EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
El Noi de la Mare

El Noi de la Mare on perinteinen katalonialainen joululaulu 1800-luvun alkupuolelta. Katalonian ulkopuolella se tunnetaan parhaiten instrumentaalisena kitarakappaleena, jonka on sovittanut kitaravirtuoosi Miguel Llobet. == Sanat == Sanoituksesta tunnetaan monia erilaisia versioitaCarme Riera Cançons de bressol 2011 p30 "El noi de la mare"Josep Romeu i Figueras - Recerques D'etnologia I Folklore 2000- p80 "... avui encara molt recordada i cantada sobretot per Nadal, n'existeix una versió breu i ajustada29 i una altra massa llarga i banalitzada.30 La versió abreujada, que segueixo, diu d'aquesta manera: i — Què li darem an el Noi de la Mare?"Miscellània Pere Bohigas 1981 p272 "La cançó popular d'aquest títol diu en una de les versions del segle xviii, que coneixia Verdaguer:" « — Què li darem an el Noi de la Mare? Què li darem a l'hermós Infantó? — Panses i figues i nous i olives, panses i figues i mel i mató.". Alkuperäinen sanoitus katalaaniksi (1800-luvulla Katalonia) Suomenkielinen sanoitus (2019 Ion Mittler) CC BY-SA 4.0 Què li darem a n’el Noi de la Mare, què li darem que li sàpiga bo? Panses i figues i nous i olives, panses i figues i mel i mató. Mitä antaisimme Lapselle äidin, mikähän Pienelle maistua vois? Tuoretta viikunaa kanssa oliivin, valkoista juustoa mulla myös ois. Què li darem al Fillet de Maria, què li darem al formós Infantó? Li darem panses amb unes balances, li darem figues amb un paneró. Mitä antaisin Pojalle Marian, Lapselle kauniille kaukalossaan? Pieniä leipiä kanssa hunajan, pähkinääkin minä tuotua saan. Tam-pa-tam-tam que les figues són verdes, tam-pa-tam-tam que ja maduraran. Si no maduren el dia de Pasqua, maduraran en el dia del Ram. Tam-pa-tam-tam, putoo viikunat kulhoon, ram-pa-ram-pam, kovat pähkinät myös. Vielä ei Lapsonen syö kuin maitoo, nukkumaan käy, me kun valvomme yön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Cato Deo -kuoron esitys *Wikisource Luokka:Katalonialaiset joululaulut
Witold Szalonek

Witold Jozef Szalonek (2. maaliskuuta 1927 Czechowice-Dziedzice – 12. lokakuuta 2001) oli puolalainen säveltäjä.The Guardian: Obituaries: Witold Szalonek Szalonek koki lapsuudessaan saksalaismiehityksen kotimaassaan ja isänsä joutumisen natsien internoimaksi. Hän opiskeli Bolesław Woytowiczin johdolla Katowicessa ja myöhemmin Nadia Boulangerin johdolla Pariisissa. Hän toimi Katowicessa musiikkiakatemian rehtorina, kunnes teki vuonna 1973 kiistellyn eron virasta vastalauseena viranomaisten puuttumiselle akatemian toimintaan. Szalonek lähti Puolasta Boris Blacherin seuraajaksi sävellysprofessorina silloisessa Länsi-Berliinissä. Hänen uraansa kuitenkin varjosti suhteiden katkeaminen puolalaiskollegoiden kanssa ja se, että hän ei saanut Saksan musiikkipiireissä suurta tunnustusta luovista saavutuksistaan. Szalonekin varhaisissa teoksissa kuuluu puolalaisen kansanmusiikin ja Béla Bartókin vaikutus. Tämän varhaistuotannon merkkiteos on sonaatti sellolle ja pianolle vuodelta 1958. 1950-luvun lopussa Szalonek siirtyi etenkin Krzysztof Pendereckin töistä kansainvälisesti tunnetun puolalaisen sonorismin pariin. Puolan musiikkielämässä sonorismin ja yleisesti modernismin hylkääminen oli tyypillistä, mutta Szalonek näki sonorismissa pohjan perustavammalle sävelkielen uudistamiselle. Hän kutsui omaa lähestymistapaansa "sonoristiikaksi" ja alkoi puhtaasta sonorismista poiketen keskittyä yksittäisten soitinten solististen mahdollisuuksien intensiivisempään hyödyntämiseen. Hän käytti usein suurta laajennettujen soittotekniikoiden valikoimaa tuloksen saavuttamiseksi. Szalonek sävelsi tällä kehittämällään tyylillä muiden muassa teokset Musica concertante (kontrabassolle ja orkesterille, 1977) ja D.P's Five Ghoulish Dreams (saksofonille, 1985). Monissa hänen teostensa esityksistä luotiin teatraalinen tunnelma, jossa oli sekä koomisia että mystisiä sävyjä. Myöhemmin Szalonek otti sävellystyössään asteittain takaisin käyttöön "puhdasoppisempia" menettelyjä, mikä johti reflektoivien myöhäisten teosten luomiseen. Osassa näistä teoksista kuuluu säveltäjän kasvava kiinnostus sleesialaisissa musiikkiperinteissä olleita juuriaan kohtaan. Szalonekin musiikkikieli ja teoreettiset ideat ovat sittemmin saaneet tunnustusta merkittävästi aikaansa edellä olleina. Hän keskittyi havainnoinnin aktiiviseen rooliin musiikin kuuntelemisessa sekä suhteeseen äänten ilmaisuvoiman ja äänet tuottaneen toiminnan välillä live- esityksessä. Vuonna 1999 Szalonek oli musiikillaan edustettuna Varsovan syksy -festivaalissa. Hän palasi lyhyesti Puolaan, mutta toimi yhä pääasiassa Berliinissä. Hän kuoli 74-vuotiaana pitkällisen sairauden jälkeen pysyttyään kuitenkin luovana lähes elämänsä loppuun saakka. Leskeksi jäi hänen vaimonsa Beata. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Kamalesh Maitra

Kamalesh "Pandit" Maitra (1924 Itä-Bengali – 2005) oli intialainen säveltäjä ja muusikko.Asia Pacific Week Berlin: Memorial concert: Pandit Kamalesh Maitra Hänen instrumenttinsa oli 10–16 tablarummusta muodostuva tabla tarang, jonka nimi tarkoittaa "aaltojen rumpuja". Maitra esiintyi konserteissa ja tanssiryhmien esityksissä eri puolilla Eurooppaa ja Aasiaa.AllMusic: Kamalesh Maitra Hänestä tuli länsimaissa intialaisen musiikin pioneeri, joka työssään seurasi Allauddin Khanin, Ali Akbar Khanin, Uday Shankarin ja Ravi Shankarin jalanjälkiä. Vuonna 1974 Ravi Shankar ja George Harrison veivät Maitran menestyksekkäälle kiertueelle, ja kaksi vuotta myöhemmin hänet kutsuttiin esiintyjäksi Berliinin Meta-musiikkifestivaalille. Hän muutti kaupunkiin vuonna 1977 ja konserttiuransa ohella opetti siellä intialaista laulua sekä soitinmusiikkia. Hänen perustamiaan kokoonpanoja ovat Tabla Ensemble ja Ragatala Ensemble, joista ensin mainittu sittemmin nimettiin hänen mukaansa. Maitran debyyttialbumi oli Masters of Raga: Kamalesh Maitra, jonka julkaisi saksalainen Wergo-levy-yhtiö vuonna 1993. Hänen ensimmäinen Yhdysvaltoihin myyntiin tullut albumi oli Tabla Tarang – Melody on Drums (1996). Kyseisellä albumilla soittavat myös Trilok Gurtu ja Laura Patchen. Vuonna 2000 Musica Vitae -festivaalin yhteydessä Maitra sai erikoiskunniapalkinnon elinikäisistä saavutuksistaan ja ansioistaan Berliinin kulttuurielämässä.India Instruments: Newsletter January / February 2016 Maitran soittama tabla tarang on pikemminkin tavallisen soittimen (tabla) harvinainen versio kuin harvinainen soitin. Hänen jälkeensä vain harvat ovat keskittyneet samaan soitinversioon.Darbar: Singing sculptures: India’s curious musical instruments == Lähteet == Luokka:Intialaiset rumpalit Luokka:Intialaiset säveltäjät Luokka:Tablansoittajat Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2005 kuolleet
Henri Jelonen

Henri Jelonen (s. 13. marraskuuta 1987) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Jämsänkosken Ilvestä. Jelonen voitti SM-kultaa vuosina 2013 ja 2015 perinteisen hiihtotavan parisprintissä yhdessä Anssi Pentsisen kanssa. 2013 hän saavutti lisäksi SM-hopeaa Jämsänkosken Ilveksen viestijoukkueessa, jossa hiihtivät myös Pentsinen, Tomi Oittinen ja Jussi Simula. Jelonen on hiihtänyt maailmancupissa yhden kilpailun. Hän oli 68:s perinteisen hiihtotavan sprintissä Lahdessa 13. maaliskuuta 2011. Skandinavia Cupissa Jelosen paras sijoitus on 15. sija perinteisen hiihtotavan sprintissä Keuruulla 25. helmikuuta 2011. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1987 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Päivi Roivainen

Päivi Roivainen (s. 1. syyskuuta 1989) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Siilinjärven Hiihtoseuraa. Roivainen saavutti hiihdon Suomen- mestaruuskilpailussa 2017 perinteisen hiihtotavan parisprintissä pronssia yhdessä Johanna Ukkolan kanssa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset maastohiihtäjät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oscar Bettison

Oscar Bettison (s. 1975Ensemble Klang: O Death - Oscar Bettison) on brittiläis-yhdysvaltalainen säveltäjä.Oscar Bettison: Biography Bettison opiskeli Simon Bainbridgen johdolla Royal College of Musicissa sekä Louis Andriessenin ja Martijn Paddingin johdolla Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Tohtorinarvonsa hän sai Princetonin yliopistosta neuvojanaan Steve Mackey. Hän on itse kuulunut Peabody Instituten henkilökuntaan vuonna 2009. Bettison on työskennellyt sekä konserttimusiikin perinteisten rajojen sisällä että ulkopuolella. Hän on käyttänyt "Cinderella-soittimiksi" kutsumiaan uusia lyömäsoittimia, reimagined other instruments, säveltänyt yleisemmin rockmusiikissa käytettäville soittimille ja sisällyttänyt teoksiinsa elektroakustisia aineksia. Bettisonin musiikkia on käsitelty ja arvioitu The New York Timesissa, Los Angeles Timesissa, brittiläisessä, alankomaalaisessa ja italialaisessa lehdistössä. Sitä on soitettu radiossa Yhdysvalloissa, Australiassa, Isossa-Britanniassa, Alankomaissa ja Brasiliassa sekä esitetty televisiossa Isossa-Britanniassa ja Alankomaissa. Bettisonilta ovat tilanneet teoksia musikFabrik, Los Angelesin filharmonikkojen New Music Group, Tanglewood Music Center, Talea Ensemble, Slagwerk Den Haag, So Percussion ja New Yorkin filharmonikot (soolotyö vuoden 2014 biennaaliin). Hän on saanut töistään useita palkintoja, kuten ensimmäisen BBC:n vuoden nuoren säveltäjän palkinnon vuonna 1993. Bettisonin musiikin ensimmäinen täysimittainen albumi julkaistiin vuonna 2010. Sillä tulkitaan hänen teoksensa O Death Ensemble Klangin esittämänä. == Teoksia == * O Death (2005–2007) kahdelle saksofonille, pasuunalle, lyömäsoittimille, pianolle ja sähkökitaralle * B+E (with aggravated assault) (2006) bassoklarinetille, lyömäsoittimille, pianolle, sähkökitaralle, viululle ja sellolle * Gauze Vespers (2007) klarinetille, lyömäsoittimille, pianolle, viululle ja sellolle * Livre des Sauvages (2012) suurelle kokoonpanolle * Remaking a Forest (2019) orkesterilleBoosey & Hawkes: Oscar Bettison == Lähteet == Luokka:Brittiläiset säveltäjät Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sun NeWS

NeWS () oli Sun Microsystemsin kehittämä ikkunointijärjestelmä. Järjestelmä perustui PostScript-kieleen ja sitä kehittivät David S. H. Rosenthal ja James Gosling (tuolloin nimellä SunDew). Järjestelmä kilpaili X Window Systemin kanssa, mutta perustui suljettuun lähdekoodiin toisin kuin X. X oli valmistajariippumaton ja myöhemmin myös Sun tuki sitä. Muun muassa Sunin Bill Joy sanoi NeWS:iä teknisesti paremmaksi. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Dokumentaatiota Bitsavers.org -sivustolla * NeWS - Network extensible Window System * NeWS: A Networked and Extensible Window System, lecture by James Gosling Luokka:Ikkunointijärjestelmät Luokka:Sun Microsystems
Piia Kleemola

Piia Kleemola(-Välimäki) (s. 1975Etno.net: Piia Kleemola) on suomalainen kansanmuusikko, jonka instrumentit ovat viulu, 15-kielinen kantele ja jouhikko. Hän toimii myös laulajana.Kansanmusiikin & Kansantanssin Edistämiskeskus KEK: Piia Kleemola Kleemola on erikoistunut eteläpohjalaisiin pelimannien viuluperinteisiin, jotka olivat hänen musiikin tohtorin tutkintonsa (2011, Sibelius-Akatemia) aiheena. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu perinteistä kansanmusiikkia, improvisaatiota ja uusia sävellyksiä. Hän on työskennellyt myös tanssin ja teatterin parissa. Hän on esiintynyt solistina ja muiden muassa kokoonpanojen Päre, NAM-trio ja Laitakaupungin orkesteri muusikkona. Kleemola on esiintynyt monissa Euroopan maissa, Yhdysvalloissa, Kiinassa ja Vietnamissa. Hänelle ovat myöntäneet taiteilija-apurahoja Taiteen edistämiskeskus ja tutkimusapurahoja Etelä-Pohjanmaan rahasto. Hän on ollut säveltaiteen läänintaiteilijana Taiteen edistämiskeskuksessa, Sibelius- Akatemian Seinäjoen-yksikön projektityöntekijänä ja vuodesta 2015 Haapavesi Folk Music Festivalin taiteellisena johtajana. Kleemola aloitti viulunsoiton 7-vuotiaana soitettuaan aiemmin myös pianoa. Hän harjoitteli aluksi klassisia kappaleita, mutta sai pian kosketuksen myös kansanmusiikkiin opettajansa Timo Hannulan perustaman Haapaveden pikkupelimannit -kokoonpanon kautta. Haapavedellä järjestettyjen kurssien ansiosta Kleemola pääsi tutustumaan eri maiden musiikkiperinteisiin; kursseilla opettivat suomalaisten lisäksi muiden muassa irlantilaiset, ruotsalaiset, norjalaiset ja yhdysvaltalaiset viulistit. Kleemola opiskeli Kaustisella musiikkilukiossa ja pääsi sitten Sibelius- Akatemiaan – aluksi nuoriso-ohjelmaan, jossa ensimmäisen varsinaisen kansanmusiikkiviuluopetuksen hänelle antoi Arto Järvelä. Hänen muihin opettajiinsa ovat kuuluneet Ritva Talvitie, Tellu Turkka, Erik Hokkanen, Timo Alakotila ja Maria Kalaniemi. Kleemola vietti aikaa myös vaihto-opiskelijana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jossa häntä opetti Ellika Frisell. == Diskografia == === Soololevyt === * RindaNickola (2009) * Fiddle Feast (2012) * Pirun ja papin polska (2014) === Muut julkaisut === * mukana kymmenillä levyillä, joista kolme on tuonut EtnoEmma-palkintoehdokkuuden == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Suomalaiset kansanmuusikot Luokka:Suomalaiset viulistit Luokka:Suomalaiset kanteleensoittajat Luokka:Jouhikonsoittajat Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kirkonkylän koulu (Valkeala)

Kirkonkylän koulu on peruskoulun ala-aste Kouvolassa, Valkealan kirkonkylällä. Koulussa on noin 250 oppilasta luokilla 1-6. Koulu toimii tällä hetkellä väistötiloissa vanhan koulun viereen rakennetussa paneelirakennuksessa. Koulu sijaitsee Valkealan suuralueella Valkealan kirkonkylän kaupunginosassa Valkealan koulukeskuksessa. Luokkatasot on jaettu kahteen ryhmään (A, B).Kirkonkylän koulu Vuonna 2016 koulussa oli 265 oppilasta.Suomen peruskoulujen oppilasmäärät vuonna 2016 opetuksen järjestäjän mukaan Niin kuin koko Valkealassa, myös Kirkonkylän koulun oppilasmäärä on kasvussa johtuen suuresta lapsiperheiden määrästä edelleen muuttovoittoisessa Valkealan taajamassa. Vanha 1970-luvulla rakennettu ja 80-luvulla laajennettu betonirakenteinen koulurakennus kärsi 2000-luvulla erittäin pahoista sisäilmaongelmista, joten koulun peruskorjaamisesta tai uudisrakennuksesta käytiin keskustelua pitkään. Vuonna 2017 Kouvolan kaupunki päätti, ettei huonokuntoista koulurakennusta enää peruskorjata, vaan Valkealaan rakennetaan uusi koulukeskus. Vuonna 2017 sisäilmaongelmat menivät myös siihen tilanteeseen, että koulun toiminta piti siirtää väistötiloihin. Lukuvuosi 2017-2018 alkoi vanhan koulun viereen rakennetussa paneeleista kootussa rakennuksessa. Kirkonkylän koulun vanha rakennus purettiin heinäkuussa 2018. Vaikka Kirkonkylän uuden koulukeskuksen rakentamisesta päätettiin jo vuonna 2016, uuden koulukeskuksen rakentamisen aloittamista on hidastanut muun muassa se, että uuteen rakennukseen on suunniteltu myös muita palveluita sekä Kouvolan kaupungin suurempi kouluverkkoselvitys, mikä saatiin päätökseen marraskuussa 2018. Valkealan uuden monitoimitalon rakentaminen alkoi vuonna 2021, ja se valmistuu tammikuussa 2024. Rakennus tulee puretun entisen Valkealan kunnantalon paikalle, ja siihen tulee yhtenäiskoulu eli yhdistetty ala- ja yläaste, päiväkoti, kirjasto, perhekeskus, nuorisopalveluita ja valmistuskeittiö. Rakennus rakennetaan Leasing-sopimuksella. Uuden yhtenäiskoulun oppilasmääräksi tulee noin 500-600.Valkealan monitoimitalo – Kouvolan kaupunki Uuden koulun valmistuessa Kirkonkylän koulu ja Valkealan yläkoulu lakkautetaan, ja niiden toiminta yhdistetään Valkealan yhtenäiskouluksi. == Lähteet == Luokka:Kouvolan peruskoulut
Graphics Environment Manager

GEM () oli Digital Research (DRI) vuonna 1985 julkaistu graafinen käyttöliittymä CP/M:lle. GEM ehti markkinoille ennen Microsoftin Windows 1.0:aa, mutta ei ollut ensimmäinen. GEM toimitettiin laitevalmistajille 26. helmikuuta 1985 ja julkaistiin 11. maaliskuuta 1985. Apple haastoi yhtiön oikeuteen GEM:in ulkoasun ja käyttötuntuman perusteella, jonka johdosta GEM 2.0:ssa ei ollut päällekkäisiä ikkunoita tiedostohallinnassa. Atari TOS- käyttöjärjestelmään lisensoitua toteutusta ei kuitenkaan muutettu oikeuskiistan seurauksena. DRI kehitti X/GEM -nimisen version FlexOS:lle, OS/2:n Presentation Managerille ja X Window Systemille. GEM:iä edelsi DRI:n GSX-käyttöliittymäkirjasto. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * GEM- Dokumentaatiota Bitsavers.org -sivustolla * GSX-Dokumentaatiota Bitsavers.org -sivustolla Luokka:Ikkunointijärjestelmät Luokka:Digital Research
Brandon Sanderson

Brandon Sanderson (s. 19. joulukuuta 1975) on yhdysvaltalainen fantasia- ja tieteiskirjailija. Hänet tunnetaan Cosmere-universumista, johon useimmat hänen fantasiakirjansa sijoittuvat. Sanderson myös kirjoitti loppuun Robert Jordanin Ajan pyörä -kirjasarjan tämän kuollessa. == Elämä == Brandon Sanderson syntyi 19. joulukuuta 1975, Lincolnissa, Nebraskassa. Hänestä tuli teini-ikäisenä intohimoinen korkea fantasia -romaanien lukija ja hän yritti monia kertoja omien tarinoiden kirjoittamista. == Cosmere == Cosmere on sarja ja universumi, johon Elantris, Usvasyntyinen, Warbreaker, The Stormlight Archive, White Sand ja Arcanum Unbounded: The Cosmere Collectionin sisältämät tarinat sijoittuvat. == Bibliografia == === Suomennetut teokset === === Usvasyntyinen-sarja === * Viimeinen valtakunta * Ylenemisen kaivo * Ajan sankari === Suomentamattomia teoksia === === Muu Cosmere === * Elantris * Warbreaker * The Alloy of Law * Shadows of Self * The Bands of Mourning * The Lost Metal === The Stormlight Archive -sarja === * The Way of Kings (2010) * Words of Radiance (2014) * Oathbringer (2017) *Rhythm of War (2020) *Wind and Truth (2024) === Legion- sarja === * Legion * Legion: Skin Deep * Legion: Lies of the Beholder === Ajan Pyörä -sarja === * The Gathering Storm (2009) * Towers of Midnight (2010) * A Memory of Light (2013) === Alcatraz-sarja === * Alcatraz Versus the Evil Librarians (2007) * Alcatraz Versus the Scrivener's Bones (2008) * Alcatraz Versus the Knights of Crystallia (2009) * Alcatraz Versus the Shattered Lens (2010) * Alcatraz Versus the Dark Talent (2016) === The Reckoners -sarja === * Steelheart * Mitosis * Firefight * Calamity === Rithmasist-sarja === * The Rithmatist (2013) == Lähteet == Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Yhdysvaltalaiset fantasiakirjailijat Luokka:Elävät henkilöt
Mä en oo viel tarpeeks iso

Mä en oo viel tarpeeks iso (tyyliteltynä MÄ EN oo vIEL TARpEEks Iso) on suomalaisen laulaja-lauluntekijä F:n debyyttialbumi. == Kappaleet == == Lähteet == Luokka:Vuoden 2019 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Suomalaiset hip hop -albumit
Rouva Hudson

Rouva Hudson on Arthur Conan Doylen luoma fiktiivinen hahmo, joka mainitaan joitakin kertoja Doylen neljässä Sherlock Holmes -romaanissa ja novelleissa. Rouva Hudson toimii Sherlock Holmesin ja John Watsonin vuokraemäntänä (landlady) Baker Streetin osoitteessa 221B. Tohtori Watsonin mukaan rouva Hudson ei ole kovinkaan taitava kokki ja sietää Holmesia vuokralaisenaan vain tämän maksamien ruhtinaallisten vuokrien takia, sillä Holmes ei Watsonin mukaan ole mikään ihanteellinen vuokralainen ja esimerkiksi Musgraven rituaalissa (The Musgrave Ritual) Holmes ammuskelee tylsistyessään vuokra- asuntonsa seinään. Rouva Hudsonilla on taloudessaan joitakin palvelijoita, ja viktoriaanisen ajan tapaan he asuvat talon ylimmässä kerroksessa kulkien näin iltaisin nukkumaan aina tohtori Watsonin huoneen oven ohi. Tarinassa Kuningas ja laulajatar (A Scandal in Bohemia) Conan Doyle erehtyy käyttämään Hudsonista nimeä rouva Turner, mikä on fanien keskuudessa herättänyt spekulaatiota, ettei kyseessä olisikaan Doylen huonosta muistista johtuva virhe, vaan rouva Turner olisikin rouva Hudsonin piika. Spekulaatio ei ole kuitenkaan saanut tukea virallisilta tahoilta. Luokka:Sherlock Holmes -kirjojen henkilöhahmot
Käyttöliittymäkirjasto

Käyttöliittymäkirjasto on käyttöliittymäkomponentteja sisältävä kirjasto, jonka avulla ohjelmat voivat toteuttaa graafisia käyttöliittymiä. Esimerkiksi GTK+ on käyttöliittymäkirjasto, jota GNOME-työpöytäympäristö käyttää. == Käyttöliittymäkirjastoja == * Motif * GTK+ * Qt * Tk * FLTK * Swing (Java) * Lazarus Component Library (Free Pascal) * wxWidgets * Xlib ; Microsoft Windows * Microsoft Foundation Classes (MFC) * Visual Component Library (VCL, Delphi) * Win32 (WinAPI) * Windows Presentation Foundation (WPF) * Windows Forms (.NET) ; macOS: * Cocoa * Carbon
Vaivaispajunrousku

Vaivaispajunrousku (Lactarius salicis-herbaceae) on Suomen pohjoisosissa kasvava rouskulaji. Lajia esiintyy myös muutamassa muussa valtioissa, jotka sijaitsevat pääasiassa pohjoisilla alueilla, kuten Norjassa, Ruotsissa sekä Yhdysvaltain Alaskassa. Suomessa laji kasvaa ensisijaisesti tunturipaljakoilla. Suomessa laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. == Lähteet == *Laji.fi: Vaivaispajunrousku – Lactarius salicis-herbaceae Luokka:Rouskut
Petri Laukka

Petri Laukka (s. joulukuu 1964 Haapavesi) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija, oppiarvoltaan filosofian tohtori. Laukka on työskennellyt journalistina muun muassa sanomalehti Kalevan kulttuuritoimituksen päällikkönä sekä uutispäällikkönä ja pääkirjoitustoimittajana Oulussa. Nykyisin hän on Kalevan pohjoisten asioiden toimittaja. Laukka on väitellyt filosofian tohtoriksi Lapin yliopiston yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa Hurriganesin ja populaarikulttuurin merkityksestä 1970-luvun suomettuneessa Suomessa. Laukka on julkaissut teokset Remu & Hurriganes Kekkoslovakiassa (2014), Pieni kansa pyristeli ­– sata tarinaa itsenäisestä Suomesta (2017) sekä vihapuheen historiaa käsittelevän Solvaajat – herjaamisen hävytön historia (2020) yhdessä Ari Turusen kanssa. Solvaajat valittiin kirjallisuuden Botnia-palkintoehdokkaaksi 2020. Laukka ja Turunen julkaisivat keväällä 2024 tietokirjan Paha meri — Itämeren myrskyisä historia. Laukka on ollut mukana Tieto-Finlandia -ehdokkaana olleessa Maamme - Itsenäisen Suomen kulttuurihistoria (2016) -kirjassa ja toimittajana Pentti Haanpään parhaat (2018) -novellikokoelmassa. Häneltä on julkaistu syksyllä 2022 kulttuurihistoriallinen elämäkerta K.J. Ståhlbergin armoton matka (Into Kustannus). Laukka toiminut Suomen tietokirjailijat ry:n hallituksen jäsenenä (2021–2023). Laukka tunnetaan myös muusikkona. Hän soittaa bassoa Skuugi Darlings ja Venedin -yhtyeissä. Aiemmin hän on soittanut muun muassa kaksi levyä 2000-luvun alkupuolella julkaisseessa oululaisessa Supernormals- yhtyeessä. Laukka on levyttänyt ja keikkaillut Remu Aaltosen kanssahttps://www.youtube.com/watch?v=88Q5snb4hDc. Remu & Skuugi Darlings on julkaissut LP:n Rocking All Life Long syksyllä 2021. Levyllä on Laukan sanoituksia. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Petri Laukka Into Kustannuksen sivuilla * Petri Laukka: ”Kekkoslovakian kuninkaat – Hurriganes 1970-luvun suomalaisen kulttuurin tuotteena, tekijänä ja nostalgiana”. Lectio praecursoria 7.9. 2013 * https://www.kirjavinkit.fi/kirjailijat/laukka-petri/ * https://www.kirjasampo.fi/fi/kulsa/http%253A%252F%252Fdata.kirjasampo.fi%252Factor_Laukka%25252C%252BPetri Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet
Katolinen kirkko Latviassa

Katolinen kirkko Latviassa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa. == Organisaatio ja jäsenmäärä == Katolinen kirkko Latviassa jakautuu hallinnollisesti 4 hiippakuntaan, joista yksi on arkkihiippakunta. Näihin kuului vuoden 2016 lopussa 263 seurakuntaa. Tuolloin katolisia oli maassa noin 413 000, 20,9% väestöstä. Hiippakunta Jäsenmäärä Osuus alueen väestöstä Lähde Riian arkkihiippakunta 224 329 (2017) 18,7% (2017) Jelgavan hiippakunta 77 880 (2016) 36,8% (2016) Liepājan hiippakunta 27 400 (2016) 10% (2016) Rēzekne- Aglonan hiippakunta 85 476 (2017) 29,7% (2017) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Katolisen kirkon Latviassa kotisivut Luokka:Katolinen kirkko maittain Luokka:Kristinusko Latviassa
Atrakuriumbesilaatti

Atrakuriumbesilaatti eli atrakuuri on isokinoliinisuolajohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä lihasrelaksanttina leikkauksien ja hengityskoneen käytön yhteydessä. Atrakuriumbesilaatti kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon. Atrakuriumbesilaattia myydään muun muassa kauppanimillä Atracurium® ja Tracrium®. ==Ominaisuudet ja käyttö== Huoneenlämpötilassa atrakuriumbesilaatti on kellertävää kiteistä ainetta. Atrakuriumioni sitoutuu nikotiiniasetyylikoliinireseptoreihin ja estää asetyylikoliinia sitoutumasta niihin. Tämän seurauksena lihassolujen depolarisaatio estyy ja lihakset rentoutuvat. Atrakuriumbesilaatti metaboloituu ihmiselimistössä spontaanisti Hoffmann-eliminaatiolla ja esterihydrolyysillä ilman entsyymien vaikutusta. Tämän vuoksi se soveltuu käytettäväksi potilailla, joiden maksan tai munuaisten toiminta on heikentynyt. Atrakuriumbesilaattia käytetään sairaaloissa lihasrelaksanttina leikkausten tai hengityskoneen käytön yhteydessä. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen ja vaikutus alkaa muutaman minuutin kuluttua ruiskeen antamisesta ja kestää noin 30-45 minuuttia. Atrakuriumbesilaatin vaikutus voidaan kumota neostigmiiniruiskeella. ==Haittavaikutukset== Atrakuriumbesilaatti vapauttaa histamiinia ja tämä voi aiheuttaa iho-oireita ja verenpaineen laskua liian alhaiseksi. ==Valmistus== Atrakuriumbesilaatin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 1,5-pentaanidioli esteröidään akryylihappokloridin kanssa akrylaattiesteriksi. Tämä akrylaattiesteri reagoi Michael-additiolla tetrahydropapaveriinin kanssa. Viimeisessä vaiheessa tetrahydrokinoliinirenkaan typpiatomi metyloidaan metyylibentseenisulfonaatin avulla.Barry Dubinsky & Jeffery B. Press: Skeletal Muscle Relaxants, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2000. ==Lähteet== Luokka:Lihasrelaksantit Luokka:WHO:n tärkeimmät lääkkeet Luokka:Anestesiologia Luokka:Nikotiiniantagonistit
Stefano Sensi

Stefano Sensi (s. 5. elokuuta 1995 Urbino) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Monzaa. Sensi pelasi AC Cesenan junioreissa ja nousi miesten liigatasolle pelatessaan lainalla San Marinossa kausina 2013–2015. Kauden 2015–2016 hän pelasi Cesenan joukkueessa Serie B:ssä. Sassuolo osti Sensin tammikuussa 2016 ja pelattuaan kevätkauden 2016 vielä lainalla Cesenassa hän teki ensiesiintymisensä Serie A:ssa Sassuolon kokoonpanossa elokuussa 2016. Hän pelasi 16 pääsarjaottelua ja teki niissä yhden maalin kaudella 2016–2017, pelasi 17 ottelua ja teki kaksi maalia kaudella 2017–2018 sekä pelasi 28 ottelua ja teki kaksi maalia kaudella 2018–2019. Sensi siirtyi heinäkuussa 2019 lainalle Interiin, jossa hän pelasi kauden 2019–2020 aikana 12 Serie A -ottelua ja teki niissä kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kolme ottelua ja Eurooppa-liigassa yhden. Hän oli loukkaantumisten vuoksi pitkään poissa peleistä. Syyskuussa 2020 Inter lunasti Sensin itselleen. Hän pelasi kaudella 2020–2021 Serie A:ssa 18 ottelua ja voitti liigamestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi yhden ottelun. Kauden 2021–2022 alkupuoliskolla Sensi pelasi Serie A:ssa yhdeksän ottelua, joista vain yhden avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän pääsi kahdessa ottelussa lyhyeksi aikaa kentälle. Italian cupin neljännesvälierässä Empolia vastaan hän teki jatkoajalla 3–2-voittomaalin. Inter voitti sittemmin cup- mestaruuden mutta Sensi siirtyi tammikuussa 2022 loppukaudeksi lainalle Sampdoriaan, jossa hän pelasi 11 Serie A -ottelua ja teki niissä yhden maalin. Kauden 2022–2023 Sensi pelasi lainasopimuksella Monzassa, jossa hänelle kertyi 28 Serie A -ottelua ja niissä kolme maalia. Sensi pelasi Italian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua. Italian A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Hän teki maalin toisessa maaottelussaan maaliskuussa 2019, kun EM-karsintaottelussa vastustajana oli Liechtenstein. Syyskuussa 2019 hän pelasi EM-karsintaotteluissa Armeniaa ja Suomea vastaan. Syys-lokakuussa 2020 hän pelasi kaksi Kansojen liigan ottelua ja teki maalin Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Maaliskuussa 2021 hän pelasi seitsemännen ja kahdeksannen A-maaottelunsa MM-karsinnassa Bulgariaa ja Liettuaa vastaan ja teki jälkimmäisessä ottelussa kolmannen maajoukkuemaalinsa. Maaliskuussa 2022 Sensi pelasi yhdeksännen kerran maajoukkueessa ystävyysottelussa Turkkia vastaan. == Lähteet == Luokka:Italialaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cuidado con el ángel

Cuidado con el ángel on televisioyhtiö Televisan esittämä meksikolainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Maite Perroni ja William Levy. ==Näyttelijät== == Aiheesta muualla == * Luokka:Meksikolaiset draamasarjat Luokka:2000-vuosikymmenen televisiosarjat Luokka:Televisan telenovelat
Eva Lange

Eva Lange (s. 1935 Tukholma) on ruotsalainen kuvanveistäjä. Hänen taideteoksiaan on esillä muun muassa Tukholmassa, Göteborgissa ja Visbyssä ja niitä kuuluu muun muassa Moderna Museetin ja Ruotsin kansallismuseon kokoelmiin. Langen taideteos Usko toivo rakkaus paljastettiin Helsingin Erottajan aukiolla syyskuussa 2019. == Julkisia teoksia == File:Eva Lange, "Efter vinter kommer vår", 1974.JPG|Talven jälkeen tulee kevät, 1974, Eskilstuna. File:Visby skulptur Eva Lange Koncentration 02.JPG|Keskittyminen, 1993, Visby. File:Eva Lange Blomma.JPG|Kukka, 2004, Solna. File:Eva Lange, Huset, Görvälns skulpturpark, 2015-b.jpg|Talo, 2012, Järfälla. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1935 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sorin aukio

Sorin aukio sijaitsee Tampereen keskustassa, Kyttälän eteläosassa. Se sijoittuu Hatanpään valtatien, Suvantokadun, Tuomiokirkonkadun ja Vuolteenkadun rajaamalle alueelle. Aukion itäpäässä on Tampereen ortodoksinen kirkko (1898). Länsilaidalla on Tampereen raitiotien linjan 3 päätepysäkki. Aukio on rakennettu 1980-luvulla, ja sen taiteellisesta sommittelusta on vastannut kuvanveistäjä Harry Kivijärvi. Aukiolla on hänen 10 metriä korkea teoksensa Pirkka. Kivijärvi on suunnitellut myös alueen valaisimet, penkit ja roska-astiat sekä aukion pohjoiskulmassa sijaitsevan mosaiikkikoristeisen vesialtaan. Teoskokonaisuus valmistui syksyllä 1987. Sorin aukion nimi on merkitty asemakaavaan vuonna 1985. Se perustuu vanhaan paikannimeen Sorinahde. Sorinahteeksi on kutsuttu mäkeä, joka nousee Ratinasta kohti Kalevankangasta. Aukio sijaitsee mäen keskivaiheilla. ==Purettu kaukolinja-autoasema== Nykyisen Sorin aukion kohdalla oli aiemmin Tampereen itäinen kaukolinja-autoasema. Se valmistui Hatanpään valtatien ja Vuolteenkadun kulmaukseen vuonna 1929. Samaan aikaan otettiin käyttöön myös toinen, läntinen kaukolinja-autoasema, joka sijaitsi Pyynikintorin kulmalla. Rakennukset olivat melkein identtisiä; molemmat suunnitteli Bertel Strömmer. Linja-autoaseman lisäksi niiden yhteydessä toimi huoltamo. Nämä olivat Suomen ensimmäiset varsinaiset huoltoasemat.Kaukolinja-autot siirretään uusille asemilleen kuluvan kuun lopulla. Aamulehti. 8.8.1929, s. 3. Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Viitattu 2.10.2020. Kaksi erillistä kaukolinja-autoasemaa osoittautuivat epäkäytännöllisiksi, joten ne päätettiin korvata yhdellä suurella asemarakennuksella. Nykyinen linja-autoasema valmistui Sorin aukion viereen vuonna 1938, minkä jälkeen vanhat asemat toimivat pelkkinä huoltamoina. Itäinen asemarakennus purettiin vuonna 1950 ja läntinen vuonna 2000.Tampereen kantakaupungin rakennuskulttuuri 1998, s. 173. ==Lähteet== Luokka:Tampereen aukiot Luokka:Kyttälä
Günter Gerhard Lange

Günter Gerhard Lange (12. huhtikuuta 1921 Frankfurt-an-der-Oder – 2. joulukuuta 2008 München) oli saksalainen kirjainmuotoilija, typografi ja opettaja. Nuorena Lange haavoittui vakavasti toisen maailmansodan alkuvaiheessa ja hänet vapautettiin sen vuoksi asepalveluksesta. Vuonna 1941 hän aloitti opinnot Leipzigin Akademie für Graphische Künste und Buchgewerbe -oppilaitoksessa. Hän opiskeli siellä kalligrafiaa, typografiaa ja kirjanpainamista professori Georg Belwen johdolla. Valmistuttuaan vuonna 1945 hän toimi professori Walter Tiemannin assistenttina ja työskenteli vapaana graafisena suunnittelijana ja taidemaalarina. Lange muutti Berliiniin vuonna 1949 ja jatkoi opintojaan Hochschule für Bildende Künste -oppilaitoksessa. Lokakuussa 1950 Lange aloitti Berliinissä pitkän yhteistyönsä H. Bertholdin kirjasinvalimon kanssa. Lange suunnitteli ensimmäiset kirjasintyyppinsä Bertholdille 1950-luvulla, jatkaen samalla myös freelance-töitään. Hän myös luennoi typografiasta Meisterschule für Grafik und Buchwerbessä. Vuonna 1961 Lange nimitettiin Bertholdin taiteelliseksi johtajaksi. Vuonna 1971 hänet nimitettiin Bertholdin johtokuntaan. Työskentelynsä ohella hän jatkoi opettamista eri oppilaitoksissa. Lange oli vuosina 1961–1990 Bertholdin kirjasinsuunnittelun keskeinen hahmo ja vastuussa yhtiön pikkutarkkojen laatustandardien noudattamisesta ja kehittämisestä. Lange suunnitteli uudet versiot useista klassisista kirjasintyypeistä. Näihin lukeutuivat AG Book, AG Old Face, Berthold Garamond, Berthold Baskerville Book, Berthold Bodoni Old Face, Berthold Caslon Book ja Berthold Walbaum Book. Hän suunnitteli myös muutamia aivan uusia kirjasintyyppejä, kuten Arena New, Boulevard, Champion, Concorde, Concorde Nova, El Greco, Imago ja Whittingham. Langen kyvyt ja vahva ammattitaito nostivat Bertholdin kirjasintyyppien valikoiman yhdeksi maailman huomattavimmista. Lange jäi eläkkeelle vuonna 1990, mutta jatkoi edelleen aktiivisesti typografian opettajana ja luennoijana. Vuonna 1997 Berthold Types Limited -niminen chicagolainen yritys osti vuonna 1993 konkurssin tehneen Bertholdin Berthold Exklusiv -kokoelman kirjaintyyppien kaikki oikeudet. Lange liittyi Berthold Typesin palvelukseen vuonna 2000 ja valvoi sen uusien kirjaintyyppien suunnittelua. Lange toimi yhtiön taiteellisena neuvonantajana kuolemaansa saakka. == Lähteet == Luokka:Typografit Luokka:Saksalaiset opettajat Luokka:Vuonna 1921 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet Luokka:Saksalaiset kirjainmuotoilijat
Jeremy Colliton

Jeremy Colliton (s. 13. tammikuuta 1985) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. Pelaajauralla New York Islanders varasi hänet vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Kausien 2005–2011 välillä Colliton pelasi Islandersissa 55 runkosarjaottelua. Tosin hän pelasi kauden 2009–2010 Rögle BK:ssa ennen palaamista vielä kaudeksi Islandersiin. Collittonin valmennusurakin alkoi Ruotsissa Mora IK:n joukkueessa kaudella 2014–2015. Chicago Blackhawksin päävalmentaja hänestä tuli marraskuussa 2018 Joel Quennevillen saadessa potkut. Colliton tuli tehtävään Blackhawksin farmijoukkueen päävalmentajan paikalta. Tammikuussa 2021 Colliton teki Blackhawksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. https://www.tsn.ca/chicago- blackhawks-extend-head-coach-jeremy-colliton-on-two-year-deal-1.1576070 == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jeff Noon

Jeff Noon (s. 24. marraskuuta 1957 Droylsden, Englanti) on brittiläinen kirjailija, novelliisti ja näytelmäkirjailija. Noonin ensimmäinen romaani, Vurt (1993), palkittiin Arthur C. Clarke -palkinnolla ja hän voitti myös parhaan uuden kirjailijan John W. Campbell -palkinnon 1995. Vurtista alkoi sarja, johon kuuluvat myös Pollen (1995), Automated Alice (1996) ja Nymphomation (1997). Sarjan kirjat sijoittuvat vaihtoehtoiseen Manchesteriin, josta Noon on kotoisin. Surrealistista Vurtia pidetään yhtenä 1990-luvun tieteiskirjallisuuden kulttiklassikkona. Noon on julkaissut myös paljon novelleja ja rikosromaanin Slow Motion Ghosts (2019). Noon on voittanut myös Tinniswood-palkinnon innovaatiosta radiodraamassa ja näytelmäkirjallisuuden Mobil-palkinnon. == Teoksia == * Vurt (1993) * Pollen (1995) * Automated Alice (1996) * Nymphomation (1997) * Pixel Juice (1998) * Needle in the Groove (2000) * Cobralingus (2001) * Falling Out of Cars (2002) * Channel Sk1n? (2012) * Mappalujo (2016) yhdessä Steve Beardin kanssa * A Man of Shadows (2017) * The Body Library (2018) == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tieteiskirjailijat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Leo Mether

Leo Armas Mether (20. elokuuta 1927 Viipuri – 1. helmikuuta 2013 Helsinki) oli Savonlinnan kaupunginjohtaja. ==Henkilöhistoria== Leo Metherin vanhemmat olivat ylitarkastaja J. A. Mether ja Elisabeth Makaroff. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1954 oli Irja Säynevirta ja toinen vuodesta 1972 Terttu Sallinen. Mether tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui hallinto-opin kandidaatiksi 1953. Hän oli Mikkelin apulaiskaupunginsihteeri 1953–1960, Karhulan kauppalansihteeri 1960–1962, Lauritsalan kauppalanjohtaja 1962–1966, Lappeenrannan apulaiskaupunginjohtaja 1965–1972 ja Savonlinnan kaupunginjohtaja 1972–1989.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) 1978, s. 590. (Viitattu 12.9.2019)Kaupunginjohtaja Leo Mether on poissa.(Viitattu 12.9.2019)Leo Metherin viimeiset kiusaukset. Virkamiehet luottamusmiehinä vääristävät kuntien kehitystä. Helsingin Sanomat, 15.12.1989, s. 4. ==Julkaisuja== * Lauritsalan kauppala [35 vuotta], 1966, toim. Pekka Virtanen, Leo Mether * Samola: kylä elää muistojen muistoissa, 1996, toim. Leo Mether * Wiipurilaisen osakunnan karikatyyrit: taiteilija Aarno Liuksialan työt WiO:ssa, 2000, toim. Leo Mether, Antti Pullinen == Lähteet == Luokka: Savonlinnan kaupunginjohtajat Luokka: Suomalaiset virkamiehet Luokka: Vuonna 1927 syntyneet Luokka: Vuonna 2013 kuolleet
Kreikan presidentinvaalit

Kreikan presidentinvaali () järjestetään normaalisti viiden vuoden välein Kreikan presidentin valitsemiseksi. Presidentin valitsee 300-jäseninen Kreikan parlamentti. Presidentistä äänestetään parlamentissa tarvittaessa kolme kertaa. Ensimmäisellä ja toisella äänestyskerralla valituksi tulee ehdokas, joka saa vähintään kaksi kolmasosaa äänistä eli 200 ääntä. Mikäli kukaan ehdokkaista ei täytä vaatimusta kahdella ensimmäisellä äänestyskerralla, järjestetään kolmas äänestys, jossa riittää kolme viidesosaa äänistä eli 180 ääntä. Äänestykset järjestetään viiden päivän välein. Mikäli kukaan ehdokkaista ei täytä vaatimusta kolmannellakaan kerralla, parlamentti hajotetaan kymmenen päivän kuluessa, ja järjestetään uudet parlamenttivaalit. Uuden parlamentin kokoonnuttua suoritetaan jälleen korkeintaan kolme äänestystä, joista ensimmäisellä kerralla tarvitaan 180 ääntä ja toisella ehdoton enemmistö eli 151 ääntä. Kolmannella kerralla äänestetään kahden eniten ääniä saaneen välillä, ja enemmän ääniä saanut valitaan. Presidentinvaaleja on järjestetty sekä Kreikan toisen tasavallan (1924–1935) että kolmannen tasavallan (1974–) aikana. Vuoden 1926 vaalit ovat ainoat, joissa presidentti on valittu suoralla kansanvaalilla. Vaali järjestettiin kuitenkin diktatuurin aikana, ja ehdolla oli vain yksi varteenotettava ehdokas. == Luettelo presidentinvaaleista == Kreikassa on järjestetty tasavaltojen aikana seuraavat presidentinvaalit: Vaalit Päivä(t) Kierroksia Valittiin Äänet Kreikan toinen tasavalta (1924–1935) Presidentinvaali 1924 25. maaliskuuta 1924 Pávlos Kountouriótis 259/309 Presidentinvaali 1926 4.–11. huhtikuuta 1926 Theódoros Págkalos 93,3 % Presidentinvaali 1929 14. joulukuuta 1929 Aléxandros Zaḯmis 257/327 Presidentinvaali 1934 19. lokakuuta 1934 197/329 Kreikan kolmas tasavalta (1974–) Presidentinvaali 1974 18. joulukuuta 1974 1 Michaíl Stasinópoulos 206/300 Presidentinvaali 1975 19. kesäkuuta 1975 1 Konstantínos Tsátsos 210/300 Presidentinvaali 1980 23. huhtikuuta – 5. toukokuuta 1980 3 Konstantínos Karamanlís 183/300 Presidentinvaali 1985 17. maaliskuuta – 29. maaliskuuta 1985 3 Chrístos Sartzetákis 180/300 Presidentinvaali 1990 19. helmikuuta – 4. toukokuuta 1990 5 Konstantínos Karamanlís 153/300 Presidentinvaali 1995 24. helmikuuta – 8. maaliskuuta 1995 3 Konstantínos Stefanópoulos 181/300 Presidentinvaali 2000 8. helmikuuta 2000 1 269/300 Presidentinvaali 2005 8. helmikuuta 2005 1 Károlos Papoúlias 279/300 Presidentinvaali 2010 3. helmikuuta 2010 1 266/300 Presidentinvaali 2014–2015 17. joulukuuta 2014 – 18. helmikuuta 2015 4 Prokópis Pavlópoulos 233/300 Presidentinvaali 2020 22. tammikuuta 2020 1 Katerína Sakellaropoúlou 261/300 == Lähteet == *
Kreikan presidentinvaali 1924

Kreikan presidentinvaali 1924 järjestettiin Kreikan toisen tasavallan alkuvaiheessa 25. maaliskuuta 1924. Äänestys suoritettiin Kreikan parlamentissa. Parlamentti sekä lakkautti Kreikan monarkian että valitsi presidentiksi Pávlos Kountouriótisin. Monarkian lakkauttaminen vahvistettiin myöhemmin kansanäänestyksessä 13. huhtikuuta samana vuonna. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Nimi Äänet Pávlos Kountouriótis 259 Elefthérios Venizélos 3 Aléxandros Papanastasíou 1 Geórgios Filáretos 1 Vasíleios Zachárof 1 Tyhjiä 44 Yhteensä 309 == Lähteet == 1924 Luokka:Vuoden 1924 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1926

Kreikan presidentinvaali 1926 järjestettiin Kreikan toisen tasavallan aikana 4. ja 11. huhtikuuta 1926. Siinä valittiin uusi Kreikan presidentti Pávlos Kountouriótisin seuraajaksi. Kreikka oli tuolloin virkaatekevän presidentin Theódoros Págkaloksen johtama diktatuuri. Págkalos oli itse ehdolla vaalissa. Vastaehdokkaana oli Konstantínos Demertzís, joka vetäytyi ennen vaalipäivää, mutta hänen nimensä säilyi ehdokasluettelossa. Págkalos voitti vaalit 93,3 prosentin ääniosuudella. Aikaisempi presidentti Kountouriótis sai kuitenkin vallan vastavallankaappauksessa 22. elokuuta samana vuonna. Vaali on ainoa, jossa Kreikan presidentti on valittu suoralla kansanvaalilla. Vaali järjestettiin kaksiosaisena niin, että 4. huhtikuuta äänestettiin 12 prefektuurissa ja 11. huhtikuuta lopuissa 23 prefektuurissa. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Nimi Äänet Määrä % Theódoros Págkalos 93,31 Konstantínos Demertzís 6,69 Yhteensä 100,0 == Lähteet == 1926 Luokka:Vuoden 1926 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1929

Kreikan presidentinvaali 1929 järjestettiin Kreikan toisen tasavallan aikana 14. joulukuuta 1929. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti Pávlos Kountouriótisin seuraajaksi. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Aléxandros Zaḯmis. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Nimi Ääniä Aléxandros Zaḯmis 257 Geórgios Kafantáris 22 Themistoklís Sofoúlis 6 Pávlos Kountouriótis 2 Aléxandros Papanastasíou 1 ”Romanós” (Áthos Romános?) 1 Tyhjiä 38 Ääniä yhteensä 327 Äänestäneitä senaattoreita 120:stä 101 Äänestäneitä parlamentaarikkoja 250:stä 226 == Lähteet == 1929 Luokka:Vuoden 1929 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1934

Kreikan presidentinvaali 1934 järjestettiin Kreikan toisen tasavallan aikana 19. lokakuuta 1934, ja se oli toisen tasavallan viimeinen presidentinvaali. Vaalissa valittiin Kreikan presidentti, ja valinnan suoritti Kreikan parlamentti. Presidentiksi valittiin jatkokaudelle istuva presidentti Aléxandros Zaḯmis. Zaḯmisin toinen kausi jäi kesken, sillä tasavalta lakkautettiin kansanäänestyksen jälkeen jo vuonna 1935, jolloin palattiin monarkiaan. Tuolloin sijaishallitsijaksi nousi Geórgios Kondýlis ennen Yrjö II:n paluuta kuninkaaksi. Seuraava presidentinvaali oli Kreikan kolmannen tasavallan ensimmäinen eli vuoden 1974 presidentinvaali. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Nimi Ääniä Aléxandros Zaḯmis 197 muut ehdokkaat tai tyhjiä 132 Ääniä yhteensä 329 == Lähteet == 1933 Luokka:Vuoden 1933 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1974

Kreikan presidentinvaali 1974 järjestettiin Kreikan sotilasjuntan kaatumisen jälkeen 18. joulukuuta 1974. Vaalissa valittiin väliaikainen Kreikan presidentti, jonka oli tarkoitus toimia virassa vain uuden perustuslain voimaantuloon saakka. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Michaíl Stasinópoulos. Presidentinvaali järjestettiin parlamenttivaalien 17. marraskuuta 1974 ja monarkian lakkauttaneen kansanäänestyksen 8. joulukuuta 1974 jälkeen. Vaalissa Stasinópoulos valittiin Kreikan kolmannen tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi, ja hän vannoi virkavalansa heti vaalipäivänä. Seuraava presidentinvaali, vuoden 1975 presidentinvaali, järjestettiin jo 19. kesäkuuta 1975. Tällöin valittiin vakituiseksi presidentiksi ensimmäiselle kokonaiselle viisivuotiskaudelle Konstantínos Tsátsos. Edellinen presidentinvaali oli ollut vuoden 1933 presidentinvaali Kreikan toisen tasavallan aikana. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Ääni Tukipuolueet Äänimäärä 1\. kierros 18\. joulukuuta 1974 Michaíl Stasinópoulos Uusi demokratia 206 Paikalla 74 Tyhjää 8 Hylättyjä 3 Poissa 9 Yhteensä 300 Valintaan vaadittuja ääniä 200 == Lähteet == 1974 Luokka:Vuoden 1974 vaalit
U.S. Route 1

U. S. Route 1 (US 1) on pohjois–eteläsuuntainen 2 369 mailia (3 813 km) pitkä tie Yhdysvaltojen itärannikolla. Tien vieressä kulkee uudempi Interstate 95 -tie. U. S. Route 1 alkaa Key Westistä Floridasta ja päättyy Fort Kentiin Maineen. Tie kulkee muun muassa valtion pääkaupungin, Washington DC:n kautta. Luokka:Floridan tiet
Kreikan presidentinvaali 1975

Kreikan presidentinvaali 1975 järjestettiin 19. kesäkuuta 1975. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 1975–1980. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Konstantínos Tsátsos. Vaalissa valittiin seuraaja presidentti Michaíl Stasinópoulokselle, joka oli toiminut Kreikan kolmannen tasavallan ensimmäisenä mutta väliaikaisena presidenttinä demokratian palauttamisen jälkeen, 18. joulukuuta 1974 lähtien. Uudet vaalit järjestettiin uuden perustuslain tultua voimaan. Tsátsos tuli valituksi jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan 210 ääntä, kun valintaan vaadittiin vähintään 200 ääntä. Hän vannoi virkavalansa 19. heinäkuuta 1975. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Ääni Tukipuolueet Äänimäärä 1\. kierros 19\. kesäkuuta 1975 Konstantínos Tsátsos Uusi demokratia 210 Panagiótis Kanellópoulos Keskustaunioni – Uudet voimat 65 Tyhjää Pasok, Yhdistynyt vasemmisto 20 Poissa 5 Yhteensä 300 Valintaan vaadittuja ääniä 200 == Lähteet == 1975 Luokka:Vuoden 1975 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1980

Kreikan presidentinvaali 1980 järjestettiin 23. huhtikuuta – 5. toukokuuta 1980. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 1980–1985. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Konstantínos Karamanlís. Vaalissa valittiin seuraaja presidentti Konstantínos Tsátsokselle. Valintaan tarvittiin kolme kierrosta. Karamanlís sai tukea puolueeltaan Uudelta demokratialta, kun taas Pasok pidättäytyi vaalista ja äänesti vain ”paikalla”, ja muun muassa Kreikan kommunistinen puolue äänesti tyhjää. Muut ehdokkaat saivat hajaääniä. Karamanlís valittiin kolmannella kierroksella, jolloin ylitti tuossa vaiheessa vaaditun 180 äänen rajan saamalla 183 ääntä. Hän vannoi virkavalansa 15. toukokuuta 1980. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Ääni Tukipuolueet Äänimäärä 1\. kierros 23\. huhtikuuta 1980 2\. kierros 29\. huhtikuuta 1980 3\. kierros 5\. toukokuuta 1980 Konstantínos Karamanlís Uusi demokratia 179 181 183 Geórgios Mylonás Demokraattisen sosialismin puolue 4 3 3 Leonídas Kýrkos Kreikan sisäinen kommunistinen puolue 1 1 1 Faídon Veglerís Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto 1 1 1 Nikítas Venizélos Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto 3 – – Ilías Ilioú Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto 1 – – Stélios Papathemelís Sitoutumaton – 1 – Ioánnis Zígdis Yhdistynyt demokraattinen vasemmisto – – 4 Paikalla Pasok 92 97 94 Tyhjää Kreikan kommunistinen puolue 15 13 12 Poissa 4 3 2 Yhteensä 300 300 300 Valintaan vaadittuja ääniä 200 200 180 == Lähteet == 1980 Luokka:Vuoden 1980 vaalit
Kreikan presidentinvaali 1985

Kreikan presidentinvaali 1985 järjestettiin 17. maaliskuuta – 29. maaliskuuta 1985. Vaalissa valittiin uusi Kreikan presidentti viisivuotiskaudelle 1985–1990. Valinnan suoritti Kreikan parlamentti, ja presidentiksi valittiin Chrístos Sartzetákis. Vaalissa valittiin seuraaja presidentti Konstantínos Karamanlísille, jonka erottua virkaatekevänä presidenttinä oli toiminut Ioánnis Alevrás. Valintaan vaadittiin kolme kierrosta. Sartzetákisia tukivat Pasok ja Kreikan kommunistinen puolue, kun taas Uusi demokratia pidättäytyi äänestämästä ja äänesti vain ”paikalla”. Sartzetákis sai kolmannella kierroksella juuri tuossa vaiheessa vaaditun vähimmäisäänimäärän 180, ja tuli valituksi. Hän vannoi virkavalansa 29. maaliskuuta 1985. == Tulokset == Vaalin tulokset olivat: Ääni Tukipuolueet Äänimäärä 1\. kierros 17\. maaliskuuta 1985 2\. kierros 23\. maaliskuuta 1985 3\. kierros 29\. maaliskuuta 1985 Chrístos Sartzetákis Pasok, Kreikan kommunistinen puolue 178 185 180 Paikalla Uusi demokratia 113 110 112 Tyhjää/Hylätty 6 4 6 Poissa 3 1 2 Yhteensä 300 300 300 Valintaan vaadittuja ääniä 200 200 180 == Lähteet == 1985 Luokka:Vuoden 1985 vaalit