EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Augusto César Sandino

Augusto Nicolás Calderón Sandino (18. toukokuuta 1895 – 21. helmikuuta 1934Biographical Notes, Sandino.org (Arkisto, alkuperäinen kaapattu), viitattu 17.7.2019) oli nicaragualainen vallankumouksellinen, joka johti taistelua Yhdysvaltain sotilaallista läsnäoloa vastaan Nicaraguassa 1926–1933.About Nicaragua: Who was Augusto César Sandino? Nicaragua Solidarity Campaign. Viitattu 17.7.2019 Yhdysvaltain hallitus piti häntä lainsuojattomana, mutta hänen seuraajansa kaikkialla Latinalaisessa Amerikassa pitävät häntä sankarina. Hänestä on monille latinalaisamerikkalaisille tullut Yhdysvaltain imperialismin vastaisen taistelun symboli. Hän onnistui vetämään Yhdysvaltain merijalkaväen sissisotaan, ja vaikka hän koki myös tappioita, hän onnistui välttämään kiinnijäämisen. Yhdysvaltain joukot vetäytyivät nähtyään presidentti Juan Bautista Sacasan virkaanastumisen. Sandino vangittiin ja teloitettiin kenraali Anastasio Somoza Garcían käskystä, joka teki vallankaappauksen kaksi vuotta myöhemmin ja perusti dynastian, joka hallitsi Nicaraguaa yli neljäkymmentä vuotta. Sandinon perintönä pidetään sandinistien kansallista vapautusrintamaa (FSLN), joka syrjäytti Anastasio Somoza Debaylen hallinnon 1979. == Lähteet == Luokka:Vallankumoukselliset Luokka:Nicaragualaiset henkilöt Luokka:Kapinajohtajat Luokka:Teloitetut Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1934 kuolleet
Alexandra Orlando

Alexandra Michel Orlando (s. 19. tammikuuta 1987, Toronto) on kanadalainen rytminen kilpavoimistelija. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa Orlando voitti kuusi kultamitalia. Samaan ovat aiemmin Kansainyhteisön kisoissa pystyneet kanadalainen uimari Graham Smith vuonna 1978 sekä australialaiset uimarit Susie O'Neill (1998) ja Ian Thorpe (2002). Orlando on voittanut Kanadan mestaruuden vuosina 2003–2007. Vuonna 2007 Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kolme välinemestaruutta ja oli maailmanmestaruuskilpailussa yleiskilpailun yhdeksäs. Orlando oli ensimmäinen pohjois- tai eteläamerikkalainen MM-kisojen kymmenen parhaan joukossa sitten vuoden 1984. Orlando oli mukana myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Orlandon perhetausta on italialainen. Hänen isänsä on kotoisin Sisiliasta ja äiti Salernosta. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset voimistelijat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Beef or Chicken

Beef or Chicken (joskus kirjoitettuna muotoon Beef or Chicken?) on japanilaisen j-hip hop -yhtye Teriyaki Boyzin debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. marraskuuta 2005. Albumi sisältää bändin ensimmäisen singlen HeartBreakerin. Kyseinen single on samplattu Daft Punkin kappaleesta Human After All. == Kappaleet == # kappale vieraileva(t) artisti(t) tuottaja(t) aika 01\. EAT INtro Adrock 1:24 02\. THE TAKEOVER Mark Ronson 4:02 03\. HeartBreaker Daft Punk 4:14 04\. Celebrity Death Match Dan the Automator 3:25 05\. School of Rock Cut Chemist 4:49 06\. 超 L A R G E (Cho L A R G E) (Super L A R G E) Pharrell The Neptunes 5:16 07\. Shout Out for DELIVERY Adrock 2:04 08\. Moon the World Cornelius 5:02 09\. 今夜はバギーパンツ [Konya wa Baggy Pants] (Tonight is Baggy Pants) Just Blaze 4:17 10\. Beef or Chicken Adrock 3:20 11\. You Know What Time Is It!? DJ Premier 4:32 12\. Kamikaze 108 (Toshidori Mix) DJ Shadow 4:14 13\. TAKE OUTro Adrock 0:41 14\. Kamikaze 108 (Swisha House Remix) Michael 5000 Watts 5:57 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Teriyaki Boyzin albumit
Rita Drávucz

Rita Drávucz (s. 14. huhtikuuta 1980 Szolnok) on unkarilainen vesipalloilija. Drávucz pelasi maailmanmestaruuden voittaneessa Unkarin joukkueessa vuonna 2005 ja Euroopan-mestaruuden vuonna 2001 voittaneessa joukkueessa. Lisäksi hänellä on MM-hopeaa vuodelta 2001 ja EM-hopeaa vuosilta 1995 ja 2003 sekä EM- pronssia vuosilta 2006 ja 2008. Vuonna 2002 Unkari voitti FINA:n maailmancupin. Vesipalloilun ohella Drávucz on tehnyt mallintöitä Everlastille ja hän on ollut Italian Vanity Fairin kannessa. == Lähteet == Luokka:Unkarilaiset vesipalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valentin Berlinski

Valentin Berlinski (25. tammikuuta 1925 – 15. joulukuuta 2008 Moskova, Venäjä) oli venäläinen sellisti, joka tunnettiin erityisesti Borodin-kvartetin jäsenenä. Berlinski opiskeli Moskovan konservatoriossa. Hän oli 1944 perustamassa opiskelijoiden jousikvartettoa, joka myöhemmin liitettiin Moskovan filharmoniseen kvartettiin. Hänen edeltäjänään jälkimmäisessä oli lyhyen aikaa ollut Mstislav Rostropovitš. Kvartetin nimi muutettiin vuonna 1955 Borodin-kvartetiksi. Hän väistyi yhtyeestä 2007, ja hänen seuraajakseen tuli hänen oppilaansa Vladimir Balšin. ==Palkinnot ja tunnustukset== *Venäjän kansantaiteilija ==Lähteet== *Vesa Siren, Borodin-kvertin sellisti väistyy, oppilaat jatkavat, Helsingin Sanomat 19.12.2008, s. C11 Artikkelin verkkoversio *Russia.ic.com Luokka:Venäläiset sellistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
The Coming

The Coming on rap-artisti Busta Rhymesin debyyttialbumi, joka julkaistiin 26. maaliskuuta 1996. Albumin aiheena on maailmanloppu, jonka voi päätellä albumin kannesta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Singlet == * ”Woo Hah!! Got You All in Check” (27. helmikuuta 1996) * ”It's a Party” (25. kesäkuuta 1996) == Lähteet == Luokka:Vuoden 1997 albumit Luokka:Vuoden 1997 esikoisalbumit Luokka:Busta Rhymesin albumit
Armas Hattara

Armas Hattara (ent. Helenius, 3. joulukuuta 1884 Helsinki - 17\. toukokuuta 1951 Kokkola) oli suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja näyttelijä. == Elämä ja ura == Hattara toimi alkujaan näyttelijänä useissa teattereissa. Hänen tunnetuin tulkintansa oli August Strindbergin Isän nimirooli. Myöhemmin hattara toimi pitkään teatteriohjaajana ja -johtajana. Hattara toimi pitkään Kokkolan ja Valkeakosken työväennäyttämöiden johtajana ja ohjaajana, lisäksi hän vaikutti myös Oulussa ja Jyväskylässä. Hattara ohjasi myös New Yorkin amerikansuomalaista harrastajateatteria 1920-luvun vaihteessa. Hattaran nuorin tytär oli tunnettu teatteri- ja elokuvanäyttelijä Pia Hattara, joka esiintyi ensimmäiset vuotensa isänsä johtamissa teattereissa. Hän oli Pia-tyttärensä syntymän aikaan vankilassa julkisen päihtyneenä olemisen vuoksi. Hattaraa ei nähty lainkaan valkokankaalla. Hän kuoli 67 vuoden iässä vuonna 1951. == Lähteet == * * *Bravo! Luokka: Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka: Suomalaiset teatteriohjaajat Luokka: Suomalaiset teatterinäyttelijät Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Valtakunnanruhtinas

Valtakunnanruhtinas () oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa aatelinen, jolla oli edustusoikeus valtiopäivillä. Noin vuodesta 1180 käytössä ollut nimitys koski alkuaan sekä ylempiä että alempia aatelisarvoja ja sekä maallisia että hengellisiä henkilöitä, kunhan heillä oli valtiopäiväedustus. Poikkeuksen tekivät vaaliruhtinaat, joilla oli valtiopäivillä oma osasto, vaaliruhtinaskollegio. Vuodesta 1582 lähtien edustusoikeus ja valtakunnanruhtinaan käytössä ollut äänimäärä alkoi riippua siitä miten laajat alueet hänellä oli hallinnassaan. Etenkin 1648 tehdyn Westfalenin rauhan jälkeen keisari alkoi ylentää vaaliruhtinaiksi itävaltalaisia alempia aatelisia, jotta valtiopäivien katolisen ryhmän asema vahvistuisi. Tämän estämiseksi päätettiin 1653 ja 1654, että perinnöllinen valtiopäivien edustusoikeus edellytti maa-alueiden omistamista. Tähän sääntöön tehtiin kuitenkin joitakin harvalukuisia poikkeuksia. Keisarin annettua valtakunnanruhtinaan arvon myös monille ulkomaalaisille siitä muotoutui vähitellen pelkkä arvonimi. Myös Napoleon I jakoi valtakunnanruhtinaan arvoja Ranskassa ja valtansa alle alistamissaan valtioissa. == Lähteet == * Iso tietosanakirja. Otava, 1938. == Aiheesta muualla == Luokka:Aatelisarvot Luokka:Saksan aateli Luokka:Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan valtiopäivät
The Essential Simon & Garfunkel

The Essential Simon & Garfunkel on Simon & Garfunkelin The Essential -sarjan kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2003. == Kappaleet == CD1 #The Sound Of Silence #Wednesday Morning, 3 A.M. (liveversio) #Bye Bye Love #Bleecker Street #I Am A Rock #A Most Peculiar Man #Richard Cory #Kathy's Song (liveversio) #Scarborough Fair/Canticle #Homeward Bound #Sparrow (liveversio) #Leaves That Are Green (liveversio) #He Was My Brother #The 59th Street Bridge Song (Feelin’ Groovy) #The Dangling Conversation #A Poem On The Underground Wall (liveversio) #Blessed (liveversio) #Cloudy #Blues Run The Game #A Hazy Shade Of Winter CD2 #Mrs. Robinson #Bridge Over Troubled Water #At The Zoo #Fakin' It #Old Friends #Bookends Theme #Punky's Dilemma #Overs (liveversio) #A Church Is Burning (liveversio) #America #El Condor Pasa (If I Could) #Cecilia #Keep The Customer Satisfied #So Long, Frank Lioyd Wright #The Boxer #Baby Driver #The Only Living Boy In New York #Song For The Asking #For Emily, Whenever I May Find Her (liveversio) #My Little Town Luokka:Vuoden 2003 kokoelma-albumit Luokka:Simon & Garfunkelin albumit Luokka:The Essential
Live from New York City, 1967

Live from New York City, 1967 on vuonna 2002 julkaistu Simon & Garfunkelin livetaltiointi vuoden 1967 New Yorkin konsertista. == Kappaleet == # He Was My Brother # Leaves That Are Green # Sparrow # Homeward Bound # You Don't Know Where Your Interest Lies # A Most Peculiar Man # The 59th Street Bridge Song (Feelin´ Groovy) # The Dangling Conversation # Richard Cory # A Hazy Shade Of Winter # Benedictus (Trad.) # Blessed # A Poem on the Underground Wall # Anji # I Am A Rock # The Sound Of Silence # For Emily, Whenever I May Find Her # A Church Is Burning # Wednesday Morning, 3 A.M. == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Vuoden 2002 konserttitallenteet Luokka:Simon & Garfunkelin albumit
Mario vs. Donkey Kong

Mario vs. Donkey Kong on vuonna 2004 julkaistu videopeli Game Boy Advancelle. Tässä pelissä Donkey Kong on päävihollinen, ja tämä esiintyy jokaisen paikan lopussa pomovastuksena. Tästä videopelistä on tehty toinen osa: Mario vs. Donkey Kong 2: March of the Minis. Nintendo DSi:n DSiWaressa on pelille myös kolmas osa: Mario vs. Donkey Kong-Minis March Again. Peli julkaistiin Nintendo Switch pelikonsolille vuonna 2024. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2004 videopelit Luokka:Game Boy Advance -pelit Luokka:Virtual Console -pelit Luokka:Pulmapelit Luokka:Donkey Kong -pelit Luokka:Mario-pelit
Suku ja laji

Suku (, mon. genera) ja laji (species, mon. species) ovat Aristoteleelta peräisin olevia ontologisia luokitteluja. Ne olivat keskeisellä sijalla skolastisessa logiikassa, ja ne ovat vaikuttaneet myöhempään tieteelliseen luokitteluun. == Aristoteleen järjestelmä == Aristoteleen luokittelujärjestelmässä yksilö tai laji määritellään antamalla sen suku sekä sille välttämättä kuuluva erottava tekijä, joka erottaa sen kaikista muista samaan sukuun kuuluvista lajeista. Lisäksi lajilla voi olla ominaispiirteitä, jotka ovat tyypillisiä vain sille, mutta jotka eivät ole välttämättömiä, joten ne eivät kuitenkaan toimi erottavana tekijänä. Aristoteleen viisi predikaabelia, eli viisi suhdetta, joissa predikaatti voi olla subjektiinsa, olivat näin:Aristoteles: Topiikka I.4 101b17-25. # Määritelmä (kreik. , horos; , horismos) – Aristoteleen mukaan kuvaus siitä, mitä on olla jokin (logos ho to ti ēn einai sēmainei); toisin sanoen kuvaus olion olemuksesta. Näin määritelmä koski vain jotain sellaista, millä oli olemus. Näitä olivat ennemmin lajit (, eîdos) kuin yksilöoliot. # Suku (kreik. , génos) # Ero (kreik. , diaforá) # Ominaisuus (kreik. , ídion) # Aksidenssi (kreik. , symbebekós) Aristoteleen mukaan suku ”sanotaan” lajista (eli predikoidaan lajille: laji kuuluu johonkin sukuun), ja sekä suku että laji ”sanotaan” yksilöstä (yksilöt kuuluvat johonkin lajiin ja sukuun). == Skolastinen järjestelmä == Skolastinen ajattelu omaksui Aristoteleen käyttämän järjestelmän, mutta korvasi määritelmän lajilla. Tämä oli peräisin Boethiuksen tekemästä Porfyrioksen Eisagogen käännöksestä. Skolastisessa logiikassa luokitteluun liittyivät näin seuraavat viisi käsitettä (quinque voces, ”viisi sanaa”):Porfyrios: Isagoge Porphyrius: Isagoge # Suku (lat. genus) – luokka joka käsittää useita rinnastettuja luokkia, lajeja; esimerkiksi eläin. # Laji (lat. species) – laji, joka eroaa differentia specifican perusteella suvun muista lajeista; esimerkiksi ihminen. # Ero (lat. differentia (specifica)) – ne ominaisuudet jotka erottavat sukuun kuuluvan lajin toisista samaan sukuun kuuluvista lajeista. # Ominaispiirre (lat. proprium) – ne ominaisuudet jotka tosiasiallisesti kuuluvat tietyn luokan jäsenille, mutta eivät millekään muille oliolle: yhteisiä mutta eivät välttämättömiä; esimerkiksi ihmisellä nauru. # Aksidenssi (lat. accidens) – satunnainen ominaisuus, joskus tiettyyn lajiin kuuluvilla oliolla ja joskus taas ei; esimerkiksi istuminen ja seisominen. == Perintö == Nykyaikaisen tieteellisen luokittelun terminologia on osittain peräisin Aristoteleen luokittelusta. Tieteellisen luokittelun yleisimmin käytettyjä taksonomisia tasoja ovat kunta, pääjakso, luokka, lahko, heimo, suku ja laji. == Katso myös == * Kategoria * Luokka * Porfyrioksen puu * Sui generis == Lähteet == Luokka:Filosofian termit Luokka:Ontologia
Live 1969

Live 1969 on Simon & Garfunkelin livekokoelma 1960-luvun lopulla järjestetystä konserttikiertueesta. Se oli duon viimeinen esiintyminen ennen viimeistä albumia Bridge Over Troubled Water. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Pitchfork Media: 7.9/10Pitchfork Media: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2008 konserttitallenteet Luokka:Simon & Garfunkelin albumit
Amy Brenneman

Amy Frederica Brenneman (s. 22. kesäkuuta 1964 New London, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan rooleista televisiosarjoissa Amyn lailla, NYPD Blue ja Rakkauden anatomia. == Ura == Vuonna 1999 Brenneman loi sarjan Amyn lailla, jossa hän myös näytteli pääroolissa. Sarja perustui hänen äitinsä elämään. Amyn lailla -sarjaa tehtiin 138 jaksoa ja kuusi tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä näytettiin CBS:llä vuodesta 1999 vuoteen 2005. Suomessa sarjaa esitettiin Nelosella. Brenneman oli mukana Greyn anatomia -lääkärisarjan spinoff-sarjassa Rakkauden anatomiassa vuosina 2007-2013 eli sarjan kaikilla kuudella kaudella. Hän esitti sarjassa psykiatri Violet Turneria. Brenneman on näytellyt myös rikossarjassa NYPD Blue ja vieraillut muun muassa Frasier-sarjassa, jossa hänen roolihahmonsa oli Faye Moskowitz. Brenneman on ollut kolmesti Golden Globe -ehdokkaana. == Yksityiselämä == Vuonna 1995 Brenneman meni naimisiin ohjaaja Brad Silberlingin kanssa. Heillä on kaksi lasta (s. 2001 ja 2005). == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Species

Laji () voi tarkoittaa seuraavia: * laji, yksi taksonomian hierarkiataso * laji ontologiassa * Peto (engl. Species), elokuva vuodelta 1995.
Jean-Paul Villain

Jean-Paul Villain (s. 1. marraskuuta 1946 Dieppe, Seine-Maritime, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu. Villain sijoittui Méxicon 1968 olympialaisissa 3 000 metrin estejuoksussa yhdeksänneksi ajalla 9.16,2. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui viidenneksi ajalla 8.33,4. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän saavutti uransa ainoan arvokisamitalin voittaessaan kultaa ajalla 8.25,2. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 11:nneksi ajalla 8.46,8. Rooman EM-kilpailuissa 1974 hän karsiutui alkuerissä ja samoin kävi Montréalin 1976 olympialaisissa. Villain voitti 3 000 metrin estejuoksussa Ranskan mestaruuden vuosina 1969, 1970, 1971 ja 1976. Hän paransi Ranskan ennätystä kolmasti vuonna 1971: ennätysajat olivat 8.28,2, 8.27,0 sekä EM-kilpailujen voittoaika 8.25,2. Hän on pituudeltaan 170-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 52 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 3 000 metrin esteet: 8.25,2 (1971) * 1 500 metriä: 3.42,7 (1976) * 3 000 metriä: 8.03,6 (1975) * 5 000 metriä: 14.22,4 (1975) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset estejuoksijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Guy Texereau

Guy Texereau (14. toukokuuta 1935 Melle, Deux-Sèvres, Ranska – 28. huhtikuuta 2001 Saint-Astier) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli 3 000 metrin estejuoksu. Texereau osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Rooman 1960 olympialaisissa. Tuolloin hän karsiutui 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui seitsemänneksi ajalla 8.51,4. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi ajalla 8.38,6. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän oli neljäs ajalla 8.30,0. Hän hävisi hopeamitalisti Anatoli Kurjanille ja pronssimitalisti Gaston Roelantsille kahden sekunnin erolla. Méxicon 1968 olympialaisissa hän keskeytti sekä estejuoksun alkuerissä että maratonilla. Maastojuoksun MM-kilpailujen edeltäjänä toimineeseen kansainväliseen maastojuoksumestaruuskilpailuun Texereau osallistui seitsemän kertaa. Hänen paras saavutuksensa oli neljäs sija vuodelta 1968. Vuonna 1959 hän keskeytti. Tämän jälkeen hän sijoittui 16:nneksi vuonna 1964, kymmenenneksi vuonna 1966, seitsemänneksi vuonna 1967, 84:nneksi vuonna 1970 sekä 83:nneksi vuonna 1971. Joukkuekilpailussa Ranska sijoittui Texereaun ollessa mukana parhaimmillaan toiseksi. Texereau voitti Ranskan mestaruuden 3 000 metrin estejuoksussa vuosina 1960 ja 1962–1968, 5 000 metrillä vuonna 1965 sekä 10 000 metrillä vuonna 1963. Hän paransi 3 000 metrin estejuoksun Ranskan ennätystä kahdeksan kertaa aloittaen vuonna 1962 ennätysajalla 8.53,2 ja päätyen vuoden 1966 EM-kilpailujen aikaansa 8.30,0. Hän oli pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 53 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 3 000 metrin esteet: 8.30,0 (1966) * 1 500 metriä: 3.48,6 (1965) * 3 000 metriä: 7.57,6 (1967) * 5 000 metriä: 13.48,6 (1965) * 10 000 metriä: 29.26,4 (1966) ==Lähteet== * * * * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset estejuoksijat Luokka:Ranskalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Odile Lesage

Odile Lesage (s. 28. kesäkuuta 1969 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli seitsenottelu. Lesage sijoittui Tokion MM- kilpailuissa 1991 seitsenottelussa 17:nneksi 6 002 pisteellä. Barcelonan 1992 olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi pistein 6 141\. Helsingin EM- kilpailuissa 1994 hän keräsi 5 703 pistettä ja sijoittui 18:nneksi. Lesage teki vuonna 1989 viisiottelussa sisäratojen maailmanennätyksen 4 130 pistettä. Seuraavana vuonna hän paransi ennätystä tulokseen 4 215 pistettä ja vielä vuotta myöhemmin tulokseen 4 276 pistettä. Viimeisessä ennätyssarjassa hänen tuloksensa osalajeissa olivat 8,67 s 60 metrin aitajuoksussa, 178 cm korkeushypyssä, 13,56 m kuulantyönnössä, 586 cm pituushypyssä sekä 2.23,91 800 metrin juoksussa. Lesage voitti ulkoratojen Ranskan mestaruuden seitsenottelussa vuosina 1989 ja 1991 sekä korkeushypyssä vuonna 1990. Sisäratojen Ranskan mestaruuden hän voitti seitsenottelussa vuosina 1989–1991 ja 1994. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metrin juoksu: 25,06 (1988) * 800 metrin juoksu: 2.12,24 (1991) * 100 metrin aitajuoksu: 13,48 (1992) * Korkeushyppy: 188 (1990) * Pituushyppy: 624 (1992) * Kolmiloikka: 13,93 (1994) * Keihäänheitto: 45,34 (1994) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Italian–Etiopian sota (1895–1896)

Italian–Etiopian sota (1895–1896) oli Italian ja Etiopian (eli Abessinian) välinen sota, joka päättyi Italian tappioon. Etiopiasta tuli sodan seurauksena Liberian ohella ainut afrikkalainen valtio, jonka onnistui välttyä valloitukselta kolonialismin aikana. ==Taustat== Menelik II nousi Etiopian keisariksi Italian tuella vuonna 1889. Italia ja Etiopia solmivat Wuchalen sopimuksen, jolla italialaiset antoivat Eritrean Etiopialle sillä ehdolla, että Etiopiasta tulisi heidän protektoraattinsa. Osapuolille tuli kuitenkin allekirjoittamisen jälkeen erimielisyyksiä sen tarkoituksesta, sillä italiankielisessä versiossa ei lukenut samoja asioita kuin amharankielisessä. Italia päätti ratkaista ongelman invaasiolla luottaen Etiopian sisäiseen hajanaisuuteen. ==Sota== Italialaiset aloittivat yhteenotot miehittämällä pienen alueen rajalta joulukuussa 1894. Tämän liikkeen tarkoituksena oli saada tigrayt ja amharat Italian puolelle. Näin ei kuitenkaan käynyt vaan päinvastoin heidän keskuudessaan nousi italialaisvihamielinen patrioottinen mieliala. Menelik oli käyttänyt paljon aikaa modernien aseiden saamiseksi Englannista ja Ranskasta. Menelik saikin aseita, sillä Etiopia oli auttanut englantilaisia mahdisteja vastaan Sudanissa. Ensimmäinen taistelu tammikuussa 1895 Coatitissa päättyi italialaisten voittoon, mutta seuraavan yhteenoton, Amba Alagen taistelun 7. joulukuuta, voittivat etiopialaiset. Italialaiset hyökkäsivät 1. maaliskuuta Adwan kaupungin liepeillä, mistä seurasi Adowan taistelu. Hyökkäykseen osallistui puolet Italian Itä-Afrikan joukoista eli noin 17 700 sotilasta. Etiopialaisten paljon suuremmat joukot (100 000 sotilasta) kuitenkin voittivat italialaiset ja 9 500–12 000 sotilasta kuoli. Etiopialaiset menettivät noin 3 000 sotilasta. ==Lopputulos== Menelik solmi Italian kanssa Addis Abeban rauhansopimuksen, jossa Italia tunnusti Etiopian itsenäisyyden ja Eritrean ja Etiopian rajat määriteltiin tarkasti. Iso- Britannia ja Ranska tunnustivat myös Etiopian riippumattomuuden. Italialaisten tappiot Adowan taistelussa olivat prosentuaalisesti pahemmat kuin missään muussa 1800-luvulla käydyssä taistelussa, jossa oli eurooppalainen valtio mukana. == Aiheesta muualla == * Italian ja Abessinian välinen sota v. 1894-96, Helsingin Sanomat, 01.12.1935, nro 325, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Etiopian sodat Luokka:Italian sodat Luokka:1800-luvun sodat Luokka:1890-luku
Monique Bantégny

Monique Bantégny (o.s. Parenty, s. 11. helmikuuta 1940 Arras, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu. Bantégny sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa 20:nneksi 4 143 pisteellä. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi ennätyspisteillään 4 697\. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän keräsi 3 575 pistettä ja sijoittui 20:nneksi. Bantégny voitti Ranskan mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1958 ja 1962. Hän oli pituudeltaan 171-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 65 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metrin juoksu: 25,1 (1968) * 80 metrin aitajuoksu: 11,5 (1968) * 100 metrin aitajuoksu: 14,1 (1972) * Korkeushyppy: 169 (1968) * Pituushyppy: 605 (1967) * Kuulantyöntö: 12,55 (1970) * Viisiottelu: 4 697 (1968) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michèle Bonnaire

Michèle Bonnaire (s. 15. huhtikuuta 1946) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli viisiottelu. Bonnaire sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1966 viisiottelussa 16:nneksi 4 280 pisteellä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 11,6 s 80 metrin aitajuoksussa, 11,54 m kuulantyönnössä, 153 cm korkeushypyssä, 525 cm pituushypyssä sekä 26,2 s 200 metrin juoksussa. ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The 13th Floor

__NOTOC__ The 13th Floor on Sirenian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 23. tammikuuta 2009. Albumi on yhtyeen ensimmäinen espanjalaislaulaja Ailynin kanssa. Albumilla vierailevat Jan Kenneth Barkved (joka vieraili myös albumilla At Sixes and Sevens), ja ranskalainen viulisti Stephanie Valentin. Albumi jatkaa samaa linjaa Nine Destinies and a Downfallin kanssa, mutta huomattavissa on myös elementtejä kahdelta ensimmäiseltä albumilta, kuten viulut ja enemmän kuoroa. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Ailyn – naisääni * Morten Veland – basso, kosketinsoittimet, kitara, laulu * Michael S. Krumins – kitara * Jonathan Perez – rummut, lyömäsoittimet * Stephanie Valentin – viulu * Jan Kenneth Barkved – vieraileva laulaja == Arvostelut == * AllMusic: Allmusic review * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Sirenian albumit Luokka:Vuoden 2009 albumit
Intian–Pakistanin sota

Intian–Pakistanin sota voi viitata johonkin seuraavista: *Ensimmäinen Intian–Pakistanin sota 1947–1948, jonka seurauksena Pakistan syntyi *Toinen Intian–Pakistanin sota vuonna 1965 *Kolmas Intian–Pakistanin sota vuonna 1971, jolloin Itä-Pakistan itsenäistyi ja sen nimeksi otettiin Bangladesh.
Viulun valmistus

Viulun valmistus on ollut ja on edelleen pääasiassa käsityötä. Viulun rakentamisen taito on lähtöisin Italiasta 1500-luvulta. Maineikkaimpia viulunrakentajia on Antonio Stradivari, jonka aikalainen Suomessa oli Johan Petter Roos (k. 1735). Viulunrakennustaito tuli Suomeen 1700-luvulla Tukholmasta. Vanhin säilynyt Suomessa tehty viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 rakentama; sitä säilytetään Sibelius-museossa Turussa. Viulun kannen materiaalina käytetään kuusta, joka on tähän akustisesti parasta. Muuhun runkoon käytetään alppivaahteraa. Kolmas puumateriaali on eebenpuu. Se on hyvin kova puulaji, ja sitä käytetään otelaudassa, viritintapeissa, kieltenpitimessä, leukatuessa sekä ylä- ja alasatuloissa. Puuta kuivataan useita vuosia ensin ulkotiloissa, sitten viileissä sisätiloissa ja lopulta kuivissa, lämpimissä sisätiloissa. Kannen muotoiluun käytetään talttoja ja pieniä höyliä. Valmiin kannen paksuus on 4–5 mm. Ennen rakentajan korva kertoi, milloin viritys on kohdallaan. Nykyisin käytetään apuna viritysmittaria. Valmis viulu lakataan lakalla, jonka viulunrakentaja tekee itse. Lakka on joko öljylakkaa, spriilakkaa tai näiden sekoitusta. Vanhoissa viuluissa on käytetty öljylakkaa. Muita käytettäviä materiaaleja ovat muun muassa riisi ja lohikäärmeen veri. Tehdasviuluissa käytetään selluloidilakkaa, polyuretaanilakkaa tai nitrolakkaa. Vanhaa viulua ei lakata uudestaan, sillä se muuttaisi soinnin. Kielet valmistettiin aiemmin suolista. Suolikieliä ei kuitenkaan voi virittää yhtä korkealle kuin nykyisiä kieliä. Nykykielet valmistetaan halpoihin soittimiin teräksestä, kalliimpiin punotusta materiaalista, jossa voi olla suolta tai nailonia ja päällä alumiinia tai hopea-sekoitusta. Viulun rakentaminen kestää 350–400 tuntia. == Lähteet == * * * Luokka:Viulu
Denise Guénard

Denise Guénard (o.s. Laborie, 13. tammikuuta 1934 Saint-Maurice, Val-de-Marne – 23. toukokuuta 2017) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka menestyksekkäimmät lajit olivat 80 metrin aitajuoksu ja viisiottelu. Denise Laborie kilpaili 18-vuotiaana Helsingin 1952 olympialaisissa ja karsiutui alkuerissä sekä 100 metrin juoksussa että 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui 80 metrin aitajuoksussa neljänneksi ajalla 11,3 s. Hän osallistui myös 4 × 100 metrin viestijuoksuun, jossa Ranska karsiutui alkuerissä. Avioitumisensa jälkeen hän osallistui Rooman 1960 olympialaisissa 80 metrin aitajuoksuun ja karsiutui välierissä. Belgradin EM- kilpailuissa 1962 Denise Guénardin päälaji oli viisiottelu, jossa hän saavutti hopeaa koottuaan ennätyspisteensä 4 735 pistettä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 10,9 s 80 metrin aitajuoksussa, 11,65 m kuulantyönnössä, 157 cm korkeushypyssä, 580 cm pituushypyssä sekä 24,4 s 200 metrin juoksussa. Hän juoksi edelleen myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa, jossa Ranska karsiutui alkuerissä. Tokion 1964 olympialaisissa hän sijoittui viisiottelussa 12:nneksi pistein 4 548 sekä 4 × 100 metrin viestijuoksussa kahdeksanneksi ajalla 46,1 s. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän sijoittui viisiottelussa kahdeksanneksi tuloksella 4 483 pistettä. Osalajien tulokset olivat tällöin 11,2 s, 11,13 m, 156 cm, 564 cm ja 25,7 s. Guénard voitti useita Ranskan mestaruuksia: viisiottelussa vuosina 1953–1954, 1961 ja 1963–1968, 80 metrin aitajuoksussa vuosina 1954–1955, 1960–1962 ja 1965, korkeushypyssä vuosina 1953 ja 1964, pituushypyssä vuosina 1965–1966 sekä kiekonheitossa vuonna 1959. Ranskan ennätyksiä hän paranteli viisiottelussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän oli pituudeltaan 168-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 57 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 11,7 (1963) * 200 metrin juoksu: 24,4 (1962) * 80 metrin aitajuoksu: 10,8 (1965) * Korkeushyppy: 166 (1968) * Pituushyppy: 608 (1963) * Kiekonheitto: 43,26 (1959) * Viisiottelu: 4 735 (1962) ==Lähteet== * * * ===Viitteet=== Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Ranskalaiset korkeushyppääjät Luokka:Ranskalaiset pituushyppääjät Luokka:Ranskalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Wasting Love

Wasting Love on heavy metal -yhtye Iron Maidenin kappale vuoden 1992 albumilta Fear of the Dark. Kappale on Iron Maidenin ensimmäinen ja ainoa power balladi ja se on yksi yhtyeen tunnetuimmista. Kappaleen on säveltänyt Bruce Dickinson ja Janick Gers. Single julkaistiin alun perin vain Alankomaihin. "Wasting Love" oli ensimmäinen Iron Maidenin single, jota ei julkaistu vinyylillä. B-puolella on kolme livenä levytettyä kappaletta, jotka äänitettiin Lontoon Wembleyn areenalla 17. joulukuuta 1990 No Prayer on Tour -kiertueella. Singlen kansi on kolmas, jossa ei esiinny yhtyeen maskottia Eddie the Headia. Kannessa kuvataan kappaleen musiikkivideota. Kappale ei saavuttanut Britanniassa listasijoitusta. ==Kappaleet== # # # # ==Kokoonpano== *Bruce Dickinson – laulu *Dave Murray – kitara *Janick Gers – kitara, taustalaulu *Steve Harris – bassokitara, taustalaulu *Nicko McBrain – rummut ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Iron Maidenin kappaleet Luokka:Vuoden 1992 kappaleet
Marthe Djian

Marthe Djian (o.s. Lambert, s. 6. maaliskuuta 1936 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu. Marthe Lambert sijoittui Bernin EM-kilpailuissa 1954 viisiottelussa kahdeksanneksi ennätyspisteillään 4 203\. Melbournen 1956 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä viidenneksi tuloksella 588 cm ja karsiutui 80 metrin aitajuoksun välierissä. Avioiduttuaan hän kilpaili Marthe Djian -nimisenä Tukholman EM-kilpailuissa 1958 ja sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi tuloksella 583 cm sekä keskeytti 80 metrin aitajuoksun välierissä. Djian voitti Ranskan mestaruuden viisiottelussa vuonna 1955 sekä 80 metrin aitajuoksussa ja pituushypyssä vuosina 1956 ja 1958. Hän teki pituushypyssä Ranskan ennätyksen seitsemän kertaa: vuonna 1955 hän sivusi vanhaa ennätystä 577 cm ja viimeinen parannus oli vuonna 1958 tehty tulos 613 cm. Heinäkuussa 1958 hänestä tuli ensimmäinen kuusi metriä hypännyt ranskalainen naispituushyppääjä. Hän kuului myös kahdesti 4 × 100 metrin viestijuoksun Ranskan ennätystä parantaneeseen joukkueeseen. Hän oli pituudeltaan 164-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 57 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 100 metrin juoksu: 12,5 (1958) * 200 metrin juoksu: 26,4 (1954) * 80 metrin aitajuoksu: 11,1 (1956) * Korkeushyppy: 156 (1955) * Pituushyppy: 613 (1958) * Kuulantyöntö: 12,08 (1956) * Viisiottelu: 4 203 (1954) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Ranskalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Madeleine Thétu

Madeleine Thétu (s. 23. marraskuuta 1937 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälajit olivat pituushyppy ja viisiottelu. Thétu sijoittui Tukholman EM-kilpailuissa 1958 viisiottelussa 13:nneksi 4 154 pisteellä. Hänen tuloksensa ottelun osalajeissa olivat 12,3 s 80 metrin aitajuoksussa, 10,88 m kuulantyönnössä, 150 cm korkeushypyssä, 554 cm pituushypyssä ja 26,4 s 200 metrin juoksussa. Rooman 1960 olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä 14:nneksi tuloksella 585 cm; karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 596 cm. Thétu voitti Ranskan mestaruuden viisiottelussa vuosina 1957–1959, pituushypyssä vuosina 1960–1961 sekä korkeushypyssä vuonna 1957. Hän oli pituudeltaan 171-senttinen ja painoi aktiivivuosinaan 61 kiloa. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 200 metrin juoksu: 25,4 (1967) * 80 metrin aitajuoksu: 11,3 (1967) * Korkeushyppy: 160 (1967) * Pituushyppy: 608 (1961) * Kuulantyöntö: 11,84 (1968) * Viisiottelu: 4 549 (1967) ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset yleisurheilun moniottelijat Luokka:Ranskalaiset pituushyppääjät Luokka:Ranskalaiset korkeushyppääjät Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Viulunrakentaja

Viulunrakentaja on soitinrakentaja, joka rakentaa viuluja. Jousen valmistaminen kuuluu toiselle ammattikunnalle. Viulunrakennustaito on kehittynyt muiden kielisoittimien, kuten luutun, mandoliinin, harpun ja kitaran, rakennustaidon rinnalla. Tunnettuja viulunrakentajia ovat olleet erityisesti italialaiset. *Gasparo da Salò (1549–1609), *Amati-suku *Gagliano- suku *Guarneri del Gesù *Giovanni Paolo Maggini *Valentino Siani *Antonio Stradivari *Carlo Testore *Giovanni Battista Guadagnini *Lorenzo Storioni *Evasio Emilio Guerra ==Viulunrakentajia Suomessa== Suomeen viulunrakennustaito tuli 1700-luvulla Tukholmasta. Stradivariuksen aikalainen Johan Petter Roos (k. 1735) on vanhin tunnettu suomalainen viulunrakentaja. Vanhin säilynyt suomalainen viulu on Johan Lindströmin vuonna 1796 valmistama viulu, jota säilytetään Sibelius-museossa. Suomessa on noin 20 ammattimaista viulunrakentajaa, mutta viulun rakentaminen on myös monen harrastus. ==Aiheesta muualla== *Viulunrakentajat.net *Vanhempia suomalaisia viulunrakentajia *Ammattia harjoittavien suomalaisten viulunrakentajien kilta Luokka:Soitinrakentajat Luokka:Viulu
Kirjake

Kirjake on metallista valettu nelisärmäinen ladontakappale, jollaisista aikaisemmin ladottiin painokoneeseen painettava teksti. Kirjakkeissa oleva kohokuvio, kirjasin, painoi paperille kirjaimen tai muun merkin. Kirjakkeita alettiin käyttää Euroopassa 1400-luvulla. Kiinassa sama tekniikka oli kehitetty jo aiemmin. ==Tekniikka== Kirjakkeet valetaan erityisestä metalliseoksesta, jonka tulee olla kovaa kulutuskestävyyden vuoksi ja lujaa, jotta se kestää painamista sekä valamisen takia helposti sulavaa. Tavallisin kirjasinmetalli on lyijy-antimoni-tinaseosta. Metallikirjakkeen valamiseen tai muuten valmistamiseen käytetty muotti on nimeltään matriisi. Matriisin valmistamiseen käytetty malli puolestaan on patriisi. Metallin lisäksi kirjakkeita on valmistettu myös puusta. Puukirjakkeet keksittiin Yhdysvalloissa, ja niiden laajamittainen valmistus alkoi 1820-luvulla. Puukirjakkeita valmistettiin vain otsikko- tai julistekäyttöön. Yleensä niiden vähimmäiskoko oli 72 pistettä. Puukirjakkeiden valmistus oli halvempaa kuin vastaavankokoisten metallikirjakkeiden, mutta ne olivat kuitenkin hyvin kestäviä. Puukirjakkeita tehtiin yleensä tammesta, päärynäpuusta ja kirsikkapuusta. Puukirjakkeet tulivat hyvin suosituiksi, ja niitä valmistettiin 1830-luvulta lähtien teollisesti pantografin avulla.Itkonen 2015, s. 26 Painotekniikan muututtua sähköiseksi on kirjasin- ja kirjake- sanojen välinen ero nykykäytössä hämärtynyt. Sähköisessä muodossa olevista painokirjaimista käytetään yleensä sanaa kirjasin, toisinaan kirjasintyyppi- sanan synonyyminä. Tiedosto:Sorts on composing stick.jpg|Kirjakkeita ladottuna latomahakaan. Tiedosto:De Vinne 1876 - Punch and matrix.jpg|Patriisi ja matriisi. Tiedosto:2006 Holzlettern 026 23A.jpg|Puukirjakkeita, joita voidaan käyttää esim. julisteiden suurissa otsikoissa. ==Katso myös== * Kirjapainotaito ==Lähteet== *Itkonen, Markus: Kirjaintyypit ja tyyli. RPS- yhtiöt 2015. ISBN 978-952-5001-19-8 === Viitteet === ==Aiheesta muualla== Luokka:Kirjapainotaito
Phil Campbell

Philip Anthony Campbell (s. 7. toukokuuta 1961, Pontypridd, Wales) on brittiläisen heavy metal -yhtyeen Motörheadin entinen kitaristi. Campbell innostui kitaransoitosta ollessaan kymmenvuotias. Hän on kertonut esikuvikseen muun muassa Jimi Hendrixin ja Led Zeppelinin Jimmy Pagen. Kahdentoista ikäisenä hän sai nimikirjoituksen Lemmy Kilmisteriltä, joka oli tuolloin Hawkwind-yhtyeen basisti. Ollessaan kolmetoista vuotta hän soitti kabareeyhtyeessä Contrast. Hän on myös soittanut pub rock -bändissä nimeltä Roktopus keikkaillen ympäri Etelä-Walesia. Vuonna 1978 hän osti ensimmäisen Les Paulinsa, ja vuonna 1979 hän perusti heavy metalia soittavan yhtyeen Persian Risk. Se julkaisi Cambellin ollessa yhtyeessä singlet "Calling For You" (1981) ja "Ridin' High" (1983). Hän liittyi vuonna 1984 Motörheadiin Lemmy Kilmisterin ja Phil Taylorin pitämien koe-esiintymisten kautta ja toimi yhtyeen kitaristina yhtyeen loppuun asti. On myös kerrottu että Phil Campbell uhkasi erota useita kertoja yhtyeestä, mutta bändin basisti Lemmy Kilmister pelasti tilanteen monet kerrat. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Motörhead Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Erinomainen esiintyjä animaatio-ohjelmassa (Daytime Emmy)

Erinomainen esiintyjä animaatio-ohjelmassa (Outstanding Performer in an Animated Program) on vuodesta 1995 lähtien vuosittain jaettu palkinto Daytime Emmy -gaalassa. == Voittajat == Vuosi Näyttelijä Sarja 2015 Danny Jacobs All Hail King Julien 2014 Hayley Faith Negrin Peg+Cat 2013 David Tennant Star Wars: The Clone Wars 2012 June Foray The Garfield Show 2011 Danny Jacobs Madagascarin pingviinit 2010 Eartha Kitt The Wonder Pets 2009 Jim Ward Prätkähiiret 2008 Eartha Kitt Keisarin uusi koulu 2007 Eartha Kitt Keisarin uusi koulu 2006 Maile Flanagan Vekarat 2005 Henry Winkler Clifford's Puppy Days 2004 Joe Alaskey Duck Dodgers 2003 Gregory Hines Little Bill 2002 Charles Shaughnessy Stanley 2001 Nathan Lane Teacher's Pet 2000 James Woods Herkules 1999 Rob Paulsen Äly ja Väläys 1998 Louie Anderson Life with Louie 1997 Louie Anderson Life with Louie 1996 Nathan Lane Timon ja Pumba 1995 Lily Tomlin The Magic School Bus ==Katso myös== *Erinomaisen ääninäyttelyn Emmy-palkinto ==Lähteet== *Daytime Emmy Awards Luokka:Daytime Emmy
Joulupukki puree ja lyö

Joulupukki puree ja lyö on laulaja M. A. Nummisen esittämä humoristinen jouluaiheinen musiikkikappale. Kappale julkaistiin vuonna 1971 ilmestyneellä albumilla Joulupukin juhannusyö. Kappaleen on säveltänyt M. A. Numminen, ja sanoittanut Jarkko Laine. Tyyliltään musiikkikappale on foxtrotia.Joulupukin juhannusyö -albumin kappalelista. Kappale perustuu Nummisen itse keksimäänsä tarinaan, jonka hän oli kertonut kepposena naapurin pojalle.Numminen, Mauri A: Kiusankappaleita 1 -kokoelma-cd:n kansivihko (Siboney 2000) Kappale kertoo joulupukista, joka rikkoo perinteisen roolinsa. Kappaleessa joulupukki muun muassa kiroilee, käyttäytyy väkivaltaisesti perheen vanhempia ja lapsia kohtaan ja vie perheen jouluruoat. Joulupukin osuudet laulaa oopperalaulaja Pentti Tuominen. Hannu Taanila kirjoitti levyn saatesanoissa: ”Kaikki jouluun liittyvä aikuisten keksimä ja hellimä lapsenomaisuus pannaan tässä levyssä pilkaksi. Mutta Numminen ei pilkkaa paatoksella vaan iloisella rahvaanomaisella menolla." Kappale on edelleen yksi tunnetuimmista satiirisista joululauluista. ==Coverversioita== * Ajattara-yhtye julkaisi kappaleesta coverin "Tulppaani"-singlellä vuonna 2007, ja vuonna 2009 ilmestyneellä albumilla Joululevy. * Il Vaselino levytti kappaleen vuonna 2006. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ylen Elävä arkisto: M. A. Numminen: Joulupukki puree ja lyö Luokka:Vuoden 1971 kappaleet Luokka:Suomalaiset joululaulut Luokka:Huumorikappaleet Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet
Thors

Thors voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Thors, kunta Auben departementissa, koillisessa Ranskassa * Thors, kunta Charente-Maritimen departementissa, läntisessä Ranskassa. * Thors on myös sukunimi. Nimi on Suomessa nykyään 151 henkilöllä. Nimen tunnettuja kantajia ovat: ** Alva Thors (s. 2005), suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ** Astrid Thors (s. 1957), entinen RKP:n kansanedustaja, ministeri ja europarlamentaarikko ** Carl-Eric Thors (1920–1986), kielitieteilijä, Helsingin yliopiston professori ** Frits Thors (s. 1909), hollantilainen toimittaja ja uutistenlukija ** Ólafur Thors (1892–1964), islantilainen poliitikko, joka oli viisi kautta Islannin pääministerinä. Thors on myös saksalaisen muusikon Horst Bösingin salanimi. == Lähteet == Luokka:Sukunimet
A Classic Case

A Classic Case on Lontoon sinfoniaorkesterin ja Jethro Tullin studioalbumi, jolla versioidaan Jethro Tullin kappaleita. Sovituksesta ja orkesterin johdosta vastaa entinen Tull-mies David Palmer. ==Kappaleet== #"Locomotive Breath" – 4:16 #"Thick as a Brick" – 4:24 #"Elegy" – 3:41 #"Bourée" – 3:10 #"Fly By Night" – 4:12 #"Aqualung" – 6:22 #"Too Old To Rock 'n' Roll; Too Young To Die" – 3:27 #"Teacher / Bungle In The Jungle / Rainbow Blues / Locomotive Breath" – 3:58 #"Living In The Past" – 3:29 #"War Child" – 4:56 ==Muusikot== *Lontoon sinfoniaorkesteri *David Palmer: sovitus, orkesterin johto *Ian Anderson: huilu, laulu *Martin Barre: sähkökitara *Dave Pegg: basso *Peter-John Vettese: kosketinsoittimet *Dave Burgess: rummut Luokka:Vuoden 1985 kokoelma-albumit Luokka:Jethro Tullin kokoelma-albumit
Barbara Goodson

Barbara Dale Goodson Gustafson (s. 16. elokuuta 1949 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnetaan lukuisista dubbauksistaan animen parissa, sekä useiden Power Rangers -aiheisten sarjojen äänirooleista. Hän oli muun muassa ensimmäisen sarjan Mighty Morphin Power Rangersin pääpahiksen Rita Repulsan äänenä. ==Ura== Goodson on tehnyt äänirooleja 1980-luvulta lähtien televisioon ja on tehnyt eniten äänirooleja Power Rangers aiheisiin näytelmäsarjoihin. Hän on muun muassa äänittänyt Rita Repulsaa, prinssi Sprocketia ja Orbusta Power Rangers Zeossa, sekä Mandilokia Power Rangers: Wild Forcessa. Goodson on tehnyt alkuperäisiä äänirooleja myös animaatioihin Fragglit, Hämähäkkimies, Queer Duck: The Movie ja Avatar. Animen parissa Goodson on ollut mukana dubbaamassa englanniksi sarjoja kuten Kikin lähettipalvelu, Twilight of the Dark Master, Tekkaman Blade, Final Fantasy: Legend of the Crystals, Cowboy Bebop, Akira, Love Hina ja Ergo Proxy. Hän on tehnyt urallaan jo yli 150 dubbausroolia animeen. Hänen ääntään on kuultu myös tietokone- ja videopeleissä, kuten Disgaea -pelisarjassa, Grim Fandangossa ja World of Warcraft: The Burning Crusadessa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Barbara Goodson CrystalAcidsissa Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Videopelien ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuusen kotiin tuoda saamme

Kuusen kotiin tuoda saamme ( tai Deck the Hall) on alkuperältään walesilainen joululaulu. Walesilainen John Parry Ddall (n. 1710–1782) kirjoitti sävelmän muistiin 1700-luvulla, mutta sävelmä on tätä vanhempi. Alkuperäiset kymrinkieliset sanat kirjoitti John Ceiriog Hughes, joka antoi runolle nimen Nos Galan (”Uudenvuoden aatto”).Cymdeithas Madog, Welsh Studies Institute: Oer yw'r gwr. Laulu julkaistiin nykyisessä muodossaan ensi kerran 1860-luvulla (tuolloin vielä nimellä Nos Galan) John Thomasin toimittamassa laulukokoelmassa Welsh Melodies with Welsh and English Poetry. Uudet kymrinkieliset sanat oli laatinut runoilija Talhaiarn (John Jones) ja englanninkieliset Thomas Oliphant. Englanninkielisten sanojen mieleenpainuvin osa, jokaisen säkeen lopussa toistuva ”Fa la la la la la la la la” -rallatus, on peräisin jo alkuperäisistä ”Nos Galan” -laulusta ja liittyy alkujaan Walesin keskiaikaiseen lauluperinteeseen.A Treasury of Christmas Carols: Deck the Hall. Www.hymnsandcarolsofchristmas.com. Viitattu 21.11.2015. Laulun on suomentanut Väinö Sola. Suomenkielisen version ovat levyttäneet Helsingin NMKY:n mieskuoro Auvo Nuotion johdolla vuonna 1960 sekä useat muut kuorot myöhemmin.Kuusen kotiin tuoda saamme Suomen Äänitearkistossa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset joululaulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Happy Xmas (War Is Over)

”Happy Xmas (War Is Over)” on John Lennonin, Yoko Onon ja The Plastic Ono Bandin kappale. Se levytettiin New Yorkissa lokakuussa 1971 tuottaja Phil Spectorin avustuksella. Lapsikuoro taustalla on Harlem Community Choir. Kappale on Lennonin reaktio Vietnamin sotaan. Siitä on tullut ikivihreä joululaulu ja se on ilmestynyt useilla joululevyillä. Kappaleen sanoitus perustuu Lennonin ja Yokon rauhankampanjaan jouluna 1969, jolloin yhteentoista suurkaupunkiin ympäri maailmaa ilmestyi 16. joulukuuta valtavia kylttejä, joissa luki teksti ”War is Over! If you want it. Happy Christmas from John and Yoko.” Tämä oli maailmanlaajuisella mittakaavalla katsoen yksi suurimpia rauhankampanjoita ja julisteisiin vastattiinkin paikoin viesteillä ”We want it! Happy Christmas to John and Yoko.” Lennon käytti tätä kulttimaineeseen noussutta kampanjaansa myös kappaleensa musiikkivideossa, jossa näkyy myös suomenkielinen juliste tekstillä ”Sota on ohi! Jos niin haluat. Hyvää joulua toivottavat John ja Yoko.” Kappaleen melodia on osittain lainattu vanhasta kansanlaulusta ”Stewball”, jonka on levyttäneet ainakin Peter, Paul and Mary ja Joan Baez. Joidenkin tietojen mukaan sävel olisi peräisin jopa 1800-luvulta. Myös kansanlaulu ”On top of old smokey” on lähellä kyseistä melodiaa. Laulun suomalainen versio on Juha Vainion ja Jukka Virtasen sanoittama ”Joulun rauhaa”. == Cover-versioiden esittäjiä == * Happoradio, Joulun rauhaa (2017) * Tarja Turunen, Henkäys ikuisuudesta, 2006 (Happy Christmas (War is Over)) * The Corrs, liveversio bonuskappaleena Live in London -DVD:llä, 2001 * Tommy Körberg ja Sissel Kyrkjebø, (Låt julen förkunna) * The Alarm, (Happy Christmas (War is Over)) * Tomoyasu Hotei * Céline Dion * Melissa Etheridge * The Crüxshadows * Sarah McLachlan * The Fray * The Moody Blues * Angélique Kidjo * Maroon 5 * Drake Bell * Damien Rice * Sarah Brightman * Antti Tuisku * Raskasta joulua Luokka:Vuoden 1971 kappaleet Luokka:John Lennonin kappaleet Luokka:Brittiläiset joululaulut Luokka:Sodanvastaiset laulut Luokka:Suomenkieliset joululaulut
Joulun rauhaa

Joulun rauhaa voi tarkoittaa seuraavia: * Joulun rauhaa, John Lennonin, Yoko Onon ja The Plastic Ono Bandin kappaleen Happy Xmas (War Is Over) suomenkielinen versio * Joulun rauhaa, Jarkko Aholan albumi vuodeta 2023.
Serhi Lebid

Serhi Lebid (, s. 15. heinäkuuta 1975 Dnepropetrovsk, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta) on ukrainalainen maasto- ja kestävyysjuoksija. Lebid on voittanut maastojuoksun Euroopan mestaruuden vuosina 1998, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2007, 2008 ja 2010. Lisäksi hän on saavuttanut EM-hopeaa 2000 ja pronssia 1997 ja 2009.European Crosscountry Championships www.arrs.run Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Mohammed Mourhitin voittamassa pitkän matkan kilpailussa Oostendessa 2001Athletics World Cross Country Championships 2001 at Oostende (bel) Men: Cross Sports123.com . Edellisenä vuonna hän oli sijoittunut Vilamourassa pitkällä matkalla kahdeksanneksi ja lyhyellä matkalla kymmenenneksi. Lebid saavutti pronssia Münchenin 2002 EM- kisojen 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.40,00. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi ajalla 13.37,80. Universiadeissa hän on voittanut 5 000 metrin juoksun 1999, 2001 ja 2003 Athletics Universiade Men: 5000 m Sports123.com . Hän voitti saman lajin myös Euroopan cupin superliigassa Malagassa 2006. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sijoittui 10 000 metrin juoksussa viidenneksi. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli 5 000 metrin neljäs. == Henkilökohtaiset ennätykset == === Ulkoradat === Laji Aika Paikka Vuosi 1 500 m 3.38,44 Kiova 2005 3 000 m 7.35,06 Monaco 2002 5 000 m 13.10,78 Berliini 2002 10 000 m 28.09,71 Praha 2006 Puolimaraton 1.01.51 Milano 2003 Maraton 2.08.32 Soul 2014 === Sisäradat === Laji Aika Paikka Vuosi 1 500 m 3.44,00 Lvov 1998 3 000 m 7.41,01 Peaniá 2004 2 mailia 8.21,57 Birmingham 2001 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ukrainalaiset maastojuoksijat Luokka:Ukrainalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Agamede

Agamede () oli kreikkalaisessa mytologiassa Augeiaan tytär, joka meni naimisiin Mulioksen kanssa. Hän tunsi kaikki maasta kasvavien yrttien parantavat voimat.Homeros: Ilias 11.737–762 (engl. käännös). Hyginuksen mukaan Agamede synnytti Poseidonille Diktyksen.Hyginus: Fabulae clvii (engl. käännös). == Lähteet == Luokka:Kreikkalaisen mytologian prinsessat