EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Saarensalmen silta (Tammela)

Saarensalmen silta tai Saaren silta on vuonna 1923 valmistunut yläpuolisilla tukikaarilla varustettu betonisilta Tammelan Pyhä- ja Kuivajärviä yhdistävässä Saarensalmessa Tammelan kirkonkylän ja Tammelan Portaan kylän välisellä yhdystiellä 2823 Tammelassa Lounais-Hämeessä Kanta-Hämeen maakunnassa . Tammelan Saaren kartanoa ja viereistä Saaren kansanpuistoa yhdistävä silta suojeltu osana viereistä luonnonsuojelualuetta vuonna 1992 ja määritelty maakuntakaavassa maakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Valtakunnallisissa suojeluohjelmissa se on osa Museoviraston määrittelemää Saaren kartanon ja kansanpuiston valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä ja kuuluu myös Tammelan Mustialasta Tammelan Portaaseen ulottuvaan valtakunnallisesti arvokkaaseen maisema-alueeseen Mustiala - Porras - Kaukolanharju. ==Lähteet== Luokka:Suomen tieliikennesillat Luokka:Tammelan liikenne Luokka:Tammelan nähtävyydet Luokka:Tammelan rakennukset ja rakennelmat Luokka:Betoniarkkitehtuuri
Pitkäkarvainen inkakoira

Pitkäkarvainen inkakoira on sukupuuttoon kuollut perulais-chileläinen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 600. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei koskaan ollut FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Muumioituneiden jäännösten perusteella rotu oli hoikkarakenteinen, erityisen pitkäkarvainen, pörröinen ja väriltään keltainen. Se muistutti yleisesti ottaen nykyistä skotlanninpaimenkoiraa. == Alkuperä == Pitkäkarvainen inkakoira oli peräisin Perun ja Chilen rannikkoalueilta. Sen karvapeite oli tärkeä langan lähde paikallisille kutojille. Ensimmäisinä länsimaisina sen havaitsivat 1500-luvun espanjalaiset tutkimusmatkailijat. Heidän mukaansa chono-intiaanit valmistivat rodun karvasta lämpimiä viittoja talven varalle. Koiria arvostettiin niin paljon, että toisinaan intiaanit muumioivat niitä ja antoivat niille erityishautajaiset. == Lähteet == Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Perulaiset koirarodut Luokka:Chileläiset koirarodut
Siemiatyczen piirikunta

Siemiatyczen piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 44 193\. Siihen kuuluvat kahdeksan kuntaa ovat Drohiczyn, Dziadkowice, Grodzisk, Mielnik, Milejczyce, Nurzec-Stacja, Perlejewo ja Siemiatycze. Siemiatyczen piirikunnan pinta-alasta noin 32 prosenttia on metsän peitossa. Kunnista metsän osuus on suurin Mielnikissä, noin 60 prosenttia pinta-alasta. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51 prosenttia oli naispuolisia ja 49 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 14,8 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,9 prosenttia ja eläkeikäiset 24,4 prosenttia väestön keski-iän ollessa 44,2 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 345 lasta. Siemiatyczen piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 29 762 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Podlasian piirikunnat
Hajnówkan piirikunta

Hajnówkan piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 42 610\. Siihen kuuluvat kahdeksan kuntaa ovat Białowieża, Czeremcha, Czyże, Dubicze Cerkiewne, Hajnówka, Kleszczele, Narew ja Narewka. Hajnówkan piirikunnan pinta-alasta noin 39 prosenttia on maatalousmaata ja 50,6 prosenttia on metsän peitossa. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,5 prosenttia oli naispuolisia ja 48,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 14,3 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 57 prosenttia ja eläkeikäiset 28,7 prosenttia. Väestön keski-iäksi arvioitiin 46,4 vuotta, mikä on huomattavasti korkeampi kuin koko Puolan väestön keski-ikä. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 321 lasta. Hajnówkan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 25 692 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Podlasian piirikunnat
Wysokie Mazowieckien piirikunta

Wysokie Mazowieckien piirikunta () on yksi Podlasian voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 56 860\. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Ciechanowiec, Czyżew, Klukowo, Kobylin- Borzymy, Kulesze Kościelne, Nowe Piekuty, Sokoły, Szepietowo ja Wysokie Mazowieckie. Wysokie Mazowieckien piirikunnan pinta-alasta noin 986 km² on maatalousmaata ja noin 239 km² metsämaata. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 49,5 prosenttia oli naispuolisia ja 50,5 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 18,1 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 60,1 prosenttia ja eläkeikäiset 21,7 prosenttia väestön keski-iän ollessa 41,8 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 553 lasta. Wysokie Mazowieckien piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 43 676 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Podlasian piirikunnat
Inkojenlaamakoira

Inkojenlaamakoira on hyvin harvinainen tai sukupuuttoon kuollut perulainen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 488. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei ole koskaan ollut FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Inkojenlaamakoira oli ulkoisesti kuin skotlanninpaimenkoiran raskasrakenteinen versio. Se oli perulaisista roduista kookkain, suippokuonoinen, melko lyhytraajainen, kippurahäntäinen ja lyhytkarvainen. Väritys oli vaaleankeltainen tummin laikuin. Toisin kuin minkään muun Amerikan intiaanien heimokoiran, inkojenlaamakoiran korvat typistettiin. == Alkuperä == Rotua käytettiin ensisijaisesti laamojen paimentamiseen, mutta myös metsästykseen, jäljestykseen ja vartiointiin. Paikalliset intiaanit arvostivat sitä niin paljon, että usein he muumioivat rodunedustajia ja hautasivat ne erityiseen hautapaikkaan. Vielä 1800-luvun lopulla jokaisella perulaisella paimenella oli laamakoira, mutta pian sen jälkeen populaation lukumäärä romahti. Eläintieteilijä Desmond Morris kuitenkin uskoo, että rotu saattaa yhä olla olemassa pienimmissä paikalliskylissä ja kaikkein syrjäisimmillä alueilla. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Paimenkoirat Luokka:Metsästyskoirat Luokka:Perulaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Strömstedt

Strömstedt on ollut muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Anna Karin Strömstedt (s. 1981), ruotsalainen hiihtäjä * Bo Strömstedt (1929–2016), toimittaja ja professori * Margareta Strömstedt (1931–2023), ruotsalainen lastenkirjailija ja tietokirjailija * Niklas Strömstedt (s. 1958), ruotsalainen laulaja ja lauluntekijä.
Mouton

Mouton on ollut muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Charles Mouton (1626–?), ranskalainen luutisti ja säveltäjä * Jean Mouton (n. 1459–1522), ranskalainen säveltäjä * Michèle Mouton (s. 1951), ranskalainen ralliautoilija
Longdog

Longdog on brittiläinen vinttikoiraristeytys. Alun perin nimitys kattoi kaikenlaiset vinttikoirat, mutta myöhemmin sillä on tarkoitettu ennen kaikkea erityistä risteytystaustaista vinttikoiraa.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 17. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Ulkonäkö == Nimitys longdog tulee siitä, että koiralla on pitkä pää, pitkä niska, pitkä runko, pitkät raajat ja pitkä häntä.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 338. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Alkuperä == Eversti Ted Walsh määritteli longdogin kahden eri vinttikoiran väliseksi risteytykseksi tai kahden kyseisen risteytystaustan omaavan koiran jälkeläiseksi. Esimerkkejä ovat englanninvinttikoira x saluki ja englanninvinttikoira x skotlanninhirvikoira. Nykyiset asiantuntijat kuitenkin tapaavat luokitella longdogin lurcheriksi. Heidän mielestään termiä longdog käytetään niin harvoin, ettei sillä ole enää merkitystä. === Longdog Yhdysvalloissa === Amerikanhirvikoira perustui alun perin longdog-tyyppisiin risteytyksiin: Yhdysvalloissa Britanniasta ja Venäjältä tuodut vinttikoirat muodostivat pohjan paikallisen longdogin, amerikanhirvikoiran kehittämiseen. Oliver Hartleyn mukaan kojootin metsästykseen parhaiten soveltuvan koiran sai risteyttämällä keskenään nopea English blue (englanninvinttikoira) ja väsymätön, sisukas Russian stag (venäjänvinttikoira). Hänen mielestään toinen hyvä risteytys oli puoliksi englanninvinttikoira ja puoliksi skotlanninhirvikoira. Freeman Lloydin mukaan parhaissa longdogeissa oli 3/4 hirvikoiraa ja risteytyksistä englanninvinttikoiran ja venäjänvinttikoiran kanssa oli tuloksena erittäin hyviä yksilöitä. Leon V. Almirall käytti metsästykseen ns. "kylmäverisiä vinttikoiria" (cold blood Greyhound) - kookkaita sileäkarvaisia longdogeja, joiden taustalla oli englanninvinttikoiraa. Yhdysvaltojen länsiosien avoimilla tasangoilla susia metsästettiin usein sekä vintti-, hirvi- ja susikoirien että niiden välisten risteytysten avulla. Nebraskassa paikallinen "kojoottikoira" (Nebraska coyote hound) oli 75 cm korkea ja painoi 41 kg. Minnesotalaisen raportin mukaan eräs amerikkalainen metsästäjä käytti "amerikkalaisen lurcherin" pohjana englanninvinttikoiraa ja skotlanninhirvikoiraa, lisäten sitten irlanninsusikoiraa ja venäjänvinttikoiraa - harvoin salukia tai whippettiä. Kyseinen risteytys pohjautui siihen, että Pohjois-Amerikassa ajettiin lähinnä jänistä, punakettua ja kojoottia: "kylmäverisiä" vinttikoiria käytettiin jäniksen, karkeakarvaisia vinttikoiria punaketun ja amerikkalaisia kojoottikoiria kojootin metsästykseen. Mainituista kojoottikoiralla oli samanlainen karkea karva kuin hirvikoiralla, ja se painoi 34-45 kg.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 100-104. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. == Lähteet == Luokka:Risteytyskoirat Luokka:Vinttikoirat Luokka:Irlantilaiset koirarodut Luokka:Brittiläiset koirarodut
Jameson (sukunimi)

Jameson on ollut muuan muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Betty Jameson (1919–2009), yhdysvaltalainen golfaaja * Claude Jameson (1886–1943), yhdysvaltalainen jalkapalloilija * Fredric Jameson (1934–2024), yhdysvaltalainen kirjallisuuden- ja kulttuurintutkija ja marxilainen poliittinen teoreetikko * Jenna Jameson (s. 1974), yhdysvaltalainen pornonäyttelijä * Jerry Jameson, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja * Leander Starr Jameson (1853–1917), brittiläinen poliitikko * Susan Jameson (s. 1941), englantilainen näyttelijä
Kate Liu

Kate Liu (s. 23. toukokuuta 1994 Singapore) on singaporelaissyntyinen pianisti.Kate Liu Medici.tv Liu aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja muutti 8-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän suoritti yksityisesti opintoja Chicagon musiikki-instituutissa Alan Chow'n, Micah Yuin ja Emilio del Rosarion johdolla. Saatuaan kandidaatin arvon Curtis-musiikki-instituutista hän jatkoi opintojaan Juilliard Schoolissa Robert McDonaldin ja Yoheved Kaplinskyn johdolla.Bio Kate Liu Kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa hän sai vuonna 2015 kolmannen palkinnon sekä parhaan masurkkaesityksen palkinnon. Lisäksi hänet äänestettiin yleisösuosikiksi. Liu sai myös ensipalkinnot kolmannessa Aasian ja Tyynenmeren alueen kansainvälisessä Chopin-kilpailussa ja vuoden 2010A Virtuoso Evening with Prize-Winning Pianist Kate Liu Patch New Yorkin kansainvälisessä pianokilpailussa. Vuonna 2010 hän saavutti kolmannen sijan Kansainvälisessä Thomas & Evon Cooper -kilpailussa.Pianist Kate Liu to perform March 29 for UAB Piano Series UAB News Chopin-kilpailussa saavuttamansa menestyksen jälkeen Liu on esiintynyt ahkerasti Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa.Kate Liu The Vancouver Chopin Society Debyyttialbuminaan hän julkaisi Frédéric Chopinin teosten albumin vuonna 2016. Hänen kanssaan soittaneita orkestereita ovat olleet muiden muassa Clevelandin orkesteri, Varsovan filharmoninen orkesteri, Montrealin sinfoniaorkesteri, Puolan radion sinfonia-orkesteri, Poznańin filharmonikot, Yomiuri Nippon -sinfoniaorkesteri ja Rochesterin filharmoninen orkesteri. == Lähteet == Luokka:Singaporelaiset pianistit Luokka:Yhdysvaltalaiset pianistit Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
GinGindlovun taistelu

Gingindlovun taistelu oli zulu-sodan aikana 1. huhtikuuta 1879 käyty taistelu zulujen ja brittien välillä KwaGingindlovun eteläpuolella nykyisessä Etelä- Afrikassa. Taistelu päättyi brittien voittoon. ==Tausta== Britit olivat 1. huhtikuuta 1879 marssineet lähelle Nyezanejokea kwaGingindlovun eteläpuolella. Tarkoituksena oli tavoittaa zulujen piirittämä Eshowe. Joukkoja johti kenraaliluutnantti Frederic Augustus Thesiger. Mukana oli 3 240 brittisotilasta, 2 000 afrikkalaista sotilasta, 150 eurooppalaista ja 130 afrikkalaista ratsuväensotilasta, sekä 150 afrikkalaista tiedustelijaa. John Dunnin ehdotuksesta he rakennuttivat matalalle kummulle vaunuista puolustuskehän (laager), jota ympäröi vielä myös juoksuhauta. Laager suojasi brittien mukana olleita hevosia ja härkiä. Yöll' 1. huhtikuuta Somopho kaZikhalan johtamat 10 000–11 000 zulusoturia saapuivat lähistölle. Hyökkäys seurasi seuraavana päivänä. ==Taistelu== Zulut hyökkäsivät 2. huhtikuuta perinteisessä sarvimuodostelmassaan, joka ympäröi lopulta brittien asemat jättäen vain idän saartorenkaan ulopuolelle. Zulut yrittivät tämän jälkeen murtaa puolustusasemia useilla eri hyökkäyksillä. Britit puolsutautuivat paitsi käsiasein ,mutta myös kääyttäen 9-paunan tykkejä, raketteja ja Gatling- konekiväärejä. Thesiger määräsi myös ratsuväkensä vastahyökkäyksen, joka jouduttiin kuitenkin kutsumaan takaisin Dabulamanzi kaMpanden johtaman hyökkäyksen uhatessa puolustusasemia etelästä. Hyökkäys etelästä tyrehtyi brittien tuleen ja Thesiger määräsi uuden ratsuväen rynnäkön. Tällä kertaa ratsuväki sai zulut vetäytymään ja vetäytyminen muuttui pian kaoottikseski paoksi. Brittien puolella olleet afrikkalaiset sotilaat seurasivat ratsuväkeä tappaen taistelukentälle jääneet haavoittuneet zulut. ==Seuraukset== Britit olivat menettäneet taistelussa kaatuneina kaksi valkoista upseeria, seitsemän valkoista sotilasta ja viisi mustaa sotilasta. Zuluja kaatui yhteensä ehkä noin 1 200 ja heistä noin 500 muutaman sadan metrin etäisyydellä nrittien puolustusasemista. Seuraavana päivänä brittien onnistui saavuttaa piiritetty Eshowe. ==Lähteet== Luokka:Zulu-sota Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:1879
Englantilais-espanjalainen vinttikoira

Englantilais-espanjalainen vinttikoira (Galgo inglés-español) on espanjalainen risteytystaustainen koirarotu.Morris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 27. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont. == Alkuperä == Rotu jalostettiin 1900-luvun alkupuolella Espanjassa englanninvinttikoiran ja espanjanvinttikoiran välisestä risteytyksestä. Tarkoituksena oli parantaa käyttöominaisuuksia, mm. kasvattaa pienikokoisemman espanjanvinttikoiran nopeutta. 1930-luvulta lähtien espanjalais-englantilainen vinttikoira on kasvattanut jatkuvasti suosiotaan, uhaten alkuperäistä paikallista vinttikoiraa. Rotua käytetään ammattimaisissa vinttikoirakilpailuissa.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 336-337. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut Luokka:Vinttikoirat Luokka:Espanjalaiset koirarodut
Juni

Juni on Skandinaviassa ja Suomessa käytetty naisen etunimi, joka merkitsee ’kesäkuuta’ (ruots./norj. juni). Englannissa vastaava naisennimi on June. Norjassa Juni-etunimi on tullut käyttöön vuonna 1860. Siellä Juni ja June viettävät nimipäivää 1. kesäkuuta. Suomessa Juni jakaa nimipäivän (30. lokakuuta) Jenniferin kanssa. Juni-nimi on mukana ainoastaan suomenruotsalaisessa almanakassa; se lisättiin siihen vuonna 2020. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Juni on vuoteen 2020 mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 140–160 naisella. ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Yukio Yokoyama

Yukio Yokoyama (; s. 10. helmikuuta 1971 Tokio) on japanilainen pianisti.Yukio Yokoyama The Fryderyk Chopin Institute Yokoyama aloitti säännölliset pianotunnit 12-vuotiaana ja sai sitten myös sävellysopetusta Masayuki Nagatomilta. Tämän jälkeen hän opiskeli Tokion taideyliopistossa. Stipendin turvin hän pääsi jatkamaan opintojaan Jacques Rouvierin ja Vlado Perlemuterin johdolla Pariisin konservatorioon, josta valmistui ensipalkinnon kera vuonna 1990. Vuonna 1989 Yokoyama pääsi viidennelle sijalle kansainvälisessä Ferruccio Busoni -pianokilpailussa ja kolmannelle sijalle Long–Thibaud–Crespin-kilpailussa. Vuoden 1990 kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa hän sai kolmannen palkinnon. Jokohaman kaupungilta Yokoyama sai vuonna 1993 kulttuuripalkinnon taiteellisista saavutuksistaan. Vuonna 2010 Yokoyama soitti yhden konsertin aikana 166 Frédéric Chopinin soolokappaletta. Guinnessin ennätysten kirja tunnusti hänen ennätyksensä "suurimmassa määrässä musiikkikappaleita, jotka sooloartisti on esittänyt vuorokaudessa". Vuonna 2011 Yokoyama rikkoi tämän oman ennätyksensä tulkitsemalla 212 Chopinin sävellystä yksittäisessä konsertissa.Yukio Yokoyama Japan Arts == Lähteet == Luokka:Japanilaiset pianistit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sverre Helgesen

Sverre Helgesen (26. toukokuuta 1903 Bodø – 4. marraskuuta 1981 Oslo) oli norjalainen yleisurheilija ja urheilutoimittaja. Helgesen voitti Norjan mestaruuden korkeushypyssä vuonna 1926 sekä vauhdittomassa korkeushypyssä neljästi 1924–1927. Vuonna 1925 hän teki korkeushypyn Norjan ennätyksen 191 cm. Vuonna 1924 Sverresen sijoittui Pariisin olympialaisten korkeushypyssä kahdeksanneksi. Norjan urheiluelämän jakaantuessa Sverresen siirtyi työläisurheiluliitto Arbeidernes idrettsforbundin jäseneksi ja voitti Moskovan spartakiadien korkeushypyn vuonna 1928. Wienin työläisolympialaisissa 1931 Helgesen hävisi korkeushypyn Väinö Lehtiselle uusinnan jälkeen. Helgesen työskenteli sosialidemokraattisen Arbeiderbladetin urheilutoimittajana vuosina 1928–1973. == Lähteet == Luokka:Norjalaiset korkeushyppääjät‎ Luokka:Norjalaiset urheilutoimittajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Peter Kasper (jääkiekkoilija)

Peter Kasper (s. 20. joulukuuta 1974 Klagenfurt) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Hän laukoi oikealta. == Ura == === Seuraura === Kasper debytoi Itävallan pääsarjassa kaudella 1991–1992 Klagenfurter AC:n joukkueessa. Debyyttikaudellaan hän pelasi viisi ottelua ilman tehopisteitä tai rangaistusminuutteja. Ensimmäisen maalinsa pääsarjatasolla Kasper teki heti seuraavalla kaudella Klagenfurterin paidassa. Maali jäi hänen koko kauden ainoaksi tehopisteeksi. Kaudella 1993–1994 Kasper teki tehopisteet 3+12=15 pelaamassaan 46 ottelussa. Kasper rikkoi piste- ennätyksensä kaudella 1998–1999, jolloin hän pelasi 55 ottelua tehopistein 6+15=21 keräten 52 rangaistusminuuttia. Kaudella 1999–2000 Kasper siirtyi ECHL-seura Florida Everbladesiin, jossa hän teki 11 tehopistettä pelaamassaan 63 ottelussa. Yhdysvalloissa pelatun kauden jälkeen Kasper palasi Itävaltaan, tällä kertaa HC Innsbruckin joukkueeseen. Kaudella 2000–2001 hän teki 41 ottelussa 31 tehopistettä, joka jäi hänen parhaaksi kaudekseen pääsarjatasolla. Neljän Innsbruckissa pelaamansa kauden jälkeen Kasper siirtyi Vienna Capitalsiin, jossa hän voitti Itävallan mestaruuden kaudella 2004–2005. Kasper edusti Vienna Capitalsia yhteensä kaksi kautta, kunnes hän siirtyi EC Salzburgiin. Kasper voitti jälleen mestaruuden kaudella 2006–2007, joka jäi hänen viimeiseksi kaudekseen pääsarjatasolla. === Maajoukkueura === Kasper edusti Itävaltaa viisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1996, 1999, 2000, 2001 ja 2003. Hän pelasi urallaan yhteensä 31 MM-ottelua tehden yhden tehopisteen, joka oli maali Saksan MM-kilpailuissa 2001. Rangaistusminuutteja Kasperille kertyi MM-uran aikana yhteensä 18. Kasper kuului Itävallan joukkueeseen Salt Lake Cityn talviolympialaisissa 2002, joissa hän pelasi neljä ottelua teholukemalla −4 ilman tehopisteitä rai rangaistusminuutteja. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Peter Kasper

Peter Kasper voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Peter Kasper (s. 1974), itävaltalainen jääkiekkoilija * Peter Kasper (s. 1985), slovakialainen lentopalloilija
Yokoyama

Yokoyama on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi: * Kenzō Yokoyama (s. 1943), jalkapalloilija * Kumi Yokoyama (s. 1993), jalkapalloilija * Masafumi Yokoyama (s. 1956), jalkapalloilija * Reina Yokoyama (s. 2001), poplaulaja * Yukio Yokoyama (s. 1971), pianisti.
Nikolai Ozolin

Nikolai Giorgijevitš Ozolin (, 2. marraskuuta 1906 Goleniów – 25. kesäkuuta 2000) oli neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka voitti seiväshypyn EM- hopeaa vuonna 1946. Lisäksi Ozolin voitti seiväshypyn Moskovan spartakiadeissa vuonna 1928. Ozolinin ennätys oli 430, jonka hän hyppäsi vuonna 1939. Urheilu- uransa jälkeen Ozolin toimi valmentajana ja vuosina 1954–1962 hän oli Neuvostoliiton urheiluvalmennuksen tutkimusinstituutin johtajana. == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset seiväshyppääjät Luokka:Neuvostoliittolaiset yleisurheiluvalmentajat Luokka:Työläisolympialaisten voittajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 2000 kuolleet
Nysan piirikunta

Nysan piirikunta () on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 135 948\. Siihen kuuluvat yhdeksän kuntaa ovat Głuchołazy, Kamiennik, Korfantów, Łambinowice, Nysa, Otmuchów, Paczków, Pakosławice ja Skoroszyce. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,4 prosenttia oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 15,4 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61 prosenttia ja eläkeikäiset 23,6 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 1 008 lasta. Nysan piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 96 932 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Opolen piirikunnat
Bisharinkoira

Bisharinkoira on sudanilainen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 37. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei ole FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Rotu on pystykorvainen ja kippurahäntäinen, mikä erottaa sen muutoin läheisistä vinttikoirista. == Alkuperä == Bisharinkoira on kotoisin Punaisenmeren läheltä Koillis-Sudanista, jossa sitä kasvattaa paimentolaisheimo bisharit.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 238. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. Sen on väitetty olevan egyptinmetsästyskoiran suora jälkeläinen, mutta eläintieteilijä Desmond Morris tyrmää väitteen epätodennäköisenä. Bisharit ruokkivat koiriaan etupäässä maidolla jättäen kiinteän ruoan minimiin. Tästä johtuen koirat eivät ole riittävän vahvoja metsästääkseen yksittäin, minkä vuoksi niitä tarvitaan kokonainen ryhmä jäniksen nappaamiseen. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Metsästyskoirat Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Jarmo Alander

Jarmo Alander (s. 15. joulukuuta 1954 Lohja) on Vaasan yliopiston tuotantoautomaation professori. == Ura == Alander valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1983 ja diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta (nykyinen Aalto-yliopiston insinööritieteiden korkeakoulu) vuonna 1985. Tekniikan lisensiaatiksi (tietojenkäsittelyoppi) hän valmistui vuonna 1989 Teknillisestä korkeakoulusta ja filosofian lisensiaatiksi (fysiikka) vuonna 1989 Helsingin yliopistosta. Alander väitteli tekniikan tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 2001 tietotekniikan osastolta.Suomen Professorit 1640–2007, s. 51. Alander toimi aluksi erilaisissa tehtävissä Helsingin yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa, muun muassa tutkimusapulaisena, assistenttina, tutkijana, lehtorina ja yliassistenttina. Syyskuusta 1993 lähtien hän on toiminut Vaasan yliopistossa, ensin tuotantoautomaation määräaikaisena professorina, sitten hoitaen professorin virkaa. Hänet nimitettiin joulukuussa 2002 Vaasan yliopiston tuotantoautomaation professorin virkaan. Alander on saanut dosentin arvot Teknillisessä korkeakoulussa (automaation heuristiset optimointimenetelmät, erityisesti geneettiset algoritmit) ja Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa (geneettiset algoritmit). == Tutkimus == Alanderilla on tutkimusjulkaisuja muun muassa geneettisten algoritmien eli optimoinnin, robotiikan, laskennallisen geometrian, kuvankäsittelyn, ohjelmistontestauksen, laskennallisen fysiikan ja sovelletun optiikan aloilta. Vuodesta 2017 lähtien hän on tutkinut energiatehokkaan FPGA-tekniikan käyttöä monimutkaisten ja kerroksellisten biopintojen spektrikuvantamisessa Suomen Akatemian rahoittamassa nelivuotisessa Spectral Imaging of Complex Surface Tomographies (SICSURFIS) -hankkeessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Professori Jarmo Alanderin julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston Solecris- tutkimustietokannassa. Luokka:Vaasan yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dinkankoira

Dinkankoira on eteläsudanilainen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 37. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei ole FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Dinkankoira on erittäin lyhytkarvainen ja väriltään vaalea kellanruskea (fawn). Se on ulkonäöltään karkeatyyppisempi kuin bisharinkoira ja šillukinkoira. == Alkuperä == Rotua ovat perinteisesti kasvattaneet metsästykseen läntisen Etelä-Sudanin dinkat. He kastroivat monet uroskoiristaan, sillä he uskovat sen kasvattavan niiden vauhtia metsästyksen aikana, mutta kyseinen tapa on kuitenkin johtanut geenipoolin merkittävään kaventumiseen. Nykyisin dinkankoiraan onkin sekoittunut paljon paikallisia paariakoiria, ja erään tutkimusmatkailijan nähtyä nykyisen populaation kuvaili hän rotua ennemmin vinttikoiratyyppiseksi paariakoiraksi kuin aidoksi vinttikoiraksi.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 186. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Metsästyskoirat Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Nikolai Panin

Nikolai Aleksandrovitš Panin-Kolomenkin (, 8. tammikuuta 1872 Khrenovoje – 19. tammikuuta 1956 Leningrad) oli neuvostoliittolainen taitoluistelija ja ampuja. Panin voitti taitoluistelun kuvioiden erikoiskilpailun Lontoon olympialaisissa 1908 ollen Venäjän ensimmäinen olympiavoittaja. Vuoden 1903 MM-kilpailuissa Panin sijoittui toiseksi Ruotsin Ulrich Salchowin jälkeen. Panin harrasti myös ammuntaa ja osallistui Tukholman olympialaisten vapaapistooliin. Vuonna 1928 hän voitti pistooliammunnan Moskovan spartakiadeissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Venäläiset taitoluistelijat Luokka:Venäläiset ampujat Luokka:Neuvostoliittolaiset ampujat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat‎ Luokka:Vuonna 1872 syntyneet Luokka:Vuonna 1956 kuolleet
Šillukinkoira

Šillukinkoira on eteläsudanilainen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 37–38. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei ole FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Rotu muistuttaa muutoin vinttikoiraa, mutta on selvästi rotevarakenteisempi. Se muistuttaa enemmän salukia kuin englanninvinttikoiraa.Hancock, David. Sighthounds - Their Form, Their Function and Their Future, s. 114. The Crowood Press: Ramsbury, Marlborough, Wiltshire, 2012. ISBN 978-1-84797-392-4. Korvat ovat puolipystyt ja kärjistään taittuneet. Lihaksisto on erinomainen ja edesauttaa ketteryyttä ja nopeutta. Väritys on yleensä ketunpunainen mustalla maskilla, mutta myös harmaata mustin täplin esiintyy. == Alkuperä == Šillukinkoira on itäisen Etelä-Sudanin Valkoisen-Niilin alueen šillukki-heimon kasvattama metsästyskoira. Se metsästää näöllään pääasiallisesti keskikokoista riistaa, erityisesti antilooppeja. Tämä saattaa osaltaan selittää miksi rotu on tavallisesti jänistä metsästäviä vinttikoiria rotevampi.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 187. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Metsästyskoirat Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:FCI:n ulkopuoliset rodut
Arpajaishallinto

Arpajaishallinto () on poliisihallituksen toiminto, joka aloitti nykymuodossa toimintansa helmikuussa 2017. Arpajaishallinto vastaa rahankeräystoiminnan, rahapelitoiminnan sekä muun arpajaistoiminnan valvonnasta. == Historia == Arpajaishallintoon liittyvät tehtävät olivat vuoteen 2008 asti sisäasiainministeriön vastuulla, kunnes ne siirrettiin Etelä-Suomen lääninhallitukselle. Poliisihallitukseen tehtävät siirrettiin lääninhallitusten lakkauttamisen yhteydessä vuoden 2010 alussa. == Aiheesta muualla == * Arpajaishallinto == Lähteet == Luokka:Suomen poliisitoimi
Sansibarinkoira

Sansibarinkoira on todennäköisesti sukupuuttoon kuollut tansanialainen koirarotuMorris, Desmond. Dogs - The Ultimate Dictionary of Over 1000 Dog Breeds, s. 39. Trafalgar Square, 2008: North Pomfret, Vermont., jolla ei koskaan ollut FCI:n hyväksyntää. == Ulkonäkö == Sansibarinkoira oli kookas pystykorvainen, vankkarunkoinen, voimakasrakenteinen ja karkeakarvainen koira. Säkäkorkeus oli noin 68–70 cm ja väritys punavalkoinen. == Luonne ja käyttäytyminen == Rotua kuvailtiin erittäin älykkääksi. Työskennellessään se käytti sekä vainuaan että näköaistiaan. == Alkuperä == Rotu on nimensä mukaisesti kotoisin Tansanialle kuuluvalta Sansibarin saarelta, jossa sitä tavattiin 1800-luvulla. Saksalaisen M. Siberin mukaan se oli syntynyt salukin ja paariakoiran välisistä risteytyksistä. Yksi rodunedustaja vietiin 1800-luvun lopulla Ranskaan, missä eläinlääkäri Jean Pierre Mégnin tutki ja kuvaili sitä. Ei ole täysin varmaa, etteikö jossain päin saarta vielä nykyisinkin olisi olemassa pieni populaatio.Canton, Mario. Levrieri e segugi primitivi, s. 354-355. Antonio Crepaldi Editore, 2012: Porto Viro, Italia. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Alkukantaiset koirat Luokka:Metsästyskoirat Luokka:Afrikkalaiset koirarodut Luokka:Sukupuuttoon kuolleet koirarodut
Per Edvin Sköld

Per Edvin Sköld (25. toukokuuta 1891 Svedala – 13. syyskuuta 1972 Norra Rörum) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi toisen maailmansodan aikana Ruotsin puolustusministerinä sekä valtiovarainministerinä vuosina 1949–1955.Per Edvin Sköld Riksarkivet.se. Viitattu 31.8.2020. Per Edvin Sköld oli skoonelaisen maanviljelijän, kansanedustaja Nils Peter Sköldin poika. Hän opiskeli kirjallisuushistoriaa, uskontohistoriaa ja kansatiedettä Lundin yliopistossa, jossa hän näistä aineista suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon. Vuonna 1917 hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville, sen toisen kamariin. Samaan aikaan hän kirjoitti malmöläiseen sosiaalidemokraattiseen Arbetet-lehteen. Sköld nousi Ruotsin sosiaalidemokraattiseen hallitukseen vuonna 1932. Hallitusta johti Per Albin Hansson. Hän oli vuosina 1932–36 maatalousministerinä, 1936–38 kauppaministerinä, 1938–45 puolustusministerinä sekä Hanssonin seuraajan, uuden sosiaalidemokraattisen pääministerin Tage Erlanderin hallituksessa uudelleen maatalousministerinä 1945–48, salkuttomana ministerinä 1948–49 ja 1949–55 valtiovarainministerinä. Ruotsin valtiopäivien jäsen hän oli 46 vuoden ajan vuosina 1918–1964. Toisen maailmansodan aikaan Sköld kannatti talvisodan aikaan eli talvella 1939–1940 vahvempaa Ruotsin tukea Suomelle. Kesän 1941 juhannuskriisin aikaan, jolloin Saksa vaati lupaa kuljettaa 15 000 miehen Engelbrecht-divisioona etelä-Norjasta Suomen rajalle Haaparannalle, Sköld vastusti kuljetusluvan myöntämistä. Per Edvin Sköld avioitui 1918 Edit Perssonin kanssa. Heillä syntyi neljä lasta, joista Nils Sköld (1921–1996) kouluttautui sotilaaksi ja yleni kenraaliluutnantiksi, Per Sköld (1922–2008) metsänhoitajaksi ja toimi valtakunnanmarsalkkana, Lars Sköld ja arkeologina toiminut Margareta Biörnstad (1928–2019). ==Lähteet== Luokka:Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Ruotsin puolustusministerit Luokka:Ruotsin valtiovarainministerit Luokka:Ruotsin maatalousministerit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Hanyū

Hanyū () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Saitaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin koillisosassa Tonejoen oikealla rannalla. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Gunman prefektuuriin. Hanyūssa on 54 461 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 58,64 neliökilometriä. Historiallisesti Hanyū oli tulville herkkää aluetta, jonka läpi etelään Tonejoki virtasi vielä Japanin keskiajan lopulla. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Hanyū kehittyi postiasemana Nikkō-kaidōn ja Nakasendōn toisiinsa yhdistäneellä tiereitillä. Kaupunkiin syntyi vilkkaat aojima- puuvillakankaan markkinat, ja siellä tuotettiin kankaan värjäykseen käytettyä indigoväriä väritattaresta. 1900-luvun alusta lähtien kaupungissa on ollut tabi-sukkien ja muiden vaatteiden tuotantoa. Sittemmin sinne on sijoittunut myös maatalouskoneiden ja elektroniikan valmistusta. Kaupunkia ympäröivällä viljavalla maaseutualueella tuotetaan esimerkiksi vihanneksia. Kaupunkioikeudet Hanyū sai vuonna 1954, kun Hanyūn maaseutukaupunkiin liitettiin kuusi kyläkuntaa. Hanyū tunnetaan Katai Tayaman romaanin Inaka kyōshi tapahtumapaikkana. Eräs nähtävyys on Saitaman akvaario, jossa on esitteillä Saitaman prefektuurin alueella eläviä makeanveden kalalajeja. Hanyūta palvelevat Tōbu-rautateiden Isesaki-linja ja Chichibu-rautateiden Chichibu-päälinja. == Kuvia == Tiedosto:Kojo Tenman-gu.JPG|Kojō Tenman-gū Tiedosto:Wada Hyakkaten (Hanyu).jpg|Wada hyakkaten -kauppa Tiedosto:Hanyu PA-2014.05.05 1.jpg|Hanyūn levähdyspaikka Tōhoku-moottoritien varrella Tiedosto:Hanyu Station East Entrance 20121015.JPG|Hanyūn rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Saitaman prefektuurin kaupungit
Psammophiidae

Psammophiidae on uuskäärmeisiin (Caenophidia) kuuluva käärmeheimo, johon kuuluu 55 lajia. Heimoa tavataan koko Afrikassa (myös Madagaskarilla), missä ne luultavasti kehittyivät, sekä lisäksi Etelä-Euroopassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa. Psammophiidae on aiemmin luokiteltu alaheimoksi tarhakäärmeissä (Colubridae) tai Lamprophiidae-heimossa. Psammophiidae-lajit ovat yleensä pitkiä, laihoja ja nopealiikkeisiä käärmeitä, jotka elävät maassa ja suosivat avoimia elinympäristöjä, kuten heinikkomaita, pensaikkoja ja puoliaavikoita. Ne ovat aktiivisia päiväsaikaan, jolloin ne saalistavat pääasiassa sammakoita, liskoja ja pikkunisäkkäitä, jotka ne lamauttavat myrkyllään. Kaikki lajit munivat. Psammophiidae-lajien poikuekoko on pieni, mikä saattaa johtua niiden laihasta ruumiinmuodosta. == Suvut == Heimoon luetaan kahdeksan sukua: * Dipsina * Hemirhagerrhis * Kladirostratus * Malpolon * Mimophis * Hietajuoksukäärmeet (Psammophis) * Psammophylax * Rhamphiophis == Lähteet == Luokka:Uuskäärmeet
Sulamit Messerer

Sulamit Mihailovna Messerer (, 27. elokuuta 1908 Moskova – 3. kesäkuuta 2004 Lontoo) oli venäläissyntyinen balettitanssija ja koreografi. Messerer oli Bolšoi-teatterin ensitanssijatar yli 20 vuoden ajan ja myöhemmin hän oli yksi klassisen baletin arvostetuimpia tanssinopettajia maailmassa. == Elämä ja ura == Messerer syntyi Moskovassa liettuanjuutalaisen hammaslääkärin kymmenlapsiseen perheeseen. Hän aloitti Bolšoi-teatterin balettikoulussa vuonna 1920 ja sai vakituisen kiinnityksen tanssijaksi vuonna 1926. Kolmen vuoden kuluttua Messerer nousi ensitanssijattareksi. Vuonna 1933 hän kiersi ensimmäisenä neuvostoliittolaisena balettitanssijana Länsi-Euroopassa yhdessä veljensä Asaf Messererin kanssa. Vuonna 1937 Messererin sisar Rachel Messerer vangittiin Stalinin vainoissa, jolloin hän otti tämän tyttären Maija Plisetskajan kasvatikseen. Plisetskajasta tuli myöhemmin yksi maailman tunnetuimpia balettitanssijoita. Messerer aloitti tanssinopettajana Bolšoi- teatterissa jo vuonna 1938, mutta lopetti oman uransa tanssijana vasta 1950. Vuodesta 1961 lähtien Messerer vietti paljon aikaa Tokiossa, jossa hän oli perustamassa Tokion balettia. Vuonna 1980 Messerer loikkasi länteen ja asettui Lontooseen, jossa hän vietti loppuelämänsä. Nuoruudessaan Messerer harrasti myös kilpauintia. Hänellä oli hallussaan 100 metrin rintauinnin Neuvostoliiton ennätykset vuosina 1927–1930. Vuonna 1928 Messerer voitti 100 metrin rintauinnin Moskovan spartakiadeissa. Messerer palkittiin Neuvostoliiton valtionpalkinnolla 1946, Japanin Pyhän aarteen ritarikunnan kunniamerkillä 1996 ja Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Order of the British Empire -arvonimellä 2000. == Lähteet == Luokka:Venäläiset balettitanssijat‎ Luokka:Venäläiset koreografit Luokka:Neuvostoliittolaiset uimarit‎ Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Paciuksenkatu

Paciuksenkatu () on leveä kaakkois–luoteissuuntainen katu Helsingin Meilahdessa ja Munkkiniemessä Sen pituus on noin 1,9 kilometriä ja se on nimetty säveltäjä Fredrik Paciuksen mukaan. Paciuksenkatu alkaa Meilahden ja Taka-Töölön rajalta Merikannontien ja Stenbäckinkadun risteyksestä. Samasta risteyksestä itään jatkuu Linnankoskenkatu. Osuus kadun alusta Tukholmankadun risteykseen on tavallista nelikaistaista katua. Loppuosa Munkkiniemen aukiolle on selvästi leveämpää, ja siinä on kumpaankin suuntaan vähintään kolme kaistaa ja raitiovaunukiskot keskellä. Osuus Tukholmankadulta kadun loppuun on myös osa valtatietä 1. Vaikka katu on pitkä, sen varrella on vain muutama asuintalo Tukholmankadun risteyksen lähellä. Kadun leveys on leveimmässä kohdassa noin 50 metriä. Meilahden sairaalan laaja alue rajoittuu lännessä Paciuksenkatuun, ja alueen Paciuksenkadun puoleisella reunalla sijaitsee Siltasairaala. == Julkinen liikenne == Paciuksenkatua pitkin sen päästä päähän kulkee bussilinja 25, kadun alkupäästä Seurasaarentielle saakka lisäksi linja 24. Tukholmankadun ja Munkkiniemen välisellä osuudella Paciuksenkatua pitkin kulkevat useat muukin bussilinjat, muun muassa runkolinjat 20, 30, 500 ja 510 sekä raitiolinja 4 kuten myös kaikki Helsingistä Turunväylää pitkin länteen kulkevat pitkän matkan linja-autot. Kadulla ovat seuraavat linja-autopysäkit: Seurasaarentie, Meilahdentie, Paciuksenkaari ja Munkkiniemen aukio sekä seuraavat raitiovaunupysäkit: Meilahdentie ja Paciuksenkaari. == Poikkikadut kaakosta luoteeseen == * Stenbäckinkatu (pohjoiseen) ja Merikannontie (etelään); samasta risteyksestä itään jatkuu Linnankoskenkatu. * Kesärannantie (etelään); samasta risteyksestä pohjoiseen lähtee Meilahden sairaala-alueelle johtava tie. * Seurasaarentie (lounaaseen) * Tukholmankatu (itään) * Meilahdentie (etelään) * Paciuksenkaari (koilliseen) ja Johannesbergintie (etelään) * Huopalahdentie (pohjoiseen) ja Ramsaynranta (etelään); samasta risteyksestä länteen jatkuu Munkkiniemen puistotie. == Lähteet == * Vaalenapunaisesta pallosta klikkaamalla saa lisätietoa. == Aiheesta muualla == Luokka:Meilahti Luokka:Munkkiniemi Luokka:Helsingin kadut
Hallinnonala

Hallinnonala on valtionhallinnon organisaatiorakenteeseen liittyvä käsite. Hallinnonalan muodostaa yksittäinen ministeriö yhdessä ministeriön alaisten virastojen ja laitosten kanssa. Hallinnonaloista käytetään toisinaan lyhennettä HA. Ministeriöiden lisäksi omat hallinnonalansa muodostavat eduskunta, tasavallan presidentin kanslia sekä valtioneuvoston kanslia. == Hallinnonalat == Suomen valtionhallinto muodostuu 14 hallinnonalasta: * Eduskunta * Liikenne- ja viestintäministeriö * Maa- ja metsätalousministeriö * Oikeusministeriö * Opetus- ja kulttuuriministeriö * Puolustusministeriö * Sisäministeriö * Sosiaali- ja terveysministeriö * Tasavallan presidentin kanslia * Työ- ja elinkeinoministeriö * Ulkoministeriö * Valtioneuvoston kanslia * Valtiovarainministeriö * Ympäristöministeriö == Lähteet == Luokka:Ministeriöt Luokka:Politiikan käsitteet
Säyhtee (Artjärvi)

Säyhtee on Suomenlahteen laskevaan Koskenkylänjoen vesistön Artjärven lähialueeseen (16.003) kuuluva, 206,85 hehtaarin laajuinen, verraten matala (keskisyvyys 3,5 metriä) järvi Orimattilan kaupungin Artjärven pitäjän Suurkylän pohjoispuolella. Sen pohjoisosaan laskee Ratulansalmen kautta likimain samalla tasolla (39,8 mpy.) oleva luoteenpuoleinen Villikkalanjärvi. Säyhtee laskee puolestaan lounaisosastaan laskujoen kautta etelään Pyhäjärveen. Säyhteen lounaisrannalla, aikaisin keväällä jäästä avautuvan laskujoen suun lähistöllä sijaitsee lintutorni. Järvellä tavataan usein esimerkiksi suuria joutsenparvia, sotkia ja koskeloita. ==Lähteet== Luokka:Orimattilan järvet Luokka:Artjärvi Luokka:Koskenkylänjoen vesistö
Mini John Cooper Works Buggy

Mini John Cooper Works Buggy on BMW:n omistaman Minin valmistama erämaaralliauto, jolla on voitettu kerran erämaarallin maailmanmestaruus ja kahdesti Dakar-ralli. Saksalainen X-raid-talli on käyttänyt autoa vuodesta 2018 lähtien.Mini John Cooper Works Buggy x-raid.de Viitattu 31.8.2020 ==Dakar-ralli== ===2018=== X-raidin kuljettajat Mikko Hirvonen ja Dakar- rallitulokas Bryce Menzies osallistuivat uudella autolla Dakar-ralliin 2018. Hirvonen sijoittui 19:nneksi ja Menzies keskeytti.Espanjalaislegenda voitti maailman tunnetuimman aavikkorallin – Mikko Hirvonen toi Minin maaliin is.fi 21.1.2018 Viitattu 31.8.2020 Parhaimmillaan Menzies oli kilpailussa neljäntenä. ===2019=== Seuraavan vuoden Dakar-ralliin Peugeotilla ajaneet Stéphane Peterhansel, Carlos Sainz ja Cyril Despres siirtyivät X-raidin Minille. Despres sijoittui kolmikosta parhaiten, viidenneksi. Sainz sijoittui 13:nneksi voitettuaan yhden erikoiskokeen, kun taas Peterhansel keskeytti voitettuaan sitä ennen kaksi erikoiskoetta. Peterhansel onnistui Dakar-rallin jälkeen voittamaan helmi-lokakuun välisenä aikana ajetun erämaarallin maailmanmestaruuden. ===2020=== Dakar-ralli 2020 ajettiin ensimmäistä kertaa Saudi-Arabiassa, jossa kuljettajina jatkoivat vain Sainz ja Peterhansel. Sainz sai auton ensimmäisen Dakar-rallin voiton ajettuaan kilpailun aikana neljä erikoiskoevoittoa. Saman tallin Peterhansel sijoittui kolmanneksi voitettuaan neljä erikoiskoetta.2020 Dakar Rally: Top 5 Finishers And Winners From Each Class redbull.com Viitattu 31.8.2020 ==Maailmanmestaruus== Vuosi Kuljettaja Kartanlukija 2019 Stéphane Peterhansel Andrea Peterhansel ==Dakar voitot== Vuosi Kuljettaja Kartanlukija 2020 Carlos Sainz Lucas Cruz 2021 Stéphane Peterhansel Édouard Boulanger ==Lähteet== Luokka:Erämaaralliautot Luokka:Mini
Sonja – The White Swan

Sonja – The White Swan on norjalainen draamaelokuva vuodelta 2018, jonka on tuottanut Maipo Film. Elokuvan on ohjannut Anne Sewitsky. Elokuva perustuu osittain tositapahtumiin. Se kertoo nykyaikaisen kaunoluistelun kehittäjästä Sonja Heniestä (1912–1969), joka oli myös elokuvanäyttelijä. Elokuvan luistelukohtauksissa häntä esitti Kiira Korpi. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * elokuvan esittely tuotantoyhtiö Maipon sivuilla * elokuvan esittely jakeluyhtiö Nordisk filmin sivuilla Luokka:Norjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2018 elokuvat
Matti Pennanen

Matti Pennanen -nimisiä henkilöitä ovat: * Matti Pennanen (1847–1892), maanviljelijä, liike- ja valtiopäivämies * Matti Pennanen (1869–1937), asianajaja ja tietokirjailija * Matti Pennanen (s. 1921), pesäpalloilija * Matti Pennanen (s. 1951), diplomi-insinööri, Oulun kaupunginjohtaja 2006–2017.
Pigault-Lebrun

Charles Antoine Guillaume Pigault-Lebrun, oikea nimi Pigault de l’Épinoy (1753 Calais, Ranska – 1835) oli ranskalainen romaani- ja komediakirjailija. Hän teki nuorena muutamia hairahduksia, joiden vuoksi ankara isä järjesti hänet vankilaan. Kokeiltuaan sotilaana, näyttelijänä ja kielenopettajana Pigault- Lebrun tuli 1790-luvulla tunnetuksi romaanien ja näytelmien kirjoittajana. Hän pääsi isänsä kanssa sovintoon ja toimi 1806–1824 tullivirkailijana.Pigault- Lebrun, Nordisk familjebok Pigault-Lebrunin kertomuksissa on luontaista intoa, hedelmällistä mielikuvitusta ja loputonta hyväntuulisuutta, mutta ne liikkuvat häkeltymättä karkeiden ruokottomien seikkailujen alueella. Vaikutelmaa pehmentää jossain määrin jatkuva viha kaikkea sortoa vastaan sekä tunteiden välähdykset. Parhaita hänen 24 romaanistaan ovat L’enfant du carnaval (1792), Les barons de Felsheim (1798), La folie espagnole (1799), Mon oncle Thomas (1799) ja M. Botte (1802). Lähes yhtä menestyksekäs Pigault- Lebrun oli komedioidensa ja vaudevillenäytelmiensä ansiosta. Onnistuneimpia ovat L’amour et la raison (1791), Le petit matelot, Les empiriques ja Les rivaux d’eux-mêmes (1798). Lisäksi Pigault-Lebrun kirjoitti muun muassa vähäarvoisen teoksen Histoire de France (1823–1828). Hänen kootut teoksensa Oeuvres complètes julkaistiin 1822–1824. Pigault-Lebrunin tyttärenpoika oli näytelmäkirjailija Émile Augier. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1753 syntyneet Luokka:Vuonna 1835 kuolleet
Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Holdgate)

Pyhän Kolminaisuuden kirkko () sijaitsee Holdgaten kylässä, Shropshiressa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Englannin kirkossa se kuuluu Herefordin hiippakunnan ja Ludlow'n arkkidiakonikunnan alaisuuteen. Kirkko on Grade I -tason suojelukohde. == Arkkitehtuuri == Laiva ja koristeltu kastemalja ovat 1100-luvulta ja tornin yläosa 1400-luvulta. Eteläseinällä on Sheela na gig, joka on ajoitettu 1100-luvulle. == Lähteet == Luokka:Kivikirkot Luokka:Grade I -luokan kirkot Shropshiressa
Arthur Wing Pinero

Arthur Wing Pinero (24. toukokuuta 1855 Lontoo, Englanti – 23. marraskuuta 1934Sir Arthur Wing Pinero, Britannica.com ) oli englantilainen kirjailija. Hänet palkattiin 1874 näyttelijäksi Edinburghiin Theatre Royaliin ja 1876 Lontooseen, ensin Globe-teatteriin, sitten Lyceum-teatteriin, jossa hän oli neljä vuotta. Hän debytoi 1877 dramaturgina 200 punnan vuosipalkalla ja menestyi näytelmällä The money spinner (1880). Jossakin vaiheessa hän harrasti etenkin farsseja, ja niitä esitettiin Court Theatressa, jossa varsinkin The magistrate (1885) sai suuren ja pitkäkestoisen menestyksen.Nordisk familjebok The squire (1881) oli Pineron ensimmäinen yritys vakavampiin näytelmiin, ja sitä seurasi The profligate (1889), sitten kaksi komediaa Sweet lavender (1888) ja The weaker sex (188) menestyivät hyvin. The second mrs. Tanqueray (1893) teki hänet tunnetuksi kaukana maan rajojen ulkopuolella. Kiitollisessa nimiroolissa näytteli muun muassa Eleonora Duse. Pineron myöhempiä teoksia ovat muun muassa seuraavat: The notorious mrs. Ebbsmith (1895), The benefit of the doubt (1895), The princess and the butterfly (1897), Trelawney of the wells (1898), huvinäytelmiä The gay lord Quex (1899), Iris (1901), Letty (1903), A wife without a smile (1904), His house in order (1906), The thunderbolt (1908), Mid-channel (1909), huvinäytelmät Preserving mr. Panmure (1912) ja The "mind the paint" girl (1913). Pineron näytelmät ilmestyivät 1891–1895 koottuina nimellä Plays. Englannissa on katsottu, että juuri Pinero nosti kotimaisen dramatiikan sen seisahduksen tilasta ja taakse jäivät tavanomaiset riettaudet ja kotikutoinen sentimentaalisuus. Näytelmälle The second mrs. Tanqueray annetaan sama merkitys Englannin silloisen modernin seuranäytelmän alalla kuin Hernanilla oli 1830-luvun Ranskan romanttiselle näytelmälle. Kotimaan ulkopuolella Pineroa voi tuskin nostaa suurten dramaturgien joukkoon, joskin voi tunnustaa hänen kykynsä tunnistaa näyttämön vaatimukset ja onnekkaat havainnot monessa suhteessa. Kritiikki suuntasi usein Pineron vaikuttaviin ja teknisesti taidokkaisiin näytelmiin syytöksiä epätaiteellisesta näkemyksestä, syvyyden puutteesta ja epäjohdonmukaisuudesta luonteenkuvauksessa. ==Suomennetut näytelmät== * Tanquerayn toinen vaimo: 4-näytöksinen näytelmä, [i.a.] Teatterikorkeakoulun Viipurin Näyttämö -kokoelmaTanquerayn toinen vaimo: 4-näytöksinen näytelmä, Finna.fi, viitattu 1.8.2021 (esitetty useissa teattereissa eri puolilla Suomea vuosisadan vaihteen ympärillä, Helsinki, Turku, Tampere, Jyväskylä) * Ajanmukaiset naissoturit, esitetty ainakin Aleksanterin teatterissa 1906Aleksanterin teatterin ilmoitus (vas. reuna) Helsingin Sanomat 11.12.1906 no 288 A, s. 2 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Englantilaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Vuonna 1855 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Olesnon piirikunta

Olesnon piirikunta () on yksi Opolen voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 64 293\. Siihen kuuluvat seitsemän kuntaa ovat Dobrodzień, Gorzów Śląski, Olesno, Praszka, Radłów, Rudniki ja Zębowice. Vuoden 2019 lopussa piirikunnan asukkaista 51,2 prosenttia oli naispuolisia ja 48,8 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeikäiset 22,1 prosenttia väestön keski-iän ollessa 43,1 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 598 lasta. Olesnon piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 47 896 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä. == Lähteet == Luokka:Opolen piirikunnat