EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
I Hope

”I Hope” on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin kappale, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2013 hänen toisen studioalbuminsa, Freedomin, ensimmäisenä singlenä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 21. lokakuuta 2013. Videolla Ferguson laulaa kappaletta huoneistossa katsoen ikkunasta ylös öistä maisemaa. Videolla näytetään myös kohtauksia erilaisista parisuhteista. Kappale kuultiin televisiossa ensimmäistä kertaa sen julkaisupäivänä The X Factor -ohjelmassa. ”I Hope” on keskitempoinen, pianojohtoinen soul-pop- balladi. Ferguson on kertonut kappaleen kertovan hänen omasta elämästään: ”Minulla oli rankkaa ja sain paljon vihoja niskaani. Se alkoi muuttaa minua ihmisenä, minusta alkoi tulla inhottava. --- Tajusin, että minun täytyy antaa anteeksi niille ihmisille ja antaa asian olla.” == Vastaanotto == ”I Hope” sai musiikkikriitikoilta myönteistä palautetta. Female First antoi singlelle neljä tähteä viidestä kuvaillen sitä iskeväksi kappaleeksi. Myös Digital Spy antoi sille neljä tähteä: ”Musikaalisesti Ferguson jatkaa pehmeää soul-linjaansa, mutta sanoista huomaa hänellä olevan enemmän tulta sielussaan.” The Telegraph kirjoitti singlen olevan loistava, kehuen Fergusonin laulusuoritusta. Musiikkisivusto Muumusekin kehui Fergusonin laulua, ja kirjoitti: ”Tämä laulu ansaitsee olla hitti. Tervetuloa takaisin, Rebecca.” == Kappaleet== == Listasijoitukset == Lista (2013) Korkein sijoitus Irlanti 33 Iso-Britannia 15 Romania 35 Skotlanti 8 Unkari 8 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen virallinen musiikkivideo Youtubessa Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Rebecca Fergusonin kappaleet
Humalniemen kalliomaalaus

Humalniemen kalliomaalaus sijaitsee Iso-Vihtarin Humalniemessä Heinävedellä Etelä-Savossa. Kyseessä on erikoinen kalliomaalaus, jonka ainoa tunnistettava kuvio esittää tasasivuista kolmiota. Kalliomaalauksen ilmoitti Sulo Strömberg vuonna 1998. Maalaukselle ei ole tehty ajoitusta. == Kallio ja sen sijainti == Maalauskallio sijaitsee Iso-Vihtarin etelärannalla olevassa Humalniemessä, joka sijaitsee Luuvelahteen johtavan salmen eteläpuolella. Keskellä niemeä noin sadan metrin päässä rannasta sijaitsee pieni jääkaudella sileäksi hioutunut etelään aukeava kallioseinämä, jossa maalaus on. Sen vieritse kulkee metsäautotie. == Maalaus == Noin metrin korkeudelle maanpinnasta on maalattu suuri kärjellään seisova tasasivuinen kolmio, jonka sivujen mitat ovat 70, 71 ja 74 senttimetriä. Kolmion ylänurkat on maalattu hieman pyöristyneinä ja alhaalla sivut leikkaavat toisensa ristiin aivan kalliohalkeaman yläpuolella. Punaväriä esiintyy myös kolmion ja halkeaman alapuolella. On esitetty epäilys, onko kyseessä ollenkaan aito kalliomaalaus, sillä aihe on suomalaiseen kalliokuvastossa epätavallinen. Jäkäläkasvuston määrästä on päätelty, ettei kuvio ole kuitenkaan kovin nuori. ==Lähteet== * * Muinaistaideyhdistys: Humalniemi * Luukkonen, Ismo: Humalniemi * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Heinävesi Luokka:Etelä-Savon historia Luokka:Pohjois- Karjalan historia
Tie 20

Tie 20 voi tarkoittaa: * Tie 20, Ahvenanmaalla kulkeva tie * Tie 20, Pohjois- Virossa kulkeva tie
Kostonjärvi

Kostonjärvi on keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Taivalkoskella Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, Taivalkosken–Kuusamon tien (valtatie 20) läheisyydessä. Se on päävesistön suurin järvi. == Säännöstely == Järvi on säännöstelty yhdessä Kynsijärven, Kostonjärven, Tervajärven ja Unilammen kanssa, jotka kuuluvat yhdessä saman säännöstelyluvan alle. Alun perin säännöstelylupa oli myönnetty Suomen valtiolle, mutta vuonna 1995 maa- ja metsätalousministeriö siirsi säännöstelyluvan Iijoen Voima Oy:lle. Säännöstelyn on toteuttanut Pohjolan Voima Oy ja sillä tasataan osaltaan Iijoen virtaaman vuosivaihteluita joessa olevien viiden voimalaitoksen sähköntuotantoa ajatellen. Nämä voimalaitokset ovat yläjuoksulta alajuoksulle päin lueteltuina Haapakosken-, Pahkakosken-, Kierikin-, Maalismaan- ja Raasakan voimalaitos. Kostonjärvi on voimakkaasti säännöstelty, ja vedenkorkeuden sallittu vaihtelu on 5 metriä.Hiltunen, Matti: Kostonjärven, Kynsijärven, Tervajärven ja Unilammen kalatalousvelvoitteen tarkkailutulokset vuosina 2002–2007 (PDF), Muhoksen kalatalouspalvelut, 2008, viitattu 21.7.2017 Ennen voimalaitossäännöstelyä vedenpintaa säädeltiin tukinuittoa silmällä pitäen padolla, joka oli rakennettu Kostonjärvelle 1940-luvulla. Kun uutta säännöstelypatoa alettiin rakentamaan heinäkuussa 1964, perattiin Kostonjoen niskaa, poistettiin uittopato ja laajennettiin padon perusteita. pato valmistui saman vuoden marraskuussa. Kostonjärven säännöstelyväli on noin 5 metriä ja säännöstely on vaikuttanut Kostonjärven ylä- ja alivedenkorkeuksiin. Vedenpinnan laskiessa talvella keskivedenkorkeudestaan jää paljon ranta- alueita jää kuiville. Kuivuvan alueen pinta-ala on noin 800 hehtaaria. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Taivalkosken järvet Luokka:Posion järvet Luokka:Kostonjoen valuma-alue
Song

Song voi tarkoittaa seuraavia: * Song-dynastia, Kiinassa 960–1279 hallinnut dynastia: ** Pohjoinen Song-dynastia, koko Kiinaa 960–1127 hallinnut dynastia ** Eteläinen Song-dynastia, Etelä-Kiinaa 1127–1279 hallinnut dynastia * Liu- Song-dynastia, Etelä-Kiinassa 420–479 hallinnut dynastia * Song, sukunimenä: ** Aamu Song (s. 1974), korealais-suomalainen suunnittelija ** Alexandre Song (s. 1987), kamerunilainen jalkapalloilija ** Andong Song (s. 1997), kiinalainen jääkiekkoilija ** Brenda Song (s. 1988), yhdysvaltalainen näyttelijä ** Charles Song eli Charlie Soong (1863–1918), kiinalainen liikemies ** Kevin Song, korealais-yhdysvaltalainen pokeriammattilainen ** Rigobert Song (s. 1976), kamerunilainen jalkapalloilija ** Sean Song, yhdysvaltalainen animaattori ja animaatio-ohjaaja ** Song Ailing (1888–1973), kiinalainen poliitikko, H. H. Kungin puoliso ** Song Dong-hwan (s. 1980), eteläkorealainen jääkiekkoilija ** Song Duan (s. 1995), kiinalainen jalkapalloilija ** Song Hye-kyo (s. 1981), eteläkorealainen malli ja näyttelijä ** Song Hye-rim (1937–2002), pohjoiskorealainen näyttelijä, Kim Jong-ilin rakastajatar ** Song Hyeong-cheol (s. 1996), eteläkorealais- suomalainen jääkiekkoilija ** Song Jiaoren (1882–1913), kiinalainen poliitikko, Kuomintang-puolueen perustaja ** Song Jiayuan (s. 1997), kiinalainen kuulantyöntäjä ** Song Jieun (s. 1990), eteläkorealainen laulaja ** Song Jong-sun (s. 1981), pohjoiskorealainen jalkapalloilija ** Song Joong- ki (s. 1985), eteläkorealainen näyttelijä ** Song Kang (s. 1994), eteläkorealainen näyttelijä ** Song Kang-ho (s. 1967), eteläkorealainen näyttelijä ** Song Ligang (s. 1967), kiinalainen koripalloilija ** Song Meiling (1901–2003), Kiinan tasavallan presidentin Tšiang Kai-šekín puoliso ** Song Qingling (1893–1981), kiinalainen poliitikko, Sun Yat-senin toinen puoliso ** Song Seung-heon (s. 1976), eteläkorealainen näyttelijä ** Song Yiling (s. 2001), kiinalainen kiipeilijä ** Song Yingxing (1587–1666), kiinalainen tieteilijä ** Song Yu Qi, Yuqi (s. 1999), kiinalainen laulaja ja tanssija, eteläkorealaisen (G)I-dle-yhtyeen jäsen ** Song Ziwen eli T. V. Soong (1894–1971), kiinalainen liikemies ja poliitikko ** Wonny Song (s. 1978), kanadalainen pianisti * Song, etunimenä: ** Kim Song (s. 1959), pohjoiskorealainen diplomaatti ** Yu Song (s. 1986), kiinalainen judoka * Song-nimisiä laivoja: ** Bore Song, nykyään M/S Notos, suomalaisvalmisteinen ro-ro-rahtialus ** Viking Song, nykyään M/S Regina Baltica, Suomessa vuonna 1980 rakennettu autolautta * Muita: ** Song, entinen yhdysvaltalainen lentoyhtiö.
Pikrotoksiini

Pikrotoksiini on itäaasialaisen intiankilpipuun eli intiananamirta (Anamirta cocculus) -nimisen kasvin siemenissä esiintyvä myrkyllinen kahden seskviterpeenin seos. Pikrotoksiinia voidaan käyttää vastamyrkkynä barbituraattien yliannostuksen aiheuttaman myrkytyksen hoidossa.Charles R. Craig: Stimulants, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 22.3.2014 == Ominaisuudet ja vaikutusmekasnimi == Pikrotoksiini on kahden terpeenin, pikrotoksiniinin (C15H16O6) ja pikrotiinin (C15H18O7) seos. Molemmat näistä ovat optisesti aktiivisia yhdisteitä. Molemmille yhdisteille on kehitetty asymmetrinen synteesi lähtien karvonista. Pikrotoksiini on myrkyllistä ja pienetkin pitoisuudet voivat aiheuttaa epilepsian kaltaisia kohtauksia ja myoosia. Pikrotoksiini on gamma-aminovoihappo-reseptoreiden Cl--kanavien salpaaja ja ainoastaan pikrotoksiniinilla on tämä vaikutus. Tämän seurauksena reseptorin toiminta ja hyperpolarisaatio estyy. Pikrotoksiinilla on stimulanttivaikutus, minkä vuoksi sitä käytetään vastamyrkkynä barbituraattimyrkytyksissä. == Lähteet == Luokka:Terpeenit Luokka:Vastamyrkyt
Haminan Teinisirkus

Haminan teinisirkus on Haminassa toimiva Suomen ensimmäinen sirkuskoulu. Sirkuksen perusti 1973 Claes "Roitsi" Cedercreutz.Mika Moksu: Haminan Teinisirkus pitää lapset pois pahanteosta. Yle uutiset 14.11.2013 Sirkus on toiminut koko toimintansa ajan tilapäistiloissa. Sen toimipaikka oli pitkään vaihteleva, koska Teinisirkukselle ei löytynyt sopivia tiloja.Satu Krautsuk: Arvostettu sirkus uhkaa lopettaa. Yle uutiset 22.3.2014 Vuonna 2021 sirkukselle löytyivät toistaiseksi tilat vuonna 2015 lakkautetulta Summan koululta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Haminan teinisirkuksen kotisivu Luokka:Suomalaiset sirkukset Luokka:Haminan oppilaitokset
Elsa Heiskanen

Elsa Johanna Heiskanen (9. maaliskuuta 1906 Leppävirta – 12. marraskuuta 1993 Lahti)Heiskanen Elsa Johanna, Muistolehto, Levon Hautausmaa, Lahti, viitattu 2023-08-16 oli suomalainen seurakuntasisar ja kirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Heiskanen, Elsa Johanna, sivu 128, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Elsa Heiskasen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto Herman Heiskanen ja Eeva-Liisa Hyvärinen. Hän valmistui sairaanhoitajaksi 1932 Helsingin diakonissaopistosta ja diakonissaksi vuonna 1937. Heiskanen toimi seurakuntasisarena Kouvolassa 1932–1934, Helsingin Kaupunkilähetyksessä 1934–1939, Puolustusvoimissa 1939–1942 sekä Hausjärvellä, Lahdessa, Tampereella ja Varkaudessa vuosina 1942–1967. Heiskanen oli Luontolan parantolan ylihoitaja 1967–1973. Eläkkeelle päästyään Heiskanen muutti Lahteen ja toimi siellä Kristillisessä taideseurassa lausujana ja sen johtokunnassaVuosikokouksia, Etelä-Suomen Sanomat, 1980, No 44, sivu 10, julkaistu 15.2.1980. Lukijana ja lausujana Heiskanen esiintyi myös Päijät- Hämeen teattereissa ja kirkoissa Lahden ev.lut. seurakunnissa.Etelä-Suomen Sanomat, 1985, No 87, sivu 31, julkaistu 29.3.1985Näyttämöllistettyä lausuntaohjelmaa, Etelä-Suomen Sanomat, 1980, No 97, sivu 10, julkaistu 11.4.1980 == Teoksia == * Tule ja auta! : kristillisen rakkaudentyön suuntaviivoja. Kuva ja Sana, Helsinki 1945 * Käkikello : romaani. Kuva ja Sana, Helsinki 1952, 3. painos 1953 == Lähteet == * * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografa : Elsa Heiskanen * Kirjasampo : Elsa Heiskanen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Lauri Keränen

Lauri Aatto Keränen (5. elokuuta 1906 Tervola – 19. kesäkuuta 1977 Kemi)Kuolleita. Helsingin Sanomat 28.6.1977, s. 11 oli suomalainen runoilija ja toimittaja. Keränen toimitti Kemin kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisemaa Jatuli-nimistä julkaisua 1950- ja 1960-luvulla. == Teoksia == * Peräpohjolan maanviljelysseura vv. 1885-1960 ; Peräpohjolan maanviljelysseuran vuosikirja seuran 74:ltä toimintavuodelta 1959. Peräpohjolan maanviljelysseura, Kemi 1960 * Laulu Pohjan Torniolle. Jatuli - Kemin kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisu 3/1961 * Koulutie : osa Kemin Lyseon 50-vuotisjuhlassa keväällä 1947 esitetystä juhlarunosta. Jatuli - Kemin kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisu 9/1964 * Laulu Kemille : yksinlaulu pianon säestyksellä ; esitetty Kemin kaupungin 100-vuotisjuhlien yhteydessä maaliskuussa 1969. Jatuli - Kemin kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisu 15/1975 * Runoalbumi. Pohjolan sanomat, Kemi 1977 == Lähteet == * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Lauri Keränen Kemin lyseon seniorit Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Voittamaton gladiaattori

