EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Unni

Unni on pohjoismainen naisen etunimi. Se on yhdistetty muun muassa Gunhildiin ja sen Gunni-lyhentymään. Unni voi olla myös samaa alkuperää kuin Unna, jonka taustalla on nähty muinaisnorjan ’rakastaa’ tai saamen kielen ’pikkuinen’. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2023 mennessä tilastoitu noin 100–120 Unni-nimistä naista. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. == Nimipäivät == Unni-nimi sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Siinä nimipäivä on 26. marraskuuta. Norjassa Unnin nimipäivä on 28. joulukuuta. Vuosina 1986–1992 Unnilla oli nimipäivä myös Ruotsin almanakassa 5. elokuuta.Lindgren, Birgitta: Namnlängden och namnens placering under olika tider. – == Tunnettuja Unni-nimisiä == * Unni Bernhoft (s. 1933), norjalainen näyttelijä * Unni Boksasp (s. 1972), norjalainen kansanmuusikko * Unni Drougge (s. 1956), ruotsalainen kirjailija * Unni Lehn (s. 1977), norjalainen jalkapalloilija * Unni Leino (s. 1965), suomalainen kielitieteilijä ja tietojenkäsittelytieteilijä * Unni Lindell (s. 1957), norjalainen kirjailija * Unni Wilhelmsen (s. 1971), norjalainen muusikko == Lähteet == Luokka:Etunimet
Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona

Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoona ()Finska grenadjärskarpskyttebataljonen Förvaltningshistorisk ordbok, Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 9.11.2022.Grenadjär- skarpskyttebataljon Förvaltningshistorisk ordbok, Svenska litteratursällskapet i Finland. Viitattu 9.11.2022. oli vuosina 1846–1857 Turussa eri nimillä toiminut joukko-osasto, joka oli osa Suomen suuriruhtinaskunnan armeijaa. Sen seuraajaksi perustettu Suomen opetustarkk’ampujapataljoona, sittemmin opetustarkk’ampujakoulu, toimi vuosina 1857–1860 Hämeenlinnassa. Pataljoona perustettiin vuonna 1846 nimellä Suomen tarkk’ampujapataljoona. Nimi muutettiin vuonna 1848 Suomen krenatööritarkk’ampujapataljoonaksi.Sirkkala kasarmina 1846–1918 Hiiskuttua 10.4.2018. Viitattu 9.11.2022.Suomen tarkk'ampujapataljoona Suomen Sukututkimusseura. Viitattu 9.11.2022. Pataljoona oli mukana Oolannin sodan taisteluissa Suomen alueella. Kaksi sen komppaniaa osallistui toukokuussa 1854 sodan ensimmäiseen yhteenottoon, Tammisaaren lähellä käytyyn Vitsandin kahakkaan. Kaksi muuta komppaniaa – pataljoonan 3. ja 4. komppania – lähetettiin kevättalvella 1854 Ahvenanmaalle Bomarsundin linnoituksen vahvistusjoukoiksi ja ne jäivät Bomarsundin taistelun jälkeen brittiläis-ranskalaisten joukkojen vangeiksi. Suomalaiset olivat kaksi vuotta sotavankeudessa Lewesin kaupungissa Englannissa.Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855, s. 164–165, 168, 264, 306, 328–329. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013. Krimin sodan jälkeen pataljoonaa supistettiin ja se nimettiin vuonna 1856 Suomen harjoitustarkk’ampujapataljoonaksi sekä seuraavana vuonna Suomen opetustarkk’ampujapataljoonaksi, joka sijoitettiin samalla Hämeenlinnaan. Alkuperäisen pataljoonan jäähyväisjuhlat vietettiin toukokuussa 1857 Turun Seurahuoneella. Kesäkuussa 1859 pataljoonan seuraajiksi tulivat Suomen opetustarkk’ampujakoulu ja opetustarkk’ampujakomppania, jotka molemmat lakkautettiin heinäkuussa 1860. Turussa pataljoona oli sijoitettu Sirkkalan kasarmille. Rakennus oli aiemmin toiminut köyhäintalona. Turun tuomiokirkon Tarkk’ampujan kappeli on nimetty pataljoonan mukaan. __NOTOC__ ==Komentajat== *Oskar Falck 1846–1849 *Henrik Lyra vt. 1849–1852, vakinainen 1852–1858 ==Katso myös== *Suomen kaarti (toimi myös eräässä vaiheessa nimellä Suomen opetustarkk’ampujapataljoona) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Suomen tarkk'ampujapataljoona Sukuhistoria.fi Luokka:Suomalaiset sotilasyksiköt autonomian aikana Luokka:Turun historia
Viimeinen sana

Viimeinen sana oli Yle TV1:llä perjantaisin klo 20.00 esitetty ajankohtaisohjelma. Ohjelma käsitteli uutisaiheita median vallankäytön näkökulmasta. Sen vieraina oli muun muassa toimittajia. Jokaisessa jaksossa nähtiin kolme vierasta. Ohjelmaa juonsi Rosa Kettumäki. == Historia == Viimeinen sana aloitti Ylen aamun 15 minuutin mittaisena osiona. Tammikuussa 2022 se laajennettiin omaksi puolen tunnin pituiseksi ohjelmakseen. Ohjelmaa juonsivat ja toimittivat Rosa Kettumäki ja Olli Seuri, myöhemmin vain Kettumäki. Ohjelmaa tehtiin yli kahden vuoden ajan, yhteensä 102 jaksoa. Viimeinen jakso esitettiin toukokuussa 2024. Ylen ajankohtaistoimituksen päällikkö Reeta Kivihalmeen mukaan ohjelmalla oli erikoistunut ja pieni yleisö: ”ohjelma kiinnosti tiettyä yleisöä valtavasti ja muita ei oikeastaan ollenkaan." == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viimeisen sanan kaikki jaksot Yle Areenassa Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat
Tunturipappi

Tunturipapit ovat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappeja, jotka palvelevat vapaaehtoistyössä Lapin matkailukeskuksissa Ylläksellä, Saariselällä ja Kilpisjärvellä. Tunturipapit järjestävät tunturikappeleissa jumalanpalveluksia ja hartauksia, ja vihkivät matkailijoita myös luonnon keskellä. Luokka:Papit
Sylvia Luke

Sylvia Jung (Chang) Luke (s. 15. joulukuuta 1967) on amerikankorealainen asianajaja ja poliitikko, joka valittiin marraskuuta 2022 Havaijin osavaltion varakuvernööriksi. Hän edustaa demokraattista puoluetta. == Tausta ja yksityiselämä == Luke syntyi vuonna 1967 Soulissa Etelä-Koreassa mutta on käynyt koulunsa Havaijilla alakoulusta lähtien. Hän valmistui Roosevelt High Schoolista vuonna 1985. Tämän jälkeen hän opiskeli kandidaatiksi Havaijin yliopiston Mānoan kampuksella. Valmistuttuaan vuonna 1989 hän muutti Kaliforniaan, jossa hän opiskeli juristiksi valmistuen San Franciscon yliopistosta vuonna 1995. Luke on naimissa Michael Luken kanssa. Parilla on yksi poika. == Poliittinen ura == Ensimmäisen kerran Luke valittiin Havaijin edustajainhuoneeseen vuonna 1998, jossa hän on toiminut siitä asti. Hän päätti uransa edustajainhuoneessa vuonna 2022 osallistuakseen kuvernöörinvaaleihin. Luke voitti Josh Greenin varakuvernööriehdokkaana kuvernöörinvaalit 2022. Hän astui virkaan 5. joulukuuta. == Lähteet == Luokka:Amerikankorealaiset Luokka:Havaijilaiset poliitikot Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pavlovin kulttuuri

Pavlovin kulttuuri oli kivikautinen kulttuuri, jonka alue ulottui Itävallan pohjoisosasta Puolan eteläosaan ja se ajoittui ajalle noin 29 000–25 000 vuotta sitten. Se oli eräänlainen Gravetten kulttuurin osakulttuuri. Pavlovin kulttuurin keskipiste sijaitsi Tšekissä Määrin alueella. Siihen aikaan pohjoisempana oli meneillään viimeisin jääkausi ja Pavlovin kulttuurin alue oli aivan mannerjäätikön eteläpuolella. Mannerjäätiköstä virtasi vettä etelään päin, millä tavoin Pavlovin kulttuurin ihmiset saivat käyttövettä. Arkeologisten tutkimusten mukaan Pavlovin kulttuurin alueella yleinen metsästetty saaliseläin oli mammutti. Asuinpaikat olivat melko pysyviä ja ruokavaroja riitti hyvin. Pavlovin kulttuurin alueelta on löytynyt keramisia kuvia sekä merkkejä kuitujen hyödyntämisestä ja kasvisruoan jauhamisesta. Pysyvät asuinpaikat sijaitsivat jokien varsilla. Kesäisin oli väliaikaisia asuinsijoja, joissa majailtiin teltoissa. Pavlovin kulttuurin ihmiset olivat aikoinaan parhaita metsästäjiä. Pavlovin kulttuurin jäljiltä on löydetty myös kuiduista tehtyjä tekstiilejä ja kalastusverkkoja. Pavlovin kulttuurin aikaisista haudoista on löytynyt maskeja, jotka viittaavat myytillisiin uskomuksiin. == Lähteet == Luokka:Kivikauden kulttuurit
Kaukaloinen

Kaukaloinen voi tarkoittaa seuraavia asioita: * Kaukaloinen, järvi Jämsässä * Kaukaloinen, järvi Soinissa * Kaukaloinen, järvi Tampereella * Kaukaloinen, järvi Vimpelissä Luokka:Järvien täsmennyssivut
Elmar Kivistik

Elmar Kivistik (13. marraskuuta 1905 Elistvere, Tartumaa, Liivinmaan kuvernementti – 7. joulukuuta 1973 Tabivere, Jõgevamaa, Neuvosto-Viro) oli virolainen ampuja, joka on parhaiten MM-kisoissa menestynyt virolaisampuja kautta aikain. Hänen pääaseensa oli vapaakivääri, jolla ei hänen kilpailu- uransa aikaan ammuttu Berliinin olympialaisissa. Kivistik aloitti ampumisharjoittelun vuonna 1932. Hän kuului sen jälkeen vuosina 1934–1939 Viron ampumamaajoukkueeseen. Hän sai kaikkiaan 17 MM-mitalia vuosina 1935–1939 henkilökohtaisissa ja joukkuekilpailuissa. Niistä oli 12 kultaa, kaksi hopeaa ja kolmea pronssia. == Mitalit MM-kisoissa == === Henkilökohtainen kilpailu === ;Kultaa *300 m vapaakivääri, asennot (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki) ;Hopeaa *300 m vapaakivääri, makuu (1937 Helsinki) ;Pronssia *300 m vapaakivääri, pysty (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, polvi (1939 Luzern) === Joukkuekilpailu === ;Kultaa *50 m pienoiskivääri, polvi (1935 Rooma) *300 m vapaakivääri, asennot (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, makuu (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, polvi (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, pysty (1937 Helsinki) *50 m pienoiskivääri, polvi (1937 Helsinki) *50 m pienoiskivääri, pysty (1937 Helsinki) *300 m vapaakivääri, asennot (1939 Luzern) *50 m pienoiskivääri, makuu (1939 Luzern) *50 m pienoiskivääri, polvi (1939 Luzern) ;Hopeaa *300 m vapaakivääri, asennot (1935 Rooma) ;Pronssia *50 m pienoiskivääri, makuu (1937 Helsink) == Ennätykset ja tunnustukset == Vuosina 1933–39 hän voitti Viron mestaruuden viisi kertaa henkilökohtaisissa ja viisi joukkueissa. Henkilökohtaiset ennätykset: * 1124 pistettä vapaakivääri 3 x 40 laukausta, asennot (1937), * 381 pistettä vapaakivääri 40 laukausta, polvi (1937), * 557 pistettä 3 × 20 laukausta, sotilaskivääri (1936), * 399 pistettä pienoiskivääri 40 laukausta, makuu (1936), * 277 pistettä sotilaspistooli 30 laukausta (1939). Hän sai vuoden 1935 urheilusuorituksistaan palkinnon Viron vuoden parhaasta urheilusuorituksesta. Vuonna 1938 hänelle myönnettiin Maanpuolustusjärjestö Kaitseliitin Valkoisen Ristin III luokan ansiomerkki. == Urheilu-uran ulkopuolinen elämä == Kivistik toimi aliupseerikoulun opettajana ja sai kersantin arvon vuonna 1939. Toisen maailmansodan jälkeen ja neuvostovallan vakiinnuttua hänet pidätettiin, ja hän joutui vuonna 1949 Irkutskin alueen vankileirille. Vankeudesta vapauduttuaan hän työskenteli Saadjärven kolhoosilla Tartumaalla. Viron uuden itsenäisyyden aikaan hänen kunniakseen pystytettiin 13. marraskuuta 1996 muistomerkki Äksin hautausmaalla. Vuodesta 2005 Kivistikin kunniaksi on järjestetty hänelle nimetty ampumakilpailu. ==Viitteet== Luokka:Virolaiset ampujat Luokka:Gulagissa vankeina olleet Luokka:Vuonna 1905 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Bietigheim-Bissingen

Bietigheim-Bissingen on kaupunki Baden-Württembergin osavaltiossa, Ludwigsburgin piirikunnassa Saksassa. Sen väkiluku oli 43 582 kesäkuun 2022 lopussa. Kaupungin pormestari on Jürgen Kessing. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin nettisivut Luokka:Baden-Württembergin kunnat Luokka:Ludwigsburgin piirikunta Luokka:Saksan kaupungit
Olga Ogarkova

Olga Ogarkova (s. 1988 Astrahan) on venäläis-espanjalainen keskisarjan karateka. Hän sijoittui EM-kilpailuissa parhaimmillaan kuudenneksi. ==Kilpaura== Nuorten tasolla Ogarkova saavutti vuoden 2006 Venäjän mestaruuskilpailuissa pronssia 16–17-vuotiaiden sarjassa. Hän voitti mitaliottelussa Valentina Spiridonovan.Первенство России - 2006г. superkarate.ru 2006 Viitattu 9.11.2022 Marraskuussa 2022 Ogarkova edusti Espanjaa Euroopan Openissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän voitti avauskierroksella Beata Szulakin ja hävisi toisella kierroksella Greta Szalaille, joka voitti turnauksessa pronssia.19th European Open Karate Kyokushin Championships Sunday Kumite Results ikopoland.com Viitattu 9.11.2022 ==Lähteet== Luokka:Venäläiset karatekat Luokka:Espanjalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rede

Rede on miehen etunimi. Se on Fredrik-nimen saamelainen muunnos, joka sisältyy professori Pekka Sammallahden laatimaan pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin. Reden nimipäivä on 18. heinäkuuta. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Rede on vuoteen 2022 mennessä ollut Suomessa virallisena nimenä alle 5 miehellä. == Nimi muissa yhteyksissä == Stadin slangissa Rede-nimeä on käytetty Reijon ja Reinon kutsumamuotona. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Wiktor Kolaja

Wiktor Kolaja (s. 4. elokuuta 2003 Łabunki, Zamośćin piirikunta) on puolalainen kevytsarjan karateka. Hän saavutti Kyokushinissa EM-pronssia 2021. ==Kilpaura== Kolaja saavutti marraskuussa 2021 EM-pronssia kotikisoissaan. Hän eteni suoraan toiselle kierrokselle, jossa Kolaja kohtasi Albert Reyesin. Voitettuaan Reyesin hän kohtasi välierissä Georgi Krutyhin, jolle Kolaja hävisi. Pronssiottelussa hän voitti Michał Kalmusin. Lokakuussa Kolaja oli mukana Puolan Openissa, jossa hän saavutti pronssia.Polish Open Weight Championships kyokushinresults.com Viitattu 10.11.2022 Kesäkuussa 2022 Kolaja oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa. Hän voitti avauskierroksella Hossein Jahanbakhshin, mutta putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään tuomariäänin Aleksandar Stoimenoville.EC Varna Draw Kumite Sunday ikopoland.com Viitattu 10.11.2022 Lokakuussa hän saavutti pronssia Puolan Openissa edellisvuoden tapaan. Marraskuussa Kolaja oli mukana EM-kilpailujen avoimessa painoluokassa Euroopan Openissa, jossa hän sijoittui viidenneksi. Kolaja voitti avauskierroksella Ali Zeghbabin tuomariäänin ja eteni suoraan puolivälieriin toisen otteluparin puututtua. Hän kohtasi seuraavaksi Alejandro Navarron, jolle Kolaja hävisi tuomariäänin.19th European Open Karate Kyokushin Championships Sunday Kumite Results ikopoland.com Viitattu 10.11.2022 Toukokuussa 2023 hän kilpaili Puolan EM-kilpailuissa, tällä kertaa keskisarjassa. Kolaja putosi jatkosta alkukierroksella.The 36th European Weight Category Karate Championship – Draws (IKO) kyokushinkarate.news 15.5.2023 Viitattu 21.5.2023 Marraskuussa hän oli mukana MM-kilpailuissa, jossa Kolaja hävisi avauskierroksella hallitsevalle keskisarjan Japanin mestarille Iizuka Tsubasalle.Пули 13-го Чемпионата мира в абсолютной категории IKO superkarate.ru 6.10.2023 Viitattu 18.11.2023 ==Lähteet== Luokka:Puolalaiset karatekat Luokka:Kyokushinin harjoittajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sulo Nieminen

Sulo Ilmari Nieminen (18. maaliskuuta 1919 Tammela – 4. huhtikuuta 2013 Rauma) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 10.11.2022. Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Nieminen ja Matilda Estlin ja puoliso 1943–2010 Greta Annikki Timonen. Nieminen kävi kansakoulun ja Helsingin yksityisen kauppakoulun 1938–1939, valmistui kauppateknioksi Myynti- ja mainoskoulusta 1944 ja suoritti LIFIM:in liikkeenjohdon täydennyskoulutuskurssin 1963–1964 ja jatkokurssin 1967. Opintomatkoja hän teki moniin eri maihin. Nieminen oli Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n juoksupoika ja myyntimies Forssassa 1933–1938 ja myyntimies Loimaalla 1939–1940 ja 1944–1945, Osuusliike Tammen myyjä Forssassa 1938, Maamiesten Kauppa Oy:n maatalousosaston osastopäällikkö Turussa 1945–1957, Satavehnä Oy:n myyntipäällikkö Raumalla 1957–1960, Heitto Oy:n tukkuosaston johtaja ja varatoimitusjohtaja Helsingissä 1960–1962, Aug. Lipsanen Oy:n myyntijohtaja Porissa 1962–1965, Riisla Oy:n varatoimitusjohtaja Raumalla 1965–1978, toimitusjohtaja 1978–1988 ja hallituksen jäsen vuodesta 1968 sekä Ferd. Alfthan Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1979. Hänellä oli myös useita liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Nieminen oli reservin kersantti (1968). Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1978. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Pekka Nieminen (kauppaneuvos)

Eero Pekka Johannes Nieminen (7. elokuuta 1918 Tampere – 30. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen insinööri, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 10.11.2022. Niemisen vanhemmat olivat sähköasentaja Juho Aleksi Nieminen ja Aino Kyllikki Sandell ja puoliso vuodesta 1943 Taimi Maria Järvinen. Nieminen kävi viisi luokkaa Tampereen yhteislyseota ja valmistui sähköinsinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta. Hän oli Havulinnan Sähköliike Oy:n asennusinsinööri Tampereella 1939–1943, Sähkö Oy AEG:n asennusinsinööri Helsingissä 1943–1946 ja Sähköapu Oy:n perustaja 1945, tekninen johtaja 1945–1974 ja toimitusjohtaja vuodesta 1945. Niemisellä oli myös useita oman alansa ja muita luottamustehtäviä, kuten Sähköliikkeiden Liiton, vuodesta 1971 Suomen Sähköurakoitsijaliitto, hallituksen jäsenyys vuodesta 1949, varapuheenjohtajuus 1953–1961 ja puheenjohtajuus 1961–1977 sekä Sähkötyönantajain liiton hallituksen ja työvaliokunnan jäsenyys vuodesta 1953. Kauppaneuvoksen arvonimen Nieminen sai 1974. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Charles Nyberg

Charles Ernst Emil Nyberg (28. toukokuuta 1904 Viipuri – 2. toukokuuta 1985 Kööpenhamina) oli suomalainen virkamies ja Tanskassa vaikuttanut yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Viitattu 10.11.2022. Nybergin vanhemmat olivat liikemies Hjalmar Nyberg ja Laina Lietz ja puoliso vuodesta 1934 Ulla Dagny Edgren. Nyberg tuli ylioppilaaksi Helsingin Uudesta yhteiskoulusta 1924 ja valmistui ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1928. Hän sai erivapauden ulkoasiainhallinnon virkoihin 1937 ja ulkoasiainministeriön arvostelulautakunnan lopullisen hyväksynnän 1938, tutkinnon ulkoasiainhallinnon palvelusta varten hän suoritti Helsingin yliopistossa. Nyberg oli Oy Zitting & C:o Ab:n kirjeenvaihtaja 1926, kauppaneuvos Knut Wallinin kirjeenvaihtaja Uudessakaupungissa 1926 ja 1927, Länsi-Suomen Osakepankin harjoittelija Uudessakaupungissa 1926–1927, Pohjoismaiden Yhdyspankin pääkonttorin virkailija 1928–1929, Suomen Sahanomistajayhdistyksen tilastollisen osaston hoitaja 1929 ja hallintoneuvoston sihteeri 1928–1930, Suomen Puuliiton Myynti Oy:n kirjanpitäjä ja kirjeenvaihtaja 1929–1930 ja Suomen Propsinviejien Yhdistyksen rahastonhoitaja 1929–1930. Virkamiesurallaan Nyberg oli kanslisti Suomen lähetystössä Pariisissa 1930–1933, kanslia-apulainen Suomen lähetystössä Madridissa vuodesta 1933 ja va. varakonsuli 1936–1937, ulkoasiainministeriön vt. avustaja 1937–1938, vt. avustaja Rio de Janeirossa vuodesta 1938 ja avustaja 1939–1940, avustaja Tukholmassa 1940, lähestystösihteeri Kööpenhaminassa vuodesta 1940 ja 1. lähetystösihteeri 1943–1944, disponibiliteetissa 1944–1945, vt. 1. lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1945 ja 1. lähetystösihteeri 1945–1947. Länsimaisen kaupan toimikunnan jaostosihteerinä Nyberg toimi 1945. Nyberg oli myös Suomen Urheilulehden kirjeenvaihtaja Pariisissa 1930–1933 ja hänellä oli kaupallisia tehtäviä Portugalissa, Brasiliassa, Norjassa ja Ruotsissa vuodesta 1944. Hän oli Nyberg & Co A/S:n perustajaosakas 1947–1980, toimitusjohtaja 1947–1980 ja hallituksen jäsen vuodesta 1947, samoin kuin The United Timber & Paper Co Ltd:n osakas ja toimitusjohtaja 1947–1981. Sotilasarvoltaan Nyberg oli reservin vänrikki. Hän sai Suomessa kauppaneuvoksen arvonimen 1974 ja Tanskassa Dannebrogordenin toisen luokan komentajamerkin. Liikesivistysrahastoon perustettiin Nybergin ja hänen puolisonsa lahjoituksen turvin 2004 Charles ja Ulla Nybergin rahasto. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset LUokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1985 kuolleet
Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta

Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta (, ) on Prahassa, Tšekin tasavallassa sijaitsevan Kaarlen yliopiston tiedekunta. Sen pääpaino on humanistisissa tieteissä sekä sosiaali- ja kulttuuriantropologiassa, mukaan lukien etnomusikologia. Prahassa sijaitsevassa tiedekunnassa on 240 tiedekunnan jäsentä ja noin 2 500 opiskelijaa. ==Osastot== Kaarlen yliopiston humanistisen tiedekunnan laitokset Tšekiksi Filosofian laitos Katedra filosofie Historiatutkimuksen laitos Katedra historických věd Kielet ja Kirjallisuus Katedra jazyků kirjallisuus Ammattikorkeakoulun laitos Yhteiskuntatieteet Katedra aplikovaných sociálních věd Psykologian laitos Katedra psychologie a věd o životě Sosiaali- ja kulttuuriantropologian laitos Katedra sociální a kulturní antropologie Sosiologian laitos Katedra sociologie taideteorian ja taideteosten laitos Katedra teorie umění a tvorby Tohtorikoulutustoimisto Pracoviště doktorských studií == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaarlen yliopiston humanistinen tiedekunta Luokka:Kaarlen yliopisto
Máde

Máde on miehen etunimi. Se on Matin eli Matiaksen saamelainen muoto. Máde-nimi sisältyy pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on 1990-luvulla laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Máden nimipäivä on 24. helmikuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Máde (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Caveman’s Valentine - luolamies

Caveman’s Valentine – luolamies (The Caveman’s Valentine) on vuonna 2001 ensi- iltansa saanut yhdysvaltalainen elokuva jonka on ohjannut Kasi Lemmons. Sen pääosia näyttelevät Samuel L. Jackson, Ann Magnuson ja Aunjanue Ellis. Elokuvan käsikirjoitus perustuu sen käsikirjoittajan George Dawes Greenin palkittuun menestysromaaniin Luolamies. == Juoni == Caveman’s Valentine – luolamies -elokuvan päähahmo on Romulus Ledbetter (Samuel L. Jackson) joka on rastatukkainen koditon skitsofreenikko, joka on opiskellut Juilliardissa, ja on loistava pianisti, mutta sairastumisensa vuoksi asustaa luolassa New Yorkin keskuspuistossa. Ajoittain Romuluksella on selkeitä hetkiä, mutta harhojensa vallassa hän raivoaa ja uskoo että hänen vainoojansa, Cornelius Gould Stuyvesant asuu Chrysler Buildingissä, jonka huipulta tämä lähettää häntä ahdistavia säteitä. Eräänä ystävänpäivänä Romulus löytää luolansa ulkopuolelta jäätyneen miehen ruumiin, ja poliisi kuittaa sen itsemurhana, mutta Romulus ei usko siihen, vaan alkaa tutkimaan kuolemaa omin päin murhana. Hän on aluksi varma että murhaaja on Stuyvesant, mutta alkaa sitten epäillä kuuluisaa homoseksuaalia valokuvaajaa David Leppenraubia (Colm Feore), jonka epäillään kiduttaneen kauniita poikia saadakseen heistä taiteellisia valokuvia. == Näyttelijät == Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Yhdysvaltalaiset rikoselokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Fretterat

Fretterat ja Fretteret ovat miehen etunimiä. Ne ovat Fredrik-nimen saamelaisia vastineita. Fretterat- ja Fretteret-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 18. heinäkuuta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Fretterat, Tilastotietoa etunimestä Fretteret (Digi- ja väestötietovirasto) Luokka:Etunimet
Vähähyötyinen hoito

Vähähyötyinen hoitoVähähyötyinen hoito finto. Viitattu 11.11.2022 on terveydenhuollon toimintaa, joka ei tuota lainkaan tai tuottaa vain vähän terveyshyötyä potilaalle, jonka haitat ovat hyötyjä suuremmat, tai kustannukset ovat kohtuuttomat potilaalle koituvaan vähäiseen terveyshyötyyn verrattuna. Hoitojen hyötyjä ja haittoja arvioitaessa tarkastellaan niitä sekä potilaan että yhteiskunnan näkökulmasta. Vähähyötyinen hoito on esimerkiksi ylähengitystieinfektion hoitaminen antibiootilla, josta voi olla haittaa potilaalle (esim. ripuli ja allergiset reaktiot) ja lisäksi siitä on haittaa yhteiskunnalle, koska riski antibioottiresistenssiin lisääntyy. Toinen esimerkki on kuvantamistutkimukset akuutissa alaselkäkivussa, johon ei liity vakavaan sairauteen viittaavia oireita tai löydöksiä. Harva terveydenhuollon interventio on kaikissa tilanteissa vähähyötyinen, vaan rajattu potilasryhmä tai -ryhmiä voi hyötyä interventiosta. Tällöin kyseisen intervention käyttö tulisi rajata vain tähän potilasryhmään tai -ryhmiin. Vähähyötyisen hoidon mittaaminen on haastavaa, sillä suurin osa käytöstä ei ole mitattavissa. Choosing Wisely- kampanja on kerännyt ja julkaissut esimerkkejä vähähyötyisistä hoidoista vuodesta 2012 lähtien. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on julkaissut vuodesta 2016 alkaen Vältä Viisaasti- suosituksia. Nämä suositukset perustuvat tieteelliseen näyttöön intervention vaikuttavuudesta ja turvallisuudesta. ==Lähteet== Luokka:Terveydenhoito
Amsar

Amsar () on nimitys arabien valloitustensa jälkeen perustamille varuskuntakaupungeille 600-luvulla. Tunnetuimpia niistä ovat Kufa keskisessä Irakissa, Basra eteläisessä Irakissa, Kairouan Tunisiassa ja Fustat (josta kehittyi Kairo) Egyptissä. Amsarit kehittyivät sotilasleireistä kaupungeiksi, kun sotilaiden palkkarahat houkuttelivat paikalle kauppiaita. Hallitsijat eivät alun perinkään tarkoittaneet amsareita pelkiksi sotilasleireiksi. Ne olivat keino asuttaa paikalleen ja kontrolloida nomadiväestöä, josta arabikalifit saivat sotilaallisen voimansa.Kennedy 2010, s. 275 Tarkoituksellisesta perustamisesta huolimatta Amsareita ei rakennettu suunnitelmallisen yleiskaavan mukaan. Sotilaat asettuivat niihin yleensä heimoittain. Uusien kaupunkien perustamisen ohella kaupungistuminen lisääntyi siten, että entiset kaupungit, Kuten Aleppo, Córdoba ja Merv laajenivat ihmisten muuttaessa niihin. Kennedy arvelee syyksi paremmat toimeentulomahdollisuudet. Kaupunkeihin keskittyi hallinto ja armeijan kasarmit, ja niissä liikkui raha. Niihin syntyi myös tekstiiliteollisuutta, jonka suuri asiakas oli abbasidihallinto.Kennedy 2010, s. 276-277 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Islamilaiset käsitteet Luokka:Kaupunkisuunnittelu Luokka:Linnoitukset
Kalmisaari

Kalmisaari (myös Kalmosaari) on Suomussalmen Kuivajärvessä sijaitseva noin hehtaarin suuruinen saari. Saaressa on 1920-luvun alussa käyttöön otettu Kuivajärven ja Hietajärven vienalaiskylien hautausmaa eli niin sanottu ”Kuivajärven kalmismaa”. Hautausmaa perustettiin, kun aikaisemmin hautausmaana käytetty Vuokkijärven Kalmasaari jäi Suomen ja Neuvostoliiton väliselle rajalinjalle vuonna 1922. Kalmisaareen on haudattu muun muassa runonlaulaja Domna Huovinen ja tarinankertoja Miikkula Huovinen. Joidenkin hautojen päällä on vienankarjalaiseen tapaan kropnitsoja. Kainuun vienalaiskylien hautausmaita sijaitsee myös Kuivajärven Kuikkaniemessä sekä Kuhmon Rimmissä. == Lähteet == Luokka:Suomussalmen luonto Luokka:Suomen sisävesien saaret Luokka:Suomen hautausmaat
Teknologiajätit

Teknologiajätit tai digijätit on joukko informaatioteknologian alan yrityksiä Yhdysvalloissa, joihin nykymuodossaan lukeutuu Alphabet (Google), Amazon, Apple, Meta (Facebook) ja Microsoft. Joskus yrityksistä käytetään myös englanninkielistä nimitystä Big Four tai Big Five, viitaten yhtiöiden lukumäärään. Teknologiajätit kuuluvat markkina-arvoltaan maailman arvokkaimpiin yrityksiin. Teknologiajätit ovat johtavassa asemassa monella teknologian alalla, kuten verkkomainonnassa, verkkokaupassa, tekoälyssä, sosiaalisessa mediassa, pilvipalveluissa, älylaitteissa, viihde- elektroniikassa ja suoratoistopalveluissa. Laajemmassa määritelmässä teknologiajätteihin luetaan myös yrityksiä kuten Tesla, Twitter ja Netflix. Kiinan teknologiateollisuuden neljä suurta teknologiajättiä ovat Tencent, Baidu, Alibaba Group, ja Xiaomi. Suomen suurimmiksi teknologiajäteiksi voi nimetä mm. Nokian, TietoEvryn, Elisan ja Supercellin. Teknologiajättien valta- asemaa on kritisoitu ja niiden vaikutusvaltaa on verrattu jopa valtioihin. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pörssiyhtiöt Luokka:Alustatalous
Ylityspaikka

Ylityspaikka tai tienylityspaikka on jalankulkijoille varattu kadun ylittämiseen tarkoitettu kohta, jossa jalankulkijalla on väistämisvelvollisuus muuhun liikenteeseen nähden, toisin kuin suojateillä. Ylityspaikalla ei ole suojatien liikennemerkkejä tai ajoratamaalauksia, mutta jalankulkijaa ei estetä esimerkiksi aidoilla ja katujen reunakiviä on madallettu helpottamaan ylitystä. __NOTOC__ Suomessa ylityspaikkoja on lisätty 2020-luvulla Helsinkiin ja Tampereen Hämeenkadulle. Niitä on lisätty raitioliikenteen sujuvoittamiseksi mutta myös korvaamaan vaarallisiksi koettuja liikennevalo- ohjaamattomia suojateitä. Ylityspaikkoja on jo aiemmin käytetty muun muassa Ruotsissa, Norjassa ja Keski-Euroopassa. == Raitioliikenteessä == Raitioliikenteessä ylityspaikka antaa raitiovaunulle etuajo-oikeuden ja sujuvoittaa vaunun kulkua erityisesti pikaraitioteillä. Koska suojateillä vaunu on väistämisvelvollinen, vaunun liikkeellelähtö saattaa estyä suojatietä ylittävien matkustajien vuoksi pitkäksi ajaksi. Suojateihin jumiutuva raitioliikenne on kustannuslisä, sillä hitauden vuoksi tarvitaan lisää vuoroja ja lisää kalustoa. Pääsääntöisesti raitioliikenteen ylityspaikka koskee vain raitiokiskoja, eli viereisille ajoradoille jätetään suojatiet ja kiskojen molemmin puolin jää jalankulkijoille saareke. Joissain kohteissa ylityspaikka toteutetaan kuitenkin koko kadun yli, jolloin jalankulkijan tulee varoa myös tieliikennettä. Pääkaupunkiseudun Raide-Jokerin ylityspaikat on merkitty vaaleanruskealla harjatulla betonilla ja valkoisella raitiovaunun kuvalla. Tampereen raitioliikenteessä on käytetty ylityspaikkoja merkitseviä huomiotarroja ja punertavaa katukiveystä. Raide-Jokerilla on useilla pysäkeillä järjestely, jossa pysäkin toisessa päässä on liikennevalot ja toisessa ylityspaikka. Raide-Jokerin vaunujen nopeus on ylityspaikoilla korkeintaan 30 kilometriä tunnissa. == Katso myös == * Raitiokävelykatu ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Raitiotien ylityspaikan periaate (PDF) * Raide-Jokeri: Video siitä, miten ylityspaikalla toimitaan (YouTube) Luokka:Liikenneturvallisuus Luokka:Tiet Luokka:Raitioliikenne
Périgordin kulttuuri

Périgordin kulttuuri on ranskalainen määritelmä kivikauden myöhäisvaiheen kulttuuritraditiosta. Sen varhaisempi vaihe oli Chatelperronin kulttuuri ja myöhempi vaihe Gravetten kulttuuri. Perigordin kulttuurin määritelmään kuuluu tekniikka, jota käytettiin piikiven työstämiseen. Perigordin kulttuuriin määritellään kuuluvaksi joitakin alueita Ranskasta, ja se on eräänlainen versio Aurignacin kulttuurista. Perigordin menetelmällä tehtiin työkaluja, muun muassa veitsiä, kaapimia ja kaivertimia. == Lähteet == Luokka:Kivikauden kulttuurit
Litiumamidi

Litiumamidi (LiNH2) on litium- ja amidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään emäksenä orgaanisen kemian synteeseissä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa litiumamidi on valkoista tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on tetragonaalinen. Litiumamidi reagoi hyvin voimakkaasti veden kanssa ja liukenee hieman etanoliin. Aine on erittäin vahva emäs. Kuumennettaessa yhdiste alkaa hajota jo ennen sulamispistettään litiumimidiksi (Li2NH) ja lopulta litiumnitridiksi.Conrad W. Kamienski, Daniel P. McDonald, Marshall W. Stark & John R. Papcun: Lithium and Lithium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004.Ulrich Wietelmann & Martin Steinbild: Lithium and Lithium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2014 Ihsan Erden & Andreas Paul Timm: Lithium Amide, e-EROS Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis, John Wiley & Sons, New York, 2005. Teoksen verkkoversio Viitattu 10.11.2022. Litiumamidia muodostuu metallisen litiumin ja nestemäisen tai kaasumaisen ammoniakin välisessä reaktiossa. Katalyyttinä voidaan käyttää koboltti- tai rauta(III)nitraattia. Reaktiota on kuitenkin vaikea hallita, ja teollisesti yhdistettä valmistetaan litiumhydridin ja ammoniakin reaktiolla. :2 Li + 2 NH3 → 2 LiNH2 \+ H2 :LiH + NH3 → LiNH2 \+ H2 Litiumamidia käytetään vahvana emäksenä orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa alkyloinneissa, karbonyyliyhdisteiden tai nitriilien kondensaatioissa, eliminaatioreaktioissa, isomeroinneissa ja aryylihalidien aminoinneissa. Sitä käytetään esimerkiksi antihistamiinien ja hapettumisenestoaineiden valmistukseen. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä polymerointireaktioissa. Natriumamidiin verrattuna litiumamidi on turvallisempi ja selektiivisempi. ==Lähteet== Luokka:Litiumyhdisteet
Arsen Sarkisiants

Arsen Sarkisiants (s. 1979 Ufa) on suomalainen elokuvaaja. Sarkisiants muutti Neuvostoliitosta Ouluun isänsä töiden perässä 11-vuotiaana. Hän on valmistunut taiteen kandidaatiksi elokuvauksesta Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitokselta. Sarkisiants on kuvannut puolen kymmentä pitkää elokuvaa ja tv:n puolelle muun muassa Nörtti: DragonSlayer666 -sarjaa. Sarkisiants on Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C.:n jäsen. Hän on ollut parhaan kuvauksen Jussi-palkintoehdokkaana elokuvista Aurora (2019) ja Ensilumi (2020). == Pitkien elokuvien filmografia == * Tuntematon pakolainen (2016) * Aurora (2019) * Lost Boys (2020) * Ensilumi (2020) * Metsurin tarina (2022) * Järjettömän paska idea (2023) * Perhoset (2024) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ylioppilasmatrikkeli

Ylioppilasmatrikkeli on matrikkeli eli luettelo yliopiston opiskelijoista. Se voi olla rajattu yliopistoon kirjautumisvuosien tai yliopiston mukaan. Ylioppilasmatrikkeleita on olemassa ainakin 1600–1800-luvuilta. Matrikkelista käyvät ilmi ylioppilaan koko nimi, yliopistoon kirjautumisvuosi sekä siviilisääty ja mahdollinen avioitumisvuosi ja puolison nimi. Siitä saattavat käydä ilmi myös opiskelijan opintosuoritukset, tiedekunta tai osasto, yliopistosta eroamisvuosi ja muita elämänvaiheita tai perhesuhteita. Vuosina 2005 ja 2010 Helsingin yliopisto julkaisi kaksi verkkomatrikkelia yliopiston opiskelijoista vuosina 1640–1899. == Lähteet == Luokka:Yliopisto Luokka:Henkilömatrikkelit
Saksan vaalijärjestelmä

Saksan liittotasavallan vaalijärjestelmä säätelee liittovaltion kansallisen parlamentin, liittopäivien, jäsenten vaaleja. Saksan peruslain 38 §:n mukaan vaalien tulee olla yleiset, suorat, vapaat, tasa-arvoiset ja salaiset.Grundgesetz für die Bundesrepublik Deutschland Lisäksi Saksan peruslaissa määrätään, että liittopäivien vaalit on pidettävä joka neljäs vuosi ja että voi äänestää ja tulla valituksi täytettyään 18 vuotta. Kaikki muut liittovaltion vaaleja koskevat määräykset säännellään liittovaltion vaalilailla. Saksasta löytyy 299 yhden edustajan vaalipiiriä ja vähintään 299 edustajaa valitaan puoluelistoilta. bmi.bund.de: Voting systemSaksalaiset valitsevat kansanedustajansa kahdella äänellä; ensimmäinen ääni annetaan suoraan vaalipiirin ehdokkaalle, jonka on saatava vaalipiirissään eniten ääniä tullakseen valituksi. Toisella äänellä valitaan osavaltion puoluelista kustakin osavaltiossa puolueiden vaalikokousten vahvistamana. Äänestäjä saa jakaa äänensä kahdelle eri puolueelle. DW: Untangling the German election process Yhden edustajien vaalipiirien voittajat valitaan ensin, ja loput paikat jaetaan suhteellisuuden säilyttämiseksi toisen äänestyksen perusteella. Jos puolue saa läpi enemmän ehdokkaita vaalipiireistä kuin sen suhteellinen osuus puoluelistaäänistä sallisi, syntyy niin sanottuja ylijäämäpaikkoja, jotka hyvitetään muille puolueille lisäpaikoilla suhteellisuuden varmistamiseksi ja näin liittopäivien koko kasvaa.Bundestag: Election of Members and the allocation of seats Suomen Kuvalehti: Saksan vaalit: taktikointia kakkosäänellä Sama edustaja voi olla ehdolla sekä vaalipiirissä että puoluelistalle. Saadakseen paikkoja suhteellisella edustuksella puolue tarvitsee vähintään 5 % puoluelistaäänistä tai sen on täytynyt voittaa vähintään 3 vaalipiiriä. Tämä sääntö ei koske kansallisten vähemmistöjen puolueita.Wahlrecht: German Federal Electoral System Postiäänestys on mahdollista hakemuksesta ja jos siihen on perusteltu syy.Bundestag election 2021: Postal ballot Saksan liittopäivien uudet vaalit on järjestettävä aikaisintaan 46 ja viimeistään 48 kuukautta vaalikauden alkamisen jälkeen. Jos liittopäivien vaalikausi päättyy ennenaikaisesti, ennenaikaiset vaalit on pidettävä 60 päivän kuluessa purkamispäätöksestä. Ennenaikaisia vaaleja on tähän mennessä järjestetty kolme: vuosina 1972, 1983 ja 2005. Liittopresidentti määrää lopullisen vaalipäivän ehdolla olevista päivistä, jonka on oltava sunnuntai tai yleinen vapaapäivä.Bundeswahlleiter: Wahltermin Itsenäinen ehdokas voi olla ehdolla vaalipiirissä, jos saa kerättyä vaalipiiristä vähintään 200 kannattajakorttia. Puolueet, joilla ei ole edustusta liittopäiville tai osavaltion maapäivillä, voivat asettaa omat puoluelistansa; jos saavat kerättyä vähintään 2000 kannattajakorttia tai vähintään 0,1 % osavaltion äänestäjistä.Teilnahme von Parteien an Bundestags- und Europawahlen ==Lähteet== Luokka:Saksan politiikka
Pietari Peltola

Pietari Peltola on suomalainen elokuvaaja. Peltola on opiskellut elokuvausta Aalto-yliopiston elokuvataiteen ja lavastustaiteen laitoksella elokuvausta. Peltola on Suomen Elokuvaajien Yhdistys F.S.C.:n jäsen. Peltola on palkittu He ovat paenneet -elokuvan kuvauksesta Sven Nykvist -palkinnolla Göteborgin kansainvälisillä elokuvajuhlilla. Hänet on palkittu myös parhaan kuvauksen Jussi-palkinnolla elokuvasta Koirat eivät käytä housuja (2019). == Pitkien elokuvien filmografia == * He ovat paenneet, 2014 * Tyhjiö, 2018 * Koirat eivät käytä housuja, 2019 * Eden, 2020 * Kikka!, 2022 * Prinsessa Pikkiriikki, 2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Jussi-palkinnon saajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Vihti-Nummelan rautatieasema

Vihti-Nummelan rautatieasema on Nummelaan suunniteltu rautatieasema suunnitellulla Espoo–Salo-oikoradalla. Se palvelisi Lohjan ja Helsingin välistä pitkänmatkaista lähijunaliikennettä sekä mahdollisesti myös Turun ja Helsingin välistä kaukojunaliikennettä. Asema sijoittuisi Veikkolan ja Lohjan Lempolan aseman välille. Vihti-Nummelan asema rakennettaisiin maastoleikkaukseen Pillistöntien länsipuolelle. Asemalaiturit olisivat viisimetrisiä reunalaitureita. Aseman pohjois- ja eteläpuolelle sijoittuisivat liityntäpysäköintialueet 400:lle ajoneuvolle. == Katso myös == * Nummelan rautatieasema, vuonna 1873 avattu asema Hyvinkää–Karjaa-radalla == Lähteet == * Luokka:Uudenmaan suunnitellut rautatieliikennepaikat Luokka:Nummela
Arvo Oksanen

Arvo Henrik Oksanen (14. elokuuta 1908 Helsinki – 20. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Oksasen vanhemmat olivat ylityönjohtaja Heikki Oksanen ja Elsa Vepsäläinen ja puoliso vuodesta 1942 kirjeenvaihtaja Liisa Kaarina Heinonen. Oksanen kävi keskikoulun ja valmistui teknikoksi Helsingin teollisuuskoulusta 1933. Hän oli Kone Oy:n työnjohtaja 1934–1947, Suomen Metalliteollisuuden Harjoittajien Liiton MTH-keskuksen osastopäällikkö 1947–1952, Muokkauskone Oy:n omistaja, toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1952 ja Muko Oy:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1953. Oksanen oli myös Lämmitysneuvonnan johtaja vuodesta 1942 ja Lämmitysneuvonta & Kumpp:n toimitusjohtaja vuodesta 1947. Yli kolmekymmentä patentoitua ja palkittua keksintöä tehnyt Oksanen kuului Suomen Keksijäinyhdistyksen johtokuntaan vuodesta 1967 ja hänellä oli myös muita luottamustehtäviä. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1974.Kuka kukin on 1978, s. 671. Viitattu 10.11.2022. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Muko Oy, VETO-kiuas: Arvo Oksanen, rohkea visionääri Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1992 kuolleet
M/17 Sohlberg

m/17 Sohlberg oli teräskypärä, jota valmistettiin Suomessa Venäjän armeijalle ensimmäisen maailmansodan tarpeisiin. Jostain syystä kypärä tunnetaan malli Sohlbergina, vaikka selkeästi suurimman osan niistä valmisti Holmbergin läkki-, vaski- ja levytehdas. Ranskasta jo hankittujen m/15-kypärien pohjalta venäläiset kehittivät oman m/17-mallin. Neljästä osasta kasaan niitatusta esikuvastaan poiketen venäläinen kypärä oli prässätty yhdestä osasta ja kypärän laella olleen ilmanvaihtoaukon ranskalaisessa mallissa peittänyt "harja" oli korvattu teräskupilla. Mallissa m/17 oli kankainen sisus ja nahkainen yksiosainen leukahihna. Väriltään m/17 oli vihreä. Venäjän armeija tilasi kypärät Suomesta kahdelta yritykseltä. G.W. Sohlberg sai 100 000 ja V.W. Holmberg 500 000 kypärän tilauksen. Suurin osa kypäristä ehdittiin toimittaa ennen vapaussotaa. == Käyttö Suomessa == Helsingin punakaarti takavarikoi vapaussodan aikana Sohlbergin varastosta jäljellä olleet viitisensataa m/17-kypärää, jotka sitten päätyivät aikanaan Suomen armeijalle. Mahdollisesti kypäriä valmistettiin Suomessa vielä vapaussodan jälkeenkin, sillä niitä on ollut maassa melko runsaasti käytössä. Venäläiset m/17-kypärät poistettiin puolustusvoimien käytöstä jo vuonna 1920 ja ne siirrettiin väestönsuojelun ja palokuntien käyttöön. Tässä yhteydessä suuri osa kypäristä maalattiin mustiksi. == Lähteet == * Roudasmaa, Stig: Teräskypärä Suomen puolustusvoimissa. Sotamuseon julkaisuja. ISBN 951-25-0854-0 Luokka:Kypärät
Hilmar Baunsgaardin hallitus

pienoiskuva|200px|Pääministeri Hilmar Baunsgaard Hilmar Baunsgaardin hallitus oli Tanskan hallitus 2.2.1968–11.10.1971. Se koostui Radikaalista Venstrestä, Konservatiivisesta kansanpuolueesta ja Venstrestä. ==Ministerit== Pääministeri * Hilmar Baunsgaard (Radikaali Venstre) Ulkoministeri * Poul Hartling (Venstre) Valtiovarainministeri * Poul Møller (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–17.3.1971 * Erik Ninn-Hansen (Konservatiivinen kansanpuolue) 17.3.1971–11.10.1971 Kalastusministeri ja Grönlanti-ministeri * A. C. Normann (Radikaali Venstre) Kulttuuri-, kehitysapu- ja aseriisuntaministeri * Kristen Helveg Petersen (Radikaali Venstre) Sisäministeri * Poul Sørensen (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–29.6.1969 * H. C. Toft (Konservatiivinen kansanpuolue) 29.6.1969–11.10.1971 Oikeusministeri * Knud Thestrup (Konservatiivinen kansanpuolue) Puolustusministeri * Erik Ninn-Hansen (Konservatiivinen kansanpuolue) 2.2.1968–17.3.1971 * Knud Østergaard (Konservatiivinen kansanpuolue) 17.3.1971–11.10.1971 Maatalousministeri * Peter Larsen (Venstre) 2.2.1968–7.7.1970 * Henry Christensen (Venstre) 7.7.1970–11.10.1971 Kauppa- ja elinkeinoministeri * Knud Thomsen (Konservatiivinen kansanpuolue) Julkisten töiden ministeri (liikenneministeri) * Ove Guldberg (Venstre) Asuntoministeri * Aage Hastrup (Konservatiivinen kansanpuolue) Sosiaaliministeri * Nathalie Lind (Venstre) Opetusministeri * Helge Larsen (Radikaali Venstre) Työministeri * Lauge Dahlgaard (Radikaali Venstre) Talous- ja Pohjoismaa-ministeri * Poul Nyboe Andersen (Venstre) Kirkkoministeri * Arne Fog Pedersen (Venstre) ==Lähteet== Luokka:Tanskan hallitukset
Bagdadin pyöreä kaupunki

Bagdadin pyöreä kaupunki eli alkuperäiseltä nimeltä Rauhan kaupunki () oli abbasidikalifi al-Mansurin (754–775) vuonna 762 perustama hallintokeskus ja palatsikaupunki. Pääkaupungin siirto tapahtui umaijadien suosimasta Syyriasta Mesopotamiaan Persian valtakunnan entiselle sydänalueelle. Palatsialueen ympärille syntyi nopeasti suurkaupunki, joka nykyisin tunnetaan nimellä Bagdad. Seuraavien 500 vuoden ajan se oli islamilaisen sivilisaation keskus ja yksi suurimmista maailmankaupungeista. Mongolit valloittivat ja polttivat Bagdadin vuonna 1258, minkä jälkeen kaupungin merkitys hiipui. == Historia == Abbasidien vallankumous vuonna 750 nosti arabivaltakunnassa johtoon Iranista tulleen abbasidien klaanin, jonka edustaja al-Mansur siirsi valtaistuimensa vuonna 762 Syyrian Damaskoksesta Irakiin. Uusi kaupunki sijaitsi Syyrian asemesta Mesopotamian sydänalueella Tigrisjoen varrella hyvin lähellä sassanidien entistä pääkaupunkia Ktesifonia.Bennison, 2009, s, 70 Palatsialue oli persialaisen esikuvan mukainen pyöreä kaupunki, joka sai nimekseen ”Rauhan kaupunki” (Madinat as-Salam). Sen keskipisteenä oli hallitsijapalatsi puutarhoineen. Alueen läpimitta oli 1,5 kilometriä. Pääkaupunkiin koottiin verotuloja ja sotasaalista valtakunnan kaikista osista, ja niiden avulla kalifit ylläpitivät persialaisten esikuvien mukaista loisteliasta hovia. Alkuperäisen tarkoituksensa mukaan sen oli määrä olla vain hallintokeskus, ei varsinainen kaupunki. Alueen ulkopuolelle kasvoi kuitenkin sen rakentaneiden työläisten asutusta jo ennen palatsikaupungin valmistumista. Lisäksi paikalle sijoitetuista sotilasleireistä kehittyi pysyviä varuskuntia. Arabien korkein eliitti, kuten kalifin poika al-Mahdi, alkoi myös rakennuttaa Pyöreän kaupungin lähelle palatsejaan. Koska raha liikkui kaupungissa, se veti puoleensa ihmisiä ja alkoi kasvaa.Kennedy 2010, s. 278–279 Nimi Bagdad esiintyy historiallisissa lähteissä vasta kaupungin vuonna 1258 tapahtuneen tuhon jälkeen, jolloin se esiintyy paikannimenä mongolien lyömässä kolikossa. Persialainen sana Bagdad ("Jumalan armo", lat. Gratia Dei) kuvasi paikkaa, jossa kalifi oli Jumalan armosta hallinnut.Popp 2013, s. 16 == Kuvauksia kaupungista == Varhainen Bagdad on tapahtumaympäristönä joissakin Tuhannen ja yhden yön saduissa, joissa oikeastikin elänyt kalifi Harun al-Rašid (785–809) seikkailee sen kaduilla. Joissakin tietokirjoissa kaupungista esitetään mielikuvituksellisia ja sadunomaisia kuvauksia, joiden tiedot eivät perustu aikalaislähteisiin: > Kaupungin silhuettia koristivat moskeijoiden lisäksi kirkot ja synagogat. > Sen päällystetyillä ja valaistuilla kaduilla kuljeskeli yli 6000 opiskelijaa > kaikkialta maailmassa - - Bagdadissa oli uskonvapaus, mikä houkutteli > älykköjä kaupunkiin, olivatpa he kristittyjä, juutalaisia, zarathustralaisia > tai vapaasti ajattelevia muslimeja.Turunen 2017, s. 93, 101 == Katso myös == * Viisauden talo == Lähteet == * * * * === Viitteet === Luokka:Bagdad Luokka:Palatsit
Poul Møller

Poul Møller (13. lokakuuta 1919 Frederiksberg – 6. elokuuta 1997) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1950–1971 ja toimi Tanskan valtiovarainministerinä 1968–1971. Møller toimi puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtajana 1948–1948 ja veljensä Aksel Møllerin jälkeen puolueensa poliittisena johtajana vuodesta 1958, ja pyrki lähentämään yhteistyötä Venstren kanssa. Hän joutui vetäytymään politiikasta sairauden takia vuonna 1971, mutta palasi meppinä vuosiksi 1979–1986. ==Yksityiselämä== Poul Møllerin vaimo Lis Møller oli kansankäräjien jäsen 1966–1973 sekä 1981–1983. Heidän poikansa Per Stig Møller on toiminut muun muassa Tanskan ulkoministerinä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Poul Møller Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla * Luokka:Tanskan valtiovarainministerit Luokka:Tanskalaiset europarlamentaarikot Luokka:Tanskalaisten poliittisten nuorisojärjestöjen puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet
Super Liga 2022/2023

Super Liga 2022–2023 on Moldovan jalkapallon ylimmän sarjatason 32. kausi. Se alkoi 30. heinäkuuta 2022 ja päättyy toukokuussa 2023. Kauden alussa hallitseva mestarijoukkue oli Sheriff Tiraspol. == Joukkueet == Joukkue Paikkakunta Stadion Dacia Buiucani Chișinău Zimbru-2 Dinamo-Auto Tiraspol Dinamo-Auto Milsami Orhei CSR Orhei Petrocub Hîncești Kaupungin (Hîncești) Sfântul Gheorghe Suruceni Kaupungin (Suruceni) Sheriff Tiraspol Sheriff Bălți Bălți Kaupungin (Bălți) Zimbru Chișinău Zimbru == Vaihe I == == Vaihe II == == Lähteet == Luokka:Moldovan jalkapallosarjat Luokka:Jalkapallosarjojen kausi 2022–2023/2023
Sauvon työväentalo

Sauvon Työväentalo on Sauvon kunnassa kirkonkylällä sijaitseva työväentalo. ==Historiaa== Sauvon kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Vuonna 1908 oman talon hankkimiseksi järjestettiin arpajaiset. Työmies Lindgreniltä ostettiin Metsämäki-niminen vuokratontti sillä sijaitsevine rakennuksineen. Talo oli pieni, ja uutta taloa alettiin suunnitella heti. Talo valmistui vuonna 1913 vapuksi, ja siellä päästiin heti viettämään vappujuhlia. Oman talon saanti antoi yhdistykselle uutta vauhtia. Työväentalolle haettiin vahtimestaria. Työsuhde-etuna oli asunto lämpöineen ja valoineen. Hakijalta edellytettiin kuulumista Sos.dem. puolueeseen ja osallistumista järjestötoimintaan. ==Rakennus== Työväentalon rakennusmateriaalina oli vanha hirsi. Rakennusta laajennettiin vuosina 1938–1939 uudella näyttämöosalla. Alkujaan talo oli valkoinen ja listoitukset olivat punaruskeat. Talon julkisivut oli vuorattu ponttilaudoituksella. ==Nykyinen käyttö== Talon omistaa edelleen Sauvon Työväenyhdistys. Talo toimii kokous- ja juhlapaikkana. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Sauvon rakennukset ja rakennelmat