EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Ethelweard

Ethelweard (Æðelweard, noin 904 – 2. elokuuta 924) oli Edvard Vanhemman poika. Anglosaksien kronikan erään version mukaan Æðelweard ("lukuhaluinen poika") nimitettiin kuninkaaksi. Oletettavasti Etherweard eli erakkona Bridgnorthissa ja Witenagemot valitsi hänet kuninkaaksi Wessexissä isänsä kuoleman jälkeen. Merciassa kuninkaaksi valittiin kuitenkin velipuoli Athelstan. Anglosaksien kronikan Worcesterin käsikirjoitus viittaa Athelstaniin kuninkaana "mercialaisten valitsemana", muiden mukaan hän yksinkertaisesti "peri kuningaskunnan". Ethelweard kuitenkin kuoli Oxfordissa sopivasti oltuaan vallassa vain kuusitoista päivää (tietoa ei ole edesauttoiko Athelstan tämän tapahtumista) ja Athelstanille siirtyivät kaikki isänsä maa-alueet. Ethelweard haudattiin Winchesteriin.http://www.everything2.com/index.pl?node=Athelstan Ethelweardia ei usein lasketa Englannin kuninkaaksi (esimerkiksi brittimonarkian virallinen sivusto http://www.royal.gov.uk) vaan listataan ainoastaan Wessexin kuninkaaksi. == Lähteet == Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:900-vuosikymmenellä syntyneet Luokka:Vuonna 924 kuolleet
Avante!

Avante! (suomennettuna Eteenpäin!) on Portugalin kommunistipuolueen virallinen sanomalehti. Se ilmestyy viikoittain. Avante! ilmestyi ensimmäistä kertaa 5. helmikuuta 1931. Aluksi se julkaistiin epäsäännöllisin aikavälein, mutta 1940-luvun alussa sanomalehteä alettiin julkaista vähintään kerran kuukaudessa. Avante! julkaistaan tabloidina. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Portugalilaiset sanomalehdet
Nyt!

__NOTOC__ Nyt! on suomalaisen laulaja Pauli ”Pate” Mustajärven debyyttialbumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 1984, jolloin ilmestyi myös hänen yhtyeensä Popedan lopullinen läpimurtolevy Harasoo. Sooloalbumi oli ollut Mustajärven haave jo vuodesta 1980 lähtien. Nyt!-levyllä on kymmenen Mustajärven omaa suosikkikappaletta hänen nuoruutensa suosituimmista ulkomaalaisista rock-klassikoista. Käännöksiä teki hänen itsensä lisäksi ainakin Juice Leskinen sekä Popedan toinen perustajajäsen Ilari Ainiala. Albumilta löytyy muun muassa The Sensational Alex Harvey Bandin, The Kinksin, The Rolling Stonesin ja The Eaglesin kappaleita suomenkielisinä käännöksinä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Muusikot == * Pate Mustajärvi – laulu * Seppo Alajoki – kitara * Safka Pekkonen – koskettimet * Juuso Nordlund – basso * Arto Rautajoki – rummut * Vesa Hyrskykari – saksofonit * Toni Lähteenmäki – taustalaulut * Dave Lindholm – akustinen kitara * Jyrki Niemi – pasuuna * Veli-Pekka Niemi – trumpetti * Petri Salonen – viulu * Mika Sundqvist – taustalaulut === Tuotanto === * Mika Sundqvist – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Safka Pekkonen – tuottaja * Pate Mustajärvi – tuottaja == Lähteet == Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit Luokka:Pate Mustajärven albumit Luokka:Cover-albumit Luokka:Mika Sundqvistin tuottamat albumit
Nick Valensi

Nicholas ”Nick” Valensi (s. 16. tammikuuta 1981) on newyorkilaisen The Strokes -yhtyeen kitaristi. == Nuoruus ja koulutus == Valensi on käynyt julkisia kouluja koko elämänsä, paitsi vuoden ajan hän oli New Yorkin Dwight Schoolissa jossa hän tutustui Julian Casablancasiin sekä Fabrizio Morettiin. Valensi valmistui NYC Lab Schoolissa josta jatkoi Hunter Collegeen yhtyekaveri Nikolai Fraituren kanssa. Valensi lopetti kuitenkin opiskelut soittaakseen The Strokesissa kokopäiväisesti. Ennen yhtyeen todellista läpimurtoa hän kuitenkin työskenteli muutamissa Manhattanin ravintoloissa. Valensi oli yhtyeen perustamisen aikoihin vuonna 1999 vain 19-vuotias ja yhtyeen nuorimpana hän joutui lainaamaan yhtyeen muiden jäsenten henkilötodistuksia päästäkseen sisään klubeihin, joissa he soittivat. == Musiikki == Valensi aloitti soittamaan kitaraa ollessaan vain 5-vuotias. Hän sai ensimmäisen sähkökitaransa kahdeksan vanhana. Hän harjoitteli Chuck Berryn kappaleita, ja ollessaan 13-vuotias Valensi tunsi olevansa tarpeeksi hyvä ja lopetti kitaratunnit opetellakseen itse soittamaan. Valensi käyttää useimmiten konserteissa sekä levytyksissä Epiphone Riviera -kitaraa. Hän kehuu sen olevan paras kitara, joka on ikinä valmistettu. Hänen suurimmat idolinsa ja lempiyhtyeensä ovat Slash, The Cars, Leonard Cohen, The Velvet Underground, George Harrison ja Neil Young. == Perhe == Ranskalais-tunisialaisen Valensin isä kuoli pojan ollessa vasta 10-vuotias. Hänen perheeseensä kuuluu myös äiti sekä kaksi siskoa, Céline ja Danielle. Nykyään Valensi on naimisissa näyttelijästä valokuvaajaksi ryhtyneen Amanda De Cadenetin kanssa. Parille syntyivät kaksoset lokakuussa 2006. Luokka:Yhdysvaltalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Siófok

Siófok [] on kaupunki Unkarissa. Se sijaitsee Balatonjärven etelärannalla Somogyn läänissä. Kaupunki on kulttuuri- ja turistikeskus. Se on yksi maan rikkaimmista kaupungeista turismin ansiosta. Siófokissa on 25 822 asukasta (2020), ja sen pinta-ala on 124,66 neliökilometriä. Kaupungin halki virtaa Siójoki. Siófokissa on syntynyt unkarilainen säveltäjä Imre Kálmán. Oulu on ollut vuodesta 1978 Siófokin ystävyyskaupunki. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin kotisivut Luokka:Unkarin kaupungit Luokka:Somogy
Risotto

Risotto (, 'pieni riisi' < , 'riisi') on perinteinen italialainen riisiruoka, joka valmistetaan siihen erityisesti sopivasta riisilajikkeesta. Riisi, sipuli, kasvikset, sienet, liha tai kala ynnä muut ja usein myös juusto haudutetaan padassa siten, että liemenä käytettävä lihaliemi haihtuu lähes pois.Turtia s. 475. Risottoriisinä käytetään imukykyisiä, osittain puuroutuvia riisilajikkeita, kuten arboriota tai carnarolia.Turtia s. 35 ja 82. Risotto on alun perin lähtöisin Pojoen laaksosta, jossa riisiä on kasvatettu. Risotto on milanolaisen keittiön peruspilareita. Risottoa valmistettaessa riisiä freesataan eli kuullotetaan hetken aikaa oliiviöljyssä tai voissa ennen liemen lisäämistä. Erityisen kuuluisa risotto on Risotto alla Milanese, joka keitetään kasvis-, liha- tai kanaliemessä ja maustetaan juustolla ja sahramilla. Milanesessa öljyn ja voin sijasta voidaan käytettää luuydintä sekä laardia. Italiassa on susosiossa myös äyriäisrisotto, joka sisältää langustiineja, kampasimpukoita, katkarapuja ja mustekalaa. Yleensä risottoa valmistettaessa lientä lisätään pieni määrä kerrallaan. Risottoa hämmennetään sen kypsyessä aluksi jatkuvasti ja myöhemmin vähitellen. Liemen täytyy olla kuumaa. Risotto on kypsää, kun sen rakenne on hieman puuromainen. Se on parhaimmillaan, kun se tarjoillaan heti ruoanlaiton jälkeen. Risoton raaka- aineina käytetään usein sieniä ja kasviksia. Monia hyvin samankaltaisia ruokalajeja on olemassa, mutta italialaisen keittiöperinteen mukaan niitä ei tulisi kutsua risotoksi, jollei riisi ole hieman valuvaa. ==Katso myös== *Paella ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == Luokka:Italialainen keittiö Luokka:Riisiruoat
GamePro

GamePro oli yhdysvaltalainen kuukausittain julkaistava videopelilehti. Lehti perustettiin Redwood Cityyn Kaliforniaan vuonna 1989, ja on sittemmin muuttanut päämajaansa kolmesti. Lehti oli tunnettu sen tekijöiden käyttämistä sarjakuvamaisista avatareista. Tämä johti joihinkin syytöksiin, että lehti on suunnattu nuoremmalle ja tavallisemmalle pelikansalle kuin sen kilpailijat. GamePro lopetti avatarien käytön tammikuussa 2004 lehden yleisilmeen muutoksen yhteydessä. Toinen ominaisuus, josta GamePro on tunnettu, on sen mestarivinkit, pienet kuvakaappausten oheen kirjoitetut pelineuvot. Lehdessä on myös huijauskoodipalsta. GameProsta on ilmestynyt useita muunkielisiä versioita, kuten saksalainen, turkkilainen, australialainen, brasilialainen ja kreikkalainen. Jotkin näistä julkaisuista jakavat saman sisällön alkuperäisen version kanssa, kun taas toisissa on samaa vain nimi ja logo. Myös tv-sarja GamePro TV oli olemassa, mutta kilpailu samankaltaisen Video Power -ohjelman kanssa johti sen lopettamiseen lyhyeen. Lehti on lopetettu verkossa ja painettuna versiona vuonna 2011. == Lähteet == ==Aiheesta muualla == * The official GamePron verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet Luokka:Yhdysvaltalaiset videopelilehdet
The Mamas & the Papas

The Mamas & the Papas (ensilevyn kannessa The Mama’s and the Papa’s) oli yhdysvaltalainen nelihenkinen lauluyhtye, joka levytti ja esiintyi vuosina 1965-1968 sekä 1971-1972\. The Mamas & the Papas julkaisi viisi albumia ja saavutti yksitoista Yhdysvaltain TOP 40 -hittiä. Yhtyeen tunnetuimpia ja menestyneimpiä kappaleita ovat "California Dreamin’", "Monday, Monday" ja "Dedicated to the One I Love". == Historia == Yhtyeen johtohahmo oli vuonna 1935 syntynyt John Phillips, jonka varhaisia yhtyeitä olivat The Smoothies ja The Journeyman. Jälkimmäisen hajottua Phillips perusti The New Journeymanin, jonka yksi jäsenistä oli nuori laulaja-malli Michelle Gilliam, josta tuli Phillipsin vaimo.Allmusic Cass Elliot oli Baltimoressa syntynyt laulaja, joka saavutti paikallista menestystä New Yorkissa yhtyeessä The Big 3. Tästä yhtyeestä muodostui The Mugwumps, jonka jäsenenä Elliotin lisäksi oli muun muassa Denny Doherty. Doherty esiintyi muutamilla The New Journeymanin keikoilla vuoden 1964 lopulla, ja The Mamas & the Papas muodostui seuraavana vuonna Elliotin liittyessä ryhmään. Ryhmä siirtyi Kaliforniaan ja lauloi taustoja muun muassa Barry McGuirelle, minkä jälkeen he saivat levytyssopimuksen Dunhill Recordsin kanssa. ”California Dreamin’” nousi vuoden 1966 alussa listaneloseksi ja ”Monday, Monday” ykköseksi. Myöhempiä singlehittejä olivat muun muassa “I Saw Her Again” (#5), “Words of Love” (#5), “Dedicated to the One I Love” (#2) ja “Creeque Alley” (#5). The Mamas & the Papas lopetti vuoteen 1969 mennessä, mutta palasi yhteen loppuvuodesta 1971 ilmestyneen albumin People Like Us myötä. Yhtye hajosi kuitenkin uudelleen seuraavana vuonna.The Vocal Group Hall of Fame: The Mamas & the Papas Yhtyeen albumi If You Can Believe Your Eyes & Ears (1966) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään. == Jäsenet == * John Phillips (k. 2001) * "Mama" Cass Elliot (k. 1974) * Michelle Phillips (s. 1944, viimeinen elossa oleva pysyvä jäsen) * Denny Doherty (k. 2007) * Lisäksi Jill Gibson (s. 1942) toimi yhtyeen jäsenenä parin kuukauden ajan Michelle Phillipsin korvaajana vuonna 1966. == Diskografia == * If You Can Believe Your Eyes and Ears (1966) US #1 * The Mamas & the Papas (1966) * Deliver (1967) * The Papas & the Mamas (1968) * People Like Us (1971) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * 'The Mamas and The Papas' Vocal Group Hall of Fame sivusto Luokka:Psykedeeliset popyhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset folk rock -yhtyeet Luokka:Yhdysvaltalaiset popyhtyeet Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Rock and Roll Hall of Fame Luokka:Hippiliike Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Henri Toivomäki

Henri Toivomäki (s. 21. helmikuuta 1991 Mäntsälä) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskuspuolustajana pelannut Toivomäki pelasi Veikkausliigassa yli 200 ottelua. == Seurajoukkueura == === Juniorivuodet === Toivomäki aloitti seitsemänvuotiaana jalkapallon Mäntsälän Urheilijoiden (MU) vuosina 1989–1991 syntyneiden joukkueessa. Toivomäki jatkoi MU:ssa vuoden 2004 alkuun, jonka jälkeen siirtyi ensin lahtelaisen FC Reippaan vuonna 1991 syntyneiden ikäluokkaan. Sieltä matka jatkui Reippaan B-junioreihin 2005 kesällä ja sen jälkeen A-junioreihin. Toivomäki osallistui Pohjola Cupiin Uudenmaan piirin joukkueessa kahdesti, vuonna 2004 (sijoitus 5.) ja 2005 (sijoitus 1.). Vuoden 2005 Pohjola Cupissa Toivomäki valittiin ikäluokan lupaavimmaksi pelaajaksi ja näin ollen myös tähdistökentälliseen. Samana vuonna hänet valittiin Uudenmaan piirin vuoden poikapelaajaksi. Toivomäki pelasi kesällä 2005 myös Nike Premier Cupissa Reippaan vuonna 1991 syntyneiden mukana. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Reippaan riveissä Toivomäki saavutti lisäksi Tanskassa kansainvälisessä Dana Cup -turnauksessa kolmannen sijan vuonna 2004. === Lahti ja Atalanta === Toivomäki teki Veikkausliiga-seura FC Lahden kanssa elokuussa 2006 vuoteen 2008 asti ulottuneen sopimuksen, joka sisälsi option vuoteen 2010 saakka. Lahti käytti option ja Toivomäki pelasi vielä tammikuun 2010 loppuun asti Lahdessa, kunnes siirtyi puolen vuoden lainasopimuksella Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelanneeseen Atalantaan. Liigaotteluita Toivomäelle kertyi ennen Italiaan siirtymistä yhteensä 39: kaudella 2008 15 ottelua (14 avauksessa) ja 2009 24 ottelua (kaikki avauksessa). Hän saavutti Lahden riveissä Veikkausliigan pronssia vuonna 2008. Vuonna 2009 Lahti osallistui Eurooppa-liigaan, jossa Toivomäki pelasi täydet minuutit kaikissa kuudessa joukkueen ottelussa. Atalantassa Toivomäki pelasi seuran alle 20-vuotiaiden Primavera-joukkueessa. Seura putosi Serie A:sta Serie B:hen kauden 2009–2010 päätteeksi, eikä käyttänyt Toivomäen lainasopimuksessa ollutta osto-optiota. Toivomäki palasi heinäkuussa 2010 Lahteen ja pelasi kauden 2010 aikana yhdeksän Veikkausliiga- ottelua joukkueen riveissä. Myös Lahden kausi päättyi putoamiseen. === Ajax === Tammikuussa 2011 Toivomäki siirtyi 2,5-vuotisella sopimuksella alankomaalaiseen Ajaxiin. === KuPS === Toivomäki siirtyi KuPSiin kaudeksi 2021. Hän toimi KuPSin kapteenina kausilla 2022 sekä 2023. Toivomäki sai osuman päähänsä pallontavoittelutilanteessa kesällä 2023 pelatussa Konferenssiliigan karsintaottelussa Derry Cityä vastaan. Tutkimustulosten valmistuttua Toivomäki päätti lopettaa pelaajauransa lääkärien suosituksesta. == Maajoukkueura == U21 maaotteluita Toivomäelle on kertynyt kesäkuuhun 2012 mennessä kymmenen, ja poikamaaotteluita 39, maaleja kaksi. Maajoukkueissa hän on saavuttanut alle 17-vuotiaiden avoimen Pohjois­maiden mestaruus­turnauksen pronssin. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Junkers

Junkers oli saksalainen lentokonetehdas, joka oli kokometallisten koneiden uranuurtaja. Sen perusti Hugo Junkers. Yhtiö toimi Dessaussa Saksassa. ==Historia== Yhtiön historia alkoi Junkers J1-koneella vuonna 1914. Työ keskeytyi ensimmäisen maailmansodan alkamisen vuoksi, mutta prototyypin ensilento tapahtui vuonna 1915. J2 oli sen variaatio. J3:ssa käytettiin teräslevyn sijasta duralumiinia. J4 otettiin sarjatuotantoon: sitä valmistettiin 186 kappaletta. J8 pääsi myös sarjatuotantoon Fokkerin valmistamana tunnuksella J10. J11 oli viimeinen sodanaikainen Junkers–malli. Sodan jälkeen Fokker valmisti lisenssillä Junkersin koneita Hollannissa, koska Versailles’n rauhansopimus kielsi lentokoneiden valmistuksen Saksalta. J8-koneesta Junkers teki hyvin myyneen F-13-matkustajakoneen, joita myös osittain Junkersin omistama suomalainen lentoyhtiö Aero hankki. Vuonna 1926 valmistukseen tulivat Junkers W 33 ja Junkers W 34, joilla oli sekä sotilas- että siviilitilaajia. Koneet saavuttivat useita maailmanennätyksiä. Junkers pohti vuonna 1924 80-paikkaisen koneen suunnittelua. Myöhemmin tämän esitutkimuksen tietoja käytettiin Junkers G.38-koneen suunnittelussa. Lufthansa otti koneen käyttöönsä. 1930-luvulla Junkers sai uudelleen varusteltavalta Luftwaffelta tilauksia kuljetuskoneista: Junkers Ju 52 ja Junkers Ju 90. Ju 52:n suunnittelu oli alkanut jo vuonna 1928. Ranska ja Espanja valmistivat niitä vielä 1940-luvun jälkipuolellakin. Junkers Ju 86 -pommittaja tilattiin vuonna 1934, sen pinnoitteena ei enää käytetty aaltopeltiä koneen aerodynamiikan parantamiseksi. Seuraaja oli Junkers Ju 89. 1930-luvun alun lamavuosina yhtiön taloudellinen tilanne heikkeni siinä määrin, että valtio otti sen hallintaansa vuonna 1933.Raunio, Jukka: "Lentäjän näkökulma IV" sivu 194. Jukka Raunio, 1998 Hugo Junkers syrjäytettiin samalla yhtiön johdosta. Uudeksi johtajaksi valittiin Heinrich Koppenberg. Hugo Junkers kuoli vuonna 1935. ==Sota-aika 1939-1945== Sotakoneita: * Saksan ilma- maa-sotastrategian mukainen syöksypommikone Junkers Ju 87 Stuka * Junkers Ju 88 * Junkers Ju 188 * Junkers Ju 388 Sodan lopulla yhtiö tuotti suihkumoottoreita Me 262-hävittäjiin. Junkers kehitti sodan lopulla kuusimoottorista suihkumoottoripommittajaa Junkers Ju 287. ==Junkers fuusioidaan== Yhtiö jatkoi toimintaansa toisen maailmansodan jälkeen ja fuusioitui Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB) -yhtiöön. ==Junkers-lentokoneet== *Junkers J1, 1915 *Junkers J2, 1916 *Junkers F13, 1919 *Junkers A50, 1929 *Junkers G24 *Junkers G.38, 1929 *Junkers W 33, 1926 *Junkers W 34, 1933 *Junkers Ju 52 Tante Ju *Junkers Ef 61 *Junkers Ju 86 *Junkers Ju 87 Stuka *Junkers Ju 88 *Junkers Ju 89 *Junkers Ju 90 *Junkers Ju 188 Rächer *Junkers Ju 248 (Me 263) *Junkers Ju 252 *Junkers Ju 287 *Junkers Ju 288 *Junkers Ju 290 *Junkers Ju 322 Mammut *Junkers Ju 352 Herkules *Junkers Ju 388 Störtebeker *Junkers Ju 390 *Junkers Ju 488 *Junkers EF 132 ===Jumo- lentokonemoottorit=== *Junkers Jumo 210 *Junkers Jumo 211 *Junkers Jumo 213 *Junkers Jumo 222 *Junkers Jumo 004 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *www.junkers.de - Official Junkers Page *www.junkers.de.vu
Graveland

Graveland on puolalainen black metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 1992. Lyriikoiden aiheita pääasiassa nationalismi, luonto ja pakanuus. ==Diskografia== ===Studioalbumit=== * Carpathian Wolves (1994, uudelleenjulkaistu 2003) * Thousand Swords (1995, uudelleenjulkaistu 2001) * In the Glare of Burning Churches (1996, uudelleenjulkaistu demo sisältäen uusia kappaleita) * Following the Voice of Blood (1997) * Immortal Pride (1998) * Raiders of Revenge (2000, split albumi Honor-yhtyeen kanssa) * Creed of Iron / Prawo Stali (2000, julkaistu englannin ja puolan kielellä) * Memory and Destiny (2002) * The Fire of Awakening (2003) * Dawn of Iron Blades (2004) * Fire Chariot of Destruction (2005) * Will Stronger Than Death (2007) ===Demot=== * Necromanteion (1992) * Promo June '92 (1992) * Drunemeton (1992) * Epilogue (1993) * In The Glare of Burning Churches (1993) * The Celtic Winter (1993) * Following the Voice of Blood (1997) * Epilogue/In the Glare of Burning Churches (1999, kahden demon yhdistelmä) ===EP:t=== * "The Celtic Winter" (1994, sisältää kaksi uutta kappaletta joita samannimisellä demolla ei ole) * "Impaler's Wolves" (1999, kahden kappaleen EP, jossa uusi versio kappaleesta Carpathian Wolves) * "Raise Your Sword!" (2001) * "Blood of Heroes" (2002) ==Aiheesta muualla== *Viralliset sivut * * Luokka:1990-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:2000-vuosikymmenen yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Puolalaiset black metal -yhtyeet
Arthur Benjamin

Arthur Leslie Benjamin (18. syyskuuta 1893 Sydney – 10. huhtikuuta 1960 Lontoo) oli australialainen säveltäjä. Benjamin opiskeli Royal College of Musicissa ja palveli ensimmäisen maailmansodan aikana ilmavoimissa. Vuonna 1919 hänestä tuli Sydneyssä pianonsoiton professori. Vuonna 1921 hän palasi Englantiin, jossa hänen oppilaitaan oli muiden muassa Benjamin Britten. Benjamin kuoli syöpään vuonna 1960. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oopperoita (The Devil Take Her, Prima Donna, Mañana), orkesteriteoksia, lauluja, elokuvamusiikkia ja vuonna 1938 sävelletty Jamaican Rumba. Hän kirjoitti myös teoksen Storm Clouds Alfred Hitchcockin elokuvaan Mies joka tiesi liikaa. Luokka:Australialaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
Vasili Tšuikov

Vasili Ivanovitš Tšuikov (; 12. helmikuuta 1900 – 18. maaliskuuta 1982) oli Neuvostoliiton marsalkka, joka toisen maailmansodan aikana sai kahdesti, vuosina 1944 ja 1945, Neuvostoliiton sankarin arvonimen. Vasili Tšuikov syntyi 12. helmikuuta vuonna 1900 talonpoikaisperheeseen. Hän liittyi puna-armeijaan Venäjän vallankumouksen aikana ja opiskeli myöhemmin Frunzen sotilasakatemiassa. Hän palveli vuosina 1926–1927 Kiinassa Tšiang Kai-šekin sotilasneuvonantajana sekä osallistui Itä-Puolan valtaamiseen vuonna 1939 ja osallistui myös talvisotaan seuraavana vuonna. Toukokuussa 1942 hänet kutsuttiin takaisin ja nimitettiin ottamaan 62. armeijan komento Stalingradin taistelussa. 62. armeija ylennettiin 8. kaartinarmeijaksi voitokkaan taistelun jälkeen. Hän komensi 8. kaartinarmeijaa osana 1. Valko-Venäjän rintamaa ja johti sen etenemistä Puolan halki kohti Berliiniä, jonka puna-armeija valtasi Berliinin taistelussa huhtikuussa 1945. Sodan jälkeen hän jäi Saksaan ja oli 1949–1953 Neuvostoliiton armeijan Saksan-joukkojen komentaja. Sen jälkeen hänet nimitettiin Kiovan sotilaspiirin komentajaksi. Palvellessaan Kiovassa vuonna 1955 hänet ylennettiin Neuvostoliiton marsalkaksi. Vuosina 1960–1964 Tšuikov toimi Neuvostoliiton maavoimien komentajana ja Neuvostoliiton apulaispuolustusministerinä. Vuodesta 1961 alkaen hän oli myös Neuvostoliiton siviilipuolustuksen johtaja. Lisäksi hän oli myös puolustusneuvoston johtaja 1961–1972, jolloin hän jäi eläkkeelle. Tšuikov oli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1961 kuolemaansa asti, 18. maaliskuuta 1982. Tšuikov toimi asiantuntijana Stalingradin taistelun muistomerkin rakentamisessa. Muistomerkki rakennettiin entisen tataarien hautakummun Mamajevin kurgaanin päälle, johon myös Tšuikov haudattiin. Hänestä tuli ensimmäinen marsalkka, joka on haudattu Moskovan ulkopuolelle. ==Lähteet== == Teokset == *Tšuikov, V. I.: Tien alku - Stalingrad . Suomentanut Esa Adrian. Helsinki: Tammi, 1964. *Tšuikov, V. I.: Tien loppu - Berliini . Helsinki: Tammi, 1965. == Aiheesta muualla == Luokka:Neuvostoliiton marsalkat Luokka:Neuvostoliiton sankarit Luokka:Neuvostoliittolaiset toisen maailmansodan sotilaat Luokka:Vuonna 1900 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Los Angeles Rams

Los Angeles Rams on vuonna 1936 perustettu amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisjoukkue, jonka kotipaikka on Inglewood, Kalifornia. Los Angeles Rams pelaa National Football Leaguen National Football Conference-sarjassa. Rams pelaa kotiottelunsa SoFi Stadiumilla. Rams on voittanut kaksi NFL:n mestaruutta (1945 ja 1951) ja kaksi Super Bowlia (1999 ja 2022). Seuran omistaja on Stan Kroenke. Los Angeles Rams oli vuonna 2023 Forbesin listauksessa maailman viidenneksi arvokkain urheiluseura 6,9 miljardin dollarin arvolla. == Historia == Rams aloitti NFL:ssä vuonna 1937 Clevelandissa Ohion osavaltiossa. Vuonna 1946 nimi vaihtui Los Angeles Ramsiksi, kun joukkue muutti Los Angelesiin Kalifornian osavaltioon. Vuonna 1980 Rams säilytti nimensä, kun joukkue muutti Los Angeles Memorial Coliseum -stadionilta Anaheim Stadiumille Anaheimiin, Kaliforniaan. Vuonna 1995 joukkue siirtyi St. Louisiin, jossa se pelasi 66 000 hengen Edward Jones Dome -stadionilla. 2016 joukkueen Los Angelesiin siirtymisen jälkeen joukkue pelasi Los Angeles Memorial Coliseumissa, kunnes uusi areena valmistui. Tammikuussa 2016 NFL päätti joukkueen siirtämisestä takaisin Los Angelesiin, jonne joukkue siirtyi pelaamaan kaudeksi 2016. === Super Bowl LVI === Los Angeles Rams voitti NFC:n mestaruusottelussa San Francisco 49ersin maalein 20–17 ja täten pääsylipun Super Bowliin. Los Angeles Rams otteli Super Bowl LVI:ssa Cincinnati Bengalsia vastaan. Ottelu pelattiin 13. helmikuuta 2022 SoFi Stadiumilla, Ingelwoodissa, Kaliforniassa. Los Angeles Rams voitti Cincinnati Bengalsin maalein 23–20. Joukkueen valmentaja Sean McVay on kaikkien aikojen nuorin valmentaja, joka on johtanut joukkueensa Super Bowliin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Los Angeles Ramsin viralliset kotisivut Luokka:National Football League -seurat Luokka:Vuonna 1937 perustetut urheiluseurat Luokka:Los Angelesin urheilu
Athelstan

Athelstan (Æþelstān, n. 895 – 27. lokakuuta 939) oli Englannin kuningas vuosina 924–939. Hän oli Edvard Vanhemman vanhin poika ja Alfred Suuren pojanpoika. Hänen äitinsä Ecgwynn oli luultavasti Edvardin rakastajatar eikä virallinen aviopuoliso. Isänsä ja isoisänsä tapaan Athelstan oli erinomainen sotilasjohtaja ja laajensi valtakuntaa merkittävästi. Vaikka hänen edeltäjänsä olivat kutsuneet itseään Englannin kuninkaaksi, Athelstan oli ensimmäinen de facto Englannin kuningas. == Valtakausi == Kun Edvard Vanhempi kuoli heinäkuussa 924, hänen seuraajakseen tuli, ainakin Wessexissä, hänen vanhin aviolapsensa Ethelweard. Merciassa kuninkaaksi valittiin kuitenkin Athelstan. Anglosaksien kronikan Worcesterin käsikirjoitus viittaa Athelstaniin kuninkaana "mercialaisten valitsemana", muiden mukaan hän yksinkertaisesti "peri kuningaskunnan". Ethelweard kuitenkin kuoli sopivasti oltuaan vallassa vain kuusitoista päivää (tietoa ei ole edesauttoiko Athelstan tämän tapahtumista) ja Athelstanille siirtyivät kaikki hänen isänsä maa-alueet. Athelstan valloitti vuosina 927–928 Jorvikin (York) tanskalaisilta (hänen sisarensa oli naitettu vuonna 926 kruunajaisten jälkeen Yorkin viikinkikuningas Sihtricille) ja miehitti Northumberlandin. Anglosaksien kronikan mukaan muut Ison-Britannian hallitsijat näyttäisivät alistuneen hänelle Bamburghissa. Vuonna 937 Athelstan voitti Brunanburhin taistelussa Skotlannin kuninkaan Konstantin II:n sekä walesilaisten ja Dublinin tanskalaisten kokoaman liiton. Taistelussa kaatui viisi brittikuningasta (joidenkin lähteiden mukaan irlantilaista) ja seitsemän jaarlia. Athelstanin laatimat lait vahvistivat kuninkaallista kontrollia laajassa kuningaskunnassa. Hän myös solmi vahvat yhteydet manner-Eurooppaan. Useat hänen sisaristaan ja sisarpuolistaan naitettiin ympäri Euroopan hoveja: Eadgifu nai Kaarle Yksinkertaisen, Eadhild frankkien herttuan Hugo Suuren, Eadgyth Länsi-Rooman tulevan keisarin Otto I Suuren ja Aelfgifu Burgundin Konrad III:n. Norjan ensimmäisen kuninkaan Harald Kaunotukan nuorin poika Haakon Hyvä oli hänen kasvattipoikansa. Athelstan kuoli Gloucesterissa valtansa huipulla lapsettomana. Hänet haudattiin Malmesburyn luostariin. Valta siirtyi hänen nuoremmalle velipuolelleen Edmundille. == Lähteet == * History of Monarchy - Athelstan * * Athelstan@Everything2.com ===Viitteet=== Luokka:Englannin anglosaksikuninkaat Luokka:Jorvikin kuninkaat Luokka:Vuonna 835 syntyneet Luokka:Vuonna 939 kuolleet
Cannes Classical Awards

Cannes Classical Awards oli vuonna 1995 perustettu klassisen musiikin palkinto, joka myönnetään MIDEMin musiikkimessujen yhteydessä Cannesin kaupungissa Ranskassa. Palkinnot jaettiin vuosittain parhaille taidemusiikin levytyksille noin kahdessakymmenessä eri luokassaClassicstoday.com . Sen seuraaja on vuodesta 2011 alkaen ICMA. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut , Luokka:Klassisen musiikin tapahtumat Luokka:Musiikkipalkinnot Luokka:Ranskan tapahtumat Luokka:Cannes
Hamm

Hamm on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa Saksassa. Kaupunki sijaitsee Lippejoen varrella, Ruhrin metropolialueen koillisosassa ja on pinta-alaltaan noin 226 km². Vuoden 2022 lopussa siellä oli 180 849 asukasta. Hamm muodostaa oman kaupunkipiirinsä (kreisfreie Stadt), eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista. Hammin perusti Markin kreivi Adolf I vuonna 1226. Sana Hamm tarkoittaa ”kulmaa” vanhassa alasaksan murteessa, jota alueella tuolloin puhuttiin; nimitys tulee kaupungin sijainnista Lippe- ja Ahse-jokien liki suorakulmaisessa yhteenvirtauskohdassa. Vuonna 1469 Hammista tuli Hansaliiton jäsen, ollen yksi tärkeimmistä alueensa silloisista keskittymistä. 1800-luvulla kivihiilen kaivu sekä teräksen tuotanto tuli Hammissa tärkeäksi, kuten myös muualla Ruhrin alueella. Vaikka Hamm on ollut olemassa jo keskiajalta lähtien, kaupungin vanhojen rakennusten kanta ei ole kovinkaan suuri. Tämä johtuu niin kolmikymmenvuotisen sodan tuhoista kuin toisen maailmansodan ilmapommituksista, joissa molemmissa valtaosa kaupungin rakennuskannasta tuhoutui. Hammissa on yksi Euroopan suurimmista hindutemppeleistä, 2002 valmistunut Sri Kamadchi Ampalin temppeli. Hammissa on tärkeä rautateiden risteysasema. Kaupunki sijaitsee Bundesautobahn 1:n ja Bundesautobahn 2:n risteämiskohdan lähellä. Kaupungissa on runsaasti raskasta teollisuutta, joka tuottaa muun muassa johtoja, kaapeleita ja elektroniikkaa. == Ystävyyskaupungit == Hammilla on yhdeksän ystävyyskaupunkia: * Neufchâteau, Ranska, vuodesta 1967 * Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat, vuodesta 1969 * Bradford, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1976 * Chattanooga, Tennessee, Yhdysvallat, vuodesta 1977 * Mazatlán, Meksiko, vuodesta 1978 * Toul, Ranska, vuodesta 1987 * Oranienburg, Brandenburg, Saksa, vuodesta 1990 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin viralliset sivut Luokka:Nordrhein- Westfalenin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Nepos

Nepos voi viitata seuraaviin antiikin roomalaisiin henkilöihin: * Cornelius Nepos (noin 110–25/24 eaa.), kirjailija * Julius Nepos (noin 430–480), Länsi- Rooman keisari.
Kagoshiman prefektuuri

Kagoshiman prefektuuri () on yksi Japanin 47:stä prefektuurista. Prefektuuri sijaitsee Kyūshūn saarella Japanissa ja sen pääkaupunki on Kagoshima. == Maantiede == Kagoshiman prefektuuri sijaitsee Kyūshūn saaren eteläisimmässä päässä. Sen naapuriprefektuurit ovat Kumamoto pohjoisessa ja Miyazaki idässä. Muilta suunnilta sitä ympäröi Tyynimeri. Rantaviivaa prefektuurissa on saaret mukaan lukien 2 632 kilometriä. Yli 100 metriä leveitä saaria on 145, joista vain 27 on asuttuja. Prefektuurin eteläreunassa sijaitsevat Satsuman ja Ōsumin niemimaat ja niiden välissä Kagoshiman satama. Prefektuurin maaperä on tuliperäistä ja alueella on runsaasti sekä aktiivisia että uinuvia tulivuoria. Näistä tunnetuin on Kagoshiman satamassa sijaitseva edelleen aktiivinen Sakurajima. === Ilmasto === Prefektuurin vuoden keskilämpötila on 18.5 °C. == Aluejako == Kagoshiman prefektuuri jakautuu 19 kaupunkiin ja 24 muuhun kuntaan, joista 20 on maaseutukaupunkeja ja neljä kyläkuntia. Kunnat kuuluvat kahdeksaan piirikuntaan, joilla ei ole hallinnollista merkitystä. ;Kaupungit *Aira *Akune *Amami *Hioki *Ibusuki *Ichiki-Kushikino *Isa *Izumi *Kagoshima (pääkaupunki) *Kanoya *Kirishima *Makurazaki *Minami-Kyūshū *Minami-Satsuma *Nishinoomote *Satsuma-Sendai *Shibushi *Soo *Tarumizu ;Kunnat piirikunnittain Piirikunta Kunta Aira Yūsui Izumi Nagashima Kagoshima Mishima · Toshima Kimotsuki Higashi-Kushira · Kimotsuki · Kinkō · Minami-Ōsumi Kumage Minami- Tane · Naka-Tane · Yakushima Ōshima Amagi · China · Isen · Kikai · Setouchi · Tatsugō · Tokunoshima · Uken · Wadomari · Yamato · Yoron Satsuma Satsuma Soo Ōsaki == Historia == Merkkejä Yayoi-kauden asutuksesta on näkyvillä ympäri Kagoshimaa. Nykyinen prefektuuri koostuu vanhoista Ōsumin ja Satsuman provinsseista. pienoiskuva|Satanniemi, Kyūshūn eteläisin kolkka == Talous == Kagoshima keskittyy elintarviketeollisuuteen ja sillä on laaja tarjonta kala- ja maataloustuotteita. Mustat siat ja naudat sekä vihreä tee ovat prefektuurin erikoisuuksia. Kagoshima on ainoa prefktuuri Japanissa josta löytyy avaruustutkimukseen ja rakettien laukaisuun tarkoitetut välineet. == Turismi == Yakushiman saarella kasvaa, ainoastaan kyseisellä saarella tavattuja, tuhansia vuosia vanhoja sugi-puita (Cryptomeria japonica). Alue kattaa 21 prosenttia saaresta ja se valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon ensimmäisten joukossa Japanissa 1993. Muita suosittuja vierailupaikkoja prefektuurissa ovat Reimei-kanin museo, Kirishiman ulkoilmamuseo ja Amamin puisto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kagoshiman prefektuurin viralliset sivut *
Sihtric

Sihtric, tunnettu myös iirinkielisellä nimellä Sihtric Caoch ('yksisilmäinen'), skandinaaviselta nimeltään todennäköisesti Sigtrygg (k. 927), oli Dublinista lähtöisin ollut viikinkikuningas, joka hallitsi Jorvikin (York) kuninkaana 900-luvun alussa. Ennen tuloaan kuninkaaksi hän oli linnoittautunut Dubliniin vuonna 917 ja torjui Taran kuninkaan yrityksen ajaa hänet pois kukistamalla tämän Islandbridgen taistelussa vuonna 919. Vuonna 920, sukulaisensa Jorvikin kuninkaan Ragnallin kuoltua, hän siirtyi Jorvikiin tullen uudeksi kuninkaaksi. Hän hyökkäsi Mercian kuningaskuntaan Merseyjoelta, joka muodosti osan Jorvikin ja Mercian välisestä rajasta. Vuonna 926 Sihtric meni naimisiin Englannin kuninkaan Athelstanin siskon kanssa. Sihtric kuoli yllättäen vuotta myöhemmin.Higham, Kingdom of Northumbria, s. 186–190; Stenton, Anglo-Saxon England, s. 339–340. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Jorvikin kuninkaat Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 927 kuolleet
Oscar Peterson

Oscar Emmanuel Peterson CC, CQ, O.Ont., (15. elokuuta 1925 Montréal – 23. joulukuuta 2007) oli kanadalainen jazzpianisti ja säveltäjä. Peterson aloitti viiden ikäisenä uransa soittamalla ensin trumpettia ja pianoa. Sairastuttuaan tuberkuloosiin seitsemänvuotiaana hän siirtyi kuitenkin pianoon. Peterson kasvoi 1930–1940-lukujen mustan musiikin maailmassa ja imi vaikutteita sellaisilta stride- ja swingpianisteilta kuin Teddy Wilson, Nat King Cole, James P. Johnson ja Art Tatum. Vähitellen Peterson keräsi mainetta lahjakkaana muusikkona ja siirtyi vakituiseen työhön kanadalaiselle radioasemalle. Tässä vaiheessa hänen soittonsa oli lähellä blues-pohjaista boogie woogieta Petersonin ensiesiintyminen legendaarisessa Carnegie Hallissa, New Yorkissa oli jo vuonna 1949, jolloin hän siirtyi myös Yhdysvaltojen konserttilavoille. Uudessa kotimaassaan Petersonista tuli pian 1950-luvun alussa tunnetuin jazzpianisti, joka myös lauloi esikuvansa Colen tapaan. Teknisesti häntä pidettiin pian legendaarisen Art Tatumin vertaisena. Nyt Petersonin tyylissä yhdistyivät swing-pianistien rakkaus melodiseen improvisaatioon ja modernin jazzin harmoniset kokeilut. Erityisesti Petersonin trio, jonka hän muodosti basisti Ray Brownin ja kitaristi Herb Ellisin kanssa nautti suurta suosiota koko vuosikymmenen ajan. Peterson levytti ja konsertoi poikkeuksellisen ahkerasti 1950–1970-luvuilla, jolloin hänen kanssaan soittivat usein mm. Ben Webster, Niels-Henning Ørsted Pedersen, Louis Armstrong, Ella Fitzgerald, Stéphane Grappelli, Clark Terry, Joe Pass, Count Basie ja Stan Getz. Petersonin suosituin levy on Brownin ja rumpali Ed Thigpenin kanssa levytetty Night Train vuodelta 1962, joka koostui niin jazzstandardeista kuin hänen omista sävellyksistään. Vuonna 1993 tapahtunut toispuolinen halvaus katkaisi Petersonin uran kahdeksi vuodeksi, mutta hän kuntoutui ja palasi lavoille. Vaikka Petersonin loistelias tekniikka heikkeni halvauksen myötä, hän säilyi suosittuna esiintyjänä. Petersonin lähestymistapa musiikkiin muuttui yksinkertaisemmaksi. Hänen viimeisten yhtyeidensä jäseniä olivat Ulf Wakenius (kitara), David Young (basso) ja Alvin Queen (rummut). Vuonna 1997 Peterson palkittiin Lifetime Achievement-Grammy -palkinnolla sekä kansainvälisellä Jazz Hall Of Fame -palkinnolla. Säveltäjänä hän jatkoi varsin kauan, ainakin vuonna 2000 julkaistuun levyyn Trail of Dreams - A Canadian Suite asti. 1970- ja 1980-luvuilla Peterson esiintyi useasti Helsingissä muun muassa basisti Niels- Henning Ørsted Pedersenin ja rumpali Martin Drew’n kanssa. Pori Jazzissa Peterson soitti 1986 ja uudelleen 1991, mikä jäi hänen viimeiseksi esiintymisekseen Suomessa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Petersonin kotisivut Luokka:Kanadalaiset pianistit Luokka:Kanadalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Companion of the Order of Canada Luokka:Knight of the National Order of Quebec Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Yakushima

Yakushima () on saari Japanissa. Se sijaitsee Kagoshiman prefektuurissa Japanin eteläisimmän pääsaaren Kyūshūn eteläpuolella. Saarella kasvaa ainutlaatuisia, tuhansia vuosia vanhoja sugi-puita (Cryptomeria japonica). == Luonto == Saaren läpimitta on itä-länsisuunnassa mitattuna 28 km ja etelä- pohjoissuunnassa 24 km. Saaren kokonaispinta-ala on 504 km2 ja sen ympärysmitta on 132 km. Saarella kasvavat sugi-puut voivat elää yli 1 000-vuotiaiksi. Saarella sijaitsee maailman vanhimmaksi ja suurimmaksi sugiksi arveltu puu, Jōmon-sugi. Se on 25,3 metriä korkea ja ympärysmitaltaan 16,4 metriä. Jōmon-sugi löydettiin vuonna 1996 ja se sijaitsee 1 350 metrin korkeudessa. Yakushimassa sijaitsee eteläisen Japanin korkein vuori Miyanoura- dake (1 936 m). Rannikolla ilmasto on subtrooppinen ja vuoden keskilämpötila 19,1 °C. Sisämaahan mennessä ilmasto muuttuu kylmemmäksi. Saarella kasvaa yli 1 900 kasvilajia ja -alalajia, joista 94 on kotoperäisiä. Nisäkäslajeja saarella elää 16 ja lintulajeja 150. Kotopäisiä eläinlajeja ovat ainakin japaninmakakin alalaji Macaca fuscata yakui, sekä japaninhirven alalaji Cervus nippon yakushimae. Saari on osa Kirishima-Yakun kansallispuistoa. Saaresta noin 21 %, eli 10 747 hehtaaria, liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1993 kriteereillä VII ja IX. Perintökohteeksi hyväksymisen merkittävimpänä syynä ovat saaren ikivanhat sugipuut. == Yhteiskunta == Saarella sijaitsee Yakushiman kaupunki, jossa asuu noin 14 000 asukasta. Saarella toimii Yakushiman lentokenttä sekä kaksi satamaa, joista kulkee lauttoja Kyūshūhun. Elokuvan Prinsessa Mononoke ympäristö on saanut inspiraationsa Yakushiman saarelta. == Ilmasto == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Japanin saaret Luokka:Unescon maailmanperintökohteet Japanissa
Marc Raquil

Marc Raquil (s. 2. huhtikuuta 1977 Créteil) on ranskalainen pikajuoksija, jonka päämatka on 400 metriä. Raquil osallistui sisäratojen EM-kisoihin vuonna 2000 ja sijoittui kolmanneksi. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän juoksi toiseksi 400 metrillä ajalla 44,79. Samoissa kisoissa hän juoksi Ranskan joukkueessa 4 × 400 metrin viestissä Leslie Djhonen, Naman Keïtan ja Stéphane Diaganan kanssa alun perin toiseksi, mutta joukkue sai kultaa, kun yksi Yhdysvaltain juoksija jäi kiinni dopingin käytöstä ja heidän joukkueensa suoritus hylättiin. Vuoden 2005 EM-hallikisoissa Madridissa Raquil kuului jälleen viestijoukkueeseen, joka vei voiton 4 × 400 metrin viestissä. Vuonna 2005 hän voitti Eurooppa-cupin kilpailun Firenzessä ajalla 45,80 ja vuotta myöhemmin Malagassa Eurooppa-cupin superliigan kilpailun ajalla 45,89. Göteborgin EM- kisoissa vuonna 2006 Raquil voitti ensimmäisen henkilökohtaisen Euroopan mestaruutensa 400 metrillä. Raquil on tunnettu raivokkaasta loppukiristään, jonka aikana hänen juoksutyylinsä muuttuu kulmikkaaksi ja nykiväksi. Pariisin MM-kilpailuissa hän oli 400 metrin loppukilpailussa viimeisenä vielä loppusuoran alkaessa mutta nousi pronssille. Myös Göteborgin EM-kilpailuissa hän nousi vasta viime metreillä Vladislav Frolovin ohi kultaan. == Henkilökohtaiset ennätykset == * 200 metriä – 21,03 (2001) * 400 metriä – 44,79 (2003) * 800 metriä – 1.50,90 (2003) == Lähde == * Luokka:Ranskalaiset pikajuoksijat Luokka:Vuonna 1977 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saint-Tropez (televisiosarja)

Saint-Tropez (Sous le soleil 'Auringon alla') on ranskalainen saippuaooppera, jota tuotettiin vuosina 1996–2008. Sarjan tapahtumat sijoittuvat nimensä mukaisesti Saint-Tropeziin Côte d'Azurille, ja sen pääosissa ovat kolme ystävätärtä, Jessica, Laure ja Caroline. Sarjassa seurataan heidän kiihkeää elämäänsä, ystävyys- ja miessuhteitaan. Suomessa Nelonen esitti sarjaa viimeksi kesällä 2005 ja se jäi toistaiseksi tauolle. ==Keskeisimmät näyttelijät ja roolihahmot== * Tonya Kinzinger - Jessica Lawry Lorenzi Mondino * Bénédicte Delmas - Laure Olivier Lacroix, lääkäri * Adeline Blondieau - Caroline Drancourt Calas, asianajaja * David Brécourt - Baptiste Mondino, lääkäri, Jessican entinen mies * Caroline Bourg - Anna Costelle,lääkäri, Baptisten naisystävä * Stéphane Slima - Alain Dulac, Valentinen mies * Marie- Christine Adam - Blandine Olivier Morel, Lauren äiti, Xavierin naisystävä * Christine Lemler - Valentine Dulac, Alainin vaimo * Frédéric Deban - Gregory Lacroix, Lauren aviomies * Roméo Sarfati - Louis Lacroix, Gregoryn veli * Ibrahim Koma - Zacharie Mondino, Jessican ja Baptisten adoptiolapsi * Macha Béranger - Béatrice Mondino, Baptisten ottoäiti, Xavierin entinen vaimo * Jean-Claude Bouillon - Xavier Mondino, Baptisten ottoisä, Blandinen mies * Erick Chabot - Maxime Servet, lääkäri, Aurelien isä * Julie Boulanger - Aurélie Servet, malli, laulaja == Musiikki == Avy Marciano - Sous Le Soleil == Aiheesta muualla == * Luokka:Ranskalaiset draamasarjat Luokka:TF1:n televisio- ohjelmat
Kallaste

Kallaste on epäitsenäinen kaupunki Peipsiäären kunnassa Tartumaan maakunnassa Virossa. Sen asukasluku oli vuonna 2010 1 115, pinta-ala 1,93 neliökilometriä ja asukastiheys 577,7 asukasta neliökilometrillä. Se sijaitsee Peipsijärven rannalla Keski-Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Peipsiäären kunta, Kallasten kaupunki, Alastkiven ja Varan kunnat sekä Jõgevamaan Pala yhdistettiin uudeksi Peipsiäären kunnaksi, ja Kallastesta tuli Peipsiäären kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki (linn, asustusüksus). == Historiaa == Kallasten perustivat alueelle 1700-luvulla tulleet vanhauskoiset venäläiset. Asukkaista valtaosa on edelleen venäjänkielisiä ja vanhauskoisia. Asutus on keskittynyt kolmen Peipsijärven suuntaisen kadun varteen. Kaupungin venäläinen nimi Красные Горы tulee punaisesta hiekkakivitörmästä, joka on lähes 700 metriä pitkä ja kahdeksan metriä korkea. Kivi on syntynyt 350 miljoonaa vuotta sitten, ja se on niin pehmeää, että siihen voi kirjoittaa. Törmäpääskyt ovat rakentaneet törmään oman yhdyskuntansa. == Väestö == Vuonna 2011 Kallasten kaupungissa oli 852 asukasta, joista 132 (15,5 %) oli virolaisia, 669 (78,5 %) venäläisiä ja 45 (5,3 %) muita kansallisuuksia. Tiedosto:Kallaste.jpg|Vanhoillisvenäläistä asutusta Tiedosto:Kallaste Peipsi.JPG|Katu vanhassa kaupungissa Tiedosto:Kallaste2.jpg|Kallasten punaista hiekkakivikalliota ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Peipsiääre Luokka:Viron epäitsenäiset kaupungit Luokka:Vanhauskoisuus
Paul Simonon

Paul Gustave Simonon (s. 15. joulukuuta 1955 Brixton, Englanti) tunnetaan parhaiten brittiläisen punk-yhtye The Clashin basistina. Vuonna 1976 Mick Jones, The Clashin kitaristi, pyysi Simononia soittamaan yhtyeessä. Jones yritti opettaa hänelle kitaraa, mutta Paulille soitin oli liian vaikea, joten hän opetteli basson soittoa. Silloinkin hänen piti liimata otelautaan tarroja muistaakseen, mikä nuotti oli missäkin. The Clash -vuosinaan Simononia kutsuttiin ”Lontoon komeimmaksi mieheksi”. Hän on kirjoittanut kolme The Clashin kappaletta: ”Guns of Brixton” levyllä London Calling, ”Crooked Beat” levyllä Sandinista!, sekä ”Red Angel Dragnet” levyllä Combat Rock. ”Guns of Brixtonin” hän kirjoitti vain sen takia, että oli kateellinen Joe Strummerille ja Mick Jonesille heidän saamistaan rojalteista. The Clashin lopetettua Simonon perusti vuonna 1986 uuden yhtyeen, Havana 3am:n. Se levytti yhden levyn Japanissa ennen eroa. Sen jälkeen Simonon päätyi teinivuosiensa intohimon pariin ja ryhtyi taidemaalariksi. Hänellä on ollut useita näyttelyitä, ja hän suunnitteli myös yhden Mick Jonesin uuden yhtyeen, Big Audio Dynamiten, levynkansista. Paul Simonon ikuistettiin London Callingin kanteen, jossa hän hakkaa bassoaan maahan lavalla. Pennie Smithin ottama valokuva on nykyään yksin rockin kuuluisimmista kuvista. Simonon soittaa Blur- johtohahmo Damon Albarnin vuonna 2006 kasaamassa The Good, the Bad and the Queen -kokoonpanossa. == Aiheesta muualla == Luokka:Englantilaiset basistit Luokka:Rockmuusikot Luokka:The Clash Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Roihupelto

Roihupelto () on Helsingin Vartiokylän peruspiiriin ja kaupunginosaan kuuluva osa-alue Itä-Helsingissä. Aiemmin sen nimi oli Roihupellon teollisuusalue (Kasåkers industriområde). Vuoden 2018 lopussa alueella asui 18 asukasta ja vuoden 2017 lopussa alueella oli 2 830 työpaikkaa. Alue rajoittuu etelässä Itäväylään, lännessä Viikintiehen ja pohjoisessa Karhunkaatajantiehen. Idässä Roihupellon raja kulkee Ratasmyllyntietä seuraten. Roihupellossa sijaitsee kauppakeskus Lanterna. Alueella on Raide-Jokerin varikko ja metron varikkoalue sekä muita tukikohtia ja teollisuustiloja. Holkkitiellä sijaitsee Stadin ammattiopiston logistiikan alan oppilaitos. Joulukuussa 2021 Holkkitielle päätettiin rakentaa uusi 4 500 opiskelijan kampus, jonka on tarkoitus valmistua vuoden 2025 lopussa. Alueelle on suunniteltu Viilarintien varteen liikunta- ja hyvinvointikeskusta hotelleineen sekä Raide-Jokeriin tukeutuvaa toimitilarakentamista. Myös metroasemaa on suunniteltu alueelle. == Joukkoliikenne == Viilarintietä alueen läpi kulkevat pikaraitiolinja 15 ja linja 92. Roihupellon etelälaidalla Varikkotiellä on myös linjan 80 ja runkolinja 500:n pysäkit. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Helsinki alueittain (2005). Vartiokylän peruspiiri (PDF) *
Avara luonto

Avara luonto on Yle TV1:n luontodokumenttisarja, jota on esitetty vuodesta 1984 alkaen ja sen katsojaluvut ovat olleet alusta lähtien korkeita. Sarjoja ostetaan eri tuottajilta, mutta BBC:ltä tulee suurin määrä, noin 40 prosenttia. == Taustatietoa == Avaraa luonnon ohjelmapaikkaa suunniteltiin aluksi iltapäivään, mutta se sijoitettiin kuitenkin iltaan, ja katsojaluvut ovat olleet alusta lähtien korkeat. Aluksi se lähetettiin kerran kuukaudessa, myöhemmin kaksi kertaa kuukaudessa ja vuodesta 1987 lähtien kerran viikossa. Tilastojen mukaan ohjelmassa eniten esillä olleita aiheita ovat olleet nisäkkäät, eliöyhteisöt ja linnut. Dokumentteja ostetaan monista eri maista, mutta suurin osa, noin 40 prosenttia, ostetaan BBC:ltä. Dokumenttien kerronta dubataan yleensä kokonaan tai osittain suomeksi. Suomenkielisinä kertojina ovat toimineet muiden muassa: * Pirkko Aarnio * Peter Franzén * Jarmo Heikkinen * Tuomo Holopainen * Juhani Rajalin * Tuija Westerholm == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:1980-luvun televisiosarjat Luokka:1990-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:2010-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:2020-luvun suomalaiset dokumenttiohjelmat Luokka:Yle TV1:n televisio-ohjelmat Luokka:Luontodokumentit
Jurassic 5

Jurassic 5 on vuonna 1993 Los Angelesissa Kaliforniassa perustettu yhdysvaltalainen hip hop -yhtye. Yhtye hajosi riitojen takia päätöskiertueen jälkeen, mutta palasi yhteen vuonna 2013. ==Diskografia== * Jurassic 5 (LP) (1. joulukuuta 1998, Pan Records) * Quality Control (20. kesäkuuta 2000, Interscope Records) * Power In Numbers (8. lokakuuta 2002, Interscope Records) * Jurassick! (Freestyles and Rarities) (tuntematon pvm, Interscope Records) * Pre-Historik Rarities (2003) * Feedback (25. heinäkuuta 2006, Interscope Records) ==Aiheesta muualla== *Jurassic 5:n kotisivut *Interscope Recordsin kotisivut *Jurassic 5:n sanoituksia * DJ Nu-Mark:in profiili thecareercookbook.com:issa *Marc 7:n Profiili thecareercookbook.com:issa Luokka:Yhdysvaltalaiset hip hop -yhtyeet
Ampulex compressa

Ampulex compressa on kartiopistiäisten (Ampulicidae) heimoon kuuluva loispistiäislaji. Se tunnetaan erityisesti omaperäisestä lisääntymistavastaan, johon liittyy elävän torakan (erityisesti lajin Periplaneta americana) käyttäminen isäntäeliönä sen toukille. Monet muutkin loiseliöt käyttävät eläviä eliöitä toukkiensa ruokana, mutta Ampulex compressa jättää isäntäeliön liikkumiskykyiseksi ja muuntelee sen käyttäytymistä poikkeuksellisella tavalla. Jo 1940-luvulla huomattiin lajin pistävän torakkaa kahdesti, mikä muunsi uhrin käyttäytymistä. Viimeaikaisten tarkempien tutkimusten avulla on huomattu sen pistävän tarkasti tiettyihin hermosolmujen kohtiin. Ampulex compressa pistää ensimmäiseksi rintahermosolmuihin, jolloin torakka menettää lievästi eturaajojensa toimintakyvyn. Tämä antaa mahdollisuuden iskeä toisen kerran tarkasti valittuun kohtaan torakan aivoissa, joka säätelee sen pakorefleksiä. Toisen piston seurauksena torakka ei kykene tekemään normaaleja pakoyrityksiä. Pistiäinen, joka on liian pieni raahatakseen torakkaa mukanaan, alkaa ohjata sitä tämän jälkeen pesäänsä ratsastamalla sillä. Ratsastaminen tapahtuu vetelemällä torakan tuntosarvista, ikään kuin torakka olisi talutushihnan perässä. Kun pistiäinen on ratsastanut torakan pesäänsä, se munii sen takaruumiiseen ja peittää pesän sisäänkäynnin pikkukivillä pitääkseen saalistajat loitolla torakasta. Pökertynyt torakka, joka on menettänyt pakorefleksinsä, makaa liikkumattomana siihen asti, kunnes pistiäisen toukat kuoriutuvat. Tämän jälkeen kuoriutuneet toukat syövät sen sisältäpäin tietyssä järjestyksessä noin kahdeksan vuorokauden kuluessa pitäen torakan mahdollisimman kauan hengissä. Syötyään isäntäeliön toukka muodostaa sen sisälle kotelon. Noin neljän viikon kuluttua täysikasvuinen pistiäinen kuoriutuu kotelosta ja aloittaa aikuisiän vaiheen. Pistiäinen on tyypillinen trooppisilla seuduilla, Afrikassa, Intiassa ja Tyynenmeren alueella. ==Katso myös== *Toxoplasma gondii, joka myös muokkaa käyttäytymistä vaikuttamalla aivoihin ==Aiheesta muualla== *ITIS: Ampulex compressa *Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ampulex compressa (emerald cockroach wasp) *Pherobase: Semiochemicals of Ampulex compressa, the Emerald cockroach wasp *Strange Animals: Ampulex compressa, The Wasp That Turns Cockroaches Into Zombies (arkistoitu versio Wayback Machinessa) *Gal Haspel, Lior Ann Rosenberg, Frederic Libersat: Direct Injection of Venom by a Predatory Wasp into Cockroach Brain (pdf) Luokka:Mesipistiäismäiset Luokka:Eläinten loistaudit