EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Taistojen mies

Taistojen mies (tai Viimeinen pyhäinjäännös, Viimne reliikvia) on Grigori Kromanovin ohjaama neuvostovirolainen seikkailuelokuva vuodelta 1969. Se perustuu Eduard Bornhöhen kertomukseen ”Vürst Gabriel” (”Ruhtinas Gabriel”). Vuonna 2002 elokuvakriitikot äänestivät Taistojen miehen kaikkien aikojen neljänneksi parhaaksi virolaiselokuvaksi.Kriitikud valisid eesti filmi esikümne, Postimees 26.4.2002. Viitattu 15.12.2016. ==Juoni== 1500-luvun Liivinmaan sotaan sijoittuvassa tarinassa Piritan luostari haluaa haltuunsa Pyhän Birgitan pyhäinjäännökset varmistaakseen oman tulevaisuutensa. Nuori aatelismies lupaa hankkia ne luostarille, jos saa vastalahjaksi kauniin nuoren Agneksen vaimokseen. ==Rooleissa== ==Tuotanto== Elokuva kuvattiin värifilmille samalla kertaa sekä viron- että venäjänkielisiksi versioiksi, joiden kuvakulmat ja rajaukset poikkeavat eräissä kohtauksissa hieman toisistaan. ==Vastaanotto== Taistojen mies sai Neuvosto-Virossa valtavan suosion. Sen näki 772 000 elokuvateatterikatsojaa, mikä oli yli puolet Viron asukasmäärästä. Vauhdikkaasta seikkailuelokuvasta on tullut myös myöhempien sukupolvien suosikki niin, että sitä kutsutaan ainoaksi virolaiseksi kulttielokuvaksi. Tamperelaisen elokuvakerho Monroen Anton Asikainen kuvaa Taistojen miestä hillittömäksi seikkailuksi, joka sisältää ”miekkataisteluja, petollisia velipuolia, rakastuvia nunnia, salaluukkuja, hevostakaa-ajoja, palavia linnoja, palavia luostareita, palavia heinäpaaleja, neitsyiden ruoskintaa...” Hän kiinnittää huomiota myös elokuvan varsin ilmeiseen neuvostovastaisuuteen vapausteemoineen.Asikainen, Anton: Viron elokuva 100 vuotta, osa üks, Elokuvakerho Monroen blogi 15.12.2012. Viitattu 15.12.2016. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Vuoden 1969 neuvostoliittolaiset elokuvat Luokka:Neuvostoliittolaiset seikkailuelokuvat Luokka:Virolaiset elokuvat Luokka:Neuvostoliitossa tapahtuvat elokuvat
Päiviö Riihinen

Päiviö Riihinen (2. marraskuuta 1926 Pielavesi – 12. syyskuuta 2013 Kerava) oli suomalainen metsätieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston kansantaloudellisen metsäekonomian professorina lähes 30 vuotta (1964–1992) ja oppilaidensa kautta vaikutti suuresti 1900-luvun suomalaiseen metsäpolitiikkaan. Riihinen opiskeli metsätieteitä Helsingin yliopistossa 1940-luvulta alkaen, ja professori Eino Saarella oli merkittävä vaikutus hänen alanvalintaansa. Riihinen väitteli tohtoriksi vuonna 1962 tutkielmalla Sales of Newsprint in Finland 1949–1959, joka toi ekonometriset menetelmät metsätieteisiin. Hän oli uranuurtaja myös soveltaessaan faktorianalyysia metsänhoidon tutkimukseen. Professori Riihisen ohjauksessa valmistui kaksitoista tohtorinväitöskirjaa. Päiviö Riihisen nuorempi veli Olavi Riihinen toimi samassa yliopistossa sosiaalipolitiikan professorina. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet Luokka:Suomalaiset metsätieteilijät Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit
Estonian Literary Magazine

Estonian Literary Magazine eli ELM on Virossa kaksi kertaa vuodessa ilmestyvä englanninkielinen kirjallisuuslehti. ELM on perustettu vuonna 1995, ja sitä julkaisee Viron instituutti. (Googe Books, rajattu lukuoikeus Lehden tavoite on edistää virolaista kirjallisuutta. ELMissä käsitellään sekä vanhempien kirjailijoiden että nykykirjailijoiden tuotantoa, ja siinä on kirja-arvioita. ELMin päätoimittaja on Tiina Randviir, ja lehden toimitus on Tallinnassa. ==Lähteet == ==Aiheesta muualla == * Official website Luokka:Virolaiset aikakauslehdet Luokka:Kulttuurilehdet
Tallinnan linja-autoasema

Tallinnan linja-autoasema () on Tallinnassa, Virossa sijaitseva linja- autoasema. Sieltä liikennöi linja-autoja sekä Viron sisäiseen liikenteeseen että ulkomaille. Se sijaitsee Kesklinnan kaupunginosassa. Linja-autoasema rakennettiin nykyiselle paikalleen Lastekodun ja Odran kulmaukseen vuonna 1959. Vuonna 2012 linja-autoasemaa nykyaikaistettiin. == Lähteet == Luokka:Linja-autoasemat Luokka:Viron joukkoliikenne Luokka:Tallinnan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tallinnan liikenne
Klooritolueeni

Klooritolueeni viittaa kolmeen saman aineen isomeeriin: *m-Klooritolueeni *o-Klooritolueeni *p-Klooritolueeni
Gjøran Tefre

Gjøran Tefre (s. 25. marraskuuta 1994) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Førde IL:ää. Tefre kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran 5. joulukuuta 2015 Norjan Lillehammerissa ollen yhdistelmäkilpailussa 49:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan neljästoista Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Planican vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2019. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Falunin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2024. Skandinavia Cupissa Tefre on kilpaillut joulukuusta 2014 lähtien. Hän on voittanut vapaan hiihtotavan sprintin Latvian Madonassa 1. maaliskuuta 2019. Lisäksi hän on sijoittunut osakilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Tefre voitti Norjan-mestaruuden 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Beitostølenissä helmikuussa 2024. Tätä aiemmin hän oli sijoittunut Norjan-mestaruuskilpailuissa parhaimmillaan neljänneksi kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Mo i Ranassa maaliskuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Re (Italia)

Re on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Ren naapurikunnat ovat Craveggia, Cursolo-Orasso, Malesco ja Villette sekä Sveitsin puolella Onsernone ja Centovalli. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Madonna del Sasso

Madonna del Sasso on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Madonnan naapurikunnat ovat Arola, Breia, Cellio, Cesara, Civiasco, Pella, Pogno, San Maurizio d'Opaglio, Valduggia ja Varallo. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Vanzone con San Carlo

Vanzone con San Carlo on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Vanzonen naapurikunnat ovat Antrona Schieranco, Bannio Anzino, Calasca-Castiglione ja Ceppo Morelli. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Electric Play

__NOTOC__ Electric Play on Remun & Hurriganesin 18. marraskuuta 2016 julkaistu studioalbumi. Levyn nimikappale ”Electric Play” julkaistiin singlenä 21. lokakuuta. Albumilla vierailevat Ile Kallio, Michael Monroe, Tatu Mannberg ja Hannu Sormunen. Albumin julkaisi musiikkituottaja Hannu Sormusen uusi yhtiö Lasso Entertainment Oy, ja jakelusta vastasi Sony Music Entertainment Finland. Albumi julkaistiin CD-levynä (18.11.), digilevynä (18.11.) ja vinyylilevynä (2.12.). Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 10. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == === Remu & Hurriganes === * Remu Aaltonen – laulu, lyömäsoittimet * Nipa Niilola – kitarat, taustalaulu * Antti Rautajoki – kitarat * Jaska Ylä-Rautio – basso * Arska Rautajoki – rummut == Lähteet == Luokka:Hurriganesin albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Koigi

Koigi () oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa seitsemän Järvamaan kuntaa, Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi, yhdistettiin Järvan kunnaksi. Koigin kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa Paiden kaakkoispuolella. Koigissa oli arviolta 955 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 204,22 neliökilometriä. Koigiin kuului 15 kylää: Huuksi, Kahala, Keri, Koigi, Lähevere, Prandi, Päinurme, Pätsavere, Rutikvere, Silmsi, Sõrandu, Tamsi, Vaali, Väike-Kareda ja Ülejõe. ==Väestö== Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Koigin kunnassa oli 908 asukasta, joista 858 (94,5 %) oli virolaisia, 24 (2,6 %) venäläisiä ja 21 (2,3 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Järva Luokka:Viron entiset kunnat
Paide (kunta)

Paiden kunta () oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Paiden kunta, Paiden kaupunki ja Roosna-Allikun kunta yhdistettiin uudeksi Paiden kaupungiksi. Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa ja ympäröi Paiden kaupunkia. Paiden kunnassa oli arviolta 1 627 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 300,58 neliökilometriä. Paideen kuului 28 kylää: Anna, Eivere, Kirila, Korba, Kriilevälja, Mustla, Mustla-Nõmme, Mäeküla, Mäo, Mündi, Nurme, Nurmsi, Ojaküla, Otiku, Pikaküla, Prääma, Puiatu, Purdi, Sargvere, Seinapalu, Sillaotsa, Suurpalu, Sõmeru, Tarbja, Valgma, Veskiaru, Viraksaare ja Võõbu. ==Väestö== Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Paiden kunnassa oli 1 507 asukasta, joista 1 440 (95,6 %) oli virolaisia, 27 (1,8 %) venäläisiä ja 39 (2,6 %) muita kansallisuuksia. == Kuvia == Tiedosto:Anna kirik1.jpg|Annan kirkko Tiedosto:Sargvere rüütlimõisa peahoone.JPG|Sargveren kartano Tiedosto:Purdi mõisa tuuleveski.jpg|Purdin kartanon tuulimyllyn rauniot Tiedosto:Vaade Seli rabale.jpg|Selin suo == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Viron entiset kunnat
Taste of Voodoo

__NOTOC__ Taste of Voodoo on stoner metal -yhtye Blaken seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 6. syyskuuta 2013 levymerkillä Hype Records.Encyclopaedia Metallum: Blake – Taste of Voodoo Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 24. == Vastaanotto == Albumi sai suopean vastaanoton. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja sanoi sen olevan hyvä, perusvarma albumi ilman yllätyksellisyyttä. Viihdesivusto Imperiumin Starbuck antoi albumille arvosanan 7.5/10, ja sanoi niin ikään albumin olevan tavanomaisen erinomainen ilman mitään mullistavaa. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Aaro Seppovaara. # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Aaro Seppovaara – laulu, kitara, basso * Lasse Rantanen – basso * Antero Aunesluoma – basso (kappaleet 1 ja 5) === Tuotanto === * Aaro Seppovaara – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija * Pasi Takula – valokuvat == Arvostelut == * Imperiumi.net: * Keskisuomalainen: suopea * Soundi: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Taste of Voodoo @ Discogs * Luokka:Blaken albumit Luokka:Vuoden 2013 albumit
Zahamenan kansallispuisto

Zahamenan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin itäosassa. Se kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen Atsinananan sademetsät. Suojellun alueen kokonaispinta-ala on 643 neliökilometriä, josta 423 kuuluu kansallispuistoon, ja loput on luonnonpuistoa johon ei päästetä matkailijoita. Puisto jakautuu itä- ja länsiosaan, joita erottaa toisistaan käytävä, jossa sijaitsee useita kyliä. Puiston suurin uhka on lähiseudun asutuksen kasvavat tarpeet. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa. Zahamenan kansallispuiston alue on vaikeakulkuista kukkulamaastoa, jota halkovat monet jokilaaksot. Puisto on perustettu 1997. Koko alueen tutkiminen on vasta alkuvaiheessa. Tiedetään jo, että biodiversiteetiltään alue kuuluu Madagaskarin rikkaimpiin. Siellä on tavattu 45 nisäkäslajia, joista 11 on puoliapinoita, ja 112 lintulajia, joista 67 on kotoperäisiä Madagaskarilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Madagaskarin kansallispuistot Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Madagaskarissa
Andres Anvelt

Andres Anvelt (s. 30. syyskuuta 1969 Tallinna) on virolainen poliitikko, kirjailija ja poliisi. Anvelt edustaa Sosiaalidemokraattista puoluetta (SDE). == Ura == Anvelt valmistui 1987 Tallinnan koulusta nro 21 ja Tallinnan miliisin erikoiskoulusta. Hän sai viran Viron poliisin palveluksessa 1989. Hän on opiskellut oikeustiedettä Tarton yliopistossa ja valtiotieteitä Tallinnan teknillisessä yliopistossa, suorittanut siellä maisterin tutkinnon 2003 ja opiskellut myös FBI Academyssa Yhdysvalloissa. Vuosina 2001–2003 Anvelt oli Viron rikospoliisin päällikkö ja 2004–2006 Viron poliisikorkeakoulun rehtori. Hän toimi vuosina 2007–2011 Viron puolustusvoimien ylipäällikön Ants Laaneotsin turvallisuusneuvonantaja. Anvelt oli oikeusministerinä Taavi Rõivasin ensimmäisessä hallituksessa maaliskuusta 2014 huhtikuuhun 2015.Virallinen elämäkerta (Viron hallituksen sivulla) viitattu 15.12.2016 Anvelt toimi Jüri Ratasin hallituksen sisäministerinä marraskuuhun 2018 saakka. Hän tiedotti 20. marraskuuta 2018 luopuvansa ministerin tehtävistä ja jättävänsä politiikan kokonaan terveyssyistä johtuen. Anvelt oli joutunut keväällä sairaalaan keuhkokuumeen vuoksi ja oli siitä lähtien kärsinyt terveysongelmista. Anveltin oli tarkoitus olla sosiaalidemokraattien kärkiehdokas Itä-Virumaalla maaliskuun 2019 Riigikogun vaaleissa. ==Kirjailijana== Anvelt on kirjoittanut rikosromaanin Punane elavhõbe (2007), josta Andres Puustusmaa on vuonna 2010 ohjannut elokuvan. Vuonna 2010 ilmestyi hänen toinen romaaninsa Direktor. Ühe turu erastamise lugu, jonka tapahtumat sijoittuvat 1990-luvun Tallinnan tukkumarkkinoille.Andres Anveltin kotisivu, Kirjat, viitattu 15.12.2016 (Arkistosivu; alkuperäinen kaapattu) == Yksityiselämä == Andres Anveltin isoisä on Jaan Anvelt (1884–1937). Isoisä oli tunnettu bolševistinen agitaattori, joka lokakuun vallankumouksen jälkeen perusti Koillis-Viroon 1918 kommunistisen työkommuunin ja osallistui 1924 epäonnistuneeseen kommunistiseen vallankaappausyritykseen. Jaan Anvelt joutui sittemmin Stalinin puhdistusten uhriksiErkki Tuomioja: Kirjavinkit (viite koskee S:n uhriksi joutumista) ja kuoli 1937Eesti biograafiline andmebaas ISIK: Avelt, Jaan, viitattu 23.11.2018 Moskovassa. Isän äiti Alise Stein- Anvelt (1900–1991) oli taiteilijaEesti biograafiline andmebaas ISIK: Stein, Alise, viitattu 23.11.2018 ja parlamentin jäsen. Isä Jaan Anvelt nuorempi (1935–2001) oli kommunistipuolueen puoluevirkailija. Anvelt on naimisissa toimittaja Kärt Anveltin (o.s. Karpa, s. 1973) kanssaKärt Karpa ja Andres Anvelt abiellusid, ohtuleht.ee. Heillä on yksi lapsi.Andres Anveltin kotisivu. Elämäkerta, viitattu 15.12.2016 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Andres Anveltin kotisivut Luokka:Rikoskirjailijat Luokka:Virolaiset juristit Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Viron oikeusministerit Luokka:Viron sisäministerit Luokka:Viron maatalousministerit Luokka:Riigikogun jäsenet Luokka:Viron Sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sihveri

Sihveri on harvinainen suomalainen miehen etunimi, joka on annettu vuoteen 2016 mennessä 114 henkilölle.http://verkkopalvelu.vrk.fi/Nimipalvelu/default.asp?L=1 Nimen tunnettuja kantajia ovat urheilijat Jouko Törmänen ja Seppo Suoraniemi, joilla se on toisena etunimenä. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Väkivallan kierre

Väkivallan kierre (Menace II Society) on yhdysvaltalainen ghettoelämästä kertova elokuva vuodelta 1993, jonka Hughesin veljekset ovat ohjanneet. Sen päänäyttelijät ovat Tyrin Turner, Jada Pinkett, Larenz Tate ja Samuel L. Jackson. Elokuva sijoittuu senaikaiseen 1990-luvun South Central Los Angelesiin, Kaliforniaan ja kertoo nuoren miehen Kaydee ”Caine” Lawsonin elämästä sekä hänen läheisistä ystävistään. Se sai mainetta väkivaltaisista kohtauksistaan, kielenkäytöstään sekä huumeisiin liittyvästä sisällöstään. Väkivallan kierre sai kriitikkojen ylistystä näyttelemisestä, ohjauksesta sekä realistisesta kaupunkiväkivallan kuvaamisesta. == Roolit == ==Katso myös== *Boyz n the Hood – kulman kundit *Juice *New Jack City ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset nuortenelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset rikosdraamaelokuvat
Jan Swammerdam

Jan Swammerdam (12. helmikuuta 1637 Amsterdam – 15. helmikuuta 1680 Amsterdam) oli alankomaalainen luonnontieteilijä. Swammerdam aloitti lääketieteen opinnot Leidenin yliopistossa vuonna 1661. Hän valmistui kandidaatiksi vuonna 1663 ja sai lääketieteen tohtorin arvon vuonna 1667. Swammerdam ei kuitenkaan juuri harjoittanut lääkärin ammattia. Swammerdam käytti tutkimuksessaan mikroskooppia ja löysi punasolun vuonna 1658. Hän tutki myös hyönteisiä ja niiden muodonmuutosta. Teoksissaan hän muun muassa korjasi fysiologi Marcello Malpighin käsitystä hyönteisten aivoista ja hermostosta sekä lääkäri William Harveyn käsitystä muodonmuutoksesta. Vuosina 1737–1738 julkaistiin Swammerdamin mikroskoopilla tekemiä havaintoja koonnut teos Biblia naturae. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset biologit Luokka:Vuonna 1637 syntyneet Luokka:Vuonna 1680 kuolleet
Mediataiteen valtionpalkinto

Mediataiteen valtionpalkinto on Suomen valtion Taiteen edistämiskeskuksen myöntämä palkinto. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2013. Se rahoitettiin alun perin Veikkauksen voittovaroista. Vuonna 2013 palkinnon myönsi media-, sarjakuva- ja kuvitustaiteen toimikunta ja jakoi kulttuuriministeri Paavo Arhinmäki. Palkinnon arvo oli 15 000 euroa. Vuodesta 2015 palkinnon on myöntänyt audiovisuaalinen taidetoimikunta ja sen arvo oli 13 500 euroa. Vuodesta 2017 palkinnon arvo oli 14 000 euroa. ==Palkitut== * 2013: Mika Taanila, elokuvaohjaaja ja kuvataiteilija * 2014: Maija Blåfield, taiteilija ja elokuvaohjaaja * 2015: Shinji Kanki, kokeellinen säveltäjä, kouluttaja ja tuottaja * 2016: Terike Haapoja ja Laura Gustafsson, Toisten historia -projekti * 2017: Minna Tarkka, vaikuttaja * 2018: Anneli Nygren, mediataiteilija * 2019: Perttu Rastas, mediataiteen asiantuntija * 2020: Hans Rosenström, kuvataiteilija * 2021: Kaino Wennerstrand, taiteilija * 2022: Anni Puolakka, kuvataiteilija * 2023: Ville Kallio, kuvataiteilija ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot
Vähin I hallitus

Vähin I hallitus oli Viron tasavallan väliaikainen hallitus, joka toimi 30. tammikuuta 1992 – 21. lokakuuta 1992. Se oli siirtymävaiheen hallitus, joka toimi kunnes Mart Laarin perustuslaillinen hallitus nimitettiin 21. lokakuuta 1992. Tehtävä Nimi Virkakausi Puolue Pääministeri Tiit Vähi 30.1.1992–21.10.1992 puolueeton Kansliaministeri Uno Veering 30.1.1992–21.10.1992 Opetusministeri Rein Lok 30.1.1992–21.10.1992 Oikeusministeri Märt Rask 30.1.1992–21.10.1992 Puolustusministeri Ülo Uluots 18.6.1992–21.10.1992 Kauppaministeri Alexander Sikkal 30.1.1992–22.4.1992 Kauppaministeri Andres Tamm 06.5.1992–21.10.1992 Ympäristöministeri Tõnis Kaasik 30.1.1992–21.10.1992 Kulttuuriministeri Märt Kubo 30.1.1992–21.10.1992 Talousministeri Heido Vitsur 30.1.1992–08.6.1992 Talousministeri Olari Taal 15.6.1992–21.10.1992 Maatalousministeri Aavo Mölder 19.2.1992–21.10.1992 Valtiovarainministeri Rein Miller 30.1.1992–21.10.1992 Sisäministeri Robert Närska 30.1.1992–21.10.1992 Sosiaaliministeri Laur Karu 21.3.1992–21.10.1992 Terveysministeri Andres Kork 30.1.1992–21.10.1992 Kuljetus- ja liikenneministeri Enn Sarap 30.1.1992–21.10.1992 Työministeri Arvo Kuddo 30.1.1992–21.10.1992 Teollisuus- ja energiaministeri Aksel Treimann 30.1.1992–21.10.1992 Ulkoministeri Lennart Meri 30.1.1992–24.3.1992 Ulkoministeri Jaan Manitski 06.4.1992–21.10.1992 Rakennusministeri Olari Taal 30.1.1992–15.6.1992 Rakennusministeri Jaan Kabin 18.6.1992–21.10.1992 Salkuton ministeri (kansainväliset suhteet) Klara Hallik 16.4.1992–21.10.1992 Salkuton ministeri (energia) Arvo Niitenberg 15.6.1992–21.10.1992 ==Lähteet== * Tiit Vähin hallitus Viron valtion sivustolla * Viron hallitukset Viron valtion sivustolla Luokka:Viron hallitukset
Anisaldehydi

Anisaldehydi eli p-metoksibentsaldehydi tai 4-metoksibentsaldehydi (C8H8O2) on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa sekä lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä. == Ominaisuudet == Huoneenlämpötilassa anisaldehydi on väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdisteellä on tunnusomainen aniksenkaltainen makea tuoksu. Anisaldehydi liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin muun muassa etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Anisaldehydin reaktiot ovat tyypillisiä aromaattisille aldehydeille ja se voidaan esimerkiksi hapettaa anishapoksi tai pelkistää anisalkoholiksi. Luonnossa anisaldehydiä esiintyy eteerisissä öljyissä muun muassa aniksessa (0,1-1,4 %), fenkolissa (n. 2%) ja rusotähtianiksessa (0,1-0,5 %).K. Hüsnü Can Başer & Fatih Demirci: Essential Oils, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2011. Viitattu 16.12.2016Johannes Panten & Horst Surburg: Flavors and Fragrances, 3. Aromatic and Heterocyclic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. Viitattu 16.12.2016 == Valmistus ja käyttö == Vaikka anisaldehydiä esiintyykin useissa eteerisissä öljyissä, sitä tuotetaan pääasiassa teollisesti. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa anetolin hapetuksella esimerkiksi typpihapon, kromiyhdisteiden tai otsonin avulla, metyloimalla p-hydroksibentsaldehydiä tai anisolista Vilsmeier–Haack-reaktiolla. Anisaldehydiä käytetään hajusteissa tuomaan kukkaismaista hajua esimerkiksi saippuoihin. Sitä voidaan lisätä myös elintarvikkeisiin. Yhdistettä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa muun muassa lääkeaineita. Anisaldehydin etanoliliuosta voidaan käyttää ohutkerroskromatografiassa värjäysreagenssina ja se reagoi kuumennettaessa useiden yhdisteiden kanssa muodostaen erilaisia värillisiä yhdisteitäEike Reich & Valeria Widmer: Thin Layer Chromatography, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2012. Viitattu 16.12.2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Human Metabolome Database (HMDB): 4-Methoxybenzaldehyde * Food Component Database (FooDB): 4-Methoxybenzaldehyde * Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): p-Anisaldehyde * PheroBase: Semiochemical - p-anisaldehyde * Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: p-Anisaldehyde Luokka:Aldehydit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Alakylä (Haapavesi)

Alakylä (vuoteen 1960 Alasydänmaa, myös Ala-Sydänmaa) on kylä, joka sijaitsee Haapaveden kaupungin lounaiskulmassa, rajoittuen etelässä Nivalaan ja lännessä Ylivieskaan. Seutua on luonnehdittu viehättäväksi, syrjäiseksi, hyvin säilynyttä perinteistä rakennuskantaa omaavaksi kyläksi, jota rakentaminen ei ole pilannut. ==Asutus== Alasydänmaalla oli 1850-luvulla kymmenen tilaa: Aittola, Kokko, Matola, Murto, Ojakangas, Perkkiö, Pyöriä, Rasva, Veivo ja Yrtti. 1950-luvun alussa kylällä oli 44 taloa ja asukkaita noin 260. Vuoden 1970 jälkeen kylän asukasluku alkoi vähentyä peltojen paketointilain myötä. Nuoret muuttivat työn perässä muualle, lähinnä Ruotsiin ja Etelä-Suomeen. Vanhemmat panivat pellot pakettiin ja muuttivat kirkonkylälle. Vuonna 2005 asuttiin 22 talossa, joista kolme oli uusia. Asukkaita oli yhteensä noin 60. Kesäkäytössä olevia taloja oli 11 kappaletta. Asumattomia ja hävinneitä asuinpaikkoja oli yhteensä 27. ==Palvelut== Kylälle rakennettiin koulu vuonna 1929. Oppilaita oli tuolloin noin 50. Suurten ikäluokkien aikuistuttua oppilaat vähenivät ja koulun toiminta loppui vuonna 1972. Samoihin aikoihin loppui kauppa Suojalasta ja kauppa-auto kulki vielä joitakin vuosia sen jälkeen. Alasydänmaan nimi muutettiin Alakyläksi vuonna 1960. Sen jälkeen kun kylän nimi vaihtui Alakyläksi, liitettiin osoitteisiin tiennimet ja -numerot. Sitä ennen riitti osoitteeksi pelkkä Alasydänmaa. ==Malmikartoitus== Alakylällä suoritettiin malmikartoitusta vuosina 1954–1957. Geologisen tutkimuslaitoksen mukaan alueelta löytyi noin 15 kilometriä pitkä ja 1–3 kilometriä leveä yhtenäinen vyöhyke, jolla esiintyy runsaasti magneettisia häiriömaksimeja. Alueen maanpeitteen paksuus vaihtelee tyypillisesti 0,5 metristä 1,5 metriin, joten magneettisten häiriöiden aiheuttajat oli suhteellisen helppo tunnistaa. Koekuoppien perusteella voitiin päätellä, että magneettiset häiriöt aiheutti runsas magneetti- ja rikkikiisupitoisuus. Lisäksi löydettiin kuparikiisua ja sinkkivälkettä. Viimeksi mainittujen malmien esiintymistä tutkittiin tarkemmin vuosina 1955–1957. Kuparipitoisuudeksi osoittautui parhaissa kohdissa 1 prosentti, sinkkivälkkeen pitoisuus oli 1,5–2 prosenttia. Kerrokset olivat kuitenkin sen verran ohuita tai pesäkeluonteisia, ettei niitä pidetty taloudellisesti kannattavina. ==Lähteet== Luokka:Haapaveden kylät
Gastriinia vapauttava peptidi

Gastriinia vapauttava peptidi (GRP, eng. gastrin-releasing peptide) on neuropeptidi, joka osallistuu muun muassa ruoansulatukseen stimuloimalla mahalaukun ja pohjukaissuolen G-soluja erittämään gastriinia. Gastriini puolestaan lisää hapon eritystä mahalaukun parietaalisoluista. GRP:tä vapautuu kiertäjähermon hermopäätteistä. Luokka:Neuropeptidit Luokka:Ruoansulatus
GRP

GRP voi tarkoittaa muun muassa seuraavia asioita: * Gastrin-releasing peptide, gastriinia vapauttava peptidi * Glassfibre-reinforced plastics eli glassfibre- reinforced polyester, lasikuitulujitteinen muovi
Merinat

Merinat, muita nimityksiä imerina, antimerina tai hova, ovat Madagaskarin suurin etninen ryhmä, joka muodostaa noin neljänneksen maan väestöstä.Merina people, Ethnic Groups of Madagascar, Encyclopedia Britannica He ovat saarivaltion ylänköjen väestöä ja yksi maan kahdeksastatoista virallisista etnisisitä ryhmistä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Malagassit
9 (Polina Gagarinan albumi)

9 on venäläisen poplaulaja Polina Gagarinan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Gazgolder. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * InterMedia Полина Гагарина - «9» *** * NEWSmuz == Lähteet == Luokka:Polina Gagarinan albumit Luokka:Vuoden 2016 albumit
Peptidi YY

Peptidi YY (PYY) on ruoansulatuksen peptidihormoni, joka hillitsee ruokahalua. Peptidi YY:tä erittyy ohutsuolen ja paksusuolen enteroendokriinisista L-soluista ruoan saannin yhteydessä. PYY:tä erittyy myös keskushermostossa syömistä säätelevissä keskuksissa väliaivojen ja aivorungon alueilla. == Lähteet == Luokka:Peptidihormonit Luokka:Ruoansulatus
Poprosi u oblakov

Poprosi u oblakov (ven. Попроси у облаков, Pyydä pilvet) on venäläisen poplaulaja Polina Gagarinan ensimmäinen albumi. Se julkaistiin lokakuussa 2007. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * InterMedia Полина Гагарина - "Попроси у облаков" ***. == Lähteet == Luokka:Polina Gagarinan albumit Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit
Homoikoni

pienoiskuva|Judy Garlandia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista homoikoneista Homoikoni on julkisuuden henkilö, joka on noussut erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosioon tai jonka homopiirit ovat ottaneet omakseen. ==Historia== Pyhää Sebastiniusta pidetään yhtenä varhaisimmista homoikoneista. Tennessee Williams nimesi näytelmäänsä Äkkiä viime kesänä päähenkilön Sebastianiksi Pyhän Sebastianuksen mukaan.Arrows of desire: How did St Sebastian become an enduring, homo-erotic icon? Myös 1800-luvulla elänyttä kirjailijaa Oscar Wildeä pidetään homoikonina. Vatican comes out of the closet and embraces Oscar === 1900-luku === 1920-luvulta 1960-luvun lopulle asti uraansa tehnyttä näyttelijää ja laulajaa Judy Garlandia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista homoikoneista.Advocate: An Icon for the AgesKaukana ihmemaasta: Judy Garlandin tarina on traagisempi kuin hänen elämäänsä pohjaava uutuuselokuva osaa kertoa. Myös Joan Crawford, Bette Davis, Lucille Ball ja Marilyn Monroe tunnetaan yleisesti varhaisina homoikoneina. 1970-luvun merkittävimpiä homoikoneita olivat muun muassa näyttelijät Joan Rivers, Meryl Streep ja Bette Midler, sekä muusikot Donna Summer, Gloria Gaynor ja Cass Elliot. Judy Garlandin tyttärestä Liza Minnellista tuli myös homoikoni. 1980- ja 1990-luvuilla merkittävimpiä homoikoneita olivat etenkin laulajat Madonna, Cher, Kylie Minogue, Tori Amos, Whitney Houston ja Cyndi Lauper sekä juontaja Oprah Winfrey. Viihdemaailman varhaisimpia miespuolisia homoikoneja on 1930–60-luvulla näyttelijänä toiminut Cary Grant, jonka arvellaan olleen itsekin homoseksuaalisessa suhteessa. Myös näyttelijät James Dean, Harvey Fierstein, Stephen Fry ja Neil Patrick Harris sekä muusikot Freddie Mercury ja Elton John kuuluivat viime vuosisadan suurimpiin miespuolisiin homoikoneihin. Politiikan alalta viime vuosisadan suurimpia homoikoneita olivat muun muassa näyttelijänäkin toiminut Argentiinan presidentin puoliso Eva Perón, Walesin prinsessa Diana sekä San Franciscon kaupunginvaltuutettu Harvey Milk. ===2000-luku=== Madonna ja Cher kuuluvat edelleen suurimpiin homoikoneihin.The 12 Greatest Female Gay Icons of All Time Muita viihdemaailman homoikoneina pidettäviä ovat nykyään muun muassa Lady Gaga, Lily Allen, Lana Del Rey, Mariah Carey, Miley Cyrus, Ariana Grande, Kesha, Jennifer Lopez, Demi Lovato, Nicki Minaj, Katy Perry, Sia, Britney Spears, Rihanna, Paris Hilton, Taylor Swift,, Adam Lambert, George Michael, Macklemore ja Justin Timberlake. Musiikkimaailman ulkopuolelta homoikoneita ovat muun muassa urheilun saralta jalkapalloilijat David Beckham ja Cristiano Ronaldo sekä uimahyppääjä Tom Daley, sekä näyttelijöistä etenkin Kathy Griffin ja Jake Gyllenhaal. 2000-luvun politiikan homoikoneina pidetään muun muassa Islannin pääministerinä toiminutta Jóhanna Sigurðardóttiria ja monissa Suomen ministerin viroissa toiminutta Pekka Haavistoa. ==Katso myös== *Friend of Dorothy ==Lähteet== Luokka:Populaarikulttuuri Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kulttuuri
Penetranssi

Penetranssi eli geenin ilmenemisyleisyys ilmaisee, kuinka suuri osa tietyn genotyypin edustajista ilmentää tiettyä ominaisuutta fenotyypissään. Jos penetranssi on täydellinen (100%), geeni ilmenee kaikissa yksilöissä, jotka kantavat kyseistä genotyyppiä. Lääketieteessä sairautta aiheuttavan mutaation penetranssi on täydellinen silloin, jos kaikki mutaatiota kantavat henkilöt ovat sairaita. Jos mutaation penetranssi on esimerkiksi 40%, 40% mutaation kantajista sairastuu elämänsä aikana. Tällöin käytetään termiä alentunut tai epätäydellinen penetranssi. Täydellinen penetranssi on usein monogeenisilla sairauksilla, kuten neurofibromatoosi 1. Epätäydellinen penetranssi on esimerkiksi BRCA1-geenin mutaatioilla, jotka aiheuttavat rinta- ja munasarjasyöpää. ==Lähteet== * Luokka: Perinnöllisyystiede
Galilealaisia vastaan

Galilealaisia vastaan (, ) on keisari Julianuksen kristinuskoa vastaan kirjoittama teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia varhaiskristillisten kirjailijoiden teosten kautta.Wright, Wilmer Cave: Introduction. Teoksessa == Historia == Julianus kirjoitti teoksen todennäköisesti Antiokiassa talvella 362–363 ennen lähtöään sotaretkelle persialaisia vastaan vuonna 363. Hän oli jo aiemmin luvannut kirjoittaa muodollisen esityksen kristittyjä vastaan kirjeessään Fotinokselle (kirje 55). Julianuksen kritiikki kristinuskoa vastaan muistuttaa Kelsoksen (Todellinen oppi) ja Porfyrioksen (Kristittyjä vastaan) jo aiemmin esittämää kritiikkiä. Kyrillos Aleksandrialainen piti Julianuksen teosta hyvin vaarallisena kristinuskolle ja kirjoitti sitä vastaan teoksen Julianusta vastaan (Contra Julianum, alun perin Hyper tēs tōn Khristianōn euagūs thrēskeias pros ta tū en atheois Iūlianū, ) noin vuonna 435. Siinä missä Julianuksen teos muistuttaa Kelsoksen kritiikkiä, Kyrilloksen teos muistuttaa puolestaan Origeneen teosta Kelsosta vastaan. Julianuksen teosta vastaan kirjoittivat myös Gregorios Nazianzilainen, Theodoros Mopsuestialainen ja Filippos Sideläinen. == Sisältö == Galilealaisia vastaan on alun perin käsittänyt kolme kirjaa; Hieronymus tosin sanoo kirjoja olleen seitsemän, mutta tämä on todennäköisesti virhe. Nykyaikaan Julianuksen teoksesta on säilynyt vain katkelmia, jotka lähes kaikki ovat peräisin kirjasta I. Ne ovat säilyneet lainauksina pääosin Kyrilloksen teoksessa, jonka 20 kirjasta noin puolet on säilynyt nykyaikaan. Lisäksi Julianuksen teoksesta on säilynyt muutama katkelma myös muiden kirjailijoiden teoksissa. Teos pyrkii monin tavoin viemään pohjaa kristinuskolta sekä tekemään uskonnon naurettavaksi. Toisaalta Julianus esittää argumentteja hellenistisen uskonnon puolesta kristinuskoa vastaan. Julianus kutsuu teoksessaan kristittyjä aina ”galilealaisiksi” vähätelläkseen näitä esittämällä nämä lähinnä paikallisena kalastajien lahkona. Hän vastustaa sitä ajatusta, että tällainen lahko julistautuu uudeksi, yleismaailmalliseksi uskonnoksi. Julianus pyrkii teoksellaan osoittamaan, ettei Vanha testamentti tue kristinuskoa, eikä kristinuskoa näin voida pitää juutalaisuuden perillisenä. Juutalaisuutta ja juutalaisuuden Jumalaa kohtaan Julianus on kunnioittava. Kristittyjä Julianus syyttää sen sijaan Mooseksen lain hylkäämisestä. Toisaalta Julianus tekee selväksi, että arvostaa juutalaisuuttakin enemmän helleenisiä jumalia, sillä myös juutalaisuuden jumala on kansallisesti ja alueellisesti rajoittunut, kun taas helleeniset jumalat ovat todella yleismaailmallisia. Kristuksen korvikkeeksi ja välittäjäksi jumalan ja ihmisten väliin Julianus asettaa Asklepioksen, Dionysoksen ja Herakleen. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Julian the Apostate: Against the Galilaeans. Teoksessa == Aiheesta muualla == * Julian the Emperor: Contra Galilaeos. Perseus. * Julian the Apostate: Against the Galilaeans. Remains of the 3 books, excerpted from Cyril of Alexandria, Contra Julianum. Translated by Wilmer Cave Wright. Luokka:Antiikin kreikankieliset kirjat Luokka:Kirjat kristinuskon kritiikistä
Wir geben ’ne Party

Wir geben ’ne Party (suom. Meillä on juhlat) on MeKaDon (Dorkas Kiefer, Kati Karney, Melanie Bender) kappale, joka edusti Saksaa Irlannin Dublinissa. Kappaleen on säveltänyt Ralph Siegel ja sanoittanut Bernd Meinunger. Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 128 pisteellä. == Lähteet == Luokka:Saksan euroviisuedustuskappaleet Luokka:Vuoden 1994 euroviisuedustuskappaleet
Ted Chiang

Ted Chiang (s. 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen kiinankielinen nimensä on Chiang Feng-nan (姜峯楠). Hänen novellejaan on palkittu mm. Nebula-, Hugo-, Haykawa-palkinnoilla. Hän on voittanut Campbell-palkinnon parhaan uuden kirjailijan sarjassa. Hänen novellinsa Story of Your Life on filmatisoitu vuonna 2016 julkaistussa elokuvassa Arrival ==Henkilöhistoria== Ted Chiang valmistui Brownin yliopistosta Rhode Islandilla tietojenkäsittelytieteestä. ==Teoksia== ===Novellikokoelmia=== * Stories of Your Life and Others (2002) (voitti Locus-palkinnon parhaan novellikokoelman kategoriassa) ===Novelleja=== * Tower of Babylon (1990), Nebula-palkinto * Division by Zero (1991) * Understand (1991) , Hayakawa-palkinto * Story of Your Life (1998), Nebula-, Theodore Sturgeon-, Seiun- sekä Haykawa-palkinnot * The Evolution of Human Science (2000) (myös nimellä Catching Crumbs from the Table) * Seventy-Two Letters (2000), Sidewise- ja Haykawa-palkinnot * Hell Is the Absence of God (2001), Hugo-, Locus-, Nebula- sekä Seiun-palkinnot * Liking What You See: A Documentary (2002) * What's Expected Of Us (2006) * The Merchant and the Alchemist's Gate (2007), Hugo-, Nebula- sekä Seiun-palkinnot * Exhalation (2008), Hugo-, Locus- ja British Science Fiction-palkinnot * The Lifecycle of Software Objects (2010), Locus-, Hugo-, sekä Seiun-palkinnot * "Dacey's Patent Automatic Nanny," The Thackery T. Lambshead Cabinet of Curiosities (2011) * The Truth of Fact, the Truth of Feeling (2013) * The Great Silence (2015) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ted Chiang Science Fiction Awards Database -sivustolla Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Hugo- palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat
Pohjajärvi (Ylöjärvi)

Pohjajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven Vuorentaustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pohjajärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta. == Maantietoa == Järvi on 200 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Siihen laskevat pohjois- ja luoteispuolen metsäojat. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se juoksee Vuorentaustan asuntoalueen läpi etelään ja kääntyy Tukiaistenmaalla loivasti länttä. Siellä se yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Leppiojaan, joka muuttuu yhtymäkohdassa Myllypuroksi. Järven rantaviivan pituus on 600 metriä. Järven rannat ovat kokonaan Pohjajärvenleton avosuon sisällä. Rannat ovat kuivatetun järven pohjaa ja nykyinen järvi sijaitsee sen järven syvänteessä ja laskuoja on kuivatuksen yhteydessä kaivettu syvemmäksi ulottumaan nykyiselle järvelle asti. Järven suoalueen itä- ja eteläpuolelle ulottuvat Vuorentaustan ja Pohjolan kaupunginosat. == Historiaa == Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pääpohjanen”. Sen rannoille oli merkitty kolmen torpan paikka. Silloinen rantaviiva seurasi pääpiirtein nykyistä Pohjajärvenleton ja sen soistuneen metsikön reunaa. Laskuojan paikka ei ollut kartassa. Järvi on kartan julkaisun aikoihin tai sen jälkeen kuivatettu. Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Pohjanlampi” ja se sijaitsi Ilmarinkylässä. Kylässä oli muutamia maatiloja, mutta jo silloin kylän keskelle oli rakennettu omakotitaloja. Vuoden 1960 kartassa olivat omakotitalot lisääntyneet ja nyt taajamaa kutsuttiin Vuorentaustaksi. Järven nimi kirjoitettiin nyt ”Pohjajärvi”. Ylöjärveltä tuli Pohjolan kautta suora tie Ylöjärven keskustasta. Vuonna 1975 olivat Vuorentausta ja Hatolan asuinalueet kasvaneet yhteen ja järven itäpuolella olevat Pohjolan pellot olivat myös rakennettuja. == Lähteet == Luokka:Pyhäjärven alue (Tampere) Luokka:Ylöjärven järvet Luokka:Vuorentausta
I Walk the Line (kappale)

I Walk the Line on Johnny Cashin vuonna 1956 kirjoittama ja nauhoittama kappale. Se oli ensimmäinen hänen kappaleistaan, joka pääsi Billboardin Hot Country Singles -listan ykköseksi. Se pysyi listoilla 43 viikon ajan ja sitä myytiin yli 2 miljoonaa kappaletta.Johnny Cashin biografia CMT.comissa ”I Walk the Line” on myös seuraavana vuonna ilmestyneen With His Hot and Blue Guitar -albumin single. Tapio Rautavaara levytti vuonna 1962 käännösversion kappaleesta nimellä ”Yölinjalla”. Kappale merkittiin aluksi Rautavaaran nimiin. Jussi Raittisen mukaan Rautavaara vain mukaili Cashin melodiaa, mutta olennaisesti kyseessä olisi eri melodia. Pitkän kiistelyn jälkeen Teosto kuitenkin merkitsi vuonna 2008 kappaleen Cashin nimiin. Rautavaara levytti myös vuonna 1970 Cashin vankila-aiheisen kappaleen San Quentin nimellä ”Kiven sisällä”. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1956 kappaleet Luokka:Johnny Cashin kappaleet
Rafe Spall

Rafe Joseph Spall (s. 10. maaliskuuta 1983) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa Pete Versus Life, Riutuvat romantikot ja The Shadow Line sekä elokuvissa Prometheus (2012) ja Piin elämä (2012). Hän on näyttelijä Timothy Spallin poika. ==Valikoitu filmografia== ===Elokuva=== Elokuvat Elokuvat Elokuvat Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2004 Shaun of the Dead Shaun of the Dead Noel 2004 Kalsiumipoika The Calcium Kid Stan Parlour 2005 Hooligans Hooligans Swill 2006 A Good Year – Mainio vuosi A Good Year Kenny 2006 Viimeinen tehtävä The Last Drop Sotamies David Wellings 2006 Kidulthood Kidulthood Lenny 2007 Hot Fuzz Hot Fuzz rikoskonstaapeli Andy Cartwright 2009 The Scouting Book for Boys The Scouting Book for Boys Steve 2011 Sinä päivänä One Day Ian 2011 Anonymous: Tuntematon Anonymous William Shakespeare 2012 Piin elämä Life of Pi kirjailija (Yann Martel) 2012 Earthbound Earthbound Joe Norman 2012 Prometheus Prometheus Millburn 2013 The World’s End The World’s End Kodinostaja 2013 What If What If Ben 2013 Vuoden se kestää I Give It a Year Josh 2014 X+Y X+Y Martin Humphreys 2014 Get Santa Get Santa Steve 2015 The Big Short The Big Short Danny Moses 2016 Iso kiltti jätti The BFG Mr. Tibbs 2016 Swallows and Amazons Swallows and Amazons Jim Turner 2018 Jurassic World: Kaatunut valtakunta Jurassic World: Fallen Kingdom Eli Mills 2019 Men in Black: International Men in Black: International Agentti C 2021 Long Story Short Long Story Short Teddy ===Televisio=== Televisio Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Lisätietoja 2002 Out of Control Out of Control Ray Televisioelokuva 2003 Leijonan talvi The Lion in Winter Prinssi John Televisioelokuva 2004 The Legend of the Tamworth Two The Legend of the Tamworth Two Crustie Televisioelokuva 2005 The Rotters’ Club The Rotters’ Club Sean Harding 3 jaksoa 2008 He Kills Coppers He Kills Coppers Frank Taylor Televisioelokuva 2009 Neiti Marple Agatha Christie's Marple Roger Bassington jakso "Askel tyhjyyteen" 2009 Riutuvat romantikot Desperate Romantics William Holman Hunt 6 jaksoa 2010–2011 Pete Versus Life Pete Versus Life Pete Griffiths 11 jaksoa 2011 The Shadow Line The Shadow Line Jay Wratten Minisarja 2015 Sons of Liberty Sons of Liberty John Hancock Minisarja 2016 Roadies Roadies Reg Whitehead 10 jaksoa 2020– Trying Trying Jason Ross 2022 The English The English David Melmont ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kilchoman

Kilchoman on skotlantilainen viskitislaamo. Se sijaitsee Islayn saaren länsirannikolla. Tislaamorakennus on rakennettu 2005. Kilchoman on pienimpiä tislaamoja Skotlannissa. Se tuottaa noin 120 000 litraa alkoholia vuodessa. Tuotantoon käytettävä ohra kasvatetaan tislaamon tiluksilla, ja mallastaminen tehdään perinteisellä lattiamallastuksella. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tislaamon kotisivut Luokka:Skotlantilaiset viskitislaamot
Montescheno

Montescheno on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Monteschenon naapurikunnat ovat Antrona Schieranco, Bognanco, Borgomezzavalle, Domodossola ja Villadossola. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Cavaglio-Spoccia

Cavaglio-Spoccia on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. Cavaglion naapurikunnat ovat Cannobio, Cursolo-Orasso, Falmenta ja Gurro sekä Sveitsin puolella Brissago ja Centovalli. == Lähteet == Luokka:Verbano-Cusio-Ossolan maakunnan kunnat
Lotta Lehtikevari

Lotta Lehtikevari (s. 1998) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti sarjasta Uusi päivä, jossa hän on näytellyt Maria Nikkoa sarjan alusta lähtien. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1998 syntyneet Luokka:Suomalaiset näyttelijät
Adrian Tchaikovsky

Adrian Czajkowski (kirjailijanimi: Adrian Tchaikovsky) on brittiläinen kirjailija, joka on kirjoittanut sarjan Shadows of the Apt. Tchaikovskylle myönnettiin 30. Arthur C. Clarke-palkinto teoksesta Children of Time. ==Teokset== ===Shadows of Apt -sarja=== * Empire in Black and Gold (2008) * Dragonfly Falling (2009) * Blood of the Mantis (2009) * Salute the Dark (2010) * The Scarab Path (2010) * The Sea Watch (2011) * Heirs of the Blade (2011) * The Air War (2012) * War Master's Gate (2013) * Seal of the Worm (2014) ===Muut teokset=== * Guns of the Dawn (2015) * Children of Time (2016) * Spiderlight (2016) * Dogs of War (2017) * The Expert System's Brother (2018) *Children of Ruin (2019) * The Expert System's Champion (2021) * Bear Head (2021) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * *Kirjailijan verkkosivusto Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Brittiläiset fantasiakirjailijat Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat
Kongon demokraattisen tasavallan maakunnat

Kongon demokraattinen tasavalta on jaettu 26 maakuntaan. Maakunnat on määritelty vuonna 2005 esitetyssä perustuslaissa. Vanhan perustuslain mukaan maakuntia oli kymmenen ja niiden lisäksi Kinshasan kaupungilla oli erityisasema. Uuden jaon piti tulla voimaan vuonna 2009. Vuonna 2011 uudistus päätettiin toteuttaa vaiheittain ja maakuntajako tuli lopullisesti käyttöön 2015. Monet tilastot käyttävät kuitenkin edelleen vanhaa kymmenen maakunnan jakoa. Maakunta Pääkaupunki Hallinnon kieli 1\. Kinshasa Kinshasa ranska, lingala 2\. Keski-Kongo Matadi kituba 3\. Kwango Kenge kituba 4\. Kwilu Kikwit kituba 5\. Mai-Ndombe Inongo kituba 6\. Kasai Tshikapa luluanluba 7\. Lulua Kananga luluanluba 8\. Itä-Kasai Mbuji-Mayi luluanluba 9\. Lomami Kabinda luluanluba 10\. Sankuru Lusambo luluanluba 11\. Maniema Kindu swahili 12\. Etelä-Kivu Bukavu swahili 13\. Pohjois-Kivu Goma swahili 14\. Ituri Bunia swahili 15\. Ylä-Uele Isiro lingala 16\. Tshopo Kisangani swahili 17\. Ala- Uele Buta lingala 18\. Pohjois-Ubangi Gbadolite lingala 19\. Mongala Lisala lingala 20\. Etelä-Ubangi Gemena lingala 21\. Equateur Mbandaka lingala 22\. Tshuapa Boende lingala 23\. Tanganyika Kalemie swahili 24\. Ylä-Lomami Kamina luluanluba 25\. Lualaba Kolwezi swahili 26\. Ylä-Katanga Lubumbashi swahili == Lähteet == *
Liu Cixin

Liu Cixin (; englanninkielisissä käännöksissä nimellä Cixin Liu; s. 23. kesäkuuta 1963) on kiinalainen kirjailija. Hän on voittanut mm. kiinalaisen Xingyun-palkinnon sekä Hugo-palkinnon. == Kirjallisuus ja palkinnot == Liun teoksista tunnetuin työ tähän mennessä sān tǐ (三体, suom. Kolmen kappaleen probleema) julkaistiin ensin jatkokertomuksena lehdessä 2006 ja kirjana 2008. Sen käänsi englanniksi Ken Liu 2014 ja se voitti 2015 Hugon. Hän on Aasian ensimmäinen Hugon voittaja. Hän on voittanut Xingyun-palkinnon vuonna 2015. Liun kirjoja on myyty Kiinassa yli seitsemän miljoonaa kappaletta. == Teoksia == === Muistoja planeetta Maasta -trilogia === * * * === Itsenäiset teokset === * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cixin Liu Science Fiction Awards Database -sivustolla * Luokka:Kiinalaiset kirjailijat Luokka:Hugo- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Benin kesäolympialaisissa 1988

Benin osallistui Soulin kesäolympialaisiin vuonna 1988 joukkueella, johon kuului seitsemän urheilijaa. He osallistuivat judoon ja yleisurheiluun. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Félicite Bada. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. == Joukkue == === Judo === *Daniel Dohou Dossou - Miesten kevytsarja === Yleisurheilu === *Issa Alassane-Ousséni - Miesten 100 ja 200 metrin juoksut, 4x100 metrin viesti *José de Souza - Miesten 110 metrin aitajuoksu *Fortune Ogouchi - Miesten 4x100 metrin viesti *Dossou Vignissy - Miesten 4x100 metrin viesti *Patrice Mahoulikponto - Miesten 4x100 metrin viesti *Félicite Bada - Naisten 100 ja 200 metrin juoksut == Lähteet == kesäolympialaisissa 1988 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1988
Benin kesäolympialaisissa 1984

Benin osallistui Los Angelesin kesäolympialaisiin vuonna 1984 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa. He kaikki osallistuivat nyrkkeilyyn. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi nyrkkeilijä Firmin Abissi. Kyseessä oli maan kolmas esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. == Joukkue == === Nyrkkeily === *Firmin Abissi - Miesten kääpiösarja (51-54 kg) *Georges Boco - Miesten välisarja (63,5-67 kg) *Maxime Mehinto - Miesten kevyt keskisarja (67-71 kg) == Lähteet == kesäolympialaisissa 1984 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1984
Benin kesäolympialaisissa 1980

Benin osallistui Moskovan kesäolympialaisiin vuonna 1980 joukkueella, johon kuului 16 urheilijaa. He osallistuivat nyrkkeilyyn ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan toinen esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. == Lähteet == kesäolympialaisissa 1980 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1980
Dahomey kesäolympialaisissa 1972

Dahomey (nykyinen Benin) osallistui Münchenin kesäolympialaisiin vuonna 1972 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa. He osallistuivat nyrkkeilyyn ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan ensimmäinen ja ainoa esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. Kuitenkin se on osallistunut olympialaisiin myöhemmin uudella nimellään Benin. == Joukkue == === Nyrkkeily === *Meriga Salou Seriki - Miesten kevyt kärpässarja (48 kg) *Leopold Agbazo - Miesten kärpässarja (54 kg) === Yleisurheilu === *Ibrahima Idrissou - Miesten 400 metrin juoksu == Lähteet == kesäolympialaisissa 1972 Luokka:Valtiot kesäolympialaisissa 1972
Vera Klimovitš

Vera Klimovitš (s. 29. huhtikuuta 1988) on valkovenäläinen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Mestaruusliigassa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa. Hänen kasvattajaseuransa on Mintšanka Minsk. Klimovitš pelasi kasvattajaseurassaan aina vuoteen 2009 asti voittaen maan mestaruuden 2007. Seuraavat viisi vuotta hän pelasi azerbaidžanilaisessa Lokomotiv Bakussa ennen siirtymistään Italiaan kahdeksi kaudeksi. Bakussa Klimovitš oli voittamassa mm. Challenge Cupia 2011–2012. Italiassa Klimovitš voitti A1-liigan mestaruuden 2015 ja oli nostamassa Forlia A2-liigasta pääsarjaan 2016. Suomeen Klimovitš siirtyi kaudeksi 2016–2017 LP Viestiin. Hän voitti sekä liigamestaruuden että cup- mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Turkissa ja Israelissa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi jälleen Suomessa, tällä kertaa Hämeenlinnan Lentopallokerhossa, ja saavutti SM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt