EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Adad-nirari I

Adad-nirari I oli 1200-luvulla eaa. hallinnut Assyrian kuningas, joka valtasi Babylonialta Rapiqumin kaupungin ja vakautti isänsä pohjoisen suunnassa tekemät aluevaltaukset. Hän valtasi myös Mitannin ja sen kuningas Šattuara I joutui hänen vasallikseen. Šattuaran poika Vasašatta kapinoi heettiläisten tuella Assyriaa vastaan, mutta kapina kukistettiin. Vasašatta jäi vangiksi ja Mitannista tuli yksi Assyrian maakunnista. Adad-nirari hallitsi täten koko Ylä-Mesopotamiaa ja Assyria ulottui lännessä Karkemišiin asti, joskin Karkemiš menetettiin heettiläisille Hattusili III:n ollessa näiden kuninkaana. Adad- nirarin käymistä sodista kertova pitkä kirjoitus on varhaisin historiallisia tietoja sisältävä assyrialainen teksti. Adad-niraria seurasi kuninkaana hänen poikansa Salmanassar I. == Lähteet == Luokka:Assyrian kuninkaat sv:Assyriska kungar#Mellanassyriska perioden
Lennart Johansson

Nils Lennart Johansson (5. marraskuuta 1929 Tukholma – 4. kesäkuuta 2019 Tukholma) oli ruotsalainen jalkapallovaikuttaja. Johansson toimi Euroopan jalkapalloliiton UEFAn puheenjohtajana vuosina 1990–2007. Samalla hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFAn varapuheenjohtajana. Johansson seurasi Jacques Georgesia UEFAn puheenjohtajana vuonna 1990. Vuonna 2007 hän hävisi puheenjohtajaäänestyksen Michel Platinille äänin 27–23. Johansson oli ehdolla myös FIFAn puheenjohtajaksi vuonna 1998. Hän kuitenkin hävisi äänestyksen Sepp Blatterille. Johanssonin kaudella Mestarien liiga perustettiin. Lisäksi hänen aikanaan EM-kilpailut laajentuivat 16 joukkueen turnaukseksi. Ruotsin jalkapallon korkeimman sarjatason Allsvenskanin kiertopalkinto Lennart Johanssons pokal on nimetty hänen mukaansa. Pokaalia on jaettu vuodesta 2001. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset urheiluvaikuttajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Robert Hare

Robert D. Hare (s. 1934 Calgary, Kanada) on kanadalainen kriminaalipsykologi. Hän on University of British Columbian professori emeritus tutkimusaloinaan psykopatologia ja psykofysiologia. Hän on luonut Hervey Cleckleyn työn pohjalta psykopaatin tunnuspiirteistön antisosiaalisesta persoonallisuushäiriöstä kärsivien diagnosoimiseksi ja väkivaltaisen käytöksen analysoimiseksi ylipäätään. Hän on liittovaltion poliisi FBI:n Child Abduction and Serial Murder Investigative Resources Center -keskuksen (CASMIRC) neuvonantaja ja konsultoi useita brittiläisiä ja pohjoisamerikkalaisia rangaistuslaitoksia. ==Teoksia== * *Psychopathy: Theory and Research (1970) *Snakes in Suits: When Psychopaths Go to Work (2006), with Paul Babiak == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Robert Haren www-sivut Luokka:Kanadalaiset psykologit Luokka:Vuonna 1934 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Fight

Fight () on moldovalaisen laulajan Natalia Barbun kappale, jonka hän esitti vuoden 2007 euroviisuissa. Kappale sai 109 pistettä sijoittuen kymmenenneksi. Se esitettiin finaalissa viimeisenä. Taustanauhalla soi pääasiassa viulu, jota Barbu soittaa kappaleen musiikkivideossa. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Moldovan euroviisuedustuskappaleet
Beethovenin kolmas

Beethovenin kolmas () on vuonna 2000 ensi-iltaan tullut yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on Beethoven-elokuvasarjan kolmas osa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2000 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset road moviet Luokka:Beethoven-elokuvat Luokka:David M. Evansin ohjaamat elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Beethovenin neljäs

Beethovenin neljäs () on vuonna 2001 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on Beethoven-elokuvasarjan neljäs osa. Luokka:Vuoden 2001 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Beethoven-elokuvat Luokka:David M. Evansin ohjaamat elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Beethovenin viides

Beethovenin viides () on vuonna 2003 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on Beethoven-elokuvasarjan viides osa. Luokka:Beethoven-elokuvat Luokka:Vuoden 2003 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Suoraan videolle julkaistut elokuvat
Paatsamakasvit

Paatsamakasvit (Rhamnaceae) on aitokaksisirkkaisten kasvien heimo. Siihen kuuluu 870–900 lajia, jotka jaetaan 50–55 sukuun. Useimmat ovat pensaita, pieniä puita ja joitakin melko jäykkävartisia köynnöksiä. Vanhimmat paatsamakasveihin sijoitetut fossiilit tunnetaan liitukauden Cenomanium- vaiheen ajalta 94 miljoonaa vuotta sitten.Angiosperm Phylogeny Website, Rhamnaceae Viitattu 2.2.2012. Paatsamakasvien lehdet ovat yksinkertaisia, suora- tai sahalaitaisia. Kukat ovat pieniä ja sijaitsevat lehtihangoissa. Paatsamakasveja on kaikkialla maapallolla, mutta eniten subtrooppisilla ja trooppisilla alueilla. Suomessa kasvavat lajit ovat korpipaatsama ja orapaatsama. == Sukuja == * Adolphia * Alphitonia * Auerodendron * Berchemia – panrosat * Ceanothus – tuoksiot * Colletia – kolletiat * Colubrina * Condalia * Frangula – haprapaatsamatSuomen Lajitietokeskus: Paatsamakasvit – Rhamnaceae Viitattu 15.12.2018. * Gouania – kolmikolkat * Hovenia * Karwinskia * Krugiodendron * Maesopsis – korpinmarjapuut * Nesiota (sukupuuttoon kuollut) * Paliurus – kärsimyskruunut * Pomaderris – tainuit * Reynosia * Rhamnus – ristipaatsamat eli paatsamat * Sageretia – sageretiat * Smythea * Ziziphus – jujubat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Paatsamakasvit (Rhamnaceae) * ITIS: Rhamnaceae * Flora of China: Rhamnaceae * Luokka:Kasviheimot
Jukka Salmela

Jukka Arto Olavi Salmela (s. 30. joulukuuta 1958 Kangasala) on suomalainen muusikko ja musiikinopettaja Tampereen Rudolf Steiner koulussa, sekä entinen pikaluistelija. Jukka Salmela kilpaili Lake Placidin talviolympialaisissa vuonna 1980 ja sijoittui 18:nneksi 500 metrin ja 30:nneksi 1 000 metrin luistelussa. Saman vuoden huhtikuussa hän alitti ensimmäisenä luistelijana 37 sekunnin rajan 500 metrillä Medeossa, Neuvostoliitossa, mutta kyseessä oli epävirallinen käsiaika 36,8 sekuntia. Vuoden 1981 sprinttereiden MM- kilpailuissa Salmela sijoittui 12:nneksi ja samana vuonna hän voitti ainoan pikaluistelun Suomen mestaruutensa. Salmela on esiintynyt laulusolistina muun muassa yhtyeissä Salmela Komitea ja Tabula Rasa. ==Saavutukset== * Olympialaisissa 18:s 500 metrillä ja 30:s 1 000 metrillä Lake Placidissa 1980 * Sprinttereiden MM-kilpailuissa yhteispisteissä 12:s 1981 * Sprinttereiden SM-kultaa 1981 * Sprinttereiden SM-hopeaa 1979 ja 1982 * Useita TUL:n mestaruuksia ==Lähteet== * ==Aiheesta muualla== *Salmela Komitean viralliset sivut Luokka:Suomalaiset laulajat Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cecil Dye

thumb|200px|Cecil Dye Cecil Henry ”Babe” Dye (13. toukokuuta 1898 – 2. tammikuuta 1962) oli kanadalainen Hockey Hall of Fameen valittu jääkiekkoilija. Dye pelasi 11 kautta hyökkääjän paikalla National Hockey Leaguen seuroissa Toronto St. Pats, Chicago Black Hawks, New York Americans ja Toronto Maple Leafs. Hän oli NHL:n 1920-luvun paras maalintekijä. Cecil Dye pelasi myös kanadalaista jalkapalloa Toronto Argonautsissa ja baseballia. == Saavutuksia == * NHL:n paras pisteidentekijä 1923 ja 1925 * Hockey Hall of Fameen 1970 * vuonna 1998 sijalla 83 The Hockey News -lehden NHL- painotteisella 100 suurimman pelaajan listalla == Katso myös == * Luettelo vähintään viisi maalia yhdessä NHL-ottelussa tehneistä pelaajista * The Hockey Newsin luettelo 100 parhaasta NHL-pelaajasta == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Hockey Hall of Fame Luokka:Kanadalaiset baseballpelaajat Luokka:Kanadalaiset kanadalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1898 syntyneet Luokka:Vuonna 1962 kuolleet
Salmanassar I

Salmanassar I (myös Šalmānu-ašarēd) oli Assyrian kuningas 1274–1245 eaa. tai 1263–1233 eaa. Hän kukisti raaoin ottein vallatussa pohjoisessa Urartussa eli Nairissa olleen hurrilaisten kapinan. Assyria miehitti Nairin, jossa joukot ryöstivät ja polttivat asutuskeskuksia, ja tappoivat ihmisiä armotta. Monia sokaistiin. Sotaa käytiin jo silloin raa'alla tavalla. Se oikeutettiin Assur- jumalalan palvonnalla, johon myöhemmin liittyi kiihkokansallismielisyyttä. Salmanassar yritti vallata Mitannin takaisin, ja hänen vastustajansa heettiläiset liittoutuivat Babylonian kanssa. Salmanassarin joukot ajettiin autiomaahan, mistä ne silti yllättäen hyökkäsivät. Mitannin viimeinen hurrilainen kuningas karkasi länteen. Mitannin kaupungit tuhottiin, ja 14 000 kuljetettiin pakkosiirtolaisina pois. Salmanassar I rakensi uuden pääkaupungin Kalahiin, joka hylättiin hänen kuolemansa jälkeen.Ihmisen tarina, Suuri maailmanhistoria, osa 1, Kirjayhtymä 1971. == Lähteet == Luokka: Assyrian kuninkaat
Panx Romana

Panx Romana on kreikkalainen, vuonna 1982 perustettu punk-yhtye. Panx Romana on erityisesti kreikkalaisten anarkistien suosiossa. ==Diskografia== *Παιδιά στα όπλα (Paidia Sta Opla) (1987) *Αντάρτες πόλεων (Adartes Poleon) (1989) *Σπάσε τη γραμμή (Space Ti Grammi) (1993) *Διαγωγή Κοσμία (Diagogi Kosmia) (1996) *Κράτος κλειστόν (Kratos Kleiston)(1999) *Pax Americana (2016) ==Aiheesta muualla== *Yhtyeen viralliset sivut *Yhtyeen rumpalin omat sivut Luokka:Kreikkalaiset yhtyeet Luokka:Punkyhtyeet
Juan Carlos Higuero

Juan Carlos Higuero (s. 3. elokuuta 1978) on espanjalainen kestävyysjuoksija, päämatkanaan 1 500 metrin juoksu. Sydneyn 2000 olympialaisissa Higuero sijoittui 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Ensimmäisen arvokisamitalinsa hän saavutti sisäratojen EM-kilpailuissa 2002 sijoittuessaan hopealle 1 500 metrillä. Tämän saavutuksen hän toisti kolme vuotta myöhemmin. Göteborgin EM- kisoissa 2006 Higuero voitti pronssia 1 500 metrillä ja 5 000 metrillä. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2007 hän voitti kultaa ja sisäratojen MM- kilpailuissa 2008 pronssia 1 500 metrillä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui 1 500 metrillä neljänneksi. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän oli 1 500 metrillä kuudes. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän sijoittui 3 000 metrillä toiseksi. ==Henkilökohtaiset ennätykset== ;Ulkoradat * 800 metriä: 1.45,87 (2007) * 1 000 metriä: 2.18,23 (2006) * 1 500 metriä: 3.31,57 (2006) * 1 Maili: 3.52,49 (2002) * 2 000 metriä: 4.58,03 (2011) * 3 000 metriä: 7.38,71 (2009) * 3 000 metrin esteet: 9.51,34 (1995) * 5 000 metriä: 13.22,68 (2008) ;Sisäradat * 800 metriä: 1.49,26 (2011) * 1 500 metriä: 3.36,39 (2004) * 3 000 metriä: 7.48,46 (2005) ==Saavutukset== * Sisäratojen MM-pronssia 1 500 metrillä 2008 * EM-pronssia 1 500 ja 5 000 metrillä 2006 * Sisäratojen EM-kultaa 1 500 metrillä 2007 * Sisäratojen EM-hopeaa 1 500 metrillä 2002 ja 2005 sekä 3 000 metrillä 2013 * Espanjan mestari ulkoradoilla 1 500 metrillä 2000, 2002, 2003, 2006, 2007 * Espanjan mestari sisäradoilla 1 500 metrillä 2002–2005, 2007 * Espanjan mestari sisäradoilla 3 000 metrillä 2013 ==Lähteet== * Higuero Espanjan yleisurheiluliiton sivuilla (PDF). Viitattu 6.3.2013. * Luokka:Espanjalaiset keskimatkojen juoksijat Luokka:Espanjalaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
David Lander

200px|thumb|David Lander vuonna 1976 David L. Landau eli Lander (22. kesäkuuta 1947 Brooklyn, New York – 4. joulukuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten vuosina 1976–1982 näytetyn Laverne and Shirley -sarjan Squiggynä. Lander on nähty lisäksi muun muassa Pulmusissa ja Bob Newhartin show’ssa. Hän sairastui vuonna 1984 MS- tautiin, mutta puhui asiasta julkisuudessa vasta viisitoista vuotta myöhemmin; hän on nykyisin National Multiple Sclerosis Societyn hyvän tahdon lähettiläs ja julkaissut kyseisen sairauden kanssa elämistä käsittelevän kirjan Fall Down Laughing (How Squiggy Caught Multiple Sclerosis and Didn't Tell Nobody) (2002). Lander oli Michael McKeanin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän oli vuosina 1971–1978 naimisissa Thea Poolen kanssa, mutta erosi ja solmi 10. maaliskuuta 1979 uuden avioliiton Kathy Fieldsin kanssa. Landerilla on yksi lapsi. Hänet tunnetaan television ohella elokuvista ja jopa ääninäyttelijänä.https://digital.library.unt.edu/ark:/67531/metadc19754/m1/ Lander kuoli MS-taudin komplikaatioihin 73-vuotiaana Cedars-Sinai Medical Centerissä Los Angelesissa 4. joulukuuta 2020. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2020 kuolleet
Valkopäägaselli

Valkopäägaselli (Nanger dama), aiemmin punakaulagaselli,Valkopäägaselli - Nanger dama laji.fi on Saharassa elävä erittäin harvinainen ja äärimmäisen uhanalainen gasellilaji. Tällä vuosituhannella luonnonvarainen kanta on arvioitu vain 100-200 yksilöksi, jotka esiintyvät viidessä osapopulaatiossa Malin, Nigerin ja Tšadin alueilla. == Tuntomerkit == Valkopäägasellilla on antilooppimaisen suuret korvat ja silmät, ja pienet terävät suorat tummat sarvet. Itäinen alalaji on punaista kaulaa lukuun ottamatta valkoinen, mutta levinneisyysalueen länsiosassa laji on lähes kokonaan punaruskea valkoisia pakaroita, vatsanalusta ja pään etuosaa lukuun ottamatta.Arkive == Lähteet == Luokka:Gasellit Luokka:Uhanalaiset nisäkkäät Luokka:Äärimmäisen uhanalaiset lajit
Bob Newhart

George Robert ”Bob” Newhart (5. syyskuuta 1929 Oak Park, Illinois – 18. heinäkuuta 2024 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän voitti ensimmäisellä stand up -albumillaan The Button-Down Mind of Bob Newhart vuonna 1961 Grammyn. Newhart oli Korean sodan veteraani. Hän juonsi vuosina 1972–1978 omaa show’taan CBS:llä. Oman show’nsa ohella hän esiintyi muun muassa Dean Martinin ohjelmassa, The Ed Sullivan Show’ssa ja Alfred Hitchcock Presentsissä (1963). Hän esiintyi paitsi televisiossa, myös elokuvissa ja toimi ääninäyttelijänä. Newhart oli The Tonight Show Starring Johnny Carsonin vierailevana juontajana kaikkiaan 87 kertaa ja veti myös Saturday Night Liveä kahdesti, vuosina 1980 ja 1995. Hän on tehnyt vierailevan esiintymisen Simpsoneissa. Häneltä ilmestyi 20. syyskuuta 2006 lähinnä muistelmateokseksi luettava I Shouldn’t Even Be Doing This. Hän on myös näytellyt tv-sarjoissa kuten NCIS Rikostutkijat ja Rillit huurussa. Newhart voitti useita palkintoja, kuten kolme Grammya ja Golden Globen. Hän oli moninkertainen Emmy-ehdokas. Hän sai 6. tammikuuta 1999 tähden Hollywood Walk of Famella. Hänelle myönnettiin vuonna 2002 amerikkalaisen huumorin Mark Twain -palkinto. Vuonna 2011 albumi The Button-Down Mind of Bob Newhart valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Newhart oli vuodesta 1964 naimisissa vuonna 2023 kuolleen Virginia Quinnin kanssa, ja hänellä oli neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Yhdysvaltalaiset koomikot Luokka:Grammy- palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Seppo Hänninen

Seppo Juhani Hänninen (s. 11. heinäkuuta 1943 Parikkala) on entinen suomalainen pikaluistelija. Hänninen kilpaili kolmissa olympialaisissa ja sijoittui parhaimmillaan viidenneksi Sapporon 1972 kisojen 500 metrillä. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hänen paras saavutuksensa yksittäisellä matkalla oli neljäs sija 500 metrillä 1972 ja yhteispisteissä neljäs sija 1973. Yleisluistelijoiden MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi 500 metrillä 1970. Vuosina 1973–1974 Hänninen kilpaili ammattilaisena toisena suomalaisena Leo Linkoveden ohella. Ammattilaisten EM-kilpailuissa 1974 Hänninen sijoittui yhteispisteissä neljänneksi. Seppo Hännisen poika Janne Hänninen oli Suomen paras pikaluistelija 1990-luvun lopulla ja 2000-luvun ensimmäisinä vuosina. ==Saavutukset== * Innsbruckin 1964 olympialaisissa 23:s 1 500 metrillä * Grenoblen 1968 olympialaisissa kahdeksas 500 metrillä * Sapporon 1972 olympialaisissa viides 500 metrillä ja 28:s 1 500 metrillä * Sprinttereiden MM-kilpailuissa yhteispisteissä 12:s 1972 ja neljäs 1973 ==Henkilökohtaiset ennätykset== * 500 metriä 38,2 * 1 000 metriä 1.19,3 * 1 500 metriä 2.09,3 * 3 000 metriä 4.44,1 * 5 000 metriä 8.08,5 * 10 000 metriä 16.44,1 ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset pikaluistelijat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michael McKean

Michael McKean (s. 17. lokakuuta 1947 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. McKean syntyi New Yorkissa ja oli David Landerin opiskelutoveri Carnegie Mellon -yliopistossa. Hän esitti Lennyn roolin sarjassa Laverne and Shirley (1976–1983), jossa myös Landerilla oli merkittävä osa. Hänet tunnetaan lisäksi muun muassa Saturday Night Livestä ja Spinal Tapin jäsenenä. McKean on tehnyt lukuisia vierailevia esiintymisiä eri televisiosarjoissa ja esiintynyt myös useissa elokuvissa, joista eräs oli Vauhdilla Chicagoon (1987). Hän on toiminut ääninäyttelijänäkin ja tehnyt elokuvamusiikkia niin suurella menestyksellä, että voitti vuonna 2004 Grammy- palkinnon. Hän on ollut myös Oscar-ehdokkaana. == Yksityiselämä == McKean oli vuosina 1970–1993 naimisissa Susan Russellin kanssa ja sai kaksi lasta. Tämän avioliiton päätyttyä eroon McKean meni 20. maaliskuuta 1999 uusiin naimisiin nykyisen puolisonsa Annette O’Toolen kanssa. ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ted McGinley

Theodore Martin "Ted" McGinley (s. 30. toukokuuta 1958 Newport Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. McGinley syntyi Newport Beachissä, Kaliforniassa. Hänet tunnetaan television ohella elokuvista, kuten pienestä roolista Pearl Harborissa (2001). Hänet tunnetaan rooleistaan Jefferson D'Arcyna sarjasta Pulmuset vuodesta 1991 sarjan päätösjaksoon vuonna 1997 asti sekä Charley Shanowskina sarjassa Hope & Faith (2003–2006). Lisäksi hän esiintyi muun muassa Onnen päivissä vuosina 1980–1984 ja sen jälkeen Lemmenlaiva-sarjassa vuoteen 1986. McGinley on naimisissa Gigi Ricen kanssa. Parilla on yhdessä kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Keeper of the Seven Keys

Keeper of the Seven Keys tarkoittaa seuraavia asioita: * Keeper of the Seven Keys Part I, Helloweenin studioalbumi vuodelta 1987 * Keeper of the Seven Keys Part II, Helloweenin studioalbumi vuodelta 1988 * Keeper of the Seven Keys: The Legacy, Helloweenin studioalbumi vuodelta 2005 * Keeper of the Seven Keys: The Legacy World Tour 2005–2006, Helloweenin livealbumi ja -DVD vuodelta 2007.
Britannian Grand Prix 2001

Britannian Grand Prix 2001 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. heinäkuuta 2001 Silverstonen radalla Britanniassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Mika Häkkinen, jolle voitto oli kauden ensimmäinen. Häkkinen ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen ajalla 1.23,405 (kierroksella 34) sekä ylitti urallaan yli 400 pisteen rajan. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 3 Mika Häkkinen McLaren-Mercedes 60 1.25.33,770 2 10 2 1 Michael Schumacher Ferrari 60 + 33,646 1 6 3 2 Rubens Barrichello Ferrari 60 + 59,281 6 4 4 6 Juan Pablo Montoya Williams-BMW 60 + 1.08,772 8 3 5 17 Kimi Räikkönen Sauber- Petronas 59 + 1 krs. 7 2 6 16 Nick Heidfeld Sauber-Petronas 59 + 1 krs. 9 1 7 11 Heinz-Harald Frentzen Jordan-Honda 59 + 1 krs. 5 8 10 Jacques Villeneuve BAR-Honda 59 + 1 krs. 12 9 18 Eddie Irvine Jaguar-Cosworth 59 + 1 krs. 15 10 14 Jos Verstappen Arrows-Asiatech 58 + 2 krs. 17 11 22 Jean Alesi Prost- Acer 58 + 2 krs. 14 12 19 Pedro de la Rosa Jaguar-Cosworth 58 + 2 krs. 13 13 7 Giancarlo Fisichella Benetton-Renault 58 + 2 krs. 19 14 15 Enrique Bernoldi Arrows-Asiatech 58 + 2 krs. 20 15 8 Jenson Button Benetton-Renault 58 + 2 krs. 18 16 21 Fernando Alonso Minardi-European 57 + 3 krs. 21 Kesk. 5 Ralf Schumacher Williams-BMW 36 Moottori 10 Kesk. 23 Luciano Burti Prost- Acer 6 Moottori 16 Kesk. 4 David Coulthard McLaren-Mercedes 2 Jousitus/Kolari (Trulli) 3 Kesk. 12 Jarno Trulli Jordan-Honda 0 Kolari (Coulthard) 4 Kesk. 9 Olivier Panis BAR-Honda 0 Kolari (Villeneuve) 11 DNQ 20 Tarso Marques Minardi-European \- 107% sääntö == Muuta == *Paalupaikka: Michael Schumacher – 1.20,447 *Michael Schumacherin uran 40:s paalupaikka == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 2001 Luokka:Britannian Grand Prix
Paulina Porizkova

thumb|Paulina Porizkova vuonna 2014 Paulina Porizkova (s. 9. huhtikuuta 1965 Prostějov) on tšekkoslovakialaissyntyinen näyttelijätär ja supermalli. Hänellä on Ruotsin ja Yhdysvaltain kansalaisuudet. == Ura == Porizkova syntyi Prostějovissa, mutta jätti synnyinmaansa jo ensimmäisten elinvuosiensa aikana muuttaakseen Lundiin, Ruotsiin. Hän lähetti kuviaan Elitelle ensimmäistä kertaa jo vuonna 1980. Hän pääsi Pariisiin ja Yhdysvaltoihin esiintyen jo pian Sports Illustratedin vuosittaisen Swimsuit Issuen kansissa (1984 ja 1985). Hän oli myös Estée Lauder -kosmetiikkayhtiön keulakuvana 1980-luvun lopulla. Porizkova esiintyi Gentlemen's Quarterlyssa ja elokuussa 1987 Playboyn kannessa; tähän mennessä hänet on nähty mm. Voguessa, Ellessä, Harper's Bazaarissa, Selfissä, Cosmopolitanissa ja Glamourissa. Hän teki näyttelijändebyyttinsä vuonna 1983. Porizkova on myöhemmällä urallaan keskittynyt entistä enemmän elokuviin. Hänelle kaavailtiin vuonna 1989 Robert De Niron kanssa jaettua pääroolia Sergio Leonen seuraavaan elokuvaan, mutta hanke jäi suunnitelmaksi ohjaajan kuoltua sydänkohtaukseen. Hänellä oli muita rooleja muiden muassa elokuvissa Arizona Dream (1993) ja Tuomion torstai (1998). Päärooli hänellä oli esimerkiksi Ninan alibissa (1989). Porizkova on myös kirjoittanut romaanin A Model Summer (2007)https://www.nytimes.com/2007/04/08/books/review/Kuczynski.t.html. Se on käännetty muun muassa ruotsiksi nimellä Modellsommar (2009). == Yksityiselämä == Porizkova oli vuodesta 1989 alkaen naimisissa The Cars -yhtyeen laulajan Ric Ocasekin kanssa. Parilla on kaksi poikaa (s. 1993 ja 1998). Porizkova ja Ocasek erosivat toukokuussa 2018, mutta avioeroprosessi oli yhä kesken Ocasekin kuollessa syyskuussa 2019. Ocasek jätti Porizkovan testamenttinsa ulkopuolelle. == Lähteet == Luokka:Tšekkiläiset näyttelijät Luokka:Tšekkiläiset mallit Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset mallit Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Ruotsalaiset mallit Luokka:Vuonna 1965 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pink Bubbles Go Ape

Pink Bubbles Go Ape on saksalaisen power metal -yhtye Helloweenin neljäs studioalbumi. Ennen albumin nauhoituksia kitaristi Kai Hansen lähti yhtyeestä ja hänen tilalleen otettiin Roland Grapow. Musiikillisesti albumi on eeppisiä Keeper of the Seven Keys- albumeita kevyemmällä ja humoristisemmalla otteella tehty. ==Kappaleet== # "Pink Bubbles Go Ape" (Kiske) – 0:36 # "Kids of the Century" (Kiske) – 3:51 # "Back On The Streets" (Grapow/Kiske) – 3:23 # "Number One" (Weikath) – 5:13 # "Heavy Metal Hamsters" (Weikath/Kiske) – 3:28 # "Goin' Home" (Kiske) – 3:51 # "Someone's Crying" (Grapow) – 4:18 # "Mankind" (Grapow/Kiske) – 6:18 # "I'm Doin' Fine, Crazy Man" (Grosskopf/Grapow) – 3:39 # "The Chance" (Grapow) – 3:47 # "Your Turn" (Kiske) – 5:38 ===Laajennetun version bonuskappaleet=== # * "Blue Suede Shoes" (Carl Perkins) – 2:36 #"Shit And Lobster" (Weikath) – 4:08 #"Les Hambourgeois Walkways" (Weikath) – 5:47 # "You Run With The Pack" (Grosskopf) – 3:54 ==Kokoonpano== * Michael Kiske – laulu * Michael Weikath – kitara * Roland Grapow – kitara * Markus Grosskopf – basso * Ingo Schwichtenberg – rummut == Arvostelut == * Allmusic: Allmusic levyarvostelu * Metalliluola: 7/10 ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * luokka:Vuoden 1991 albumit Luokka:Helloweenin albumit
Markku Rokala

Markku Henrik Rokala (s. 25. huhtikuuta 1960 Vantaa) on suomalainen kolmiloikkaaja, joka voitti lajin Suomen-mestaruuden kolme kertaa ulkoradoilla ja kuusi kertaa sisäradoilla. Koko aktiiviuransa hän edusti vantaalaista yleisurheiluseuraa Kenttäurheilijat-58. Hänen valmentajinaan ovat olleet hänen isänsä Kauko Rokala, Esa Rinne ja Tuomas Sallinen. Markku Rokala on toiminut urheiluhierojana vuodesta 1985, urheilu-uransa jälkeen usein myös Suomen yleisurheilumaajoukkueen kilpailu- ja leirimatkoilla. Rokalan urheilu-uran kohokohta oli sijoittuminen 22-vuotiaana seitsemänneksi Euroopan- mestaruuskilpailuissa Ateenassa syyskuussa 1982 tuloksella 16,32. Kisan voitti Ison-Britannian Keith Connor tuloksella 17,29. Vajaa kuukausi aiemmin, 15. elokuuta, Rokala oli hypännyt ennätyksekseen Kouvolan Kalevan kisoissa 16,61, jolla hän voitti ensimmäisen aikuisten Suomen-mestaruutensa. Ennätyksellään hän on heinäkuussa 2023 kahdeksantena Suomen kaikkien aikojen kolmiloikkatilastossa. Miesten ulkoratojen SM-mitaleita Rokalalla on 11 kappaletta. Vuosina 1981–1994 hän saavutti kolmesti SM-kultaa (1982, 1991 ja 1992) sekä kolme hopea- ja viisi pronssimitalia. Tuon 14 vuoden aikana hän jäi vain kolme kertaa mitalitta Kalevan kisoissa. SM-hallikisoista Rokalalla on kuusi kultaa (1982–1985, 1987 ja 1992), kolme hopeaa ja yksi pronssi. Aikuisten maaotteluedustuksia Rokalalla on 24, joista 11 Suomi–Ruotsi- maaottelua. == Vuosittainen kehitys == Vuosi Tulos Kalevan kisat 1979 15,49 8. (15,18) 1980 15,83 5. (15,50) 1981 16,02 pronssia (15,90) 1982 16,61 / pituusennätys 730 kultaa (16,61) 1983 16,46 (16,67 w) pronssia (16,67 w) 1984 16,28 (16,32 i) hopeaa (16,28) 1985 16,31 1986 16,29 hopeaa (15,82) 1987 15,82 1988 16,10 4. (16,24 w) 1989 16,36 hopeaa (16,22) 1990 16,24 (16,27 w) pronssia (16,02) 1991 16,15 (16,46 w) kultaa (16,46 w) 1992 16,30 kultaa (16,18) 1993 16,24 pronssia (15,90) 1994 15,96 pronssia (15,95) 1995 15,64 (15,75 w; 15,86 i) 4. (15,75 w) w = myötätuulitulos i = hallitulos == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset kolmiloikkaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laivaston monnit maissa

Laivaston monnit maissa on Ville Salmisen ohjaama elokuva vuodelta 1954. Elokuva perustuu Erkki Uotilan näytelmään Laivasto tulee vuodelta 1953. Uotila ja Salminen tekivät sen pohjalta käsikirjoituksen yhdessä. Fennada-Filmi tuotti vuosina 1952–1958 seitsemän sotilasfarssin sarjan, josta tämä oli kolmas. Yleisö ei löytänyt elokuvaa, vaan se tuotti tappiota,Taustatietoja musiikista ja tuotannosta. Elonet.fi. arvostelijat tyrmäsivät sen lähes yksimielisesti,Arviot. Elonet.fi. ja ohjaajakin totesi, että se on kamalimpia tötä, mitä hänen käsistään on lähtenyt, mutta hän teki sen kun oli pakko tehdä.. ==Näyttelijät== Ensi-ilta oli Helsingissä 16. heinäkuuta 1954 Rexissä ja Tuulensuussa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Vuoden 1954 suomalaiset elokuvat Luokka:Ville Salmisen ohjaamat elokuvat Luokka:Sotilasfarssit
Ric Ocasek

Richard Theodore Otcasek (23. maaliskuuta 1944 Baltimore – 15. syyskuuta 2019 New York), tunnetaan nimellä Ric Ocasek, oli yhdysvaltalainen muusikko, laulaja, lauluntekijä ja levytuottaja. Hänet tunnetaan paitsi The Carsin laulajana ja keulahahmona, myös tuottajana; hän teki työtä muiden muassa Weezerille, NOFX:lle, Bad Brainsille, Three Six Mafialle, Big Punille, No Doubtille, Deborah Gibsonille ja Suicidelle. ==Elämä== Ocasekin ensimmäinen sooloalbumi Beatitude julkaistiin Geffen Recordsilla vuonna 1982, ja sen yhteydessä nousi listan 15. sijalle single ”Emotion in Motion”. Ocasekin ura jatkui The Carsin hajottua 1988. Hän julkaisi levyjensä lisäksi runokokoelman Negative Theatre (1993). == Yksityiselämä == Ocasek meni vuonna 1989 naimisiin jo vuodesta 1984 tuntemansa näyttelijä-malli Paulina Porizkovan kanssa kahden aiemman avioliiton päätyttyä eroon. He erosivat vuonna 2018 ja Ocasek jätti ex-vaimonsa perinnöttömäksi. Ocasekilla on kuusi poikaa, joista kaksi ensimmäisestä avioliitosta, kaksi toisesta ja kaksi Porizkovan kanssa. Kaksi hänen aiemmista pojistaan jäi myös perinnöttömäksi Ocasekin kuoltua. == Diskografia == === Sooloalbumit === * Beatitude (1982) * This Side of Paradise (1986) * Fireball Zone (1991) * Quick Change World (1993) * Negative Theater (1993) * Troublizing (1997) * Nexterday (2005) === The Carsin kanssa === * The Cars (1978) * Candy-O (1979) * Panorama (1980) * Shake It Up (1981) * Heartbeat City (1984) * Door to Door (1987) * Move Like This (2011) === Soolosinglejä === *Something to Grab For (1983) *Jimmy Jimmy (1983) *Connect Up to Me (1983) *Emotion in Motion (1986) *True to You (1986) *Rockaway (1991) == Viitteet == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ric Ocasekin viralliset kotisivut * * Ric Ocasekin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Yhdysvaltalaiset laulajat Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Uinti kesäolympialaisissa 1960

Vuoden 1960 kesäolympialaisissa, Italian Roomassa, uitiin yhteensä 15 uintimatkaa. Miehet kilpailivat kahdeksassa ja naiset seitsemässä lajissa. Uusina lajeina olympialaisten ohjelmassa olivat sekauintiviestit. ==Mitalistit== ===Miehet=== Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 100 m vapaauinti John Devitt AUS 55,2 Lance Larson USA 55,2 Manuel dos Santos BRA 55,4 400 m vapaauinti Murray Rose AUS 4.18,3 Tsuyoshi Yamanaka JPN 4.21,4 John Konrads AUS 4.21,8 1500 m vapaauinti John Konrads AUS 17.19,6 Murray Rose AUS 17.21,7 George Breen USA 17.30,6 100 m selkäuinti David Theile AUS 1.01,9 Frank McKinney USA 1.02,1 Robert Bennett USA 1.02,3 200 m rintauinti William Mulliken USA 2.37,4 Yoshihiko Osaki JPN 2.38,0 Wieger Mensonides HOL 2.39,7 200 m perhosuinti Michael Troy USA 2.12,8 Neville Hayes AUS 2.14,6 David Gillanders USA 2.15,3 4 × 200 m vapaauintiviesti Yhdysvallat George Harrison Richard Blick Michael Troy Jeffrey Farrell 8.10,2 Japani Makoto Fukui Hiroshi Ishii Tsuyoshi Yamanaka Tatsuo Fujimoto 8.13,2 Australia David Dickson John Devitt Murray Rose John Konrads 8.13,8 4 × 100 m sekauintiviesti Yhdysvallat Frank McKinney Paul Hait Lance Larson Jeffrey Farrell 4.05,4 Australia David Theile Terry Gathercole Neville Hayes Geoffrey Shipton 4.12,0 Japani Kazuo Tomita Koichi Hirakida Yoshihiko Osaki Keigo Shimizu 4.12,2 ===Naiset=== Laji: Kultaa: Kultaa: Hopeaa: Hopeaa: Pronssia: Pronssia: 100 m vapaauinti Dawn Fraser AUS 1.01,2 Christina von Saltza USA 1.02,8 Natalie Steward GBR 1.03,1 400 m vapaauinti Christina von Saltza USA 4.50,6 Jane Cederqvist SWE 4.53,9 Tineke Lagerberg HOL 4.56,9 100 m selkäuinti Lynn Burke USA 1.09,3 Natalie Steward GBR 1.10,8 Satoko Tanaka JPN 1.11,4 200 m rintauinti Anita Lonsbrough GBR 2.49,5 Wiltrud Urselmann GER 2.50,0 Barbara Göbel GER 2.53,6 100 m perhosuinti Carolyn Schuler USA 1.09,5 Marianne Heemskerk HOL 1.10,4 Janice Andrew AUS 1.12,2 4 × 100 m vapaauintiviesti Yhdysvallat Joan Spillane Shirley Stobs Carolyn Wood Christina von Saltza 4.08,9 Australia Dawn Fraser Ilsa Konrads Lorraine Crapp Alva Colqhoun 4.11,3 Saksa Christel Steffin Heidi Pechstein Gisela Weiß Ursula Brunner 4.19,7 4 × 100 m sekauintiviesti Yhdysvallat Lynn Burke Patty Kempner Carolyn Schuler Christina von Saltza 4.41,1 Australia Marilyn Wilson Rosemary Lassig Janice Andrew Dawn Fraser 4.45,9 Saksa Ingrid Schmidt Ursula Küper Bärbel Fuhrmann Ursula Brunner 4.47,6 ==Mitalitaulukko== Sijoitus Maa Kulta Hopea Pronssi Mitalien määrä 1\. Yhdysvallat 9 3 3 15 2\. Australia 5 5 3 13 3\. Iso- Britannia 1 1 1 3 4\. Japani 0 3 2 5 5\. Saksa 0 1 3 4 6\. Alankomaat 0 1 2 3 7\. Ruotsi 0 1 0 1 8\. Brasilia 0 0 1 1 == Lähteet == * Luokka:Kesäolympialaiset 1960 1960 Olympialaiset 1960
Kronobergsparken

Kronobergsparken on puisto Kungsholmenin kaupunginosassa Tukholmassa, Ruotsissa. Puistoa rajaavat kadut Kronobergsgatan, Parkgatan, Polhemsgatan ja Bergsgatan. Puisto luotiin Albert Lindhagenin suunnitelman pohjalta 1800-luvun lopulla. Aluetta, jossa puisto sijaitsee, kutsuttiin alkujaan nimellä Kronoberget. Kronoberget säilyi myös puiston nimenä vuoteen 1962 saakka. Pinta-alaltaan puisto on noin 5,5 hehtaarin suuruinen, ja siellä sijaitsee Kungsholmenin korkein kohta. Vuonna 1979 puistoon sijoitettiin taiteilija Barbro Lindvall-Liljanderin veistos Ikaros med draken. Kronobergsparkenin länsilaidalla sijaitsee juutalainen hautausmaa. Hautausmaa luotiin jo vuonna 1787. Sinne on haudattu 209 ihmistä, ja viimeisin hautaus tapahtui vuonna 1857. Luokka:Kungsholmen Luokka:Tukholman puistot
Tuomelan tammimetsä

Tuomelan tammimetsä on Länsi-Vantaan Linnaisten kaupunginosassa sijaitseva noin 10 hehtaarin laajuinen metsäalue, jossa kasvaa runsaasti tammea ja pähkinäpensasta. Kyseessä on Tammiston luonnonsuojelualueen ohella yksi suurimmista pääkaupunkiseudun luontaisesti syntyneistä tammimetsistä. Muista jalopuista alueella esiintyy yksittäisinä kappaleina saarnea ja metsälehmusta sekä alueen kaakkoiskulmassa hieman tervaleppää. Alueen on omistanut Vantaan kaupunki vuodesta 2002. Sitä ennen alue kuului Tuomelan tilaan. Vantaan yleiskaavaehdotuksessa (keväällä 2007) Tuomelan tammimetsä on merkitty Vantaan kaupungin kartalla LUO-alueeksi (luonnon monimuotoisuuden kannalta tärkeä alue). Alueen eteläpuolella sijaitsee Furumossenin räme ja Linnaistenpuisto, pohjoispuolella taas Hämeenkylän pellot ja vanha kansakoulu (Tuomelan koulu). Alue on suosittua ulkoilualuetta. Alueella on vuodesta 2003 tehty vapaaehtoisvoimin hoitotöitä, joiden tavoitteena on parantaa jalopuiden elinympäristöä ja luonnon monimuotoisuutta. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Tuomelan tammimetsä (Vantaan omakotiyhdistysten keskusjärjestö ry., jäsentiedote 2011) (sll.fi) Luokka:Vantaan luonto Luokka:Suomen metsät Luokka:Linnainen
Tampereen Popteatteri

Tampereen Popteatteri oli tamperelainen teatteriryhmä, joka perustettiin syksyllä 1968. Takana oli muun muassa Tampereen ortodoksisen seurakunnan näytelmäkerho, jonka toimintaa johti Reijo Paukku. Hänestä tuli myös Tampereen Popteatterin johtohahmo. Popteatterin ensimmäinen näytelmä oli Ernst Langen kirkkonäytelmä Kadonnut hopearaha, jota esitettiin Kalevan kirkossa. Vuonna 1969 Popteatteri palkittiin harrastajateatterifestivaaleilla Monacossa omasta näytelmäsovituksestaan Johannes Linnankosken romaanista Laulu tulipunaisesta kukasta. Tampereen Teatterikesä myönsi avustusta suomenkielisen version tuottamiseen Gerome Ragnin ja James Radon kirjoittamasta ja Galt MacDermotin säveltämästä hippimusikaalista Hair. Musikaali esitettiin Tampereen ensimmäisessä Teatterikesässä elokuussa 1969. Se herätti suurta huomiota, ja sitä verrattiin kolme vuotta aiemmin Ylioppilasteatterin esittämään Lapualaisoopperaan. Se oli myös taloudellinen menestys: sitä esitettiin kahden vuoden aikana ympäri Suomea yhteensä 250 kertaa, ja maaliskuussa 1971 järjestettiin kahdeksan esityksen kiertue Ruotsissa. Hair-musikaalin lauluista julkaistiin myös LP-levy. Vuonna 1970 Popteatteri esitti Helsingin Juhlaviikoilla Hairin vanavedessä syntyneen yhdysvaltalaisen kristillishenkisen musikaalin Salvation. Se ei menestynyt odotetusti, joten seuraavaksi tehtiin oma versio Astrid Lindgrenin lastenklassikosta Peppi Pitkätossu, joka keräsi kolmisentuhatta katsojaa enemmän. Täysi epäonnistuminen oli alle kymmeneen esityskertaan jäänyt versio musikaalista West Side Story, jonka pääosaan Bernardona saatiin laulaja Frederik. Vuoden 1971 Teatterikesän esityksenä oli Helsingin Sanomissa haukuttu Huuto ihmisestä ja vuoden 1972 esityksenä Jeesus Kristus - Supertähti. Vaikka nämä esitykset olivatkin kohtalaisia menestyksiä, Popteatterin taloudellinen tilanne heikkeni nopeasti, mikä johti toiminnan loppumiseen. == Tekijöitä == Tampereen Popteatterin näyttelijät olivat enimmäkseen opiskelijoita ja muissa ammateissa toimivia harrastajanäyttelijöitä, mutta monista tuli ammattilaisia myöhemmin. Eri tuotantojen esiintyjiä olivat muiden muassa Eeva Ahve, Raija Alenius, Juha Autio, Aila Halminen, Aila Heikkilä, Kirsti Hietanen, Maria Kataja, Rauli Koivisto, Outi Norppa, Marja-Leena Paimensalo, Pekka Pajula, Juha Räsänen, Pirkko Saanakorpi, Simon Scott, Jukka Siikavire, Ilkka Sysimetsä, Seppo Tuominen ja Hannele Virta. Säestäjänä Hairin lisäksi ainakin Salvationissa toimi Matthews-yhtye, Tulipunakukassa Kaustisen Nuoret purppuripelimannit. Monessa tuotannossa mukana oli myös TV2:n kapellimestarina sittemmin tunnettu kanttoriurkuri Risto Hiltunen. Hairin levytyksessä soittivat sähköurkuri Hiltusen lisäksi Raimo Rantanen (kapellimestari, piano), Matti Oiling (rummut), Matti Bergström (bassokitara), Eero Lupari (sähkökitara), Kaj Backlund ja Leif Källman (trumpetti), Seppo Peltola (pasuuna), Paroni Paakkunainen (saksofonit ja huilut) ja Esko Vuorinen (lyömäsoittimet). == Lähteet == *Jyri Pennanen: Jotain teatterista ===Viitteet=== Popteatteri Luokka:1960-luvun nuorisokulttuuri Luokka:Harrastajateatterit
Hagaparken

Hagaparken on englantilaistyylinen puisto Ruotsissa Solnan kunnassa lähellä Tukholmaa. Puisto luotiin kuningas Kustaa III:n määräyksestä. Se sijaitsee Brunnsvikenin läntisellä rannalla ja ulottuu etelästä Stallmästaregårdenista pohjoiseen Frösundavikiin. Hagaparken luotiin vuosina 1780–1797. Puistoa koristavat erilaiset paviljongit ja huvirakennukset. Puiston ja sen rakennusten suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Fredrik Magnus Piper, Louis Jean Desprez, Olof Tempelman, Carl Christoffer Gjörwell ja Louis Masreliez. Tempelman suunnitteli vuosina 1787–1789 rakennetun Kustaa III:n paviljongin, Gjörwell ”ekotemppelin” sekä 1804 valmistuneen kuningattaren paviljongin (nyk. Hagan linna), Piper itse puiston sekä 1786 valmistuneen turkkilaisen kioskin ja Desprez kiinalaisen paviljongin sekä 1787 valmistuneen niin sanotun kupariteltan. Desprez suunnitteli puistoon myös linnan, josta toteuttiin vuosina 1786–1792 perustukset, mutta sen rakentaminen ei edennyt pidemmälle.Fredric Bedoire: Stockholms byggnader: Arkitektur och stadsbild, s. 341. Norstedts, Tukholma 2012. Vuonna 1935 puistolle myönnettiin byggnadsminne-asema. Vuodesta 1994 Hagaparken on osana Ekoparkenia kuulunut Ruotsin ensimmäiseen kansalliseen kaupunkipuistoon. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Statens fastighetsverk - Hagaparken * Tietoa Hagaparkenista sijaitsevista rakennuksista Solnan kunnan sivuilla Luokka:Ruotsin puistot Luokka:Solna
The Heroin Diaries

__NOTOC__ The Heroin Diaries (suom. Heroiinipäiväkirja) on hard rock -yhtye Sixx: A.M.:n debyyttialbumi. Se toimii soundtrackina yhtyeen basistin Nikki Sixxin kirjalle Heroiinipäiväkirja. Albumi julkaistiin 21. elokuuta 2007. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Nikki Sixx – basso * James Michael – laulu, kitara * DJ Ashba – kitara == Arvostelut == * About.com: About.com: Album review * Allmusic: Allmusic review == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 esikoisalbumit Luokka:Yhdysvaltalaiset hard rock -albumit
Seek & Destroy

Seek & Destroy on Metallican vuonna 1983 julkaistun debyyttialbumin Kill ’Em All yhdeksäs kappale. Kappaleesta on tullut yksi fanien suosikeista, ja sitä on soitettu käytännössä melkein jokaisessa Metallican konsertissa. Yhtyeen viimeisimmällä Sick of the Studio ’07 -kiertueella siitä tuli säännöllinen lopetuskappale. Kappale kertoo yksinkertaisesti halusta tappaa tai kostaa jollekin joka sen ansaitsee. Livenä soitettuna James Hetfield usein korvaa sanoituksen alusta ”in the city tonight” sanan ”the city” sillä kyseisellä kaupungilla missä he esiintyvät. Jason Newstedin ollessa bändissä hän usein lauloi livekeikoilla kappaleen Hetfieldin sijasta. ==Muusikot== *James Hetfield – laulu, rytmikitara *Lars Ulrich – rummut *Kirk Hammett – soolokitara *Cliff Burton – basso Luokka:Vuoden 1983 kappaleet Luokka:Metallican kappaleet
Tapio Laakso (aktivisti)

Tapio Laakso (s. 3. kesäkuuta 1981 Vantaa) on suomalainen kansalaisaktivisti ja poliitikko. Laakso on työskennellyt Suomen Greenpeacen ohjelmajohtajana tammikuusta 2011 ja Pohjoismaiden Greenpeacen Arktis-kampanjavastaavana marraskuusta 2013. Greenpeacen jälkeen Laakso on toiminut Pelastakaa Lapset -yhdistyksen vaikuttamisen asiantuntijana ja Kirkon ulkomaanavun vaikuttamispäällikkönä. Laakso toimi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuosina 2006–2007 ja työministeri Anni Sinnemäen erityisavustajana vuonna 2010. Laakson poliittinen tausta on globalisaatiokriittisessä liikkeessä. Hän on toiminut aktiivisesti myös siirtolaisten oikeuksia ja vapaata liikkumista puolustavissa kampanjoissa ja oli tuomassa prekariaattiliikettä Suomeen. * Laakso oli myös perustamassa Independent Media Centerin suomalaisversiota Vaikuttava tietotoimisto. Laakso on opiskellut Helsingin yliopistossa talous- ja sosiaalihistoriaa. Vihreissä nuorissa ja opiskelijoissa Laakso on ollut mukana vuodesta 2001. Laakso on ollut myös vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen. Lisäksi hän on toiminut muun muassa puolueen perustulotyöryhmässä ja ollut ehdolla eduskuntavaaleissa 2007. Helsingin kaupunginhallituksen varajäsen Laakso oli 2007–2011, sitä ennen hän oli toiminut Maahanmuutto- ja kotoutumisasioiden neuvottelukunnassa. Kunnallisvaaleissa 2008 hänet valittiin kaupunginvaltuuston varajäseneksi, mutta erosi tehtävästä vuonna 2011. Vasemmistoliiton entinen kansanedustaja Jaakko Laakso on Tapio Laakson isä. Vihreiden entinen kansanedustaja Emma Kari on Laakson puoliso. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Erityisavustajat Luokka:Suomalaiset kansalaisaktivistit Luokka:Suomalaiset ympäristöaktivistit Luokka:Vihreiden nuorten puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Oksana Tšelyševa

Oksana Tšelyševa on venäläinen toimittaja, ihmisoikeusaktivisti sekä yksi Nižni Novgorodiin perustetun Venäjä–Tšetšenia-ystävyysseuran johtajista. Hän piti 2007 ETYJin Demokraattisten instituutioiden ja ihmisoikeuksien toimiston järjestämässä tilaisuudessa puheen, mikä johti Venäjän federaation ulkoasiainministeriön edustajien ulosmarssiin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Vieraan vallan varjostajat Suomen maaperällä Luokka:Venäläiset toimittajat Luokka:Venäläiset ihmisoikeusaktivistit Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Suzanne Reuter

Suzanne Alexandra Maria Reuter (s. 14. kesäkuuta 1952 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Reuter kasvoi Göteborgissa ja opiskeli kaupungin teatterikorkeakoulussa vuosina 1976–1979 ja näytteli sen jälkeen vuoden ajan Norrköpingin kaupunginteatterissa. Reuterin ensimmäinen suuri elokuvarooli oli Kjell Sundvallin esikoiselokuvassa Lyckans ost vuonna 1983. Reuter on tullut tunnetuksi etenkin komediennena. Hän oli 1990-luvun alussa komediaryhmä Lorryn jäsen. Reuterin äiti oli näyttelijä Bojan Westin. Reuter avioitui vuonna 1987 ruotsalaisen näyttelijän ja ohjaajan Tomas Ponténin kanssa ja erosi tästä vuonna 2000. == Tunnustuksia == * Ruotsin elokuva-akatemian Guldbagge-palkinto parhaasta naispääosasta (1994) * TV4:n elokuvapalkinto Guldsolen (1994) * Aftonbladetin televisiopalkinto Årets svenska kvinna (2000) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Ruotsalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pandion II

Pandion II () oli kreikkalaisessa mytologiassa Ateenan kuningas, Kekrops II:n ja Metiadusan poikaApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.15.5 (engl. käännös). Hän nousi valtaistuimelle isänsä kuoleman jälkeen, mutta hänen setänsä Metionin pojat ajoivat hänet maanpakoon ja nostivat isänsä valtaan. Pandion pakeni Megaraan kuningas Pylaan luokse, jossa hän meni naimisiin tämän tyttären Pylian kanssa. He saivat neljä poikaa, Aigeuksen, Pallaan, Nisoksen ja Lykoksen, sekä yhden tyttären, joka meni naimisiin Skrionin kanssaPausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.39.6 (engl. käännös). Myöhemmin Pylas lähti vapaaehtoisesti maanpakoon tapettuaan setänsä Biaan, mutta ennen lähtöään hän järjesti vävynsä seuraajakseen. Pandionin sairastuttua ja kuoltuaPausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 1.5.3 (engl. käännös) Nisos seurasi häntä Megaran kuninkaana. Loput hänen pojistaan palasivat kuitenkin Ateenaan, ja he ajoivat Metionin pojat pois kaupungista ja asettivat Aigeuksen valtaistuimelle. == Lähteet == Luokka:Ateenan kuninkaat
Stefan Schwarz

Stefan Schwarz (s. 18. huhtikuuta 1969, Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Schwarz edusti seuratasolla kotimaassaan Malmöä, Saksassa Leverkusenia, Portugalissa Benficaa, Englannissa Arsenalia ja Sunderlandia, Italiassa Fiorentinaa sekä Espanjassa Valenciaa. Hän saavutti urallaan yhden Ruotsin-mestaruuden ja kaksi Portugalin-mestaruutta. Schwarz pelasi Ruotsin maajoukkueessa 69 ottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 1989–2001. Hän edusti Ruotsia MM-kisoissa vuosina 1990 ja 1994 sekä EM-kisoissa vuonna 1992. Schwarz saavutti Ruotsin riveissä MM-pronssia vuonna 1994. Hänet palkittiin Guldbollenilla Ruotsin vuoden pelaajana vuonna 1999. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nelli Berg

Nelli Emilia Berg-Väänänen (o.s. Berg, s. 23. heinäkuuta 1985) on suomalainen jalkapalloilija. Keskikentällä tai puolustajana pelaava Berg-Väänänen on Kuopion Mimmifutiksen kasvatti. Hänellä on tilillään useita ikäluokkiensa maaotteluita. Berg-Väänänen oli KMF:n ykkösjoukkueen tärkeimpiä pelaajia vuosia, kunnes siirtyi syksyllä 2007 pelaaja-agentti Fernando de Napolin junaileman kaupan myötä ammattilaiseksi italialaiseen Reggianaan. Hän oli ensimmäinen KMF:stä ulkomaille ammattilaiseksi siirtynyt pelaaja. Kaudeksi 2008 Berg-Väänänen palasi jälleen KMF:n paitaan, ja hänet valittiin joukkueensa kapteeniksi. Kausi 2008 päättyi KMF:n osalta Naisten Liigan kolmanteen sijaan. Kyseessä oli edustusjoukkueen ensimmäinen mitalisijoitus. Berg-Väänänen pelasi viimeisen ottelunsa KMF:ssä kaudella 2011. Hän ei pelannut kaudella 2012 missään joukkueessa, mutta teki paluun Naisten Liigaan kaudella 2013 Kuopion Pallokissoissa. Berg-Väänänen on koulutukseltaan sairaanhoitaja. Kunnallisvaaleissa 2008 hänet valittiin Kuopion kaupunginvaltuustoon Kansallisen Kokoomuksen listalta. Hän oli vuonna 2009 aloittaneen valtuuston toiseksi nuorin jäsen. Eduskuntavaaleissa 2011 hän oli kokoomuksen kansanedustajaehdokkaana Pohjois-Savon vaalipiirissä. Berg- Väänänen pyrki jälleen eduskuntaan kokoomuksen ehdokkaana vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Savo-Karjalan vaalipiiristä. Myös Bergin siskot Neea Berg, Ninni Berg, Natasa Ruuskanen ja Nanne Ruuskanen ovat jalkapalloilijoita. Bergin isä Teppo Berg on pelannut ja valmentanut sekä toiminut KMF:n johdossa. Äidillä Arja Bergillä on jalkapallossa harrastustaustaa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bergin kuva ja otteluraportti AC Reggiana Femminilen sivuilla , toinen Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Kuopion kaupunginvaltuutetut Luokka:Suomalaiset sairaanhoitajat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalle Westerlund

Karl "Kalle" Mauritz Westerlund (22. syyskuuta 1897 Helsinki – 11. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti. Kalle Westerlund saavutti kreikkalais-roomalaisen painin 67,5 kilon sarjassa olympiapronssia Pariisin 1924 olympialaisissa. Helsingin MM-kilpailuissa 1921 hän sijoittui neljänneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 1925 ja ainoan Suomen mestaruutensa 1927. Seuratasolla hän edusti Helsingin Atleettiklubia. Kalle Westerlundin veljistä Edvard Westerlund oli painin olympiavoittaja ja myös Emil Westerlund osallistui painijana olympiakisoihin. Kalle Westerlund toimi 36 vuotta Suomen tasavallan presidentin autonkuljettajana. Tehtävässään hän ehti palvella seitsemää eri presidenttiä. == Saavutuksia == * Olympiapronssia Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 67,5 kg) * MM-kisoissa neljäs sija Helsinki 1921 * PM-kultaa 1925 * SM-kultaa 1927, hopeaa 1924, pronssia 1920 ja 1922 == Lähteet == * == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Suomalaiset kreikkalais- roomalaisen tyylin painijat Luokka:Autonkuljettajat Luokka:Vuonna 1897 syntyneet Luokka:Vuonna 1972 kuolleet