROC Factor Kanada Stefan Rzadzinski Nissan Micra Cup Iso-Britannia Jenson Button Formula 1 Iso-Britannia David Coulthard Team USA IndyCar Ryan Hunter-Reay IndyCar Series Team USA IndyCar Alexander Rossi IndyCar Series Team USA NASCAR Kurt Busch NASCAR Sprint Cup Team USA NASCAR Kyle Busch NASCAR Sprint Cup, Xfinity Series Team USA Rally X Travis Pastrana Rally America Team USA Rally X Scott Speed Global RallyCross Championship, Audi Sport TT Cup == Lähteet == == Aiheesta muualla == 2017 Luokka:Vuoden 2017 moottoriurheilu Luokka:Yhdysvaltain moottoriurheilu Luokka:Miamin urheilu
Kansainvälinen joogapäivä

Kansainvälinen joogapäivä (engl. International Yoga Day) tai joogapäivä on Yhdistyneiden kansakuntien julistama kansainvälinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain 21. kesäkuuta ympäri maailman. YK:n mukaan päivän tarkoituksena on lisätä tietoisuutta joogan hyödyistä ja edistää siten maailman väestön terveyttä. Aloitteen joogapäivän julistamiseksi teki Intian pääministeri Narendra Modi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa vuonna 2014. ==Lähteet== Luokka:Jooga Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät Luokka:Kesäkuun juhlapäivät
Eva Urevc

Eva Urevc (s. 2. marraskuuta 1995 Jesenice) on slovenialainen maastohiihtäjä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Urevc oli parhaimmillaan 27:s kolmeen otteeseen: Râșnovin sprintissä 2016 ja Soldier Hollow'n sprintissä sekä yhdistelmäkilpailussa 2017. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 21:nneksi ja 4 × 5 kilometrin viestissä yhdeksänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti Anamarija Lampičin kanssa vapaan hiihtotavan parisprintissä pronssia. Urevc kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Planicassa tammikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2016 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Cognen vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2019. Parhaimmillaan hän on ollut viides Ulricehamnin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2021. Seuraavana päivänä hän voitti Anamarija Lampičin kanssa vapaan hiihtotavan parisprintin. == Lähteet == Luokka:Slovenialaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Willem de Vos

Willem de Vos (s. 30. lokakuuta 1954, Apeldoorn) on hollantilainen Wageningenin yliopiston mikrobiologian professori, joka on toiminut tutkimusprofessorina myös Helsingin yliopistossa. Hän oli Suomen Akatemian akatemiaprofessori kaudella 2011–2015. Willem M. de Vos valmistui maisteriksi (biologia/biokemia) vuonna 1978 ja väitteli vuonna 1983 Groningenin yliopistosta. Molemmista tutkinnoistaan hän sai erinomaisen arvosanan. Osan väitöskirjatyöstään hän teki Max Plankin molekyyligenetiikan instituutissa Berliinissä. Tämän jälkeen hän oli tovin Englannissa, sitten käynnisti tutkimusryhmän ja eteni tutkimuspäälliköksi Alankomaiden meijerialan tutkimuslaitoksessa (Netherlands Institute for Dairy Research, nykyään NIZO Food Research) vuonna 1987. Hänet nimitettiin samana vuonna Wageningenin yliopiston bakteerigenetiikan osa-aikaiseksi professoriksi, ja vuonna 1994 mikrobiologian professoriksi. Hän on tämän professuurin rinnalla hoitanut moninaisia yliopiston ja tieteellisten laitosten johtotehtäviä. Vuodesta 2007 hänellä on ollut osa-aikainen tutkimusprofessuri Helsingin yliopistossa. Vuonna 2008 hän sai NWO:n Spinoza-palkinnon uraauurtavasta työstään mikro- organismien kuten bakteerien merkityksestä ihmisruualle ja ihmisten terveydelle. Palkinto on Alankomaiden korkein tieteellinen palkinto. Vuodesta 2009 lähtien hän on ollut Alankomaiden kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen. Professori de Vos on erittäin tuottelias tiedemies, jolla on työhänsä liittyen erittäin laaja yhteistyöverkosto. Vuoteen 2008 mennessä hänellä oli 25 patenttia tai patentoitua sovellusta ja hän oli ohjannut jo noin 75 väitöskirjaopiskelijaa. Hänen julkaisuluetteloonsa sisältyi helmikuussa 2017 yli 710 tieteellistä artikkelia tai muuta nimikettä. Hän on osallistunut myös tieteen arvostetuimmissa lehdissä kuten Naturessa julkaisujen alkuperäisartikkelien laatimiseen. ==Lähteet== Vos, Willem de Luokka:Akatemiaprofessorit Luokka:Alankomaalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Viitatuimmat tutkijat Clarivaten mukaan
Private Property

Private Property () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Joachim Lafossen ohjaama ranskalais-belgialais-luxemburgilainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jérémie Renier ja Yannick Renier. Joachim Lafosse ja François Pirot käsikirjoittivat elokuvan, jonka tuottajana oli Joseph Rouschop. Private Property sai ensi-iltansa vuoden 2006 Venetsian elokuvajuhlilla, missä se kilpaili pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisesta leijonasta. == Juoni == Kymmenen vuotta sitten eronnut Pascale (Isabelle Huppert) asuu kahden nuoren aikuisen poikansa, Thierryn ja Françoisin (Jérémie Renier ja Yannick Renier), kanssa kauniissa ja vanhassa maalaistalossa Belgian maaseudulla. Pascale on kiistellyt talosta entisen aviomiehensä Lucin (Patrick Descamps) kanssa jo vuosia, ja kun uudesta elämästä haaveileva Pascale päättää myydä talon, Thierry ja François ovat sitä vastaan. Pian rumat totuudet alkavat nousta pintaan, minkä seurauksena kaikki kääntyvät toisiaan vastaan. == Näyttelijät == == Julkaisu ja vastaanotto == Private Property sai ensi- iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 1. syyskuuta 2006. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Belgiassa 24. tammikuuta 2007. Elokuvan Ranskan ensi-ilta oli Angersin elokuvajuhlilla 27. tammikuuta 2007 ja maanlaajuinen teatteriensi-ilta 21. helmikuuta 2007. Haut et Court oli elokuvan teatterilevittäjänä Ranskassa ja Cinéart Belgiassa. Private Property ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Espoo Cinén elokuvajuhlilla 22. elokuuta 2007. Elokuva kiersi lisäksi useita muita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten Toronton ja Karlovy Varyn elokuvajuhlat. Private Property on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 76% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 33 arviointiin. 886 käyttäjästä 66% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella elokuva on saanut 78 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin viisi käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 8,2/10. Internet Movie Databasen 1 428 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,1/10. Private Property julkaistiin Yhdysvalloissa DVD:lle 11. syyskuuta 2007 ja Ranskassa 13. marraskuuta 2007. == Palkinnot ja ehdokkuudet == Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinnot ja ehdokkuudet Palkinto Kategoria Ehdokas Tulos UCC, Belgia: André Cavens -palkinto Paras (belgialainen) elokuva Joachim Lafosse Venetsian elokuvajuhlien (Italia) SIGNIS-palkinto Kunniamaininta Joachim Lafosse Venetsian elokuvajuhlien (Italia) Kultainen leijona Paras elokuva Joachim Lafosse Tallinna Pimedate Ööde Filmifestivalin (Viro) Kultainen susi Paras elokuva Joachim Lafosse Jeonjun elokuvajuhlien (Etelä-Korea) Woosuk-palkinto Indie Vision Joachim Lafosse == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Private Property AlloCinéssä * Private Property UniFrancessa Luokka:Vuoden 2006 ranskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2006 belgialaiset elokuvat Luokka:Ranskalaiset draamaelokuvat
Debora Roncari

Debora Roncari (s. 17. marraskuuta 1992) on italialainen maastohiihtäjä. Roncari kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Milanossa tammikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Toblachissa tammikuussa 2017 oltuaan vapaan hiihtotavan sprintissä 29:s. == Lähteet == Luokka:Italialaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt