EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Antigonos, jumalten poika

Antigonos, jumalten poika on Jukka M Heikkilän vuonna 2000 ilmestynyt kolmas historiallinen romaani. Antigonos, jumalten poika kertoo diadokkien sodista ja eettisestä filosofiasta. Kirjan päähenkilönä on historiallinen hahmo, nuori Antigonos Gonatas, josta myöhemmin tuli Makedonian kuningas. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Antigonos Yksisilmäinen, Demetrios Piirittäjä, Pyrrhos, Ptolemaios I, Zenon Kitionilainen, Epikuros ja Eukleides. Kerronta seuraa useita rinnakkaisia polkuja ja kaikki kirjassa nimeltä mainitut henkilöt ovat historiallisia hahmoja. Tapahtumat sijoittuvat vuosiin 302–294 eaa.Esittelyteksti: Jukka M Heikkilä == Muuta == Teos voitti vuonna 2001 Nuori Aleksis -kirjallisuuspalkinnon. Palkintoraati perusteli valintaansa seuraavasti: "Voiko historiallinen romaani olla näin kiinnostava, oli yhteinen ajatuksemme kun luimme Jukka Heikkilän teoksen Antigonos, jumalten poika. Heikkilä kertoo kirjassaan uskottavan ja mukaansatempaavan tarinan antiikin Kreikasta. Hän kuvaa tarkkaan sen ajan tapoja ja yhteiskuntaa sitoen yksittäisten ihmisten kohtalot osaksi historian tapahtumia. Tahdoimme nostaa tämän kirjan esiin useiden ansiokkaiden teosten joukosta, sillä se osoittaa epäilijöille että mielenkiintoisen historiallisen romaanin kirjoittaminen on mahdollista."Tiedote, Äidinkielen Opettajain Liitto, lokakuu 2001 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2000 kirjat Luokka:Suomalaiset kirjat Luokka:Historialliset romaanit
Ernst Enkvist

Ernst Enkvist (8. maaliskuuta 1931 HelsinkiKuka kukin on 1978, s. 125. – 9. marraskuuta 2023 InkooKuolinilmoitus. Hufvudstadsbladet 26.11.2023, s. 34.) oli suomalainen tekniikan tohtori ja laivanrakennusopin professori, kemian professori Terje Enkvistin poika. Enkvist valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1958 ja väitteli tohtoriksi Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1972. Hän työskenteli Wärtsilän telakalla Helsingin Hietalahdessa vuodesta 1958 lähtien ja hoiti laivanrakennusopin professuuria Teknillisessä korkeakoulussa 1978–1982. Korkeakoulumaailmasta hän palasi vuosiksi 1983–1987 Wärtsilän Arktiseen tutkimuskeskukseen, jossa suunniteltiin jäänmurtajia, ja omistautui sen jälkeen maanviljelykselle ja veneenrakennukselle Inkoon Päivölässä (Solberg). ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *Ernst Enkvistin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Vuonna 1931 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Suomalaiset insinöörit
Batagur trivittata

Batagur trivittata on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Sen kilpi voi olla 58 cm pitkä. Aikuiset sukupuolet ovat eri väriset. Sen levinneisyysalue ulottui aiemmin koko Ayeyarwady-Chindwin-jokiverkostoon, mutta viime aikoina sitä on tavattu vain Chindwin-joen yläjuoksulla Myanmarissa. Sen munia on kerätty tunnetuilta lisääntymispaikoilta, ja aikuisia ja nuoria on pyydystetty ravinnoksi ja myyntiin muualle Aasiaan. Nyttemmmin kullankaivuu ja vesivoimalat uhkaavat lajin lisääntymispaikkoja. Lisäksi metsäkato on huonontanut jokiveden laatua. IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Batagur trivittata -lajin luultiin välillä kuolleen sukupuuttoon, kunnes 2001 löytyi vastatapettu yksilö Myanmarista ja elävä yksilö villieläintorilta Kiinasta. Vuonna 2020 tunnettiin viisi tai kuusi vapaana elävää naarasta ja kaksi koirasta. Lajin tulevaisuutta on kuitenkin pyritty turvaamaan kasvattamalla poikasia vankeudessa 20 vuoden aikana. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Pontus Dammert

Anders Pontus Michael Dammert (2. elokuuta 1939 Turku – 8. marraskuuta 2023 HelsinkiKuolinilmoitus. Helsingin Sanomat 26.11.2023, s. B 28.) oli suomalainen televisiotuottaja ja -ohjaaja.Vem och vad 2010, s. 114–115. Helsingfors 2010. ISBN 978-951-50-2002-4 Dammert tuli ylioppilaaksi vuonna 1958 Gymnasiet Lärkanista ja opiskeli Svenska handelshögskolanissa ja Helsingin yliopistossa mutta ei suorittanut tutkintoa vaan siirtyi opiskelijateatterin kautta teatterialalle ja sittemmin Yleisradioon vuonna 1962. Dammert kuului suomalaisen televisiotoiminnan pioneereihin ja varhaisiin kokeilijoihin, ja hän ohjasi ja tuotti monipuolisesti eri ohjelmatyyppejä, kuten musiikkiohjelmia, komedioita, lastenohjelmia ja ruokaohjelmia. Hän kuului Chaîne des Rôtisseurs -järjestöön. ==Lähteet== Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2023 kuolleet Luokka:Suomalaiset televisiotuottajat Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Ylen henkilöstö
Marie Souvestre

Marie Souvestre (28. huhtikuuta 1830 Brest, Ranska – maaliskuu 1905) oli ranskalainen opettaja ja feministi. Hän oli merkittävä henkilö Eleanor Rooseveltin elämässä tämän nuoruudessa. Hän perusti Ranskaan ja Englantiin kouluja, joita kävivät merkittävien perheiden lapset. Nuorena orvoksi jäänyt Eleanor Roosevelt kävi 1899–1902 Allenswood Academya ja sai Souvestren suojelijakseen. He kävivät kirjeenvaihtoa Souvestren kuolemaan asti.Souvestre, Marie George Washington University, viitattu 26.11.2023 Souvestren isä oli kirjailija Émile Souvestre.The Education of Eleanor Roosevelt, New York Almanack, viitattu 26.11.2023 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset feministit Luokka:Opettajat Luokka:Vuonna 1830 syntyneet Luokka:Vuonna 1905 kuolleet
Batagur borneoensis

Batagur borneoensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Sen naaraan kilpi voi kasvaa 75 cm pitkäksi, koiras jää alle 45-senttiseksi. Naaraan kilpi on harmaanruskea, ja siinä on mustanharmaita kuvioita. Sen iho on harmaanruskea ja päälaella oranssinsävyinen kuvio. Koiraan harmaassa kilvessä on selvemmät kuviot, ja sen harmaasta ihosta erottuu oranssi läikkä selvemmin. Paritteluaikana koiraan värit ovat entistä voimakkaammat. Sen levinneisyysalue oli aiemmin laajempi Kaakkois-Aasiassa, mutta on nykyisin sitä tavataan vain Thaimaan eteläkärjessä, Malesian koillisnurkassa, paikoin Indonesiassa ja Bruneissa. Se elää murtovedessä jokisuistoissa ja mangroven joukossa. Se laskee munansa hiekkarannalle. IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Tähän ovat vaikuttaneet munien kerääminen, aikuisten yksilöiden salametsästys sekä hiekan kaivuu pesimärannoilta. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Niilo Saraste

Niilo Saraste, nimi alunperin Nikolai Bogdanoff (4. helmikuuta 1880 Hämeenlinna – 28. marraskuuta 1938 Kuopio) oli suomalainen sotilaskapellimestari, musiikkiluutnantti ja säveltäjä. Hän palveli soittajana ja kapellimestarina Venäjän keisarillisessa armeijassa ja itsenäisen Suomen armeijassa.Kuolleita, Helsingin Sanomat, 29.11.1938, nro 323, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotErja Saraste : Saraste – vaan ei sukua, Sarlin-sukusivusto 12.11.2017Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat, 30.11.1938, nro 324, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Saraste pestautui 12-vuotiaana soittajaoppilaaksi Oraskin jalkaväkirykmenttiin ja oli siellä oppilaana kuusi vuotta. Hän suoritti asevelvollisuutensa Suomessa ja saatuaan ylennyksen soittaja-aliupseeriksi hän siirtyi suomenmaalaisen kaartinrykmentin soittokuntaan Pietariin ja jatkoi täällä musiikkiopintojaan muun muassa Pietarin konservatoriossa. Saraste erosi sotapalveluksesta 1909 ja oli sitten työssä valtionrautateillä Pietarin Suomen asemalla johtaen työnsä sikäläistä suomalaista torvisoittokuntaa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914 hänet kutsuttiin uudelleen sotapalvelukseen ja hän toimi sodan ajan 3. suomenmaalaisen tykistöprikaatin kapellimestarina. Saraste liittyi vuonna 1918 Suomen armeijaan ja toimi 1918–1927 Savon jääkärirykmentin, 1927–1929 11/SPrm:n ja vuodesta 1929 Pohjan Rykmentin kapellimestarina. Hän sävelsi useita sotilas- ja surumarsseja ja sovitti sotilassoittokunnille laajan ohjelmiston musiikkia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset sotilaskapellimestarit Luokka:Suomalaiset säveltäjät Luokka:Pietarinsuomalaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Suomen Jousiampujain liitto

Suomen Jousiampujain liitto (lyh. SJAL) on jousiammunnan kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on edistää ja kehittää jousiammuntaurheilua sekä toimia jäsentensä valtakunnallisena liittona. Liittoon kuuluu 54 suomalaista jousiammuntaseuraa, joissa on yhteensä noin 2800 jäsentä. Liitto on Kansainvälisen jousiammuntaliiton (WA), Euroopan jousiammuntaliiton (WAE) sekä Suomen Olympiakomitean jäsen. == Talous == Suomen Jousiampujain liitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 569 150 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 91 000 euroa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomen jousiammunta
Suomen Kiipeilyliitto

Suomen Kiipeilyliitto – SKIL ry (lyh. SKIL, ) on kiipeilyn kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on edistää suomalaista kiipeilyharrastusta sekä kiipeilyn alalajeja. Liitto on kansainvälisen kiipeilyliiton (UIAA), kansainvälisen kilpakiipeilyliiton (IFSC), Ski Alpinismin kansainvälisen kattojärjestön sekä Suomen Olympiakomitean jäsen. == Talous == Suomen Kiipelyliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 393 500 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 82 500 euroa. == Lähteet == Kiipeilyliitto Luokka:Kiipeily
Suomen Lainelautaliitto

Suomen Lainelautaliitto (lyh. SLLL) on lainelautailun kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on edistää lainelautailun harrastamista, järjestää tapahtumia ja yhdistää lajin harrastajia. Suomen Lainelautaliitto on International Surfing Associationin jäsen. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Lainelautailu
Suomen Hockeyliitto

Suomen Hockeyliitto on maahockeyn kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on edistää, valvoa ja ohjata maahockeyn ja sen eri lajimuotojen toimintaa Suomessa. Suomen Hockeyliitto on kansainvälisen maahockeyliiton, Euroopan Hockeyliiton sekä Suomen Olympiakomitean jäsen. == Talous == Suomen Hockeyliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 182 085 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 29 000 euroa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomen maahockey
Suomen Nyrkkeilyliitto

Suomen Nyrkkeilyliitto on nyrkkeilyn kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on toimia Suomessa rekisteröityjen nyrkkeilyä edistävien yhdistysten aatteellisena järjestönä. Liittoon kuuluu noin 120 jäsenseuraa ja harrastajia on kuntonyrkkeilijät mukaan lukien yli 20 000. Liitto erosi vuonna 2023 kansainvälisestä lajiliitosta IBA:sta ja päätti liittyä uuteen World Boxing -kattojärjestöön. == Talous == Suomen Nyrkkeilyliitto on saanut vuosina 2018–2023 opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 259 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 220 000 euroa. == Suomen Nyrkkeilyliiton puheenjohtajat== *1923–1933 Viktor Smeds *1934 Volmar Wikström *1935–1957 Viktor Smeds *1957–1971 Valle Resko *1972–1974 Kaleva Sampila *1974–1979 Aimo Lindgren *1980–1985 Tauno Salminen *1985–1988 Reino Björklund *1989–1991 Taisto Leijamaa *1991–1993 Leo Jokela *1994–2006 Tauno Salminen *2012–2018 Tomi Korpinen *2018–2023 Henrik Tavio *2023– Kirsi Korpaeus == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomen nyrkkeily
Hernán Díaz

Hernán Díaz (s. 1973 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen Pulitzer- palkittu kirjailija. Kun Díaz oli pikkulapsi, perhe lähti sotilasvallankaappauksen jälkeen pakoon Argentiinasta ja sai turvapaikan Ruotsista. Juntan vallan päätyttyä perhe palasi Argentiinaan. Myöhemmin Díaz opiskeli Britanniassa ja sitten Yhdysvalloissa, jonne hän on asettunut asumaan.Tommi Melender, Kirjailija rahan mysteerin äärellä. Suomen Kuvalehti nro 47, 24.11.2023 s. 36–40 (Verkossa tilaajille) Díaz kirjoittaa englanniksi. Hänen esikoisteoksensa In the Distance ilmestyi 2017. Se kertoo ruotsalaisesta siirtolaisesta Håkan Söderströmistä, joka saapuu Yhdysvaltoihin 1800-luvun puolivälissä etsimään veljeään. Toinen romaani Luotto (Trust, 2022) on saanut Pulitzerin palkinnon 2023, ja siitä on tekeillä televisiosarja. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Argentiinalaiset kirjailijat Luokka:Yhdysvaltalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Komunist

Komunist (, ”Kommunisti”) oli Azerbaidžanin sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupungissa Bakussa vuosina 1920–1989 ilmestynyt armeniankielinen sanomalehti. Toukokuussa 1920 perustettu Komunist oli Taka-Kaukasian ensimmäinen armeniankielinen kommunistilehti. Se oli Azerbaidžanin kommunistisen puolueen keskuskomitean sekä myöhemmin tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 42 000 kappaletta vuonna 1981. Se lakkasi vuonna 1990 armenialaisten jouduttua pakenemaan Bakusta Vuoristo-Karabahin konfliktin aikana. ==Lähteet== Luokka:Azerbaidžanilaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Väinö Raatikainen

Väinö Antti Raatikainen (30. marraskuuta 1888 Hanko – 11. maaliskuuta 1958) oli suomalainen toimittaja.Päivästä päivään 50 v., Helsingin Sanomat, 30.11.1938, nro 324, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKansaneläkelaitoksen henkilökortit-arkisto - 74_1. Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Pöllänen, Helena - Ranki, Emil, jakso 1127: RAATIKAINEN VÄINÖ ANTTI 30.11.1888 Hanko (Helsinki); Kansallisarkisto Viitattu 26.11.2023 Väinö Raatikainen pääsi ylioppilaaksi 1908. Hän opiskeli sitten ajoittain yliopistossa ja toimi kotiopettajana. Hän oli 1916 Länsi- Uusimaa-lehden toimittajana ja 1917–1918 Salmetar-lehden päätoimittajana. Tämän jälkeen Raatikainen oli SOK:n pikakirjoittajana 1919–1923 ja Oy Mediaatorin saksan- ja ruotsinkielen kirjeenvaihtajana Helsingissä 1923. Hän toimi sitten Keskipohjanmaa-lehden toimitussihteerinä 1923–1924 ja Keskisuomalainen-lehden toimitussihteerinä 1925–1926. Hän muutti sitten Turkuun ja toimi Uusi Aura-lehden ulkomaan ja talousosaston toimittajana 1927–1930. Vuosina 1931–1936 Raatikainen oli Suomen Leipuriliiton asiamiehenä ja sihteerinä sekä Leipuri-lehden vastaavana toimittajana Helsingissä. Sen jälkeen hän oli virkailijana ja vapaana sanomalehtimiehenä Helsingissä. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1958 kuolleet
Mauremys annamensis

Mauremys annamensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Se on keskikokoinen laji, täysikasvuisen yksilön kilven pituus on 23–29 cm, naaraat ovat suurempia kuin koiraat. Sitä tavataan kapealla rannikkokaistaleella Vietnamin keskiosassa Kiinanmeren rannikolla. Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut pyydystäminen ruoaksi, lemmikeiksi ja itämaisen lääketieteen tarpeisiin. Vielä vuonna 2013 luonnosta pyydystettyjä yksilöitä oli myynnissä paikallisilla markkinoilla. Nykyisin lajia kasvatetaan suurilla kaupallisilla kilpikonnafarmeilla Kiinassa ja Vietnamissa, mikä on pelastanut sen sukupuutolta. Palautusistutukset takaisin luontoon olisivat kuitenkin vaikeita, sillä lajin luontaista elinympäristöä ei ole suojeltu lainkaan. Lajia kasvatetaan vankeudessa myös Euroopassa ja Yhdysvalloissa. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Mauremys mutica

Mauremys mutica on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen kilpi on kellanruskea ja 18–20 cm pitkä. Pää on päältä ja sivuilta harmaa, silmien alla kulkee kermanvalkea raita. Kurkku on valkea tai kermanvärinen, jalat harmahtavat. Vatsapanssari on keltainen ja siinä on mustia kuvioita. Mauremys muticaelää kosteikoissa ja hitaasti virtaavissa vesistöissä. Se on kaikkiruokainen ja aktiivinen öiseen aikaan. Se munii kerralla 2–6 munaa. Sitä tavataan Vietnamin, Laosin ja Kiinan eteläosan rannikkoalueilla sekä Japanissa. Sitä kasvatetaan kaupallisiin tarkoituksiin ja kerätään luonnosta. Vietnamissa sen uhanalaisuuteen on vaikuttanut rannikon alavien alueiden muuttaminen riisipelloiksi. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Aleksanteri Malkki

Aleksanteri Malkki (30. marraskuuta 1888 Pietari – 27. syyskuuta 1951) oli suomalainen eläinlääketieteen tohtori.50-vuotias. Tri A. Malkki, Helsingin Sanomat, 30.11.1938, nro 324, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotKansaneläkelaitoksen henkilökortit -arkisto - 53_1 Vuosina 1950-1958 kuolleiden henkilöiden hakemistokortit, Makara, Eeva - Marjala, Juho, jakso 875: MALKKI ALEKSANTERI 30.11.1888 Ulkomaat (Haaga); Kansallisarkisto Viitattu 26.11.2023 Malkki suoritti eläinlääketieteen kandidaatin tutkinnon vuonna 1909 Hannoverissa ja eläinlääkäritutkinnon 1912 Giessenin yliopistossa. Saman vuonna hän väitteli siellä eläinlääketieteen tohtoriksi. Malkki suoritti lisäksi eläinjalostustarkastajatutkinnon Giessenissa 1912 ja valmistui Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatiksi 1916. Hän teki lukuisia ulkomaisia opintomatkoja. Malkki toimi 1912–1913 apulaislääkärinä ja Varsinais-Suomen Hevosjalostusliiton konsulenttina Turussa. Iitin kunnaneläinlääkärinä ja Uudenmaan Hevosjalostusliiton konsulenttina hän oli 1913–1920. Tämän jälkeen Malkki oli Jämsän kunnaneläinlääkärinä 1920–1922, eläinlääkärinä Viipurin maalaiskunnassa ja Viipurissa 1922–1929 sekä toimi maanviljelijänä Janakkalassa 1929–1934. Vuosina 1922–1930 Malkki omisti Alhon ratsutilan Jämsässä. Vuodesta 1934 lähtien hän toimi Haagassa lihantarkastajana.Jämsän maamiesseuratalon historia Malkki oli Iitin Kisaajain, Iitin Keskustalo Oy:n, Jämsän Hevosjalostusseuran, Mannikkalan Maamiesseuran, Mannikkalan Seuratalo Oy:n, Itä-Suomen Ayrshirekerhon ja Tarkastusyhdistys Sarven puheenjohtajana sekä Talin suojeluskunnan esikunnan, Viipurin Näyttämön ja Viipurin Maanviljelijäin Klubin johtokuntien jäsenenä. == Julkaisuja == * Untersuchungen über den Descensus testiculorum des Pferdes. Inaugural-Dissertation zur Erlangung der veterinär-medizinischen Doktorwürde der vereinigten medizinischen Fakultät der Grossherzoglich Hessischen Ludwigs- Universität zu Giessen. Aus dem veterinär-anatomischen Institut der Universität Giessen. Giessen 1913 * Esitelmiä hevoskasvatusalalta. Uudenmaanläänin hevosjalostusliitto, Lahti 1916 * Karjarotujen kehitys. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset eläinlääkärit Luokka:Vuonna 1888 syntyneet Luokka:Vuonna 1951 kuolleet
Pizza Worm

Pizza Worm on suomalaisen Sami "Zorlim" Lehtisen suunnittelema vuonna 1994 julkaisema tietokoneella pelattava matopeli. Peliä levitettiin internetissä ilmaiseksi ja se nousi suureen suosioon. ==Pelaaminen== Pelissä ohjataan vihreäkeltaisen väristä matoa, jonka pitää syödä pelikuvaan ilmestyviä pizzoja. Pizzoja syömällä mato kasvaa pituutta, jonka myötä peli vaikeutuu. Peli päättyy, kun mato törmää itseensä tai pelikentän reunaan. Pizza Worm erottuu perinteisistä matopeleistä siten, että pelihahmo voi kääntyillä pelialueella vapaasti eikä vain 90 asteen kulmissa. ==Pelin suunnittelu== Pelin kehittäminen alkoi siitä, kun Lehtinen oli ohjelmoinut tietokoneella matemaattisia funktioita ja viivoja piirtelevän näytönsäästäjän. Lopulta hän päätti yhdistää nämä, ja alkoi suunnittelemaan tietokonepeliä. Pelin aiheeksi hän valitsi pizzan, koska hän itse tykkäsi syödä niitä. Pelin hän koodasi Turbo Pascalilla, ja käytti siihen Samin 80286-prosessorilla varustettua tietokonetta. Lehtisen lisäksi hänen sukulaiset ja kaveripiiri osallistuivat pelin tekemiseen. Lehtinen ja hänen pikkusiskonsa Sari tekivät äänitehosteet, Antti Kangas vastasi grafiikasta, ja Nuutti Hahmo musiikista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Wayback Machine: Pelin alkuperäiset internetsivut (arkistoitu sivu) * playdosgame.com: Pizza Worm Luokka:MS-DOS-pelit Luokka:Vuoden 1994 videopelit Luokka:Freeware-pelit Luokka:Suomessa kehitetyt videopelit
Maistraatintori

Maistraatintori () on toriaukio Helsingin Länsi-Pasilassa. Sen länsilaidalla sijaitsee Monitoimitalo, johon kuuluvat muun muassa Länsi-Pasilan kappeli ja Pasilan peruskoulu. Torin eteläpuolella sijaitsee Maistraatinpuisto. Pohjoisessa tori rajautuu Winqvistinkatuun ja idässä Pasilanraitioon. Torin alle on rakennettu pysäköintilaitos. == Lähteet == Luokka:Helsingin aukiot ja torit Luokka:Länsi-Pasila
Mauremys sinensis

Mauremys sinensis on harvinainen aasialainen kilpikonnalaji. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen kilpi voi kasvaa 24 cm pitkäksi. Lajin varmin tuntomerkki ovat päässä ja kaulassa olevat ohuet keltaiset juovakuviot. Kilpi on ruskeanharmaa, vartalo vihreänsävyinen ja vatsapanssari norsunluunvalkoinen mustin kuvioin. Mauremys sinensis elää soilla ja matalissa lammikoissa. Se syö sekä vedessä eläviä selkärankaisia kuten sammakoita että vesikasveja. Sitä tavataan Vietnamin ja Kiinan eteläosan rannikkoalueilla sekä Taiwanissa. Sen arveltiin olevan elinvoimainen laji, mutta kun muut lajit ovat harvinaistuneet, keräilypaine on kohdistunut tähänkin. Kannan on arvioitu pienentyneen 80% yhden sukupolven aikana eli 20 vuodessa. Mauremys sinensis -lajia kasvatetaan kaupallisilla kilpikonnatarhoilla. == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat Luokka:Uhanalaiset matelijat Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Suomen Curlingliitto

Suomen Curlingliitto on curlingin kattojärjestö Suomessa. Liiton toiminnan tarkoituksena on edistää curlingiin liittyvää liikuntaa ja urheilua, sekä niihin liittyvää kansalaistoimintaa liiton toiminta-alueella. Suomen Curlingliitto on perustettu Hyvinkäällä vuonna 1978. Ensimmäisen kerran curlingia pelattiin Suomessa talvella 1908–1909. Tuolloin paikkana oli Viipurin Salakkalahti. Aloitteentekijänä oli skottilainen George Easton. Helsinkiläiset golfinpelaajat pelasivat curlingia talviharrastuksena 1930-luvulla ja virittivät toimintaa uudelleen 1960-luvulla. Suomen vanhin erikoisseura Helsingin Curlingklubi perustettiin vuonna 1962. Curlingin keskukseksi muodostui Hyvinkää, jossa peliin tutustutiin talvella 1970. Suomen Curlingliitto perustettiin vuonna 1978. Alkuaikoina Suomen mestaruudesta pelattiin SM-Cupin nimellä. Sarjamuotoinen SM-turnaus miehille ja naisille aloitettiin kaudella 1998–1999. Ensimmäisen kerran Suomi osallistui curlingin arvoturnaukseen vuoden 1981 EM-kisoissa. MM-kilpailuissa Suomen naiset edustivat ensimmäisen kerran 1987 ja miehet 1988. Suomen ensimmäinen arvokisamitali oli MM-pronssi vuonna 1998. Suomi saavutti EM-kultaa vuonna 2000 sekä olympiahopeaa Torinon kisoissa 2006. Vuonna 2001 curlingin EM- turnaus järjestettiin Vierumäellä. Suomen ensimmäinen curlinghalli rakennettiin Helsingin Oulunkylään vuonna 2004. == Talous == Suomen Curlingliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 585 560 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 92 500 euroa. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset urheilujärjestöt Luokka:Suomen curling
Geoemydidae

Geoemydidae on pystytaivuttajien alalahkoon kuuluva kilpikonnien heimo. Se on kilpikonnaheimoista suurin ja monipuolisin, siihen kuuluu yli 70 lajia jotka on jaettu noin 20 sukuun. Vuonna 2004 tehtyjen fylogeneettisten tutkimusten jälkeen monia sukuja ryhmiteltiin uudelleen. Vuonna 2007 sukuja yhdisteltiin lisää. Vuonna 2018 arvioitiin, että maailman 25 uhanalaisimmasta kilpikonnalajista 13 kuului tähän heimoon. == Alaheimot ja suvut == * Geoemydinae ** Batagur (6 lajia) ** Cuora (13 lajia) tai 17 lajia, joista osa nimetty vasta 2023 ** Cyclemys (7 lajia) ** Geoclemys (1 laji) ** Geoemyda (2 lajia) ** Hardella (1 laji) ** Heosemys (4 lajia) ** Leucocephalon (1 laji) ** Malayemys (3 lajia) ** Mauremys (9 lajia) ** Melanochelys (2 lajia) ** Morenia (2 lajia) ** Notochelys (1 laji) ** Orlitia (1 laji) ** Pangshura (4 lajia) ** Sacalia (2 lajia) ** Siebenrockiella (2 lajia) ** Vijayachelys (1 laji) * Rhinoclemmydinae ** Rhinoclemmys (9 lajia) == Lähteet == Luokka:Kilpikonnat
Ahmad Tawfiq al-Madani

pienoiskuva|Ahmad Tawfiq al-Madani Ahmad Tawfiq al-Madani (; 1899, Tunis – 1983, Alger) oli algerialainen historioitsija, poliitikko, valtiomies, toimittaja ja kirjailija, Algerian sodan kansallismielinen johtaja. Madanin perhe oli alkujaan kotoisin Algeriasta, mutta Mokranin kansannousun epäonnistuttua perhe karkotettiin Tunisiaan. Madani aloitti opinnot vuonna 1913 tunnetussa Azzaytuna-yliopistossa. Vuonna 1920 hän oli mukana perustamassa tunisialaista kansallismielistä Destour-puoluetta. Hänet karkotettiin Algeriaan vuonna 1925. Algeriassa Madani työskenteli alkuun politiikantoimittajana. Hän lopulta liittyi kansallisen vapausrintaman johtoon. Algerian itsenäistyttyä vuonna 1962 Madani toimi muun muassa kulttuuriministerinä sekä Algerian suurlähettiläänä Irakissa. Madani tuotti laajasti arabialaisia historiallisia kirjoituksia, joissa ylistettiin Algerian islamilaisia esi-isiä. Madani edisti kansallista henkeä myös proosan kautta. Madani oli kirjeenvaihdossa tamperelaisen tataari-imaamin Habibur-Rahman Shakirin kanssa. Vuonna 1954 suomentataarien jalkapalloseura Yolduz matkasi johtajansa Abdullah Alin johdolla Algeriaan, missä he pelasivat ystävyysottelun paikallista joukkuetta vastaan. Tämän on tulkittu edustaneen "tataarien moraalista tukea algerialaisille veljille heidän itsenäisyystaisteluissaan". == Teoksia == * Tārīkh Shamāl Ifrīqyya aw Qartaghanna fī arba' 'uṣūr * Kitāb al-Ghazā'ir * Al-Muslmūn fī gazīrat Ṣiqiliyya wa ganūb Iṭālya * Gughrāfiyyat al-Quṭr ibn al-Gazā'irī * Ibn Khaldūn wa-l gazā'ir ==Lähteet== Luokka:Algerialaiset poliitikot Luokka:Algerialaiset historioitsijat Luokka:Vuonna 1899 syntyneet Luokka:Vuonna 1983 kuolleet Luokka:Politiikantoimittajat
Holen kirkko

Holen kirkko () on Holen kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva keskiaikainen kivinen pitkäkirkko. Se rakennettiin alun perin 1200-luvulla, mutta sitä on vuosisatojen mittaan muuteltu useita kertoja. Vuonna 1943 kirkko paloi salaman sytyttämänä, ja vain kiviseinät jäivät jäljelle. Kirkko rakennettiin uudelleen arkkitehti Finn Brynin johdolla. ==Kuvia== Hole kirke T053 01 0460.jpg|Kirkko ennen vuoden 1943 paloa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan kivikirkot Luokka:Hole
Sundvollen

Sundvollen on taajama Holen kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 171 vuonna 2022. Suunnitteilla olevan Ringeriken radan myötä Sundvolleniin tulisi junayhteys. 2013-04 Sundvolden.jpg|Sundvoldenin hotellilla on yli 350 vuoden historia. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hole Luokka:Norjan taajamat
Steinsåsen

Steinsåsen on taajama Holen kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 2 045 vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hole Luokka:Norjan taajamat
Gomnes

Gomnes on taajama Holen kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta- ala on 0,3 neliökilometriä ja asukasluku 373 vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hole Luokka:Norjan taajamat
Kroksund

Kroksund on taajama Holen kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Se sijaitsee samannimisen salmen länsirannalla. Taajaman pinta-ala on 0,2 neliökilometriä ja asukasluku 342 vuonna 2022. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hole Luokka:Norjan taajamat
Helgelandsmoen

Helgelandsmoen on taajama Holen ja Ringeriken kunnissa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 574 vuonna 2022. Helgelandsmoenissa oli vuosina 1868–2004 armeijan harjoitusalue, joka on sittemmin muutettu yrityspuistoksi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Hole Luokka:Ringerike Luokka:Norjan taajamat Luokka:Norjan puolustusvoimat
Ringeriken rata

Ringeriken rata () on suunnitteilla oleva ratayhteys Sandvikan ja Hønefossin välille Norjassa. Se lyhentäisi Oslon ja Bergenin välistä junamatkaa noin tunnilla. Radan odotetaan valmistuvan aikaisintaan 2030-luvulla. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjan rautatiet Luokka:Suunnitteilla olevat rakennukset ja rakennelmat Luokka:Bærum Luokka:Ringerike
Juhani Linnoinen

Kaarle Juhani Linnoinen (s. 28. tammikuuta 1933 Iitti) on suomalainen eläköitynyt diplomi-insinööri ja autoalan yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 27.11.2023. Linnoisen vanhemmat olivat lääkärit Eino Johannes Linnoinen, aiemmin Lindén, ja Aino Inkeri Soikkeli. Hän avioitui 1954 Seija Sinikka Marjatta Kullaslahden kanssa. Linnoinen tuli ylioppilaaksi Lahden lyseosta 1952 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1958. Hän oli Oy Suomen Autoteollisuus Ab:n nuorempi suunnittelija 1957–1958, Valmetin Jyskän tehtaiden perämoottoreiden pääsuunnittelija Jyväskylän maalaiskunnassa 1959–1960, kokeiluinsinööri 1960–1962, Linnavuoren tehtaan suihkumoottoriosaston käyttöinsinööri Nokialla 1962–1965, käyttöpäällikkö 1966–1969 ja Oy Saab-Valmet Ab:n, vuodesta 1995 Valmet Automotive -osakeyhtiö, paikallis- ja tuotannonjohtaja Uudessakaupungissa 1969–1971, toimitusjohtaja 1971–1996 ja hallituksen jäsen 1971–1997. Suomalaisen henkilöautoteollisuuden isäksi luonnehditulla Linnoisella on ollut myös useita teollisuuden, liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 1993.Kuka kukin on 1978, s. 539. Viitattu 27.11.2023. (ei-vapaa) == Lähteet == ==Kirjallisuutta== * Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1933 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Linnoinen

Linnoinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi: * Juhani Linnoinen (s. 1933), diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, teollisuusneuvos * Päivi Linnoinen (o.s. Miettinen, s. 1961), pappi ja kirkollinen vaikuttaja
Johan Spieker

Johan Spieker (1685–1775) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja. Hän muutti 1712 Turusta Lontooseen, missä hän kokosi suuren omaisuuden. Hän lahjoitti testamentissaan Turun sairashuoneelle 1 000 puntaa sekä Turun kaupungille 1 500 puntaa, jonka summan koroilla oli ostettava viljaa jaeltavaksi köyhille katovuosina. Spieker, Johan Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1728. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset liikemiehet Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Vuonna 1685 syntyneet Luokka:Vuonna 1775 kuolleet
Oscar Egede Nissen

Elias Gottlieb Oscar Egede Nissen (31. lokakuuta 1843 Tromssa – 4. tammikuuta 1911 Kristiania (nyk. Oslo)) oli norjalainen lääkäri, vaikuttaja, toimittaja ja poliitikko. Hän toimi Norjan Työväenpuolueen puheenjohtajana 1906–1911 ja perusti lähetyslehti Santalenin 1883. Lisäksi hän toimi Oslon kaupungintalon jäsenenä 1898–1907. Nissenin puoliso vuosina 1874–1895 oli pianisti Erika Nissen. == Lähteet == Luokka:Norjalaisten puolueiden puheenjohtajat Luokka:Norjalaiset toimittajat Luokka:Norjalaiset lääkärit Luokka:Vuonna 1843 syntyneet Luokka:Vuonna 1911 kuolleet
Aikamaantiede

Aikamaantiede on maantieteeseen liittyvä termi. Sen käsitteistössä avaruus edustaa aikaa, joka tarvitaan maantieteellisen alueen eli tietyn alueen kattamiseen tai ylittämiseen. Uusien, nopeamman liikenteen mahdollistavien liikenneinfrastruktuurien käyttöönotto merkitsee lyhyempää avaruusaikaa. ==Määritelmä== Maantieteessä aikamaatiede on käsite, joka on 1970-luvun alkupuolelta peräisin oleva neologismi. Ruotsissa Torsten Hägerstrand loi käsitteen, jonka monet muut maantieteilijät ottivat myöhemmin käyttöön1. Uusien liikennevälineiden mahdollistama nopeuden kiihtyminen on muuttanut huomattavasti ihmisten käsitystä ajasta ja etäisyyksistä. Tämä helpottaa liikkuvuutta, mikä puolestaan kiihdyttää meneillään olevaa globalisaatioprosessia (matkailun, kansainvälisen kaupan, kansainvälisen muuttoliikkeen jne. kasvua. Tilakustannuksen käsite täydentää aikamaantieteen käsitettä. Luokka:Maantieteelliset käsitteet
Julija Tsimafejeva

Julija Pjatrouna Tsimafejeva (, ; s. 1982) on valkovenäläinen kirjailija ja kääntäjä. Hän on kirjoittanut valkovenäjäksi neljä runokokoelmaa ja englanniksi romaanin Minsk Diary. Tsimafejevan teoksia on käännetty monelle eri kielelle ja niitä on esitetty monissa projekteissa ja aikakauslehdissä. == Lähteet == Luokka:Valkovenäläiset kirjailijat Luokka:Kielenkääntäjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Dansk Melodi Grand Prix 1985

Dansk Melodi Grand Prix 1985 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1985. Kilpailuun lähetettiin 186 ehdotusta, joista raati, johon kuuluivat Lene Andersen, Jannie Høeg, Henrik Krogsgaard, Michael Juel Sørensen, Claus Hage-Pedersen ja Jørgen de Mylius, valitsi kymmenen finaalikappaletta. Finaali pidettiin 9. maaliskuuta ASA-elokuvastudiolla Kööpenhaminassa. Finaalissa voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti finaalikappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla pisteytyskaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti duo Kirsten & Søren kappaleella "Sku' du spørg' fra no'en?". ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Pisteet Sija 1 Anne Lerskov "Længsel" Ralph Levitan, Fini Jaworski 19 8 2 Carsten Lehn "Lady Fantasi" Carsten Lehn, Juliet Lehn 23 7 3 Boulevard "Si' at du ka' li' mig" Poul Dehnhardt, Dennis Dehnhardt, Lennart Johannessen 27 5 4 Tommy Seebach "Det' det jeg altid har sagt" Tommy Seebach, Keld Heick 50 2 5 Trax "Ved du hva' du sku'" John Hatting, Keld Heick 39 3 6 X-Tasy "Sommer rendez-vous" Carsten Lehn, Ivan Pedersen 32 4 7 Hanne Boel, Lisa Dandanell & Tommy Kenter "Piano" Tommy Kenter 7 10 8 J.P. West "En tropisk drøm" J.P. West, Sys Westerlund 12 9 9 Kirsten & Søren "Sku' du spørg' fra no'en?" Søren Bundgaard, Keld Heick 58 1 10 Gry & Vivian "Vi ska' leve" Vivian Johansen 25 6 Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Numero Kappale Länsi- Jyllanti Itä-Jyllanti Fyn, Lolland, Falster & Bornholm Sjælland Kööpenhamina Yht. 1 "Længsel" 3 4 5 5 2 19 2 "Lady Fantasi" 5 6 6 2 4 23 3 "Si' at du ka' li' mig" 4 5 3 8 7 27 4 "Det' det jeg altid har sagt" 10 10 10 12 8 50 5 "Ved du hva' du sku'" 6 7 8 8 10 39 6 "Sommer rendez-vous" 8 8 7 3 6 32 7 "Piano" 1 1 1 1 3 7 8 "En tropisk drøm" 2 3 2 4 1 12 9 "Sku' du spørg' fra no'en?" 12 12 12 10 12 58 10 "Vi ska' leve" 7 3 4 6 5 25 ==Lähteet== * *https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1985.html *http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1985.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali DR:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 1985 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Dansk Melodi Grand Prix 1984

Dansk Melodi Grand Prix 1984 oli Tanskassa järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Tanskan edustaja Eurovision laulukilpailuun 1984. Kilpailuun lähetettiin 115 kappaletta erikseen kutsutuilta säveltäjiltä. Lähetetyistä kappaleista raati, johon kuuluivat Claus Hagen-Pedersen, Peter Herforth, Henrik Krogsgaard, Monica Krogh-Meyer, Michael Juul Sørensen ja Jørgen de Mylius, valitsi kymmenen finaalikappaletta. Finaali pidettiin 18. helmikuuta Tanskan yleisradioyhtiö DR:n studiossa Kööpenhaminassa. Voittajan valitsivat viisi ympäri Tanskaa kokoontunutta alueraatia, joista kukin pisteytti finaalikappaleet Eurovision laulukilpailusta tutulla pisteytyskaavalla 12-10-8-7-6-5-4-3-2-1. Kilpailun voitti duo Kirsten & Søren kappaleella "Det' lige det". ==Tulos== Numero Artisti Kappale Lauluntekijä(t) Pisteet Sija 1 Trax "Vi hører sammen" John Hatting, Per Nielsen, Lise Haavik 33 6 2 Regnar Egekvist "Holder af de ting" Regnar Egekvist 11 9 3 Snapshot "À la carte" Niels Drevsholt 41 3 4 Lecia Jønsson "Det er en hemmelighed" Lecia Jønsson, Ivan Pedersen 35 5 5 Lollipops "60'erne" Torben Lundgren, Jørgen Lundgren 8 10 6 Sheila "Gi' mig tid" Torben Lendager, Henrik H. Lund 46 2 7 Boulevard "Liverpool" Dennis Dehnhardt, Poul Dehnhardt, Lennart Johannessen 17 7 8 John Hatting "Donna, Donna" Jens Brixtofte, John Hatting, Ivan Pedersen 15 8 9 Tommy Seebach "Pyjamas for to" Tommy Seebach, Keld Heick 40 4 10 Kirsten & Søren "Det' lige det" Søren Bundgaard, Keld Heick 47 1 Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Pistetaulukko Numero Kappale Länsi-Jyllanti Itä-Jyllanti Fyn, Lolland, Falster & Bornholm Sjælland Kööpenhamina Yht. 1 "Vi hører sammen" 5 8 5 5 10 33 2 "Holder af de ting" 1 1 3 1 5 11 3 "À la carte" 8 8 8 12 5 41 4 "Det er en hemmelighed" 10 5 7 6 7 35 5 "60'erne" 2 2 1 2 1 8 6 "Gi' mig tid" 12 6 12 8 8 46 7 "Liverpool" 4 4 4 3 2 17 8 "Donna, Donna" 3 3 2 4 3 15 9 "Pyjamas for to" 7 10 7 10 6 40 10 "Det' lige det" 6 12 10 7 12 47 ==Lähteet== * *https://www.hesselholdt.dk/03-dk/gamle/1984.html *http://natfinals.50webs.com/70s_80s/Denmark1984.html ==Aiheesta muualla== *Koko karsintafinaali DR:n sivuilla Luokka:Eurovision laulukilpailu 1984 Luokka:Dansk Melodi Grand Prix
Myrsky (Mokoman albumi)

__NOTOC__ Myrsky on suomalaisen metalliyhtye Mokoman 12. studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2024. Albumin on tuottanut Emma-gaalassakin vuoden tuottajana ja musiikintekijänä palkittu Jonas Olsson. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Malja sille!", "Taivaan tuuliin", "Pyhä Vitutus" ja "Haluamanilainen", joista on kuvattu myös musiikkivideot. == Taustaa == Yhtyeen laulaja-sanoittaja Marko Annala kommentoi albumia tiedotteessa: == Kappaleet == Kappaleet san. Marko Annala, ellei toisin mainita. # # # # # # # # # # # == Arvostelut == * Kaaoszine: * Soundi: * V2.fi: * Inferno: == Lähteet == Luokka:Vuoden 2024 albumit Luokka:Mokoman albumit
Silvermuseet

Silvermuseet on Arjeplogin keskustassa Ruotsissa sijaitseva museo, joka vihittiin käyttöön 23. lokakuuta 1965. Kokoelmat kuvaavat kaupungin historiaa - esihistoriallisista ajoista nykypäivään. Saamelaisten ja uudisasukkaiden elämää herätetään eloon erilaisissa näyttelyissä. Esimerkiksi yhdessä huoneessa on esillä yksi maailman suurimmista saamelaisten hopeaesineiden kokoelmista. Silvermuseetia johtaa kunnallinen säätiö. Museon nimi liittyy vain osittain siellä säilytettyyn hopeakokoelmaan, mutta se on saanut inspiraationsa Nasafjällin hopeateoksista, jotka olivat aktiivisia alueella vuosina 1635-1659 ja 1770-1810. Tämä on myös syy siihen, miksi Arjeplogin läpi kulkeva valtatie 95 tunnetaan puhekielessä nimellä Silvervägen ja että joidenkin Arjeplogin kunnan yritysten nimessä on sana hopea. Silvermuseetin perusti Einar Wallquist. Neljäkymmentä vuotta hän toimi Arjeplogin lääninlääkärinä aikana, jolloin vanha uudisasukaskulttuuri ja saamelaiskulttuuri alkoivat kadota. Koska Einar Wallquist oli erittäin kiinnostunut historiasta, hän alkoi kerätä esineitä alueelta. Keräilyinto johti lopulta pyrkimykseen inventoida seurakunta ja kerätä ainakin yksi jokaisesta käytetystä esinetyypistä. Koti oli täynnä esineitä ja alueen varastoja ja varastoja käytettiin varastointiin. Vuonna 1965 Einar Wallquist lahjoitti ainutlaatuisen kokoelmansa Arjeplogin kunnalle ja toimi sitten museonjohtajana kuolemaansa asti, lähes 90-vuotiaana, vuonna 1985. Rakennus, jota käytettiin Hopeamuseon rakentamisen yhteydessä vuonna 1965, oli alun perin vuonna 1854 rakennettu paimentolaiskoulu ja on yksi keskustan vanhimmista säilyneistä rakennuksista. Hopeamuseo koostuu kolmesta kerroksesta ja on käynyt läpi useita korjauksia ja uudisrakennuksia vuosien varrella. Huhtikuusta 2009 lähtien Arktisen maisemantutkimuksen instituuttia (INSARC) on johdettu Hopeamuseon organisaation puitteissa. Instituutti tekee korkeatasoista tutkimusta, joka keskittyy ihmisen maisemankäytön ja pohjoisen ympäristön ekosysteemimuutosten väliseen yhteyteen. Yksi monista tutkimustuloksista on johtanut yhden Norlannin vanhimman tunnetun asutuksen löytämiseen, noin 7800 f.Kr, Dumpokjauratj-järven lähellä Svannäsin kylää Arjeplogin kunnassa. Kesällä 2014 Hopeamuseon ja INSARCin johtaja Ingela Bergman sai Hänen Majesteettinsa Kuninkaan mitalin (), 8. koon mitalin Serafiimiritarikunnan nauhalla, ”erinomaisesta panoksesta subarktiseen maisematutkimukseen”. == Lähteet == Luokka:Ruotsin museot Luokka:Arjeplogin kunta Luokka:Saamelaiset museot
Christopher Luxon

Christopher Mark Luxon (s. 19. heinäkuuta 1970 Christchurch) on uusiseelantilainen poliitikko, joka on toiminut Uuden-Seelannin pääministerinä 27. marraskuuta 2023 lähtien. ==Poliittinen ura== Luxon valittiin ensimmäisen kerran Uuden-Seelannin parlamenttiin vuonna 2020. Vuonna 2021 hänet valittiin tuolloin oppositiossa olleen Uuden-Seelannin kansallispuolueen puheenjohtajaksi. Kansallispuolue voitti hänen johdollaan vuoden 2023 vaalit, minkä jälkeen hänestä tuli maan pääministeri. ==Lähteet== Luokka:Uuden- Seelannin pääministerit Luokka:Uuden-Seelannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Amerikkalaisen jalkapallon korkeakoulusarja

Amerikkalaisen jalkapallon korkeakoulusarja oli suomalaisten korkeakoulujen välinen sarja. Ensimmäiset korkeakoulujen väliset pelattiin vuonna 2010 ja ensimmäinen virallinen Suomen mestaruus jaettiin vuonna 2012. Vuonna 2024 SAJL julkaisi tiedotteen, jossa korkeakoulusarja siirtyisi FCAA:n alaisuuteen. == Osallistuneet joukkueet == Korkeakoulusarjaan osallistui yhteensä kahdeksan joukkuetta, näistä viimeisinä lisinä olivat Joensuu Hawks ja Riemu Rhinos. * Aalto Predators * Joensuu Hawks * Lappeenranta Wildmen * Mahti Cocks Tampere * NDU Black Knights * Riemu Rhinos * UTU Beaver Hunters * Wasa Dogs == Mestarit == * 2012: UTU Beaver Hunters * 2013: UTU Beaver Hunters * 2014: UTU Beaver Hunters * 2015: UTU Beaver Hunters * 2016: Aalto Predators * 2017: UTU Beaver Hunters * 2018: Lappeenranta Wildmen * 2019: Lappeenranta Wildmen * 2020: ei pelattu * 2021: ei pelattu * 2022: Wasa Dogs * 2023: Wasa Dogs * 2024: Wasa Dogs == Lähteet == Luokka:Suomen amerikkalaisen jalkapallon sarjat
Polydioksanoni

Polydioksanoni eli poly-p-dioksanoni on polyestereihin kuuluva polymeeri. Sitä valmistetaan dioksanonista. Polydioksanoni on biohajoavaa, ja sillä on käyttökohteita esimerkiksi lääketieteessä. Yhdisteestä käytettyjä lyhenteitä ovat esimerkiksi PDO, PDS ja PDX. ==Ominaisuudet== Polydioksanoni on melko pehmeä polymeeri. Sen sulamispiste on 106–119 °C ja lasisiirtymälämpötila on -17–0 °C. Polydioksanoni on siis huoneenlämpötilassa elastinen polymeeri. Polymeerin tavanomainen molekyylimassa on 58 000–175 000 g/mol, kiteisyysaste on 37–57 %, eli se on puolikiteinen polymeeri, ja tiheys on 1,3–1,4 g/cm3. Polydioksanoni on biohajoavaa. Ihmiselimistössä siitä muodostuu glyoksyylihappoa ja edelleen glysiiniä.Michael Szycher, Jinhao Qiu & Mami Tanaka: "Biomaterials, Prosthetics, and Biomedical Devices", teoksessa Kirk- Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2004. == Valmistus ja käyttö == Polydioksanonia valmistetaan dioksanonin renkaanavautumispolymeroinilla. Reaktio suoritetaan usein huoneenlämpötilassa, jotta polymeerihajoamista takaisin monomeerikseen ei tapahtuisi. Katalyytteinä käytetään esimerkiksi tinaoktoaattia, alumiini-isopropoksidia, zirkoniumasetyyliasetonaattia tai organosinkkiyhdisteitä. : Polydioksanonista valmistetaan kuituja suulakepuristuksella. Polymeeristä tehdään esimerkiksi tikkejä ja muita lääketieteellisiä ompeleita, luunastoja, liimoja ja verisuonten korjaukseen käytettäviä materiaaleja. Sitä tutkitaan käytettäväksi lääkeaineiden annostelusovellutuksiin. == Lähteet == Luokka:Polymeerit
Sisäinen monologi

Sisäinen monologi on kirjallisuudessa käytetty kerrontatekniikka, jossa kuvataan henkilön ajatusten kulkua. Sisäinen monologi ei ole tarinan kertomista vaan esitys siitä, mitä henkilö ajattelee itsekseen, hiljaa mielessään. Ulkopuolinen kertoja ei muokkaa henkilön ajattelua oman esitystapansa mukaiseksi vaan ajatukset ikään kuin lainataan sellaisenaan. Joskus sisäisestä monologista erotetaan tajunnanvirta, jolla tarkoitetaan erityisesti välittömien havaintojen, mielleyhtymien ja jopa henkilölle itselleen tiedostamattomien ajatusten esittämistä. Käytännössä sisäisen monologin ja tajunnavirran tekniikat kuitenkin vuorottelevat ja sekoittuvat usein toisiinsa. Sisäinen monologi on varsinkin modernistisessa romaanitaiteessa käytetty kerrontatekniikka. Sen avulla modernistit osoittavat, miten paljon yksittäisiin hetkiin voi sisältyä kokemuksellisesti, ja näin tehdessään heidän kerrontansa oli hidastempoisempaa kuin heitä edeltäneiden realistien kerronta. Sisäistä monologia ovat hyödyntäneet muun muassa James Joyce romaaneissaan Odysseus ja Finnegans Wake, Marcel Proust romaanisarjassaan Kadonnutta aikaa etsimässä, Virginia Woolf romaanissaan Aallot sekä Volter Kilpi romaanissaan Alastalon salissa. == Lähteet == Luokka:Kirjallisuuden käsitteet Luokka:Narratologia
Muntilan tuulivoimapuisto

Muntilan tuulivoimapuisto on Varsinais-Suomessa Uudenkaupungin Lokalahdella sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 3 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 3,0 megawattia ja vuosituotanto on noin 30 gigawattituntia. Voimalat on rakentanut ABO Wind, joka ne myös omistaa. Voimaloita operoi sama ABO Wind. == Yleistä == Tuulivoimapuisto sijaitsee Lokalahden kirkonkylältä kolme kilometriä länteen Tirkkalan pohjoispuolella kallioisella metsäalueella. Tuulivoimalaitokset on sijoitettu pienten mäkien lakialueille. Voimalat sijaitsevat 15–18 metriä mpy. Kolmen voimalan suurin etäisyys noin kilometrin verran ja alueen leveys on alle 400 metriä. Voimalat muodostavat kolmion, jonka pinta-ala on 15 hehtaaria. Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa N131-mallia, jonka napakorkeus on 114 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 131 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia. Tuulipuistoon on rakentamisen yhteydessä paranneltu tie, josta haarautuu voimaloille huoltotiet. Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapelilla Vehmaalla sijaitsevalle Vinkkilän sähköasemalle. == Historiaa == Tuulipuistohankkeen alkuhistoriaksi siteerataan jäljempänä Janne Salosen puheenvuoroa Uusi Suomi-verkkolehdestä. Tuulipuiston perustajana voidaan pitää rahoitusyhtiö Taaleritehdasta, joka sai kolmen tuulivoimalan hankkeelle rakennusluvat. Rakennusluvista valitettiin, mutta lopulta rakennusluvat saivat lainvoiman. Taaleritehdas myi hankkeen Posion energialle, joka on slovakialaisen E-goupin omistama yhtiö. Hankkeen yhtiön nimeksi tuli Muntilan Energia Oy, joka sai hankkeelle tariffitukipäätöksen. Ilmatar Energy osti Muntilan Energian ja vaihtoi tytäryhtiönsä nimeksi Ilmatar Uusikaupunki Oy , jolle tariffitukipäätös siirrettiin helmikuussa 2017. Ilmatar ei ehtinyt rakentaa tuulipuistoa kunnolla vuonna 2017, sillä se myytiin alkuvuonna toiselle energiayhtiölle, saksalaiselle ABO Windille. Se vaihtoi tytäryhtiön nimeksi Muntilan Tuulivoima Oy . ABO Wind jatkoi rakentamista ja tuulivoimalaitokset sekä pystytettiin että ne testattiin kesällä. Tuulipuisto alkoi tuottaa sähköä vuoden 2017 loppupuolella. Tuulipuiston avajaisia vietettiin 28.4.2018. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Suomen tuulivoimapuistot Luokka:Uudenkaupungin rakennukset ja rakennelmat
Ilja Sutskever

Ilja Jefimovitš Sutskever (; s. 1986 Gorki, Neuvostoliitto) on syntyjään venäjänjuutalainen kanadalainen koneoppimisen tutkija. Hän on OpenAI:n päätutkija. Sutskeverin perhe muutti Israeliin hänen ollessaan viisivuotias, ja hän varttui Jerusalemissa. Hän aloitti opiskelun Israelin avoimessa yliopistossa. 16-vuotiaana hänen perheensä muutti edelleen Kanadaan, jossa hän suoritti tohtorintutkinnon Toronton yliopistossa. Hän meni töihin Piilaaksoon Googlelle. Vuonna 2015 hän oli perustamassa OpenAI:ta. Vuonna 2012 Sutskever, Geoffrey Hinton ja toinen Hintonin jatko-opiskelijoista, Alex Krizhevsky, rakensivat neuroverkon, joka tunnisti valokuvista esineitä paremmin kuin mikään aikansa ohjelmisto. Tätä pidettiin syväoppimisen alkusysäyksenä. Laitteisto perustui NVidian GTX 580 -näytönohjaimiin. Google osti Hintonin perustaman DNNresearchin ja palkkasi Sutskeverin. Googlella Sutskever osoitti, että hahmontunnistusta voisi käyttää kuvien lisäksi datajonoihin, kuten sanoihin ja lauseisiin. Googlella hän oli myös kehittämässä AlphaGota. Kun Sutskever värvättiin OpenAI:lle sitä perustettaessa, Sam Altman piti häntä yhtenä maailman huipputiedemiehistä. ==Lähteet== Luokka:Kanadalaiset tieteilijät Luokka:OpenAI Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt