EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mary Rosenblum

Mary Rosenblum (27. kesäkuuta 1952 Levittown, New York – 11. maaliskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Häneltä on suomennettu romaani Harhainvalta (1993). Suomennettu teos voitti Tähtivaeltaja-palkinnon 1996. Mary Rosenblum asui Oregonissa. Hän opetti luovaa kirjoittamista. == Suomennettu romaani == * == Kirjallisuutta == * Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2. Toimittaneet Toni Jerrman ja Vesa Sisättö. BTJ Kirjastopalvelu, 2004. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Kotisivut . * M. G. Soikkeli: Virtuaalisesti tatuoidut mielet. Finnzine 1995. * Sauli Santikko: Harhainvalta. Aikakone 4/1995. Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Eleonora Giorgi

Eleonora Giorgi (s. 21. lokakuuta 1953 Rooma) on italialainen näyttelijä, tätä nykyä myös elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa Dimenticare Venezia (1979), Inferno 80 (1980) ja Suljettu ovi (1982). Ohjaaja-käsikirjoittajana Giorgi debytoi vasta vuonna 2003 teoksella Uomini & donne, amori & bugie. Giorgi on voittanut huomattavia palkintoja; hän on muun muassa vuoden 1982 parhaan naispääosan David di Donatello -voittaja. == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Italialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Charles Kingsley

Charles Kingsley (12. kesäkuuta 1819 – 23. tammikuuta 1875) oli englantilainen kirjailija ja pappi. Hän oli kristillissosialistisen liikkeen johtomies Englannissa. Kingsley kuului Anglikaanisen kirkon vapaamieliseen ryhmään laveakirkollisuuteen (broad church). Hän tunsi kiinnostusta ajan sosiaalisia liikkeitä kohtaan ja pyrki sekä esitelmillä että kirjallisesti kohottamaan köyhälistön tilaa. Kingsley ja Frederick Denison Maurice olivat kristillisen sosialismin etevimmät edustajat Englannissa 1800-luvulla. Ylempiin kansankerroksiin Kingsley levitti aatteitaan romaaneillaan, joista tunnetuin on Alton Locke, tailor and poet (1849). Sivistyshistorian alaa edustaa romaani Hypatia (1853, suom.), jossa kuvaillaan kristinuskon ja kuolevan antiikin traagista taistelua. Runoelmakokoelma Andromeda, and other poems (1858) sisältää englanninkielistä heksametrirunoutta. Vuodesta 1859 Kingsley oli uuden ajan historian professorina Cambridgen yliopistossa.Kingsley, 1. Charles K., ja Kingsley, 2. Henry K., Tietosanakirja osa 4, palsta 925, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1911 Kingsley veli oli kirjailija Henry Kingsley. == Suomennetut teokset == * Syvyydestä: sanoja murheellisille, suomentanut Pekka Brofeldt, WSOY 1904. (Otteita Kingsleyn kirjoituksista.) * Uroita: Kreikkalaisia sankaritaruja, suomentanut Aino Lehtonen. WSOY, 1904. * Hypatia eli uusia vihollisia vanhassa hahmossa, suomentanut O. E. Lampén. WSOY, 1908. * Vellamon lapset: satukertomus maalapsosille, suomentanut Lyyli Vihervaara. Karisto, 1931. * Länttä kohti, suomentanut Matti Kilpeläinen. WSOY, 1949. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Vapaasti ladattavia Charles Kingsleyn e-kirjoja: Projekti Lönnrot ja Project Gutenberg Luokka:Englantilaiset kirjailijat Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1875 kuolleet
Kaupunginteatteri

Kaupunginteatteri on yleensä kaupungin ylläpitämä ammattiteatteri, jonka henkilökunnasta ainakin osa on kaupungin palkkalistoilla. Suomen vanhin täysin kunnallinen teatteri on Turussa, ja se on perustettu 1946.Turun kaupunginteatteri Toiseksi vanhin on Kemin teatteri vuodelta 1947.Minna Sirnö Ennen kaupunginteatterien perustamista Suomessa monissa kaupungeissa oli toiminut kaksi teatteria: porvarillinen ja työväen ammattiteatteri. Niille ei tuntunut löytyvän taloudellisia resursseja, ja monessa kaupungissa alettiin keskustella sodan jälkeen näiden yhdistämisestä. Turussa yhdistymistä vauhditti Työväenteatterin rakennuksen tulipalo. Turun Kaupunginteatterin historia Helsingissä perustettiin kaupungin hallinnoima teatterisäätiö vuonna 1965, ja sen rakennuttama talo valmistui 1967. Siihen muutti entinen Kansanteatteri-Työväenteatteri, josta tuli samalla Helsingin Kaupunginteatteri. Helsingin kaupunginteatteri: Esittely Tampereella toimii edelleen kaksi suurta laitosteatteria, Tampereen Työväen Teatteri ja Tampereen Teatteri. ==Suomalaisia kaupunginteattereita== kaupunki teatteri Helsinki Helsingin kaupunginteatteri Espoo Espoon kaupunginteatteri Tampere Tampereen Työväen Teatteri ja Tampereen Teatteri Vantaa Oulu Oulun kaupunginteatteri Turku Turun kaupunginteatteri Jyväskylä Jyväskylän kaupunginteatteri Kuopio Kuopion kaupunginteatteri Lahti Lahden kaupunginteatteri Pori Kouvola Joensuu Joensuun kaupunginteatteri Lappeenranta Lappeenrannan kaupunginteatteri Hämeenlinna Hämeenlinnan kaupunginteatteri Vaasa Vaasan kaupunginteatteri Seinäjoki Seinäjoen kaupunginteatteri Rovaniemi Mikkeli Porvoo Salo Kotka Kotkan kaupunginteatteri Kokkola Kokkolan kaupunginteatteri Hyvinkää Lohja Järvenpää Rauma Rauman kaupunginteatteri Kerava Kajaani Kajaanin kaupunginteatteri Kaarina Nokia Ylöjärvi Kangasala Savonlinna Riihimäki Raasepori Imatra Imatran kaupunginteatteri Raisio Raahe Sastamala Tornio Iisalmi Valkeakoski Valkeakosken kaupunginteatteri Lieto Kurikka Naantali Varkaus Hamina Kemi Kemin kaupunginteatteri Jämsä Pietarsaari ==Muita huomattavia kaupunginteattereita== ===Ruotsi=== * Göteborgin kaupunginteatteri - Ruotsin vanhin kaupunginteatteri * Helsingborgin kaupunginteatteri * Tukholman kaupunginteatteri ===Sveitsi=== * Baselin kaupunginteatteri * Bernin kaupunginteatteri * Zürichin kaupunginteatteri (nyk. ooppera) == Lähteet == Luokka:Teatterit
Infinitum Nihil

Infinitum Nihil on näyttelijä Johnny Deppin, Christi Dembrowskyn ja Sam Sarkarin kanssa yhdessä vuonna 2004 perustama losangelesilainen elokuvatuotantoyhtiö. Yhtiön sivukonttori sijaitsee Santa Monicassa, Kaliforniassa. Depp omistaa ja toimii yhtiön pääjohtajana, Dembrowsky toimitusjohtajana ja Sarkar kehityssuunnittelijana. Tuotantoyhtiön käynnissä olevista projekteista liikkuu aika ajoin epämääräisiä huhuja alkaen Hunter S. Thompsonin romaaniin perustuvasta "The Rum Diary":sta toistaiseksi nimeämättömään Alexander Litvinenko-projektiin. Vahvistetusti tuotannossa on Gregory David Robertsin samannimiseen romaaniin perustuva elokuva "Shantaram." ==Lähteet== *Internet Movie Database Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvayhtiöt
Bernhard Indrenius

Bernhard Indrenius (16. tammikuuta 1812 Hamina – 23. lokakuuta 1884 Pietari) oli suomalainen vapaaherra ja jalkaväenkenraali, joka palveli Venäjän keisarillisessa armeijassa ja siirtyi sitten Suomen suuriruhtinaskunnan siviilihallintoon.Indrenius, Bernhard Suomalaiset kenraalit ja amiraalit Venäjän sotavoimissa 1809–1917 -verkkojulkaisu. Studia Biographica 7. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006– (viitattu 14.4.2021). Indreniuksen vanhemmat olivat tuomiorovasti Emanuel Indrenius ja kauppiaan tytär Kristiina Emilia Bruun. Indrenius valmistui upseeriksi Haminan kadettikoulusta 1825, kävi Pietarin sota-akatemian ja tuli kapteenin vakanssille Venäjän armeijan esikuntaan 1835. Kaukasian sodissa 1837–1853 hän toimi muun muassa armeijakunnan esikuntapäällikön adjutanttina. Hänet aateloitiin vuonna 1854 ja introdusoitiin Suomen ritarihuoneeseen aatelisena sukuna numero 223. Osallistuttuaan Krimin sotaan Indrenius nimitettiin Mikkelin ja sitten Viipurin läänin kuvernööriksi 1856. Kenraaliluutnantiksi hänet ylennettiin 1862 ja jalkaväenkenraaliksi 1872. Myöhemmin hän toimi senaattorina, Suomen asiain komitean jäsenenä, Aleksanterin-Yliopiston varakanslerina sekä Suomen kenraalikuvernöörin viransijaisena.Finland: Governors-general. Hänet korotettiin vapaaherraksi 1871 ja introdusoitiin ritarihuoneeseen 1872 vapaaherrallisena sukuna numero 51. Indrenius toimi ruotuväkikomitean puheenjohtajana 1866, asevelvollisuuskomitean puheenjohtajana 1871 sekä aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872 ja 1877–1878.Förteckning öfver Ridderskapets och Adelns medlemmar vid landtdagen i Helsingfors år 1872. Protokoll fördt hos Högl. Ridderskapet och Adeln å Landtdagen I Helsingfors år 1872. Tredje häftet. Helsingfors: Hufvudstadsbladets Tryckeri, 1874, ss. 431-433. Indreniuksen ensimmäinen puoliso vuodesta 1846 oli kenraaliluutnantti Lavrenti Vasilkovskin tytär Natalia Lavrentjevna Vasilkovskaja (1826–1848). Vuonna 1857 hän avioitui Johan Henrik Clayhillsin tyttären Natalia Emilia Clayhillsin (1835–1929) kanssa. Tullihallituksen pääjohtajana toiminut Bernhard Anton Harald Indrenius (1865–1920) oli heidän poikansa. Naimakaupan yhteydessä Bernhard Indrenius sai haltuunsa Kyminkartanon kartanon. ==Katso myös== * Indrenius-suku == Lähteet == Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomalaiset kenraalit Luokka:Viipurin läänin maaherrat Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Suomalaiset aateliset Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan aatelissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston sijaiskanslerit Luokka:Vuonna 1812 syntyneet Luokka:Vuonna 1884 kuolleet Luokka:Mikkelin läänin maaherrat
Skalariak

Skalariak on suosittu Baskimaalta lähtöisin oleva Ska-orkesteri, jonka sanoituksissa ilmenee vasemmistoilaisuus ja myös anarkistisuus. ==Nykyinen kokoonpano== * Juantxo Skalari – laulu * Javier Etxeberria – kitara * Luisillo Kalandraka – basso * Mario Memola – saksofoni * Enrique Rubiños – rummut * Guillermo – vetopasuuna * Rubén Antón – trumpetti * Olatz Andueza – koskettimet ==Diskografia== ===Albumit=== * Skalariak (Gor, 1997) CD * Klub Ska (Gor, 1999) CD * En la kalle (Gor, 2001) CD * Radio Ghetto (Boa Music, 2003) CD * Luz rebelde (Boa Music, 2005) CD ===Singlet=== * O neure herri (Gor, 1997) – CD-single * Sólo vivir (Gor, 1998) – CD-single * Skalari Rude Klub (Gor, 2001) – CD-single * Vodka Revolución (Gor, 2001) – CD-single * Baietz Oraingoan! (2006) – single ==Aiheesta muualla== * Virallinen kotisivu * Luokka:Espanjalaiset yhtyeet
Volkovon hautausmaa

Volkovon hautausmaa on Venäjällä, Pietarin kaupungissa Frunzen piirissä sijaitseva luterilainen hautausmaa. Hautausmaa perustettiin vuonna 1773 Katariina Suuren kiellettyä hautaukset kirkkoihin tai kirkon pihalle. Se sijaitsee Volkovo-joen varrella. == Kirjallisuutta == * Wolkowo lutherischer Friedhof in St. Petersburg, 1998, Dr. Benedikt Böhm, ISBN 5867890708 * Wolkowo - Lutherischer Friedhof in St. Petersburg, Band 2, Benedikt Böhm, 2003 * Wolkowo - Lutherischer Friedhof in St. Petersburg, Band 3, Benedikt Böhm, 2004 * Pietarin Volkovon luterilainen hautausmaa, Monikansallinen Pietari -kirjasarja == Aiheesta muualla == *THE VOLKOV LUTHERAN CEMETERY IS 225 YEARS OLD *Volkovskoe Cemeteries Luokka:Pietarin hautausmaat Luokka:Luterilaisuus Venäjällä
Volkov

Volkov () tai Volkoff, naisilla Volkova (Во́лкова) on yleisimpiä venäläisiä sukunimiä. Se perustuu henkilönimeen Volk (Волк), jonka merkitys on ’susi’. Nimi voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä tai asioita: Volkov * Aleksandr Aleksandrovitš Volkov (s. 1948), neuvostoliittolainen kosmonautti * Aleksandr Nikolajevitš Volkov (s. 1953), venäläinen jääpalloilija * Aleksandr Volkov (s. 1988), venäläinen vapaaottelija * Aleksandr Volkov (s. 1997), venäläinen jääkiekkoilija * Aleksandr Aleksandrovitš Volkov (1951–2017), Udmurtian ensimmäinen presidentti * Aleksandr Lukitš Volkov (1928–2020), karjalainen runoilija * Alexey Volkov (s. 1988), venäläinen ampumahiihtäjä * Fjodor Volkov (1729–1763), venäläinen näyttelijä * Konstantin Volkov (s. 1960), venäläinen seiväshyppääjä * Konstantin Volkov (s. 1997), venäläinen jääkiekkomaalivahti * Leonid Volkov (1934–1995), neuvostoliittolais-venäläinen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari * Leonid Volkov (s. 1990), venäläinen poliitikko * Nikolai Volkoff (1947–2018), kroatialainen showpainija * Oleksandr Volkov (s. 1964), ukrainalainen koripalloilija ja poliitikko * Sergei Volkov (s. 1973), venäläinen kosmonautti * Solomon Volkov (s. 1944), neuvostoliittolaissyntyinen yhdysvaltalainen musiikkitieteilijä * Vladislav Volkov (1935–1971), neuvostoliittolainen kosmonautti Volkova * Ekaterina Volkova (s. 1997), suomalainen rytminen voimistelija * Jekaterina Volkova (s. 1978), venäläinen juoksija * Julija Volkova (s. 1985), venäläinen poptähti * Lilija Volkova, kestävyysjuoksija Lilija Šobuhovan (s. 1977) tyttönimi * Vera Volkova (1912–1975), venäläinen balettitanssija ja balettipedagogi * Zinaida Volkova (1901–1933), venäläinen kommunisti, Lev Trotskin tytär Muita * Volkova derevnja, Pietarin kaupungin alueella sijaitsevan historiallisen Sutelan kylän venäjänkielinen nimi * Volkovon hautausmaa, hautausmaa Sutelassa
Scott Rudin

Scott Rudin (s. 14. heinäkuuta 1958 New York) on yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterituottaja. Hänen teostensa joukossa on kymmeniä maailmankuuluja elokuvia, kuten The Truman Show (1998), School of Rock (2003), Steve Zissoun vedenalainen maailma (2004), Menetetty maa (2007), Doubt – Epäilys (2008), Äärimmäisen lujaa ja uskomattoman läheltä (2011), Captain Phillips (2013) ja Fences (2016). Useiden Tony-palkintojensa ohella Rudin on voittanut Grammyn, Emmyn ja Oscarin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Oscar-palkinnon saajat Luokka:Tony-palkinnon saajat Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simolin

Simolin on turkulainen kauppiassuku, jonka kaksi sukuhaaraa on aateloitu ja korotettu vapaaherralliseen arvoon Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa.Osmo Durchman: Finska anor inom furstehus Genos 5 (1934), s. 37-87Osmo Durchman: Kahden Serbian prinssin suomalaisista esivanhemmista SSV 9(1925), s. 182-215 Nämä sukuhaarat tunnetaan nimellä von Simolin. Nuoremmat polvet ovat omaksuneet yhdistelmänimiä perittyään myös muita paronin ja kreivin arvoja. Eräs sukuhaara sai vuonna 1852 oikeuden käyttää Báthory- hallitsijasuvun kreivillisiä arvoja ja nimeä. Tämä haara tunnetaan nimellä von Simolin-Báthory. Toinen haara käyttää nimeä von Simolin-Wettberg. Suvun mukaan on nimetty von-Simolin-Straße Seeshauptin kaupungissa Baijerissa Saksassa. == Suvun jäseniä == * Matts Martinpoika Simola, turkulainen porvariVilho Selinheimo: Turun porvariston sukunimiä 1700-luvulla SSV 9(1925), s. 87-145 * Mikael Jakobsson Simola (k.viimeistään 1705), turkulainen porvari Matts Martinpoika Simolan vävy * Matias Simolin (1684–1753), kirkkoherra Tallinnan ruotsalais-suomalaisessa seurakunnassa (St. Michaelis), Mikael Simolan poika * Carl Gustav Alexander von Simolin (1715–1777), venäläinen diplomaatti, Matias Simolinin poika, aateloitiin 19. kesäkuuta 1754 * paroni Alexander von Simolin vanhempi (1766–1832), Carl Gustaw von S:n poika * paroni Alexander Heinrich von Simolin (1800–1871), runoilija, sukututkija, Alexander von S. vanhemman poika, paronitar Luise Marie von Wettbergin puoliso * paroni Johann Georg Carl Alexander von Simolin-Wettberg (1836–1897), Alexander Heinrich von S:n poika * paronitar Olga Alexandrine von Simolin (1886–1912), Johann von Simolin- Wettbergin tytär, ruhtinas Leo Wladislaw Nikolaus Radziwillin puoliso * Johann Mathias von Simolin (1720–1799), venäläinen diplomaatti, Matias Simolinin poika, aateloitiin 19. kesäkuuta 1754 * Albin Simolin (1875–1942), suomalainen kirkkohistorioitsija ja professori * vapaaherra Rudolf von Simolin-Báthory, saksalainen taidekeräilijä == Lähteet == == Kirjallisuutta == * Simolin, Alexander, Freiherr von: Stammtafeln des edlen Geschlechtes der Báthory von Simolin Berlin, 1855 * Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften: Simolin Luokka:Suomalaiset suvut Luokka:Suvut Luokka:Baltian aateli
Inglis Fletcher

Inglis Fletcher (1879–1969) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hän julkaisi lukuisia historiallisia romaaneja. Fletcher syntyi Illinoisissa, mutta koska hänen sukutaustansa oli Pohjois-Carolinan osavaltiossa, hän paneutui työssään tämän alueen tapahtumiin. Hän hankki ennen kirjoitusprosessia runsaasti taustatietoa tutkimistaan asioista. Fletcherin teoksia on käännetty useille vieraille kielille. Hänelle myönnettiin vuonna 1964 Pohjois-Carolina-palkinto. == Kirjat == * The White Leopard (1931) * Red Jasmine (1932) * Raleigh's Eden (1940) * Men of Albemarle (1942) * Lusty Wind for Carolina (1944) * Toil of the Brave (1946) * Roanoke Hundred (1948) * Bennett's Welcome (1950) * The Young Commissioner (1951) * Queen's Gift (1952) * The Scotswoman (1954) * Wind in the Forest (1957) * Cormorant's Brood (1959) * Pay, Pack, and Follow: The Story of My Life (1959) * Wicked Lady (1962) * Rogue's Harbor (1964) Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1879 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Christian Wörns

Christian Wörns (s. 10. toukokuuta 1972 Mannheim) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Wörns aloitti uransa Phöniz Mannheimin juniorijoukkueissa, mistä siirtyi vuonna 1983 Waldhof Mannheimiin. Waldhofin edustusjoukkueessa hän debytoi 17-vuotiaana kaudella 1989–1990. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa kahden kauden ajan ennen siirtymistään Bayer Leverkuseniin vuonna 1991 ja pelasi seurassa aina vuoteen 1998. Leverkusenissa hän voitti Saksan Cupin kaudella 1992–1993. Kauden 1998–1999 Wörns edusti ranskalaista Paris Saint-Germainia, mutta palasi takaisin Saksaan ja Borussia Dortmundin joukkueeseen, missä hän voitti vuonna 2002 Saksan mestaruuden. Wörns lopetti uransa kauden 2007–2008 päätteeksi jäätyään ilman jatkosopimusta Dortmundin kanssa. Saksan maajoukkueessa Wörns pelasi 66 ottelua vuosina 1992–2005. Hän kuului hopeaa voittaneeseen joukkueeseen EM-kilpailuissa 1992. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 1998 ja EM-kisoissa 2004. == Saavutukset == * EM-hopea 1992 * UEFA Cupin kakkossija 2002 (Borussia Dormund) * Saksan mestaruus 2002 (Borussia Dormund) * Saksan Cupin voitto 1993 (Bayer Leverkusen) * Saksan Cupin kakkossija 2008 (Borussia Dormund) * Saksan liigacupin kakkossija 2003 (Borussia Dormund) == Lähteet == * http://www.fussballdaten.de/spieler/woernschristian/ === Viitteet === Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Simola

Simola on suomenkielinen suku- ja paikannimi. Tunnettuja Simola-nimisiä henkilöitä: * Antti Simola (1942–2022), kenraaliluutnantti ja urheiluvaikuttaja *Eevert Simola (1872–1941), maataloustieteilijä *Emil Johannes Simola (1876–1954), Teknillisen korkeakoulun professori ja päätoimittaja *Hannu Simola (s. 1950), sosiologi, kasvatustieteilijä ja professori *Heikki Simola (1926–1997), varatuomari ja Sairaalaliiton johtaja *Inkeri Simola-Isaksson (1930–2012), musiikkipedagogi, musiikinopettaja ja musiikkiliikunnan lehtori *Irja Simola (1911–1971), oopperalaulaja ja -ohjaaja *Jari Simola (s. 1957), korkeushyppääjä *Juho Anton Simola (1884–1958), diplomi-insinööri ja Tampereen kaupungin sähkölaitoksen johtaja *Kaarina Simola (1917–2010), suomalainen kuvanveistäjä ja opettaja *Liisa Simola (1938–2023), kasvitieteilijä *Matti Simola (1926–1975), koripalloilija ja valmentaja *Mika Simola (s. 1985), rata- ja maantiepyöräilijä *Lauri Simola, Simo Laurila (1891–1953), kirjailija *Paavo Simola (1902–1961), lääkäri ja biokemisti *Pekka Simola (1920–2014), pituushyppääjä *Raija Simola (1930–2017), telinevoimistelija *Reino Simola (1946–1991), klarinetisti *Seija Simola (1944–2017), iskelmälaulaja *Seppo Simola (1936–2003), kuulantyöntäjä *Seppo Simola (s. 1954), toimittaja *Siina Simola (1881–1949), pikajuoksija *Simo Simola (1923–1981), sotilas ja kirjailija *Tom Simola (s. 1968), päätoimittaja, yritysjohtaja ja Kemiönsaaren ent. kunnanjohtaja *Yrjö Simola (1898–1974), metsänhoitaja ja yritysjohtaja, metsäneuvos. Maantieteellisiä paikkoja: *Simola, kylä Lappeenrannassa *Simolan rautatieasema, entinen rautatieasema Simolan kylässä Lappeenrannassa, Vainikkalan radan varrella *Simolan talo, Simolan tilan päärakennus Tampereella. ==Katso myös== *Simolin Luokka:Sukunimet
NForce2

nForce2-piirisarja on Nvidian kehittämä emolevypiirisarja. Markkinoille se tuotiin nForcen jälkeen vuonna 2002. NForce2-piirisarja tukee AMD:n Socket A -liitäntäkantaisia prosessoreja ja DDR-muisteja. Piirisarjasta on myös tehty variaatioita, joihin on integroitu GeForce 4Mx -grafiikkasuoritin. == Ominaisuuksia == NForce2-emolevyissä on kaksi vaihtoehtoista eteläsiltapiiriä, MCP ja MCP-T. Aluksi ne tukivat vain ääni- ja verkkoliitäntöjä. Myöhemmin ethernet-liitännän nopeus nousi 100 megabittiin sekunnissa. Myös ääniominaisuudet nousivat: emolevyissä oli laitteistokiihdätetty 3D-ääni, ja ulos sai peräti 5.1-kanavaista Dolby Digital -ääntä. NForce2-emolevyissä oli aikalaisiinsa verrattuna kehittyneet muistiominaisuudet. Siinä oli kaksi 64-bittistä muistiväylää yhden sijasta, mikä kaksinkertaisti teoreettisen muistisuorituskyvyn. NForce2-emolevyt olivat myös hyviä ylikellottumaan. Niissä PCI- ja AGP-väylät pystyivät toimimaan asynkronisesti suoritinväylään nähden, jolloin niiden nopeus ei noussut liian suureksi suorittimen väylätaajuutta nostettaessa. Luokka:Piirisarjat Luokka:Nvidia
...ja me tehtiin rakkautta

...ja me tehtiin rakkautta on suomalaisen Se-yhtyeen debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 1979. Levy on pääosin akustissävyinen, neljään kappaleeseen jaettu teema-albumi, kertomus suhteen päättymisestä. Siboney uudelleenjulkaisi levyn vuonna 1990 osana CD:tä ...ja me tehtiin rakkautta ...ja musiikkia. Vuonna 2017 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä. Mukana on Yarin tekemä uusi kansiteksti. Absoluuttinen Nollapiste -yhtyeen laulaja- lauluntekijä Tommi Liimatta valitsi levyn kymmenen parhaan proge-levyn listalleen vuonna 2001. == Kappaleet == Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Yari. A-puoli # "...ja sä tapaat sun ystäviä" # "...sä odotat mua yössä" B-puoli # "...mä lupaan etten lyö" # "...ja kun odotan, näen pimeässäkin" Bonukset CD:llä ...ja me tehtiin rakkatta ...ja musiikkia # "Mitä me tehdään?" # "Nyt" # "Kasvoton kuolema" # "Mä haluan elää" # "Kevyesti puoli viiteen" # "Kari Peitsamo" # "Postiauto" # "Ilosanoma" # "Surullinen tarina" # "Tulitikkutyttö" # "Joululaulu" # "Eloise" # "En sinuun lankee" # "Lui" # "No niin, no niin" == Tekijät == ===Kokoonpano levyllä=== * Yari: laulu, kitara, piano * Jukka Peurasaari: kitara * P. A. Ulmanen: sähköpiano * Erkki Okkonen: basso * Roy Guerra: rummut * Jack Toropainen: trumpetti ===Muut=== * Kansi: Timo Aarniala * Tuottaja: Atte Blom == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Albumi Yarin sivuilla * Luokka:Vuoden 1979 esikoisalbumit Luokka:Se-yhtyeen albumit Luokka:Konseptialbumit Luokka:Love Recordsin albumit Luokka:Atte Blomin tuottamat albumit
Ján Kocian

Ján Kocian (s. 13. maaliskuuta 1958) on slovakialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Syyskuusta 2013 lähtien hän on toiminut puolalaisseura Pogoń Szczecinin päävalmentajana. == Ura pelaajana == Kocian aloitti uransa ZŤS Martinissa, mutta vasta siirtyminen FK Dukla Banská Bystricaan 1979 antoi lähtölaukauksen hänen uralleen. Hän edusti seuraa yhdeksän kauden ajan ja pelasi 209 liigaottelua ja teki puolustajalle kunnioitettavat 20 maalia. Hän voitti seuran paidassa 1981 Slovakin Cupin, jossa kilpailivat Tšekkoslovakian slovakkiseurat. 1988 Kocian siirtyi FC St. Pauliin. Perinteikkässä hampurilaisseurassa Kocian pelasi viisi kautta ja 147 ottelua. Hän lopetti uransa 35-vuotiaana kauden 1992–93 jälkeen. Tšekkoslovakian maajoukkueessa Kocianille kertyi 26 A-maaottelua. Hän kuului Jozef Venglošin ryhmään MM- kisoissa 1990, kun Tšekkoslovakia eteni puolivälieriin. == Ura valmentajana == Kocian aloitti valmennusuransa Jozef Venglošin apuvalmentajana vastaitsenäistyneen Slovakian maajoukkuessa 1993. Päävalmentajana hän aloitti 1996 FK Dukla Banská Bystricassa, josta siirtyi kaudeksi 1997–98 tšekkiseura FK Drnoviceen. 1998 hän palasi Slovakiaan ja MFK Košiceen. Pesti jäi kuitenkin yhteen kauteen, kun kahdesti perättäin Slovakian mestaruuden vienyt seura ei onnistunut Kocianin johdolla viemään kolmatta perättäistä titteliä. 1999 Kocian siirtyi 1. FC Kölniin apulaisvalmentajaksi. Kolmen Köln-kauden jälkeen hän jatkoi apulaisena Eintracht Frankfurtissa. 2005 hän toimi lyhyen aikaa Rot-Weiss Essenin päävalmentajana siirtyen sitten Sportfreunde Siegenin peräsimeen. Marraskuussa 2006 hän palasi kotimaahansa ja korvasi Dušan Galisin Slovakian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana. Kocianin johdolla Slovakia jäi neljänneksi EM2008-karsinnoissa. Kesäkuussa 2008 Kocian sai potkut Slovakian maajoukkuevalmentajan tehtävistä. Kocian muss gehen Pian potkujensa jälkeen hän siirtyi Karel Brücknerin apulaisvalmentajaksi Itävallan maajoukkueeseen. Karsinnat alkoivat lupaavasti, mutta pian menestys taittui ja maaliskuussa 2009 Brückner ja Kocian saivat potkut tehtävistään. Auch Kocian verlässt ÖFB Joulukuussa 2010 Kocian allekirjoitti kaksivuotisen sopimuksen Kiinan pääsarjaseura Jiangsu Guoxin Saintyn kanssa. Hän aloittaa seuran päävalmentajana kauden 2011 alussa. Kocian findet neue Heimat in Nanjing Kocianin pesti Jiangsussa jäi lopulta lyhyeksi, sillä hän sai potkut jo toukokuussa 2011 seuran pudottua Kiinan cupista. 2011中超产生下课第一人 江苏宣布中方教练组接手 Kesäkuussa 2011 Kocianista tuli hongkongilaisen South Chinan päävalmentaja. 新教練 Jan Kocian Seura jäi Kocianin johdolla ilman pokaaleja kaudella 2011/12 ensimmäistä kertaa kuuteen vuoteen, eikä slovakialaisen sopimusta jatkettu. Syyskuussa 2013 Kocianista tuli Puolan liigassa pelaavan Ruch Chorzówin päävalmentaja. Oficjalnie: Jan Kocian trenerem Ruchu == Lähteet == Luokka:Slovakialaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Tšekkoslovakialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bob Martin

Bob Martin (s. 11. marraskuuta 1897 – k. 1978) oli raskaansarjan nyrkkeilijä, joka voitti USA:n armeijan Eurooppaan sijoitettujen joukkojen raskaansarjan mestaruuden ensimmäisen maailmansodan aikana. Hän otteli tulevaa raskaansarjan mestaria Gene Tunneytä vastaan vuonna 1918, mutta hävisi neljännessä erässä. == Lähteet == * Boxrec.com Luokka:Yhdysvaltalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Carroll Morgan

Carroll Morgan (3. lokakuuta 1947 Antigonish, Nova Scotia – 20. kesäkuuta 2018Olympic boxer Carroll Morgan dies) oli raskaansarjan nyrkkeilijä Kanadasta. Hän edusti 1972 kesäolympialaisen isänmaatansa Münchenissä, Länsi- Saksassa. Siellä Ruotsia edustava pronssimitalisti Hasse Thomsén voitti hänet neljännesvälierissä. Carroll Morgan koulutti ihmisiä kaupungissa, jossa hän asui. Vuoden 1972 olympiakisoissa hänet arvioitiin olympialaisten lopussa neljänneksi parhaaksi nyrkkeilijäksi. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Koulutusrahasto

Koulutusrahasto oli työmarkkinaosapuolten (työnantaja- ja työntekijäjärjestöjen) hallinnoima rahasto, jonka tehtävänä oli edistää työssä tarvittavia valmiuksia myöntämällä tukea ammatilliseen koulutukseen ja kehittymiseen. Koulutusrahaston toimintaa valvoi Finanssivalvonta (Fiva). Rahaston etuuksia olivat palkansaajille ja yrittäjille maksettava opintovapaan aikainen aikuiskoulutustuki sekä ammatillisen tutkinnon suorittaneille maksettava ammattitutkintostipendi. Vuonna 2017 rahaston maksamien etuuksien määrä oli yhteensä 198,2 miljoonaa euroa, josta aikuiskoulutustukea maksettiin 24 356 henkilölle yhteensä 188,3 miljoonaa euroa. Ammattitutkintostipendejä maksettiin 24 588 henkilölle yhteensä 9,9 miljoonaa euroa. Aikuiskoulutustuesta säädetään aikuiskoulutustuesta annetussa laissa (1276/2000) ja ammattitutkintostipendistä Koulutusrahastosta annetussa laissa (1306/2002). Ammattitutkintostipendin, palkansaajan aikuiskoulutustuen ja Koulutusrahaston hallintokulujen rahoituksesta vastaa Työttömyysvakuutusrahasto, jonka toiminta rahoitetaan työnantajien ja työntekijöiden työttömyysvakuutusmaksutuloilla. Valtio vastaa yrittäjän aikuiskoulutustuen rahoituksesta sekä valtion palveluksessa olevien henkilöiden ammattitutkintostipendin rahoituksesta. Rahaston toimisto sijaitsi Helsingin keskustassa ja sen palveluksessa oli yli 40 henkilöä. Koulutusrahasto ja Työttömyysvakuutusrahasto TVR yhdistyivät Työllisyysrahastoksi 1.1.2019. ==Aiheesta muualla== *Työllisyysrahaston verkkosivut (entinen Koulutusrahasto) Luokka:Aikuiskoulutus Luokka:Suomalaiset rahastot Luokka:Suomen koulutus
Kertson Manswell

Kertson Manswell (s. 28. lokakuuta 1976 Charlotteville, Tobago) on raskaansarjan nyrkkeilijä Trinidad ja Tobagosta. ==Ura== ===Amatööriura=== Manswell nyrkkeili amatöörinä raskaassasarjassa (201 paunaa), jossa hän voitti hopeaa Kansainyhteisön kisoissa 2002 häviten kanadalaiselle Jason Douglasille. Pan Amerikan kisoissa 2003 Manswell jäi jälleen hopealle. Hän voitti amerikkalaisen Devin Vargasin, mutta hävisi finaalissa kuubalaiselle supertähdelle Odlanier Solisille. Manswell hävisi Vargasille olympiakarsinnoissa, eikä päässyt Ateenan olympialaisiin. ===Ammattiura=== Manswell siirtyi ammattilaiseksi 27-vuotiaana vuonna 2004. Syksyyn 2014 mennessä hän on voittanut 34 ottelusta 24, joista 18 tyrmäyksellä. ==Lähteet== Luokka:Trinidadtobagolaiset nyrkkeilijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pahaa unta?

Pahaa unta? on suomalaisen Se-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1980. Vuonna 2005 Soundin kriitikkoäänestyksessä levy valittiin kaikkien aikojen suomalaisten rocklevyjen listalla sijalle 41. Levyn CD-versio julkaistiin vuonna 1989. Samana vuonna ilmestyi myös uusi painos vinyylinä (sen keskietiketti on valkoinen alkuperäisen ollessa sinertävä). Vuonna 2018 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä. == Kappaleet == Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Yari paitsi missä toisin mainitaan. A-puoli # "Pahaa unta?" - 3'31 # "Kyyneleet" - 3'40 # "Anna mun olla" - 4'24 # "Kun valot sammuu" - 2'42 # "Varjot" - B-puoli # "Yö safarilla" - 4'33 # "Häpeä" - 3'06 # "Ei vielä" - 3'58 # "Viimeiseen hengenvetoon" - 2'46 # "Ollaan naurettu niin kauan" (Sov. Yari ja P. A. Ulmanen) \- 3'50 == Tekijät == ===Kokoonpano levyllä=== * Yari (laulu, sähkökitara, kosketinsoittimet) * Jukka Peurasaari (sähkökitara) * P. A. Ulmanen (sähköpiano) * Erkki Okkonen (basso) * Ari Puolanen (rummut) ===Muut=== * Tuottaja: Pekka Aarnio * Kansi: Riipinen == Lähteet == * Albumi Yarin sivuilla * Albumi Finnmusic.netin tietokannassa * Albumi Fono.fi:n tietokannassa === Viitteet === Luokka:Vuoden 1980 albumit Luokka:Se-yhtyeen albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
The Audience’s Listening

The Audience’s Listening on yhdysvaltalaisen dj-turntablisti Cut Chemistin esikoisalbumi, joka julkaistiin 11. heinäkuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Metacritic: 79/100Metacritic: Reviews for The Audience’s Listening by Cut Chemist * AllMusic: Allmusic review * The Guardian: The Guardian: Album review * PopMatters: PopMatters review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Discogs-sivustolla Luokka:Vuoden 2006 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -albumit
Kaanaa (Tampere)

Kaanaa on Pohjois-Tampereella sijaitseva kylä Velaatan kaupunginosassa, entisessä Teiskon kunnassa. Se on Teiskon pohjoisosassa lähellä Ruoveden rajaa, noin 48 kilometriä kaupungin keskustasta. Kaanaassa sijaitsee muun muassa Teiskon lentokenttä sekä moottoriurheilukeskus. Moottoriurheilukeskuksesta löytyy motocrossrata, kartingrata sekä rallicrossrata. Suunnistuksen Jukolan viesti on järjestetty Kaanaassa kaksi kertaa, vuosina 1986 ja 2008. == Aiheesta muualla == * Kaanaan kyläyhdistys * Kaanaa Center * Teiskon lentokenttä Luokka:Teiskon kylät
Banaaniconga

Banaaniconga on suomalaisen Se-yhtyeen kolmas albumi. Se julkaistiin vuonna 1981. Albumi sai nimensä Hugo Prattin sarjakuvan mukaan. Levystä ilmestyi remasteroitu CD-versio 7. maaliskuuta 2007. Vuonna 2019 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä. == Kappaleet == Sävellykset ja sanoitukset Yari, sovitukset Se. A-puoli # "L" - 0'32 # "Toukokuun 1." - 2'42 # "Mme Tusseaud'n vahakabinetti" - 1'00 # "?&!" - 0'36 # "Meksiko Meksiko" - 2'35 # "Banaaniconga" - 0'42 # "Isä" - 4'03 # "Juhlat" - 5'04 B-puoli # "GK (ja kaikki kaikessa)" - 0'40 # "Punaiset kengät (no 2)" - 3'31 # "Takaisin mereen" - 3'47 # "Kolme toivomusta & lumottu linna" - 3'56 # "XXX" - 1'08 # "Pitkät ja sekavat kirjeet" - 2'29 # "Onnellisten tähtien alla" - 3'43 == Tekijät == ===Kokoonpano levyllä=== * Eeva Koivusalo: basso * Ari Puolanen: lyömäsoittimet * Yari: laulu, kitara, banaani * P. A. Ulmanen: kosketinsoittimet ===Muut=== * Tuottaja: Pekka Aarnio * Kansi: Antero Toikka == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Yarin sivuilla Luokka:Vuoden 1981 albumit Luokka:Se-yhtyeen albumit Luokka:Pekka Aarnion tuottamat albumit
Kaksi!

Kaksi! on Hedningarnan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 30. syyskuuta 1992. Tyyliltään se on modernia kansanmusiikkia, jossa on myös rock- ja elektronisia vaikutteita. Se on myös ensimmäinen albumi, jossa ovat mukana suomalaiset naisvokalistit. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review Viitattu 6.5.2019. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Discogs-sivustolla Luokka:Hedningarnan albumit Luokka:Vuoden 1992 albumit
Primorsko

Primorsko () on kaupunki Bulgariassa. Vuonna 2011 kaupungissa asui noin 5 514 ihmistä. Kaupunki on suosittu matkakohde Mustanmeren rannalla. Primorsko sijaitsee 52 kilometrin päässä Burgasin kaupungista. Joet Ropotamo ja Djavolska laskevat mereen kaupungin lähistöllä. Primorskon alue on ollut asutettu jo pitkään. Itse kaupunki on perustettu 1879 nimellä Kjupria. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Bulgarian kaupungit Luokka:Burgasin alue
Aarno Peromies

Oskar Aarno Peromies (sukunimi vuoteen 1936 Peronius; 28. syyskuuta 1926 Valkeakoski – 10. huhtikuuta 1978 Valkeakoski) oli suomalainen kääntäjä. Peromies suomensi muun muassa Franz Kafkan, Hermann Hessen, Friedrich Nietzschen, Bertolt Brechtin, Günter Grassin, Alfred Döblinin, Bruno Schulzin ja Heinrich Böllin teoksia. == Palkinnot == * Mikael Agricola -palkinto 1968 * Valtion kääntäjäpalkinto 1972 == Lähteet == Luokka:Suomentajat Luokka:Mikael Agricola -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1978 kuolleet
Henrikki

Henrikki on suomalainen miehen etunimi, Henrik-nimen muunnelma. Saman nimen muunnelmia ovat myös Henri ja Heikki. Henrikin nimipäivä on 19. tammikuuta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Henrikki on annettu 10 282 miehelle. == Vastineita eri kielissä == * Henry (englanti) * Henri (ranska) * Heinrich (saksa) * Hendrik (hollanti) * Harri (wales) * Enrico (italia) * Enrique (espanja) * Henrique (portugali) * Henrik (ruotsi) * Henryk (puola) * Henriko (esperanto) == Tunnettuja Henrikkejä == * Henrikki Heikkilä (s. 1966), tanssitaiteilija * Henrikki Tikkanen (s. 1970), markkinoinnin professori === Henrikki taiteilijanimenä === * Henrikki, oik. Paavo Saikkonen (s. 1982), rap- artisti == Katso myös == * Henrik * Henri ==Lähteet== Luokka:Etunimet
Lauri Holopainen

Lauri Holopainen (18. heinäkuuta 1909 Liperi - 1\. syyskuuta 1968 Nastola) oli suomalainen kirjailija. Holopainen kävi kansakoulun ja suoritti myöhemmin juustomestarikoulun. Hän toimi metsätyömiehenä ja työnjohtajana, juustomestarina ja ylimeijeristinä sekä viljeli omistamaansa maatilaa Nastolassa. Suomen kirjailijat tietokanta Vellamon vinkit: Lauri Holopainen == Teoksia == * Miesten mies Kasurisen kommellukset. Suomen kirja, Helsinki 1944 * Jussi Muhosen inspiraatio ja Riihivalkaman ukot. Matkakirja, Helsinki 1946 * Pojat ja Immonen, leikillinen romaani. Aura, Turku 1947 * Väärtin Mikon perintö : kolmiosainen huvinäytelmä. Karisto 1948 * Liian viisas piika : kaksiosainen huvinäytelmä. Karisto 1950 * Puhemiehen rukiit. WSOY 1951 * Kuvakirja Konnunsuolta 1918-1968, toimittaneet Lauri Holopainen ja Matti J. Kuronen. Konnunsuo-seura 1968 Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Lauri Holopainen == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Kaarle Hyttinen

Kaarle (Kalle) Hyttinen (sukunimi aikaisemmin Hydén () oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Itikka.Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia - Kaarle Hyttinen (Web Archive)Suomen kirjailijat tietokanta Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli -Itikka (Web Archive) Hyttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Josias Hyden ja Anna Regina Koistinen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1891. Hyttinen oli opettajana kaikkiaan 45 vuotta Viipurin kansakouluissa ja viime vuosina sijaisopettajana lyseossa ja yhteiskoulussa. "Karjalan satusetänä" tunnettu Hyttinen julkaisi kolme satukokoelmaa ja lisäksi hän kirjoitti satuja sanoma- ja aikakauslehtiin sekä esiintyi radiossa ja eri tilaisuuksissa.Olipa kerran..., Seura, 27.10.1937, nro 43, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Sirkan satuja, kirjoittanut Itikka. Omakustanne 1881 * Kummin kertomuksia, kolmella puupiirroksella, kirjoittanut Itikka. Omakustanne 1883 * Lillukoita : kuvauksia ja kertomuksia kansalle, kirjoittanut Itikka. Lagerspetz, Viipuri 1891 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1852 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
K. J. Juuti

Kustaa Jonatan (K. J.) Juuti () oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä Koito.Juuti, Kustaa Jonatan. Jyväskylän seminaari 1863-1937. Muistojulkaisu. Toimittaneet J. M. Mikkola, Artturi Leinonen, Sulo Rekola. Helsinki 1937,348. K. J. Juuti kävi Siitoisten kansakoulua Sortavalassa ja oli sitten pari vuotta kauppa-apulaisena Puhoksessa. Hän aloitti opinnot Jyväskylän seminaarissa 1873. Juuti toimi opettajana Hammaslahden koulussa 1877-1905. Erottuaan opettajan toimestaan Juuti asui Joensuussa. K. J. Juuti oli naimisissa Sanna Koljosen kanssa. Heidän poikiansa olivat Kauppalehden päätoimittaja Yrjö Juuti ja toimittaja, opettaja, kirjailija ja kääntäjä Toimi Juuti.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : Toimi JuutiKarjalan mailta. Yrjö Juuti, Karjalan Maa, 11.12.1930, nro 139, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Suomen maantiede: kansakouluja varten. Weilin & Göös 1881 * Lukukirja yleisessä historiassa, koulutoimen ylihallituksen vahvistamain mallikurssien johdolla kansakouluja varten. Weilin & Göös 1884 * Karjalan kankahilta: Viiden veljen tyttäret, Pajarin tytär, Siirnitsa, Pyhäsaari, Kolinvuorelta. Gummerus 1884 * Karjalan kankahilta, kertoelmia: Oppipojan kertomus, Mannisten kaupunki, Kaksi hirttoyritystä. Hagelberg, Tampere 1889 (nimimerkillä Koito) * Pappiparka. Matti Kurikka, Viipuri 1889 (nimimerkillä Koito) * Nimimerkillä Koito useita kirjoituksia Matti Kurikan toimittamassa Elämä -lehdessä 1907.Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Kustaa Jonatan Juuti == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Koiton (Kustaa Juutin) e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta == Lähteet == Juuti, K. J. Juuti, K. J. Juuti, K. J.
Höfn

Höfn í Hornafirði on kalastajakylä Islannin kaakkoisosassa Hornafjörðurin kunnassa. Sen asukasluku oli 1 710 vuonna 2019. Höfnistä lähtee retkiä läheiselle Vatnajökull-jäätikölle. Höfnin perusti Ottó Tulinius vuonna 1896. Kylä itsenäistyi Nesin kunnasta 1988, mutta Höfnin kunta liittettiin jo 1994 Nesin ja Mýrarin kanssa Hornafjarðarbærin kunnaksi. Hornafjarðarbær yhdistyi kolmen muun kunnan kanssa Hornafjörðurin kunnaksi 1998, jonka kunnalliskeskukseksi tuli Höfn. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Islannin kaupungit
Pierre Pelot

Pierre Pelot (s. 13. marraskuuta 1945 Saint-Maurice-sur-Moselle, Vosges eli Pierre Grosdemange, tunnetaan myös nimillä Pierre Suragne ja Pierre Carbonari), on ranskalainen tieteiskirjailija. Häneltä on suomennettu Tiikeri- sarjassa ilmestynyt nuortenkirja Toinen maa (Une autre Terre, 1972). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Official site Luokka:Ranskalaiset tieteiskirjailijat Luokka:Ranskalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Se (albumi)

Se on suomalaisen Se-yhtyeen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 1983. Kokoelman sisältämät singlekappaleet julkaistiin CD-muodossa vuoden 1997 Singlet-levyllä. == Kappaleet == A-puoli # "Joku muu" - 2'40 # "Riitaa, riitaa, riitaa" - 1'38 # "Maria Maria" - 3'10 # "Voin odottaa" - 1'56 # "Onksunkoskaantehnytmieli" - 3'47 # "Hyvää yötä" - 4'19 B-puoli # "Kadonneet" - 3'59 # "Punaiset kengät" - 2'57 # "Köyhän pikajuna" - 2'36 # "Pitkä marssi" - 3'57 # "Pienet lampaat" - 2'58 # "Missä on taksi joka ajaa ympyrää" - 2'47 == Aiheesta muualla == * Albumi Yarin sivuilla Luokka:Vuoden 1983 kokoelma- albumit Luokka:Se-yhtyeen albumit
Lasi kirkasta vettä

Lasi kirkasta vettä on suomalaisen Se-yhtyeen neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1984. Vuonna 2021 Svart Records uudelleenjulkaisi levyn vinyylinä. == Kappaleet == Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Yari, paitsi missä toisin mainitaan. A-puoli # # # # # B-puoli # * # # # # == Tekijät == ===Kokoonpano levyllä=== * Yari: laulu, kitara, koskettimet * Eeva Koivusalo: basso * Kari Hipponen: kitara * Pentti Degerström: rummut * P. A. Ulmanen: kosketinsoittimet lisäksi: * Esa Kotilainen: haitari ("Siltojen alla") * Jimi Sumén: kitara ("Punainen hame"), tamburiini ("Pikku pojan sydän") == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Albumi Yarin sivuilla Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Se-yhtyeen albumit
Toimi Juuti

Toimi Ilmari Juuti (19. heinäkuuta 1881 PyhäselkäYlioppilasmatrikkelin ja lehtiuutisten mukaan syntymäpaikka oli Kiihtelysvaara. – 19. heinäkuuta 1943 Siilinjärvi) oli suomalainen opettaja, toimittaja, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti nimimerkkejä T.J. ja T.J-i.Suomen kirjailijat tietokanta Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Toimi Juutin vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Kustaa Jonathan Juuti ja Sanna Koljonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Joensuun lyseosta ja suoritti kansakoulunopettajatutkinnon 1916. Juuti toimi aluksi lehtimiehenä Turun Sanomissa, Porissa Kansalainen- lehdessä ja Keski-Savo-lehdessä Kuopiossa. Hän oli sittemmin kansakoulunopettajana Joutsassa, Ilomantsissa ja viimeksi vuodesta 1929 Haapajärvellä.Pikku-uutisia, Karjalan Maa, 20.01.1931, nro 7, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Toimi Juuti oli naimisissa vuodesta 1934 Anna Aliisa Erkkilän kanssa. Toimi Juutin veli oli Kauppalehden päätoimittaja Yrjö Juuti.Karjalan mailta. Yrjö Juuti, Karjalan Maa, 11.12.1930, nro 139, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Teoksia == * Kannokossa: savolaiskuvia. Gust. Ronelius, Pori 1908 == Käännöksiä == * Erik Drake: Taistelussa vapauden ja oikeuden puolesta : kuvauksia vallankumous-liikkeestä Venäjällä. Otto Andersin, Pori 1906 (ilmestyi 26 vihkona) * Mark Twain: Taivasko vai helvetti y. m. humoreskeja. Ronelius’en kirjakauppa, Pori 1907, 2. painos Isak Julin, Tampere 1911 * Nicholas Carter: Nick Carterin seikkailut : salapoliisin kokemuksia. Gust. Ronelius, Pori 1907 * Emil Nervander: Matkakuvaelmia ja muistoja Lapin rajoilta. Gust. Ronelius, Pori 1908 * Silas K. Hocking: Äidin testamentti. Gust. Ronelius, Pori 1908 * Caroline Dale-Snedeker: Spartalainen : kertomus vanhasta Kreikasta. Aksel Andersin, Pori 1915 * Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Toimi Ilmari Juuti == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Vapaasti ladattavia Toimi Juutin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomentajat Luokka:Vuonna 1881 syntyneet Luokka:Vuonna 1943 kuolleet
Rami Sarmasto

Rami Sarmasto (oikea nimi Raimo Sulo Virtanen; 24. elokuuta 1938 Sauvo - 13\. helmikuuta 1965 Humppila) oli suomalainen näyttelijä ja muusikko. Liikenneonnettomuudessa kuollutta Sarmastoa luonnehdittiin aikoinaan "Suomen James Deaniksi". Liikanimestä huolimatta Sarmaston ura painottui elokuvien sijasta vahvasti teatteriin. ==Ura ja elämä== Sarmasto valmistui Suomen Teatterikoulusta vuonna 1958. Hän näytteli Turun kaupunginteatterissa, jossa hänen töihinsä lukeutui muun muassa pääosa William Shakespearen komediassa Kesäyön unelma. Syksyllä 1964 Sarmasto näytteli Bernardon roolin musikaalissa West Side Story vastanäyttelijänään Tamara Lund. Roolitehtävä nosti Sarmaston kansallista tunnettavuutta. Sarmastolla oli kolme elokuvatehtävää, huomattavimpana Ramin osa Valentin Vaalan musiikkipitoisessa nuorisokuvauksessa Nuoruus vauhdissa vuonna 1961. Sarmasto nähtiin myös pienessä avustajantehtävässä häävieraana vuoden 1957 Nummisuutarit- elokuvasovituksessa. Turun taiteilijaseuran Teatterikerho myönsi Sarmastolle Esko-patsaan vuosina 1962 sekä 1963. Sarmasto sävelsi kaksi iskelmää, Sinun omasi ja Tyttö kaivolla. Molemmat sanoitti Tamara Lund. Sinun omasi julkaistiin 16. maaliskuuta 1965 Lundin levyttämänä. Myöhemmin sävelmä on julkaistu lukuisilla kokoelmilla (muun muassa Valittujen Palojen Niin paljon kuuluu rakkauteen -kokoelma). Tamara Lundin ohella iskelmän ovat tulkinneet muun muassa Marjo Leinonen, Tapani Kansa, Taneli Mäkelä ja Eino Grön sekä Lundin tytär Maria Lund. Vähemmän tunnettu Tyttö kaivolla on Tamara Lundin ja Sarmaston duetto. Se jäi Sarmaston ainoaksi levytykseksi ja se julkaistiin Tyttö kaivolla / Sinun omasi -singlen a-puolena, mutta jäi pian b-puolen menestyksen varjoon. Sarmaston esittämistä lauluista on tallella myös Portofino, jonka hän esitti Yleisradion toimittajan haastatellessa häntä, kun Sarmasto suoritti varusmiespalveluaan Porin prikaatin aliupseerikoulussa vuonna 1963.Äänitallenne Rami Sarmaston laulusta ja haastattelusta vuonna 1963: https://www.youtube.com/watch?v=oW1SiP-V8uw Sarmasto seurusteli laulaja Tamara Lundin kanssa, ja heidän oli määrä avioitua. Sarmasto kuitenkin kuoli auto-onnettomuudessa Humppilassa pari viikkoa ennen kaavailtuja häitä 26-vuotiaana. Lund ja Sarmasto olivat valtatie 2:lla matkalla esiintymään Harjavallan Hiittenharjulle, kun heidän autonsa törmäsi vastaantulleeseen ylileveään kuljetukseen. Sarmasto on haudattu Turun hautausmaalle.http://web.archive.org/web/20070927234357/http://www.turunseurakunnat.fi/attachments/turunhautausmaa_karttaesite.pdf ==Filmografia== *Nummisuutarit (1957) *Sotapojan heilat (1958) *Nuori mylläri (1958) *Nuoruus vauhdissa (1961) == Lähteet == *Turunsanomat.fi *Pomus.net *Harjavalta.fi *Groups.msn.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Arvi Ravi

Vihtori Hartikainen (21. lokakuuta 1902 Joensuu – 23. maaliskuuta 1940 Pyhäselkä), joka käytti kirjailijanimeä Arvi Ravi, oli suomalainen kirjailija. Hän kirjoitti myös nimimerkillä Matti.Suomen kirjailijat -tietokanta == Teoksia == * Hölmöläkin valkenee: vuorokeskustelu lapsille. 1935 (nimimerkillä Matti) * Ojasta allikkoon: yksinäytöksinen näytelmä. Pellervo-seura, Helsinki 1938 * Pistokoe: vuorokeskustelu. Pellervo-seura, Helsinki 1939 * Kädetön pitkäkynsi: seikkailukertomus, Poikien seikkailukirjasto 89. Otava 1940 Pohjoiskarjalaisten nykykirjailijoiden matrikkeli - Ravi, Arvi == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Melissa Marr (kirjailija)

Melissa Marr (s. 25. heinäkuuta 1972) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut keijukaistarinan Ilki ihana (Wicked Lovely, 2007, suom. 2008). Marr on toiminut opettajana yliopistossa, ja hänen alaansa ovat kansanperinne ja sadut. Harper Collins Vuonna 2009 TokyoPop julkaisi hänen mangasarjansa. Wicked Lovely: Desert Fey Volume 1 - Sanctuary == Teokset == * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Melissa Marrin verkkosivut * Pentti Pesä: Ilki ihana . Savon sanomat 13.9.2008. Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Melissa Marr

Melissa M. Marr (s. 1971 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hän on perustanut kaksi tuotantoyhtiötä, Blue Magic Pictures ja Elevation Filmworks, jotka tunnetaan erityisesti ohjaajakeskeisestä elokuvanteosta. Hän johtaa The Healing Project -järjestöä, joka tukee pitkäaikaissairaiden asumismahdollisuuksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvatuottajat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt