EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Arkadi ja Boris Strugatski

Arkadi Natanovitš Strugatski (; 28. elokuuta 1925 Batumi, Gruusian SNT – 12. lokakuuta 1991 Moskova) ja Boris Natanovitš Strugatski (; 14. huhtikuuta 1933 – 19. marraskuuta 2012 Pietari) eli Strugatskin veljekset ovat tunnetuimpia neuvostoliittolaisia tieteiskirjailijoita. He kirjoittivat teoksensa yhteistyössä. Arkadi Strugatski oli koulutukseltaan japanin kielen kääntäjä. Boris Strugatski oli matemaatikko ja tähtitieteilijä. Veljesten teoksissa elävät rinnakkain sekä humanistiset että luonnontieteelliset teemat. Boris Strugatski kirjoitti veljensä kuoleman jälkeen vielä kaksi romaania, mutta keskittyi lähinnä kantaa ottavaan kirjoitteluun demokraattisen opposition lehdistössä.Ahonen, Anneli: Stalkerin isä lähti oppositioon. Helsingin Sanomat 27.4.2010, s. C 1. Hän kävi myös oppositiolehti Novaja Gazetassa kirjeenvaihtoa Mihail Hodorkovskin kanssa tulevaisuudenvisioistaan.Ahonen, Anneli: Stalkerin tekijä visioi Venäjää. Helsingin Sanomat 27.4.2010, s. C 1. == Kirjallinen tuotanto == Kommunistisen utopiakirjallisuuden parissa uransa 1950-luvulla aloittaneet Strugatskit joutuivat 1960-luvun lopulla sensuurin hampaisiin vähentäessään teknologisia painotuksia ja keskittyessään heijastamaan oman aikansa todellisuutta mielikuvituksellisten elementtien avulla ja yleissävyn muuttuessa pessimistisemmäksi. Myöhemmästä linjastaan kirjailijat itse käyttävät nimitystä "yhteiskuntafantasia". Se tarjoaa kriittisen näkökulman nykyhetken ilmiöihin esittämällä ne etäännytetyssä muodossa (eli kärjistettyinä ja fantasiamaailmaan sijoitettuna). Strugatskien teoksista tunnetuimpia on Stalker: Huviretki tienpientarelle (1972), jonka pohjalta Andrei Tarkovski ohjasi elokuvan Stalker (1979). Myös Fjodor Bondartšukin ohjaama elokuva Asuttu saari pohjautuu heidän teokseensa. == Suomennetut teokset == * * * * * == Kirjallisuutta == * Marsh, Rosalind J. (1986). Soviet Fiction Since Stalin: Science, Politics and Literature. Worcester: Croom Helm. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Boris Strugatskin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa * Matti Savolainen: Kasvatti. Aikakone 3/1992. Luokka:Neuvostoliittolaiset tieteiskirjailijat Luokka:Sisarukset
Soomaaliyeey toosoo

Soomaaliyeey toosoo () oli Somalian kansallislaulu vuosina 2000–2012. Maan itsenäistyttä Italian ja Ison-Britannian vallasta vuonna 1960. Soomaaliyeey toosoo on vanha, tunnettu somalialainen kansanlaulu. Vuonna 1959 kirjoitettu Qolobaa Calankeed korvasi Somaaliyeey toosoon. ==Sanat somaliaksi== :Soomaaliyeey tooseey :Tooseey isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera waligiinee. :Ummadyahay mar kale toosoo :Calankiina wada tiirshoo, :Danta guud ku taagsada oo :Isu wada tanaasula eey. :Somaliyaay soo toosoo :Toosoo isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera waligiinee. :Tawaabkoo qudhaa bixiyoo :Gobannimada taam ka dhigee, :Rabbi toobad weyddiistoo :Talo saarta Weynaha eey. :Somaliyaay toosoo :Toosoo isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera waligiinee. :Qabiilkaad ku tookhdaan baa :Qawmiyaddaada kaa tira oo, :Tayo li'ida qoys-qoyskaa :Idin bada tabaalaha eey. :Somaliyaay toosoo :Toosoo isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera waligiinee. :Inuu Naar ku taro mooyee :Dagaal ehel ma taabaggalee, :Shacabkaa in loo turo oo :La tabantaabsho kaa mudaneey! :Somaliyaay toosoo :Toosoo isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera walsigiinee. :Curaddadaada taargo'ayaa :Tiiraanyo qaran weeyee, :Walaalkiis kan tooganayow :Adays jaray tagoogaha eey. :Somaliyaay toosoo :Toosoo isku tiirsada ee :Hadba kiina taag daranee :Taageera waligiinee. :Quruun teeda hanan weydaa :Tiqo kuma leh dunideenee, :Adduunyada ka tamin qaadtoo :Assaagiina tiigsada eey. ==Kertosäkeen käännös== Kertosäe: :Herää, Somalia! :Herätkää ja tukeutukaa toisiinne :Auttakaa niitä, jotka eniten apua kaipaavat ==Lähteet== Luokka:Historialliset kansallislaulut Luokka:Somalian musiikki
Koste Seselwa

Koste Seselwa (Seychellin kreolia ”Seychelliläiset, tulkaa yhteen”) on Seychellien kansallislaulu. Laulu otettiin käyttöön maan itsenäisyyspäivänä, 18. kesäkuuta 1996, maan siirryttyä monipuoluejärjestelmään. Laulun ovat säveltäneet ja sanoittaneet Davdi Francois Marc André ja George Charles Robert Payet. ==Sanat== Seychellien kreoliksi :Sesel ou menm nou sel patri :Kot nou viv dan larmoni :Lazwa, lanmour ek lape :Nou remersye Bondye :Preserv labote nou pei :Larises nou losean :En leritaz byen presye :Pour boner nou zanfan :Reste touzour dan linite :Fer monte nou paviyon :Ansanm pou tou leternite :Koste Seselwa Käännös (Englanninkielisen käännöksen kautta) :Seychellit, kotimaamme. :Jossa elämme harmoniassa. :Iloa, rakkautta ja rauhaa, :Kiitämme jumalaa. :Säilyttäkäämme maamme kauneus :Ja mertemme rikkaus :Jotka molemmat ovat kallisarvoisia perintöjä :Lastemme tulevaisuudelle :Pysykäämme aina yhtenä :Uuden lippumme värien alla :Ja yhdessä ikuisesti :Seychelliläiset, yhtykää! ==Lähteet== Luokka:Kansallislaulut Luokka:Seychellien kansallissymbolit
Libero

Libero voi tarkoittaa seuraavia: * libero, jalkapallossa vapaata paikkaa pelaava puolustava pelaaja * libero, lentopallossa puolustuksen erikoispelaaja, jonka pelaamista rajoitetaan säännöillä * Libero, suomalainen aikakauslehti * Libero, italialainen sanomalehti * Libero, Essityn vaippamerkki.
Omninvest

Omninvest Kft. on Pilisborosjenossa toimiva unkarilainen lääkeyritys, jonka enemmistön omistaa kyproslainen Sumpter Pharmaceuticals Ltd. ja jonka kanssa Unkarin hallitus on solminut sopimuksen lintuinfluenssarokotteen tuottamisesta. Yrityksen arvellaan saavan 10 % maailmanlaajuisesta lintuinfluenssarokotteen myynnistä. Yksi rokote maksaa 5-6 dollaria, ja nykyisellään yritys kykenee valmistamaan 500 000 rokoteannosta viikossa. Unkarin kymmenmiljoonaiselle väestölle arvioidaan riittävän 3 500 000 rokotetta. Unkari ja Venäjä ovat lisäksi neuvotelleet keskenään 30 000 000 dollarin arvoisesta lintuinfluenssarokotetehtaan rakentamisesta Tšeljabinskiin Siperiaan. Myös Yhdysvallat ja Britannia ovat osoittaneet kiinnostuksensa rokotetta kohtaan. == Lähteitä == *Russia cooperate to produce bird flu vaccine Peoples Daily Online *Hungary to get 10% of sales from bird flu vaccine BBJ *Integrarx.com: "Hungary Bird flu Vaccine Sparks Foreign Interest" (linkki ei enää toiminnassa) *Unkarin pääministeri: Lintutautirokote ihmisiä varten valmis, Verkkouutiset (linkki ei enää toiminnassa) == Aiheesta muualla == *Remote front line in the war on bird flu Guardian Unlimited Luokka:Lintuinfluenssa Luokka:Lääkevalmistajat Luokka:Unkarilaiset yritykset
7 Ages

7 Ages on Australian Design Groupin vuonna 2004 julkaisema lautapeli ihmiskunnan historiasta. Peli sisältää 7 aikakautta, joista osa tai kaikki pelataan läpi ohjaillen erilaisia kansoja. Pisteitä saa parhaiten pelaamalla kansoja historian ohjenuoran mukaisesti ja eniten pisteitä pelin aikana kerännyt pelaaja voittaa pelin. Pelin massiivisuutta kuvaa se, että pelin ensimmäinen aikakausi alkaa 4000 eaa. ja viimeinen päättyy Internetin keksimiseen. Peli sisältää valtavan maailman karttaa kuvaavan pelilaudan, satoja eri kansoille varattuja yksiköitä, historiasta tuttuja suuria johtajia ja muita pelimerkkejä sekä 110 korttia, joihin pelimekaniikka perustuu. Kussakin kortissa on erikseen markkina-arvo, kansa, artifact ja tapahtuma - ja ainoastaan yhden näistä voi kerrallaan käyttää. Peli on täynnä historiallisia yksityiskohtia ja siksi myös kaikkien sääntöjen opettelu vaatii aikaa. Pelaajamäärästä riippuen kukin pelaaja pääsee ohjaamaan vähintään kahta eri kansaa kerrallaan ja jokaisen vuoron aluksi pelaajat määrittelevät mitä kansat tekevät. Vaihtoehtoja on useita - tuottaminen, kaupankäynti, liikkuminen, jne. Mielenkiintoiseksi pelin tekee se, että kansoille ehtii tehdä vain yhden toimenpiteen vuorossa vaikka tarvetta ja halua olisi usein tehdä enemmänkin. Sotiminen, luonnonkatastrofit ja suurvaltojen vaihtuvuus voivat tapahtua kuten historiassakin. Luokka:Simulaatiolautapelit
Cunene

Cunene on Angolan maakunta, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sen pinta-ala on 77 000 neliökilometriä ja siellä asui vuoden 2019 arvion mukaan noin 1 157 000 ihmistä. Maakunnan pääkaupunki on Ondjiva. Cunene sijaitsee Kunenejoen pohjoispuolella. Joki toimii Angolan ja Namibian rajajokena. Cunene on jaettu kuuteen kuntaan. * Cahama * Cuanhama * Curoca * Cuvelai * Namacunde * Ombadja == Lähteet == *
Ladislav Lubina

Ladislav Lubina (11. helmikuuta 1967 Dvůr Králové nad Labem, Tšekkoslovakia – 14. syyskuuta 2021Zemřel Ladislav Lubina (†54), získal tituly s Pardubicemi i medaile z MS ) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä. Lubina aloitti uransa Tšekkoslovakian sarjassa HC Pardubicessa, jossa hän pelasi kaudet 1984–1986. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi Dukla Jihlavassa, jonka jälkeen hän palasi kausiksi 1988–1991 Pardubiceen. Seuraavan kauden hän aloitti Lahden Reippaassa, mutta siirtyi kahden pelatun ottelun jälkeen Saksaan ESV Kaufbeureniin. Kaufbeurenissa Lubina pelasi kauteen 1993–1994 saakka, jolloin siirtyi kesken kauden Pardubiceen ja vielä saman kauden aikana Sveitsiin. Kaudella 1994–1995 hän pelasi Sveitsissä ja Saksassa, kunnes siirtyi loppukaudeksi takaisin Pardubiceen, missä pelasi tällä kertaa aina kevääseen 1997 saakka. Seuraavaksi hän pelasi kaksi kautta Tšekin Extraliigan HC Trinecissä, minkä jälkeen hän palasi Pardubiceen. Hän siirtyi Pardubicesta kesken kauden 2004–2005 loppukaudeksi Dukla Jihlavaan, mutta palasi kaudeksi 2005–2006 jälleen Pardubiceen. Minnesota North Stars varasi Lubinan NHL:ään 1985 varaustilaisuuden 11. kierroksella numerolla 216. Hän voitti Tšekkoslovakian liigan maalikuninkuuden kaudella 1990–1991. Maajoukkueurallaan hän edusti Tšekkoslovakian maajoukkuetta 1992 talviolympialaisissa, joissa joukkue otti olympiapronssin. Hän oli mukana myös vuosien 1990, 1991 ja 1992 MM-kisoissa, mistä saaliina oli kaksi pronssia. Pelaajauransa jälkeen Lubina toimi valmentajana useissa seuroissa. Päävalmentaja hän oli Tšekissä Kometa Brnossassa, Slavia Prahassa ja Pardubicessa sekä Slovakiassa HC Nové Zámkyssä ja Kazakstanissa Irtyš Pavlodarissa. Lubina toimi Pardubicen apuvalmentajana, kun seura voitti keväällä 2012 Tšekin Extraliigan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Tšekkoslovakialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Minnesota North Starsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Screaming for Vengeance

Screaming For Vengeance on heavy metal -yhtye Judas Priestin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin heinäkuussa 1982. Albumi myi Yhdysvalloissa kaksinkertaisesti platinaa ja se on yhtyeen kaupallisesti menestynein albumi. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat ”You've Got Another Thing Comin’” ja ”Electric Eye”. ==Kappaleet== Kaikki kappaleet kirjoittanut Tipton/Halford/Downing paitsi ”(Take These) Chains”, joka on Bob Halligan Jr.:n käsialaa. # # # # # # # # # # ===Vuoden 2001 bonusraidat=== # * # ==Kokoonpano== * Rob Halford - laulu * Glenn Tipton - kitara * K.K. Downing - kitara * Ian Hill - basso * Dave Holland - rummut ==Aiheesta muualla== *Judas Priest Info Pages, tietoa albumin synnystä * * Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Judas Priestin albumit
Selim Segerstam

Selim Segerstam (alk. Sigfrids; 9. huhtikuuta 1904 Sokaluoto, Uusikaarlepyy – 2. lokakuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen kuoronjohtaja, säveltäjä ja musiikinopettaja. Hän suoritti kansakouluopettajatutkinnon Uudenkaarlepyyn seminaarissa vuonna 1926. Opintoja hän suoritti myös nykyisessä Sibelius- Akatemiassa. Opettajana hän toimi Uudenkaarlepyyn, Vaasan seminaareissa sekä Helsingin ruotsinkielisessä kansakoulussa vuodesta 1947 lähtien. Segerstam oli aktiivinen kuoronjohtaja ja johti useita kuoroja. Hän sävelsi melodisia kuoro- ja yksinlauluja ja sovitti kansanlauluja kuoroille. Segerstam laati laulukirjan Vår sångbok, joka ilmestyi vuonna 1952, ja jota suurten ikäluokkien ruotsinkieliset oppilaat lauloivat koulussa. Selim Segerstam oli kapellimestari Leif Segerstamin isä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kuoronjohtajat Luokka:Suomalaiset taidemusiikin säveltäjät Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Taitolentokone

Taitolentokone on erityisesti taitolentoa varten suunniteltu tai koululentokone, joka sopii erityisen hyvin taitolentoon. Taitolentokoneiksi on kutsuttu sellaisia liikehtimiskykyisiä lentokoneita, joilla tehdään taitolennon liikkeitä lajin kilpailuissa ja yleisönäytöksissä. Taitolento alkoi 1920-luvulla, sitä ennen lentokone oli niin erikoinen ilmestys, että sitä tultiin katsomaan vaikkei se lentäisi lainkaan. 1930-luvulla sotilasilmailun noustessa taitolento tuli voimallisemmin esille. Vasta 1990-luvulla lentonäytösten järjestämisen vähentyessä kustannusten ja turva- ym. määräysten takia taitolento on vähentynyt julkisuudessa vaikka alan harrastajia on enemmän kuin aiemmin. 1980-luvulle asti useimmat taitolentokoneet olivat kaksitasoisia. Sen jälkeen lähes kaikki huippukoneet ovat olleet yksitasoisia. ==Kuuluisia taitolentokoneita== 1930-luvulta nykyaikaan kuuluisia taitolentokoneita ovat olleet: * BAe Hawk Mk 51A * Avia B.122 * Focke-Wulf Fw 44 Stieglitz * Bücker Jungmann ja Jungmeister * Pitts Special * Zlin 526 ja 50 * Suhoi Su-26 * Suhoi Su-29 * Suhoi Su-31 * Christen Eagle II * Extra 230, Extra 260, Extra 300 * CAP 231 ja 232 * YAK 54 *
Geof Darrow

Geoffrey ”Geof” Darrow (s. 21. lokakuuta 1955, Iowa) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä ja suunnittelija (designer). Opiskeltuaan Chicagossa American Academy of Fine Arts -taidekoulussa hän jatkoi opintojaan Hanna- Barberan animaatiostudiolla. Vuonna 1982 hän tapasi tunnetun ranskalaisen sarjakuvan tekijän Mœbiuksen Tron-elokuvan tekemisen yhteydessä. Kaksi vuotta myöhemmin he tekivät yhdessä grafiikkakansion La Cité Feu, joka myöhemmin julkaistiin englanniksi albumina nimellä City of Fire. Darrowin piirrostyylissä näkyvät selvästi eurooppalaiset vaikutteet ja häntä voidaankin pitää amerikkalaisena ligne clairen edustajana. Ruudut ovat täynnä yksityiskohtia ja niissä on sekoitettu japanilaisen populaarikulttuurin ja 1950-luvun americanan osasia. Vuonna 1990 hän teki yhdessä piirtäjä ja kirjoittaja Frank Millerin kanssa kolmiosaisen sarjakuvaromaanin Hard Boiled. Se pohjautui osittain Philip K. Dickin romaaniin Do Androids Dream of Electric Sheep? (suom. Palkkionmetsästäjä). Hardboiled oli nostalgisen science fictionin, vainoharhaisuuden ja äärimmäisen väkivallan visuaalisesti tehokas yhdistelmä. Darrow ja Miller tekivät yhdessä myös sarjakuva-albumin Iso heppu ja Rusty robottipoika (Big Guy and Rusty the Boy Robot) vuonna 1996. Siinä sankarit pelastavat Tokion jättimäisen liskon kynsistä. Sankaruus on kuvattu kätketyn ironisin sävyin. Nämä sävyt hävisivät sarjakuvasta tehdyssä animaatiosarjassa Jätti-robotti ja punapää, joka esitettiin Suomessakin. Vuonna 1993 ja 1994 Darrow laati kuvituksen roolipelisarjaan Underground (Mayfair Games Inc.) Kaikissa kolmessa Matrix-elokuvassa Darrow oli mukana konseptisuunnittelijana (conceptual designer). Hänen visuaalinen tyylinsä näkyy parhaiten kohtauksessa, jossa Neo herää biomekaanisesta unestaan. Neon kimppuun hyökkäävä hyönteismäinen kone on tyypillinen Darrowin kuvittelema monesta eri elementistä (näytöt, metallinivelet, putket) kasattu mekanoidi. Darrow oli tekemässä lyhytikäistä Matrix-sarjakuvaa. Hän on piirtänyt kansikuvia sarjakuviin Concrete, Transmetropolitan ja Andrew Vachssin Cross. Hän on myös mukana Doc Frankensteinen tekijätiimissä (kirjoittanut Wachowskin veljekset, piirtänyt Steve Skroce). Darrow kirjoittaa itse sarjakuvaansa Shaolin Cowboy (julkaisija Burlyman Entertainment) ==Bibliografia (Suomi)== * Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 1 (suom. Torsti Siltala, Helsinki 1991, Like) * Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 2 (suom. Torsti Siltala, Helsinki 1992, Like) * Hard boiled - kirj. Frank Miller, Osa 3 (suom. Tellervo Siltala, Helsinki 1992, Like) * Iso Heppu ja Rusty Robottipoika - kirj. Frank Miller, värittänyt Claude Legris (suom. Henrik Laine, Helsinki 1995, Like) Luokka:Yhdysvaltalaiset sarjakuvantekijät Luokka:Eisner-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Royal Academy of Music

Royal Academy of Music on Lontoon yliopistoon kuuluva korkeakoulu (vuodesta 1999), joka on yksi johtavia musiikinalan oppilaitoksia maailmassa. Sen perusti lordi Burghersh vuonna 1822, ja vuonna 1830 Yrjö IV myönsi sille kuninkaallisen valtakirjan "musiikin tieteen vaalimisen edistämiseksi". Oppilaitoksessa opiskelee nykyisin jazzia, esiintymistä, sävellystä, musiikkiteatteria ja oopperaa opiskelijoita yli 50 maasta. Yhteensä opiskelijoita on 730, heistä 310 perustutkinnon suorittajia ja 420 jatko- opiskelijoita. Koulussa on laaja kirjasto, joka sisältää yli 160 000 nidettä ja laajan vanhojen alkuperäisnuottikäsikirjoitusten kokoelman, johon kuuluu muun muassa Henry Purcellin ja Thomas Tallisin teoksia. Akatemialla on omistuksessaan myös harvinaisia soittimia kuten satoja vuosia vanhoja stradivarius-viuluja. ==Tunnettuja oppilaita== * Harrison Birtwistle (säveltäjä) * Annie Lennox * Susanna Mälkki (sellisti, kapellimestari) * sir Simon Rattle (kapellimestari) * Arthur Sullivan ==Tunnettuja nykyisiä opettajia== * Simon Bainbridge (sävellys) * Sir Colin Davis (orkesteritutkimuksen kansainvälinen professuuri) * Nicolai Gedda (vieraileva professori, ooppera) * Christopher Hogwood (konsultoiva vieraileva professori) * György Pauk (Ede Zathureczsky-viuluprofessuuri) * Martin Roscoe (piano) * Jeremy Summerly (Akateemisten opintojen johtaja) * John Williams (vieraileva professori, kitara) * Mary Hammond (Laulu, musiikkiteatteri) ==Merkittäviä entisiä opettajia ja taiteilijoita, joilla on läheiset suhteet akatemiaan== * Harrison Birtwistle (säveltäjä) * Yehudi Menuhin * Anne-Sophie Mutter * Franz Liszt * András Schiff * Felix Mendelssohn * Nadia Boulanger * Pierre-Laurent Aimard (piano) Luokka:Lontoon yliopisto Luokka:Musiikkialan oppilaitokset
Killing Machine

Killing Machine on heavy metal -yhtyeen Judas Priestin suosituimpia albumeita. Se julkaistiin vuoden 1978 marraskuussa. Yhdysvalloissa albumi julkaistiin seuraavassa maaliskuussa nimellä Hell Bent for Leather, koska levy-yhtiö Columbia ei pitänyt alkuperäisen nimen väkivaltaisesta soundista. USA- versiolla ollut bonuskappale, Fleetwood Mac -cover The Green Manalishi (With The Two-Pronged Crown)" nousi vakiokappaleeksi yhtyeen keikkaohjelmistoon. Muita tunnettuja kappaleita ovat Hell Bent for Leather ja Delivering The Goods. Albumista julkaistiin vuonna 2001 remasteroitu versio kahden bonuskappaleen kera. Toinen näistä, Fight For Your Life, ei läpäissyt yhtyeen seulaa tälle albumille, mutta Priest käytti kappaleesta myöhemmin joitain osia Defenders of the Faith -levyn kappaleessa Rock Hard, Ride Free. Toinen bonuskappale on liveversio Screaming for Vengeance -levyn kappaleesta Riding on the Wind. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # ===Vuoden 2001 version bonusraidat=== # * # ==Yhtyeen kokoonpano== *Rob Halford - laulu *K.K. Downing - kitara *Glenn Tipton - kitara *Ian Hill - basso *Les Binks - rummut ==Aiheesta muualla== *Judas Priest Info Pages, tietoa albumin synnystä * * luokka:Vuoden 1978 albumit luokka:Judas Priestin albumit
Derval O’Rourke

Derval O’Rourke (s. 28. toukokuuta 1981 Cork) on irlantilainen pika- aitajuoksija. O’Rourke sai Izmirin universiadeissa 2005 pronssia 100 metrin aitajuoksussa ja 4 × 100 metrin viestissä. Moskovan MM-hallikisoissa 2006 hän voitti 60 metrin aitajuoksussa maailmanmestaruuden maansa ennätysajalla 7,84. Aikaisemmin hän ei ollut edennyt aikuisten arvokisoissa välieriä pidemmälle. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai 100 metrin aitojen jaettua hopeaa uudella Irlannin ennätyksellä 12,72. Hän juoksi myös 4 × 100 metrin viestissä, jossa joukkue teki uuden Irlannin ennätyksen 44,38. Torinon EM-hallikisoissa 2009 O’Rourke saavutti 60 metrin aitajuoksussa pronssia ajalla 7,97. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän oli 100 metrin aitojen neljäs ja juoksi Irlannin ennätykseksi 12,67berlin.iaaf.org. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sai hopeaa 100 metrin aidoissa ajalla 12,65, joka on myös uusi Irlannin ennätys. Pariisin EM-hallikisoissa 2011 hän oli 60 metrin aitojen neljäs ajalla 7,96. Saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän selviytyi välieriin, muttei juossut niissä loukattuaan pohkeensa alkuerissä. Lontoossa 2012 hän selviytyi ensimmäisen kerran olympiatasolla välieriin. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille kilpailun voittajan Nevin Yanıtin jäätyä kiinni dopingista. O’Rourke on voittanut Irlannin mestaruuden 60 metrin aitajuoksussa sisäradoilla vuosina 1999–2006, 2010 ja 2012 sekä 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2001, 2002, 2004–2008, 2010 ja 2011.12th IAAF World Championships in Athletics • Biographical Entry List , IAAF O’Rourke on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 55 kilogrammaa. == Henkilökohtaiset ennätykset == ;Ulkoradat * 100 metrin juoksu: 11,89 (2009) * 100 metrin aitajuoksu: 12,65 (2010) ;Sisäradat * 50 metrin aitajuoksu: 6,80 (2006) * 60 metrin aitajuoksu: 7,84 (2006) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Derval O'Rourke Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com * Luokka:Irlantilaiset pika-aitajuoksijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natallja Mih’nevitš

Natallja Vjatšaslavauna Mih’nevitš (o.s. H’araneka, , , s. 25. toukokuuta 1982, Nevinnomyssk, Stavropolin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kuulantyöntäjä. Hän on jäänyt kahdesti kiinni dopingin käytöstä ja menettänyt useita arvokisamitaleitaan dopingin takia. Vuonna 1999 Mih’nevitš saavutti alle 18-vuotiaiden MM-kisoista hopeaa, vuonna 2000 alle 20-vuotiaiden MM-kisoista pronssia ja vuonna 2001 alle 20-vuotiaiden EM- kisoista kultaaEuropean Junior Championships (Women) . Aikuisten arvokisoissa hän pääsi loppukilpailuun ensi kertaa 2004 Ateenan olympialaisissa, missä hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2005 hän oli Helsingin MM-kisoissa kahdeksas ja voitti universiadien kilpailun. Monacossa käydyssä IAAF:n finaalissa hän oli kolmas. 2006 Moskovan MM-hallikisoista hän voitti kultamitalin tuloksella 19,84 ja kesällä 2006 hän voitti Göteborgin EM-kilpailuissa kultaa tuloksella 19,43. Lisäksi hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin työnnettyään 19,81. Pekingin olympialaisissa 2008 Mih’nevitš sijoittui alun perin hopealle tuloksella 20,28. Hänen suorituksensa kuitenkin hylättiin vuonna 2016 kun hänen Pekingin olympialaisissa antamansa dopingnäytteen uusintatutkimuksessa paljastui dopingin käyttö. Hän sai tapauksesta kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 4.7.2016–3.7.2018 ja hänen tuloksensa hylättiin takautuvasti aikaväliltä 16.8.2008–15.8.2010.IAAF Newsletter 187 Hylkäyksen takia hän menetti vuonna 2010 saavuttamansa Barcelonan EM-kisojen hopean ja Dohan MM- hallikisojen pronssin. Lisäksi hän oli ollut Berliinin MM-kilpailuissa 2009 neljäs ja saman vuoden yleisurheilufinaalissa kolmas. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 Mih’nevitš oli yhdestoista. Huhtikuussa 2013 Mih’nevitš jäi kiinni dopingin käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 12.4.2013–11.4.2015. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kahdeksanneksi. Mih’nevitš on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 81 kiloa. Hänen ennätyksensä ulkoradoilla on 20,70, minkä hän työnsi Hrodnassa 8. heinäkuuta 2008. Hän on naimisissa valkovenäläisen kuulantyöntäjän Andrei Mih’nevitšin kanssa. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Valkovenäläiset kuulantyöntäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut valkovenäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oopperametalli

Oopperametalli-käsite syntyi metallimusiikin ja dramaattisen klassisen laulutavan symbioosina. Oopperametalli voi myös sisältää klassisia elementtejä, soittimia (esim. sello, viulu ja/tai piano) ja tyylittelyjä luoden näin sinfoniaallisen kokonaisuuden. Tämä käsite on jäänyt voimaan kansan suuhun, ja vaikka se kuvaakin vain osaksi musiikkityyliä, on siitä jäänyt pysyvä sanonta. Nightwishin yhteydessä tätä ilmaisua on käytetty laajimmin, johtuen yhtyeestä sittemmin erotetun Tarja Turusen klassisen laulajan tyylistä. Myös muita yhtyeitä, kuten After Foreveria, Apocalypticaa, tai Therionia, on kutsuttu oopperametalliyhtyeeksi. Luokka:Metallimusiikin tyylilajit pt:Opera metal tr:Opera metal zh:剧院金属
Live/Dead

Live/Dead on vuonna 1969 julkaistu Grateful Deadin livealbumi. Albumin kappaleet on taltioitu useammasta eri konsertista. Kappaleet "Dark Star" ja "St. Stephen" ovat Fillmore Westin konsertista 27. helmikuuta 1969 ja "Death Don't Have No Mercy", "Feedback" ja "And We Bid You Goodnight" Fillmore Westin konsertista 2. maaliskuuta 1969. Kappaleet "The Eleven" ja "Turn On Your Love Light" ovat Avalon Ballroomin konsertista 26. tammikuuta 1969. Toisin kuin myöhempinä vuosina, vuoden 1969 alussa Grateful Deadin konserttiohjelmassa oli vaihtelua vähän. He improvisoivat kappaleiden "Dark Star"/"St. Stephen"/"The Eleven" yhdistelmää useita kertoja viikossa ja tutkivat laajalti kappaleiden mahdollisuuksia. Kosketinsoittaja Tom Constanten oli tällä levyllä viimeistä kertaa mukana Grateful Deadin kokoonpanossa. Grateful Deadin albumeista tämä ja edellinen albumi American Beauty (1970) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Kappaleet == # # # # # # # ==Esiintyjät== *Jerry Garcia - kitara, laulu *Bob Weir - kitara, laulu *Tom Constanten - kosketinsoittimet *Ron "Pigpen" McKernan - urut, laulu, lyömäsoittimet *Phil Lesh - bassokitara, laulu *Bill Kreutzmann - lyömäsoittimet *Mickey Hart - lyömäsoittimet ==Lähteet== Luokka:Vuoden 1969 konserttitallenteet Luokka:Grateful Deadin albumit
Pertti Nieminen (urheilija)

Pertti Ilmari Nieminen (9. joulukuuta 1936 Hämeenlinna – 9. marraskuuta 2016 Turku)Kuolinilmoitus, Turun Sanomat 27.11.2016, s. 22 oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä ja -valmentaja. "Pepita" Nieminen aloitti uransa HPK:ssa vuonna 1952, jonka jälkeen hän pelasi TPS:n riveissä uransa loppuun-, vuoteen 1968 saakka. Kahtena viimeisenä kautenaan hän toimi TPS:n pelaajavalmentajana ja myöhemmin päävalmentajana. Nieminen on aateloitu TPS:n Hall of Fame -kunniagalleriaan. Nieminen on jääkiekkoleijona. Nieminen pelasi maajoukkueessa 82 ottelua saavuttaen tehopisteet 27+8. Maailmanmestaruuskisoissa hän pelasi viidesti ja olympialaisissa kerran. == Muuta == Jalkapallossa Nieminen voitti SM-hopeaa TPS:n joukkueessa vuonna 1960. Pertti Niemisen veli Antero Nieminen pelasi jääkiekkoa maalivahtina HPK:ssa. ==Saavutukset== *1 SM-hopea ja 1 -pronssi *Suomen Jääkiekkoleijona #32 *TPS Hall of Fame -aatelointi *TPS:n kultainen ansiomerkki *1 SM-hopea jalkapallossa == SM-tilastot == Kausi Sarja Seura O M S P R 1952‑1953 SM-sarja HPK 6 7 1 8 0 1953-1954 SM-sarja HPK 9 10 2 12 4 1954-1955 SM-sarja HPK 8 8 2 10 2 1955-1956 SM-sarja HPK 8 7 5 12 9 1956-1957 SM-sarja HPK 8 9 2 11 6 1957-1958 SM-sarja HPK 8 12 4 16 10 1958-1959 SM-sarja TPS 18 16 9 25 12 1959-1960 SM-sarja TPS 17 13 4 17 12 1960-1961 SM-sarja TPS 18 13 7 20 12 1961-1962 SM-sarja TPS 18 12 4 16 8 1962-1963 Suomensarja TPS 10 15 2 17 8 1963-1964 SM-sarja TPS 18 10 5 15 20 1964-1965 SM-sarja TPS 18 10 6 16 23 1965-1966 SM-sarja TPS 17 3 2 5 26 1966-1967 SM-sarja TPS 20 2 2 4 12 1967-1968 SM-sarja TPS 20 3 2 5 21 YHT. (SM) 211 135 57 192 177 ==Lähteet== * *Niemisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla. ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Suomalaiset jääkiekkovalmentajat Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Workingman’s Dead

Workingman's Dead on vuonna 1970 julkaistu Grateful Deadin albumi. Albumi oli radikaali tyylinmuutos verrattuna yhtyeen edellisiin, psykedeelistä rockia edustaneisiin albumeihin. Kappaleet ovat kantri-, blues- ja folk-vaikutteisia. Sovitukset ovat selkeitä ja esitykset sointuvia ja hienovaraisia. ==Kappaleet== #Uncle John's Band (Garcia/Hunter) #High Time (Garcia/Hunter) #Dire Wolf (Garcia/Hunter) #New Speedway Boogie (Garcia/Hunter) #Cumberland Blues (Garcia/Hunter/Lesh) #Black Peter (Garcia/Hunter) #Easy Wind (Hunter) #Casey Jones (Garcia/Hunter) Vuoden 2003 uudelleenjulkaisu sisältää seitsemän lisäraitaa: vaihtoehtoisen miksauksen kappaleesta "New Speedway Boogie" sekä konserttiesitykset kappaleista "Dire Wolf", "Black Peter", "Easy Wind", "Cumberland Blues", "Mason's Children", ja "Uncle John's Band." Albumin radiomainos on piilotettuna raitana. ==Esiintyjät== *Jerry Garcia - kitara, laulu *Bob Weir - kitara, laulu *Ron "Pigpen" McKernan - kosketinsoittimet, laulu *Phil Lesh - bassokitara, laulu *Bill Kreutzmann - lyömäsoittimet *Mickey Hart - lyömäsoittimet Luokka:Grateful Deadin albumit Luokka:Vuoden 1970 albumit
Berliininmunkki

Berliininmunkki () on Saksasta peräisin oleva makea leivonnainen, joka tehdään hiivataikinasta ja uppopaistetaan rasvassa. Munkki on päällystetty tomusokerilla tai sokerilla, ja sen sisälle on pursotettu hilloa tai marmeladia. Leivonnainen on tunnettu saksankielisissä maissa 1500-luvulta lähtien. Leivonnaisten valmistustapa siirtyi siirtolaisten matkassa Yhdysvaltoihin, jossa sitä alettiin kutsua donitsiksi. == Etymologia == Berliininmunkki on lähtöisin Berliinin kaupungista, josta se on saanut nimensä. Kuitenkin erityisesti Berliinin seudulla Berliner-sanalla viitataan miespuoliseen berliiniläiseen henkilöön, kun taas leivosta kutsutaan nimellä Berliner Pfannkuchen (suom. berliiniläinen pannukakku). === Suomenkielinen nimitys === Turun seudulla uppopaistettua ja tomusokerista valmistetulla kuorrutteella päällystettyä leivosta kutsutaan piispanmunkiksi. Nimityksen on arveltu juontuvan 1900-luvun alkupuolella toimineeseen turkulaiseen leipomoon, jossa piispanmunkiksi kutsuttiin valkoisella kuorrutteella kuorrutettua munkkia. Kuorrute oli väriltään samanlainen kuin piispan liperit, joka oli arkkipiispan kaupungissa sopiva nimitys leivonnaiselle. Keskustelu leivoksen oikeasta suomenkielisestä nimityksestä on aiheuttanut runsaasti keskustelua. Joidenkin tulkintojen mukaan berliininmunkki ja piispanmunkki ovat kokonaan eri leivokset, joilla on toisistaan poikkeavat alkuperät. Piispanmunkin kerrotaan periytyvän 700-luvun Baijerista, kun taas berliininmunkin alkuperä on myöhäisempi. Näiden näkemysten mukaan leivokset eroavat ainakin päällysteen perusteella; berliininmunkki on sokeripäällysteinen, kun piispanmunkki on päällystetty vaaleanpunaisella tai valkoisella kuorrutteella. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Leivokset
Kreikanpihta

Kreikanpihta (Abies cephalonica) on pihtalaji (Abies). Se on ainavihanta havupuu, joka kasvaa luonnonvaraisena Kreikan vuoristoissa, etenkin Peloponnesoksen niemimaalla ja Kefalonián saarella. == Ulkonäkö == Kreikanpihta on ainavihanta puu, joka kasvaa noin 25–35 metriä korkeaksi. Rungon halkaisija on noin metrin. Kreikanpihdan kiiltävät, tummanvihreät lehdet ovat neulasmaisia, 1,5–3 senttimetriä pitkiä ja 2 millimetriä leveitä. Nuorten puiden lehdet ovat teräväkärkisempiä kuin vanhojen. Kypsyttyään hajoavat kävyt ovat 10–20 senttimetriä pitkiä ja noin 4 senttimetriä leveitä. Joka kävyssä on 150–200 suomua, joissa jokaisessa on kaksi siivekästä siementä.Rogers Trees and Shrubs == Levinneisyys== Kreikanpihta kasvaa luonnonvaraisena ainoastaan Kreikassa. Laji viihtyy 900–1 700 metrin korkeudessa vuoristoissa, joissa sademäärä ylittää 1 000 millimetriä. == Käyttö == Kreikanpihta oli aiemmin tärkeä rakennuspuuna, mutta nykyisin se on liian harvinainen rakennuskäyttöön. Sitä kasvatetaan koristepuuna puistoissa ja puutarhoissa, mutta se kärsii usein vaurioita paikoissa, joissa pakkaset jatkuvat pitkään. == Lähteet == Luokka:Pihdat Luokka:Kreikan kotoperäiset kasvit
Agni

Agni on hindulaisuudessa tulen jumala. Sana on sanskritia ja merkitsee tulta. Hindulaisuuden varhaisella veda-kaudella Agni oli hyvin tärkeä jumala, mutta on menettänyt merkitystään nykyhindulaisuudessa. Vedalaisen mytologian mukaan vain taivaan jumala Indra on Agnia voimakkaampi ja tärkeämpi. Hän oli luojajumala Brahman vanhin poika. ==Lähteet== Luokka:Hindulaiset jumalat Luokka:Tulen jumalat Luokka:Auringon jumalat
Chicagon suuri palo

Chicagon suuri palo vuonna 1871 oli miltei koko Chicagon tuhonnut tulipalo. Palon jälkeen kaupunki rakennettiin lähes kokonaan uudelleen, ja suunnitelmat tehtiin niin että asemakaavassa voitiin korjata ongelmia aiheuttaneita kohtia. Uudelleenrakentamisesta sai alkunsa merkittävä arkkitehtien Chicagon koulukunta. == Palo == Chicago oli kasvanut 1800-luvun puolivälissä todella nopeasti. Kaupungin asukasluku oli vuonna 1850 lähes 30 000, mutta kymmenen vuotta myöhemmin asukasluku oli kolminkertaistunut. Keskiluokkaiset muuttivat kaupungin laitamille halpojen liikenneyhteyksien ansiosta. Ydinkeskustan reunamilla oli köyhempiä ja puista rakennettuja asuinalueita, jotka olivat myös täyteen ahdettuja. Tulipalot olivat alueella varsin yleisiä. Chicagon suuri palo alkoi 8. lokakuuta 1871 West Sidessa DeKoven Streetin ladosta, jonka omistivat Patrick ja Catherine O’Leary. Palon syttymissyytä ei tiedetä, mutta se on laitettu eri lähteissä muun muassa vandaalien, maitovarkaiden, humalaisten naapureiden, itsesytynnän ja O’Learyjen lehmän syyksi. Tuli levisi joka tapauksessa nopeasti, ja palokunta saapui paikalle myöhässä. Tuli levisi lounaistuulen seurauksena, ja käytännössä vasta 10. lokakuuta palo sammui vesisateiden ansiosta. Paloa rajoittivat lisäksi Michiganjärvi ja rakentamattomat tontit. Tulipalossa kuoli noin 300 ihmistä ja lähes 100 000 jäi kodittomaksi. Noin kolmasosa Chicagosta oli tuhoutunut. Kaikkiaan noin 17 450 rakennusta tuhoutui 9 neliökilometrin alueella. Aineellisia tuhoja aiheutui noin 200 miljoonan dollarin arvosta. == Jälkitapahtumat == Joseph Medill valittiin kuukauden päästä palosta Chicagon uudeksi pormestariksi. Hän oli luvannut tiukempia rakennus- ja palomääräyksiä. Medillin valintaan saattoi vaikuttaa myös se, että äänestäjätiedot olivat tuhoutuneet tulipalossa, joten vaaleissa ei voitu varmistaa, etteivät ihmiset äänestäisi useammin kuin kerran. Chicagon jälleenrakennus käynnistyi nopeasti, mitä auttoi se, että liikenneinfrastruktuuri oli säilynyt varsin ehjänä. Jälleenrakennus sai aikaan taloudellisen nousukauden ja nopeaa väestönkasvua. Palon aikaan kaupungissa asui noin 324 000 ihmistä, mutta yhdeksän vuotta myöhemmin asukkaita oli jo 500 000 ja vuonna 1890 yli miljoona. Chicago myös suunniteltiin uudestaan, ja sinne rakennettiin maailman ensimmäiset pilvenpiirtäjät. Ensimmäinen oli vuonna 1885 rakennettu Home Insurance Building. Chicagon uuden kaupunkisuunnittelun vaikutus muualla maailmassa oli merkittävä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Suuri palo 1871 Luokka:1800-luvun tulipalot Luokka:Vuoden 1871 onnettomuudet Luokka:Tulipalot Yhdysvalloissa Luokka:Kaupunkien palot
Tereza Marinova

Tereza Marinova (s. 5. syyskuuta 1977 Pleven, Bulgaria) on entinen bulgarialainen kolmiloikkaaja. Vuonna 1995 Marinova voitti juniorien Euroopan mestaruuden ja vuonna 1996 juniorien maailmanmestaruuden tuloksella 14,62. 1998 Budapestin EM-kisoista hän saavutti pronssia. 1999 Maebasehin MM- hallikisoissa hän oli neljäs. 2000 Sydneyn olympialaisissa Marinova voitti olympiakultaa omalla ennätystuloksellaan 15,20 ja seuraavana keväänä 2001 Lissabonin MM-hallikisoissa hallimaailmanmestaruuden tuloksella 14,91. 2001 Edmontonin MM-kisoissa hän oli pronssilla ja 2002 Wienin EM-hallikisoissa voitti EM-kultaa tuloksella 14,81. 2006 Moskovan MM-hallikisoissa hän oli kuudes. Marinovaa valmensi entinen kolmiloikkaaja ja maailmanmestari Hristo Markov. Marinovan isä oli aikoinaan kansallisen huipputason 800 metrin juoksija ja veljensä 400 metrin juoksija. Hän painoi uransa aikana 56 kilogrammaa ja on 173 senttimetriä pitkä. Pituutta hän on hypännyt 646 cm (sisäradoilla 653 cm) ja juossut sata metriä aikaan 11,7. Marinova lopetti uransa kesällä 2008 kantapäävamman vuoksi. == Lähteet == * Luokka:Bulgarialaiset olympiavoittajat Luokka:Bulgarialaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inesa Kravets

Inesa Mykolajivna Kravets (, s. 5. lokakuuta 1966 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Sevillan MM-hallikilpailuissa 1991 Kravets oli pituushypyssä neljäs tuloksella 671 cm ja voitti näytöslajina olleen kolmiloikan kultamitalin tuloksella 14,44 m. Genovan EM-hallikilpailuissa 1992 hän voitti kolmiloikassa kultaa tuloksella 14,15 m. Samana vuonna Barcelonan olympialaisissa hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 712 cm. Toronton MM-hallikilpailuissa 1993 hän voitti kolmiloikassa kultaa tuloksella 14,47 m ja ponnisti pituushypyssä pronssille tuloksella 677 cm. Pariisin EM-hallikilpailuissa 1994 hän saavutti pituushypyssä pronssia 672 cm kantaneella hypyllä. Samana vuonna Helsingin EM- kilpailuissa hän saavutti pituushypyssä hopeaa tuloksella 699 cm ja kolmiloikassa pronssia tuloksella 14,67 m. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 Kravets oli pituushypyssä kymmenes ja kolmiloikassa voitti maailmanmestaruuden maailmanennätystuloksella 15,50 m. Tulos säilyi maailmanennätyksenä vuoteen 2021 jolloin Yulimar Rojas hyppäsi 15,67. Vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa Kravets voitti kolmiloikassa olympiakultaa 15,33 metrin hypyllä. Vielä 2003 Birminghamin MM-hallikilpailuissa hän hyppäsi pituushypyssä hopealle tuloksella 672 cm. Kravets jäi vuonna 1993 kiinni efedriinin käytöstä ja sai kolmen kuukauden kilpailukiellon. Vuonna 2000 hän jäi kiinni anabolisten steroidien käytöstä ja sai kahden vuoden kilpailukiellon. == Henkilökohtaiset ennätykset == ;Ulkoradat * Pituushyppy: 737 (1992) * Kolmiloikka: 15,50 (1995) ;Sisäradat * Pituushyppy: 709 (1992) * Kolmiloikka: 14,67 (1995) == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Ukrainalaiset pituushyppääjät Luokka:Ukrainalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Ukrainalaiset olympiavoittajat Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut ukrainalaiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marlon Devonish

Marlon Devonish (s. 1. kesäkuuta 1976 Coventry, Englanti) on englantilainen pikajuoksija. Devonish voitti 1994 junioreiden MM-kultaa 4 × 100 metrin viestissä. Vuonna 1995 hän voitti juniorien Euroopan mestaruuden kahdellasadalla metrillä ja pikaviestissä. Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä juostuaan alkuerissä. Vuonna 1998 hän juoksi kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa sekä Kansainyhteisön kisoissa että EM-kilpailuissa. 1999 Sevillan MM-kisoissa hän saavutti pikaviestijoukkueessa hopeaa. Kansainyhteisön kisoissa 2002 hän oli 200 metrillä toinen ja saavutti kultaa pikaviestistä. Samana vuonna Münchenin EM- kisoissa hän oli 200 metrillä pronssilla. Pikaviestin kultamitalin hän menetti Dwain Chambersin dopingkäryn seurauksena. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti maailmanmestaruuden 200 metrillä ja 2004 Ateenan olympialaisissa olympiakultaa pikaviestistä. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän sai kultaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 200 metrillä. 2005 Helsingin, 2007 Osakan ja 2009 Berliinin MM-kisoissa hän oli mukana pronssille juosseessa viestijoukkueessa. Barcelonan EM-kisoissa 2010 hän oli neljäs 200 metrillä ajalla 20,62 s. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän kuului Englannin kultajoukkueeseen pikaviestissä. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 100 metrin välierissä. ==Henkilökohtaiset ennätykset== *100 m: 10,06 (2007) *200 m: 20,19 (2002) == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Brittiläiset pikajuoksijat Luokka:Brittiläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Irina Koržanenko

Irina Nikolajevna Koržanenko (s. 16. toukokuuta 1974 Azov, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen kuulantyöntäjä, joka on asetettu elinikäiseen kilpailukieltoon. Koržanenko saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa 1997 Pariisin MM-hallikisoissa, missä hän oli kolmas tuloksella 19,49. 1998 Johannesburgissa käydyssä maailmancupissa hän työnsi toiseksi tuloksella 19,04. 1999 Maebashin MM-hallikisoissa Koržanenko oli aluksi kilpailussa toinen, mutta nousi voittajaksi kun pisimmälle työntänyt Vita Pavlyš kärähti stanozololista. Koržanenko kuitenkin kärähti myös itse samasta aineesta, menetti voittonsa ja joutui kahden vuoden kilpailukieltoon. Kilpailukiellosta vapauduttuaan hän oli 2001 Edmontonin MM-kisoissa viides ja vuotta myöhemmin Münchenin EM-kisoissa voitti kultamitalin tuloksella 20,64. 2002 maailmancupissa Madridissa hän voitti myös kuulakilpailun. 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa hän voitti kultamitalin tuloksella 20,55 ja oli samana vuonna Pariisin MM-kisoissa neljäs. 2004 Ateenan olympialaisten Olympian lehdossa käydyssä kuulakilpailussa Koržanenko työnsi peräti 21,06 metriä ja sai kultamitalin, mutta kärähti jälleen dopingista ja menetti mitalinsa. Koska kyseessä oli jo hänen toinen doping-rikkomuksensa, joutui hän elinikäiseen kilpailukieltoon. Irina Koržanenko 178 senttimetriä pitkä ja painaa 85 kilogrammaa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Venäläiset kuulantyöntäjät Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut venäläiset Luokka:Dopingrikkomuksesta tuomitut yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hengitystiet

Hengitystiet ovat ne hengityselinten osat, joiden kautta ilma kulkee ympäristöstä keuhkorakkuloihin. Hengitystiet jakautuvat ylähengitysteihin ja alahengitysteihin. Ylähengitysteihin kuuluvat nenäontelo sivuonteloineen, nielu ja kurkunpää. Alahengitysteihin kuuluvat henkitorvi ja keuhkoputket. Henkitorvi haarautuu vasempaan ja oikeaan pääkeuhkoputkeen, jotka puolestaan haarautuvat keuhkoissa pienempiin ilmatiehyisiin, jotka vievät happea keuhkojen kuhunkin keuhkolohkoon. Lohkoissa ilmatiehyet jakaantuvat edelleen yhä pienemmiksi käytäviksi, aina yksittäisiksi keuhkorakkuloiksi eli alveoleiksi asti, joissa varsinainen kaasujenvaihto hengitysilman ja veren välillä tapahtuu. Luokka:Hengityselimistö
Aleksei Tolstoi

Aleksei Tolstoi voi tarkoittaa seuraavia: * Aleksei Konstantinovitš Tolstoi (1817–1875), venäläinen runoilija * Aleksei Nikolajevitš Tolstoi (1882–1945), venäläinen kirjailija, joka edustaa tyyliltään sosialistista realismia.
Simon Wright

Simon Wright (s. 19. kesäkuuta 1963, Manchester, Englanti) tunnetaan parhaiten entisenä AC/DC:n ja Ronnie James Dion rumpalina. Wright aloitti rumpujen soiton hyvin nuorena ja oli jo 13-vuotiaana itseoppinut rumpali. Wrightin omien sanojen mukaan hänen esikuviaan olivat Cozy Powell, John Bonham ja Tommy Aldridge. Wrightin ensimmäinen ammattimainen esiintyminen oli Girlschoolin Screamin Blue Murder Tour -nimisellä kiertueella. Simon Wright liittyi AC/DC:n riveihin vuosiksi 1983-1989, kun alkuperäinen rumpali Phil Rudd poistui miehistöstä. Wright soitti rumpuja kolmella AC/DC-levyllä: Fly on the Wall, Who Made Who ja Blow Up Your Video. Vuosina 1989-1993 ja vuodesta 2000 lähtien Wright on levyttänyt 6 albumia Dion riveissä. Uusin levytys on vuoden 2005 konserttitaltiointi Evil or Divine. Wright on vieraillut myös yhtyeissä UFO, Michael Schenker Group ja John Norum. Vuonna 2005 Simon Wright vieraili Iron Maiden -tribuuttilevyllä. Hän on soittanut myös aiemmin cover-levyllä, vuoden 1998 julkaisulla Thunderbolt, joka oli kunnianosoitus hänen entiselle työnantajalleen, AC/DC:lle. Tällä hetkellä Wright soittaa Rhino Bucket- nimisessä yhtyeessä. Vuonna 2015 Wright soitti rumpuja suomalaisen Lazy Bonez -yhtyeen toisella albumilla Alive kappaleessa Devil's Dice. == Lähteet == Luokka:AC/DC:n jäsenet Luokka:Brittiläiset rumpalit Luokka:Dio Luokka:Rockmuusikot Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Blank Verse

Blank Verse on suomalaisen heavy rock-yhtye Zero Ninen toinen levy. Se julkaistiin loppuvuodesta 1982, ja remasteroituna CD:nä 2001. Albumi äänitettiin Lontoossa Kingsway Recordersilla ja sen tuottajina toimivat Paul Watkins sekä Ian Gillan, joka tunnetaan etenkin Deep Purplen laulajana. Albumin julkaisi edellisen tapaan Finnlevyn rock- ja nuorisomusiikkiin erikoistunut alamerkki Dig It. Yhtyeen ensialbumi, vuoden 1982 alussa julkaistu Visions, Scenes and Dreams herätti laulaja Ian Gillanin huomion, kun albumi hänelle luovutettiin Gillan-yhtyeen Suomen vierailun yhteydessä ja kesällä 1982 hän lupautui tuottamaan yhtyeen seuraavan albumin jo samana vuonna. Jälkeenpäin yhtyeen jäsenet myönsivät tilanteen tulleen yllättävän äkkiä ja tämä näkyi muun muassa kiireisesti tehtyinä sävellyksinä. Myös Gillanin panos jäi loppujen lopuksi vähäiseksi ja albumin tuottikin pääasiassa Gillanin luottoäänittäjä Paul "Chas" Watkins. Omien sanojensa mukaan Gillan huomasi rajoitteensa tuottajana ja antoi vastuun äänittäjälle istuen itse pääasiassa "läheisessä pubissa". Laulaja Kepa Salmirinne totesi Yleisradion haastattelussa albumin julkaisun aikoihin Gillanin ohjeistaneen lähinnä sanoituksissa ja laulamisessa. Albumi jäi niin soundillisesti kuin menestyksellisestikin odotuksiin nähden vaisuksi ja se julkaistiin vain Suomessa Gillan-yhteyksistä huolimatta. Musiikillisesti albumi on hieman raskaampi ja suoraviivaisempi ensimmäiseen levyyn verrattuna ja tämä tulee esille varsinkin avauskappaleessa "I Don't Wanna See You So Dejected" sekä Gillan-henkisessä "It Was So Misty"-kappaleessa. Rauhallisempaa osastoa edustaa "I've Got Friends". Sävellykset ovat yhtyeen itsensä tekemiä lukuun ottamatta jamaikalaisen laulaja/lauluntekijä Jackie Edwardsin kappaletta "Somebody Help Me", joka tunnetaan parhaiten The Spencer Davis Groupin esittämänä. Albumin etukannessa on omistuskirjoitus "Crimson Tide"-nimelle, ja karmiininpunainen väri (crimson) hallitseekin albumin kansitaidetta. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # * Kaikki kappaleet sävellys ja sovitus Zero Nine, sanoitus Heikki Wiik ellei toisin mainita == Kokoonpano == * Keijo "Kepa" Salmirinne – laulu * Timo "Iso-T" Käsmä – kitara * Martti "Mara" Mäntyniemi – kitara, taustalaulu, huuliharppu * Esa "Elmo" Harju – basso * Matti "Iro" Murtola – koskettimet * Mikko "Borno" Korpela – rummut == Tuotanto == * Ian Gillan ja Paul "Chas" Watkins - tuottajat * Paul "Chas" Watkins - nauhoitus * Seppo Pailos ja Bengt Helenius - kannen suunnittelu * Ilpo Musto - takakannen valokuvat == Singlejulkaisut == * "I Don't Wanna See You So Dejected" / "Angel", DIGS 139, 1982 == Julkaisuhistoria == * 1982: DIGLP 20, vinyyli * 1982: DIGMC 20, kasetti * 1982: WEB LP 001, Web Records, vinyyli * 2001: Warner Music Finland, 8573-87581-2, CD, remasteroitu == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1982 albumit Luokka:Zero Ninen albumit
Juhani Lahtinen

Juhani Heikki Kalevi Lahtinen (28. syyskuuta 1938 Tampere – 8. maaliskuuta 2018 Espanja) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti. Lahtinen oli aikansa kärkimaalivahteja. Hän pelasi koko 252 ottelua kestäneen SM-sarjauransa Tampereen Ilveksessä aikana 1955–1970. Vain Jukka Tammella on enemmän pelejä Ilveksen maalissa. Lahtinen voitti urallaan viisi Suomen mestaruutta ja yhteensä 12 SM-mitalia. Lahtinen pelasi kymmenen kertaa arvoturnauksessa: kahdeksat MM-kilpailut ja kahdet olympiakisat. Maaotteluita hänelle kertyi 160. Yleisurheilussa Lahtinen oli Suomen huippuja nuorten tasolla. Hän voitti vuonna 1957 nuorten SM-kultaa seiväshypyssä ja 4×100 metrin viestissä. ==Saavutukset ja palkinnot== *5 Suomen mestaruutta (1957, 1958, 1960, 1961, 1966) *4 SM-hopeaa ja 3 -pronssia *Nuorten Suomen mestaruus seiväshypyssä ja 4×100 metrin juoksussa *Suomen paras jääkiekkoilija (1961, 1964) *Lynces Academicin parhaan maalivahdin patsas (1961, 1964) *Valinta SM-sarjan All Stars -kentälliseen (1962, 1963, 1964, 1965, 1966) *Suomen Jääkiekkoleijona #34 ==Lähteet== * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== *Lahtisen tiedot Jääkiekkomuseon sivulla. *Eurohockeyn tilastosivu. Luokka:Suomalaiset jääkiekkomaalivahdit Luokka:Vuonna 1938 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet