EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Konrad Björkstén

Konrad Emil Björkstén (29. joulukuuta 1869 Porvoo – 15. syyskuuta 1914 Porvoo) oli suomalainen oikeusneuvosmies ja RKP:n kansanedustaja. Björksténin vanhemmat olivat kruununnimismies Anders Johan Björkstén ja Carolina Wilhelmina Tillman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887, suoritti yleisen oikeustutkinnon 1891 ja sai varatuomarin arvon 1895. Björkstén oli aluksi vastaavana toimittajana Borgå Nya Tidning -lehdessä 1896 ja päätoimittajana Tammerfors Nyheter -lehdessä 1897–1898. Hän toimi sitten Porvoon kaupunginviskaalina 1898–1905 sekä Porvoon kaupunginvaltuuston sihteerinä 1900–1906. Viimeksi Björkstén toimi oikeusneuvosmiehenä vuodesta 1905 alkaen ja hän oli myös Porvoon rahatoimikamarin ja Porvoon maalaiskunnan valtuuston sihteerinä vuodesta 1907. Björkstén oli kansanedustajana vuosina 1909–1910 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli jo aiemmin osallistunut porvarissäädyssä Porvoon edustajana säätyvaltiopäiville 1905–1906. Björkstén kuului Ruotsalaisen kansanpuolueen lisättyyn keskushallitukseen. Björkstén oli naimisissa vuodesta 1896 Linda Alexandra Ekqvistin kanssa. == Lähteet == * ===Viitteet=== Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikot Luokka:Uudenmaan vaalipiiri Luokka:Suomalaiset juristit Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1869 syntyneet Luokka:Vuonna 1914 kuolleet
Heikki Hollmén

Heikki Johannes Hollmén (4. heinäkuuta 1966 - 15\. helmikuuta 1993) oli suomalainen kiekonheittäjä. Hollmén voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden vuonna 1991 Helsingissä tuloksella 58,18 ja uusi mestaruutensa seuraavana vuonna Jyväskylässä tuloksella 57,42. Hän voitti myös halli-SM-kultaa vuosina 1991 ja 1992. Hollmén heitti ennätyksensä 63,98 Lanzarotella huhtikuussa 1992. Seuratasolla Hollmén edusti Oulun Pyrintöä ja häntä valmensi Alpo Nisula. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Vuonna 1993 kuolleet
Lamminpää

Lamminpää on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka rajoittuu Ylöjärven kaupunkiin sekä Haukiluomaan, Lielahteen, Epilään ja Tohloppiin. Lamminpäätä kutsuttiin ennen nimellä Pökhölmi. Alue on omakotitalovaltainen. Nykyisen Lamminpään alue oli alkujaan Hyhkyn kylän takamaata. Alueella oli muutama torppa, muiden muassa Lannemäki, Saarikorpi ja Suonsivu, joiden nimet ovat säilyneet nykyisessä kadunnimistössä. Varsinaista kyläasutusta ei ollut. Tampereelta Ylöjärvelle johtanut maantie sivusi Pikkulammia, jonka tuntumaan syntyi 1900-luvun alkuvuosina Lamminkyläksi kutsuttu asutus. Alun perin Lamminpäällä tarkoitettiin tiettyä paikkaa Pikkulammin rannalla, jossa paikallisten asukkaiden kertoman mukaan käytiin uimassa ja juottamassa kylän hevoset. Pökhölmi-nimen alkuperää ei tunneta.Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet, s. 247. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. Lamminpään alueen varsinainen asuttaminen alkoi 1920-luvulla ja asukasluku nousi jo saman vuosikymmenen kuluessa yli tuhannen. Alue siirrettiin Pohjois-Pirkkalasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa ja ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1943. Kaupunginosassa on Lamminpään siunauskappeli ja hautausmaa. Ne sijaitsevat Saarikorven entisen torpan paikalla. Lamminpään hautausmaasta on käytetty myös rinnakkaisnimeä Saarikorven hautausmaa. Lamminpäässä on oma koulu ja ennen myös kirjasto. Lamminpään urheilukenttä on alueen keskeinen urheilupaikka. Lähellä sijaitsee myös Horhan hiihtomaasto. Alueella sijaitsee myös Lamminpään hotelli, Pub Lamminpää ja Ylä-Grilli. Alueen kuuluisimpia asukkaita ovat olleet Juice Leskinen ja Hilkka Riihivuori. Lamminpään kirjasto tuli tunnetuksi kirjastonhoitaja Kari Aronpuron 1980-luvulta lähtien pitämistä satutunneista. Kirjasto suljettiin pysyvästi 18. kesäkuuta 2013. Sulkemisen syynä oli vaikea taloustilanne, laskevat lainausmäärät ja uuden aluekirjaston rakennustyöt. Lentävänniemen ja Lamminpään kirjastot yhdistettiin uudeksi Lielahden aluekirjastoksi, joka valmistui Lielahden uuteen Lielahtikeskukseen keväällä 2014. Lisäksi alueella pysähtyy jatkossa kerran viikossa kirjastoauto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *
Martti Halmesmäki

Martti Halmesmäki (s. 25. lokakuuta 1966) on suomalainen kiekonheittäjä. Halmesmäki voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Mikkelissä vuonna 1993 tuloksella 56,72. Hän oli hopealla vuonna 1991 ja pronssilla vuonna 1992. Lisäksi Halmesmäellä on halli-SM-kultaa vuodelta 1993. Ennätyksensä 61,02 Halmesmäki heitti toukokuussa 1992 Raahessa. Vuonna 1993 hän osallistui Yhdysvalloissa käytyihin Universiadeihin, jossa sijoittui kymmenenneksi. Seuratasolla Halmesmäki edusti Lapuan Virkiää. Hän lopetti aktiiviuransa kauden 1996 jälkeen. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Uuskummaa?

Uuskummaa? Modernin fantasian antologia on Jukka Halmeen toimittama fantasianovellien valikoima, jonka teemana on new weird eli uuskumma. Kirjan on julkaissut vuonna 2006 pienkustantamo Kirjava. Teos oli ehdolla Tähtifantasia-palkinnon saajaksi. == Sisällys == * Esipuhe: Jukka Halme. * Jeff VanderMeer: Salainen elämä (Secret Life, 2002) * Kelly Link: Taikuutta vasta-alkajille (Magic for Beginners, 2005) – Nebula-palkinto 2005, Locus- palkinto 2006 * Margo Lanagan: Kun siskoni laulettiin pikeen (Singing My Sister Down, 2004) – World Fantasy -palkinto 2005 * Stepan Chapman: Afasian valtionsalaisuudet (State Secrets of Aphasia, 2002) * Carol Emshwiller: Mummi (Grandma, 2002) * Gene Wolfe: Kehdosta (From the Cradle, 2002) * Liz Williams: Tummaa hunajaa (Honeydark, 2002) * China Miéville: Lemmikki (Familiar, 2002) * Jeffrey Ford: Jäätelön valtakunta (Empire of Ice Cream, 2003) – Nebula- palkinto 2004 == Aiheesta muualla == * Toni Jerrman: Fantasia avaa kutkuttavia tapoja kuvata todellisuutta. Helsingin Sanomat 25.11.2006. Luokka:Suomalaiset fantasianovellikokoelmat Luokka:Vuoden 2006 kirjat Luokka:Suomalaiset antologiat
Kyösti Kanniainen

Gustaf Adolf (Kyösti Aatu) Kanniainen (22. helmikuuta 1871 Oulu - 22\. kesäkuuta 1915 Ruovesi) oli suomalainen päätoimittaja ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja. Kanniaisen vanhemmat olivat maalari Karl Adolf Kanniainen ja Maria Ulrika Rosengren. Hän kävi koulunsa Oulussa ja pääsi ylioppilaaksi 1890. Kanniainen opiskeli ensin vähän aikaa Helsingissä mutta ryhtyi sitten lehtimieheksi. Kanniainen oli Jyväskylässä ilmestyneen Keski- Suomi -lehden päätoimittajana 1893–1906 ja Tampereen Sanomien päätoimittajana 1906–1915. Kanniainen oli kansanedustajana 1914–1917 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän osallistui jo aiemmin Jyväskylän edustajana porvarissäädyssä säätyvaltiopäiville 1905–1906. Kanniainen oli naimisissa vuodesta 1897 Jenny Julia Revon kanssa. Kanniainen harrasti kuorolaulua ja hän toimi jyväskyläläisen Mieskuoro Sirkkojen kuoronjohtajana 1903–1906. Kanniainen oli mukana perustamassa kuoroa 1899 ja osallistui sen toimintaan vuoteen 1906 saakka. == Lähteet == * * Mieskuoro Sirkat: historia ===Viitteet=== Luokka:Kansanedustajat Luokka:Nuorsuomalaiset poliitikot Luokka:Suomen suuriruhtinaskunnan porvarissäädyn valtiopäivämiehet Luokka:Vaasan läänin itäinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset päätoimittajat Luokka:Vuonna 1871 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Harri Uurainen

Harri Ismo Valtteri Uurainen (s. 20. joulukuuta 1961 Lahti) on suomalainen kiekonheittäjä. Uurainen voitti kolme kiekonheiton Suomen mestaruutta 1990-luvun puolivälissä: 1994 Tuusulassa tuloksella 57,68 m, 1995 Lapualla tuloksella 61,42 m ja 1997 Lappeenrannassa tuloksella 58,64 m. Lisäksi hänellä on kaksi SM-pronssia (1993 ja 1996). Uurainen oli mukana Göteborgin MM- kisoissa vuonna 1995 ja Budapestin EM-kisoissa 1998, muttei kummassakaan selvinnyt karsinnasta varsinaiseen kilpailuun. Ennätyksensä 63,10 m hän heitti Eliittikisoissa Lappeenrannassa elokuussa 1998. Uurainen edusti urallaan Lahden Kalevaa, Launeen Ärjyä ja Porvoon Akillesta. Uurainen lopetti aktiiviuransa vuonna 1999, mutta on 2000-luvulla kilpaillut veteraanisarjoissa ja piiritasolla. == Lähteet == * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Valmet Orava

Valmet Orava m.49 on Valmet Oy:n suunnittelema pulttilukkoinen pienoiskivääri, jota valmistettiin vuosina 1950−1968 ja vietiin yli 30 maahan. ==Historia== Sotien jälkeen haluttiin yhtäältä ylläpitää kotimaista asesuunnittelun ja -valmistuksen osaamista, toisaalta metsästysaseiden kotimaiset ja kansainväliset markkinat kehittyivät voimakkaasti. Valmet Oy suunnittelikin jo vuonna 1949 kevyen pienoiskiväärin Tourulassa, jota ryhdyttiin valmistamaan suuria määriä myös vientiin. Orava m.49 -asetta valmistettiin noin 24 000 kappaletta, Suomen ohella 33 eri maahan vuodesta 1950 aina vuoteen 1968 saakka. Eniten Orava-pienoiskivääreitä myytiin Tanskaan, Norjaan, Belgiaan, Ranskaan, Brasiliaan, Australiaan ja Boliviaan, josta tuli kyselyjä aseesta vielä vuosia valmistuksen päätyttyä. 1965 suunniteltiin ja valmistettiin 20 kappaleen koesarja 1,9 kiloa painavasta Orava m.66 -pienoiskivääristä, jonka piippu oli 5,0 senttiä m.49 -mallia pidempi ja jossa oli pyöreä lukkorunko, urat kiikaritähtäimelle ja varmistin. Tarkoitus oli myydä asepakettia, jossa olisi valmiiksi kohdistettu kiikari, mutta hanke raukesi. Järeämpää Valmet Erä -pienoiskivääriä m.52, m.54 ja m.59 valmistettiin taas varsinaiseksi metsästysaseeksi, mutta kun pienoiskiväärin käyttö metsästyksessä kiellettiin Suomessa, sen kysyntä romahti ja tuotanto lopetettiin jo vuonna 1964. ==Tekniikka== Orava m.49 on rakenteeltaan erittäin kevyt ja yksinkertainen, mutta tarkka ase. Varaosaluettelon mukaan siinä on vain 29 numeroitua osaa. Lukkorunko ja lukon osat ovat sorvattuja, laukaisulaite on yksiportainen tankolaukaisin. Myös tummaksi lakattu tukki on tehty sorvaamalla ja aseen metalliosat kiinnittyvät siihen tukin alla olevalla yhdellä sormiruuvilla. Aseessa on säädettävä avotähtäin eikä siinä ole varmistinta. ==Valmistus== Aseen valmistus aloitettiin vuonna 1950 sarjanumerosta 10 000, vuoden 1955 viimeisin sarjanumero oli 25 084, vuoden 1957 29 209, vuoden 1958 33 913 ja viimeisen valmistusvuoden 1968 viimeinen sarjanumero 34 181\. Viimeiset toimitukset tehtiin Ranskaan, Belgiaan ja Uuteen-Seelantiin. ==Lähteet== * Hyytinen, T. 1985. Arma Fennica. Suomalaiset aseet. Julkaisija: Timo Hyytinen. Painopaikka: Gummerus Oy:n kirjapaino, Jyväskylä, ss. 62–63 ja ss. 280–281. ISBN 951-99681-6-4 Luokka:Kiväärit Orava
Kennedy Bakırcıoğlu

Kennedy Bakırcıoğlu (s. 2. marraskuuta 1980 Södertälje, Ruotsi) on uransa päättänyt ruotsalainen jalkapalloilija, joka omaa assyrialaiset sukujuuret. Viimeisenä seuranaan Bakırcıoğlu edustai Ruotsin Allsvenskanissa pelaavaa Hammarbytä. Hän pelasi myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa. == Lähteet == * * Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1980 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Vihan lähettiläs

Vihan lähettiläs (Monkey Shines) on George A. Romeron käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka perustuu Michael Stewartin romaaniin. Siinä neliraajahalvaantunut urheilijanuorukainen saa avukseen apinan, johon hänen pimeimmät ja aggressiivisimmat ominaisuutensa alkavat siirtyä. ==Arvioita== Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen sanoo Vihan lähettilästä erikoiseksi Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde -muunnelmaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.Monkey Shines, VideoHound’s Golden Movie Retriever. Gale, 2008. Haettu 15.11.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen). ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:George A. Romeron ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat apinoista
Timo Sinervo

Timo Seppo Einari Sinervo (s. 5. elokuuta 1975 Ikaalinen) on suomalainen kiekonheittäjä. Sinervo voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Tampereella vuonna 1996 tuloksella 59,16. Lisäksi hänellä on SM-pronssia vuosilta 1995 ja 2002, halli-SM-kulta vuodelta 1997 sekä halli-SM-hopeaa vuosilta 1996, 1999 ja 2000. Sinervo oli mukana EM-kisoissa Helsingissä vuonna 1994 ja Münchenissä 2002, mutta ei selviytynyt karsinnasta varsinaiseen kilpailuun. Hän voitti hopeaa San Sebastiánin alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 1993, pronssia Lissabonin alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1994 ja hopeaa Turun alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 1997. Universiadeissa Sinervo oli parhaimmillaan seitsemäs (vuosina 2001 ja 2003). Ennätyksensä 63,28 Sinervo heitti Oulussa elokuussa 2001. Juniorivuosina Sinervo teki useita kiekonheiton Suomen ennätyksiä: * 1992 53,70 1,75 kilon kiekko 17-vuotiaiden halli-Suomen ennätys * 1993 61,56 1,75 kilon kiekko 19-vuotiaiden Suomen ennätys * 1993 56,84 1,75 kilon kiekko 19-vuotiaiden halli-Suomen ennätys * 1994 61,16 2,00 kilon kiekko 19-vuotiaiden Suomen ennätys * 1994 55,88 2,00 kilon kiekko 19-vuotiaiden halli-Suomen ennätys Sinervo lopetti aktiiviuransa vuonna 2003, mutta on sen jälkeenkin osallistunut piiritason kilpailuihin. Seuratasolla hän on edustanut Ikaalisten Urheilijoita ja Joensuun Katajaa. Sinervo on työskennellyt Joensuun Katajan toiminnanjohtajanaKarjalan Heili 16.5.2007. Kesällä 2007 hänet valittiin Suomen NMKY:n Urheiluliiton toiminnanjohtajaksi. Koulutukseltaan Sinervo on filosofian maisteri.Liikunnan ja urheilun maailma 10/07 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Alba Patera

Alba Patera on valtava kilpitulivuori Marsissa, Tharsis-ylängön pohjoispuolella. Alba Patera on läpimitaltaan suunnattoman suuri, noin 1 600 kilometriä, ja se onkin pinta-alaltaan laajin tulivuori koko Aurinkokunnassa. Laajuudestaan huolimatta vuoren korkein huippu kohoaa vain 6 kilometrin korkeuteen. Alba Pateran loivat rinteet ovat täynnä pitkiä ja kapeita uomia, jotka viittaavat siihen, että tulivuoresta on purkautunut pitkän ajan kuluessa tavanomaista juoksevampaa laavaa. Luokka:Marsin tulivuoret
Lucius Domitius Ahenobarbus (vuoden 16 eaa. konsuli)

Lucius Domitius Ahenobarbus (k. 25 jaa.) oli roomalainen sotilas ja poliitikko. Hän oli vuoden 16 eaa. konsuli. Hänen isänsä oli vuoden 54 eaa. konsuli Lucius Domitius Ahenobarbus. Ahenobarbuksen kerrotaan olleen ylimielinen mies joka oli kiinnostunut kilpa-ajoista. Ollessaan ediili vuonna 22 eaa. Ahenobarbus onnistui loukkaamaan kensorina toiminutta Lucius Munatius Plancusta. Ahenobarbus oli naimisissa Marcus Antoniuksen ja Augustuksen siskon Octavian tyttären Antonian kanssa. Ahenobarbus oli vuoden 16 eaa. konsuli ja vuonna 12 eaa. African maaherra. Vuosina 7 eaa. – 2 eaa. hän oli Illyrian maaherra. Tuolloin hän marssi Elballe ja toimi tämän jälkeen Germanian maaherrana. == Lähde == * Luokka:Roomalaiset sotilaat Luokka:Roomalaiset poliitikot Luokka:Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. syntyneet Luokka:Vuonna 25 kuolleet
Christoph Blocher

thumb|Schloss Rhäzüns, EMS-Chemien ostama, Christoph Blocherille loppuelämäkseen vuokraama linna itäisessä Sveitsissä. Christoph Wolfram Blocher (s. 11. lokakuuta 1940, Schaffhausen, Sveitsi) on saksankielinen sveitsiläinen poliitikko, teollisuusmies ja entinen liittoneuvoston jäsen. Koulutukseltaan hän on oikeustieteen tohtori. Vuoteen 2003 saakka hän toimi vuonna 1983 ostamansa kemianteollisuusyritys EMS-Chemien toimitusjohtajana ja kohosi omistuksellaan miljardööriksi. Hän siirtyi Sveitsin liittoneuvostoon ja toimi Sveitsin oikeus- ja poliisiministerinä. Hän on ollut myös oikeistolaisen Sveitsin kansanpuolueen puheenjohtaja, jonka aikana puolue nousi Sveitsin suurimmaksi. Häntä luonnehditaan populistiksi ja taitavaksi sanankäyttäjäksi sekä puolueensa pääideologiksi. Hän on vastustanut voimakkaasti muun muassa Sveitsin liittymistä YK:hon ja käyttänyt kansanäänestyksiä poliitisen agendan ajamisen välineenä muutenkin. Vuonna 1986 maa päätti olla liittymättä järjestöön. Ennen vuoden 2002 kansanäänestystä hän maalasi voimakkaasti uhkakuvia maan neutraliteetin menettämisestä, mikäli Sveitsi päättäisi liittyä YK:n jäseneksi. Varakas ja oikeistopopulistinen Blocher tunnetaan puolueensa maahanmuuttajavastaisen linjan voimakkaana kannattajana; hän on tukenut kampanjointia rahallisestikin useilla miljoonilla Sveitsin frangeilla. Sittemmin Blocheria ja hänen sijoitusyhtiön palveluksessaan olevaa tytärtään Rahelia on arvosteltu oligarkiamaisesta asioiden hoitamisesta ja perheen saksankielisen lehdistöomistuksen salaamisen johdosta. Vuonna 2004 hän luopui lahjotuksina ja kaupoilla määräävästä osakekannasta EMS-Chemie -kemianyhtiössä lastensa hyväksi. Tämän seurauksena kustakin neljästä lapsesta on tullut miljardöörejä. Magdalena Martullo-Blocher (s. 1969) on EMS-Chemien toimitusjohtaja ja hallituksen varapuheenjohtaja sekä vuodesta 2015 Sveitsin kansanpuolueen kansanedustaja. Rahel Blocher (s. 1976) EMS-Chamien siskonsa ohella toinen pääomistaja vaikka onkin vuodesta 2009 toiminut Christoph Blocherin sijoitusyhtiö Robinvestin palveluksessa. Miriam Baumann-Blocher on myynyt pääosan kemianyhtiön osakkeistaan siskoilleen ja investoinut toisaalle. Markus Blocher myi osuutensa yhtiöstä, mutta omistaa siitä irronneen spin off -yrityksen (Dottikon). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Blocherin viralliset sivut *Blocherin profiilisivut Sveitsin liittoneuvoston sivuilla *Sveitsin kansanpuolueen sivut *Swiss populist Blocher 'escapes elderly knifeman unharmed' (AFP, 18.9.2016) (news.yahoo.com) Luokka:Sveitsiläiset liikemiehet Luokka:Sveitsiläiset miljardöörit Luokka:Vuonna 1940 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Sveitsin liittoneuvoston jäsenet
Ville Komu

Ville Aukusti Komu (21. lokakuuta 1895 Iisalmen maalaiskunta - 15\. marraskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko, joka toimi sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1927–1942. Viitattu 14.5.2008. == Elämä ja ura == Komun vanhemmat olivat mäkitupalainen Heikki Juho Komu ja Henriikka Putkonen. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli aluksi maa-, metsä- ja uittotöissä. Vuosina 1924–1925 Komu oli toimittajana Helsingissä Suomen Sosialidemokraatissa, 1925–1929 Porissa Uusi Aika-lehdessä, ja 1930 Kotkassa Eteenpäin-lehdessä, jonka jälkeen hän palasi Poriin Uuden Ajan toimittajaksi. Komu oli Satakunnan sosialidemokraattisen piirijärjestön piirisihteerinä 1925–1927, toimien myös piirin puhujana ja luennoitsijana. Komu asui Porin Uudenkoiviston esikaupunkialueella, joka tuolloin kuului Ulvilaan. Hänet valittiin ensimmäistä kertaa eduskuntaan vuoden 1927 eduskuntavaaleissa Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän kuoli kesken kuudennen kansanedustajakautensa marraskuussa 1942. Komun tilalle eduskuntaan tuli Walter Kuusela. Komu oli naimisissa vuodesta 1923 Sofia Vilhelmiina Lindholmin (ent. Oksanen) kanssa. == Lähteet == Luokka:Kansanedustajat Luokka:Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen poliitikot Luokka:Turun läänin pohjoinen vaalipiiri Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1942 kuolleet
Eric Winter

Eric Winter (s. 17. heinäkuuta 1976 La Mirada, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Päivien viemää- sarjassa, The Rookie -sarjassa ja The Ugly Truth -elokuvassa. Hän on naimisissa näyttelijä Roselyn Sánchezin kanssa, joka on tuttu muun muassa sarjasta Ilman johtolankaa. Eric Winter on ollut myös näyttelijänä Beyond: Two Souls - videopelissä esittämässä Ryan Claytonia. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mika Loikkanen

Mika Petri Loikkanen (s. 20. helmikuuta 1974 Helsinki) on suomalainen kiekonheittäjä. Loikkanen voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Joensuussa vuonna 2002 tuloksella 59,72. Lisäksi hänellä on seitsemän SM-hopeaa (1994, 1996, 1997, 2001, 2005, 2006 ja 2007) ja neljä SM-pronssia (1999, 2004, 2010 ja 2011). Hallista hänellä on neljä SM-hopeaa (2006, 2009, 2010 ja 2011) ja kaksi pronssia (2008 ja 2012). Loikkanen osallistui Münchenin EM-kisoihin vuonna 2002 ja Göterborgin EM-kisoihin vuonna 2006, mutta ei selvinnyt kummankaan karsinnasta finaaliin. Loikkasen ennätys on Helsingborgissa Ruotsissa syyskuussa 2007 heitetty 63,17. Vuonna 1991 hän teki 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen 1,75 kilon kiekolla (57,80) ja normaalikiekolla (53,36). Kuulaa Loikkanen on työntänyt parhaimmillaan 16,75 (vuonna 2002). Loikkanen edustaa seuratasolla Järvenpään Palon Yleisurheilijoita ja häntä valmentaa Jorma Haaranen. == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kiekonheittäjät Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ana Nova

Ana Nova (s. 5. kesäkuuta 1975 Magdeburg, Itä-Saksa) on saksalainen pornonäyttelijä. Hän muutti Berliiniin teini-ikäisenä ja myöhemmin aloitti mallina ja striptease-tanssijana. Vuodesta 2000 lähtien hän siirtyi eurooppalaisiin hardcore-pornoelokuviin. Hän muutti Los Angelesiin ja teki ensiesiintymisensä Yhdysvaltain markkinoilla 2002. Hän oli ehdolla Adult Video Newsin AVN Awards-palkinnon saajaksi parhaan ulkomaisen naispuolisen esiintyjän luokassa. Hän on esiintynyt IAFD:n tietojen mukaan 154:ssä pornoelokuvassa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset pornonäyttelijät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalevi Horppu

Kalevi Ilmari Horppu (s. 27. toukokuuta 1936 Lappeenranta) on suomalainen entinen moukarinheittäjä. Horppu voitti Suomen mestaruuden viisi kertaa vuosina 1958, 1960, 1961, 1962 ja 1963. Ennätyksensä 62,66 hän heitti elokuussa 1963 Helsingissä. Horppu oli myös mukana Belgradin EM-kisoissa vuonna 1962, muttei selviytynyt karsinnasta varsinaiseen kilpailuun. Seuratasolla Horppu edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Horpulle myönnettiin seuran kultainen ansiomerkki vuonna 2006http://www.lum.fi/php/GetBulletin.php?lang=fi&date;=1168425180&category;=Jasentiedotteet . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset moukarinheittäjät Luokka:Vuonna 1936 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Joe Perry

Joe Perry on ainakin seuraavien henkilöiden nimi: * Joe Perry, kitaristi * Joe Perry, amerikkalaisen jalkapallon pelaaja * Joe Perry, snookerpelaaja
Lammenneidon laulu

Lammenneidon laulu on osa Spiderwickin kronikat -sarjaa, jota kirjoittavat Holly Black ja Tony DiTerlizzi. Kirjan englanninkielinen alkuteos julkaistiin 18. syyskuuta 2007 ja suomenkielinen käännös 17. maaliskuuta 2008. Kirjan suomensi Ulla Lempinen ja sen julkaisi WSOY. == Aiheesta muualla == * Risingshadow.net: Kirjan tietoja Luokka:Spiderwickin kronikat Luokka:Vuoden 2007 kirjat
Drunken Lullabies

__NOTOC__ Drunken Lullabies on yhdysvaltalaisen folkpunk-yhtyeen Flogging Mollyn toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2002. Drunken Lullabies oli Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla kaikkiaan viisi viikkoa ja sijoittui parhaimmillaan 104:nneksi. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Dave King – laulu, akustinen kitara, banjo, bodhrán, lusikat, taustalaulu * Bridget Regan – viulu, tinapilli, irlantilainen säkkipilli, taustalaulu * Dennis Casey – sähkökitara, taustalaulu * Matt Hensley – harmonikka * Nathen Maxwell – bassokitara, taustalaulu, laulu kappaleessa ”Cruel Mistress” * Bob Schmidt – mandoliini, banjo, busuki, taustalaulu * George Schwindt – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic review * Punknews.org: Punknews.org: Album review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2002 albumit Luokka:Yhdysvaltalaiset folkalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset punkalbumit
Ruska (Halikko)

Ruska on kylä Länsi-Halikossa. Se sijaitsee Hajalan taajaman piirin eteläosissa, ja kylän pääalueen vierestä kulkee Hajalantie. Ruskaa rajaavat Lokkila, Hyyperä ja Hulvela. ==Maantiede== Ruskan alueen maasto vaihtelee voimakkaasti. Kylän pohjoisosa on Ruskanniitty-nimistä tasaista aluetta, joka on viljelykäytössä. Ruskan pohjoisrajana toimii Lokkilanjoki, joka erottaa Ruskan Hyyperän ja Lokkilan kylistä. Ruskanniityssä on muutamia maatiloja, jotka sijaitsevat tien varrella. Kylän keskiosissa on korkeita kallioisia mäkiä kuten Turunmäki, Mäskärinmäki ja Yrjälänmäki, joiden rinteiden alalaidoilla on asututusta. Mäskärinmäen koilliskulma on pystysuora, ja se laskee pieneen lampeen. Mäkien päällä kasvaa harvakseltaan metsää. Ruskan eteläosat ovat tasaisia peltoja Hulvelaan saakka. Koillisnurkassa keskellä peltoa sijaitsee nyppylän päällä esihistoriallinen hauta Prookeli eli Saarenpelto. ==Historia== Ruska lienee Halikon vanhimpia asuinpaikkoja. Suullisen perimätiedon mukaan Turunmäellä olisi ollut esihistoriallinen kauppapaikka. Kyläksi alue muodostui kuitenkin vasta myöhäiskeskiajalla. Kylässä oli vuoden 1540 maakirjan mukaan neljä kantatilaa: Kapraali, Skinnari, Yrjälä ja Penttilä. Tilojen torpat sijaitsivat Turunmäen pohjoislaidalla ja Mäskärinmäen etelälaidassa. Kapraalin isäntä yhdisti nämä tilat 1700-luvulla yhdeksi Ruskan maatilaksi. Kylän asukasluku kasvoi jo 1800-luvun lopussa niin suureksi, että sinne avattiin oma Pyhäloukkaan kansakoulu, joka toimi vuoteen 1971. Ruskan vuokratilat, torpat ja mäkituvat itsenäistyivät 1900-luvun alussa torpparilain seurauksena. Ruskanniitylle tuli astusta vasta, kun sinne tuli 1940-luvulla siirtoväkeä. ==Lähteet== *Turun maakuntamuseon SARAKUM-projekti Halikon kulttuuriympäristö ja arvot Luokka:Halikon kylät
Heterotsygotian menetys

__NOTOC__ Heterotsygotian menetys () tarkoittaa jonkin geenin kahden eri alleelin muutosta, jossa toinen alleeli katoaa kokonaan kromosomiparista. Heterotsygotian menetys voi tapahtua eri mekanismeilla. Toinen kromosomi, jossa toinen geenin alleeleista sijaitsee, voi kadota uudesta solusta mitoottisen jakautumishäiriön johdosta, jolloin toinen tytärsolu saa liikaa ja toinen liian vähän kromosomeja. Mutatoituneen alleelin omaava kromosomin osa voi siirtyä mitoosissa vastinkromosomin normaalin alleelin omaavan kromosomiosan tilalle rekombinaatiolla. Toinen alleeli voi kadota myös deleetiolla, jossa osa kromosomista häviää. Heterotsygotian menetys voi johtaa tilanteeseen, jossa mutatoitunut geeni on hemitsygootti eli geenillä on vain yksi alleeli.* Heterotsygotian menetyksellä on osoitettu olevan vaikutusta muun muassa eturauhassyövän kehitykseen. Kun esimerkiksi kasvurajoitegeenin molemmat alleelit ovat inaktivoituneet hankitun ei-synnynnäisen mutaation ja heterotsygotian menetyksen johdosta, kasvurajoiteproteiini ei enää kykene hillitsemään solun kasvua ja jakaantumista, mistä seurauksena on syövän kehittyminen.* ==Katso myös== * Mitoosi * Mutaatio * Syöpä ==Lähteet== Luokka:Mutaatiot de:Heterozygotie#Verlust der Heterozygotie
Jerusalemin moskeija

Jerusalemin moskeija voi tarkoittaa seuraavia: * Kalliomoskeija * Al-Aqsa
Super Aguri SA05

Super Aguri SA05 oli Super Agurin kehitysversio Arrows A23 -autosta. Autoa ajoivat japanilainen Takuma Satō, japanilainen Yūji Ide ja ranskalainen Franck Montagny. Autossa oli Bridgestonen renkaat ja se käytti Elfin poltto- ja voiteluaineita. Autossa oli Hondan V8 moottori. Autoa käytettiin kauden 11 ensimmäisessä kilpailussa. Sillä ei saavutettu yhtään pistettä. == Formula 1 -tulokset == Kausi Talli Moottori Renkaat Kuljettajat 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 Pisteet Sijoitus Super Aguri Honda V8 BHR MAL AUS SMR EUR ESP MON GBR CAN USA FRA GER HUN TUR ITA CHN JPN BRA 0 11. Takuma Satō 18 14 12 Kesk. Kesk. 17 Kesk. 17 15 Kesk. Kesk. Yūji Ide Kesk. Kesk. 13 Kesk. Franck Montagny Kesk. Kesk. 16 18 Kesk. Kesk. 16 Sakon Yamamoto TD TD TD TD Luokka:Formula 1 -kausi 2006 Luokka:Super Agurin Formula 1 -autot
ArmA

ARMA (tyyliteltynä ArmA) on Bohemia Interactiven taktisten ammuntapelien sarja. ArmA voi viitata myös sarjan ensimmäiseen osaan Armed Assault. Bohemia kehitti aiemmin Operation Flashpoint: Cold War Crisis -pelin. Nimen jäätyä sen julkaisijan Codemastersin omistukseen Bohemia otti käyttöön uuden nimen Armed Assault. Vuonna 2011 Bohemia Interactive antoi Operation Flashpoint -pelille jälkikäteen nimen Arma: Cold War Assault. == Pelit == * Operation Flashpoint: Cold War Crisis (myöhemmin Arma: Cold War Assault) * Armed Assault * ARMA 2 * Arma 3 * Arma 4 (tulossa) ===Spin-offit=== * ARMA Tactics * ArmA Mobile OPS == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Pelisarja MobyGamesissä Luokka:Videopelisarjat
Sam Michael

Sam Michael (s. 29. huhtikuuta 1971, Länsi-Australia, Australia) on insinööri ja autonsuunnittelija sekä Formula 1 -talli Mclarenin entinen urheilujohtaja. Hän on toiminut myös Williamsin teknisenä johtajana Patrick Headin vetäydyttyä teknisen johtajan toimesta. Hän työskenteli aikaisemmin muun muassa Jordanilla. F1-sarjan jälkeen Michael on toiminut Australian Institute for Motor Sport Safetyn johtoportaan jäsenenä vuodesta 2016 lähtien, jonka tavoitteena on moottoriurheilun turvallisuuden parantaminen. Lisäksi hän on toiminut vuonna 2016 Supercars Championship -sarjassa ajavan Triple Eight Race Engineering -tallin teknisenä asiantuntijana. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -tallien työntekijät Luokka:Australialaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1971 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kae Araki

Kae Araki (, oikealta nimeltään Kae Abe, s. 6. marraskuuta 1966 Osaka) on japanilainen ääninäyttelijä, seiyū, joka on näytellyt monissa anime- ja televisiosarjoissa, muun muassa Babar, Cardcaptor Sakura, Digimon, Fushigi yūgi, Great Teacher Onizuka, Kodomo no omocha, Wakakusa monogatari – Nan to Jo no sensei ja Pokémon. Animesarjojen lisäksi hän on esiintynyt monissa peleissä. == Aiheesta muualla == * Luokka:Japanilaiset ääninäyttelijät Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jörg Zander

Jörg Zander (s. 15. helmikuuta 1964, Ratingen, Nordrhein-Westfalen,Saksa) on saksalainen Formula 1 -autojen suunnittelija. Zander valmistui Kölnin yliopistosta. Hän on ollut töissä muun muassa BAR -tallissa ja Williamsilla. Hän on suunnitellut BMW Sauberin F1.07 -auton. Hän siirtyi BMW Sauberilta Hondalle vuoden 2008 alussa ja toimi myös teknisellä puolella tallin muuttuessa Brawn GP:ksi kaudella 2009. Kausina 2017–18 Zander toimi Sauberin teknisen osaston päällikkönä, kunnes jätti eroanomuksensa toukokuussa 2018. ==Lähteet== Luokka:Formula 1 -tallien työntekijät Luokka:Saksalaiset autonsuunnittelijat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pavel Brutt

Pavel Aleksandrovitš Brutt (, s. 29. tammikuuta 1982 Uustia) on venäläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2001–2017. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä. Brutt voitti vuoden 2008 Italian ympäriajon viidennen etapin karattuaan viiden miehen kärkiryhmästä etapin päättäneessä kolmen kilometrin nousussa. Hän voitti maantiejon Venäjän-mestaruuden 2011. == Saavutuksia == ;2000 :Ratapyöräilyn junioreiden MM-kilpailut, joukkuetakaa- ajossa pronssia ;2001 :GP Ciudad de Vigo, voitto :Venezuelan ympäriajo, nuorten kilpailun ja 11. etapin voitto :Circuito Montañés, 2. etapin voitto ;2004 :Circuito Montañés, pistekilpailun ja 2. etapin voitto ;2005 :Vuelta Ciclista a Navarra, kokonais- ja pistekilpailun sekä 5 b (aika-ajo) -etapin voitto :Vuelta Ciclista Internacional a Extremadura, 3 b (aika-ajo) -etapin voitto ;2006 :Cinturón Ciclista Internacional a Mallorca, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto :Kreikan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto :Volta Ciclista Internacional a Lleida, 3. etapin voitto :Circuito Montañés, mäkikilpailun ja 5. etapin voitto ;2007 :GP Chiasso, voitto :Tour de Langkawi, 9. etapin voitto ;2008 :Italian ympäriajo, 5. etapin voitto ;2009 :Italian ympäriajo, 7. etapilla kolmas :Tour de Wallonie, kokonaiskilpailussa toinen :Tour de Vendée, voitto ;2011 :Classica Sarda, voitto :Tour de Romandie, 1. etapin voitto :Maantieajon Venäjän-mestaruus ;2012 :Volta Limburg Classic, voitto == Lähteet == *Pavel Brutt Trap-Friis -tietokannassa *Pavel Brutt Cycling Archives -tietokannassa Luokka:Venäläiset maantiepyöräilijät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
I Am Because We Are

I Am Because We Are on vuoden 2008 dokumenttielokuva, jonka ohjasi Nathan Rissman ja käsikirjoitti ja tuotti Madonna. Madonna myös kertoo dokumentin. Dokumentti sai ensi-iltansa Tribeca Film Festival -tapahtumassa New Yorkissa 24. huhtikuuta 2008. ==Dokumentti== Dokumentti kertoo miljoonista orvoista Afrikan maassa Malawissa joiden vanhemmat ja sisarukset ovat kuolleet HIV:iinn ja AIDS:siin. Moni heistä asuu kaduilla. Dokumentti näyttää myös Madonnan ponnistelut Raising Malawi -hyväntekeväisyysjärjestössä, joka auttaa parantamaan heidän elämäänsä ja olosuhteta. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Viralliset internetsivut Luokka:Madonna Luokka:Yhdysvaltalaiset dokumenttielokuvat Luokka:Vuoden 2008 dokumenttielokuvat
Hippolyte Lecomte

Hippolyte Lecomte (28. joulukuuta 1781 – 25. heinäkuuta 1857) oli ranskalainen taidemaalari. Hänen töidensä joukossa on historiallinen, Pariisissa vuonna 1830 syttynyttä heinäkuun vallankumousta kuvaava Combat de la rue de Rohan. Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1781 syntyneet Luokka:Vuonna 1857 kuolleet
Tracedawn

Tracedawn on suomalainen metalliyhtye. Kitaristi Tuomas Yli-Jaskari perusti yhtyeen vuonna 2005 nimellä Moravia. Yhtyeen ensimmäinen äänite ”Path Of Reality” -demo äänitettiin Kauniaisissa Studio Redhousen tiloissa ja se keräsi runsaasti huomiota niin underground-piireissä kuin myös arvostettujen muusikoiden keskuudessa. Hylättyään joitakin levy-yhtiöiltä saamiaan tarjouksia Tracedawn ja heidän taustajoukkonsa päättivät perustaa oman levymerkin. Nimi muutettiin Tracedawniksi ensimmäisen albumin nauhoitusten yhteydessä ==Historia== Yhtyeen ensimmäinen albumi Tracedawn julkaistiin alkuvuodesta 2008 (Äänitys: Nino Laurenne, Miksaus: Mikko Karmila, Masterointi: Mika Jussila). Kesäkuussa Tracedawn solmi jakelusopimuksen saksalaisen levy-yhtiön Drakkarin kanssa, joka vastaa Euroopan jakelusta ja markkinoinnista. 30\. kesäkuuta 2008 Yhtyeen nettisivuille tuli tieto, että Henkka Vahtere on eronnut/erotettu Tracedawnista. Yhtye kertoi sivuillaan, että he eivät eronneet huonoissa väleissä ja he toivottavat Vahtereelle onnea ja menestystä. 30\. tammikuuta 2009 Tracedawn aloitti toisen täyspitkän studioalbuminsa rumpuäänitykset Seawolf studiolla, josta jatkoivat Studio Redhouselle muiden instrumenttien äänitysten merkeissä. Tuottajana toimii Stone- ja Suburban Tribe -yhtyeistä tuttu Janne Joutsenniemi. Albumi Ego Anthem julkaistiin syyskuussa 2009. Samaan aikaan yhtyeen kitaristi Jeremy Qvick erosi bändistä ja tilalle tuli Roni Seppänen. 21\. tammikuuta 2011 Yhtye tiedotti Facebookissa Tracedawnin tykkääjille viestin, jonka mukaan laulaja Antti Lappalaisen ja Tracedawnin tiet ovat eronneet ja Tracedawn etsivän uutta vokalistia. 30\. joulukuuta 2011 yhtye julkaisi uuden videon tulevalta albumilta kappaleesta ”Breed Insane”. Bändin uusi laulaja on Niko Kalliojärvi, joka on tullut tunnetuksi muun muassa yhtyeistä Amoral ja Lithuria. Kalliojärvi laulaa tulevalla levyllä Lizard Duskilla kaikki örinävokaalit bändin kitaristin ja säveltäjän Tuomas Yli-Jaskarin hoitaessa puhtaat laulut. 10\. marraskuuta 2012 basisti Pekko Heikkilä ilmoitti jättäneensä yhtyeen, ja tilalle saatiin Jonne Lindqvist. Toukokuun 5. päivä 2013 yhtye ilmoitti virallisella Facebook-sivullaan, että laulaja Niko Kalliojärvi ei ole enää osana yhtyettä, ja tilalle saapui yhtyeen aikaisempi laulaja Antti Lappalainen. ==Diskografia== === Studioalbumit === * * * ==== Singlet ==== * ==Kiertueet== *European tour with Stratovarius 2010 *European tour with Ensiferum 2009 Luokka:Suomalaiset melodisen death metalin yhtyeet
John Evelyn

John Evelyn (31. lokakuuta 1620 – 27. helmikuuta 1706) oli brittiläinen kirjailija ja bibliofiili. Hän julkaisi tietokirjoja hyvin vaihtelevista aiheista; lisäksi hänet muistetaan varsinkin hänen päiväkirjoistaan, jotka sisältävät runsaasti historiallisesti arvokasta tietoa.http://www.encyclopedia.com/doc/1E1-Evelyn-J.html == Elämä == Evelyn syntyi varakkaaseen perheeseen joka oli kerännyt omaisuutensa ruutia myymällä. Hän syntyi Surreyssä, mutta kasvoi Sussexissä. Hän kävi useassa koulussa, mukaan lukien Oxfordin yliopistossa, ja liittyi brittiläiseen armeijaan, mutta päätti myöhemmin matkata ulkomaille jottei hänen tarvitsisi ottaa osaa sisällissotaan. Eurooppaa kiertäessä hän kirjoitti useita tärkeitä päiväkirjoja, ja opiskeli ja osallistui luentoihin eri aiheista. Vuonna 1647 hän nai Englannin suurlähettilään Sir Richard Brownen tyttären, Mary Brownen. Hän asettu vaimonsa kanssa asumaan Lontooseen vuonna 1652. Hän sai vaimonsa kanssa kahdeksan lasta, jotka olivat Richard (1652-1658), John (1653-1654), John Jr. (1655-1699), George (1657-1658), Richard II (1664), Mary (1665-1685), Elizabeth (1667-1685) sekä Susanna (1669-1754). Lapsista kolme kuoli alle vuoden ikäisinä ja vain Susanna Evelyn eli vanhempiansa pidempään 1700 luvulle asti. Vuonna 1694 Evelyn muutti takaisin Surreyhin hänen isoveljensä Georgen takia. George Evelynillä ei ollut lasta, joka voisi periä hänen perheensä tiloja. Tämän vuoksi John Evelyn peri tilukset Georgen kuoltua vuonna 1699. Evelyn kuoli Lontoossa 1706, jolloin hänen lapsenlapsensa Sir John Evelyn peri hänen talonsa. Evelynin vaimo, Mary, kuoli kolme vuotta myöhemmin vuonna 1709. He ovat molemmat haudattuina Evelynin kappeliin Lontoossa. Vuonna 1992 John ja Mary Evelynin pääkallot ryöstettiin kappelista lattian alta, eikä niitä ole vielä löydetty. == Kuvia == Tiedosto:John Evelyn by Hendrick Van der Borcht cropped.jpg|Hendrik van der Borcht II:n muotokuva Evelynistä, 1641 Tiedosto:Portrait of John Evelyn by Robert Nanteuil 1650.jpg|Robert Nanteulin muotokuva Evelynistä vuodelta 1650 Tiedosto:JohnEvelyn1687.jpg|Sir Godfrey Knellerin muotokuva Evelynistä, 1687 == Lähteet == http://way- mark.co.uk/bygonedays/evelyn/index.html https://archive.org/details/historyofevelynf00eveluoft Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Bibliofiilit Luokka:Vuonna 1620 syntyneet Luokka:Vuonna 1706 kuolleet
Rekonstruktionistinen juutalaisuus

Rekonstruktionistinen juutalaisuus on 1920–1930-luvuilla syntynyt yhdysvaltalainen juutalaisuuden suuntaus. Liike perustuu Liettuassa syntyneen newyorkilaisen rabbin Mordecai Kaplanin (1881–1983) ajatuksiin. Kaplanin tavoitteena oli muotoilla (rekonstruoida) juutalaisuus uudelleen vastaamaan paremmin nykyajan tarpeita. Kaplan esitteli ajatuksensa julkisesti vuonna 1922. Hän julkaisi kirjan Judaism as a Civilization vuonna 1934 ja ryhtyi julkaisemaan sen pohjalta Reconstructionist-lehteä vuonna 1935 yhdessä muiden liikkeen jäsenten kanssa. Rekonstruktionismista tuli erillinen juutalaisuuden suuntaus 1960-luvun loppuun mennessä. Rekonstruktionistien jumalkäsitys eroaa radikaalisti raamatullisesta ja rabbiinisesta käsityksestä. Kaplan ei pitänyt Jumalaa yliluonnollisena olentona joka voisi muuttaa luonnonlakeja, vaan voimana joka mahdollistaa pelastuksen ja joka luo kaaoksesta kosmoksen. Hän myötäili raamantuntutkijoiden käsityksiä siinä että uskoi Tooran olevan monen eri henkilön kirjoittama. Hänen mukaansa Raamattu on kuvaus juutalaisista etsimässä Jumalaansa eikä kertomus Jumalan ja valitun kansan vaiheista. Tästä syystä rekonstruktionistit eivät pidä juutalaista lakia pyhänä tai muuttumattomana. Heille juutalaisten uskonnolliset tavat kuten juhlapyhät ja uskonnollinen esineistö ovat kansanperinnettä, jollaisia on aikojen kuluessa muodostunut kaikille kansoille. Kaplanin mukaan nämä tavat ja perinteet rikastuttavat juutalaisten henkistä elämää ja pitävät juutalaista kansaa hengissä, mutta niiden noudattamisen tulisi silti olla vapaaehtoista. Kaplanin mukaan nykyaikaan sopimattomista ja perustelemattomista säännöistä ja määräyksistä tulisi luopua, ja niille tulee löytää korvaavia tapoja. Rekonstruktionistinen juutalaisuus painottaa pääsiäiskertomuksessa juutalaisten pelastumista Egyptistä ihmeiden ja vitsausten sijaan. Sapatin rukouskirjasta on jätetty pois teologisesti kestämättömät kohdat, kuten viittaukset Tooran ilmestymiseen Siinain vuorella, juutalaisiin valittuna kansana sekä oppiin Messiaasta henkilönä. 1980-luvun alussa rekonstruktionististen rabbien neuvosto kehotti siirtämään määräysvallan juutalaisesta laista rabbeilta juutalaiselle kansalle. Samalla luotiin järjestelmä, jossa kukin seurakunta sai vapaasti muodostaa omat tapansa. Neuvosto kehotti myös rabbeja hyväksymään sekaparien osallistumisen synagogan toimintaan ja hyväksymään heidän lapsensa juutalaisiksi, jos he saivat juutalaisen kasvatuksen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Jewish Reconstructionist Movement Luokka:Juutalaisuuden suuntaukset
Sähköhammasharja

Sähköhammasharja on hammasharja, jonka harjaosa liikkuu sähkön voimalla. Harjan rungossa on akku ja harjaa liikuttava sähkömoottori. Sähköhammasharjojen harjojen liikeratoja on useita erilaisia. Yksinkertaisimmat harjat liikkuvat yhdessä suunnassa edestakaisin. Vähän monimutkaisemmat liikkuvat kahdessa suunnassa edestakaisin. Hammasharjoissa on myös pyöriviä ja pyörintää monimutkaisempia liikeratoja. Sähköhammasharja päästää usein piippauksen tai hyrinän kun kahden minuutin suositeltu harjausaika on täynnä. ==Sähköhammasharjojen kehitys== Sähkökäyttöinen hammasharja on saanut alkunsa 1950-luvulla. Monet sähköhammasharjat toimivat vieläkin samalla periaatteella: pieni sähkömoottori liikuttaa harjapäätä eri suuntiin mekaanisesti. Sonic-hammasharja edustaa uusinta teknologiaa sähköhammasharjojen saralla, joskin sekin on saanut alkunsa jo 1980-luvulla. Sonic-hammasharjan toimintaperiaate poikkeaa tavanomaisista sähköhammasharjoista oleellisesti siten, että harjapään värähtelynopeus on huomattavasti suurempi ja sen koko harjaosa värähtelee eikä vain harjapää. ==Kiistanalainen teho== Hammaslääkärit suosittelevat sähköhammasharjan käyttöä sen tehokkuuden vuoksi. Siitä huolimatta on tutkimuksia, joiden mukaan sähköhammasharjan käyttö ei juuri lisää puhdistustehoaRobinson, P. G. ym.: Manual versus powered toothbrushing for oral health. Cochrane Database of Systematic Reviews 2007, Issue 4. . Sähköhammasharjan käyttösuositus perustuu usein siihen oletukseen, että perinteisellä hammasharjalla ei harjata oikein eikä riittävän pitkää aikaa. Lisäksi, mikäli liikkumiskyky on rajoitettu tai käsin harjaaminen on muuten vaikeutunut, on sähköhammasharjasta selvää hyötyäA dentist's perspective on the whether patients should be using electric or manual toothbrushes. Commentary - The Smile Team Balwyn North Dentist. Hyvä sähköhammasharja voi siten olla tavanomaista harjaa parempi vaihtoehto hampaiden puhdistamiseen, jos käden heikko motoriikka, kuten etenkin lapsilla ja vanhuksilla, estää huolellisen harjauksen.Koivuniemi, Merja: Purukalustosi kertoo, miten terve olet. Aamulehti 15.3.2009. Sähköhammasharjojen sopivuudesta lapsille on kiistelty, sillä heikkoa tutkimustulosta on siitä, että sähköhammasharjat voivat vahingoittaa ikeniä. On myös arveltu, että ikeniä vahingoittaa lähinnä liika sähköhammasharjan painaminen suussa ikeniä tai hampaita vasten. Osissa uudemmissa harjoissa (lähinnä lapsille suunnatuissa) tämä ongelma on ratkaistu sillä, että harja päästää tietyn merkkiäänen kun harjaa painaa liian voimakkaasti ikeniä tai hampaita vasten. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suuhygienia Luokka:1900-luvun keksinnöt
Joachim Meisner

Joachim Meisner (25. joulukuuta 1933 Breslau – 5. heinäkuuta 2017 Bad Füssing) oli saksalainen kirkonmies. Hän sai pappisvihkimyksensä 22. joulukuuta 1962 ja pääsi yhdeksi katolisen kirkon kardinaaleista 2. helmikuuta 1983.http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bmeisner.html Berliinin piispana vuodesta 1980 toiminut Meisner sai sittemmin (1988) nimityksen Kölnin arkkipiispaksi. Hän osallistui uuden paavin valintaan vuoden 2005 konklaavissa. ==Lähteet== Luokka:Saksalaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Tsalendžikhan katedraali

Tsalendžikhan pelastajan katedraalikirkko () on keskiaikainen katedraali Tsalendžikhan kaupungissa Samegrelo ja Zemo Svanetin alueella Georgiassa. Katedraalia hallinnoi Georgian ortodoksisen kirkon Zugdidin ja Tsaišin eparkia. Se tunnetaan parhaiten ainutlaatuisista seinämaalauksistaan, jotka ovat esimerkki Bysantin palaiologisen tyylin suorasta omaksumisesta ja jopa taiteilijoiden tuomisesta Georgiaan.Eastmond, Antony (2004), Art and Identity in Thirteenth-Century Byzantium: Hagia Sophia and the Empire of Trebizond, s. 135. Ashgate Publishing, Ltd., ISBN 0754635759. == Historia ja arkkitehtuuri == 1100–1300-luvuilla rakennettu katedraali on ristikirkko, jossa on kupoli, eteinen (narthex) ja kolme kaarikäytävää, joista eteläinen ja pohjoinen on muunnettu Dadiani-suvun perhekappeliksi. Kirkkoa ympäröi muuri, jossa on kaksikerroksinen kellotorni sen luoteiskulmassa. Muurin ulkopuolella on raunioitunut Dadianien palatsi. Mielenkiintoinen rakennelma on 40–45 metriä pitkä ja 3–4 metriä korkea tunneli, joka johtaa kirkosta länteen. 1800-luvulla kirkkoon tehtiin uusi lattia. 1960–1980-luvuilla kirkkoa korjattiin osittain ja freskoille tehtiin puutteellisia hätäkonservaatiotoimia. Kaksikielinen kreikkalais–georgialainen kirjoitus kirkon luoteispilarissa paljastaa, että kirkon sisäosan freskot maalasi Kyr Manuel Eugenikos, bysanttilainen taiteilija Konstantinopolista, jonka Vameq Dadiani (hallitsi 1384–1396), Georgian hovin korkea-arvoinen virkamies, oli värvännyt. Georgiankielinen kirjoitus luoteispilarissa mainitsee kaksi muuta henkilöä, Makharobeli Kvabalian ja Andronike Gabisulavan, jotka Vameq lähetti tuomaan kreikkalaisen mestarin Georgiaan. 1600-luvulla vanhoja freskoja korjattiin piispa Eudemon Džaianin käskystä, ja Levan II Dadiani, Mingrelian prinssi (hallitsi 1611–1657), määräsi rakennettavaksi kirkkoon kappelin ja peitätti sen sisätilat seinämaalauksilla. Näistä lisäyksistä on säilynyt vain fragmentteja, joihin kuuluu Levanin perheen muotokuva kappelin eteläseinällä. Eugenikoksen muraaleja pidetään yhtenä parhaista myöhäisen palaiologisen taiteen esimerkeistä.Monuments of the Byzantine World. The Church of the Saviour at Tsalendjikha. Institute of Computer Science (ICS) of the Foundation for Research and Technology – Hellas (FORTH). Ikonografinen kertomus on monimutkainen, ja siihen sisältyy useita yksityiskohtia, jotka ovat keskiaikaisille georgialaisille seinämaalauksille epätavallisia. Seinämaalaukset ovat nykyisin vaarantuneet ja ne tarvitsevat välitöntä konservointia.Tsalenjikha. Informational portal "Tourism and Rest in Georgia". == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Georgian kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Kivikirkot
Cyberman

Cyberman () on Doctor Who -televisiosarjan kyborgilaji, jonka loivat Kit Pedler ja Gerry Davis vuonna 1966. Kyberihmiset olivat Maan kaksoisplaneetta Mondasin humanoidiasukkaita, jotka alkoivat lisätä itseensä mekaanisia osia siihen asti, kunnes he olivat muuttuneet kylmiksi, loogisesti laskelmoiviksi kyborgeiksi. Sen jälkeen nämä alkoivat levitä galaksin halki muuttaen muut humanoidilajit kaltaisekseen. Uudessa sarjassa ilmestyneet Kyberihmiset ovat tullet Maan rinnakkaisulottuvuudesta eikä Mondasista. Luokka:Doctor Who Luokka:Kuvitteelliset kyborgit Luokka:Kuvitteelliset rodut
Suomukorppikotka

Suomukorppikotka (Gyps rueppelli) on suuri korppikotkiin kuuluva päiväpetolintu. Suomukorppikotkalla on lintumaailman korkeusennätys: 29. marraskuuta 1973 Abidjanin yllä Norsunluurannikolla lentokoneeseen 11 300 metrin korkeudessa törmännyt lintu määritettiin jäännösten perusteella suomukorppikotkaksi. ==Koko ja ulkonäkö== Suomukorppikotkan pituus on 85–97 cm, paino 6,4–9,0 kg ja siipiväli 226–255 cm. Molemmat sukupuolet ovat saman näköisiä ruskean tai mustan kirjavia, vatsa on paljon vaaleampi ja päätä ja kaulaa peittää harmaa nukka. ==Levinneisyys== Suomukorppikotkia esiintyy koko Sahelin alueella: lännestä Senegalin, Gambian ja Malin alueilta itään Sudaniin ja Etiopiaan, kuten myös eteläisemmillä savannialueilla Itä-Afrikassa: Keniassa, Pohjois-Tansaniassa ja Mosambikissa. Aiemmin runsaslukuinen laji on harvinaistunut varsinkin levinneisyysalueen länsiosissa ja useimmat yksilöt elävät nykyisin suojelualueilla. Lajia ei ole tavattu Suomessa, mutta joitain yksilöitä eksyy vuosittain Etelä-Eurooppaan, muun muassa Espanjaan ja Etelä- Ranskaan. ==Lisääntyminen== Suomukorppikotkat pesivät yhdyskuntina kalliojyrkänteillä. Pesä on kuitenkin yleensä puussa, toisinaan kallion ulkonemalla.Cramp, Stanley (päätoim.) 1980: Handbook of the Birds of Europe, the Middle East and North Africa. Vol. II. – Oxford University Press. Hongkong. ==Ravinto== Suomukorppikotkat ovat raadonsyöjiä ja kaartelevat nousevien ilmavirtausten avulla ravintoa etsiessään. ==Lähteet== Luokka:Korppikotkat Luokka:Uhanalaiset linnut