EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jonimatti Joutsijärvi

Jonimatti Joutsijärvi (s. 1984 Salla) on suomalainen runoilija. Hän on opiskellut Oriveden opistossa, Turun Taideakatemiassa ja valmistunut uskontotieteen maisteriksi Turun yliopistosta. Hän asuu Tampereella.Jonimatti Joutsijärvi. Parnasso 2/2024 s. 35 Joutsijärvi sai Vuoden tiedekirja 2023 -palkinnon Teoksesta Mirkka Rekola I. ==Teokset== * Tule on minun nimeni, Ntamo 2007 * Aloitan alusta, alan laulaa, Ntamo 2010 * Ei mikään itsessään: esseitä, fragmentteja ja kirje, Sanasato 2010 * Ohjattua kerhotoimintaa niille joiden sydämessä läikkyy, Poesia 2015 * Esiinkaivatut, Palladium 2019 * Kärsimys nyt tapahtui ammoin, Palladium 2020 * Mirkka Rekola I - Elämä joka ei koskaan tule kokonaan esiin, Into 2023 * Mirkka Rekola II - Elämä koko ajan käy ilmi salasta, Into 2024 ; Runoja ja kirjoituksia antologioissa * Runoja, teoksessa Motmot : runouden vuosikirja. 2005 WSOY 2006 * Vastaiskun taide ja puhevammat, teoksessa Motmot : runouden vuosikirja 2006 WSOY 2007 ISBN 978-951-0-32850-7 * [Runoja] teoksessa: Vastakaanon : suomalainen kokeellinen runous 2000-2010 Poesia 2011 ISBN 978-952-5954-07-4 * [Runoja suomeksi ja italiaksi] teoksessa: Septimi : nuorta suomalaista runoa = la giovane poesia finlandese, Kirja kerrallaan 2011 ISBN 978-952-480-286-4 Ntamo 2012 ISBN 9789522152763 * Me kontrolloimme itse - dialogi hengittävistä yhteisöistä, teoksessa: Väen tunto : kirjoituksia estetiikasta ja politiikasta Idiootti 2012 ISBN 978-952-5860-09-2 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jousijärvi, Jonimatti Kirjasampo.fih Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Julija Kaplina

Julija Vladimirovna Kaplina (; s. 11. toukokuuta 1993 Tjumen, Venäjä) on venäläinen kiipeilijä, joka on erikoistunut nopeuskiipeilyyn. Hän edusti Venäjän olympiakomiteaa vuoden 2020 kesäolympialaisissa yhdistetyn kiipeilyn naisten sarjassa. Hän teki nopeuskiipeilyn maailmanennätyksen vuoden 2020 Euroopan mestaruuskisoissa, mutta Aleksandra Mirosław rikkoi ennätyksen olympiafinaalissa. Kaplina sijoittui olympialaisissa 17:nneksi. Kaplina on yltänyt mitalisijoille nopeuskiipeilyn maailmancupien osakilpailuissa 31 kertaa, joista hän on voittanut kultaa 12 kertaa. Maailmancupin kokonaiskilpailun mitalisijoilla hän on ollut kuusi vuotta putkeen vuosina 2013–2018. Nopeuskiipeilyn maailmanmestaruuskisoista hän on voittanut hopeaa ja pronssia. Maailmanennätyksen hän on tehnyt yhdeksän kertaa. Tiedosto:2020-11-21 - IFSC Euros - Speed W - Bronze Final - Photo 01.jpg|Kaplina vuoden 2020 EM-kisoissa Tiedosto:2020-11-21 - IFSC Euros - Speed W - Medal Ceremony - Photo 48.jpg|Vuoden 2020 EM-kisojen palkintokoroke. Pronssia voittanut Kaplina kuvassa vasemmalla. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Song Yiling

Song Yiling (; s. 2001) on kiinalainen kiipeilijä. Hän on erikoistunut nopeuskiipeilyyn. Hän osallistui vuoden 2020 kesäolympialaisissa yhdistetyn kiipeilyn naisten sarjaan ja sijoittui 12:nneksi. Song aloitti kiipeilyn 7-vuotiaana. Hän pääsi Kiinan kiipeilymaajoukkueeseen 15-vuotiaana ja voitti kolmen vuoden päästä ensimmäisen nopeuskiipeilyn maailmanmestaruutensa sekä teki uuden maailmanennätyksen. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2001 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tarqumiya

Tarqumiya () on kaupunki Palestiinan Länsirannalla lähellä Hebronin kaupunkia ja Israelin rajaa. Sen asukasluku oli vuonna 2016 arviolta 18 960\. ==Maantiede== Tarqumiya sijaitsee Palestiinan Länsirannan eteläosassa noin 9 kilometriä Hebronin kaupungista luoteeseen. Hallinnollisesti se on osa Hebronin kuvernementtia. Naapuripaikkakuntia ovat Hebronin lisäksi Taffuh ja Beit Kahil idässä, Beit Ula pohjoisessa ja Idhna etelässä. Lännessä paikkakunta rajautuu Israelin rajaan. Tarqumiyan rajanylityspaikka on yksi Israelin ja Länsirannan rajan tarkastuspisteistä suurimpia. Tarqumiya on rakennettu matalalle kukkulalle ja sen korkeus merenpinnasta on noin 490 metriä. Vuotuinen keskimääräinen sadanta on 419 mm. Vuoden keskilämpötila on 19 °C. ==Historia== Nykyinen Tarqumiya sijaitsee Neftah-nimisen muinaisen kanaanilaisen kylän raunioilla. Roomalaiskaudella se tunnettiin puolestaan nimellä Tricomias. Nimi voi olla väännös sanasta Tetracomias, joka viittaa ”neljään kylään”. Vuonna 1883 paikan kuvailtiin olevan ”pieni kylä kivikkoisella kukkulalla”. ==Väestö== Tarqumiyan asukasluku oli Palestiinan tilastokeskuksen vuoden 2016 arvion mukaan 18 960\. Vuonna 2007 vastaava lukema oli 14 142. ==Lähteet== Luokka:Palestiinan kaupungit
Alexandre Rolla

Alexandre Rolla on ranskalainen kirjailija, taidehistorioitsija ja kuraattori. Hän opettaa Caen Cherbourgin taiteiden ja median korkeakoulussa sekä Franche- Comtén yliopistossa.Leena Eilittilä, Provinsiaalisuuden kuvaaja. Parnasso 2/2024 s. 39 Rollan kolmas teos on À contre-jour, josta on näytteenä katkelma "Päivää päin" Parnassossa (2/2024). Teos kuvaa Ranskan maaseutua nykyisyyden ja menneisyyden näkökulmasta. Hän yhdistää kerronnassaan runollista ja proosailmaisua mutta myös taiteiden välisyyttä ja dokumentaatiota. ==Lähteet== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Ranskalaiset taidehistorioitsijat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Kapulaisia

Kapulaisia on Oldstars Oy:n vuonna 1989 tuottama 10-osainen kotimainen sketsiviihdeohjelma. Iltalehti luonnehti ohjelmaa Kapulaisen perheen kootut vitsit -tyyppiseksi, jossa Henri Kapulainen ja Leena Uotila esittävät avioparina sketsejä ja sketsisarjoja malliin "aviomies tulee kotiin yöllä." Myös TV-ohjelmille irvaillaan. Arvostelija kirjoittaa tuotantoyhtiön nimen lainausmerkeissä "Ölstars" eikä innostu ohjelman huumorista. Sarjan käsikirjoittivat Jouko Lehmuskallio ja Henri Kapulainen. Sarjan ohjasi Jouko Lehmuskallio. Kapulaisia on tuotettu erittäin rajallisella budjetilla, ja sen näyttelijäkaartissa esiintyivät pääosin Henri Kapulaisen perheenjäsenet, mukaan lukien hänen vaimonsa Leena Uotila sekä poika Arttu Kapulainen. Tuotannossa hyödynnettiin merkittävästi tekijöiden henkilökohtaista verkostoa, ja useat kuvauksissa näkyvistä henkilöistä kuuluivat tekijöiden kaveripiiriin, mikä viittaa ammattimaisen näyttelijäkunnan sijaan enemmän yhteisölliseen tuotantotapaan. ==Lähteet== Luokka:1980-luvun suomalaiset sketsisarjat
Netta Tiitinen

Netta Tiitinen (s. 16. elokuuta 1980 Vantaa) on suomalainen taidemaalari ja tilataiteilija.Tiitinen, Netta Kuvataiteilijamatrikkeli, viitattu 8.4.2024 Tiitinen kävi steinerkoulun ja kuvataidelukion.Netta Tiitinen Keskus Galleria, viitattu 8.4.2024Taiteilijan haastattelu: Netta Tiitinen Suomalainen kirjakauppa, viitattu 8.4.2024 Hän on kuvataiteilijana itseoppinut. Hän ryhtyi päätoimiseksi kuvataiteilijaksi vuonna 2009 ja erikoistui tilaustöihin. Tiitinen sai näkyvyyttä Habitare-messuilla vuosina 2010 ja 2011. Läpimurtonsa hän teki Taidekeskus Salmelan näyttelyissä vuosina 2012–2014. Hän voitti yleisöäänestykset Taidekeskus Salmelassa vuosina 2012 ja 2013. Tiitinen on yhteisnäyttelyihin osallistumisen lisäksi pitänyt yksityisnäyttelyitä Suomessa ja Ranskassa. Hän on osallistunut messuille Suomessa, Saksassa ja Ruotsissa. Tiitisen yksityisnäyttelyissä ovat usein olleet vahvasti esillä filosofiset ja yhteiskunnalliset teemat. Tärkeässä asemassa hänen teoksissaan ovat olleet lapsiin liittyvät aiheet. Postin Vuoden kaunein postimerkki -äänestyksessä vuonna 2020 voittajaksi äänestettiin Tiitisen postimerkki "Pieni haaveilija".Anne Kanerva, Vuoden kauneimman postimerkin suunnitellut Netta Tiitinen tekee taidetta koteihin toiveiden mukaan Keskisuomalainen 8.3.2021, viitattu 8.4.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Netta Tiitisen verkkosivut Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jan Gunnar Røise

Jan Gunnar Røise (s. 24. syyskuuta 1975 Eidsvoll) on norjalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Norjan kansallisteatterissa vuodesta 2000. == Ura == Røise opiskeli näyttelijäksi Teaterhøgskolenissa ja hän debytoi Norjan kansallisteatterissa kappaleessa 1001 Natt vuonna 2000. Jatkossa hän sai mainetta klassisista rooleistaan muun muassa August Strindbergin näytelmässä Påske (2002) ja Henrik Ibsenin näytelmässä Bygmester Solness (Rakentaja Solness, 2006). Røisen uran myöhempiä tehtäviä ovat muun muassa nimiosa Nikolai Gogolin näytelmässä Revisoren (2015) ja Claudius William Shakespearen tragediassa Hamlet (2021). Røise on näytellyt useasti myös Kansallisteatterin lastennäytelmissä, kuten herra Nilssonin roolin Astrid Lindgrenin teoksessa Pippi Langstrømpe (2005). Røise on näytellyt pääroolit muun muassa elokuvissa Hawaii, Oslo (2004), En helt vanlig dag på jobben (2010) ja Sex (2024). Hän on tulkinnut niin ikään lukuisia sivurooleja. Televisiossa hänen roolejaan on esimerkiksi Reiulf Steen sarjassa Valta (2023–2024). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sceneweb: Jan Gunnar Røise Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charlotte Kool

Charlotte Kool (s. 6. toukokuuta 1999 Blaricum, Pohjois-Hollanti) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team DSM:ssä vuonna 2022 ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nimeltään nyt Team Picnic PostNL. Kool voitti vuonna 2023 UCI Women's World Touriin kuuluneen etappikilpailu RideLondon Classiquen 11 sekunnin erolla Chloe Dygertiin. Hän voitti kaksi etappia Tour de France Femmes -kilpailussa 2024. == Saavutuksia == Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives ;2021 :Baloise Ladies Tour, 2a. etapin voitto :GP d'Isbergues, voitto :GP du Morbihan, toinen ;2022 :GP Eco-Struct, voitto :Giro Donne, 2. ja 4. etapilla toinen, 1. etapilla kolmas :Holland Ladies Tour, 3. etapin voitto ;2023 :UAE Tour, pistekilpailun sekä 1. ja 4. etapin voitto :Scheldeprijs, toinen :La Vuelta Femenina, 2. etapin voitto, 3. etapilla toinen :ZLM Omloop der Kempen Ladies, voitto :RideLondon Classique, kokonais- ja pistekilpailun sekä 1. ja 3. etapin voitto :Baloise Ladies Tour, prologin, 1., 2. ja 3a. etapin voitto :Tour de France Femmes, 6. etapilla toinen, 1. etapilla kolmas :Holland Ladies Tour, prologin ja 3. etapin voitto ;2024 :Classic Brugge–De Panne, toinen :Gent–Wevelgem, neljäs :Scheldeprijs, toinen :RideLondon Classique, kokonaiskilpailussa toinen :Baloise Ladies Tour, 2. etapin voitto :Tour de France Femmes, 1. ja 2. etapin voitto == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kathrine Thorborg Johansen

Kathrine Thorborg Johansen (s. 8. marraskuuta 1989 Nøtterøy) on norjalainen näyttelijä. Hänen roolejaan on muun muassa Gro Harlem Brundtland televisiosarjassa Valta. == Ura == Johansen opiskeli näyttelijäksi Teaterhøgskolenissa 2009–2013. Hän näytteli Trøndelagin teatterissa kaksi vuotta näyttämötehtävinään muun muassa päärooli musikaalissa Påfuglen ja Hedvigin rooli Henrik Ibsenin klassikkodraamassa Villisorsa. Johansen sai Hedvigin roolistaan hyvät arviot. Sittemmin hän on näytellyt Det Norske Teatretissa ja Norjan kansallisteatterissa. Johansen on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa Öljysäätiö ja Valta, jossa hänen roolinaan on Gro Harlem Brundtland. Lisäksi hän on tehnyt roolisuorituksia muutamissa kokoillan elokuvissa, kuten Skjelvet (2018), Børning 3 (2020) ja Oslo – København (2020). == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Sceneweb: Kathrine Thorborg Johansen Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aarre Heinonen (näyttelijä)

Aarre Juhani Heinonen (15. syyskuuta 1939 Orimattila – 15. maaliskuuta 2021) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lappeenrannan kaupunginteatterissa vuodesta 1969 vuoteen 2002. == Ura == Heinonen työskenteli kiinnitettynä näyttelijänä Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1964–1965, Rauman kaupunginteatterissa 1965–1967, Vaasan suomalaisessa teatterissa 1967–1969 ja uudelleen Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1969–2002, jolloin hän jäi eläkkeelle. Ennen 1964 alkanutta ammattiuraansa hän oli ollut harrastajanäyttelijä. Heinosen näyttämötehtäviä olivat esimerkiksi Tolari (Tukkijoella), Iivari (Nummisuutarit), Aadolf (Tohvelisankarin rouva) ja Luukas Filemon Koikale (Nuori mylläri).Suomen teatteri ja teatterintekijät 1983, s. 158Suomen teatterit ja teatterintekijät 1974, s. 234 Heinonen näytteli ministeri Kiipulaa Markku Onttosen ohjaamassa kansankomediassa Hirvikeikka (1985), joka ensiesitettiin MTV2:n Aitiopaikalla 26. helmikuuta 1985. Heinonen opetti Lappeenrannan työväenopiston näytelmäpiirissä 1975–1981 ja toimi Lappeenrannan kaupunginteatterin nuorisolinjan vetäjänä 1978–1981. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2016. == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Miira Raiskila

Miira Raiskila (s. 1990 Oulu) on Maskun kunnanjohtaja. Aiemmin hän oli Vaalan kunnanjohtaja. Hänet valittiin virkaansa Vaalaan vuonna 2018. Hän aloitti alkuvuodesta 2018 edellisen kunnanjohtajan Arto Oikarisen jäätyä eläkkeelle. Maskun kunnanjohtajaksi Raiskila valittiin helmikuussa 2022. Koulutukseltaan Raiskila on valtiotieteiden maisteri. Raiskila on ollut puoluepolitiikassa aktiivinen Kokoomuksessa. == Lähteet == Luokka:Vaalan kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aya Nakamura

Aya Nakamura (oik. Aya Danioko) (s. 10. toukokuuta 1995, Mali) on ranskalainen laulaja, joka on kuunnelluimpia ranskankielisiä nykyartisteja. Hänet tunnetaan omasta ranskalaisesta tyylistään, johon sekoittuvat afrobeat ja karibialainen zouk. Nakamura varttui Pohjois-Pariisin esikaupunkialueella. Hän syntyi Malissa ja saapui Ranskaan pienenä lapsena. Hänen äitinsä oli perinteinen malilainen runoilija tai laulaja, griootti. Taiteilijanimi Nakamura on peräisin supersankaridraamasta Heroes. Nakamuran ura lähti käyntiin hänen julkaistuaan kappaleita netissä 19-vuotiaana. Nakamuran neljäs albumi DNK julkaistiin 27. tammikuuta 2024. Siinä Aya Nakamura sekoittaa amerikkalaista R’n’B:tä ja länsi-intialaista musiikkia. == Kiista olympiaesiintymisestä == Keväällä 2024 Ranskassa syntyi poliittinen kiista, kun Aya Nakamura kutsuttiin esiintymään Pariisin olympialaisten avajaisseremoniassa. Tarkoituksena oli, että hän tulkitsisi avajaisissa Édith Piafia. Ranskan äärioikeisto asettui vastustamaan jyrkästi Nakamuran esiintymistä. Ranskan keskustaoikeistolainen presidentti Emmanuel Macron on puolustanut Aya Nakamuran esiintymistä olympialaisissa. Äärioikeiston Marine Le Pen on kuitenkin sanonut, että Macronin pyrkimykset ovat provokatiivisia ja että Nakamuran kappaleet eivät edusta riittävästi Ranskaa. Le Penin ja äärioikeistolaisten poliitikkojen mukaan hänen musiikkinsa kumartaa liikaa Afrikan ja Yhdysvaltojen suuntaan. Musiikin lisäksi Le Pen on moittinut Nakamuraa tämän pukeutumisesta ja ”mauttomuudesta”. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Ranskanmalilaiset Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Kesäolympialaiset 2024
Milla Toivanen

Milla Toivanen (s 1972) on suomalainen kuvataiteilija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Toivanen on taidemaalariliiton jäsen ja opiskellut: Kuvataideakatemiassa 1996-2000 ja 1994-1996 E.N.S.A.V. de la Cambressa Brysselissä. Toivasen teoksia Jenny ja Antti Wihurin rahaston, Saastamoisen säätiön, Amos Andersonin taidemuseon, Espoon modernin taiteen museon (EMMA) ja Helsingin taidemuseon kokoelmissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Taidemaalariliitto: Esittely Milla Toivanen *Painters.fi CV Milla Toivanen Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet
Lehmus (kirjankustantamo)

Lehmus oli suomalainen kirjankustantamo. Sen perustivat mainostoimistoyrittäjä Esko Lehmus, konttoristi Hilkka Lehmus ja graafikko Kimmo Kaivanto. Vuonna 1960 toimintansa aloittanut kustantamo julkaisi paljon huumoria ja muutaman viihderomaanin. Kustantamon julkaisuille oli ominaista panostus korkealaatuiseen ulkoasuun. Kaivanto suunnitteli ulkoasuja vielä vuonna 1962 mutta jäi sitten vapaaksi taiteilijaksi. Ville Hänninen kehuu artikkelissaan: "Kirjat eivät näytä vieläkään vanhanaikaisilta. Sisältöön en ota kantaa." ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kirjankustantamot
Gail Bradbrook

Gail Bradbrook (s. 30. huhtikuuta 1972) on brittiläinen ympäristöaktivisti. Hän oli vuonna 2018 yksi Elokapinan perustajista yhdessä Roger Hallamin ja Simon Bramwellin kanssa. Bradbrook on koordinoinut useita joukkotottelemattomuuskampanjoita. Ennen Elokapinaa hän organisoi mielenosoituksia vesisärötystä vastaan. Hän on täysin sitoutunut väkivallattomuuteen. Bradbrookin ja Elokapinan tavasta vaatia muutosta tukkimalla katuja, siltoja ja junaratoja on tullut valtava globaali liike. Bradbrook on suorittanut tohtorin tutkinnon Manchesterin yliopiston bioteknologian laitoksella ja valmistunut vuosikurssinsa parhaana. Hän on julkaissut useita tieteellisiä artikkeleja vuosituhannen vaihteessa. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset ympäristöaktivistit Luokka:Elokapina Luokka:Ilmastoaktivistit Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saudan kirkko

Saudan kirkko () on Saudan kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1866. Sauda kirke 1913 Wilse NF.WK 00889.jpg|Kirkko vuonna 1913. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot kirkko
Anders Opedal

Anders Opedal (s. 4. toukokuuta 1968 Sauda) on norjalainen yritysjohtaja, joka on toiminut öljy-yhtiö Equinorin pääjohtajana vuodesta 2020. Hän on työskennellyt yrityksessä vuodesta 1997. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Angela Burdett-Coutts

Angela Georgina Burdett-Coutts (21. huhtikuuta 1814 – 30. joulukuuta 1906) oli brittiläinen filantrooppi. == Elämä == Angela Burdett-Coutts syntyi 21. huhtikuuta 1814. Hänen sukunsa oli merkittävä pankkiirisuku. Angela oli perheen kuudesta lapsesta nuorin. Hänen isänsä, Sir Francis Burdett, toimi parlamentin jäsenenä ja oli tunnettu radikaaleista mielipiteistään. Hänen äitinsä, Sophia Coutts, oli pankkiiri Thomas Couttsin tytär. Näiden merkittävien sosiaalisten ja poliittisten perhesiteiden ansiosta hän pystyi tapaamaan merkittäviä poliitikkoja, mukaan lukien pääministerit Disraeli ja Gladstone. Kun hänen isoisänsä kuoli vuonna 1822, hänen omaisuutensa jäi hänen toiselle vaimolleen. Neljätoista vuotta myöhemmin tämä kuoli, ja 23-vuotias Angela peri merkittävän omaisuuden ja hänestä tuli yksi maan varakkaimmista naisista. Hän peri myös useita kiinteistöjä, mukaan lukien kartanon Highgatessa, jossa hän isännöi monia merkittäviä vieraita. Sekä kuningatar Victoria että tuleva kuningatar Mary vierailivat hänen luonaan. Hän käytti suuren osan perimästään omaisuudesta projekteihin köyhien koulutuksen ja asumisen hyväksi. Sosiaalihuollon lisäksi hän perusti kirkkoja ja kirkkokouluja sekä lahjoitti Kapkaupungin, Adelaiden ja Brittiläisen Kolumbian piispakunnille. Vuonna 1871 hänestä tehtiin aatelinen. Burdett- Coutts meni naimisiin vasta 67-vuotiaana 29-vuotiaan sihteerinsä William Lehman Ashmead-Bartlettin kanssa. Hän kuoli 30. joulukuuta 1906 keuhkoputkentulehdukseen, ja hänet haudattiin Westminster Abbeyyn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset aateliset Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1906 kuolleet
Christel Alsos

Christel Alsos Monsen (s. 20. joulukuuta 1984) on norjalainen Fauskesta kotoisin oleva laulaja-lauluntekijä ja pianisti. Hänen läpimurtonsa oli kappale "Come On", josta tuli suuri radiohitti vuonna 2006. Seuraavan vuoden alussa ilmestyi esikoisalbumi Closing The Distance, jota myytiin noin 30 000 kappaletta. Kaikkiaan hän on julkaissut kuusi levyä ja ollut useasti ehdolla Spellemannprisen-gaalassa. ==Diskografia== * Closing The Distance (2007) * Tomorrow Is (2010) * Presence (2013) * I den kalde vinter (2013, joululevy) * At The Time of the Night (2016) * A Place To Be (2021) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Norjalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guiscard

Guiscard on kunta Pohjois-Ranskassa Oisen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Compiègnen kaupungista koilliseen. Saint-Quentinin kirkko on peräisin pääasiassa 1100- ja 1500-luvuilta. Kirkon vanhin osa on 1100-luvun jälkipuoliskolla rakennettu romaaninen laiva. Kunta oli varhaisella keskiajalla Noyonin piispan omistuksessa, joka antoi sen Magnyn herrojen hallintaan. He olivat Noyonin piispan vasalleja. Kunta tunnettiin tuolloin nimellä Magny. Vuosina 1337–1453 käydyssä satavuotisessa sodassa Magny ja sen linna kärsivät englantilaisten ja burgundialaisten ryöstelyissä. 1500- ja 1600-luvuilla alue kärsi erilaisista konflikteista, kuten sodasta espanjalaisia vastaan sekä frondesta. 1600-luvun loppu ja 1700-luku olivat kehityksen ja vaurauden aikaa. Tuolloin se kaupungistui ja sai upean Château de Magnyn puistoineen. Vuonna 1699 Chevreusen herttua myi Magnyn maat kreivi Louis de Guiscardille. Ranskan kuningas Ludvig XIV perusti Guiscardin markiisaatin vuonna 1705, josta kunta sai nimensä noin sata vuotta myöhemmin. Ensimmäisessä maailmansodassa kunta kärsi paljon tuhoa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oisen kunnat
Mona Juul

Mona Juul (s. 20. syyskuuta 1967 Aarhus) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko ja puolueensa puheenjohtaja maaliskuusta 2024. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2019. Ennen poliittista uraansa Juul työskenteli Envision-mainostoimistossa, jonka toimitusjohtajana hän toimi 2007–2018. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Mona Juul Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juul

Juul on seuraavien henkilöiden sukunimi: * Jesper Juul (1948–2019), tanskalainen perheterapeutti ja kirjailija * Mona Juul (s. 1967), tanskalainen poliitikko * Ole Juul (1852–1927), norjalainen taidemaalari * Pia Juul (1962–2020), tanskalainen kirjailija
Skjebergin kirkko

Skjebergin kirkko () on Sarpsborgin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivikirkko 1100-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sarpsborg
Ingedalin kirkko

Ingedalin kirkko () on Sarpsborgin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivikirkko 1200-luvulta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Sarpsborg
Ullerøyn kirkko

Ullerøyn kirkko () on Sarpsborgin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1725. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan puukirkot Luokka:Sarpsborg
Kathryn Hunter

Kathryn Hunter, oik. Aikaterini Hadjipateras (s. 9. huhtikuuta 1957), on brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvissa Harry Potter ja Feeniksin kilta (2007), The Tragedy of Macbeth (2021), Poor Things (2023), sekä Disney+ -suoratoistopalvelun Tähtien sota -universumiin sijoittuvassa televisiosarjassa Andor (2022–). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Brittiläiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linnea Kuusela

Linnea Kuusela (s. 2002) on Suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa kaudella 2023-2024 lentopallon mestaruusliigassa LP-Vampulan joukkuetta Pelipaikka on yleispelaaja. Hän saavutti Suomen mestaruuden LP Viestin joukkueessa kaudella 2020-2021. Linnean kasvattajaseura on Ylöjärven Ryhti. Linnea valittiin maajoukkueryhmään 2024. ==== Aiemmat kaudet mestaruusliigassa: ==== 2022-2023 Oriveden Ponnistus, Orivesi. 2021-2022 LP Viesti, Salo. 2020-2021 LP Viesti, Salo. 14-vuotiaana Linnea siirtyi harjoittelemaan Kuortaneen valmennuskeskukseen. Ensimmäiset pelit mestaruusliigassa Linnea Kuusela pelasi Kuortaneen valmennuskeskusjoukkueessa kaudella 2019-2020, yhteensä 10 peliä. Maaliskuussa 2020 koronaepidemia keskeytti pelit ja harjoittelun Kuortaneella. Kaudelle 2020-2021 Linnea siirtyi pelaamaan LP Viestiin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Romanitutkimus

