EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Guanosiinitrifosfaatti

Guanosiinitrifosfaatti (guanosiini-5'-trifosfaatti, GTP) on eräs puriininukleotidi. GTP toimii substraattina RNA-synteesissä, samoin kuin adenosiinitrifosfaatti eli ATP, sytidiinitrifosfaatti eli CTP ja uridiinitrifosfaatti eli UTP. GTP on guanidiininukleotidi kuten guanosiinidifosfaatti eli GDP, josta se poikkeaa ainoastaan fosfaattiryhmien lukumäärän perusteella. GTP toimii myös energianlähteenä ja useiden metaboliareaktioiden aktivaattorina. GTP:llä on myös tärkeä tehtävä G-proteiinien signaalivälityksessä, jossa se muuntuu GDP:ksi GTPaasien välityksellä. Guanosiinitrifosfaatin kemiallinen kaava on C10H16N5O14P3 ja moolimassa 523,18 g/mol. Sen CAS-numero 86-01-1. Katso myös guanosiinidifosfaatti (C10H15N5O11P2) eli GDP. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Terveysportti, metatesaurus: Guanosiinitrifosfaatti *PubChem: Guanosine Triphosphate *DrugBank: Guanosine-5'-Triphosphate *KEGG: Guanosine 5'-triphosphate Luokka:Solubiologia Luokka:Nukleotidit
GTP

GTP voi tarkoittaa seuraavia: * Guanosiinitrifosfaatti * GTP Prime (GTP'), IP- pohjainen tietoliikenneprotokolla GSM- ja UMTS-verkoissa * GPRS Tunneling Protocol, IP-pohjainen tietoliikenneprotokolla * Sisu GTP, Sisu Auton valmistama miehistönkuljetusajoneuvo
BSP

BSP tarkoittaa: * Binary space partitioning, algoritmi * Bulgarian sosialistinen puolue (Българска социалистическа партия, БСП; Bălgarska Socialističeska Partija), puolue * Bahujan Samaj Party, intialainen puolue * bit slice processor, varhainen suoritintyyppi *BlockStarPlanet, videopeli
Pio La Torre

Pio La Torre (24. joulukuuta 1924 - 30\. huhtikuuta 1982) oli sisilialainen poliitikko ja Italian kommunistisen puolueen puheenjohtaja. Hän vastusti mafiaa ja tuli sen murhaamaksi. Pio La Torre syntyi 24. joulukuuta 1924 Palermon lähistöllä sijaitsevassa Rocca Tagliatan kylässä. Hänen vanhempansa olivat köyhiä maanviljelijöitä, minkä takia nuori La Torre alkoi osallistua sisilialaisten työläisten ammattiliittojen toimintaan. Hän liittyi 1940-luvun loppupuolella Italian kommunistiseen puolueeseen, ja vuonna 1960 hänestä tuli puolueen keskuskomitean jäsen. Vuonna 1962 La Torresta tehtiin myös kommunistipuolueen Sisilian puoluetoimiston päällikkö. Vuoden 1972 alussa La Torre valittiin Italian parlamentin alahuoneen jäseneksi. Hän jatkoi parlamentissa kolme kautta ja vaikutti maa- ja metsätalousvaliokunnassa. La Torre oli vastusti kiivaasti mafian toimintaa, ja hän oli yksi Italian parlamentin vuonna 1962 perustaman mafian vastaisen komission jäsenistä. Hän kirjoitti tuomari Cesare Terranovan kanssa parlamentille tehtyjä selvityksiä mafian ja italialaisten poliitikkojen välisistä yhteyksistä. 31. maaliskuuta 1980 La Torre teki parlamentin istunnossa esityksen uudesta laista, jossa Italian valtiolla olisi valtuudet takavarikoida mafian kanssa yhteistyötä tehneiden henkilöiden omaisuutta. Lakiesitys kuitenkin kohtasi italialaisten poliitikkojen ja tuomarien keskuudessa vastustusta, koska Italian valtio ei halunnut tunnustaa mafian toiminnan laajuutta. 30\. huhtikuuta 1982 La Torre oli autonkuljettajansa Rosario Di Salvon kanssa Fiat 132 -mallisessa henkilöautossa Palermossa, kun viidestä mafialle työskennelleestä palkkamurhaajasta muodostunut joukkio ampui molemmat autoonsa. Myöhemmin Italian poliisi tunnisti murhaajien olleen Giuseppe Greco, Giuseppe Lucchese, Nino Madonia, Mario Prestifilippo ja Salvatore Cucuzza. La Torren murhakäsky oli tullut Sisilian mafiakomissiolta, joka oli tuominnut hänet kuolemaan mafian vastaisen toimintansa takia. La Torren kuoltua Carlo Alberto dalla Chiesa nimitettiin Palermon prefektiksi ja Italian parlamentti hyväksyi La Torren lakiesityksen. Lain nojalla mafialta takavarikoitua viljelysmaata viljelevät nyt nuoret viljelijät, jotka saavat näin työpaikkoja ja välttyvät houkutuksilta liittyä rikollisjärjestöön. == Lähteet == Luokka:Italialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Italialaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
James Beauchamp Clark

James Beauchamp ”Champ” Clark (7. maaliskuuta 1850 Lawrenceburg, Kentucky – 2. maaliskuuta 1921 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä vuosina 1911–1919. Clark valittiin vuonna 1893 Missourin osavaltiosta demokraattipuolueen ehdokkaana edustajainhuoneeseen. Vuoden 1894 vaaleissa hän ei tullut valituksi mutta tuli valituksi jälleen kaksi vuotta myöhemmin. Hänestä tuli vähemmistöjohtaja 1908 ja edustajainhuoneen puhemies 1911. Clark pyrki 1912 demokraattipuolueen presidenttiehdokkaaksi mutta hävisi Woodrow Wilsonille. Clark jäi valitsematta edustajainhuoneeseen jälleen vuoden 1920 vaaleissa. Hän kuitenkin kuoli 2. maaliskuuta 1921 juuri ennen viimeisen edustajakautensa päättymistä. Clarkin poika Joel Bennett Clark oli senaattorina vuosina 1932–1945. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1921 kuolleet
Cannibal! The Musical

Cannibal! The Musical on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut musikaali- ja komediaelokuva. Elokuvan tekivät South Parkin luoneet Trey Parker ja Matt Stone. He näyttelivät elokuvassa, käsikirjoittivat ja tuottivat sen. Trey Parker toimi myös ohjaajana. Elokuva sijoittuu vuoteen 1873 ja päähenkilönä toimii Alfred Packer, jota pidetään ensimmäisenä kannibaalina USA:ssa. Packer johdattaa pientä kullankaivajaseuruetta kohti Coloradoa, uskollisen hevosensa Lianen kanssa. Packerin harmiksi Liane katoaa ja seurue poikkeaa reitiltä etsiäkseen Lianen, lopulta he eksyvät lumisiin metsiin. Kylmissään ja eksyksissä olleessaan alkaa Packerille ihmisliha maistua ja hän ajautuu ihmissyöntiin. == Näyttelijät == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Elokuvat kannibalismista Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvamusikaalit Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhukomediat Luokka:Trey Parkerin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset independent-elokuvat
Aku Ankan juhlasarjat 4

Aku Ankan juhlasarjat 4 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan neljäs osa. Siinä on Carl Barksin tarinoita 1940–1960-luvuilta. Kannessa on Carl Barksin öljyvärityö Red Sails in the Sunset . ==Tarinat== Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja W OS 62-03 Rämeikön arvoitus Mystery of the Swamp Aku Ankan toimitus 24 W VP 1-08 Leirinjohtaja Camp Counselor Markku Saarinen 8 W DD 26-02 \+ CS DD 26 Karkkeja ja kepposia Trick or Treat Kalervo Pulkkinen ja Markku Saarinen 23+9 W US 10-02 Roope-setä ja viisasten kivi The Fabulous Philosopher's Stone Aku Ankan toimitus 24 W DD 46-02 Hondorican salaisuus Secret of Hondorica Aku Ankan toimitus 24 W WDC 226-01 Vaarilla oli saari... The Floating Island Aku Ankan toimitus 10 W WDC 236-01 Sammakkofarmari Froggy Farmer Markku Kivekäs 10 W US 57-02 Yksin rämemetsässä The Swamp of No Return Aku Ankan toimitus 24 == Lähteet == * Aku Ankan juhlasarjat 4, Helsinki Media Sarjakuvat, 1994 * I.N.D.U.C.K.S. Luokka:Carl Barks -kokoelmat Luokka:Vuoden 1994 kirjat
Anne Enright

Anne Enright (s. 11. lokakuuta 1962 Dublin) on irlantilainen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluu romaaneja, tietokirja, novelleja ja esseitä. Enright oli RTÉ:n tuottaja ja ohjaaja kuuden vuoden ajan, mutta on vuodesta 1993 omistautunut täyspäiväiselle kirjoittamiselle. Hänen esikoisteoksensa, novellikokoelma The Portable Virgin (1991), toi kirjoittajalleen irlantilaisen kirjallisuuden Rooney-palkinnon. Enright on aiemmin ollut ehdolla Costa Book Awardin saajaksi. Hänelle myönnettiin 16. lokakuuta 2007 Booker-palkinto romaanista The Gathering; teos oli julkaistu saman vuoden toukokuun 3. päivänä. Enright on Royal Society of Literaturen jäsen. ==Suomennetut teokset== * * ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset kirjailijat Luokka:Booker- palkinnon saajat Luokka:Royal Society of Literaturen jäsenet Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Arto Kuki

Arto Kuki (s. 22. helmikuuta 1976 Espoo) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Kuki on Kiekko-Espoon kasvatti, mutta hän pelasi urallaan SM- liigaa espoolaisjoukkueiden lisäksi myös Helsingin Jokereissa ja Tampereen Tapparassa. Kuki nousi Kiekko-Espoon juniorijoukkueesta SM-liiga-joukkueeseen, mutta sitkeät polvivaivat vaikeuttivat pelaamista. Kukista tuli yksi fanien suosikeista Espoossa hänen tehtyään ratkaisevan maalin, kun Kiekko-Espoo pudotti historiallisesti Turun Palloseuran pudotuspeleistä keväällä 1998. Kuki siirtyi kaudeksi 2000–2001 Tapparaan, jossa polvivaivat loppuivat ja Kukista kehittyi tasokas pelaaja. Hän pelasi neljä kautta Tapparassa ja kolme kautta Jokereissa, ennen kuin palasi takaisin kasvattajaseuransa (nyt nimellä Blues) riveihin. Kuki kärsi kaudella 2007–2008 jälleen polvivaivoista, jotka pakottivat hänet lopulta lopettamaan uransa. ==Saavutukset== *SM-kultaa 2003 (Tappara) *SM-hopeaa 2001, 2002 (Tappara), 2005, 2007 (Jokerit), 2008 (Blues) ==Lähteet== *Jatkoaika.com == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Montreal Canadiensin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William Wharton

William Wharton, oikeasti Albert William Du Aime (7. marraskuuta 1925 Philadelphia, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 2008 Encinitas, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Birdy ilmestyi 1978.William Wharton Britannica, viitattu 6.11.2021 Se oli menestys ja toi kirjoittajalleen Kansallisen kirjapalkinnon vuonna 1980.Wharton, William, Kirjasampo, viitattu 6.11.2021 Wharton valmistui Upper Darby High Schoolista vuonna 1943. Hän haavoittui vakavasti toisessa maailmansodassa Ardennien taistelussa. ==Suomennetut teokset== * Birdy (Birdy, 1978), suom. Arto Häilä, WSOY 1979 ISBN 951-0-09457-9 * Isä (Dad), suom. Arto Häilä, WSOY 1982 ISBN 951-0-10681-X * Oi kuusipuu (A midnight clear, 1982), suom. Arto Häilä, WSOY 1985 ISBN 951-0-12184-3 ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Signs

Signs on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut jännityselokuva. Elokuvan ohjasi M. Night Shyamalan ja sen pääosissa ovat Mel Gibson ja Joaquin Phoenix. == Juoni == Elokuva kertoo entisestä papista Graham Hessistä, joka menetti uskonsa Jumalaan vaimonsa kuoltua auto-onnettomuudessa. Papin virka on vaihtunut maanviljelijäksi ja hän asustelee maatilalla ja elää rauhallista elämää kahden lapsensa, Bonin ja Morganin sekä veljensä Merrillin kanssa. Maatilan rauha rikkoontuu eräänä yönä, kun pellolle ilmestyy peltokuvioita. Samanlaisia kuvioita alkaa ilmestyä lisää sekä Hessin pellolle että ympäri maailmaa. Aluksi Graham epäilee kuvioita petokseksi, mutta pienet merkit alkavat todistaa jotain muuta. == Rooleissa == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2002 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:M. Night Shyamalanin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat avaruusolennoista
Giuseppe Greco

Giuseppe "Pino" Greco (4. tammikuuta 1952 - syyskuu 1985) oli sisilialainen palkkamurhaaja ja mafioso, joka 1980-luvulla työskenteli rikollispäällikkö Salvatore Riinalle. Giuseppe Greco syntyi 4. tammikuuta 1952 Palermon lähistöllä sijaitsevassa Ciacullin kylässä. Hän oli lähtöisin Grecon mafiasuvusta, joka oli 1900-luvun alusta lähtien kuulunut Sisilian vaikutusvaltaisimpiin mafiaklaaneihin. Grecon varhaisista vaiheista ei ole tarkkoja tietoja, mutta oletettavasti hän siirtyi 1970-luvun loppupuolella työskentelemään corleonelaiselle mafiapäällikölle Salvatore Riinalle. Vuonna 1981 Greco tappoi Riinan kilpailijan Stefano Bontaden ja hänen liittolaisensa Salvatore Inzerellon, joiden salamurhat käynnistivät Sisiliassa vuosien 1981 ja 1983 välisenä aikana käydyn suuren mafiasodan. Mafiasodassa Greco oli mukana Riinan muodostamassa palkkamurhaajien joukkiossa, johon kuuluivat hänen ohella myös Mario Prestifilippo, Filippo Marchese, Vincenzo Puccio, Gianbattista Pullarà, Giuseppe Lucchese, Giuseppe Giacomo Gambino ja Nino Madonia. Greco oli mukana Italian kommunistisen puolueen puheenjohtajan Pio La Torren murhassa, ja hänen on kerrottu tappaneen henkilökohtaisesti karabinieerien kenraali Carlo Alberto dalla Chiesan, tuomari Rocco Chinnicin ja Sisilian mafiakomission jäsenen Rosario Riccobonon. Riina myös määräsi Grecon tappamaan työtoverinsa Filippo Marchesen. Italialaisten viranomaisten julkaisimien virallisten tietojen mukaan Greco tappoi yhteensä 58 ihmistä. Vuoden 1985 syyskuussa Greco katosi salaperäisesti, ja huhujen mukaan hän oli muuttanut Yhdysvaltoihin. Myöhemmin kuitenkin selvisi, että Riina oli määrännyt Vincenzo Puccion ja Giuseppe Lucchesen tappamaan Grecon. Italian viranomaisille Grecon kuoleman vahvisti ilmiantajaksi eli pentitoksi alkanut mafioso Francesco Marino Mannoia vuonna 1989. Luokka:Italialaiset henkirikosten uhrit Luokka:Italialaiset mafiosot Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Raine Mäkinen

Raine Leander Mäkinen (4. huhtikuuta 1938 Helsinki – 11. helmikuuta 2019 Espoo)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 16.3.2019, s. C 21 oli suomalainen kirjailija. Mäkinen työskenteli kemistinä, työhygieenikkona ja aluetyöterveyslaitoksen johtajana ennen eläkkeelle jäämistään. Hän asui vuosina 1975–1993 Lappeenrannassa ja toimi siellä aktiivisesti Kymen läänin kirjailijayhdistyksessä. Espoossa Mäkinen asui vuodesta 1993. Mäkinen sai esikoisromaanistaan Kuuma syksy (1974) J. H. Erkon palkinnon. == Teoksia == * Pää, farssi. 1970 * * Seitsemän tuolia, näytelmä. 1980 * * Askarteluhuone, näytelmä. 1988 * * * * * * == Lähteet == * Suomen kirjailijat tietokanta * Loki-Kirjan sivu Raine Mäkisestä * Espoon Kirjailijat – Raine Mäkinen ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Mäkisen blogi Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Roger Guillemin

Roger Charles Louis Guillemin (11. tammikuuta 1924 – 21. helmikuuta 2024) oli endokrinologi, joka palkittiin vuonna 1977 lääketieteen Nobel-palkinnolla. Guillemin syntyi Dijonissa, mutta muutti Pohjois-Amerikkaan ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1965. Hänelle myönnettiin vuonna 1976 National Medal of Science. Hän oli vuodesta 1974 Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian ja vuodesta 1984 Ranskan tiedeakatemian jäsen. Guillemin sai muusikkovaimonsa kanssa kuusi lasta. Hän muutti La Jollaan, San Diegoon aloitettuaan vuonna 1970 työt Salk Institutelle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset endokrinologit Luokka:Ranskalaiset tieteilijät Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet ranskalaiset Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Edmond H. Fischer

Edmond Henri Fischer (6. huhtikuuta 1920 Shanghai, Kiinan tasavalta – 27. elokuuta 2021 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli sveitsiläis- yhdysvaltalainen biokemisti, jolle myönnettiin vuonna 1992 Edwin G. Krebsin kanssa jaettu Nobelin lääketieteen palkinto. Hän oli Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen vuodesta 1973.National Academy of Sciences: Fischer, Edmond H. Fischer oli kuollessaan 101-vuotiaana vanhin sillä hetkellä elossa ollut Nobelin palkinnon saaja. Kyseinen titteli siirtyi Fischerin kuoltua John B. Goodenoughille. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset tieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet sveitsiläiset Luokka:Yli satavuotiaiksi eläneet yhdysvaltalaiset Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Edwin G. Krebs

Edwin Gerhard Krebs (6. kesäkuuta 1918 Lansing, Iowa, Yhdysvallat – 21. joulukuuta 2009 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen biokemisti. Hänelle ja Edmond H. Fischerille myönnettiin vuonna 1992 jaettu Nobelin lääketieteen palkinto ansioista fosforylaation tutkimuksessa. Krebs syntyi presbyteeripastorin poikana Yhdysvaltojen Keskilännessä. Perhe muutti isän ammatin takia paljon, mutta asettui Illinois’n Greenvilleen Edwinin ollessa kuuden ikäinen. Isä W. C. Krebs kuoli yllättäen vuonna 1933, ja äiti päätti muuttaa poikineen Urbanaan, jossa pojille tuli mahdollisuus opiskella Illinois'n yliopistossa. Neljän vuoden opintojen jälkeen Edwin valitsi lääketieteen Saint Louisissa sen sijaan, että olisi jatkanut biokemian puolella syventäviä opintojaan. Valmistuttuaan lääkäriksi hän toimi puolitoista vuotta Barnesin sairaalassa, minkä jälkeen hän lähti suorittamaan asepalvelusta lääkintäupseerina Yhdysvaltain laivastossa, josta vapautui vuonna 1946. Kliinisen lääketieteen sijasta hän siirtyi nyt biokemian perustutkimukseen fosforylaation uranuurtajien Carl ja Gerty Corin oppiin ja jäi alalle. Hän sai professorin viran Washingtonin yliopistosta Seattlessa, missä hän suoritti merkittävimmät tutkimuksensa. Edwin G. Krebs palkittiin lisäksi Lasker-palkinnolla ja Louisa Gross Horwitz -palkinnolla, joista molemmat hänelle myönnettiin vuonna 1989. Hän työskenteli Washingtonin yliopistossa Seattlessa ja Kalifornian yliopistossa Davisissa. Krebs valittiin Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1973.National Academy of Sciences == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset biokemistit Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet Luokka:Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon saajat
Ari Ahola

Ari Olavi Ahola (s. 18. huhtikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen Espoossa asuva kirjailija. Aholan esikoisromaani, Suomen rajaseutujen elämää kuvannut Rajan miehet, sai J. H. Erkon palkinnon 1979. Myöhemmin Ahola on kirjoittanut novelleja, radiokuunnelmia sekä historiallisia romaaneja. == Teokset == * * * * * * * Kuinka voit rakkaani, kuunnelma. 1991 * Angelinon herkku, kuunnelma. 1991 * Avunpyyntö, kuunnelma. 1993 * * * == Lähteet == * * Kirjasammon sivu Ari Aholasta Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aku Ankan juhlasarjat 5

Aku Ankan juhlasarjat 5 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan viides osa. Kirja sisältää sekalaisen luettelon Carl Barksin tarinoita. Kirjan kannessa on Carl Barksin öljyvärityö Sheriff of Bullet Valley. Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja W OS 62-03 Luotilaakson sheriffi Sheriff of Bullet Valley Markku Saarinen 32 W OS 108-03 Hylkeet ovat hyvin viisaita Seals Are So Smart! Markku Saarinen 10 W WDC 242-01 Pallosorsa Balloonatics Aku Ankan toimitus 10 W DD 54-01 Kielletty laakso Forbidden Valley Markku Saarinen 26 W WDC 217-01 Teatterihullu Dramatic Donald Markku Kivekäs 10 W WDC 289-02 Naapurukset tukkanuottasilla Unfriendly Enemies Aku Ankan toimitus 10 W WDC 230-01 Musta keskiviikko Black Wednesday Aku Ankan toimitus 10 W WDC 235-02 Kuka osti saaren? Want To Buy An Island? Aku Ankan toimitus 10 W US 5-02 Atlantiksen arvoitus The Secret of Atlantis Markku Saarinen 32 W WDC 260-02 Lannistumaton lautturi Merry Ferry Aku Ankan toimitus 10 == Lähteet == * Aku Ankan juhlasarjat 5, Helsinki Media Sarjakuvat, 1995 * I.N.D.U.C.K.S Luokka:Carl Barks -kokoelmat Luokka:Vuoden 1995 kirjat
Aku Ankan juhlasarjat 9

Aku Ankan juhlasarjat 9 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan 9. osa. Siinä on Carl Barksin tarinoita. Kirjan kannessa oli Barksin öljyvärityö Blizzard tonight. ==Tarinat== Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja W OS 328-02 Aku Ankka entisaikojen Kaliforniassa In Old California! Soile Kaukoranta 28 W WDC 69-02 Voimamies Biceps Blues Markku Saarinen 10 W US 55-01 Aavikon armoilla McDuck of Arabia Aku Ankan toimitus 24 W US 24-02 Tornadovaroitin The House on Cyclone Hill Jukka Heiskanen 4 W OS 108-01 Jokihirviö The Terror of the River!! Vesa Niskanen 28 W WDC 244-01 Rakettiaseman arvoitus Missile Fizzle Aku Ankan toimitus 10 W US 34-01 Myyttimysteeri Mythic Mystery Aku Ankan toimitus 14 W US 4-02 Menehunien saari The Menehune Mystery Jukka Heiskanen 32 W WDC 245-011 Hinku huipulle Sitting High Aku Ankan toimitus 10 == Lähteet == * Aku Ankan juhlasarjat 9, Helsinki Media/Sarjakuvat, 1999 * I.N.D.U.C.K.S. Luokka:Carl Barks -kokoelmat Luokka:Vuoden 1999 kirjat
Seymour Benzer

Seymour Benzer (15. lokakuuta 1921 New York – 30. marraskuuta 2007 Pasadena) oli yhdysvaltalainen fyysikko, molekyylibiologi ja geneetikko. Benzer suoritti tohtorintutkintonsa fysiikasta Purduen yliopistossa. Hän osallistui hankkeeseen, jossa kehitettiin kiteitä tutkajärjestelmiin, ja työn pohjalta kollegat Bellin laboratoriossa valmistivat toisen maailmansodan jälkeen ensimmäiset transistorit. Sillävälin Benzer palasi alkuperäisen kiinnostuksen kohteensa biologian pariin. Hän tutki Escherichia coli -bakteerissa eläviä viruksia ja hahmotti, miten niiden geenit koostuivat osasista, kuin DNA- kirjaimista, jotka saattoivat vaihtua mutaation tapahtuessa. Benzer siirtyi Caltechiin vuonna 1967 ja alkoi tutkia eri tavoilla käyttäytyvien banaanikärpästen geenejä. Työstä alkoi neurogenetiikaksi kutsuttu uusi tieteenala. Benzer palkittiin Lasker-palkinnolla 1971, Louisa Gross Horwitz -palkinnolla 1976, National Medal of Sciencellä 1982, Wolfin palkinnolla 1991, Crafoord-palkinnolla 1993 sekä kahdella Gairdner-palkinnolla vuosina 1964 ja 2004. Benzer oli Royal Societyn, Ranskan tiedeakatemian ja Yhdysvaltain kansallisen tiedeakatemian jäsen. Benzer of puolanjuutalaista sukuperää. Hän kuoli 86-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset fyysikot Luokka:Yhdysvaltalaiset geneetikot Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Ranskan tiedeakatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet Luokka:Yhdysvaltalaiset molekyylibiologit
Aku Ankan juhlasarjat 10

Aku Ankan juhlasarjat 10 on Aku Ankan juhlasarjat -kirjasarjan 10. ja viimeinen osa. Kirjassa on Carl Barksin tarinoita ja se ilmestyi vuonna 2000. Kirjan kannessa on Barksin öljyvärityö Lavender and old lace. ==Tarinat== Tarinakoodi Suomenkielinen nimi Alkukielinen nimi Suomentaja Sivuja W WDC 165-01 Musiikin lumoissa The Price of Fame Aku Ankan toimitus 10 W OS 159-02 Kengurujen maassa Adventure Down Under Antti Hulkkonen 25 W OS 1010-03 Säätilaväijytin The Weather Watchers Markku Kivekäs 7 W OS 203-02 Kultainen joulupuu The Golden Christmas Tree Sarjakuvakirjatoimitus 20 W OS 223-02 Kulmikkaat munat Lost In the Andes! Jukka Heiskanen 32 W WDC 239-01 Oman onnensa seppä The Village Blacksmith Viia Järvinen 10 W WDC 256-01 Ankkaniemen majakka myrskyn kourissa Northeaster on Cape Quack Antti Hulkkonen 10 W OS 422-02 Punainen postimerkki The Gilded Man Aku Ankan toimitus 32 W WDC 253-01 Rankka rankkuri Hound Hounder Kivi Larmola 10 == Lähteet == * Aku Ankan juhlasarjat 10, Helsinki Media Sarjakuvat, 2000 * I.N.D.U.C.K.S. Luokka:Carl Barks -kokoelmat Luokka:Vuoden 2000 kirjat
Mad Max – ukkosmyrsky

Mad Max – ukkosmyrsky (Mad Max Beyond Thunderdome) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka on jatko-osa elokuville Mad Max (1979) ja Mad Max 2 – asfalttisoturi (1981). Kuten edeltäjänsä Mad Max 2 – asfalttisoturi, myös kolmas osa sijoittuu ydintuhon jälkeiseen synkkään maailmaan. Kolmannen osan ovat ohjanneet George Miller ja George Ogilvie sekä pääosassa esiintyvät Mel Gibson ja Tina Turner. Elokuvasarjan neljäs osa, Mad Max: Fury Road, sai ensi- iltansa vuonna 2015. Elokuvassa päähenkilö Max Rockatanskya esittää Tom Hardy. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Mad Max -elokuvat Luokka:Vuoden 1985 elokuvat Luokka:Post-apocalypse-elokuvat Luokka:George Millerin ohjaamat elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Hannu Kankaanpää

Hannu Kankaanpää (s. 7. huhtikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen Helsingissä asuva kirjailija ja runoilija. Helsingin Punavuoressa syntyneen Kankaanpään vanhemmat olivat varastomies Reino Kankaanpää ja siivooja Esteri Tourunen. Kankaanpää valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden laitoksen kirjastoamanuenssina 1977–1980. Kankaanpää on työskennellyt myös toimitussihteerin ja kustannustoimittajan viransijaisena sekä tehnyt freelancerina erilaisia kirjoitus- ja toimitustöitä. Hän on suomentanut muun muassa kaksi Sylvia Plathin lastenkirjaa. Kankaanpää sai J. H. Erkon palkinnon esikoisrunokokoelmastaan Sukupolvi (1980). Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 2016 alkaen. == Teokset == * * * * * * *Jäähän veistetty portti. Runoja 1980-88. Hämeenlinna: Karisto, 1988. ISBN 951-23-2507-1 * * * * * * * * * * * * *Uutiset seis. Lastenrunoja. Kuvat Päivi Niinikangas. Turku: Enostone, 2011. ISBN 978-952-5960-05-1 * * * *Maisema, ikkuna, peili. Runoja 1998-2018. Helsinki: Ntamo, 2018. ISBN 978-952-215-742-3. *Aika kylmää. Runoja. Helsinki: Ntamo, 2021. ISBN 978-952-215-842-0. *Alaviitteet. Runoja. Helsinki: Kulttuurivihkot, 2024. ISBN 978-952-411-033-4. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Missio

Missio-sanaa käytetään usein erilaisten järjestöjen ja uskonnollisten yhteisöjen tehtävien ja projektien nimissä kuvaamaan tehtävän päämäärää. Joskus mission nimi voi olla yrityksen tai yhteisön nimi (vrt. Romano missio tai Nokia missio). ==Liiketaloudessa== Missio on yrityksen toiminta-ajatus, sen liiketoiminnan periaate. Mission ajatellaan vastaavan kysymykseen siitä, mitä organisaatiossa halutaan tehdä pyrkien pysyväluonteisiin tuloksiin ja mihin yritys haluaa pidemmällä aikavälillä päästä. Missio liittyy vahvasti yrityksen perustarkoitukseen ja sen ydintoimintaan. Samoin se kertoo yrityksen roolista ja tehtävästä yhteiskunnassa. Missio on yhdessä arvojen ja vision kanssa osatekijä yrityksen strategian määrittelyssä. Kyseessä on siis yksi strategian perusosista, joiden päälle strategia rakennetaan. ==Katso myös== *Visio *Strategia ==Lähteet== *Lindroos & Lohivesi:Onnistu strategiassa *Henrikki Tikkanen:Markkinoinnin johtamisen perusteet Luokka:Liiketalous
Organisaatiorakenne

Organisaatiorakenne kuvaa kuinka yritys, hallinto, järjestö tai muu organisaatio toimii. Rakenne voidaan kuvata seitsemän eri perustyypin kautta: *Pienyritysrakenne: Yksinkertaisin rakenne, jossa johtaja-yrittäjä osallistuu tiiviisti toteutettavaan työhön. Organisaation hierarkia on matala. *Toimintorakenne: Johdon alaisuudessa toimii eri tehtäväalueille erikoistuneita toimintoja tai funktioita. *Divisioonarakenne: Tulosyksikkörakenne, jonka kukin yksikkö sisältää oman toimintorakenteen. *Matriisirakenne: Kunkin toimintorakenteen päälle on suunniteltu divisioonarakenne. Yleensä toteutetaan siten, että kullakin työntekijällä on kaksi esimiestä, joista toinen keskittyy asiakkaan näkökulman mahdollisimman hyvään huomioon ottamiseen ja toinen tarkastelee toimintojen erikoisosaamista. *Prosessirakenne: Pyritään tarkastelemaan yrityksen toimintaa asiakkaalle arvoa tuottavien prosessien näkökulmasta. *Verkostorakenne: Osa yrityksen toiminnasta, esimerkiksi markkinointi tai tietojenkäsittely, ulkoistetaan muille osapuolille. *Hybridirakenne: Tarkoittaa organisaatiota, jossa on yhdistelty kahta tai useampaa edellä esitetyistä organisaatiorakenteista. Luokka:Organisaatiot
Tequila Sunrise – vaarallinen sekoitus

Tequila Sunrise – vaarallinen sekoitus on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut jännityselokuva. Elokuvan ohjasi Robert Towne ja pääosissa ovat Mel Gibson, Kurt Russell ja Michelle Pfeiffer. Elokuva kertoo poliisi Nick Fresciasta ja tämän hyvästä ystävästä, huumekauppias Dale McKussicista, joka pyrkii takaisin kunnialliseen elämään. Kumpikin rakastuu kauniiseen Jo Ann Vallenariin. == Näyttelijät == ==Arvioita== Helsingin Sanomien Helena Ylänen kirjoitti käsikirjoittajana arvostetun Townen (mm. Chinatown) ohjaustyön olevan tyhjänpäiväistä viihdettä, jossa melkein kaikki osa-alueet kuitenkin toimivat, paitsi etteivät miespääosien esittäjät Gibson ja Russell hänestä sovi lainkaan rooleihinsa. Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo hienostuneeksi ja romanttiseksi aiotun jännärin kuivuvan kasaan ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset jännityselokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Warner Brosin elokuvat
Rüdiger von Wechmar

Rüdiger von Wechmar (15. marraskuuta 1923 – 17. lokakuuta 2007) oli saksalainen paroni ja diplomaatti. Hän oli Länsi-Saksan suurlähettiläs YK:ssa ja myöhemmin Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtaja. == Varhainen elämä == Wechmar syntyi Berliinissä, Saksassa, paroni Irnfried von Wechmarin poikana. Vuonna 1941 opiskellessaan Nationalpolitische Erziehungsanstaltessa ("Napola") hän värväytyi Saksan armeijaan 17-vuotiaana vapaaehtoisena ja taisteli Afrika Korpsissa Erwin Rommelin alaisuudessa kahden vuoden ajan, kunnes jäi Yhdysvaltain armeijan sotavangiksi. Vankiaikanaan Yhdysvalloissa hän opiskeli journalismia. Sodan päätyttyä Wechmar työskenteli toimittajana ja vuonna 1958 hän astui Länsi-Saksan diplomaattiseen palvelukseen. Hänet lähetettiin Länsi-Saksan suurlähetystöön Washingtoniin ja pääkonsulaattiin New Yorkiin. Vuonna 1963 hänestä tuli Saksan television ulkomaankirjeenvaihtaja Itä-Eurooppaan, mutta hän palasi diplomaattiseen palvelukseen vuonna 1968. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin valtiosihteeriksi ja hallituksen edustajaksi. Vuonna 1974 hänestä tuli Länsi- Saksan Yhdistyneiden kansakuntien suurlähettiläs. Hän edusti Länsi-Saksaa YK:n turvallisuusneuvoston puheenjohtajana vuosina 1977 ja 1978 ja oli myöhemmin Länsi-Saksan suurlähettiläs Italiassa (1981-1983) ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa (1983-1988). Paroini von Wechmar oli myös Bilderberg ryhmän jäsen.. YK:n Kolmannenkymmenen viidennen yleiskokouksen ja kahdeksannen hätäkokouksen aikana 1980–1981 hän toimi yleiskokouksen puheenjohtaja. Wechmar oli naimisissa ja hänellä oli kolme lasta. Hän kuoli aivoverenkiertohäiriöön 17. lokakuuta 2007 Münchenissä Rüdiger von Wechmar ist tot ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset diplomaatit Luokka:Saksalaiset europarlamentaarikot Luokka:Suurlähettiläät Luokka:Saksalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Gunnar Hiilloskorpi

Gunnar Ilmari Hiilloskorpi () oli suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin roolinsa oli Nyrki Tapiovaaran elokuvan Miehen tie (1940) pääosassa Ahrolan Paavona. Gunnar Hiilloskorpi aloitti näyttämöuransa jo 15-vuotiaana Porin Työväen Teatterissa, jossa hän näytteli niin sankari- kuin luonneosia. Vuosina 1930–31 hän oli kiinnitettynä Kotkan Näyttämölle, josta hän jatkoi ensin Lahden Työväen Näyttämölle ja sitten Turun Teatteriin. Hiilloskorpi oli saanut kiinnityksen Helsingin Kansanteatteriin syksystä 1941 alkaen, mutta hän menehtyi keväällä. Hiilloskorpi ehti ennen kuolemaansa näytellä myös joitakin elokuvarooleja. Risto Orkon ohjaamassa Jääkärin morsiamessa Hiilloskorven oli tarkoitus näytellä jääkäri Kalvan rooli, mutta ei saanut teatterilta lupaa jatkaa filmausta jolloin hänen tilalleen otettiin Tauno Palo. Valmiissa elokuvassa Hiilloskorven osuus on supistunut vain muutamiin ulkokuviin. Sittemmin Nyrki Tapiovaara kiinnitti hänet elokuvansa Miehen tie miespääosaan. Hiilloskorpi avioitui näyttelijä Gunvor Svanströmin kanssa vuonna 1931. Heidän poikansa on näyttelijä ja ohjaaja Jarno Hiilloskorpi. Gunnar Hiilloskorpi kuoli 33-vuotiaana aivokalvontulehdukseen, tultuaan Helsinkiin saamaan siihen hoitoa. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle. == Filmografia == *Kaikenlaisia vieraita (1936) *Jääkärin morsian (1938) *Miehen tie (1940) == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1941 kuolleet
Suomen elokuvatuottajien keskusliitto

Suomen elokuvatuottajien keskusliitto SEK ry oli vuonna 1984 perustettu suomalaisten elokuvatuottajien järjestö, joka ajoi jäsenistönsä etuja ammatillisissa, taloudellisissa ja lainsäädännöllisissä kysymyksissä. Yhdistys muutti 2017 nimensä Elokuvatuottajat ry:ksi. Yhdistyksen toiminta päättyi 2018, kun Elokuvatuottajat ry:n lisäksi kolme muuta audiovisuaalisen alan tuottajien edunvalvonta- ja tekijänoikeusyhdistystä, SATU ry, Audiovisual Finland ry (aikaisemmin Favex ry) ja Tuotos ry perustivat uuden yhdistyksen nimeltä Audiovisual Producers Finland – APFI ry, johon näiden yhdistysten kaikki toiminnot siirtyivät. Elokuvatuottajien keskusliiton perustivat Suomen filmivalmistajien liitto (perustettu 1945) ja Suomen elokuvatuottajat ry (perustettu 1973). Perustajajäseninä olivat liittojen lisäksi Heikki Partanen ja Suomen Filmikamarin toimitusjohtaja Leo Nordberg. Suomen elokuvatuottajat ry oli perustettu vastapainoksi oikeistolaiseksi ja vanhoilliseksi mielletylle Suomen filmivalmistajien liitolle. 1980-luvulle tultaessa elokuvatuottajat katsoivat yhteisen edunvalvonnan niin tärkeäksi, että perustettiin uusi kattojärjestö. Samalla loppui myös kilpailu siitä, kummalle liitolle edustukset esimerkiksi Elokuvasäätiön hallituksessa kuuluvat.Leo Nordberg: Filmikamari ja muutosten vuosikymmenet. Teoksessa: Suomen Filmikamari 75 vuotta (1998, ISBN 952-90-9563-5). – s.4–18. Järjestön perustamisesta ja historiasta. Vuonna 1990 Suomen filmivalmistajien liitto lopetti toimintansa ja sen toiminta ohjattiin kokonaisuudessaan osaksi SEK ry:n toimintaa. SEK liittyi Suomen Filmikamarin jäseneksi vuoden 2012 alusta.Elokuva-alan laajin yhteenliittymä syntynyt – elokuvatuottajat liittyvät Suomen Filmikamariin - Suomen elokuvatuottajien keskusliitto ry:n ja Suomen Filmikamari ry:n tiedote 9.12.2011. Vuonna 2017 liittoon kuului noin 57 jäsenyritystä. Liiton viimeisenä puheenjohtajana toimi vuodesta 2016 elokuvatuottaja Nina Laurio. Liiton viimeiseksi toiminnanjohtajaksi jäi vuonna 2012 toiminnanjohtajana aloittanut Sari Väänänen. Liitto jakoi vuodesta 1997 Vuoden elokuvatuottaja -palkinnon. Audiovisual Producers Finland – APFI ry on jatkanut palkinnon jakamista vuosittain. ==Puheenjohtajat== * Johannes Lassila 2000–2004 * Lasse Saarinen 2004–2008 * Jarkko Hentula (Yellow Film & TV) 2008–2012 * Aleksi Bardy (Helsinki-Filmi) 2012–2015 * Riina Hyytiä (Dionysos Films) 2015–2016 * Nina Laurio (Dionysos Films) 2016–2018 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen elokuvatuottajien keskusliiton kotisivut Luokka:Suomalaiset elokuva- alan järjestöt
François-Urbain Domergue

François-Urbain Domergue (24. maaliskuuta 1745 Aubagne Ranska – 29. toukokuuta 1810 Pariisi) oli ranskalainen toimittaja ja kielioppien kirjoittaja. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen. ==Elämäkerta== François-Urbain Domergue syntyi apteekkariperheen poikana ja kävi koulua Aubagnessa, minkä jälkeen hän opiskeli Marseillen oratoriaanien ylläpitämässä korkeakoulussa. Tämän jälkeen hän toimi kansakoulunopettajana Lyonissa, avioitui kirurgin tyttären kanssa ja sai julkaistuksi ensimmäisen Yksinkertaistetun ranskan kielen kieliopin (Grammaire françoise simplifiée) vuonna 1778. Vuonna 1784 hän perusti Journal de la Langue Françoise -nimisen lehden, jonka tarkoituksena oli taistella säännöin ja esimerkein kieleen jo pesiytyneitä neologismeja vastaan.Tyrtée Tastet, Histoire des quarante fauteuils de l'Académie française depuis la fondation jusqu'à nos jours, 1635–1855, osa IV, s. 476- Lehti menestyi huonosti, sillä sen levikki jäi vähäiseksi. Vuonna 1790 Demorgue muutti Pariisiin, jossa hän perusti ranskan kielen harrastajien seuran. Hän julkaisi Yksinkertaistetun ranskan kielen kieliopin uusintapainoksena ja kirjoitti Journal général du soir, de politique et de littérature -lehteen ja lopetti oman lehtensä. François-Urbain Domergue nimitettiin École centrale des Quatre- Nations -korkeakoulun yleisen kielitieteen professoriksi ja sittemmin myös Charlemagne-lyseon humanististen aineiden opettajaksi. Hänet valittiin Ranskan akatemiaan vuonna 1803 ja hän osallistui siellä sanakirjakomission työhön. ==Teokset== *Grammaire françoise simplifiée, ou Traité d'orthographe, avec des notes sur la prononciation et la syntaxe, des observations critiques et un nouvel essai de prosodie. (1778) Internetissä *Mémorial du jeune orthographiste (1790), *La Prononciation françoise déterminée par signes invariables, avec application à divers morceaux en prose et en vers, suivie de notions orthographiques et de la nomenclature des mots à difficultés (1796) *Grammaire générale analytique (1798–1799) *Manuel des étrangers amateurs de la langue françoise, ouvrage contenant tout ce qui a rapport aux genres et à la prononciation, et dans lequel l'auteur a prosodié, avec des caractères dont il est l'inventeur, la traduction qu'il a faite en vers françois de cent cinquante distiques latins, des dix églogues de Virgile, de deux odes d'Horace, et quelques morceaux en prose de sa composition (1805) *Exercices orthographiques, où les faits précèdent les règles (1810) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ranskan akatemian elämäkertatiedot ===Kirjallisuutta=== *Françoise Dougniac, François-Urbain Domergue : le Journal de la langue françoise et la néologie lexicale 1784–1795, väitöskirja, Paris III, 1981 *Winfried Busse, François-Urbain Domergue : Le grammairien patriote (1745–1810), G. Narr, Tübingen, 1992 Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Ranskalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1745 syntyneet Luokka:Vuonna 1810 kuolleet
Charles Stenvig

Charles A. Stenvig (16. tammikuuta 1928 – 22. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sitoutumaton poliitikko. Hän toimi kolme kaksivuotista kautta Minneapolisin pormestarina vuosina 1969–1973 ja 1975–1977.http://www.mprnews.org/story/2010/02/23/stenvig-obit Vuoden 1973 vaalit hän hävisi Arthur Naftalinille. Varsinaiselta ammatiltaan Charles Stenvig oli poliisi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Calcutta

Calcutta tarkoittaa seuraavia: *Kalkutta, kaupunki Intiassa *Oh! Calcutta!, revyy vuodelta 1969 *Oh! Calcutta!, revyyhyn pohjautuva elokuva vuodelta 1971 *Calcutta, taiteilijanimenä: ** Calcutta, oik. Edoardo D'Erme (s. 1989), italialainen muusikko, laulaja ja lauluntekijä ;Britannian kuninkaallinen laivasto *HMS Calcutta (1795), 54-tykkinen neljännen luokan linjalaiva *HMS Calcutta (1831), 84-tykkinen toisen luokan linjalaiva *HMS Calcutta (1909), alus *HMS Calcutta (1916), tykkivene *HMS Calcutta (1918), Castle-luokan troolari *HMS Calcutta (D82), C-luokan risteilijä *HMS Calcutta (1943), Basset-luokan troolari.
Donald M. Fraser

Donald MacKay Fraser (20. helmikuuta 1924 – 2. kesäkuuta 2019A Minnesota politician for four decades, Don Fraser has died at 95 ) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän liittyi 1940-luvulla Minnesota Democratic–Farmer–Labor Partyyn]. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1963–1979. Hänet valittiin Minneapolisin pormestariksi 1979. Minneapolisissa syntynyt Fraser oli koulutukseltaan juristi. Hänen puolisonsa oli Arvonne Skelton, ja he saivat kuusi lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Donald Fraser

Donald Fraser voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä: * Donald M. Fraser (s. 1924), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko * Donald Fraser (s. 1958), kanadalainen jääkiekkoilija.
Richard Riordan

Richard J. Riordan (1. toukokuuta 1930 – 19. huhtikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanisen puolueen poliitikko. Hän toimi Los Angelesin pormestarina vuosina 1993–2001 ja Kalifornian opetusministerinä vuosina 2003–2005. Sukujuuriltaan irlantilainen Riordan syntyi Flushingissa, New Yorkissa, ja opiskeli Princetonin yliopistossa. Hän palveli Korean sodassa ja sai vuonna 1956 Juris Doctor -arvon Michiganin yliopistosta. Riordan oli vuonna 2002 ehdolla Kalifornian kuvernööriksi, mutta valituksi tuli Gray Davis. Hän oli uskoltaan katolinen. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Los Angelesin pormestarit Luokka:Kalifornialaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1930 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
MMORTS

MMORTS (, suom. ”massiivinen moninpelattava reaaliaikastrategia”) on videopeligenre. ==MMORTS-pelejä== * Artifact * Ballerium * Company of Heroes * Company of Heroes Online * Darkness and Light * Dreamlords * Evony * Fatelords * Galaxy Online 2 * Glory of Fellowland * Mankind * Mudcraft * Navy Field * NetPanzer * Project Visitor * Reign * Saga * Shattered Galaxy * SkyLords * Society * SpaceInvasion * StarPeace * Wulfram 2 * X-Wars Luokka:Videopelien lajityypit sv:Massively multiplayer online game#Undergenrer till MMOGs
Joseph Gurney Cannon

Joseph Gurney Cannon (7. toukokuuta 1836 Guilford, Pohjois-Carolina – 12. marraskuuta 1926 Danville, Illinois) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehenä 1903–1911 ja häntä pidetään yhtenä vaikutusvaltaisimmista puhemiehistä Yhdysvaltain historiassa. ==Ura== Cannon opiskeli lakia Cincinnati Law Schoolissa ja työskenteli syyttäjänä Illinoisissa vuodesta 1861 vuoteen 1868. Cannon valittiin kongressiin ensimmäisen kerran vuonna 1872 Illinoisin republikaaniedustajana. Hän aloitti ensimmäisen kautensa edustajainhuoneessa maaliskuussa 1873 ja palveli yhtäjaksoisesti aina vuoteen 1891 saakka, jolloin hän jäi yhden kauden ajaksi valitsematta edustajainhuoneeseen. Cannon kuitenkin palasi edustajainhuoneeseen taas vuonna 1893 alkaneelle kaudelle ja työskenteli edustajainhuoneessa yhtäjaksoisesti uudelleen maaliskuuhun 1913 saakka, jolloin hän jälleen putosi kongressista yhden kauden ajaksi ennen paluutaan sinne 1915. Cannonin viimeinen vaihe kongressissa päättyi vuonna 1923, kun hän ei enää pyrkinyt jatkokaudelle vaan vetäytyi julkisuudesta. Cannon oli edustajainhuoneen puheenjohtajana 58.–61. kongressien ajan (1903–1911). Lisäksi hän pyrki kerran republikaanien presidenttiehdokkaaksi vuoden 1908 presidentinvaaleihin muttei tullut saamillaan 58 äänellä valituksi republikaanien puoluekokouksessa. Cannon vastusti Yhdysvaltain liittymistä ensimmäiseen maailmansotaan ja jäsenyyttä Kansainliitossa. Cannon jäi eläkkeelle vuonna 1923 ja viimeisenä päivänään virassa hänestä tuli ensimmäinen henkilö Time-lehden kansikuvassa. Hän kuoli 12. marraskuuta 1926. ==Perintö== Kongressiedustajien toimistorakennus on nimetty Cannonin mukaan. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Elämäkerta kongressin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Yhdysvaltalaiset republikaanipoliitikot Luokka:Vuonna 1836 syntyneet Luokka:Vuonna 1926 kuolleet
Gale Storm

thumb|Storm (oik.) ZuSu Pittsin kanssa The Gale Storm Show’ssa 1958. Josephine Owaissa Cottle eli Gale Storm (5. huhtikuuta 1922 – 27. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Storm alkoi saavuttaa mainetta elokuvarooleillaan jo 1940-luvulla, ja vuosina 1956–1960 hänellä oli Susanna Pomeroyn päärooli sarjassa The Gale Storm Show. Samanaikaisesti Stormin laulajanura kukoisti. Stormin ensimmäinen levytys ”I Hear You Knocking” on vuodelta 1956. Myöhempien laulujen joukkoon lukeutuu ”Dark Moon” (1957). Stormin omaelämäkerta I Ain't Down Yet ilmestyi vuonna 1981, ja pääosin 1950-luvun tähdeksi jääneellä laulaja-näyttelijällä on neljä tähteä Hollywood Walk of Famella. Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet
Jack Klugman

Jacob Joachim ”Jack” Klugman (27. huhtikuuta 1922 − 24. joulukuuta 2012)‘Odd Couple’ Star Jack Klugman Dead At The Age Of 90 oli televisio- ja elokuvarooleistaan tunnettu yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja valmistui Carnegie Mellon -yliopistosta vuonna 1948. Klugmanilla oli rooli 1970-luvun alkupuolen televisiosarjassa The Odd Couple, ja 1970–1980-lukujen vaihteessa hän esitti pääroolia Quincy, M.E. -sarjassa. Elokuvarooleja hänellä oli esimerkiksi Valamiesten ratkaisussa (1957), Viinin ja ruusujen ajassa (1962) ja Hyvästi Columbuksessa (1969). Klugman oli toisen maailmansodan veteraani. Hänellä todettiin syöpä ensimmäistä kertaa vuonna 1974 ja tauti uusiutui vuonna 1989. Hän oli pitkään aktiivinen tupakoitsija.http://www.oralcancerfoundation.org/people/jack_klugman.htm 1990-luvulla Klugman oli Diagnoosi: Murha -sarjan vierailevana tähtenä. Hänet on palkittu tähdellä Hollywood Walk of Famella ja kolmella Emmy-palkinnolla. Hän oli vuodesta 1954 naimisissa näyttelijä Brett Somersin kanssa ja vaikka pari eli jo 1970-luvulta saakka erillään, he eivät koskaan ottaneet virallisesti avioeroa. Somers kuoli 15. syyskuuta 2007. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Golden Globe -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Iced Earth (albumi)

Iced Earth on samannimisen yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin ensin Euroopassa vuonna 1990 ja sitten Yhdysvalloissa vuonna 1991. Iced Earthin kolme ensimmäistä albumia (tämä, Night of the Stormrider ja Burnt Offerings) julkaistiin remasteroituna vuonna 2001 uusilla kansilla. ==Kappaleet== # # # # # # # # == Kokoonpano == * Gene Adam – laulu * Jon Schaffer – rytmikitara, taustalaulu, suunnittelu * Randall Shawver – johtava kitara * Dave Abell – basso * Mike McGill – rummut == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1990 esikoisalbumit Luokka:Iced Earthin albumit
Mavis Gallant

Mavis Leslie Gallant, o.s. Young, CC (11. elokuuta 1922 Montreal, Québec – 18. helmikuuta 2014 Pariisi, Ranska) oli kanadalainen kirjailija. Gallant tunnetaan etupäässä lyhyestä proosasta, josta huomattava osa julkaistiin alun perin The New Yorker -lehden sivuilla. Hän julkaisi lisäksi kaksi romaania, näytelmän ja esseitä. Hän asui pitkään Pariisissa. Gallant sai vuonna 1981 Kanadan ritarikunnan officerin arvon ja vuonna 1993 companionin arvon. Hänelle myönnettyjen useiden palkintojen joukossa oli Prix Athanase-David, jonka Québecin hallitus myönsi hänelle elämäntyöstä vuonna 2006. Kirjailija oli Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemian ulkomaalaiskunniajäsen vuodesta 1989. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset kirjailijat Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet
Night of the Stormrider

Night of the Stormrider on Iced Earthin toinen albumi. Kuten albumeilla Iced Earth ja Burnt Offerings, myös tämän remasteroidulla versiolla on uusi kansi. ==Kappaleet== #"Angels Holocaust" (Schaffer) – 4:52 #"Stormrider" (Schaffer/Shawver) – 4:47 #"The Path I Choose" (Schaffer/Shawver) – 5:52 #"Before the Vision" (Abell/Schaffer/Shawver) – 1:35 #"Mystical End" (Schaffer) – 4:44 #"Desert Rain" (Abell/Schaffer) – 6:56 #"Pure Evil" (Schaffer/Shawver) – 6:33 #"Reaching the End" (Schaffer) – 1:11 #"Travel in Stygian" (Schaffer) – 9:31 ==Mukana== ;Muusikot *Jon Schaffer – rytmikitara, taustalaulu *Randall Shawver – johtava kitara *Dave Abell – basso *John Greely – laulu *Rick Secchiari – rummut *Roger "The Hammer" Huff – kosketinsoittimet ;Muut *Tom Morris – tuottaja *Kent Smith – esittely *Dirk Rudolph – suunnittelu *Rick Borstelman – albumin takakansi *Axel Hermann – albumin etukansi *Frank Albrecht – valokuvaus == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Iced Earthin albumit
Burnt Offerings

Burnt Offerings on Iced Earthin kolmas studioalbumi. Tällä albumilla esiintyi ensi kertaa laulaja Matt Barlow. Tästä albumista (ja kahdesta edellisestä) julkaistiin vuonna 2008 rajoitettu versio, joka sisälsi remasteroidun alkuperäisen albumin, ennenjulkaisemattoman version albumista (eri kappaleita), ja uuden kannen. ==Kappaleet== #"Burnt Offerings" (Schaffer, Shawver) – 7:22 #"Last December" (Schaffer) – 3:23 #"Diary" (Abell, Barlow, Schaffer, Shawver) – 6:14 #"Brainwashed" (Schaffer, Shawver) – 5:22 #"Burning Oasis" (Abell, Schaffer, Shawver) – 6:00 #"Creator Failure" (Abell, Barlow, Schaffer, Shawver) – 6:02 #"The Pierced Spirit" (Abell, Schaffer, Shawver) – 1:54 #"Dante's Inferno" (Schaffer) – 16:26 ==Kokoonpano== *Jon Schaffer – rytmikitara, laulu *Matt Barlow – laulu *Randall Shawver – soolokitara *Dave Abell – basso *Rodney Beasley – rummut *Howard Helm – kosketinsoittimet == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 albumit Luokka:Iced Earthin albumit