EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Birkir Már Sævarsson

Birkir Már Sævarsson (s. 11. marraskuuta 1984 Reykjavik) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Ruotsin pääsarjassa pelaavaa Hammarby IF:ä ja kuuluu Islannin jalkapallomaajoukkueeseen. == Seurajoukkueura == Birkir pelasi islantilaisessa Valurissa vuosien 2003 ja 2005–2008 aikana yhteensä 55 ottelua maan pääsarjassa. Kaudella 2004 hän pelasi 11 ottelua seuran pelatessa toisella sarjatasolla. Hän voitti Valurissa Islannin cupin 2005 ja liigamestaruuden 2007. Hän siirtyi elokuussa 2008 SK Branniin ja pelasi kauden 2014 loppuun mennessä Norjan Tippeligaenissa 168 ottelua, joissa teki 15 maalia. Kaudella 2008–2009 hän pelasi kaksi Mestarien liigan karsintaottelua ja yhden UEFA-cupin ottelun. Kaudesta 2015 hän on edustanut Hammarbytä. == Maajoukkue == Birkir Már Sævarsson pelasi kolme ottelua Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi 1–1-tasapeliin päättyneessä EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan kesäkuussa 2007. Hän on pelannut 9. kesäkuuta 2016 mennessä yhteensä 57 A-maaottelua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan kesäkuussa 2016. Hän on pelannut kaikkiaan 15 MM- ja 17 EM-karsintaottelua. Hän pelasi kahdeksan karsintaottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. == Lähteet == Luokka:Islantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oulun työväentalo

Oulun työväentalo (myös Oulun Työväenyhdistyksen talo) sijaitsi Oulun keskustassa Vaaran kaupunginosassa nykyisten Pakkahuoneenkadun ja Mäkelinkadun (ent. Itäinen Pitkäkatu) kulmauksessa. Jatkosodan pommituksissa vuonna 1944 tuhoutuneen rakennuksen oli suunnitellut oululainen rakennusmestari Jurvelius. == Historia == Vuonna 1886 perustettu Oulun työväenyhdistys hankki omistukseensa samalla tontilla sijainneen puurakennuksen 1888. Uuden kivirakenteisen työväentalon rakentaminen aloitettiin vuonna 1903 ja se vihittiin käyttöön saman vuoden marraskuussa. Talo valmistui kuitenkin vasta keväällä 1904. Talosta sai omat tilat myös Oulun Työväen Teatteri (myöh. Oulun Työväen Näyttämö), joka esitti rakennuksen vihkiäistilaisuudessa Oulusta kotoisin olleen Teuvo Pakkalan näytelmän Tukkijoella. Jugendtyylisessä rakennuksessa oli lisäksi useita liikehuoneistoja ja siinä toimivat myös työväenyhdistyksen kirjasto sekä lukusali. Teatteri- ja juhlasali sijaitsi talon toisessa kerroksessa. Sen yläparvella varustettuun katsomoon mahtui yhteensä 700 henkeä. Elokuussa 1906 Oulun työväentalossa järjestettiin SDP:n viides puoluekokous, joka muodostui käänteentekeväksi koko suomalaisen työväenliikkeen kannalta. Oulussa oli tarkoitus pitää jo vuoden 1903 puoluekokous, mutta se jouduttiin rakennustöiden keskeneräisyyden vuoksi lopulta järjestämään Forssassa. Vuonna 1907 työväentalossa aloitti toimintansa Oulun työväenopisto, joka toimi rakennuksessa vuoteen 1935 saakka. Sisällissodan aikana helmikuussa 1918 työväentalon ympäristössä käytiin kiivaita taisteluja. Lopulta rakennukseen linnoittautuneet punaiset antautuivat 3. helmikuuta ja nostivat sen merkiksi valkoisen lipun työväentalon salkoon. Oulun työväenyhdistyksen toiminta kiellettiin kesäkuussa 1930 ja samalla päättyi myös Oulun Työväen Näyttämön toiminta. Puoli vuotta myöhemmin rakennus pakkohuutokaupattiin ja se siirtyi Oulun Teatteritalo Oy:n omistukseen. Samalla rakennuksessa aloitti vastaperustettu Oulun Näyttämö, jonka teatteritalona työväentalo toimi aina tuhoutumiseensa vuoteen 1944 saakka. Uusi työväentalo ja teatteritalo rakennettiin entiselle paikalle arkkitehti Toivo Löyskän suunnitelmien mukaan. Ensimmäinen rakennusvaihe valmistui 1948, viimeisen rakennusvaiheen harjannostajaiset pidettiin marraskuussa 1953. Uusi työväentalo puolestaan korvattiin nykyään Oulun Tetra -nimellä tunnetulla liike- ja toimistorakennuksella vuonna 1975. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Matti Hakala. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Työväentalot Luokka:Oulun entiset rakennukset ja rakennelmat Luokka:Vaara
Henri Laurens

pienoiskuva|Henri Laurensin hauta (Montparnasse, Pariisi) Henri Laurens (1885–1954) oli ranskalainen kuvanveistäjä. Hän loi vuoden 1915 tienoilla maalaustaiteelle rinnakkaisen monivärisen reliefityylin lähtökohtanaan Braquen analyyttinen kubismi. Sittemmin hänen aiheenaan oli naisvartalo.Otavan Iso tietosanakirja, osa 5 vuodelta 1963, palsta 370 Hänen kuvaamansa naisvartalot ovat yleensä alastomia. Joukossa on sekä seisovia, kyykistyneitä, makaavia että vedenneitomaisia.Otavan Suuri Ensyklopedia, s. 3591 Osa näistä hänen töistään on täysin abstrakteja. Hänen taiteessaan esiintyy hyvin paljon selkeää rakenteellisuutta, prismaattisen taitteisia muotoja sekä ornamentaalisesti käsiteltyjä yksityiskohtia.Facta, osa 5 vuodelta 1976, palsta 698 Hänen materiaaleinaan olivat ainakin kivi, puu, pronssi ja marmori. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1885 syntyneet Luokka:Vuonna 1954 kuolleet
Rojua, rojua

Rojua, rojua on viihdeohjelma, jossa Pauliina Laitinen-Littorin, Jouko Rekola ja Jari Kortesoja kiertävät eri puolilla Suomea arvioimassa tavallisten ihmisten aarteita.http://www.foxtv.fi/rojua-rojua == Ensimmäinen tuotantokausi == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Munakana ja luonnonoikku 2. maaliskuuta 2014 2\. Picasso ja saksalaista erotiikkaa 9. maaliskuuta 2014 3\. Epäilyttävä ankka ja monen tonnin laiva 16. maaliskuuta 2014 4\. Nakkilan aarreaitat ja laulava viikinki 23. maaliskuuta 2014 5\. Rakastettava puulehmä ja Karjalan muistoja 30. maaliskuuta 2014 6\. Juicen koru ja Ristomatti Ratian aarteet 7. huhtikuuta 2014 7\. Eroottinen valutyö ja Kouvolan yllättävät löydöt 13. huhtikuuta 2014 8\. Mysteeriesine ja pommeja itärajalla 20. huhtikuuta 2014 9\. Luonnonoikun ystävät ja arvokoru 27. huhtikuuta 2014 10\. Loistava huuto ja arvokkaita Neuvostoliiton hopeita 4. toukokuuta 2014 11\. Pauliinan fantasia ja arvotauluja pilkkahintaan 11. toukokuuta 2014 12\. Arvokasta romurautaa sekä upseerin taskumatti 18. toukokuuta 2014 == Toinen tuotantokausi == Jakso Nimi Ensiesitys 1\. Salaseuran aarteita ja rytinää romurallissa 3. marraskuuta 2014 2\. Hengenpelastaja taulu ja Piitu Uskin löytöjä 11. marraskuuta 2014 3\. Kaksipuolinen taulu ja massiivista metallin murskausta 18. marraskuuta 2014 4\. Pelastettu mestariteos ja vaanivia tonttuja 25. marraskuuta 2014 5\. Kahden euron löytö ja motoristin aarreaitat 1. joulukuuta 2014 6\. Pinkki gorilla ja huutokauppaa hyvään tarkoitukseen 13. huhtikuuta 2015 7\. Oopperaa, suku-aarteita ja muotiväärennöksiä 20. huhtikuuta 2015 8\. Salvador Dali ja villin lännen romurautaa 27. huhtikuuta 2015 9\. Salakirjoituskone ja Tillanderin aarteita 4. toukokuuta 2015 10\. Perintö-ovenkahva ja Hietalahdentorin Picasso 11. toukokuuta 2015 11\. Nuoren miehen antiikkisijoitus ja Kekkosen sikarit 18. toukokuuta 2015 12\. Sikojen viemää ja panssarivaunujen juhlaa 25. toukokuuta 2015 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset televisio-ohjelmat
Kenneth Latourette

Kenneth Latourette (1884–1968) oli yhdysvaltalainen baptistiteologi ja historioitsija, jonka erityisaloja olivat Kaukoidän, etenkin Kiinan historia, yleiset kulttuurikysymykset sekä lähetyshistoria. Hän oli vuosina 1916–1921 Denisonin yliopiston historian professori ja vuosina 1921–1953 Yalen yliopiston lähetystieteen ja itämaisen historian professori. Hän oli ensimmäinen, joka edusti sitä näkemystä, että kirkkohistoria on pohjimmaltaan kertomusta evankeliumin julistamisesta aina uusille, kansoille ja sukupolville. Latouretten pääteos on A History of the Expansion of Christianity, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuosina 1937–1945 seitsemänä niteenä. Tässä kirjassa hän esittää, että kristinuskon historia on rytmikkäästi etenevää vuoksi- ja luodeaaltojen vaihtelua, jonka jokainen aalto on edellistä aaltoa korkeampi ja jokainen laskukausi edellislaskukautta vähemmän merkittävä. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset teologit Luokka:Yhdysvaltalaiset historioitsijat Luokka:Yhdysvaltalaiset professorit Luokka:Yalen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1884 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Afrikantöyhtöhaukka

Afrikantöyhtöhaukka (Aviceda cuculoides) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisalue on keskisessä ja itäisessä Afrikassa. Sen esiintymisalue on hyvin laaja, ja sen kannan suuruus on arvioitu kohtalaisen pieneksi tai suureksi, mutta se on vakaa, ja sitä pidetään elinvoimaisena. ==Ulkonäkö ja koko== Afrikantöyhtöhaukka painaa keskimäärin 277 grammaa. ==Levinneisyys ja elinympäristö== Afrikantöyhtöhaukan esiintymisaluetta ovat keskisessä ja itäisessä Afrikassa Angola, Benin, Burkina Faso, Burundi, Kamerun, Keski-Afrikan tasavalta, Tšad, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Norsunluurannikko, Päiväntasaajan Guinea, Etiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kenia, Liberia, Malawi, Mali, Mosambik, Namibia, Nigeria, Ruanda, Senegal, Sierra Leone, Somalia, Etelä-Afrikka, Sudan, Swazimaa, Tansania, Togo, Uganda, Sambia ja Zimbabwe. Sitä tavataan vaelluslintuna myös Botswanassa sekä Etelä-Sudanissa, mutta siellä sen alkuperä on tuntematon. Afrikantöyhtöhaukka ei ole kovin äänekäs, ja se elää metsien reuna-alueiden sisäosissa, mutta myös uudismetsissä ja avoimilla alueilla sekä puutarhoissa ja savanneilla 3 000 metriin saakka. Itä-Afrikkaan siirtyessään se voi majailla myös kuivahkoissa metsissä ja pensaikoissa. ==Elintavat== Hyvin laajalla alueella elävä laji on enimmäkseen paikkalintu, mutta voi joskus liikkua vuodenaikojen mukaan. Jotkut yksilöt muuttavat huhti- marraskuuksi pohjoisemmaksi Itä-Afrikkaan, etenkin Kenian rannikolle. Pesimäkauden ulkopuolella touko-elokuussa jotkut puolestaan muuttavat eteläiseen Afrikkaan, etenkin Transvaaliin Highveldiin. Satunnaisesti lajia tavataan Kaakkois-Etiopiassa. Pesimäkausi vaihtelee siten, että eteläisessä Afrikassa se osuu syys-maaliskuulle, lännessä kesä-elokuulle, Keniassa sekä maalis-kesäkuulle että marras-helmikuulle sadekauden alkamisen mukaan. Yleensä harvakseltaan ja piilottelevana esiintyvän lajin käyttäytymistä tunnetaan muutoin heikosti. Muuttoaikaan niitä saattaa nähdä enemmän.Birdlife.org viitattu 20.1.2016 ===Ravinto=== Lajin ravintona ovat lähinnä hyönteiset, matelijat ja pikkulinnut. Se vaanii yleensä saalista oksalta, mutta joskus se nappaa lentäviä hyönteisiä tai voi etsiä saalista aktiivisesti). ===Lisääntyminen=== Laji rakentaa kevyen pesän korkealle puuhun. ==Kanta ja uhat== Lajin esiintymisalue on hyvin laaja, ja sen kannan suuruus on arvioitu kohtalaisen pieneksi tai suureksi, mutta se on vakaa, ja sitä pidetään elinvoimaisena. Afrikantöyhtöhaukan uhkana ovat metsissä olevien elinalueiden häviäminen. Sitä voivat saalistaa isommat pedot. Etelä-Afrikassa sen on havaittu hukkuneen maatilojen pieniin vesisäiliöihin. Sen uhkana ovat metsien hävitys ja suuremmat pedot saalistavat sitä. Tuholaismyrkkyjen vaikutuksesta ei ole tietoa. ==Lähteet== Luokka:Töyhtöhaukat
Ilulissatin lentoasema