Romanitutkimus on monitieteinen tutkimusala, joka tutkii romaneiden historiaa, kulttuuria ja kieliä. Sen näkökulmia voivat olla esimerkiksi antropologia, historia, oikeustiede, kielitiede, valtiotiede, sosiaalipsykologia ja sosiologia. Romanitutkimuksen tutkimuskohteita Helsingin yliopistossa ovat romanien muuttoliike Euroopassa, eurooppalainen romanipolitiikka ja romanien hengellisyys. Romanikielistä yliopistossa tutkitaan kaikkia Euroopassa puhuttavia murteita sekä niiden kantamuotoja. Romanitutkimus kietoutuu usein eurooppalaiseen romanikysymykseen, sillä romanit ovat kaikkialla Euroopassa syrjitty vähemmistö. Milena Hübschmannová oli 1990-luvun alussa perustamassa Prahan Kaarlen yliopistoon ensimmäistä akateemista romanitutkimuksen opintokokonaisuutta. == Lähteet == *
Katja Saarinen

pienoiskuva|Katja Saarinen MM-kilpailujen supersuurpujottelussa 2013. Katja Saarinen (s. 18. syyskuuta 1979) on suomalainen vammaisluokissa kilpaillut alppihiihtäjä, joka osallistui neljiin paralympialaisiin vuosina 2002–2014. Hän saavutti pujottelussa MM-pronssia vuonna 2004. Saarinen sairastui kuusivuotiaana luusyöpään, ja hänen oikea jalkansa amputoitiin reidestä saakka. Urheilu-uran jälkeen hänen vatsastaan on poistettu liposarkoomakasvain. Saarinen sijoittui ensimmäisissä paralympialaisissaan Salt Lake Cityssä 2002 pystylaskijoiden sarjassa pujottelussa seitsemänneksi, suurpujottelussa kahdeksanneksi ja syöksylaskussa kymmenenneksi. Torinon paralympialaisissa 2006 hän sijoittui pujottelussa ja syöksylaskussa 12:nneksi, supersuurpujottelussa 14:nneksi sekä suurpujottelussa 20:nneksi. Vancouverin paralympialaisissa 2010 hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs, pujottelussa kymmenes ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Sotšissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa 12:nneksi. Sotšin paralympialaisten avajaisissa hän oli Suomen joukkueen lipunkantaja. Saarinen valittiin Kansainvälisen paralympiakomitean urheilijaneuvostoon vuonna 2014. Hän on toiminut Suomen Paralympiakomiteassa pitkään kehittämispäällikkönä, ja vuonna 2024 hänet nimettiin sen uuteen urheilujohtajan tehtävään. Saarinen palkittiin vuoden 2015 urheilugaalassa urheilu-urastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset alppihiihtäjät Luokka:Suomalaiset vammaisurheilijat Luokka:Suomalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amber L. Hollibaugh

Amber L. Hollibaugh (20. kesäkuuta 1946 – 20. lokakuuta 2023) oli yhdysvaltalainen aktivisti. Hänen aktivisminsa keskittyi erityisesti seksuaalivähemmistöihin ja feminismiin. Hän kuvaili itseään lesboksi, entiseksi seksityöntekijäksi, insestistä selviytyneeksi, romaniksi ja köyhäksi white-trashiksi. Hän oli myös seksuaalisen halun puolestapuhuja. Hollibaugh syntyi köyhään perheeseen Bakersfieldissä. Hänen lapsuutensa oli vaikea ja hän joutui sukulaisensa seksuaalisesti hyväksikäyttämäksi. Muutettuaan pois kotoaan lukion jälkeen hän elätti itseään monilla eri töillä, joihin lukeutui myös seksityö. HLBT-aktivismin hän aloitti vuonna 1978. Hän teki töitä muun muassa tasa-arvoisen avioliiton ja AIDS-terveyspalvelujen parissa. Hollibaughin kirjoittama kirja My Dangerous Desires: A Queer Girl Dreaming Her Way Home julkaistiin vuonna 2000. Kirja voitti Publishing Trianglen Judy Grahn -palkinnon. Hollibaugh seurusteli kirjailija Jenifer Levinin kanssa kuolemaansa asti. Parisuhteen pituus oli 25 vuotta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia ajaneet aktivistit Luokka:Yhdysvaltalaiset feministit Luokka:Romanitaustaiset henkilöt Luokka:Prostituoidut Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Jokebed

Jokebed (myös Jookebed; ) on Raamatun henkilö. Häneen viitataan toisessa Mooseksen kirjassa ja neljännessä Mooseksen kirjassa. Hän oli kertomuksen mukaan Mooseksen, Aaronin ja Mirjamin äiti sekä Amramin täti ja vaimo.Carol Meyers, Jochebed: Bible The Shalvi/Hyman Encyclopedia of Jewish Women, viitattu 8.4.2024 Jochebed Encyclopaedia Judaica, viitattu 8.4.2024 == Jokebed Raamatussa == Raamatun mukaan Jokebed syntyi Egyptissä Leevin tyttäreksi. Faaraon väitetään määräneen heprealaiseen kansaan kuuluneet pojat tapettaviksi, minkä johdosta Jokebedin kerrotaan piilottaneen Mooseksen kolmeksi kuukaudeksi ja asettaneen sitten kaislakorissa Niiliin. Kertomuksessa faaraon tytär löytää lapsen, joka pelastetaan joesta. Hän hyväksyy Mirjamin tarjojuksen etsiä heprealainen nainen poikaa imettämään. Näin Jokebed palaa tarinan mukaan hoitamaan Moosesta. Raamatussa Jokebed esitellään sekä Amramin tätinä että vaimona. Tämä rikkoo kolmannen Mooseksen kirjan asettamaa kieltoa, mutta Vanhan testamentin kieltoja rikkovat suhteet eivät ole Raamatussa poikkeuksellisia. == Nimi == Jokebedin nimen merkitys on "Jahve on kunnia". Jokebed on ensimmäinen Raamatun henkilö, jonka nimessä esiintyy Jahve-sanasta (YHWH) lyhenteenä muodostettu "yah"-osa. == Lähteet == Luokka:Toisen Mooseksen kirjan henkilöt Luokka:Neljännen Mooseksen kirjan henkilöt
Golancourt

Golancourt on kunta Pohjois-Ranskassa Oisen departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 42 kilometriä Compiègnen kaupungista koilliseen. Saint-Rémin kirkko on rakennettu 1700-luvulla. Kirkon romaaninen kasteallas on neljän pylvään reunustama, ja se on peräisin samalla paikalla aiemmin olleesta kirkosta. Kirkon alttarin sanotaan olevan peräisin tuhoutuneesta Saint- Barthélemy de Noyonin luostarista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Oisen kunnat
Niina Nukarinen

Niina Nukarinen (s. 6. toukokuuta 1997) on suomalainen pesäpalloilija. Nukarinen edustaa Superpesiksessä pelaavaa kasvattajaseuraansa Haminan Palloilijoita. Hän on edustanut Superpesiksessä myös Lappeenrannan Pesä Ysejä ja Rauman Feraa Hän pelaa ulkokentällä siepparina ja sisäpelissä vaihtajana tai kotiuttajana. Nukarinen on pelannut 119 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt kolme kunnaria ja 22 tavallista juoksua, tuonut 51 juoksua ja kerännyt 363 kärkilyöntipistettä. Nukarinen on pelannut seitsemän Superpesiksen ylempien pudotuspelin ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt yhden juoksun, tuonut neljä juoksua ja kerännyt 31 kärkilyöntipistettä. Tilastot päivitetty kauden 2023 jälkeen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1997 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viktorija Meškova

Viktorija Meškova (s. 2000) on venäläinen kiipeilijä. Vuonna 2020 hän voitti Euroopanmestaruuden lead-kiipeilyssä, boulderoinnissa ja yhdistetyssä kiipeilyssä. Yhdistetyn kiipeilyn EM-voittajana hän sai paikan vuoden 2020 kesäolympialaisiin. Olympialaissa hän sijoittui yhdeksänneksi jääden yhden sijan päähän finaalipaikasta. == Lähteet == Luokka:Venäläiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erin Sterkenburg

Erin Sterkenburg (s. 2003) on eteläafrikkalainen kiipeilijä. Hän voitti Afrikan-mestaruuden vuonna 2020 saaden paikan saman vuoden kesäolympialaisiin. Hän oli olympialaisissa yhdistetyssä kiipeilyssä kahdeskymmenes. Sterkenburg aloitti kiipeilyn vuonna 2017. Hän on voittanut nuorten Etelä- Afrikanmestaruuden sekä lead-kiipeilyssä, että boulderoinnissa. == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anouck Jaubert

Anouck Jaubert (s .27. tammikuuta 1994) on ranskalainen kiipeilijä, joka on erikoistunut nopeuskiipeilyyn. Hän oli vuoden 2020 kesäolympialaisissa yhdistetyn kiipeilyn naisten sarjan kuudes. Vuonna 2014 hän ylsi nopeuskiipeilyn maailmancupin osakilpailussa kolmanneksi. Vuoden 2015 maailmancupeissa hän oli viisi kertaa neljän parhaan joukossa voittaen kaksi kultamitalia. Hän oli kauden kokonaistuloksissa toinen. Hän on ollut maailmancupeissa palkintosijoilla 28 kertaa, joista hän voitti kuusitoista kertaa. Maailmanmestaruusmitaleja Jaubertilla on kaksi: hopea vuodelta 2016 ja pronssi vuodelta 2019. Ranskanmestaruuden hän on voittanut neljä kertaa. Hän lopetti kilpailun vuoden 2020 Tokion olympialaisten jälkeen. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kiipeilijät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Boxer (panssariajoneuvo)

Boxer on saksalaisen ARTEC GmbH:n kehittämä panssaroitu kuljetusajoneuvo Saksan ja Alankomaiden asevoimien tarpeisiin. Ajoneuvoa ovat tilaneet myös Australia, Yhdistynyt kuningaskunta, Liettua ja Slovenia. Saksa on toimittanut ajoneuvoja aseapuna myös Ukrainaan. Sen modulaarinen rakenne mahdollistaa ajoneuvon tehtäväkohtaisen muokkaamisen. Sitä voidaan käyttää esimerkiksi jalkaväen kuljettamiseen, kenttäambulanssina, komentoajoneuvona, logistiikkaajoneuvona tai taistelukentän huoltoajoneuvona. RCH 155 on Boxer- pohjainen tykkitornillinen haupitsijärjestelmä. Boxer on varustettu ilmastoinnilla, joka mahdollistaa toiminnan äärimmäisissä lämpötiloissa. Lisäksi siinä on NBC-suojaus. == Lähteet == Luokka:Kuljetuspanssariajoneuvot
Eero Kaukonen

Eero Kaukonen (13. helmikuuta 1904 Kuopio – 31. lokakuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvoksena. ==Henkilöhistoria== Eero Kaukosen vanhemmat olivat tehtailija Antti Juho Kaukonen ja voimistelunopettaja Ida Maria Kemiläinen ja puoliso vuodesta 1946 farmaseutti Brita Maja Dahlström. Kaukonen tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1922 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1930. Hän oli auskultantti Viipurin hovioikeudessa 1930 ja Vaasan hovioikeudessa 1933, jolloin hän sai myös varatuomarin arvon. Kaukonen oli ulkoasiainministeriön vt. avustaja ja jaostosihteeri 1930 ja Kesälahden nimismies 1930–1932 ja sitten korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen virkamies ja esittelijä vuodesta 1934, notaari vuodesta 1936, nuorempi hallintosihteeri vuodesta 1939, vanhempi hallintosihteeri vuodesta 1954, ylimääräinen hallintoneuvos vuodesta 1956, esittelijäneuvos vuodesta 1958 ja korkeimman hallinto-oikeuden jäsen eli hallintoneuvos 1959–1971. Vakuutusneuvoston ylimääräinen virkamies Kaukonen oli 1934–1935 ja vt. sihteeri 1935, oikeuskanslerinviraston ylimääräinen virkamies 1944–1945 ja Helsingin raastuvanoikeuden ylimääräinen rikosnotaari 1946–1959. Hän toimi myös Helsingin huoneenvuokralautakunnan ylimääräisenä puheenjohtajana 1945–1946 sekä verovalituskomitean puheenjohtajana vuodesta 1962 ja kirjanpitoneuvottelukunnan puheenjohtajana vuodesta 1963. (ei-vapaa) ==Julkaisuja== * Terveyden- ja sairaanhoitolainsäädäntö: kokoelma lääkintö-, eläinlääkintö- ja apteekkilaitosta koskevia lakeja, asetuksia ja valtioneuvostonpäätöksiä, 1940 (toim. Yrjö Ahosen kanssa) * Huoneenvuokrasäännöstely: voimassaolevat lait ja asetukset sekä valtioneuvoston ja sosiaaliministeriön päätökset, 1945 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset tuomarit Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Ruohopyrstönapsija

Ruohopyrstönapsija (Culicivora caudacuta) on tyranneihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa. ==Koko ja ulkonäkö== Ruohopyrstönapsija kasvaa noin 11 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Lajin päälaki on musta. Kellanruskeissa selässä ja siivissä on tummanruskeita, lähes mustia, juovia. Silmäkulmajuova on valkoinen. Ruohopyrstönapsijan kyljet ovat ovat oranssinrukeat ja rinta sekä vatsa vaaleat. Pyrstö on pitkä ja kapea. ==Levinneisyys ja elintavat== Ruohopyrstönapsijaa tavataan Brasilian keskiosista ja Boliviasta Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat avoimet ja kuivahkot ruohomaat. Se liikkuu yleensä pareittain, mutta pesimäkauden ulkopuolella myös pieninä ryhminä, ja voi liittyä sekaparviin. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja siemenet. Ruohopyrstönapsija pesii sadekaudella lokakuusta huhtikuulle. Ruohopyrstönapsijakantaa uhkaa elinympäristön häviäminen laiduntamisen, viljelymaiksi muuttamisen ja maastopalojen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Tyrannit
Pro Volleyball Federation

Pro Volleyball Federation (PVF) on naisten lentopalloilun ammattilaissarja Yhdysvalloissa. Sarja perustettiin vuonna 2022, ja se aloitti toimintansa 2024. Kausi pelataan alkuvuodesta, ja se huipentuu toukokuussa pelattavaan neljän joukkueen lopputurnaukseen. Sarjassa on ensimmäisellä kaudella 2024 yhteensä seitsemän joukkuetta. Seuraavalle kaudelle joukkuemäärää on tarkoitus kasvattaa kolmella. ==Joukkueet kaudella 2024== Joukkue Kaupunki Liittynyt Atlanta Vibe Duluth, Georgia 2024 Columbus Fury Columbus, Ohio 2024 Grand Rapids Rise Grand Rapids, Michigan 2024 Omaha Supernovas Omaha, Nebraska 2024 Orlando Valkyries Orlando, Florida 2024 San Diego Mojo San Diego, Kalifornia 2024 Vegas Thrill Henderson, Nevada 2024 ==Lähteet== Luokka:Naisten lentopallo Luokka:Yhdysvaltain lentopallo
Verkkokeilakotilo

Verkkokeilakotilo (Conus textile) on myrkyllinen keilakotilolaji. Laji elää pääosin Intian valtameressä, Itä-Afrikan rannikolla ja Australian ympäristössä. Aikuisten yksilöiden tyypillinen pituus on noin 9-10 cm. Suurimman mitatun kuoren pituus oli 15 cm. == Ravinto == Verkkokeilakotilo on lihansyöjä, joka käyttää saalistamiseen radulaa, joka on ikään kuin biologinen mikroskooppinen neula, jota se käyttää konotoksiinin (hermomyrkyn) injektoimiseen saaliinsa tappamiseksi. Verkkokeilakotilo syö kotiloita.Conus textile Linnaeus, 1758. Tekstiilikotilo, 107 mm Imukärsä, jonka kärjessä on harppuunamainen radula-hammas, kykenee venymään sisään omaan kuoreensa. Elävä verkkokeilakotilo on vaarallinen sitä käsittelevälle henkilölle, joka ei ole varonut suojaamaan paljasta ihoa.Kulta-kankainen (Koko näyttö, ole hyvä) == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Tucker J.K. (2009). Recent cone species database. 4. syyskuu, 2009 Edition * Tucker J.K. & Tenorio M.J. (2009) Systematic classification of Recent and fossil conoidean gastropods. Hackenheim: Conchbooks. 296 sivua * * Lorenz, F., 2012. Uusi alalaji Conidae- suvusta Mauritiukselta (Gastropoda). Schriften zur Malakozoologie 27: 21-24 Luokka:Kapeakielikotilot
Nairobin terrori-isku 2019

Nairobin terrori-isku 2019 tapahtui DusitD2 -kompleksissa Nairobissa Keniassa 15.–16. tammikuuta 2019, kun terrostit hyökkäsivät sinne. Iskussa kuoli 22 paikalla ollutta ihmistä sekä kaikki viisi terroristia. == Tausta == Iskun takana oli somalialainen islamistinen terroristijärjestö Al-Shabaab, joka tunnetaan Keniassa Westgate-ostoskeskuksen verilöylystä 2013 ja Garissan yliopiston iskusta 2015. Al-Shabaab vastustaa Kenian hallituksen toimia Somalian sisällissodassa. Järjestö ilmoitti motiivikseen myös sen, että Yhdysvaltain presidentti Donald Trump oli tunnustanut Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi. Tämä aiheutti islamilaisessa maailmassa ärtymystä, sillä Jerusalem on myös Islamin pyhä kaupunki. == Tapahtumapaikka == Isku tapahtui Nairobin läntisellä Westlands-alueella, osoitteessa 14 Riverside Drive sijaitsevassa kompleksissa. Rakennuskokonaisuudessa on korkeatasoinen DusitD2 -hotelli ja useiden yritysten toimistoja. == Hyökkäys == Terroristien hyökkäys alkoi 15. tammikuuta 2019 kello 15 paikallista aikaa, kun viisi terroristia saapui autoilla paikalle. Yksi heistä räjäytti itsensä lähellä ravintolaa. Sen jälkeen muut alkoivat ampua vartijoita ja heitellä kranaatteja. Sisälle alueelle päästyään he sytyttivät muutamia parkkeerattuja autoja tuleen ja ampuivat ihmisiä. Kenian poliisin erikoisyksikkö lähetettiin taistelemaan hyökkääjiä vastaan. Tapahtuma-aikaan Keniassa sotilaita kouluttamassa ollut brittiläinen SAS-erikoisjoukkojen sotilas Christian Craighead sai hälytyksen ja suuntasi tapahtumapaikalle nopeasti. Hänellä oli varustuksena oma rynnäkkökivääri ja suojaliivit. Paikalle saapui auttamaan myös slovenialainen sotilas. Graighead johti alueen läpikäyntiä kerros kerrokselta ja rakennus rakennukselta. Craighead ja muut viranomaiset saattoivat ja kantoivat panttivankeja ja loukkaantuneita ulos rakennuksesta ja sitten taas jatkoivat etenemistä sisällä. Kaikkiaan satoja ihmisiä evakuoitiin rakennuksista. Rakennuksessa tulitettiin paljon ja kuultiin räjähdyksiä. Tapahtumat olivat ohi seuraavana päivänä, 16. tammikuuta, aamulla noin kello kymmeeneen mennessä. Craighead ampui kaksi hyökkääjää ja sai myöhemmin Britanniassa Cospicuous Gallantry Cross -ansiomitalin urheudestaan. Iskussa kuoli yhteensä 22 siviiliä; 19 Kenian kansalaista, yksi Yhdysvaltain kansalainen ja yksi Britannian ja Etelä-Afrikan kaksoiskansalainen sekä yksi Kenialainen nainen, joka menehtyi vuotta myöhemmin vammojensa takia. Myös kaikki viisi terroristia kuolivat. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 terrori-iskut Luokka:Kenian historia
Ajax (panssariajoneuvo)

Ajax on Britannian armeijalle kehitetty panssariajoneuvoperhe, johon kuuluvat samalle alustalle rakennetut ajoneuvot: * 245 AJAX (tiedusteluajoneuvo) * 93 ARES (erikoisjoukkojen panssariajoneuvo) * 112 ATHENA (johtamisvaunu) * 50 APOLLO (korjus- ja hinausvaunu) * 38 ATLAS (pelastusvaunu) * 51 ARGUS (rakennetun ympäristön tiedusteluvaunu) Malli Kuva AJAX ARES ATHENA APOLLO ATLAS ARGUS Vaunut rakekntaa General Dynamics UK. Vaunu on digitaalinen. Ensimmäiset alustat toimitettiin helmikuussa 2019 ja toimitukset jatkuvat vuoteen 2025. == Lähteet == Luokka:Panssariajoneuvot Luokka:General Dynamics Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asevoimien kalusto
Florence R. Sabin

Florence Rena Sabin (9. marraskuuta 1871 – 3. lokakuuta 1953) oli yhdysvaltalainen lääketieteilijä. Sabin tutki uransa alkuvuosina imusuonistoa. Hän osoitti, että imusuonet kehittyvät erityisestä solukerroksesta tietyissä sikiön verisuonissa eikä, kuten vallitsevan teorian mukaan ajateltiin, solujen välisistä tiloista. Myöhemmin hän keskittyi veren, verisuonten ja verisolujen tutkimukseen ja julkaisi monia tärkeitä tutkimustuloksia niiden kehityksestä. Vuonna 1924 Sabin valittiin Yhdysvaltain anatomisen seuran puheenjohtajaksi, ja vuonna 1925 hänet valittiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi. Molemmissa tehtävissä hän oli ensimmäinen nainen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1953 kuolleet
Agnese Bonfantini

Agnese Bonfantini (s. 4. heinäkuuta 1999) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Bonfantini pelasi kaudet 2018–2021 Italian Serie A:ssa Roman joukkueessa, jossa hän teki ensimmäisellä liigakaudellaan 21 ottelussa neljä maalia, toisella 15 ottelussa seitsemän maalia ja kolmannella 20 ottelussa yhden maalin. Hän siirtyi kesällä 2021 Juventukseen, jossa hän teki ensimmäisellä liigakaudellaan 20 ottelussa kolme maalia ja toisella 13 ottelussa yhden maalin. Hän voitti liigamestaruuden kaudella 2021–2022. Tammikuussa 2023 hän siirtyi puoleksi vuodeksi lainalle Sampdoriaan, jossa hän pelasi 11 liigaottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Elokuussa 2023 hän siirtyi lainasopimuksella Interiin. Bonfantini on pelannut Italian naisten maajoukkueessa. Hän on tehnyt maalin syyskuussa 2022 MM-karsintaottelussa Moldovaa ja huhtikuussa 2024 EM-karsintaottelussa Alankomaita vastaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maintal

Maintal on kaupunki Hessenin osavaltiossa Saksan keskiosassa. Se muodostettiin vuonna 1974 liittämällä neljä kuntaa toisiinsa. Maintal kuuluu Frankfurt am Mainin suurkaupunkialueeseen. Maintalin väekkäimmät kaupunginosat ovat Dörnigheim ja Bischofsheim. == Maantiede == Maintal sijaitsee Hessenin eteläpuoliskolla välittömästi Frankfurt am Mainin itäpuolella ja Hanaun länsipuolella. Kaupunki rajautuu etelässä Mainjokeen. == Historia == Maintal syntyi 1. heinäkuuta 1974, jolloin Dörnigheimin kaupunki sekä maalaiskunnat Bischofsheim, Hochstadt ja Wachenbuchen liitettiin toisiinsa. Dörnigheimista on varhaisin kirjallinen maininta vuodelta 793. Bischofsheim mainitaan ensi kerran vuonna 880 muodossa Biscofesheim. Hochstadt mainitaan vuonna 846 muodossa Hohunsteter marca ja Wachenbuchen vuonna 798 muodossa Bucha marca. Dörnigheim sai kaupunkioikeudet 1964. Maintalin arvorakennuksiin kuuluu muun muassa Dörnigheimin evankelinen kirkko (Alte Kirche am Main). Maintalin raatihuone (Rathaus der Stadt Maintal) sijaitsee Hochstadtissa Klosterhofstraßen varrella. == Talous ja liikenne == Maintalin yrityksiä ovat muun muassa Norma Group (kiinnitysteknologia), Syngenta (maatalouskemia) ja Lubcon (erikoisvoiteluaineet). Maintalin rautatieliikennepaikat, Maintal West ja Maintal Ost, sijaitsevat rataosuudella Frankfurt Süd–Aschaffenburg. Maintalin halki kulkee lännestä itään moottoritie BAB 66. Kaupungin alueella on liittymät Maintal-Bischofsheim ja Maintal-Dörnigheim. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Maintal, Hessen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Hessenin kunnat
Giada Greggi

Giada Greggi (s. 18. helmikuuta 2000 Rooma) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Greggi on koko pääsarjauransa ajan Italian Serie A:ssa edustanut synnyinkaupunkinsa Rooman seuraa, kausina 2014–2018 Res Romaa ja siitä eteenpäin AS Romaa. Hän pelasi Res Romassa neljän kauden aikana 69 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. AS Romassa hän on pelannut viiden ensimmäisen kautensa aikana 81 liigaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän voitti liigamestaruuden vuonna 2023. Greggi on pelannut Italian naisten maajoukkueessa. Hän on tehnyt maalin marraskuussa 2021 EM- karsintaottelussa Maltaa vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli vaihdosta kentälle Italian kaikissa kolmessa ottelussa. Hän on pelannut myös Italian alle 17- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kamp-Lintfort

Kamp-Lintfort on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksan länsiosassa. Kampin luostarin ympärille kasvanut Kamp-Lintfort oli 1900-luvulla kaivoskaupunki. 2000-luvulla palveluelinkeinot ovat vallanneet alaa. == Maantiede == Kamp-Lintfort sijaitsee Ala-Reinin tasangolla Nordrhein- Westfalenin länsiosassa noin 67 kilometriä Kölnistä pohjoisluoteeseen ja noin 35 kilometriä Düsseldorfista samaan ilmansuuntaan. == Historia == Varhaisin Kamp-Lintfortiin viittaava kirjallinen maininta on vuodelta 856. Satoja vuosia myöhemmin, eli 1123, alueelle perustettiin Kampin sisterssiläisluostari, josta kehkeytyi alueellinen taiteen ja kulttuurin keskus. Luostari lakkautettiin elokuussa 1802 ranskalaismiehityksen myötä. Miehityksen jälkeen vuonna 1815 Kamp ja koko Ala-Reinin alue liittyi Preussiin. Paikallinen kivihiiliteollisuus aloitettiin 1900-luvun alussa. Keskelle tasamaata, "mitten im platten Land", kasvoi lyhyessä ajassa kaupunkimainen asutuskeskus liiketaloineen, kirkkoineen, katuineen ja aukioineen. Kaivosalueen itäpuolelle rakennettiin taloja työläisille, länsipuolelle puolestaan toimihenkilöille. Vallitseva tuulensuunta kuljetti kaivoksen saasteet itään. Kamp-Lintfort koostui 1900-luvun alussa kuudesta itsenäisestä kunnasta, joiden yhteenlaskettu väkiluku kuusinkertaistui vuodesta 1906 vuoteen 1930, jolloin se oli noin 22 000\. Nykyinen Kamp-Lintfort muodostettiin huhtikuussa 1934 liittämällä kunnat toisiinsa. Kunta sai kaupungin aseman 7. tammikuuta 1950. Vuosisadan jälkipuoliskolla kivihiiliteollisuuden työllistävä vaikutus väheni. Kamp-Lintfortin historiallista arkkitehtuuria edustaa Kampin luostari. Teollista historiaa edustaa Zechenpark, joka on ainoa teollinen muistomerkki Reinin länsipuolella. == Talous ja liikenne == Kamp-Lintfortin talous perustuu pieniin ja keskisuuriin vähittäis- ja tukkukaupan yrityksiin. Kaivostoimintaa ei enää harjoiteta. Lähin moottoritie on kaupungin itärajaa viistävä BAB 57, joka risteää moottoritie BAB 42:n kanssa, joka muuttuu maantieksi 528, joka syöttää liikennettä kaupungin katuverkkoon. Pohjoisempana kulkee maantie 510. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kamp-Lintfort, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength Luokka:Saksan kaupungit Luokka:Nordrhein-Westfalenin kunnat
Michela Cambiaghi

Michela Cambiaghi (s. 4. helmikuuta 1996 Vimercate) on italialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Cambiaghi on edustanut Italian Serie A:ssa Fiammamonzaa, Atalantaa, Comoa, Sassuoloa, Parmaa ja heinäkuusta 2023 alkaen milanolaisseura Interiä. Hän on pelannut Serie A:ssa yli 200 ottelua. Cambiaghi on pelannut Italian naisten maajoukkueessa vuodesta 2023. Hän on tehnyt maalin joulukuussa 2023 Kansojen liigan ottelussa Espanjaa ja helmiikuussa 2024 ystävyysottelussa Englantia vastaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt