EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Oranssi (yhdistys)

Oranssi ry on helsinkiläinen nuorisotyötä tekevä kansalaisjärjestö. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on nuorten kulttuuri- ja kansalaistoiminnan tukeminen sekä nuorisoasuntojen kunnostus ja ylläpito. Oranssi ry aloitti toiminnan 1990 talonvaltausliikkeenä ja nuorten asunnottomien etujärjestönä. Oranssi-ryhmiä syntyi 1990-luvun alussa muihinkin kaupunkeihin, mutta ajan myötä näiden toiminta hiipui.Kapinatyöläinen 14b/1993 ==Toiminta== Oranssin toimintakeskus on toiminut eri aikoina vallatussa taksinkuljettajien vanhassa huoltoasemassa Mei­lahden ”Putkinotkossa”, entisessä nuorisotalossa Kataja­nokan "Skattalla" ja viimeksi vanhassa päiväkodissa Hertto­niemessä. ”Hertsiga” oli ikärajaton musiikkiklubi ja tila joka tarjosi harjoitus- ja esiintymistiloja usealle teatteriryhmälle ja monille muille toimintaryhmille. Toimintakeskus sijaitsi vanhassa Herttoniemen ostos­keskuksessa, joka purettiin 2008. Yhdistyksen nykyinen toimintakeskus Valvomo sijaitsee Suvi­lahden entisellä voimala-alueella Helsingin Kalasatamassa. Suvilahden kulttuurikeskuksessa järjestetään ympäri vuoden monenlaista avointa toimintaa, kuten tapahtumia, keikkoja, työpajoja, teatteria ja sirkustreenejä. Yhdistyksen omistama Oranssi Asunnot Oy peruskorjaa ja ylläpitää kohtuuhintaisia nuorisoasuntoja nuorille ja nuorille perheille. Yhtiöllä on kolmetoista nuorisoasumiseen tarkoitettua puutaloa Kumpulassa, Arabiassa, Herttoniemessä, Tapanilassa, Pasilassa ja Pakilassa. Taloissa asuu noin satakolmekymmentä asukasta. Keväällä 2015 Oranssi julkaisi internetsivuillaan pienlehtiarkiston, jossa on luettavissa yli kolmesataa suomalaista vuosina 1977–82 alkanutta pienkustannelehteä. Lehdet on jaettu vuoden 1977 jälkeisiin punklehtiin ja 1960- ja 1970-lukujen underground- ja vaihtoehtolehtiin. Lisäksi sivuille on koottu tekijähaastatteluita. Arkiston on mahdollistanut opetus- ja kulttuuriministeriön kohdeapuraha. Oranssi ry:n yhteistyötahona arkistohankkeessa toimi Suomen Jazz & Pop Arkisto (JAPA).Oranssin pienlehtiarkisto vuodet 1977–82, Oranssi ry., viitattu 11.12.2021 == Katso myös == *Oranssi Asunnot *Sosiaalikeskus *Teatteri Reipas Irma == Lähteet == == Julkaisuja == * Kohti turvallisempaa harrastamista (2020) * Hyvästi masentava maanantai: Saavutettavuuden osa-alueet matalan kynnyksen taide- ja kulttuuritoiminnassa (2018) * Talonvaltausliikkeestä osaksi kaupunkia - Oranssin onnistunut integraatio (2017) * "Hakekaa kenkänne!": Oranssi ry:n kulttuurikeskuksen kävijäkartoitus ja esittely (2014) * Oranssin asumismalli ja yhteisöllinen asuminen asukkaiden kokemana (2013) * Avauksia yhteisöjen osaamisen kehittämiseen (2013) * Oikeus kaupunkiin! - Oranssi kaupunkiliikkeenä (2012) * Kill Citystä Satamaan – nuorten omaehtoisten tilojen helsinkiläinen perinne (2009) * Talonvaltaus liikkeenä– miksi squat ei antaudu? (2008) * Putkinotkosta Hertsigaan - Oranssi ry:n nuorten toimintakeskukset 1991-2007 == Kirjallisuutta == * * Nuorten oma asuntotuotanto. Ympäristöministeriö. Rakennustieto Oy, Ekotieto-sarja. Helsinki. Luokka:Suomalaiset nuorisojärjestöt Luokka:Helsinkiläiset järjestöt
Tina Mäkelä

Tina Elise Mäkelä (o.s. Pitkänen, s. 30. kesäkuuta 1955 Lahti) on suomalainen poliitikko. Koulutukseltaan Mäkelä on diakonissa, terveydenhoitaja ja terveystieteiden maisteri. ==Poliittinen toiminta== Hän toimi kansanedustajana vuosina 1987–1995, jolloin hän edusti Keski-Suomen läänin vaalipiiriä, Suomen Maaseudun Puolueen puoluesihteerinä 1989–1991 ja puheenjohtajana vuosina 1991–1992. Hän työskenteli Jyväskylän kaupunkiseurakunnan palveluksessa vuosina 1981–1995. Kansanedustajan työnsä ohella Mäkelä toimi vuosina 1985–1994 SMP:n Keski-Suomen piirin puheenjohtajana sekä oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1985–1994 ja Jyväskylän kaupunginhallituksen varajäsen vuosina 1987–1988. Mäkelä on ollut kansanedustaja Ilkka Kanervan (kok.) tukiyhdistyksen, Varsinais-Suomen Linjanvetäjät ry:n puheenjohtaja. ==Muu toiminta== PRH:n eli patentti- ja rekisterihallituksen mukaan Kiinteistö Oy Mynämäen Niittylinna, TTM-Kiinteistöt Oy ja CTM Sosiaali- ja terveyspalvelut ovat Mäkelän omistuksessa tai määräysvallassa ja hän on niissä hallituksen puheenjohtaja. ==Yksityiselämä== Hänen puolisonsa oli SMP:n entinen kansanedustaja Hannu Suhonen. Mäkelällä on aikaisemmasta avioliitostaan kaksi poikaa. ==Lähteet== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen poliitikot Luokka:Suomen maaseudun puolueen puheenjohtajat Luokka:Suomen maaseudun puolueen puoluesihteerit Luokka:Jyväskylän kaupunginvaltuutetut Luokka:Keski-Suomen vaalipiiri Luokka:Vuonna 1955 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Armas Lahoniitty

Armas Onni Lahoniitty (6. lokakuuta 1944 Punkalaidun – 15. lokakuuta 2018) oli Turun kaupunginjohtaja. Puoluetaustaltaan hän oli sosiaalidemokraatti.Kuka kukin on 2003, s. 481. Helsinki 2002. ISBN 951-1-18086-X Lahoniitty valmistui ylioppilaaksi Tyrvään yhteislyseosta Vammalasta vuonna 1964 ja valtiotieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1975. Hän työskenteli myös Turun Päivälehden toimittajana. Vuosina 1972–1980 ja 1984–1989 hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen. Lahoniitty toimi Turun kaupunginjohtajana vuosina 1995–2005. Hän jäi virastaan eläkkeelle 31. joulukuuta 2005. Hänen seuraajansa Mikko Pukkinen aloitti kaupunginjohtajan virassa 1. tammikuuta 2006. Lahoniitty oli ehdolla vuoden 2007 eduskuntavaaleissa ja sai 703 ääntä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Armas Lahoniityn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Turun kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Mikko Pukkinen

