EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antônio Pizzonia

Antônio Reginaldo Pizzonia Júnior (s. 11. syyskuuta 1980 Manaus, Amazonas, Brasilia) on brasilialainen kilpa-autoilija. Hän syntyi Manausissa keskellä Amazonin sademetsää, ja tästä syystä hänestä käytetään lempinimeä ”Jungle Boy”. == Ura == Pizzonia aloitti autourheilijana kilpailemisen jo 11-vuotiaana lähinnä kartingissa, mutta hän on osallistunut myös Formula 3000 -kilpailuihin. Aluksi hän kilpaili kotimaassaan lähinnä São Paulon (Interlagos) ja Rio de Janeiron radoilla. Hän siirtyi Englantiin vuonna 1997. Pizzonia voitti Britannian Formula Renault -sarjan mestaruuden vuonna 1999. Samana vuonna hän sijoittui toiseksi Euroopan Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2000 Pizzonia voitti Britannian F3-sarjan mestaruuden. Pizzonian Formula 1 -ura alkoi vuonna 2003 Jaguarilla, jonne hänet pestattiin Mark Webberin tallitoveriksi. Hän ei saavuttanut juurikaan menestystä, ja hänet korvattiin Justin Wilsonilla. Vuosina 2004 ja 2005 Pizzonia ajoi Williamsilla yhteensä yhdeksän kilpailua korvaten Ralf Schumacheria ja Nick Heidfeldiä. Hän saavutti formulavuosinaan yhteensä kahdeksan pistettä ajamalla neljästi seitsemänneksi. Kaudella 2007 Pizzonia ajoi GP2-sarjassa FMS -tallissa turkkilaisen Jason Tahincioğlun tallikaverina. Hänet kuitenkin erotettiin tallista kesken kauden vaisujen tuloksien takia. Hänen paikkansa tallissa otti Adam Carroll. Vuosina 2008–2009 ja 2011 Pizzonia kilpaili Superleague Formula- ja Brasilian Stock Car -sarjoissa. Vuonna 2012 Pizzonia ajoi neljä kilpailua Auto GP -sarjassa voittaen niistä kaksi ja sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. == Tulokset == === Formula 1 -tulokset === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 Pisteet Sijoitus 2003 Jaguar AUS 13† MAL Kesk. BRA Kesk. SMR 14 ESP Kesk. AUT 9 MON Kesk. CAN 10† EUR 10 FRA 10 GBR Kesk. GER HUN ITA USA JPN 0 21. 2004 Williams AUS MAL BHR SMR ESP MON EUR CAN USA FRA GBR GER 7 HUN 7 BEL Kesk. ITA 7 CHN JPN BRA 6 15. 2005 Williams AUS MAL BHR SMR ESP MON EUR CAN USA FRA GBR GER HUN TUR ITA 7 BEL 15† BRA Kesk. JPN Kesk. CHN 13† 2 22. === Formula 3000 -tulokset === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Pisteet Sijoitus 2001 Petrobras Junior Team BRA 9 SMR 4 ESP 6 AUT 4 MON Kesk. EUR 6 FRA 10 GBR 3 GER 1 HUN Kesk. BEL 8 ITA Kesk. 22 6. 2002 Petrobras Junior Team BRA 4 SMR 4 ESP 10 AUT 7 MON 4 EUR 3 GBR 5 FRA 4 GER Kesk. HUN Kesk. BEL Kesk. ITA DSQ 18 8. === GP2-tulokset === Kausi Talli 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Pisteet Sijoitus 2007 Petrol Ofisi FMS International BHR FEA 16 BHR SPR Kesk. ESP FEA Kesk. ESP SPR 8 MON FEA 8 FRA FEA FRA SPR GBR FEA GBR SPR EUR FEA EUR SPR HUN FEA HUN SPR TUR FEA TUR SPR ITA FEA ITA SPR BEL FEA BEL SPR VAL FEA VAL SPR 1 27. == Lähteet == * http://antoniopizzonia.com/ == Aiheesta muualla == *Antônio Pizzonia DriverDB.comissa Luokka:Brasilialaiset Formula 1 -kuljettajat Luokka:Champ Car -kuljettajat Luokka:GP2-kuljettajat Luokka:American Le Mans Series -kuljettajat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Placebo

Placebo tai plasebo tarkoittaa seuraavia asioita: * plasebo eli lumelääke * Placebo, rock-yhtye * Placebo, Placebo-yhtyeen albumi.
Spinelli

Spinelli on spinelliryhmään kuuluva mineraali, jonka kemiallinen koostumus on MgAl2O4. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 8 ja ominaispaino 3,58–3,62 sekä tiheys 3,58–4,06. Spinellin kidejärjestelmä on kuutiollinen. Spinellikiteet ovat tavallisimmin oktaedrin muotoisia, ja ne muodostavat toisinaan kaksosia. Spinelliä tavataan punaisena, vaaleanpunaisena, violettina, sinisenä, ruskeana, värittömänä, vihreänä, keltaisena ja mustana. Läpinäkyvänä spinelli on jalokivi. Spinelli-nimi tulee latinan kielen sanasta spina (oka, piikki), joka viittaa kiteen muotoon. Spinellin nimi voi viitata myös kreikan kielen sanaan σπινθήρας (spinthiras), joka tarkoittaa kipinää ja viittaa punaisen spinellin tulenhehkuiseen väriin. Punainen spinelli, joka on korukäytössä spinellin värimuunnoksista suosituin, muistuttaa erehdyttävästi rubiinia, mutta on astetta pehmeämpi. Hiottujen kivien kohdalla, kun naarmutuskovuustesti ei ole mahdollinen, tarvitaan gemmologin tutkimusta erottamaan kivet toisistaan. Monet kruununjalokivet, kuten Baijerin kuninkaan kruunun kivet ja kuuluisa Black Prince's Ruby Englannin kuninkaan kruunussa on myöhemmin tunnistettu spinelleiksi. Spinelli erotettiin omaksi mineraalikseen 1700-luvulla. == Esiintyminen == Spinelliä esiintyy lähinnä magmakivissä ja marmoreissa. Kiteet ovat pääosin pieniä; Lontoon Luonnontieteellisessä museossa on 500 karaatin spinellikide, ja Black Prince's Ruby on noin 170 karaatin painoinen. Kestävänä ja painavana mineraalina spinellikiteet rikastuvat isäntäkiven rapauduttua jalokiviuvaan, esimerkiksi jokien pohjiin. Spinelliä ja korundia löydetään usein samoista esiintymistä, sillä ne molemmat tarvitsevat syntyäkseen alumiinioksidin läsnäolon ja koska mineraalit ovat kestävyydeltään ja ominaispainoltaan samaa luokkaa. Tunnetuimmat spinelliesiintymät ovat Sri Lankan jalokivisoraesiintymät sekä Myanmarin ja Thaimaan kalkkikivet. Mustaa tai tummanvihreää epäjaloa spinelliä kutsutaan usein pleonastiksi (aikaisemmin myös ceyloniitiksi), ja se on varsin tavallinen mineraali kivilajeissa, joista eräissä päämineraalina. Keltaista spinelliä kutsutaan toisinaan rubiselliksi. Spinelliä saattaa muodostua liekkiatomiabsorptiospektrometrissä, kun määritellään magnesiumia näytematriisista, joka sisältää alumiinia. Syntynyt yhdiste vaikeuttaa näytteen analysointia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mindat: Spinel * Webmineral: Spinel Mineral Data Luokka:Oksidimineraalit Luokka:Jalokivet
Steyr AUG

thumb|280px|Steyr AUG:in omalaatuinen tähtäin. Steyr AUG () on 1970-luvulla kehitetty itävaltalainen kaasumäntätoiminen rynnäkkökivääri. Vakiomalli A1 esiteltiin vuonna 1977.Smith 1995, 175 Ase on ns. bullpup-tyyppinen, eli lipas on liipaisinkoneiston/pistoolikahvan takana. AUG:n runko on teräsvahvistettua alumiinivalua ja sen A1-vakiomallissa on kiinteä Swarovskin valmistama 1,5 x optinen tähtäin.McNab 2008, 305 Tähtäinkuvio on paksureunainen ympyrä, jonka avoin sisäkehä vastaa seisovan miehen korkeutta 300 metrin etäisyydeltä. Vakiopatruunan laakean lentoradan vuoksi tämän katsottiin riittävän rivisotilaan tarpeisiin; tähtäimensiirtoavain on lisävaruste. Kiväärin tukki on muovipolymeeria. Ase voidaan muuttaa vasenkätisille sopivaksi vaihtamalla siihen vasenkätinen lukko ja siirtämällä hylsynpoistoaukon suojalevy oikealle puolelle. Tukin perässä on tila puhdistusvälineille. Saman perälevyn takaa löytyy erillisenä komponenttina irrotettava laukaisukoneisto, joka on iskuvasara ja virepinnat mukaan lukien muovimateriaalia, ainoastaan jouset ja laakeritapit laukaisukoneistossa ovat terästä. Aseen lipas on läpinäkyvää muovia jäljellä olevan patruunamäärän toteamiseksi. Aseeseen sopii Naton vakiopistin, joka vaatii kuitenkin piipun ulkopinnan kierteisiin ruuvattavan lukituskiinnikkeen. Aseesta on olemassa useita versioita. Aseen perusversio käyttää Naton 5,56 mm:n patruunaa, joita lippaaseen mahtuu joko 30 tai 42, siitä on myös 621 mm:n mittaisella raskaalla piipulla ja haaratuella varustettu pikakiväärimalli. Piiput ovat pikairrotettavia. AUG:ta valmistetaan myös 9 mm Parabellum-kaliiperisena konepistoolimallina tai 9 mm:n piipun, lukon ja lipasadapterin (25 patruunan lippaille) sisältävänä vaihtosarjana. Näissä versioissa voi käyttää myös Steyr MPi-konepistoolin 32 patruunan lippaita. Steyr AUG:ssa ei ole erillistä vaihdinta, vaan se ampuu kertatulta lyhyellä liipaisimen vedolla ja sarjatulta painettaessa liipaisin pohjaan. AUG:ta valmistetaan myös itselataavaa kertatulta ampuvana siviilimyyntiin ja poliisikäyttöön. == Lähteet == * * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == *Valmistajan sivu *www.steyr-aug.com *World Guns: AUG rynnäkkökivääri *World Guns: AUG konepistooli Luokka:Rynnäkkökiväärit Luokka:Bullpup Luokka:Irlannin puolustusvoimat
Toivo Saloranta

Toivo Nikolai Saloranta (21. joulukuuta 1913 Kauhajoki – 8. marraskuuta 2005 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelysneuvos, kansanedustaja, kunnanvaltuutettu ja ministeri. Saloranta syntyi Kauhajoella Pohjanmaalla, missä hän vietti koko elämänsä ja myös kuoli. Saloranta toimi Maalaisliiton ja sittemmin Suomen Keskustan kansanedustajana 17 vuotta vuosina 1954–1975. Hän oli toisena sosiaaliministerinä Paasion I hallituksessa 1967–1968. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1956, 1962 ja 1968 presidentinvaaleissa. Saloranta toimi kotikuntansa valtuuston puheenjohtajan yhteensä 35 vuotta. Hänellä oli lisäksi lukuisia muitakin luottamustehtäviä valtakunnan, maakunnan ja kunnan tasolta. Toivo Saloranta sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1965 ja maanviljelysneuvoksen arvonimen vuonna 1978. ==Lähteet== *Toivo Salorannan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Suomen ministerit Luokka:Kauhajoen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Vaasan vaalipiiri Luokka:Maanviljelysneuvokset Luokka:Vuonna 1913 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Digammafunktio

Digammafunktio on gammafunktion logaritminen derivaatta. Digammafunktiota merkitään kirjaimella ψ (psii). Se määritellään derivaattana :\psi(x) =\frac{d}{dx}\operatorname{ln}\,\Gamma (x) =\frac{\Gamma'(x)}{\Gamma(x)}. Digammafunktio on ensimmäinen polygammafunktio. Digammafunktio voidaan määritellä myös numeerisesti integraalina :\psi (x)=\int_0^\infty \left ( \frac{e^{-t}}{t}-\frac{e^{-xt}}{1-e^{-t}}\right )dt. Digammafunktiolle on voimassa :\psi (1-x)-\psi (x)=\pi \operatorname{cot}\,\pi x ja :\psi (x+1)-\psi (x)=\frac{1}{x}. Luokka:Erikoisfunktiot km:អនុគមន៍ ឌីហ្គាំម៉ា
Obsidiaani

Obsidiaani (laavalasi) on laavaa, joka on jähmettynyt niin nopeasti, ettei muodostunut kivilaji ole ehtinyt kiteytyä. Se syntyy kvartsipitoisesta laavasta.Obsidiaani ja muut lasimaiset kivet. Arkistolinkki, arkistoitu 9.11.2009. Tuloksena on tummanviolettia, tummanvihreää, tummanruskeaa tai aivan mustaa lasia. Sitä käytettiin kivikaudella Etelä-Euroopassa pienikokoisten teräaseiden ja nuolenkärkien valmistukseen. Nykyisin sitä käytetään korukivenä ja kirurgin veitsissä. == Obsidiaanin käyttö iänmäärityksessä == Kun pala obsidiaania murtuu, ilmassa oleva vesi tarttuu murrospintaan ja alkaa siirtyä lasin sisälle diffuusion välityksellä. Tämän seurauksena obsidiaanin pintaan muodostuu vesipitoinen (hydrautunut) kaistale, jonka paksuus riippuu siitä, kuinka kauan murrospinta on altistunut ilman kosteudelle. Ympäristön lämpötila ja obsidiaanin kemia vaikuttavat hydrautumisen nopeuteen. Geologit Irving Friedman ja Robert Smith esittelivät 1960-luvulla obsidiaanin perustuvan ajoitusmenetelmän, jonka avulla ihmisen työstämille obsidiaanipinnoille voidaan antaa sekä suhteellisia että absoluuttisia ikiä. Obsidiaaniajoitusta käytetään erityisesti arkeologisessa ajanmäärityksessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jalokivet Luokka:Pintakivilajit Luokka:Vulkaniitit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Thompson-konepistooli

Thompson-konepistooli on yhdysvaltalainen konepistooli, josta on valmistettu useita eri malleja 1920-luvulta alkaen. Englanniksi ase tunnetaan lempinimellä Tommy gun, tai Chicago typewriter (kirjoituskonemaisen nakutuksen takia, Chigagon gangsterisotien ajalta). Kenraali John Taliaferro Thompsonin suunnitteleman aseen tärkeimmät mallit ovat M1921, M1928, M1928A1, M1 ja M1A1. Aseen kaliiperi on .45 ACP (Automatic Colt Pistol). M1 ja M1A1 ovat toisen maailmansodan aikana valmistuksen nopeuttamiseksi yksinkertaistettuja malleja. The Thompson submachine gun Modern Firearms == Lähteet == == Aiheesta muualla == *The Thompson submachine gun *The Unofficial Tommy Gun Page *Modern Firearms - Thompson M1921 M1928 M1 and M1A1 submachine gun Luokka:Konepistoolit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rodoniitti

Rodoniitti (kemiallinen kaava MnSiO3, mangaani(2)-metasilikaatti) on vaaleanpunaisesta punaruskeaan vaihteleva mineraali, joka on saanut nimensä värinsä mukaan: kreikaksi rhodos tarkoittaa ruusua. Rodoniittia esiintyy lähes kaikkialla maailmassa, tavallisesti mangaanikaivoksissa ja -esiintymissä. Mainittavia esiintymiä on muun muassa Sverdlovskissa Uralilla Venäjällä, Värmlannissa Ruotsissa, Suomessa esimerkiksi Ylistaron Vittingissä, Yhdysvalloissa, Intiassa, Madagaskarilla, Meksikossa ja Broken Hillissä Australiassa, jossa esiintyy erikoisia läpinäkyviä, kiteisiä muunnoksia. Läpinäkyvät kiteet hiotaan usein viistehiontaisiksi jalokiviksi. Rodoniitin kidejärjestelmä on trikliininen, mutta kiteet ovat erittäin harvinaisia. Rodoniitissa esiintyy tavallisesti mustia mangaanioksidisulkeumia, jotka antavat sille kauniin marmorimaisen ulkonäön. Sulkeumat syntyvät rodoniitin sisältämän mangaanin hapettuessa. Mohsin kovuusasteikolla rodoniitti on 5,5–6,5, mikä antaa kivelle erinomaisen työstettävyyden. Rodoniitti on hyvin suosittu korukivenä. Rodoniitilla on myös kaksi koostumukseltaan poikkeavaa muunnosta: magnesiumpitoinen shihutsuniitti ja sinkkipitoinen fowleriitti. Rodoniitin sisarmineraali on rodokrosiitti: mangaanikarbonaatti, MnCO3. == Lähteet == * Schumann, Walter, 1993: Kivet ja mineraalit. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-10207-9 * Schumann, Walter, 1989: Jalokivet ja korukivet. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-10837-9 * Brocardo, G., 1994: Minerals & Gemstones. ISBN 0-7153-0197-7 == Aiheesta muualla == * Mindat: Rhodonite * Webmineral: Rhodonite Mineral Data Luokka:Silikaattimineraalit
Andesiitti

Andesiitti on vulkaaninen tummanharmaa tai musta,Malminetsijän opas s. 31 usein porfyyrinen kivilaji. Se on muodostunut jäähtyneestä laavasta ja on pienikitestä kiveä. Se koostuu pääosin kvartsista ja plagioklaasista.Malminetsijän opas s. 29 Lisämineraaleina on yleisimmin biotiittia, sarvivälkettä ja pyrokseenejä. Andesiitti on saanut nimensä Andien vuoristosta, jossa sitä esiintyy runsaasti. Andesiitti muodostuu andesiittilaavasta joka purkautuu pinnalle ja on pintakivi, samasta laavasta muodostuu myös muita kivilajeja esimerkiksi dasiittia joka on myös pintakivi. Jos laava jää syvälle maan alle siitä tulee kovassa paineessa kiteytynyttä suurikiteitstä kiveä joka on dioriittia. Dioriitti on taas syntytapansa mukaan syväkivi.Malminetsijän opas s. 33 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intermediääriset kivilajit Luokka:Pintakivilajit Luokka:Vulkaniitit
Krysoberylli

Krysoberylli on berylliumia ja alumiinioksidia sisältävä mineraali, jonka kemiallinen koostumus on BeAl2O4. Se on saanut nimensä kreikan kielen ’kultaista berylliä’ tarkoittavasta sanasta, joka viittaa krysoberyllille tyypilliseen kullankeltaiseen väriin. Mineraali voi olla myös ruskea tai vihreä; lisäksi krysoberyllin muunnos aleksandriitti on päivänvalossa vihreä ja keinovalossa punainen. Krysoberylli on kova mineraali. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 8,5. Ominaispaino 3,7 on myös varsin korkea. Läpinäkyvyys vaihtelee läpinäkyvästä läpikuultavaan; läpinäkyvät krysoberyllit ovat jalokiviä ja läpinäkymättömissä kappaleissa esiintyy joskus lukuisista sulkeumista johtuva kissansilmäilmiö, jolloin kyseisiä kiviä kutsutaan krysoberyllikissansilmiksi. Krysoberyllin kidejärjestelmä on rombinen. Kiteet ovat muodoltaan tavallisesti levymäisiä tai prismaattisia; erikoistuntomerkkinä varsinkin kiilleliuskeessa kasvaneet kiteet ovat kolmosia, jotka ovat muodostaneet kuusikulmion muotoisen yhteenkasvettuman. Kiilleliuskeen ohella krysoberylliä esiintyy graniittisissa kivilajeissa ja pegmatiiteissa sekä myös irtonaisina kappaleina jalokiviuvassa, josta useimmat jalokiviluokan kivet ovat peräisin. Niitä löydetään sopivien kivilajiesiintymien läheisistä joki- ja merikerrostumista. Tunnetumpiin krysoberyllin esiintymisalueisiin luuluu Venäjän Uralvuoristo, josta sitä on saatu tuhansia vuosia. Myös Brasilia ja Sri Lanka tunnetaan mineraalin esiintymispaikkoina. Aleksandriitti on syntynyt, kun pieni osa mineraalin alumiinista on korvautunut kromioksidilla. Tästä on aiheutunut aleksandriitin poikkeuksellisen voimakas pleokroismi, jolloin kivi näyttäytyy eri värisenä aallonpituudeltaan erilaisessa valossa; arvokkaimmat kivet ovat peräisin Venäjältä, josta muunnos löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1831 tsaari Aleksanteri II:n syntymäpäivänä, ja kivi nimettiin hänen mukaansa. Venäläisissä kivissä muutos vihreästä punaiseen näkyy erityisen selvästi, ja suuret yksilöt ovat jopa rubiineja arvokkaampia. Tavallinen krysoberylli, kuten myöskään krysoberyllikissansilmä, ei sen sijaan ole erityisen suosittu tai arvokas jalokivi kestävyydestään huolimatta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mindat: Chrysoberyl * Webmineral: Chrysoberyl Mineral Data * Gemdat.org: Chrysoberyl Luokka:Oksidimineraalit Luokka:Jalokivet Luokka:Berylliumyhdisteet
Malakan niemimaa

Malakan niemimaa (malaijiksi Semenanjung Tanah Melayu, thaiksi คาบสมุทรมลาย) on pitkulainen, kapea niemimaa Kaakkois-Aasiassa. Pinta-alaltaan se on noin 181 300 km². Alueella on matalia rannikkoalankoja ja runsaasti jokia. Kasvillisuus on trooppista ja rehevää. Niemimaa on yksi maailman suurimmista tinan ja kumin tuotantoalueista. Valtiollisesti niemimaa on jaettu Malesian (etelä), Thaimaan (koillinen) ja Myanmarin (luode) kesken. Singapore sijaitsee saarella niemimaan kärjessä. == Historia == 100-luvulta 1200-luvulle niemimaan ihmisiin oli vaikutusta pohjoisessa sijainneilla kuningaskunnilla, joissa vallitsivat sekä hindulaisuus että buddhalaisuus. Noihin aikoihin Pattanin alueella, nykyisellä Thaimaan ja Malesian rajaseudulla, oli hindulaisbuddhalainen kuningaskunta. Noin 1200-1400-luvuilla Malakan niemimaan alueelle tuli islamin uskonto. Malaijan niemimaan perinnölliset kuningaskunnat joutuivat 1700-luvulta alkaen brittien alaisuuteen. Lisäksi niemimaalla oli useita alueita, niin sanotut Salmisiirtokunnat, jotka olivat suoraan Britannian kruunun alaisia siirtomaita. Näitä olivat Malakka, Dinding, Penang ja Singapore. Toisen maailmansodan jälkeen niemimaalle muodostettiin brittiläinen kruununsiirtomaa Malayan Union. Siitä tuli myöhemmin Malaijan liittovaltio, joka itsenäistyi 1957. Vuonna 1963 siihen liitettiin Singapore, Sabah ja Sarawak, jolloin muodostui Malesia. Singapore erosi siitä 1965. == Luonto == Malakan niemimaalla esiintyviä apinalajeja ovat lari, hidaslori, silmälasilanguri, siamanki ja saparomakaki, jotka ovat kaikki uhanalaisia.Malakan niemimaalla elää myös marmorikissa, joka on IUCN:n listalla luokiteltu silmälläpidettäväksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Malesian maantiede Luokka:Thaimaan maantiede Luokka:Aasian niemimaat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Rock-Jerry

Rock-Jerry (oik. Kaj Alvar Järnström, käytti myös taiteilijanimeä Jerry, s. 30. kesäkuuta 1943 Helsinki) on suomalainen rocklaulaja. Hän voitti vuonna 1959 rock-kuninkuuskilpailun. Seuraavana vuonna nimellä Rock-Jerry & His Masters tehtyä Rock-Jerryn debyytti-EP:tä Suomen Rock-kuningas (sisälsi kappaleet "Long Tall Sally" / "Waltzing Matilda" / "Stupid Cupid" / "Only Sixteen") pidetään ensimmäisenä varsinaisena suomalaisena rock-levynä. Rock- Jerryn managerina toimi Onni Gideon. Rock-Jerry keskittyi 1960-luvun alun jälkeen kauppatieteen opintoihin, mutta teki comebackin vuonna 1974 julkaisten kaksi albumia. Vuonna 2000 julkaistiin 20 suosikkia – When The Saints Go Marchin' In -kokoelma, mikä sisältää Rock-Jerryn tunnetuimmat levytykset. == Aiheesta muualla == * Rock-Jerryn diskografia * Luokka:Suomalaiset rocklaulajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aatos

Aatos on suomalainen miehen etunimi. Runokielessä 'aatos' merkitsee ylevää ajatusta. Aatosta käytetään myös Aadolf- tai Aatami-nimen puhuttelumuotona. Toisaalta nimi muistuttaa alkujaan kreikkalaisperäistä nimeä Athos, joka on tullut tunnetuksi varsinkin Alexandre Dumas vanhemman teoksesta Kolme muskettisoturia. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan on Suomessa ollut kirjoilla vuoden 2021 loppuun mennessä 13 760 Aatos-nimistä miestä. == Tunnettuja Aatos-nimisiä == *Aatos Alanen (1894–1974), oikeustieteen professori *Aatos Bollström (s. 1971), laulaja *Aatos Erkko (1932–2012), lehdenkustantaja ja toimitusjohtaja, yksi Suomen varakkaimmista henkilöistä *Aatos Fred (1917–2003), šakinpelaaja *Aatos Koivu (s. 2006), jääkiekkoilija *Aatos Koivurinta (1916–2001), seiväshyppääjä *Aatos Lahtinen (s. 1942), matematiikan professori *Aatos Lehtonen (1914–2005), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja *Aatos Lehtonen (1919–2010), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos *Aatos Leino (1907–1983), yritysjohtaja ja teollisuusneuvos *Aatos Maunula (1906–1979), kenraaliluutnantti *Aatos Ojala (1919–1987), kirjallisuudentutkija *Aatos Ranta (1920–2006), yritysjohtaja ja kauppaneuvos *Aatos Schildt (1864–1939), maanviljelysneuvos ja valtiopäivämies *Aatos Tapala (s. 1940), oopperalaulaja *Aatos Tavaila (1901–1991), järjestöjohtaja ja maanviljelysneuvos *Aatos E. Vehmas (1927–2020), juristi, yritysjohtaja ja kauppaneuvos *Aatos Yli-Jaskari (1904–1962), kilpapainija ja olympiamitalisti == Kuvitteellisia henkilöitä == * Aatos, suomalais-chileläinen poika Reetta Huhtasen elokuvassa Aatos ja Amine == Katso myös == * Atos (nimi) == Lähteet == Luokka:Etunimet
Timo Jämsen

Timo Jämsen (oik. Keijo Tauvo Ahola, 18. joulukuuta 1942 Pori – 8. toukokuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen rocklaulaja ja kitaristi, joka tuli tunnetuksi 1960-luvun alun ensimmäisessä suomalaisessa rock-aallossa menestyttyään Suomen rock-kuninkuuskilpailussa 16. marraskuuta 1959. Jämsen levytti ensimmäiset levynsä Fazerille, mutta siirtyi pian Scandian talliin. Tältä vuonna 1961 alkaneelta levytyskaudelta tunnetuimpia äänityksiä ovat alun perin Elviksen esittämä ”Kohtalon tähti” (”Flaming Star”), Cliff Richard -cover ”Tuollainen tyttö” (”Girl Like You”) ja kitarayhtye The Strangersin kanssa vuonna 1963 nimellä Timo Jämsen & The Strangers tehty EP ”Yyterin twist”. Rockin suosion alkaessa hiipua Jämsen siirtyi rautalankamusiikkiin ja liittyi The Esquires -yhtyeeseen vuonna 1963. Beatles-ilmiön rantauduttua Suomeenkin yhtye äänitti useita Beatles-hittejä suomeksi. Näistä parhaiten menestyi Lennon-McCartney- sävellys ”Maailma ilman rakkautta” (”World Without Love”). 1960-luvulla ahkerasti keikkaillut yhtye teki paluun 1990-luvulla. ==Diskografia== * ”Poika ja kitara” 1960–63, (1990) * 20 suosikkia – Yyterin twist, (1998) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Timo Jämsenin koko diskografia ja historiaa (Internet Archive) * * Timo Jämsenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Elävä arkisto: Timo Jämsen oli suomalainen rockpioneeri Luokka:Suomalaiset kitaristit Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Sininen ylijättiläinen

Siniset ylijättiläiset ovat ylijättiläistähtiä, joiden luminositeettiluokka on I ja spektriluokka O tai B. Siniset ylijättiläiset ovat erittäin kuumia ja kirkkaita, ja niiden pintalämpötila on 30 000–50 000 K. Niillä on yleensä 10–50 kertaa Auringon massa ja noin 25 kertaa Auringon säde. Nämä harvinaiset ja arvoitukselliset tähdet ovat lähes kuumimpia ja kirkkaimpia tähtiä koko tunnetussa maailmankaikkeudessa.Dr. Jim Kaler, The Nature of the Stars Siniset ylijättiläiset ovat yleensä paljon pienempiä kuin niiden punaiset vastineet. Suurten massojensa takia niiden elinkaari on suhteellisesti erittäin lyhyt, ja niitä havaitaan usein nuorissa muodostelmissa, kuten avoimissa tähtijoukoissa, kierteisgalaksien haaroissa ja epäsäännöllisissä galakseissa. Niitä havaitaan joskus myös kierteisgalaksien keskuksissa, elliptisissä galakseissa ja pallomaisissa tähtijoukoissa, joiden uskotaan yleisesti koostuvan vanhemmista tähdistä. Tunnetuin esimerkki sinisestä ylijättiläisestä on Rigel, kirkkain tähti Orionin tähdistössä. Sen massa on noin 20 kertaa Auringon massa ja sen kirkkaus 60 000 kertaa suurempi. Koska siniset jättiläiset ovat harvinaisia ja lyhytikäisiä, niitä ei tunneta kovin paljon. Siniset ylijättiläiset edustavat hitaan palamisen vaihetta massiivisen tähden kuolemassa. Koska ytimen ydinreaktiot ovat hieman hitaampia, näiden tähtien pinnoista tulee normaalia kuumempia. Punaiset ylijättiläiset voivat muuttua sinisiksi ylijättiläisiksi, jos niiden ydinreaktiot tulevat jostakin syystä hitaammiksi. Tällaisessa tilanteessa niistä voi tulla myös pulsareita. Punaisista ylijättiläisistä lähtevä aurinkotuuli on tiheää ja hidasta, mutta sinisistä ylijättiläisistä tuleva on nopeaa ja harvaa. Kun punainen ylijättiläinen muuttuu siniseksi ylijättiläiseksi, nopeampi aurinkotuuli saavuttaa jo lähteneen hitaamman aurinkotuulen ja läheisestä materiasta tulee tiheämpää. Lähes kaikkien tunnettujen sinisten ylijättiläisten lähistöllä leijuu tällaista tiheää materiaa, mikä viittaa siihen, että ne kaikki ovat joskus olleet punaisia ylijättiläisiä. Aikaisemmin oli arvioitu, että kaikki supernovat syntyvät punaisista ylijättiläisistä, kunnes Supernova 1987A todistettiin syntyneeksi sinisestä B3-luokan ylijättiläisestä.Galactic Twins of the Nebula Around SN 1987A: Hints that LBVs may be supernova May 2007 == Lähteet == Luokka:Tähtityypit
Auringon luminositeetti

Auringon luminositeetti on Auringon säteilemä valoteho tai auringon säteilemä kokonaisteho kaikilla aaltoalueilla. Auringon kokonaisluminositeetti Lo tai Ls on: L_\bigodot= 3,827\times10^{26}\hbox{ W} Auringon säteily näkyvällä alueella eli visuaalinen luminositeetti Lvo on: L_{v\bigodot}= 3,9\times10^{28}\hbox{ lm} kun Aurinko säteilee 100 lm/W. Luokka:Tähtien ominaisuudet
Vanilla Ice

Vanilla Ice (oik. Robert Matthew Van Winkle, s. 31. lokakuuta 1967 Miami Lakes, Florida) on yhdysvaltalainen rap-artisti, näyttelijä ja tv-juontaja. Hänet tunnetaan parhaiten hittikappaleestaan "Ice Ice Baby", joka nousi ensimmäisenä hip hop-singlelevytyksenä Billboard myyntilistojen kärkeen vuonna 1990. Vanilla Ice on esiintynyt tositv-ohjelmissa, kuten vuonna 2010 alkaneessa sarjassaan The Vanilla Ice Project. Vuonna 2012 hän esitti itseään elokuvassa That's my boy. Van Winkle oli naimisissa Laura Van Winklen kanssa vuodesta 1997 vuoteen 2016 ja heillä on kaksi tytärtä. Van Winkle pidätettiin kahdesti avioliiton aikana hänen pahoinpideltyään vaimoaan. == Diskografia == * Hooked (1989) * To The Extreme (1990) * Extremely Live (live albumi) (1991) * Mind Blowin' (1994) * One Fierce Beer Coaster (The Bloodhound Gang) (1996) * Hard To Swallow (1998) * Are You Man Enough? (Betty Blowtorch) (2001) * Bipolar (2001) (V-Ice) * Forgotten Freshness Volume 3 (Insane Clown Posse) (2001) * Platinum Underground (2005) * Vanilla ice is back! - Hip Hop Classic (2008) * WTF (2011) * Extremly Live (2014) * Mind Blowin' (2014) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Vanilla Icen kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pariisin ooppera

Pariisin ooppera eli Opéra de Paris eli l'Opéra on Ranskan merkittävin oopperaseurue Pariisissa. Sen on perustanut Ludvig XIV vuonna 1669. Se nimettiin aluksi Académie d'Opéraksi, sitten Académie Royale de Musiqueksi. Vuosina 1672–1687 sitä johti Jean-Baptiste Lully, joka vaikutti suuresti koko ranskalaisen oopperan kehitykseen. Oopperassa toimii Pariisin oopperan baletti (Ballet de l'Opéra de Paris). Oopperaesitykset ja modernin teatterin esitykset pidetään Opéra Bastillessa, kun taas klassisen baletin estradina on Palais Garnier. == Lähteet == Luokka:Ranskan oopperatalot Luokka:Baletti
Isoelektrinen piste

Isoelektrinen piste (pI) tarkoittaa pH-arvoa, jossa molekyylin nettovaraus on nolla ja jossa se ei liiku varausta kohti. Molekyylin nettovaraus riippuu liuoksen pH-arvosta ja se voi muuttua negatiivisesti tai positiivisesti varautuneeksi luovuttaessaan tai ottaessaan vastaan protoneja. Isoelektrinen piste on oleellinen aminohapoille, joilla on sekä hapan karboksyylihapporyhmä että emäksinen aminoryhmä. Vesiliuoksessa karboksyylihapon vety protolysoituu ja amino-osa puolestaan ottaa vedyn vastaan. Tämän reaktion tapahtuessa täydellisesti molekyyli on ulkoisesti varaukseton. Tätä kutsutaan aminohapon isoelektriseksi pisteeksi. Isoelektrinen fokusointi on biomolekyylien elektroforeettinen erottelumenetelmä, jossa tasavirran avulla synnytettävässä pH-gradientissa molekyylit, esimerkiksi proteiinit, liikkuvat isoelektriseen pisteeseensä. Elektroforeesissa pH-gradientin ollessa sähkövirran suuntainen näyte laitetaan geelin keskiosaan. Kun sähkövirta kytketään, alkavat molekyylit liikkua nettovarauksensa mukaisesti sähkökentässä. Negatiiviset liikkuvat kohti positiivista päätä ja positiiviset kohti negatiivista. Molekyylin nettovaraus muuttuu jatkuvasti molekyylin protonoituessa tai deprotonoituessa (protonia vastaanottaessa tai luovuttaessa), kun se etenee geelissä. Lopulta molekyyli saavuttaa pH:n, jossa sen nettovaraus on nolla. Tämä pH on molekyylin isoelektrinen piste, jossa molekyyli pysähtyy geelissä paikalleen, koska sillä ei ole enää varausta, joka veisi sitä anodille tai katodille. Jos molekyyli diffundoituu pois isoelektrisestä pisteestään, saa se heti nettovarauksen ja liikkuu takaisin isoelektriseen pisteeseensä sähkövirran avulla. Tämän ilmiön avulla molekyylit konsentroituvat tarkasti oikeaan kohtaan geelillä, ja näin ollen tällä menetelmällä pystytään erottelemaan proteiineja niiden elektronisen luonteen mukaan. Lehninger's Principles of Biochemistry, 4th Edition Isoioninen piste on sama kuin isoelektrinen piste silloin, kun ionisidokset on nollassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Isoelektrinen piste - free online and offline program to calculation pI and more theoretical information about this subject * SWISS-2DPAGE - a database of isoelectric points coming from two-dimensional polyacrylamide gel electrophoresis (~ 2,000 proteins) * Proteome-pI - a proteome isoelectric point database (predicted isoelectric point for all proteins) Luokka:Ionit Luokka:Analyyttinen kemia Luokka:Molekyylibiologia
Le domino noir

Le domino noir on ranskalaisen säveltäjän Daniel-François-Esprit Auberin ooppera, joka kantaesitettiin vuonna 1837. Tämä hyvin suosittu teos esitettiin vuosien 1837 ja 1910 välillä yli 1200 kertaa. Oopperan nimi viittaa Angèlen naamiaisissa yllään pitämään viittaan. ==Ooppera== Kuten useassa muussakin Auberin oopperassa, Le domino noirin musiikissa on vahvaa paikallisväriä - tässä tapauksessa siis Espanjan, mukana on aragoneesi- ja bolerotanssia ja kastanjetteja. Eri näytösten tunnelma ja musiikki ovat toisistaan poikkeavia; Naamiaisiin keskittyvässä ensimmäisessä näytöksessä tanssinumerot hallitsevat, toisessa kuullaan juomalauluja ja kuorolaulantaa, luostarissa tapahtuvassa kolmannessa taas tunnelma rauhoittuu ja välillä kuullaan jopa urkuja. ==Hahmot== *Angèle d'Olivarès - mezzosopraano *Brigitte de San Lucar - sopraano *Horace de Massarena - tenori *Kreivi Juliano - tenori *Jacinthe - sopraano *Gil Perez - basso *Ursule - sopraano *Lordi Elfort - baritoni ==Synopsis== ===Tapahtumapaikka=== Madrid 1800-luvulla. ===Ensimmäinen näytös=== Horace, nuori espanjalainen aatelismies, muistelee kuinka vuosi sitten kuningattaren naamiaisissa tapasi ja ihastui neitoon, jonka nimeä hän ei koskaan saanut selville. Hän menee vuosittaisiin naamiaisiin toivoen tapaavansa hänet uudestaan. Nainen saapuukiin, naamioituna kuten viime kerralla ja niin ikään saman naisen kanssa. Molemmat heistä ovat nunnia, kuningattaren serkku Angèle ja ystävänsä Brigitte. Angèlelle juhlat ovat viimeinen sosiaalinen tilaisuus ennen siirtymistä luostariin kun taas Brigitte on luopumassa luostarielämästä ja menossa naimisiin. Kello yhdeltätoista Horacen ystävä kreivi Juliano puijaa Brigiten uskomaan että on jo keskiyö, milloin luostarin portit aina suljetaan. Brigitte ryntää pois joten Horacelle ja Angèlelle jää hieman aikaa kahdestaan. Kellon lyödessä kaksitoista Angèlekin kuitenkin lähtee. ===Toinen näytös=== Julianon odotellessa majatalohuoneessaan vieraitaan (mm. Horacea) luostarista ulos lukittu Angèle ilmestyy ovelle ja pyytää majatalonpitäjää Jacintheä antamaan hänelle yösijan. Angèle on huolissaan tapaavansa Horacen jolloin hänen nunnanstatuksensa paljastuisi. Jacinthe, joka puolestaan odottaa veljentytärtään Inésilleä, saa idean ja Angèle puetaan hänen vaatteisiinsa ja esitellään muille vieraille Inésillenä. Tästä huolimatta Horace hoksaa naisen identiteetin, muttei saa tyrmistykseltään sanaa suustaan. Jacinthe haetuttaa paikalle luostarin ovenvartijan Perezin ja varmistaa Angèlen saavan sisäänpääsyn takaisin luostariin. ===Kolmas näytös=== Hillittömien yhteensattumien kautta Angèle vapautuu nunnanlupauksistaan ja on näin vapaa menemään naimisiin Horacen kanssa. ==Levytyksiä== *1993 - Jo, Vernet, Ford, Power, Olmeda; English Chamber Orchestra; Bonynge. (Decca 440 646-2) ==Lähteet== Domino noir Domino noir Luokka:Daniel-François-Esprit Auberin teokset
Dominoviitta

Dominoviitta on löysähkö, ilmeisesti venetsialaista alkuperää oleva viitta, johon kuuluu olennaisena osana pieni kasvon yläosan peittävä naamio. Dominoviittaa voivat käyttää naamiaisissa henkilöt, jotka eivät esitä mitään tiettyä henkilöä tai hahmoa. == Anekdootteja == François Rabelais'sta kerrotaan seuraavaa tarinaa: "Hieman ennen kuolemaansa Rabelais istui vuoteellaan, yllään domino (viitta ja naamio). Kun hän sai kuulla kunniansa pelleilystään vakavalla hetkellä, Rabelais vastasi latinaksi: 'Beati qui in Domino moriuntur.' ’Siunattuja olkoot he, jotka kuolevat herrassa (tai dominossa!)’" == Katso myös == * Le domino noir == Lähteet == *Oxford English Dictionary, ensimmäinen laitos *Clifton Fadiman: The Little, Brown book of anecdotes Luokka:Naamarit Luokka:Viitat
Vilho Niittymaa

Vilho Aleksander Niittymaa (19. elokuuta 1896 Yläne – 29. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kiekonheiton olympiamitalisti. Niittymaa sai kiekonheiton olympiahopeaa Pariisin kisoissa 1924. Hänen tuloksensa Yhdysvaltain Clarence Houserin voittamassa kisassa oli 44,95. Vuonna 1922 Niittymaa voitti kiekonheiton Englannin mestaruuden. Samana vuonna hän voitti lajinsa Suomen ensimmäisessä yleisurheilumaaottelussa Ranskaa vastaan. Myös ensimmäisessä Suomi–Ruotsi-maaottelussa 1925 Niittymaa oli paras. Suomen mestaruuden hän voitti yhdeksän kertaa. Kiekonheiton lisäksi Niittymaa kilpaili mm. kuulantyönnössä ja moukarinheitossa. Hän osallistui vuosikymmenien ajan aktiivisesti NMKY:n urheilutoimintaan ja sai NMKY:n Urheiluliiton kultaisen ansiomerkin. ==Saavutuksia== * Olympiahopeaa kiekonheitossa Pariisissa 1924 * Englannin mestaruus kiekonheitossa 1922 * SM- kultaa ** kiekonheitossa 1921, 1922, 1923, 1924 ja 1926 ** kiekonheitossa (molempien käsien yhteistulos) 1921, 1922, 1923 ja 1924 * SM-hopeaa ** kiekonheitossa 1918, 1919, 1925 ja 1927 ** kiekonheitossa (molempien käsien yhteistulos) 1918 ja 1919 ** kuulantyönnössä (molempien käsien yhteistulos) 1921 ja 1922 * SM-pronssia ** kuulantyönnössä 1921 ja 1922 ** kuulantyönnössä (molempien käsien yhteistulos) 1923 ** moukarinheitossa 1919, 1923 ja 1925 ==Lähteet== * * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1979 kuolleet
Volmar Wikström

Volmar Valdemar Wikström (27. joulukuuta 1889 Parainen - 10. kesäkuuta 1957 Helsinki) (kirjoitettu myös muodossa Volmar Vikström) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Wikström saavutti olympiahopeaa Pariisin 1924 olympialaisten vapaapainissa. SM-tasolla Wikström voitti SM-kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa 1914 alle 67,5 kg:n sarjassa sekä vapaapainissa 1924 alle 72 kg:n sarjassa. Aktiiviuransa jälkeen hän toimi Helsingin Atleettiklubin puheenjohtajana 1925–1934 ja 1950–1951, Suomen Nyrkkeilyliiton puheenjohtajana 1934 sekä ammattinyrkkeilypromoottorina. == Saavutuksia == * olympiahopeaa Pariisi 1924 (vapaapaini, sarja 66 kg) * MM- hopeaa Helsinki 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, 75 kg) * EM-kultaa Wien 1914 (kreikkalais-roomalainen paini, 67,5 kg) * PM-kultaa 1919 * SM-kultaa 1914 (kreikkalais-roomalainen paini, 67,5 kg) ja 1924 (vapaapaini, 72 kg) ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Suopotkupallo

Suopotkupallo on Suomessa kehitetty muunnelma jalkapallosta. Siinä on jalkapallo siirretty uuteen elementtiin, riittävän märälle suolle. Ajatus on lähtenyt liikkeelle suomalaisten hiihtäjien voimaharjoittelusta, jossa he juoksivat suolla. == Kilpailut == Lajin ensiaskelia otettiin 1990-luvun lopulla ja vuonna 1998 järjestettiin ensimmäiset SM-kisat. Seuraavana vuonna oli vuorossa EM-kisat ja sitä seuraavasta eli vuodesta 2000 lähtien on pelattu maailmanmestaruudesta. Kisat järjestetään Hyrynsalmen Pölhövaaran Vuorisuolla. Kainuun Paroonit Ry ilmoitti syksyllä 2006 järjestävänsä oman MM-tapahtuman kesästä 2007 alkaen Sotkamon Heinämäkeen. Hankkeesta nousi kohu ja oli jopa mahdollista, että olisi järjestetty kahdet erilliset suopotkupallon maailmanmestaruuskilpailut. Osa rahoittajista kuitenkin vetäytyi, joten kisojen järjestelyvastuu siirtyi Hiihtokeskus Ukkohalla OY:lle ja suopotkupallon MM-kisat järjestetään jatkossakin vain Hyrynsalmella. Ensimmäiset ulkomaalaiset maailmanmestarit olivat vuonna 2004 miesten kilpasarjassa Penza-Center ja business-sarjassa LiRa/2, molemmat joukkueet ovat Venäjältä. Vuonna 2005 Penza-Center uusi voittonsa. Mestaruus palasi Suomeen vuoden 2006 turnauksessa, kun Nicky on the Butt kirkasti neljä vuotta aiemmin voittamansa pronssin maailmanmestaruudeksi. Vuoden 2017 mestaruuden voitti miehissä venäläinen Saint-Petersburg Lakes -joukkue ja naisissa suomalainen STBF-joukkue. == Sääntöjä == Jalkapallosta suopotkupallo poikkeaa muutenkin kuin kenttänsä pehmeyden puolesta. Kentän koko on 60x35 metriä ja maalit 2x5 metriä. Peliaika on 2x10 minuuttia. Kulmapotkut, rangaistuslaukaukset ja sivurajaheitot suoritetaan käsistä potkaisemalla. Paitsiosääntö ei ole voimassa. Suoraan maalivahdin käsistä lähteneestä avauksesta tullutta maalia ei hyväksytä (ellei joku muu koske palloon ennen maalin syntyä). Kaikki vapaapotkut, sivurajaheitot ja kulmapotkut ovat epäsuoria. Kentällä on yhtä aikaa 1 + 5 pelaajaa. Pelissä on lentävät vaihdot eikä vaihtopelaajien määrää ole rajoitettu (ellei järjestäjä tee niin). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suopotkupallon MM-kisojen virallinen kotisivu * * Ylen Elävä arkisto: Suopotkupallo on Suomen lahja urheilumaailmalle * Ylen Elävä arkisto: Oudot kesälajit Luokka:Jalkapallon muunnelmat Luokka:Suomen jalkapallo
Henri Cartier-Bresson

Henri Cartier-Bresson (22. elokuuta 1908 Chanteloup-en-Brie – 3. elokuuta 2004 Montjustin) oli tunnettu ranskalainen valokuvaaja ja eräs 1900-luvun kuuluisimmista valokuvataiteilijoista. Häntä kutsutaan kuvajournalismin isäksi. Muiden ansioidensa lisäksi Bresson tunnetaan yhtenä Magnum Photosin perustajista. Vuonna 1982 Cartier-Bressonille myönnettiin kansainvälinen Hasselblad-palkinto. Cartier-Bresson kuvasi Leican 35-millimetrin filmiä käyttävällä mittaetsinkameralla, lähinnä 50 millimetrin normaaliobjektiivilla sekä joskus laajakulmaobjektiivilla maisemia. Hän oli ensimmäisiä ammattikuvaajia, jotka kuvasivat kinofilmille työkseen, ja auttoi kehittämään kuvajournalismin niin sanottua katukuvaustyyliä, mikä vaikutti tuleviin valokuvaajasukupolviin. Cartier-Bresson ei koskaan kuvannut salaman kanssa, sillä hän piti sitä epäkohteliaana: ”...kuin tulisi konserttiin pistooli kädessä.” Hän halusi muodostaa valokuvat kamerassaan eikä pimiössä. Tätä periaatettaan hän todisti täysin muokkaamattomilla täyden negatiivikuva-alueen kokoisilla vedoksilla. ==Ratkaiseva hetki== Cartier-Bresson sai modernistisen maalaustaiteen koulutuksen. Tämä oli osaltaan vaikuttamassa ”ratkaisevan hetken” käsitteen syntyyn. Ratkaiseva hetki ei ollut pelkästään tapahtumien huippuhetki vaan pikemminkin kuvan geometriaan ja tilallisuuteen liittyvä sommitteluperiaate. Vielä vanhalla iällään Cartier-Bresson piti yllä nuorena saamaansa kuvataiteen kipinää, sillä viimeiset vuotensa hän piirsi ahkerasti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Henri Cartier-Bresson Society . * Roegiers, Patrick: Car­tier-Bres­son kuvasi kuin kissa, häi­ritse­mät­tä. Kaleva 6.8.2004. Luokka:Ranskalaiset valokuvaajat Luokka:Kuvajournalistit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Kontiovaara

Kontiovaara on kylä Lieksassa, laajan kaupungin eteläisessä osassa. Kontiovaarassa on ollut pysyvää asutusta jo ainakin 1600-luvulla. Kyseisen vuosisadan puolivälin ajoilta löytyvät ensimmäiset maininnat asutustiloista. Seuraavien vuosisatojen aikana asutus laajeni ja vakiintui. Maanviljely ja metsästys sekä kalastus olivat pääelinkeinoina. 1900-luvulla metsätyöt olivat suuri työllistäjä. Toisen maailmansodan aikaan Kontiovaaran kylä joutui venäläisten partisaanien iskujen kohteeksi. Partisaanit majoittuivat lähialueilla ja saivat varustetäydennystä lentokoneista pudotetuilla varustetorpedoilla Patvinsuolle. Partisaanien iskujen kohteiksi joutuivat niin siviilit kuin sotilaatkin. Kontiovaarassa on partisaanien tuhoista kertova muistomerkki (1970) Sarvivaaran ja Mäkikankaan välillä Suomuntien vieressä (koordinaatit ).Jatkosodan sotamuistomerkit Via Karelian varrella; Viakarelia.fiLieksan muistomerkit; Suomen sotamuistomerkit 1939-1945 Sotien jälkeen alkanut maan rakentaminen lisäsi metsätöiden määrää myös Kontiovaarassa. Kylällä oli metsäkämppiä Mäkikankaalla, Suomussa ja Repoahossa. Kauppojakin oli kaksin kappalein, samoin tanssilava. 1960-luvun alussa kylällä oli asukkaita jopa kuutisensataa, jos tukkijätkät huomioidaan. Sitten alkoi muuttoliike kaupunkeihin ja eritoten eteläisimpään Suomeen. Kylä liki tyhjeni vuosikymmenessä ja asujaimistoksi jäi eläkeikäistä väestöä. Vuosituhannen vaihteen jälkeen on kylällä enää pari vakituista asukasta. Kesäasutus on lisääntymään päin, heidän joukossaan kylän entisten asukkaiden perillisiä. Patvinsuon kansallispuisto ja Suomunjärvi sijaitsevat Kontiovaaran kylän kaakkoispuolella. Ihmiset ovat löytäneet alueen, ja varsinkin kesäaikaan alueella käy luontoon tutustumassa runsaasti matkailijoita. == Lähteet== == Aiheesta muualla== *Sääennuste: Kontiovaara, Lieksa (ilmatieteenlaitos.fi) Luokka:Lieksan kylät
Edil Rosenqvist

Albert Edil Rosenqvist (11. joulukuuta 1892 Degerby – 14. syyskuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen painija ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Rosenqvist edusti Suomea kolmissa olympialaisissa. Antwerpenissa 1920 hän sai hopeaa kreikkalais-roomalaisen painin raskaassa keskisarjassa ja Pariisissa 1924 hopeaa raskaassa sarjassa. Amsterdamissa 1928 hän osallistui vapaapainiin ja sijoittui raskaassa keskisarjassa seitsemänneksi. Maailmanmestaruuden Rosenqvist voitti kahdesti, 1921 ja 1922. Sen jälkeen ei MM-kilpailuja hänen aktiiviaikanaan enää järjestettykään. EM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 1930. "Rusa" Rosenqvist edusti kotimaassaan Helsingin Atleettiklubia, jonka kunniajäseneksi hänet valittiin. == Saavutukset == *Olympiahopeaa Antwerpen 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 82,5 kg) *Olympiahopeaa Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja yli 82,5 kg) *Olympiakisoissa seitsemäs Amsterdam 1928 (vapaapaini, sarja 87 kg) *MM-kultaa Helsinki 1921 ja Tukholma 1922 (kreikkalais-roomalainen paini) *EM-pronssi 1930 (kreikkalais- roomalainen paini, sarja 87 kg) *PM-kultaa 1921 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas keskisarja) ja 1925 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas sarja) *SM-kultaa 1919 ja 1920 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas sarja) sekä 1921 ja 1930 (kreikkalais-roomalainen paini, raskas keskisarja) ==Lähteet== * *Profiili FILA:n tietokannassa ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kreikkalais-roomalaisen tyylin painijat Luokka:Suomalaiset vapaapainijat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Decca Records

Decca Records on vuonna 1929 Isossa-Britanniassa perustettu levy-yhtiö. Se oli merkittävimpiä levymerkkejä vuosikymmeniä. Deccalle ovat levyttäneet muun muassa Louis Armstrong, The Rolling Stones, The Everly Brothers ja The Moody Blues.Stepherd & Horn 2003. s. 705–706. Decca kustantaa levyjä myös klassisen musiikin, oopperan ja musikaalin saralla. Vuonna 1948 Musiikki-Fazer sai Deccan edustuksen Suomeen ja alkoi julkaista myös suomalaista tuotantoa Decca- levymerkillä. Decca- ja Rytmi-levyillä esiintyivät säännöllisesti suosituimmat solistit Henry Theel, Olavi Virta, Tapio Rautavaara, Erkki Junkkarinen, Kauko Käyhkö (Justeeri), Reino Helismaa ja Metro-tytöt. ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset levy-yhtiöt Luokka:Taidemusiikin levymerkit Luokka:Universal Music Group Luokka:Yhdysvaltalaiset levy-yhtiöt
U-putki

thumb|upright|Nestepintojen korkeusero U-putki manometrissä on verrannollinen putken haarojen väliseen paine-eroon. \Delta h = \frac{p_a - p_o}{g \rho} U-putki (U-putkimanometri) on paine-eron mittauksessa käytetty mittalaite. Mittalaite on nimensä mukaisesti U-muotoinen putki, joka on täytetty nesteellä. Nestepintojen korkeuseron avulla U-putken eri haaroissa voidaan laskea paine-ero putken suiden välillä. == Teoria == Paine-ero lasketaan kaavalla: \Delta p = \Delta h \cdot \rho \cdot g, missä ρ on nesteen tiheys kyseisessä tilassa ja g on maan vetovoimakiihtyvyys. Nesteenä U-putkessa käytetään yleisesti vettä pienille paine-eroille ja elohopeaa suurille paine- eroille. Kun maan vetovoiman kiihtyvyytenä käytetään arvoa 9,807 m/s² sekä veden tiheytenä 998 kg/m³ ja elohopean tiheytenä 13 534 kg/m³, saadaan nestepintojen eron funktiona seuraavat paine-erot: **Paine-ero nestepintojen korkeuden funktiona** korkeusero, mm paine-ero vesitäytteisellä U-putkella, Pa paine-ero elohopeatäytteisellä U-putkella, kPa 1 10 0,1 10 98 1,3 20 196 2,7 50 489 6,6 100 979 13,3 500 4 893 66,4 1 000 9 786 132,7 == Käytännön huomioita == Vesitäytteisellä U-putkella voidaan mitata esimerkiksi rakennuksessa vallitsevaa ali- tai ylipainetta, joka usein on vain muutaman millin vesipatsaan suuruinen. Elohopeatäytteisellä U-putkella voidaan taas mitata esimerkiksi lähellä täydellistä tyhjiötä olevia paineita alle metrin mittaisella U-putkella. Jos sama halutaan tehdä vesitäytteisellä putkella, tarvitaan noin 10 metriä korkea, käytännössä hyvin hankala U-putki. Elohopeapatsaan korkeutta on yleisesti käytetty myös verenpaineen mittayksikkönä. Perinteinen vaaitus vesiletkulla (rakennuksilla samojen tasokorkeuksien mittaus ja merkitseminen) on tavallaan käänteinen sovellus U-putkesta. Jos mitattavat tasot ovat saman ilmanpaineen vaikutuksessa, tiedetään, että letkun nestepintojen korkeusero on nolla – selkeämmin sanottuna vesipinnat ovat samassa tasossa. Näin voidaan siirtää haluttu tasopiste niin pitkälle kuin vain käytössä oleva vesiletku sallii. Niin painemittauksessa kuin vaaituksessakin on käytännössä varmistettava, että mittausletku on täysin nesteen täyttämä, eikä letkussa ole tukoksia tai ilmakuplia. Luokka:Mittalaitteet
Sykemittari

Sykemittari on laite, joka mittaa sydämen lyöntitiheyttä eli sykettä. Sykemittarissa on yleensä rinnan ympäri kulkeva hihnalla kiinnitettävä lähetinosa, jonka elektrodit rekisteröivät sydämen sähköimpulsseja, ja ranteeseen kiinnitettävä, rannekelloa muistuttava vastaanotin. Kehittyneet mallit siirtävät urheilusuoritteen aikana kerätyt tiedot tietokoneelle tai sekä laskevat viikko- ja kuukausituloksia tai kalorinkulutuksia. Saatavilla on myös Bluetoothin kautta älypuhelimeen tietoja lähettäviä sykeantureita. Esimerkkejä BT sykevöistä ovat mm. Sports Tracker sykevyöSports Tracker sykevyö, Beat2phoneBeat2phone ja FarosFaros . Monet kuntoliikuntaa ja urheilua harjoittavat tai laihduttajat pääsevät tavoitteisiinsa, kun liikuntaharjoitus tehdään oikealla sykealueella, joka lasketaan prosentteina maksimisykkeestä. Sykemittareita valmistavat muun muassa Garmin, FRWD, Polar Electro, Suunto, Oura Health, VitalSignum ja Bittium. ==Sykemittarin suomalaista historiaa== Professori Seppo Säynäjäkangas pohti hiihtolenkeillään, miten kunnon kohentumista voisi mitata. Ideaa pienestä sydänmonitorista tukivat Suomen Hiihtoliitto ja Keksintösäätiö. Säynäjäkangas haki patenttia keksinnölleen vuonna 1975. Sittemmin Polar-sykemittarista on tullut kansainvälinen menestystuote ja alansa markkinajohtaja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Keksijäesittelyssä sykemittarin keksijä Seppo Säynäjäkangas. YLE Teema. Luokka:Liikunta Luokka:Mittalaitteet