EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Bulqizë

Bulqizë () on pieni kaupunki Itä-Albaniassa samannimisessä laaksossa. Kaupungissa oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 31 210 asukasta. Vuonna 1948 Bulqizësta löydettiin kromia. Sitä alettiin louhia kahden vuoden päästä Neuvostoliiton avustuksella. Sen takia pienestä kylästä kasvoi kaupunki ja malmin jalostamiseen perustettiin tehdas. Kaupungin kaivosta pidetään Albanian suurimpana. Siitä huolimatta kommunistihallinnon romahtamisesta 1991 suurin osa työntekijöistä on menettänyt työnsä. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Albanian kaupungit Luokka:Albanian kunnat Luokka:Dibërin maakunta
Dennis Viollet

Dennis Sydney Viollet (20. syyskuuta 1933 Manchester – 6. maaliskuuta 1999) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Manchester Unitedin oma juniori aloitti ammattilaisena vuonna 1950 ja debytoi Unitedissa 11. huhtikuuta 1953 ottelussa Newcastlea vastaan. 1950-luvulla tehokkaan hyökkäysparin Tommy Taylorin kanssa muodostanut Viollet oli tärkeä pelaaja Unitedin mestaruusvuosina 1956 ja 1957. Viollet selvisi Münchenin lento- onnettomuudesta, jossa kuoli kahdeksan Manchester Unitedin pelaaja, muun muassa Taylor. Onnettomuuden jälkeen vuonna 1960 Viollet teki 32 maalia pelaamassaan 36 ottelussa. Yhteensä hän teki Unitedin paidassa 178 maalia 291 ottelussa. Maalimäärällään hän jakaa viidennen sijan George Bestin kanssa seuran historian maalintekijätilastossa. Enemmän maaleja ovat tehneet vain Wayne Rooney, Sir Bobby Charlton, Denis Law ja Jack Rowley. Viollet edusti urallaan myös Stoke Citya, Baltimore Baysia ja Witton Albionia. Hän toimi myös managerina. Viollet pelasi Englannin maajoukkueessa kaksi maaottelua. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapallovalmentajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Sinisilmä-Mickey

Sinisilmä-Mickey (Mickey Blue Eyes) on vuonna 1999 valmistunut komediaelokuva. Sen ohjasi Kelly Makin. Michael Felgate (Hugh Grant), huutokauppakamarin vetäjä on rakastunut elämänsä ensimmäistä kertaa oikein kunnolla. Vain kolmen kuukauden seurustelun jälkeen hän kerää kaiken rohkeutensa ja kosii Ginaa (Jeanne Tripplehorn) ravintolassa. Michaelin hämmästykseksi Gina vannoo ikuista rakkauttaan, mutta kieltäytyy menemästä Michaelin kanssa naimisiin. Michael ihmettelee tätä kovasti, mutta ei kuitenkaan aio luovuttaa. Yrittäessään suostutella Ginaa muuttamaan mielensä Michael tapaa hänen isänsä, Frankin (James Caan), ja tämän lähimmät ystävät. Michaelille selviää näiden "ystävien" ammatti ja elämäntehtävä, eivätkä he hoida kaikkea ihan laillisesti. Michael huomaa pian pesevänsä "perheen" rahoja huutokauppakamarinsa kautta, olevansa osallisena murhassa ja esittävänsä gangsteria nimeltä Sinisilmä-Mickey. Elokuva kestää noin tunnin ja 40 minuuttia. == Näyttelijät == * Hugh Grant: Michael Felgate * James Caan: Frank Vitale * Jeanne Tripplehorn: Gina Vitale * James Fox: Philip Cromwell * Joe Viterelli: Vinnie D'Agostino * Vincent Pastore: Al * Scott Thompson: FBI Agentti Lewis Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1999 yhdysvaltalaiset elokuvat
Aromi

Aromi on kasveille taikka kasvi- ja/tai eläinperäisistä raaka-aineista valmistetuille tuotteille luonteenomainen haju, joka mielletään usein tuoksuksi tai hyväksi mauksi. Viineistä puhuttaessa aromeiksi kutsutaan yksittäisiä tuoksuja (esimerkiksi sitruunan tai tammen aromi), joista muodostuu viinin bouquet eli kokonaistuoksu.Sanasto Tilaviini == Elintarvikkeisiin lisättävät teolliset aromit == Euroopan unioni oli hyväksynyt vuoteen 2018 mennessä elintarvikekäyttöön noin 2 500 kemiallisesti yksilöityä teollista aromiainettaKatsaus elintarvikearomeihin. Eviran tutkimuksia 1/2018. https://www.ruokavirasto.fi/globalassets/tietoa- meista/julkaisut/julkaisusarjat/tutkimukset/2018_1-eviran-tutkimuksia-katsaus- elintarvikearomeihin.pdf. Elintarvikkeisiin lisättävät aromit jaetaan aromiaineisiin, aromivalmisteisiin, paistoaromeihin ja savuaromeihin. Osa teollisista aromiaineista on eristetty luontaisista raaka-aineista. Mikäli ne sisältävät vähintään 95-prosentta luontaista aromia, niitä saa kutsua luontaisiksi aromeiksi.Katsaus elintarvikearomeihin. Eviran tutkimuksia 1/2018. https://www.ruokavirasto.fi/globalassets/tietoa- meista/julkaisut/julkaisusarjat/tutkimukset/2018_1-eviran-tutkimuksia-katsaus- elintarvikearomeihin.pdf Aromiaineita voidaan valmistaa myös kemiallisesti. Kemiallisesti valmistetut aromiaineet merkittiin pakkauksiin aiemmin termeillä keinotekoinen aromi tai luontaisen kaltainen aromi. Nykyisin ne merkitään aromeiksi. Aromivalmisteet eristetään teollisesti eläin-, kasvi- tai mikrobiperäisistä raaka-aineista. Ne eroavat luontaisista aromiaineista siten, että ne eivät ole määriteltyjä kemiallisia aineita. Esimerkiksi appelsiiniöljy ja vaniljauute ovat tällaisia valmisteita. Paistoaromit ovat aromeja, joilla saadaan teollisesti valmistettuun ruokaan paistetun ruoan makua. Paistoaromissa on aina sokeria ja vähintään yksi paistoaromin ainesosa sisältää typpeä. Paistoaromeja valmistetaan seoksia kuumentamalla. Niitä käytetään esimerkiksi lihaliemissä, valmiskeitoissa ja -kastikkeissa. Savuaromeita käytetään tuottamaan teollisiin valmisteisiin savustetun ruoan makua. Savuaromeja voidaan valmistaa kondensoimalla savua esimerkiksi veteen, alkoholiin tai öljyyn. Saadusta savukondensaatista poistetaan tämän jälkeen terveydelle haitallisia yhdisteitä kuten eräitä polyaromaattisia hiilivetyjä. Savuaromeita käytetään esimerkiksi teollisesti prosessoidussa lihassa, kalassa ja juustossa sekä mausteseoksissa. == Terveysvaikutukset == EU on kieltänyt savuaromit siten, että niitä ei saa lisätä liha- ja kalajalosteisiin, juustoihin eikä mätiin enää kesäkuun 2029 jälkeen eikä muihin valmisruokiin kesäkuun 2026 jälkeen. Kielto johtuu syöpäriskin lisääntymisestä. == Katso myös == * Esanssi == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Elintarviketurvallisuusvirasto (Evira): Katsaus elintarvikearomeihin, Eviran tutkimuksia 1/2018 (pdf) *Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1334/2008, elintarvikkeissa käytettävistä aromeista ja tietyistä ainesosista, joilla on aromaattisia ominaisuuksia (pdf) *EU:n aromiaineiden tietokanta: Fl@vouring substances Luokka:Elintarvikelisäaineet
Fahrenheit