Mikko Pukkinen (s. 27. marraskuuta 1954 Isokyrö) on suomalainen elinkeinoelämän vaikuttaja, juristi ja yrittäjä. Pukkinen on toiminut urallaan yrittäjänä ja asianajajana, Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) toimitusjohtajana (2010–2012), Turun ja Seinäjoen kaupunginjohtajana sekä useissa kansainvälisissä ja kansallisissa luottamustoimissa. Pukkisen johtamistyyliä on luonnehdittu määrätietoiseksi, mutta sitä on myös kritisoitu. ==Ura== Pukkinen on koulutukseltaan juristi ja on toiminut asianajajana. Pukkinen oli Seinäjoen kaupunginvaltuuston puheenjohtaja 1997–1999 ja toimi Seinäjoen kaupunginjohtajana vuosina 1999–2005. Vuosina 2006–2010 hän työskenteli Turun kaupunginjohtajana. Pukkinen valittiin EK:n johtoon vuonna 2010. Hän siirtyi tehtävään Turun kaupunginjohtajan paikalta. Pukkisen valintaa pidettiin yllätyksenä, mutta aikaisempien rekrytointien valossa vähemmän niin, kirjoitti Kainuun Sanomat. Pääkirjoituksen mukaan Elinkeinoelämän keskusliitto on tyypillisesti valinnut johtajansa talouselämän ulkopuolelta, kuten politiikan, ministeriöiden ja median palveluksesta. EK:n johdossa Pukkinen sai työnantajaliitoilta arvostelua tulopoliittisesta raamisopimuksesta. Marraskuussa 2012 hänet irtisanottiin EK:n toimitusjohtajan tehtävästä. Pukkinen kommentoi irtisanomistaan lyhyesti, "Joskus vaihdetaan pelitaktiikkaa, joskus valmentajaa". Vuonna 2014 Pukkinen toimi hallinto- ja kuntaministeri Henna Virkkusen nimittämänä metropoliselvityksen vetäjänä. Syksyllä 2014 hän haki Kevan johtoon. Pukkinen oli Suomen Kuntaliiton hallituksen varapuheenjohtaja 2001–2009 ja United Cities and Local Governments (UCLG) hallituksen jäsen 2004–2007, World Council jäsen 2007–2009 sekä Council of European Municipalities and Regions (CEMR) hallituksen jäsen 2001–2009 ja varapuheenjohtaja 2007–2009. Vuonna 2009 hän haki Kuntaliiton toimitusjohtajaksi. Hän on ollut Kuntarahoitus Oyj:n hallituksen jäsen vuosina 2007–2011 ja neuvonantaja elokuusta 2013. Vuonna 2011 Turun yliopiston kauppakorkeakoulu vihki Pukkisen kunniatohtoriksi. == Yksityiselämä == Pukkisen isä Unto Pukkinen oli Ilkka-lehden toimitusjohtaja. Pukkinen on naimisissa Elina Pukkisen kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Pukkinen on sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Hän harrastaa golfia ja metsästystä. Pukkinen on osallistunut aktiivisesti muun muassa Etelä-Pohjanmaan Golf Ry:n ja Ruuhikosken golfkentän perustamiseen. == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Seinäjoen kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöjen johtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Seinäjoen kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Turun kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Vuonna 1954 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kempeleenlahti

thumb|260px|Näkymä Oulunsaloon yli Kempeleenlahden. Kempeleenlahti on matala Perämeren sivulahti Oulun kaupungissa. Nuottasaaren, Äimäraution ja Kiviniemen kaupunginosat sekä Kempeleen Vihiluodon kylä rajoittuvat Kempeleenlahteen. Osa alueesta on luonnonsuojelualuetta. Vesialueen ainoa saari on Selkäkari. Lahti on laaja, niittyrantainen merenlahti, jonka rantamatalikko jatkuu kauas rantaviivasta. Ranta-alueet ovat pääasiassa olleet rantaniittyjä, jotka ovat paikoin muuttuneet kaislikoiksi. Rantakaislikon ja metsäalueen välissä sijaitsee pensaikkovyöhyke, jonka aluskasvillisuus on runsasta. ==Kempeleenlahden luonnonsuojelualue== Kempeleenlahden yksityinen suojelualue käsittää 192 hehtaaria maannousun muodostamaa alavaa ranta-aluetta sekä Selkäkarin saarialueen. Lahti on seudun merkittävä lintuvesialue. Sen alueella tavataan runsaasti kahlaajia ja varpuslintuja ja se on tärkeä levähdyspaikka muuttolinnuille, muun muassa hanhille, joutsenille ja petolinnuille. Aikaisemmin lahden alueella pesi kultasirkkuja, mutta nykyisin kanta on vahvasti taantunut. Kempeleenlahden rannalla sijaitsee myös kaksi lintutornia: pohjoinen Oulun Kiviniemessä ja eteläinen Myllyojan suun lähistöllä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ymparisto.fi – Kempeleenlahden ranta Luokka:Suomen lahdet Luokka:Suomen Natura-alueet Luokka:Kempele Luokka:Oulun luonto Luokka:Oulunsalon luonto Luokka:Perämeri Luokka:Pohjois-Pohjanmaan luonnonsuojelualueet
Väinö J. Leino

Väinö J. Leino (6. maaliskuuta 1922 Pori – 15. joulukuuta 1993 Turku) oli suomalainen varatuomari, joka toimi useissa korkeissa kunnallisissa viroissa. Hän toimi Turun kaupunginjohtajana vuosina 1964–1989, ollen näin Turun pitkäaikaisin kaupunginjohtaja. Puoluetaustaltaan Leino oli sosiaalidemokraatti. Leino toimi kunnallisena lakimiehenä Tampereella ja Lahdessa. Riihimäen kauppalan- ja kaupunginjohtajana hän oli vuosina 1957–1961. Myöhemmin Leino siirtyi Hämeenlinnan kaupunginjohtajaksi, jossa hän oli vuoden ja kahdeksan kuukautta. Hämeenlinnasta Leino valittiin Turun kaupunginjohtajaksi 2. joulukuuta 1963. Leino voitti kaupunginvaltuuston äänestyksen 35–17. Turun kaupunginjohtajan virassa Leino oli 1. maaliskuuta 1964–31. maaliskuuta 1989. Väinö J. Leinon isä oli päätoimittaja Jalmari Leino. Hänen poikansa oli suurlähettiläs Jukka Leino. == Lähteet == Luokka:Turun kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Riihimäen kaupunginjohtajat Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Rodokrosiitti

Rodokrosiitti (mangaani(II)karbonaatti, MnCO3) on yleensä väriltään vaaleanpunainen mineraali, jonka väri voi vaihdella hyvin haaleanpunaisesta aina tummanpunaiseen asti. Väri voi olla myös kellertävänharmaa tai ruskea. Rodokrosiitti esiintyy usein aggregaatteina (geol. termi: toisiinsa vain ulkonaisesti liittyvien osien kokonaisuus), raidallisina, akaattia muistuttavina muodostumina (ks. kuvat). Rodokrosiitti muodostuu maankuoren hydrotermisissä vyöhykkeissä, jossa vesi ja maan sisäinen lämpö ovat kosketuksissa toisiinsa. Rodokrosiitti saa värinsä mangaanista, ja se on nimetty kreikan kielen sanan rhodos (suom. ruusu, ruusunpunainen) mukaan. Se onkin tärkeä mangaanimalmi, korukivikäytön lisäksi. Rodokrosiitin viiru on valkoinen ja kiilto lasimainen, joskus helmiäismäinen. Se on kovuudeltaan 3,5–4 Mohs'in asteikolla eli suhteellisen pehmeä ja helposti naarmuuntuva korukiveksi (puukko, teräs ja lasi naarmuttavat). Mineraalin tunnettuja löytöpaikkoja Suomessa on Lapuan Simpsiö ja Ylistaron Vittinki, jossa esiintyy myös sen sisarmineraalia rodoniittia. Muita mainittavia esiintymiä maailmalla ovat mm. Tschiaturi, Ural Venäjällä, Freiberg, Itä-Saksa; Jugoslavia, Unkari, Romania ja Yhdysvallat. Rodokrosiitin kiteet ovat harvinaisia, se esiintyy useimmiten massamaisina muodostumina, mutta joskus löytyy suuriakin kiteitä. Suurimmat tähän mennessä löydetyt rodokrosiittikiteet ovat olleet pituudeltaan lähes 5 cm ja niitä on löydetty mm. Coloradosta, Yhdysvalloista; Freibergistä, Saksasta; Romaniasta ja Perusta. == Lähteet == * Schumann, Walter, 1993: Kivet ja mineraalit. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-10207-9 * Schumann, Walter, 1989: Jalokivet ja korukivet. Helsinki: Otava. ISBN 951-1-10837-9 * Brocardo, G., 1994: Minerals & Gemstones. ISBN 0-7153-0197-7 == Aiheesta muualla == * Mindat: Rhodochrosite * Webmineral: Rhodochrosite Mineral Data * Handbook of Mineralogy: Rhodochrosite (pdf) Luokka:Korukivet Luokka:Karbonaattimineraalit Luokka:Malmimineraalit
Srk

Srk (srk) on lyhenne, joka voi tarkoittaa * seurakuntaa muodossa srk tai srk. * Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistystä muodossa SRK * Suomen kissaliitto ry SRK:ta * Shah Rukh Khania muodossa SRK.
Juhani Leppä

Matti Leo Juhani Leppä (s. 15. heinäkuuta 1948 Turku) on suomalainen poliitikko ja aiempi Turun kaupunginjohtaja vuosina 1989–1995. Hän oli Turun kaupunginjohtajana 25 vuotta toimineen Väinö J. Leinon seuraaja. Juhani Leppä toimi kaupunginjohtajana kuusi vuotta. Hänen seuraajansa Armas Lahoniitty toimi kaupunginjohtajana kymmenen vuotta. Leppä on valmistunut vuonna 1972 oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta. Ennen kaupunginjohtajaksi valintaansa hän toimi vuosina 1976–1984 Turun yliopistosäätiön toimitusjohtajana sekä vuosina 1984–1989 Kansallis-Osake-Pankin Turun alueen apulaisjohtajana. Vuosina 1981–1989 Leppä oli Turun kaupunginvaltuustossa kokoomuksen valtuutettuna. Hänet valittiin valtuustoon uudelleen vuoden 2008 vaaleissa. Leppä joutui eroamaan kaupunginjohtajan virasta Turun käräjäoikeuden tuomittua hänet velallisen epärehellisyydestä ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Tuomio johtui niin sanotuista Matintalo-kaupoista, joissa osa Lepän ja muiden syytettyjen omistaman kiinteistöyhtiön Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankilta saamasta myyntivoitosta ohjattiin suoraan syytetyille. Myöhemmin Leppä teki kanteluita asiaa korkeimmassa oikeudessa ratkaisemassa ollutta Eeva Vuorta kohtaan. Lepän mukaan Eeva Vuori olisi tiennyt Vuoren miehen Lepän kanssa tekemässä kesähuvilakaupassa liikutellun pimeää kauppahintaa. Kantelut eivät johtaneet tulokseen. Leppä on toiminut Suomi–Venäjä-Seuran hallituksessa ja on ollut vuodesta 2023 lähtien sen 1. varapuheenjohtaja. Leppä on tunnettu Venäjän presidentin Vladimir Putinin ystävä. == Lähteet == Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Turun kaupunginjohtajat ja pormestarit Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Turun kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ryhmäaerobic

Ryhmäaerobic on kilpaurheilun ja "show'n" yhdistävä urheilulaji kuten kilpa- aerobic. Ryhmäaerobic -ohjelmat kestävät kaksi minuuttia. Ohjelmissa ei ole pakollisia liikkeitä, joten kilpailijat saavat suorittaa taitotasonsa mukaisen ja oman näköisensä ohjelman. Ryhmäaerobicin ohjelmat koostuvat tavallisen aerobicin perusaskeleista ja sarjoista. Tyyli erottaa ohjelmat joko Aerobic-, Funk tai Step -sarjoihin. Ryhmässä saa kilpailla 6-8 henkeä. Funk-sarjassa tanssitaan funk-musiikin tahdissa. Step-sarjassa käytetään steppilautoja. Luokka:Aerobic
Public school

Public school tarkoittaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa yleensä tiettyjä Englannin ja Walesin maksullisia yksityiskouluja. Termi on nykyään vanhentunut ja hiukan harhaanjohtava, sillä lähes kaikissa muissa englanninkielisissä maissa sitä käytetään tarkoittamaan valtion tai jonkin muun julkisen () tahon hallinnoimaa, ilmaista koulutusta tarjoavaa koulua. Tällaisista kouluista käytetään Britanniassa yleensä nimitystä ”state school” (valtion koulu). Public school tarkoittaa yleensä vain toiselle sukupuolelle (useimmiten pojille) tarkoitettua sisäoppilaitosta, jossa oppilaat ovat noin 13–18-vuotiaita. Monet kouluista ovat vanhoja – useimmat on perustettu 1700- tai 1800-luvulla, ja jotkut ovat yli 400 vuotta vanhoja. Tällaisiin kouluihin liitetäänkin yleensä vahvasti pitkä historia ja korkea akateeminen taso. Tunnetuimpia public schooleja ovat Charterhouse School, Eton College, Harrow School, Merchant Taylors' School, Rugby School, St Paul's School, Shrewsbury School, Westminster School ja Winchester College. ==Terminologia== Public school -termin alkuperä on aikakaudella, jolloin Englannissa ja Walesissa ei vielä ollut minkäänlaista kattavaa julkista koulutusjärjestelmää. Private school (yksityinen koulu) viittasi tuolloin yksityishenkilöiden johtamiin ja omistamiin kouluihin, jotka yleensä toimivat heidän omissa kodeissaan, kun taas public school tarkoitti jonkin järjestön tai yhteisön omistamia kouluja. Ilmaisuun vielä nykyäänkin liitetty yläluokkaisuus on peräisin 1800-luvulta, jolloin vain aatelisilla ja rikkailla porvareilla oli varaa kustantaa lapsilleen koulutus jossakin näistä kouluissa. Lukukausimaksut ovat vieläkin varsin korkeita – esimerkiksi Eton Collegessa vuosittainen maksu oli vuonna 2022 yli 44 000 puntaa. Nykyään yleisin nimitys valtiosta riippumattomille (yksityisille) kouluille on Britanniassa ”independent school”. Kaikkien tällaisten koulujen ei kuitenkaan katsota ansaitsevan public school -nimitystä, vaan sitä käytetään vain vanhimmista ja arvostetuimmista yksityiskouluista. Skotlannissa ja Pohjois-Irlannissa sijaitsevista yksityiskouluista käytetään ainoastaan nimitystä independent school, ja public school voi näillä alueilla ajoittain tarkoittaa valtion omistamaa koulua. == Lähteet == Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan koulutus Luokka:Englanninkieliset sanat ja sanonnat
U.S. News & World Report

U.S. News & World Report on yhdysvaltalainen uutisaikakauslehti, jonka toimitus sijaitsee Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa. Lehden omistajayhtiön (U.S. News & World Report, L.P.) pääkonttori sijaitsee Daily News Buildingissa New Yorkissa. U.S. News perustettiin vuonna 1933 ja vuonna 1945 perustettiin ulkomaanuutisiin keskittynyt lehti World Report. Lehdet yhdistyivät vuonna 1948. Sekä U.S. Newsin että World Reportin perustaja oli David Lawrence (1888–1973) ja lehden nykyinen omistaja on Mortimer Zuckerman, joka hankki lehden omistukseensa vuonna 1984. U.S. News & World Reportin pääkilpailijat ovat Time ja Newsweek. Lehteä julkaistiin pitkään viikoittain ja vuoden 2009 alusta kerran kuukaudessa. Lehden levikki laski voimakkaasti 2000-vuosikymmenen lopulla. Vuonna 2007 lehden levikki oli noin kaksi miljoonaa, vuonna 2008 noin 1,7 miljoonaa ja vuonna 2009 noin 1,3 miljoonaa. Vuoden 2010 lopulla uutisoitiin lehden säännöllisen julkaisun paperiversiona lopettamisesta vuodesta 2011 alkaen. U.S. News & World Report on julkaissut vuodesta 1983 alkaen luetteloa Yhdysvaltain parhaista yliopistoista ja collegeista. Vuodesta 1990 lehti on julkaissut luetteloa myös Yhdysvaltain parhaista sairaaloista. Vaikka lehden viikoittainen ja myöhemmin myös kuukausittainen julkaisu on lopetettu, näitä luetteloja on kerrottu julkaistavan jatkossakin myös paperiversiona. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * U.S. News & World Reportin verkkosivut Luokka:Yhdysvaltalaiset aikakauslehdet
Petrosaviales

Petrosaviales on yksisirkkaisiin kuuluva vähälajinen kasvilahko. Sen edustajat ovat juurakollisia tai lehtivihreättömiä ja sienijuuren varassa eläviä (Petrosavia) karvattomia ruohoja. Lehtiasento on kierteinen ja juurakossa lehdet ovat suomumaisia. Kukat ovat esilehdettömiä ja niiden kehälehdet ovat hieman erilaistuneet verhiöksi ja teriöksi. Heteet kiinnittyvät kehälehtiin tai ovat niistä erillään. Sikiäin on kehänpäällinen tai puolittain -alainen ja siinä on yhteensä vähintään 12 siemenaihetta. Vartalot ovat erillisiä ja niiden päässä ovat lähes nuppimaiset tai johteiset luotit. Hedelmä on tuppilo (Petrosavia) tai liiteluomainen kota (Japonolirion). Lahkossa on vain yksi heimo * Petrosaviaceae ** 2 sukua (Petrosavia, Japonolirion) ja 4 lajia Japanissa, Kiinassa ja Malaijien saariston länsiosissa. ** synonyymit: Japonoliriaceae, Miyoshiaceae. == Lähteet == Luokka:Yksisirkkaiset
Dioscoreales

Dioscoreales on yksisirkkaisiin kuuluva koppisiemenislahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat jamssit (Dioscorea) ja suoliljat (Narthecium). Lahkoon kuuluu varsin erinäköisiä enimmäkseen ruohovartisia kasveja. Yhdessä heimossa (Burmanniaceae) on vaihtelevassa määrässä sienijuuren varassa eläviä ruohoja. Lahkon kasvien kukinnoissa tai kukissa on rauhaskarvoja, emin vartalo on lyhyt, kehälehdet säilyvät hedelmässä ja siemenen alkio on lyhyt. == Heimot == Lahkossa on viisi heimoa. * Nartheciaceae ** 4–5 sukua, 41 lajia pääasiassa pohjoisessa lauhkeassa vyöhykkeessä * Burmanniaceae ** 9 sukua ja 95 lajia enimmäkseen tropiikissa * Dioscoreaceae – jamssikasvit ** 4 sukua, 870 lajia enimmäkseen tropiikissa ** synonyymit: Avetraceae, Stenomeridaceae, Tamaceae, Tamnaceae, Trichopodaceae * Taccaceae ** 1 suku (viiksikit eli takat Tacca), 12 lajia tropiikissa * Thismiaceae ** 5 sukua, 45 lajia == Lähteet == *
Mulan

Mulan voi tarkoittaa ainakin seuraavia: ;Henkilöitä: * Hua Mulan, Fa Mulan, legendaarinen kiinalainen naissoturi 400- tai 500-luvulla ;Viihdeteollisuus * Mulan (1998), Disneyn animaatioelokuva * Mulan 2 (2004), Mulanin jatko-osa * Mulan (2020), Niki Caron ohjaama sotaelokuva ;Maantiede * Mulan, saari Kumlingen kunnassa * Mulan, saari Hangon kunnassa ;Muita merkityksiä * Mulanin hylky, 1500-luvulla Hangon Mulanin saaren lähelle uponnut alus
Pandanales

Pandanales on yksisirkkaislahko, jonka tunnetuimpia edustajia ovat panamapalmu- ja kairapalmukasvit. Lahkossa esiintyy yksisirkkaisille poikkeuksellista neli- tai viisilukuista kukkatyyppiä. Lahkon iäksi on arvioitu noin 124 miljoonaa vuotta, joten se on syntynyt liitukaudella. == Heimot == Lahkossa on viisi heimoa. * Cyclanthaceae – panamapalmukasvit ** 12 sukua, 225 lajia Uuden maailman tropiikissa * Pandanaceae – kairapalmukasvit eli palmiokasvit ** 5 sukua, 885 lajia Vanhan maailman tropiikissa ** synonyymi: Freycinetiaceae * Stemonaceae ** 4 sukua, 27 lajia Kiinasta ja Japanista Australiaan ulottuvalla alueella sekä Kaakkois-Yhdysvalloissa ** synonyymit: Croomiaceae, Pentastemonaceae, Roxburghiaceae * Triuridaceae ** 11 sukua ja 50 lajia tropiikissa ** synonyymi: Lacandoniaceae. * Velloziaceae – lumokkikasvit ** 5 sukua, 240 lajia Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Madagaskarissa, Arabiassa ja Kiinassa ** synonyymit: Acanthochlamydaceae, Barbaceniaceae == Lähteet ==
Sinfoniaorkesteri

Sinfoniaorkesteri on suurikokoinen eri soitinryhmistä koostuva orkesteri. Sinfoniaorkesteri esittää nimensä mukaisesti sinfonioita ja muita laajamittaiselle orkesterille sävellettyjä teoksia, muun muassa konserttoja. Lisäksi monet eurooppalaiset sinfoniaorkesterit toimivat oopperaorkestereina. Orkesteria johtaa nykyisin yleensä kapellimestari. Vielä 1800-luvun alkupuolella orkesterin johtamisesta vastasi usein konserttimestari tai cembalisti. Nykyisinkin on olemassa orkestereita, jotka soittavat ilman kapellimestaria. Viime vuosina useat instrumentalistit ovat myös halunneet kokeilla orkesterin johtajina ja palanneet vanhaan käytäntöön johtaa pianon äärestä tai konserttimestarin paikalta. Sinfoniaorkesteri on yksi länsimaisen taidemusiikki-instituution kulmakivistä. == Kokoonpano == Sinfoniaorkesterin kokoonpano vaihtelee teoskohtaisesti. Yhteensä soittajia on nykyaikaisissa orkestereissa tavallisesti 70–100. Tyypillinen sinfoniaorkesteri koostuu seuraavista soitinryhmistä: *jouset (16–30 viulua, 8–12 alttoviulua, 8–12 selloa, 5–8 kontrabassoa) *puupuhaltimet (2–3 huilua, 2–3 oboeta, 2–3 klarinettia, 2–3 fagottia; piccolohuilu, englannintorvi, bassoklarinetti, kontrafagotti) *vaskipuhaltimet (2–8 käyrätorvea, 2–5 trumpettia, 3 pasuunaa, tuuba) *lyömäsoittimet (patarummut, lautaset, bassorumpu, tamtam, triangeli, kellopeli, putkikellot, ksylofoni, marimba, jne.) *muut soittimet (1–2 harppua, celesta, piano jne.) == Sinfoniaorkestereita == === Suomalaisia === * Radion sinfoniaorkesteri * Helsingin kaupunginorkesteri * Tampere Filharmonia * Sinfonia Lahti == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Teatro Real

Teatro Real (suomeksi Kuninkaallinen teatteri) on oopperatalo Espanjan pääkaupungissa Madridissa. Se sijaitsee Plaza de Orientellä, kuninkaallisesta palatsista itään. Oopperatalo avattiin kuningatar Isabella II:n kaudella vuonna 1850. Oopperatalo on kärsinyt historiansa aikana useista rahoitus- ja rakennusongelmista. Vuonna 1925 se jouduttiin evakuoimaan sortumavaaran vuoksi, kun talon alla suoritetut metrotunnelin kaivaustyöt olivat heikentäneet jo ennestään epävakaan hiekkamaan kantavuutta. Teatro Real avasi lopulta ovensa uudestaan vasta vuonna 1966. 1980-luvun lopulla aloitettiin kalliit entisöimistyöt, jotka kestivät lähes kymmenen vuotta. Uudistunut oopperatalo avattiin vuonna 1999, ja se on nykyään yksi Euroopan edistyksellisimpiä. Teatro Realin nykykapasiteetti on 1 630 istumapaikkaa, mutta se saattaa vaihdella orkesterin kokoonpanon mukaan. Pääsalin lisäksi rakennuksessa on myös useita pienempiä saleja, jotka on sisustettu Pradon ja Kuningatar Sofían museoista lainatuilla taideteoksilla. Talossa järjestetään myös teatteri- ja balettiesityksiä. Teatro Realissa pidettiin Eurovision laulukilpailu vuonna 1969. ==Aiheesta muualla== *Teatro Real. Luokka:Madridin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Oopperatalot
Martin Jarvis

Martin Jarvis (s. 4. elokuuta 1941 Cheltenham, Englanti) on brittinäyttelijä. Hän on myös äänittänyt useita äänikirjoja. Jarvis on ollut vuodesta 1974 lähtien naimisissa brittinäyttelijätär Rosalind Ayresin kanssa. Martin Jarvisilla on kaksi lasta, poikaa, edellisestä avioliitosta. Pariskunnalla on oma radiotuotantoyhtiö, Jarvis & Ayres Productions. Jarvis ja hänen vaimonsa tunnetaan Titanicista, jossa he näyttelivät Duff Gordon -nimistä pariskuntaa. ==Aiheesta muualla== * Luokka:Englantilaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gagaatti

thumb|Gagaattia Gagaatti on kivettynyttä hiiltä tai puuainesta. Gagaattia saattaa muodostua myös mustasta ruskohiilestä, mutta yleisesti gagaatti on ruskohiilen muunnos. Gagaatti on mustaa, ja kiven pinta on kiiltävä. Sitä käytetään korukivenä ja sen kovuus on 3,5 Mohs'in asteikolla. Sitä on käytetty koruihin varhaisista ajoista asti ja sitä on käytetty muun muassa munkkien rukousnauhoissa. Gagaattia kutsutaan myös mustaksi meripihkaksi ja sitä esiintyy Englannissa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Venäjällä, Yhdysvalloissa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Jalokivet Luokka:Korukivet Luokka:Luonnonvarat
Sokoja

Sokoja () on kylä Kokkolassa entisen Kaarlelan kunnan alueella, noin 10 kilometriä kaupungin keskustasta eteläkaakkoon. Sokoja on pinta-alaltaan noin 40 km², ja siellä asuu noin 900 asukasta, joista enemmistö on ruotsinkielisiä. Sokoja on jaettu viiteen eri alueeseen: Yli-Sokoja, Rasmus, Wentjärvi, Sokoja ja Koivisto. Sokojan kylä rajoittuu koillisessa valtatiehen 13 ja lounaassa Kruunupyyn kunnan rajaan. Kylä sijaitsee lähellä Kokkola-Pietarsaaren lentoasemaa. Suomen vanhin kivinavetta, rakennettu 1748, sijaitsee Rasmuksen alueella, missä sijaitsee myös arkkitehtuurisesti merkittävä tiilitalo vuodelta 1779. == Lähteet == Luokka:Kaarlelan kylät‎ Luokka:Kokkolan taajamat
Maria-Liisa Nevala

Maria-Liisa Nevala (ent. Kunnas, oik. SaukkonenFacta 2001, WSOY 1985, 12. osa, palsta 2, s. 24. huhtikuuta 1943 Kauhava) on suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Suomen Kansallisteatterin pääjohtaja 1992–2010. Nevala valmistui filosofian kandidaatiksi 1966 ja lisensiaatiksi 1969 ja väitteli tohtoriksi 1972 kotimaisesta kirjallisuudesta Helsingin yliopistossa. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden dosenttina 1973–1977 apulaisprofessorina 1977–1991 ja professorina 1991–1992Virkamiehet, Helsinki.fi. Lontoon yliopiston vierailevana professorina hän toimi 1982–1983. Nevala valitsi vuoden 1995 Finlandia-palkinnon voittajan. Hän toimi Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran esimiehenäFinlit.fi, Talon historia 2002–2007 ja on ollut Teatterikorkeakoulun hallituksen puheenjohtaja.Teak.fi. Nevalalle myönnettiin vuonna 2009 Ida Aalberg -mitali. 2011 Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkkiSuomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton myöntämät kultaiset kunniamerkit 2014–1947 , Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliitto 2014 (pdf). Viitattu 27.2.2016.. == Julkaisuja == * * * * Ilmari Kianto – anarkisti ja ihmisyyden puolustaja (1986) * Kirjallisuudentutkimuksen menetelmiä (toim.) (1983) * Kodin suuret klassikot: Eino Leino 1–4 (toim.) * Suomalaisen naiskirjallisuuden linjoja (toim.) * == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Syntymäpäiväsankari: Maria- Liisa Nevala Yle Areena/Yle Radio 1. 27.4.2013. Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset teatterinjohtajat Luokka:Suomalaiset järjestöjohtajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Svetlana Horkina

Svetlana Vasiljevna Horkina (, s. 19. tammikuuta 1979 Belgorod, Neuvostoliitto) on mordvalainen telinevoimistelija, kaikkien aikojen menestyksekkäimpiä. Hän on yhdeksänkertainen maailmanmestari, 13-kertainen Euroopan-mestari ja kaksinkertainen olympiavoittaja. Horkina lopetti menestyksekkään uransa vuoden 2004 Ateenan olympialaisiin 25-vuotiaana. Hän on voimistelijaksi harvinaisen pitkä, 164 senttimetriä, ja hänen vahvin lajinsa olikin eritasonojapuut, joissa hän pystyi parhaiten hyödyntämään pitkiä raajojaan. Horkina on viettänyt vilkasta elämää myös urheilu-uran ulkopuolella. Vuonna 1997 hän poseerasi Venäjän Playboyssa. Hän on myös toiminut näyttelijänä teatterissa. Kesällä 2005 hän synnytti lapsen. Horkina on myös toiminut Venäjän voimisteluliiton varapuheenjohtajana. Vuonna 2004 hänet valittiin Venäjän Valtioduuman jäseneksi Yhtenäisen Venäjän ehdokkaana. Horkina julkaisi vuonna 2008 omaelämäkertansa ja vuonna 2009 fitness-oppaan. == Arvokisavoitot == * 13-kertainen Euroopan mestari: **eritasonojapuut: 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, 2004 **permanto 1998 **puomi 2000 **neliottelu: 1998, 2000, 2002 **joukkuekilpailu 2000, 2002 * yhdeksänkertainen maailmanmestari: **eritasonojapuut: 1995, 1996, 1997, 1999, 2001 **hyppy 2001 **neliottelu: 1997, 2001, 2003 *kaksi olympiakultaa: **eritasonojapuut: 1996, 2000 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Horkinan virallinen kotisivu *Svetlana Khorkina – Sports Reference LLC. *Profiili gymn-forum.net:issä Luokka:Venäläiset telinevoimistelijat Luokka:Venäläiset olympiavoittajat Luokka:Valtioduuman jäsenet Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Isänmaallinen pelastusliike

Isänmaallinen pelastusliike, MPS () on Tšadin johtava puolue. Idriss Déby perusti isänmaallisen pelastusliikkeen vuonna 1990 kapinallisryhmänä. Se toimi Sudanista käsin, ja sitä rahoitti Libya. Déby teki liikkeestänsä puolueen, kun hän oli ottanut vallan joulukuussa 1990 tehdyllä vallankaappauksella. MPS on ollut valtapuolue siitä lähtien. Sen presidenttiehdokas Idriss Déby valittiin vuoden 2001 presidentinvaaleissa presidentiksi 63,2 prosentti ääniosuudella. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 113 parlamenttipaikka 155:stä paikasta ja siten ehdottoman enemmistön. Vuoden 2002 jälkeen parlamenttivaaleja lykättiin viisi vuotta, ja uudet vaalit pidettiin lopulta helmikuussa 2011. Niissä isänmaallisen pelastusliike sai 117 paikka. Vuoden 2024 vaalien jälkeen MPS:llä on 124 paikkaa parlamentin 188 paikasta. == Lähteet == Luokka:Tšadin puolueet
Kai Laitinen

__NOTOC__ Kai Leo Kaarlo Laitinen (27. syyskuuta 1924 Suonenjoki – 11. maaliskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija ja kriitikko. Hän toimi Helsingin yliopiston kotimaisen kirjallisuuden professorina vuosina 1986–1989. Hänen laatimansa Suomen kirjallisuuden historia (1981) on alan keskeinen yleisesitys.Petäjä, Jukka: Kai Laitisen muistokirjoitus. Helsingin Sanomat. Viitattu 17.1.2014. Laitinen aloitti uransa toimittajana. Hän työskenteli Helsingin Sanomien kirjallisuuskriitikkona (1950–1958) ja Parnasson päätoimittajana (1958–1965). Toimittajantyönsä ohessa hän valmisteli pitkään väitöskirjaa, joka käsitteli Aino Kallasta. Tutkielma valmistui vuonna 1973. Laitinen siirtyi toimittajantöistä yliopistomaailmaan assistentiksi vuonna 1969. Hänet nimitettiin kotimaisen kirjallisuuden apulaisprofessoriksi vuonna 1975 ja professoriksi vuonna 1986. Hän hoiti virkaa muutaman vuoden, ennen kuin hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1989. Laitinen valitsi vuoden 1993 Finlandia-palkinnon saajan. Samanlaisessa tehtävässä hän oli jo vuonna 1964, kun italialaiskirjailija Dacia Maraini vastaanotti häneltä kansainvälisen kustantamoiden myöntämän Prix Formentor -kirjallisuuspalkinnon Mallorcalla. Laitisella oli useita luottamustehtäviä muun muassa Suomen Kirjailijaliitossa ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seurassa. Hänet tunnettiin kirjallisuuden popularisoijana ja suomalaisen modernismin suunnannäyttäjänä. == Julkaisuja == *Puolitiessä, esseekokoelma (1958) *Suomen kirjallisuuden historia (1981) *Metsästä kaupunkiin, esseekokoelma (1984) *Aino Kallaksen mestarivuodet (1995) *Pitkät vedet ja maailmanrannat, muistelmateos (2004) *Suomen kirjallisuuden historia. Otava Helsinki 1981. ISBN 951-1-06187-9 * Laitinen Kai – Suurpää Matti – Mäkelä Hannu (toim.): Suomen kirjallisuuden antologia 1–8. Otava 1963–1975. ISBN 951-1-01303-3. ==Palkintoja ja tunnustuksia== * Ruotsin akatemian Suomi-palkinto 1987 * Suomen tietokirjailijat ry:n Warelius- palkinto, 1989 * Kordelinin palkinto 1999 ==Lähteet== * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * In memoriam Kai Laitinen 1924–2013. Books from Finland. 14 March 2013. * Luokka:Suomalaiset kirjallisuustieteilijät Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset kirjallisuuskriitikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Helsingin yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Eksentrinen jupiter

Eksentrinen jupiter on tähteä soikealla radalla kiertävä suuri jättiläisplaneetta. Eksentrisen jupiterin massa on monesti Jupiterin massan luokkaa tai massiivisempi. Kaasupitoiset eksentriset jupiterit kiertävät yli 0,2 AU:n päässä keskustähdestään. Alle 0,1 AU päässä keskustähdestään olevien eksoplaneettojen rata on lähes aina melkein ympyräMarcy, P. Butler, D. Fischer, S. Vogt, Orbital Eccentricities G. 20.9.2003 tähden aiheuttamien vuorovesivoimien takia. Eräällä hyvin soikealla radalla kiertävällä planeetalla, HD 80606b:llä, tapahtuu planeetan ollessa lähellä tähteään vain 6 tuntia kestävä lämpötilan syöksynomainen nousu 527:stä 1227 asteeseen planeetan kiertäessä keskustähteään 111 päivän jaksossaVictoria Jaggard, Eccentric Exoplanet Gets Hot FlashesPage 1 National Geographic News 28.1.2009. Eccentric Exoplanet Gets Hot FlashesPage 2 Victoria Jaggard National Geographic News 28.1.2009 . == Syntyteorioita == Edward Thommesin tutkimusten mukaan suurimassaisesta, pienisitkoisesta esiplanetaarisesta kiekosta syntyy suuria jättiläisplaneettoja soikeille, epävakaille radoilleLeena Tähtinen, Chris Flynn, Esko Valtaoja: 'Universumi tietokoneessa, s. 120. Ursan julkaisuja 118, Ursa ry Helsinki 2009, ISBN 978-952-5329-81-0. On oletettu, että hyvin massiiviset jupiterit alkoivat häiritä toistensa ratoja sen jälkeen kun niiden muodostamaa järjestelmää vakauttanut esiplanetaarinen kaasu oli hävinnyt. Seurauksena kaoottisten ratojen vallitessa oli pudotuspeli, jossa planeetat törmäilivät toisiinsa ja osa saattoi sinkoutua planeettakunnasta pois.. Planeettojen ratojen epävakauteen vaikuttaa niiden välinen etäisyys. Pitkällä tähtäimellä rata on epävakaa, jos Δ = 2,4*pow(q1,1/3) + pow(q2,1/3), jossa q1 ja q2 ovat planeettojen perihelietäisyydet.. Jotkut selittävät massiivisten eksentristen jupitereiden syntyvän jo tähden ja planeetat synnyttäneessä tähtienvälisessä pilvessä kutistumalla silloin, kun niiden keskustähti on vasta syntymässäOn the formation of eccentric superplanets Pavel Artymowitz 1995 . ==Katso myös== *Eksoplaneetta *Kuuma jupiter *Migraatioteoria == Lähteet == Luokka:Planeettatyypit
Commelinales

Commelinales on yksisirkkaisiin ja sen Commelinids-ryhmään kuuluva kasvilahko. Sen tunnetuimpia edustajia ovat koristekasveina käytetyt soljokasvit, joihin kuuluvat muun muassa venhojuorut eli juorut (Tradescantia) sekä muihin heimoihin kuuluvat kenguruntassut (Anigozanthus) ja vesihyasintit (Eichhornia). == Heimot == Lahkossa on viisi heimoa. Lahkon kasveja ei Suomessa kuulu vakinaiseen kasvistoon, mutta muutamia soljokasvilajeja on tavattu luonnonvaraisina tulokkaina.Suomen Lajitietokeskus: Commelinales Viitattu 23.2.2021. * Commelinaceae – soljokasvit ** 40 sukua ja 652 lajia tropiikista lauhkeaan vyöhykkeeseen ** synonyymit: Cartonemataceae, Ephemeraceae, Tradescantiaceae * Hanguanaceae ** Yksi suku (Hanguana) ja 22 lajia Sri Lankassa, Kaakkois-Aasiasta Pohjois-Australiaan * Philydraceae – sammakonkitakasvit ** Kolme tai neljä sukua ja viisi lajia Kaakkois-Aasiasta Pohjois-Australiaan * Haemodoraceae – kenguruntassukasvit ** 13 sukua ja 116 lajia tropiikissa ja lämpimillä alueilla ** synonyymit: Conostylidaceae, Dilatridaceae, Wachendorfiaceae, Xiphidiaceae * Pontederiaceae – vesihyasinttikasvit ** Yhdeksän tai mahdollisesti kaksi sukua ja 33 lajia tropiikissa ja lämpimillä alueilla ** synonyymi: Heterantheraceae == Lähteet == *
Montrealin ilmastokokous

Montrealin ilmastokokous, (UNCCC, United Nations Climate Change Conference COP 11) pidettiin Montrealissa Kanadassa 28. marraskuuta – 9. joulukuuta 2005. Se käsitteli ilmaston lämpenemistä.Montreal Climate Change Conference - December 2005 UNCCC Se oli YK:n ilmastonmuutoskonventin (United Nations Framework Convention on Climate Change, UNFCCC) yhdestoista konferenssi. Kokous oli ensimmäinen Kioton sopimusta käsittelevä jatkokokous, jossa yritettiin sopia jatkotoimista Kioton sopimuksen voimassaolokauden jälkeen eli 2012 alkaen. neuvotteluihin osallistuu myös maita jotka eivät ole mukana Kioton sopimuksessa eli Yhdysvallalt ja kehitysmaita.Montrealissa syntyi sopu Kaleva Kokoukseen osallistui yli 10 000 delegaattia eri maista, mukana oli sekä ympäristöjärjestöjen että teollisuuden edustajia. == Tulokset == Kioton sopimukseen sitoutuneet sopivat jatkavansa keskusteluja kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämisestä.Ympäristoministeri Jan-Erik Enestam: "Montrealin ilmastokokous avasi ovia uusille maille" Ympäristöministeriä 2005 Yhdysvallat käveli välillä ulos kokouksesta, mutta suostui lopulta laihaan sopuun: keskustelujen jatkamisesta sovittiin, mutta ilman aikarajaa, eivätkä yksittäiset maat sitoutuneet mihinkään. == Lähteet == Luokka:Ilmastopolitiikka Luokka:Yhdistyneet kansakunnat Luokka:Ympäristökonferenssit Luokka:2005
Poliisi ja roisto

Poliisi ja roisto tai rosvo ja poliisi on vanha joukkoleikki, jossa kahtia jaetun joukon toinen osa toimii poliiseina ja toinen rosvoina. Pelialue on yleensä rajattu ja siellä sijaitsee vankila, johon poliisi yrittää saada kiinni roistot. Jos vapaana olevat roistot pääsevät vankilan luo koskettamaan vangittua roistoa sovitun monta kertaa (esim. kolmesti), tämä vapautuu. Parhaimmassa tapauksessa kaikki vangit vapautuvat. Leikkiä voi jatkaa niin, että joukkueiden osat vaihtuvat. Joissakin variaatioissa rosvoilta on pitänyt löytyä ennalta sovittu esine esimerkiksi kivi, jonka he ovat piilottaneet. Muuten heitä ei ole voitu vangita, piiloina toimivat yleensä kengät ja povitaskut. == Katso myös == * Hippa * Rotat ja rastaat ==Lähteet== Luokka:Leikit
Kansallinen demokratian ja uudistamisen liitto

Kansallinen demokratian ja uudistamisen liitto (, UNDR) on tšadilainen puolue, jota johtaa Saleh Kebzabo. Vuoden 2001 presidentinvaaleissa puolueen ehdokas oli Daleh Kebzabo, joka sai 7% äänistä. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue voitti 5 paikkaa 155:stä. Puolue on mukana hallituksessa. Vuoden 2024 vaalien jälkeen UNDR:llä on 8 paikkaa parlamentin 188 paikasta. == Lähteet == Luokka:Tšadin puolueet
Zingiberales

Zingiberales on yksisirkkaisten (Liliopsida) luokkaan kuuluva kasvilahko, joka edustaa Commelinidae-ryhmän omaan suuntaansa erikoistunutta tyyppiä. Tunnetuimpia lahkon edustajia ovat kaupallisesti merkittävät aitobanaanit (Musa) ja inkiväärit (Zingiber). Koristekasveja on melkein kaikissa heimoissa. Lahkon kasvit ovat kookkaita ruohoja, joiden lehdet ja valevarret kasvavat juurakoista. Vain kukkaverso on aidosti varrellinen. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä, ja ne ovat erilaistuneet selväksi ruodiksi ja lavaksi. Lavassa on vahva keskisuoni. Kukinnon ylälehdet (kukkien tukilehdet) ovat isoja, ja niiden hangoissa on isoja kukkia. Niiden kehälehdet ovat erilaistuneet värikkääksi verhiöksi ja teriöksi. Heteitä on viisi ja niiden ponnet ovat pitkät. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on paljon siemenaiheita. Vartalo on pitkä ja luotti kookas. Hedelmä on kotamainen tai marjamainen, siemenet vaipallisia ja niissä on tärkkelyspitoista ulkovalkuaista (perispermi) ja tulppamainen alkio. Taimen sirkkalehti ei yhteytä ja on kielekkeellinen. Laajentuneessa hypokotyylissä (sirkkalehden alapuolinen nivelväli) on juuria. Lahkon iäksi arvioidaan 114 miljoonaa vuotta, joten se on peräisin liitukaudelta. == Heimot == Lahkossa on kahdeksan heimoa: * Musaceae – banaanikasvit ** 2 sukua, 41 lajia Afrikassa, Himalajalta Kaakkois- Aasiaan, Filippiineille ja Pohjois-Australiaan. * Heliconiaceae – helikoniakasvit ** 1 suku (helikoniat Heliconia), 100–200 lajia enimmäkseen trooppisessa Amerikassa, myös Tyynenmeren saarilla. * Strelitziaceae – kolibrikukkakasvit ** 3 sukua, 7 lajia trooppisessa Etelä-Amerikassa, Etelä- Afrikassa ja Madagaskarilla. * Lowiaceae – orkidiokasvit ** 1 suku (orkidiot Orchidantha) ja 15 lajia Etelä-Aasiassa. * Cannaceae – kannakasvit ** 1 suku (kannat Canna), 10 lajia Uuden maailman (sub)tropiikissa. * Marantaceae – marantakasvit ** 31 sukua, 550 lajia tropiikissa Australiaa lukuun ottamatta. * Zingiberaceae – inkiväärikasvit ** 46–52 sukua, 1075–1300 lajia tropiikissa ja subtropiikissa. * Costaceae – kostuskasvit ** 6 sukua, 110 lajia tropiikissa. == Lähteet == *
Suomalaiset ihannesiirtokunnat

Suomalaiset ihannesiirtokunnat ovat ulkosuomalaisten siirtokuntia, jotka perustettiin jonkin tietyn aatteen tai filosofian pohjalta. Yhteisöt olivat yleensä kooltaan hyvin pieniä ja lyhytkestoisia. Jotkut vanhemmistakin ihanneyhteisöistä ovat säilyttäneet suomalaisuutensa näihin päiviin asti. Siirtokunta Sijainti Vuodet Tyyppi Perustaja Uusi Jerusalem Sierra Leone 1792–1792 uskonnollinen August Nordenskiöld valistusaate Carl Wadström Amurinmaan yhtiö Strelok, Venäjä 1868–1872 sosialistinen Fridolf Höök Chillagoe Queensland, Australia 1900–1900 sosialistinen Matti Kurikka Sointula Malkosaari, Brittiläinen Kolumbia, Kanada 1901–1905 A.B Mäkelä Sammon takojat Brittiläinen Kolumbia, Kanada 1905–1912 Matti Kurikka teosofinen Red Deer -suunnitelma Alberta, Kanada 1899–1899 nationalistinen Konni Zilliacus Axel Lille Itabo Kuuba 1904–1908 Eero Erkko A.A. Karr sosialistinen Ponnistus Kuuba 1906–1909 Oscar Norring William Keskinen Redwood Valley Kalifornia, Yhdysvallat 1912–1932 Alex Kauhanen osuustoiminta Georgian Osuusfarmi Georgia, Yhdysvallat 1921–1966 sosialistinen Arvo Vitali Karjala-kuume Neuvosto-Karjala 1920–1930 Matti Tenhunen Oscar Corgan Paradiso-suunnitelma Riviera, Ranska 1925–1927 vegetaristinen Lauri Karila Penedo Itatiaia, Rio de Janeiro, Brasilia 1929–1940 Toivo Uuskallio uskonnollinen H.D. Pennanen Viljavakka Dominikaaninen tasavalta 1930–1944 vegetaristinen Oskari Jalkio Artturi Sonni Colonia Finlandesa Misiones, Argentiina 1906–1940 sosialistinen Arthur Thesleff nationalistinen Colonia Villa Alborado Paraguay 1920–1940 vegetaristinen Armas Nikkinen Eero Laulaja Jad Hashmona Israel 1971 vuodesta uskonnollinen Seppo Raulo == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Eronen, Tellervo: Muistojeni Villa Vásquez, Viljavakka – lapsuuteni 1930-luvun Dominikaanisessa tasavallassa *Utopiayhteisöjen historiaa * Ylen Elävä arkisto: Argentiinan aarniometsissä mureni jopa suomalainen sisu * Ylen Elävä arkisto: Penedon kadotetun paratiisin pelasti turismi * Ylen Elävä arkisto: Viimeiset viidakkosuomalaiset * Ylen Elävä arkisto: Kalevan kansan luvattu saari * Ylen Elävä arkisto: Kalifornian suomalaisutopia kaatui osaamattomuuteen ja pula-aikaan Luokka:Utopiat Ihanneyhteisöt Luokka:Asuminen
Juulian totuudet

Juulian totuudet on JP Siilin ohjaama ja käsikirjoittama kolmiosainen tv- minisarja vuodelta 2002. Päähenkilö Juuliaa esittää Mervi Takatalo. Muissa keskeisissä rooleissa ovat Iida-Maria Lindstedt, Jukka Nick, Harri Helminen ja Martti Syrjä. Sarja kertoo 16-vuotiaan Juulian kapinasta, totuuksista ja siitä, miten ne törmäävät todellisuuden ja aikuisten maailman kanssa. Sarja kertoo myös yhteisöstä ja siitä, mitä sen jäsenet voivat olla valmiita tekemään tavoitteidensa eteen. Juulian totuudet palkittiin vuonna 2002 Prix Italialla parhaasta draamasarjasta. Lisäksi se palkittiin parhaan tv-ohjelman Telvis-palkinnolla. Minisarjan lopputunnuskappaleen ”Juulian totuudet” esittää Irina. Kappaleesta on myös tehty musiikkivideo, jossa nähdään osia sarjasta. Yle TV2 ensiesitti sarjan marras–joulukuussa 2002 ja se uusittiin elokuussa 2010. ==Aiheesta muualla== * * * Juulian totuudet Yle TV2:n sivuilla (Vintti) Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamasarjat Luokka:Yle TV2:n televisio- ohjelmat
Kapina (vuoden 1973 kirja)

Kapina on kirjailija Samuli Parosen yhteiskuntakriittinen romaani. Sen kustansi vuonna 1973 Otava,Fennica jonka toimessa olleet Hannu Mäkelä ja Paavo Haavikko löysivät 1960-luvun alussa lyijykynällä ruutupaperille kirjoittavan Parosen. == Juoni == Kirja kertoo yksinäisen, työttömän ja miltei rahattoman miehen kulusta kaupungissa jalka ja selkä kipeänä. Hän kohtaa toisia asunnottomia, heidän ”auttajiaan”, poliisin ja lopulta kuulee yhteiskunnallista keskustelua sairaalassa. Sairaalakuvaus on samankaltainen kuin Aleksandr Solženitsynin Syöpäosastossa. == Lähteet == Luokka:Samuli Parosen teokset Luokka:Suomalaiset romaanit Luokka:Vuoden 1973 kirjat
Palkkasoturi (täsmennyssivu)

Palkkasoturi voi tarkoittaa ainakin seuraavia: * palkkasotilas, taistelija, joka ottaa osaa sotatoimiin rahapalkkaa vastaan pääasiassa yksityisten intressien vuoksi, ilman erityistä ideologista, poliittista tai kansallista motiivia * ”Palkkasoturi”, Hectorin suomenkielinen versio kappaleesta ”Universal Soldier” vuodelta 1966 * Palkkasoturi (engl. Mercenary), Avi Nesherin ohjaama yhdysvaltalais-israelilainen toimintaelokuva vuodelta 1996 * Palkkasoturi, suomalainen elokuva vuodelta 1997 * Palkkasoturi (engl. Mercenary for Justice), yhdysvaltalais-eteläafrikkalainen toimintaelokuva vuodelta 2006.
Keskisormi

Keskisormi (digitus medius, digitus tertius, digitus III) on ihmisen sormista keskimmäinen ja pisin. Toisilla ihmisillä keskisormi saattaa olla hieman vino. Monissa länsimaisissa kulttuureissa keskisormen näyttämistä pidetään loukkaavana eleenä. == Katso myös == * Peukalo * Etusormi * Nimetön * Pikkusormi Luokka:Sormet