Ilulissatin lentoasema (, ; ) on Grönlannin Ilulissatissa sijaitseva lentoasema. Se avattiin vuonna 1983, ja se korvasi vanhan helikopterikentän. == Laajennussuunnitelmat == Ilulissatin lentoaseman asemasta on kiistelty pitkään Grönlannissa. Sekä matkailualan että paikallishallinnon taholta on ehdotettu kiitotien pidentämistä. Lentoaseman laajentaminen on harkinnassa. Laajennuksen yhteydessä kiitotietä on tarkoitus pidentää 2 800 metrin pituiseksi, jolloin suorat lennot Euroopasta ja Pohjois-Amerikasta olisivat mahdollisia. Ilulissatista tulisi tällöin Grönlannin toinen kansainvälinen solmukohta Kangerlussuaqin lentoaseman lisäksi, tai se jopa korvaisi sen. == Lentoyhtiöt ja kohteet == Lentoyhtiö Kohteet Air Greenland Aasiaat, Kangerlussuaq, Nerlerit Inaat, Nuuk, Qaanaaq, Qaarsut, Sisimiut, Upernavik Kausittainen: Qasigiannguit, Qeqertarsuaq Lennot kyliin: Ilimanaq, Qeqertaq, Saqqaq Air Iceland Reykjavík Air Greenland lentää Ilulissatista ympäröivän alueen kyliin valtion tilaamia helikopterilentoja. Näillä aikataulun ulkopuolisilla lennoilla kuljetetaan enimmäkseen rahtia, mutta myös matkustajat voivat varata paikan niille. Näitä lentoja lennetään vain talvisin ja keväisin. Kesällä ja syksyllä liikenne hoidetaan laivoilla. == Kuvia == Kuva:Ilulissat-airport-flugfelag-islands- dash8.jpg|Air Icelandin de Havilland Canada DHC-8-106 Kuva:Ilulissat-airport- air-greenland-sikorsky-s61n.jpg|Air Greenlandin Sikorsky S-61N Kuva:Ilulissat- airport-air-greenland-dash7-nipiki.jpg|Air Greenlandin de Havilland Canada DHC-7 Kuva:Ilulissat-airport-beech-superking-air-b200.jpg|Islannin siviili- ilmailuviraston Beechcraft Super King Air Kuva:Sikorsky-S92-cougar- helicopters-ilulissat-airport.jpg|Cougar Helicoptersin Sikorsky S-92 == Lähteet == Luokka:Grönlannin lentoasemat Luokka:Arktisen alueen lentoasemat
HMS Dragon (1798)

HMS Dragon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva. == Valmistus == Sir William Rulen suunnittelema alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 John & William Wells and Companyltä Rotherhithestä, missä köli laskettiin elokuussa. Alus laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1798 ja valmistui 11. toukokuuta mennessä Deptfordissa. Aluksen valmistuskustannukset olivat 36 181 puntaa ja varustamiskustannukset 17 329 puntaa.Winfield 2014 s. 64 Aluksen aseistuksena oli 28 kappaletta tykkejä kummallakin tykkikannella, joista alemmalla oli 32-naulaisia ja ylemmällä 18-naulaisia. Lisäksi aluksen puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä. == Palvelus == Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa 1798 päällikkönään George Campbell. Alus lähti 1. kesäkuuta 1799 Välimerelle Sir Charles Cottonin laivasto-osaston mukana. Helmikuussa 1801 alus kuului Sir John Warrenin osastoon, joka valvoi Cadizin saartoa. Huhtikuussa 1803 alus lähti Gibraltarilta Britteinsaarille yhdessä HMS Alligatorin ja varastolaiva Prevoyanten kanssa. Matkalla osasto havaitsi Cape St. Vincentin edustalla kaksi Ranskan laivaston linjalaivaa, jotka kuitenkin väistivät taistelua. Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1814 Plymouthissa, mistä se siirrettiin 1817 Portsmouthiin palaten kuitenkin myöhemmin Plymouthiin. Muutettiin Plymouthissa elo-syyskuussa 1824 sairaala- alukseksia, missä tehtävässä se oli Milfordissa vuoteen 1829. Vuodesta 1829 alkaen se oli vastaanottoaluksensa ja merijalkaväen kasarmina Portlandissa, kunnes se ajettiin maihin ja muutettiin Pembroken merijalkaväenkasarmiksi 1842, jolloin sen mastot katkaistiin ja alus nimettiin uudelleen HMS Fameksi 15. heinäkuuta. Alus romutettiin 23. elokuuta 1850 Pembrokessa. ==Lähteet== * * === Viitteet === Luokka:Kuninkaallisen laivaston kolmannen luokan linjalaivat
Frants Henningsen

Frants Peter Diderik Henningsen (22. kesäkuuta 1850 Kööpenhamina – 20. maaliskuuta 1908 Kööpenhamina) oli tanskalainen taidemaalari, kuvittaja ja professori. Hänen nuorempi veljensä oli taidemaalari Erik Henningsen. Frants Henningsenin maalaukset kuvaavat dramaattisia tapahtumia keskiluokkaisten kööpenhaminalaisten elämässä vaikeina aikoina. Hänet nimitettiin Tanskan kuninkaallisen taideakatemian professoriksi 1887, mutta nimitys herätti vastustusta koska Henningseniä pidettiin vanhan realistisen koulukunnan perinteen jatkajana. == Elämä ja ura == Frants Henningsen kävi Borgerdyd- koulun Christianshavnissa ja opiskeli sitten C. V. Nielsenin piirustuskoulussa ja kuninkaallisessa taideakatemiassa, josta valmistui 1875. Vuosina 1877–1878 hän opiskeli Pariisissa Léon Bonnat’n johdolla ja matkusti sieltä Espanjaan yhdessä Peder Severin Krøyerin, Frans Schwartzin ja Julius Langen kanssa.Carl Bruun, "Henningsen, Frants Peter Diderik", Dansk biografisk leksikon, Vol. 7, s. 352, Gyldendal (1887–1905). Huolimatta opinnoistaan Bonnat’n johdolla Henningsen pitäytyi varsin perinteisessä ja huolellisessa maalaustavassa ja laajassa aihepiirissä, joka kattoi muotokuvat, laatukuvat, maisemat ja eläinaiheet. Hän oli myös nimekäs kuvittaja. Hänen maalaustaan En Begravelse (”Hautajaiset”, 1883) pidetään osoituksena espanjalaisen koulukunnan kuten Diego Velázquezin kaltaisesta värienkäytöstä. Henningsen tunsi tarvetta pikemminkin kohteidensa myötäelävään ymmärtämiseen kuin kaunistamiseen; tästä on esimerkkinä maalaus Forladt. Dog ej af Venner i Nøden (”Kaikkien hylkäämä, muttei hädässä olevien veljien”). == Galleria == File:En begravelse (Frants Henningsen).jpg|En Begravelse (1883) File:Forladt Dog ej af venner i nøden.jpg|Forladt. Dog ej af Venner i Nøden (1888) File:Henningsen Industricafeen 1906.jpg|Industricafeen (1906) File:Henningsen En helt fra 1864 1901.jpg|En helt fra 1864 (1901) == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Vuonna 1850 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet Luokka:Tanskalaiset taidemaalarit
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Bratislavassa, Slovakiassa 25.–31. tammikuuta 2016. Kilpailupaikkana toimi Ondrej Nepela Arena. Kilpailujen ohjelmaan kuuluivat miesten ja naisten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi. Bratislavassa on järjestetty taitoluistelun EM-kisat aiemmin vuosina 1958, 1966 ja 2001. Miesten yksinluistelussa Javier Fernández teki arvokisahistorian korkeimmat pisteet, 302,77. == Ohjelma == Päivä Päivämäärä Aika (UTC+1) Laji Keskiviikko 27. tammikuuta 10.15–15.25 Naiset, lyhytohjelma Keskiviikko 27. tammikuuta 17.30–22.40 Miehet, lyhytohjelma Torstai 28. tammikuuta 12.25–16.55 Jäätanssi, lyhyttanssi Torstai 28. tammikuuta 17.45–21.50 Miehet, vapaaohjelma Perjantai 29. tammikuuta 14.00–16.50 Pariluistelu, lyhytohjelma Perjantai 29. tammikuuta 18.00–21.55 Naiset, vapaaohjelma Lauantai 30. tammikuuta 10.00–13.00 Pariluistelu, vapaaohjelma Lauantai 30. tammikuuta 14.30–17.50 Jäätanssi, vapaatanssi Lähde == Mitalistit == === Miehet === Sija Nimi Maa Yhteensä Lyhyt Vapaa 1 Javier Fernández 302,77 1. 102,54 1. 200,23 2 Alexei Bychenko 242,56 4. 84,09 4. 158,47 3 Maksim Kovtun 242,21 2. 88,09 6. 154,12 === Naiset === Sija Nimi Maa Yhteensä Lyhyt Vapaa 1 Jevgenija Medvedeva 215,45 1. 72,55 1. 142,90 2 Jelena Radionova 209,99 2. 70,96 2. 139,03 3 Anna Pogorilaja 187,05 3. 63,81 3. 123,24 === Pariluistelu === Sija Nimi Maa Yhteensä Lyhyt Vapaa 1 Tatjana Volosožar & Maksim Trankov 222,66 1. 79,77 1. 142,89 2 Aljona Savchenko & Bruno Massot 200,78 2. 75,54 3. 125,24 3 Jevgenija Tarasova & Vladimir Morozov 197,55 3. 70,17 2. 127,38 === Jäätanssi === Sija Nimi Maa Yhteensä Lyhyt Vapaa 1 Gabriella Papadakis & Guillaume Cizeron 182,71 2. 70,74 1. 111,97 2 Anna Cappellini & Luca Lanotte 178,01 1. 72,31 3. 105,70 3 Jekaterina Bobrova & Dmitri Soloviev 176,50 3. 68,71 2. 107,79 === Mitalitaulukko === 1\. 2 1 4 7 2\. 1 0 0 1 2\. 1 0 0 1 4\. 0 1 0 1 4\. 0 1 0 1 4\. 0 1 0 1 == Suomen joukkue == Suomesta EM-kisoihin nimettiin Viveca Lindfors (naisten yksinluistelu), Valtter Virtanen (miesten yksinluistelu) ja pari Cecilia Törn ja Jussiville Partanen (jäätanssi). Lindfors sai ensimmäisissä EM-kisoissaan pisteet 155,49 ja oli kahdeksas varmistaen samalla Suomen naisille toisen edustuspaikan vuoden 2017 EM-kisoihin. Törn ja Partanen sijoittuivat 15:nneksi, mikä oli jäätanssissa paras suomalaistulos yli 20 vuoteen. Virtanen oli lyhytohjelman jälkeen 26:s pistein 52,07 eikä edennyt vapaaohjelmaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kisojen viralliset sivut 2016 Luokka:Vuoden 2016 urheilu Luokka:Bratislavan urheilutapahtumat
Kaukalampi

Kaukalampi on kylä Mäntsälässä. Kylässä on noin 290 asukasta (2009). Se sijaitsee vanhan Helsinki–Lahti-tien (seututie 140) varrella noin kahdeksan kilometrin päässä Mäntsälän kirkonkylästä. Kylän läpi virtaa Mustijoki, joka levenee kylän kohdalla pieneksi lammeksi, Kaukalammeksi, jonka mukaan kylä on nimetty. Kylä jakautuu Ylikylään ja Alikylään. Kaukalammen kylänraitti on osa 1700-luvulta peräisin olevaa Helsinki–Hollola-maantietä. Kohdassa, jossa on nykyisin huoltoasema, tie haarautui Kärkölään. Helsinki–Lahti-pikatie valmistui vuonna 1956. Vuonna 1985 sen viereen valmistui moottoriliikennetie, joka muutettiin moottoritieksi 2000-luvun alussa. Kylän halki kulkevat myös maakaasuputki ja Lahden oikorata. Kaukalammen koulu aloitti toimintansa Yli- Sipilän talossa ja sai oman rakennuksensa vuonna 1910. Koulu on lakkautettu. Etolan kartano sijaitsee Kaukalammella. == Lähteet == Luokka:Mäntsälän kylät
Roihu 2016

Roihu 2016 oli Suomen Partiolaisten seitsemäs suurleiri eli Finnjamboree, joka järjestettiin 20.–28. heinäkuuta 2016 Evolla, Hämeenlinnan Lammilla. Leiri oli vuotensa toiseksi suurin yleisötapahtuma Suomessa Suviseurojen jälkeen yli 17 000 osallistujallaan. Heistä noin 2 000 oli ei-partiolaisia eli niin sanottuja ei-vielä-partiolaisia, ja yli 3 000 oli 45 eri maasta saapuneita kansainvälisiä osallistujia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Roihun kotisivut Luokka:Hämeenlinnan tapahtumat Luokka:Partio Suomessa Luokka:Partiotapahtumat
Johan Holm

Johan Holm -nimisiä henkilöitä ovat olleet: * Johan Holm (1789–1866), suomalainen varatuomari ja kartanonomistaja * Johan Holm (1894–1973), suomalainen jääkärivänrikki * Johan Holm (s. 1955), suomalainen näyttelijä
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarillinen kruunu

Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarillinen kruunu () oli saksalais-roomalaisten keisarien kruunu 900-luvulta Pyhän saksalais- roomalaisen keisarikunnan hajoamiseen vuonna 1806. Kruunua käytettiin Roomalaisten kuninkaan kruunaamiseen. "Roomalaisten kuningas" oli titteli, jonka keisariksi valittu omaksui heti valituksi tultuaan. Kruunu valmistettiin 900-luvulla Otto Suurelle, mutta tästä huolimatta kruunu kulkee myös nimellä Kaarle Suuren kruunu, koska tämän katsotaan olevan Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan ensimmäinen keisari. Monista muista kruunuista poiketen sen muoto on enemmän kahdeksankulmainen kuin pyöreä, ja se on rakennettu kahdeksasta saranoilla toisiinsa liitetystä jalokivikoristellusta kultalaatasta. Kruunun etummaisen laatan yläosassa on risti, josta lähtee kruunun etu- ja takalaatat yhdistävä kaari. Alkujaan kruunulla ei ollut mitään määrättyä säilytyspaikkaa, vaan se kulki hallitsijan mukana. Vuodesta 1423 keisari Sigismund määräri, että kruunua säilytettiin Nürnbergin kaupungissa. Se tuotiin Wieniin 1796, jottei se päätyisi Napoleonin käsiin. Vuonna 1938 Adolf Hitler määräsi kruunun siirrettäväksi takaisin Nürnbergiin. Yhdysvaltalaiset sotilaat palauttivat kruunun Wieniin vuonna 1946. Nykyään kruunua säilytetään Hofburgissa Wienissä yhdessä Itävallan keisarillisen kruunun kanssa. == Lähteet == Luokka:Kruunut Luokka:Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Jaakko Kyläsalo

Jaakko Erkki Ilmari Kyläsalo (s. 28. huhtikuuta 1941) on suomalainen muusikko ja toimittaja.Kyläsalo (2015), s. 311. Hän oli mukana Neloset-yhtyeessä 1960-luvulla. Sittemmin hän on toimittanut ainakin televisio-ohjelmia KuningaskuluttajaJaakko Kyläsalo ja Vesa Saarinen juhlalähetyksessä. Yle 17.1.2010. ja Vierivät kivet.Vierivät kivet / Vierivien tiimi. Yleisradio. == Teoksia == * * == Lähteet == Luokka:Suomalaiset muusikot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lähellä totuutta

Lähellä totuutta on Tuohimaa-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin syyskuussa 2015 levymerkillä Go Music! Records. Albumi äänitettiin Oulussa Mastervox Studiolla. Levyn on äänittänyt ja miksannut Kari Vähäkuopus, ja masteroinut Immu Ilmarinen. == Kappaleet == Sävellys Lauri Tuohimaa, sanoitus Miia Nuutila ja sovitus Tuohimaa-yhtye, paitsi kappaleet 3 ja 7. # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Lauri Tuohimaa – laulu, kitara * Olli-Pekka Karvonen – basso * Antti Liimatainen – rummut === Vierailevat muusikot === * Tapio Roininen – kosketinsoitin, sello, piano, musiikkiohjelmointi * Arto Kiimalainen – piano (kappale ”Sinä kestät sen”) * Tiia Erämeri, Arto Louhela, Kari Vähäkuopus – taustalaulu * Viihdepiikkarit (Haapala, Huru, Kaartinen, Mäki, Saarela, Tyykiluoto) – taustalaulu (kappale ”Hyvästi jää”) * Henri Luoma – kansi- ja yhtyekuva (HLP Photography) * Mikko Lantto – kannen taustakuvat (MiCi Arts) * Tiina Nuortimo – kannen suunnittelu ja toteutus (Grafiini) == Aiheesta muualla == * Tuohimaan sivusto Luokka:Vuoden 2015 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset pop rock -albumit
Myllyjärvi (Jyväskylä, Taka-Keljo)

Myllyjärvi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Taka-Keljossa sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järven pinta-ala on 5,3 hehtaaria, se on 650 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee kolmen mäen välissä Ylä-Sallaajärven ja Ala- Sallaajärven välissä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,14 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 5,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Järven ympäristössä on haja- asutusta, josta yksi kiinteistö ja viisi vapaa-ajan asuntoa sijaitsevat järven rannassa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16607. == Vesistösuhteet == Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma- alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 134,5 metriä mpy. Järvi on niin sanottu läpivirtausjärvi, jossa Ylä-Sallaajärven vedet virtaavat Ala-Sallaajärveen. Järven läpi virtaavaa uomaa kutsutaan Tupajoeksi tai RonsunjoeksiLähteenmäki 1992, s. 210.. Muita tulo-ojia ei järvellä ole. == Historiaa == Vuoden 1752 pitäjänkartalla järven nimenä on Keskinen, ja pitäjänraja (tuolloin Jyväskylän ja Korpilahden kappeliseurakuntien) kulki järven keskeltä, kun nykyään raja kulkee sen länsipuolelta, eikä järvi kuulu ollenkaan Muurameen. Järvestä on myös käytetty nimiä VälijärviLähteenmäki 1992, s. 121. ja Sulkujärvi. Myllyjärven nimi viittaa laskuojassa olleeseen vesimyllyyn, jonka rakennelmat ovat jo hävinneet kokonaan. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Sallaanojan valuma-alue Luokka:Jyväskylän järvet
Tuohimaa (yhtye)

Tuohimaa on suomenkielistä popia ja rockia esittävä yhtye, joka perustettiin Oulussa vuonna 2014. Yhtyeen keulahahmo ja säveltäjä on laulaja-kitaristi Lauri Tuohimaa, jonka lisäksi yhtyeeseen kuuluvat basisti Olli-Pekka Karvonen ja rumpali Antti Liimatainen. Yhtyeen sanoitukset ovat pääosin näyttelijä Miia Nuutilan tekemiä mutta sanoituksia ovat tehneet myös muun muassa Kati Valjus ja Lauri Tuohimaa itse. Tuohimaa ja Nuutila tutustuivat samoissa kesäteatterituotannoissa työskentelyn kautta. Tosin Lauri Tuohimaa aloitti suomenkielisen musiikin tekemisen jo vuonna 2009 Tuohimaa-nimellä. Tuohimaan levymerkki on oululainen Go Music! Records. Yhtyeen ensimmäinen albumi, Lähellä totuutta, ilmestyi syyskuussa 2015. Sitä edelsivät singlet kappaleista ”Sinä kestät sen” ja ”Vapaus” keväällä 2015. Tuohimaan toinen levy Uuden alun edessä julkaistiin saman levy-yhtiön kautta. Levyllä jatkuu myös yhteistyö Miia Nuutilan kanssa ja levyllä ovat Nuutilan lisäksi mukana myös Tuohimaan Charon-toveri J-P Leppäluoto ja Aki Louhela. "Jos en sua koskaan" -singlellä vierailee lisäksi myös Poisonblack-muusikko Marco Sneck. Tuohimaa julkaisi coverversion Mikko Alatalon kappaleesta "Kiiminkijoki". Vuonna 2020 ilmestyi uusi single "Suisto", joka oli alun perin kirjoitettu vuonna 2009 ja julkaistu promojulkaisuna. Vuonna 2022 julkaistiin yhtyeen kolmas albumi jonka sanoituksista suurin osa on Laurin kirjoittamia, sen sijaan Luota hyvään-biisi on kirjoitettu Kati Valjuksen kanssa. Albumista on julkaistu pari tuplasingleä. . Samalla yhtyeeseen tuli uudeksi jäseneksi kosketinsoittaja Marco Sneck . == Diskografia == === Albumit === * Lähellä totuutta (Go Music!, 2015) * Uuden alun edessä (Go Music!, 2018) * III (Go Music!, 2022) === Singlet === * Hetket haihtuu (E. Punto Production, 2014) * Sinä kestät sen (Go Music!, 2015) * Vapaus (Go Music!, 2015) * Kahleet (Go Music!, 2016) * Ohikulkija (Go Music!, 2016) * Jos en sua koskaan (Go Music!, 2017) * Seinät (Go Music!, 2017) * Uuden alun edessä (Go Music!, 2017) * Kiiminkijoki (Go Music!, 2018) * Suisto (Go Music!, 2020) * Toinen mies (Go Music!, 2020) * Kierrän ympyrää (Go Music!, 2020) * Mennyt ei takaisin tuu/Pimeää ja tyhjää (Go Music!, 2022) * Luota hyvään/Tulvaa (Go Music!, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tuohimaan sivusto Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Yhdysvaltain sotaministeri

Yhdysvaltain sotaministeri (, ennen itsenäistymistä Secretary at War) oli Yhdysvalloissa vuoteen 1947 asti käytössä ollut ministerinvirka. Sotaministerin tehtävänä oli johtaa Yhdysvaltain sotaministeriötä, joka vastasi aluksi kaikista Yhdysvaltain sotilasasioista. Sotaministeriön tehtäviä karsittiin kuitenkin jo vuonna 1789, kun laivastoon liittyvät asiat siirrettiin uudelle Yhdysvaltain laivastoministeriölle. Sotaministerin nimitti Yhdysvaltain presidentti senaatin suostumuksella. Sotaministerin virka lakkautettiin vuonna 1947, kun sodankäyntiin liittyviä ministerinvirkoja uudistettiin. Sotaministerin tilalle tulivat armeijaministeri ja ilmavoimaministeri. Vuonna 1949 armeija-, ilmavoima- ja laivastoministerit luopuivat paikastaan presidentin kabinetissa, jossa niitä siitä eteenpäin on edustanut yhteisesti Yhdysvaltain puolustusministeri. *
Ahtisaari (sukunimi)

Ahtisaari on suomalainen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia: *Eeva Ahtisaari (s. 1936), presidentti Martti Ahtisaaren puoliso *Marko Ahtisaari (s. 1969), Nokian muotoilusta vastaava johtaja, muusikko, presidentti Martti Ahtisaaren ainoa lapsi *Martti Ahtisaari (1937–2023), Suomen tasavallan kymmenes presidentti 1994–2000, diplomaatti ja Nobelin rauhanpalkinnon saaja.
Arken

Arken on nykytaiteen museo Tanskan Ishøjssä, noin 15 kilometriä Kööpenhaminasta etelään. Meren äärellä Køgenlahdella sijaitsevan museon on suunnitellut Søren Robert Lund, ja se avattiin maaliskuussa 1996 osana Euroopan kulttuuripääkaupunkivuotta Kööpenhaminassa. Rakennus on haaksirikkoutuneen purjelaivan näköinen, ja sen kokoelma koostuu tanskalaisesta, pohjoismaalaisesta ja kansainvälisestä taiteesta vuodesta 1945 eteenpäin."Käyn Louisianassa vuosittain" , Visit Denmark -mainossivusto, Iltalehti. Viitattu 24.1.2016. Kokoelmiin kuuluvien teosten tekijöihin kuuluvat muun muassa Damien Hirst, Olafur Eliasson, Shirin Neshat, Wolfgang Tillmans sekä tanskalais-norjalainen työpari Ingar Dragset ja Michael Elmgreen. Arkenissa kiinnitetään erityistä huomiota lasten ja nuorten kohtaamiseen kuvataiteen kanssa. Museon perusajatuksena on auttaa lapsia ymmärtämään taidetta ja antaa lasten kohdata taide samoin ehdoin kuin museon muiden vierailijoiden.Taidemuseo Arken , Valhalla, Norden.org. Viitattu 24.1.2016. Taidemuseo jakaa vuosittain sadan tuhannen Tanskan kruunun arvoista Arken-taidepalkintoa nykytaiteen tekijöille. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Tanskan taidemuseot
Dea Trier Mørch

Dea Trier Mørch (9. joulukuuta 1941 Kööpenhamina, Tanska – 26. toukokuuta 2001Dea Trier Mørch, Danske Film, viitattu 9.7.2021 ) oli tanskalainen graafikko ja kirjailija. Hänen tuotannostaan on suomennettu vuonna 1976 ilmestynyt, synnytyssairaalan naisista kertova esikoisromaani Talvilapset. Sen pohjalta Astrid Henning-Jensen ohjasi samannimisen elokuvan, joka sai ensi- iltansa 1978. Dea Trier Mørch syntyi Kööpenhaminassa arkkitehti Ibi Trier Mørchin tyttärenä. Hän opiskeli 16-vuotiaasta alkaen Tanskan taideakatemiassa ja piti esikoisnäyttelynsä 1961. Hän jatkoi taideakatemiassa vuoteen 1964 asti ja teki sitten jatko-opintoja Varsovan, Krakovan, Belgradin, Leningradin ja Prahan kuvataidekouluissa. Hän aloitti abstrakteista aiheista mutta kehitti tyyliään vähitellen kohti realismia. Hän oli jäsenenä Tanskan kommunistipuolueessa sekä vasemmistolaisessa Røde Mor -taiteilijaryhmässä yhdessä silloisen elämänkumppaninsa, viihdemuusikko Troels Trierin kanssa. Heillä on kolme lasta. Lapsista Tobias Trier on muusikko. Litografioita tekevänä taidegraafikkona Trier Mørchin tyyli on hyvin pelkistettyä, ja samaa luonnehdintaa on käytetty hänen proosastaan. Hänen kirjansa ovat saavuttaneet yleisöä myös perinteisten kirjallisuudenharrastajien ulkopuolella.Dehn Nielsen, Henning: Denmark: Danish Literature in the Seventies . Countries of the World, ProQuest LLC 1991. Vaatii HighBeam-tilauksen. Talvilasten ohella Trier Mørchin muita kirjoja ovat Sørgmunter realisme (1968), Kastaniealleen (1978), Den indre (1980) ja Aftenstjernen (1982).Trier Mørch, Dea (1941–) , Dictionary of Women Worldwide: 25,000 Women Through the Ages. Thomson Gale 2007. Vaatii HighBeam-tilauksen. ==Suomennetut teokset== * Talvilapset (Vinterbørn, 1976), suom. Pirkko Talvio-Jaatinen, Otava 1977 ISBN 951-1-04442-7 ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet Luokka:Tanskalaiset taiteilijat
Turtles-mutanttikilpikonnat (10. tuotantokausi)

Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien 10.kauden jaksokuvaukset. Viimeisen kauden aikana Turtlesien suosio katsojien keskuudessa oli hiipumassa. ==Jaksoluettelo== ===The Return of Dregg=== ===The Beginning of the End=== ===The Power of Three=== ===A Turtle in Time=== ===Turtles to the Second Power=== ===Mobster from Dimension X=== ===The Day the Earth Disappeared=== ===Divide and Conquer=== ==Lähteet== * * Turtles -mutanttikilpikonnat IMDB:ssä, viitattu 25.1.2016 * Turtles -mutanttikilpikonnat TV.com:ssa , viitattu 25.1.2016 ==Aiheesta muualla== *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 1) *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 2) *Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 3) Luokka:Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat -sarjat Luokka:1996 Luokka:Tuotantokaudet
Ditte ihmislapsi

Ditte ihmislapsi (Ditte menneskebarn) on tanskalainen elokuva vuodelta 1946. Sen on Martin Andersen Nexøn samannimisen romaanin pohjalta käsikirjoittanut ja ohjannut Bjarne Henning-Jensen. Apulaisohjaajana toimi hänen vaimonsa Astrid Henning-Jensen. Elokuva kertoo aviottomana lapsena syntyneestä maalaistytöstä, josta itsestäänkin tulee yhteisön hyljeksimä aviottoman lapsen yksinhuoltaja.Jones, Deborah: Henning-Jensen, Astrid (1914—) , Women in World History: A Biographical Encyclopedia, Gale Research Inc.2002. Vaatii HighBeam- tilauksen. Ditte ihmislapsi oli pääpalkintoehdokkaana Venetsian elokuvajuhlilla 1947. Vuonna 2006 Ditte ihmislapsi valittiin yhtenä kymmenestä elokuvasta Tanskan kulttuurikaanoniinDitte menneskebarn , Kulturkanonen, Kulturministeriet, sivu 087.. ==Lähteet== Luokka:Romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:Vuoden 1946 elokuvat Luokka:Tanskalaiset draamaelokuvat Luokka:Elokuvat köyhyydestä
Idiootit

Idiootit (Idioterne) on Lars von Trierin käsikirjoittama ja ohjaama tanskalainen elokuva vuodelta 1998. Se on valmistumisjärjestyksessä toinen yksinkertaisia toteutuskeinoja korostaneessa Dogma 95 -elokuvien sarjassa; ensimmäinen oli Thomas Vinterbergin Juhlat (1998). Vuonna 2006 Idiootit valittiin Tanskan kulttuurikaanoniin.Idioterne , Kulturkanonen, Kulturministeriet, sivu 105. ==Tuotanto== Idiootit on ensimmäinen elokuva von Trierin niin sanotussa ”kultaisen sydämen trilogiassa”, jonka myöhemmät elokuvat ovat Breaking the Waves (1996) ja Dancer in the Dark (2000). Se on myös yksi maailman ensimmäisistä digitaalisilla videokameroilla kuvatuista elokuvista. ==Juoni== Dokumenttimaisen koruttomasti kuvatussa elokuvassa joukko ylemmän keskiluokan nuoria haluaa löytää sielussaan asustavan ”sisäisen idiootin”, joka heidän mielestään on porvarillisen yhteiskunnan tukahduttama. Rikkoakseen rajoja nuoret uhmaavat käyttäytymisnormeja: kun ihminen on idiootti, hän saa heitellä ravintolassa ruokaa ja pääsee uimahallissa toisen sukupuolen suihkuhuoneeseen. Jossain vaiheessa leikki päättyy ja todellinen kapina alkaa. Nuoret alkavat huijata rahaa herkkäuskoisilta ja jopa uhmata Helvetin enkeleitä vähämielisissä rooleissaan. Kun ryhmän johtaja (Jens Albinus) vaatii jäseniä sekoilemaan myös kotona ja työpaikalla, ryhmän into alkaa hiipua.Lindholm, Jari: Sisäistä idioottia etsimässä, Helsingin Sanomien Nyt-liite 26.2.1999. Viitattu 22.1.2016. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset elokuvat Luokka:Lars von Trierin ohjaamat elokuvat Luokka:Vuoden 1998 elokuvat
Tiedon puu

Tiedon puu (Kundskabens træ) on Nils Malmrosin käsikirjoittama ja ohjaama tanskalainen nuorten draamaelokuva vuodelta 1981. Väljästi Malmrosin omaan nuoruuteen perustuva tarina on yksi Tanskan kulttuurikaanoniin vuonna 2006 valitusta elokuvasta.Kundskabens Træ , Kulturkanonen, Kulturministeriet, sivu 098. ==Juoni== Elokuva seuraa murrosikäisiä koululaisia 1950-luvun lopun Århusissa. Nuoret varttuvat 7-luokkalaisista 9-luokkalaisiksi. Elokuvan päähenkilö on luokan kaunein ja varhaiskypsin tyttö Elin, joka aiheuttaa muissa tytöissä kateutta ja pojissa epävarmuutta. Toinen päähenkilö on tyttöjen suosima luokan johtajapoika Niels-Ole, joka ei kiinnostu omanikäisistään vaan ihastuu alemmalla luokalla olevaan nättiin Maj-Brittiin. ==Tuotanto== Tiedon puuta kuvattiin kahden vuoden aikana niin, että elokuvan päähenkilöt varttuvat oikeasti 13-vuotiaista 15-vuotiaiksi.Tiedon puu, Mikael Fräntin Kino- ja tv-blogi 9.10.2011. Viitattu 25.1.2016. ==Vastaanotto== Suomessa Tiedon puu sai ensi-iltansa neljä vuotta valmistumisensa jälkeen, 23. elokuuta 1985 Helsingin Bio Illusionissa. Se sai maassa vain 755 katsojaa.Yle TV2 on esittänyt sen 19. lokakuuta 1986., Esitystiedot. Mikael Fräntin mielestä Tiedon puu on pieni mestariteos ja Malmrosin ehjin ja kypsin elokuvatyö. Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa sivistyneeksi, lyyriseksi ja vaatimattomaksi etenkin verrattuna yhdysvaltalaisiin samoja teemoja käsitteleviin teinielokuviin. Hän antaa Tiedon puulle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Kuvaaja Jan Weincke sai vuonna 1983 Bodil-palkinnon Tiedon puun ja Bille Augustin Zappa-elokuvan kuvauksesta. Vuonna 2006 elokuva otettiin yhtenä kahdestatoista elokuvasta mukaan Tanskan kulttuurikaanoniin. ==Jatko-osa== Vuonna 2009 Malmros toi ensi-iltaan Tiedon puun eräänlaisen jatko-osan Kærestesorger, jossa hän kuvasi lukioikäisiä näyttelijöitään kahden vuoden aikana.Kærestesorger, Philm.dk. Viitattu 5.6.2015. ==Näyttelijät== ==Lähteet== Luokka:Tanskalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 1981 elokuvat Luokka:Nuortenelokuvat Luokka:Elokuvat koulusta ja koulutuksesta Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Kupari(I)bromidi

Kupari(I)bromidi eli kuprobromidi (CuBr) on kupari(I)- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. ==Ominaisuudet== Huoneenlämpötilassa kupari(I)bromidi on puhtaana valkoista kiteistä ainetta, mutta sen väri on usein vihertävä tai sinertävä johtuen osittaisesta hapettumisesta. Aine ei liukene veteen (Ksp 4,2·10-8), eikä useisiin orgaanisiin liuottimiin, mutta liukenee dimetyylisulfidiin, ammoniakkiin sekä happoliuoksiin.H. Wayne Richardson: Copper compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. Viitattu 25.1.2016 Kupari(I)bromidilla on useita kidemuotoja. Alle 385 °C:n lämpötilassa kiderakenne muistuttaa sinkkisulfidin mineraalin sfaleriitin kiderakennetta ja 385-470 °C:n välillä rakenne on wurtsiittimineraalin kaltainen. Tämän jälkeen kuumennettaessa rakenne muuttuu jälleen ja muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta. Tämä rakenne on stabiili kupari(I)bromidin sulamispisteeseen asti. Kupari(I)bromidi on puolijohde. ==Valmistus ja käyttö== Kupari(I)bromidia voidaan valmistaa kuumentamalla kupari(II)bromidia, pelkistämällä kuparisulfaattiliuosta metallisen kuparin tai rikkidioksidin avulla natriumbromidin läsnä ollessa tai liuottamalla kuparia vetybromidin eetteriliuokseen ja hydrolysoimalla muodostuva tuote. Kupari(I)bromidia käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä. Sitä käytetään katalyyttinä muun muassa diatsoniumsuolojen valmistuksessa sekä kytkentäreaktioissa. Yhdisteestä valmistetaan myös organokupariyhdisteitä. ==Lähteet== Luokka:Bromidit Luokka:Kupariyhdisteet
Brooklyn (elokuva)

Brooklyn on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut John Crowley. Sen on käsikirjoittanut Nick Hornby kirjailija Colm Tóibínin samannimisen romaanin pohjalta. Sen pääosissa ovat Saoirse Ronan, Emory Cohen, Domhnall Gleeson, Jim Broadbent ja Julie Walters. Elokuva sijoittuu vuoteen 1952 ja kertoo nuoren irlantilaisnaisen, Eilis Lacey maahanmuutosta Brooklyniin. Brooklyn sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 26. tammikuuta 2015. Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta elokuvasta, naispääosasta ja sovitetusta käsikirjoituksesta. Vuonna 2016 Brooklyn äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 50 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa. == Näyttelijät == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2015 kanadalaiset elokuvat Luokka:Vuoden 2015 brittiläiset elokuvat Luokka:Irlantilaiset elokuvat Luokka:Brittiläiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Brittiläiset romaaneihin perustuvat elokuvat Luokka:New Yorkissa tapahtuvat elokuvat Luokka:1950-luvulle sijoittuvat elokuvat
The Liar

The Liar on vuonna 2009 perustettu helsinkiläinen rockyhtye. Yhtye on julkaissut kaksi täyspitkää levyä. == Historia == Laulaja-kitaristi Eero Mämmi ja rumpali Timo Halonen perustivat yhtyeen vuonna 2009. Basisti Ville ”VV” Virtanen liittyi mukaan myöhemmin. Yhtyeen ensimmäinen albumi Hard Times, Happy Lives julkaistiin keväällä 2012. Albumilta julkaistiin kaksi singleä ja videota kappaleista "Bad Excuse" ja "Man Over Board". Kolmikko etsi kauan toista kitaristia, basso- ja kitarateknikko Mika Kivi (Grendel) liittyi yhtyeen riveihin 2013. Nelihenkisen miehistön ensimmäinen julkaisu oli video ja single kappaleesta "Free Ride" keväällä 2014. Saman vuoden kesän aikana Halonen jätti yhtyeen, minkä jälkeen rumpaliksi tuli muun muassa Collarbonessa soittanut Janne Sivunen. Uuden kokoonpanon ensi julkaisu oli neljän kappaleen EP, joka julkaistiin syksyllä 2015. EP sisälsi kappaleet "Suffering", "Sunday", "Rebound for Glory" ja "Half-Way There". The Liarin toinen albumi The Final Chapter julkaistiin 1. maaliskuuta 2019. == Diskografia == === Albumit === * *The Final Chapter (2019) === Singlet === * * * === EP === * === Musiikkivideot === * Man Over Board (2012) * Bad Excuse (2012) * Free Ride (2014) * Suffering (2015) * Sunday (2015) * Rebound For Glory (2016) *Heart Still Burning (2019) Luokka:Suomalaiset rockyhtyeet
Nuit de folie

Nuit de folie on ranskalaisen popduon Début de Soiréen (William Picard ja Sacha Goëller) vuonna 1988 julkaistu kappale. Se oli heidän debyyttisinglensä albumilta Jardins d'enfants ja julkaistiin kesäkuussa 1988. Siitä tuli Ranskassa vuoden kesähitti, ja se oli listakärjessä yli kaksi kuukautta. Kappale julkaistiin myöhemmin uudelleen remiksattuna versiona, mutta se ei enää menestynyt. Vuoden 1988 singlejulkaisu nousi muutamassa viikossa Ranskan singlelistan kymmenen parhaan joukkoon, jossa se pysyi yhteensä 22 viikkoa ja yhdeksän perättäistä viikkoa listan kärjessä. Sitä myytiin Ranskassa yli miljoona kappaletta, ja se sai platinalevyn. Se oli vuoden 1988 myydyin single Ranskassa. == Kappalelista == *7" single (1988) # "Nuit de folie" (Euro Remix) — 3:52 # "Tout pour la danse" — 3:15 * 12" maxi (1988) # "Nuit de folie" (Extended version) — 6:25 # "Tout pour la danse" — 3:15 # "Nuit de folie" (A capella chœur) — 0:50 # "Nuit de folie" (A capella vois rap) — 0:40 == Lähteet == Luokka:Vuoden 1988 kappaleet Luokka:Ranskalaiset musiikkikappaleet Luokka:Ranskan singlelistan ykköset
Strætó bs.

Strætó bs. on islantilainen julkisomisteinen linja-autoyhtiö, joka vastaa Reykjavíkin sekä muiden Höfuðborgarsvæðiðin alueen kuntien kaupunkibussien liikennöinnistä. Yhtiö liikennöi myös muutamia kaukoliikenteen reittejä. Strætó perustettiin 1. heinäkuuta 2001 Reykjavíkissä liikennöineen Strætisvagnar Reykjavíkurin (SVR) sekä muualla pääkaupunkiseudulla toimineen Almenningsvagnarin (AV) yhdistyessä. SVR perustettiin vuonna 1931, ja kaupungin omistukseen se siirtyi vuonna 1944. Strætó liikennöi arkipäivisin kuutta runkolinjaa 15 minuutin vuorovälein, ja yhteensä linjoja on pääkaupunkiseudulla 28 kappaletta. Suurimat terminaalit sijaitsevat Reykjavíkin ydinkeskustan itälaidalla Hlemmurissa sekä keskustan Lækjartorgilla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Strætón kotisivut Luokka:Islannin liikenne Luokka:Reykjavík Luokka:Linja-autoyhtiöt Luokka:Islantilaiset yritykset
Pentti Suomela

Pentti Martin Suomela (21. syyskuuta 1917 Turku – 14. heinäkuuta 2016 Helsinki)Kuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 24.7.2016. s. C24 oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän oli ulkoasiainministeriössä neuvotteleva virkamies 1963–1965, poliittisen osaston päällikkö 1965, suurlähettiläs Oslossa 1966–1972, Bukarestissa 1972–1976 ja Pekingissä 1976–1984.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 460 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pentti Suomelan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomen suurlähettiläät Luokka:Vuonna 1917 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Eino Suova

Eino Alpo Suova (3. elokuuta 1895 Maaria – 27. syyskuuta 1960 Helsinki)Prof. Eino Suova kuollut (maksullinen artikkeli) Helsingin Sanomat 28.9.1960, HS Aikakone. Viitattu 27.3.2018. oli suomalainen lehdistöntutkija. Hän oli Yhteiskunnallisen korkeakoulun ensimmäinen lehdistöopin professori 1956–1960. Hän kehitti suomalaista lehdistökoulutusta.Facta 2001, WSOY 1985, 15. osa, palsta 749 Suova kirjoitti ylioppilaaksi 1914, valmistui filosofian kandidaatiksi 1932 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1953. Hän työskenteli vuosina 1915–1930 Turun Sanomissa, muun muassa toimitussihteerinä, vuosina 1931–1932 Turun ylioppilaslehden päätoimittajana ja vuosina 1941–1944 Vapaan Työn päätoimittajana. Vuosina 1933–1939 hän työskenteli Nykysuomen sanakirjan toimitustyössä. Yhteiskunnalliseen korkeakouluun Suova palkattiin aluksi sanomalehtiopin lehtoriksi, ja hänet nimitettiin saman alan dosentiksi vuonna 1954 ja professoriksi 1956. Suovan puoliso oli vuodesta 1920 päätoimittaja Maija Suova.Kuka kukin on 1978 artikkeli Suova, Maija (Runeberg.org) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset mediatutkijat Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1960 kuolleet
I Believe I Can Fly

I Believe I Can Fly on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä R. Kellyn 26. marraskuuta 1996 julkaistu kappale, joka kuuluu myös Space Jam -elokuvan soundtrackille. Genreltään I Believe I Can Fly on R&B;:tä, soulia ja gospelia. Kappaleen on tehnyt Kelly itse. Kappale on R. Kellyn tunnetuin kappale, ja siitä on tehty monia erilaisia versioita ja parodioita. Singlelistojen kärkeen I Believe I Can Fly nousi yhdeksässä maassa. Rolling Stonen historian 500 parasta musiikkikappaletta käsittävällä listalla I Believe I Can Fly oli sijalla 406.http://bestsongsever.com/r-kelly/i-believe-i-can-fly == Lähteet == Luokka:Vuoden 1996 kappaleet Luokka:R. Kellyn kappaleet
Jost Capito

Jost Capito (s. 29. syyskuuta 1958 Neunkirchen) on saksalainen autourheiluvaikuttaja, joka toimii Williamsin Formula 1 -tallin toimitusjohtajana ja tallipäällikkönä. Vuonna 1985 hän oli voittamassa Dakar- rallin kilpailua kuorma-autojen luokassa. Capito toimi vuosina 1998–2001 Sauberin Formula 1 -tallin operatiivisena johtajana. Hän on työskennellyt johtotehtävissä myös automerkki Fordin Euroopan jaostossa. Vuosina 2013–2016 Capito toimi rallin MM-sarjan Volkswagen Motorsportin tallipäällikkönä. Hän on johtanut tallin joka kerta sekä kuljettajien (Sebastien Ogier) että valmistajien mestariksi. Tammikuussa 2016 Formula 1 -talli McLaren nimitti Capiton uudeksi toimitusjohtajakseen. Capito aloitti virallisesti tehtävässään syyskuussa mutta helmikuussa 2017 ilmoitettiin Capiton jättävän tallin. Joulukuussa 2020 hänet valittiin Williamsin toimitusjohtajaksi ja kesäkuussa 2021 hänet nimitettiin myös tallipäälliköksi. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Formula 1 -tallipäälliköt Luokka:Moottoriurheilun henkilöt Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt