EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Huuma

Huuma (myös Lauantai-illan Huuma) on suomalainen MTV3:n televisio-ohjelma, jonka ensimmäistä versiota esitettiin Suomessa vuosina 2005–2009. Ohjelmaan toisen version lähetykset alkoivat syyskuussa 2019. Formaatti perustuu maailmalla palkittuun englantilaiseen viihdeohjelmaan Ant & Dec’s Saturday Night Takeaway. Ohjelmaa on esitetty Britanniassa vuodesta 2002 alkaen. Sarja on palkittu useita kertoja sekä kotimaassaan että kansainvälisesti. Se on voittanut muun muassa Kultaisen ruusun maailman parhaana viihdeohjelmana vuonna 2004. == Ensimmäinen versio (2005–2009) == Ohjelmaa juonsivat aluksi Lorenz "Lore" Backman ja Jaakko "Jaska" Saariluoma apunaan Niina Herala (myöh. Backman). Saariluoma jäi pois ohjelmasta teatteri- ja muiden työkiireidensä vuoksi syksyllä 2007, ja hänen korvaajakseen juontajaksi tuli Heikki Paasonen. Tammikuussa 2009 Huumaan tuli uusi juontaja, Pikku-Niina. Keväällä 2009 MTV3 uutisoi, että Huuma jäisi tauolle kesäksi, mutta yllättäen ohjelmaa ei jatkettukaan enää syksyllä 2009. Huuman eri osina saatettiin nähdä muun muassa Herrasmieshuijarit, Heikki vs Lore, Pikku-Niina, Voita mainoskatko sekä puhelinkilpailu. Hip hop -artisti Elastinen kertoi vuonna 2018, että myös häntä oltiin haastateltu sarjan juontajaksi, ja että hän oli ollut lähellä tulla valituksi. == Toinen versio (2019) == Toukokuussa 2019 Huuman ilmoitettiin tekevän paluun MTV:lle syksyllä 2019. Toisen version ensimmäinen jakso esitettiin 14. syyskuuta, ja ohjelman juontajina toimivat Jenni Kokander, Roope Salminen ja Ernest Lawson. Ohjelmassa on mukana myös Janne Kataja ja joka viikko vaihtuva vieraileva kuuluttaja. Kuuluttajina ovat olleet Jukka Hildén, Marja Hintikka, Kirsi Alm-Siira, Kape Aihinen, Sami Yaffa, Jarkko Tamminen, Kalle Lamberg, Kiti Kokkonen, Joonas Nordman ja Mikko Penttilä. == Juontajat == Entiset: * Lorenz Backman (2005–2009) * Heikki Paasonen (2007–2009) * Jaakko Saariluoma (2005–2007) * Niina Herala (2005–2009) * Pikku-Lore – Matias Hangasmaa (2005–2008) * Pikku-Jaska – Aleksis Sankari (2005–2007) * Pikku-Heikki – Aleksi Kaukamo (2007–2008) * Pikku-Niina (2009) Nykyiset: *Roope Salminen (2019) *Ernest Lawson (2019) *Jenni Kokander (2019) *Pikku-Erkku – Owen (2019) *Pikku-Roope – Leevi Ikävalko (2019) *Pikku-Jenni – Siiri Salo (2019) == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Alkuperäisen Huuma-ohjelman kotisivu Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset televisiosarjat Luokka:Viihdeohjelmat Luokka:MTV3:n televisio- ohjelmat
Lauantai-illan huuma

Lauantai-illan huuma voi tarkoittaa: * elokuvaa Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa * televisio-ohjelmaa Lauantai-illan huumaa * televisio- ohjelmaa Huuma
Orchestra Baobab

Orchestra Baobab on senegalilainen maailmanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1970. Yhtye julkaisi seuraavan viidentoista vuoden aikana kaksikymmentä albumia. Orchestra Baobab hajosi vuonna 1987, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2001. == Jäsenet == Orchestra Baobabin kokoonpano on vaihdellut usein. Tässä on joitain pysyviä jäseniä. *Balla Sibide (laulu) *Rudy Gomis (laulu) *Laye Mboup (laulu) *Thione Seck (laulu) † *Baro N'Diaye (saksofoni) *Issa Cisskho (saksofoni) *Barthelemy Attisso (kitara) *Latfi Ben Geloune (kitara) *Charlie N'Diaye (basso) *Mountaga Koite (rummut) *Mapenda Seck *Ndiouga Dieng *Medoune Diallo Luokka:Senegalilaiset yhtyeet Luokka:Maailmanmusiikkiyhtyeet
Thione Seck

Thione Ballago Seck (12. maaliskuuta 1955 – 14. maaliskuuta 2021Mort du chanteur Thione Seck, l’une des stars de la musique sénégalaise ) oli senegalilainen kansanmuusikko. Hän toimi 1970-luvulla Orchestra Baobabissa, mutta lähti siitä myöhemmin. Lähdettyään Orchestra Baobabista hän perusti veljensä Mapenda Seckin kanssa oman yhtyeensä, Raam Daanin. ==Lähteet== Luokka:Senegalilaiset muusikot Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Rigsar

Rigsar on bhutanilaisen populaarimusiikin tyylilaji. Sen keskeisin soitin on dranyen-niminen 15-kielinen kielisoitin. Rigsar kehittyi 1960-luvulla. Suresh Moktanin julkaisema rigsar-albumi New Waves (1996) on parhaiten myynyt bhutanilainen albumi. == Lähteet == Luokka:Bhutanin musiikki
Helena Rubinstein

Helena Rubinstein (25. joulukuuta 1871 Krakova, Puola – 1. huhtikuuta 1965 New York, Yhdysvallat), alun perin Chaja Rubinstein, oli puolalais-amerikkalainen kosmetiikkayrittäjä. Hän perusti Helena Rubinstein -kosmetiikkayhtiön, jonka ansiosta hänestä tuli yksi maailman rikkaimmista naisista. ==Elämä== Helena oli Augusta ja Hercl Rubinsteinin kahdeksasta lapsesta vanhin. Hän opiskeli vähän aikaa lääketiedettä Sveitsissä ja täytettyään 18 vuotta hän muutti Australiaan 1902, jossa hän alkoi kehitellä erilaisia voiteita ja reseptejä ollen samalla töissä farmasialiikkeessä. Hän hoiti ihoaan äidiltään Puolasta saamallaan voiteella nimeltä Valaze (Jumalan lahja). Sitä valmisti eräs unkarilainen kemisti.Kaari Utrio, Una Nuotio, Taina Heikkilä, s. 35. Hän huomasi, että australialaisten naisten kasvot punoittivat ja iho oli karhea. Ensimmäisen oman liikkeensä hän avasi vuonna 1900. Aluksi hän myi Puolasta tuotettua Valaze-voidetta, josta tuli hyvin suosittu. Pian sitä alettiin valmistaa myös Australiassa. . Tehokkaiksi havaitsemiensa kosmetiikkatuotteiden innoittamana Rubinstein perusti vaatimattoman kauneussalongin vuonna 1902 Melbournen kaupunkiin. Eurooppaan Helena Rubinstein palasi 1903 ja opiskeli ihotautilääkärien opastuksella lisää häntä kiinnostavasta alasta.. Vuonna 1908 Helena matkusti Lontooseen aloittaakseen kansainvälisen toiminnan. Lontoossa hän tutustui amerikkalaiseen toimittajaan nimeltä Edward William Titus ja he avioituivat samana vuonna. He saivat kaksi poikaa, Roy Valentinen (1909–1989) ja Horacen (1912–1958). Hän perusti kauneussalongit myös Lontooseen (1908) ja sitten heidän muutettuaan Ranskaan myös Pariisiin (1912) ja Amerikkaan muuttamisensa jälkeen New Yorkiin (1914), jossa hän myös muutti etunimensä pysyvästi Chajasta Helenaksi. Tavaratalot olivat uutta tuohon aikaan. Rubinstein oivalsi niiden kautta mahdollisuuden saada tuotteensa laajemmallekin yleisölle.. Vuonna 1917 hän aloitti kosmetiikkatuotteidensa teollisen valmistuksen ja tukkumyynnin. Amerikassa Helena perusti kauneushoitoloita eri puolille maata. Toiminta menestyi hyvin. Vuonna 1937 Helena erosi ensimmäisestä miehestään tämän uskottomuuden takia ja solmi uuden avioliiton 1938 Georgian prinssi Artchil Gourielli-Tchkonian (1895-1956) kanssa, joka oli yli 20 vuotta häntä nuorempi. Mies kuoli 1956 ja Helenan Horace-poika kaksi vuotta myöhemmin. Helena Rubinstein eli 93-vuotiaaksi. Helena Rubinstein Hän oli myös taiteen ystävä ja keräilijä.. ==Lähteet== * Kaari Utrio, Una Nuotio, Taina Heikkilä: Rusoposkia, huulten purppuraa, Tekniikan museo 1995, ISBN 951-95233-6-7 * Helena Rubinstein ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Helena Rubinstein, Inc. kotisivu Luokka:Kosmetiikka-alan uranuurtajat Luokka:Puolalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Valfar

Valfar (oik. Terje Bakken, 3. syyskuuta 1978 - 14\. tammikuuta 2004http://image2.findagrave.com/photos250/photos/2007/259/17239503_119005778887.jpg) oli norjalaisen folk/black metal -yhtyeen Windirin perustaja ja johtaja. Valfar perusti Windirin 1994, joka oli aluksi yhden miehen yhtye. Hän julkaisi yksin kaksi demoa vuosina 1995–1996 ja kaksi täysipitkää albumia 1997 ja 1999, joilla saavutti paikkansa metallimusiikin historiassa. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi soittajia Ulcus-yhtyeestä. Musikaalisesti lahjakas Valfar sanoitti ja sävelsi kaikki kappaleensa, lauloi, soitti kitaraa, bassoa, kosketinsoittimia ja haitaria, ainoastaan rumpuja hän ei itse soittanut levyillään. Ensimmäisten kahden albumin lyriikoita ei ole kirjoitettu ainoastaan norjaksi, vaan paikallisella Sognin murteella. Myöhemmin mukaan tuli myös englanti. 17\. tammikuuta 2004 Valfar löydettiin kuolleena Reppastølenista, Sogndalin laaksosta. Hän oli kuollut hypotermiaan. Valfarin muistoa kunnioittaen loput yhtyeen jäsenistä päättivät lopettaa soittamisen Windirin nimissä ja perustivat uuden yhtyeen Vreidin. ==Lähteet== Luokka:Norjalaiset metallimusiikin laulajat Luokka:Norjalaiset black metal -muusikot Luokka:Multi-instrumentalistit Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Vuonna 2004 kuolleet
Sähköankerias

Sähköankerias (Electrophorus electricus) on Etelä-Amerikan koillisosissa elävä kala. Nimensä se on saanut kyvystään antaa jopa 650 voltin sähköiskuja. Nimestään huolimatta sähköankerias ei ole ankeriaan sukulainen, vaan se kuuluu veitsikaloihin. ==Piirteet== Sähköankerias voi kasvaa 2,5 metrin pituiseksi ja 20 kilogramman painoiseksi. Sähköankeriaan vartalo on tumma, liereä ja pitkulainen, lähes suomuton. Sillä ei ole häntää tai eviä, paitsi peräevä, joka kulkee lähes koko vatsapuolella. Pää on litteä ja suu iso. Kummassakin leuassa on yksi rivi kartiomaisia hampaita. Ihon väri vaihtelee harmaasta mustanruskeaan, ja kurkussa on valkoinen tai keltainen läiskä. Vatsapuoli on peräosassa kellertävä. Sähköankeriaan kaikki elimet sijaitsevat sen ruumiin etuosassa, toisin kuin muilla kaloilla. ==Elinalue ja elintavat== Sähköankeriasta tavataan Guyanassa, Orinoco-joessa ja Amazonin vesistön keski- ja alajuoksulla. Se viihtyy lähellä varjoisten järvien, jokien ja soiden mutaista ja karikkeista pohjaa.Electrophorus electricus Animal Diversity Web Sähköankerias elää ja saalistaa öisin. Se syö pikkueläimiä, lähinnä kaloja. Hapen sähköankerias saa 80-prosenttisesti ilmasta suunsa kautta, mikä antaa sille kyvyn elää lähes hapettomissa vesissä. Sähköankeriaskoiras tekee kuivalla kaudella pesän omasta syljestään, ja naaras laskee siihen munansa. Yhdestä pesästä kuoriutuu jopa 17 000 poikasta. ==Sähkövirta== Suurin osa sähköankeriaan ruumista koostuu kolmesta lihasryhmästä, jotka toimivat kalan sähköeliminä ja sähköparistoina. Näiden lihasten lihassolut muodostavat 5 000 – 6 000 laattaa, jotka tuottavat sähköimpulssin. Kala käyttää matalaa sähkövirtaa esimerkiksi suunnistamiseen mutaisessa vedessä sekä ruoan paikallistamiseen. Kun sähköankerias havaitsee saalista tai uskoo olevansa vaarassa, se tuottaa vahvan, 650 voltin ja yhden ampeerin sähköiskun, joka kulkee veden kautta ja voi tappaa ihmisen tai hevosen jopa kuuden metrin päästä. Monet muutkin kalat pystyvät tuottamaan sähköä, mutta sähköankeriaan tuottama sähköisku on yksi voimakkaimmista. Sähköankerias voi tuottaa tällaisia vahvoja sähköiskuja jopa tunnin ajan. Sähköankeriaan voi pyydystää, kun sen paristot on saatu tyhjennettyä. == Lähteet == Luokka:Veitsikalat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Hydra (kuu)

Hydra, joka tunnetaan myös nimellä (134340) Pluto II, on Pluton ja Kharonin kiertoradalta löytyneen kiertolaisen nimi. Se on toinen kahdesta Hubble- avaruusteleskoopin kesäkuussa 2005 löytämästä kiertolaisesta. Pluto Companion Search Team -työryhmään kuuluivat Hal A. Weaver, Alan Stern, Max J. Mutchler, Andrew J. Steffl, Marc W. Buie, William J. Merline, John R. Spencer, Eliot F. Young ja Leslie A. Young. Nimensä kuu on saanut kreikkalaisen mytologian yhdeksänpäiseltä Hydralta. Aluksi Hydra tunnettiin väliaikaisella nimellä S/2005 P 1. Kappaleen löytämiseen johtaneet valokuvat otettiin 15.–18. toukokuuta 2005 välisenä aikana. Ensimmäisenä kiertolaiset havaitsi Max J. Mutchler 15. kesäkuuta 2005. Havainnoista tiedotettiin 31. lokakuuta 2005, kun löytö oli varmistunut. Hydra kiertää Pluton ja Kharonin yhteistä painovoimakeskusta samantasoisella kiertoradalla kuin kaksoiskääpiöplaneettajärjestelmän komponentit toisiaan ja näiden toinen kuu Nix noin 65 000 kilometrin etäisyydellä kääpiöplaneetasta. Nixistä poiketen Hydran kiertorata on lähes ympyränmuotoinen, eksentrisyyden ollessa 0,0052. Kiertoaika on 38,2 vuorokautta, joka eroaa sen emokääpiöplaneettojen keskinäisestä kiertoajasta vain 0,3 prosenttia. Eron uskotaan selittävän Pluton ja Kharonin painovoimakenttien 15 prosentin suuruisen paikallisen ja säännöllisen vaihtelun. Hydran kokoa ei ole vielä tarkasti mitattu, mutta sen halkaisijan arvellaan olevan noin 44—130 kilometriä. Kappaleen kirkkaus on lähes sama kuin Nixin, mutta kirkkausvaihteluiden eroksi on havaittu jopa 25 %. Tämän vuoksi Hydran uskottiin aluksi olleen kappaleista suurempi. Kirkkauserot johtunevat pinnanmuodoista. Hydra vaikuttaa olevan spektrisesti jopa neutraalimpi kuin Kharon, Pluton ja Nixin ollessa punaisempia. Punainen ja harmaa ovat yleisiä värejä Kuiperin vyöhykkeen taivaankappaleilla. Pluton ja sen kiertolaisten värejä on kuitenkin hankala selittää törmäysteorian avulla. New Horizons -luotain tutki Plutoa ja sen kumppaneita vuonna 2015. == Lähteet == * Steffl A.J., Mutchler M.J., Weaver H.A., Stern S.A., Durda D.D., Terrell D., Merline W.J., Young L.A., Young E.F., Buie M.W., Spencer J.R. (2005), New Constraints on Additional Satellites of the Pluto System, Astronomical Journal, * Buie M.W., Grundy W.M., Young, E.F., Young L.A., Stern S.A. (2005), Orbits and photometry of Pluto's satellites: Charon, S/2005 P1 and S/2005 P2, * List of Known Trans-Neptunian Objects * Satellites and Companions of Minor Planets === Viitteet === == Aiheesta muualla == * IAU:n kiertokirje 8625 (PDF) kappaleiden löydöstä * Taustatietoa vastalöydetyistä Pluton kiertolaisista – Tutkijoiden sivut * NASA's Hubble Reveals Possible New Moons Around Pluto – Hubblen lehdistötiedote * Two More Moons Discovered Orbiting Pluto (SPACE.com) Luokka:Pluto (kääpiöplaneetta) Luokka:Kuiperin vyöhyke Luokka:Transneptuniset kohteet Luokka:Plutoidien kuut
Troija (elokuva)

Troija (Troy) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut historiallinen sotaelokuva, jonka on ohjannut Wolfgang Petersen. Se perustuu Homeroksen kirjoittamaan Iliaaseen, joka kertoo Troijan sodasta. Elokuva on tehty runoelmaa toimintapitoisemmaksi. ==Rooleissa== ==Vastaanotto== ===Tuotto=== *Bruttotuotto ensimmäisenä viikonloppuna (Yhdysvallat) - 46 865 412 dollaria *Bruttotulot yhteensä (Yhdysvallat) - 133 378 256 dollaria *Bruttotulot muissa maissa yhteensä - 364 031 596 dollaria *Bruttotulot kokonaisuudessaan - 497 409 852 dollaria ===Palkinnot=== Elokuva oli ehdolla Oscar-palkintoon parhaasta puvustuksesta. Luokka:Vuoden 2004 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Wolfgang Petersenin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 2004 brittiläiset elokuvat Luokka:Maltalaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset draamaelokuvat Luokka:Runoihin perustuvat elokuvat Luokka:Brittiläiset historialliset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset historialliset elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Bob Lind

Bob Lind (s. 25. marraskuuta 1942) on yhdysvaltalainen muusikko ja kirjailija. Hän solmi vuonna 1965 levytyssopimuksen World Pacificin kanssa. Seuraavana vuonna hän julkaisi listoille päässeen singlensä Elusive Butterfly. Hän vetäytyi musiikkibisneksestä vuonna 1969 julkaistuaan kolme albumia ja kaksi singleä. Nykyään Lind asuu Floridassa ja työskentelee kirjailijana. Hän on kirjoittanut viisi romaania. == Diskografia == === Albumit === *Don't Be Concerned - (1966) *Photographs Of Feeling - (1966) *Since There Were Circles - (1968) *You Might Have Heard My Footsteps - The Best Of Bob Lind - (1993) === Singlet === *Elusive Butterfly / Cathy's Goin' Home (1966) *Remember The Rain / Truly Julie's Blues (1966) Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eric Bana

Eric Bana (oik. Eric Banadinovich; s. 9. elokuuta 1968) on australialainen näyttelijä. Hän syntyi Melbournessa, Australiassa kroatialaiselle Ivanille ja saksalaiselle Eleanor Banadinovichille. Hänellä on myös vanhempi veli Anthony, joka syntyi 1965. Eric on naimisissa Rebecca Gleesonin kanssa ja heillä on kaksi lasta, vuonna 1999 syntynyt poika ja vuonna 2002 syntynyt tytär. Bana on näytellyt muun muassa elokuvissa Troija, Isku Mogadishuun, Hulk ja München. == Elokuvat == * Kotini on linnani (The Castle, 1997) * Arctic Adventure (2000) (ääni) * Chopper (2000) * Isku Mogadishuun (Black Hawk Down, 2001) * Gold Diggers – onnen tonkijat (The Nugget, 2002) * Nemoa etsimässä (Finding Nemo, 2003) (ääni) * Hulk (2003) * Troija (Troy) * München (Munich, 2005) * Lucky You (2007) * Romulus (Romulus, My Father, 2007) * Kuningattaren sisar (The Other Boleyn Girl, 2007) * Star Trek (2009) * Funny People (2009) * The Time Traveler's Wife (2009) * Hanna (2011) * Deadfall (2011) * Closed Circuit (2013) * Lone Survivor (2013) * King Arthur: Legend of the Sword (2017) ==Aiheesta muualla== * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aksel Schiøtz

Aksel Schiøtz (1906 Roskilde – 1975 Kööpenhamina) oli tanskalainen tenorilaulaja. Schiøtz debytoi vuonna 1931 Kööpenhaminassa esiintymällä Mozartin oopperassa Così fan tutte. Schiøtz tulkitsi oopperan lisäksi Schubertin, Schumannin ja Bellmanin lauluja. 1940-luvulla hän saavutti suosiota laulamalla tanskalaisia kansanlauluja. Vuosina 1955-1957 Schiøtz toimi musiikin professorina Minnesotan yliopistossa. Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tenorit Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Natalja Podolskaja

Natalja Podolskaja (, s. 20. toukokuuta 1982 Mahiljou) on valkovenäläinen laulaja, joka edusti Venäjää toukokuun 2005 Euroviisuissa kappaleella ”Nobody Hurt No One”. Podolskaja syntyi Mahiljoussa ja aloitti pianonsoiton yhdeksänvuotiaana. Pian hän alkoi myös laulaa. Hän muutti Moskovaan vuonna 2002. Vuosina 1999–2004 hän opiskeli lakia. Suomalainen iskelmälaulaja Laura Voutilainen on julkaissut Natalian ”Жар-птица” (Zhar-ptica) -kappaleesta oman versionsa ”Monta monta”. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Podolskaya.info Luokka:Valkovenäläiset laulajat Luokka:Venäjän euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2005 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lentokapteeni

Lentokapteeni on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 15. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko . Arvonimi voidaan myöntää ansioituneille ilmailun parissa työskenteleville tai ansioituneille ilmailun harrastajille. Vuosien 1918–2013 aikana lentokapteenin arvonimi on myönnetty 93 henkilölle. Tasavallan presidentti myönsi ensimmäiset lentokapteenin arvonimet 19. lokakuuta 1934. Molemmat arvonimen saajat Gunnar Lihr ja Ville Leppänen olivat Aero Oy:n, nykyisen Finnairin edeltäjän, lentäjiä. == Lentokapteenin arvonimen saaneet == Tasavallan presidentin myöntämiä lentokapteenin arvonimiä vuodesta 1934 alkaen. Luettelossa ei ehkä ole kaikkia myönnettyjä arvonimiä vuosilta 2014–2018. Vuosi Nimi 1934 Gunnar Lihr Ville Leppänen 1936 Mainio Raunio 1938 Toivo Nissinen 1939 Niilo Karhumäki 1943 Helge Laitinen 1947 Georg Jäderholm Volmar Laurila Uno Rautio 1949 Uuno Karhumäki 1957 Torsten Raitio 1959 Yrjö Turkka Jouko Wartiovaara 1963 Paavo Torkkola 1970 Reino Suhonen 1979 Juhani Horma 1983 Orvokki Kuortti Seppo Mäkelä 1988 Göran Hollsten Pentti Kiiski 1990 Paavo Rossi 1991 Matti Elonheimo Onni Viljamaa Oswald Stanley 1992 Pentti Kaukonen Pentti Lehtinen Uolevi Öster 1993 Pentti Ahava 1994 Lauri Kontiokoski 1995 Seppo Karjala 1998 Lauri Liljamo Martti Siippola 1999 Esko Pihlainen Per-Henry Ertman Markku Kuittinen Seppo Kärkkäinen 2000 Raimo Seppänen Matti Vuorinen 2001 Harro Erofejeff Kalervo Meskanen Pekka Paajanen 2002 Reijo Raumala 2003 Börje Hielm Matti Passinen 2004 Kaarlo Rajala Veikko Tähtinen Erkki Kosola Tor Nyman 2005 Viljo Aaltio Jouko Kuronen Pauli Saarenpää Paavo Seiro 2006 Heikki Jouppila Kari Cajander 2007 Aimo Ahjolinna Esa Passila Hannu Riihelä Jussi Sistonen 2008 Jarmo Forsstén Einari Mikkonen Matti Sorvari Markku Hiedanpää Lauri Karjalainen Hannu Korhonen Per-Stefan Storrank 2009 Jaakko Kuusisto Risto Niemi Aki Rasku Taisto Saarinen Niilo Ala-Könni Lauri Laine Pertti Lehtinen Mauri Myrttinen 2010 Tapio Miettinen Reijo Mäkeläinen Pentti Törrönen Pekka Veikkolainen Juhani Sahlstein 2011 Taisto Kurhela Martti Turppo Risto Sihvola 2012 Pekka Jalovaara Esa Korjula Raimo Nikkanen Seppo Pulkkinen Risto Pykälä Jorma Sucksdorff Veli Taka 2013 Tarmo Laakso Tauno Voipio Urpo Mikkola Seppo Murto Hannu Mäkeläinen 2014 Olavi Lumes Matti Mertala 2015 Oiva Lehtinen Hannu Iivarinen 2017 Aarno Alanne Pekka Hiltunen Reino Huhtamella Juhani Järvenpää Timo Toikka Tasavallan presidentin 1.12.2017 myöntämät arvonimet 2018 Jorma Laine Timo SivunenTasavallan presidentin 27.6.2018 myöntämät arvonimet 2019 Raimo Makkonen Juha Ritaranta Seppo Salpakari Pertti Vaskelainen Jorma Talvinen 2020 Hannu Heinonen Osmo Jalovaara Kari Kokko Raimo Turunen 2021 Jarmo Hintikka Pekka Laukkanen Hannu VuorinenTasavallan presidentin 3.12.2021 myöntämät arvonimet (62 kpl) == Lähteet == Luokka:Ilmailu Luokka:Suomalaiset arvonimet
Jõhvi

Jõhvi on epäitsenäinen kaupunki koillisessa Virossa. Se on myös Jõhvin kunnan hallinnollinen keskus ja Itä-Virumaan maakunnan keskuspaikka. Jõhvi sijaitsee noin 50 kilometrin päässä Venäjän rajalta, ja vironkieliset ovat kaupungissa vähemmistönä. Heitä oli 35 prosenttia väestöstä vuonna 2011. Asukkaita Jõhvissä oli 1.1.2015 noin 10 669, ja kaupungin asukastiheys oli 1 413 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin pinta-ala on 7,55 neliökilometriä. ==Historia== Jõhvi mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1241 tanskalaisissa asiakirjoissa, jolloin paikasta käytettiin nimeä Gevi. Paikan kehitykseen on vaikuttanut sijainti vanhojen kauppateiden varrella. Vuonna 1782 rakennettiin Jõhvin kautta kulkeva Tallinnan ja Pietarin välinen postitie ja samana vuonna Jõhviin rakennettiin myös postirakennus. Kaupunginoikeudet Jõhvi sai vuonna 1938, ja vuodesta 1949 kaupungista tuli kunnan keskus. Jõhvi liitettiin Kohtla-Järveen vuonna 1960, mutta sitä tuli itsenäinen kaupunki jälleen vuonna 1991. Kaupunki liitettiin osaksi Jõhvin kuntaa 16. kesäkuuta 2005, ja siitä tuli epäitsenäinen kaupunki (). ==Väestö== Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Jõhvin epäitsenäisessä kaupungissa oli 10 775 asukasta, joista 3 717 (34,5 %) oli virolaisia, 6 003 (55,7 %) venäläisiä ja 1 035 (9,6 %) muita kansallisuuksia. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Jõhvin museoyhdistyksen nettisivut * Luokka:Viron epäitsenäiset kaupungit
Mauno Ahonen

Mauno Ahonen voi tarkoittaa: * Viihdesarja Kummelin hahmoa. * Suomalaista näyttelijä-tanssija Petri "Mauno" Ahosta.
Karl Söderholm

Karl Gustaf (K. G.) Söderholm (9. joulukuuta 1859 Loviisa – 17. kesäkuuta 1948 Pernaja) oli Vaasan hovioikeuden ja korkeimman hallinto-oikeuden presidentti sekä Åbo Akademin kansleri. Hän oli RKP:n kansanedustajana ja toimi oikeusministerinä neljässä eri hallituksessa. RKP:ssä Söderholm kuului sen sisäiseen ryhmittymään nimeltä Svensk Vänster. ==Henkilöhistoria== Söderholmin vanhemmat olivat kauppias Gustaf Gabriel Söderholm ja Christina Sofia Nyman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1877, valmistui filosofian kandidaatiksi 1882 ja lakitieteen kandidaatiksi 1886 sekä sai varatuomarin arvon 1888. Naimisiin Söderholm meni vuonna 1885 Eva Öhbergin kanssa. Opintojensa jälkeen Söderholm toimi senaatin oikeusosaston ylimääräisenä kopistina 1889–1892, maanviljelyshallituksen kanslistina 1892–1893, senaatin oikeustoimituskunnan kanslistina 1893–1897 ja senaatin oikeusosaston protokollasihteerinä 1897–1899. Tämän jälkeen Söderholm siirtyi Vaasan hovioikeuteen ja oli siellä asessorina 1899–1909, hovioikeudenneuvoksena 1909–1917 ja hovioikeuden presidenttinä 1917–1923. Viimeksi Söderholm oli korkeimman hallinto-oikeuden presidenttinä 1923–1929 ja Åbo Akademin kanslerina 1933–1941. Åbo Akademi myönsi Söderholmille filosofian kunniatohtorin arvon 1927. == Poliittinen ura == Söderholm oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Sen jälkeen hän oli RKP:n kansanedustajana 1907–1914 ja 1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli eduskunnan ensimmäinen varapuhemies 1910–1912, toinen varapuhemies 1909, 1910 ja 1913 sekä toimi lakivaliokunnan puheenjohtajana 1907–1908, 1909 ja 1913 sekä perustuslakivaliokunnan puheenjohtajana 1912. Söderholm oli RKP:n mandaatilla oikeusministerinä Ingmanin I hallituksessa 1918–1919, Kaarlo Castrenin hallituksessa 1919, Erichin hallituksessa 1920 ja Svinhufvudin II hallituksessa 1930–1931. Vuoden 1925 presidentinvaalissa Söderholm oli RKP:n ehdokkaana ja sai ensimmäisellä kierroksella 35 valitsijamiesääntä. Hän oli myös jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa ja toimi Suomen lainopillisen yhdistyksen sihteerinä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Helsingin kaupunginvaltuutetut Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Korkeimman hallinto-oikeuden presidentit Luokka:Suomen yliopistojen rehtorit ja kanslerit Luokka:Suomen hovioikeuksien presidentit Luokka:Suomen oikeusministerit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1859 syntyneet Luokka:Vuonna 1948 kuolleet
Matti Väisänen (kansanedustaja)

Matti Väisänen (25. helmikuuta 1887 Kaavi - 24\. huhtikuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen vasemmistopoliitikko. Hän oli Suomen ammattijärjestön puheenjohtaja vuosina 1920–1923 ja Suomen sosialistisen työväenpuolueen kansanedustaja syyskuusta joulukuuhun 1922, jolloin hänet julistettiin edustajantoimeen oikeudettomaksi. Vuoden 1925 presidentinvaalissa Väisänen oli Sosialistisen työväen ja pienviljelijöiden vaaliliiton ehdokas. Kommunistien ehdokaslistat saivat 16 valitsijamiestä ja 41 213 ääntä (6,6 %). Väisänen oli tuomittu 1923 poliittisista syistä 16 muun kansanedustajan kanssa vankilaan, ja hänelle annetut äänet hylättiin.Ville Peltola, Mustasta hevosesta mustamaalatuksi pro gradu Joensuun yliopisto 2006, 2.8.2017 SAJ:n sihteerinä 1920- ja 1930-luvun vaihteessa toiminut Väisänen kuului kommunisteja arvostelleen sosialistisen Suomen työväen vasemmistoryhmän tunnetuimpiin aktivisteihin. Hän oli vasemmistoryhmän ammattiyhdistysvaliokunnan puheenjohtaja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen sosialistisen työväenpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset ammattiyhdistysjohtajat Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1939 kuolleet
Luis Javier García Sanz

Luis Javier García Sanz (s. 24. kesäkuuta 1978 Badalona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Australian pääsarjassa pelaavaa Central Coast Marinersia. Hän on monipuolinen hyökkäyspään pelaaja, sillä hän voi pelata molemmilla laidoilla hyökkääjänä ja keskikentällä. García on Barcelonan kasvatti ja on edustanut Espanjassa myös Real Valladolidia, Toledoa, Tenerifeä, Atlético Madridia ja Racingia. Nousuun hänen uransa lähti englantilaisessa Liverpoolissa, jonne hän siirtyi Barcelonasta 9 miljoonalla eurolla elokuussa 2004. García oli yksi Liverpoolin monista espanjalaispelaajista ja oli pelannut Liverpool-valmentaja Rafael Benítezin alaisuudessa myös Tenerifen paidassa. García palasi Espanjaan kesällä 2007 liityttyään Atlético Madridin joukkueeseen toisen kerran urallaan. Ennen Panathinaikosiin siirytmistään García edusti Racing Santanderia. Espanjan maajoukkueessa García debytoi harjoitusottelussa Kiinaa vastaan 26. maaliskuuta 2005. Hän kuului maajoukkueen kokoonpanoon vuoden 2006 MM- kilpailuissa. Hän on pelannut Espanjan maajoukkueessa 18 ottelua tehden niissä neljä maalia. Garcían perheeseen kuuluvat vaimo Raquel ja poika Joel. == Saavutukset == * Mestarien liiga: 2005 * UEFA Super Cup: 2005 * FA Cup: 2006 * FA Community Shield: 2006 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luis García Football Database -sivustolla * Luis Garcían tilastot Espanjan maajoukkueessa * Luis Garcían tilastot Primera Divisiónissa Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Katalonialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Africando

Africando on senegalilais-yhdysvaltalainen maailmanmusiikkiyhtye. Sen musiikissa on vaikutteita salsasta ja afrikkalaisesta musiikista. Ryhmä senegalilaisia ja yhdysvaltalaisia muusikoita perusti Africandon vuonna 1992RFI Music bio: AfricandoViitattu 20.9.2024. Sen alkuperäisiä jäseniä olivat muun muassa Pape Seck, joka toimi aiemmin Star Bandissa sekä Medoune Diallo, joka toimi aiemmin Orchestra Baobabissa. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli vuonna 1993 julkaistu Trovador. Pape Seckin kuoltua vuonna 1995 hänen korvaajakseen valittiin beniniläinen Gnonnas Pedro. == Diskografia == *Trovador (1993) *Sabador (1994) *Mélodie (1996) *Gombo Salsa (1996) *El mejor (1998) *Baloba (1998) *Betece (2000) *Live! (2001) *Martina (2003) *Ketukuba (2006) *Viva Africando (2013) ==Lähteet== Luokka:Senegalilaiset yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet Luokka:Maailmanmusiikkiyhtyeet
Malakiitti

Malakiitti (emäksinen kuparikarbonaatti Cu2CO3(OH)2) on kuparimalmien muuttumistuloksena muodostuva voimakkaan vihreä mineraali. Malakiitin nimi on peräisin kreikan kielen sanasta malche, malva. Oletettavasti vaikutusta on myös pehmeää merkitsevällä sanalla malakos. Malakiitti on tiivis, hienokiteinen mineraali ja esiintyy yleensä pyöreinä, munuaismaisina muodostumina: aggregaatteina (geol. termi: toisiinsa vain ulkonaisesti liittyvien osien kokonaisuus) (ks. kuvat). Malakiitti muodostaa harvoin silminnähtäviä kiteitä tai suuria yksivärisiä kappaleita; nämä ovatkin keräilijöiden keskuudessa haluttuja harvinaisuuksia. Malakiitti muodostaa myös toisinaan aggregaatteja atsuriitin (atsuurimalakiitti); turkoosin ja krysokollan (eilatinkivi) kanssa. == Esiintymät == Tunnetuimmat esiintymät olivat aikoinaan Uralilla, Venäjällä, Sverdlovskin lähellä, mistä Venäjän tsaarit louhituttivat malakiittia linnojensa sisustukseen seinäkoristeisiin ja kiviupotuksiin. Nykyisin Kongon demokraattinen tasavalta tuottaa eniten ja hienolaatuisinta malakiittia. Osa kivestä hiotaan paikan päällä muotoonsa, osa siirtyy suoraan raakakivenä maailmanmarkkinoille. Muita esiintymiä on mm. Australiassa, Chilessä, Arizonassa Yhdysvalloissa, ja Namibiassa, josta löytyy erityisesti kirkkaanvärisiä muunnoksia. == Historia == Malakiittia on käytetty jo antiikin ajoilta asti. Sitä ovat käyttäneet mm. egyptiläiset, kreikkalaiset ja roomalaiset koruihin, amuletteihin, ja malakiittijauhetta luomivärinä. Keskiajalla sen uskottiin suojaavan noidilta, ja pikkulapsia vaaroilta. == Malakiitti korukivenä == Malakiitti on suhteellisen pehmeä ja helposti naarmuuntuva (Mohs’in asteikolla 3,5–4): puukko (teräs) ja lasi naarmuttavat sitä helposti. Naarmuuntuvuudestaan huolimatta se on erittäin suosittu korukivenä ympäri maailman. Sen lohkeavuutta voidaan vähentää pyöröhionnalla, joka edesauttaa iskun jakaantumista ja siten estää halkeilua. Malakiitti on myös erittäin suosittu materiaali erilaisten veistosten, pienten laattojen ja koriste-esineiden raaka-aineena, koska mineraali esiintyy suhteellisen suurina kappaleina ja pehmeytensä ansiosta sitä on erittäin helppo työstää. Malakiitin viiru on vihreä mineraalin perusvärin mukaan. Tämä on huomattavissa esimerkiksi jo mineraalia työstettäessä: kivipöly on kirkkaanvihreää. == Lähteet == *Schumann, Walter, 1989: Jalokivet ja korukivet. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-10837-9 == Aiheesta muualla == *Mindat: Malachite *Webmineral: Malachite Mineral Data *Handbook of Mineralogy: Malachite (pdf) Luokka:Karbonaattimineraalit Luokka:Vihreät väriaineet Luokka:Kupari
Gore Verbinski

Gregor ”Gore” Verbinski (s. 16. maaliskuuta 1964 Oak Ridge, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hän aloitti uransa ohjaamalla musiikkivideoita muun muassa Bad Religionille ja Monster Magnetille. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat Pirates of the Caribbean -elokuvasarjan kolme ensimmäistä osaa. == Filmografia == Ohjaukset ja tuotannot Ohjaukset ja tuotannot Ohjaukset ja tuotannot Ohjaukset ja tuotannot Ohjaukset ja tuotannot Vuosi Nimi 1996 The Ritual 1997 Hiiri, jota ei saatu hengiltä 2001 The Mexican 2002 Ring 2003 Pirates of the Caribbean: Mustan helmen kirous 2005 Säämies 2006 Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu 2007 Pirates of the Caribbean: Maailman laidalla 2011 Rango 2013 The Lone Ranger 2016 A Cure for Wellness 2019 Gambit Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkivideo-ohjaajat Luokka:Annie-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pape Seck

Pape Serigne Seck (20. heinäkuuta 1946 Dakar – 2. helmikuuta 1995) oli senegalilainen laulaja. Hän aloitti uransa yhtyeessä Star Band 1960-luvulla. Vuonna 1990 hän oli yksi Africando-yhtyeen perustajajäsenistä. Seck kuoli maksasyöpään vuonna 1995. Seckin kuoltua hänen paikkansa Africandon laulajana otti beniniläinen Gnonnas Pedro. Luokka:Senegalilaiset muusikot Luokka:Laulajat Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 1995 kuolleet
Kiilleliuske

Kiilleliuske on metamorfinen, väriltään harmahtava ja yleisesti tummahko liuskekivilaji. Se on koostumukseltaan hyvin samankaltainen kuin fylliitti, mutta fylliittiä selvästi karkearakeisempi. Yksittäiset mineraalirakeet ovat usein erotettavissa silmämääräisesti. Toisinaan se lohkeilee levyiksi. Kiilleliuskeen päämineraaleja ovat kvartsi, maasälvät sekä kiilteet (biotiitti ja muskoviitti). Kiilleliuskeet ovat usein syntyisin savikivistä, josta se metamorfoosin myötä muuttuu ensin saviliuskeeksi, sitten fylliitiksi ja edelleen kiilleliuskeeksi. Kiilleliusketta käytetään rakennuskivinä, erityisesti verhouksissa ja laattoina. ==Lähteet== Luokka:Metamorfiset kivilajit
Gigi (laulaja)

Gigi (s. 1974; oikealta nimeltään Ejigayehu Shibabaw) on etiopialainen laulaja. Hän syntyi kymmenlapsiseen perheeseen Etiopian maaseudulla ja siirtyi 24-vuotiaana San Franciscoon. Gigin ensimmäinen albumi oli vuonna 1997 julkaistu Tsehay. == Diskografia == *Tsehay (1997) *One Ethiopia (1998) *Gigi (2001) *Illuminated Audio (2003) *Zion Roots (2003) ==Aiheesta muualla== * Kotisivut Luokka:Etiopialaiset laulajat
Gigi

Gigi tarkoittaa seuraavia asioita: *Gigi, naisen etunimi *Gigi, Coletten romaani vuodelta 1945 *Gigi, romaanista vuonna 1958 tehty elokuva *”Gigi”, elokuvan nimikappale *Gigi, indonesialainen rock-yhtye. == Henkilöitä == Gigi on myös seuraavien henkilöiden nimi: *Gigi, etiopialainen laulaja *Asha Gigi, etiopialainen kestävyysjuoksija *Gigi, indonesialainen laulaja *Gigi D'Agostino, italialainen DJ *Gigi Edgley, australialainen näyttelijä *Gianluigi "Gigi" Buffon, italialainen jalkapallomaalivahti.
Israelin presidentti

Israelin presidentti (hepreaksi נשיא המדינה, Nesi HaMedina) on Israelin valtionpäämies. Vaikka se on de jure Israelin korkein virka, sillä ei ole yhtä suurta valtaa kuin esimerkiksi pääministerillä, kuten muissakin parlamentaarisissa demokratioissa. Presidentin valitsee Israelin parlamentti knesset enemmistöäänestyksellä. Nykyään presidenttinä voi olla vain yhden, seitsenvuotisen kauden ajan. Ennen vuotta 2000 presidenttikausi kesti viisi vuotta, ja sama henkilö voitiin valita presidentiksi korkeintaan kahdelle kaudelle. Nykyinen Israelin presidentti on Isaac Herzog, joka aloitti virassaan 7. heinäkuuta 2021. ==Katso myös== * Luettelo Israelin presidenteistä == Lähteet == Luokka:Israelin politiikka
Ali Farka Touré

Ali Ibrahim "Ali Farka" Touré (31. lokakuuta 1939 Timbuktu – 7. maaliskuuta 2006 Bamako) oli malilainen muusikko. Hän aloitti kitaran soiton nähtyään guinealaisen kitaristin Keita Fodeban esiintyvän Bamakossa vuonna 1956. Touré lopetti esiintymisen 1990-luvulla voidakseen keskittyä maanviljelyyn. Hän sairastui luusyöpään loppuvuodesta 2005 ja menehtyi sairauteensa maaliskuussa 2006. == Diskografia == * 1987: Ali Touré Farka * 1989: The River * 1992: The Source * 1994: Talking Timbuktu (featuring Ry Cooder) * 1996: Radio Mali (rec: 1970 – 1978) * 1999: Niafunké * 1999: Afel Bocoum: Alkibar (2 tracks 'Leadguitar') * 2002: Boubacar Traoré: Je Chanterai Pour Toi (3 Stücke mit Ali Farka Toure) * 2004: Red & Green ('Red' (1984)/'Green' (1988)) * 2005: In the Heart of the Moon (Toumani Diabatén kanssa) * 2006: Savane * 2010: Ali and Toumani (Toumani Diabatén kanssa, äänitetty 2005/2006) ==Aiheesta muualla== * Ali Farka Tourén muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Malilaiset muusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Mini-ITX

Mini-ITX on VIA Technologiesin kehittämä erittäin pieni emolevyjen kokoluokka, jonka ansiosta PC-yhteensopiva tietokone mahtuu pieniin ympäristöihin sekä erikoisiin käyttötarkoituksiin. Kooltaan Mini-ITX on 170mm x 170mm eli hieman Micro-ATX-standardia pienempi. Mini-ITX -emolevyjen virrankulutus on pieni, mikä tekee niistä sopivia kotiteatterijärjestelmiin, sillä lämmöntuoton ollessa alhainen voidaan käyttää hiljaista passiivijäähdytystä. Samalla emolevytyyppi sopii hyvin myös teollisuustietokoneisiin. Kiinnityskolot ovat samoissa paikoissa kuin ATX-spesifikaatiota seuraavien koteloiden, minkä lisäksi taustalevyn ja laajennuskorttien paikat ovat samat. Mini-ITX-emolevyjä voi siis käyttää koteloissa, jotka on suunniteltu ATX- ja microATX-emolevyille tai muille ATX-standardin muunnelmille. Mini-ITX-emolevyissä on tavallisesti integroituna yleisimmät oheislaitteet ja usein myös suoritin. Tehokkaammissa malleissa käytetään erillistä suoritinta. Emolevyissä on yksi laajennuspaikka, joka on yleensä tavanomainen PCI-väylä, tai joissain malleissa PCI Express x16-väylä. VIA on julkaissut myös vielä pienemmän emolevyn jota kutsutaan nimellä Nano-ITX. == Aiheesta muualla == * http://www.via.com.tw/en/ - Via Technologiesin kotisivut * http://www.mini-itx.com/ - Kaikkea Mini-ITX laitteisiin liittyviä juttuja, sisältää myös lukemattoman määrän erilaisia käyttäjien tekemiä muokkauksia eli modauksia sekä muutamia ohjeita erilaisten lisälaitteiden rakenteluun, kuten scart-kaapelin liittäminen koneeseen. Luokka:Emolevy
Bonga

Bonga (s. 1942, Luanda; oikealta nimeltään Barceló de Carvalho) on angolalainen muusikko. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa, Angola '72:n vuonna 1972. Samoihin aikoihin Bonga otti käyttöönsä taiteilijanimen Bonga Kwenda, joka myöhemmin lyheni pelkäksi Bongaksi.Barceló de Carvalho Musique Tropico Bonga on julkaissut 17 albumia. == Lähteet == Luokka:Angolalaiset muusikot Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt fr:Bonga ro:Bonga
The Battle of Mexico City

The Battle of Mexico City on Rage Against the Machinen vuonna 2001 julkaistu konserttitallenne-DVD. Konsertti nauhoitettiin vuonna 1999 Méxicossa. Konsertti oli yhtyeelle erityisen tärkeä, sillä Rage Against the Machine tuki pitkään monia meksikolaisia poliittisia ryhmiä, mikä näkyy yhtyeen raivoisasta asenteesta lavalla. DVD:llä on paljon bonus-materiaalia, kuten Zack De La Rochan tekemä haastattelu kirjailija Noam Chomskysta. Lisäksi DVD:llä on pieniä dokumentteja sekä näytetään materiaalia yhtyeen sound checkistä ja valmistautumisesta keikkaan. == Kappaleet == # Testify # Guerilla Radio # People of the Sun # Calm Like a Bomb # Sleep Now in the Fire # Born of a Broken Man # Bombtrack # Know Your Enemy # No Shelter # War within a Breath # Bulls on Parade # Killing in the Name # Zapata's Blood # Freedom Luokka:Rage Against the Machine Luokka:Musiikki-DVD:t
Manhattan Brothers

Manhattan Brothers oli eteläafrikkalainen laulukvartetti. Sen sanoitukset olivat zulun, shonan, xhosan ja englannin kielillä. Laulajat Joe Mogotsi, Rufus Khoza, Ronnie Majola Sehume ja Nathan Mdledle perustivat Manhattan Brothersin vuonna 1946. Yhtye äänitti ensimmäiset singlensä vuonna 1948. Laulajia säestivät usein saksofonistit Mackay Davashe ja Kippie Moeketsi sekä pianisti Sol Klaaste ja rumpali General Duze. 1950-luvun alussa kokoonpanoon liittyi laulaja Miriam Makeba. Yhtyeen ensimmäinen äänitys Makeban kanssa oli vuonna 1953 julkaistu Lakutshona Ilanga. Vuonna 1958 yhtye esiintyi musikaalissa King Kong. Yhtye on nykyään hajonnut, mutta suurin osa sen jäsenistä on yhä elossa. Vuonna 1999 ilmestyi kokoelmalevy The Best of the Manhattan Brothers, jolle on koottu Manhattan Brothersin tunnetuimpia kappaleita. Luokka:Eteläafrikkalaiset yhtyeet
Rage Against the Machine (DVD)

Rage Against the Machine on samannimisen yhtyeen vuonna 1997 julkaisema DVD/VHS. DVD sisältää live-materiaalia keikoilta sekä bändin kaikki musiikkivideot sensuroimattomina versioina. DVD:n mukana The Ghost of Tom Joad -single. == Kappaleet == === Livekappaleet === # The Ghost of Tom Joad # Vietnow # People of the Sun # Bulls on Parade # Bullet in the Head # Zapata's Blood # Know Your Enemy # Bombtrack # Tire Me # Killing in the name # Freedom === Musiikkivideot === # Killing in the Name # Bullet in the Head # Freedom # Bulls on Parade # Memory of the Dead (Land And Liberty) # People of the Sun Luokka:Rage Against the Machine Luokka:Musiikki-DVD:t
Ballaké Sissoko

pienoiskuva|Ballaké Sissoko vuonna 2009. Djeli Moussa "Ballaké" Sissoko (s. 1967, Bamako) on malilainen koran soittaja. Hän on kaukaista sukua muusikko Toumani Diabatélle, jonka kanssa hän on äänittänyt muun muassa albumin New Ancient Strings. Ballaké Sissokolla on levytyssopimus Indigon kanssa ja hän on julkaissut kaksi sooloalbumia. == Diskografia == *Deli (2000) *Tomora (2005) Luokka:Malilaiset muusikot Luokka:Koran soittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Penikkatauti (virustauti)

Penikkatauti on tarttuva, monioireinen nisäkkäiden virustauti, jonka aiheuttaa penikkatautivirus CDV (). Penikkatautia esiintyy ensisijaisesti koirilla. Penikkataudin tavallisia ensioireita koiralla ovat lämmönnousu, sierainvuoto, silmätulehdukset sekä hengitystie- ja suolisto-oireet. Joillakin koirilla esiintyy polkuanturoiden ja kirsun paksuuntumista. Penikkatauti-infektio altistaa koiran bakteeritulehduksille. Taudin edetessä voi ilmaantua hermosto- oireita, kuten hallitsemattomia jalkojen tai pään lihasten nykimisliikkeitä, tuntoaistin heikkenemistä ja halvaus- ja kouristuskohtauksia. Penikkatautia vastaan on kehitetty rokotteita, jotka suojaavat hyvin tartunnalta. Suomessa oli viimeksi laaja penikkatautiepidemia vuosina 1994–1995. == Tartunta == Tauti tarttuu koirasta toiseen pisaratartuntana hengitystie-eritteiden välityksellä. Tartunnan saanut koira voi erittää virusta jopa yhdessä päivässä. Koira voi tartuttaa sairauden myös villieläimiin, ja siksi koiran liikkumista kannattaa rajoittaa. == Oireet == Sairauden alkuvaiheessa yleisiä oireita ovat kuume, sierainvuoto, silmätulehdukset sekä hengitystie- ja ruoansulatuskanavaoireet. Joillakin koirilla voi esiintyä polkuanturoiden ja kirsun paksuuntumista. Tautia sairastava koira on herkkä sekundaarisille bakteeritulehduksille. Erilaisia hermosto-oireita voi ilmetä myöhemmin, yleensä parin viikon kuluttua ensioireiden parantumisesta. Taudille ominaisia hermosto-oireita ovat lihasnykäykset jalkojen tai pään lihaksissa, tuntopuutokset ja halvaukset sekä erilaiset kouristuskohtaukset. Vakavat hermosto-oireet ovat invalidisoivia ja johtavat usein koiran lopettamiseen. ==Lähteet== Luokka:Eläinten virustaudit Luokka:Koirien virustaudit
Kolmioraide

Rautatieliikenteen terminologiassa kolmioraide on kolmion muotoinen raidejärjestely, jossa kolmion jokaisessa kärjessä on vaihteet. Kolmioraiteella voidaan kääntää kokonaisia junia mikäli raidepituus kolmioraiteen ulkopuolella on riittävä. Yleisin käyttömalli kolmioraiteelle on kuitenkin pääradan ja sivuradan risteysasema, jossa pääraiteelta molemmista suunnista on tarpeen päästä haararadalle suuntaa vaihtamatta. == Kaluston kääntäminen == Kaluston kääntäminen kolmioraiteella (Helsingin metrossa kolmiokääntö) on tarpeen, kun kalustossa on ohjaamo vain yksikön toisessa päässä. Helsingin metrossa metrojunat käännetään, jotta kaluston pyöräkerrat ja telilaitteisto kuluisivat tasapuolisesti. Esimerkiksi höyryveturit on käännettävä kattila menosuuntaan, sillä tenderi edellä ajettaessa näkymä veturinkuljettajan paikalta on huono ja tenderi edellä ajettaessa on ajettava alhaisemmalla nopeudella. Myös useimmat pohjoisamerikkalaiset dieselveturit ovat yksiohjaamoisia. Yksittäiset veturit ja vaunut voidaan kääntää kääntöpöydällä, johon kokonaiset junat eivät kuitenkaan mahdu. Kolmioraiteet ovat yleisimpiä juuri Pohjois-Amerikassa, sillä maassa on runsaasti rautatielinjoja ja niiden välistä yhdysliikennettä. Euroopassa kalustoyksiköt ovat pääasiassa kaksiohjaamoisia. == Kolmioraiteita Suomen rataverkolla == * Iisalmi * Kerava * Kontiomäki (varsinaisesti Kontiomäen ohitusraide, mutta rakenteeltaan kolmioraide) * Kouvola * Lahti * Murtomäki (kaksi kolmioraidetta: Otanmäen ja Talvivaaran suuntiin) * Oulun ratapiha (nimellä Oritkarin kolmioraide) * Pieksämäki * Pännäinen * Riihimäki * Siilinjärvi (kaksi kolmioraidetta, Siilinjärvi asema sekä Siilinjärvi Ruokosuo) * Tampere * Tornio * Tuomioja * Varkaus == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Rautatietekniikka
Griootti

Griootti tarkoittaa länsiafrikkalaista kiertelevää muusikkoa ja runoilijaa. Naispuolista grioottia kutsutaan joskus jelimusoksi. Griootit kuuluvat muun muassa Malin, Gambian, Guinean ja Senegalin kulttuureihin. Grioottiperinne sai alkunsa 1300-luvulla Malin kuningaskunnassa. Grioottiperinnettä jatkavat esimerkiksi senegalilaiset muusikot Amadou Diagne ja Yamar Thiam. Griootit kuuluvat suulliseen kansanperinteeseen, joka elää Afrikassa edelleen vahvana. Griootti on runonlaulaja ja ”ihmiskunnan muisti”, joka on eräs yhteisönsä arvohenkilö. Suullisen perinteen lajit muistuttavat suomalaista kansantarustoa. Grioottien lajeja ovat kansantarinat, runot, sananlaskut, näytelmät, arvotukset, eläintarinat, kummitusjuttut ja myytit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Afrikkalainen musiikki Luokka:Afrikkalainen kirjallisuus
Kandia Kouyaté

Kandia Kouyaté (s. 1958) on malilainen laulaja. Hän on kotoisin Kitan kaupungista, Länsi-Malista. Kouyaté aloitti uransa 1980-luvun alkupuolella. Hänen esikoisalbuminsa oli vuonna 1999 ilmestynyt Kita kan. == Diskografia == *Kita kan (1999) *Biriko (2002) *Renaissance (2015) Luokka:Malilaiset laulajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pölläkkälä

Pölläkkälä (vuodesta 1948 ) oli taajaväkinen yhdyskunta ja kylä Äyräpään kunnassa Vuoksen varrella Karjalankannaksella. Se kuului Suomen Neuvostoliitolle luovuttamiin alueisiin. Nykyään Pölläkkälä on Viipurin piirin Kähärin maalaiskuntaan kuuluva taajama. ==Taajaväkinen yhdyskunta== Pölläkkälän taajaväkinen yhdyskunta oli merkittävä sahateollisuuskeskus: Hackmanin Pölläkkälän saha aloitti toimintansa vuonna 1891 ja A. Ahlström Osakeyhtiön Suursaaren saha vuonna 1895. Pölläkkälän taajaväkisessä yhdyskunnassa oli muun muassa Keski-Vuoksen yhteiskoulu (perustettu 1924), kahdeksanpaikkainen sairaala sekä lukuisia kauppa- ja erikoisliikkeitä. Pölläkkälässä toimi vuonna 1921 perustettu Voimistelu- ja urheiluseura Pölläkkälän Ura. Taajaväkisellä yhdyskunnalla oli lääninhallituksen vahvistamat rakennus-, palotoimi-, terveydenhoito- ja järjestyssäännöt. Asukkaita taajaväkisessä yhdyskunnassa oli noin 2 500\. Äyräpään kunnantoimisto sijaitsi taajaväkisen yhdyskunnan alueella. ==Kylä== Pölläkkälän kylä sijaitsi taajaväkisestä yhdyskunnasta luoteen suuntaan. Kylä oli Äyräpään asemanseutu ja Äyräpään kirkonkylä, sillä siellä oli vuonna 1934 rakennettu Äyräpään kirkko ja hautausmaa. Ennen kirkon rakentamista jumalanpalvelukset toimitettiin Pölläkkälän rukoushuoneessa.Karjalan liitto ==Liikenneyhteydet== Pölläkkälä oli myös Äyräpään liikenteellinen keskus. Sieltä oli linja-autoyhteydet Viipuriin, Käkisalmeen, Äyräpään eri kyliin ja naapurikuntiin. Vuoksessa ollut Paakkolan kanava mahdollisti matkustaja- ja tavaralaivaliikenteen Pölläkkälästä Antreaan ja Sakkolan Kiviniemeen. Pölläkkälän kylästä Vuosalmelle pääsi 400 metriä leveän Vuoksen yli moottorilautalla. Maantiesilta oli suunnitteilla, mutta sitä ei ehditty rakentaa ennen sotia. Pölläkkälä sijaitsi Viipuri–Valkjärvi-radan varrella. Rautatieasemia olivat Äyräpään rautatieasema kylässä ja Pölläkkälän rautatieasema taajaväkisessä yhdyskunnassa. Myös rautatien rakentaminen Pölläkkälästä Vuoksen yli Käkisalmeen oli suunnitteilla. ==Sota-aika ja nykytilanne== Sota-aikana suurin osa Pölläkkälän rakennuskannasta tuhoutui. Pölläkkälä luovutettiin Neuvostoliitolle sekä talvi- että jatkosodan jälkeen. Nykyisin Pölläkkälässä ei ole teollisuutta ja rautatiekin on purettu. Vuonna 2010 asukkaita oli 314. ==Lähteet== Luokka:Äyräpään kylät Luokka:Luovutettujen alueiden kirkonkylät Luokka:Suomen entiset kuntakeskukset
Niemikylä

Niemikylä tarkoittaa seuraavia paikkoja: * Niemikylä, kylä Juankoskella * Niemikylä, kylä Kaavilla * Niemikylä, kylä Kangasniemellä * Niemikylä, kylä Kurussa * Niemikylä, kylä Lemillä * Niemikylä, kylä Oulussa * Niemikylä, kylä Virroilla.