EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 1998

150px|thumb|Kisojen kulta-, hopea- ja pronssimitalit esillä Hockey Hall of Famessa Jääkiekko oli vuoden 1998 talviolympialaisissa Naganossa ensimmäistä kertaa ohjelmassa sekä miesten että naisten lajina. Turnaus oli myös ensimmäinen, jonka ajan NHL piti kisojen ajan taukoa, jotta kaikki maailman parhaat pelaajat pystyivät osallistumaan kilpailuihin. Tästä syystä suuret jääkiekkomaat pääsivät suoraan jatkolohkoihin, joten niiden pelit eivät kestäneet kuin viikon ajan. Miesten turnaukseen osallistui 14 joukkuetta. Kahdeksan vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailujen parhaiten sijoittunutta joukkuetta ja isäntämaa Japani pääsivät turnaukseenilman karsintaa. Loput viisi paikkaa jäivät karsintojen voittajille. Naisten turnaukseen osallistui 6 joukkuetta, 5 parhaiten sijoittunutta naisten maailmanmestaruuskilpailuista vuodelta 1995 sekä isäntämaa Japani. Miesten ottelut pelattiin 7.–22. helmikuuta ja naisten 8.–17. helmikuuta 1998. Miesten turnauksessa Pohjois- Amerikan joukkueet pelasivat alle odotusten, vaikka niillä oli ensimmäistä kertaa parhaat mahdolliset kokoonpanot olympialaisissa. Yhdysvallat hävisi puolivälieräottelunsa, jonka jälkeen pelaajat hajottivat hotellihuoneensa.Canoe.ca - Angry U.S. players trash rooms, image in Nagano Kanada hävisi välierissä Tšekille ja pronssiottelussa Suomelle, joten kiekkolegenda Wayne Gretzky jäi urallaan ilman olympiamitalia. Kotiyleisön suureksi pettymykseksi Paul Kariya, jolla on japanilaiset sukujuuret, loukkaantui ennen kisoja eikä pystynyt pelaamaan Kanadan joukkueessa.http://www.ts.fi/olympialaiset/nagano/1073750356/Kariya+ei+pysty+luistelemaan Turun Sanomat - Kariya ei pysty luistelemaan Naisten turnauksessa Kanada oli ennakkosuosikki, sillä se oli voittanut kaikki maailmanmestaruuskilpailut ennen vuoden 1998 olympialaisia. Yhdysvallat kuitenkin voitti Kanadan loppuottelussa. Suomi saavutti pronssia. ==Mitalit== Laji Kulta Hopea Pronssi Miesten turnaus Naisten turnaus == Otteluareenat == Big Hat Aqua Wing Arena 150px Nagano Nagano == Turnaukset == === Miehet === Miesten turnauksessa pelattiin ensin alkulohkot, joiden voittajat Kazakstan ja Valko-Venäjä pääsivät jatkolohkoihin. Lohko A * * * * Lohko B * * * * Jatkolohko C * * * Jatkolohko D * * * === Naiset === * * * * * * == Lähteet == * IIHF:n Nagano 1998 sivut Web Archivessa * http://hokej.sfrp.cz/oh/oh1998.html * Hockeynut - 1998 Olympic Hockey * http://www.hockeyarchives.info/JO1998.htm * avlh.sweb.cz Olympics 1998 * la84 foundation - Nagano 1998 Official Report (171-187) === Viitteet === == Aiheesta muualla == * YLE Elävä arkisto: Suomi löi NHL-tähdet Naganossa *
The Very Best of The Doors

The Very Best Of The Doors on The Doors -yhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 2001. Albumi on lyhennetty versio samana vuonna julkaistusta Best of The Doors -kokoelma-albumista, mutta sisältää kaikki yhtyeen tunnetuimmat kappaleet. Kokoelma-albumi on Best of The Doorsin lisäksi ainoa, joka sisältää kappaleen ”Peace Frog”. Yllättäen kappaleet ”Strange Days”, ”The Unknown Soldier” ja ”Waiting for the Sun” eivät ole tällä kokoelma-albumilla. ==Kappaleet== # # # # # # # # # # # # # # # # ==Alkuperäisten albumien kappalelähteet== *The Doors (1967) (1., 2., 7., 11., 12. & 15.) *Strange Days (1967) (3. & 10.) *Waiting for the Sun (1968) (9.) *The Soft Parade (1969) (8.) *Morrison Hotel (1970) (14.) *Absolutely Live (1970) (16.) alkuperäinen versio albumilla Morrison Hotel *L.A. Woman (1971) (4., 5., 6. & 13.) == Kokoonpano == * Jim Morrison – laulu * Ray Manzarek – urut, piano, koskettimet & basso * Robby Krieger – kitara * John Densmore – rummut * Jerry Scheff – basso kappaleissa 4-6 & 13 * Douglass Lubahn – basso kappaleissa 3 & 9-10 * Larry Knechtel – basso kappaleessa 2 * Curtis Amy – saksofonisoolo kappaleessa 8 * George Bohanan – pasuuna * Harvey Brooks – basso kappaleessa 8 * Paul Harris – orkesterisovitus kappaleessa 8 * Ray Neapolitan – basso kappaleessa 14 * Marc Benno – kitara kappaleessa 5 Very Best Of The Doors, The Very Best Of The Doors, The
Giorgio Mainerio

Giorgio Mainerio (s. noin 1535, Parma; k. 1582, Aquileia) oli italialainen säveltäjä ja pappi. Hän lauloi udinelaisessa katedraalissa vuoteen 1570 saakka. Sen jälkeen hän siirtyi Aquileiaan, jossa hänestä tuli maestro di cappella vuonna 1578. Vuonna 1578 Mainerio julkaisi Primo libro di balli -nimisen kirjan, joka sisälsi hänen itse säveltämäänsä tanssimusiikkia. Mainerio sävelsi myös jonkin verran kirkkomusiikkia. == Levytyksiä == *Piffaro: Canzoni e danze - Wind Music from Renaissance Italy == Aiheesta muualla == * Luokka:Italialaiset säveltäjät
Piffaro

Piffaro on yhdysvaltalainen renessanssimusiikkia esittävä yhtye. Se perustettiin Philadelphiassa vuonna 1980 nimellä The Philadelphia Renaissance Wind Band. Yhtye esiintyi Euroopassa ensimmäistä kertaa vuonna 1993. == Jäsenet == *Rotem Gilbert *Grant Herreid *Greg Ingles *Joan Kimball *Robert Wiemken *Tom Zajac == Aiheesta muualla == *Viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset yhtyeet
Hardcore-pornografia

Hardcore on eräs pornografian muoto, jolle tyypillistä on seksiakti. Termi keksittiin 1900-luvun jälkipuoliskolla, jotta se erottuisi softcore- pornografiasta. Hardcore on yleistä kuvissa, lehdissä, internetissä tai elokuvissa. Sitä voi esiintyä myös piirretyissä. 1990-luvusta lähtien sitä on jaettu laajalti internetissä. Hardcore-pornografia voi sisältää yhdynnän, anaaliseksin, cunnilinguksen, fellaation ja lopulta ejakulaation eli siemensyöksyn. Myös fetisismiä voidaan harjoittaa. Luokka:Pornografian tyylilajit Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Sontiainen

Sontiainen voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita: * Sontiainen, järvi Karkkilassa. * sontiainen eli isosittiäinen (Geotrupes stercorarius), lehtisarvisten heimoon kuuluva kovakuoriainen * Sontiainen, kanadansuomalaisen Tom Sukasen rakentama laiva.
Riders on the Storm

”Riders on the Storm” on The Doors -yhtyeen kuuluisimpia kappaleita, joka julkaistiin vuonna 1971 albumilla L.A. Woman. Se julkaistiin myös singlenä samana vuonna, tosin lyhennettynä versiona. Single nousi Yhdysvalloissa sijalle 14. Se oli myös yhtyeen olemassaolon aikana kolmas ja viimeinen single, joka pääsi Britannian listalle. Kappale on noussut saarivaltakunnan singlelistalle kaikkiaan kolmesti; vuosina 1971 (22.), 1976 (33.) ja 1991 (68.) Kappale saavutti merkittävää suosiota myös Alankomaissa, missä se nousi sijalle 7. Kappale alkaa sateen äänellä, johon tulevat pian mukaan rummut, bassokuvio ja jazz-vaikutteiset koskettimet. Viimeisenä tulee mukaan Jim Morrisonin kolkko, rauhallinen ja kaikuva lauluääni. Kappaleen singleversio kestää huomattavasti vähemmän kuin albumiversio, noin neljä ja puoli minuuttia. == Kappaleet singlellä == A-puoli # B-puoli # * * == Lähteet == Luokka:The Doorsin kappaleet Luokka:Vuoden 1971 kappaleet
Rapture of the Deep

Rapture of the Deep on Deep Purplen kahdeksastoista studioalbumi. Sitä äänitettiin maaliskuusta kesäkuuhun 2005, ja se julkaistiin 1. marraskuuta 2005. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # Special Tour 2 CD Editionin bonuslevy : # Clearly Quite Absurd (Uusi versio) # Things I Never Said # The Well-Dressed Guitar # Rapture of the Deep (Live) # Wrong Man (Live) # Highway Star (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord, Ian Paice) # Smoke on the Water (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord, Ian Paice) # Perfect Strangers (Live) (Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover) * (Livekappaleet nauhoitettu 10. lokakuuta 2005 Lontoon Hard Rock Cafessa) == Kokoonpano == * Ian Gillan – laulu * Roger Glover – basso * Steve Morse – kitara * Don Airey – koskettimet * Ian Paice – rummut == Arvostelut == * Imperiumi: 7+/10Deep Purple: Rapture of the Deep Viitattu 20.12.2022. * Soundi: Deep Purple: Rapture of the Deep Viitattu 20.12.2022. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Deep Purplen albumit Luokka:Vuoden 2005 albumit
Pohjois-Englannin englanti

Pohjois-Englannin englanti on yleinen nimitys pohjois-Englannin murteista. Pohjois-englantilaiset murteet eroavat varsinkin vokaaleissa. Kun esimerkiksi sanat "son" ("poika") ja "sun" ("aurinko") lausutaan Etelä-englannissa [san], niin pohjois-englannin aksentilla se olisi [sʊn]. "Cat" ("kissa") sanotaan [kæt] eteläisessä Englannissa niin pohjoisessa se olisi [kat]. Luokka:Englannin murteet
Navoiy

Navoiy (uzb. kyrill. Навоий, ) on kaupunki ja Navoiyn alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Zarafshonjoen laaksossa 509 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungissa oli 161 300 asukasta vuonna 2024. Alueen historiallinen keskus on kaupungin pohjoispuolella sijaitseva Karmana. Siihen kiinni kasvanut Navoiy on perustettu vuonna 1958. Kaupunki on nimetty runoilija Alisher Navoiyn mukaan. Navoiyn kautta kulkee Taškentin ja Buharan välinen maantie ja rautatie, joista haarautuu yhteydet Uchquduqin kautta Nukusiin. Kaupungin lähellä on kansainvälinen lentoasema. Navoiy on suuri teollisuuskeskus, jossa toimii kaivos- ja metallurgiakombinaatti, lannoitetehdas, sementtitehdas, sähkökemiallinen tehdas, lämpövoimala sekä koneenrakennus-, elintarvike- ja silkkiteollisuutta. Kaupungissa on opettajakorkeakoulu, kaivosteollisuuskorkeakoulu, kotiseutumuseo ja nuorisoteatteri. Neuvostoaikana rakennetussa kaupungissa ei ole merkittäviä nähtävyyksiä. Karmanassa sijaitsevat 1000-luvulla rakennettu Mir Sayd Bahromin mausoleumi ja 1500-luvulta peräisin oleva Qosim Shayhin rakennuskokonaisuus. Buharan maantien varrella ovat Raboti Malikin karavaaniseraljin rauniot ja Mavlono Orif Deggaroniyn mausoleumi. ==Lähteet== Luokka:Navoiyn alue Luokka:Uzbekistanin kaupungit
Susanna Vironmäki

Susanna Vironmäki on suomalainen balettitanssija. Hän valmistui Kansallisoopperan balettikoulusta vuonna 1982 ja on siitä asti työskennellyt Kansallisoopperan baletissa tanssijana. Kaudella 2005–2006 hän toimi pää- ja solistitehtävissä. Hän jäi eläkkeelle 2007 ja oli mukana eläkkeelle jäävien tanssijoiden jäähyväisnäytöksessä 9. maaliskuuta 2007. Nykyään Vironmäki opettaa Suomen Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset balettitanssijat Luokka:Suomalaiset balettipedagogit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Greatest Hits (The Doors)

Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin kokoelma-albumi. Kokoelma-albumi julkaistiin vuonna 1980. ==Kappaleet== ===Alkuperäinen vinyyliversio=== #Hello, I Love You #Light My Fire #People Are Strange #Love Me Two Times #Riders on the Storm #Break On Through (To the Other Side) #Roadhouse Blues #Not to Touch the Earth #Touch Me #L.A. Woman ===Vuoden 1996 CD-versio=== # # # # # # # # # # # # == Lähteet == Luokka:Vuoden 1980 kokoelma-albumit Luokka:The Doorsin albumit
Milton Coimbra

Milton Coimbra Sulzer (s. 4. toukokuuta 1975 Santa Cruz de la Sierra) on bolivialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Coimbra aloitti ammattilaisuransa vuonna 1994 Oriente Petroleron joukkueessa, jossa hän pelasi vuoden 2001 loppuun saakka lukuun ottamatta yhtä argentiinalaisseura Lanúsissa välillä vietettyä vuotta. Tämän jälkeen hän on pelannut meksikolaisissa Pueblassa ja Correcaminosissa, saudiarabialaisessa Al-Hazemissa, kreikkalaisessa Ionikosissa 26 ottelun ja viiden maalin verran vuonna 2005, kiinalaisessa Beijing Guoanissa sekä chileläisessä O’Higginsissä, kunnes hän palasi vuosiksi 2008–2009 kotimaahansa pelaamaan Oriente Petrolerossa ja Guabirássa. Coimbra pelasi Bolivian maajoukkueessa 43 ottelua vuosina 1996–2005 ja teki niissä seitsemän maalia. Hän pelasi kolme alkulohko-ottelua ja loppuottelun Copa Américassa 1997 Bolivian saavuttaessa hopeaa. == Lähteet == Luokka:Bolivialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Luettelo Half-Life-pelisarjan henkilöistä

