Liukumoduuli

Liukumoduuli eli liukukerroin (, tunnus G, joskus S tai μ) on materiaalifysiikassa suure, joka kuvaa materiaalin kykyä vastustaa leikkausjännityksen aiheuttamaa muodonmuutosta. Materiaalin liukumoduuli määritellään siitä koostuvaan kappaleeseen kohdistuvan leikkausjännityksen suhteena sen aiheuttamaan venymään. :G \ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \frac {\tau_{xy}} {\gamma_{xy}} = \frac{F/A}{\Delta x/l} = \frac{F l}{A \Delta x} missä :\tau_{xy} = F/A \, = liukujännitys :F on vaikuttava voima :A on pinta- ala, johon voima kohdistuu :\gamma_{xy} = liukuvenymä. Insinöörialoilla :=\Delta x/l = \tan \theta , muutoin := \theta :\Delta x poikittainen siirtymä :l on alkupeärinen pituus SI-järjestelmässä liukumoduulin yksikkö on sama kuin paineen, pascal (Pa), mutta suuruusluokkansa vuoksi se ilmoitetaan yleensä gigapascaleina (GPa) tai Yhdysvalloissa usein paunoina neliötuumaa kohti. Sen dimensio on M1L−1T−2, missä voima on korvattu massan ja kiihtyvyyden tulolla. == Merkitys == Materiaali Liukumoduulinen tyypillinen arvo (GPa) (huoneenlämmössä) Timantti 478,0 Volframi 158 Rakenneteräs 75 Rauta 80 Platina 61 Kupari 45 Titaani 41 Pii 34 Kalustelasi 16..35 Kvartsilasi 31 Germanium Kulta 27 Alumiini 26 Pleksilasi 1,2 Polyetyleeni 0.117 Kumi 0.0006 Liukumoduuli on yksi materiaalin jäykkyyttä kuvaavista suureista. Ne kaikki perustuvat yleistettyyn Hooken lakiin: * Youngin moduuli E kuvaa materiaalin venymistä sitä venyttävän voiman tai puristumista sitä puristavan voiman suunnassa, esimerkiksi vedettäessä lankaa sen kummastakin päästä tai asetettaessa paino pylvään päälle, * Poissonin suhde ν on pitkittäisessä ja poikittaisessa suunnassa tapahtuvien läpimitan muutosten suhde (venytettävä lanka ohenee ja puristuva pylväs paksunee) * Puristusmoduuli K kuvaa sitä, miten kappale reagoi siihen kaikista suunnista kohdistuvaan hydrostaattiseen paineeseen, esimerkiksi veden alla meressä tai syvässä altaassa * Liukumoduuli G kuvaa sitä, miten kappale reagoi leikkausjännitykseen, esimerkiksi leikattaessa sitä tylsillä saksilla. Nämä moduulit eivät ole toisistaan riippumattomia, vaan isotrooppisilla aineilla niiden välillä vallitsevat yhteydet: : K = \frac{E}{3 (1 - 2 u)} ja : G = \frac{E}{2 (1 + u)} eli : 2G(1+ u) = E = 3K(1-2 u) Liukumoduuli siis kuvaa sitä, miten kappaleen muoto muuttuu, kun siihen kohdistuu sen pinnan suuntainen voima samalla kun sen vastakkaiseen pintaan kohdistuu liikettä vastustava voima, esimerkiksi kitka. Jos kappale on suorakulmaisen särmiön muotoinen, se muuttuu tällaisen voiman vaikutuksesta suuntaissärmiöksi. Tämä muodonmuutos on sitä suurempi, mitä pienempi on materiaalin liukumoduuli. Anistrooppisisten materiaalien kuten puun ja paperin sekä myös yksittäisten kiteiden ominaisuudet eivät ole kaikissa suunnissa samat, ja niinpä mainitunlaisen voiman aikaansaaman muodonmuutoksen suuruuskin riippuu siitä, mihin pintaan voima kohdistuu. Tällaisiin materiaaleihin voidaan soveltaa Hooken lain yleistettyä muotoa, jossa liukumoduuli ja muut kimmoisuuskertoimet eivät enää ole yhdellä luvulla esitettäviä skalaarisuureita vaan ne korvataan materiaalin ominaisuuksia eri suunnissa kuvaavilla tensoreilla. Fluidi voitaisiin määritellä aineeksi, jonka liukumoduuli on nolla. == Leikkausaallot == Homogeenisissa ja isotrooppisissa kiinteissä aineissa esiintyy kahdenalaisia aaltoja, pitkittäisiä paineaaltoja ja poikittaisia leikkausaaltoja. Poikittaisen aallon nopeus, (v_s) riippuu materiaalin liukumoduulista, :v_s = \sqrt{\frac {G} {\rho} } missä :G on materiaalin liukumoduuli ja :\rho sen tiheys. == Metallien liukumoduulit == Useimpien metallien liukumoduuli on suuruudeltaan noin 0,4 kertaa metallin kimmomoduuli. Metallien liukumoduulien on havaittu yleensä pienenevän lämpötilan kohotessa. Suuren paineen alaisena liukumoduuli näyttää lisäksi kasvavan paineen kasvavansa. Eri metallien liukumoduulien on lisäksi havaittu korreloivan niiden sulamispisteiden ja vakanssinmuodostusenergioiden kanssa. On kehitetty useita malleja, joilla voidaan ennustaa metallien ja mahdollisesti metalliseostenkin liukumoduulit ja niiden riippuvuus lämpötilasta ja paineesta. Sellaisia ovat esimerkiksi: # MTS- liukumoduulimalli, jonka kehitti Y. Varshni vuonna 1970 ja jota käytetään yhdessä plastisia virtauksia koskevan mekaanisen kynnysjännitysmallin (, MTS) kanssa. # Steinbergin-Cochranin-Guinanin (SCG) liukumoduulimalli, jota käytetään yhdessä Steinbergin-Cochranin-Guinanin-Lundin virtajännitysmallin kanssa. # Nadalin ja LePoacin (NP) liukumoduulimalli, joka käyttää Frederick Lindmannin teoriaa liukumoduulin lämpötilariippuvuuden ja CSG-mallia sen paineriippuvuuden määrittämiseksi. ===MTS-malli=== MTS-liukumoduulimallin mukaan materiaalin liukumoduuli lämpötilassa T on : \mu(T) = \mu_0 - \frac{D}{\exp(T_0/T) - 1} missä \mu_0 on sen liukumoduuli absoluutisessa nollapisteessä ( T=0K ), ja D ja T_0 ovat kullekin materiaalille ominaisia vakioita. ===SCG-malli=== Steinbergin-Cocranin-Guinanin (SCG) mallin mukaan materiaalin liukumoduuli riippuu myös paineesta ja on : \mu(p,T) = \mu_0 + \frac{\partial \mu}{\partial p} \frac{p}{\eta^\frac{1}{3}} + \frac{\partial \mu}{\partial T}(T - 300) ; \quad \eta := \frac{\rho}{\rho_0} missä, μ0 on sen liukumoduuli 300 kelvinin lämpötilassa paineen ollessa nolla ja kun sen tiheys on normaalin suuruinen eli η = 1. === NP-malli === Nadalin-LE Poacin (NP) liukumoduulimalli on kehitetty SCG-mallista. SCG-mallissa käytetty liukumoduulin empiirinen lämpötilariippuvuus on korvattu yhtälöllä, joka perustuu Lindemannin sulamisteoriaan. NP-mallin mukaan materiaalin liukumoduuli on: : \mu(p,T) = \frac{1}{\mathcal{J}\left(\hat{T}\right)} \left[ \left(\mu_0 + \frac{\partial \mu}{\partial p} \frac{p}{\eta^\frac{1}{3}} \right) \left(1 - \hat{T}\right) + \frac{\rho}{Cm}~T \right]; \quad C := \frac{\left(6\pi^2\right)^\frac{2}{3}}{3} f^2 missä : \mathcal{J}(\hat{T}) := 1 + \exp\left[-\frac{1 + 1/\zeta} {1 + \zeta/\left(1 - \hat{T}\right)}\right] \quad \text{kun} \quad \hat{T} := \frac{T}{T_m}\in[0, 1 + \zeta], missä μ0 on liukumoduuli absoluuttisessa nollapisteessä ja valitussa paineessa, ζ on materiaalista riippuva parametri, m atomimassa ja f Lindemannin vakio. == Liukurelaksaatiomoduuli == Liukurelaksaatiomoduuli G(t) on liukumoduulin ajasta riippuva yleistys: :G=\lim_{t\to \infty} G(t). == Katso myös == * Elastinen kerroin * Poissonin suhde == Lähteet == Luokka:Materiaalifysiikka Luokka:Jatkuvan aineen mekaniikka