Voittamaton gladiaattori (, ) on vuonna 1961 valmistunut italialais- espanjalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan ohjaajaksi on merkitty Antonio Momplet, mutta todellisuudessa sen on ohjannut Alberto De Martino. Pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison. Tyyliltään johdonmukaisen Voittamattoman gladiaattorin onnistuminen laitetaan tuottaja Italo Zingarellin ansioksi. Elokuva lisäksi menestyi huomattavan hyvin teattereissa. ==Juoni== Kaksitoistavuotiaan kuningas Dariuksen sijaishallitsija, tyrannimainen Rabirius johtaa Rooman valtakuntaan kuuluvaa Acastusta. Gladiaattori Rezius pelastaa Rabiriuksen hengen ja saa tehtäväkseen johtaa sotaretkeä, jonka tarkoituksena on hävittää vuoriston rosvojoukot. Tehtävää suorittaessaan Rezius havaitsee, että rosvot ovat todellisuudessa Dariuksen sisaren Siran johtamia kapinallisia. Reziuksen gladiaattoriystävät nostavat kansan kapinaan, Darius nousee valtaistuimelle ja Sira ja Rezius saavat toisensa. ==Näyttelijät== ==Tuotanto ja vastaanotto== Voittamaton gladiaattori on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor- väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa ja Sevilla Filmin studiolla Madridissa. Ulkokuvissa näkyvät La Pedrizan ja Manzanares el Realin maisemat. Elokuvan ohjaus on verotussyistä merkitty espanjalaisen Antonio Mompletin nimiin, mutta todellisuudessa se on Alberto De Martinon ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö. Se on myös pääosaa esittävän Richard Harrisonin ensimmäinen italialainen elokuva. Harrisonille oli alun perin tarjottu roolia American International Picturesin Goliath and the Dragonissa, kun taas Voittamattoman gladiaattorin pääosaan oli ajateltu Mark Forestia. Juoneltaan varsin tavanomaisen peplum-seikkailun ansioita ovat sen vahva tunnelataus, terävä dialogi ja hyvät näyttelijäsuoritukset. Richard Harrison on voimakkaan fyysisen, mutta samalla vilpittömän ja herkän sankarin arkkityyppi, ja Voittamatonta gladiaattoria on pidetty hänen parhaana peplum-elokuvanaan. Muista näyttelijöistä erottuu erityisesti tyylilajin vakiokasvo Livio Lorenzon. Leo Anchóriz on vakuuttava roisto ja Luisella Boni alias Brigitte Corey hohtaa eteerisen valkeana päivittyneiden miesten joukossa. Tyyliltään johdonmukaisen elokuvan onnistumisesta vastasi ensi sijassa tuottaja Italo Zingarelli, joka Harrisonin mukaan ”istui kuin kanaemo sen päällä”. Sen visuaalisia kohokohtia ovat hyvin toteutetut taistelukohtaukset sekä varsinkin aseistettujen kääpiöiden ahdistama gladiaattori, joka antaa havainnollisen kuvan muinaisen Rooman perverssistä viihteestä. Voittamaton gladiaattori oli huomattava kaupallinen menestys ja tuotti Italiassa yhteensä 484 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki lähes 900 000 katsojaa. == Julkaisut == Elokuvasta ei ole saatavilla kunnollista DVD-julkaisua. Englanninkielinen tv-versio on Yhdysvalloissa osa public domainia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:77.4 Elokuvataide Luokka:Italialaiset seikkailuelokuvat Luokka:Vuoden 1961 espanjalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1961 italialaiset elokuvat
Dark Legacy

__NOTOC__ Dark Legacy on suomalaisen metalliyhtye Domination Blackin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Poison Arrow Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Kari A. Kilgast – laulu * Teppo Heiskanen – kitara * Ville Wiren – kitara * Lauri "Sir" Eerola – bassokitara * Juha Beck – rummut * Juuso "Welder" Elminen – kosketinsoitin == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * Lammaszine.fi: neutraaliLammaszine: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Domination Blackin albumit
Louisiadenpunamesikko

Louisiadenpunamesikko (Myzomela albigula) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Louisiadenpunamesikkoa tavataan Louisiadesaarilla. Lajin asuttamilla saarilla ei ole käynyt ornitologeja viime aikoina, eikä lajin populaatiosta, elinympäristöstä ja uhista ole tietoja. Lintu on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Eva & Manu (albumi)

Eva & Manu on samannimisen ranskalais-suomalaisen pop-folkduon esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. elokuuta 2012. Keväällä 2013 albumi julkaistiin myös muualla Euroopassa. Esikoisalbumi toi duolle Vuoden tulokas -ehdokkuuden alkuvuodesta 2013 järjestetyssä Emma-gaalassa. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi Vuonna 2010 duon jäsenet Eva Louhivuori ja Manu Leudic muuttivat Lontooseen, jossa he saivat idean lähteä kiertämään Eurooppaa ja tehdä matkan aikana kappaleita. Pari lähti liikkeelle Etelä-Ranskasta ja he kiersivät noin puolen vuoden ajan Ranskaa, Espanjaa ja Italiaa. He julkaisivat joka viikko yhden uuden kappaleen ja sen musiikkivideon blogissaan "Travel in Music". Matkan päätyttyä Eva ja Manu asettuivat Suomeen ja he alkoivat äänittää tekemiään kappaleita studiossa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Feet In a Water". Albumilta julkaistiin singlenä myös kappale "All I Can See". == Kappaleet == == Arvostelut == * Desibeli.net: * Soundi: * Stara.fi: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2012 esikoisalbumit Luokka:Evan & Manun albumit
Sebalter

Sebastiano Paù-Lessi, taiteilijanimeltään Sebalter, on sveitsiläinen laulaja, joka edusti Sveitsiä vuoden 2014 Euroviisuissa Kööpenhaminassa kappaleella ”Hunter of Stars”. Hän sijoittui kilpailun finaalissa 13:nneksi. == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset laulajat Luokka:Sveitsin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 2014 euroviisuedustajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi puuttuu
Bismarckinpunamesikko

Bismarckinpunamesikko (Myzomela cineracea) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. ==Lähteet== Luokka:Mesikot
Ukonvuoren kalliomaalaus

Ukonvuoren kalliomaalaus sijaitsee Koloveden kansallispuistossa Enonkoskella Etelä-Savossa. Kalliomaalauksesta ilmoitti Matti Siivonen kahteen otteeseen ja viimeksi vuonna 1992. == Kallio ja sen sijainti == Kalliomaalaus sijaitsee keskellä Koloveden kansallispuistoa noin 21 kilometriä Enonkoskelta luoteeseen, Vaajasalossa (saari) olevassa Ukonniemessä. Veteen päättyvän ja lounaaseen aukeavan kallioisen vuoren jyrkänne on lohjennut puoliluolaksi, jonka onkalossa maalaus sijaitsee. Hankalan louhikon yläosaan on rakennettu telineiden varaan laituri, jonne pääsee veneeltä portaita pitkin. Maalauksia voi tarkastella laiturilta. Osa maalauksen kalliosta on lohjennut pois ja lisävaurioita on voinut aiheutua aiemmin paikalla harjoitetusta kvartsin louhinnasta. Vuoren nimessä oleva Ukko viittaa mahdollisesti pakanuuden ajan ukonpalvontaan. == Maalaus == Ainoa selvä kuvio esittää 50 senttimetriä korkeaa ihmishahmoa. Koukkupolvinen ja kätensä ylös kohottanut ihminen on maalattu luolan perällä olevaan ulokkeen kärkeen noin 1,3 metriä luolan maapohjasta. Pitkään vartaloon on maalattu pyöreä pää, lyhyet raajat ja oikea käsi on osittain koholla. Vasen käsi ei enää erotu, mutta sen yli pyyhkäiseen sadeveden valumajälki. Jalat on maalattu koukkupolvisesti. Maalauskentässä on punaväriläiskiä, joista ei erotu kuvioita. Yksi läiskistä voisi esittää 12 senttimetriä leveää rengasta. == Ajoitus == Vertaamalla maalausta ja Heinävedellä olevaa Vierunvuoren kalliomaalausta, on ne todettu tyyliltään samanaikaisiksi. Vierunvuoren kuviot on ajoitettu kivikaudelle kampakeraamiseen aikaan. Maalauksen löytäjä Matti Siivonen kertoi arkeologeille löytäneensä saviastianpaloja läheisen Sihvonniemen rannalta 1960-luvulla. Saviastian palaset löytyivät vesijättömaalta ja ne olivat löytäjän mukaan kampakeramiikkaa. Palaset ovat sittemmin hävinneet. ==Lähteet== * * * Muinaistaideyhdistys: Ukonvuori * Luukkonen, Ismo: Ukonvuori * ===Viitteet=== Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Enonkoski Luokka:Etelä- Savon historia
Birgit Lunelund

Birgit Elisabeth Lunelund-Grönroos (27. marraskuuta 1906 Helsinki – 2. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija. Birgit Lunelundin vanhemmat olivat professori Harald Vilhelm Lunelund ja Dagny Elisabeth Dorothea Berg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian maisteriksi 1932. == Teoksia == Nimellä Birgit Lunelund: * Prinsessan och byggmästaren och andra sagor. Söderström, Helsingfors 1937 Nimellä Birgit Lunelund-Grönroos: * Matriculum Gymnasii Borgoensis 1725-1809. Suomen sukututkimusseuran julkaisuja 17. Helsinki 1946 * Förteckning över skrifter rörande Helsingfors universitetsbibliotek, dess samlingar och enskilda bokverk ; av Henrik Grönroos och Birgit Lunelund-Grönroos. Helsinki 1947 * Zachris Topelius' tryckta skrifter Bibliografisk förteckning. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 342, Helsingfors 1954, http://www.sls.fi/sv/utgivning/zachris-topelius-tryckta-skrifter * Förteckning över Svenska litteratursällskapets i Finland Runebergsbibliotek : arbetet avslutat i april 1955. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1955 == Lähteet == * * Svenskt författarlexikon 1. 1900-1940 A-Ö (Projekt Runeberg) Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1951

Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1951 oli historian kolmas ratamoottoripyöräilyn MM-kausi. Siihen sisältyi kahdeksan osakilpailua ja viisi eri luokkaa 500cc, 350cc, 250cc, 125cc ja Sivuvaunullisten 500cc. ==Kilpailukalenteri== Nro Päivämäärä Kilpailu Rata 125cc-voittaja 250cc- voittaja 350cc-voittaja 500cc-voittaja Sivuvaunullisten voittaja Raportti 1 8. huhtikuuta Espanjan Grand Prix Montjuïc Guido Leoni Tommy Wood Umberto Masetti Oliver / Dobelli Raportti 2 27. toukokuuta Sveitsin Grand Prix Bremgarten Dario Ambrosini Leslie Graham Fergus Anderson Frigerio / Ricotti Raportti 3 8. kesäkuuta Mansaaren TT-ajot Snaefell Mountain Cromie McCandless Tommy Wood Geoff Duke Geoff Duke Raportti 4 1. heinäkuuta Belgian Grand Prix Spa- Francorchamps Geoff Duke Geoff Duke Oliver / Dobelli Raportti 5 7. heinäkuuta Hollannin TT-ajot Assen Gianni Leoni Bill Doran Geoff Duke Raportti 6 14. heinäkuuta Ranskan Grand Prix Albi Bruno Ruffo Geoff Duke Alfredo Milani Oliver / Dobelli Raportti 7 18. elokuuta Ulsterin Grand Prix Clady Cromie McCandless † Bruno Ruffo Geoff Duke Geoff Duke Raportti 8 9. syyskuuta Italian Grand Prix Monza Carlo Ubbiali Enrico Lorenzetti Geoff Duke Alfredo Milani Milani / Pizzocri Raportti † Kilpailussa oli vain neljä kilpailijaa eikä laskettu maailmanmestaruussarjan kilpailuksi. ==MM-pisteet== Sija 1. 2. 3. 4. 5. 6. Pisteet 8 6 4 3 2 1 ===500cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Geoff Duke Norton 35 2 Alfredo Milani Gilera 31 3 Umberto Masetti Gilera 21 4 Bill Doran AJS 14 5 Nello Pagani Gilera 10 6 Reg Armstrong AJS 9 7 Fergus Anderson Moto Guzzi 8 8 Enrico Lorenzetti Norton / Moto Guzzi 8 9 Tommy Wood Norton 6 10 Ken Kavanagh Norton 6 ===350cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Geoff Duke Norton 40 2 Bill Doran AJS 19 3 John Lockett Norton 19 4 Ken Kavanagh Norton 16 5 Jack Brett Norton 15 6 Leslie Graham Velocette 14 7 Reg Armstrong AJS 11 8 Bill Petch AJS 10 9 Cecil Sandford Velocette 9 10 Tommy Wood Moto Guzzi 8 ===250cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Bruno Ruffo Moto Guzzi 22 2 Tommy Wood Moto Guzzi 18 3 Dario Ambrosini Benelli 14 4 Enrico Lorenzetti Moto Guzzi 12 5 Gianni Leoni Moto Guzzi 10 6 Maurice Cann Moto Guzzi 6 6 Arthur Wheeler Velocette 6 8 Fergus Anderson Moto Guzzi 3 8 Wilf Hutt Moto Guzzi 3 8 Alano Montanari Moto Guzzi 3 8 Benoit Musy Moto Guzzi 3 ===125cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Carlo Ubbiali Mondial 20 2 Gianni Leoni Mondial 12 3 Cromie McCandless Mondial 11 4 Luigi Zinzani Morini 10 5 Guido Leoni Mondial 8 6 Vittorio Zanzi Morini 7 7 Romolo Ferri Mondial 6 8 Leslie Graham MV Agusta 4 9 Juan Bultó Montesa 4 10 Nello Pagani Mondial 3 10 Raffaele Alberti Mondial 3 ==Lähteet== * http://www.motogp.com/en/Results+Statistics Luokka:MotoGP-kaudet Luokka:Vuoden 1951 moottoriurheilu
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1952

Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1952 oli historian neljäs ratamoottoripyöräilyn MM-kausi. Siihen sisältyi kahdeksan osakilpailua ja viisi eri luokkaa 500cc, 350cc, 250cc, 125cc ja Sivuvaunullisten 500cc. ==Kilpailukalenteri== Nro Päivämäärä Kilpailu Rata 125cc-voittaja 250cc- voittaja 350cc-voittaja 500cc-voittaja Sivuvaunullisten voittaja Raportti 1 18. toukokuuta Sveitsin Grand Prix Bremgarten Fergus Anderson Geoff Duke Jack Brett Milani / Pizzocri Raportti 2 13. kesäkuuta Mansaaren TT-ajot Snaefell Mountain Cecil Sandford Fergus Anderson Geoff Duke Reg Armstrong Raportti 3 28. kesäkuuta Hollannin TT-ajot Assen Cecil Sandford Enrico Lorenzetti Geoff Duke Umberto Masetti Raportti 4 6. heinäkuuta Belgian Grand Prix Spa- Francorchamps Geoff Duke Umberto Masetti Oliver / Price Raportti 5 20. heinäkuuta Saksan Grand Prix Solitude Werner Haas Rudi Felgenheier Reg Armstrong Reg Armstrong Smith / Clements Raportti 6 16. elokuuta Ulsterin Grand Prix Clady Cecil Sandford Maurice Cann Ken Kavanagh Cromie McCandless Raportti 7 14. syyskuuta Italian Grand Prix Monza Emilio Mendogni Enrico Lorenzetti Ray Amm Leslie Graham Merlo / Magri Raportti 8 5. lokakuuta Espanjan Grand Prix Montjuïc Emilio Mendogni Leslie Graham Oliver / Dobelli Raportti ==MM-pisteet== Sija 1. 2. 3. 4. 5. 6. Pisteet 8 6 4 3 2 1 ===500cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Umberto Masetti Gilera 28 2 Leslie Graham MV Agusta 25 3 Reg Armstrong Norton 22 4 Rod Coleman AJS 15 5 Jack Brett AJS / Norton 14 6 Ken Kavanagh Norton 14 7 Geoff Duke Norton 12 8 Nello Pagani Gilera 12 9 Cromie McCandless Norton / Gilera 9 10 Ray Amm Norton 9 ===350cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Geoff Duke Norton 32 2 Reg Armstrong Norton 24 3 Ray Amm Norton 21 4 Rod Coleman AJS 20 5 Ken Kavanagh Norton 16 6 Jack Brett AJS 12 7 Bill Lomas AJS 9 8 Sid Lawton AJS 7 9 Robin Sherry AJS 4 10 Ernie Ring AJS 3 ===250cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Enrico Lorenzetti Moto Guzzi 28 2 Fergus Anderson Moto Guzzi 24 3 Leslie Graham Velocette 11 4 Maurice Cann Moto Guzzi 10 5 Rudi Felgenheier DKW 8 6 Bruno Ruffo Moto Guzzi 7 7 Werner Haas NSU 6 7 Heinrich Thorn-Prikker Moto Guzzi 6 7 Alano Montanari Moto Guzzi 6 10 Herman Gablenz Horex 4 10 Sid Lawton Moto Guzzi 4 10 Arthur Wheeler Moto Guzzi 4 ===125cc=== Sija Ajaja Pyörä Pisteet 1 Cecil Sandford MV Agusta 28 2 Carlo Ubbiali Mondial 24 3 Emilio Mendogni Morini 16 4 Leslie Graham MV Agusta 10 5 Luigi Zinzani Morini 9 6 Werner Haas NSU 8 7 Angelo Copeta MV Agusta 7 8 Bill Lomas MV Agusta 6 9 Guido Sala MV Agusta 5 10 Len Parry Mondial 4 10 Charlie Salt MV Agusta 4 ==Lähteet== * http://www.motogp.com/en/Results+Statistics Luokka:MotoGP-kaudet Luokka:Vuoden 1952 moottoriurheilu
Mäyrämäki (Jyväskylä)

Mäyrämäki on Jyväskylän Keltinmäen kaupunginosaan kuuluva asuinalue, tosin epävirallisesti Keltinmäellä usein tarkoitetaan pelkkää Keltinkeskuksen aluetta eikä Keltinmäen muita asuinalueita Mäyrämäkeä ja Mustalampea. Mäyrämäen päätie on Mäyrämäentie, josta haarautuvat lähes kaikki alueen pienemmät kadut. Mäyrämäentietä lukuun ottamatta kaikki Mäyrämäen kadut on nimetty sienten mukaan. Palveluja Mäyrämäessä ovat K-Market ja parturi- kampaamo. Alueelle kulkee Jyväskylän liikenteen bussi 27.http://www.jyvaskylanliikenne.fi/aikataulut/paikallisliikenne Mäyrämäessä ja Mustalammella toimii Mäyrämäen ja Mustalammen asukasyhdistys, joka Myllyjärven ja Keltinmäen asukasyhdistysten kanssa julkaisee ilmaisjakelulehteä Kukkulan kaiku. == Historiaa == 1700- ja 1800-lukujen vaihteessa Jyväskylän kylän takamaille perustettiin useita uudistiloja. Hanhijoen uudistila perustettiin 1800-luvun alussa.Wanha Keljo, sivu 30.Wanha Keljo, sivu 45. Myöhemmin uudistila siirtyi Nisulan talon haltuun.Wanha Keljo, sivu 54. Alueelle syntyi useita torppia, joista yksi oli Mäyrämäen torppa.Wanha Keljo, sivu 65. 1900-luvun alussa Jyväskylän maalaiskunnan alueelle alkoi syntyä omakotiasutusta. 1950-luvulla Mäyrämäen talon lähelle syntyi Pirunkorven asutus, josta alettiin myöhemmin käyttää nimeä Mäyrämäki.Wanha Keljo, sivut 86-87. Alue liitettiin kaupunkiin vuonna 1965.Wanha Keljo, sivu 99. Vanhemmat talot sijaitsevat Mäyrämäentien varrella, uudempaa asutusta alueelle syntyi Keltinmäen asuinalueen rakentamisen yhteydessä 1970- ja 1980-luvuilla. Rakenteilla olevan Ylä-Mäyrämäen asuinalueen ensimmäisen osan asemakaava hyväksyttiin vuonna 2007, toisen osan vuonna 2022. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Keltinmäki
Mathilde

*Mathilde, naisen etunimi *Mathilde, Belgian kuningatar *253 Mathilde, asteroidivyöhykkeen asteroidi
Sulo Ovaska

Sulo Johannes Ovaska (20. tammikuuta 1906 Kirvu – 10. maaliskuuta 1986 Imatra) oli suomalainen teatterilavastaja, näyttelijä, taidemaalari ja näytelmäkirjailija. Puoliso: Ida Ester Tobiasson. Poika: Markku Paavo Juhani Ovaska. Työskenteli Imatran, Joensuun ja Oulun teattereissa. == Teoksia == *Luvattu maa : draama : VI kuvaelmaa ja epilogi. 1959 *Salasyntiset : komedia. 1961 * Rajakauppaa : näytelmä. 1972 * Vuoksenlaakson näyttämö- ja teatteritoimintaa 1903–1983 ; kirj. Sulo Ovaska ; käsikirjoituksen ajan tasalle saattanut ja toim. Eero Lindvall ; esipuhe Pekka Pekonen. Imatran teatteri, Imatra 1983 == Artikkeleita == * Lavastustaiteen osuus teatterityössä : maaseudun lavastajan näkökulmasta. Julkaisussa: Taide : kuvaamataiteita, sekä sovellettuja taiteita ja arkkitehtuuria käsittelevä aikakausjulkaisu 8 (1952) : 1, s. 21–24. * Puu saarnaa evankeliumia. Julkaisussa: Kaltio : pohjoissuomalainen aikakauslehti 15 (1959) : 2, s. 34–35. Aiheet: kirkkotaide, saksalaiset taiteilijat, kuvataide. Kohdehenkilö: Flath, Otto. == Lähteet == *Näytelmät.fi : Sulo Ovaska *Finna Luokka:Suomalaiset näytelmäkirjailijat Luokka:Suomalaiset lavastajat Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1986 kuolleet
Light On

Light On on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Rebecca Ferguson kappale, joka julkaistiin singlenä Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä 28. joulukuuta 2013. Tyyliltään kappale on pianojohtoinen soul-pop-balladi. Sen sanoitti ja sävelsi Alexander Geringas ja Nikki Leonti, sekä tuotti Geringas. Single julkaistiin saksalaisen televisiokanavan RTL:n 30-vuotispäivän kunniaksi. Sen B-puolena on Freedomin deluxe-versiollakin esiintyvä ”Rollin’”. Light On menestyi parhaiten Saksan singlelistalla, missä se ylsi sijalle 40. == Kappaleet == == Listasijoitukset == Lista (2012) Korkein sijoitus Itävalta 41 Saksa 40 Sveitsi 52 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kappaleen virallinen musiikkivideo Luokka:Rebecca Fergusonin kappaleet Luokka:Vuoden 2013 kappaleet
Zoran Lilić

Zoran Lilić ( s. 27. elokuuta 1953, Brza Palanka, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen poliitikko. Hän toimi Serbian parlamentin puhemiehenä vuonna 1993 ja Jugoslavian liittotasavallan presidenttinä vuosina 1993-1997. Hän on äitinsä puolelta etninen romanialainen. == Elämäkerta == Lilić kävi peruskoulunsa kotikylässään ja opiskeli sen jälkeen Belgradin yliopiston teknillisessä tiedekunnassa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Rakovican kumitehtaassa. 12 vuoden työskentelyn jälkeen hänet ylennettiin tehtaan pääjohtajaksi. Serbian parlamentissa hän edusti Serbian Sosialistipuoluetta (SPS) ja toimi myös parlamentin puhemiehenä. Hänet nimitettiin myös Jugoslavian liittotasavallan presidentiksi kun viran edellinen haltija Dobrica Ćosić joutui eroamaan. Muodollisesta asemastaan huolimatta hänen katsottiin yleisesti olevan Serbian presidentti Slobodan Milosevicin marionetti. 1997 Slobodan Milosevicin tultua liittotasavallan presidentiksi, SPS asetti Lilićin ehdokkaakseen Serbian presidentin virkaan. Lilićin epäonnistuttua vaalien toisella kierroksella, hänestä tuli liittotasavallan varapääministeri Momir Bulatovićin hallituksessa. Tässä tehtävässä hän pysyi vuoden 1999 huhtikuuhun asti, jolloin Milosevic kutsui hänet talousasioiden neuvonantajakseen tehtäväalueena erityisesti taloussuhteet Kroatian kanssa. Samaan aikaan hän toimi Jugotransportin pääjohtajana sekä Jugoslavian shakkiyhdistyksen puheenjohtajana. Lilić jätti Sosialistipuolueen vuonna 2000 ja perusti uuden Serbian Sosialidemokraattisen Puolueen, jonka Lilić on sanonut seuraavan Svetozar Markovićin linjaa. Puolue ei kuitenkaan saavuttanut mainittavaa vaalimenestystä. Lilić yritti myös selvitellä Libyan HIV-oikeudenkäyntiä, jossa neljä bulgarialaista sairaanhoitajaa ja palestiinalainen lääkäri tuomittiin kuolemaan näiden väitetysti tartutettua HIV viruksen libyalaisiin vauvoihin. Lilić esiintyi tässä yhteydessä omavaltaisesti Bulgarian presidentin, Georgi Părvanovin edustajana."Impostor Defends Bulgarian Nurses before Gaddafi" ==Lähteet== Luokka:Jugoslavialaiset poliitikot Luokka:Serbialaiset poliitikot Luokka:Presidentit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Baranavitšyn lentotukikohta

Baranavitšyn lentotukikohta on Baranavitšyn kaupungissa, 5 kilometriä ydinkeskustan eteläpuolella, Valko-Venäjän Brestin alueella sijaitseva valkovenäläinen lentotukikohta, jossa toimii ainakin Su-27 -hävittäjiä käytävä joukko-osasto. Maaliskuussa 2014 uutisoitiin, että Venäjän ilmavoimat aikoi tuoda paikalle 24 omaa Suhoi Su-27 hävittäjäänsä vuoden 2014 aikana. Presidentti Lukašenka totesi aiheesta, ettei asia ole kiireellinen, mutta jos venäläiset haluavat sijoittaa 24 konetta tänne (Valko-Venäjälle), hän olisi tyytyväinen. Helmikuusta 2022 lähtien, osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, lentotukikohdasta käsin on operoinut muun muassa kaksi tai kolme Venäjän ilmavoimien Berijev A-50 -tiedustelu- ja ilmavalvontakonetta sekä joukko raskaita Mil Mi-26 -kuljetushelikoptereita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Baranavitšyn lentotukikohta kartalla (selitykset pääosin ) (wikimapia.org) * VVS Belarusi - 13 let v samostojatelnom polete (aircraft-museum.ucoz.ru) * 61st Fighter Aviation Regiment PVO (ww2.dk) Luokka:Valko-Venäjän lentotukikohdat Luokka:Brestin alue
Elvi Riihijärvi

Elvi Vilhelmiina Riihijärvi (22. heinäkuuta 1906 Ruovesi – 20. elokuuta 1984 Ruovesi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Elvi Riihijärven vanhemmat olivat talollinen Anselm Korpela ja Iita Maria Paronen. Hän kävi opettajaseminaarin ja oli naimisissa 1936–1983 kapteeni Toivo Heikki Riihijärven kanssa. == Teoksia == * Heikot kädet : romaani. Suomen lähetysseura, Helsinki 1951 == Lähteet == * * Kirjasampo.fi : Elvi Riihijärvi * Pohjoissavolaisen kaunokirjallisuuden bibliografia : Elvi Riihijärvi Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1984 kuolleet
Sepoy

Sepoy oli nimitys, jota käytettiin yleensä intialaisesta sotilaasta erityisesti aikana, jolloin Intia oli Britannian siirtomaa. Nimitys on jäänyt osittaiseen käyttöön Intian, Nepalin, Pakistanin ja Bangladeshin armeijoihin, joissa sillä tarkoitetaan sotamiehen arvoa. Sana sepoy juontuu persiankielisestä sanasta sipāh, joka tarkoittaa jalkaväen sotilasta. Osmanien valtakunnassa sanaa sipahi käytettiin ratsuväen sotilaasta. ja aikaa myöten se tuli tarkoittamaan turkkilaisille suurin piirtein samaa kuin ritari eurooppalaisille. Brittien tavallisimmassa käytössä sepoy merkitsi jalkaväen sotilasta, kun ratsuväen sotilaasta käytettiin nimitystä sowar. Sanaa sepoy käytti ensiksi Englannin Itä-Intian kauppakomppania 1700-luvulla, jolloin se oli yksi useista nimitystä, joilla kuvattiin eri luokkiin kuuluvia Intian alkuperäiskansojen sotilaita. Muita samanlaisia olivat esimerkiksi peon, gentoo, mestee ja topasse. Alun perin sepoylla tarkoitettiin univormutonta ja kouluttamatonta hindu- tai muslimisotilasta. Lähes 96 prosenttia brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian 300 000 miehen vahvuisen armeijan sotilaista kuului alkuperäiskansoihin.Fsmitha.com: India's Sepoy Mutiny Myöhemmin sepoysta tuli yleisnimitys, jota siirtomaaisännät käyttivät kaikista alkuperäiskansoihin kuuluneista sotilaista, jotka palvelivat eurooppalaisten valtojen joukoissa Intiassa. Intialaiset sotilaat kapinoivat brittihallintoa vastaan 1857–1858. Tämä konflikti tunnetaan nimellä sepoykapina. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Intian asevoimat Luokka:Nepalin historia Luokka:Intian historia Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan sotahistoria Luokka:Brittiläinen imperiumi Luokka:Pakistanin historia Luokka:Bangladeshin historia Luokka:Sotilasarvot
Tammin Sursok

Tammin Pamela Sursok (s. 19. elokuuta 1983 Johannesburg) on Etelä-Afrikassa syntynyt australialainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Dani Sutherlandina saippuasarjassa Home and Away, Colleen Carltonina Tunteita ja tuoksuja -sarjassa sekä Jenna Marshallina nuortensarjassa Valehtelevat viettelijät (eng. Pretty Little Liars). Vuonna 2005 hän julkaisi ainoan albuminsa Whatever Will Be. Hän on näytellyt mm. elokuvissa Aquamarine (2006), Rajattu maa (2009) ja Tyttö ja villivarsa 2 (2010). ==Ura== Sursok syntyi Johannesburgissa, mutta muutti Sydneyyn Australiaan 4-vuotiaana. Hänen äitinsä on klassisesti koulutettu pianisti, joten Tammin kasvoi musikaalisessa ympäristössä. Nuorena hän harrasti näyttelemistä Sydneyn musiikkiteatterissa, jossa hän opiskeli lavaesiintymistä, tanssia ja laulua. Hän valmistui erinomaisin arvosanoin draamaan ja puhetekniikkaan erikoistuneesta Trinity Collegesta. Hän kävi Ravenswood School for Girls -nimistä tyttökoulua Sydneyssä. Koulun päätettyään hän sai sivuosan australialaisesta saippuasarjasta Home and Away. Vuonna 2006 Sursok muutti Los Angelesiin jatkaakseen näyttelijänuraansa, ja teki amerikkalaisen debyyttinsä elokuvassa Aquamarine. Hän sai myös Colleen Carltonin roolin saippuasarjasta Tunteita ja tuoksuja. Tästä roolista hän voitti Daytime Emmy -palkinnon parhaana nuorena draamasarjan näyttelijänä. Sursok jätti sarjan vuonna 2009 keskittyäkseen muihin projekteihin. Hän näytteli Nickelodeonin tv-musikaalissa Spectacular!, jolle lauloi soundtrackin. Lisäksi hän esiintyi kahdeksassa Hannah Montanan jaksossa. Sursok on esittänyt vuodesta 2010 lähtien Jenna Marshallin roolia amerikkalaisessa nuorten jännityssarjassa Valehtelevat viettelijät. Sursok on naimisissa näyttelijä-ohjaaja Sean McEwenin kanssa ja heillä on vuonna 2013 syntynyt tytär.http://www.usmagazine.com/celebrity-moms/news/tammin-sursok- pretty-little-liars-actress-gives-birth-to-baby-girl-phoenix-emmanuel-2013810 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Australialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Last Embrace

__NOTOC__ The Last Embrace on heavy metal -yhtye Embrazen viides ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Verikauha Records. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Lauri Tuohimaa – laulu, kitara * Heidi Määttä – kosketinsoitin * Ilkka Leskelä – rummut * Olli-Pekka Karvonen – bassokitara * Sami Siekkinen – kitara === Vierailevat muusikot === * Reetta Valo – laulu * Päivi Myllykangas – laulu * Anna Moilanen – laulu * Tiina Koskinen – laulu === Tuotanto === * Aki Karppinen – äänittäjä, miksaaja, masteroija * O.W. Kinnunen – grafiikka, valokuvat, design == Arvostelut == * Imperiumi: 7+/10 * Metal Storm: 8.1/10Metal Storm review * Soundi: Soundi: Levyarvio == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * The Last Embrace discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2006 albumit Luokka:Embrazen albumit
Hellevi Keko

Hellevi Keko on suomalainen valokuvamalli, joka työskenteli Ford- mallitoimistossa New Yorkissa 1960-luvulla. 1940-luvun puolenvälin paikkeilla syntynyt Hellevi Keko kävi Kauhavalla kansakoulua luokkatovereinaan muiden muassa Jukka Kemppinen ja Antti Tuuri.Kaunis tyttö. Jukka Kemppisen blogi 20.3.2014. Luokkakuva 2. Jukka Kemppinen. Flickr 10.4.2004. Viitattu 22.3.2014. Hellevi Keon kansainvälinen malliura alkoi, kun hänet valittiin Me Naiset -lehden ensimmäisen valokuvamallikilpailun voittajaksi 1962. Valitsijoina olivat Sanoma-yhtiön pääomistajan Aatos Erkon vaimo Jane Erkko sekä Ford- mallitoimiston omistaja Eileen Ford, joka kuului Jane Erkon tuttavapiiriin tämän asuttua pitkään New Yorkissa.Jane Erkko. HS Muistot, maaliskuu 2014. The New York Times mainitsee Eileen Fordin muistokirjoituksessa Hellevi Keon esimerkkinä Fordin perusteellisuudesta mallien etsinnässä: hänelle ei kelvannut yksikään suomalaisten valitsemasta 20 finalistista, vaan hän halusi selata läpi kaikkien 700 osallistujan valokuvat ja löysi niiden joukosta Hellevi Keon.Wilson, Eric: Eileen Ford, Grande Dame of the Modeling Industry, Dies at 92. The New York Times 10.7.2014. Viitattu 4.4.2017. Hellevi Keko esiintyi muotikuvissa muun muassa Vogue-, Seventeen- ja Good Housekeeping -lehdissä sekä Revlon-kosmetiikkamerkin ja Sears-tavarataloketjun mainoksissa.Top 60's Models: Hellevi Keko. miniMadMOD60s Sixties Super Models on the Web. Viitattu 22.3.2014. Vuonna 1970 Hellevi Keko avioitui Yhdysvalloissa Curtis Jonesin kanssa.Hellevi Keko meni naimisiin, Hellevi Keko vihittiin Curtis Jonesin kanssa New Jerseyssä, Me Naiset 2/1970. Viitattu 22.3.2014. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Muoti- ja mainoskuvia, joissa mallina esiintyy Hellevi Keko Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset mallit Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Amerikansuomalaiset henkilöt
Gaylord Silly

Gaylord Silly (ranskankielinen lausunta: [siˈje]; s. 20. helmikuuta 1986) on ranskalais-seychelliläinen juoksija, joka edustaa kansainvälisesti Seychellejä. Silly on syntynyt Ranskan Vendômessa seychelliläiselle äidille ja ranskalaiselle isälle. Hänellä on Ranskan ja Seychellien kaksoiskansalaisuus. Sillyn päälajit ovat 3000 metrin estejuoksu, 800 metrin juoksu ja maastojuoksu. 3000 metrin estejuoksussa hän teki henkilökohtaisen ennätyksensä (8:57:71) Coulainesissa 21. toukokuuta 2017. 800 metrin juoksun ennätysaikansa (1:54:14) hän on juossut Aubiéressä 5. tammikuuta 2013. Silly sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailujen 3 000 metrin estejuoksussa 12:nneksi 2012. Hän on osallistunut viisi kertaa maastojuoksun MM-kilpailuihin sijoittuen parhaimmillaan 104:nneksi 2015. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin alkuerissä 2012 ja 1 500 metrillä 2022. Puolimaratonin MM-kilpailuissa hän oli 89:s 2009. == Lähteet == Luokka:Ranskalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Ranskalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Seychelliläiset yleisurheilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo arvonimistä

Luettelo arvonimistä voi tarkoittaa seuraavia Wikipedian artikkeleja: * Arvonimet Suomessa, artikkeli arvonimistä Suomessa, jossa on käytössä olevien arvonimien luettelo ryhmittäin * Luettelo Suomessa itsenäisyyden aikana myönnetyistä arvonimistä * Rankijärjestelmä, venäläinen virka-arvojen 14-luokkainen hierarkia vuosina 1722–1917
Sound & Fury

Sound & Fury () oli Edward Vesalan järjestämä jazz-musiikkityöpaja, josta muodostui yhtye Edward Vesala Sound and Fury (myös Saund and Fury, kuten nimi kirjoitettiin Lumi-albumilla). Yhtye esiintyi Vesalan neljällä viimeisellä soolo-albumilla Lumi (albumi), Ode to Death of Jazz, Invisible Storm ja Nordic Gallery. Yhtye julkaisi myös yhden singlen, Winds of Sahara / I Tell You Story. Vuonna 2013, lähes neljätoista vuotta Vesalan kuoleman jälkeen, yhtye julkaisi lähinnä Vesalan levyttämättömästä materiaalista albumin Pulsacion. Tuorein levytys on Vesalan, Haarlan ja Tapion sävellyksistä koostuva Thundering Of Dawn -levy vuodelta 2018. Yhtye soittaa myös muutamalla Sielun Veljien Musta Laatikko -kolmoisalbumin kappaleella. Yhtyeen nimen kirjoitusasu vaihtelee, esimerkiksi Lumi-albumin kannessa yhtyeen nimi on muodossa Edward Vesala Saund and Fury. ==Levytysluettelo== * Lumi (1986) * Ode to Death of Jazz (1989) * Invisible Storm (1991) * Nordic Gallery (1994) * Pulsacion (2013) * Thundering Of Dawn (2018) Luokka:Suomalaiset jazzyhtyeet
Paavo Räisänen

Paavo Veikko Räisänen (14. helmikuuta 1906 Helsingin maalaiskunta – 5. tammikuuta 1998)Räisänen Paavo Veikko, Huutijärven hautausmaa, Kangasala, hautapaikka 1-02-05-021-022, viitattu 25.4.2023Kuka kukin on 1954 oli suomalainen nuortenkirjailija.Suomen Kirjailijat 1945–1980, Räisänen, Paavo Veikko, sivu 581, toimittajat Maija Hirvonen, Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, Helsinki 1985 Räisänen pääsi keskikoulusta 1922 ja suoritti valtion rautateiden liikennevirkailijatutkinnon vuonna 1926. Suomen urheiluliiton valmentajakurssin Räisänen suoritti vuonna 1938. Rautatievirkailijana Räisänen toimi 1925–1928 ja sanomalehtimiehenä 1928–1930. Räisänen valmistui Rauman seminaarista kansakoulunopettajaksi vuonna 1933. Kansakoulunopettajana hän toimi Kaustisella 1933–1934, Punkalaitumella 1934–1937, Lapinjärven Porlammilla 1937–1947, Pohjaslahdella 1947–1949 ja Kangasalan Liuksialassa vuodesta 1949 vuoteen 1966. Räisänen toimi urheiluneuvojana ja urheilulautakunnan jäsenenä eri kunnissa. Kansakoulun liikuntakasvatusliiton sihteerinä hän oli vuonna 1946 ja sen johtokunnan ja työvaliokunnan jäsenenä vuodesta 1946. Räisäsen vanhemmat olivat ratamestari Adam Räisänen ja Ida (o.s. Höglund). Puoliso oli kansakoulunopettaja Greta Sylvia (o.s. Haukka) vuodesta 1935. Räisäsen kotikunta oli Kangasala, jossa hän asui vuodesta 1949. Hän harrasti kuntourheilua, kirjallisuutta ja puutarhanhoitoa. == Teoksia == * Kansakoulu-urheilun pistetaulukko. Koulutarpeiden keskusliike, Helsinki 1937 * Kansakoulun yleisurheilu. WSOY 1939 * Urheilupojan joulukirja ; toimittanut Paavo Räisänen. Otava 1940 * Sata voimistelu- ja urheiluleikkiä ; koonn. Paavo Räisänen ym. Valistus, Helsinki 1946, 3. painos 1953 * Nuorten yleisurheilun pistetaulukko ; tekijät Toivo Ahjopalo, Paavo Räisänen. Kansakoulun liikuntakasvatusliitto, Helsinki 1947, 6. painos 1966 * Jokapojan ja tytön kuntokirja ; tekijät Paavo Räisänen, Toivo Ahjopalo. Valistus, Helsinki 1948, 2. painos 1952 * Poikien urheilukirja 5 ; toim. Paavo Räisänen. Valistus, Helsinki 1949 * Koululaisen urheilukirja v. 1950. Suomen kansakoulunopettajain liitto, Helsinki 1951 * Jokapojan urheiluopas ; tekijät Paavo Räisänen, Mikko Kajaani. Otava 1951 * Näin opetan urheilua : kansakoulu-urheilun käsikirja ; laatineet Paavo Räisänen ym. Valistus, Helsinki 1952 * Yöllinen yllätys : kertomus huimasta helluntairetkestä ja sen seuraamuksista. Valistus, Helsinki 1956 * Saaren sankarit. Seikkailusarja 16. Valistus, Helsinki 1962 == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Mirjami Suonio

Aino Mirjami Suonio (o.s. Oittinen, 11. huhtikuuta 1906 Helsinki – 21. huhtikuuta 1987 Ródos)Kuolleita: Osastosihteeri Mirjami Suonio. Helsingin Sanomat 19.5.1987, s. 14 oli suomalainen lastenkirjailija ja radiojuontaja. Mirjami Suonion vanhemmat olivat postihallituksen liikenneosaston johtaja Pekka Oittinen ja laulunopettaja Minna Kajaan. Hän oli naimisissa oopperalaulaja ja näyttelijä Aatto Antero Suonion (1897–1944) kanssa. Jäätyään leskeksi Suonio aloitti Yleisradion palveluksessa ja toimi puheohjelmien osaston sihteerinä eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1967 asti. Varsinaisen toimensa ohella hän teki lapsille tarkoitettua ohjelmaa. Suonio juonsi vuosina 1949–1959 Perheen nuorimmille -nimistä radio-ohjelmaa, jossa hänet tunnettiin nimellä Mirri-täti. == Teoksia == * Mirri-tädin satuja ; kuv. Mauno Oittinen. Otava 1958 == Lähteet == * * Geni.com : Aino Mirjami Suonio (Oittinen) (1906 - d.) ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset lasten- ja nuortenkirjailijat Luokka:Ylen henkilöstö Luokka:Suomalaiset radiokuuluttajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Vuonna 1906 syntyneet Luokka:Vuonna 1987 kuolleet