EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Värälä

Värälä on kylä ja Kouvolan tilastollinen pienalue Elimäen suuralueella, Korian kaupunginosassa. Värälässä sijaitsee myös samanniminen kartano. Kaarle IX lahjoitti Elimäen neljänneksen ja samalla Värälän kartanon vuonna 1608 ikuiseksi rälssiksi Henrik Wreden puolisolle Gertrud von Ungernille. Värälässä solmittiin Ruotsin ja Venäjän välinen Värälän rauha vuonna 1790. Sopimukseen kuului, että maiden välinen raja säilyi ennallaan. Paikalle on pystytetty muistokivi. Kartanon nykyinen päärakennus on valmistunut 1870-luvulla.WSOY Iso tietosanakirja 10, s. 341, WSOY 1997 ISBN 951-0-20163-4 Värälän rauhankivi sijaitsee lähellä Sikomäkeä, jota on aikaisemmin kutsuttu Kuninkaanvuoreksi siksi, että Kustaan sodan aikana uskottiin Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n komentopaikan sijainneen siellä. Hän oli tullut johtamaan sotatoimia 9. kesäkuuta 1789. Värälään oli varustettu sotilaleiri, missä oli muun muassa valleja ja tykkipatteri. Värälän rauhankivessä on veistettynä tieto, että Värälän rauha olisi solmittu 19. elokuuta 1790 (sopimuksen ratifiointi Värälässä sopimusasiakirjan mukaan), mutta yleisissä historianteoksissa viitataan päivään 14. elokuuta 1790 (rauhan solmiminen). Ruotsin kuningaskuntaa Värälän rauhanneuvotteluissa edusti Gustav Mauritz Armfelt ja Venäjän keisarikuntaa Otto Ingerström. Joidenkin lähteiden mukaan rauhan sopimusasiakirjat vaihdettiin juhlallisesti 20. elokuuta 1790 Värälässä, Rauhan temppeliksi kutsutussa väliaikaisessa kahdeksanpylväisessä paviljongissa. == Lähteet == Luokka:Suomen kartanot Luokka:Elimäen kylät
Pertti Palm

Pertti Palm on suomalainen laulaja joka, teki yhden pitkäsoiton Kiss- levymerkillehttp://www.suomalaisenmusiikinhistoria.fi/albumi/825646688517 . ==Diskografia== * Verikihlat (1974) Polarvox ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon
F-liitin

F-liitin on RF-liitin, jota käytetään melko yleisesti eritoten TV-tekniikassa koaksiaalikaapelien liittämiseksi jaottimiin ym. laitteisiin. Se on kehitetty 1950-luvulla ja on mahdollisesti toiseksi vanhin vielä yleisessä käytössä oleva RF-liitin. Se on säilyttänyt suosionsa, koska se on edullinen ja varmatoiminen ja sillä on hyvät ominaisuudet useamman gigahertsin taajuuksiin asti. Sen kanssa käytetään massiivisella keskijohtimella varustettua kaapelia. F-liitintä käytetään yleisemmin rakennuksen kiinteässä kaapeloinnissa ja IEC- antenniliitintä vastaanottimen liittämiseen asunnon antennirasiaan. Kuitenkin esimerkiksi satelliittivastaanottimeen antennikaapeli liitetään nykyään useimmiten F-liittimellä. Uros-F-liitin on lähinnä metallinen kuori, joka koostuu kahdesta toisiinsa nähden vapaasti pyörivästä kierreosasta. Pitkä kierreosa toimii liittimen runkona ja vedonpoistimena, ja se pyöritetään kuorittuun kaapelin päähän niin, että se saa hyvän kontaktin vaippajohtimeen. Kaapelin keskijohdin jää pilkistämään liittimen läpi lyhyen kierreosan puolelta ja toimii liittimen keskikoskettimena. Lyhyt kierreosa toimii vaippakoskettimena ja lukitsee liittimen naarasliittimeen. Naarasliitin on yleensä laiterungossa ja saattaa olla samaa valua laiterungon kanssa. Naarasliittimessä vaippakoskettimena toimii sen ulkokierre, jolle urosliittimen lyhyt kierreosa pyöritetään. Keskikoskettimena naarasliittimessä on rakokosketin, jonka sisään kaapelin keskijohdin työnnetään. F-liittimen kiinnittämiseksi kaapeliin ja naarasliittimeen ei tarvita erikoistyökaluja (vertaa esimerkiksi BNC-liitin, jonka liittämiseksi kaapeliin tarvitaan tavallisesti erityinen puristustyökalu). F-urosliittimestä on olemassa puristettava malli, jonka pitkässä osassa ei ole kierrettä vaan hampaat, jotka pureutuvat kaapelin kuoreen, kun liitin puristetaan. Helppoutensa vuoksi kierrettävä malli on kuitenkin yleisemmin käytetty ja tavallisimmin kuluttajille myyty. Kierrettävä liitin voidaan myös sen rikkouduttua helposti poistaa ja korvata uudella lyhentämättä kaapelia enempää kuin on tarpeen, että paljasta keskijohdinta saadaan tarpeeksi esille. Myös pehmeällä keskijohtimella varustettuja kaapeleita varten on F-urosliittimiä. Tämän tyyppisessä liittimessä on kiinteä keskikosketin, johon keskijohdin yhdistetään puristamalla tai juottamalla. Liittimen runko kiinnitetään kaapeliin puristamalla ja sitä käytetään enimmäkseen teollisesti kootuissa valmiissa kaapeleissa. Luokka:Sähköliittimet
Siideripissis

Siideripissis on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen soolouransa neljänneltä, Yhdestä puusta-studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki albumin kolmantena singlenä 21. toukokuuta 2012. Jukka Poika on sanonut kappaleen sanojen kertovan hänen seurustelukumppanistaan sekä siitä miten heidän suhteensa alkoi. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa samana päivänä singlen kanssa. Kappale ei päässyt lainkaan single- tai soittolistalle, mutta latauslistalla se saavutti 10. sijan. == Kappaleet == Digitaalinen lataus # ==Listasijoitukset== Lista Sijoitus Singlelista - Latauslista 10 Radiolista - ==Lähteet== Luokka:Jukka Pojan kappaleet Luokka:Vuoden 2012 kappaleet
Kanelipuodit ja muita kertomuksia

Kanelipuodit ja muita kertomuksia on kokoelma, joka sisältää puolanjuutalaisen kirjailijan Bruno Schulzin tuotannon Tapani Kärkkäisen suomennoksena. Antologian on julkaissut Basam vuonna 2013. Teos on suomennettu Schulzin koottujen proosateosten tieteellisestä editiosta Opowiadania: wybór esejów i listówKanelipuodit ja muita kertomuksia, Finna.fi, viitattu 9.9.2021. Teos sisältää Schulzin eläessä julkaistut kaksi novellikokoelmaa Kanelipuodit (Sklepy cynamonowe, 1934) ja Kuolinilmoituksen sanatorio (Sanatorium pod Klepsydrą, 1937). Mukaan on otettu lisäksi neljä novellia, jotka on julkaistu aiemmin vain ajan kirjallisuus- ja kulttuurilehdissä. Juri Nummelin luonnehtii teoksen julkaisua kulttuuriteoksi.Juri Nummelin, Kanelipuodit ja muita kertomuksia, Kiiltomato.net 24.3.2014, viitattu 9.9.2021 Uuden käännöksen ansiosta Schulzin tulkinta muuttuu merkittävällä tavalla. Aiemman kokoelman, antologian Krokotiilikuja, Aarno Peromies suomensi välikielen kautta, ja sitä leimaa saksan kautta tulleen koukeroisuuden vuoksi tunnelma, joka saa pitämää Schulzia kauhukirjailijana. Uuden käännöksen ansiosta Nummelin luonnehtii Schulzia ”metamorfoosien surrealistiseksi kronikoitsijaksi”. Suomentaja Tapani Kärkkäinen sanoo, etteivät kertomukset ole novelleja eivätkä erillisiä tarinoita vaan toisiinsa liittyviä välähdyksiä samasta maailmasta.Tapani Kärkkäinen, Bruno Schulz, Suomentajan sivusto, viitattu 9.9.2021 Teoksessa on kertomusten lisäksi Virpi Hämeen-Anttilan artikkeli "Metaforien ja muodonmuutosten mestari" ja suomentajan jälkisanat. ==Novellit== * Toinen syksy * Heinäkuun yö * Eläkeläinen * Traktaatti mallinukeista, jatkoa * Kevät * Koettelemus * Nerouden aika * Mallinuket * Linnut * Isän viimeinen pako * Krokotiilikatu * Pyrstötähti * Unelmien tasavalta * Kuollut kausi * Vihuri * Huippusesongin yö * Traktaatti mallinukeista, viimeinen osa * Nimrod * Isänmaa * Edzio * Karol-eno * Yksinäisyys * Elokuu * Torakat * Pan * Kanelipuodit * Kirja * Kuolinilmoituksen sanatorio * Isäni liittyy palokuntaan * Traktaatti mallinukeista eli Toinen Genesis * Dodo * Syksy ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kirjat Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Puolalaiset kirjat
Kuolinilmoituksen sanatorio

Kuolinilmoituksen sanatorio () on vuonna 1936 ilmestynyt Bruno Schulzin toinen novellikokoelma. Kokoelman kertomukset on julkaistu suomeksi teoksessa Kanelipuodit ja muita kertomuksia (Basam Books, 2013) Tapani Kärkkäisen kääntäminä. == Sisältö == * Kirja * Nerouden aika * Kevät * Heinäkuun yö * Isäni liittyy palokuntaan * Toinen syksy * Kuollut kausi * Kuolinilmoituksen sanatorio * Dodo * Edzio * Eläkeläinen * Yksinäisyys * Isän viimeinen pako == Suomennos == Kanelipuodit ja muita kertomuksia -teoksessa on julkaistu käännös myös Schulzin ensimmäisestä kertomuskokoelmasta Kanelipuodit (1933) sekä neljä erillistä novellia. Teos on kuvitettu Schulzin piirroksin ja siinä on Virpi Hämeen-Anttilan esipuhe sekä suomentajan jälkisanat ja viitteet. Käännös on tehty Schulzin koottujen proosateosten kriittisestä laitoksesta Opowiadania: Wybór esejów i listów. Osa Kuolinilmoituksen sanatorion ilmestyi vuonna 1965 valikoimassa Krokotiilikuja Aarno Peromiehen välikielen kautta saksasta kääntäminä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Tapani Möttönen: Arkihämärän suulas mystikko. Voima 9/2013. * Heikki Romppainen: Kanelipuotien Puolassa. Satakunnan kansa 11.12.2013. Luokka:Puolalaiset kirjat Luokka:Novellikokoelmat Luokka:Maaginen realismi Luokka:Vuoden 1936 kirjat
Carl Fredrik von Burghausen

Carl Fredrik von Burghausen (20. maaliskuuta 1811 Kirkkonummi – 17. helmikuuta 1844 Tukholma) oli suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija. Von Burghausenin vanhemmat olivat kapteeni Karl Gustaf von Burghausen (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Fredrika Nordberg. Von Burghausen kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän oli maanmittausoppilaana 1832. Von Burghausen työskenteli Helsingfors Morgonblad-lehden toimituksessa. Hän julkaisi yhdessä H. G. Piponiuksen kanssa vuonna 1840 kirjallista lehteä Wanadis. Dikt och sanning, joka ilmestyi kuitenkin vain puolen vuoden ajan. Von Burghausen muutti Ruotsiin 1841. Ruotsissa hän julkaisi salanimellä Paavo Suomalainen kaksi pamflettia, jotka käsittelivät Suomen asemaa Venäjän yhteydessä. Hän alkoi julkaista myös Tukholman kaupungin historiaa käsittelevää teossarjaa, josta ehti kuitenkin ilmestyä vain ensimmäinen osa ennen von Burghausenin kuolemaa. == Teoksia == * Ett och annat om Finland. Stockholm 1842 (salanimellä Paavo Suomalainen) * Stockholm, dess historia och topografi samt beskrifning etc. 1842 * Ett och annat om Finland : tillökt med censuren, Sveriges ställning till Ryssland och thronföljarens besök. Stockholm 1843 (salanimellä Paavo Suomalainen) * Bruno : novell. 1853, kirjoitettu yhdessä A. G. Ingeliuksen kanssa. == Lähteet == * Luettu 15.12.2013. * Svenskt Biografiskt Lexicon : Carl Fredrik von Burghausen * Arno Forsius : Adolf Iwar Arwidsson – katsaus kansallisen herättäjän elämänvaiheisiin == Aiheesta muualla == * Von Burghausenin elämäkerta Kansallisbiografiassa Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Suomenruotsalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1811 syntyneet Luokka:Vuonna 1844 kuolleet
Miss Valko-Venäjä

Miss Valko-Venäjä on valkovenäläinen kauneuskilpailu. Se on järjestetty vuodesta 1998 lähtien kerran kahdessa vuodessa. Sen ovat voittaneet Svetlana Kruk (1998), Anna Stytšinskaja (2000), Olga Nevdah (2002), Olga Antropova (2004), Jekaterina Litvinova (2006), Olga Hižinkova (2008), Ljudmila Jakimovitš (2010) ja Julia Skalkovitš (2012).Telegraf.by: "Miss Belarus" - Girls from Provinces? == Lähteet == Luokka:Kauneuskilpailut Luokka:Valkovenäläinen kulttuuri
Jitzhak Katzenelson

Jitzhak (Jishaq, Isaac) Katzenelson (1. heinäkuuta 1886 – 3. toukokuuta 1944) oli venäläissyntyinen hepreankielinen kirjailija ja runoilija, joka kirjoitti myös jiddišiksi. Hän asui pikkulapsesta alkaen Puolassa Łódźissa. Toisen maailmansodan aikaan hän päätyi Varsovan gettoon. Häntä pidetään nykyaikaisen hepreankielisen näytelmäkirjallisuuden perustajana, ja hänen näytelmänsä Anu hajim umetim oli ensimmäinen Moskovassa esitetty hepreankielinen näytelmä. Hän perusti Varsovaan hepreankielisen teatterin.Facta2001, WSOY 1981, 8. osa, palsta 111 Hänet tunnetaan myös runoelmastaan Laulu murhatusta juutalaisesta kansasta (Dos lid fun ojsgehargeten jidišen folk), jonka hän viimeisteli Auschwitzissa Katzenelson kuoli monien vaiheiden jälkeen Auschwitzissä.Jewish Virtual Library == Lähteet == Luokka:Venäläiset kirjailijat Luokka:Holokaustissa kuolleet Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Luettelo Suomen lauttausyhdistyksistä

Tämä on epätäydellinen luettelo suomalaisista uitto- ja lauttausyhdistyksistä. == Uitto ja lauttausyhdistys == Järjestö Järjestö Järjestö Järjestö Järjestö Uitto- ja lauttausyhdistys Toiminta-alue Toimintavuodet Kokemäenjoen Uittoyhdistys Kokemäenjoen vesistö 1876–1986 Valkiakosken lauttausyhdistys Valkiakosken uittoväylä 1922–42 Mikkelin - Louhiveden lauttausyhdistys Mikkeli-Louhivesi-Saimaa 1929–38 Iijoen lauttausyhdistys Iijoki 1891–1912 Oulujoen tukinhakkaus- ja lauttausyhdistys Oulujoki 1881–1913 Pohjois-Karjalan Uittoyhdistys 1886–1986 Kymin lauttausyhtiö Kymin väliaikainen lauttausyhdistys Kymin lauttausyhdistys Kymin uittoyhdistys Kymijoki 1873–1908 1908–1915 1915–1945 1945–1966 Pielisjoen lauttausyhdistys Pielisjoki Salmin lauttausyhdistys Salmi 1915– Jänisjärven lauttausyhdistys Kymijoki 1913– == Lähteet == Lauttausyhdistyksistä Lauttausyhdistyksistä
Edward Walter Maunder

Edward Walter Maunder (12. huhtikuuta 1851 Lontoo – 21. maaliskuuta 1928) oli englantilainen tähtitieteilijä, joka muistetaan tekemistään auringonpilkkututkimuksistaan. ==Perhetausta ja opinnot== Maunder syntyi kuopukseksi pastorin perheeseen Lontoossa 1851. Hän opiskeli Lontoon King’s Collegessa, mutta ei koskaan valmistunut. Opiskelujensa aikana hän työskenteli pankissa rahoittaakseen opintonsa. ==Työura== Vuonna 1873 Maunder alkoi työskennellä apulaisena Greenwichin kuninkaallisessa observatoriossa. Hänen mukaansa on nimetty Maunderin minimi, vuosina 1645–1715 vallinnut kausi, jolloin auringonpilkut olivat hyvin harvinaisia. ==Kirjallinen tuotanto== * * Maunder, E. Walter (1900). The Royal Observatory, Greenwich —Original publication: London: The Religious Tract Society * * * * * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Englantilaiset tähtitieteilijät Luokka:Vuonna 1851 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Helmers Pavasars

Helmers Pavasars (19. toukokuuta 1903 – 12. kesäkuuta 1998) oli latvialaissyntyinen säveltäjä. Hänen opettajiinsa kuuluivat Jāzeps Vītols ja Jānis Mediņš. Hän asui ja työskenteli vuodesta 1954 lähtien Lontoossa. Pavasars toimi paitsi säveltäjänä, myös urkurina, kapellimestarina, kuoronjohtajana, luennoitsijana ja viulunsoiton opettajana. Säveltäjänä hän painotti kamarimusiikkia, ja lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu kuoroteoksia sekä vähän kantaatteja ja musiikkia uruille.Latvijas Mūzikas informācijas centrs: Pavasars, Helmers Pavasars pakeni Latviasta vuonna 1944 ja työskenteli tämän jälkeen Saksassa ennen Lontooseen siirtymistään. Yhdistyneessä kuningaskunnassa Pavasars toimi Latvialaisten laulujuhlien pääkapellimestarina vuosina 1958, 1961 ja 1967. Lisäksi hän johti vastaavaa festivaalia Hampurissa vuonna 1964. Hänestä tehtiin Latvian musiikkiakatemian kunniaprofessori. == Lähteet == Luokka:Latvialaiset säveltäjät Luokka:Latvialaiset urkurit Luokka:Latvialaiset kapellimestarit Luokka:Latvialaiset kuoronjohtajat Luokka:Vuonna 1903 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Circuit bending

Circuit bending tarkoittaa valmiin, ääntä tuottavan laitteen kuten elektronisen soittimen, lelun tai muun vastaavan piirien muokkausta tavalla, joka muuttaa sen toimintaa ja tuottamaa ääntä. Circuit bendingiin kuuluu myös uusien kytkimien ja esimerkiksi potentiometrien lisääminen valmiisiin soittimiin. Circuit bendingissä puhtaimmillaan korostetaan sattuman merkitystä ja soitinta muokkaamaan lähdettäessä ei läheskään aina tiedetä millainen lopputulos tulee olemaan. Usein bendauksen tavoitteena on saada laite toimimaan "väärin". Matalajännitteiset laitteet, kuten efektit, syntetisaattorit ja lelut ovat erityisen suosittuja bendauksen kohteita. Läheskään kaikki elektroniset soittimet, muista ääntä tuottavista laitteista puhumattakaan, eivät sovellu bendaukseen. Bendaus on pitkälti elektroniikassa kouluttamattomien kokeellisten muusikoiden kehittämä ja harjoittama laji. Bendausta tehdään kierrätyslaitteille tai halvoilla soittimilla ja leluilla. Laitteen tai soittimen tuhoamisen riski on yleensä läsnä. Laitteen sisuksia käsiteltäessä tai modifikoitua laitetta kokeiltaessa voi myös loukata itsensä, varsinkin jos ääntä tuotetaan ihmisen kosketuksen avulla. Juuri tästä syystä hyvin harvoin bendataan laitteita, jotka saavat virtansa AC-verkosta. Modifikaatioihin käytetään yleisiä elektroniikkatyökaluja, kuten juottimia, ruuvitalttoja, kaapeleita ja muita vastaavia. Bendauksen merkittävimpänä pioneerina pidetään 1960-luvulla toiminutta Reed Ghazalaa. Hänen pieni, lelumainen transistorivahvistimensa meni oikosulkuun joutuessaan kosketuksiin samassa laatikossa olleen metalliesineen kanssa. Oikosulku sai vahvistimeen päästämään outoja ja odottamattomia ääniä. Jalostettuaan prosessia toisinnettavaan suuntaan, Ghazala antoi sille circuit bending -nimen, vaikka ei ollut omien sanojensakaan mukaan ensimmäinen sitä harjoittanut. Suomessa tunnetuin circuit bendingiä laajalti tuotannossaan käyttävä ryhmä on Kokeellisen elektroniikan seura KOELSE. == Lähteet == * Elektroniikkaromusta saa tuunattua vaikka soittimia, 21.11.2013. Yle.fi * Kokeellisen elektroniikan seura. Facebook. == Aiheesta muualla == Luokka:Musiikilliset alakulttuurit Luokka:Sähköiset soittimet
Kristian Rasinaho

Kristian Rasinaho (s. 11. huhtikuuta 1993 Tamperehttp://u18men.fibaeurope.com/en/cid_2bqXUaQOJwYn9c2ymJyFx0.playerID_77817.compID_8aYeHlfuGF- mF5IqO8aFH1.season_2011.roundID_7860.teamID_281.html ) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa I-divisioona A:ssa pelaavaa Tampereen Pyrintö II:sta. Hän pelaa myös ajoittain seuran edustusjoukkueessa. == Ura == Rasinaho on edustanut koko uransa kasvattajaseuraansa Pyrintöä. Hän nousi miesten reservijoukkueeseen kaudeksi 2011–2012 ja teki kaksivuotisen pelaajasopimuksen seuran edustusjoukkueen kanssa.http://pyrinto.fi/nuorta-verta-pyrinnon- miehistoon/ Hän on kuulunut Pyrintö II:n vakipelaajiin. Miesten edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä helmikuussa 2012 Korihaita vastaan. Seuraavalla kaudella hän pelasi Korisliigassa kolmessa ottelussa, joista Namika Lahtea vastaan hän teki neljä pistettä. Kaudella 2013–2014 Rasinaho pelasi jälleen Korisliigassa ja myös Baltian liigassa, jossa hän myös onnistui korinteossa.Baltic Basketball Leaguehttp://www.basket.fi/sarjat/pelaajat/pelaaja/?player_id=1227&season;_id=87281 Ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa pelannut Pyrintö sijoittui neljänneksi, ja Korisliigan runkosarjan se voitti uudella voittoennätyksellä. Kausi päättyi Pyrinnön historian kolmanteen ja Rasinahon ensimmäiseen Suomen mestaruuteen. Rasinaho pelasi 19 B-nuorten ja 11 A-nuorten maaottelua.Maajoukkueprofiili == Saavutukset == * Suomen mestaruus 2014 * Baltian liigan neljäs sija 2014 == Tilastot == === Runkosarja === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2011–2012 Tampereen Pyrintö Korisliiga 1 – – – – – – – 1,0 – – – – 2012–2013 Tampereen Pyrintö Korisliiga 3 100,0 % 0,0 % – – 0,3 0,3 – – 0,3 – 1,3 4 2013–2014 Tampereen Pyrintö Korisliiga 5 66,7 % – – – – – 0,2 – – – 0,8 4 2013–2014 Tampereen Pyrintö Baltian liiga 1 66,7 % 0,0 % – 2,0 – 2,0 – – – – 4,0 4 Yhteensä Yhteensä Korisliiga Yhteensä Yhteensä Baltian liiga === Pudotuspelit === Kausi Joukkue Sarja O 2P % 3P % 1P % HL PL LEV S M R T PTS PTS YHT 2013–2014 Tampereen Pyrintö Korisliiga 3 – 0,0 % – – – – – – – – – – Yhteensä Yhteensä Korisliiga *O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä == Lähteet == * Kristian Rasinaho Suomen Koripalloliitto * Maajoukkueprofiili Suomen Koripalloliitto * Kristian Rasinaho Baltic Basketball League * Kristian Rasinaho basketball profile eurobasket.com === Viitteet === Luokka:Suomalaiset koripalloilijat Luokka:Vuonna 1993 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Akka (tunturi)

Akka (saameksi Áhkká) on vuori Jällivaaran kunnassa Norrbottenin läänissä, Ruotsissa. Sen korkein huippu Stortoppen on 2 015 metriä merenpinnan yläpuolella. Akka sijaitsee Stora Sjöfalletin kansallispuistossa ja on sen korkein vuori. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin vuoret Luokka:Tunturit Luokka:Jällivaaran kunta Luokka:Skandit
Fredman Group

Fredman Group (aiemmin Eskimo Finland Oy) on vuonna 1997 perustettu suomalainen yritys, joka valmistaa kotikokeille ja ammattilaisille keittiötarvikkeita ja pakkausratkaisuja. Yritys vaihtoi nimensä vuonna 2016 Fredman Group Oy:ksi. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Espoossa ja tehdas Rauman Lapissa. Fredman Group työllistää Suomessa lähes 80 työntekijää. Fredmanin tuotemerkkejä ovat Fredman, Elmu®, Carita® ja Comple®. == Yhtiön johto == Konsernin toimitusjohtajana toimii 1. lokakuuta 2020 alkaen Per- Henrik Hagberg. == Tytäryhtiöt == Fredman Group -konserniin kuuluu kaksi tytäryhtiötä: 1. heinäkuuta 2016 aloittaneet Fredman Professional Kitchen Oy ja Fredman Operations Oy. == Historia == Fredman Groupin juuret ulottuvat vuoteen 1937, jolloin perustettiin Euran Paperi Oy. 1940-luvulla Euran Paperin jalostustehdas siirtyi osaksi A. Ahlström Osakeyhtiötä. Christian Fredman perusti vuonna 1981 paperi- ja kertakäyttötuotteita tarjoavan Certix Ky:n, jonka hän myi vuonna 1991 A. Ahlström Oy:lle. Vuonna 1997 Fredman osti A. Ahlströmiltä Ahlström Kuluttajatuotteet Oy:n, jonka nimi muuttui Euran Kuluttajatuoteet Oy:ksi. Vuonna 2002 yrityksen nimi muuttui Euracon Oy:ksi, ja samana vuonna Fredmanin pojat Peter ja Clas Fredman tulivat mukaan yrityksen toimintaan. Vuonna 2008 yrityksessä tehtiin sukupolvenvaihdos, minkä yhteydessä Christian Fredman nimitettiin Euracon Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi ja veljekset alkoivat johtaa yritystä. Yrityksen nimi muuttui vuonna 2013 Eskimo Finland Oy:ksi. Vuonna 2016 yritykselle annettiin nimeksi perheen sukunimi. Syntyi Fredman Group ja sen kaksi tytäryhtiötä, Fredman Professional Kitchen Oy ja Fredman Operations Oy. Maaliskuussa 2024 Fredman kertoi keskittyvänsä tuoteliiketoimintaan ja siirtävänsä Chefstein- palveluliiketoiminnan CGI:lle. Fredman Group Oy:lle tuli myös uusi pääomistaja Korona Invest. == Tuotteet == Fredman Group Oy kehittää ja valmistaa koti- ja ammattikeittiötuotteita ruoan valmistamiseen, kuljetukseen ja säilytykseen sekä keittiön puhdistamiseen. Eskimo-tuotemerkki jäi historiaan alkuvuonna 2020. Siitä alkaen yritys on valmistanut tuotteita Fredman-brändillä kaikenlaisiin keittiöihin ja valikoiduille sopimusvalmistusasiakkaille. Yrityksen vastuullisuusvision mukaan tuotekehitys suunnataan uusiutuviin raaka-aineisiin ja kierrätettäviin loppumateriaaleihin. == Tunnustukset == Suomen Yrittäjien aluejärjestö Satakunnan Yrittäjät valitsi vuonna 2013 Eskimo Finlandin Satakunnan Vuoden yrittäjäksi. Fredman Food Tech -palvelukokonaisuus palkittiin Keskisuomalaisen järjestämässä suomalaisen ravintola-alan kilpailussa Innovaatio-sarjan voittajaksi vuonna 2019. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Fredman Groupin kotisivu Luokka:Suomalaiset elintarvikeyritykset
Ashtabulan siltaonnettomuus

Ashtabulan siltaonnettomuus on Yhdysvalloissa tapahtunut junaonnettomuus. Se tapahtui 29. joulukuuta 1876, jolloin Ashtabula-joen rautatiesilta romahti junan ylittäessä sitä. Edellisen päivän lumimyrskyn vuoksi kiskoilla oli paksut kinokset. Ohion edustajainhuoneen nimittämä tutkintalautakunta totesi raportissaan sillan olleen sortumiskunnossa viimeisten 11 vuoden ajan. Onnettomuuden jälkeen Ashtabulan kaupungin kasvu pysähtyi, kun taas Cleveland ja Lorain kasvoivat suurkaupungeiksi. Kuolleiden joukossa olivat laulaja Philip Bliss ja hänen vaimonsa.Peet, s. 183 Rautatieonnettomuudet olivat Yhdysvalloissa yleisiä 1800-luvulla, jolloin uusia rataosuuksia rakennettiin nopeasti ja halvalla. == Seuraukset == Siltayhtiön insinööri Charles Collins löydettiin kuolleena sängystään revolveri kädessä. Hänen oletettiin järkyttyneen syvästi onnettomuudesta ja tunteneen itsensä syylliseksi.Peet, s. 159-161 Tutkimusten perusteella poliisi piti kuolemaa kuitenkin murhana eikä itsemurhana. Siltaturma vauhditti Ashtabulan sairaalan rakentamista. Kymmenisen vuotta onnettomuuden jälkeen Lake Shore and Michigan Southern Railway -yhtiö siirtyi käyttämään höyrylämmitystä matkustajavaunuissa vaarallisten puun ja hiilen sijasta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ashtabulan piirikunta Luokka:Onnettomuudet Ohiossa Luokka:Siltojen sortumiset Luokka:Junaonnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:1800-luvun junaonnettomuudet Luokka:Vuoden 1876 onnettomuudet
Ville Louhela

Ville Louhela (s. 7. maaliskuuta 1991 Soini) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2015–2016 Mestaruusliigassa pelaavaa joensuulaista Pohjois-Karjalan Liiga-Rientoa. Pelipaikaltaan hän on hakkuri. Mestaruusliigan kaudet 2010–2013 Louhela pelasi Tampereen Isku-Volleyssa saavuttaen joukkueessa vuonna 2011 SM-pronssia ja Suomen Cupin voiton. Louhelan kasvattajaseura on eteläpohjalainen Soinin Tiikerit. Juniorivuosinaan Louhela pelasi Tiikereiden lisäksi Nurmon Jymyssä, Seinäjoki-Lentiksessä ja Viialan A-Volleyssä. Louhela opiskeli Kuortaneen urheilulukiossa Suomen lentopalloliiton valmennuskeskuksessa ja pelasi muiden opiskelijoiden kanssa lentopallon 1-sarjaa. Hänelle on kertynyt myös noin sata nuorten maaottelua. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Louhela pelasi 10. lokakuuta 2010 Isku-Volleyssa Saimaa Volleya vastaan. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Organoelohopeayhdisteet

Organoelohopeayhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät rakenteessaan elohopean ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organoelohopeayhdisteitä käytetään orgaanisessa synteesissä, mutta niiden käyttöä on pyritty vähentämään niiden suuren myrkyllisyyden vuoksi. Eräitä organoelohopeayhdisteitä, kuten tiomersaalia, merbromiinia eli elohopeakromia ja fenyylielohopea-asetaattia käytetään edelleen jonkin verran lääketieteessä.Albrecht Salzer: Organometallic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2010. Viitattu 16.12.2013Matthias Simon, Peter Jönk, Gabriele Wülf-Couturier & Stefan Halbach: Mercury, Mercury Alloys, and Mercury Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2006. Viitattu 16.12.2013 ==Rakenne, ominaisuudet ja valmistus== Organoelohopeayhdisteet ovat yksiä ensimmäisiä tunnettuja ja tutkituimpia organometalliyhdisteitä. Organoelohopeayhdisteet ovat tyypillisesti joko dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä, joita voidaan kuvata yleisellä kaavalla R2Hg tai monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannaisia, joita voidaan kuvata kaavalla RHgX, missä X on joko halogeeni tai epäorgaaninen tai orgaaninen happotähde. Dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet esiintyvät yleensä lineaarisina monomeereina. Moniin muihin organometalliyhdisteisiin verrattuna organoelohopeayhdisteet ovat suhteellisen pysyviä ja vähemmän reaktiivisia ja käyttäytyvät usein organopiiyhdisteiden tavoin. Erityisesti dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet ovat stabiileja ilmassa ja vedessä. Osa organometalliyhdisteistä myös liukenee veteen, mutta suurin osa on veteen liukenemattomia. Dialkyylielohopeajohdannaiset ovat tyypillisesti kirkkaita nesteitä tai matalan sulamispisteen omaavia kiinteitä aineita. Monoalkyylielohopeajohdannaiset ovat huoneenlämpötilassa kiinteitä. Tavanomaisin tapa valmistaa organoelohopeayhdisteitä on elohopea(II)kloridin ja Grignard-reagenssin välinen reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannainen, joka voi reagoida edelleen Grignard-reagenssin kanssa muodostaen dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä. :RMgCl + HgCl2 → RHgCl + MgCl2 :RHgCl + RMgCl → R2Hg + MgCl2 Diaryylielohopeayhdisteiden synteeseissä käytetty menetelmä on myös aromaattisten yhdisteiden reaktio elohopea-asetaatin kanssa. Muita organoelohopeayhdisteiden valmistusmenetelmiä ovat elohopeakloridin reaktio alkeenien, kanssa, jossa ei monista muista siirtymämetalleista poiketen muodostu metallin ja hiilen välistä π-sidosta vaan δ-sidos, alkyylihalogenidien ja elohopea-amalgaamin välinen reaktio ja sulfiinihappojen reaktiot elohopea(II)suolojen kanssa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Elohopeayhdisteet Luokka:Organometalliyhdisteet
Heikki Kinnunen (kävelijä)

Heikki Kinnunen (s. 5. marraskuuta 1976) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Raision Ryhtiä ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2001 lähtien toiminut Juha Kinnunen. Kalevan kisoista Kinnunen on saavuttanut kaksi hopeaa 20 kilometrin kävelyssä sekä kultaa ja hopeaa 50 kilometrin kävelyssä. Ulkoradoilta hän on lisäksi voittanut kaksi kultaa 3 x 5 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuissa Kinnunen on voittanut pronssia 5 000 metrin kävelyssä.http://www.tilastopaja.org/db/fi/atm.php?ID=2201 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Juha Kinnunen (kävelijä)

Juha Kinnunen (s. 4. maaliskuuta 1972) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti urallaan Raision Ryhtiä ja hänen valmentajanaan toimi Seppo Immonen. SM-kilpailuissa Kinnunen saavutti kaksi hopeaa ja kolme pronssia 20 kilometrin kävelyssä sekä neljä pronssia 50 kilometrin kävelyssä. Ulkoradoilla hän oli lisäksi voittamassa kahta kultaa 3 × 5 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Kinnunen saavutti kolme pronssia 5 000 metrin kävelyssä.http://www.tilastopaja.org/db/fi/atm.php?ID=4552 Urheilu-uran lisäksi Kinnunen on toiminut myös valmentajana. Hänen valmennettavanaan on ollut muun muassa Heikki Kinnunen vuodesta 2001 lähtien.http://www.tilastopaja.org/db/fi/atm.php?ID=2201 == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1972 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Veikkolan urheilukenttä

Veikkolan urheilukenttä sijaitsee Veikkolassa, Pohjois-Kirkkonummella. Urheilukentällä on oma ennätystilasto ja katsomo. Kentän läheisyydessä on myös frisbeegolfrata, tekonurmikenttä ja liitäntäpysäköintialue. Vuorenmäen koulun vieressä sijaitseva tekonurmikenttä valmistui vuonna 2012 ja sen yhteyteen on suunnitteilla katsomo. == Lähteet == * http://www.veve.net/ * http://www.veikkolanfutiskentta.fi/ Luokka:Suomen urheilukentät
Sorority Row

Sorority Row on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Stewart Hendlerin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. == Näyttelijät == == Vastaanotto == Elokuva oli ehdolla kahden Teen Choice -palkinnon saajaksi. Kritiikit elokuvaa kohtaan olivat pääasiassa negatiivisia, joskin joitakin näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Rotten Tomatoes -sivuston arvio elokuvasta on 22 %. Elokuva oli myös kaupallinen floppi, sen avausviikonloppu oli lipputuloiltaan kohtuullinen, mutta lopulliset lipputulot eivät yltäneet edes kaksinkertaisiksi ensi-iltaviikonloppuun verrattuna. == Aiheesta muualla == * * == Lähteet == Luokka:Vuoden 2009 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset kauhuelokuvat
Guy Lombardo

Gaetano Alberto ”Guy” Lombardo (19. kesäkuuta 1902 London, Kanada – 5. marraskuuta 1977 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja viulisti. Lombardo perusti vuonna 1924 The Royal Canadians -yhtyeen yhdessä veljiensä Carmenin, Lebertin ja Victorin sekä paikallisten muusikoiden kanssa. Lombardojen uskotaan myyneen 100–300 miljoonaa äänitettä elinaikanaan. Guy oli aluksi tanssiyhtyeen viulisti, mutta pian hänestä tuli sen johtaja ja kapellimestari. Saavutettuaan kohtalaista menestystä Kanadassa, yhtye siirtyi Yhdysvaltoihin Ohion Clevelandiin ja alkoi käyttää itsestään nimeä Guy Lombardo & His Royal Canadians. Clevelandin jälkeen yhtye siirtyi Chicagoon ja sitten New Yorkiin. New Yorkissa Royal Canadians esiintyi lukuisissa radio-ohjelmissa ja se levytti useita hittisävelmiä alkaen vuodesta 1927 aina vuoteen 1954. Guy Lombardosta tuli tunnettu julkisuuden henkilö 1930-luvun alussa sekä musiikkinsa että radio- ohjelmiensa kautta. Hänen vuosittainen uudenvuodenaaton radioshownsa teki ”Auld Lang Synesta” klassikon Yhdysvalloissa. Yhtyeuransa jälkeen Lombardo työskenteli New Yorkin Jones Beach Marine Theaterissa, jossa hän esiintyi kuolemaansa saakka. Lombardo menestyi myös kilpaveneilijänä. Vuonna 1946 hän voitti APBA Gold Cupin Tempo VI -veneellään. Vuosina 1946–1949 hän oli hallitseva Yhdysvaltain mestari. Vuonna 1959 hän oli yrittämässä absoluuttista vedessä liikkumisen maailmanennätystä suihkumoottorisella Tempo Alcoa -veneellä, kunnes se tuhoutui radio-ohjatussa testissä, jossa se kulki yli 250 mailin tuntivauhtia (400 km/h). Lombardolla on Hollywoodin Walk of Famella kolme tähteä (Star of Television, Star of Recording ja Star of Radio), jotka kaikki paljastettiin 9. helmikuuta 1960. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * The Guy Lombardo Societyn kotisivut Luokka:Kanadalaiset kapellimestarit Luokka:Kanadalaiset viulistit Luokka:Yhdysvaltalaiset moottoriurheilijat Luokka:Yhdysvaltalaiset orkesterinjohtajat Luokka:Vuonna 1902 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Akron-Cantonin lentoasema

Akron-Cantonin lentoasema (, FAA:n sijaintikoodi: CAK) on lentoasema Greenissä Summitin piirikunnassa, Ohiossa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä kaakkoon Akronista ja 16 kilometriä luoteeseen Cantonista. Rahoitus lentokentän rakennukseen myönnettiin toisen maailmansodan aikana, mutta rakennustyöt pysähtyivät kiistaan yksityisen rahoituksen soveliaisuudesta. Tämän seurauksena yksityinen rahoitus oli tärkeää lentokentän rakentamisen alkuaikoina ja erityisesti maan ostamisessa. Kenttä vihittiin käyttöön 13. lokakuuta 1946 nimellä Akron-Canton-Massillonin lentoasema. Matkustajalennot alkoivat vuonna 1948, kun American Airlines, United Airlines, Capital Airlines ja Eastern Air Lines siirsivät lentonsa Akronin kunnalliselta lentoasemalta. Pysyvä terminaali rakennettiin vuonna 1955 ja sitä laajennettiin vuonna 1962. Lentoasemalla on kaksi kiitotietä: 2 317 ja 2 501 metrin pituiset. Molemmat ovat 46 metriä leveitä. ==Matkustajamäärän kasvu== Vuonna 2005 lentoasemaa käytti lähes 1.45 miljoonaa matkustajaa, kolminkertainen määrä vuoteen 1995 verrattuna. Akron-Canton on yksi Keskilännen nopeimmin kasvavista lentoasemista. Sen matkustajamäärä on kasvanut joka vuosi vuodesta 1995 (lukuun ottamatta vuotta 2001, jolloin syyskuun 11. päivän terroriteot hidastivat ilmailualan kasvua kaikkialla Yhdysvalloissa). Lentokentän mainoslause on "A better way to go" ("Parempi tapa matkustaa"), korostaen matkustamisen helppoutta Cleveland-Hopkinsin kansainväliseen lentoasemaan verrattuna. Kentän liikenteestä 75% on yleisilmailua, jota Cleveland- Hopkinsissa ei ole lainkaan. Kentän matkustajamäärä kaksinkertaistui vuosina 2000-2006. Uusia lentoyhtiöitä tänä aikana olivat AirTran Airways ja Frontier Airlines. Southwest Airlines aloitti lennot Akron-Cantoniin elokuussa 2012. Akronin kasvu on 20% koko Ohion lentoliikenteen kasvusta. Muita kentälle lentäviä yhtiöitä ovat Delta Connection, US Airways Express ja United Express. Vuoden 2012 matkustajamäärä oli kentän historian suurin: yli 1,83 miljoonaa. ==Lentoyhtiöt ja kohteet== Lentoyhtiö Kohteet AirTran Airways Atlanta, Boston, Fort Myers, New York-LaGuardia, Orlando, Tampa Delta Air Lines Atlanta Delta Connection Endeavor Airin operoimana Detroit Delta Connection ExpressJetin operoimana Atlanta Southwest Airlines Atlanta, Chicago-Midway, Denver United Express ExpressJetin operoimana Chicago-O'Hare US Airways Express PSA Airlinesin operoimana Charlotte, Philadelphia, Washington DC ===Tärkeimmät kohteet=== Matkustajamäärä syyskuusta 2012 elokuuhun 2013. Sija Kohde Matkustajia Yhtiöt 1 Atlanta, GA 256 000 AirTran, Delta 2 Charlotte, NC 101 000 US Airways 3 New York, NY (LaGuardia) 73 000 AirTran 4 Denver, CO 71 000 Frontier, Southwest 5 Orlando, FL 70 000 AirTran 6 Chicago, IL (Midway) 57 000 Southwest 7 Detroit, MI 54 000 Delta 8 Tampa, FL 43 000 AirTran 9 Chicago, IL (O'Hare) 41 000 United 10 Boston, MA 39 000 AirTran ===Rahtilennot=== Lentoyhtiö Kohteet Castle Aviation Columbus ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Reittikartta *FAA:n lentokenttädiagrammi *Lentokentän onnettomuushistoria Aviation Safety Networkissa *Lennonseurauspalvelu *Lentokentän myöhästymistilanne * Luokka:Ohion lentoasemat
Kimppujuurekas

Kimppujuurekas (Gymnopus acervatus, syn. Collybia acervata) on juurekkaiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni. Se kasvaa tiiviissä ryppäissä. == Ulkonäkö == Kimppujurekas muistuttaa tupasjuurekasta, mutta sen lakki on sileämpi, kuperampi ja pienempi. Väriltään kimppujuurekas on punaruskea. jalan tyvi on nukkainen. == Elinympäristö == Kimppujuurekasta tavataan vanhoissa havumetsissä. == Lähteet == Luokka:Juurekkaat
Havuliuskahytykkä

Havuliuskahytykkä (Phaeotremella foliacea) on liuskahytyköiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni. == Ulkonäkö == Havuliuskahytykkä muistuttaa mäntyhytykkää (Exidia saccharina). Se on väriltään suklaanruskea ja muodoltaan liuskoittunut. == Elinympäristö == Havuliuskahytykkää esiintyy havupuulla. Lehtipuulla kasvavat liuskahytykät on erotettu omiksi lajeikseen: tummaliuskahytykkä (Phaeotremella fimbriata) ja isoliuskahytykkä (Phaeotremella frondosa). == Lähteet == == Aiheesta muualla == * UniProt, Taxonomy: Tremella foliacea * Natural Fungi in Finland: Liuskahytykkä (Tremella foliacea) * MushroomExpert: Tremella foliacea Luokka:Tremellomycetes
Mindanaonkäpinkäinen

Mindanaonkäpinkäinen (Malindangia mcgregori) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mindanaonkäpinkäistä tavataan Mindanaolla Filippiineillä. Laji on yleinen levinneisyysalueellaan, mutta sitä tavataan vain pienellä alueella ja sen kanta on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Panttivangit

Panttivangit () on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa syyskuusta 2013 tammikuuhun 2014 saakka. Sarjan tekemisestä vastaavat Alon Aranya ja Jeffrey Nachmanoff. Se perustuu samannimiseen israelilaiseen sarjaan, jonka ovat luoneet Omri Givon ja Rotem Shamir. Sarjan pääosissa ovat tohtori Ellen Sanders (Toni Collette), joka saa leikattavakseen Yhdysvaltain presidentin ja FBI-erikoisagentti Duncan Carlisle (Dylan McDermott), joka kaappaa liittolaistensa kanssa Sandersin perheen, koska haluaa tämän murhaavan presidentin. Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3:lla joulukuussa 2013 ja viimeinen jakso esitettiin maaliskuussa 2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Hostages CBS:n kotisivuilla *Panttivangit MTV3:n kotisivuilla Luokka:2010-luvun yhdysvaltalaiset rikossarjat Luokka:Yhdysvaltalaiset draamasarjat Luokka:CBS:n televisio-ohjelmat
Minna Joki-Erkkilä

Minna Marja Joki-Erkkilä (s. 1963) on lääketieteen tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Tampereen yliopistollisesta keskussairaalasta. Hänellä on myös nuorisolääketieteen erityispätevyys. Hän tekee usein yhteistyötä poliisin kanssa seksuaalirikosten esitutkinnassa. Joki-Erkkilä on tehnyt väitöskirjan lasten seksuaalisen hyväksikäytön somaattisesta tutkimuksesta.http://tampub.uta.fi/handle/10024/97991 Hän on mm. tutkinut ultraviolettivalon käyttöä seksuaalirikosten tutkinnassa. Ultraviolettivalolla voidaan nähdä paremmin gynekologisia eli naisen sukupuolielimiin liittyviä vammoja. Joki-Erkkilän mukaan UV-valolla voidaan havaita sellaisia vammoja, mustelmia ja ­arpia, jotka ­eivät erotu tavallisella valkoisella valolla. Vuonna 2019 Suomen Lastenlääkäriyhdistys myönsi Minna Joki-Erkkilälle "Lasten asialla" palkinnon tunnustukseksi aktiivisesta ja ansiokkaasta toiminnasta heikompien lasten asian hyväksi. Joki-Erkkilä oli syyttäjän todistajana paljon mediahuomiota herättäneessä Anneli Aueria ja Jens Kukkaa koskevassa seksuaalirikostapauksessa. Varsinais-Suomen hovioikeus tuomitsi Auerin ja Kukan koviin vankeusrangaistuksiin. Myöhemmin Auerin lapset kertoivat valehdelleensa seksuaalirikoksia käsittelevät kertomuksensa. Minna Joki- Erkkilä on naimisissa korva-, nenä- ja kurkkutauteihin erikoistuneen lääkärin, lääketieteen tohtori Veli-Pekka Joki-Erkkilän (s. 1964) kanssa. Heidän tyttärensä surmattiin vuonna 2011. Heidän poikansa on tuomittu törkeästä ampuma-aserikoksesta ja useista talousrikoksista. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Suomalaiset gynekologit
Indokiinanlivertäjä

Indokiinanlivertäjä (Lalage polioptera) eli aiemmalta nimeltään indokiinankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Indokiinanlivertäjää tavataan Kambodžassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa. Indokiinanlivertäjän elinympäristöä ovat lehti- ja sekametsät sekä suot. Se voi liittyä muiden lintulajien kanssaparviksi.. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Key Largo

Key Largo on Floridan rannikolla sijaitseva saari, joka kuuluu Florida Keysin saariryhmään. Key Largo on saarista ensimmäinen, kun ajetaan Floridan mantereelta saariryhmän läpi kulkevaa Overseas Highwaytä. Saari on suosittu sukelluspaikka. Sitä ympäröivät kirkkaat vedet ja monipuolinen vedenalainen luonto. Key Largo on myös tapahtumapaikkana vuoden 1948 elokuvassa Myrskyvaroitus (Key Largo), jonka pääosassa esiintyi Humphrey Bogart. == Lähteet == Luokka:Monroen piirikunta (Florida) Luokka:Floridan saaret
Kiinanlivertäjä

Kiinanlivertäjä (Lalage melaschistos) eli aiemmalta nimeltään kiinankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Kiinanlivertäjää tavataan Intiassa, Himalajan alueella, Kiinassa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kiinanlivertäjän elinympäristöä ovat kosteat ainavihannat metsät. Lintu liikkuu yksi tai pareittain ja joskus sekaparvissa. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Big Pine Key

Big Pine Key on saari Floridan rannikolla ja kuuluu Florida Keysin saariryhmään. Saarella on suojelualue, jolla elää saarten kotoperäinen kaurislaji Keys-saarten kauris. == Lähteet == Luokka:Monroen piirikunta (Florida) Luokka:Floridan saaret
Overseas Highway

Overseas Highway on eteläisin osa US 1 -tietä, joka kulkee pitkin Yhdysvaltojen itärannikkoa. Tie on noin 200 kilometriä pitkä, ja se yhdistää Florida Keysin saaret mantereeseen. Saarten läpi kulki ennen tien rakentamista rautatie Key Westiin. Vuonna 1935 hurrikaani tuhosi rautatien täydellisesti, eikä sitä rakennettu enää uudelleen. Sen sijaan rakennettiin maantie, joka hyödyntää osittain rautatien rakennelmia. Overseas Highway valmistui vuonna 1938. Tiellä on 44 siltaa, ja niistä suurin ja näyttävin on uusittu Seven Mile Bridge. Se rakennettiin vuonna 1982, ja sen pituus on 10 930 metriä ja korkeus merenpinnasta 19,8 metriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Floridan tiet Luokka:Monroen piirikunta (Florida)
Sundanlivertäjä

Sundanlivertäjä (Lalage fimbriata) eli aiemmalta nimeltään sundanpikkukäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Sundanlivertäjää tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sundanlivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu usein muiden lintulajien kanssa ryhminä. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Mustapäälivertäjä

Mustapäälivertäjä (Lalage melanoptera) eli aiemmalta nimeltään mustapääkäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Mustapäälivertäjä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Mustapäälivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Akasiakäpinkäinen

Akasiakäpinkäinen (Campephaga flava) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Akasiakäpinkäistä tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Afrikanmustakäpinkäinen

Afrikanmustakäpinkäinen (Campephaga phoenicea) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Afrikanmustakäpinkäistä tavataan Länsi-Afrikan eteläosista Afrikan keskiosien kautta Itä-Afrikkaan ulottuvalla alueella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Käpinkäiset
Adam Cieślar

Adam Cieślar (s. 18. joulukuuta 1992 Cieszyn) on puolalainen yhdistetyn hiihtäjä. Yhdistetyn maailmancupissa Cieślar kilpaili ensimmäisen kerran Vikersundissa maaliskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2013 oltuaan 22:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 18:nneksi Val di Fiemmessä helmikuussa 2016. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Cieślar sijoittui normaalimäen kilpailussa 42:nneksi ja suurmäen kilpailussa 46:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 39:s ja suurmäen kilpailussa 37:s. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Aleksi Ojala (yleisurheilija)

Aleksi Mikael Ojala (s. 9. joulukuuta 1992 Urjala) on uransa syksyllä 2024 lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Urjalan Urheilijoita. Vuosina 2011–2017 hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensi Veli-Matti Ranta. Vuonna 2017 Ojalaa valmensivat Jani Lehtinen, Antti Kempas ja Juha Kinnunen. Vuoteen 2017 asti häntä valmensi yhdeksän vuoden ajan Reima Salonen. Ojala saavutti Kalevan kisoissa 20 kilometrin kävelyssä SM-kultaa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2021, hopeaa vuosina 2013, 2014, 2019, 2023Partanen SE-aikaan 20 km kävelyssä – Valmentajan 23 vuotta kestänyt ennätys kumoon ja 2024 sekä 20 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2020. Vuoden 2017 kisoissa Ojala käveli 20 kilometrin tuolloisen ennätysaikansa 1.23.16. Hänen ennätyksekseen 50 kilometrin kävelyssä jäi 3.46.25 maaliskuulta 2016.Suomalaiskävelijät lunastivat paikan Rioon – Ojala ihmetteli hirmuaikaansa Maantiekävelyn SM-kisoissa (vuoteen 2020 matkana 30 km ja sen jälkeen 35 km) Ojala saavutti SM-kultaa 2017, 2021, 2022 ja 2024, hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti kaksi kultaa (2013, 2014), viisi hopeaa (2011, 2015, 2016, 2017, 2019) ja yhden pronssin (2012) 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Ojala saavutti hopeaa (2011) ja kolme pronssia (2012, 2014, 2015) 5 000 metrin kävelyssä. Ojala sijoittui 10 000 metrin kävelyssä 16:nneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän rikkoi 19. maaliskuuta 2016 kesän Rion olympialaisten tulosrajan Slovakian Dudincessa kävelemällä oman ennätyksensä 50 kilometrillä 3.46.25 ja valittiin Suomen joukkueeseen. Olympiakävelyssä hänet diskattiin epäpuhtaan kävelyn vuoksi. Kesäkuussa 2017 Ojala käveli 30 kilometrillä tuolloisen ennätyksensä 2.13.23 ja alitti Suomen Urheiluliiton MM-kilpailuihin asettaman näyttörajan 2.17.00. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ajalla 3.47.20. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 38:nneksi. Vuonna 2022 Ojala teki 20 kilometrin kävelyssä ennätyksensä 1.22.41 huhtikuussa Podébradyssa. Hän sijoittui Eugenen MM- kilpailuissa 20 kilometrillä 20:nneksi ajalla 1.23.40 ja 35 kilometrillä 13:nneksi uudella Suomen ennätyksellä 2.28.22 ja Münchenin EM-kilpailuissa 35 kilometrillä 12:nneksi ajalla 2.39.06. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 35 kilometrillä 25:s ajalla 2.38.34. Hänen kehonlämpönsä oli maaliintulon jälkeen 41,9 astetta. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Ojala hylättiin 20 kilometrin kävelyssä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Matias Korpela

pienoiskuva|Matias Korpela vuonna 2015.Matias Arttu Oskari Korpela (s. 16. marraskuuta 1989 Pyhäjoki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimivat Marko Kivimäki ja Kari Ahonen. Vuoteen 2015 Korpela edusti Raahen Vesaa. Kalevan kisoista Korpela voitti pronssia 20 kilometrin kävelyssä vuonna 2013http://live.time4results.com/yu/2013/kalevankisat/to/1-1-r.html ja 20 000 metrin kävelyssä vuonna 2020. Lisäksi hän on saavuttanut maantiekävelyn SM- kilpailuissa (30 km) kultaa vuonna 2020, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia 2012 sekä sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 5 000 metrin kävelystä vuonna 2009 ja 2014 sekä pronssia 2016. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kävelijät Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt