EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Vihervuori

Vihervuori on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Aimo Vihervuori (1922–2007), yritysjohtaja, kauppaneuvos * Marita Vihervuori, ulkomaantoimittaja ja kirjailija * Pekka Vihervuori (s. 1950), juristi, virkamies ja professori, Aimo Vihervuoren poika.
Matti Aarnio (kauppaneuvos)

Matti Johannes Aarnio (13. toukokuuta 1922 Pöytyä – 19. huhtikuuta 2007) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 30.11.2022. Aarnion vanhemmat olivat meijerin isännöitsijä Juho August (Janne) Aarnio ja Anna Elisabet Honkamaa ja puoliso vuodesta 1945 Hilkka Gunilla Rönkä. Aarnio tuli ylioppilaaksi Hyvinkään yhteiskoulusta 1942 ja valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949 ja maisteriksi 1959. Hän oli Valion Turun meijerin apulaisisännöitsijä 1949–1950 ja isännöitsijä 1950–1952, Pohjois-Suomen meijeriliiton toiminnanjohtaja 1953, Valion Oulun konttorin teknillinen johtaja 1954–1956 ja Valion Turun konttorin teknillinen johtaja 1956–1963 ja johtaja 1964–1984. Aarnio oli myös Voivarasto Oy:n toimitusjohtaja 1953–1956 ja hänellä oli useita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Aarnio oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980. Taiteilija Helena Ruusulaakso maalasi hänen muotokuvansa 1979. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Marjatta Leppänen (albumi)

Marjatta Leppänen on suomalaisen viihdeartistin Marjatta Leppäsen ainoaksi jäänyt sooloalbumi vuodelta 1975. Useimmat sanoitukset on tehnyt Jukka Virtanen ja yhtä lukuun ottamatta kaikki sovitukset Jaakko Salo, joka toimi myös albumin tuottajana Finndiscin tuoreelle Rondo-levymerkille. Virtasen ja Salon alkuperäiskappaleiden lisäksi albumi sisältää ruotsinkielisten laulujen ja kansainvälisten hittien käännösversioita. ==Kappaleet== ===A-puoli=== # # # # # # ===B-puoli=== # # # # # # ==Lähteet== * Discogs.com, ml. valokuvat levynkannen ja etikettien teksteistä * Fenno-musiikkiarkisto Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Suomalaiset iskelmäalbumit
Tyyrpuuri ja paapuuri

Tyyrpuuri (myös styyrpuuri; , ) on aluksen oikea puoli perästä keulaan katsottaessa. Vastaavasti paapuuri (, ) on aluksen vasen puoli perästä keulaan katsottaessa. Näitä termejä käytetään merellä oikean ja vasemman sijasta niiden yksiselitteisyyden vuoksi. Sen sijaan että "oikea" ja "vasen" riippuvat siitä, mihin suuntaan kukin katsoo, tyyrpuuri ja paapuuri määräytyvät yksinomaan aluksen asennon mukaan ja ovat siten samoja kaikille samalla aluksella oleville. Kun tuuli puhaltaa aluksen kulkusuuntaan nähden oikealta tai vasemmalta puolelta, sanotaan aluksen purjehtivan tyyrpuurin tai vastaavasti paapuurin halsseilla. == Sanojen alkuperä == Suomenkielinen termi tyyrpuuri johtuu ruotsin kielen yhdyssanasta styrbord, jonka osat tarkoittaa ohjausta ja reunaa. Vastaavasti paapuuri johtuu ruotsin sanasta babord, alun perin bakbord, joka tarkoittaa takareunaa, selän puolta. Nimitykset johtuvat siitä, että entisajan purjelaivoissa perämela, jolla alusta ohjattiin, oli aluksen kulkusuuntaan nähden oikealla eli tyyrpuurin puolella, koska useimmat ihmiset ovat oikeakätisiä. Tällöin peränpitäjä seisoi selkä aluksen vasemmalle eli paapuurin puolelle päin. === Vastineet muissa kielissä === Samaa alkuperää olevat germaanisperäiset termit ovat käytössä monissa muissakin kielissä. Esimerkiksi saksassa ne esiintyvät muodossa Steuerbord ja Backbord, ranskassa taas muodossa tribord ja bâbord. Myös englanniksi tyyrpuuri on starboard, mikä on samaa alkuperää, mutta paapuuria vastaa nykyisin termi port, joka varsinaisesti tarkoittaa satamaa. Aikaisemmin paapuurista käytettiin termiä larboard, jonka alkuosa on samaa alkuperää kuin lastaamista tarkoittava verbi load ja johtuu siitä, että alukset oli helpompi lastata, kun laituria kohti oli käännetty toinen puoli kuin missä perämela sijaitsi. Kun sanat starbord ja larbord kuitenkin saattoivat kuulostaa liiaksi samankaltaisilta, on jälkimmäinen myöhemmin korvattu sanalla port. Yhdysvalloissa asiasta tehtiin virallinen päätös vuonna 1846. == Alusten kulkuvalot == Kansainvälisten määräysten mukaan konealuksissa on pimeän aikana, auringonlaskusta auringonnousuun käytettävä kulkuvaloja. Tyyrpuurin puolella on oltava vihreä ja paapuurin puolella punainen valo == Lähteet == Luokka:Merenkulku
Tuittulan työväentalo

Tuittulan työväentalo oli Hauhon kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Tuittulan kylässä sijainnut työväentalo, jonka omisti Kokkilan- Tuittulan työväenyhdistys. Kokkilan ja Tuittulan kylät sijaitsevat vierekkäin. ==Historiaa== Kokkilan-Tuittulan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1902. Alkuaikoina sen nimi oli pelkkä Tuittulan työväenyhdistys, ja Kokkilan työväenyhdistys oli oma yhdistyksensä. SDP:n puoluetilastoissa esiintyi 1920-luvulla useimmiten pelkästään joko Tuittulan tai Kokkilan työväenyhdistys, mutta ilmeisesti yhdistyksestä käytettiin jo tuolloin myös nimeä Kokkilan-Tuittulan työväenyhdistys. Vuonna 1931 puoluetilastossa on Tuittulan-Kokkilan työväenyhdistys, jossa oli 12 jäsentä. Vuonna 1909 Tuittulan työväenyhdistyksen jäsenluku oli 34, ja se oli hankkinut ilmeisesti samana vuonna talon. Rakennusrahaston kartuttamiseksi yhdistys oli järjestänyt arpajaiset jo vuonna 1907. Alkukesästä 1907 yhdistys sai eräältä talolliselta ilmaiseksi ”huvihuoneen”, ja yhdistyksen jäsenet leikkasivat kiitoksena kyseisen talon rukiin ilmaiseksi. Ei ole varmaa, onko tämä sama talo, joka mainitaan vuoden 1909 tilastossa. ==Toimintaa työväentalolla== 1910–1920-luvuilla talolla järjestettiin iltamia. Kesällä 1932 yhdistys järjesti 30-vuotisjuhlailtaman talollaan. Ohjelmassa oli Tuittulan vapaapalokunnan torvisoittoa, runonlausuntaa, kansanedustaja Väinö Kivisalon puhe, näytelmä sekä tanssia. Yhdistyksen tai talon vaiheista 1930-luvulta eteenpäin ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Hauho
Hauhon Portaan työväentalo

Portaan työväentalo oli Hauhon kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Portaan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Portaan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Alkuvuosikymmeninä yhdistyksen jäsenluku vaihteli 10–20 välillä. Talon yhdistys hankki ilmeisesti vuonna 1909. Talolla järjestettiin muun muassa iltamia ja kesäjuhlia. Vuonna 1930 siellä pidettiin piiritoimikunnan järjestämiä luento- ja opastuskursseja. Aiheina oli kirjanpito ja järjestötyö. 30.11.1939 ilmoitettiin reserviläisten perheiden avustamiseksi järjestettävästä iltamasta. Talon tai yhdistyksen vaiheista vuoden 1939 jälkeen ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Hauho
Hauhon Vuolijoen työväentalo

Vuolijoen työväentalo oli Hauhon kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Vuolijoen kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Vuolijoen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1917. Kansanedustaja Väinö Vuolijoki lahjoitti yhdistykselle tontin, ja sille rakennetun työväentalon vihkiäisiä vietettiin kesäkuussa 1926. Ohjelmassa oli päiväjuhla puheineen ja urheilukilpailuineen sekä iltajuhla, jossa muun muassa esitettiin näytelmä Miksi Saara nauroi. Iltajuhlassa oli yleisöä lähes 200 henkeä. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli 12. Seuraavana vuoden keväällä talolla pidettiin piiritoimikunnan järjestämiä luento- ja opastuskursseja, joilla oli 19 osallistujaa. Kurssien päättäjäisissä, jotka pidettiin 29.5., oli ohjelmassa muun muassa laulua, lausuntaa, puhe, kurssilaisten esittämä näytelmä sekä lopuksi tanssia. Talon tai yhdistyksen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Hauho
Lux Æterna (Metallican kappale)

Lux Æterna on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Metallican kappale, ja ensimmäinen single heidän huhtikuussa 2023 julkaistulta studioalbumiltaan 72 Seasons. Single julkaistiin musiikkivideon kanssa 28. marraskuuta 2022. == Kokoonpano == === Yhtye === * James Hetfield – laulu, rytmikitara, sävellys, sanoitus, tuotanto * Lars Ulrich – rummut, sävellys, sanoitus, tuotanto * Kirk Hammett – kitara * Robert Trujillo – basso === Tuotanto === * Greg Fidelman – tuotanto, miksaustekniikka * Jim Monti – äänitekniikka * Sara Lyn Killion – äänitekniikka * Jason Gossman – avustava tekniikka, editointi * Kent Matcke – avustava äänitystekniikka * Dan Monti – editointi * Bob Ludwig – masterointi == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kappaleen musiikkivideo YouTubessa Luokka:Metallican kappaleet Luokka:Vuoden 2022 kappaleet
Lux Æterna

Lux Æterna voi viitata muun muassa seuraaviin: * ”Lux Aeterna”, Clint Mansellin tunnussävelmä elokuvaan Unelmien sielunmessu. * Lux Æterna, elokuva vuodelta 2019. * ”Lux Æterna”, Metallican kappale vuodelta 2022.
Auringonkukkapelletti

Auringonkukkapelletti on polttoaine, joka valmistetaan auringonkukansiementen kuorista. Kuoria syntyy auringonkukkaöljyn tuotannon sivutuotteena. == Käyttö == Auringonkukkapelletti toimii kuten tavallinen puupelletti. Auringonkukkapelletillä voi lämmittää esim. pellettijärjestelmää. Käyttämällä pellettikoria tai pellettiarinaa pellettiä voi polttaa myös kamiinassa ja takassa tai jopa kiukaassa. Sitä on käytetty pitkään voimalaitoksissa ja teollisuudessa. == Varastointi == Auringonkukkapellettiä on helppo varastoida sisätiloihin säkeissä. Näin ne vievät vähemmän tilaa ja roskaavat vähemmän kuin klapi. Auringonkukkapellettiä varastoidaan myös varalämmönlähteeksi sähkökatkojen varalle. Auringonkukkapellettiä on saatavilla 15 kg:n säkeissä, lavana tai puolikkaana lavana. Saatavana on myös 500 kg:n ja 1000 kg:n säkkejä. Ne voi varastoida pihamaalla lavan päällä, kun päälle asetetaan vesitiivis pressu. == Ominaisuudet == Auringonkukkapelletin tehollinen lämpöarvo on n. 16,7 MJ/kg (5,3 kWh/kg). Puupelletin vastaava lämpöarvo on 4,6 kWh/kg. Auringonkukasta valmistetussa pelletissä on puupellettiä parempi lämpöarvo. Vertailun vuoksi koivuklapissa lämpöarvo on keskimäärin 4,15 kWh/kg. Yksi tonni auringonkukkapellettiä sisältää n. 5 300 kWh energiaa ja yksi heittokuutio kuivaa koivuklapia noin 1 000 kWh. Lavallinen auringonkukkapellettiä sisältää suunnilleen saman verran energiaa kuin 5,2 heittokuutiota koivuklapia. === Koko === Pellettien pituus on 10–30 mm ja halkaisija 6-8 mm. === Tuhkan määrä === Auringonkukkapelletin poltossa syntyy 2–4 % tuhkaa. Puupelletistä sitä syntyy 0,5–1 %. Polttokattilan nuohous ja tuhkanpoisto siis on syytä tehdä useammin. Auringonkukan poltosta syntyvä tuhka sopii käytettäväksi lannoitteena, sillä se sisältää kaikkia keskeisimpiä kasvien tarvitsemia ravinteita. === Kosteus === Auringonkukkapelletin kosteusprosentti vaihtelee toimittajasta ja olosuhteista riippuen 5–10 % välillä, mikä on pienempi kuin A1-luokan puupelletissä. Tämä parantaa auringonkukkapelletin palamista pienentämällä savukaasuvirtaa, mikä taas kasvattaa polttokattilan hyötysuhdetta. Pienempi kosteus parantaa myös pelletin mekaanista kestävyyttä, vähentää siiloutumisongelmia ja aiheuttaa talvella vähemmän jäätymisongelmia. == Pellettijärjestelmän säätäminen auringonkukkapelletille == Auringonkukkapelletin energiamäärä on puupellettiä suurempi sen öljypitoisuuden vuoksi. Siksi polttimen nuohous- ja puhdistusasetuksia kannattaa säätää suuremmalle kuin puupellettiä käytettäessä: 10–15 min -> 3–5 min, ja ruuvin syöttöä kannattaa säätää 10–25 % pienemmälle. Pellettijärjestelmien suuren kirjon vuoksi parhaat asetukset löytää kokeilemalla. Koska auringonkukkapelletti on vähän öljypitoinen, se savuttaa hieman. Useissa järjestelmissä polttoaine toimii ilman erityistä säätämistä. == Tiedot == * Raaka-aine: auringonkukansiemenen kuori * Kosteuspitoisuus: 5–10 % * Tuhkapitoisuus: 2–4 % * Rikkipitoisuus: 0,02 % * Lämpöarvo: 5,3 kWh/kg * Halkaisija: 6–8 mm * Pituus: 10–30 mm * Paino: noin 600 kg/m³ == Lähteet == * * * Luokka:Biopolttoaineet
Jope Ite

Jope ite on helmikuussa 2023 ensi-iltansa saanut Jope Ruonansuun elämästä kertova dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Marko Talli. Talli on myös tuottanut elokuvan ja käsikirjoittanut sen yhdessä Mika Räinän ja Nikke Baggen kanssa. Elokuvan tuotantoyhtiö on Yellow Film & TV ja sen levittää SF Studios. ==Arvosteluja== * Henri Waltter Rehnström, Turun Sanomat * Jesse Raatikainen, Episodi * Tuomo Yrttiaho, Helsingin Sanomat * Jussi Virratvuori, Karjalainen == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Elokuvan traileri YouTubessa * Jussi Lehmusvesi: Vesku ite. Runsaasti arkistomateriaaleja käyttävä Jope Ite -dokumenttielokuva kertoo Jope Ruonansuun tarinan. Rakastetun viihdyttäjän matkalle mahtui paljon menestystä, mutta vielä enemmän tragediaa. Helsingin Sanomat, 6.2.2023. * Yle Areena Luokka:Vuoden 2023 suomalaiset elokuvat Luokka:Suomalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Jope Ruonansuu
Propamokarbi

Propamokarbi (C9H20N2O2) on karbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa propamokarbi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin sekä hieman etyyliasetaattiin. Aineen fungisidiset ominaisuudet perustuvat soluseinän heikentymiseen ja läpäisevyyden kasvuun. Propamokarbi tehoaa vain munasieniin. Propamokarbia valmistetaan N,N-dimetyylipropaani-1,3-diamiinin ja propyyliklooriformiaatin reaktiolla. Usein siitä tehdään hydrokloridisuola. : Propamokarbia käytetään muun muassa nurmien ja koristekasvien munasienitautien torjuntaan. Aine on hyväksytty käytettäväksi kasvinsuojeluaineena muun muassa Euroopan unionin alueella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * PubChem: Propamocarb * Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Propamocarb * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Propamocarb Luokka:Sienentorjuntamyrkyt
Tonacatecuhtli

Tonacatecuhtli (”lihamme herra”) on asteekkien ylijumala sekä luojajumala ja hedelmällisyyden jumala. Tonacatecuhtlin nimi tarkoittaa sitä, että ihmisten tulee olla hänelle kiitollisia kaikesta siitä ruoasta, joka ravitsee kehomme. Tonacatecuhtli istuu vaimonsa Tonacacihuatlin kanssa ylimmässä taivaassa, ja yhdessä he edistävät uusien sukupolvien syntymistä. Tässä ominaisuudessa Tonacatecuhtli kantaa myös nimeä Ometecutli (“kaksinaisuuden herra”).Lurker 1987, s. 187 == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Keski-Amerikan jumalat Luokka:Asteekkien jumalat
Tonacacihuatl

Tōnacācihuātl (“lihamme kuningatar”) on asteekkien jumalatar, joka yhdessä aviomiehensä Tonacatecuhtlin kanssa vastasi ihmislasten sielujen siirtämisestä taivaasta äitien kohtuihin. Tässä ominaisuudessa hänet tunnetaan myös nimellä Omecihuatl (“kaksinaisuuden kuningatar”).Lurker 1987, s. 186-187 == Lähteet == * Lurker, Manfred: A Dictionary of Gods and Goddesses, Devils and Demons. Routledge & Kegan Paul, 1987. ISBN 0-203-67189-9 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Keski-Amerikan jumalat Luokka:Asteekkien jumalat
Alvettulan työväentalo

Alvettulan työväentalo tai Väinölän työväentalo on Hauhon kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) Alvettulan kylässä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Väinölän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja perustavassa kokouksessa läsnä oli 200 henkeä. Vuonna 1906 yhdistyksen jäsenluku oli jopa 273, ja siihen kuului puuseppiä, kirvesmiehiä, muurareita, maalareita, kyläseppiä, vaattureita, maa- ja metsätyöntekijöitä sekä joitakin maanviljelijöitä. Talo valmistui vuonna 1907. Se rakennettiin osin talkoilla ja osin palkkatöinä. Rakennustarvikkeita saatiin lahjoituksina, ja myös pankkilainaa otettiin. Vuonna 1917 yhdistyksen jäsenluku oli 173. Kyseisen vuoden syksyllä kylälle muodostettiin punakaarti, joka otti työväentalon tukikohdakseen ja harjoituspaikakseen. Yhdistyksen maltillisemmat jäsenet vastustivat tätä. Sisällissodan aikana ja sen jälkeen Väinölän työväenyhdistyksen jäseniä kuoli yhteensä 27 henkeä, osa taisteluissa, osa teloitettuina ja osa vankileireillä. Talo takavarikoitiin keväällä 1918. Kesällä 1919 yhdistys aloitteli toimintaansa uudelleen ja sai talon takaisin. Sodan ja takavarikon aikana talon ikkunat oli rikottu, näyttämövälineet ja liput tuhottu ja ravintolakalusto otettu paikallisen suojeluskunnan käyttöön, jolta se pitkällisten neuvottelujen jälkeen saatiin osin takaisin. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 15. Väinölän työväenyhdistys lakkautettiin vuoteen 1982 mennessä, ja sen omaisuus luovutettiin Hauhon työväenyhdistykselle. Hauhon työväenyhdistys ylläpitää nykyään (2022) myös Eteläisten työväentaloa. ==Toimintaa työväentalolla== Vuonna 1926 talolla pidettiin piiritoimikunnan järjestämiä luento- ja harjoituskursseja. Vuonna 1930 Hämeenlinnan Työväen Näyttämö vieraili talolla esittämässä näytelmän Vauva. Saman vuoden palmusunnuntaina Voimistelu- ja urheiluseura Kisa järjesti talolle palmuretken ja ohjelmallisen voimisteluiltaman. Ohjelmassa oli voimisteluesitysten lisäksi muun muassa tunti tanssia yleisölle. ==Rakennus== Talo on yksikerroksinen, hirsirunkoinen ja pystylaudoilla vuorattu. Sen pinta- ala on 214 m². Vuonna 1948 talo maalattiin punaiseksi. Katto oli alun perin päreistä, vuonna 1938 laitettiin peltikatto. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja pukuhuone näyttelijöille. Vuonna 1982 talo oli autiona, huonossa kunnossa, eikä siinä ollut vesijohtoa, viemäriä eikä WC:tä. Tällöin arvioitiin, että vaihtoehtoina olivat täyskorjaus tai myynti. Ilmeisesti talo sittemmin peruskorjattiin. == Lähteet == Luokka:Hämeenlinnan työväentalot Luokka:Hauho
Ted Dicks

Edward "Ted" Dicks (5. toukokuuta 1928 Lontoo – 27. tammikuuta 2012) oli brittiläinen säveltäjä ja televisiokäsikirjoittaja, joka työskenteli opettajana ennen menestyksen saavuttamista West Endin teattereita varten tekemällään musiikilla.Ted Dicks obituary The Guardian Dicks syntyi Pohjois- Lontoossa postin työntekijä Fred Dicksin ja tämän vaimon Violetin poikana. Hän opiskeli Hornsey College of Artissa ja vietti sitten kaksi vuotta Yhdistyneen kuningaskunnan ilmavoimien (Royal Air Force, RAF) palveluksessa. Tämän jälkeen Dicks pääsi stipendillä Royal College of Artiin, jossa alkoi hänen elinikäinen ystävyytensä tulevan kirjailija Len Deightonin kanssa. Dicks teki maalaustaidetta koko elämänsä ajan ja myi monia töitään, mutta keskittyi silti ensisijaisesti uraansa musiikin alalla. 1950-luvun puolessavälissä opettajana työskennellessään Dicks liittyi pohjoislontoolaiseen amatööriteatteriin, jota varten sävelsi ensimmäisen show'nsa (Let's Go Mad). Sille annettiin uusi nimi Look Who's Here! West Endissä pidettäviä esityksiä varten vuonna 1960. Dicks teki yhteistyötä Barry Cryerin kanssa muun muassa show'ssa, jossa tähtenä esiintyi Danny La Rue. Läpimurtonsa hän teki aloitettuaan yhteistyön näyttelijä, sanoittaja Myles Rudgen kanssa. Dicks ja Rudge tekivät yhdessä revyyn And Another Thing (1960), jossa esiintyivät Anna Quayle, Lionel Blair, Joyce Blair ja Bernard Cribbins. Vuonna 1962 Top 10 -hiteiksi pääsivät koomiset laulut "The Hole in the Ground" ja "Right Said Fred", jotka tuottaja George Martin tilasi Dicksiltä ja Rudgelta Cribbinsiä varten. Tämän jälkeen kaksikko teki vielä hitin "A Windmill in Old Amsterdam" (1965) Ronnie Hiltonia varten. Dicksin ja Rudgen lauluja levyttivät myös Chaim Topol, Jim Dale, Joan Sims, Petula Clark ja Val Doonican. Vuonna 1966 Dicksin ja Rudgen romanttinen balladi "Other People" julkaistiin Matt Monron hitin "Born Free" B-puolena. Vuonna 1967 Dicks ja Rudge tekivät kappaleita Kenneth Williamsia varten albumiin On Pleasure Bent. Dicks sävelsi vuonna 1969 uudet laulut, joita käytettiin televisiosarjassa Cribbins. Hän laati myös lasten televisiosarjan Catweazle (1970–1971) teemamusiikin, musiikin elokuvaan Virgin Witch (1972) ja yhdessä Rudgen kanssa teemalaulun elokuvaan Carry On Screaming! (1966).Ted Dicks BAFTA Käsikirjoittamassa hän oli saippuaoopperoita Compact ja Crossroads. Dicksin viimeiseksi yhteistyöksi Rudgen kanssa jäi musikaali Strip, joka tilattiin Coventryn Belgrade Theatreen 1970-luvun alkupuolella, mutta jota ei koskaan esitetty näyttämöllä. Dicks kuoli 83-vuotiaana. Hänellä oli vaimo Liz ja poika Adam. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Brittiläiset lauluntekijät Luokka:Brittiläiset elokuvasäveltäjät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Viggo Starcke

Viggo Starcke (13. maaliskuuta 1895 Kööpenhamina – 22. maaliskuuta 1974) oli tanskalainen lääkäri ja poliitikko. Hän oli yksi Retsforbundet-puolueen keskeisimmistä jäsenistä ja oli puolueen puheenjohtaja vuosina 1938–1939 sekä ryhmänjohtaja kansankäräjillä 1946–1957. Vuosina 1957–1960 hän oli salkuton ministeri Hans Christian Hansenin ja Viggo Kampmannin hallituksissa. ==Yksityiselämä== Viggo Starcken vaimo Lis Starcke oli kansankäräjäedustaja 1977–1981 ja veli Henrik Starcke oli kuvanveistäjä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viggo Starcke Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Tanskalaiset lääkärit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Oluf Pedersen

Oluf Pedersen (6. syyskuuta 1891 Frederikssund – 3. lokakuuta 1970) oli tanskalainen Retsforbundetin poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1932–1945 sekä 1950–1960 ja toimi Tanskan kalastusministerinä 1957–1960. Hän oli puolueensa puheenjohtaja 1946–1948 sekä ryhmänjohtaja kansankäräjillä 1943–1945. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Oluf Pedersen Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan kalastusministerit Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1970 kuolleet
Cheshire (Itzyn albumi)

Cheshire on eteläkorealaisen yhtyeen Itzyn kuudes EP, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2022. EP sisältää neljä kappaletta, mukaan lukien singlet ”Boys Like You” ja ”Cheshire”. == Tausta == Itzy julkaisi englanninkielisen singlensä ”Boys Like You” lokakuussa 2022 ennen albumin julkaisua. Marraskuun alussa JYP Entertainment vahvisti, että yhtye tulisi julkaisemaan pian uuden albumin. Albumin kappalelista ja esittelyvideo julkaistiin 24.–25. marraskuuta. Nimikkosinglen musiikkivideon teaserit julkaistiin 28.–29. marraskuuta. Cheshire julkaistiin 30. marraskuuta. == Kaupallinen menestys == Cheshire menestyi kaupallisesti hyvin. Albumi myi 779 525 kappaletta julkaisuviikkonaan, ja nousi Koreassa Circle Album Chartin kärkeen. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 EP:t Luokka:Itzyn albumit
Musso

Musso on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Francesco Musso (s. 1937), italialainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja * Guillaume Musso (s. 1974), ranskalainen kirjailija * Juan Musso (s. 1994), argentiinalainen jalkapallomaalivahti * Luigi Musso (1924–1958), italialainen kilpa-autoilija * Mason Musso (s. 1989), yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi * Mitchel Musso (s. 1991), yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja.
Misokinesia

Misokinesia on psykologian alaan kuuluva ilmiö, jossa henkilö ärsyyntyy, hermostuu tai saa muita kielteisiä tunteita muiden ihmisten nykivistä tai toistuvista liikkeistä. Ilmiötä on tutkittu vähän, eikä sitä vielä osata luokitella. Sitä voidaan pitää aistiyliherkkyyden erikoismuotona tai alalajina. Misokinesian arvellaan olevan sukua misofonialle. Jälkimmäisestä kärsivät ihmiset ärsyyntyvät toisteisista äänistä, kuten maiskutuksesta tai purukumin jauhamisen äänistä. Jopa kolmannes väestöstä voi kärsiä misokinesiasta. Misokinesia onkin hyvin yleinen, mutta samalla huonosti tunnettu sosiaalinen vaiva. Misokinesian syytä tai syntymekanismia ei tunneta. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että ihmiset eivät niinkään koe ärsyyntyvänsä siksi, että heidän tarkkaavaisuutensa häiriintyy. Misokinesian syy saattaa olla aivojen peilineuroneissa, jotka auttavat ihmisiä asettumaan muiden asemaan ja tuntemaan empatiaa. Peilineuronien vuoksi esimerkiksi kärsivän ihmisen nähdessään katsoja alkaa itsekin voida huonosti ja tuntea kipua. Koska ihmiset tekevät usein nykiviä liikkeitä ollessaan hermostuneita, voi olla, että nähdessään toisten tekevän nykiviä liikkeitä katsoja alkaa itsekin hermostua, mikä tuntuu epämiellyttävältä. Luultavimmin misokinesiaa voi hoitaa siedättämällä. == Lähteet == Luokka:Aistit Luokka:Neurologia
Vapaudesta

Vapaudesta voi viitata seuraaviin: * Vapaudesta, Dion Khrysostomoksen puhe * Vapaudesta, John Stuart Millin teos * ”Vapaudesta”, Kerkko Koskinen Kollektiivin single
Herakleides

Herakleides (, ) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin: * Herakleides Koslainen (400-luku eaa.), asklepiadi 16. sukupolvessa, Hippokrateen isä * Herakleides Lemboslainen (100-luku eaa.), filosofi * Herakleides Pontoslainen (n. 387–312 eaa.), peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi; tunnetuin samannimisistä * Herakleides Taraslainen (200/100-luku eaa.), lääkäri ja pyrrhonistinen filosofi * Herakleides Tarsoslainen (100-luku eaa.), stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi
Juho Vainion säätiö

Juho Vainion säätiö on suomalainen yleishyödyllinen säätiö, joka edistää kansanterveyttä myöntämällä apurahoja tutkimukseen ja muuhun terveyttä edistävään toimintaan. Säätiön on perustanut talousneuvos Juho Vainio vuonna 1960. == Tarkoitus == Säätiön tarkoituksena on kansanterveyden tutkimuksen ja liikuntakasvatuksen edistäminen sekä erityisesti rakennusalan opintomahdollisuuksien parantaminen. Säätiö jakaa vuosittain noin 1,6 miljoonan euron edestä apurahoja. Näistä suurimmat 1–2 apurahaa ovat suuruudeltaan noin 100 000 euroa. Tuen kohteita ovat terveysliikunta, terveyttä edistävä ravitsemus, tupakoinnista ja alkoholin ja muiden päihteiden käytöstä johtuvien terveyshaittojen torjuminen, mielenterveyden edistäminen ja ympäristöterveyden edistäminen. == Historia == Talousneuvos Juho Vainio toimi liikemiehenä ja rakentajana 1920-luvulta 1950-luvulle ja rakensi nopeasti kasvavaan Helsinkiin lukuisia kivitaloja. Nimeään kantavan säätiön hän perusti vuonna 1960 täytettyään 80 vuotta. Testamentissaan hän määräsi omaisuutensa säätiön haltuun. Säätiön varallisuuden perusta on sen omistamissa kiinteistöissä Helsingin keskustassa. == Elämäntyöpalkinto == Säätiö jakaa myös elämäntyöpalkintoa kerran kahdessa vuodessa erityisesti kansanterveyden edistämisessä kunnostautuneelle henkilölle. Vuosi Palkinnon saaja 2005 Jouko Tuomisto 2007 Ilkka Vuori 2009 Matti Uusitupa 2011 Jorma Rantanen 2013 Arja Rimpelä 2015 Seppo Koskinen 2017 Marja Jylhä 2019 Pertti Mustajoki 2021 Jussi Huttunen 2023 Tytti Solantaus 2025 Tari Haahtela == Katso myös == * Juho Vainio Luokka:Suomalaiset säätiöt Luokka:Kansanterveys Luokka:Ympäristöterveys
Mallos

Mallos voi viitata seuraaviin: * Mallos, antiikin aikainen kaupunki Kilikiassa * Mallos, järvi Kangasniemellä Suomessa * Mallos, hämähäkkisuku
Hävitys (täsmennyssivu)

Hävitys voi viitata seuraaviin asioihin: *Hävitys, Jeff VanderMeerin tieteisromaani *Hävitys, VanderMeerin kirjasta tehty elokuva *Hävitys: Tapauskertomus, Iida Rauman romaani
Ukrainan kansallislipun päivä

Ukrainan kansallislipun päivä () on Ukrainassa vuosittain 23. elokuuta vietettävä kansallinen juhlapäivä, jolloin juhlistetaan Ukrainan lippua. Kansallislippua on juhlistettu elokuusta 2004 lähtien, jolloin presidentti Leonid Kutšma hyväksyi kansallislipun päivää koskevan asetuksen. Ukrainan sinikeltainen lippu oli käytössä Ukrainan lippuna ensimmäistä kertaa lyhytaikaisesti Ukrainan kansantasavallalla vuonna 1918. Sinikeltainen lippu palasi käyttöön vuonna 1992. Juhlapäivä ei ole yleinen vapaapäivä, mutta sitä seuraava päivä, 24. elokuuta, on Ukrainan itsenäisyyspäivä, joka on kansallinen vapaapäivä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ukrainian Flag Day: State leadership attends solemn ceremony (23.8.2023) (ukrinform.net) Luokka:Elokuun juhlapäivät Luokka:Ukrainalaiset juhlapäivät
Hämeenkyrönväylä

Hämeenkyrönväylä on noin kymmenen kilometriä pitkä kolmostien nelikaistainen osuus. Hämeenkyrönväylä avattiin liikenteelle 30. marraskuuta 2022. Hanke valmistui useita kuukausia etuajassa. Väylän kokonaiskustannus oli 69,4 miljoonaa euroa, josta valtio maksoi 68 miljoonaa ja Hämeenkyrön kunta 1,4 miljoonaa. Tielle rakennettiin yksitoista siltaa ja kolme eritasoliittymää. Hieman aikaisemmin oli väylän pohjoispuoliselle tieosuudelle lisäksi erillishankkeena rakennettu Kyröskosken eritasoliittymä. Hankkeen pääurakoitsijana toimi Destia Oy. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Väylävirasto: Vt 3 Hämeenkyrönväylä Luokka:Valtatie 3 Luokka:Hämeenkyrön liikenne
Liimapaperi

Liimapaperi on liimapintaista paperia tai paperinauhaa. Ikkunaliimapaperia on perinteisesti käytetty ikkunoiden tiivistämisessä. Liimapinta kostutetaan vedellä, minkä jälkeen liimapaperi painetaan kiinnitettävälle pinnalle. Liima- aineet ovat vesiliukoisia, joten paperin voi myöhemmin irrottaa kostuttamalla. == Katso myös == * Tarra * Postimerkki * Kärpäspaperi == Lähteet == Luokka:Paperi
Stéphanie Frappart

Stéphanie Frappart (s. 14. joulukuuta 1983 Le Plessis-Bouchard, Ranska) on ranskalainen jalkapalloerotuomari, joka valittiin vuonna 2022 ensimmäisenä naisena toimimaan miesten MM-kisaottelun erotuomarina. Frappart on käytännössä koko uransa rikkonut lasikattoja, sillä hän oli muun muassa ensimmäinen nainen Ranskan miesten pääsarjan, miesten Mestarien liiga ja miesten MM- karsintaottelun erotuomarina. Hän on tuomaroinut lisäksi muun muassa naisten vuoden 2019 MM-kilpailujen loppuottelun. == Ura == === Pelaajasta tuomariksi === Stéphanie Frappart syntyi noin 8 000 asukkaan Le Plessis-Bouchardissa Pariisin luoteispuolella. Hänen isänsä oli töissä 3M:llä ja hänen äitinsä oli lastenhoitaja. Frappartin isä pelasi amatöörijalkapalloa ja tartutti urheiluinnotuksen myös lapsiinsa. Stéphaniekin pelasi juniorijalkapalloa paikallisessa AS Herblayssä mutta kiinnostui jo nuorena pelin säännöistä ja tuomaroinnista. Frappart päätti 19-vuotiaana keskittyä tuomarointiin ja jättää pelaajauransa. Hänen uransa tuomarina alkoi alasarjoista, mutta vuonna 2003 hän sai jo mahdollisuuden Ranskan naisten jalkapallon pääsarjasta. Sen jälkeen hänen vastuunsa alkoi kasvaa, ja vuonna 2011 hän tuomaroi Jalkapallon naisten Ranskan cupin loppuottelun. === Mukaan miesten otteluihin === Frappart valittiin vuonna 2014 Ranskan parhaaksi naistuomariksi, ja samana vuonna hän teki historiaa päästyään viheltämään ensimmäisenä naisena miesten Ligue 2 -sarjan ottelun. Frappart tuomaroi myös naisten MM-kilpailuissa 2015. Naisten EM-kilpailuissa 2017 hän vihelsi turnauksen välierän. Frappart vihelsi huhtikuussa 2019 ensimmäisenä naisena Ligue 1 -ottelun, kun hän oli Amiensin ja Strasbourgin välisen ottelun erotuomarina. Hän sai kaudeksi 2019–2020 vakituisen paikan Ligue 1:n tuomarikaartista. Uefa valitsi Frappartin vuoden 2019 Super Cupin päätuomariksi, ja samanvuoden naisten MM-kilpailuissa hän vihelsi muun muassa loppuottelun. Frappart oli ensimmäisenä naisena miesten MM-karsintaottelun erotuomarina, kun hän vihelsi maaliskuussa 2021 Alankomaiden ja Latvian välisen ottelun. Joulukuussa hänestä tuli ensimmäinen nainen miesten Mestarien liigan ottelun tuomarina. Fifa valitsi vuoden 2022 MM-kilpailuihin kuusi naistuomaria. Frappart oli heistä ensimmäinen, joka pääsi mukaan otteluun. Hän toimi alkusarjassa kahdessa ensimmäisessä pelissä neljäntenä tuomarina. Frappart toimi päätuomarina alkulohkojen kolmannessa ottelussa 1. joulukuuta pelatussa Saksan ja Costa Rican ottelussa, jossa myös linjatuomareina toimivat naiset, Neuza Back ja Karen Díaz. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ranskalaiset jalkapallotuomarit Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Milestones (yhtye)

Milestones oli itävaltalainen yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1968–1975. Yhtyeen muodostivat alun perin Beatrix Neundlinger, Günter Grosslercher, Robert Unterweger ja Rudi Tinsobin. Yhtye julkaisi ensimmäisen, nimeään kantaneen albuminsa vuonna 1970. Vuonna 1972 Unterweger ja Tinsobin jättivät yhtyeen ja heidät korvasivat Norbert Niedermeyer ja Christian Kolonovits. Tällä kokoonpanolla yhtye edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa 1972 kappaleella "Falter im Wind" ja sijoittui kilpailussa viidenneksi. == Discografia == ===Singlet=== *"Einmal" (1969) *"An diesem Freitag" (1970) *"Paul" (1971) *"20 Uhr 02" (1971) *"Falter im Wind" (1972) *"Apfelbaum" (1973) *"Schade" (1974) ===Albumit=== *Milestones (1970) *Emigration (1973) https://austriancharts.at/showinterpret.asp?interpret=Milestones ==Lähteet== *http://www.espressorosi.at/mitstreiter/milestones/milestones1.html ===Viitteet=== Luokka:Itävaltalaiset yhtyeet Luokka:Itävallan euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1972 euroviisuedustajat
Curry (ruoka)

Curry tai karri on tavallisesti riisin kanssa tarjottava kastikemainen liha- tai kasvisruoka, jossa on käytetty currymaustesekoitusta. Curry on osa intialaista ruokakulttuuria. Curry voidaan valmistaa monenlaisesta lihasta, kanasta, kalasta tai kasviksista. Se kypsytetään padassa. Curry voidaan nauttia riisin ja naan-leivän kanssa, ja siihen voidaan lisätä myös yrttejä, pähkinöitä ja raita-kastiketta. Currymaustesekoituksen voimakkuutta voidaan pehmentää kermalla tai kookosmaidolla. Britit käyttävät sanaa curry kuvaamaan mitä tahansa intialaista ruokalajiaGlossary of Indian Restaurant Curries Curry House, samaan tyyliin kuin Suomessa kaikenlaista pastaa on sanottu makaroniksi. Curry-ruokia voidaan pitää ennemminkin eurooppalaisena versioina intialaisista ruokalajeista kuin oikeina intialaisina perinneruokina. Esimerkiksi tandooriuuneja on harvassa intialaisessa kodissa, joten tandoorikana tai naan-leipä eivät ole intialaista kotiruokaa. ==Lähteet== Luokka:Intialainen keittiö Luokka:Ruokalajit
Tranås Tidning

Tranås Tidning (lyh. TrT) on ruotsalainen vuonna 1891 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Tranås. Se ilmestyy kolmesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan sitoutumaton liberaali ja kuuluu Bonnier-konserniin. Samanniminen lehti ilmestyi jo aiemmin vuosina 1875–1879. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Bonnier Luokka:Tranåsin kunta
Nádasdy

Nádasdy on vanha unkarilainen, alun perin kroatialainen aatelissuku, jolla on ollut kreivin arvo vuodesta 1625 lähtien. Sen jäseniä ovat olleet muun muassa:Meyers Konversationslexikon * Tamás Nádasdy (1498–1562), Unkarin palatiini ja Kroatian baani, "suuri palatiini".1911 Encyclopædia Britannica/Nádasdy, Tamás I. * Ferenc Nádasdy (1555–1603), kenraali, Erzsébet Báthoryn puoliso. * Ferenc Nádasdy (1623–1671), hovituomari, magnaattisalaliiton jäsen.Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas * Ferenc Lipót Nádasdy-Fogaras (1708–1783), Itävallan sotamarsalkka ja Kroatian baani.Nordisk familjebok / Uggleupplagan. 19. Mykenai - Norrpada * Franz Seraphin von Nadasdy (1801–1883), Transilvanian hovikansleri, Itävallan ministeri. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset suvut Luokka:Kroatialaiset suvut
Kaarlo Kosunen

Kaarlo Henrik Kosunen (Neuvostoliitossa Kaarle Kajava, ; 5. heinäkuuta 1899 Oulu – 29. toukokuuta 1938 Drožino) oli suomalainen toimittaja. Kosunen muutti 1920-luvun puolivälissä Neuvostoliittoon, jossa hänet teloitettiin Stalinin vainoissa. Kosunen valmistui Oulun ylemmästä käsityöläiskoulusta vuonna 1917. Sisällissodan jälkeen hän liittyi kommunistisen SSTP:n jäseneksi ja työskenteli puolueen julkaiseman Pohjan Kansan päätoimittajana 1921–1922. Keväällä 1922 Kosunen sai kolmen vuoden kuritushuonetuomion niin sanotussa rauhanjulistajien jutussa. Vapauduttuaan Kosunen muutti opiskelemaan Moskovan Lenin-kouluun. Hänet valittiin myös SKP:n keskuskomitean sekä nuorisojaoston jäseniksi. Vuosina 1927–1928 Kosunen oli Suomen Kommunistisen Nuorisoliiton edustajana Kommunistisen nuorisointernationaalin toimeenpanevassa komiteassa. Elokuussa 1928 hänet lähetettiin Suomeen salanimellä "Kalle Kajava" avustamaan SKP:n sotilasjaoston Suomen byroota. 1930-luvulla Kosunen palasi Moskovaan, jossa hän työskenteli Valtiollisen ulkomaisen kirjallisuuden keskuskirjaston hankintaosastolla ja opetti poliittista taloustiedettä Lenin-koulussa. Keväällä 1938 Kosunen tuomittiin kuolemaan artikla 58:n nojalla ja teloitettiin Butovon ampumaradalla. == Suomennoksia == * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:SKP:ssä (1918–1990) vaikuttaneet henkilöt Luokka:Neuvostoliitonsuomalaiset henkilöt Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Matti Kajander

Matti Viljo Kajander (15. marraskuuta 1928 Pyhäjärvi – 7. syyskuuta 1998 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 1.12.2022. Kajanderin vanhemmat olivat kauppias, maanviljelijä Kalle Kajander ja Lempi Katariina Haapasaari ja puoliso vuodesta 1954 ekonomi Hilkka Margit Björses. Kajander kävi keskikoulun Kannuksen yhteislyseossa, tuli ylioppilaaksi Kokkolan yhteislyseosta 1949 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1954. Hän suoritti myös useita koti- ja ulkomaisia liikkeenjohdon kursseja. Kajander oli Keskon pääkonttorin kirjanpito-osaston kirjanpitäjä ja tilinhoitaja 1951–1954, neuvontaosaston projektitehtävissä 1954–1956, järjestelyosaston rationalisointitoimiston toimistopäällikkö 1956–1958, sisäisen ja luottotarkastuksen toimistopäällikkö 1958–1959, luotto- osaston johtaja 1960–1962, Lahden konttorin johtaja 1963–1967 ja elintarvikekonttorin, vuodesta 1970 Helsingin konttori, johtaja 1967–1986. Hänellä oli myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Kajander oli reservin yliluutnantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Lauri Lindell

Lauri Lindell (2. syyskuuta 1929 Keuruu – 2. lokakuuta 1987 Hämeenlinna) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 1.12.2022. Lindellin vanhemmat olivat Karl (Kaarlo) Lindell ja Selma Lydia Koskinen ja puoliso Maire Annikki Tikkinen. Lindell kävi kansakoulun ja kauppakoulun Tampereen kauppaoppilaitoksessa. Hän oli Otra Oy:n varastoapulainen ja myyjä Tampereella 1944–1949, Oy Suomen Michelin Ab:n teknillinen tarkastaja 1949–1955 ja Kumipalvelu Lindell & Kumpp:n, vuodesta 1960 Auto - Kumipalvelu Lindell & Kumpp, vuodesta 1969 Auto-Kumipalvelu Lindell & Kumpp. Ky, vuodesta 1970 Auto-Kumipalvelu Oy ja vuodesta 1980 AKP- Autokumipalvelu Oy, perustaja, vastuunalainen yhtiömies ja johtaja vuodesta 1955 ja yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja vuodesta 1970. Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäsen Lindell oli 1973–1977 ja kaupunginhallituksen jäsen 1976–1977. Hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Lindell oli reservin alikersantti (1977). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980 ja Autoalan Keskusliiton kultaisen ansiomerkin 1973. Valtakunnallinen yrittäjäpalkinto myönnettiin Lindellin Auto-Kumipalvelu Oy:lle 1978. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Hämeenlinnan kaupunginvaltuutetut Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet
Tauno Rewell

Tauno Emil Oskar Rewell (5. helmikuuta 1925 Helsinki – 8. lokakuuta 2016 Vaasa) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 1.12.2022. Rewellin vanhemmat olivat insinöörikommodori Ilmari Revell ja Anna-Liisa Wikström, taiteilija Emil Wikströmin tytär. Rewellin puoliso 1954–2010 oli oopperalaulaja, oopperanjohtaja, professorin arvonimen saanut Irma o.s. Kentala. Tauno Rewell tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta normaalilyseosta 1943 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1949. Hän oli Juho Myntti Oy:n konttori- ja myyntipäällikkö Vaasassa 1949–1958 ja rautakauppa Teräs Oy:n apulaisjohtaja 1959–1962, johtaja 1963–1964, varatoimitusjohtaja 1965–1974, toimitusjohtaja 1974–1978 ja johtokunnan puheenjohtaja 1978–1982. Rewellillä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Hän oli Ruotsin konsuli Vaasassa 1975–1995. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1980.Kuka kukin on 1978, s. 801. Viitattu 1.12.2022. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Taras Franko

Taras Franko (9. maaliskuuta 1889 Lviv – 13. marraskuuta 1971 Kiova Ukrainan SNT) oli klassisten kielten filologi, kirjailija, kääntäjä ja kriitikko. Hänen isänsä oli Ivan Franko ja veljensä Petro Franko. Franko opiskeli klassisia kieliä Lvivin ja Wienin yliopistoissa. Hän työskenteli 1919–1922 Harkovassa kustannusyhtiöissä ja korkeammissa oppilaitoksissa. Palattuaan Galitsiaan 1923 Franko toimi opettajana koulussa vuoteen 1945, jolloin hän aloitti klassisen filologian opettajana Lvivin yliopistossa. Hän puolusti 1953 kandidaatintyötään Ivan Franko i Boryslav. Hän oli 1950–1963 tutkijana Ukrainan SNT:n tiedeakatemian kirjallisuusinstituutissa. Hän osallistui Ivan Frankon julkaisujen 20-osaisen kokoelman julkaisemisen valmisteluun. Hän kirjoitti runoja ja käänsi lähinnä latinankielisiä teoksia, kirjoitti humoristisen kertomuskokoelman Vzdovž i vpoperek (1965, ’Pitkin poikin’) ja kirjan isästään Pro batka: Statti, spohady, opovidannja (1956. ’Isästäni: artikkeleita, muistoja, tarinoita’). ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset kielitieteilijät Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Ukrainalaiset kääntäjät Luokka:Ukrainalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Franko

Franko on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Ivan Franko (1856–1916), ukrainalainen runoilija, kirjailija, toimittaja, taloustieteilijä ja poliittinen aktivisti * Jure Franko (s. 1961), slovenialainen alppihiihtäjä * Petro Franko (1890–1941), ukrainalainen kirjailija ja opettaja, Ivan Frankon poika * Taras Franko (1889–1971), ukrainalainen klassisten kielten filologi, kirjailija, kääntäjä ja kriitikko, Ivan Frankon poika. == Katso myös == * Franco (täsmennyssivu)
Hyvän oppimisen tilat

Hyvän oppimisen tilat on Teemu Leinosen ja Mikko Mäkelän kirjoittama teos, joka julkaistiin syksyllä 2022 (PS-kustannus). Kirjassa oppimisympäristö määritellään laajasti: fyysisen ympäristön lisäksi siihen kuuluvat psyykkiset, sosiaaliset ja kulttuuriset ympäristöt. Myös oppimisen menetelmät ja käytetyt välineet luetaan osaksi oppimisympäristöjä. Teos pyrkii osoittamaan, miten ympäristöt ja pedagogiikka tukevat toisiaan oppimisessa. Suomessa oppimisympäristöistä alettiin puhua 1990-luvun alussa. Asialla olivat lähinnä kasvatussosiologit, jotka tutkivat ihmisen oppimista koulun ulkopuolella. Kun 1990-luvun puolivälissä alettiin hyödyntää internetiä myös opinnollisiin tarkoituksiin, oppimisympäristö kaventui merkitsemään ohjelmaa, jonka avulla voitiin opettaa ja opiskella netissä. Myös erilaiset verkko-opetusprojektit alkoivat käyttää itsestään nimitystä oppimisympäristö. Leinosen ja Mäkelän kirjaa voidaan pitää laajan, suorastaan mahdollisimman laajan oppimisympäristöajattelun manifestina. Kirjan esipuheessa (s. 18) he kirjoittavat: "Sitä kokonaisuutta, jossa oppiminen tapahtuu, voidaan kutsua oppimisen tilaksi. Se kantaa mukanaan kaiken sen historiallisen, sosiaalisen ja kulttuurisen sisällön, joka on muokannut oppimista ja opetusta historian saatossa. Hyvän oppimisen tilan kehittämisen tulee lisäksi lähteä niistä tarpeista ja arvoista, joita tulevaisuudessa halutaan edistää. Se ei siis ole vain tila siinä fyysisessä merkityksessä kuin rakennus tai huone. Se ei myöskään ole vain tietty mielentila tai sosiaalinen tila. Oppimisen tila on kaikkea tätä yhdessä ja erikseen." Teemu Leinonen on professori Aalto- yliopiston Taiteen ja Median laitoksella. Mikko Mäkelä toimii Vantaan kaupungin varhaiskasvatuksen johtajana. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2022 kirjat
Jan Svatopluk Presl

Jan Svatopluk Presl (1791–1849) oli tšekkiläinen luonnontieteilijä sekä tšekin kielen ja kulttuurin edistäjä. Presl syntyi Prahassa. Hän oli jo nuorena kiinnostunut lääketieteestä ja kiinnostuksensa myötä päätyi opiskelemaan lääketiedettä Prahaan Karl-Ferdinandin yliopistoon. Presl valmistui tuosta yliopistosta lääketieteen tohtorina vuonna 1816. Sen jälkeen hän toimi 1816–1818 eläintieteen ja mineralogian assistenttina, kunnes hänestä tuli näiden oppiaineiden professori Olomoucin yliopistoon. Vuonna 1820 Presl nimitettiin eläintieteen ja mineralogian professoriksi Prahan yliopistoon ja pian hänestä tulikin yksi merkittävimmistä Tšekin alueen luonnontieteilijöistä. Presl kehitti kasvitieteen, kemian, eläintieteen, geologian, mineralogian ja paleontologian tšekinkielistä terminologiaa mahdollistaen näin tšekinkielisen luonnontieteiden tutkimuksen kehittymisen. Tuohon aikaan nykyisen Tšekin alueella käytettiin virallisissa yhteyksissä kielenä useammin saksaa kuin tšekkiä, mutta Presl pyrki edistämään tšekin kielen ja tšekkiläisen kulttuurin asemaa. Presl oli tiiviissä yhteydessä muihin aikansa merkittäviin ajattelijoihin ja tšekkiläisen kulttuurin edistäjiin, joita olivat erityisesti Josef Dobrovský ja Josef Jungmann. Yhdessä Dobrovskýn ja Jungmannin sekä Václav Hankan, Jan Purkyněn ja muiden kanssa Presl perusti yhteisön edistämään tšekkiläistä akateemista elämää. Presl oli myös aktiivisesti mukana perustamassa Tšekin kansallismuseota yhdessä Jungmannin, Hankan sekä Pavel Šafárikin ja František Palackýn kanssa. Presl pyrki osoittamaan, että tšekin kieli olisi muiden kielten kanssa tasavertainen kieli tieteellisessä keskustelussa, minkä myötä perustettiin ensimmäinen tšekkiläinen tieteellinen lehti Krok vuonna 1821. Monet aiemmin mainituista tšekin kielen ja kulttuurin edistäjistä olivat mukana tekemässä lehteä, ja lehti ilmestyi epäsäännöllisin välein vuoteen 1840 saakka. Vaikka Presl oli tiiviisti yhteydessä useiden tšekin kielen ja kulttuurin edistäjien kanssa, rupesi hän poliittisesti aktiiviseksi vasta aivan elämänsä lopulla. Vallankumousvuonna 1848 Presl valittiin Tšekin kansalliskomiteaan sekä Prahan slaavilaiseen kongressiin, jossa oli yhteensä 341 delegaattia. == Lähteet == * Grzybek, P., Jan Svatopluk Presl (1791-1849) — Glottometrics 13, 2006, RAM- Verlag, ISSN 2625-8226, s. 88–91 == Aiheesta muualla == Luokka:Luonnontieteilijät Luokka:Tšekkiläiset tieteilijät Luokka:Tšekkiläiset professorit Luokka:Vuonna 1791 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet
Ernst Pistulla

Ernst Anton Pistulla (28. marraskuuta 1906 Goslar, Ala-Saksi, Saksa – 3. maaliskuuta 1945 Berliini, Saksa) oli saksalainen raskaan keskisarjan nyrkkeilijä ja olympiahopeamitalisti ja myöhemmin ammattilaisnyrkkeilijä pitäen sarjansa EM-titteliä hallussaan vuosina 1930-34. == Amatööriura nyrkkeilijänä == Ernst Pistulla aloitti 1920-luvun Berliinissä. Hän voitti vuonna 1928 Saksan raskaan keskisarjan mestaruuden ja pääsi edustamaan Saksaa vuoden 1928 Amsterdamin olympialaisiin. Ensimmäisessä ottelussa hän voitti Yhdysvaltain Leon Lucasin ja sen jälkeen Irlannin William Murphyn ja Alankomaiden Karel MIljonin. Loppuottelussa Pistulla kohtasi Argentiina Víctor Avendañon, jolle hän hävisi pistein. == Ammattilaisena == Ernst Pistulla siirtyi ammattilaiseksi kesällä 1929 nyrkkeillen ensimmäisen ottelunsa elokuussa 1929 raskaassa keskisarjassa. Helmikuussa 1930 hän nousi Saksan raskaan keskisarjan mestariksi ja puolusti asemaansa tammikuussa 1931 Adolf Heuseria vastaan säilyttäen asemansa ratkaisemattomalla ottelutuloksella. Kaksi kuukautta myöhemmin Pistulla otteli espanjalaista Martinez de Alfaraa vastaan raskaan keskisarjan Euroopan mestaruudesta voittaen ottelun pistein. Syyskuussa 1931 hän puolusti EM-titteliään Adolf Heuseria vastaan ottaen pistevoiton. Toukokuussa 1934 hän menetti tittelinsä tappiolla maanmiestään Adolf Wittiä vastaan. Hän jatkoi vielä sen jälkeen ammattilaisuraansa, mutta nyrkkeili viimeisen ottelunsa syyskuussa 1935. == Urheilu-uran jälkeinen aika == Urheilu-uran jälkeen Ernst Pistula toimi majatalonpitäjänä, viimeksi Berlin-Friedenaussa. Pistula oli sotilaana Saksan sodassa Neuvostoliittoa vastaan. Hän kuoli kuitenkin maaliskuussa 1945 Berliinissä Moabitin vankilassa sukupuolitaudin aiheuttamiin seurauksiin.Sterbeurkunde vom 6. März 1945, Standesamt Berlin-Tiergarten Nr. 556/1945; angezeigt von Hauptwachtmeister Hermann Weß (Landesarchiv Berlin) ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset nyrkkeilijät Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1945 kuolleet