Tämä on epätäydellinen luettelo Valve Corporationin kehittämän Half-Life- pelisarjan pää- ja sivuhenkilöistä. == Gordon Freeman == Gordon Freeman on tiedemies ja yksi Black Mesan tutkimuslaitoksen työntekijöistä. Hän on Half- Life -pelisarjan päähenkilö.Fox 2013, s. 135 == Barney Calhoun == Barney Calhoun on Black Mesan tutkimuslaitoksessa työskentelevä keskitason turvamies. Ensimmäisessä Half-Life -pelissä Barney ei esiinny varsinaisena hahmona, vaan kaikkien Black Mesan tutkimuslaitoksen turvamiesten nimi on pelin lähdekoodissa "Barney". Half-Life: Blue Shift -pelissä Calhoun esiintyy pelin päähenkilönä ja Half-Life 2 -pelissä sivuhahmona. Half-Life 2:ssa ja sen lisäosissa Barneyn ääninäyttelijä on Michael Shapiro, joka on myös G-Manin ääninäyttelijä. == Adrian Shephard == Adrian Shephard on Half-Life: Opposing Force -lisäosan päähenkilö. Hän on Yhdysvaltain asevoimien alaisuudessa toimivan HECU-erikoisjoukon (Hazardous Environment Combat Unit) jäsen. == G-Man == G-Man on yksi Half-Life-sarjan vakiohahmoista ja ainoa sivuhenkilö, joka on esiintynyt kaikissa sarjan peleissä. Hän on ulkomuodoltaan pitkä ja kalpeaihoinen keski-ikäinen mies, jolla on vihreät silmät ja mustat hiukset ja joka pukeutuu siniharmaaseen pukuun. Puhetyyliltään G-Man on erikoinen ja epäluonnollinen. Half-Life 2 -pelin alussa G-Man puhuttelee Gordon Freemania sanoilla ”rise and shine, Mr. Freeman, rise and shine”.Fox 2013, s. 136 Valve Corporationin graafisessa demossa Electronic Entertainment Expo -pelitapahtumassa vuonna 2003 esiteltiin G-Manin ilmeilyä, joka ei täysin vastaa ihmiskasvojen lihaksiston mahdollistamaa liikettä. G-Manin ääninäyttelijä on Barney Calhounin tavoin Michael Shapiro. == Alyx Vance == Alyx Vance on Black Mesan tutkimuslaitoksessa työskennelleen Eli Vance -nimisen tiedemiehen tytär. Hän esiintyy Half-Life 2- ja Half-Life: Alyx -peleissä, joista jälkimmäisessä hän on pelattava hahmo. Hahmoa ovat ääninäytelleet Merle Dandridge ja Ozioma Akagha. == Lähteet == * === Viitteet === Half-Life *
Emil Handschin

Emil Handschin (19. maaliskuuta 1928 Basel – 27. toukokuuta 1990https://www.eliteprospects.com/player/354749/emil-handschin) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Handschin aloitti uransa vuonna 1945 SC Bernissä, josta siirtyi pian HC Davosiin. Vuonna 1946 hän siirtyi EHC Baseliin, jossa pelasi uransa loppuun, vuoteen 1961 saakka. Maajoukkueurallaan Handschin edusti Sveitsiä 133 maaottelussa osallistuen kaksiin olympialaisiin (1948 ja 1952 sekä MM-kilpailuihin (1950). Vuoden 1948 olympialaisissa hän voitti joukkueensa mukana pronssia. Vuonna 1962 Handschin perusti oman yrityksen, Emil Handschin AG:n. Yritys toimii kylpyhuonekalustealalla. Handschin kuoli Baselissa 1990. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * http://www.emil-handschin.ch/ Luokka:Sveitsiläiset jääkiekkoilijat Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Susanna Laine

Susanna Katriina Laine (s. 1. syyskuuta 1981 Seinäjoki) on suomalainen juontaja, Miss Suomen toinen perintö­prinsessa vuodelta 2005, näyttelijä ja toimittaja. Hän sijoittui samana vuonna Japanissa pidetyissä Miss International -kilpailussa kolmanneksi. == Ura == Susanna Laine on kotoisin Seinä­joelta. Laineen iso­sisko Tiina Laine oli Miss Suomen ensimmäinen perintö­prinsessa vuodelta 1984. Laine on opiskellut avoimessa yli­opistossa viestintää, ammattikorkeakoulussa musiikki­teatteria ja kulttuurin tuottamista. Hän on toiminut muun muassa seura­piiri­toimittajana keskustelu­ohjelmassa Tuomas & Juuso Experience Nelosella sekä juontanut televisio­sarjoja Pulssi, Talent Suomi, ja Treffit pimeässä. Syksyllä 2010 Laine aloitti Big Brotherissa keskustelu­ohjelman juontajana. Laine oli mukana juontamassa myös ohjelman syksyllä 2011 esitettyä seitsemättä tuotanto­kautta. Kesällä 2011 Laine juonsi Pitkä kuuma kesä -ohjelman kolmannen tuotanto­kautta. Keväällä 2013 Laine kilpaili Diilin viidennellä tuotanto­kaudella yhdessä yhden­toista muun julkisuuden henkilön kanssa. Laine on työskennellyt myös näyttelijänä teatterissa ja pienissä rooleissa elo­kuvissa ja televisiossa. Vuonna 2005 hän näytteli Vihdin kesä­teatterin Onnen­maa-näytelmässä ja vuonna 2012 Valkea­kosken kesä­teatterin Villit vuodet – musikaali Vexi Salmen elämästä -näytelmässä. Syksyllä 2006 Laine esiintyi kahden jakson ajan Salatut elämät -sarjassa. Syksyllä 2011 Laine näytteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa Älä pukeudu päivälliselle -näytelmässä. Hän esiintyi Uuden Iloisen Teatterin vuoden 2017 Sata lasissa! -kevät­revyyssä. Laine on hakenut viidesti Teatteri­korkea­kouluun. Laine oli Aika­koneen laulajana Heidi Puurulan äitiys­loman ajan vuonna 2009. Laine juonsi Yle TV1 -kanavan Puoli seitsemän -ohjelmaa syksystä 2014 syksyyn 2020. Aiemmin hän juonsi Radio Suomipopin Pop­studio-ohjelmaa. Laine jatkoi näyttelijänä MTV3-kanavan saippua­sarjassa Salatut elämät helmi­kuussa 2021. Laine juonsi Farmi Suomi -ohjelman keväällä 2022 esitetyn kolmannen ja keväällä 2023 esitetyn neljännen kauden. == Filmografia == Elokuva Elokuva Elokuva Elokuva Vuosi Nimi Rooli 2005 Irmeli ja auto nainen auto­mainoksessa 2007 Suden vuosi Mia 2013 21 tapaa pilata avioliitto radio­ääni Televisio Televisio Televisio Televisio Vuosi Sarja Rooli 2000 Pesä­rikko Armin ystävätär 2006 Salatut elämät Sirpa 2021–2022 Salatut elämät Marika Honkanen 2021 Hotel Swan Helsinki lääkäri Modernit miehet Sirpa Heikkinen ==Teokset== * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Susanna Laine Magnum Live Luokka:Suomalaiset missit Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Suomalaiset juontajat Luokka:Big Brother Suomi Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Paparazzi

Paparazzi on valokuvaaja, joka ottaa kuvia kuuluisista henkilöistä sekä heidän julkisessa että yksityisessä elämässään. Nimitystä käytetään usein kielteisessä mielessä. Paparazzit ovat yleensä freelancer-kuvaajia, jotka myyvät ottamiaan kuvia lehdille. Erityisesti keltainen lehdistö saattaa maksaa yksittäisistä kuvista huomattavan suuria palkkioita. Paparazzi-ilmiö syntyi 1950-luvun lopun Roomassa, kun populaarilehdistö kyllästyi aseteltuihin ja siloteltuihin julkisuuden henkilöiden muotokuviin. Kuvajournalismiin haluttiin piristysruisketta vaatimalla kuvaajilta aitoja ja yllätyksellisiä tilannekuvia. Kuvaajien taktiikaksi muodostui saada kuuluisuuksista hätkähdyttäviä kuvia vaikka provosoimalla heitä. Monet julkisuuden henkilöt pitävät paparazzivalokuvaajien kohteeksi joutumista vastenmielisenä, mutta jotkut tosielämän tilanteelta vaikuttavat paparazzimaiset valokuvat on lavastettu yhteistyössä kuvan kohteen kanssa. Tällöin kuvaaja ja kuvattava jakavat kuvista saamansa palkkion, joka voi olla miljoonaluokkaa. Kuvat saattavat sisältää mainontaa tai tuotesijoittelua: henkilö kuvataan uutuuspuhelin kädessä, asioimassa tietyssä liikkeessä tai syömässä tiettyä ruokaa, ja kun kuvat sitten leviävät mediassa, saa yritys huomiota tuotteelleen ja maksaa tähdelle palkkion. Julkisuuden henkilöt palkkaavat paparazzeja myös kontrolloidakseen imagoaan. Sana paparazzi on monikkomuoto italian kielen sanasta paparazzo, ”isä raketti”. Ohjaaja Federico Fellini alkoi elokuvansa Ihana elämä kuvauksissa kutsua tällä nimellä erästä kuvaajaa, joka odotti kiihkeästi lapsensa syntymää ja ryntäsi aina välillä kuvauksista pois. Kuvausten mittaan sanalla alettiin kutsua myös elokuvassa esiintyvää lehtikuvaajahahmoa. Suomessa paparazzi-kuvia julkaistaan varsin vähän, johtuen paljolti vahvasta yksityisyyden suojasta, joka määrittää kotirauhan piirissä olevien alueiden kuvaamisen rikoslaissa rangaistavaksi salakatseluksi. Paparazzikuvia ovat julkaisseet esimerkiksi Seiska- ja Hymy-lehdet. Vuonna 2021 Suomessa toimii yksi ammattimainen paparazzivalokuvaaja, Panu Hörkkö, joka työskentelee Seiskalle. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Italiankieliset sanat ja sanonnat Luokka:Keltainen lehdistö *
Pop & Jazz Konservatorio

Pop & Jazz Konservatorio (ent. Oulunkylän Pop & Jazz musiikkiopisto ja Oulunkylän Pop & Jazz konservatorio) on Klaus Järvisen 1972 perustama helsinkiläinen rytmimusiikkiin erikoistunut ammatillista ja harrastepohjaista opetusta tarjoava musiikkioppilaitos. Se hyväksyttiin lakisääteiseksi konservatorioksi 1986. ==Vaiheet== Alkujaan oppilaitos toimi Oulunkylän yhteiskoulussa Oulunkylässä ja sen jälkeen Oulunkylän Seurahuoneella. Sieltä se muutti 1990-luvun puolivälissä uusiin tiloihin Arabianrantaan. Klaus Järvinen veti oppilaitosta vuosina 1972–1999, ja hänen jäätyään eläkkeelle rehtoriksi tuli Janne Murto 2000. Tunnettuja "Ogelia" käyneitä muusikoita ja laulajia ovat muun muassa Iiro Rantala, Ari Taskinen, Alexi Laiho, Esa Holopainen, Timo Kotipelto, Lauri Porra, Ville Valo, Mikko Lindström, Marco Hietala, Yona, Nina Tapio, Hanna-Riikka Siitonen, Saara Aalto, Jari Sillanpää, Redrama, Kaija Koo, Taiska, Maija Vilkkumaa, Olavi Uusivirta, Erin ja Sami Yaffa. Pop & Jazz Konservatorio jatkaa toimintaansa musiikkiopistona ja toisen asteen ammattioppilaitoksena. Vuonna 2000 konservatoriosta erkani ammattikorkeakoulutasoista pop/jazz-koulutusta antava Helsingin ammattikorkeakoulu Stadian pop/jazzmusiikin osasto (nykyisin Metropolia Ammattikorkeakoulun pop/jazzmusiikin koulutusohjelma). Nämä hallinnollisesti erilliset pop- ja jazzmusiikin oppilaitokset toimivat yhä samoissa tiloissa Arabianrannassa. Keväällä 2021 Pop & Jazz Konservatorio muutti Soiva-nimiseen uudisrakennukseen, joka rakennettiin yhteisesti Pop & Jazz Konservatoriolle ja Metropolia Ammattikorkeakoululle musiikin opetuksen toimitiloiksi. Rakennus on osa Arabia135-korttelia, lähellä Pop & Jazz Konservatorion vanhaa toimipistettä. Oppilaitoksen uusi osoite Muotoilijankatu 1 B, 00560 Helsinki. Pop & Jazz Konservatoriosta julkaistiin vuonna 2022 historiikki Rytmioppia: Pop & Jazz Konservatorio 1972–2022. == Katso myös == *Arabiasali == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * == Aiheesta muualla == * Pop & Jazz Konservatorion kotisivut. * Metropolia Ammattikorkeakoulun pop/jazzmusiikin koulutusohjelma Luokka:Helsingin oppilaitokset Luokka:Toukola Luokka:Suomalaiset musiikkialan oppilaitokset
Mittarilaskeutumisjärjestelmä

Mittarilaskeutumisjärjestelmä (, lyh. ILS) on ilmailun mittarilähestymisjärjestelmä, jonka avulla lentokoneet voivat lähestyä kiitotietä ilman näköhavaintoja lentokentästä. Se opastaa laskeutuvat lentokoneet tarkasti liukupolkua pitkin kiitotien kynnykselle, joissain tapauksissa myös kiitotietä pitkin (automaattilaskeutumisen yhteydessä, vaaditaan vain CAT III-menetelmissä). Laitteiston perusratkaisu pohjautuu radiolähettimiin. Kokonaisuus ILS koostuu kahdesta alijärjestelmästä, joista toinen opastaa sivusuuntaisesti (localizer) ja toinen korkeussuuntaisesti (glide path transmitter). Näiden ohella on jokin etäisyydenmittausjärjestelmä, joka näyttää etäisyyttä kiitotiestä (yleensä 1-3 merkkilähetintä, joiden kolmen lähettimen asennuksen osat ovat nimeltään nimeltään ulko-, keski- ja sisämerkki: ne sytyttävät ohjaamossa valon, kun niiden yli lentää), tai vaihtoehtoisesti DME-järjestelmä. Nyttemmin ILS-järjestelmät on luokiteltu eri tasoisiin kategorioihin, jotka kuvastavat alinta näkyvyyttä, jossa niitä voidaan käyttää: CAT I, CAT II, CAT IIIA, CAT IIIB ja CAT IIIC ( viimeisin ei tällä hetkellä käytössä). Vaatimukset kasvavat mitä korkeampaan ILS- kategoriaan kenttä ja lentokone halutaan mitoittaa ja hyväksyttää. Esimerkiksi jo II-kategoriassa lentokoneessa tulee olla kehittyneempiä järjestelmiä ( mm. kahdennetut lennonvalvontamittarit sekä Euroopassa radiokorkeusmittari: Yhdysvalloissa riittää ILS:n sisämerkkilähetin eli lähinnä kiitotietä oleva merkkilähetin, eikä radiokorkeusmittaria vaadita )ja laskeutumisen aikana vähintään kaksi ohjaajaa (paitsi yleisilmailukoneissa Yhdysvalloissa, ks. alla); lentoasemilta edellytetään laajempaa varustelua esimerkiksi kiitotien valaistuksen, säähavaintojärjestelmien ja merkinantolähettimien osalta. Kategoria II kehittyi alkujaan perustason ILS:n tarkemmaksi versioksi, jonka käyttöön ei vaadita automaattilaskeutumislaitteita. Käsin lennetty lasku on sallittu kategorissa II, tosin kaupalliset toimijat voivat antaa omaa lentotoimintaansa koskevia tiukempia määräyksiä. Kategoriassa III laskeutuminen on mahdollista käytännössä ilman maanäkyvyyttä, ja sen käyttö edellyttää automaattilaskeutumislaitteistoa tai muuta apulaitetta, esimeriksi HUD-näyttöä. Vuonna 2020 Yhdysvaltain FAA salli ensimmäisenä maailmassa kategorian II lähestymiset myös yleisilmailukoneille. Tämän mahdollisti erityisesti se, ettei maassa vaadita kategoria II-toimintaan kallista radiokorkeusmittaria. Yleisilmailukoneen CAT II-lupaa tulee hakea erityismenettelyllä, jolloin sovelletaan liikennekoneita löysempiä vaatimuksia: esimerkiksi yksi ohjaaja riittää. Mittarilaskeutumisjärjestelmän keksi amerikkalaisfyysikko Luis Alvarez vuonna 1945. Suomeen laitteet tulivat 1950-luvulta alkaen, korvaten aiemmin käytössä olleen Lorenz-säteen. 1970-luvulta alkaen on ollut myös mikroaaltotaajuuksilla toimivia mittarilähestymisjärjestelmiä (MLS, Microwave Landing System), mutta sotilaskäyttöä lukuun ottamatta ne eivät ole yleistyneet. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Ilmailutietotekniset – valokuvia * Ylen Elävä arkisto: Lentoliikenteen automaation kehitys Luokka:Radionavigointi Luokka:Avioniikka
Flegethon

Flegethon (myös Pyriflegethon, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Haadeen tulivirta; se liekehti palavaa rikkiä. Flegethon oli yksi Haadeen viidestä joesta. Vergilius mainitsee Flegethonin muiden jokien ohessa Aeneiissa (VI, 265, 551). Danten Jumalaisessa näytelmässä joki muodostuu kiehuvasta verestä ja se on osa helvetin seitsemättä kehää. Siihen kuuluvat tyrannien, murhaajien, rosvojen ja sellaisten varjot, jotka ovat syyllistyneet väkivaltaan muita kohtaan. == Katso myös == *Lethe *Styks *Akheron *Sanzu *Tuonelan virta Luokka:Kreikkalainen mytologia Luokka:Mytologiset joet
Lähipoliisi

Lähipoliisi, joka tunnetaan usein myös korttelipoliisina, on poliisi, joka toimittaa virkaansa maantieteellisesti rajatulla alueella edustaen poliisitoimen paikallista läsnäoloa. Lähipoliisitoiminnalla on tarkoituksena myös rauhoittaa kaupunki- ja taajama-alueita ennaltaehkäisevästi. Poliisin läsnäolo myös lisää turvallisuuden tunnetta. Se ei kuitenkaan ole erillinen toimintamuoto, jolla olisi nimetyt lähipoliisit, vaan sitä toteutetaan normaalin partioinnin yhteydessä. ==Lähteet== Luokka:Suomen poliisitoimi
John Mayasich

John Mayasich (s. 22. toukokuuta 1933 Eveleth, Minnesota) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Mayasich aloitti uransa high school -aikoinaan. Hänen johdollaan Eveleth High School voitti osavaltionsa mestaruuden neljä kertaa peräkkäin (1948–1951). Myöhemmin Mayasich pelasi NCAA-yliopistosarjassa Minnesota Universityn joukkueessa tehden useita liigan ennätyksiä. Maysich hylkäsi kaikki saamansa tarjoukset NHL-seuroilta ja pysyi amatööripelaajana koko uransa. Amatöörinä Mayasich pelasi paljon Yhdysvaltojen jääkiekkomaajoukkueessa. Hän osallistui kaksiin olympialaisiin 1956 ja 1960 sekä kuusiin MM-kilpailuihin (1957, 1958, 1961, 1962, 1966 ja 1969). Saldona oli olympiakulta, olympiahopea ja MM-pronssi. Vuonna 1976 Mayasich nimitettiin Yhdysvaltojen Hockey Hall of Fameen. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Minnesota Daily -sanomalehden juttu Mayasichistä Luokka:Yhdysvaltalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset olympiavoittajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Wong Fei Hung

Wong Fei-hung (9. heinäkuuta 1847 – 25. maaliskuuta 1924), tunnettu myös nimellä Huang Feihong, oli Kiinan tunnettu taistelulajien opettaja ja parantaja, josta tuli myyttinen sankari, "Kiinan Robin Hood". Wong oli kotoisin Foshanista Guangdongista ja oli tunnettu Hung Gar -taistelulajityylistä. Lääkärinä ja kansanparantajana hän opetti akupunktiota ja muuta perinteistä kiinalaista lääketiedettä klinikallaan Foshanissa, ja hänet tunnettiin myötätuntoisena parantajana, joka ei koskaan käännyttänyt oveltaan varatontakaan potilasta. Wong ista tehtiin yli sata elokuvaa Hongkongissa 1940–1960-luvuilla. Kuuluisimmat elokuvat hänestä kuitenkin lienevät 1990-luvulta. Kuusiosainen Once upon a time in China -elokuvasarja toi Wong Fei-hungin viimeistään suuren yleisön tietoisuuteen. Näistä neljässä pääosaa esitti Jet Li. == Lähteet == Luokka:Kiinalaiset henkilöt Luokka:Perinteinen kiinalainen lääkintä Luokka:Vuonna 1847 syntyneet Luokka:Vuonna 1924 kuolleet
Kirsi Antila

Kirsi Antila (o.s. Välimaa, s. 15. lokakuuta 1978 Jämijärvi) on suomalainen uransa lopettanut hiihtäjä. Antila kilpaili nuorempana hiihdon lisäksi yleisurheilussa, mutta hiihto vei lopulta voiton. Kesäisin hän on kilpaillut myös kirkkovenesoudussa, seuranaan Ikaalisten Soutajat. Hiihdossa hän edustaa Jämin Jännettä. Antila osallistui Torinon olympialaisiin 2006, jossa hän oli yhdistelmäkilpailussa 34:s. Maailmanmestaruuskilpailuihin Antila on osallistunut Val di Fiemmessä 2003, missä hän sijoittui perinteisen hiihtotavan 10 kilometrillä kymmenenneksi ja yhdistelmähiihdossa 24:nneksi sekä Oberstdorfissa 2005, missä hän sijoittui viestissä aloitusosuuden hiihtäjänä viidenneksi sekä perinteisen hiihtotavan 30 kilometrillä 21:nneksi, perinteisen sprintissä 22:nneksi ja yhdistelmähiihdossa 27:nneksi. Maailmancupissa Antila on sijoittunut henkilökohtaisilla matkoilla kaksi kertaa palkintokorokkeelle parhaan sijoituksen ollessa toinen sija perinteisen sprintissä Lahdessa maaliskuussa 2005. Antila on 168 senttimetriä pitkä ja hän painaa 60 kilogrammaa. Häntä valmensi Heikki Pusa. Antila meni kesällä 2007 naimisiin ampumahiihtäjä Timo Antilan kanssa. == Saavutuksia == ; Talviolympialaiset * Torino 2006: yhdistelmäkilpailu 34:s ; MM-kisat * Val di Fiemme 2003 ** 10 km (p) kymmenes, yhdistelmäkilpailu 24:s * Oberstdorf 2005 ** yhdistelmäkilpailu 27:s, sprintti (p) 22:s, 30 km (p) 21:s, viesti viides ; SM-kisat * Neljä SM-hopeaa hiihdossa. * Kaksi SM-pronssia hiihdossa. * Nuorten SM-kultaa, pronssia ja hopeaa hiihdossa. == Lähteet == * Välimaa Suomen Hiihtoliiton tietokannassa * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pelikaanit

Pelikaanit (Pelecanidae) ovat kaloja syöviä suurikokoisia pelikaanilintuja, joille tunnusomaista on suuri venyvä nokkapussi leuan alla. == Taksonomia == Varhaisimmat fossiiliaineistossa säilyneet pelikaanien jäänteet ovat oligoseenilta, noin miljoonaa vuotta sitten. Kymmeniä jäänteitä on löydetty, joista suurin osa on anatomisten yhtäläisyyksien perusteella sijoitettu sukuun Pelecanus. Se viittaa siihen, että pelikaanit ovat muuttuneet hyvin vähän aikojen saatossa, vaikkakin lajien levinneisyys on voinut vaihdella paljon. Kiharapelikaani (P. crispus) oli luultavsti levinnyt suurimpaan osaa Eurooppaa neoliittisellä kaudella,Elliott, A. & Bonan, A. (2016). Pelicans (Pelecanidae). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. sisältäen Ison-Britannian, Alankomaat, Tanskan ja Saksan.Nikulina, E.A. & Schmölcke, U. (2015). Journal of Avian Biology 46(4): 344–351. Viimeisin sukupuuttoon kuollut pelikaanilaji on uudenseelanninpelikaani. Se oli suurempi kuin mikään nykyisistä pelikaaneista, painaen jopa yli 15 kilogrammaa. Uudenseelanninpelikaani pesi lähinnä sisämaan ylänköjärvillä. Laji kuoli sukupuuttoon alle tuhat vuotta sitten, kun maorit saapuivat Uuteen- Seelantiin. === Lajit === Elossa olevia pelikaaneja tunnetaan kahdeksan lajia: * Pelikaani (Pelecanus onocrotalus) * Afrikanpelikaani (Pelecanus rufescens) * Pisamapelikaani (Pelecanus philippensis) * Kiharapelikaani (Pelecanus crispus) * Australianpelikaani (Pelecanus conspicillatus) * Amerikanpelikaani (Pelecanus erythrorhynchos) * Ruskopelikaani (Pelecanus occidentalis) * Perunpelikaani (Pelecanus thagus) === Fylogenia === Vasarapäähaikaran asema luokittelussa on ollut epävarma, ja se on tavallisesti sijotettu omaan heimoonsa, mutta AOU lukee sen pelikaanien heimoon. HBW Alive sijoittaa sen kuitenkin omaan heimoonsa, mitä kladogrammi alla myös kuvastaa.Elliott, A., Garcia, E.F.J. & Boesman, P. (2016). Hamerkop (Scopus umbretta). In: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.). Handbook of the Birds of the World|Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona. == Lähteet == * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Idän soturit

Idän soturit on taiwanilainen televisiosarja, joka kertoo kiinalaisista sotureista. Idän soturit perustuu alun perin sarjakuvaan. Subtv esitti sarjaa Suomessa kahden tuotantokauden verran vuosina 2002–2003. Idän sotureista (englanniksi Wind and Cloud, kiinaksi Feng Yun Xiong Ba Tian Xia) on tehty monia elokuvia kuten Wind & Cloud: Storm Riders ja Wind & Cloud: Conquer The World. == Lähteet == Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:Taiwanilaiset draamasarjat
The Pale

The Pale () tai English Pale (An Pháil Sasanach) on nimitys, jota keskiajan loppupuolella käytettiin suoraan Englannin kuninkaan vallan alla olleesta osasta Irlantia, eli Dublinista ympäristöineen. Alueen koko vaihteli eri aikoina. Muualla Irlannissa 1100-luvulla alkaneessa normannivalloituksessa valtaan nousseet normanniruhtinaat olivat pikkuhiljaa enemmän tai vähemmän sulautuneet valtaväestön kulttuuriin. Pale, The Pale, The
Aleksei Kasatonov

Aleksei Viktorovitš Kasatonov (, s. 14. lokakuuta 1959 Leningrad, Neuvostoliitto) on entinen jääkiekkoilija. Kasatonov oli 1980-luvulla useiden vuosien ajan Neuvostoliiton maajoukkueessa puolustajana yhdessä Vjatšeslav Fetisovin kanssa. Kasatonov ja Fetisov pelasivat kuuluisassa Neuvostoliiton ykkösviisikossa yhdessä Vladimir Krutovin, Igor Larionovin, Sergei Makarovin kanssa. Kun Fetisov ja Larionov vaativat 1980-luvun lopulla mahdollisuutta pelata ulkomailla, Kasatonov oli valmentaja Viktor Tihonovin puolella. Kasatonov ja Fetisov eivät olleet puheväleissä pelatessa New Jersey Devils -seurassa. Nykyisin Kasatonov toimii SKA Pietarin general managerina. == Seurat == * SKA Leningrad * TsSKA Moskova * New Jersey Devils * Mighty Ducks of Anaheim * St. Louis Blues * Boston Bruins == Saavutukset == * kaksi jääkiekon olympiakultaa 1984, 1988 ja olympiahopea 1980 * viisi jääkiekon maailmanmestaruutta vuosina 1981, 1982, 1983, 1986 ja 1989 Luokka:Neuvostoliittolaiset jääkiekkoilijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiavoittajat Luokka:New Jersey Devilsin varaamat pelaajat Luokka:Jääkiekon maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nina

Nina on: * Nina, naisen etunimi * Pyhä Nina, Georgiaan kristinuskon tuonut pyhimys * Nina, suomalainen laulaja, oik. Nina Mäkiaho * Nina, kroatialainen laulaja * Nina, yksi malilaisen Tinariwen-yhtyeen laulajista * NiNa, japanilainen yhtye * Nina, Giovanni Paisiellon vuonna 1789 säveltämä ooppera * NINA, Norsk Institut for Naturforskning, Norjan luonnontutkimuslaitos * Niña, eräs Kristoffer Kolumbuksen laivoista * La Niña, sääilmiö.
France Prešeren

France Prešeren (3. joulukuuta 1800 Vrba, Slovenia – 8. helmikuuta 1849 Kranj, Slovenia) on Slovenian kansallisrunoilija. Prešereniä pidetään slovenialaisen runouden johtohahmona, joka on saanut runsaasti tunnustusta niin kotimaassaan kuin muualla Euroopassakin. Häntä pidetään myös yhtenä Euroopan parhaista romantiikan ajan kirjailijoista. Toisinaan hänen nimensä kirjoitetaan saksalaisempaan muotoon "Franz Prescheren", erityisesti dokumenteissa ajalta, jolloin Slovenia oli osa Itävaltaa. ==Elämä ja runous== France Prešeren syntyi 3.12.1800 maanviljelijäperheeseen Vrban kylässä, Sloveniassa. Prešerenin äiti olisi halunnut hänestä papin, mutta tuleva runoilija valitsi toisin. Hän opiskeli Wienin yliopistossa filosofiaa ja myöhemmin lakia. Saatuaan laissa tohtorin arvon Prešeren palkattiin Ljubljanaan erääseen lakifirmaan assistentiksi. Itsenäistä lakimiestä Prešerenistä ei kuitenkaan koskaan tullut. Prešeren kuoli 8.2.1849 Kranjissa, Sloveniassa. France Prešeren kirjoitti runoja vapaa-aikanaan. Hänen tunnetuin tuotoksensa, Sonetni Venec (suom. Seppele soneteista) sai voimansa Prešerenin epäonnisesta rakkaudesta Julija Primiciä kohtaan (saksalaisemmin "Julia Primita") sekä Prešerenin läheisen runoilijaystävän Matija Čopin ("Matthias Tschop") kuolema. Sonetni Venecin on kirjoitustyyliltään erikoinen: yhden sonetin viimeisestä rivistä tulee seuraavan sonetin ensimmäinen rivi, ja näin kaikki 14 sonettia muodostavat tunteellisen lyriikan yhteenpunotun seppeleen, jossa yhtä sonettia ei voi olla ilman toista. Kaikkien 14 sonetin ensimmäiset rivit puolestaan muodostavat uuden sonetin, ja tämän sonetin jokaisen rivin ensimmäiset kirjaimet taas muodostavat sanat "Primicovi Julji", suomennettuna "Julija Primicille". Prešeren kirjoitti sloveenin lisäksi myös saksaksi. Hänen kielellisestä lahjakkuudestaan runouden saralla todistaa myös se, että kun Prešerenin runoja ensi kertaa julkaistiin lehdessä, ne olivat siellä sekä saksan että sloveenin kielellä. ==Vaikutus Slovenian kulttuuriin== Seitsemäs säkeistö eräästä Prešerenin runosta, Zdravljicasta (suom. Maljalaulu), on ollut Slovenian kansallislaulu vuodesta 1991. Lisäksi Prešerenin kuolinpäivä, helmikuun kahdeksas, on slovenialaisen kulttuurin päivä, joka tunnetaan myös nimellä Prešerenin päivä. Hänen kuvansa oli myös tuhannen tolarin setelissä sekä vuodesta 2007 2 euron kolikossa. France Prešerenin patsas sijaitsee Ljubljanassa Prešerenin aukiolla, ja se tuijottaa aukion toisella laidalla sijaitsevaa Julija Primicin kohokuvaa. == Aiheesta muualla == * Elämäkerta, useimmat runoista englanniksi, saksaksi ja sloveeniksi Luokka:Slovenialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1800 syntyneet Luokka:Vuonna 1849 kuolleet Luokka:Romantiikan kirjailijat Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Milla

Milla on naisen etunimi, jonka nimipäivä on Suomessa 19. toukokuuta. Milla lisättiin suomalaiseen nimipäiväkalenteriin vuonna 1973. Nimi voi olla lyhentymä Emiliasta, Ludmilasta tai Camillasta. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Milla on annettu Suomessa noin 10 200 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1960 jälkeen. == Tunnettuja Milloja == *Milla Alftan (s. 1977), sisustussuunnittelija *Milla Bruneau (s. 1972), suomalainen televisiotuottaja *Milla Clemensdotter (1812–1892), lestadiolaisuuden varhaisvaiheen vaikuttaja *Milla Jovovich (s. 1975), näyttelijä ja malli *Milla Kalliomaa (s. 1963 tai 1964), järjestöjohtaja ja kristillisdemokraattien ent. puoluesihteeri *Milla Kangas (s. 1981), näyttelijä *Milla Kelonurmi, o.s. Kelo (s. 1978), yleisurheilija *Milla Keränen (s. 1982), suomalainen kirjailija *Milla Lahdenperä (s. 1974), suomalainen opettaja, poliitikko ja kansanedustaja (Kokoomus) *Milla Lehto (s. 1977), DJ *Milla Lindström (s. 1989), pesäpalloilija *Milla Madetoja (s. 1981 tai 1982), suomalainen televisiotoimittaja *Milla-Maj Majasaari (s. 1999), jalkapallomaalivahti *Milla Mattila, suomalainen juontaja ja toimittaja *Milla Nordlund (s. 1997), salibandyn pelaaja *Milla Oksa (s. 1992), pesäpalloilija *Milla Ollikainen (s. 1974), suomalainen kirjailija *Milla Paloniemi (s. 1983), sarjakuvapiirtäjä ja graafikko *Milla Palovaara, suomalainen garage rock -muusikko, Thee Ultra Bimboos-yhtyeen jäsen *Milla Peltonen (s. 1972 tai 1973), suomalainen tietokirjailija ja tutkija *Milla Punsar (s. 1996), jalkapalloilija *Milla-Mari Pylkkänen, Milla Rumi (s. 1993), näyttelijä ja muusikko *Milla Ranne (s. 1986), suomalainen salibandyn pelaaja *Milla Saari (s. 1975, o.s. Jauho), hiihtäjä *Milla Toivanen (s. 1972), kuvataiteilija *Milla Viljamaa (s. 1980), säveltäjä, sanoittaja, sovittaja, muusikko ja tuottaja *Milla Vuorinen (s. 1986), arkkitehti ja kuvataiteilija *Milla Ylikojola (s. 2002), salibandyn pelaaja == Kuvitteellisia Milloja == *Milla Magia, Aku Ankka -sarjakuvissa esiintyvä noita *Milla Muurinen, televisiosarjassa Salatut elämät *Milla Sofia, Jouni Turpeisen ja Netmylly Oy:n kehittämä virtuaalinen hahmo *Milla, Mikko Mallikas -kirjat ja piirrosanimaatiot *Milla, Anssi Kelan kappaleen ”Milla” nimihahmo. == Lähteet == Luokka:Etunimet
Brett Halliday

Brett Halliday oli kirjailija Davis Dresserin (31. heinäkuuta 1904 – 4. helmikuuta 1977) tunnetuin nimimerkki. Tällä nimimerkillä hän kirjoitti suosittuja Mike Shayne -romaaneja ja novelleja. Dresser kirjoitti myös kirjailijanimillä Asa Baker, Mathew Blood, Kathryn Culver, Don Davis, Hal Debrett, Anthony Scott ja Anderson Wayne ei-sarjamuotoisia lännentarinoita ja jännitystarinoita. Dresser oli Mystery Writers of America -järjestön perustajajäseniä. Hän asui Santa Barbarassa, Kaliforniassa, kunnes kuoli 72 vuoden ikäisenä. ==Bibliografia== ===Julkaistu Suomessa=== * Död kvinna försvunnen 1956 * Dorinda tanssii 1956 * Ruumiit ovat siellä missä ne ovat 1956 * Oskuld i skuld 1956 * Murhaajan naamio 1957 * Reikä ruumiin taskussa 1958 * Yö Noran kanssa 1958 * Veriset tähtirubiinit 1959 * Murhaajan aikataulu 1959 * Kuolema karhuaa saatavansa 1960 * Kuollut ei puhu 1960 * Lopputili elämästä Kiristys on vaarallista 1964 * Punapukuinen kuolema 1964 * Kuolleen neitsyen arvoitus 1964 * Huoleton vainaja 1964 * Murhanhimoinen vaaleaverikkö 1964 * Niin ystävällinen, niin kuollut 1964 * Kadonnut ruumis 1964 * Kiristys on vaarallista 1964 * Lopputili elämästä 1964 * Kuolleen neitsyen arvoitus 1964 * Hätiköity murha 1965 * Ruumis jota ei ollutkaan 1965 * Vainaja vaihtaa nimeä 1965 * Kuoleman ruletti 1965 * Kuoleman alkusoitto 1965 * Hätiköity murha 1973 Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1904 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Charles Munch

Charles Munch [šarl mynš] (alk. Münch; 26. syyskuuta 1891 Strassburg, Saksa – 6. marraskuuta 1968 Richmond, Virginia, Yhdysvallat) oli ranskalainen kapellimestari, joka tunnettiin etenkin ranskalaisen musiikin johtajana. Hän ei kuitenkaan välittänyt taiteellisista maaerotteluista vaan tuli tunnetuksi myös Ludwig van Beethovenin, Ernest Blochin, Aleksandr Borodinin, Johannes Brahmsin, Joseph Haydnin, Franz Lisztin, Felix Mendelssohnin, W. A. Mozartin, Robert Schumannin, Sergei Prokofjevin, Pjotr Tšaikovskin ja Giuseppe Verdin tulkitsijana. Munchin maineikkainta työskentelyaikaa oli Bostonin sinfoniaorkesterin johtajuus 1949–1962. Alun perin hänen sukunimensä oli Münch. Hän syntyi Saksan kansalaiseksi Strassburgissa (nykyään Ranskan Strasboug). Ensimmäisessä maailmansodassa hän palveli Saksan armeijan sotilaana. Toisen maailmansodan aikana hän kuitenkin oleskeli Pariisissa ja tuki vastarintaliikettä rahallisesti. Munchin isoisä oli ollut opettaja ja urkuri. Isä taas toimi kuoronjohtajana ja urkurina ja tuli tunnetuksi etenkin Bach-tulkinnoistaan. Charles itse opiskeli Strassburgin konservatoriossa Hans Pfitznerin johdolla. Charles Munchin ensikonsertti viulistina oli vuorossa vuonna 1912. Samana vuonna hän aloitti Pariisissa opinnot Lucien Capet’n alaisuudessa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Munch opiskeli Carl Fleschin oppilaana Berliinissä. Sen jälkeen hän palveli konserttimestarina Strasbourgissa ja sittemmin Gewandhaus-orkesterissa Wilhelm Furtwänglerin ja Bruno Walterin toimiessa kapellimestareina. Vuonna 1933 Munch muutti Pariisiin ja meni naimisiin kirjailija-kääntäjä Geneviève Mauryn kanssa. Munchista tuli Société philharmonique de Paris -orkesterin johtaja 1935, ja Société des Concerts du Conservatoire -orkesterin johtoon hän astui 1937. Hän myös opetti École normale de musique -oppilaitoksessa. Yhdysvaltoihin hänet kutsui ensimmäisenä New Yorkin filharmonikot. Bostonin sinfoniaorkesterin edessä hän kuitenkin johti ensikonserttinsa uudella mantereella joulukuussa 1946. New Yorkin -debyytti oli vuorossa seuraavassa kuussa, ja sitä seurasivat vierailut muidenkin amerikkalaisorkestereiden kapellimestarina. Bostonin orkesterin musiikillisena johtajana hän toimi Sergei Koussevitzkyn jälkeen. Tämän 23-vuotiseksi venyneen jakson jälkeen hän palasi Ranskaan ja toimi vierailevana kapellimestarina eri orkestereissa. Hän kuoli kesken Amerikan- kiertueen, jota hän teki Pariisin orkesterin kanssa. Charles Munchille johtaminen ei ollut niinkään ammatti kuin pyhä kutsumus. Kapellimestarit muodostivat hänen näkemyksensä mukaan eräänlaisen papiston, jonka tunnuksia olivat kuri, opiskelu, kieltäytyminen ja ylpeys. Musiikki oli aina ensimmäisellä sijalla. Hän ei välittänyt analysoida musiikin tekemisen saloja. Ranskalaiset antoivat kapellimestarille lempinimen ”kaunis Charles” ja vuonna 1949 Elle-naistenlehden lukijat valitsivat hänet toiseksi mieluisimmaksi päivällisseuralaiseksi Winston Churchillin jälkeen. ==Lähteet== * Great Conductors of the 20th Century -levysarjan kansilehti (Marc Mandel) ==Kirjallisuutta== * Luokka:Ranskalaiset kapellimestarit Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet
Leivinjauhe

Leivinjauhe on leivonnassa käytetty kemiallinen kohotusaine, jonka tarkoitus on kohottaa ja kuohkeuttaa taikinaa. Leivinhiiva on yleinen biologinen kohotusaine. Leivinjauheen keksi englantilainen kemisti Alfred Bird vuonna 1843. == Koostumus == Leivinjauhe on yleensä valkoista ja hyvin hienorakeista jauhetta. Leivinjauhe koostuu pääasiassa emäksisestä ruokasoodasta, happamasta natriumpyrofosfaatista – jonka E-koodi on E450 – ja tärkkelyksestä. Säilyvyyden ja maun parantamiseksi voidaan käyttää myös muita aineita. Veteen sekoitettuna leivinjauhe tuottaa hiilidioksidia. Liiallinen leivinjauheen käyttö saattaa värjätä leivonnaisen ruskeanvihertäväksi. Jos taikinaan laitetaan happamia aineksia kuten piimää tai hedelmämehua, voi leivinjauheen sijasta käyttää pelkkää ruokasoodaa. Mitallinen ruokasoodaa vastaa kahta mitallista leivinjauhetta. Leivinjauheen voi aina korvata ruokasoodalla tässä suhteessa. Tärkkelys tasoittaa seoksen koostumusta ja estää muiden aineiden ennenaikaisen toiminnan.Finfood: Leivinjauheella ja soodalla kohotetut leivonnaiset == Ravintoarvot == Ravintoarvoltaan leivinjauhe on pääasiassa hiilihydraatteja, noin kymmenen prosenttia on proteiinia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Fineli.fi - Leivinjauhe Luokka:Kohotusaineet Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Whirimako Black

Whirimako Black on uusiseelantilainen laulaja. Hän on maori. Whirimako Black toimi vuosina 1991–1993 yhtyeessä Tuahine Whakairo, josta lähdettyään hän aloitti soolouran. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa oli Hinepukohurangi: Shrouded in the Mist, joka julkaistiin vuonna 2001. == Diskografia == *Hinepukohurangi: Shrouded in the Mist (2001) *Hohou Te Rongo: Cultivate Peace (2003) *Tangihaku (2004) Luokka:Uusiseelantilaiset laulajat Luokka:Uuden- Seelannin maorit
Mira Luoti

Mira Anna Maria Luoti (s. 28. helmikuuta 1978 Pori) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hän on ollut PMMP-yhtyeen toinen laulusolisti ja on esiintynyt myös musikaaleissa. == Ura == Luoti osallistui vuoden 2002 alussa Popstars- laulukilpailuun, jonka tarkoituksena oli muodostaa naisista koostuva pop- yhtye. Hän pääsi samaan Tiramisu-nimiseen ryhmään kuin kilpailun sittemmin voittaneet Ushma ja Susanna, mutta putosi ennen finaalia. Kilpailussa hän kuitenkin tutustui Paula Vesalaan ja perusti saman vuoden kesällä tämän kanssa PMMP:n. PMMP lopetti uransa lokakuussa 2013 Hartwall Areenalla. Luoti julkaisi tammikuussa 2016 ensimmäisen soolosinglensä ”Pinnan alla”. Samana vuonna julkaistiin singlet ”Puhu mulle hulluudesta”, ”Musta laatikko”, ”Lähiölaulu”, ”Tunnelivisio” sekä ”Sitä tipahtaa pimeyteen”. 16. syyskuuta 2016 Luoti julkaisi albuminsa Tunnelivisio. Luoti teki albumin yhdessä Arto Tuunelan kanssa. Vuonna 2019 hän perusti Maanalainen armeija -yhtyeen Jouni Hynysen kanssa. === Teatteri === Luoti on ollut mukana myös UIT:n Ilon palasia -musikaalissa ja näytellyt Turun Kesäteatterissa Risto Räppääjä ja villi kone -näytelmässä. Nuoruudessaan Luoti on näytellyt myös Kaarinan nuorisoteatterissa. Luoti esiintyi Marco Bjurströmin ohjaamassa Rent- rockoopperassa Helsingin Aleksanterin teatterissa vuonna 2012. Syksyllä 2013 Luoti esiintyi Sleepy Sleepersistä kertovassa Kuka Mitä Häh? -musikaalissa. === Televisio === Luoti toimi vuoden 2011 Idols-laulukilpailun vierailevana tuomarina Kuopion koelauluissa. Syksyllä 2013 Luoti tuomaroi The Voice Kids -laulukilpailua yhdessä Elastisen ja Krista Siegfridsin kanssa. Luoti osallistui keväällä 2015 Tähdet tähdet -ohjelman toiselle kaudelle, mutta putosi kilpailusta jo toisena. Hän osallistui keväällä 2021 nähdylle Myyrä- televisiosarjan toiselle tuotantokaudelle, joka kuvattiin Latviassa. == Yksityiselämä == Luoti sai silloisen aviomiehensä Kristian Björkin kanssa kaksi lasta. Pariskunta jätti vuonna 2012 avioerohakemuksen. Kolmannen lapsen Luoti sai avopuolisonsa Mika ”AH” Haapasalon kanssa vuonna 2014. Pari erosi kesällä 2018, palasi vuonna 2019 jälleen asumaan yhteen, mutta erosi lopullisesti kesällä 2021. Luoti kihlautui joulukuussa 2021 Mökkitie Records -levy-yhtiön toimitusjohtaja Olli Saksan kanssa. == Julkaisut == * * == Palkinnot == * Teosto-palkinto vuonna 2009 yhdessä Jori Sjöroosin ja Paula Vesalan kanssa PMMP:n levystä Veden varaan.Helsingin Sanomat 2.12.2009 s. C 2. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Mira Luodin esittelysivu PMMP:n sivuilla . Luokka:PMMP Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit