EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Humber LRC

Humber LRC () oli Rootes Groupin valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto. Ajoneuvon rakenne perustui 4x4 Humber Heavy Utility -siviiliajoneuvon alustaan. Ajoneuvo oli varustettu radiolla ja sitä valmistettiin vuosina 1940 - 1943 yhteensä noin 3600 kappaletta. Pääaseistuksena ajoneuvossa oli Boys-panssarintorjuntakivääri. Humber LRC:stä käytettiin myös nimeä Ironside. ==Palveluhistoria== Humber LRC oli toisen maailmansodan aikana laajasti brittiläisten tiedustelujoukkojen ja lentokenttiä suojelevien RAF Regiment -joukkojen käytössä Tunisiassa, Italiassa sekä muualla Länsi-Euroopassa. Tavallisen taistelukäytön lisäksi kolme ajoneuvoa muutettiin Ison-Britannian kuningasperheen ja ministerien käyttöön sopiviksi. Toisen maailmansodan päätyttyä Humber LRC säilyi Britannian armeijan käytössä Intiassa ja Lähi-idässä. Nykyisin yksi Humber LRC ajoneuvo on jäljellä museoituna hollantilaisessa sotamuseossa. == Mallit == Humber LRC:ta valmistettiin kaikkiaan neljänä erilaisena mallina: * Mk I - alkuperäinen malli joka oli varustettu avoimella katolla. * Mk II - umpinaisella katolla ja konekivääritornilla varustettu malli. * Mk III - nelivedolla varustettu Mk II. * Mk IIIA - Mk III jossa ohjaamon näkyvyyttä oli parannettu. ==Kuvagalleria== Tiedosto:Tanks and Afvs of the British Army 1939-45 KID826.jpg|Humber LRC Mk I. Tiedosto:IWM-KID-1122-Humber- LRC.jpg|Humber LRC Mk III. == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan panssariautot Luokka:Toisen maailmansodan panssariautot
Ironside

Ironside voi viitata seuraaviin asioihin: ==Sotahistoria== *Ironside, Oliver Cromwellin armeijan ratsusotilaista käytetty nimi *Ironside, toisessa maailmansodassa käytetyn Humber LRC -panssariauton lempinimi ==Viihdeteollisuus== *Ironside, vuosina 1967–1975 NBC-televisiokanavalla esitettu televisiosarja *Ironside: A Modern Faery's Tale, kirjailija Molly Blackin novelli. ==Henkilöitä== *Sir Ironside, hahmo Kuningas Arthurin legendassa *Björn Rautakylki (), kuuluisa viikinki *Christopher Evans Ironside, englantilais-saksalainen muusikko ja säveltäjä *Christopher Ironside, brittiläinen taiteilija *Edmund Ironside eli Edmund Rautakylki, Englannin kuningas vuonna 1016 *William Edmund Ironside, brittiläinen toisen maailmansodan aikainen kenraali *Harry A. Ironside, yhdysvaltalainen saarnaaja *Isaac Ironside, vuosina 1808–1870 elänyt brittiläinen poliitikko *Michael Ironside, kanadalainen näyttelijä * Robert Ironside, uusiseelantilainen jalkapalloilija * Robert Ironside (liikemies), kanadalainen liikemies ==Maantiede== *Ironsides, kunta yhdysvalloissa *Ironsides Island, luonnonsuojelualue New Yorkissa ==Muuta== *Ironsides, brittiläinen höyryveturi Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Harald Natvig

Harald Natvig (10. kesäkuuta 1872 Stavanger – 1. elokuuta 1947 Hjerkinn), oli norjalainen lääkäri, tarkka-ampuja ja ampumaurheilija, joka voitti kolme olympiakultaa. Harald Natvig oli merimies Jacob Andreas Natvigin poika, josta tuli ylioppilas 1890, lääketieteen kandidaatti 1898 ja lääketieteen tohtori 1906. Kun hän vielä oli oppilas, hän oli lyhyen ajan kunnanlääkärinä Lyngørissä ja myöhemmin vuonna 1900 kaivoslääkärinä Bossmossa, Ranassa. Marraskuusta 1903 heinäkuuhun 1905 hän oli volontööriassistenttinä Barnbördshusetissä Helsingissä, missä hän kirjoitti Archiv für Gynäkologie (1905). Vuonna 1906 Natvigistä tuli lääkäri tohtori. Vuosina 1905-1907 hän oli alilääkärinä Bergenissä ja vuosina 1908-11 reservilääkärinä Kristianiassa. Vuosina 1910-1913 hän tutki synnytyksiä. Kun Oslo kommunale Kvinneklinikk perustettiin 1930, tuli Natvigistä sen ensimmäinen ylilääkäri vuoteen 1938. Natvig kävi monissa Euroopan maissa, muun muassa hän oli vapaaehtoisena serbialaisten puolella ensimmäisen Balkanin sodan aikana ja myös Norjan Punaisen ristin lääkärinä Suomen sisällissodassa 1918. Siellä hän otti valokuvia, joita on käytetty sisällissotaa käsittelevässä kirjallisuudessa. Harald Natvig osallistui kaksi kertaa olympialaisiin. Antwerpenissä 1920 hän voitti kaksi joukkuekultaa hirviammunnasta ja pronssia yksilökilpailusta. Pariisissa 1924 Natvig sai toistamiseen kaksi joukkuemitalia hirviammunnasta. Kertalaukauksista Norjan joukkue voitti kultaa, ja parilaukauksissa se sijoittui hopealle. == Teokset == * Archiv für Gynäkologie (1905) * Fra den finske frihedskrig 1918: Vestarmén (1918) == Lähteet == * Norsk Biografisk Leksikon, 10. H. Aschehoug & Co: Oslo MCMXL == Aiheesta muualla == * Sports- reference.com Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Norjalaiset lääkärit Luokka:Norjalaiset ampujat Luokka:Norjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1947 kuolleet
Kypärätanssijat

Kypärätanssijat (Antilophia) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Kypärätanssijoiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kaksi lajia. == Kypärätanssijoihin kuuluvia lajeja == * Araripentanssija (Antilophia bokermanni) * Kypärätanssija (Antilophia galeata) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Antilophia Luokka:Tanssijat (linnut)
Kasurilan koulu

Kasurilan koulu on Siilinjärven Kasurilan kylässä toimiva alakoulu (luokka- asteet 1-6). Kasurilan koulu sijaitsee välittömästi Kasurilan hiihtokeskuksen pohjoispuolella, noin 4 kilometriä Siilinjärven keskustasta etelään. Alakoulua käy vuosittain noin 170-200 oppilasta. Kasurilan koulu tekee yhteistyötä samalla tontilla toimivien Kasurilan esiopetusryhmien kanssa. ==Historia== Kasurilan koulu aloitti toimintansa vuoden 1923 tietämillä vuokrahuoneissa Kallelan talossa (nykyinen Tuomaala) Kasurilan mäen juurella. Silloin opettajana toimi Elsa Koponen. Vuosina 1937-1997, kouluna toimi hirsinen koulurakennus, joka valmistui kesänä 1937. Vuonna 1967, kouluun rakennettiin uusi koulurakennus hirsisen koulun lisäksi. Vuonna 1997 valmistui koulun uudisrakennus ja laajennus. Vuonna 2000 rakennusta laajennettiin sillä koulun oppilaaksiottoalueelle rakennettiin uusia asuntoja ja oppilasmäärät kasvoivat. == Lähteet == Luokka:Siilinjärven oppilaitokset Luokka:Suomen peruskoulut
Rautalammin vaakuna

Rautalammin vaakuna on Rautalammin kunnan tunnus ja puhuva vaakuna. Sen lohkojen väritys – Savon musta ja Hämeen punainen – kertovat pitäjän sijaintiin kahden historiallisen maakunnan rajalla. Raudanmerkit yhdessä aaltokoroisten lohkojen kanssa tekevät vaakunasta puhuvan. Vaakunan selitys on ”aaltokoroisesti kahdesti lohkoinen musta-, hopea- ja punakenttäinen kilpi; kummassakin värikentässä hopeinen raudanmerkki.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Rautalammin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 10. tammikuuta 1959. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. maaliskuuta samana vuonna. == Lähteet == * * Rautalampi Vaakuna
Adnan al-Talyani

Adnan Khamees al-Talyani (; s. 30. lokakuuta 1964 Sharjah) on arabiemiirikuntalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Häntä pidetään yhtenä maansa kaikkien aikojen parhaista jalkapalloilijoista. Al- Talyani pelasi koko uransa Al-Shaabin joukkueessa, jossa hän pelasi 232 ottelua tehden niissä 129 maalia. Tuona aikana monet muut seurat olivat kiinnostuneita hänestä, mutta seura esti hänen lähtönsä muualle. Al-Talyani pelasi maajoukkueessa 164 ottelua, joissa hän teki 54 maalia. Hän on sekä pelannut eniten otteluita että tehnyt eniten maaleja joukkueen historiassa. Lopettaessaan maajoukkueuransa vuonna 1997 al-Talyani oli maailmassa eniten jalkapallomaaotteluita pelannut pelaaja. == Lähteet == Luokka:Arabiemiraattilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veres

Veres on suomalainen musiikkifestivaali Kittilän Haudanperällä. Vereksessä esiintyy molempina päivinä musiikkiyhtyeitä popista punkiin. Järjestäjänä toimii Veres Ry. Tapahtumassa on myös 50-paikkainen olutteltta, jossa tarjoillaan olutta ja syötävää. == Historia == Veres-musiikkitapahtuma järjestettiin ensimmäistä kertaa kesällä 2008 markkinoita edeltävänä viikonloppuna. Esiintyjinä olivat Elina Koivuniemi (Kittilä), Unidentified (Kittilä), Shamaani, Menomono (Kittilä), JJNN (Kolari), Sivupersoonat Lappi, Pop/Rock, Mexican & Kittilä Punks, Shrink to Fit (Oulu) ja Fore (Oulu). Tapahtumassa pidettiin myös Guitar Heron Pohjois-Suomen osakilpailufinaali. == Lähteet == www.veres.fi Luokka:Musiikkifestivaalit Suomessa Luokka:Kittilä
Eytan Fox

pienoiskuva|Eytan Fox Eytan Fox (s. 21. elokuuta 1964) on israelilainen elokuvaohjaaja. ==Biografia== Fox syntyi New York Cityssä ja muutti perheineen Israeliin ollessaan kaksivuotias. Hänen isänsä Seymour Fox oli konservatiivinen rabbi ja juutalaisen opetuksen johtava professori Jerusalemin Hebrew Universityssä.http://www.thejewishweek.com/news/newscontent.php3?artid=12722 Hänen äitinsä, Sara Kaminker-Fox, oli Jerusalemin kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Foxilla on kaksi veljeä, David ja Danny.Seymour Fox Hän kasvoi Jerusalemissa, palveli armeijassa ja opiskeli Tel Aviv University's School of Film and Television:ssa. Hän on avoimesti homoseksuaali. Hän ja hänen kumppaninsa, Gla Uchovsky, ovat olleet yhdessä yli 18 vuotta. He ovat myös työtovereita: Uchovsky, joka on kirjoittaja ja toimittaja, on osallistunut moniin Foxin elokuvien käsikirjoituksiin.'Who Will Write the History?' - Kevin Sites in the Hot Zone From Yahoo! News ==Palkinnot== Vuonna 2006 Fox oli Decade-palkinnon ensimmäinen saaja. Palkinto jaettiin elokuvantekijälle, jonka työ oli jättänyt lähtemättömän vaikutuksen juutalaisiin elokuviin alle kymmenen vuoden aikana. Fox sai palkintonsa juutalaisten elokuvafestivaaleilla Washington D.C.:ssä.http://www.wjff.org/film.cfm?film=224 == Filmografia== * After (1990) * Shirat Ha'Sirena ("Seireenin laulu" 1994) * Florentin (1997, TV-sarja) * Ba'al Ba'al Lev (1997) * Yossi & Jagger (2002) * Walk on Water (2004) * The Bubble (2006) * Tamid oto halom (2009, TV-sarja) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *"Between Sex And Country: The Films of Eytan Fox" *"Eytan Fox Brings Israeli Films to America" Luokka:Israelilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gösta Hallberg-Cuula

thumb|right|150px|Kypärä hautakiven päällä, Norra begravningsplatsen. Gösta Hallberg-Cuula, oik. Gustaf Eugén Hallberg-Cuula (4. marraskuuta 1912 Tukholma – 14. huhtikuuta 1942 Jandeba, Syväri), oli ruotsinsuomalainen sotilas ja poliitikko. Cuula oli 1930-luvulla propagandapäällikkönä ruotsalaisessa kansallissosialistisessa puolueessa Nationalsocialistiska Arbetarepartiet. Talvisodan aikana hän ilmoittautui puoluetoveriensa kanssa vapaaehtoiseksi Suomen puolelle. Jatkosodan alkuvaiheessa hän oli joukkueenjohtajana Hangon rintamalla ja tämän jälkeen ruotsalaisessa vapaaehtoiskomppaniassa, joka oli osa JR 13:a Syvärin rintamalla. Siellä hän kaatui miinan räjähdykseen, ja hänet haudattiin Norra begravningsplatsenille Solnaan. Hautakivessä lukee: "Fjärran i öster fallen för Sverige". Cuulan kotiseudulla Suomessa Huittisissa Satakunnassa on sankarihautausmaalla kivi, jossa lukee: ”Luutn. Gustav E. Hallberg-Cuula * 4.11.1912 U 14.4.1942”. Uusnatsit ihannoivat Hallberg-Cuulaa marttyyrinä. == Lähteet == * Anna-Lena Lodenius & Stieg Larsson, Extremhögern. Tiden: Stockholm 1991 * Svenska frivilliga i Finland 1939-1944. Förbundet Svenska Finlandsfrivilliga. Militärhistoriska förlaget: Stockholm 1989 Luokka:Ruotsalaiset upseerit Luokka:Ruotsalaiset kansallissosialistit Luokka:Ruotsinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1912 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Lakkitanssijat

Lakkitanssijat (Lepidothrix) on tanssijoiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Lakkitanssijoiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kahdeksan lajia. == Lakkitanssijoihin kuuluvia lajeja == * Kultakruunutanssija (Lepidothrix vilasboasi) * Lumilakkitanssija (Lepidothrix nattereri) * Mustarintatanssija (Lepidothrix suavissima) * Peruntanssija (Lepidothrix coeruleocapilla) * Sinilakkitanssija (Lepidothrix coronata) * Siniperätanssija (Lepidothrix isidorei) * Valkonokkatanssija (Lepidothrix iris) * Valko-otsatanssija (Lepidothrix serena) == Aiheesta muualla == *BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) *ITIS: Lepidothrix Luokka:Tanssijat (linnut)
Mark Christopher

Mark Christopher (s. 8. heinäkuuta 1963 Fort Dodgessa Iowassa) on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja elokuvaohjaaja, joka tunnetaan parhaiten ohjaamastaan Neve Campbellin, Ryan Phillippen ja Mike Myersin tähdittämästä 54-elokuvasta sekä hänen homotyylisestä elokuvanteostaan. ==Filmografia== *Kuolleiden poikien seura (The Dead Boys' Club, 1992) (ohjaaja) *Boys' Shorts: The New Queer Cinema (1993) (ohjaaja) *Boys Life 2 (1997) (käsikirjoittaja, ohjaaja) *54 (1998) (käsikirjoittaja, ohjaaja) *Pizza (2005) (käsikirjoittaja, ohjaaja) *One Life to Live (2005 - nykypäivä; käsikirjoittaja) Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sergei Lebedev (tutkija)

Sergei Aleksejevitš Lebedev (, 2. marraskuuta (J: 20. lokakuuta) 1902 Nižni Novgorod – 3. heinäkuuta 1974 Moskova) oli neuvostoliittolainen sähkötekniikan ja tietojenkäsittelyn tutkija ja Neuvostoliiton ensimmäisen tietokoneen suunnittelija. Lebedev syntyi Nižni Novgorodissa, Venäjällä. Hän valmistui Moskovan teknillisestä korkea­koulusta vuonna 1928. Hän työskenteli sähkötekniikan laitoksella Moskovassa ja Kiovassa vuoteen 1946 saakka. Lebedev toimi Kiovan sähkötekniikan laitoksen johtajana 1946-1951. Tästä työstä hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1950. Lebedev sai tietää ulkomaisista elektronisista tietokoneiden suunnittelusta vuonna 1948. Hän alkoi suunnitella ensimmäistä tietokonetta samana vuonna ja ensimmäinen tietokone BESM-1 valmistui vuonna 1951. Vuonna 1953 Valtion komissio hyväksyi BESM-1 toiminnan, mutta tietokonetta ei hyväksytty sarjatuotantoon. Lebedev alkoi kehittämään uutta tehokkaampaa tietokonetta M-20, numero osoitti prosessoritehoa taajuutta 20 kHz. Vuonna 1958 kone hyväksyttiin toiminnallisesti ja otettiin sarjatuotantoon. Samalla BESM-2 meni sarjatuotantoon. Vaikka BESM-2 oli hitaampi kuin M-20, se oli luotettavampi. Sitä käytettiin satelliittiratojen laskemiseen ja johti kehityksessä ensimmäisen raketin laskeutumiseen kuun pinnalle. Lebedev ja hänen ryhmänsä kehittivät useita tietokoneita, varsinkin ensimmäinen Neuvostoliiton supertietokone BESM-6, joka oli sarjatuotannossa 17 vuotta. Lebedev sai professorin viran Moskovan Fysiikan ja teknologian instituutista vuonna 1952. Lebedev toimi instituutin johtajana vuodesta 1953 lähtien kuolemaansa saakka, nykyisin instituutti tunnetaan Lebedevin hienomekaniikan ja tietotekniikan instituuttina. Lebedev sai Leninin palkinnon, Neuvostoliiton valtionpalkinnon ja Neuvostoliiton työn sankarin arvon. Häntä kutsuttiin Neuvostoliiton tietotekniikan isäksi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sergei Lebedev and Early Russian computers iProgrammer * Sergey Alekseevich Lebedev Computer Museum Luokka:Neuvostoliittolaiset tieteilijät Luokka:Moskovan fysiikan ja teknologian instituutin professorit Luokka:Sosialistisen työn sankarit Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet Luokka:Tietojenkäsittelytieteilijät
Happy Mania

Happy Mania on Moyoko Annon vuonna 1996 luoma mangasarja. Tyylilajiltaan se on romanttinen komedia ==Päähenkilöt== *Kaioko Shigetai *Takahashi *Fukunaga *Yuko Tanabe *Tokiedo *Sakai *Violet *Goro Kishidawa *Miss Midori Luokka:Josei Luokka:Romanttinen anime ja manga Luokka:Mangasarjat Luokka:1990-luvun anime ja manga
Aapo Perko

Aapo Kustaa Perko (20. joulukuuta 1924 Mikkelin maalaiskunta – 13. joulukuuta 2021 Mikkeli)Kuolinilmoitus. Länsi-Savo 9.1.2022, s. B16 oli suomalainen kuulantyöntäjä, joka voitti kaksi Suomen mestaruutta 1950-luvulla. Perko sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten kuulantyönnön karsinnassa 14:nneksi tuloksella 14,50 eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea kahdeksassa maaottelussa vuosina 1951–1955. Seuratasolla hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1952 ja 1955 sekä saavutti SM-pronssia vuonna 1954. Ennätyksensä 15,75 m hän työnsi vuonna 1953. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Nickolas Perry

Nickolas Perry (s. 3. joulukuuta 1967) on yhdysvaltalainen kirjoittaja, elokuvaohjaaja, leikkaaja ja valokuvaaja Vuonna 1994 Perry muutti Los Angelesiin ja alkoi kirjoittaa lyhyitä käsikirjoituksia ja ohjata lyhytelokuvia.http://speedwayjunky-themovie.com/ Yksi hänen lyhytelokuvistaan, Must Be The Music, jonka pääosissa olivat Milo Ventimiglia ja Michael Saucedo, sai ensi-iltansa Sundance-elokuvafestivaalilla ja julkaistiin myöhemmin osana Boys Life 2 -lyhytelokuvakokoelmaa. Perry käsikirjoitti ja ohjasi Speedway Junkyn vuonna 1999. Sitä tähdittivät Daryl Hannah, Jesse Bradford ja Jonathan Taylor Thomas, ja se sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla.http://articles.latimes.com/2001/aug/31/entertainment/ca-40369 Vuonna 2004 Perry oli mukana käsikirjoittamassa ja ohjaamassa elokuvaa The Hunting of the President.http://www.variety.com/review/VE1117923028.html?categoryid=31&cs;=1 Perry on Directors Guild of American ja Writers Guild of American jäsen.http://wgareg.com/awards/2005/01/27/doc_awards.html ==Filmografia== * Must Be the Music (1996) (käsikirjoittaja & ohjaaja) * Boys Life 2 (1997) ("Must Be the Musicin" käsikirjoittaja & ohjaaja) * The Creed (1998) (ohjaaja) * Speedway Junky (1999) (käsikirjoittaja & ohjaaja) * The Hunting of the President (2004) (käsikirjoittaja & ohjaaja) ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset käsikirjoittajat Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Toivo Telén

Toivo Anselm Telén (10. huhtikuuta 1924 Lohja – 30. toukokuuta 2007 Vantaa) oli suomalainen, 1950-luvulla menestynyt kuulantyöntäjä, joka pelasi myös kori- ja käsipallon SM-sarjassa. ”Lothar” Telén sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten kuulantyönnön karsinnassa 15:nneksi tuloksella 14,30 eikä selviytynyt loppukilpailuun. Hän edusti Suomea maaottelussa Ruotsia vastaan vuonna 1951 ja Ranskaa vastaan vuonna 1952. Seuratasolla hän edusti Lohjan Louhea ja Helsingin Kisa-Tovereita. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1952. Ennätyksensä 15,30 m hän työnsi vuonna 1952. Telén edusti Helsingin Kisa- Tovereita koripallon ja käsipallon SM-sarjassa. Hänen tyttäristään Leena ja Jaana voittivat uinnissa Suomen mestaruuksia. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Suomalaiset käsipalloilijat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Mary Beth Hurt

pienoiskuva|Mary Beth Hurt vuonna 2013.Mary Beth Hurt (s. 26. syyskuuta 1946Joidenkin lähteiden mukaan syntymävuosi 1948.) on yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. ==Biografia== ===Yksityiselämä=== Mary Beth Supinger syntyi vuonna 1946 Marshalltownissa Iowassa. Hänen vanhempansa olivat Delores Lenore (o.s. Andre) ja Forrest Clayton Supinger.Mary Beth Hurt Biography Hänen lapsuudessaan Jean Seberg toimi hänen lastenhoitajanaan. Hurt opiskeli draamaa Iowan yliopistossa ja New York Universityn Tisch School of Artsissa. Hurt oli naimisissa näyttelijä William Hurtin kanssa kymmenen vuotta (1971-1981). Avioeron jälkeen Hurt meni naimisiin ohjaaja-käsikirjoittaja Paul Schraderin kanssa vuonna 1983, ja heillä on poika ja tytär. ==Ura== ===Näyttämöura=== Hurt teki näyttämödebyyttinsä New Yorkissa vuonna 1974. Hän oli ehdokkaana kolmen Tony-palkinnon saajaksi Broadway-esiintymisistään. ===Elokuvat=== Hurt teki elokuvadebyyttinsä Woody Allenin Sisäkuvien Joeyna. Hänen muita elokuvaroolejaan ovat rooli Laurana Chilly Scenes of Winter -elokuvassa, Helen Holm Garpina Garpin maailmassa ja Regina Beaufortina Martin Scorsesen Viattomuuden ajassa. ==Filmografia== * Sisäkuvia (Interiors, 1978) * Chilly Scenes of Winter (1979) * The Five Forty-Eight (1979) * Vaihtelu virkistää (A Change of Seasons, 1980) * Garpin maailma (1982) * D.A.R.Y.L. (1985) * Compromising Positions (1985) * Parents (1989) * New Yorkin orjat (Slaves of New York, 1989) * Light Sleeper (1992) * Moni kakku päältä kaunis (Six Degrees of Separation, 1993) * Suuteleva zombie (My Boyfriend's Back, 1993) * Viattomuuden aika (The Age of Innocence, 1993) * Boys Life 2 (1997) * Verijäljet (Affliction, 1997) * Bringing Out the Dead (1999) * Syksy New Yorkissa (Autumn in New York, 2000) * Family Man – perhe on paras (The Family Man, 2000) * Punainen lohikäärme (Red Dragon, 2002) * Emily Rosen riivaaja (The Exorcism of Emily Rose, 2005) * Lady in the Water (2006) * The Dead Girl (2006) * Untraceable (2008) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Internet Off- Broadway Database * Internet Theatre Database; Mary Best Hurt entry * Mary Beth Hurt's Film Reference bio Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät
Tansanian jalkapallomaajoukkue

Tansanian jalkapallomaajoukkue, lempinimeltään Taifa Stars edustaa Tansaniaa kansainvälisissä miesten jalkapallon maajoukkueotteluissa. Sitä hallinnoi Tansanian jalkapalloliitto. Tansania ei ole koskaan selviytynyt MM- karsinnoista lopputurnaukseen. == Arvokisat == === MM-kilpailut === * 1930 - 1970: Ei osallistunut * 1974: Ei selviytynyt karsinnoista * 1978: Vetäytyi karsinnoista * 1982: Ei selviytynyt karsinnoista * 1986: Ei selviytynyt karsinnoista * 1990: Ei osallistunut * 1994: Vetäytyi kesken karsintojen * 1998 - 2018: Ei selviytynyt karsinnoista === Afrikan-mestaruuskilpailut === * 1957 - 1965: Ei osallistunut * 1968: Vetäytyi kesken karsintojen * 1970 - 1978: Ei selviytynyt karsinnoista * 1980: Ensimmäinen kierros * 1982: Vetäytyi karsinnoista * 1984: Ei selviytynyt karsinnoista * 1986: Vetäytyi kesken karsintojen * 1988 - 1992: Ei selviytynyt karsinnoista * 1994: Vetäytyi kesken karsintojen * 1996 - 2002: Ei selviytynyt karsinnoista * 2004: Vetäytyi kesken karsintojen * 2006 - 2017: Ei selviytynyt karsinnoista * 2019: Ensimmäinen kierros == Lähteet == Luokka:Jalkapallomaajoukkueet Luokka:Tansanian jalkapallo
Yrjö Karppanen

180px|thumb|Yrjö H. Karppanen Yrjö Heikki Karppanen (; 14. kesäkuuta 1896 Helsinki – 27. marraskuuta 1937 Leningrad) oli Neuvostoliitossa vaikuttanut suomalainen toimittaja. Karppanen syntyi kauppiaan perheeseen. Hän kävi seitsemän luokkaa lyseota, työskenteli piirtäjänä ja sai vuonna 1917 paikan Helsingin miliisistä. Suomen sisällissodan aikana hän työskenteli toimittajana Turussa ilmestyneessä Sosialisti-lehdessä. Sisällissodan jälkeen Karppanen vangittiin Porvoossa, mutta hän pääsi pakenemaan vankileiriltä Ruotsiin. Vuonna 1920 Karppanen pyrki Suomen kautta Venäjälle, mutta hänet vangittiin Karjalankannaksella. Yleisen armahduksen jälkeen Karppanen palasi Ruotsiin, jossa hän toimi Suomen punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan adjundanttina salanimellä Korpela. Kesällä 1919 Karppanen laati suunnitelman Pohjois- Suomessa totetettavasta vallankumouksesta, joka tehtäisiin punaisen kaartin Ruotsin pataljoonan tukemana. Karppanen karkotettiin Ruotsista vuonna 1921. Siirryttyään Neuvostoliittoon hän työskenteli Soihtu ja Kipinä -lehtien toimittajana ja myöhemmin NKP(b):n Leningradin aluekomitean ohjaajana. Karppanen pidätettiin lokakuussa 1937 ja tuomittiin kuolemaan vakoojana. ==Lähteet== Luokka:Neuvostoliittolaiset toimittajat Luokka:Stalinin vainoissa kuolleet Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomen sisällissodan punaiset Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1937 kuolleet
Kaarto Rask

Kaarto Paavali Rask (7. lokakuuta 1928 Angelniemi – 17. maaliskuuta 2001) oli suomalainen, 1950-luvun alussa menestynyt kuulantyöntäjä. "Kalle" Rask sijoittui Helsingin 1952 olympialaisten kuulantyönnön karsinnassa 17:nneksi tuloksella 14,08 eikä selviytynyt loppukilpailuun. Samana vuonna hän edusti Suomea maaottelussa Norjaa vastaan ja voitti lajinsa. Seuratasolla hän edusti Kemiön Kiiloja, Angelniemen Ankkuria, Turun Urheiluliittoa ja Turun Tovereita. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1951 ja SM-pronssia vuonna 1952. Ennätyksensä 15,13 m hän työnsi vuonna 1952. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Näkinpartaislevät

Näkinpartaislevät (Charophyta) ovat makeassa vedessä tai murtovedessä eläviä kasveja tai kasvienkaltaisia eliöitä. Kaareen kuuluu kuusi luokkaa. Näkinpartaislevillä on pysty, nivelikäs, sädehaarainen sekovarsi, joka muistuttaa kortetta. Sekovarren pintaan kertyy usein kalsiumkarbonaattia. Suomessa esiintyy ainakin seitsemän sukua, Characeae-heimon näkinparrat (Chara), siloparrat (Nitella), mukulaparrat (Nitellopsis) ja sykeröparrat (Tolypella) sekä yhtymälevien levyrihmat (Mougeotia), kierteisrihmat (Spirogyra) ja tähtirihmat (Zygnema). Suomessa kasvavia näkinpartaislevälajeja on 21. Tutkimusten mukaan maalla kasvavat versokasvit saivat alkunsa näkinpartaislevistä, joko Coleochaetales- tai Charales-lahkosta. == Lajeja == * harmaanäkinparta (Chara contraria) * hentosiloparta (Nitella gracilis) * itämerennäkinparta (Chara baltica) * kalkkinäkinparta (Chara intermedia) * kalvassiloparta (Nitella hyalina) * piikkinäkinparta (Chara horrida) * pohjannäkinparta (Chara strigosa) * punanäkinparta (Chara tomentosa) * silonäkinparta (Chara braunii) * suppunäkinparta (Chara connivens) * tummasiloparta (Nitella confervacea) * tunturisykeröparta (Tolypella canadensis) * tähtimukulaparta (Nitellopsis obtusa) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Laji.fi: Näkinpartaislevät (Charophyta) *Pellonpää, Ilkka: Evoluutiota ja systematiikkaa, Näkinpartaiset *ITIS: Charophyta *Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Charophyta * Luokka:Levät Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Reijo Koivisto

Reijo Kaarlo Koivisto (20. tammikuuta 1931 – 20. joulukuuta 2023) oli suomalainen kuulantyöntäjä, joka ylitti 16 metrin rajan kaikkien aikojen toisena suomalaisena ja rikkoi Sulo Bärlundin lähes 19 vuotta vanhan Suomen- ennätyksen vuonna 1955. Koivisto sijoittui yhdeksänneksi Bernin EM- kilpailuissa 1954 tuloksella 15,39 m. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1954, 1957 ja 1958. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1956 ja 1960 sekä SM-pronssia vuonna 1950. Ennätyksensä 16,86 m hän työnsi vuonna 1958. Reijo Koivisto muutti Lohjalle vuonna 1956 ja työskenteli siellä liikunnanopettajana vuoteen 1989 saakka. Lisäksi hän työskenteli 1960-luvulla Suomen Urheiluliitossa kuulan lajivalmentajana. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Suomalaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Alpo Nisula

Alpo Elias Nisula (s. 22. toukokuuta 1938) on suomalainen kuulantyöntäjä, joka ylitti 17 metrin rajan kaikkien aikojen toisena suomalaisena vuonna 1959. Vetelin Urheilijoita ja Oulun Pyrintöä edustanut Nisula voitti Suomen mestaruuden vuosina 1959 ja 1961. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1962 sekä SM-pronssia vuosina 1960, 1963 ja 1964. Ennätyksensä 17,96 m hän työnsi vuonna 1964. Alpo Nisulan poika Kari Nisula saavutti kiekonheitossa kolme SM- mitalia vuosina 1986–1990. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kuulantyöntäjät Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mestarit 2

Mestarit 2 () on Mestarit -elokuvan seuraaja. Elokuvan ohjasi Sam Weisman ja elokuvan aihe on jääkiekko. Wayne Gretzky tekee elokuvassa cameo-roolin. == Rooleissa == Luokka:Disneyn elokuvat Luokka:Jääkiekkoelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Sam Weismanin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1994 yhdysvaltalaiset elokuvat
Juha Widing

Juha Markku ”Whitey” Widing (4. heinäkuuta 1947 Oulu, Suomi – 30. joulukuuta 1984 Kelowna, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli ruotsinsuomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Widing syntyi Oulussa, vanhemmat olivat suomalaisia, Widing muutti Ruotsiin äitinsä ja suomenruotsalaisen isäpuolensa mukana Juhan ollessa nelivuotias. Ruotsissa hän menestyi juniorisarjoissa, ensin Grums IK:ssa, sitten GAISissa. GAIS:n kanadalainen valmentaja suostutteli Widingin lähtemään Pohjois-Amerikkaan pelaamaan juniorisarjoissa. 16-vuotiaana hän muutti perheensä kanssa Kanadaan pelatakseen Brandon Wheat Kingsissä. NHL:n kykyjenetsijät iskivät silmänsä kookkaaseen nuorukaiseen ja kaudella 1969-1970 Widing nousi ensimmäisen kerran New York Rangersin NHL-joukkueen kokoonpanoon. Widing on Albert Pudaksen ja Pentti Lundin jälkeen kolmas NHL-pelaaja, joka on syntynyt Suomessa. Hän on myös ensimmäinen pääosin Euroopassa kiekkokasvatuksensa saanut pysyvän NHL- sopimuksen tehnyt pelaaja. Widingin NHL-ura alkoi New York Rangersin joukkueessa. Ensiesiintyminen NHL:ssä tapahtui Boston Bruinsia vastaan pelatussa ottelussa 12. lokakuuta 1969. Widing kaupattiin 28. helmikuuta 1970 Los Angeles Kingsiin, jossa hän oli useiden vuosien ajan joukkueen tehokkaimpia hyökkääjiä. Viimeisissä NHL-otteluissaan Widing kuitenkin edusti Cleveland Baronsia, jonne hänet myytiin 22. tammikuuta 1977. Kaudeksi 1977–1978 Widing siirtyi WHA-liigaan, jossa hän edusti Edmonton Oilersia. Oilersin paidassa Widing pelasi 71 ottelua ja teki niissä 42 tehopistettä (18 maalia ja 24 syöttöä). Oilersin kaupattua Widingin Indianapolisiin tämä päätti siirtymisen sijaan lopettaa ammattilaisuransa. NHL-uransa aikana Widing teki 144 maalia ja keräsi 226 syöttöpistettä 575 ottelussa. Kansainvälisellä tasolla hän edusti Ruotsia Kanada-cupissa 1976, jossa hän teki viidessä ottelussa yhden maalin ja antoi yhden maaliin johtaneen syötön. Widing kuoli sydänkohtaukseen 30. joulukuuta 1984. Ruotsin SVT:n julkaiseman Hockeyns historia -dokumentin mukaan Widingillä oli jo viimeisinä pelivuosinaan alkoholiongelma. Widingin pojan, Jim Widingin mukaan, tällä oli pahoja ongelmia selkänsä, lonkkien ja olkapäidensä kanssa. == Tilastot == 1969–1970 New York Rangers NHL 44 7 7 14 10 – – – – – Los Angeles Kings NHL 4 0 2 2 2 – – – – – 1970–1971 Los Angeles Kings NHL 78 25 40 65 24 – – – – – 1971–1972 Los Angeles Kings NHL 78 27 28 55 26 – – – – – 1972–1973 Los Angeles Kings NHL 77 16 54 70 30 – – – – – 1973–1974 Los Angeles Kings NHL 71 27 30 57 26 5 1 0 1 2 1974–1975 Los Angeles Kings NHL 80 24 36 60 46 3 0 2 2 0 1975–1976 Los Angeles Kings NHL 67 7 15 22 26 – – – – – 1976–1977 Los Angeles Kings NHL 47 3 8 11 8 – – – – – Cleveland Barons NHL 29 6 8 14 10 – – – – – 1977–1978 Edmonton Oilers WHA 71 18 24 42 8 5 0 1 1 0 NHL yhteensä 575 144 226 370 208 8 1 2 3 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Ruotsalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Kanadanruotsalaiset Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Tauno Karlsson

Tauno Karlsson (17. helmikuuta 1925 Vaasa – 6. syyskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen kiekonheittäjä ja jousiampuja, joka voitti kiekonheitossa kaksi Suomen-mestaruutta 1950-luvulla ja ylitti 50 metrin rajan kaikkien aikojen viidentenä suomalaisena.Urheilumme Kasvot Osa 2, Karlsson, Tauno, sivu 1235, vastaavat toimittajat Risto Rantala, Markku Siukonen, Seppo Tukiainen, Oy Scandia Kirjat Ab, Keuruu 1974 Karlsson edusti Suomea Brysselin EM- kilpailuissa 1950 mutta ei selviytynyt kiekonheiton karsinnasta jatkoon. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1950 ja 1952. Lisäksi hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1948, 1953 ja 1954 sekä SM-pronssia vuosina 1949 ja 1951. Hän sijoittui Kalevan kisojen kiekonheitossa 12 kertaa peräkkäin kuuden parhaan joukkoon vuosina 1947–1958. Ennätyksensä 50,39 m hän heitti vuonna 1955. Karlsson edusti uransa aikana Elannon Isku, Tampereen Kisatoverit, Tiutisen Pyrintö ja Wilhelm Tell seuroja. Hän oli kiekonheitossa TUL:n mestari kahdeksan kertaa (vuodet 1947–1952, 1954, 1955) ja piirinmestari 12 kertaa. Karlsson edusti 12 maaottelussa vuosina 1948–1956 (voitto Ranska-ottelussa Pariisissa vuonna 1952 tuloksella 45,47 m). Karlsson kilpaili myös jousiammunnassa ja sijoittui parhaimmillaan SM-kisoissa kuudenneksi. Karlsson haavoittui sodassa vuonna 1944 käteen ja joutui harjoittelemaan erityisin keinoin ennen kuin sai kätensä toimintakuntoon. Karlsson on palkittu TUL:n kultamerkillä. Hän työskenteli ylityönjohtajana. Karlssonin kotikunta oli Helsinki ja hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Lähteet == * * Tauno Karlssonin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset jousiampujat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Vilhelm Modenalainen

Vilhelm Modenalainen (~1184 – 31. maaliskuuta 1251) oli italialainen uskonoppinut, joka toimi paavi Honorius III:n ja Gregorius IX:n legaattina Preussissa 1240-luvulla ja Liivinmaalla 1220-luvulla. Liivinmaalle hän tuli paavin käskystä vuonna 1225, kun hänen edeltäjänsä Balduin Alnalainen oli ajautunut riitoihin Kalparitariston kanssa. Hänen onnistuikin selvittää monia kirkon ja ritarikunnan välisiä kiistoja, jotka koskivat muun muassa pakanoilta valloitettujen alueiden jakoa. Pysyvää ratkaisua hän ei kuitenkaan saanut aikaan. Henrikin Liivinmaan kronikka kirjoitettiin mahdollisesti selvittämään Liivinmaan historiallisia olosuhteita Vilhelmille. 1240-luvulla hän oli jakamassa muinaispreussilaisilta valloitettuja alueita Culmin, Pomesanian, Ermlandin ja Samlandin hiippakuntiin. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Viron keskiaika Luokka:1180-luvulla syntyneet Luokka:Vuonna 1251 kuolleet
Vilho Hänninen

Vilho Edvard Hänninen (3. tammikuuta 1909 Terijoki – 1. marraskuuta 1983 Helsinki) oli Suomen parhaita kiekonheittäjiä 1940-luvulla. Hänninen voitti kiekonheiton Suomen-mestaruuden vuosina 1939, 1940 ja 1944. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia vuosina 1933, 1945, 1946, 1947 ja 1948. Moukarinheitossa hän saavutti SM-pronssia vuonna 1948. Kiekkoennätyksensä 48,27 m hän heitti vuonna 1947. Hänninen edusti urallaan Terijoen Kiistoa vuoteen 1937 asti, Pölläkkälän Uraa vuoteen 1939, Helsingin Kisa-Veikkoja vuoteen 1945 ja sen jälkeen Viipurin Urheilijoita. Hänninen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1929, valmistui kansakoulunopettajaksi 1931 ja rakennusmestariksi 1946. Hän sai opetusneuvoksen arvonimen vuonna 1966. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet
Miksi en ole kristitty

Miksi en ole kristitty on V. T. Aaltosen uskontokriittinen kirja vuodelta 1948. Teoksen kustansi Kansankulttuuri. Kirjan toinen, uusittu painos ilmestyi Vapaa-ajattelijain liiton kustantamana 1952. == Lähteet == Luokka:Kirjat kristinuskon kritiikistä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1948 kirjat
Olavi Vaalamo

Eino Olavi Kustaa Vaalamo (ent. Wallin, 20. maaliskuuta 1907 Sotkamo – 18. syyskuuta 1941) oli suomalainen kiekonheittäjä. Helsingin Kisa-Veikkoja edustanut Vaalamo voitti kiekonheiton Suomen-mestaruuden vuosina 1931 ja 1932. Hän voitti ylioppilaiden maailmanmestaruuden Darmstadtissa vuonna 1930. Ennätyksensä 46,75 m hän heitti vuonna 1932. Vaalamo kaatui jatkosodassa syyskuussa 1941. Vaalamon lapsenlapsenlapsi on estejuoksija Topi Raitanen. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Suomalaiset toisessa maailmansodassa kaatuneet Luokka:Vuonna 1907 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Petra Lampinen

Petra Lampinen (s. 1975) on suomalainen säveltäjä ja muusikko. Hän on tullut tunnetuksi suomalaisten nykyrunojen säveltäjänä. Hän on muun muassa säveltänyt runoilija Anja Erämajan runokokoelman: Kuuluuko tämä teille (WSOY 2010). Lisäksi Lampinen on säveltänyt mm. Ilpo Tiihosen, Helena Sinervon ja Eino Leinon runoja. Lampinen on Kaupungin Naiset -kuoron johtaja. Lampisen perustama Kaupungin Naiset laulaa hänen säveltämäänsä suomalaista runoutta. Petra Lampinen on toiminut mm. Suomen Lausujain Liiton hallituksen jäsenenä.Suomen Lausujain Liiton kotisivut, 10/2013. Lampisen musiikkia on verrattu esim. Kaj Chydeniuksen ja Ultra Bran musiikkiin. ==Tupa ryskyi, parret paukkui - Suomen kansan rivot runot== Petra Lampinen kokosi Eero Enqvistin ja Pinja Hahtolan kanssa vanhoja mm. Elias Lönnrotin ja Carl Axel Gottlundin ja D. E. D. Europaeuksen keräämiä, seksuaaliaiheisia kansanrunoja.http://www.hs.fi/arviot/kirja/a1425017907026 Kirja herätti kovasti huomiota mediassa.http://www.radiorock.fi/#!/muu/Petra%20Lampinen Lampinen, Enqvist ja Hahtola kokosivat runoista näyttämöteoksen, johon Lampinen sävelsi musiikin. ==Kuoronjohtaja== Petra Lampinen on Kaupungin Naiset -kuoron taiteellinen johtaja. Kaupungin Naiset esittää Lampisen säveltämää musiikkia. ==Julkaisuja== * Tupa ryskyi, parret paukkui - Suomen kansan rivot runot(WSOY 2015) kirjan toimittaja. * Kuuluuko tämä teille, kirjallinen äänilevy (WSOY 2010) säveltäjä, äänisuunnittelija * Way up High, The Sampo, säveltäjä, tuottaja. * Kesäkolli, Freaky Mama Ihtep2011, säveltäjä, tuottaja * My Weakest, Julia Suikki 2013, säveltäjä, tuottaja == Palkintoja == * Elsa Heporauta -palkinto 2015 suomalaisen kulttuuriperinnön kehittämisestä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Ylen Luovia Suhteita -dokumentti * Tupa ryskyi, parret paukkui - Rivot runot Linnan jatkoilla * Kaupungin Naiset -kuoron sivut * Siitä Pitäen -ryhmän sivut * WSOY:n kirjallisuussäätiön taideapurahat 2010 * Teatteri Universum * Vartti-lehden haastattelu 2009 * Finnair pokkasi "pr-alan oscarin" Lontoossa -markkinointi&mainonta; -lehti Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ristiriitainen Raamattumme

Ristiriitainen Raamattumme on V. T. Aaltosen vuonna 1955 ilmestynyt lyhyt teos Raamatun ristiriidoista. Painatteen julkaisi Vapaa-ajattelijain liitto ja sen painos oli 10 000 kappaletta. == Lähteet == Luokka:Kirjat kristinuskon kritiikistä Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 1955 kirjat
Maailma on kaunis (albumi)

Maailma on kaunis on suomalaislaulaja Olli Lindholmin toinen sooloalbumi. Se sisältää Vexi Salmen sanoittamia kappaleita. Levy julkaistiin 8. syyskuuta 2010. Albumi sisältää sekä varta vasten albumille sävellettyä, että aikaisemmin muiden artistien levyttämää materiaalia. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 1. == Kappaleet == Kaikki kappaleet on sanoittanut Vexi Salmi ja sovittanut Pekka Siistonen. # # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Olli Lindholm – laulu ;Alabama House Band * Pekka Siistonen – koskettimet, taustalaulu * Ari Toikka – rummut, taustalaulu * Teemu Broman – basso * Jussi Ojanen – kitarat, taustalaulu * Louie So – kitarat, taustalaulu ;Vierailevat muusikot * Capri – taustalaulu (1, 2, 5, 6, 7, 12, 13) * Vesa Hyrskykari – tenori- ja sopraanosaksofoni (2, 3, 5, 9, 10, 12) * Juha Kärkiluoma ja Kalervo Lehtonen – trumpetit (2, 9, 10), alttoviulut (11, 12) * Jani Viitanen – kitara (3, 8, 12) * Johannes Kalmi – sello (11, 12) * Kit Leung ja Petteri Alppi – viulut (11, 12) * Jonne Aaron – lyömäsoittimet (12) ;Tuotanto * Pekka Siistonen – tuottaja, sovittaja, orkesterin johto * Jani Viitanen – äänittäjä, miksaaja * Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox) * Harri Hinkka – valokuvat * Kari Lahtinen – kannen suunnittelu == Lähteet == * EMI Finland * Olli Lindholmin kotisivut * Maailma on kaunis Discogs -sivustolla ===Viitteet=== Luokka:Olli Lindholmin albumit Luokka:Vuoden 2010 albumit
BESM

BESM on 1950–1960-luvuilla rakennettujen neuvostoliittolaisten keskustietokoneiden nimi. BESM-1 oli Neuvostoliiton ensimmäinen elektroninen tietokone. Koneen suunnitteli ja rakensi Sergei Lebedev. == Besm-1 == Besm-1 oli eräs Euroopan ensimmäisistä elektronisista tietokoneista. Se valmistui vuonna 1952, ja käytti 5 000 elektroniputkea. BESM-2-mallissa käytettiin myös elektroniputkia. BESM-3M ja BESM-4 -mallien rakentamisessa käytettiin transistoreita. == Besm-6 == BESM-6 oli Neuvostoliiton ensimmäinen supertietokone. Tietokone oli transistoripohjainen. Se valmistui vuonna 1966. Tuotanto alkoi vuonna 1968 ja tuotanto jatkui 20 vuotta. Besm-6 käytettiin Neuvostoliitossa eri laskenta- ja valvontatehtävissä. Vuoden 1975 Apollo-Sojuz lennon parametrit laskettiin BESM-6 perustuvalla järjestelmällä 1 minuutissa. Sama laskelma Yhdysvaltain puolella kesti 30 minuuttia. Elbrus-supertietokone oli seuraava Lebedevin instituutin valmistama tietokone vuonna 1980. Luokka:Tietokoneet
Vevo

Vevo (lyhenne sanoista video evolution) on musiikkivideoihin keskittyvä sivusto. Sen omistavat Sony Music Entertainment, Universal Music Group ja Abu Dhabi Media Company. Palvelu käynnistettiin virallisesti 8. joulukuuta 2009. Google ja Vevo jakavat Vevon videoiden mainostulot. Vevo tarjoaa kolmen suuren levy-yhtiön, Universal Music Groupin, Sony Music Entertainmentin ja EMI:n musiikkivideoita. Omien verkkosivujensa lisäksi Vevolla on monta virallista Youtube-kanavaa. Vevon verkkosivut ovat tällä hetkellä saatavilla Irlannissa, Espanjassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa, Kanadassa, Italiassa, Britanniassa, Alankomaissa, Yhdysvalloissa, Puolassa, Brasiliassa ja Ranskassahttp://www.wired.com/epicenter/2010/08/youtube-globalization- continues-with-five-new-languages-exclusive/. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vevon viralliset sivut * Vevon Twitter-sivu Luokka:Google Luokka:Youtube Luokka:Videonlevityssivustot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Järvilehto

Järvilehto on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: *Jyrki Järvilehto (s. 1966), kilpa-autoilija *Kaarlo Artturi Järvilehto (ent. Sjölund, 1886–1959), varatuomari ja hovioikeudenneuvos *Kalle Järvilehto (s. 1995), lumilautailija *Lauri Järvilehto (s. 1977), filosofi, kirjailija, yrittäjä ja muusikko *Matti Järvilehto (s. 1945), fysiologi, professori *Rauni Järvilehto, radiotoimittaja sekä dokumenttiohjaaja *Terttu Järvilehto (1918–2013), kirjailija ja suomentaja *Timo Järvilehto (s. 1946), psykologi, emeritusprofessori *Ulla Järvilehto (o.s. Eskelinen, s. 1938), lääkäri ja poliitikko.
Agat

Agat oli ensimmäinen 8-bittinen sarja PC-mikrotietokone, joka oli valmistettu Neuvostoliitossa. Kone oli kloonattu (kopioitu) Apple II:sta. Ensimmäinen Agat tietokone esiteltiin Moskovan messuilla vuonna 1983. Agatia on valmistettu enimmäkseen vuosina 1984-1990, joitakin vielä vuonna 1993. Agat perustui pääasiassa suunniteltuun Apple II PChttp://books.google.com/books?id=rrULmz51VzqCdg=agat+computercd=6#V=onepageg=agat%http://www.old.computers.com/MUSEUM/computer.asp?, mutta Neuvostoliitto edellytti tiettyjä muutoksia suunnitteluun. Ensisijainen näihin kuuluva oli MOS 6502 mikroprosessori jonka korvaamiseksi käytettiin "jaettavaa 588-sarjaa" mikroprosessoria, joka oli simuloitu 6502 käskykannallahttp://www.homecomputer.de/pages/easteurope_ussr.html. == Tuotantoja == Alkuperäisen mallin lisäksi on valmistettu eri versioita Agat- tietokoneesta *Agat-4 *Agat-7 *Agat-8 *Agat-9 Koneita valmistettiin sotateollisuuden yrityksessä LEMZ Moskovan Linovon piirissä. == Lähteet == Luokka:Mikrotietokoneet Luokka:Vuoden 1983 tietokoneet
Lippisch P.13a

Lippisch P.13a oli Alexander Lippischin vuonna 1944 Saksassa suunnittelema yksipaikkainen patopainemoottorilla varustettu hävittäjälentokone. Koneen suunnittelu jäi kesken, mutta sodan jälkeen yhdysvaltalainen Convair XF-92 on saman suunnittelijan jatkokehitelmä. == Suunnittelu ja kehitys == Alexander Lippisch suunnitteli koneen vuonna 1944. Koneen siipien nuolikulma oli 60° ja suurimman osan koneen keskiosasta vei suuri evä, jossa myös ohjaamo sijaitsi. Ramjetin pyöreä ilmanottoaukko sijaitsi koneen nokassa ja suutin sivuperäsimen alapuolella koneen takaosassa. Koneen polttoaineen piti olla murennettu kivihiili, sillä perinteisistä polttoaineista oli pulaa sodan loppuvaiheissa. Voimalaitteena tuli toimia Kronachin valmistama ramjetti, joka käytti hiiltä polttoaineenaan. Tätä moottoria testattiin maakokeissa ennen sodan päättymistä. Koko lentokoneen aerodynamiikkaa testattiin tuulitunnelissa vuonna 1944 Wienin lähistöllä pienemmässä mittakaavassa valmistetulla tuulitunnelimallilla. Kokeen tulokset osoittivat koneen pysyvän vakaana 2.6 machin nopeuteen saakka. Koneeseen aiottiin asentaa yksi MK 103 -tykki, mutta se oli liian suuri, joten konekiväärejä pohdittiin korvaavina aseina. Koneen lentonopeuden piti olla 1 600 km/h. Myös rakettimoottoreita tarvittiin lentokoneen saamiseksi ramjetin toimimista edellyttäville nopeuksille. Koneen saavuttaessa riittävän nopeuden rakettimoottorit irtaantuisivat koneesta, jotta eivät aiheuttaisi ylimääräistä ilmanvastusta. Koneen kehitysprototyyppi DM-1 oli liitokone, jota testattiin vasta sodan jälkeen Yhdysvalloissa. P.13a-koneen skaalamallisia koelentoja tehtiin jo Saksassa. == Tekniset tiedot == * Miehistö: 1 * Pituus: 6.7 m * Kärkiväli: 6 m * Suurin nopeus: 1650 km/h ==Katso myös == * Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945 * Lippisch P.09 * Lippisch P.13b ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Luft 46 Article on the P.13a *Lippisch P13a YouTube - Supersonic Ramjet Fighter footage *Model of the P.13a *Nurflugel - Specifications, Sketches Luokka:Saksalaiset experimental-ilma-alukset Luokka:1940-luvun experimental- ilma-alukset Luokka:Saksalaiset lentokoneprojektit, 1939–1945
Pavel Suzor

Pavel Juljevitš Suzor (myös Sjuzor, , 18. huhtikuuta 1844 Pietari – 21. heinäkuuta 1919 Pietari) oli venäläinen myöhäisen eklektismin ja jugend-kauden arkkitehti. Pavel Suzor valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1866. Vuodesta 1873 hän työskenteli Pietarin kaupunginhallituksessa ja vuodesta 1883 siviili-insinööri-instituutin opettajana. Vuonna 1892 hänet nimitettiin arkkitehtuurin akateemikoksi ja vuonna 1911 taideakatemian kunniajäseneksi. Suzor on suunnitellut Pietariin lukuisia asuintaloja ja julkisia rakennuksia. 1870-luvulla hän toi kaupungin arkkitehtuuriin suuret näyteikkunat, monikerroksiset erkkerit ja kulmatornit. Uusrenessanssia ja uusbarokkia edustava tyyli on parhaiten nähtävissä Puškinskaja-kadulla, jolle arkkitehti suunnitteli vuosina 1874–1879 kymmenen uutta asuintaloa. Vuosisadan vaihteessa rakennetuissa Pestelin ja Kirotšnaja-kadun vuokrataloissa hän käytti ensimmäisenä valtavia sisäpihalle avautuvia porttikaaria. Sjuzorin merkittävin työ on Singerin talo (1902–1904), joka on Pietarin ensimmäinen metallirunkoinen rakennus. Suzor kehitti aktiivisesti venäläisten arkkitehtien yhteistoimintaa. Vuodesta 1903 lähtien hän toimi arkkitehtiseuran puheenjohtajana. Hän oli perustamassa Pietarin historian museota, joka avattiin vuonna 1907 hänen talossaan. Arkkitehti on haudattu Smolenskin luterilaiselle hautausmaalle. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1844 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Kadaja

Kadaja () on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirin Kalgan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Argunin sivujoen Srednjaja Borzjan varrella 35 kilometriä piirin keskuksesta Kalgasta itään. Asukkaita on 1200 henkeä (vuonna 2002). Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1757 perustetusta hopea- ja lyijykaivoksesta, jonka yhteydessä toimi Nertšinskin pakkotyövankilan alainen vankila. Kadajassa kärsivät tuomiotaan mm. kirjailijat Mihail Mihailov ja Nikolai Tšernyševski. Neuvostoaikana kylän yhteyteen rakennettiin uusi taajama ja malmirikastamo. Vuonna 1958 Kadaja sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Lyijyä ja sinkkiä tuottanut kaivosyritys suljettiin vuonna 1993. Kadajassa on keskikoulu, lastenkoti ja sairaala. Nähtävyyksiä ovat Mihail Mihailovin hauta ja Nikolai Tšernyševskin muistomerkki. ==Lähteet== Luokka:Kalgan piiri Luokka:Taka-Baikalian aluepiirin kaupunkimaiset taajamat
Volmar (munkki)

Volmar (k. 1173) oli saksalainen munkki, joka oli Disibodenbergin luostarin priori ja nunnien rippi-isä. Hän oli Jutta Sponheimilaisen ohella Hildegard Bingeniläisen opettaja tämän nuoruudessa ja myöhemmin kirjuri. Volmar oli mahdollisesti alun perin Hirsaun luostarista.Atrium Musicologicum Mainzin teologeista koostunut lautakunta määräsi Volmarin Hildegardin avuksi näkyjen muistiin kirjoittamisessa.Arno Forsius, Hildegard Bingeniläinen Kun Hildegard ymmärsi näkynsä ainutlaatuiseksi kokemukseksi, hän katkaisi vaikenemisen ja keskusteli niistä Jutan kanssa, joka kertoi edelleen Volmarille. Volmar vuorostaan oli ensimmäinen henkilö, joka vahvisti Hildegardin näyt. Hän oli jonkin aikaa Hildegardin neuvojana, ja kun Hildegard joutui epäilysten valtaan, Volmar kehotti häntä noudattamaan Jumalan käskyä ja kirjoittamaan näyt muistiin. Volmar totesi Hildegardin harvinaisen hengellisen lahjan, hänestä tuli myöhemmin tämän sihteeri ja hyvä ystävä. He tunsivat toisensa yli 60 vuotta, ja kun Volmar kuoli 1173, Hildegard suri syvästi, sillä heidän ystävyytensä oli hyvin läheinen.Hildegard.org Volmar on saattanut olla Paholaisen ääni Hildegardin vertauskuvallisessa teoksessa Ordo virtutum, jossa Paholainen tavoittelee, viettelee ja lopulta menettää Sielun. Paholainen on ainoa hahmo, joka ei näytelmässä laula vaan huutaa, koska on joutunut eroon taivaallisesta harmoniasta.Eckehard Simon, Hildegard of Bingen (1098–1179) and her music drama Ordo virtutum == Lähteet == Luokka:Kristityt munkit Luokka:Saksalaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1173 kuolleet