EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Osallistumis- ja arviointisuunnitelma

Osallistumis- ja arviointisuunnitelma (OAS) on kaavoitukseen liittyvä suunnitelma, joka laaditaan hankkeiden alkuvaiheessa. Tyypillisesti OASin laatiminen käynnistää esimerkiksi asemakaavoitusprojektin. Maankäyttö- ja rakennuslain 8. luvussa, pykälässä 63 velvoitetaan osallistumis- ja arviointisuunnitelmasta seuraavasti: "Kaavaa laadittaessa tulee riittävän aikaisessa vaiheessa laatia kaavan tarkoitukseen ja merkitykseen nähden tarpeellinen suunnitelma osallistumis- ja vuorovaikutusmenettelyistä sekä kaavan vaikutusten arvioinnista." Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa kerrotaan kuhunkin kaavatyöhön soveltuvasti: * kaavatyön lähtökohdat ja tavoitteet * tehdyt selvitykset * arvio aikataulusta ja etenemisestä * suunnittelun vaihtoehdot * miten kaavan vaikutuksia arvioidaan * ketkä ovat hankkeessa osallisia * miten hankkeesta tiedotetaan * miten osalliset voivat osallistua kaavoitusprosessiin * ketkä vastaavat hankkeesta, yhteystiedot Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa esitettyjä asioita voi kommentoida ottamalla yhteyttä kaavatyöstä vastaavaan suunnitteljaan. Muita kaavoitushankkeeseen liittyviä asiakirjoja ovat esimerkiksi kaavakartta, kaavaselostus ja erilaiset selvitykset. ==Lähteet== Luokka:Kaavoitus Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Meissner

Meissner, Meißner on saksalainen sukunimi muun muassa seuraavilla: * Alfred Meissner (1822–1885), saksalainen runoilija * August Meissner (1839–1903), saksalaissyntyinen orkesterinjohtaja * August Gottlieb Meissner (1853–1907), saksalainen kirjailija * Bruno Meissner (1868–1947), saksalainen orientalisti * Emma Meissner (1866–1942), ruotsalainen oopperalaulaja ja näyttelijä * Georg Meissner (1829–1905), saksalainen fysiologi * Hjalmar Meissner (1865–1940), suomalainen kapellimestari * Katrin Meißner (s. 1973), saksalainen uimari ja olympiavoittaja * Kimmie Meissner (s. 1989), yhdysvaltalainen taitoluistelija * Otto Meissner (1880–1953), saksalainen juristi ja virkamies * Renate Stecher, o.s. Meißner (s. 1950), itäsaksalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja * Walther Meissner (1882–1974), saksalainen fyysikko == Muita == * Meissner-ilmiö, suprajohteilla havaittu ilmiö * Meissnerin keränen, värinää aistiva reseptori == Katso myös == * Meisner
Mestaus-patsas Teerikangas

Mestaus-patsas Teerikangas on Muhoksen Teerikankaalla sijaitseva muistomerkki. Se on noin 10 kilometrin päässä Muhoksen kirkonkylältä Utajärven suuntaan valtatie 22:n varrella entisessä teloitusmaastossa. Patsas paljastettiin kansanjoukon läsnä ollessa 25. heinäkuuta 2020. Se on asianajaja Antero Kassisen suunnittelema ja Kassisen Asianajotoimisto Oy:n toteuttama oikeushistoriallinen muistomerkki ajalta, jolloin syytetyillä ei ollut asianajajaa, vaikka heitä uhkasi kuolemanrangaistus. Teerikankaalla toimeenpantiin täytäntöön neljän ihmisen kuolemantuomiot vuosien 1766 ja 1802 välisenä aikana. Täytäntöönpanon päivämäärä ja kellonaika kuulutettiin kirkossa, jotta kansa tulisi sankkana joukkona katsomaan toimitusta. Papit olivat kirkkokäsikirjan mukaisesti valmistelleet tuomittua päivien ajan ”autuaaliseen kuolemaan”. Toimituksessa oli uskonnollisen rituaalin piirteet. Tuomittua rääkättiin teilipyörässä tai kehonosat jätettiin siihen ihmisille pelotukseksi ja varoitukseksi tai linnuille. Teloituspaikat olivat vilkkaiden teiden varsilla kuten tämäkin oli Kainuuseen johtavan tien varrella. Mestaus- patsas Teerikangas on nyt Suomen ainoa teilipyörällinen muistomerkki, vieläpä historiallisesti tutkitulla paikalla, ja kaikista tuomituista löytyvät oikeuden pöytäkirjat. Muistomerkin pääkalloon kiinnitetty kirves on tarkka replika Kuopion lääninpyövelin kirveestä. Muistomerkin viereisessä infotaulussa on selostettu kukin oikeustapaus. Infotaulujen tekstit ovat Mikko Moilasen. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen muistomerkit Luokka:Muhoksen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Muhoksen nähtävyydet
Kaavarunko

Kaavarunko on kaavoitukseen liittyvä suunnitelma. Se on asemakaavaa yleispiirteisempi, mutta toisaalta yleiskaavaa yksityiskohtaisempi. Kaavarunko on ohjeellinen maankäyttösuunnitelma eli sillä ei ole oikeusvaikutuksia, kuten asemakaavalla. Kaavarunko laaditaan yleensä ohjaamaan laajemman alueen yksityiskohtaisempaa suunnittelua. Esimerkki tällaisesta tilanteesta on esimerkiksi Malmin lentonkentän alueelle laadittu kaavarunko. == Lähteet == Luokka:Kaavoitus Luokka:Kaupunkisuunnittelu
Tilgmann

Tilgmann on saksalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä * Arnold Tilgmann (1902–1978), sveitsiläissyntyinen suomalainen oopperalaulaja ja kuvittaja * Ernst Tilgmann (1864–1938), suomalainen kirjapainon johtaja ja Suomen Pankin setelipainon johtaja 1909–1922, Ferdinand Tilgmanin poika * Ferdinand Tilgmann (1832–1911), saksalaissyntyinen suomalainen kirjapainon omistaja ja saksantaja * Harry Tilgmann (1904–1974), suomalainen Ruotsissa vaikuttanut keramiikkatehtailija * Hjördis Sophie Tilgmann eli Pia Ravenna (1894–1964), suomalainen oopperalaulaja * Knut Tilgmann (1865–1934), suomalainen kirjapainon johtaja ja kirjailija, Ferdinand Tilgmanin poika ==Muita== * Tilgmann, suomalainen kirjapainoalan yritys Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan
Zama (Japani)

Zama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Kanagawan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Sagamiharan ylängöllä ja Sagamijoen varren alluviaalitasangolla. Zamassa on 130 765 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 17,57 neliökilometriä. Zama kehittyi historiallisesti markkinapaikkana ja postiasemana Hachiōjin ja Hiratsukan välisellä tiereitillä. Vuonna 1937 Zamaan perustettiin keisarillisen Japanin armeijan sotilasakatemia ja muita armeijan laitoksia, joiden paikalle sijoittui toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain maavoimien tukikohta Camp Zama. Kaupunkioikeudet Zama sai vuonna 1971. 2000-luvun alkuun saakka kaupungin väkiluku kasvoi nopeasti osana Suur-Tokiota. Sinne on rakennettu muun muassa auto-, elektroniikka- ja koneteollisuutta. Zaman rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat Shōkoku-jin ja Engyō-jin buddhalaiset temppelit. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Sagami-linja ja Odakyū- rautateiden Odawara-linja. == Kuvia == Tiedosto:Bando 08 Shokoku-ji 02.jpg|Shōkoku-ji Tiedosto:CampZama BLDG101.JPG|Yhdysvaltain tukikohta Camp Zama Tiedosto:Zama City Hall, (KANAGAWA Pref. Japan).jpg|Zaman kaupungintalo Tiedosto:Sky arena zama-1.JPG|Sky Arena -liikuntahalli == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Kanagawan prefektuurin kaupungit
Lars Gustafsson

Lars Erik Einar Gustafsson (1936–2016 Kulturpersonligheten Lars Gustafsson död Espressen 3.4.2016, viitattu 28.7.2020) oli ruotsalainen kirjailija ja kriitikko. Hän kirjoitti runoja, novelleja ja romaaneja, joissa oli filosofointia ja usein mystiikkaakin. Niissä elämä ja maailma on kaoottista, vaikeasti avautuvaa. Hän käytti arkaistista kieltä ja sovelsi Bertolt Brechtin vieraannuttamistekniikkaa.Gustafsson, Lars, Facta 2001, palsta 357–358. WSOY 1983 Gustafsson oli Ruotsin näkyvimpiä kulttuurikeskustelijoita. Hän kirjoitti Svenska Dagbladetiin kolumnia Spegelskärvor. ==Suomennetut teokset== * Mehiläishoitajan kuolema (En biodlares död), suom. Eeva-Liisa Manner, Tammi 1979 ISBN 951-30-4417-3 * Surumusiikkia vapaamuurareille (Sorgemusik för frimurare), suom. Raija Jänicke, Tammi 1986 ISBN 951-30-5997-9 ;Suomennettuja runojaLars Gustafsson, Linkki maailman runouteen, runotietokanta, Lahden kaupunginkirjasto. Päivitetty 19.3.2021, viitattu 22.4.2021 * Ilmapallopurjehtijat (Ballongfararna), suom. Aale Tynni, teoksessa: Tuhat laulujen vuotta, WSOY 1974 ja 2004 * Sade ja vasara, suom. Aale Tynni, julkaisussa: Parnasso, 1985, nro 1; s. 15–17. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Ruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Bathyanthias

Bathyanthias on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Atlantin valtamereltä tavattava kalasuku, johon luetaan seuraavat kolme lajia: * Bathyanthias cubensis (Schultz, 1958) * Bathyanthias mexicanus (Schultz, 1958) * Bathyanthias roseus Günther, 1880 == Lähteet == * Taksonomian lähde tribusten sukuihin asti: === Viitteet === Luokka:Meriahvenet (alaheimo)
Arijit Singh

Arijit Singh (; s. 25. huhtikuuta 1987 Jiaganj, Länsi-Bengali, Intia) on intialainen laulaja ja säveltäjä. Hän laulaa pääasiassa hindin ja bengalin kielillä, mutta hän on laulanut myös muilla intialaisilla kielillä. Hän on voittanut monia palkintoja, mukaan lukien kaksi National Film Awards -palkintoa ja seitsemän Filmfare Awards -palkintoa. Singh osallistui television laulukilpailuun Fame Gurukul vuonna 2005, mutta hän nousi kuuluisuuteen vasta kappaleella ”Tum Hi Ho” vuonna 2013. Spotify julisti hänet striimatuimmaksi intialaiseksi artistiksi vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2023. == Yksityiselämä == Singh on etniseltä taustaltaan isänsä puolelta punjabi ja äitinsä puolelta bengali. Singh meni naimisiin Koel Royn kanssa vuonna 2014. Heillä on kaksi poikaa. == Palkinnot == *Filmfare Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Tum Hi Ho” (Aashiqui 2) ** 2016: Paras mieslaulaja – ”Sooraj Dooba Hain” (Roy) ** 2017: Paras mieslaulaja – ”Ae Dil Hai Mushkil” (Ae Dil Hai Mushkil) ** 2018: Paras mieslaulaja – ”Roke Na Ruke Naina” (Badrinath Ki Dulhania) ** 2019: Paras mieslaulaja – ”Ae Watan” (Raazi) ** 2020: Paras mieslaulaja – ”Kalank” (Kalank) ** 2023: Paras mieslaulaja – ”Kesariya” (Brahmāstra: Part One – Shiva) *Filmfare Awards East ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Mon Majhi Re” (Boss) ** 2023: Paras mieslaulaja – ”Aajkey Raatey” (Bismillah) *International Indian Film Academy Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Tum Hi Ho” (Aashiqui 2) ** 2018: Paras mieslaulaja – ”Hawayein” (Jab Harry Met Sejal) ** 2019: Paras mieslaulaja – ”Ae Watan” (Raazi) ** 2020: Paras mieslaulaja – ”Ghungroo” (War) ** 2023: Paras mieslaulaja – ”Kesariya” (Brahmāstra: Part One – Shiva) *National Film Awards ** 2018: Paras mieslaulaja – ”Binte Dil” (Padmaavat) ** 2022: Paras mieslaulaja – ”Kesariya” (Brahmāstra: Part One – Shiva) *Producers Guild Film Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Tum Hi Ho” (Aashiqui 2) ** 2016: Paras mieslaulaja – ”Hamari Adhuri Kahani” (Hamari Adhuri Kahani) *Screen Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Tum Hi Ho” (Aashiqui 2) ** 2015: Paras mieslaulaja – ”Muskurane” (CityLights) ** 2018: Paras mieslaulaja – ”Zaalima” ja ”Galti Se Mistake” (Raees ja Jagga Jasoos) ** 2019: Paras mieslaulaja – ”Ae Watan” (Raazi) *Stardust Awards ** 2017: Paras mieslaulaja – ”Channa Mereya” (Ae Dil Hai Mushkil) *Tele Cine Awards ** 2013: Paras mieslaulaja – ”Bojhena Shey Bojhena” (Bojhena Shey Bojhena) *West Bengal Film Journalists’ Association Awards ** 2018: Paras mieslaulaja – ”Maula Re” (Chaamp) ** 2023: Paras mieslaulaja – ”Bhalobashar Morshum” (X=Prem) *Zee Cine Awards ** 2014: Paras mieslaulaja – ”Tum Hi Ho” (Aashiqui 2) ** 2016: Paras mieslaulaja – ”Sooraj Dooba Hain” (Roy) ** 2017: Paras mieslaulaja – ”Ae Dil Hai Mushkil” (Ae Dil Hai Mushkil) ** 2020: Paras mieslaulaja – ”Pal Pal Dil Ke Paas” (Pal Pal Dil Ke Paas) ** 2023: Paras mieslaulaja – ”Kesariya” (Brahmāstra: Part One – Shiva) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Intialaiset laulajat Luokka:Pop-folklaulajat Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lev Mei

Lev Aleksandrovitš Mei (1822–1862) oli venäläinen runoilija. Hän oli isänsä puolelta saksalaista syntyperää. Hän julkaisi eri aikakauskirjoissa runokäännöksiä (Lordi Byron, Friedrich Schiller, Heinrich Heine, Anakreon), mukaelmia ja omintakeisia runoja. Runoissaan hän oli muototaituri, jolta puuttui sisällyksen syvyyttä. Parhaina pidetään runoja, jotka on sepitetty kansanrunon hengessä. Mei on myös tunnettu historiallisten näytelmien tekijänä (Tsaarin morsian ja Pihkovan nainen).Mei, Lev Aleksandrovitš, Tietosanakirja osa 6, palsta 234, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Runoista on suomennettu ainakin "Kaihon tunteva", jonka on säveltänyt Pjotr TšaikovskiKaihon tunteva, Kansalliskirjasto.finna.fi, viitattu 28.7.2020. Tsaarin morsian kertoo Iivana Julman vaimosta Marfasta. Siihen pohjautuvan libreton on Nikolai Rimski- Korsakov säveltänyt oopperaksi, joka on säveltäjän oopperoista suosituimpia.Kaksi oopperaa ja neljä Beethovenia, Turun Sanomat 2.7.2005, viitattu 28.7.2020 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1822 syntyneet Luokka:Vuonna 1862 kuolleet
Hello Neighbor 2

Hello Neighbor 2 (ennen Hello Guest) on tinyBuild Gamesin julkaisema varastamis-, kauhu- ja selviytymisvideopeli. Peli julkaistiin vuonna 2022. Pelin tapahtumat sijoittuvat Hello Neighbor -pelin Act 1 ja Act 2 välille. == Pelaaminen == Theodore Peterson (Naapuri) ja Nicky Roth (Hello Neighbor 1 pelin pelihahmo) ovat kadonneet ja pelaajan tehtävänä on jäljittää heitä. Pelaaja ohjaa yksityisetsivää, jolla etsii johtolankoja löytääkseen Herra Petersonin. == Lähteet == == Aiheesta muualla== * Viralliset verkkosivut Luokka:Kauhuvideopelit Luokka:Hiiviskelypelit Luokka:Indie-videopelit Luokka:Windows-pelit Luokka:Xbox One -pelit Luokka:Xbox Series X- ja Series S -pelit
Muhammad Asad Malik

Muhammad Asad Malik (30. lokakuuta 1941 – 27. heinäkuuta 2020 Sharaqpurin lähistöllä) oli pakistanilainen maahockeypelaaja, olympiavoittaja ja Aasian kisojen kultamitalisti. Malik voitti Pakistanin miesten maajoukkueen kokoonpanossa olympiakultaa Méxicossa 1968 ja olympiahopeaa Tokiossa 1964 sekä Münchenissä 1972. Aasian kisoissa hän saavutti kultaa vuosina 1962 ja 1970 sekä hopeaa vuonna 1966. Malik kuoli liikenneonnettomuudessa 78-vuotiaana 27. heinäkuuta 2020.https://dunyanews.tv/en/Sports/556446-Former-Olympian-Asad- Malik-killed-in-road-accidentOlympedia == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Pakistanilaiset maahockeypelaajat Luokka:Pakistanilaiset olympiavoittajat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1941 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Viktor Lisitski

Viktor Nikitovitš Lisitski (, 18. lokakuuta 1939 Magnitogorsk, Venäjän SFNT – 13. kesäkuuta 2023https://www.rah.ru/the_academy_today/the_members_of_the_academie/member.php?ID=53597 ) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Lisitski saavutti Tokiossa 1964 olympiahopeaa ottelussa, permannolla, hypyssä ja joukkuekilpailussa ja sijoittui lisäksi rekillä neljänneksi ja nojapuilla viidenneksi. Toisen joukkuekilpailun olympiahopeansa hän saavutti Méxicossa 1968. MM-kilpailuista Litsinski saavutti joukkuekilpailun hopeaa vuosina 1962 ja 1970. EM-kilpailuista Lisitski voitti kolme mestaruutta ja kolme hopeaa Antwerpenissä 1965, kolme mestaruutta ja ottelusta hopean Tampereella 1967 sekä yhden mestaruuden ja yhden hopean Varsovassa 1969.http://www.sport-komplett.de/sport- komplett/sportarten/t/turnen/hst/31.html Neuvostoliiton mestaruuden hän voitti ottelussa kahdesti, ja telinekohtaisia Neuvostoliiton-mestaruuksia hänelle kertyi yhteensä 13 kappaletta.Olympediahttp://www.gymn- forum.net/bios/men/lisitsky.html == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Neuvostoliittolaiset telinevoimistelijat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet
Emännän tietokirja

Emännän tietokirja on pääasiassa perheenemännille suunnattu tietokirja, joka sisältää aakkosjärjestyksessä olevia hakusanoja sekä lyhyitä tai vähän pidempiä selityksiä niille. Tietokirjassa on myös kuvia. Tietokirja sisältää tietoa eri aloilta oman aikakautensa tärkeistä aiheista. Aihealueita ovat esimerkiksi kodin- ja puutarhanhoito, lastenkasvatus, lääketiede, käsityö, koulutus sekä monet yhteiskunnalliset aihealueet. Emännän tietokirjasta ilmestyi ensimmäinen laitos vuosina 1930–1932. Se sisälsi neljä osaa. Toimituskuntaan kuuluivat Mandi Hannula, Hedvig Gebhard, Laura Harmaja, Mary Ollonqvist ja Alli Wiherheimo. Emännän tietokirjasta ilmestyi seuraavien vuosien aikana useita painoksia. Olosuhteiden muuttuessa tuli tarpeelliseksi uudistetun laitoksen toimittaminen. Se ilmestyikin vuosien 1948–1949 aikana. Vuonna 1953 painettu, kolmiosainen uudistettu laitos Emännän tietokirjasta oli Mandi Hannulan ja Alli Wiherheimon toimittama. Tätä opinto- ja hakuteosta oli heidän lisäkseen kirjoittamassa satakuusikymmentä asiantuntijaa. Toimituskuntaan kuuluivat kotitalousopettaja Marja Helaakoski-Tuominen, filosofian maisteri, toimittaja Maili Laitinen, lainsäädäntöneuvos Marjos Rapola, johtajatar Agnes Sinervo, kotiteollisuusneuvos Yrjö Laine, toimittaja Mary Olki (Ollonqvist), puutarhuri Frans Salonen, lääketieteen ja kirurgian tohtori Gunnar Soininen sekä filosofian maisteri, toimitussihteeri Tuovi Rauanheimo. Vuonna 1957 ilmestyi Emännän tietokirjan uudistettu laitos kahtena osana. Sen toimitti Maija Suova. Alkusanoissa Suova kertoo teoksen hakusanojen määrän kasvaneen lähes kahdellatuhannella. Emännän tietokirjan uudistetun laitoksen I-osassa mainitaankin sen sisältävän 2568 hakusanaa, 1015 yksivärikuvaa ja 24 monivärikuvaa. Teoksen II-osassa hakusanoja on 3119, yksivärikuvia 554 ja monivärikuvia 31, joiden lisäksi siihen sisältyy värikartta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finna.fi. Emännän tietokirja. Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:1930-luvun kirjat
Askia Ishaq II

Ishaq II (? – 1592) oli songhaivaltakunnan hallitsija eli askia vuosina 1588–1591. Hänen aikanaan käytiin Marokon–songhaivaltakunnan sota, jonka seurauksena valtio käytännössä lakkasi olemasta. Pitkään hallinneen askia Dawudin kuoltua vuonna 1582/1583 songhaivaltakunta joutui jälleen sekasorron tilaan. Hallitsijaksi nousi hänen poikansa Muhammad al-Hajj, joka vangitutti kapinoivat veljensä Muhammad Bonkanan ja al-Hadin. Sairas al-Hajj syrjäytettiin vuonna 1586 ja askiaksi nimitettiin hänen veljensä Muhammad Bani. Tämän kuoltua vuonna 1588 askiaksi valittiin Dawudin poika Ishaq. Uusi hallitsija kukisti timbuktulaisten tukeman veljensä Muhammad al-Sadiqin kapinan ja tuhosi hänen kannattajansa. Tämän seurauksena songhaivaltakunnan mahdollisuudet torjua alueen valloitusta tavoitelleen Marokon sulttaanin Ahmad al-Mansurin hyökkäys heikkenivät.Gomez, s. 355–363. Ishaq teki kaksi sotaretkeä Gurman animisteja vastaan ja valmisteli retkeä Nigerjoen varrelle Kalaan, kun Marokon hyökkäys keskeytti hänen suunnitelmansa. Ahmad al-Mansur oli saanut tietää songhaivaltakunnan haavoittuvasta tilasta ja lähetti Ishaqille kirjeen, jossa hän vaati jälleen oikeutta verottaa Taghazan suolakaivoksia. Ishaq vastasi kiivassanaisella viestillä, johon hän liitti keihään ja kaksi hevosenkenkää.Gomez, s. 363–364. Jawdarin johtamat marokkolaiset ylittivät Saharan, saapuivat Nigerjoelle ja löivät songhaiarmeijan helposti tuliaseillaan Tondibin taistelussa 13. maaliskuuta 1591. Ishaq pakeni Nigerjoen yli ja Jawdarin joukot marssivat tyhjäksi jätettyyn Gaoon. Songhaivaltakunnan hallitsija pyysi rauhaa ja tarjosi marokkolaisille kultaa ja orjia vastineeksi vetäytymisestä. Ahmad al-Mansur kieltäytyi ja korvasi Timbuktuun vetäytyneen Jawdarin uudella käskynhaltijalla Mahmud bin Zargunilla, joka sai tehtäväkseen jatkaa alueen valloitusta.Gomez, s. 364–365. Mahmudin ja Ishaqin joukkojen taistelu käytiin Zanzanissa 14. lokakuuta 1591. Songhait kärsivät tappion ja Ishaq pakeni Dendiin. Songhaiden sotilaskomentajat julistivat uudeksi askiaksi Ishaqin veljen Muhammad Gaon ja ajoivat entisen hallitsijan Gurmaan, jossa hänet tapettiin maalis-huhtikuussa 1592. Mahmud sai pian kiinni Muhammad Gaon ja teloitti hänet. Dendissä vastarintaa jatkaneiden songhaiden askiaksi tuli Ishaqin veli Nuh.Gomez, s. 365. ==Lähteet== * ===Viitteet=== Luokka:Hallitsijat Luokka:Songhaivaltakunta Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:Vuonna 1592 kuolleet
Heiniöt

Heiniöt (Joinvillea) on Joinvilleaceae-heimoon kuuluva pieni kasvisuku ja samalla myös heimonsa ainut suku. Heiniöiden sukuun kuuluu neljä lajia. == Lajeja == * Joinvillea ascendens – havaijinheiniö * Joinvillea borneensis (syn. Joinvillea ascendens ssp. borneensis) * Joinvillea bryanii (syn. Joinvillea plicata ssp. bryanii) * Joinvillea plicata == Lähteet == == Aiheesta muualla == * ITIS: Joinvillea * United States Department of Agriculture (USDA): Joinvillea * Nomenclature of Joinvillea (Joinvilleaceae) Luokka:Poales
Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2019

Painonnoston Suomen-mestaruuskilpailut 2019 kilpailtiin 16.–17. helmikuuta 2019 Helsingissä Ruskeasuon Urheiluhallilla. Järjestävänä seurana toimi Herakles. ==Mitalistit== ===Miehet=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 61 kg Samuli Pirkkiö 187 kg (87 kg + 100 kg) 67 kg Timo Heikuksela 218 kg (95 kg + 123 kg) 73 kg Akseli Lintulaakso 243 kg (104 kg + 139 kg) Matias Mukkala 242 kg (108 kg + 134 kg) Aatu Koponen 235 kg (104 kg + 131 kg) 81 kg Sami Köngäs 292 kg SE (129 kg SE + 163 kg) Jere-Petteri Johansson 274 kg (120 kg + 154 kg) Antti Peltokangas 273 kg (120 kg + 153 kg) 89 kg Jesse Nykänen 307 kg (142 kg SE + 165 kg) Robert Pirkkiö 287 kg (130 kg + 157 kg) Tommi Suomalainen 277 kg (121 kg + 156 kg) 96 kg Aleksi Hirvonen 288 kg (130 kg + 158 kg) Rebin-Kardo Rezazadeh 280 kg (126 kg + 154 kg) 102 kg Eero Retulainen 327 kg (147 kg SE + 180 kg) 109 kg Jani Heikkinen 321 kg (144 kg + 177 kg) yli 109 kg Teemu Roininen 347 kg (152 kg + 195 kg) Petri Lindfors 317 kg (139 kg + 178 kg) Lauri Tuovinen 297 kg (130 kg + 167 kg) ===Naiset=== Sarja Kultaa Kultaa Hopeaa Hopeaa Pronssia Pronssia 45 kg Viivi Raudasoja 92 kg (42 kg + 50 kg) 49 kg Kirsi-Marja Mukkala 142 kg SE (65 kg SE + 77 kg SE) Anna Niemelä 135 kg (62 kg + 73 kg) Maija Mustonen 134 kg (61 kg + 73 kg) 55 kg Emilia Vihantola 155 kg (67 kg + 88 kg SE) Siri Sytelä 152 kg (69 kg + 83 kg) Marju Kymäläinen 145 kg (67 kg + 78 kg) 59 kg Laura Pihkala 156 kg (65 kg + 91 kg) Jenni Puoliväli 150 kg (67 kg + 83 kg) Tytti Parjanen 149 kg (68 kg + 81 kg) 64 kg Marianne Saarhelo 195 kg (88 kg + 107 kg) Suvi Talasterä 175 kg (81 kg + 94 kg) Saara Laaksonen 166 kg (74 kg + 92 kg) 71 kg Anni Vuohijoki 207 kg (91 kg + 116 kg SE) Jutta Selin 181 kg (82 kg + 99 kg) Jasmin Tuovinen 179 kg (78 kg + 101 kg) 76 kg Meri Ilmarinen 209 kg (92 kg + 117 kg SE) Aino Linnamaa 184 kg (80 kg + 104 kg) Hanna Kauhanen 183 kg (83 kg + 100 kg) 81 kg Katariina Kananen 169 kg (72 kg + 97 kg) 87 kg Suvi Helin 179 kg (79 kg + 100 kg) Nea Hukkinen 168 kg (73 kg + 95 kg) Heidi Rantakare 165 kg (70 kg + 95 kg) yli 87 kg Taru Kangas 178 kg (80 kg + 98 kg) == Lähteet == * === Viitteet === 2019 Luokka:Vuoden 2019 urheilu Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Sobraonin taistelu

Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan aikana 10. helmikuuta 1847 käyty taistelu Sikhivaltion ja brittijoukkojen välillä Sobraonissa Sutlejjoen varrella. Taistelu päättyi brittien voittoon ja se jäi sodan viimeiseksi yhteenotoksi. ==Tausta== Britit olivat voittaneet sikhien armeijan Aliwalin taistelussa 28. tammikuuta 1846. Sikhit olivat tappionsa jälkeen vetäytyneet Sobraoniin, joka oli heidän viimeinen sillanpäänsä Sutlejjoella. Sikhiarmeijaan kuului noin 30 000 miestä ja 67 tykkiä. He olivat järjestäytyneet linnoitettujen asemien taakse puoliympyrän muotoiseen muodostelmaan, jonka kärjet olivat joella. Brittien Intian ylipäällikkö kenraaliluutnantti Hugh Gough sai täydennyksiä ja liittyi yhteen kenraalimajuri Harry Smithin joukkojen kanssa. Tämän jälkeen britit aloittivat etenemisen kohti Sobraonia. ==Taistelu== Taistelu Sobraonissa alkoi brittien tykistön keskityksellä kello 7.00 aamulla 10. helmikuuta 1846. Tykistön vaikutus jäi kuitenkin pieneksi sikhien rakennuttamien linnoitteiden takia. Kun tykistön ammukset olivat loppuneet kello 10.00 kenraalimajuri Robert Dick päätti hyökätä. Tämä siitäkin huolimatta, että alun perin Harry Smithin piti tehdä ennen päähyökkäystä valehyökkäys sikhien vasempaa sivustaa ja keskustaa vastaan. Dickin hyökkäys näytti aluksi sujuvan melko hyvin, mutta sikhien tehtyä vastahyökkäyksen hänen joukkonsa lyötiin takaisin. Myös Smithin ja Gilbertin tekemät hyökkäykset lyötiin takaisin. Lopulta Dickin joukkojen onnistui uudella yrityksellä vallata osa sikhien asemista. Myös muut joukot käyttivät tilannetta nyt hyväkseen. Sikhiarmeijalla oli ollut Sutlejjoen ylittänyt ponttoonisilta, joka oli nyt vahingoittunut estäen paon joen yli. Sikhit kävivätkin taistelua erityisen epätoivoisesti. Kumpikaan osapuoli ei osoittanut armoa toiselle. Sikhien oikealla siivellä brittien onnistui räjäyttää reikä sikhien linnoitteisiin, josta vyöryi nyt brittijoukkoja. Lopulta taistelu päättyi brittien voittoon. ==Seuraukset== Sobraonin taistelu oli ensimmäisen sikhisodan viimeinen taistelu. Sikhiarmeija menetti koko tykistönsä ja noin 8 000–10 000 miestä kaatuneina. Osa kaatuneista oli hukkunut Sutlejjokeen. Joen virtauksen kuvailtiin tukkeutuneen siinä kelluvista ruumiista. Brittien tappiot olivat 320 kaatunutta ja 2 063 haavoittunutta. Lopulta saavutetusta voitosta huolimatta etenkin Goughia arvosteltiin tykistön tehottomasta käytöstä ja johdon puutteesta. ==Lähteet== Luokka:Sikhisodat Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan taistelut Luokka:1846
Askia Nuh

Nuh oli marokkolaisvalloitukselta säästyneiden songhaivaltakunnan jäänteiden hallitsija eli askia Dendissä vuosina 1592–1599. Nuh oli askia Dawudin poika. Hän toimi päällikkönä, kapinoi veljeään askia Muhammad Bania vastaan vuonna 1586 ja joutui tämän vangiksi. Askia Ishaq II:n seuraaja Muhammad Gao vapautti Nuhin vuonna 1591. Nuh valittiin askiaksi Marokon käskynhaltijan Mahmud bin Zarkunin vangittua ja tapettua Muhammad Gaon. Hän johti Dendiin vetäytyneiden songhaiden sissisotaa marokkolaisia vastaan kunnes Mahmud vetäytyi Dendistä ja sai surmansa vuonna 1594. Uusi käskynhaltija Mansur löi askia Nuhin Homborissa kesäkuussa 1595. Hän vetäytyi armeijoineen, mutta suuri joukko siviilejä jäi vangeiksi. Heidät vietiin Timbuktuun, missä marokkolaiset olivat asettaneet nukkehallitsijaksi askia Sulaymanin. Nuh jatkoi taistelua miehittäjiä vastaan, mutta hänen kannattajansa alkoivat väsyä sotimiseen. Nuhin veljet syrjäyttivät hänet vuonna 1599. Askiaksi tuli ensin Mustafa ja sitten Muhammad Sorko-ije, kunnes Harun Dankatayasta tuli pitempiaikainen hallitsija. ==Lähteet== Luokka:Hallitsijat Luokka:Songhaivaltakunta
Red Norvo

Kenneth Norville, taiteilijanimeltään Red Norvo (31. maaliskuuta 1908 Beardstown, Illinois – 6. huhtikuuta 1999 Santa Monica, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko.Red Norvo Britannica Hän kuului ensimmäisiin ksylofonin, vibrafonin ja marimban taitajiin jazzissa.Red Norvo – ”Mr Swing” JazzrytmitRed Norvo; Jazz’s First Xylophone, Marimba Virtuoso Los Angeles Times Norvo sai lapsena pianonsoiton opetusta. Hän aloitti uransa 1920-luvun puolessavälissä ja esiintyi aluksi tanssiorkestereissa sekä vaudevillessä. Vuonna 1931 hän pääsi Paul Whitemanin suurorkesterin jäseneksi. Hän levytti vuonna 1933 harmonioiltaan, rytmeiltään ja instrumentaatioltaan innovatiiviset kappaleet "Dance of the Octopus" ja "In a Mist". Norvo meni naimisiin Whitemanin orkesterin vokalisti Mildred Baileyn kanssa, ja pariskunta perusti yhdessä vuonna 1936 oman kokoonpanon, joka tunnettiin nimellä "Mr. and Mrs. Swing". Norvo soitti ksylofonia tässä swingyhtyeessä, jolle sovituksia teki Eddie Sauter. Vuosina 1935–1944 Norvo oli vakiesiintyjä New Yorkin 52nd Streetin Famous Door -jazzklubilla. Vibrafonista tuli 1940-luvun alkupuolella hänen pääsoittimensa. Siihen siirryttyään hän levytti vuonna 1945 sessiossa bebopin merkkihenkilöiden Charlie Parkerin ja Dizzy Gillespien kanssa. Mukana oli Norvon ohella myös muita perinteisemmän jazzin esittäjiä, kuten Teddy Wilson ja Slam Stewart. Perinteisten ja modernien vaikutteiden yhdistelystä syntyivät kappaleet "Congo Blues", "Get Happy" ja "Slam Slam Blues". Norvo ja Bailey erosivat vuonna 1945. Vuonna 1944 Norvo kiinnitettiin Benny Goodmanin sekstettiin Lionel Hamptonin tilalle. Vuonna 1946 hän liittyi vuodeksi Woody Hermanin orkesteriin. Tämän jälkeen hän aloitti työskentelyn triossa, jonka hänen kanssaan perustivat Tal Farlow ja Charles Mingus. Myöhemmin triossa toimivat muiden muassa Jimmy Raney ja Red Mitchell. 1950-luvulla Norvon yhteistyökumppaneihin kuuluivat Frank Sinatra ja Billie Holiday. Sinatran kanssa hän kiersi Australiassa vuonna 1959. Norvo asui avioeronsa jälkeen Santa Monicassa ja esiintyi usein Las Vegasissa. 1960-luvulla hän kärsi lapsuuden mastoidiitin komplikaatioiden aiheuttamista kuulovaurioista, mutta leikkausten sarja auttoi ongelmaan. Norvo siirtyi näihin aikoihin Eurooppaan ja jatkoi esiintymistä, kunnes sai aivoverenkiertohäiriön 1980-luvulla. Hän menetti toisen vaimonsa Eve Rogersin vuonna 1992 ja kuoli itse 91-vuotiaana huhtikuussa 1999. Hänellä oli tytär Portia ja lapsenlapsi. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Lyömäsoittajat Luokka:Vibrafonistit Luokka:Marimbansoittajat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Saarnikko

Saarnikko on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä: *Eino Saarnikko (1908–1971), ampuja *Pasi Saarnikko (1948–1991), iskelmälaulaja, Pasi ja Pekka -duon jäsen *Pekka Saarnikko (s. 1950), iskelmälaulaja, Pasi ja Pekka -duon jäsen
Misty (televisiosarja)

Misty () on televisioyhtiö JTBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Nam-joo ja Ji Jin-hee. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:JTBC:n televisiosarjat
Something in the Rain

Something in the Rain () on televisioyhtiö JTBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Son Ye-jin ja Jung Hae-in. Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun eteläkorealaiset draamasarjat Luokka:JTBC:n televisiosarjat
Ru guo wo niu you ai qing

Ru guo wo niu you ai qing (, ) on Dragon TV:n esittämä kiinalainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Wang Kai ja Wang Ziwen. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:2010-luvun draamasarjat Luokka:2010-luvun rikossarjat Luokka:Kiinalaiset televisiosarjat
My Husband in Law

My Husband in Law (; Ok Kueap Hak Aep Rak Khun Sami) on televisioyhtiö Channel 3:n esittämä thaimaalainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Prin Suparat ja Nittha Jirayungyurn. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Thaimaalaiset televisiosarjat Luokka:2020-luvun draamasarjat Luokka:Komediasarjat
Naagin

Naagin on televisioyhtiö Colors TV:n esittämä intialainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Mouni Roy, Arjun Bijlani, Adaa Khan ja Sudha Chandran. == Aiheesta muualla == * Viralliset kotisivut Luokka:Intialaiset televisiosarjat Luokka:2010-luvun televisiosarjat Luokka:2020-luvun televisiosarjat Luokka:Draamasarjat Luokka:Fantasiasarjat
Juan Meléndez Valdés

Juan Meléndez Valdés (1754–1817) oli espanjalainen runoilija. Opiskellessaan Salamancassa lakitiedettä hän liittyi ryhmään nuoria runoilijoita, joiden tavoitteena oli vapauttaa espanjalainen runous ranskalaisista kahleista kansalliselle pohjalle. Akatemia palkitsi 1780 hänen Batilo-nimisen ekloginsa, ja Javellanosin avulla hän sai Salamancassa professorin viran. Ministeristönsä aikana Javellanos hankki hänelle hallinnollisen viran, jonka Meléndez Valdés menetti ministeristön kaatuessa. Ranskalaisten tultua maahan hän liittyi uuteen hallitukseen, joutui siksi vainon kohteeksi ja vältti vaivoin kuoleman. Kun ranskalaiset oli karkotettu, Meléndez Valdés pakeni Ranskaan, ja hän kuoli Montpellierissä.Meléndez Valdés, Juan, Tietosanakirja osa 6, palsta 263, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 Meléndez Valdésin aitolyyriset runot (1785 alkaen) olivat käänteentekeviä. Hän on kuitenkin suurempi tyylitaidoltaan kuin omaperäiseltä inspiraatioltaan. Kansalaisena heikkoluonteinen runoilija vapautti espanjalaisen runouden ranskalaisten kaavojen pitkäaikaisesta kahleista. Hän sai siitä kunnianimen "restaurador del Parnaso". == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1754 syntyneet Luokka:Vuonna 1817 kuolleet
Nogu karjäärilump

Nogu karjäärilump (myös Nogupalu karjäär, Nogopalu karjäär) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Nogun kylässä sijaitseva tekojärvi. Vironkielessä karjäär tarkoittaa kaivamalla syntynyttä kuoppaa, jollaisia ovat esimerkiksi hiekka- tai sorakuopat tai louhokset. == Maantietoa == Lampi on 400 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se on syntynyt hiekan- tai soranoton muodostamaan kuoppaan eikä sillä on laskuojaa. Kuoppa sijaitsee Nogun kylätien pohjoispuolella pienessä metsikössä, jota ympäröi peltomaat. Lammen eteläpuolella kulkee pieni kärrypolku ja länsipuolella tiet yhdistävä kylätie. Lammen rantaviivan pituus on yli kilometrin eikä rannoilla sijaitse asumuksia. == Vesistösuhteita == Nogu karjäärilump kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa lammen lasku-uoma Tindi oja on Rõuge jõen sivuhaara. Järven valuma-alueen pinta-ala on 1,0 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Rõuge Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Rõuge jõen valuma-alue
Kelja (täsmennyssivu)

Kelja voi tarkoittaa seuraavia: * kelja, ortodoksisen munkin asunto * Kelja, entinen kylä Sakkolassa, Karjalan kannaksella ** Keljan taistelu, Sakkolan Keljassa talvisodan aikana 1939 käyty taistelu * Kelja, entinen kylä Viipurin läänin Pyhäjärvellä, Karjalan kannaksella * Kelja, oik. Petri Vanninen (s. 1959), suomalainen laulunkirjoittaja ja laulaja
Pavel Melnikov

Pavel Ivanovitš Melnikov (1819–1883) oli venäläinen kirjailija. Hän käytti salanimeä Andrei Petšerski. Hänen kertomuksissaan ja laajoissa romaaneissaan ilmenee kansanelämän ja muinaisuuden syvä tuntemus. Hän tunsi hyvin Pohjois- Venäjän lahkolaisten elämää, jota hän kuvaa teoksissaan Metsissä ja Vuorilla. Lahkolaisten erikoistuntijana hän osallistui hallituksen asettamien komiteoiden töihin.Meljnikov, Pavel Ivanovitš, Tietosanakirja osa 6, palsta 266, Tietosanakirja Osakeyhtiö 1913 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1819 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Kõrbjärv (Rõuge)

Kõrbjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Sandisuun kylässä sijaitseva järvi. == Maantietoa == Järvi on 210 metriä pitkä, 90 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se on muodostunut maastossa olevaan loivaan painaumaan. Sen rannat ovat koko matkaltaan yli 20 metriä leveää suota, jota ympäröi metsämaat. Alueella ei ole asutusta, vaikka metsässä risteilee muutama polku. Sandisuun kylä sijaitsee puolen kilometrin päässä etelässä. Järven rantaviivan pituus on 550 metriä. == Vesistösuhteita == Kõrbjärv kuuluu Võhandu jõen valuma-alueeseen, jossa sen ojan lasku-uoma yhtyy Sandisuu ojaan, joka on Rõuge jõen sivuhaara. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sõelsepp, Toomas: Rõuge Kõrbjärv–luontohetkiä järvellä (video), YouTube Luokka:Rõuge Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Rõuge jõen valuma-alue
Pregny-Chambésy

Pregny-Chambésy (aiemmin Pregny) on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Siellä on vajaat 4 000 vakinaista asukasta. == Historiaa == Pregny-Chambésyn alue kuului vuosina 1601–1815 Ranskalle. Kunta on ollut itsenäinen vuodesta 1816. Nykyisen nimensä kunta sai vuonna 1960 Pregnyn, Chambésy-Dessusin ja Chambésy-Dessousin kylien mukaan. == Sijainti== Pregny- Chambésy sijaitsee Genevenjärven länsirannalla. Sen rajanaapureita ovat etelässä Geneve, lännessä Le Grand-Saconnex ja pohjoisessa Bellevue. Itäpuolella kunta rajoittuu Genevenjärveen. == Liikenne == Moottoritie A1 ohittaa Pregny-Chambésyn länsipuolitse. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee kunnan länsirajalla. SBB:n rautatie Geneven päärautatieasemalta Lausanneen kulkee Chambésyn aseman kautta. == Muuta == Pregny-Chambésy on monen kansainvälisen organisaation kotipaikka: * Maailman terveysjärjestön WHO:n päämaja sijaitsee Pregnyssä. * Myös Yhdistyneiden kansakuntien yhteinen AIDS-ohjelman (UNAIDS) keskuspaikka on Pregnyssä. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Geneven kantonin kunnat
Abiko

Abiko () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin luoteisosassa Shimōsan ylängöllä, Tonejoen ja Tegajärven välissä. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Ibarakin prefektuuriin. Abikossa on 131 777 asukasta (heinäkuussa 2020), ja sen pinta-ala on 43,15 neliökilometriä. Abiko kehittyi Edo-kaudella yhtenä Mito-kaidō-tiereitin postiasemista (shukuba). Myös Tonejoen vesiliikenne oli tähän aikaan vilkasta. Rautateiden myötä Abiko menetti liikenteellisen merkityksensä ja siellä siirryttiin viljelemään riisiä ja vihanneksia. Sittemmin se on kuitenkin kasvanut voimakkaasti yhtenä Tokion esikaupungeista. Sinne on sijoittunut myös koneteollisuutta. Kaupunkioikeudet Abiko sai vuonna 1970. Abikon rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat esimerkiksi kahden kirjailijan, Naoya Shigan ja Saneatsu Mushanokōjin, entiset asuintalot. Tegajärven ympäristö on suosittua virkistysaluetta. Abikoa palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōban-linja ja Narita-linja. Tōkyō metron Chiyoda-linjalta ajetaan vuoroja Jōban-linjaa pitkin Abikoon saakka. == Väestönkehitys == Kaupungin väestö oli vuoteen 2010 asti nousussa, mutta tällöin se kääntyi laskuun. Vuosi Väestö Muutos 1995 124 257 2000 127 733 +3 476 2005 131 205 +3 472 2010 134 017 +2 812 2015 131 606 -2 411 2020 130 590 -1 016 == Ilmasto == == Kuvia == Tiedosto:Tennodai 1 chome in Abiko.jpg|Abikon kaupunkikuvaa Tiedosto:Lake Tega.JPG|Tegajärvi Tiedosto:手賀沼公園 - panoramio (2).jpg|Teganuman puistoa Tiedosto:Study hut of Naoya Shiga 2019-10-24.jpg|Naoya Shigan huvila == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Chiban prefektuurin kaupungit
Valgjärv (Rõuge)

Valgjärv (myös Jaanipeebu järv) on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Jaanipeebun ja Tindin kylissä sijaitseva järvi. Se on Rõuge jõen jokilaakson Rõugen järvialueen ylin järvi . == Maantietoa == Järvi on 380 metriä pitkä, 140 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Se sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa, jonka paikallinen nimi on Rõuge ürorg. Laaksossa on vierekkäin kaksi järveä, joista toinen on Liinjärv. Molemmat järvet laskevat suurempaan järveen Suurjärv. Laakson pohja on soistunutta metsää tai niittyä. Rõugen taajama ja sen liepeillä olevat Jaanipeebun ja Tiidun kylät sijaitsevat laakson rinteiden yläpuolella. Järven eteläpäässä on kapeasuinen lahti, jota kutsutaan Peräjärveksi. Valgjärvellä ei ole saaria. Sen keskisyvyys on 4,4 metriä, ja syvänteessä on vettä 12,3 metriä (tai 12,6 metriä ). Järven lounaisrinteet ovat jyrkät, mutta muuten sen rannat ovat alavia. Pohjoisrannalla sijaitsee kylätien varressa kolme taloa. Järven rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. == Luontoarvoja ja luokittelu == Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt. Aare Mäemets on julkaisussaan Eesti NSV järved ja nende kaitse vuodelta 1977 kuvaillut järveä. Hänen mukaansa järvessä on mutapohja, joka voi olla noin 6 metriä paksu. Vedenväri on kellertävänvihreä ja veden näkösyvyys on 2,9–3,0 metriä. Järven vesi on kesäisin ja talvisin lämpötilakerrostunut. Veden happamuustaso on pH 8,2–8,4 . Vesikasvillisuus muodostuu 28 lajista. Järvessä elää ainakin särki, ahven, hauki, lahna, sorva, made ja salakka. == Historiaa == Paikallisen tiedon mukaan toisen maailmansodan aikana olisi järveen piilotettu upottamalla neuvostoliittolainen lentokone. Vuonna 2002 tutkittiin sukeltamalla osoitettua kohtaa järven pohjasta ja 11,8 metrin syvyydestä löydettiin lentokoneen ohjaamo ja osa runkoa. Koneen rungosta puuttuivat siivet ja peräsin, joita ei löydetty. == Vesistösuhteita == Valgjärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, jossa Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivujoki. Järvestä alkaa pieni oja, joka laskee heti Suurjärveen. Valgjärven kaakkoispäähän laskeutuu kaksi laaksoa Külmorg ja Mõhkorg, joiden pohjalla virtaa purot. Järven rannoilla ja pohjassa on lähteitä . Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. == Huomautuksia == == Lähteet == Luokka:Rõuge Luokka:Võrumaan järvet Luokka:Rõuge jõen valuma-alue
Asahi (Chiba)

Asahi () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren rannikolla prefektuurin koillisosassa, Kujūkurin hiekkarannan pohjoispäässä. Sisämaassa kaupungin alue ulottuu Shimōsan ylängölle. Asahissa on 64 972 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 130,45 neliökilometriä. Osa nykyisen kaupungin alueesta oli pitkään Tsubaki no umi -nimistä merenlahtea, joka kuitenkin täytettiin Edo- kaudella 1600-luvun lopulla riisin viljelyä varten. Asahin keskusta on kehittynyt ympäröivän maaseutualueen markkinapaikkana. Riisin lisäksi kaupungin alueella viljellään vihanneksia, kuten kurkkuja ja tomaatteja, ja tuotetaan sianlihaa. Kaupunkiin on sijoittunut myös teollisuutta. Kaupunkioikeudet Asahi sai vuonna 1954. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Hikatan, Iiokan ja Unakamin maaseutukaupungit. Vuoden 2011 Tōhokun maanjäristys ja tsunami aiheutti kaupungissa 14 ihmisen kuoleman ja tuhosi täysin 318 asuinrakennusta. Asahin nähtävyyksiin kuuluvat Tyynenmeren rannikon uimarannat. Kamakazu Ise-daijingūn šintolainen pyhäkkö tunnetaan kagura-tanssiperinteestään. Asahia palvelee JR Higashi-Nihonin Sōbu- päälinja. == Väestönkehitys == Lähde: Vuosi Väestö Muutos 1995 71 382 2000 71 176 -206 2005 70 643 -533 2010 69 058 -1 585 2015 66 586 -2 472 2020 63 788 -2 798 == Kuvia == Tiedosto:Ryufukuji-aug13-2012.jpg|Ryūfuku-ji Tiedosto:Ioka Beach, Chiba 04.jpg|Iiokan hiekkarantaa Tiedosto:Chiba prefectural road route 71 (Choshi-Asahi line) in Mihiro,Asahi city.JPG|Tie no. 71 Mihirossa Tiedosto:Chiba Asahi-eki20210829.jpg|Asahin rautatieasema == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kaupungin internetsivut Luokka:Asahi (Chiba)
Kummanam Rajasekharan

Kummanam Rajasekharan (s. 23. joulukuuta 1952) on intialainen poliitikko, joka toimi Mizoramin kuvernöörinä vuosina 2018–2019. Ennen kuvernöörin virkaansa hän toimi Intian kansanpuolueen (BJP) Keralan osavaltionyksikön johtajana 2015–2018. Rajasekharan syntyi Kummanamin kylässä, nykyisen Keralan Kottayamin piirikunnassa, ylhäiskastiseen sukuun. Hän kouluttautui toimittajaksi ja päätyi töihin katoliselle päivittäislehti Deepikalle vuonna 1974. Kahden vuoden kuluttua hän siirtyi muihin työtehtäviin Food Corporation of Indialle, kunnes hän lopetti työnsä vuonna 1987 ryhtyäkseen hindunationalistisen vapaaehtoisjärjestö Rashtriya Swayamsevak Sanghin (RSS) täyspäiväiseksi työntekijäksi (pracharak). RSS:n lisäksi hän vaikutti muissa hindujärjestöissä kuten Vishva Hindu Parishadissa (VHP), jossa hän pääsi johtamaan järjestön toimintaa Kottayamin piirikunnassa 1979. VHP:n sisällä hän saavutti paikan Keralasta vastaavana sihteerinä. Rajasekharan toimi myös useiden hindujärjestöjen vuonna 1992 perustaman Hindu Aikya Vedi -kattojärjestön pääsihteerinä. Keralan osavaltiovaaleihin 1987 Rajasekharan osallistui Hindu Munnani -järjestön tuella. Hän jäi vaaleissa toiseksi eikä tullut valituksi osavaltioparlamenttiin. Vuonna 2015 Intian kansanpuolue valitsi hänet johtamaan Keralan yksikköään V. Muraleedharanin seuraajaksi. Hänen valintansa otettiin puolueen jäsenistön keskuudessa yllätyksenä. Rajasekharan sai valintaansa tukea VHP:lta ja hänen kilpailijansa R. Balashankar RSS:ltä. Vuoden sisällä hänen toimintansa Keralan BJP-johtajana sai osakseen kritiikkiä korkeammalta puoluejohdolta, joka halusi hänen ottavan kovemman poliittisen linjan ja uskovan enemmän velvollisuuksia alaisilleen. Vuonna 2018 hänet valittiin Mizoramin kuvernööriksi, minkä hänen kriitikkonsa näkivät merkkinä puoluejohdon tyytymättömyyden ilmauksena Rajasekharan johtamistavalle. Hän luopui kuvernöörin tehtävistä seuraavana vuonna osallistuakseen parlamenttivaaleihin, jossa hän kohtasi kongressipuolueen Shashi Tharoorin Thiruvananthapuramin vaalipiirissä. Vaalit päättyivät Rajasekharanin tappioon. ==Lähteet== Luokka:Intian kansanpuolueen poliitikot Luokka:Mizoramin kuvernöörit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jyrki Erra

Jyrki Erra (s. 9. marraskuuta 1950 HelsinkiJyrki Erra, Otava, viitattu 29.7.2020) on suomalainen kirjailija ja arkkitehti. Hänen trillereidensä luonnekuvat ja rauhalliset tunnelmat henkivät 1950- ja 1960-lukuja.Pertti Avola, Caravaggion jäljillä Rooman kujilla ja palatseissa. Helsingin Sanomat 29.7.2020 s. B 6 Helsinkiläinen Erra on suunnitellut julkisia rakennuksia. Hänellä on puolisonsa kanssa oma arkkitehtitoimisto. ==Teokset== * Kaunasin sivut, Otava 2012 * Berliinin ajokoirat, Otava 2015 * Lyijyvalkoinen, Otava 2020 Vuoden johtolanka -palkinto 2021.Jyrki Erran Lyijyvalkoinen sai Vuoden johtolanka -palkinnon, Savon Sanomat 16.2.2021, viitattu 17.2.2021 * Orjantappurakruunajaiset, Otava 2024 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kirjailijat Luokka:Suomalaiset arkkitehdit Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bellevue (Geneve)

Bellevue on kunta Lounais-Sveitsissä Geneven kantonissa. Siellä on runsaat 4 000 vakinaista asukasta. == Historiaa == Bellevuen kunta perustettiin vuonna 1855, jolloin joukko reformoituja halusi irtaantua katolilaisenemmistöisestä Collex-Bossyn kunnasta. Bellevue koostuu viidestä kylästä: Bellevue, Colovrex, Les Tuileries, Valavran ja Vengeron. == Sijainti== Bellevue sijaitsee Genevenjärven länsirannalla viitisen kilometriä Genevestä pohjoiseen. Sen rajanaapureita ovat etelässä Pregny-Chambésy ja Le Grand-Saconnex, lännessä Ranskan Ferney-Voltaire ja pohjoisessa Collex-Bossy. Itäpuolella kunta rajoittuu Genthodiin ja Genevenjärveen. == Liikenne == Moottoritie A1 kulkee Bellevuen poikki. Geneven kansainvälinen lentoasema sijaitsee osittain kunnan länsiosassa. SBB:n rautatie Geneven päärautatieasemalta Lausanneen kulkee Les Tuileriesin ja Genthod-Bellevuen asemien kautta. Ranskalais-sveitsiläisen Léman Expressin paikallisjunat L1–L4 Coppetista Évian-les-Bainsiin, Annecyyn, St-Gervais-les-Bains-Le Fayetiin ja Annemasseen kulkevat neljä kertaa tunnissa Bellevuen asemilla pysähtyen. Bellevuesta on linja-autoyhteys Chambésyn ja Le Grand-Saconnex’n kautta Geneven keskustaan. == Talous == Bellevuessa on luksustavarakonserni Richemontin pääkonttori. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Luokka:Geneven kantonin kunnat
Sarah Nedergård

Sarah Nedergård (s. 21. marraskuuta 1989) on suomenruotsalainen näyttelijä ja laulaja. Hän toimii myös puheterapeuttina. Nedergård on opiskellut muun muassa Ruotsissa (Musikalakademien, Uumaja) 2008–2010 ja Suomessa (International Musical Theater Education) 2011–2013. Nedergård on esiintynyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Turun ruotsalaisessa teatterissa ja Helsingin kaupunginteatterissa. Hänet kiinnitettiin näyttelijäksi Vaasan kaupunginteatteriin syksyllä 2020. Myös Nedergårdin sisko Sannah Nedergård on näyttelijä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Luokka:Suomenruotsalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt