EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Maalaisaateli

Maalaisaateli () tarkoittaa alempaa englantilaista aatelia.Taskutietojätti, Gummeruksen yksiosainen tietosanakirja, s. 554 (s.v. ”Gentry”). Jyväskylä: Gummerus, 1986 (3. painos). 1700-luvun alkupuolella maalaisaateli määriteltiin maanomistukseen perustuvan vaikutusvallan avulla.Thompson, s. 21–22. Maalaisaateli on ryhmänä epämääräinen, ja sen sisältö on muuttunut ajan myötä. 1700-luvulla siihen voitiin sisällyttää myös papisto, suoraan maataloutta palvelevan kuljetusalan ja teollisuuden omistajat, kuten satula- ja vaunusepät, sekä maataloustuotteita jalostaneen teollisuuden, kuten olutpanimojen, parkitsimoiden, villateollisuuden ja vastaavien omistajat. Maalaisaatelilla oli paljon valtaa 1700-luvulla Englannin ollessa vielä maatalousvaltainen valtio. Kun tarkoitetaan pelkästään maata omistavaa maa- aatelia, voidaan käyttää nimitystä "landed gentry". Englantilaisen maalaisaatelin arvonimiä ovat baronetti (baronet), ritari (knight), esquire ja gentleman. Maalaisaatelia ei lueta pääreihin eivätkä he päässeet parlamentin ylähuoneeseen. Myös lordien nuoremmat pojat kuuluvat gentryyn. Vastaavia ylimystö- ja aateliryhmiä löytyy muistakin Euroopan maista, esimerkiksi Ruotsin rälssi ja Saksan junkkerit. Maa-aatelilla on ollut paljon merkitystä Englannin maanomistuksessa. Heikkojen kuninkaiden aikana keskiajalla noin kahdensadan linnanherran maanhallinta kehittyi maanomistukseksi. Vanhin poika peri maan ja jatkoi feodaalisia velvoitteita. Feodaaliajan jälkeen maa-aateli asetti metsästysoikeuksien nojalla kulkurajoituksia mailleen ja kiisti jokamiehenoikeudet. Omistuksen keskittyminen jatkui 1800-luvulla, kun maatalouden koneellistuminen vähensi työvoiman tarvetta ja vuokraviljelijät tulivat tarpeettomiksi. 1900-luvulla maatalouden tehotuotanto teki pienviljelystäkin kannattamatonta ja maanomistus keskittyi yhä enemmän. Omistajasuvuista kehittyi ylhäinen maa-aateli (landowning gentry). ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Aateli Luokka:Britannian aateli
Gillingham FC

Gillingham Football Club on jalkapallojoukkue Gillinghamista, Kentistä, Englannista. Seura perustettiin vuonna 1893 ja on ainoa Kentin alueelta oleva jalkapalloseura Football Leaguen joukkue. Gillingham pelaa Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Ykkösliigassa, jonne se nousi keväällä 2013.http://www.gillinghamfootballclub.com/club/history/ Priestfield Stadium on toiminut Gillinghamin kotikenttänä seuran perustamisesta lähtien.http://www.gillinghamfootballclub.com/club/history_of_priestfield == Historia lyhyesti == Seura perustettiin vuonna 1893 nimellä New Brompton FC. Vuonna 1912 seuran nimi päätettiin vaihtaa Gillinghamiksi. Seura liittyi vuonna 1920 Football Leagueen, josta joukkue pudotettiin kauden 1937–1938 jälkeen. Gillingham palasi uudelleen Football Leagueen vuonna 1950. Gillingham pelasi vuoteen 1959 asti 3. divisioonassa, josta se putosi kauden 1958–1959 päätteeksi 4. divisioonaan. Gillingham vuorotteli tämän jälkeen useiden vuosikymmenten ajan kolmannen ja neljännen divisioonan välillä. Talousongelmat varjostivat välillä seuran toimintaa. Kaudella 1999–2000 Gillingham eteni 2. divisioonassa aina nousukarsintoihin Wigan Athleticia vastaan. Ottelun varsinainen peliaika päättyi tasan 1–1. Jatkoajan jälkeen Gillingham voitti ottelun 3–2 ja eteni ensimmäistä kertaa seuran historiassa Englannin 1. divisioonaan. Gillingham putosi mestaruussarjasta vasta kauden 2004–2005 päätteeksi. Kauden 2007–2008 päätteeksi Gillingham putosi ykkösliigasta Englannin kakkosliigaan. Viimeisten vuosien aikana Gillingham on vuorotellut ykkösliigan ja kakkosliigan välillä mutta kaudesta 2013–2014 alkaen se on pysynyt ykkösliigassa. == Tunnettuja entisiä pelaajia == * John Simpson * Andy Hessenthaler * Brian Yeo * Tony Cascarino * Steve Bruce == Saavutuksia == * 3. divisioona (kolmanneksi korkein sarjataso): toinen 1995–1996 * 4. divisioona (neljänneksi korkein sarjataso): voittaja 1963–1964, toinen 1973–1974 * Englannin kakkosliiga (neljänneksi korkein sarjataso): voittaja 2012–2013 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Englantilaiset jalkapalloseurat
Rautajärvi (Humppila)

Rautajärvi on kuivatettu järvi Kanta-Hämeessä Humppilassa. Entinen järvi kuului Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Kojonjoen valuma- alueeseen ja järven läpi virtasi Koenjoki eli Kojonjoki. Järvi kuivatettiin 1800-luvulla niityksi, mutta nykyään se on peltomaata. Järven paikalla lukee nykykartoissa "Rautajärvi" ja sen rantojen jättämät jäljet peltomaassa näkyvät edelleen ilmavalokuvissa. == Historia == Rautajärven lähistöltä eli Humppilan Järvensuolta löydettiin suoturpeen kairausnäytteistä viljan siitepölyä aivan kivikauden lopulla syntyneistä kerroksista. Rautajärvi olisi sen mukaan ollut herkästi tulvivana järvenä viljelyä harjoittavan väestön kiinteä asuinpaikka. Keramiikasta päätellen viljelijät olivat nuorakeramiikan tai kampakeramiikan valmistajat. Vuoden 1855-56 Kalmbergin kartastossa järvi osuu kahden karttalehden taitteeseen. Se oli tuolloin soikean muotoinen järvi, jonka länsipäässä oli pitkä ja kapea lahti. Koenjoki laski järveen pohjoisesta ja laski pois lännessä lahden perukassa. Jos järvi on piirretty kartastoon tarkasti ja sen mittakaava vastaa piirrettyjä mittoja, olisi järven pituus ollut noin 3,4 kilometriä ja suurin leveys 1,4 kilometriä. Länteen kurottava lahti olisi ollut 2 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Lahden pohjukka oli kaareva, mikä näkyy Koenjoen mutkana edelleen. Humppilassa haettiin lupa laskea Rautajärvi vuonna 1848. Toisen kerran haettiin samaan hankkeeseen lupa Tammelan pitäjästä vuonna 1862 ja vuosina 1865−1870 järveä lopultakin laskettiin. Hanketta varten perustettiin vuonna 1865 järvenlaskuyhtiö, jossa järven osuudet jaettiin kylittäin. Vuonna 1913 talollinen K.V. Kylämarkkula ja kumppanit Metsämaalta pyysivät Rautajärven vesijättömaan katselmusta. Tästä voidaan päätellä, että järven vedenpintaa olisi laskettu niin alas, että kuivunutta maata oltaisiin jakamassa kuivausyhtiön osakkaiden kesken. Suuri Rautajärvi on ilmeisesti laskettu ja kuivatettu useassa vaiheessa aivan samalla tavoilla kuin muitakin järviä. Järven alisen kosken tai luusuan perkaamisen jälkeen vesijättö ojitettiin ja kuivattiin. Kuitenkin tulvaherkkään järvenpohjaan tuli kaivaa uoma tulevaa jokea varten. Eräs ongelma oli Rautaoja, joka laski Rautajärveen. Sen vedet joudutaan nykyään pumppaamaan Koenjokeen, sillä sen vedenpinta on ylempänä kuin järven pohjalla virtaavan Rautaojan. Nämä toimenpiteet tapahtuivat 1900-luvun puolella. Kokonaan kuivatetuksi järvi saatiin 1950-luvulla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Bilund, Antti & Sepänmaa, Timo & Jussila, Timo: Rauma-Forssa voimajohtolinjan muinaisjäännösinventointi , Mikrolitti OY, 2011 Luokka:Loimijoen valuma-alueen kuivatetut järvet Luokka:Humppilan luonto
Yleisluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 1950

Pikaluistelun EM-kilpailut 1950 käytiin 4.–5. helmikuuta Helsingin tulevalla olympiastadionilla. Kilpailu käytiin vain miesten sarjassa ja mitalit jaettiin neljän matkan yhteispisteiden perusteella. ==Tulokset== Sija Kilpailija Maa 500 m 5000 m 1500 m 10000 m Summa align="center" Hjalmar Andersen 46,1 (1) 8.32,4 (1) 2.24,4 (1) 17.56,8 (2) 199.313 align="center" Reidar Liaklev 47,5 (7) 8.36,7 (2) 2.25,6 (3) 17.55,5 (1) 200.440 align="center" Sverre Haugli 47,6 (8) 8.45,1 (4) 2.24,5 (2) 18.16,7 (5) 203.112 align="center" Göthe Hedlund 47,2 (5) 8.52,3 (6) 2.27,2 (6) 18.05,3 (3) 203.762 align="center" Lassi Parkkinen 46,3 (2) 8.58,9 (11) 2.27,1 (5) 19.12,2 (11) 206.833 align="center" Wim van der Voort 48,4 (13) 8.56,6 (9) 2.28,0 (7) 18.43,6 (8) 207.573 align="center" Carl-Erik Asplund 48,1 (10) 8.54,2 (8) 2.32,1 (13) 18.38,7 (7) 208.155 align="center" Anton Huiskes 47,9 (9) 8.52,5 (7) 2.32,5 (14) 18.47,2 (9) 208.343 align="center" Johnny Wickström 48,8 (14) 9.05,0 (12) 2.28,6 (8) 18.35,9 (6) 208.628 10\. Curt Karlsson 49,5 (15) 8.58,1 (10) 2.33,5 (15) 18.47,5 (10) 210.852 11\. Kees Broekman 56,9 val (20) 8.38,4 (3) 2.26,7 (4) 18.12,0 (4) 212.240 12\. Kauko Salomaa 47,1 (4) 9.06,5 (14) 2.29,8 (9) NC 151.683 13\. Kalevi Laitinen 47,1 (4) 9.06,5 (14) 2.29,8 (9) NC 151.683 14\. Enrico Musolino 47,0 (3) 9.20,7 (16) 2.31,7 (11) NC 153.637 15\. Mauri Suomalainen 48,1 (10) 9.27,6 (17) 2.31,7 (11) NC 155.427 16\. Cor Heus 50,3 (17) 9.16,4 (15) 2.34,4 (16) NC 157.407 17\. Ferenc Lörincz 49,6 (16) 9.39,7 (18) 2.35,4 (17) NC 159.370 18\. József Merényi 50,5 (19) 9.49,1 (19) 2.37,3 (19) NC 161.843 19\. Guido Caroli 50,4 (18) 10.01,8 (20) 2.36,8 (18) NC 162.847 20\. Henry Wahl 47,3 (6) 8.45,6 (5) - (DQ) NC 99.860 == Lähteet == *EM-tilastot hollanniksi Luokka:Vuoden 1950 pikaluistelu Luokka:Pikaluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot

thumb|Forum Marinum on merenkulun ja merivoimien historian valtakunnallinen vastuumuseo. Sen kokoelmiin kuuluu muun muassa höyrykäyttöinen satamahinaaja Vetäjä V. Suomen valtakunnalliset vastuumuseot ovat museoita, joiden tehtäviin kuuluu muun muassa ohjata museotoimintaa koko Suomessa omalla erikoisalallaan ja toimia kulttuuriperinnön valtakunnallisina asiantuntijoina. Uudistetun museolain mukaan alueelliset vastuumuseot ja valtakunnalliset vastuumuseot korvasivat maakunta- ja aluetaidemuseojärjestelmän sekä valtakunnalliset erikoismuseot. Laki astui voimaan 1.1.2020. Valtakunnalliset vastuumuseot saavat korotettua valtionosuutta ja niillä on oltava suunnitelma valtakunnallisen toiminnan tavoitteista. Museot neuvottelevat painopisteistä ja tavoitteista Museoviraston kanssa. Suomessa on 17 valtakunnallista vastuumuseota: Museon nimi Sijainti Aloittanut toiminnan* Alvar Aalto -museo Jyväskylä 1966 Arkkitehtuurimuseo Helsinki 1956 Designmuseo Helsinki 1873 Forum Marinum Turku 1999 Lusto – metsämuseo Punkaharju, Savonlinna 1988 Mobilia – auto- ja tiemuseo Kangasala 1992 Saamelaismuseo Siida Inari 1959 Suomen ilmailumuseo Vantaa 1969 Suomen käsityön museo Jyväskylä 1888 Suomen lasimuseo Riihimäki 1961 Suomen maatalousmuseo Sarka Loimaa 2005 Suomen Rautatiemuseo Hyvinkää 1898 Suomen valokuvataiteen museo Helsinki 1969 Teatterimuseo Helsinki 1962 Tekniikan museo Helsinki 1969 Työväenmuseo Werstas Tampere 1993 Urheilun ja liikunnan kulttuurikeskus Tahto Helsinki 1943 Vuosiluku tarkoittaa museon toiminnan aloittamisvuotta tai museon avaamisvuotta. Valtakunnallisen erikoismuseon nimitys on voinut tulla tätä myöhemmin. == Lähteet == *
Göthe Hedlund

Göthe Hedlund (30. heinäkuuta 1918 Tukholma, Ruotsi – 15. joulukuuta 2003) oli ruotsalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Hedlund kilpaili ensimmäisen kerran EM-kisoissa ennen toista maailmansotaa talvella 1939 Riiassa Latviassa. Hänen sijoituksensa niissä kisoissa oli 16. Kaksi viikkoa myöhemmin MM- kisoissa Helsingissä, mutta hän pääsi niissä luistelemaan vain kolme matkaa. Käynnistynyt maailmansota keskeytti kansainväliset kilpailut, joten kilpailut jäivät vähäisiksi kansallisiksi tapahtumiksi. Maailmansodan päätyttyä Hedlund saavutti vuonna 1946 järjestetyissä EM-kisoissa mestaruuden. Samana keväänä 1946 järjestettiin vielä epäviralliset MM-kisat Oslossa. Niissä hän sijoittui hoopealle. Seuraavana vuonna 1947 hän oli saavuttamassa Ruotsille EM-kisoissa kaksoisvoiton Åke Seyffarthin ottaessa mestaruuden ja Hedlundin sijoittuessa toiseksi. Sodan jälkeiset ensimmäiset talviolympialaiset Sveitsin St. Moritzissa helmikuussa 1948 toivat Hedlundille pronssimitalin 5 000 metrillä norjalaisten jäljessä ajalla 8.34,8.Sports Reference LLC: Göthe Hedlundin olympiasijoitukset Kaksi viikkoa olympialaisten jälkeen järjestetyissä EM- kisoissa Hedlund saavutti vielä hopeamitalin.Speedsckating-tietokanta: Göthe Hedlundin ijoitukset Hedlundin ura jatkui vielä vuoteen 1952. Hän kuoli vuonna 2003 Lidingössä 85 vuoden iässä. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset pikaluistelijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2003 kuolleet
Arne Beurling

Arne Carl-August Beurling (3. helmikuuta 1905 Göteborg – 20. marraskuuta 1986) oli ruotsalainen matemaatikko. Hän sai eniten julkisuutta Upsalan yliopiston professorina tekemistään kryptologian tutkimuksista. Toisen maailmansodan aikana hänen onnistui murtaa saksalaisten Geheimfernschreiber- kaukokirjoittimen salakirjoitus, minkä ansiosta Ruotsin tiedustelu pystyi usean vuoden ajan seuraamaan miehitetyn Norjan ja Saksan välistä saksalaisten viestintää. Siten ruotsalaiset saivat ennalta selville esimerkiksi Operaatio Barbarossan alkamisenSvensk knäckte nazisternas hemliga koder Svenska Dagbladet, 25.10.2010. Beurling oli radiotiedustelun palveluksessa vuodesta 1939 alkaen, ja talvisodan aikana hän pystyi lukemaan Neuvostoliiton viestejä. Norjan valloituksen jälkeen Saksa pyysi kesällä 1940 Ruotsilta luvan käyttää Norjasta Ruotsin läpi kulkevaa kaukokirjoitinkaapelia. Beurling otti tutkittavakseen kaapelissa yhden vuorokauden aikana kulkeneen salakirjoitetun liikenteen. Kahdessa viikossa Beurling pystyi murtamaan koodin. Ruotsin tiedustelu pystyi siitä alkaen lukemaan Saksan viestintää, jonka käsitti monen vuoden aikana satojatuhansia viestejä. Lisäksi Ruotsi pystyi itse ottamaan käyttöön samantapaisen laitteen. ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Bengt Beckman, Svenska kryptobedrifter (1996 och 2005), ISBN 91-0-056229-7 och ISBN 91-0-010619-4 * Wilhelm Carlgren, Svensk underrättelsetjänst 1939–1945 (1985), ISBN 91-38-90632-5 * Vem är Vem? Svealand utom Stor-Stockholm 1964. Luokka:Ruotsalaiset matemaatikot Luokka:Ruotsalaiset professorit Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Carl-Erik Asplund

Carl-Erik Asplund (14. syyskuuta 1923 Föllinge, Ruotsi – 8. tammikuuta 2024) oli ruotsalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti. Asplundin kansainvälinen ura oli vuosina 1949–55, jolloin hän osallistui viisi kertaa EM- ja neljä kertaa MM-kisoihin. Näinä vuosina parhaaksi sijoitukseksi tuli vuoden 1951 EM- kisojen neljäs sija. Matkakohtaisesti hän menestyi niin 5 000 kuin 10 000 metrin matkoilla. Vuonna 1947 järjestetyissä EM-kisoissa Hedlund saavutti vielä hopeamitalin. Vuoden 1952 Oslon olympialaisissa Asplund saavutti pronssia 10 000 metrillä Norjan Hjalmar Andersenin ja Hollannin Kees Broekmanin saadessa kirkkaimmat mitalit.Sports Reference LLC: Carl-Erik Asplundin olympiasijoitukset == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsalaiset pikaluistelijat Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ruotsalaiset Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Anton Huiskes

Antonius Albertus Jozef Huiskes (5. maaliskuuta 1928 Wierden, Alankomaat - 9\. marraskuuta 2008 Coux-et-Bigaroque, Ranska) oli alankomaalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja. Huiskes kuului sodanjälkeiseen hollantilaisluistelijasukupolveen. Ensiesiintyminen kansainvälisillä areenoilla tapahtui St. Moritzin talviolympialaisissa helmikuussa 1948. Sijoitukset silloin olivat välillä 12-27. Hänen parhaat saavutuksensa olivat Oslon vuoden 1952 talviolympialaisten 5 000 metrin neljäs ja 10 000 metrin viides sija.Sports Reference LLC: Anton Huiskesin olympiasijoitukset Vuonna 1953 hän luisteli Davosissa uuden 3 000 metrin ME:n 4.40,2, jolla hän paransi 5,5 sekuntia ruotsalaisen Åke Seyffarthin 11 vuotta vanhaa ennätystä, jonka puolestaan norjalainen Knut Johannesen rikkoi 10 vuotta myöhemmin. EM-kisoissa hän kilpaili vielä keväällä 1954 ja kansallisissa mestaruuskisoissa keväällä 1956.Speedsckating-tietokanta: Anton Huiskesin sijoitukset Oman uransa jälkeen Huiskes tuli tunnetuksi 1960-luvulla uuden hollantilaissukupolven Ard Schenkin ja Kees Verkerkin valmentajana vuosina 1964-66. Yhteistyö Hollannin liiton kanssa katkesi kuitenkin vuonna 1966, ja Huiskes siirtyi valmentamaan ruotsalaisia Johnny Högliniä ja Örjan Sandleria. Myöhemmällä iällä hän tuki mm. kehitysvammaisten luisteluharrastusta. Kaikkien näiden toimien ja saavutusten kunniaksi vuonna 1996 perustettiin hänen nimeään kantava Anton Huiskes -säätiö. Vuonna 2005 Hollannin TV:ssä oli lähetys, jossa Huiskesin oppilaat Schenk ja Verkerk antoivat hänen läsnä ollessaan lähetyksessä tunnustusta uuden hollantilaisen pikaluistelukoulukunnan luomisesta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Alankomaalaiset pikaluistelijat Luokka:Alankomaalaiset olympiamitalistit Luokka:Alankomaalaiset pikaluisteluvalmentajat Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Kuhmon Kiva

Kuhmon Kiva ry on vuonna 1934 perustettu kuhmolainen urheiluseura, jonka jaostoon kuuluu yleisurheilu, koripallo, painonnosto, salibandy, pesäpallo, lentopallo ja jääkiekko. Lisäksi vuonna 1958 perustettiin jumppaseura Kuhmon Kivattaret ry.Kuhmon Kivattaret Jääkiekkojaosto Kuhmon Kiva HT perustettiin vuonna 1961. Sen miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2021–2022 II- divisioonaa.Eliteprospects.com – KuKi HT KuKi HT:n kasvateista ammattilaisina ovat pelanneet Arttu Heikkinen, Niko Kantelinen, Saku Kinnunen, Aleksi Klemetti, Joonas Komulainen ja Janne Pesonen.Elite Prospects Yleisurheilussa Kivalla on hallussaan miesten seurajoukkueiden 4 × 400 metrin viestijuoksun virallinen Suomen ennätys. 24. heinäkuuta 1983 Jyväskylässä käydyissä SM- kilpailuissa tehdyssä ennätysajassa 3.10,69 joukkueessa juoksivat Risto Heikkinen, Heikki Rusanen, Pekka Rusanen ja Matti Rusanen. Kuhmon Kiva-Pesis voitti pesäpallossa Suomen neljänneksi korkeimman sarjatason Kainuun maakuntasarjan mestaruuden vuosina 1946, 1955, 1957, 1958 ja 1960. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Kuhmon Kiva ry:n kotisivut *Kuhmon Kiva HT ry:n kotisivut Luokka:Suomalaiset urheilun yleisseurat Luokka:Pesäpalloseurat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Suomalaiset koripalloseurat Luokka:Suomalaiset lentopalloseurat Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Suomalaiset uintiseurat Luokka:Suomalaiset voimisteluseurat Luokka:Suomalaiset yleisurheiluseurat Luokka:Kuhmo Luokka:Vuonna 1934 perustetut urheiluseurat
Christian de Meza

Christian Julius de Meza (14. tammikuuta 1792 Helsingør – 16. syyskuuta 1865 Kööpenhamina)Salmonsens konversationsleksikon (1915–1930), s. 1066 Runeberg.org. Viitattu 15.1.2015. oli tanskalainen kenraali, joka toimi Tanskan armeijan komentajana vuoden 1864 Tanskan–Preussin sodan alkuvaiheessa. De Mezan isoisä oli kristinuskoon kääntynyt oppinut juutalainen. De Meza valistui upseeriksi 1810. Hän toimi kieltenopettajana vuodesta 1816 tykistökoulussa ja vuodesta 1830 sotakorkeakoulussa. Hänet ylennettiin 1842 majuriksi. Vuonna 1848 puhjenneen ensimmäisen Slesvigin sodan alussa hän komensi Tanskan sotaan osallistuneiden joukkojen tykistöä, mutta sai 1849 ylennyksen everstiksi ja nimityksen prikaatinkomentajaksi. Sen jälkeen hän oli jonkin aikaa Alsin saarelle sijoitettujen joukkojen komentaja. Komennettuaan prikaatiaan Frederician taistelussa heinäkuussa 1849 de Meza ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin koko tykistön komentajaksi. Vuoden 1850 Istedin taisteluun de Meza osallistui ensin osana kenraali Christoph von Kroghin esikuntaa, mutta kenraali Friderich Adolph Schleppegrellin kaaduttua taistelussa de Meza otti hänen divisioonansa komentoonsa ja johti sen voittoon.Nordisk familjebok (1913), s. 394–395 Runeberg.org. Viitattu 15.1.2015. Sodan jälkeen de Meza oli 1851–1856 tykistöprikaatin komentajana, 1856–1858 tykistön ylitarkastajana ja 1858–1863 Slesvigiin sijoitettujen joukkojen komentajana. Hän johti myös 1855–1857 linnoituskomiteaa ja valvoi muun muassa Dannevirken linnoituksen vahvistamista. De Meza nimettiin hieman ennen uuden sodan puhkeamista tammikuussa 1864 Dannevirkeen sijoitetun armeijan komentajaksi. Hän torjui preussilaisen sotamarsalkka Friedrich von Wrangelin vaatimuksen tanskalaisten vetäytymisestä Slesvigistä, mikä johti sodan syttymiseen. De Mezan oletettiin puolustavan Dannevirkea peräänantamattomasti, mutta 4. helmikuuta – vain kolme päivää sodan syttymisen jälkeen – pidetyssä sotaneuvoston kokouksessa hän päättikin perääntyä välittömästi Dannevirkesta pelätessään Tanskan armeijan joutumista saarroksiin, mikäli toimenpidettä viivytettäisiin. Päätöstä pidettiin sotilaallisesti järkevänä, mutta tanskalaiset ottivat tiedon vastaan tyrmistyneinä ja se vaikutti taistelutahtoon lamaannuttavasti. Tämän vuoksi de Meza kutsuttiin pian takaisin Kööpenhaminaan ja vapautettiin 28. helmikuuta komentajantehtävistään, vaikka muut kenraalit tukivatkin edelleen häntä. Hän vetäytyi palveluksesta pian sodan päättymisen jälkeen ja kuoli seuraavana vuonna. ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kenraalit Luokka:Vuonna 1792 syntyneet Luokka:Vuonna 1865 kuolleet
Adesio Lombardo

Adesio Rafael Lombardo Rossi (2. helmikuuta 1925 Montevideo – ?) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Lombardo saavutti olympiapronssia Uruguayn koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingistä 1952. Lontoossa 1948 Uruguay sijoittui viidenneksi.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset koripalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
CTV Television Network

CTV Television Network (yleisesti CTV) on Kanadassa toimiva englanninkielinen kaupallinen televisiokanava. Sen omistaa Bell Media, joka on BCE Inc.:n tytäryhtiö. CTV on Kanadan suurin yksityinen televisioyhtiö, ja kaikista kanadalaisista televisiokanavista katsotuin. CTV aloitti lähetyksensä lokakuussa 1961. Ennen lähetystoiminnan alkamista CTV tunnettiin projektinimellä Canadian Television Network. Ensimmäinen CTV:llä lähetetty ohjelma oli Harry Raskyn tuottama dokumentti, jossa esiteltiin tämän uuden kanavan toimintaa. CTV-brändin alla toimii myös muita kanavia, kuten CTV 2 ja ympärivuorokautinen uutiskanava CTV News Channel. == Katso myös == *CTV National News == Aiheesta muualla == *Kanavan kotisivut *CTV News *CTV:n historiikki *
Roberto Lovera

Roberto José Lovera Vidal (14. marraskuuta 1922 Montevideo – 22. kesäkuuta 2016) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Lovera saavutti olympiapronssia Uruguayn koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingistä 1952. Lontoossa 1948 Uruguay sijoittui viidenneksi.Olympics at Sports-Reference Lovera edusti maataan myös vuoden 1954 MM-kilpailuissa. Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista Lovera voitti Uruguayn joukkueessa kolme mestaruutta ja kaksi hopeamitalia. Hän kuoli 93-vuotiaana kesäkuussa 2016. == Lähteet == * Roberto Lovera Bio, Stats and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Uruguaylaiset koripalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Wilfredo Peláez

Wilfredo Andrés Peláez Esmite (27. lokakuuta 1930 San José de Mayo – 22. toukokuuta 2019) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Peláez saavutti olympiapronssia Uruguayn koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952.Olympics at Sports-Reference Peláez kuoli 88-vuotiaana 22. toukokuuta 2019.https://funebres.elpais.com.uy/05072019/05292019 == Lähteet == * Wilfredo Peláez Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Profiili FIBA Archive Luokka:Uruguaylaiset koripalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Carlos Roselló

Carlos Roselló Betbeze (2. toukokuuta 1922 Montevideo – ?) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti. Roselló saavutti olympiapronssia Uruguayn koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingistä 1952. Lontoossa 1948 hänen edustamansa Uruguay sijoittui viidenneksi.Olympedia == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Uruguaylaiset koripalloilijat Luokka:Uruguaylaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Kuolinvuosi puuttuu
Burgui

Jorge Franco Alviz eli Burgui (s. 29. lokakuuta 1993 Burguillos del Cerro, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo Alavésia ja on pelipaikaltaan laitalinkki. == Seurajoukkueura == Burgui liittyi kotikaupunkinsa jalkapalloseura CD Burguillosin nuorisoakatemiaan vuonna 2003. Seitsemän vuotta myöhemmin hän vaihtoi seuraa CP Cacereñoon ja siitä vuotta myöhemmin matka jatkui CD Diocesanoon.Jorge Franco, jugador del RMC El Megáfono de la FCOM. Viitattu 15.2.2015. Maaliskuussa 2012 hänen ilmoitettiin siirtyvän Real Madridin nuorisoakatemiaan ja siirto astui voimaan kesäkuussa.El Real Madrid ficha a Jorge Franco, la 'perla' extremeña Marca. Viitattu 15.2.2015. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran C-joukkueessa kaudella 2012–2013 maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 2\. kesäkuuta 2013 Burgui teki ensiesiintymisensä seuran reservijoukkueessa Alcorcónia vastaan, kun hän korvasi kentältä vaihtoon tulleen Juanfranin ottelun 68. peliminuutilla.Fiesta de graduación del Castilla que complica al Alcorcón Marca. Viitattu 15.2.2015. Viisi päivää myöhemmin hänen ilmoitettiin nousevan vakituisesti reservijoukkueen kokoonpanoon.Burgui, ¿el nuevo Jesé? El Periódico de Extremadura. Viitattu 15.2.2015. 21\. syyskuuta 2013 Burgui onnistui ensimmäistä kertaa maalinteossa reservijoukkueessa ottelussa Real Zaragozaa vastaan.El Zaragoza flota; el Castilla se embarra Marca. Viitattu 15.2.2015. 11\. toukokuuta 2014 hänet nostettiin ensimmäistä kertaa edustusjoukkueen kokoonpanoon vierasotteluun Celta Vigoa vastaan, mutta ensiesiintyminen jäi vielä kuitenkin tekemättä.Sin pena ni gloria Marca. Viitattu 15.2.2015. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Burguin tilastot BDFutbol-sivustolla * Burguin tilastot Soccerway-sivustolla Luokka:Espanjalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bonobo (muusikko)

Bonobo (oik. Simon Green; s. 30. maaliskuuta 1976) on brittiläinen muusikko, tuottaja ja DJ, joka asuu tällä hetkellä Los Angelesissa. Green on tuottanut ja esiintynyt Tru Thoughtsin Robert Luisin kanssa myös nimillä Nirobi ja Barakas. == Diskografia == === Albumit === * * * * * * * === Muut albumit === * * * * * * === EP:t === * * * * * * * * * * * * === Singlet === * ”One Offs, Remixes & B-sides” (2002) * ”Nightlite / If You Stayed Over” (2006) * ”Nightlite (Zero dB Reconstruction/Bonobo Remixes)” (2006) * ”Stay the Same (featuring Andreya Triana)” (2009) * ”Eyesdown (featuring Andreya Triana)” (2010) * ”Cirrus” (2013) * ”First Fires (featuring Grey Reverend)” (2013) * "Ibrik” (2019) * ”Linked” (2019) * ”"Heartbreak” (Totally Enormous Extinct Dinosaursin kanssa) (2020) * ”Loom” (Ólafur Arnaldsin kanssa) (2020) * ”6000 Ft.” (Totally Enormous Extinct Dinosaursin kanssa) (2020) * ”Rosewood” (2021) * ”Tides (featuring Jamila Woods)” (2021) * ”Otomo (featuring O’Flynn)” (2021) * ”Shadows (featuring Jordan Rakei)” (2021) * ”From You” (Jojin kanssa) (2022) * ”ATK” (2022) * ”Defender” (2022) * ”Fold” (Jacques Greenen kanssa) (2023) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Brittiläiset DJ:t Luokka:Brittiläiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Chillwave-artistit Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Propaganda (Sparksin albumi)

Propaganda on Sparks-yhtyeen vuonna 1974 julkaistu albumi. Se julkaistiin vain yhdeksän kuukautta edellislevy Kimono My Housen jälkeen. Albumi ylsi Britanniassa listasijalle yhdeksän. Yhdysvalloissa se nousi sijalle 63, mikä on Sparksin kaikkien aikojen paras sijoitus Billboard 200 -albumilistalla. == Työstö == Albumi äänitettiin Lontoon Air-studioilla, ja tuottajana toimi edellisalbumin tapaan Muff Winwood. Materiaalia ei ollut jäänyt edellislevyltä lainkaan yli, joten materiaali työstettiin kiireessä. Ron Mael on kertonut, että yhtye oli niin innoissaan Kimono My Housen vastaanotosta, että se ruokki heidän luovuuttaan positiivisella tavalla.Sparks: Propaganda-albumin CD- version kansilehden tiedot, kirjoittanut Martin Aston (Universal/Island 984 341 0) == Musiikki == Ensimmäinen kappale ”Propaganda” on 22-sekuntinen a cappella. Se äänitettiin alun perin akustisen kitaran säestämänä, mutta lopulta siihen jätettiin pelkät lauluraidat. Sitä seuraa rajumpi ”At Work, At Home, At Play”. Sen rivi ”Stop, there’s got to be a million girls though I can’t think of one” on yksi Ron Maelin suosikkeja. Russell Mael on puolestaan kehunut kappaletta ”Don’t Leave Me Alone with Her”, sillä hänen mukaansa sen sävelkulku ei muistuta lainkaan perinteistä pop-kappaletta. Kappaletta onkin verrattu musiikillisesti itäeurooppalaiseen kansanmusiikkiin. Musiikillisia kliseitä välttelevä Ron Mael teki laulun aiheesta vastakohdan useimpien miesten toiveille. Kappaleessa ”Something for the Girl with Everything” yritetään epätoivoisesti etsiä jotain tytölle, jolla on jo kaikkea. ”Who Don’t Like Kids” kertoo miehestä, joka harrastaa seksiä vain saadakseen lapsia. == Kansitaide == Propagandan kansikuvaan Sparks pyysi valokuvaaja Monty Colesia kehittämään ”jotakin vaarallista”. Hänen ensimmäinen ideansa oli kuvata Maelin veljekset suorittamassa laskuvarjohyppyä. Tämä kuitenkin hylättiin, sillä Ron Maelin mukaan yhtye ”halusi pidemmän uran”. Yhtye hyväksyi vaihtoehtoisen veneversion. Kuva otettiin jossain päin Etelä-Englantia. Albumin takakannessa Maelin veljekset on sullottu autoon. == Kappaleet == == Listasijoitukset == Valtio Korkein sijoitus Listaviikot Nousu listalle Lähde 5\. 21 marraskuu 1974 9\. 13 23.11.1974 16\. 1 viikko 49/1974 49\. 50\. 1 26.12.1975 63\. 1975 == Kokoonpano == Muusikot *Ron Mael – kosketinsoittimet *Russell Mael – laulu *Trevor White – kitara *Ian Hampton – basso *Dinky Diamond – rummut *Adrian Fisher – kitara Muut *Muff Winwood – tuottaja *Richard Digby-Smith – äänittäjä *Robin Black – äänittäjä *Bill Price – äänittäjä, miksaaja *Monty Coles – suunnittelu ja valokuvaus == Lähteet == Luokka:Sparksin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Wim Ruska

Willem ”Wim” Ruska (29. elokuuta 1940 Amsterdam – 14. helmikuuta 2015) oli alankomaalainen judoka, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Wim Ruska ylsi olympiakultaan Münchenissä 1972 sekä raskaassa sarjassa että avoimessa luokassa. Hän oli ensimmäinen samoissa olympialaisissa kaksi kultamitalia voittanut judoka. Ruska voitti myös judon maailmanmestaruuden raskaassa sarjassa 1967 ja 1971. Kilpauransa jälkeen Wim Ruska toimi valmentajana. Hän sai vuonna 2001 aivohalvauksen, joka jätti hänet osittain halvaantuneeksi. Ruska kuoli 74-vuotiaana 14. helmikuuta 2015. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Alankomaalaiset judokat Luokka:Alankomaalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Mika Seppälä

Mika Kristian Seppälä (24. elokuuta 1951 Helsinki – 23. tammikuuta 2015 Tallahassee, Florida, YhdysvallatHelsingin Sanomat, Kuolleita, 15.2.2015 sivu C24) oli suomalainen matemaatikko. Hän sai tohtorin arvon Helsingin yliopistosta 1978. Hän tutki Riemannin pintoja ja algebrallisia käyriä. Hän työskenteli Floridan osavaltionyliopistossa (Arkistossa) Seppälällä oli Suomen ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalaisuus. Hän oli sekä Floridan osavaltionyliopiston että Helsingin yliopiston professori. Seppälä sai Helsingin yliopiston opetusteknologiapalkinon vuosina 2007 ja 1999. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Mika Seppälän muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset matemaatikot Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1951 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit
Jätkäsaaren pelastusasema

pienoiskuva|right|230px|Pelastusaseman sisäänkäynti. Jätkäsaaren pelastusasema on Helsingin kaupungin pelastuslaitoksen pelastusasema, joka valmistui vuonna 2011. Asema sijaitsee Helsingin Länsisataman kaupunginosan Jätkäsaaren osa- alueella katuosoiteessa Tyynenmerenkatu 1. Kaikki aseman kalusto kuuluu Pelastuskoululle ja siihen kuuluu sammutusautot RHE901, RHE9012, RHE9013 ja RHE9014 sekä usea miehistönkuljetusauto. Vuoden 2013 lopussa tiedotettiin, että pelastusasema joutuu säästösyistä luopumaan yhdestä pelastusyksiköstä. Tulipalon sattuessa esimerkiksi Lauttasaaressa, yhä useammin apu sinne tulee Espoosta. Samassa yhteydessä kerrottiin, että aseman yhteyteen siirretään Helsingin pelastuskoulu Etelä-Haagasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Helsingin pelastuslaitos Luokka:Helsingin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen paloasemat Luokka:Jätkäsaari
Viljamaa (täsmennyssivu)

Viljamaa tai Wiljamaa voi tarkoittaa seuraavia: * Viljamaa, Orimattilan kylä == Sukunimi == * Jarmo Viljamaa (s. 1983), lentopalloilija * Kalle Viljamaa (1885–1918), painija * Marja-Leena Viljamaa (1945−2003), psykologi, kansanedustaja (sdp) * Milla Viljamaa (s. 1980), muusikko * Sirpa Viljamaa oik. Pinterits (s. 1958), miss Suomi * Rafael Viljamaa (s. 1928), mäkihyppääjä ja pesäpalloilija * Wäinö Wiljamaa (1874–1923), näyttelijä
Leon Basilier

Leon (Basse) Fredrik Basilier (27. helmikuuta 1920 Helsinki – 7. helmikuuta 2015 HelsinkiHelsingin Sanomat, Kuolleita, 15.2.2015 sivu C26) oli suomalainen kilpaveneilijä, joka oli 1950-luvulla menestyneimpiä suomalaisia moottoriveneurheilijoitaUppslagsverket.fi, viitattu 15.2.2015. Basilier kirjoitti alan artikkeleita Tekniikan Maailmaan.Finna.fi Basilier oli Suomen Hitsausyhdistyksen kunniajäsen.Shy-hitsaus, viitattu 15.2.2015 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Leon Basilier: Moottoriveneet ja venemoottorit Suomessa ennen 30-lukua (pdf) Luokka:Suomalaiset moottoriveneilijät Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Basilier

Basilier on alkujaan ranskalainen sukunimi. Suomeen tuli ensimmäinen Basilier, Adam Basilier, 1600-luvun lopulla. Sen jäsenet työskentelivät aikaisemmin lähinnä tulli- ja verovirkamiehinäUppslagsverket.fi, viitattu 15.2.2015. Suvun merkittäviä suomalaisia jäseniä ovat: * Fahle Basilier (1880–1936), taidemaalari * Hjalmar Basilier (1857–1927), kansanopetuksen kehittäjä * Ida Basilier (1846–1928), oopperalaulaja * Julius Basilier (1834–1905), arkkitehti * Kaarlo Basilier (1860–1951), pankinjohtaja ja Suomen Pankin johtokunnan jäsen * Leon "Basse" Basilier (1920–2015), veneurheilija == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Kaarlo Teräsvuori, Basilier suku, 1943. (Eripainos Suomen sukututkimusseuran Uuden sukukirjan 1. osasta) * Basilier, Genos 43(1972), s. 21-25 Luokka:Suvut Luokka:Suomalaiset suvut
Pertti Mäkelä (täsmennyssivu)

Pertti Mäkelä on seuraavien henkilöiden nimi: * Pertti Mäkelä (s. 1954), oopperalaulaja * Pertti Mäkelä (s. 1948), jääkiekkoilija * Pertti Mäkelä (s. 1977), pesäpalloilija
Utica Devils

Utica Devils oli yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelasi AHL:ssä kausina 1987–1993. Se pelasi kotiottelunsa New Yorkin Uticassa. Seura toimi NHL:ssä pelanneen New Jersey Devilsin farmijoukkueena. Ennen siirtymistään Uticaan seura pelasi AHL-liigaa Portlandissa nimellä Maine Mariners. Vuonna 1993 NHL- seura Calgary Flames osti seuran ja siirsi sen Kanadaan Sain Johniin ja vaihtoi seuran nimeksi Saint John Flames. == Katso myös == *Utica Comets Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoseurat Luokka:Entiset AHL-seurat
Aarne Ruben

Aarne Ruben (s. 17. heinäkuuta 1971 Tallinna) on virolainen kirjailija. Ruben debytoi 2001 romaanilla Volta annab kaeblikku vilet, jonka päähenkilö suuntasi vallankumouksen aatteista innostuneena kulkunsa Virosta Keski-Eurooppaan 1900-luvun alussa.Tuula Lyytikäinen: Kirjahylly, Aarne Ruben, Volta annab kaeblikku vilet, Tänapäev 2001 , Tuglas-seuran jäsenlehti 2001 ==Lähteet== Luokka:Virolaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gonçalo Guedes

Gonçalo Manuel Ganchinho Guedes (s. 29. marraskuuta 1996 Benavente) on portugalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia. Oikeajalkainen Guedes on pelipaikaltaan hyökkääjähttp://www.transfermarkt.co.uk/goncalo- guedes/profil/spieler/225122#subnavi. Guedes on pelannut myös Portugalin jalkapallomaajoukkueessa. == Seurajoukkueura == Guedes on Benfican kasvatti, hän on edustanut seuraa vuodesta 2005 asti. Huhtikuussa 2014 hän debytoi seuran kakkosjoukkueen paidassa Segunda Ligassa. Lokakuussa 2014 hän debytoi Benfican ykkösjoukkueen paidassa Portugalin cupissa. Debyytti Primeira Ligassa tapahtui tammikuussa 2015 FC Penafieliä vastaanhttp://www.transfermarkt.co.uk/goncalo- guedes/leistungsdatendetails/spieler/225122/verein/294. Daily Mailin tietojen mukaan Benfica on asettanut Guedesille lähes 60 miljoonan euron hintalapunhttp://www.iltalehti.fi/jalkapallo/2014110918819924_jp.shtml. Kaudella 2014–2015 Guedes voitti Benfican kanssa Primeira Ligan ja Taça da Ligan pelaten viisi ottelua liigassa. Guedes pelasi ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa tammi-elokuussa 2017 ja espanjalaisessa Valenciassa kausina 2017–2022, joista ensimmäisen kauden lainasopimuksella. Elokuussa 2022 hän siirtyi englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin. Kauden 2022–2023 jälkipuoliskon ja seuraavan kauden alkupuoliskon hän pelasi lainalla Benficassa. Kevätkauden 2024 hän oli lainalla Villarrealissa. == Maajoukkueura == Guedes on pelannut käytännössä kaikissa Portugalin nuorten maajoukkueissa. Vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän pelasi kolmessa ottelussa. Portugalin A-maajoukkueessa Guedes debytoi marraskuussa 2015 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua ja tappiollisen neljännesvälieräottelun sekä tuli vaihdosta hetkeksi kentälle kolmannessa alkulohko-ottelussa. Kansojen liigassa 2018–2019 hän tuli välieräottelussa Sveitsiä vastaan vaihdosta kentälle, ja loppuottelussa Alankomaita vastaan hän pelasi avauskokoonpanossa ja teki ottelun ainoan maalin. Guedes kuului Portugalin joukkueeseen kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa mutta ei päässyt pelaamaan. Hän on pelannut kaikkiaan 32 A-maaottelua, viimeksi kesäkuussa 2022. Maaotteluissaan hän on tehnyt seitsemän maalia. == Mestaruudet == Seurajoukkueessa * Portugalin liiga: 2014–2015, 2015–2016, 2016–2017, 2022–2023 * Portugalin cup: 2016–2017 * Portugalin liigacup: 2014–2015, 2015–2016 * Ranskan liiga: 2017–2018 * Ranskan cup: 2016–2017 * Espanjan cup: 2018–2019 Maajoukkueessa * Kansojen liiga: 2018–2019 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gonçalo Guedes Soccerway-sivustolla Luokka:Portugalilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1996 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Christian Rönnbacka

Christian Rönnbacka (s. 1969 Evijärvi) on suomalainen kirjailija, joka kirjoittaa jännityskirjallisuutta. Hän on työskennellyt vakuutusetsivänä, keskusrikospoliisissa ja poliisina pääkaupunkiseudulla. Rönnbackan esikoisteos Operaatio Troijalainen ilmestyi vuonna 2012 ja aloitti Antti Hautalehdosta kertovan dekkarisarjan. Sarjan neljännestä osasta Kylmä syli on tehty C Moren alkuperäissarja. Äänikirjapalvelu BookBeat valitsi Rönnbackan vuoden kotimaiseksi dekkaristiksi 2020 ja 2021. ==Tuotanto== === Romaanit === * ;Antti Hautalehto -sarja * * * * * * * * * * * * Rafael. Bazar, 2024. ISBN 978-952-403-448-7. ;Henna Björk -sarja * * * ===Tietokirjat=== * * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset rikoskirjailijat Luokka:Suomalaiset jännityskirjailijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ulrich Wohlgenannt

Ulrich Wohlgenannt (s. 1. elokuuta 1994) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa SK Kehlegg-Vorarlbergiä. Wohlgenannt debytoi mäkihypyn maailmancupissa tammikuussa 2015 Sapporon suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 33. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2015 Vikersundin lentomäen kilpailusta sijoituttuaan sijalle 22. Continental Cupissa Wohlgenannt on saavuttanut yhden kakkossijan ja yhden kolmossijan. Wohlgenannt on saavuttanut nuorten MM-kilpailuista yhden hopean vuodelta 2014 ja pronssin vuodelta 2012 joukkuemäestä. Vuonna 2011 hän voitti Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta hopeaa normaalimäen kilpailustahttps://pl.wikipedia.org/wiki/Ulrich_Wohlgenannt. == Lähteet == Luokka:Itävaltalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tim Sestito

Tim Sestito (s. 28. elokuuta 1984 Rome, New York) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New Jersey Devilsin organisaatiossa. Pääosin hän edustaa organisaation AHL:ssä pelaavassa farmijoukkueessa Albany Devilsissä, jonka varakapteeni hän on. Sestiton pelipaikka on keskushyökkääjä, hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 91 kilogrammaa. Sestitolla on myös Italian kansalaisuus. == Ura == NHL-varaukseton Sestito debytoi NHL:ssä kaudella 2008–2009, jolloin hän edusti Edmonton Oilersia. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi New Jersey Devilsin organisaatioon. Albany Devilsin lisäksi Sestito on pelannut AHL:ssä Bridgeport Sound Tigersin, Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin, Springfield Falconsin ja Lowell Devilsin riveissä. NHL:ssä Sestito on pelannut 101 ottelua tekemättä yhtään maalia. Vastaavaan suoritukseen, eli sataan NHL-otteluun ilman maaleja, on pystynyt NHL:n historiassa Sestiton lisäksi vain kuusi pelaajaahttp://yle.fi/urheilu/nhl- hyokkaajaa_uhkaa_kyseenalainen_kunnia/7743166. Sestito pelasi sadannen NHL- ottelunsa tammikuussa 2015. Hän on kerännyt NHL:ssä kahdeksan syöttöpistettä. == Muuta == Tim Sestiton pikkuveli Tom on myös jääkiekkoilija. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Martin Tyler

Martin B. Tyler (s. 14. syyskuuta 1945 Chester, Cheshire) on englantilainen jalkapalloselostaja. Hän on toiminut työssään eri kanavilla jo yli 40 vuotta. Tyler toimii myös Englannin seitsemänneksi korkeimman sarjatason Isthmian Leaguen Hampton & Richmond Boroughin päävalmentajana. == Ura selostajana == Tyler aloitti selostajana ITV:n palveluksessa joulukuussa 1974 Southampton FC:n ja Sheffield Wednesdayn välisessä ottelussa. Hän selosti ITV:lle useita MM- ja EM-kilpailuita ja oli kanavan toiseksi tärkein selostaja Brian Mooren jälkeen. Vuonna 1990 Tyler allekirjoitti sopimuksen Sky Sportsin kanssa. Vuonna 2003 hänet valittiin vuosikymmenen Valioliiga-selostajaksi. Tyler on vielä nykyisinkin yksi Valioliigan pääselostajista Sky Sportsilla. Hän on toiminut myös Australian televisiossa jalkapalloselostajana ja on selostanut myös krikettiä, baseballia ja verkkopalloa. Tyler on esiintynyt äänellään kolmessa elokuvassahttp://www.imdb.com/name/nm0878867/bio?ref_=nm_ov_bio_sm. Hän on toiminut pitkään myös selostajana EA Sportsin suositussa FIFA- pelisarjassa, vuodet 2006–2011 Andy Grayn kanssa ja vuodesta 2012 lähtien Alan Smithin kanssahttp://fifa.wikia.com/wiki/Alan_Smith_and_Martin_Tyler. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset urheiluselostajat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Chuba Akpom

Chuba Amechi AkpomChuba Akpom FootballDatabase.eu-sivustolla (s. 9. lokakuuta 1995 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Ajaxia. Oikeajalkainen Akpom on pelipaikaltaan hyökkääjä. Akpomin vanhemmat ovat nigerialaisia.Kelly, Rob: Ahead of the curve. Arsenal.com 24.4.2013. == Seurajoukkueura == Akpom siirtyi Arsenaliin 6-vuotiaana Rippleway FC:stä. Ensiesiintymisensä Valioliigassa hän teki 14. syyskuuta 2013 Sunderlandia vastaan.Chuba Akpom Soccerway-sivustolla Hän tuli ottelussa vaihdosta kentälle toisen puoliajan lisäajalla korvaten Olivier Giroudin.Sunderland vs. Arsenal – 14 September 2013. Soccerway. Tammikuussa 2014 Akpom siirtyi kuukauden mittaiselle lainalle Ykkösliigan Brentfordiin, jossa hän pelasi helmikuuhun asti pelaten neljä sarjaottelua ilman maaleja. Helmikuussa 2014 Akpom siirtyi lainalle jälleen Ykkösliigaan, nyt Coventry Cityn riveihin. Hän pelasi seurassa runsaan kuukauden aikana kuusi sarjaottelua maaleitta. Kaudella 2014–2015 Akpom pelasi myös Arsenalin ykkösjoukkueessa ja tuli kolmessa ottelussa kentälle vaihdosta. Sen jälkeen hän pääsi pelaamaan vain Arsenalin alle 23-vuotiaiden joukkueessa sekä lainasopimuksilla muissa seuroissa. Vuonna 2018 hän siirtyi kreikkalaiseen PAOK FC:hen. Sittemmin hän on edustanut Englannin mestaruussarjassa Middlesbrough'ta ja elokuusta 2023 alkaen alankomaalaista Ajaxia. == Maajoukkueura == Akpom on edustanut Englannin alle 16-, alle 17-, alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Orisbergin kirkko

Orisbergin ruukinkirkko (ruots. Orisbergs kyrka) Isossakyrössä on Orisbergin kartanon yksityinen kirkkorakennus, joka valmistui vuonna 1831 ja on erillisine kellotapuleineen Carl Ludvig Engelin suunnittelema. Orisbergin ruukinseurakunta perustettiin vuonna 1828 ja lakkautettiin 1869. Kirkko on ollut vuokrattuna Kansan Raamattuseuralle vuodesta 1976 lähtien. Hirsinen kahdeksankulmainen kirkko, Kotilammin rannassa oleva avoin temppelipäätyinen kellotapuli ja kirkkoon liittyvä hautausmaa ovat osa Orisbergin hyvin säilynyttä ruukinaluetta, joka sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kansan Raamattuseuralla on alueella pääosin kesäkäytössä oleva toimintakeskus. Ruukinkirkkoon voi tutustua kesäisin, jolloin Raamattuseura pitää siellä myös jumalanpalveluksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Keltainen puukirkko. Orisbergin kirkko 100-vuotias, Suomen Kuvalehti, 09.01.1932, nro 2, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomen puukirkot Luokka:Isonkyrön rakennukset ja rakennelmat Luokka:Pohjanmaan kirkkorakennukset Luokka:Suomen 1830-luvulla rakennetut kirkot Luokka:Carl Ludvig Engelin suunnittelemat rakennukset
CCTV-8

CCTV-8 on kiinalaisen CCTV:n kansallinen televisiokanava, joka on keskittynyt TV-sarjoihin. ==Aiheesta muualla== *Virallinen sivusto Luokka:Kiinalaiset televisiokanavat Luokka:Vuonna 1994 perustetut televisiokanavat Luokka:CCTV
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1948

Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Helsingissä 28.–29. helmikuuta 1948 eli noin kaksi viikkoa Sankt Moritzin talviolympialaisten jälkeen. Kilpailupaikka oli Helsingin olympiastadion. Kilpailuihin osallistuivat myös Neuvostoliiton edustajat ilman suurempaa menestystä. Ainoastaan Konstantin Kudrjavtsev sai 500 metrillä matkavoiton. Muuten Neuvostoliiton edustajat putosivat viimeiseltä matkalta. sijoitus luistelija maa pisteet 500m 5000m 1500m 10.000m 1 Odd Lundberg 198.660 45,5 (5) 8.37,7 (2) 2.23,4 (4) 17.51,8 (2) 2 Johnny Werket 199.818 44,3 (2) 8.47,8 (6) 2.22,3 (1) 18.26,1 (8) 3 Henry Wahl 200.182 45,6 (6) 8.38,4 (3) 2.24,2 (5) 18.13,5 (7) 4 Kees Broekman 200.223 47,5 (19) 8.37,5 (1) 2.22,6 (2) 17.48,8 (1) 5 Åke Seyffarth 200.793 45,8 (7) 8.47,1 (5) 2.23,2 (3) 18.11,0 (6) 6 Reidar Liaklev 201.675 46,6 (11) 8.43,3 (4) 2.24,6 (8) 18.10,9 (4) 7 Göthe Hedlund 202.610 46,7 (13) 8.50,5 (9) 2.25,8 (12) 18.05,2 (3) 8 Harry Jansson 203.420 45,9 (9) 8.52,6 (10) 2.26,7 (14) 18.27,2 (9) 9 Kalevi Laitinen 203.547 46,1 (10) 8.49,1 (8) 2.26,9 (16) 18.31,4 (10) 10 Lassi Parkkinen 203.798 45,8 (7) 8.53,7 (11) 2.25,6 (11) 18.41,9 (11) 11 Sverre Farstad 204.437 44,9 (4) 8.55,1 (12) 2.24,5 (7) 19.17,2 (12) 12 Pentti Lammio 205.460 48,0 (22) 8.48,1 (7) 2.30,3 (17) 18.11,0 (5) NC13 Aleksei Piskarev 148.623 46,8 (14) 8.56,9 (13) 2.24,4 (6) NC14 Nikolai Petrov 149.323 46,9 (16) 9.01,9 (15) 2.24,7 (9) NC15 Konstantin Kudrjavtsev 149.563 43,9 (1) 9.32,3 (23) 2.25,3 (10) NC16 Arne Johansson 149.997 47,4 (18) 8.57,3 (14) 2.26,6 (13) NC17 Mauri Suomalainen 152.063 44,8 (3) 9.26,3 (20) 2.31,9 (19) NC18 Juri Golovšenko 153.200 46,6 (11) 9.07,0 (16) 2.35,7 (23) NC19 Vladimír Kolář 153.607 46,8 (14) 9.12,4 (17) 2.34,7 (22) NC20 Zdeněk Hanzlík 154.820 47,6 (20) 9.24,2 (18) 2.32,4 (20) NC21 László Hidvéghy 155.680 48,5 (24) 9.25,8 (19) 2.31,8 (18) NC22 Henry Howes 156.047 47,9 (21) 9.27,8 (22) 2.34,1 (21) NC23 Miloslav Hála 161.143 48,5 (23) 9.27,1 (21) 2.47,8 (24) NC24 Jan Langedijk 95.933 47,0 (17) NS 2.26,8 (15) : * = kaatui : NC = ei jatkoon eli viimeiselle matkalle : NS = ei startannut : DQ = diskvalifioitu * Speed Skating - World Allround Championships - 1948 Luokka:Vuoden 1948 pikaluistelu Luokka:Pikaluistelun maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat Luokka:Suomen pikaluistelu