EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Tommy Chong

Thomas ”Tommy” Chong B. Kin (s. 24. toukokuuta 1938 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja muusikko, joka nousi maineeseen Cheech & Chong -duosta Cheech Marinin kanssa 1970-luvulla. Kokoonpano julkaisi sekä elokuvia että levytyksiä; yleisiä teemoja olivat hippi- ja kannabisaiheet. Chong on myös itse avoin kannabiksen kannattaja ja aktivisti. Chong on myöhemmällä urallaan esittänyt hippiä 70’s Show’ssa. Hän sai 11. syyskuuta 2003 yhdeksän kuukauden vankeustuomion kannabiksen hallussapidosta. Poliisi murtautui Chongin kotiin 20 hengen iskujoukolla hänen lainattuaan kasvonsa vesipiippujen markkinointiin. Chong sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1980-luvun lopulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset muusikot Luokka:Kannabisaktivistit Luokka:Amerikankanadalaiset Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Badugi

Badugi (tai Badougi tai Padooki) on Aasiasta kotoisin oleva korttipeli, jota pelataan 52 kortin korttipakalla (ei jokereita). Badugi on siitä erikoinen pokeripeli, että siinä jaetaan neljä korttia ja matalin korttiyhdistelmä voittaa. == Pelin kulku == Aluksi jakajasta kaksi seuraavaa maksaa sokkopanokset ja kolmas aloittaa panostuskierroksen maksaen sokkopanoksen tai korottaen panoksen (riippuen limiittirajoista) tai luovuttaen käden. Kun panostuskierros on ohi (kaikki maksanut tai luovuttaneet) voivat pelaajat halutessaan vaihtaa kädestään nollasta neljään korttia. Jaon jälkeen on jälleen panostuskierros, jossa (limiittipeleissä) panos on kaksi kertaa ensimmäisen kierroksen jälkeen. Kaiken kaikkiaan vaihtoja on kolme ja viimeisen panostuskierroksen jälkeen on korttien paljastus. == Käsien paremmuusjärjestys == Badugissa huonoin mahdollinen käsi voittaa (ässä (merkitään A) on pienin ja kuningas (merkitään K) on suurin). Mailla ei ole arvojärjestystä. Badugissa ei kuitenkaan pelaaja saa pelata korteilla, jotka pariutuvat tai ovat samaa maata kuin toinen kortti, joten pelaaja voi käyttää vain eri maata sekä eriarvoisia kortteja. Samoin hän, joka voi käyttää eniten kortteja (parhaimmillaan neljä) voittaa aina hänet, joka joutuu käyttämään vähemmän kortteja. Jos pelaajilla on saman verran käytettäviä kortteja, pelaaja, jolla on pienin "hai" eli korkein kortti (kuningas suurin, ässä pienin) voittaa. ===Esimerkkejä === * Paras mahdollinen käsi on esimerkiksi (mailla ei väliä). * Kädestä pelaaja ei voi käyttää korttia , koska se on samaa maata kuin . * Kädestä pelaaja voi pelata vain kortella ja koska on samanarvoinen ja samaa maata * Käsi voittaa käden tai käden . Luokka:Pokerimuunnelmat
Kagera

Kagera on joki Afrikassa. Se on 400 kilometriä pitkä. Sen lähteet ovat Burundin vuoristossa, ja se laskee Victorianjärveen. Niinpä Kagera on yksi Valkoisen Niilin lähteistä.Ensap Nile Project Kagera on rajajoki alueella, jolla on käyty useita verisiä sotia. Se kulkee pitkin Ruandan ja Tansanian sekä Tansanian ja Ugandan välistä rajaa. Ruandassa jokea kutsutaan nimellä Akagera, ja se on antanut nimensä Akageran kansallispuistolle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Burundin maantiede Luokka:Ruandan maantiede Luokka:Tansanian joet Luokka:Ugandan maantiede Luokka:Niilin vesistö Luokka:Tansanian ja Ugandan raja Luokka:Rajajoet
Pekka Kähkönen

Pekka Kähkönen (5. tammikuuta 1956 Savonlinna – 12. toukokuuta 2015 HelsinkiKuolinilmoitus Helsingin Sanomat 23.5.2015, s. C21) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni. Kähkönen kirjoitti ylioppilaaksi Savonlinnassa. Hän suoritti kanttori-urkurin tutkinnon Kuopion konservatoriossa sekä yksinlaulun opettajan tutkinnon ja oopperastudion Sibelius-Akatemiassa. Hän suoritti laulun diplomitutkinnon vuonna 1987 ja piti ensikonserttinsa vuonna 1991. Pekka Kähkönen esiintyi muun muassa Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Tallinnan Estonia- teatterissa sekä useissa maakuntaoopperoissa. Hän lauloi yli 50 oopperaroolia, joita olivat esimerkiksi Mozartin Figaron häiden Figaro, Taikahuilun Papageno, Don Giovannin Leporello, Gounod’n Faustin Valentin, Donizettin Lemmenjuoman Belcore, Puccinin Gianni Schicchin nimiosa, Leoncavallon Pajazzon Tonio sekä Offenbachin Hoffmannin kertomusten neljä paholaishahmoa. Pekka Kähkönen konsertoi säännöllisesti urkutaiteilija Kalevi Kiviniemen kanssa ja esiintyi usein oratorio- ja passiotehtävissä. Kähkönen toimi Sibelius-Akatemian yksinlaulun opettajana vuodesta 1987 ja lehtorina vuodesta 2003 lähtien. Kähkönen oli entisen Vantaan Oopperan, nykyisen kiertävän Ooppera Verson taiteellinen johtaja. Hän toimi äänilevytuottajana, ja hän oli myös Helsingin Olympiastadionilla vuonna 2000 esitetyn Tuomas Kantelisen Paavo Nurmi -oopperan Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni. tuottaja. Kähkönen toimi 25 vuotta opettajana Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa. Hän sai taiteilijaeläkkeen vuonna 2010. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Pekka Kähkösen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset baritonit Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Sexual Madness

Sexual Madness on saksalaisen elektronista musiikkia esittävän E-Rotic-yhtyeen vuonna 1997 julkaistu kolmas studioalbumi. Suomessa albumi pysyi Suomen virallisella listalla 8 viikkoa, parhain sijoitus viikolla 34/1997 6. sija. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:E-Roticin albumit
Paatos (lehti)

Paatos on verkossa ilmestyvä filosofinen kulttuurilehti. Lehteä on julkaissut vuoden 2007 elokuusta lähtien Paatos-yhdistys, jonka jäsenistö koostuu lähinnä nykyisistä ja entisistä Tampereen yliopiston filosofian opiskelijoista. Lehden päätoimittajat ovat Janne Säynäjäkangas ja Jaakko Reinikainen. Aiemmin Miika Haverinen, Elina Halttunen-Riikonen, Lauri Polvivaara, Mikko Pelttari, Juho Rantala, Joose Järvenkylä ja Risto Koskensilta. Paatoksessa on ilmestynyt artikkeleita monipuolisesti filosofian eri osa-alueilta Ludwig Wittgensteinista Jean Baudrillardiin ja analyyttisestä kirjallisuuden filosofiasta buddhalaiseen ja taolaiseen ajatteluun sekä sumeasta logiikasta Luce Irigarayhin. Lehden numeroiden teemoja on ollut kuva, elämänfilosofia, kirjallisuus, kieli ja valta. Vuoden 2016 alusta Paatos siirtyi numeromuodosta jatkuvaan verkkojulkaisemiseen. == Aiheesta muualla == *Paatos-lehden kotisivu *Vanhat, numeromuotoiset lehdet (2007–2014) löytyvät uuden sivuston arkistosta. Luokka:Suomalainen filosofia Luokka:Filosofiset julkaisut Luokka:Suomalaiset kulttuurilehdet
Modesto and Empire Traction

Modesto and Empire Traction on yhdysvaltalainen Kaliforniassa toimiva Class III-luokan rautatie. Rautatien päälinja on noin kahdeksan kilmoterin mittainen ja johtaa Modestosta Empireen. Lisäksi siihen kuuluu noin 50 kilometrin mittainen teollisuusraideverkosto Beard Industrial Park -teollisuusalueella. Yhtiötä hallinnoi Beard Land & Investment Company. Liikenne koostuu pääasiassa alueen viiniteollisuuteen liittyvistä tuotteista. ==Yhdysliikenneasemat== * Modesto: Union Pacific * Empire: BNSF Railway ==Vetokalusto== * 10 kpl GE 70-ton-vaihtovetureita, numerot 600-608 ja 613. Valmistettu vuosina 1947-1955. * 2 kpl EMD SW1500-vetureita. numerot 1500 ja 1501. Valmistettu vuonna 1968 Southern Pacific-yhtiölle. ==Aiheesta muualla== * Modesto & Empire Traction Railway Luokka:Kalifornian liikenne Luokka:Yhdysvaltalaiset rautatieyhtiöt
Central California Traction

Central California Traction on yhdysvaltalainen Kaliforniassa toimiva Class III -luokan rautatieyhtiö. Rataverkko koostuu Stocktonin kaupungissa kulkevista teollisuusraiteista, sekä noin 15 mailin mittaisesta radasta Lodin teollisuusalueille. 25 mailin pituinen rata Lodin ja Sacramenton välillä ei ole hylätty, mutta liikennettä sillä ei ole ollut vuoden 1998 jälkeen. Yhtiö on hoitanut vuoden 1998 jälkeen myös Stocktonin sisävesisataman rautatieverkon liikennöinnin. Yhtiöllä on 27 työntekijää ja sen omistavat Union Pacific (2/3) sekä BNSF Railway (1/3). Toimitusjohtajana toimii eläkkeellä oleva Watco Companiesin työturvallisuuspäällikkö Dave Buccolo. ==Yhdysliikenneasemat== * Stockton: Union Pacific, BNSF Railway, Stockton Terminal & Eastern ==Vetokalusto== * EMD GP7u -veturi, numero 700 * EMD GP7 -veturi, numero 701 * 4 kpl EMD SW1500 -vetureita, numerot 1501–1504. Valmistettu alun perin Southern Pacific-yhtiölle. * EMD GP18 -veturi, numero 1790 ==Aiheesta muualla== * Central California Traction Company Luokka:Kalifornian liikenne Luokka:Yhdysvaltalaiset rautatieyhtiöt
Karl Maria Demelhuber

Karl-Maria Demelhuber (27. toukokuuta 1896 Freising, Oberbayern, Saksa – 18. maaliskuuta 1988) oli saksalainen SS-kenraali toisen maailmansodan aikana. Demelhuber komensi Suomen Lapissa toiminutta SS-divisioona Nordia jatkosodassa 1941–1942. Demelhuber palveli vapaaehtoisena ensimmäisessä maailmansodassa ja yleni luutnantiksi 1916. Hän toimi Eppin vapaajoukoissa Münchenin kapinan tukahduttamisen aikana. Vuonna 1922 hän liittyi Adolf Hitlerin johtamaan Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen. Epäonnistuneen oluttupavallankaappauksen jälkeen Demelhuber erosi puolueesta eikä liittynyt siihen uudestaan. Demelhuber toimi myös SA-joukoissa, ennen liittymistään SS- joukkoihin pitkien puukkojen yön jälkeen. SS-Brigadeführeriksi hänet ylennettiin 1941 ja hän johti SS-divisioona Nordia Lapissa epäonnistuneen Sallan hyökkäyksen aikana. SS-divisioonan miehet olivat kärsineet raskaita tappioita ja ajautuneet paniikkiin ja irtautuneet pakokauhun vallassa taistelusta. Vaikka Demelhuber oli tiedottanut SS-divisioonan puutteellisesta koulutuksesta ja kokemuksesta esimiehilleen hyvissä ajoin ennen hyökkäystä, häntä silti pidettiin osasyyllisenä yksikön huonoon menestykseen. Suomen armeija myönsi hänelle 1. luokan vapaudenristin miekkoineen ansioista Lapin rintamalla. Demelhuber arvosti kunniamerkkiään ja kantoi sitä usein kaulassaan. Vapaudenristi on nähtävissä useissa Demelhuberista otetuissa valokuvissa. SS-divisioona Nordia kohdanneen katastrofin vuoksi Demelhuber siirrettiin pois rintamalta. 1942–1944 Demelhuber toimi Waffen-SS:n komentajana Hollannissa. Kahden ja puolen vuoden jälkeen hän uhkasi erota, ellei hänelle annettu rintamakomennusta. Lokakuussa 1944 hän toimi hetken XXII SS-armeijakunnan komentajana ja vihdoin tammikuussa 1945 hän sai pitkäaikaisemman tehtävän XVI SS-armeijakunnan komentajana. Hänen korkein arvonsa oli SS-Obergruppenführer und General der Waffen-SS, joka myönnettiin hänelle 21. heinäkuuta 1944. Demelhuber antautui brittijoukoille Schleswig- Holsteinissa 16. toukokuuta 1945. Hänet vangittiin epäiltynä vuonna 1940 tapahtuneista sotarikoksista Ranskan valtauksen yhteydessä. Puolalaiset viranomaiset pyysivät Demelhuberin siirtoa Puolaan, mutta britit pitivät häntä vankileirillä aina vapauttamiseensa saakka. Demelhuber vapautettiin 1948 ja hän kuoli 40 vuotta myöhemmin. ==Aiheesta muualla== * ISLAND FARM: Karl-Maria Demelhuber Luokka:SS-kenraalit Luokka:Saksalaisjoukot Suomessa 1940–1945 Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Aoi

Aoi voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Aoi (葵), Ayabie-yhtyeen laulaja * Aoi (葵), the GazettE -yhtyeen kitaristi * Aoi, hahmo Genjin tarinassa * Aoi, japanilainen salkoruusukasvi *AOI House, sarjakuva *Aoi (1920), Japanin keisarillisen laivaston alus * Aoi, sukunimenä: ** Eir Aoi (s. 1988), japanilainen laulaja ** Sora Aoi (s. 1983), japanilainen näyttelijä ja laulaja ** Yū Aoi (s. 1985), japanilainen näyttelijä
Yukan Club

Yukan Club on japanilainen, Nippon TV:n 10-osainen tv-draama/komediasarja. Päähahmoja ovat: Shochikubai Miroku, Kikumasamune Seishiro, Bido Granmarie, Kenbishi Yuri, Hakushika Noriko ja Kizakura Karen. Yhdessä he muodostavat Yukan Clubin ja selvittävät mysteereitä. Sarjan tunnuskappale on KAT-TUN- yhtyeen esittämä kappale Keep the faith. Jin Akanishi, KAT-TUN-yhtyeen jäsen, esiintyy yhdessä sarjan päärooleista. == Näyttelijät == *Akanishi Jin -Shochikubai Miroku *Yokoyama Yu -Kikumasamune Seishiro *Taguchi Junnosuke -Bido Granmarie *Minami -Kenbishi Yuri *Kashii Yu -Hakushika Noriko *Suzuki Emi -Kizakura Karen *Kaga Takeshi -Shochikubai Tokimune *Kataoka Tsurutaro -Kenbishi Mansaku *Kato Kazuko -Kenbishi Yuriko *Shirakawa Yumi -"the School Director" *Hasegawa Hatsunori -"Principal Kurata" *Hankai Kazuaki -Opettaja Murakami *Okayama Hajime -"Officer Soma" *Sumita Takashi -"Officer Katori" *Kubo Akira -Godai *Yamada Shintaro (koulukaveri) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sarjan Internet-sivut Luokka:Komediasarjat Luokka:Japanilaiset televisiosarjat Luokka:Nippon TV:n televisio-ohjelmat
Kalevi Lappalainen

Kauko Kalevi Lappalainen (11. huhtikuuta 1940 Liminka – 21. helmikuuta 1988 Emporia, Kansas, Yhdysvallat) oli suomalainen runoilija ja kääntäjä. Lappalainen asui Yhdysvalloissa samoin kuin toinenkin suomalaisrunoilija Anselm Hollo. Hän julkaisi vuonna 1966 englanniksi kääntämiään omia runojaan kokoelmassa Outside the Alphabet. Lappalainen kuoli helmikuussa 1988 tulipalossa Kansasin Emporiassa. == Teoksia == * Outside the Alphabets. San Francisco: Stolen Paper Review 1966. * Trippi. Omakustanne 1966. * Ihmissyöjän ilmeet, runoja. Karisto 1966 * Automaattia vaanimassa, runoja. Karisto 1967 * Puolihevosen hermorata, runoja. Karisto 1968 * Lakana. Karisto 1970 * Keltaisen talon pari, romaani. Karisto 1971 * Liikkuvat maisemat: runoja 1970-1973. Karisto 1973 * Kalevan kantaatti, runoja. Karisto 1976 * Avaruuden avoimet nuotit, runoja. Karisto 1978 * Päivien mitta, runoja. Karisto 1980 * Hylkeen päivä, novelleja. Karisto 1985 * Kallioon maalatut kirjaimet: valitut postuumit runot 1968-1988, toimittanut Tarmo Manelius. Karisto 1992 == Palkinnot == * Kariston kirjailijapalkinto 1970 == Lähteet == * Suomen kirjailijat -tietokanta * Finnish Poetry: Then and Now - A Short Anthology Compiled by Leevi Lehto, January 2005 (Word-dokumentti) Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut

Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut (FIFA Women’s World Cup) on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn järjestämä jalkapalloturnaus, joka pelataan neljän vuoden välein. Se pelattiin ensimmäisen kerran Kiinassa vuonna 1991 – noin 61 vuotta ensimmäisen miesten maailmanmestaruusturnauksen jälkeen. Lopputurnaukseen osallistuu 32 joukkuetta, jotka on jaettu kahdeksaan neljän joukkueen alkulohkoon. Kunkin lohkon kaksi parasta joukkuetta jatkavat neljännesvälieriin. Turnauksen historian menestynein maa on Yhdysvallat neljällä mestaruudellaan. == Historia == Naisten viralliset maailmanmestaruuskilpailut pani alulle vuonna 1991 FIFAn silloinen puheenjohtaja João Havelange. Ensimmäisen turnaus järjestettiin Kiinassa samana vuonna 12 joukkueen voimin. Ennen virallisia kisoja järjestettiin myös useita epävirallisia kilpailuja, joista ensimmäinen oli vuonna 1970 Italiassa järjestetty Coppa del Mondo.RSSSF: Naisten maailmanmestaruuskisat Vuonna 1995 pelattiin Ruotsissa 12 joukkueen turnaus. Seuraaviin kilpailuihin, jotka järjestettiin vuonna 1999 Yhdysvalloissa, joukkuemäärää kasvatettiin kuuteentoista. Näitä kisoja seurasi yli 660 000 katsojaa ja finaalissa katsojia oli ennätykselliset 90 185. Järjestyksessään neljännet kilpailut piti järjestää Kiinassa vuonna 2003, mutta ne siirrettiin Yhdysvaltoihin Kiinassa ilmenneen SARS-epidemian vuoksi. Korvauksena menetetyistä kisoista Kiinalle myönnettiin automaattisesti seuraavat vuoden 2007 kilpailut. Vuoden 2011 kilpailut käytiin Saksassa ja vuoden 2015 kilpailut Kanadassa. Vuoden 2015 kilpailut olivat ensimmäiset naisten jalkapallon MM-kilpailut, jotka pelattiin 24 joukkueen voimin. == Kilpailut ja mitalistit == Vuosi Isäntämaa Loppuottelu Pronssiottelu Joukkueet Mestari Tulos Hopeaa Pronssia Tulos 4. sija 1991 Yhdysvallat 2–1 Norja Ruotsi 4–0 Saksa 12 1995 Norja 2–0 Saksa Yhdysvallat 2–0 Kiina 12 1999 Yhdysvallat 0–0 (ja.) (5–4 rp.) Kiina Brasilia 0–0 (ja.) (5–4 rp.) Norja 16 2003 Saksa 2–1 (ja.) Ruotsi Yhdysvallat 3–1 Kanada 16 2003 Ottelu ratkesi kultaisella maalilla. Ottelu ratkesi kultaisella maalilla. Ottelu ratkesi kultaisella maalilla. Yhdysvallat 3–1 Kanada 16 2007 Saksa 2–0 Brasilia Yhdysvallat 4–1 Norja 16 2011 Japani 2–2 (ja.) (3–1 rp.) Yhdysvallat Ruotsi 2–1 Ranska 16 2015 Yhdysvallat 5–2 Japani Englanti 1–0 (ja.) Saksa 24 2019 Yhdysvallat 2–0 Alankomaat Ruotsi 2–1 Englanti 24 2023 Espanja 1–0 Englanti Ruotsi 2–0 Australia 32 2027 32 == Mitalitaulukko == sija Maa Kultaa Hopeaa Pronssia 1 4 1 3 2 2 1 0 3 1 1 0 1 1 0 5 1 0 0 6 0 1 4 7 0 1 1 0 1 1 9 0 1 0 0 1 0 == Parhaat maalintekijät == Sija Pelaaja Maalit 1 Marta 17 2 Birgit Prinz 14 2 Abby Wambach 14 4 Michelle Akers 12 5 Cristiane 11 5 Sun Wen 11 5 Bettina Wiegmann 11 8 Christine Sinclair 10 Ann Kristin Aarones Carli Lloyd == Katso myös == * Luettelo jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen finaaleista == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Naisten maailmanmestaruuskilpailut FIFA:n sivuilla * Tilastot RSSSF:n sivuilla *
Jerry Quarry

"Irish" Jerry Quarry (15. tammikuuta 1945 – 3. tammikuuta 1999) kutsumanimeltään The Bellflower Bomber, oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän ei koskaan voittanut MM-titteliä. == Yleisnäkymää == Quarryn ottelutyyli ei ollut niinkään hyökkäävä, vaan hän oli nopea vastaiskijä, joka löi vastustajiaan mielellään vartaloon. Hän oli 1,83 metriä pitkä, ja ottelukunnossa hän painoi noin 88 kg. == Uran alku == Quarry tuli kansallisesti tunnetuksi voittamalla Kultainen käsine -kilpailun Madison Square Gardenilla vain 19 vuoden ikäisenä. Hän tyrmäsi kisoissa peräti 5 vastustajaansa. Quarry riisui paitansa vuonna 1965 ja voitti viisi ensimmäistä vastustajaansa, kuten Gene Hamiltonin Los Angelesissa. Ensimmäisenä vuonnaan hän voitti peräti 14 käymästään 15 ottelusta tyrmäyksellä yhden päättyessä pistevoittoon. == 1960-luku == 21:ssä ensimmäisessä ottelussaan Quarry hävisi ykköshaastajaksi rankatulle Machenille 1966. Vuonna 1967 WBA liitto järjesti haastajaturnauksen, jolla etsittiin ottelulupansa menettäneelle Muhammad Alille seuraajaa. Quarry pärjäsi hyvin, mutta hävisi Jimmy Ellisille. Vuonna 1969 Quarry voitti Buster Mathisin ja pääsi haastamaan maailmanmestari Joe Frazierin. Quarry hävisi ottelun 7. erässä oltuaan sitä ennen pahasti alakynnesä jatkuvasti päällekäyvää vastustajaansa kohtaan. == 1970-luku == Vuonna 1970 Quarry pääsi haastamaan Muhammad Alin, mutta hävisi silmäkulmien auettua niin pahasti, että hän tuskin näki eteensä. Vuonna 1973 Quarry voitti kivikovat Ron Lylen ja Earnie Shaversin. Quarry pääsi myös ottelemaan Ken Nortonia vastaan, mutta hävisi kamppailun viidennessä erässä teknisellä tyrmäyksellä. Tämän jälkeen Quarry otteli 1980 luvulla muutamia merkityksettömiä otteluita, ja lopetti pitkäksi aikaa nyrkkeilyn. Veri veti kuitenkin vuonna 1992 takaisin kehään. Ainokaisessa 1990 luvun ottelussaan hän hävisi Ron Cranmerille. == Hall Of Fame == Quarryn suuruus nyrkkeilijänä tunnustettiin vuonna 1995, kun hänet valittiin Boxing Hall of fameen. Hänen nyrkkeilyuransa saldoksi jäi 53-9-4, 32 tyrmäystä. Hänen veljensä Mike Quarry ja Bobby Quarry ovat myös olleet nyrkkeilijöitä. Mike hävisi Bob Fosterille tyrmäyksellä kevyen raskaansarjan titteliottelussa vuonna 1972. Bobby otteli 23 kertaa ja hävisi muun muassa Tommy Morrisonille ja George Foremanille. Vuonna 1998 The Ring -lehti arvioi Quarryn 27 parhaaksi iskijäksi kautta aikojen. Quarry kuoli vuonna 1999. Nyrkkeileminen oli aiheuttanut hänelle dementian. == Aiheesta muualla == *http://www.boxrec.com/record009385.html *http://www.jerryquarry.com/ *http://leopod.tripod.com/id22.html *http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid;=7447 *http://www.m-w.com/dictionary/psych Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Amerikanirlantilaiset Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Carleton Coon

Carleton Steven Coon () oli yhdysvaltalainen antropologi ja arkeologi. Hänet tunnetaan erityisesti vuonna 1962 ilmestyneessä kirjassaan The Origin of Races () esittämästään jo aikanaan kiistanalaisesta rotuluokituksesta, jossa ihmiskunta jaetaan useaan eri rotuun: kaukasoideihin, kongoideihin, kapoideihin, mongolideihin ja australoideihin. Coon opiskeli Harvardin yliopistossa ja suoritti siellä bachelor-, master- ja tohtorintutkinnon. Vuosina 1934−1948 hän myös työskenteli Harvardissa. Vuodesta 1948 vuoteen 1963 hän toimi Pennsylvanian yliopiston antropologian professorina ja University Museum in Philadelphian antropologian kokoelman kuraattorina. Coon julkaisi useita kiistanalaisia tutkimuksia ihmisrotujen olemassaolosta, variaatioista ja alkuperästä, mutta tutki myös muun muassa esihistoriallisia maanviljelysyhteisöjä ja heimoyhteiskuntia Lähi-idässä, Patagoniassa ja Intiassa. Vuosina 1956−1957 Coon työskenteli Yhdysvaltain ilmavoimille. Hän oli Kansallisen tiedeakatemian jäsen ja toimi American Association of Physical Anthropologistsin puheenjohtajana vuosina 1961−1962. Vuonna 1981 Coon toimi myös Yhdysvaltain Nepalin-suurlähettiläänä. Teoksessaan The Origin of Races Coon esitti, että Homo sapiens kehittyi Homo erectuksesta viisi eri kertaa viidellä alueella ja nämä viisi itsenäistä evolutionääristä ”hyppyä” edustivat rotuluokittelun ryhmiä. Hänen mukaansa esimerkiksi kaukasoidit erkanivat Homo erectuksesta 200 000 vuotta ennen kongoideja. Coonin teoria oli aikanaan hyvin kiistanalainen tiedeyhteisössä. Coonin teoriaa käytettiin myös erityisesti Yhdysvalloissa perustelemaan rotuerottelujärjestelmää: rotuerottelun kannattajat katsoivat, etteivät afroamerikkalaiset maan valkoista väestöä ”nuorempana” olleet kykeneviä osallistumaan täysipainoisesti maan yhteiskuntaan. Professori John P. Jacksonin mukaan Coon myös tuki aktiivisesti rotuerottelua ajaneita ryhmiä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset antropologit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Jyrki Maunula

Jyrki Toivo Juhani Maunula (19. elokuuta 1928 Orivesi - 28\. tammikuuta 1998 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Onnimanni ja Huuko. Maunula työskenteli toimittajana muun muassa Helsingin Sanomissa. == Teoksia == * Tiedota!, kirjoittajat Allan Liuhala ja Jyrki Maunula. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1974, uudistettu 2.painos 1983 tekijöinä Allan Liuhala, Jyrki Maunula ja Markku Kosola * 75 vuotta teatteria Hämeenlinnassa, historiikki, kuvatekstit ja taitto Jyrki Maunula. Hämeenlinnan kaupunginteatteri 1978 * Hullummasta päästä, kuvittanut Tarmo Koivisto. Karisto 1979 * Monessa liemessä: lehtimieskaskuja, koonnut Jyrki Maunula, kuvitus Sulo Hirvonen (Suhi). Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1979 * Hämeenlinna : linnaleiristä kulttuurikaupungiksi. Paperitaide, Hämeenlinna 1981 * Puheenvuoro kaatuneilla, toimittanut Jyrki Maunula. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1981 * Rekipartio Moskovaan. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1982 * Yöjalkamiehen käsikirja. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1983 * Rakentajan vuodet, teksti Jyrki Maunula, kuvat Seppo Polameri. Kummila Oy, Hämeenlinna 1984 * Kolmen valtakunnan lasaretti : kertova historiikki Hämeenlinnan lasaretin- Kanta-Hämeen keskussairaalan vaiheista 1785-1985 sekä kertomus Ahveniston parantolasta 1932-1973, teksti Jyrki Maunula, kuvitus ja taitto Raimo Huittinen. Kanta-Hämeen keskussairaala, Hämeenlinna 1985 * Ystävät, herajokelaista : Tuottajain maidon kolme vuosikymmentä, teksti Sauli Korpimo ja Jyrki Maunula, kuvat Raimo Huittinen. Tuottajain Maito, Herajoki 1986 * Tartuttiin toimeen : Hämeenlinnan seudun osuuspankin viisi vuosikymmentä 1937-1987, teksti Jyrki Maunula, kuvat Juha Meuronen. Hämeenlinnan seudun osuuspankki 1987 === Nimimerkillä Huuko === * Puimurituristit, kuvitus Tape (Tarmo Koivisto). Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1978 === Nimimerkillä Onnimanni === * Hellästi hymyillen : pikkukaupunkilaispakinoita, kuvitus Heikki Eklöf. Karisto 1978 * Rännikujan aurinkoisempi puoli. Karisto 1980 * Naurun paikka, Me Naiset- ja ET-lehdessä julkaistuja pakinoita. Kustannus-Mäkelä, Karkkila 1993 == Palkinnot == * Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1984 * Hämeen läänin taidepalkinto 1986 * Hämeenlinnan kaupungin palkinto 1986 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Peter Straub

Peter Francis Straub (2. maaliskuuta 1943 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat – 4. syyskuuta 2022) oli yhdysvaltalainen kauhukirjailija. Hän opiskeli Wisconsinin yliopistossa englantia ja työskenteli opettajana. Hän asui Dublinissa ja Lontoossa palaten takaisin Yhdysvaltoihin perheensä kanssa vuonna 1979. Hän kirjoitti myös runoja. Straubin kirjallinen läpimurto tapahtui vuoden 1975 kauhuromaanilla Julia. Straub sai World Fantasy -palkinnon sekä Bram Stoker -palkinnon useaan kertaan. == Teoksia == === Suomennettuja === * * * * * * * Itsenäinen jatko-osa Talismaanille. === Suomentamattomia teoksia === * * * * * * * * * * * * * * * == Lähteet == Luokka:Goottilaisten romaanien kirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukirjailijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
John Sladek

John Sladek () oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Hän asui Isossa- Britanniassa 1960-luvun puolestavälistä 1980-luvun puoleenväliin. Englannissa Sladek oli tekemisissä niin sanotun uuden aallon tieteiskirjailijoiden kanssa. Sladekilta on suomennettu romaanit Tik-tok (1983) ja Virheisku (1989). Lisäksi Sladek on tunnettu surrealistisista novelleistaan, joita ei ole suomennettu. == Suomennetut teokset == * * == Lähteet == * Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004. ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Leena Peltonen: Virheisku. Aikakone 1/1991. * Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Matthew Woodring Stover

Matthew Woodring Stover (s. 1962) on yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Stoverin tunnetuimpia teoksia on Heroes die. Hän asuu Chicagossa taiteilija ja kirjailija Robyn Fielderin kanssa. Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Esti Heiniö

Esteri (Esti) Heiniö, o. s. Estola (27. syyskuuta 1897 Tampere - 19\. maaliskuuta 1978 Tampere) oli suomalainen kirjailija. Esti Heiniön vanhemmat olivat kauppias Kustaa Estola ja Maria Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1918 ja oli naimisissa vuodesta 1918 diplomi-insinööri ja kansanedustaja Sulo Heiniön kanssa.Kuka kukin on 1954 (Projekt Runeberg) == Teoksia == * Punainen auto, romaani. WSOY 1930 * Punaisen auton uusi ohjaaja, romaani. WSOY 1931 * Ojan takana, romaani. WSOY 1936 * Miehen pitää luopuman, romaani. WSOY 1937 * Viileä suvi, romaani. WSOY 1938 * Kauppias Tampereelta, näytelmä. 1944 * Onnellinen nikkari, näytelmä. 1945 * Kultasormus, romaani. WSOY 1946 * Tumma mies, romaani. WSOY 1947 * Iloinen maaltapako, näytelmä. 1950 * Neito ja punapaula, romaani. WSOY 1953 * Sataa ja paistaa huhtikuinen sarjakuva. WSOY 1956 * Häämarssi. WSOY 1959 * Sininen lankakerä. 1966 == Palkinnot == * Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1953, 1959 == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Magic Recoveries

Magic Recoveries on Disco Ensemblen kolmas albumi, joka julkaistiin 7. toukokuuta 2008 Suomessa. Albumin äänitys alkoi marraskuussa 2007 ja päättyi tammikuussa 2008. Albumilta on julkaistu singlet ”Bad Luck Charm” ja ”Headphones”, ja lisäksi yhtye julkaisi muutaman kappaleen etukäteen MySpace- sivustolla päivää ennen virallista julkaisupäivää. Albumi nousi ilmestymisviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi, jättäen taakseen muun muassa samalla viikolla uutuusalbumin julkaisseen Negativen. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arviot == * Desibeli.net: Desibeli.net * Dome.fi: Dome.fi * Helsingin Sanomat: Nyt.fi * Imperiumi.net: Imperiumi.net * Rumba: positiivinenRumba * Soundi: Soundi * V2.fi: V2.fi == Lähteet == Luokka:Disco Ensemblen albumit Luokka:Vuoden 2008 albumit
Jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

Vuoden 2005 jalkapallon naisten Euroopan-mestaruuskilpailut olivat yhdeksännet UEFA:n järjestämät naisten EM-kisat. Ne pelattiin Englannissa 5.–19. kesäkuuta 2005. Otteluita pelattiin viidessä eri kaupungissa: Manchester, Blackpool, Warrington, Preston ja Blackburn. Kisoja seurasi kaikkiaan yli 110 000 katsojaa ja avausottelussa Englanti-Suomi oli yleisöä 29 092, joka silloin oli ennätysyleisömäärä naisten ottelussa Euroopassa.UEFA Women's EURO 2005 == Alkulohkot == === Lohko A === === Lohko B === == Jatkopelit== === Välierät === 4-1 2-3 ja. === Loppuottelu === 3-1 ==Parhaat maalintekijät== 4 maalia * Inka Grings 3 maalia * Solveig Gulbrandsen * Hanna Ljungberg * Conny Pohlers * Birgit Prinz == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * UEFA:n virallinen kisasivu * RSSSF:n sivut 2005 Euroopan-mestaruuskilpailut Euroopan-mestaruuskilpailut 2005 naisten
Getaway in Stockholm

Getaway in Stockholm on sarja amatööridokumentteja laittomasta kaahailusta Tukholmassa. Sarjoissa urheiluautojen kuljettajat ajavat törkeää ylinopeutta ja rikkovat samalla liutaa muitakin liikennelain pykäliä, osassa elokuvista autot saavat poliisit peräänsä. Kuvaamiseen on panostettu muun muassa kuvaamalla paremman kuvakulman toivossa kaahailua helikopterista. Kuljettajien ja autojen omistajien henkilöllisyys on tarkasti piilotettu. Toistaiseksi uusi elokuva on tehty vuosittain syksyisin kun liikennettä on vähemmän. == Jaksoissa käytetyt autot == * Getaway in Stockholm:1: Porsche 911 * Getaway in Stockholm 2: Toyota Supra ja Ford Escort RS Cosworth * Getaway in Stockholm 3: Honda NSX * Getaway in Stockholm 4: Chevrolet Corvette ja Honda NSX * Getaway in Stockholm 5: Mazda RX-7 * Getaway in Stockholm 6: Dodge Viper GTS ja Porsche 911 GT3 * Getaway in Stockholm 7: BMW M3 E46 CSL ja BMW M5 E39 * Getaway in Stockholm 8: Audi RS6 * Getaway in Stockholm 9: Porsche 911 GT3 * Getaway in Stockholm 10: Porsche 911 GT3 ja Lamborghini Gallardo == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Ruotsalaiset dokumenttielokuvat
François Sterchele

François Sterchele (14. maaliskuuta 1982 Liège, Belgia – 8. toukokuuta 2008 Beveren, Belgia) oli belgialainen jalkapallohyökkääjä, jonka paras saavutus oli Belgian pääsarjan maalikuninkuuden voittaminen kaudella 2006–2007. Sterchele pelasi kaudella 2004–2005 Belgian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Oud-Heverlee Leuvenin joukkueessa, jossa oli sarjan toiseksi paras maalintekijä. Hän oli mukana nostamassa Leuvenin sarjapykälää korkeammalle. Seuraavaksi kaudeksi Sterchele sai paikan pääsarjassa pelaaneesta Charleroista. Sterchele pelasi vuoden Charleroissa ja siirtyi kaudeksi 2006–2007 Germinal Beerschotiin, jossa voitti sarjan maalikuninkuuden. Hän teki 32 ottelussa 21 maalia ja voitti maalitilaston maalin erolla Mohammed Tchitéen, joka valittiin kuitenkin Belgian sarjan parhaaksi pelaajaksi. Sterchele sijoittui äänestyksessä kolmanneksi Tchitén ja Ahmed Hassanin jälkeen. Ennen kautta 2007–2008 Sterchele teki viiden vuoden sopimuksen Club Bruggen kanssa. Sterchele ei ehtinyt pelata edes kokonaista kautta Bruggessa, jossa teki 11 maalia. Hän kuoli auto-onnettomuudessa ennen viimeistä peliä. Hän oli tulossa Antwerpenistä ystävänsä luota, kun hän menetti Porschensa hallinnan, minkä seurauksena auto osui puuhun. Viranomaisten mukaan Sterchele ajoi tilanteessa huomattavan kovaa. == Lähteet == Luokka:Belgialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet
Million Miles

Million Miles on 7. toukokuuta 2008 julkaistu Panu Larnoksen esikoisalbumi. Albumi ei ollut myyntimenestys, se ei noussut lainkaan Suomen viralliselle albumilistalle. Albumi oli myyty kesäkuuhun 2008 mennessä myyty 7500 kappaletta.. Levyltä kuultiin ensimmäinen "maistiainen" ystävänpäivänä 2008, kun Stara.fi -sivustolta sai ladattavaksi Valentine's Day nimisen kappaleen. Kappale oli albumilla olevan Unconditionally-kappaleen demoversio. ==Kappaleet== # (Patric Sarin/ Kid Crazy/ Steve Lee) # (Patric Sarin / Kid Crazy/ Johan Westmar/ John Lundvik) # (Kid Crazy/ Damien Martel/ John Lundvik/ Kristoffer Karlsson) # (Dean Bohana) # (Mika Toivanen/ Steven Stewart) # (Patric Sarin / Steve Lee) # (Patric Sarin / Peter Månsson) # (Anssi Kela/ Panu Larnos) # (Adam Wesley/ Dylan Schiavone) # (Niklas Hast/ Johannes Nordell / Julia Eriksson) # (Monty Powell/ Keith Urban) ==Singlet== == Arviot == * Dome.fi: Dome.fi * Rumba: negatiivinenRumba ==Listasijoitukset== {|class="wikitable" Lista Paras sijoitus Suomen virallinen albumilista - iTunes Store - ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2008 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Hätälä

Hätälä Oy on suomalainen neljännen polven perheyritys, joka valmistaa ja markkinoi kalatuotteita vähittäiskaupoille ja ammattikeittiöille sekä tukkuliikkeille. Kotimaan markkinoiden lisäksi Hätälä toimittaa tuotteitaan mm. Ruotsiin, Ranskaan, Itävältaan ja Sveitsiin. Hätälän päätoimipaikka on Oulu. Lisäksi yhtiöllä on myyntikonttorit Seinäjoella ja Hämeenlinnassa ja tuotantoa Himangalla. Hätälän tehtaalla Oulun Kaakkurissa käsitellään vuosittain noin 18 miljoonaa kilogrammaa kalaa. Henkilöstöä on vakituisesti 220, sesonkiaikoina jopa 350. Hätälälle toimittaa kotimaista luonnonkalaa noin 400 suomalaista ammattikalastajaa. Vuonna 2014 Hätälästä tuli ensimmäinen suomalainen kala-alan yritys, joka on saanut kalaruuan turvallisuudesta kertovan kansainvälisen BRC-laatujärjestelmäsertifioinnin. ==Historia == Yritystoiminta alkoi vuonna 1928, kun Juho Isohätälä aloitti kalan ja omenan myynnin Oulun kauppatorilla. Vuonna 2005 Oulun Kaakkuriin valmistui lähes 5 000 neliön uudet toimitilat. Hätälällä on käynnissä vuoteen 2025 yltävä investointiohjelma. Vaiheittain toteutettavan laajennuksen pinta-ala on valmiina noin 15 000 neliömetriä. ==Tuotteet == Hätälän tuotevalikoimaan kuuluvat tuoreet kokonaiset kalat, tuoreesta kalasta valmistetut fileet ja kalajalosteet sekä kalasta valmistetut valmisruoat. Vähittäiskaupassa Hätälän tuotteita on saatavilla sekä pakattuna että palvelutiskeistä. Yritys valmistaa tuotteita myös suurkeittiöiden käyttöön. Kotimainen kala Hätälän pakatun tuoreen kotimaisten luonnonkalan valikoimaan kuuluvat mm. ahven, hauki, siika, kuha ja silakka fileoituna. Muikkua Hätälä myy kokonaisena, perattuna ja friteerattuna. Kotimaisen luonnonkalan saatavuus vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Norjan lohi ja kirjolohi Hätälä valmistaa kalajalosteita Norjassa kasvatetusta lohesta ja Pohjoismaissa kasvatetusta kirjolohesta. Tuotteita ovat mm. tuore, loimutettu, kylmäsavustettu ja graavattu lohi ja kirjolohi sekä lämminsavustettu lohi, kirjolohi, siika ja nieriä. Hätälän valikoimaan kuuluu kalaa mm. kokonaisena, fileenä, fileepalana, siivuina ja suikaleina. Oman keittiön kalatuotteet Hätälä valmistaa kalaruokia, jotka ovat valmiita nautittavaksi sellaisenaan tai lämmitettynä. Hätälän ready-to-eat-tuotteita ovat esimerkiksi Lohi-porkkanapihvi, Kala-kasvispihvi, Onkimiehen kalapihvi, Lindströmin kalapihvi, Lohinugget ja Lohipyörykkä. Lipeäkala Hätälä Oy on valmistanut lipeäkalaa jo 1950-luvulta lähtien. Lipeäkala on kausituote, jota on myynnissä marraskuun alusta loppiaiseen asti. Hätälän Lipeäkala on valmistettu MSC-sertifioidusta molvasta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hätälä Oy:n kotisivut Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset Luokka:Suomalaiset elintarvikealan tuotemerkit Luokka:Suomalaiset perheyritykset Luokka:Oululaiset yritykset
Kurre (opetusjärjestelyjen suunnitteluohjelma)

Kurre on suomalainen opetusjärjestelyiden suunnitteluohjelma. Se on osa Visma Enterprise Oy:n oppilashallinnon järjestelmäkokonaisuutta, johon sen lisäksi kuuluvat kouluhallinto-ohjelmat Primus ja Wilma. Kurrella tehdään työjärjestykset, suunnitellaan seuraavaa lukuvuotta sekä hoidetaan opettajien ja opiskelijoiden työmäärälaskenta. Kurressa on valmiudet alueelliseen yhteistyöhön. MultiKurre on useamman oppilaitoksen yhteinen työkalu, jolla eri koulut ja useat henkilöt voivat työskennellä samanaikaisesti. Näin lähialueen koulut voivat järjestää yhteisiä valinnaiskursseja, varata yhteisiä resursseja kuten kiertäviä opettajia tai yhteisiä tiloja sekä muodostaa ryhmiä yli koulurajojen. Luokka:Ohjelmistot == Aiheesta muualla == * Yhtiön sivut
Joonas Rönnberg

Joonas Rönnberg (s. 19. helmikuuta 1983 Vantaa) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka on pelannut yhteensä 297 SM-liigaottelua ja tehnyt niissä tehot 8+19=27. Kaudella 2023–2024 Rönnberg pelaa HC Ludwigin joukkueessa III-divisioonassa. Rönnberg pelasi A-juniori-ikäisenä Kiekko- Vantaassa ja sitten Espoo Bluesissa mutta palasi taas Vantaalle, jossa viihtyi kauteen 2002–2003 asti. Ensikosketuksensa SM-liigaan hän sai siirryttyään Tampereen Ilvekseen, jossa hän pelasi kolme kautta ennen siirtoaan lappeenrantalaiseen SaiPaan. SaiPassa hän pelasi kaksi kautta ennen kuin palasi kausiksi 2008–2010 Espoo Bluesiin, tällä kertaa ammattilaissopimuksella. Kaudella 2010–2011 Rönnberg pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanin IK Oskarshamnissa ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi saman sarjan Leksands IF:ään. Kaudella 2013–2014 Rönnberg pelasi SHL:ää, sillä Leksands IF nousi Ruotsin pääsarjaan. Rönnberg pelasi kauden 2015–2016 Saksassa, kauden 2016–2017 Norjassa ja 2017–2018 Isossa- Britanniassa. Hän päätti ammattilaisuransa tuohon kauteen ja palasi Suomeen. Ammattilaisuran jälkeen Rönnberg on pelannut III-divisioonassa HC Ludwigissa kaudesta 2018-2019 alkaen ja toimii joukkueen kapteenina. == Tilastot == 2002–2003 Kiekko-Vantaa Mestis 22 1 3 4 10 8 0 0 0 2 2003–2004 Ilves SM-liiga 29 0 1 1 6 – – – – – Haukat Mestis 1 0 0 0 0 – – – – – 2004–2005 Ilves SM- liiga 41 3 2 5 47 7 0 0 0 14 Kiekko-Vantaa Mestis 2 0 0 0 2 – – – – – 2005–2006 Ilves SM-liiga 56 1 3 4 46 4 0 0 0 4 2006–2007 SaiPa SM-liiga 39 2 1 3 52 – – – – – SaPKo Mestis 2 0 0 0 0 – – – – – 2007–2008 SaiPa SM-liiga 52 1 5 6 63 – – – – – 2008–2009 Blues SM-liiga 43 1 3 4 45 1 0 0 0 0 2009–2010 Blues SM-liiga 37 0 4 4 30 3 1 0 1 25 2010–2011 IK Oskarshamn Allsvenskan 49 3 9 12 28 – – – – – 2011–2012 Leksands IF Allsvenskan 50 1 4 5 24 10 0 0 0 2 2012–2013 Leksands IF Allsvenskan 52 1 2 3 40 10 0 1 1 2 2013–2014 Leksands IF SHL 55 1 4 5 43 3 0 2 2 2 2014–2015 Leksands IF SHL 55 1 3 4 32 7 0 1 1 0 2015–2016 Düsseldorfer EG DEL 49 0 3 3 28 1 0 0 0 0 2016–2017 Storhamar Dragons Norja 33 2 9 11 38 7 0 2 2 0 2017–2018 Sheffield Steelers EIHL 38 3 6 9 24 2 0 2 2 0 7 kautta yhteensä SM-liiga 297 8 19 27 289 15 1 0 1 43 2 kautta yhteensä SHL 110 2 7 9 75 3 0 2 2 2 3 kautta yhteensä Allsvenskan 151 5 15 20 92 – – – – – == Lähteet == * * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Pitkämäki

Juha Pitkämäki (s. 7. joulukuuta 1979 Tampere) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkomaalivahti, joka pelasi urallaan SM-liigassa, Elitserienissä, Allsvenskanissa ja Tanskan pääsarjassa. Pitkämäki teki liigadebyyttinsä kasvattajaseurassaan Tampereen Ilveksessä kaudella . Hän pelasi sen jälkeen vielä kolme kautta joukkueessa saadessaan sopimuksen. Kauden hän pelasi JYPin luukkuvahtina ja sai vastuuta 11 ottelusta. Palasi kausiksi , ja taas Tampereella Ilveksen riveihin. Tosin työsulkukaudella 2004–2005 oli tungosta Ilveksen maalivahtiosastolla kun maalivahtisopimuksia oli viisi. Vesa Toskala, Juha Pitkämäki, Juuso Riksman, Tuukka Rask ja Krister Antila, joka pelasi loppukauden Forssan Palloseurassa. Pitkämäki pääsi takaisin Ilveksen ykkösvahdiksi kaudeksi 2005–2006. Hän siirtyi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin, Mora IK:hon. Kauden alun Pitkämäki pelasi HIFK:ssa, mutta palasi kesken kauden Allsvenskaniin pudonneeseen Moraan. Kaudeksi Pitkämäki palasi Ilvekseen, mutta solmi kesällä 2010 sopimuksen Elitserien-seura Timrå IK:n kanssa, josta siirtyi Tanskaan Aalborgiin. Pitkämäen viimeiseksi seuraksi jäi Aalborg. Hän lopetti pelaajauransa kesällä 2012 ja siirtyi Kooveen maalivahtivalmentajaksi. == Lähteet == * ===Viitteet === == Aiheesta muualla == * Pitkämäen statistiikat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peräkylä

Peräkylä on kylä Alajärvellä entisen Lehtimäen kunnan alueella Etelä- Pohjanmaalla. Peräkylän alueella asuu 214 asukasta (2007). Kylän postinumero ja postitoimipaikka on 63540 Hernesmaa. Peräkylä sijaitsee noin 1,5 kilometrin päässä Lehtimäen Keskikylästä pohjoiseen päin. Kylässä sijaitsee muun muassa Lehtimäen ravirata, Suokonmäen näkötorni ja Lehtimäen kotiseututalo. Suokonmäen seudun kylät ry on kylän alueella toimiva kyläyhdistys. Yhdistyksen alueita ovat Peräkylä, Suokonmäki, Puumala, Hernesmaa, Ukonmäki, Kurkiperä, Livonkylä ja Roponen. Peräkylä nimellä tarkoitetaan usein koko Suokonmäen seutua. Joen varressa on vuonna 1991 rakennettu harjoitusravirata, joka on vuokrattu Lehtimäen Hevosjalostusyhdistykselle. Leppäsen koulu toimi Peräkylässä vuoteen 2001 saakka. Kylässä on ollut myös K-extra -ketjun kauppa. ==Suokonmäki== Suokonmäki on yksi korkeimpia kohtia Etelä-Pohjanmaan maakunnassa kohoten 234 metriin merenpinnan yläpuolelle.Hannu Tarmio, Pentti Papunen ja Kalevi Korpela (toim.): Suomenmaa 4: maantieteellis- yhteiskunnallinen tieto- ja hakuteos, s. 367. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1971. Tätä korkeammaksi maakunnassa yltää vain kaksi lähekkäistä kohtaa Soinissa: Löytömäki ja Raitamäki. Suokonmäen seutu on mäkiasutusaluetta ja oli 1700-luvulla myös Lehtimäen keskus. Vuodesta 1995 lähtien alue on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi maisema-alueeksi. Suokonmäen näkötorni on järjestyksessään samalla mäellä kolmas. Nykyinen näkötorni valmistui talkootyönä vuonna 2001. Sieltä avautuu näkymä sekä Järviseudulle että Ähtärin suuntaan. Kotiseututalo on pohjalaismallinen asuintalo ja on aivan näkötornin tuntumassa. Se antaa mahdollisuudet kotiseuturetkeilyyn ja erilaisiin tapahtumiin. ==Vesistö== Alueen vesistöjä ovat Ruokosenjärvi ja Perälampi. Näiden lisäksi vesistöistä on tullut koko maassakin kuuluisaksi Livonlähde, joka on vedenjakaja Pietarsaaren suuntaan Ähtävänjoen vesistön ja Ruoveden suuntaan Kokemäenjoen vesistöön kuuluvan Ähtärinjärven välillä. 1900-luvulla puiden uitto oli vilkasta, ja järvien kapeimmilta kohdille tehtiin vedensäännöstelyportit (tammi), joilla nostettiin järven vedenpintaa, jolloin uitto onnistui hyvin. Pekkalan tammi ja Kivisalmi olivat Ruokosenjärven vedensäännöstelykohteita. Nykyisin vesi on alhaalla, ja uittokohteet ja Livonlähde ovat lähes kokonaan kaisloittunut pieneksi puroksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Suokonmäen seudun kylät Lehtimäen kotisivut Luokka:Lehtimäen kylät
Annemarie Forder

Annemarie Forder (s. 31. tammikuuta 1978 Gold Coast) on australialainen pistooliampuja. Annemarie Forder on saavuttanut olympialaisissa pronssia Sydneyssä 2000 10 m ilmapistoolissa tuloksella 484,0 (385+99,0). Hän on myös saavuttanut nuorten sarjassa MM-kilpailuissa hopeaa samassa lajissa Barcelonassa 1998. ==Lähteet== *Profiili ISSF Newsissä *ISSF:n tietokanta Luokka:Australialaiset ampujat Luokka:Australialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael Stone

Michael Stone (4. huhtikuuta 1949 Brooklyn, New York – 29. heinäkuuta 2005 Ventura County, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän on kuvannut muun muassa elokuvat Pearl Harbor, Kasvukipuja, Beethovenin toinen, Don Juan DeMarco ja Terminator 3 – koneiden kapina. Hän kuoli 56-vuotiaana auto- onnettomuudessa vuonna 2005. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaajat
Rainer Ellilä

Rainer Allan Ellilä (26. toukokuuta 1949 – 26. maaliskuuta 2016 Tukholma)Ellilä, Rainer Allan, Sveriges Dödbok (8/2021) 1830–2020, Sveriges Släktforskarförbund, ISBN 978-91-89310-09-4 oli suomalaissyntyinen kirjailija, runoilija ja muusikko. Hän asui Tukholmassa vuodesta 1978 lähtien. Ellilän ensimmäinen teos, runokokoelma Solo Lobo, ilmestyi vuonna 1993. Kirjailija Mika Terhon artikkelin Alkoholismi suomalaisessa runoudessa mukaan Ellilän tuotanto ja erityisesti kokoelma Runoilijan potilaskertomus (1996) käsittelee alkoholismia tavalla tai toisella. Ellilä voitti vuoden 2000 lavarunouden Ruotsin-mestaruuden. ==Teokset== *Solo Lobo (runoja) Runogalleria, 1993 *Leijaileva lapiomies (runoja) Runogalleria, 1994 *Runoilijan potilaskertomus(runoja) Edicom, 1996 *Näkymätön vieras (runoja) 1997Immi.se *Kasvot kuin huuto Print on demand, 1998Rainer Ellilän kotisivu *Kipeät hipaisut (novelleja) Edicom, 1999 *Tillsammans ensam - Yhdessä yksin (runoja/dikter) Megilla,2001 *Viittä vaille valmis elämä (runoja) Edicom, 2003 *Huono ihminen? (novelleja) Finn-kirja, 2004 *Hiljaisuuden kakofonia (runoja) Edicom, 2006 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Rainer Ellilä Finn-Kirjan sivuilla *Rainer Ellilän kotisivu *Rainer Ellilä: 7 dikter *Rainer Ellilä, invandrare författare * Jane Moren: En omöjlig tango, haastattelu Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Ba Jin

Li Yaotang () kirjailijanimi Ba Jin (巴金; 25. marraskuuta 1904 – 17. lokakuuta 2005) oli kiinalainen kirjailija. == Nuoruus == Li Yaotang syntyi Chengdussa, Sichuanissa rikkaaseen ala-aateliseen perheeseen. Hän sai perinteisen kungfutselaisen koulutuksen ja opiskeli myös vieraita kieliä ja niiden kirjallisuutta. Kouluaikanaan 1920-luvun puolivälissä Li Yaotangista tuli anarkisti. Hän osallistui erityisen innokkaasti Uuden kulttuurin liikkeeseen.Ying, s. 6–7. Kirjailijanimensä Ba Jin hän otti Pjotr Kropotkinin nimen viimeisistä tavuista. == Ura kirjailijana == === Romaanit 1920–1940-luvuilla === Opiskellessaan Ranskassa yhteiskuntahistoriaa 1920-luvun lopussa Ba Jin aloitti kirjailijanuransa. Ensimmäinen romaani Miewang ilmestyi 1929 hänen muutettua Shanghaihin. Seuraavan neljän vuoden aikaa Ba Jin kirjoitti seitsemän romaania, joista suurin osa käsitteli yhteiskunnallisia asioita ja hyökkäsi perinteistä perhejärjestystä vastaan. Tunnetuin näistä teoksista oli Jia (1933), joka oli ensimmäinen osa omaelämäkerrallisesta triologiasta. Sen toinen (Chun) ja kolmas (Qiu) ilmestyivät vuonna 1940. Ba Jinin 1940-luvun työt olivat pessimistisempiä mutta vähemmän radikaaleja kuin hänen aiemmat teoksensa. Hänen vuosikymmenen merkittävimmät romaanit olivat Qiyuan (1944) ja Hanye (1947). Kommunistit arvostelivat Ba Jinin töiden sisältöä ja tyyliä, vaikka hänen artikkelinsa olivat mukana luomassa ilmapiiriä joka rohkaisi intellektuelleja hyväksymään kommunistisen vallankumouksen. Uuden yhteiskuntajärjestyksen vakiintuessa 1949 Ba Jin luokiteltiin ”luotettavaksi”, ja hänet valittiin moniin kirjallisuus- ja kulttuurijärjestöihin. === Siirtyminen pois fiktiokirjallisuudesta === Ba Jin kirjoitti 1950-luvulla ja 1960-luvun alussa joitakin novelleja ja pienoisromaajena, joista osa oli poliittisia ja joita kirjailija itse kutsui myöhemmin ”roskateoksiksi”. Vaikka Ba Jin hylkäsi virallisesti aiemmat anarkistiset ajatuksensa, hän ei täysin sopeutunut uuteen yhteiskuntaan ja jätti kokonaan fiktion kirjoittamisen. Vuosien 1966-1976 kulttuurivallankumouksen aikana Ba Jin kärsi muiden älykköjen tapaan julkisesta nöyryytyksestä, mutta hänen maineensa palautettiin 1977. Ba Jinin tärkein teos Maon jälkeiseltä ajalta on neliosainen Suixiang lu, joka on essee- ja muistelmakokoelma, jossa hän katuu ”tyhjiä ja virheellisiä sanoja”, joita hän joutui kirjoittamaan kulttuurivallankumouksen aikana poliittista suojaa vastaan. Ba Jin oli esperantisti, osasi englantia, japania, ranskaa ja kuutta muuta vierasta kieltä ja käänsi oman kirjoittamisensa ohella muun muassa Maksim Gorkin teoksia. Hän kärsi vanhuusiällään Parkinsonin taudista, josta huolimatta hän eli yli satavuotiaaksi. Hän sai vuonna 1990 Fukuokan aasialaisen kulttuurin palkinnon, ja hänen mukaansa on nimetty asteroidi 8315 Bajin.8315 Bajin == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Anarkistit Luokka:Kiinalaiset kirjailijat Luokka:Novellikirjailijat Luokka:Tietokirjailijat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet kiinalaiset Luokka:Esperantistit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Ahne algoritmi

Ahne algoritmi tarkoittaa algoritmia, joka pyrkii ratkaisemaan optimointiongelman tekemällä aina kussakin tilassa optimaalisen mutta lyhytnäköisen päätöksen. Esimerkiksi kauppamatkustajan ongelmaan sovellettu ahne algoritmi kuuluisi näin: "Seuraavaksi vieraile lähimmässä sellaisessa kaupungissa, jossa et ole vielä käynyt." Ahneet algoritmit eivät yleensä löydä parasta ratkaisua ongelmaan, mutta ne ovat yksinkertaisia soveltaa ja ne löytävät yleensä ratkaisun, joka on samaa suuruusluokkaa parhaan ratkaisun kanssa. ==Lähteet== * Kreher, Stinson: Combinatorial algorithms, CRC Press 1999 Luokka:Algoritmit