Fahrenheit tarkoittaa seuraavia asioita: * Fahrenheit-asteikko, lämpötila- asteikko * Gabriel Fahrenheit, lämpötila-asteikon kehittäjä * Fahrenheit, videopeli * Fahrenheit 451, Ray Bradburyn romaani * Fahrenheit 451, Francois Truffaut'n ohjaama elokuva * Fahrenheit 9/11, Michael Mooren dokumenttielokuva * 7800° Fahrenheit, Bon Jovin albumi. * Fahrenheit, Toton albumi.
Jayson Sherlock

Jayson Sherlock (12. heinäkuuta 1970) on australialainen extreme metal -muusikko, joka on toiminut rumpalina death metal -yhtyeessä Mortification vuosina 1990–1993 ja doom metal -yhtyeessä Paramaecium vuosina 1993–1999 sekä myös Hordessa, jossa hän käytti pseudonyymiä Anonymous. Sherlockin rumpujen soittotyyli erikoista ja taitavaa sekä erikoista siinä on nopea tuplabasarien blast beat -työskentely.http://guitar6.com/modules.php?name=Reviews&rop;=showcontent&id;=76 Monet pitävät häntä yhtenä parhaimmista äärimetallirumpaleista. Rumpujen lisäksi hän soittaa myös muita instrumentteja kuten kitaraa ja bassoa. Sherlock kuvitti useat yhtyeidensä albumien kansilehdet sekä suunnitteli logot ja oheistuotteita. Nykyään hän työskentelee graafisena suunnittelijana ja soittaa rumpuja yhtyeissä InExordium ja Altera Enigma. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Australialaiset metallimusiikin rumpalit Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nurminata

Nurminata eli nurmiraiheinä (Festuca pratensis, syn. Schedonorus pratensis, Lolium pratense) on tuulipölytteinen yleinen heinäkasvi. == Ulkonäkö ja koko == Nurminata on kirkkaanvihreä, kapealehtinen ruohokasvi. Nurminadan röyhy on vaaleanvihreä ja tähkylät ovat suuria sekä pitkulaisia. Tähkylöitä kannattelevat kukinnon haarat ovat tukevia ja lyhyitä. == Levinneisyys == Nurminataa tavataan koko Euroopassa Lappia ja Espanjaa lukuun ottamatta, Venäjän keskiosissa sekä viljeltynä Pohjois-Amerikan itäosissa. == Elinympäristö == Nurminata kasvaa melko kuivilla paikoilla.Finfood.fi Kasvi voi risteytyä joskus englanninraiheinän (Lolium perenne) tai italianraiheinän (Lolium multiflorum) kanssa. == Käyttö == Nurminataa käytetään sekä rehuna että nurmisiemenseoksissa.Tampereen ympäristötieto == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Suomen Lajitietokeskus: Nurmiraiheinä (nurminata) – Lolium pratense * Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: nurminata (Festuca pratensis) * Kasviatlas 2022: Nurmiraiheinän (Lolium pratense) levinneisyys Suomessa. * Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Nurmiraiheinä (Lolium pratense) Luokka:Nadat Luokka:Nurmiheinät
Mireia García

Mireia García Sánchez (s. 31. heinäkuuta 1981, Viladecans, Katalonia) on entinen espanjalainen uimari, joka osallistui kotimaansa riveissä Kesäolympialaisiin 2000. Ennen olympialaisia hän oli voittanut pronssia 200 metrin perhosuinnissa pitkän radan EM-kilpailuissa 2000 Helsingissä. == Lähteet == *Espanjan olympiakomitea Luettu 18.2.2007 Luokka:Espanjalaiset uimarit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wyomia Tyus

Wyomia Tyus (s. 29. elokuuta 1945 Griffin, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän oli ensimmäinen, joka pystyi uusimaan 100 metrin juoksun olympiavoittonsa; hän oli nopein Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968. Tyus opiskeli Tennesseen yliopistossa ja osallistui vuoden 1964 kesäolympialaisiin 19-vuotiaana. Hän saavutti kultamitalinsa lisäksi hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavina vuosina hän voitti lukuisia kansallisia mestaruuksia juoksulajeissa ja kultamitalin Pan-Amerikan kisoissa. Vuonna 1968 hän osallistui jälleen olympialaisiin ja uusi olympiavoittonsa 100 metrillä. Tyus selviytyi myös 200 metrin loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kuudenneksi. Hän juoksi ankkuriosuuden 4 × 100 metrin viestijuoksussa ja voitti kolmannen kultamitalinsa. Tyus vetäytyi amatööriurheilusta vuoden 1968 olympialaisten jälkeen. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset pikajuoksijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Rahonavis

Rahonavis oli lintumainen, dromaeosaureihin kuulunut teropodisuku. Se oli lihansyöjä ja mahdollisesti lentokykyinen. Rahonavis eli 71–66 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella Maastricht-vaiheella. Rahonaviksen fossiileja on löydetty Madagaskarilta. == Nimi == Rahonavis tarkoittaa ”uhkaa pilvilinnusta”. Nimi on yhdistelmä malagassin kielen sanasta ”rahona”, joka voi tarkoittaa pilveä tai uhkaa, mutta tässä tapauksessa pilveä ja uhkaa ja latinan kielen sanasta ”avis”, joka tarkoittaa lintua. Lajiepiteetti ostromi on annettu John Ostromin kunniaksi, joka laittoi uutta eloa Thomas Henry Huxleyn paljon parjattuun teoriaan siitä, että linnut kehittyivät dinosauruksista. Rahonavikselle annettiin alun perin nimeksi Rahona, mutta kesti vain 21 päivää, kunnes nimeäjät tajusivat, että nimi oli jo annettu eräälle koiperhoselle vuonna 1975. Kuitenkin, yhdistämällä ovelasti sanan ”Rahona” (malagassiksi uhka) ja sanan ”avis” (latinaksi lintu), he löysivät tien nimeämiskysymyksen ympäri ja onnistuivat täydellisesti kuvaamaan nimessä dinosauruksen molemmat ominaisuudet: sen kyvyn lentää ja oletetusti sitkeät saalistustavat, melko vaatimattomasta koosta huolimatta. == Koko ja ulkonäkö == Rahonaviksen pituus oli 70 senttimetriä ja paino yksi kilogramma. Sillä oli sekä dinosauruksen että linnun piirteitä. Vaikka Rahonaviksen on joskus kuviteltu olleen lintu, on mahdollista, että se oli läheisempää sukua dromaeosaureille. Jotkut pitävät Rahonavista lentokykyisenä, todisteena pitkistä eturaajoista ja nivelsiteiden kiinnityskohdista olkapäähän, mikä todistaa Rahonaviksen omanneen välttämättömiä siiven liikeasteita lentämistä varten. == Fossiilit == Rahonaviksen fossiilit löydettiin luoteis- Madagaskarissa vuonna 1995. Löydettyihin fossiileihin lukeutuu yksi osittainen luuranko. Luurangossa oli säilynyt osia siivestä ja olkaluista. Luuranko löydettiin pieneltä, paljolti tiheän ruohoston peittämältä alueelta, jonka tuli paljasti mäenrinteestä. Samalla paljastui titanosaurin fossiileja, joiden joukossa oli myös Rahonaviksen luuranko. == Lähteet == Luokka:Dromaeosaurit
Dahlem

Dahlem on yksi Berliinin kaupunginosista (). Se sijaitsee Steglitz- Zehlendorfin hallintoalueella (Bezirk) kaupungin lounaisella esikaupunkialueella. Dahlem on yksi kaupungin rikkaimmista osista. Siellä sijaitsee myös Freie Universität Berlinin pääkampus, useita muita korkeakouluja ja tutkimuslaitoksia sekä merkittävä museokeskittymä. Vuoden 2011 lopussa Dahlemilla oli 15 737 asukasta. Kaupunginosan pinta-ala on 8,39 km² ja väestötiheys 1876 as./km². Ensimmäinen kirjoitettu tieto Dahlemista on vuodelta 1275. Se yhdistettiin Berliiniin vuonna 1920, jolloin siitä tuli Zehlendorfin hallintoalueen alainen kaupunginosa. Kylmän sodan aikana Dahlem kuului Länsi-Berliiniin. Koska monet Berliinin taiteellisista, kulttuurillisista ja koulutuksellisista laitoksista sijaitsivat alkujaan Itä- Berliinissä, monet siirtyivät Dahlemiin 1950- ja 1960-luvuilla. Vuonna 2001 Zehlendorfin hallintoalue yhdistettiin Steglitzin hallintoalueen kanssa Steglitz-Zehlendorfiksi, johon Dahlem on sittemmin kuulunut. == Liikenneyhteydet == Dahlemiin kulkee Berliinin metron linja U3. Dahlemin metroasemia ovat Breitenbachplatz, Dahlem-Dorf, Oskar-Helene-Heim, Podbielskiallee ja Thielplatz. Freie Universitaet Berlin - Gebaeudekomplex Rost- und Silberlaube.jpg|Freie Universität Berlinin kampusaluetta 2006-07-08 botanischer-garten grosses-tropenhaus.jpg|Berliinin kasvitieteellinen puutarha Berlin U-Bf Dahlem-Dorf asv2023-06 img1.jpg|Dahlem-Dorfin metroasema == Lähteet == Luokka:Berliinin kaupunginosat
Manitoba Provincial Highway 9

Manitoba Provincial Highway 9 on Manitoban provinssin ylläpitämä valtatie Kanadassa. Tie alkaa Winnipegin kaupungin rajalta Winnipeg City Route 52:lta ja johtaa pohjoiseen Gimlin kaupunkiin. Winnipegin ja Selkirkin välillä tieosuuden lempinimi on Main Street. Nimitys johtuu siitä, että molemmissa kaupungeissa tien virallinen nimi on Main Street. Valtatie sivuuttaa Selkirkin keskustan ohitustietä pitkin. Kaupungin keskustassa kulkeva entinen valtatieosuus on nimeltään Manitoba Provincial Highway 9A. Alun perin Manitoba Provincial Highway 9 käsitti nykyiset tieosuudet Route 180 ja Route 57, jotka johtivat Winnipegin keskustan lävitse. Nykyinen valtatie 9 oli ennen numeroitu valtatieksi 4. Reittimuutokset nykyisiksi suoritettiin 1980-luvulla. Luokka:Manitoban tiet
Uinti kesäolympialaisissa 1908

Kesäolympialaisissa 1908, Lontoossa, uitiin kuusi uintimatkaa, ainoastaan miehille. Suomi ja Kanada osallistuivat ensimmäistä kertaa olympiauinteihin. == Mitalistit == Laji Kultaa Hopeaa Pronssia 100 metrin vapaauinti Charles Daniels Yhdysvallat Zoltán Halmay Unkari Harald Julin Ruotsi 400 metrin vapaauinti Henry Taylor Iso-Britannia Frank Beaurepaire Australaasia Otto Scheff Itävalta 1500 metrin vapaauinti Henry Taylor Iso-Britannia Thomas Battersby Iso-Britannia Frank Beaurepaire Australaasia 100 metrin selkäuinti Arno Bieberstein Saksa Hans Peter Ludwig Dam Tanska Herbert Haresnape Iso-Britannia 200 metrin rintauinti Frederick Holman Iso-Britannia William Robinson Iso-Britannia Pontus Hanson Ruotsi 4 × 50 jaardin vapaauintiviesti Iso-Britannia John Derbyshire Paul Radmilovic William Foster Henry Taylor Unkari Jôzsef Munk Imre Zachár Béla Las Torres Zoltán Halmay Yhdysvallat Harry Hebner Leo Goodwin Charles Daniels Leslie Rich == Kisojen mitalitaulukko == Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä Sijoitus mitalien määrän mukaan 1\. Iso-Britannia 4 2 1 7 1. 2\. Yhdysvallat 1 0 1 2 2. 3\. Saksa 1 0 0 1 6. 4\. Unkari 0 2 0 2 2. 5\. Australaasia 0 1 1 2 2. 6\. Tanska 0 1 0 1 6. 7\. Ruotsi 0 0 2 2 2. 8\. Itävalta 0 0 1 1 6. Belgia, Italia, Suomi, Kanada, Alankomaat ja Ranska lähettivät myös urheilijoita uintiin, mutta he eivät sijoittuneet mitaleille. == Lähteet == *Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta == Aiheesta muualla == 1908 Luokka:Kesäolympialaiset 1908
Ykskivi

Ykskivi tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä kohteita: * Ykskivi, saari Haukiputaan kunnassa * Ykskivi, luoto Himangan kunnassa * Ykskivi, saari Kalajoen kunnassa * Ykskivi, saari ja tunnusmajakka Simon kunnassa.
Timo Mänty

Timo Mänty (s. 1960) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen. Mänty on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta. Mänty toimi Rautakirjassa Lehtipisteen johtajana 1990–1993, Suomalaisen Kirjakaupan varatoimitusjohtajana 1992–1993, Finnkinon toimitusjohtajana 1996–2008 ja Rautakirjan johtajana 2009-2011. Ennen siirtymistään Rautakirja- konserniin Mänty työskenteli Suomen Unileverissä eri päällikkötehtävissä ja Hartwallin markkinointijohtajana. Mänty siirtyi Rautakirjasta Onniselle 2011 ja oli Onnisen toimitusjohtaja vuoteen 2016 saakka. Männyn luottamustehtäviin ovat kuuluneet muun muassa Suomen Filmikamarin hallituksen puheenjohtajuus ja Suomen elokuvateatteriliiton hallituksen varapuheenjohtajuus. Hän on ollut myös Jokereiden jääkiekkojoukkuetta pyörittävän Jokerit HC Oy:n hallituksessa. Männyn tämänhetkisiin luottamustehtäviin kuuluvat Puuilo Oy:n, Omaeläinklinikka Oy:n, Finla Työterveys Oy:n sekä QMG Oy:n hallituksen puheenjohtajuudet sekä Dayton Groupin ja Sievi Capitalin hallituksen jäsenenä toimiminen. == Lähteet == *Timo Männyn tiedot Rautakirjan sivuilla (Arkistoitu versio) === Viitteet === Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matkakeskustunneli

Matkakeskustunneli on kävelytunneli Tampereen keskustassa. Se yhdistää asema- aukion Tullin alueeseen. Tunneli lähtee Tampereen rautatieasemalta entisen Ale-Pubin kohdalta ja kulkee henkilöratapihan alitse päättyen Tullin alueelle rakennetun toimistotalon, KSOY Pendoliinon alakertaan. Tunnelista tulee neljä hissi- ja kolme liukuporrasnousua asemalaitureille. Matkakeskustunnelin pituus on 100 metriä. Tunneli on kahdeksan metriä leveä, ja sen molemmissa päissä on liiketilaa. Matkakeskustunneli avattiin 1. heinäkuuta 2008. Myöhemmin rakennetaan vielä radan suuntainen, Matkakeskustunnelin ja nykyisen asematunnelin yhdistävä Pendolino-tunneli. ==Lähteet== Luokka:Suomen tunnelit Luokka:Tampereen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Tulli (Tampere)
Matti Kekkonen

Matti Kaleva Kekkonen (4. syyskuuta 1928 Helsinki – 3. heinäkuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen juristi, poliitikko ja virkamies. Maalaisliiton, sittemmin Keskustapuolueen kansanedustajana hän toimi vuosina 1958–1970. Lisäksi hän toimi toisena kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Paasion ensimmäisessä hallituksessa vuosina 1967–1968. Vuosina 1970–1979 hän työskenteli hallitusneuvoksena ja vuodesta 1979 osastopäällikkönä Maa- ja metsätalousministeriön yleisellä osastolla. Matti Kekkonen oli toinen presidentti Urho Kekkosen ja Sylvi Kekkosen kaksospojista. Hänen veljensä oli diplomaatti Taneli Kekkonen. == Ura == Matti Kekkonen oli koulutukseltaan lakimies. 1950–1960-luvuilla hän työskenteli muun muassa Yhtyneitten Paperitehtaitten lakimiehenä ja oli jonkin aikaa myös Maalaisliiton palveluksessa. Presidentin valitsijamiehenä hän oli vuosien 1962 ja 1968 vaaleissa. Hän toimi Urho Kekkosen arkistoa ylläpitävän Tasavallan Presidentin Arkistosäätiön ensimmäisenä puheenjohtajana vuosina 1970–1998.Urho Kekkosen arkisto Viitattu 5.7.2013. Kekkonen kilpaili yleisurheilussa. Hän saavutti kolmiloikassa SM-pronssia Kalevan kisoissa 1953 hypättyään ennätyksensä 14,45 m. == Yksityiselämä == Kekkosen ensimmäinen puoliso oli musiikinopettaja, opetusneuvos Marja Linnala (1932–2015), jonka kanssa hän oli naimisissa vuosina 1954–1973. Heillä on yksi tytär, Salla Kekkonen (s. 1957). Marja Linnala (myöh. Linnankivi) julkaisi musiikin oppikirjoja sekä muistelmateokset Töölön tyttö (2003) ja Kekkosten miniänä (2010). Marja Linnankiven isä oli säveltäjä ja musiikinopettaja Eino Linnala. Matti Kekkosen toinen puoliso oli Aili Maria Kekkonen (1926–2004), ent. Merjankari, os. Helin. Heidät vihittiin 30. heinäkuuta 1982. Kekkonen kuoli 84-vuotiaana Helsingissä 3. heinäkuuta 2013. == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Linnankivi, Marja: Kekkosten miniänä. Tammi, 2010. ISBN 978-951-31-5366-3 ==Aiheesta muualla== * * * Elävä arkisto: Matti Kekkonen tunsi isänsä ja isä poikansa * Matti Kekkosen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ministerit Luokka:Suomen Keskustan poliitikot Luokka:Oulun vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Suomen presidenttien lapset Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Urho Kekkoseen liittyvät henkilöt Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Enstenin tunnusmajakka

Enstenin tunnusmajakka eli pooki on pienellä Enstenin luodolla Mustasaaren kunnassa Vaasan edustalla sijaitseva merimerkki. Ulkomuodoltaan Enstenin pooki on korkean pyramidin muotoinen, hirsirakenteinen merimerkki, joka on rakennettu vuonna 1882. Enstenin pooki on viimeinen Suomen vesialueille rakennettu tunnusmajakka. Tunnusmajakka on rakennettu yhdistämällä kaksi hirsirakenteista arkkua, jotka oli alun perin tarkoitettu loistotornin perustaksi. ==Aiheesta muualla== * * Pohjanmaan rannikon puupookit Luokka:Merenkurkku Luokka:Mustasaaren rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen tunnusmajakat
Skrjabin

Skrjabin on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Aleksandr Skrjabin (1872–1915), venäläinen säveltäjä. * Julian Skrjabin (1908–1919), venäläinen säveltäjä, edellisen poika. * Vjatšeslav Skrjabin (1890–1986), neuvostoliittolainen poliitikko, tunnettiin nimellä Vjatšeslav Molotov.
Juan de Anchieta

Juan de Anchieta (1462 – 30. heinäkuuta 1523) oli espanjalainen renessanssiajan säveltäjä. Anchieta syntyi baskiperheeseen. Vuosina 1489–1519 hän toimi hoveissa Kastiliassa ja Aragoniassa. Hän kävi mahdollisesti myös Alankomaissa. Vuonna 1519 hän vetäytyi papiksi Azpeitiaan. Anchieta oli aikansa johtavia säveltäjiä maassaan. Häneltä on säilynyt kolmisenkymmentä teosta, joiden joukossa on mm. kaksi kokonaista messua ja motetteja. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset säveltäjät Luokka:Renessanssisäveltäjät Luokka:Vuonna 1462 syntyneet Luokka:Vuonna 1523 kuolleet
Turun sataman rautatieasema

Turun sataman rautatieasema (, virallinen nimi Turku satama, , ratakm 277+696) on Turun satamassa sijaitseva Suomen rataverkon rautatieasema. Liikennepaikka on virallisesti osa Turun liikennepaikkaa. Asemalla ei ole varsinaista asemarakennusta, vaan ainoastaan keskilaituri, jonka kummallakin puolella on raiteet 1 ja 2. Asemalta on yhteydet Helsinkiin ja Tampereelle. Asema avattiin liikenteelle 23. kesäkuuta 1876. Asemarakennus tavaraliikennettä ja tullia varten valmistui kuitenkin vasta vuonna 1899, ja se sijaitsi lähellä nykyistä Viking Linen terminaalia. Henkilöliikenne sataman asemalle aloitettiin vuonna 1901 matkustajalaivojen siirryttyä Aurajoen varrelta Kanavaniemelle, jossa satama nykyäänkin sijaitsee. Liikenne keskustan asemalta satamaan oli aluksi epäsäännöllistä, koska laivoilla ei ollut tarkkoja kulkuaikoja. Silja Linen terminaalin valmistuminen vuonna 1972 lyhensi matkustajaraiteita, jotka kulkivat aiemmin vanhalle terminaalirakennukselle saakka. Terminaalissa oli junasuorittajan toimiston lisäksi VR:n lipunmyynti. Viking Linen aloittaessa seuraavana vuonna liikenteen Turun ja Tukholman välillä myös sen uudelle terminaalille avattiin oma seisake 18. heinäkuuta 1973. Epäkäytännöllisyyden ja kustannusten vuoksi Vikingin seisake lakkautettiin vuonna 1982, jolloin sataman koko henkilöliikenne siirtyi kulkemaan Turun linnan eteläpuolelta. Nykyisen muotonsa liikennepaikka sai vuonna 1992, kun tasoristeysten määrän vähentämiseksi laitureita siirrettiin lähemmäs linnaa. Yhteensä tasoristeyksiä sataman ja päärautatieaseman välillä on kahdeksan. Aseman vieressä on linja- autoterminaali, josta lähtee laivojen kulkuaikoina pikavuorobusseja eri puolille maata. == Matkustajaliikenne == Turun sataman rautatieaseman henkilöliikenne on sidottu satamaan tulevien ja sieltä lähtevien matkustajalaivojen aikatauluihin. Asemalta lähtevät junavuorot IC 948 (arkisin), S 978 (viikonloppuisin) ja IC 972 Helsinkiin sekä IC 931 Tampereelle. Pääteasemana Turun sataman asema toimii vuoroille IC 941 ja IC 963 Helsingistä sekä vuoroille IC 904, IC 924 ja IC 928 (viikonloppuisin S 928) Tampereelta.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/1-2_Helsinki-Turku_Kr- Hko_12-2019.pdfhttps://www.vr.fi/cs/vr/doc/9_Turku_satama-Joensuu_12-2019.pdf Tampereelle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.https://www.vr.fi/cs/vr/doc/20191215_TUS_70x100_LAHD.pdf == Hankkeet == Sataman rautatieasema halutaan siirtää satamaterminaalin välittömään läheisyyteen ja vanha ratayhteys päärautatieasemalta purkaa. Uusi ratayhteys kulkisi pohjoisen kautta, eikä sillä olisi yhtäkään tasoristeystä. Ratkaisu mahdollistaisi Turun linnan ympäristön ja Aurajokisuun länsirannan kehittämisen asuinrakentamiseen uutena Linnanniemen kaupunginosana. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Sataman rautatieasema Luokka:Varsinais-Suomen henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat Luokka:Turun satama Luokka:Suomen 1800-luvulla rakennetut rakennukset ja rakennelmat Luokka:Suomen satamaradat
Turun satama (täsmennyssivu)

Turun satama voi tarkoittaa: * Turun satama, satama-alue Turussa * Turun satama, kaupunginosa Turussa * Turun satama, rautatieliikennepaikka Turussa
Hypnoterapia

Hypnoterapia on terapiamuoto, jossa potilaan ongelmia käsitellään saattamalla tämä hypnoosiin. Hypnoterapian on todettu olevan tehokas hoitomuoto esimerkiksi paniikkihäiriön ja pelkojen hoitoon, kun se yhdistetään psykoterapeuttiseen työskentelyyn.Tenkku, M. ja Heinonen S. Integratiivinen hypnoterapia. TYT Julkaisusarja A 1/09. Tampere 2009. Hypnoterapiaa käytetään usein potilaan käyttäytymisen, emotionaalisuuden ja asenteiden muokkaamiseen. Sitä voidaan käyttää apuna myös erilaisten liikunnallisten syndroomien hoidossa. Suomessa hypnoterapeutin ammattinimikettä ei ole suojattu. ==Katso myös== * Hypnoosi * Psykoterapia * Alitajunta ==Lähteet== Luokka:Psykoterapia Luokka:Hypnoosi sv:Hypnos#Hypnos till terapi
Turun satama (kaupunginosa)

Turun satama on Turun keskustan suuralueeseen kuuluva kaupunginosa, joka kattaa Turun sataman satama-alueen. Vuoden 2016 lopussa kaupunginosan väkiluku oli 36. Sataman lisäksi kaupunginosassa sijaitsevat myös Turun sataman rautatieasema sekä Turun linna. Kaupunginosan alueelle on 2010-luvun lopulta alkaen rakennettu purettujen teollisuus- ja varastorakennusten tilalle Herttuankulma- ja Harppuunakortteli-nimisiä kerrostaloalueita. == Lähteet == * Luokka:Suomen teollisuusalueet
Arthur Castrén

Johan Arthur Castrén (10. kesäkuuta 1866 Turtola – 29. kesäkuuta 1946 Pietarsaari) oli suomalainen nuorsuomalainen poliitikko, senaattori ja Oulun pormestari sekä Helsingin kaupunginjohtaja. Castrén oli nuorsuomalaisten kansanedustaja vuosina 1909–1913 ja sisäasiaintoimituskunnan päällikkö 1917–1918. == Elämä ja ura == Arthur Castrén kuului Castrénin virkamies- ja pappissukuun. Hänen vanhempansa olivat rovasti Johan Robert Castrén ja Ida Taucher, vanhempi veli oli niin ikään nuorsuomalainen poliitikko Kaarlo Castrén. Castrén suoritti ylioppilastutkinnon 1884 ja sen jälkeen yleisen oikeustutkinnon 1888 saaden varatuomarin arvon 1891. Hän toimi Oulun pormestarina vuosina 1896–1908 ja edusti myös Oulun kaupunkia porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906. Perustuslaillisena Castrén oli Nikolai Bobrikovin aikaan erotettu virastaan lokakuussa 1903, mutta pääsi takaisin huhtikuussa 1906 ja valittiin Oulun kaupungin oikeuspormestariksi 1908, josta virasta hän sai eron marraskuussa 1918. Oulun aikanaan hän oli myös kaupunginvaltuuston jäsen 1904–1905 ja 1908–1917. Nuorsuomalaisen Puolueen listoilta Castrén valittiin kansanedustajaksi ensi kerran vuonna 1909 ja jatkoi kunnes sai eron eduskunnasta terveydellisistä syistä 1913. Hänet nimitettiin sisäasiaintoimituskunnan päälliköksi niin sanottuun itsenäisyyssenaattiin marraskuussa 1917; samassa hallituksessa oli senaattorina myös hänen serkkunsa Jalmar Castrén. Arthur Castrén pyrki alkuun saamaan hallituksen käyttöön tiukkaa järjestysvoimaa sisäisten levottomuuksien tukahduttamiseksi. Tammikuussa 1918 suojeluskuntien julistaminen hallituksen joukoiksi oli viimeinen askel tiellä sisällissotaan, jonka ajan Castrén joutui piileskelemään punaisten hallitsemassa Helsingissä. Saksalaisten vallattua pääkaupungin hän johti huhti-toukokuussa lyhyen aikaa neljän piileskelijän muodostamaa puolikasta "Castrénin senaattia", kunnes Vaasaan paenneet muut senaattorit pääsivät palaamaan. Tänä aikana hän antoi määräykset punavankien kohteluun, joka ilmeisesti jäi hänen mielestään sittenkin liian lieväksi. Castrén jatkoi samassa senaattorinvirassa vielä Paasikiven senaatissa. Viimeisen uransa Castrén loi Helsingin kaupunginjohtajana vuosina 1922–1930 ja muodollisesti ylempänä kunnallispormestarina 1931–1936. Näissäkin tehtävissä hän asennoitui tiukasti järjestysongelmina pitämiään vasemmiston joukkoesiintymisiä vastaan, lähettäen muun muassa palokunnan hajottamaan niin sanotun punaisen päivän 1. elokuuta 1929 kommunistien mielenosoituksia. == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomalaiset senaattorit Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Suomen sisäministerit Luokka:Oulun pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Helsingin pormestarit ja kaupunginjohtajat Luokka:Oulun kaupunginvaltuutetut Luokka:Oulun läänin eteläinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen sisällissodan valkoiset Luokka:Vuonna 1866 syntyneet Luokka:Vuonna 1946 kuolleet
Luiz Bonfá

Luiz Floriano Bonfá (17. lokakuuta 1922 Rio de Janeiro, Brasilia – 12. tammikuuta 2001 Rio de Janeiro, Brasilia) oli brasilialainen jazzkitaristi ja säveltäjä. Bonfá syntyi Rio de Janeirossa ja opiskeli siellä uruguaylaisen Isaías Sávion johdolla. Hänet tunnetaan muun muassa musiikistaan, jonka hän sävelsi Antônio Carlos Jobimin kanssa elokuvaa Musta Orfeus varten vuonna 1959. Musiikkiin kuuluu suosittu kappale ”Manhã de Carnaval”, Karnevaalin aamu. Tyylillisesti Bonfán tuotanto edustaa etupäässä bossa novaa. Hän asui 1960-luvun alusta vuoteen 1975 Yhdysvalloissa ja teki yhteistyötä Quincy Jonesin, George Bensonin, Stan Getzin ja Frank Sinatran kanssa. Bonfán viimeiseksi albumiksi jäi Almost in Love (1997), joka oli toteutettu yhteistyössä Ithamara Kooraxin kanssa. Bonfá kuoli 78-vuotiaana Rio de Janeirossa eturauhassyöpään. Hän oli lisäksi kärsinyt iskemiasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Bossa nova -muusikot Luokka:Brasilialaiset kitaristit Luokka:Brasilialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Syphon Filter

Syphon Filter on Eideticin kehittämä hiiviskelypelisarja, jonka ensimmäinen osa on julkaistu vuonna . ==Juoni== Syphon Filter on salaperäinen virus, jota terroristit uhkaavat käyttää ihmiskuntaa vastaan. Pelien päähenkilö Gabriel Logan on osa erikoisryhmää, jonka tehtävänä on estää terroristien aikeet. == Pelit == * Syphon Filter (1999), PlayStation * Syphon Filter 2 (2000), PlayStation * Syphon Filter 3 (2001), PlayStation * Syphon Filter: The Omega Strain (2004), PlayStation 2 * Syphon Filter: Dark Mirror (2006), PlayStation 2, PlayStation Portable * Syphon Filter: Logan’s Shadow (2007), PlayStation 2, PlayStation Portable * Syphon Filter: Combat Ops (2007), PlayStation Portable == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Hiiviskelypelit Luokka:Kolmannen persoonan ammuntapelit Luokka:Videopelisarjat
Martti

Martti tarkoittaa seuraavia: * Martti, suomalainen miehen etunimi * Martti, kaupunginosa Hyvinkäällä * Martti, kylä Lappeenrannassa * Martti, kylä Savukoskella * Martti, kaupunginosa Turussa * Martti, hinausauto elokuvasarjassa Autot * Martti, Suomen evankelis-luterilaisen kirkon käyttämä kirjaintyyppi * Martti, sukunimenä: ** Otto Alfred Martti (1892–1967), suomalainen jääkärieverstiluutnantti.
Haije Sundqvist

Harriet ”Haije” Sundqvist (s. 1962 Espoo) on suomalainen ääninäyttelijä ja laulaja, joka esiintyy useimmilla Leevi and the Leavingsin levyistä. Hänen veljensä oli yhtyeen laulaja-lauluntekijä Gösta Sundqvist. Haije Sundqvist lauloi yhdessä siskonsa Hannele Sundqvistin ja Kirsi Johanssonin kanssa The Crinolettes -yhtyeessä, jonka kappaleet sävelsi ja sanoitti Gösta Sundqvist. Yhtye julkaisi vuonna 1980 singlen "I'm In Love With A Boy Like You / You'll Never Find Me Crying". Myöhemmin Haije Sundqvist esiintyi Leevi and the Leavingsin levyillä laulaen esimerkiksi stemmaosuuksia tai oktaavia Göstaa korkeammalta. Yhtyettä tuottaneen Jimi Suménin mukaan Haijella oli merkittävä rooli Leevi and the Leavingsin menestyksessä. Hänen mukaansa Haijen ja Göstan yhteisistä lauluosuuksista muodostui yhtyeelle ominainen soundi. Ääninäyttelijänä Sundqvist esitti useita hahmoja veljensä radio-ohjelmissa. Koe-eläinpuisto-ohjelmassa Haije näytteli muun muassa merikapteeni Monika Aaltosta.Forss, Timo Kalevi: ”Gösta Sundqvist – Leevi and the Leavingsin dynamo.” Like, 2017, sivu 264. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Leevi and the Leavings Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saab 95

Saab 95 on Saabin vuosina 1959–1978 valmistama henkilöautomalli. Se oli farmariversio Saab 93:sta. Vuonna 1960 esiteltiin vielä Saab 96, joka pohjautui 93:een ja 95:een. == Tuotanto == Kartanoautoksi kutsuttu Saab 95 esiteltiin toukokuun puolivälissä 1959. Sen ilmestymisestä oli tihkunut tietoja jo vuosien ajan, mutta vasta aivan vuosikymmenen lopussa huhut saivat faktaa ympärilleen. Auton muotoilun suunnitteli Saab 92:n ja 93:n tavoin Sixten Sason. Auto oli hyvin poikkeavan näköinen ja se sisälsi vaikutteita Chevrolet Nomadin vuoden 1955 mallista. Mallin valmistus lopetettiin Suomessa vuonna 1976 ja Ruotsissa 1978. Viimeistä 95-mallia tehtiin Suomessa vain 80 kappaletta. Viimeinen Suomessa valmistunut 95 sijaitsee museoautona Nokialla, kun taas viimeinen Ruotsissa valmistunut Saab-museossa Trollhättanissa. Suomessa Tele käytti harmaita Saab 95 -malleja vuoteen 1976 asti. == Ominaisuudet == Moottoriksi autoon tuli alun perin kaksitahtinen, kolmesylinterinen 750-kuutioinen kone. Erikoista oli auton laaja käyttömahdollisuus. 95:tä tarjottiin lisäistuimella varustettuna, jolloin siitä tuli suurperheelle sopiva seitsemän hengen auto. Mallin onkin sanottu tarjonneen hyvät tilat ja luotettavan kulkuneuvon kohtuulliseen hintaan. Vaihteistona oli ensi kertaa neliportainen laatikko. Kun Saab 96 tuli markkinoille, 95-malli muuttui ja alkoi käyttää samoja perusosia ja tekniikkaa kuin 96. Siihen vaihdettiin esimerkiksi vuonna 1967 nelitahtinen V4-moottori. == Galleria == Tiedosto:SAAB 95 De Luxe 1961.jpg|Saab 95 (1961). Tiedosto:Saab (3441599508).jpg|Saab 95 1960-luvulta. Tiedosto:Saab (4666610349).jpg|1970-luvun alkupuoliskon malli. Tiedosto:Saab95polisbil.jpg|1970-luvun puolivälin 95 poliisiautona. Tiedosto:1978 SAAB 95 in jade green.jpg|Vuosimalli 1978. Tiedosto:Saab 95 V4.jpg|Auto kuvattuna takaa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == 95 Luokka:1950-luvun autot Luokka:1960-luvun autot Luokka:1970-luvun autot
Eulerin karakteristika

Eulerin karakteristika on eräs algebrallisen topologian invariantti, joka kuvastaa topologisen avaruuden rakennetta. Eulerin karakteristika määriteltiin alun perin monitahokkaalle ja sitä käytettiin todistamaan monia monitahokkaita koskevia lauseita, kuten esimerkiksi kaikkien säännöllisten monitahokkaiden karakterisoimiseen. Alkuaikoina erityisesti Leonhard Euler tutki Eulerin karakteristikaa. Nykymatematiikassa Eulerin karakteristika esiintyy homologiateoriassa ja sillä on yhteyksiä moniin muihin algebrallisen topologian invariantteihin. == Monitahokas == Eulerin karakteristika \chi määritellään monitahokkaalle kaavalla :\chi=V-E+F, \,\\! missä V, E ja F ovat kärkien, särmien ja tahkojen lukumäärä. Karakteristikan merkitys on siinä, että se riippuu vain monitahokkaan topologisista ominaisuuksista. Voidaan osoittaa, että karakteristika riippuu vain monitahokkaan muodostaman pinnan genuksesta ja suunnistuksesta. Merkitään genusta kirjaimella g (g on aina positiivinen kokonaisluku tai nolla). Jos pinta on suunnistettu, niin \chi = V-E+F = 2-2g. \,\\! Jos monitahokas on homeomorfinen pallon kanssa, niin g=0, joten tällöin :\chi = V-E+F = 2. \,\\! Erityisesti jos monitahokas on konveksi, niin g=0. Tämä tulos tunnetaan Eulerin monitahokaslauseena. ===Esimerkkejä konvekseista monitahokkaista=== Konveksin monitahokkaan Eulerin karakteristika on siis 2. Tätä voidaan käyttää sen osoittamiseen, että on olemassa vain viisi säännöllistä monitahokasta: Nimi Kuva V (kärjet) E (särmät) F (tahkot) Eulerin karakteristika: V − E + F Tetraedri 4 6 4 2 Heksaedri eli kuutio 8 12 6 2 Oktaedri 6 12 8 2 Dodekaedri 20 30 12 2 Ikosaedri 12 30 20 2 Luokka:Algebrallinen topologia Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Jal

Jal (Urdu: جل) (kirjaimellisesti: ’vesi’) on pakistanilainen rockyhtye, jonka perusti Gohar Mumtaz. Yhtye on saanut menestystä kappaleilla "Aadat" ja "Woh Lamhey". Alkuperäiset yhtyeen jäsenet olivat Atif Aslam ja Gohar Mumtaz, mutta myöhemmin Atifin tilalle tuli Farhan Saeed Butt ja Aamir Sheraz soittaa bassoa. Yhtye on yksi suosituimmista Etelä-Aasiassa. == Etymologia == Sana Jal tulee sanskritin kielestä sanasta jalam (जल.), jonka käännös on vesiCologne Digital Sanskrit Lexicon: jala . Se on urdun ja hindin kielessä, mutta sitä ei käytetä urdussa (جل) yhtä usein kuin hindissä (जल). Bändin sivustolla sanotaan, että sana ”Jal” on persialaista alkuperää. == Musiikki == Heidän musiikkinsa on melodista ja mukaansa tempaisevaa ja yhtye uskoo, että musiikki on maailmanlaajuinen kieli, joka tuo sydämet ja sielut yhteen. Jalin sanoitukset on kirjoitettu tunteiden julistuksina, jotka ilmaistaan energisesti ja harmonisesti. == Jäsenet == === Gohar Mumtaz (kitaristi/sanoittaja/säveltäjä) === * On elänyt suurimman osan elämästään Faisalabadissa. * Sanoitti muun muassa "Woh Lamhay", "Aadat" ja "Dil Haarey" kappaleet. * Työskenteli Mekaal Hasanin kanssa sävellysvaiheen aikana. * Muutti Lahoreen ja tapasi Atif Aslamin muodostaakseen Jalin. === Farhan Saeed Butt (laulu) === * Nuorelta iältä asti Ustad Ijaz & Ustad Abdullah ovat opettaneet häntä laulamaan ammattimaisesti. * Vuonna 2001, Farhan meni FASTiin suorittamaan alemman korkeakoulututkinnon. Samaan aikaan hän työsti lauluaan ja osallistui usein kilpailuihin, joita järjestettiin kampuksella ja sen ulkopuolella. * Vuoden 2004 alkupuolella, hän otti osaa kilpailuun, jossa Zulfiqar Jabbar Khan (Xulfi eP) ja Sultan Raja (Call)in basisti löysi Farhanin. * Vuoden 2004 keskivaiheilla, Sultan Raja esitteli Farhanin Goher Mumtazille. * Farhan oli päälaulajana Jalin esikoisalbumin kaikissa kappaleissa ja on siitä lähtien ollut yhteistyössä Goharin kanssa. === Aamir Sheraz tunnetaan myös nimellä (Shazi) (basso/kitaristi) === * Vuonna 1995 hän sai käytännön opetusta basson soittoon kirkolta. * Vuoden 1998 aikana Shazi oli mukana "Wet Metal" -yhtyeessä. * Kaksi vuotta myöhemmin, hän liittyi toiseen yhtyeeseen, "Jupitariin", ja soitti heidän kanssaan kolme vuotta. * Vuonna 2003 hän soitti erilaisissa tilaisuuksissa. * Shazi liittyi yhtyeeseen virallisesti vuonna 2004. Hän on nyt kokopäiväinen jäsen ja soitti bassoa esikoisalbumilla ”Aadat". == Levyt == === Albumit === * Aadat (2004) * Mujhko Phir Bhi (maaliskuu 2007) === Singlet === * "Aadat" * "Dil Haaray Pukaray" * "Ik Din Aye Ga" * "Woh Lamhay" * "Teri Yaad" * "Har Jaga Hai Jal" * "Manchala" * "Bikhra Hun Mein" * "Panchi" " "Rangon Mein" tulossa: * "Payal" * "Humein Itna Pyar" == Katso myös == *Atif Aslam == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Jalin virallinen sivusto * thesaturdaypost.com Jalin haastattelu Luokka:Pakistanilaiset yhtyeet Luokka:Rockyhtyeet
Júnior (jalkapalloilija, 1973)

Jenílson Ângelo de Souza pelaajanimeltään Júnior (s. 20. kesäkuuta 1973 Santo Antônio de Jesus, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002 Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoissa. Júnior oli pelipaikaltaan vasen pakki. Júnior aloitti uransa Esporte Clube Vitóriassa kaudella 1995–1996. Vitóriasta hän siirtyi Sociedade Esportiva Palmeirasin joukkueeseen, jossa voitti Brasilian Cupin vuonna 1998 ja Libertadores Cupin vuonna 1999. Vuonna 2000 Júnior siirtyi Italian Serie A:n Parma FC:n joukkueeseen, jossa hän pelasi vuoteen 2004 saakka käyden kuitenkin kaudella 2003–2004 AC Sienassa lainassa. Parma FC:ssä hän voitti Coppa Italian vuonna 2002. Vuonna 2004 Júnior palasi Brasiliaan São Paulo Futebol Cluben joukkueeseen, jossa hän pelasi nelisen vuotta. São Paulo FC:ssä hän voitti Libertadores Cupin vuonna 2005. Vuosina 1996-2004 Júnior pelasi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 22 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Maali syntyi MM-kilpailuissa 2002, joissa hän pelasi vain yhden ottelun. == Lähteet == Luokka:Brasilialaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lebo Mathosa

Lebo Mathosa (1977 – 23. lokakuuta 2006) oli eteläafrikkalainen kwaiton ja hip hopin esittäjä. Mathosa aloitti uransa vuonna 1994 perustetussa Boom Shaka -yhtyeessä. Hänen sooloalbuminsa Dream julkaistiin 2000, ja se myi kultaa. Hänelle myönnettiin levyn perusteella useita South African Music Awardseja. Vuonna 2004 ilmestyi toinen albumi, Drama Queen. Toisellakin albumillaan Mathosa nousi Etelä-Afrikassa listoille. Häntä ehdotettiin brittiläisen MOBO- palkinnon saajaksi. Mathosa esiintyi eri puolilla maailmaa, mm. Lontoon Trafalgar Squarella ja Yhdysvalloissa. Mathosa kuoli auto-onnettomuudessa 29-vuotiaana. Laulaja oli avoimesti biseksuaalinen.http://www.tonight.co.za/index.php?fSectionId=354&fArticleId;=3502122 == Diskografia == * Dream (2000) * Drama Queen (2004) * Lioness (2006) == Lähteet == Luokka:Eteläafrikkalaiset laulajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Tuulipuku

thumb|right|250px|Haltin miesten ulkoilupuku. Tuulipuku tai ulkoilupuku on sananmukaisesti puku, joka ei päästä tuulta lävitseen. Useimmiten tuulipuvut ovat varsin keveitä. Myös vedenpitäviä, kalvolla varustettuja tuulipukuja valmistetaan. ==Imagokäyttö== Tuulipuvut on Suomessa yhdistetty tavalliseen kansaan, joten tuulipukuun pukeutumalla esimerkiksi poliitikot tai muut kansanomaista imagoa tavoittelevat toimijat ovat tuulipuvussa kansan keskuudessa liikkuen viestittäneet kuuluvansa joukkoon. Toisaalta humoristit ovat hyödyntäneet tämän kolikon toisesta puolesta ammentavia karikatyyrejä, joissa tuulipuku on esiintynyt helppona rahvaanomaisuuden tunnusmerkkinä. Kansansuosiota on nauttinut Lasse Kämärin aforismi-runo kulttuurilehti Parnasson numerossa 4/2002: on köyhälläkin kahisevaa: tuulipukuCity-lehti ==Historia== Suomessa tuulipukujen suosio kasvoi merkittävästi 1960- ja 1970-luvun taitteessa, jolloin jyväskyläläinen juoksija sekä Suomen Urheiluliiton kestävyysjuoksijoiden lajivalmentaja Mauri Jormakka toi niitä markkinoille. Tuulipukujen suosio on vuosien aikana vähentynyt. ==Katso myös== *Fakta homma *Verryttelypuku == Lähteet == Luokka:Vaatteet Luokka:Ulkoilu
Hirvisuon soidensuojelualue

Hirvisuon soidensuojelualue on Pudasjärven ja Oulun (aikaisemmin Ylikiimingin) kunnanrajalla valtatien 20 varrella sijaitseva suomaaston suojelukohde. Suolakeus muodostuu aapasuosta, jonka pinta-ala on 4 481 hehtaaria, ja sitä hoitaa Metsähallitus. Hirvisuo on linnustollisesti erittäin arvokas alue, tärkeä porojen kesälaidunalue sekä tunnettu linturetkikohde, alueella sijaitsee myös lintutorni. Hirvisuo sijaitsee Kiiminkijoen ja Iijoen välisellä rannikkoalankoalueella, jonka suhteelliset korkeuserot ovat äärimmäisen pienet. Alueen vedet virtaavat kaikkiin ilmansuuntiin, mutta laskevat lopulta Iijokeen. Alueelta on kartoitettu yli 30 eri suotyyppiä, joista yleisimpiä ovat karut rimpi- ja kalvakkanevat. Vuonna 2001 alueen länsiosassa sijaitsevan Ison Ahvenjärven länsi- ja eteläpuolella sijaitsevaa ojitettua suota on palautettu luonnontilaan. Ennallistamistoimien yhteydessä suo-ojat padottiin veden poisvirtaamisen vähentämiseksi. ==Linnusto== Alueen linnustoon kuuluu useita vesilintulajeja, joista yleisimpiä ovat tavit ja jouhisorsat. Muita alueella tavallisimmin tavattavia lintulajeja ovat jänkäsirriäinen, mustaviklo, harmaalokki, niittykirvinen, keltavästäräkki, peippo, pajulintu, liro, kapustarinta, pikkukuovi, isokuovi, suokukko, valkoviklo, pajusirkku, järripeippo, harmaasieppo, metsäkirvinen, urpiainen ja leppälintu. Harvinaisempia lajeja ovat kuikka, metsähanhi, laulujoutsen, ampuhaukka, nuolihaukka, kurki, jänkäkurppa, vesipääsky, suopöllö, isolepinkäinen, hiiripöllö sekä pohjansirkku. ==Reitit== Hirvisuon suojelualueella sijaitsee kaksi retkireittiä, joiden päätepisteet ovat valtatien 20 levähdysalueella Oulun ja Pudasjärven kunnanrajan tuntumassa. Luontopolku eli Ötökkäpolku on noin yhden kilometrin pituinen, ja se johtaa valtatien levähdysalueelta suolakeuden kautta metsäiseen niemekkeeseen lintutornille ja takaisin levähdysalueelle. Noin kilometrin mittainen lintutornilta alkava reitti vie Häikiönniemeen vanhalle tervahaudalle. ==Retkeily== Alueella ei ole erillisiä laavuja tai autiotupia. Telttailu on sallittu koko alueella jokamiehenoikeuden nojalla. Jätehuolto on omatoimista. Tulentekopaikka sijaitsee valtatien levähdysalueella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Hirvisuon soidensuojelualue Luokka:Pudasjärven luonto Luokka:Pohjois-Pohjanmaan luonnonsuojelualueet Luokka:Suomen suot Luokka:Oulun luonto
Onni Suuronen

thumb|Onni (takana) ja Kalevi Suuronen vuonna 2003. Taustalla surmanajotynnyri. Onni Suuronen (28. elokuuta 1923 Kangasniemi – 9. tammikuuta 2014 Jyväskylä) oli suomalainen surmanajaja. Hän oli myös Suomen suurimpiin ja vanhimpiin tivoleihin kuuluvan Tivoli Suurosen perustaja. Se aloitti toimintansa vuonna 1949.Tivoli Suuronen Huvipuisto.net. Viitattu 4.2.2014. == Ura == Suuronen työskenteli nuorena renkinä ruokapalkalla ja kävi kävi jatkosodan jälkeen seppäkoulun Mikkelissä. Vuonna 1947 hän siirtyi sepäksi Sirkus Sariolan palvelukseen. Suuronen kengitti sirkushevosia ja rakensi Keravalla sirkuksen surmanajajille niin sanottuja surmanajopyttyjä kiinnostuen myös itse lajista. Hän alkoi itse ajaa moottoripyörällä vuonna 1948 ja kiersi toisen surmanajajan Esa Paltilan kanssa kesän Sirkus Sariolan mukana. Seuraavana keväänä miehet päättivät ryhtyä itsenäisiksi yrittäjiksi. He hankkivat oman pytyn ja rakensivat myöhemmin myös surmanajoauton, jolla ajoivat ensimmäistä kertaa Mikkelin talvimarkkinoilla 1950.Tivoli Suurosen historia Huvipuisto.net. Viitattu 4.2.2014. Onni Suuronen ja Esa Paltila olivat myös Linnanmäen huvipuiston alkuperäisiä esiintyjiä. Heidän surmanajotynnyrinsä oli huvipuistossa sen avajaispäivästä 27. toukokuuta 1950 lähtien neljän kuukauden ajan, jonka jälkeen Suuronen ja Paltila lähtivät jälleen kiertämään maata. Suuronen jatkoi yhteistyötä Paltilan kanssa vielä muutaman vuoden ajan, jonka jälkeen lunasti hänen osuutensa tynnyristä itselleen. 1950- ja 1960-luvuilla Suuronen kiersi enimmäkseen yksin, joista neljän vuoden ajan Tivoli Sariolan mukana. Vuonna 1971 hän sai kumppanikseen silloin 17-vuotiaan poikansa Kalevin. Surmanajotynnyrin lisäksi Tivoli Suurosen mukana kiersi alusta lähtien myös muita esiintyjiä, kuten taikureita ja klovneja sekä erilaisia huvipuistolaitteita. Onni Suuronen jatkoi surmanajoa aina 1990-luvun alkuun saakka ja esiintyi viimeisen kerran kesällä 1995 muutaman vuoden tauon jälkeen. Myöhemmin hän kiersi Tivoli Suurosen mukana viimeisiin elinvuosiinsa saakka. Vuonna 2004 valmistui Suurosista kertova Yleisradion dokumentti Tosi tarina: Surmanajaja elää. Samana vuonna Kansainvälinen tivoli- ja sirkusalan järjestö palkitsi Onni Suurosen hänen elämäntyöstään Italian Riminissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sirkustaiteilijat Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 2014 kuolleet