EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Preparoitu piano

Preparoitu piano on 1900-luvun taidemusiikkia varten kehitetty soitin, jossa tavallisen pianon tai flyygelin kieliin kiinnitetään erilaisia esineitä, jotka muuttavat soittimen ääntä. Käsitteen ”preparoitu piano” kehitti alun perin John Cage 1940-luvulla teoksen Bacchanale yhteydessä, vaikka pianon kieliä oli manipuloitu jo paljon tätä aikaisemminkin. Muun muassa Erik Satie, Maurice Ravel ja Henry Cowell olivat käyttäneet preparointia pianon soinnin muuttamiseksi jo ennen Cagea. ==Katso myös== *Preparoitu kitara *Sonatas and Interludes == Lähteet == Luokka:Piano Luokka:1900-luvun taidemusiikki
Kirjallisuusoppi

Kirjallisuusoppi. Aapisesta äänirunoon on kirjallisuudentutkija Yrjö Hosiaisluoman teos, joka sisältää noin 1400 hakusana-artikkelia kirjallisuudesta. Teos on uudistettu laitos vuonna 2003 ilmestyneestä Kirjallisuuden sanakirjasta. Ensimmäisen laitoksen kustansi WSOY ja päivitetyn Avain. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Soikkeli, Markku: Kirjallisen yleissivistyksen sanakirja. Sanelma 2004. Luokka:Kirjat kirjallisuudesta Luokka:Suomalaiset tietokirjat Luokka:Vuoden 2003 kirjat Luokka:Vuoden 2016 kirjat
Sonatas and Interludes

Sonatas and Interludes () on John Cagen vuosina 1946–1948 säveltämä sarja pianokappaleita preparoidulle pianolle. Teos koostuu kuudestatoista sonaatista ja neljästä välisoitosta, ja sen esittäminen kestää noin tunnin. Teoksen ensiesityksestä on olemassa ristiriitaisia tietoja. Maro Ajemian esitti siitä osia vuonna 1946, ja useiden lähteiden mukaan Cage esitti koko teoksen vuonna 1948 North Carolinassa Black Mountain Collegessa, kun taas joidenkin lähteiden mukaan Ajemian ensiesitti sen 11. tammikuuta 1949. Teos on omistettu Maro Ajemianille. Sävellystä on pidetty yhtenä pianomusiikin mestariteoksista, ja vuoteen 2000 mennessä siitä on tehty jo 14 erillistä levytystä. Teoksen esittämisen vaatima pianon preparointi kestää noin kaksi ja puoli tuntia, ja sen aikana 45 pianon ääntä muokataan laittamalla kielien väliin erilaisia ruuveja, muttereita sekä muovin ja kumin kappaleita. Preparointi jakaa pianon kolmeen erilliseen sointiryhmään. Cagen mukaan teoksen koristeellisten melodioiden ja rauhallisen tunnelman on tarkoitus ilmentää intialaisen estetiikan yhdeksää tunnetilaa: "sankarillinen", "eroottinen", "iloinen", "ihmettelevä", "pelko", "viha", "suru", "vastenmielisyys" ja "rauhallisuus", johon kaikki muut tunnetilat lopulta johtavat. Sonatas and Interludes oli Cagen ensimmäinen hindufilosofiaa hyödyntänyt sävellys, ja säveltäessään teosta hän luki intialaisen taidehistorioitsijan Ananda Coomaraswamyn teoksia. Sonaatit I–VIII ja XII–XVI noudattavat rytmistä AABB-rakennetta. Kahdessa ensimmäisessä välisoitossa ei ole toistettavia rakenteita, ja kaksi jälkimmäistä välisoittoa sekä sonaatit IX, X ja XI sisältävät preludin, välisoiton ja loppusoiton. Välisoitot on sijoitettu neljännen, kahdeksannen (toinen ja kolmas) ja kahdennentoista sonaatin jälkeen. Sonaatit XIV ja XV on yhdistetty nimen "Gemini – after the work of Richard Lippold" alle. == Lähteet == Luokka:1940-luvun musiikkiteokset Luokka:John Cagen teokset Luokka:Pianosonaatit
VHK Vsetín

VHK Vsetín on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue. Joukkueen kotiareena on Zimní Stadion Na Lapači Vsetínissä. Seura on voittanut viisi kertaa Extraligan vuosina 1995-1999 sekä vuonna 2001 kuudennen kerran seitsemässä vuodessa. Kaudella 2005-06 joukkue voitti karsintasarjan jäätyään Extraligassa 14:nneksi, mutta he putosivat talousongelmien takia. Joukkueen toiminta elvytettiin käyntiin vuonna 2008 uudella nykyisellä nimellään VHK Vsetín. == Mestaruudet == * Tšekin mestaruus: 6 (1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2001) == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit # Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 31 Adam Pavlíček L 2026+1 Náchod, Tšekki Jan Lukáš L 2025+1 Olomouc, Tšekki Tomas Rydén L 2025 Karlstad, Ruotsi Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat # Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 5 Ondřej Smetana L 2025 Litoměřice, Tšekkoslovakia 6 Tomáš Ondračka L 2025 Ostrožská Nová Ves, Tšekki 7 Jakub Teper R 2025+1 Český Těšín, Tšekkoslovakia 16 Šimon Jenáček L 2025 Vsetín, Tšekki 24 Jakub Ďurkáč R 2026+1 63 Michal Hryciow L 2025 Valašské Meziříčí, Tšekki 65 Robin Staněk L 2025 Zlín, Tšekkoslovakia Adam Srdínko L 2025 Praha, Tšekki Matěj Stříteský R 2025 Vsetín, Tšekkoslovakia Jan Zahradníček L 2025+1 Nový Jičín, Tšekki Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät # Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 8 Roman Vaňo R KH 2025+1 Ilava, Slovakia 13 Štěpán Bláha L VLH 2026 Praha, Tšekki 14 Adam Koláček L H 2025 Vsetín, Tšekki 19 Pavel Klhůfek L VLH / KH 2027 Zlín, Tšekkoslovakia 21 Matyáš Dědek L H 2026+1 Vsetín, Tšekki 22 Vít Jonák L OLH 2027 Plzeň, Tšekkoslovakia 23 Luboš Rob L VLH / KH 2028 České Budějovice, Tšekki 55 Marek Melenovský L KH 2024+1 Třinec, Tšekki 73 Adam Hořanský L OLH 2026+1 Vsetín, Tšekki 77 Ondřej Machala L VLH 2025 Havlíčkův Brod, Tšekki 88 Erik Hrňa (C) L LH 2025 Vsetín, Tšekkoslovakia 91 Tomáš Jandus L LH 2025 Praha, Tšekki 93 Štěpán Matějček L KH 2026 Hradec Králové, Tšekki Jaroslav Brož R OLH 2025+1 Praha, Tšekki Erik Pospíšil R H 2025 Boskovice, Tšekki Radek Prokeš L KH / VLH 2026 Český Krumlov, Tšekki Tomáš Šmerha R VLH 2025+1 Praha, Tšekki Adam Turek L H Try-out Vsetín, Tšekki Patriks Zabusovs L LH 2025 Riika, Latvia ===Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Jiří Weintritt * Apuvalmentaja: Luboš Rob * Maalivahtivalmentaja: Roman Peschout * Videovalmentaja: Tomáš Frolo * Fysiikkavalmentaja: Roman Alexa * Huoltopäällikkö: Ondřej Lukáč * Puheenjohtaja: Petr Neumann * Toimitusjohtaja: Petr Marek * Urheilutoimenjohtaja: Radim Tesařík Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/5337/vhk-vsetin Viitattu 1.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1905 perustetut urheiluseurat Luokka:Zlínin lääni
Ted Bloecher

Ted Bloecher (s. 1929) on yhdysvaltalainen ufologi. Tutkija Jerome Clark kuvailee häntä kunnioitettavaksi kollegaksi 1957 Everittstown New Jersey CE3 Claim , by Clark, Jerome, 2004; URL accessed 01 March 2007 Bloecher perusti Civilian Saucer Intelligence-ryhmän, jota pidetään tärkeänä UFO-tutkimuksessa. 1967, NICAP julkaisi Bloecherin The UFO Wave of 1947 kirjan sadoista raporteista USA:ssa vuodelta 1947.Jacques ValleeJacques Vallee, Passport to Magonia: On UFOs, Folklore and Parallel Worlds (1969) tukee tätä raporttia. 1970-luvulla hän liittyi tutkimusjärjestöihin MUFON ja CUFOS. 1980-luvulla hän lahjoitti arkistonsa CUFOS:lle. ==Lähteet== *Clark, Jerome, The UFO Encyclopedia: The Phenomenon from the Beginning, Volume 2, A-K Detroit: Omnigraphics, 1998 (2nd edition, 2005), ISBN 0-7808-0097-4 Luokka:Yhdysvaltalaiset ufotutkijat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kanariansaarten vaakuna

Kanariansaarten vaakuna on lipun ohella Espanjalle kuuluvien Kanariansaarten symboli. Se hyväksyttiin vuonna 1982. Siinä on sinisellä pohjalla seitsemän hopeista vuorta symboloiden Kanariansaarten saaria, jotka ovat Teneriffa, La Palma, La Gomera, El Hierro, Gran Canaria, Lanzarote ja Fuerteventura. Vaakunan yläpuolella on Espanjan kuninkaaseen viittaava kruunu ja teksti "Oceano' eli valtameri espanjaksi. Vaakunan molemmin puolin on kilven kannattelijoina Kanariandoggi-rotuiset koirat. Luokka:Espanjan vaakunat Luokka:Kanariansaaret
Soul Captain Band (EP)

Soul Captain Band on samannimisen reggae-yhtyeen omakustanne EP vuodelta 1999. Levy oli myöhemmin ladattavissa yhtyeen kotisivulta. Uusi versio ei ole mukana kaikilla levyn painoksilla. ==Kappaleet== # # # # # ==Kokoonpano== * Jukka Poika: laulu, melodika (4., 5.) * Seppo Paarma: kitara * Jori Hulkkonen: kitara * Tommi Tikkanen: kosketinsoittimet, ohjelmointi (4., 5.) * Sonja Korkman: perkussiot * Kari Hulkkonen: basso * Joakim Bachmann: rummut (2., 3.) * Jaakko Lukkarinen: rummut (1.) * Äänittänyt ja miksannut Jukka Poika & Tommi Tikkanen Tattari- ja Nosturistudioilla 1999 Luokka:Vuoden 1999 EP:t Luokka:Soul Captain Bandin albumit
Tyhjiöjuna

Tyhjiöjuna eli vakuumijuna on vielä toteuttamaton korkeanopeuksinen rautatieliikennemuoto. Tyhjiöjunat olisivat käytännössä Maglev-junia, jotka kulkisivat tunneleissa. Tunneleissa olisi alhainen ilmanpaine. Tämä vähentäisi ilmanvastusta ja mahdollistaisi parhaimmillaan 6 000–8 000 kilometrin tuntinopeuden. Tyhjiörautatien rakentaminen olisi erittäin kallista. Toiminnassa ollessaan juna kuluttaisi energiaa noin puolet normaalista sähköjunasta. Tyhjiöjunat voisivat vähentää lentokoneen käyttöä, koska niiden nopeus ylittäisi moninkertaisesti nykyisten lentokoneiden nopeuden. Ajatus nopeista tunnelijunista esiteltiin jo 1900-luvun alkupuolella Bernhard Kellermannin kirjassa Der Tunnel. Ne nousivat julkisuuteen myös 1970-luvulla Robert F. Salterin kirjoitettua niistä artikkeleita. Sveitsissä on suunniteltu Swissmetro-verkostoa. Suunnitelmat lienevät pisimmällä maailmassa, mutta edelleen kaukana toteutuksesta. On myös esitetty ajatusta Atlantin valtameren alittavasta rautatiestä. Tarkkaan ottaen kyseessä ei olisi tunneli, vaan muutaman kymmenen metrin syvyydessä kelluva putki. Tämän kaltainen juna mahdollistaisi matkan Lontoosta New Yorkiin noin tunnissa. Toistaiseksi ajatus on tieteiskuvitelman tasolla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Trans- Atlantic MagLev, Vacuum Tube Train, PopSci.com Luokka:Kuvitteellinen tekniikka Luokka:Rautatieliikenne
Kanariansaarten lippu

Kanariansaarten lippu on Espanjalle kuuluvien Kanariansaarten symboli. Se hyväksyttiin käyttöön vuonna 1982. Se on vertikaalinen trikolori väreiltään vasemmalta oikealle valkoinen, sininen ja keltainen. Lipun värit on yhdistetty Kanariansaarten provinssien väreistä, Santa Cruz de Tenerifen provinssin väreistä (valkoinen ja sininen) ja Las Palmasin provinssin väreistä (sininen ja keltainen). Lipun keskellä on Kanariansaarten vaakuna. == Katso myös == *Teneriffan lippu ==Lähteet== Luokka:Espanjan itsehallintoalueiden liput Luokka:Espanjan liput Luokka:Kanariansaaret
Timo Kukkonen

Timo Kukkonen (s. 16. elokuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän pelaa Oulun Luistinseurassa puolustajana. Ennen OLS:aan siirtymistä Kukkonen pelasi RSB-Teamissa ja OYUS:ssa. Kukkonen on pelannut uransa aikana 43 runkosarjaottelua Salibandyliigassa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kukkonen OLS:n sivuilla Luokka:Suomalaiset salibandyn pelaajat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Engel-palkinto

Kirkkotaiteen Engel-palkinto jaetaan Helsingin tuomiokirkkoseurakunnan seurakuntaneuvoston päätöksen mukaan taiteilijalle tai yhteisölle, joka on ansioitunut kirkkotaiteen alalla ja kirkkotilan rikastuttamisessa eri taiteenalojen keinoin. Engel-palkinto perustettiin vuonna 1990, jolloin tuli kuluneeksi 150 vuotta Helsingin tuomiokirkon suunnittelijan Carl Ludvig Engelin kuolemasta. ==Palkinnon saaneet== * 1991: Cantores Minores -poikakuoro * 1992: Maija Lavonen, tekstiilitaiteilija * 1993: Sinfoniaorkesteri Vivo * 1994: Eero Erkkilä, oopperalaulaja, Tapani Valsta, professori * 1995: Jaakko Löytty, gospelmuusikko * 1997: Tuula Mäkinen, arkkitehti * 1999: Riikka Juvonen, kuvataiteilija * 2000: Matti Ranin, näyttelijä * 2001: Lauri Otonkoski, runoilija * 2002: Vilhelm Helander, professori * 2003: Jorma Pulla, entisöijä * 2004: Lasten Keskus ry. * 2006: Anna-Mari Kaskinen, kirjailija * 2008: Seppo J. J. Sirkka, valokuvaaja * 2010: Päikki Priha, tekstiilitaiteilijaKirkon tiedotuskeskus 14.2.2010 * 2012: Klaus Härö, elokuvaohjaaja * 2014: Mikki Kunttu, valotaiteilija * 2016: Liisa Väisänen, symbolitutkija * 2018: Petri Laaksonen, muusikko * 2020: Ville Ranta, sarjakuvataiteilija ==Lähteet== Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon palkinnot Luokka:Suomalaiset taide- ja kulttuuripalkinnot Luokka:Kristillinen taide Suomessa
Fauni-peikot

Fauni-peikot (tuotenimenä ”Fauni-Peikot”) ovat taiteilijapariskunta Helena ja Martti Kuuskosken luomia peikkohahmoja. Ne syntyivät pehmoleluina 1950-luvulla. Aluksi peikkojen ompelu oli Helena Kuuskosken oma harrastus, mutta siitä syntyi yritys, joka suurimmillaan työllisti lähes 200 henkeä. Se toimi ensin Naantalissa, sitten Tuusulassa ja lopulta Järvenpäässä, johon rakennettiin peikkoteeman ympärille myös elämyspuisto Peikkometsä. Yritys valmisti tekstiilejä ja miljoonia käsintehtyjä peikkoja, joita vietiin myös ulkomaille, samoin kuin muumi-nukkeja. Fauni-yritys lakkautettiin 1971. Helena Kuuskoski päätyi lapsineen Yhdysvaltoihin, missä he perustivat peikkoja myyvän yrityksen. Martti Kuuskoski jatkoi peikkojen tekemistä Suomessa, muun muassa Suomusjärvellä. Alkuperäisistä peikoista on tullut keräilykohteita. Suosituin Kuuskoskien peikkohahmoista oli Sumppi, jota myytiin ulkomaita myöten. Vuonna 1965 Helsingissä jopa perustettiin lyhytikäinen Sumpit-niminen teiniyhtye, jonka esiintymisasut jäljittelivät Sumppi-peikkoa. 1980-luvun alussa Martti Kuuskoski perusti perheineen Peikkopuiston Jämsään, Himosvuoren kupeeseen. Himoksen kaikki rinteet nimettiin Fauni-Peikkojen mukaan. Varsinaisten Sumppi- tuotteiden ulkopuolella Peikot esiintyivät Mallasjuoman valmistaman Peikkojuoman etiketeissä. Ne seikkailivat myös sarjakuvassa Osuuspankin asiakaslehti YV:ssä, ja Osuuspankilla oli 1960-luvulla Sumppi-peikko-aiheisia säästölippaita. Fauni-peikot tekivät paluun vuonna 2023 Kultasuklaa Oy:n suklaalevyjen muodossa == Lähteet == Luokka:Suomalaiset satuhahmot
Diplocaulus

Diplocaulus on sukupuuttoon kuollut sammakkoeläin permikaudelta. Se oli pisimmillään 1,3 metriä pitkä. Diplocaulus tunnetaan pitkistä ulostyöntymistä sen kallon sivuilla, joka aiheuttaa sen, että kallo on bumerangin muotoinen. Sen heikkojen raajojen ja lyhyen hännän takia on päätelty, että se ui tehden ylös-alas liikettä sen vartalolla, kuten valaat nykyään. Leveä pää auttoi olentoa liukumaan vedessä nopeasti. On myös päätelty, että pää toimi myös puolustusmekanismina. Jopa Eryops megacephaluksen olisi vaikea niellä yhtä leveäpäistä olentoa. Diplocauluksen lähisukulainen on Diploceraspis. ==Aiheesta muualla== *Black hills *Aito pääkallo Luokka:Esihistorialliset sammakkoeläimet
Panaman lippu

Panaman lippu on Panaman symboli, joka hyväksyttiin 4. marraskuuta 1904. ==Historia== Itsenäisen Panaman alkuperäisen lipun suunnittelijasta on joskus kiistelty. Alkujaan sen suunnittelijana pidettiin maan ensimmäistä presidenttiä Manuel Amador Guerreroa. Myöhempien tutkijoiden mukaan sen suunnitteli kuitenkin hänen poikansa Manuel Amador Terreros. Presidentin vaimoa Maria Ossa de Amadoria on puolestaan joskus pidetty ensimmäisen lipun ompelijana. Joidenkin tutkijoiden mukaan tämä ei kuitenkaan ollut mahdollista, sillä presidentin vaimo ei osannut ommella, eikä hänellä ollut ompelukonetta. Alkuperäistä lippua käytettiin 3. marraskuuta – 20. joulukuuta 1903, jonka jälkeen sen neljä ruutua vaihdettiin tuntemattomasta syystä ylösalaisin eli nykyiseen järjestykseensä. Tämä lippu virallistettiin lailla 4. kesäkuuta 1904. Alkuperäistä lippua on säilyttänyt Instituto Nacional de Panama. Hyvin huonoon kuntoon vuosien saatossa päässyttä lippua entisöi alan ammattilainen Antón Rajer vuonna 2005 ja se on ollut myöhemmin näytteillä. Ennen maan itsenäistymistä Panamalla oli ollut viisi eri lippua vuosien 1821 ja 1903 välillä. Ne kaikki kuvasivat Panaman asemaa osana Kolumbiaa. Ensimmäinen lippu 1821–1834 oli Panaman maakunnan lippu ja toinen 1834–1855 maakunnan lippu osana Uuden Granadan tasavaltaa. Kolmas vuosina 1855–1861 oli Panaman lippu Kolumbian osavaltiona ja neljäs jälleen maakuntana 1861–1886. Viides vuosina 1886–1903 oli jälleen osavaltion lippu. Philippe Bunau-Varilla oli hieman ennen Panaman itsenäisyyttä ehdottanut omaa lippuaan, jota pidettiin kuitenkin liiaksi Yhdysvaltain lipun kaltaisena. Flag of Panama (1903).svg|Alkuperäinen lippu ruutujen alkuperäisessä järjestyksessä. Flag of Panama (Bunau-Varilla proposal).svg|Philippe Bunau-Varillan ehdottama lippu. ==Symboliikka== Lippu on jaettu neljään yhtä suureen kenttään; ylhäällä oikealla oleva kenttä on punainen, alhaalla vasemmalla on sininen kenttä. Muut kentät ovat valkoisia, vaikkakin ylhäällä vasemmalla olevassa valkoisessa kentässä on sininen viisisakarainen tähti ja alhaalla oikealla olevassa on punainen tähti. Panaman lippu onkin ainoa itsenäisen valtion lippu, jossa on kuvattuna erivärisiä tähtiä. Lipun värit symboloivat valtion perustamisaikojen pääpuolueita: liberaaleja (sininen) ja konservatiiveja (punainen). Valkoinen edustaa rauhaa. Sininen tähti edustaa puhtautta ja rehellisyyttä, punainen tähti valtion auktoriteettia ja lakia. Panaman itsenäistymisen aikoihin lipun väreillä oli suosittu vaihtoehtoinen selitys. Sen mukaan sininen kuvasi Tyyntämerta ja Karibianmerta, kun taas punainen edusti itsenäisyyden puolesta vuodatettua verta. Vuonna 2013 säädetyn lain mukaan 4. marraskuuta on Panaman kansallissymbolien päivä. == Lähteet == Luokka:Valtioiden liput lippu
Edward Forbes

Edward Forbes (12. helmikuuta 1815 – 18. marraskuuta 1854) oli brittiläinen luonnonhistorioitsija ja meribiologi. Hän toimi Geological Society of Londonin kuraattorina ja botaniikan professorina Lontoon King’s Collegessa. Forbes kartoitti kasvi- ja eläinlajien levinneisyyksiä Britanniassa ja yhdisti ne geologisiin tapahtumiin. Forbes oli mukana HMS Beaconin matkalla Aigeianmerellä 1841. Tutkimusmatkalla nostettiin ruoppausnäytteitä eri syvyyksistä. Forbes havaitsi, että meren eliöiden määrä ja koko väheni syvyyden kasvaessa. Tästä hän johti ns. atsoottisen hypoteesin (Azoic hypothesis, myös Abyssus theory), jonka mukaan yli 300 sylen syvyydessä (n. 550 metriä) vedenpinnan alla ei ole lainkaan elämää. Teoria kumottiin vasta 1860-luvulla, kun norjalainen meribiologi Michael Sars kuvaili yhdeksäätoista yli 300 sylen syvyydessä elävää lajia.Azoic Theory Sciencenandthesea.org Forbes auttoi Thomas Henry Huxleya julkaisemaan tämän tutkimustuloksia eräältä matkalta, mikä auttoi Huxleyn valinnassa Royal Societyn jäseneksi. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1815 syntyneet Luokka:Vuonna 1854 kuolleet
Québecin lippu

Québecin lippu on Québecin provinssin tunnus. Sen lempinimi on Fleurdelisé. Se hyväksyttiin provinssin viralliseksi lipuksi 21. tammikuuta 1948 Québecin alueparlamentin istunnossa. Lipussa on sinisellä taustalla valkoinen risti ja neljä valkoista liljaa. Päinvastoin kuin yleensä luullaan, lipun valkoinen risti viittaa Ranskan kuningaskuntaan ja liljat sinisellä pohjalla viittaavat Neitsyt Mariaan. Alun perin liljat olivat kulmissa osoittaen keskustaa kohti, mutta ne käännettiin nykyisille sijoilleen hyvin pian. Lippu Luokka:Kanadan liput
Ikuinen valehtelija

Ikuinen valehtelija (As Young as You Feel) on Harmon Jonesin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1951. Sen pääosia näyttelevät Monty Woolley, Thelma Ritter ja Constance Bennett. Muissa rooleissa ovat muiden muassa David Wayne, Jean Peters ja Marilyn Monroe. Elokuvan käsikirjoituksesta vastasivat Paddy Chayefsky ja Lamar Trotti, joka myös tuotti elokuvan. Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi 20th Century Fox. Ikuinen valehtelija kertoo Woolleyn esittämästä 65-vuotiaasta John R. Hodgesista, joka joutuu tehtaasta eläkkeelle vasten tahtoaan ja tekee kaikkensa saadakseen työpaikkansa takaisin. Ikuinen valehtelija on mustavalkoinen ja pituudeltaan 77 minuuttia. Se sai ensi-iltansa 15. kesäkuuta 1951 Los Angelesissa ja 2. elokuuta New Yorkissa. Suomessa elokuva saapui teattereihin 12. kesäkuuta 1953. Elokuvan kuvauksissa ohjaajaystävänsä Elia Kazanin kanssa vieraillut kirjailija Arthur Miller kohtasi siellä ensimmäistä kertaa tulevan vaimonsa Marilyn Monroen. == Rooleissa == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * * Ikuinen valehtelija TCM Movie Databasessa * Luokka:Vuoden 1951 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset komediaelokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat
Welcome Back My Friends to the Show That Never Ends

Welcome back my friends to the show that never ends on englantilaisen yhtyeen Emerson, Lake & Palmerin livealbumi vuodelta 1974. == Kappaleet == Levy 1 # Hoedown - Emerson, Lake & Palmer, Copland, Aaron # Jerusalem - Emerson, Lake & Palmer, Blake, William # Toccata - Emerson, Lake & Palmer, Ginastera, Alberto # Tarkus: Eruption/Stone of Years/Iconoclast/Mass/Manticore/Battlefield/E # Take a Pebble/Still...You Turn Me On/Lucky Man Levy 2 # Piano Improvisations: Fugue/Little Rock Getaway # Take a Pebble (Conclusion) - Emerson, Lake & Palmer, Lake, Greg # Medley: Jeremy Bender/The Sheriff # Karn Evil 9: 1st Impression/2nd Impression/3rd Impression Luokka:Emerson, Lake & Palmerin albumit Luokka:Vuoden 1974 albumit
Ross 248

Ross 248 (tunnetaan myös nimellä HH Andromedae) on viileä ja tumma punainen kääpiötähti, joka sijaitsee Andromedan tähdistössä 10,3 valovuoden päässä Maasta. Tähti lähestyy Aurinkoa, ja sen säteisnopeus on noin -83 km/s. Sen arvioidaan korvaavan Proxima Centaurin Aurinkoa lähimpänä tähtenä 33 000 vuoden kuluttua, jolloin se olisi noin 3,024 valovuoden etäisyydellä siitä. Tämän jälkeen tähti alkaa kuitenkin etääntyä Auringosta nopeasti, ja 42 000 vuoden kuluttua Proxima Centaurista tulee jälleen Aurinkoa lähin tähti. Vuonna 1977 laukaistu avaruusluotain Voyager 2 on matkalla tähden suuntaan, ja ohittaa sen 40 000 vuoden kuluttua noin 1,7 valovuoden etäisyydeltä. == Katso myös == *Luettelo lähimmistä tähdistä == Lähteet == Luokka:Flare-muuttujat Luokka:Paikallinen kuuma kupla Luokka:Punaiset kääpiöt
Šymkent

Šymkent () on Etelä-Kazakstanin alueen pääkaupunki Kazakstanin eteläosassa lähellä Uzbekistanin rajaa. Taškentiin on 124 kilometriä. Kaupunki sijaitsee Badamjoen varrella. Kaupungissa on vanha linnoitus. Paikkakunta on tunnettu 1100-luvulta. Se liitettiin Venäjän keisarikuntaan 1864. Šymkentin kautta kulkee Kazakstanin eteläinen rautatieverkko. Šymkentin rautatieasema on Taškentista Siperiaan johtavan radan varrella. ==Asukasluvun kehitys== Kaupunki on kasvanut huomattavasti myös Kazakstanin tasavallan aikana; kaupunki oli maansa 3. suurin kaupunki niin vuoden 1989, 1999 kuin 2009 väestönlaskennassakin. Vuosi Väestö 1897 Väestö 1931 (arvio) Väestö 1959 Väestö 1970 Väestö 1979 Väestö 1989 Väestö 1999 Väestö 2009 Väestö 2012 (arvio) Väkiluku KazakhMountains.jpg|Vuoristopuro kaupungin laidalla. St. Nicholas Cathedral 21.jpg|Nikolain kirkko Bulding of regional hospital in Shymkent 1.jpg|Aluesairaalan rakennus. Doll's Theater in Shymkent 21.jpg|Nukketeatterin rakennus. The Peace Avenue (Shymkent-city).jpg|Prospekt Miraa kaupungin keskustan tuntumassa. The Railway staishon The in Shymkent.jpg|Šymkentin rautatieasema. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Kazakstanin kaupungit
Bartholomew Sulivan

Bartholomew James Sulivan (18. marraskuuta 1810 Tregew, lähellä Falmouthia – 1. tammikuuta 1890 Bournemouth)Raoul Johnsson & Ilkka Malmberg: Kauhia Oolannin sota – Krimin sota Suomessa 1854–1855, s. 146, 414, 417, 443. John Nurmisen säätiö, Helsinki 2013.Sulivan, Sir Bartholomew James Oxford Dictionary of National Biography. Viitattu 13.9.2020. oli brittiläinen amiraali ja hydrografi. Sulivanin isä oli vara-amiraali Thomas Ball Sulivan. Vuosina 1831–1836 Sulivan toimi Robert FitzRoyn alaisuudessa HMS Beaglen luutnanttina samalla maailmanympärimatkalla, johon myös Charles Darwin osallistui. Ison-Britannian sekaantuessa Uruguayn sisällissotaan Sulivan osallistui vuonna 1845 piiritetyn Montevideon puolustukseksi käytyyn meritaisteluun argentiinalaisia vastaan. Hän palveli joitain vuosia Falklandsaarilla, ja erottuaan välillä laivastosta hän asui siellä perheineen vuosina 1848–1851. Hänen poikansa oli ensimmäinen Falklandsaarilla syntynyt Ison-Britannian kansalainen. Sulivan ja Darwin pysyivät elinikäisinä ystävinä, ja Sulivan lähetti Darwinille Falklandsaarilta keräämiään fossiileja.Bartholomew James Sulivan Darwin Correspondence Project, Cambridgen yliopisto. Viitattu 14.9.2020. Krimin sodan aikana Britannian kuninkaallisen laivaston hydrografi Sir Francis Beaufort lähetti Sulivanin avustamaan Charles Napierin komentamaa Itämeren-laivastoa Suomen vaikeakulkuisten aluevesien kartoituksessa. Hän toimi samalla HMS Lightningin kapteenina. Elokuun 1854 Bomarsundin taistelussa Sulivan luotsasi brittien ja ranskalaisten sotalaivat kapean Ängösundin salmen läpi Lumparnille taisteluasemiin. Hän myös laati elokuun 1855 Viaporin pommituksen taistelusuunnitelman. Vuosina 1856–1865 Sulivan oli Board of Traden jäsen, mutta joutui jättämään paikkansa terveyssyistä. Hän siirtyi vuonna 1863 laivaston reserviin kontra-amiraalina. Hänet ylennettiin reservissä vara-amiraaliksi 1870 ja amiraaliksi 1877. Galápagossaariin kuuluva saari Bartolomé on nimetty Sulivanin mukaan.Bartolomé Galapagos Conservancy. Viitattu 14.9.2020. ==Lähteet== Luokka:Oolannin sota Luokka:Brittiläiset amiraalit Luokka:Brittiläiset tieteilijät Luokka:Vuonna 1810 syntyneet Luokka:Vuonna 1890 kuolleet
Norihito Kobayashi

Norihito Kobayashi (s. 4. toukokuuta 1982) on entinen japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. Kobayashi voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM- kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui normaalimäen Gundersen- kilpailussa viidenneksi, mikä on hänen vuonna 2001 alkaneen arvokisauransa paras henkilökohtainen saavutus. Liberecin suurmäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui 16:nneksi ja yhteislähtökilpailussa 17:nneksi. Salt Lake Cityn 2002 olympialaisissa Kobayashi sijoittui sprintissä 17:nneksi. Torinon 2006 olympialaisissa hän oli normaalikilpailussa 16:s, sprintissä 18:s ja joukkuekilpailussa viides. Vancouverissa 2010 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemänneksi. Nuorten MM-kilpailuissa 2001 hän voitti normaalikilpailussa kultaa ja sprintissä pronssia. Maailmancupissa Kobayashi sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon Harrachovissa 21. tammikuuta 2006 ollessaan sprinttikilpailussa neljäs. Hän sijoittui neljänneksi myös Seefeldin sprintissä 26. tammikuuta 2008. Nämä ovat hänen parhaat maailmancupsijoituksensa. == Lähteet == * Luokka:Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Punaisen tähden stadion

Punaisen tähden stadion () eli ”Marakana” on Serbian pääkaupungissa Belgradissa sijaitseva urheilustadion. Stadion vihittiin käyttöön vuonna 1963. Sen nykyinen kapasiteetti on noin 55 538\. Stadionia käytetään pääasiassa jalkapalloon. Se on Punaisen tähden ja Serbian maajoukkueen kotikenttä. Stadion oli 1976 EM-kilpailujen päänäyttämö. Sillä pelattiin myös Euroopan cupin loppuottelu vuonna 1973 ja UEFA-cupin toinen loppuottelu vuonna 1979. Luokka:Belgradin urheilu Luokka:Belgradin rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jalkapallostadionit
Lee Pace

Lee Grinner Pace (s. 25. maaliskuuta 1979 Chickasha, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pääroolistaan televisiosarjassa Pushing Daisies, haltiakuningas Thranduilin roolista Peter Jacksonin ohjaamassa Hobitti-elokuvatrilogiassa, sekä Ronan Syyttäjän roolista elokuvissa Guardians of the Galaxy ja Captain Marvel. Näiden lisäksi Pace on esiintynyt muun muassa elokuvissa Infamous, The Fall, Twilight – Aamunkoi, A Single Man ja Lincoln, sekä televisiosarjoissa Wonderfalls, Halt and Catch Fire, ja Foundation. == Ura == === Elokuvaroolit === Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2003 Soldier's Girl Soldier's Girl Calpernia Addams 2005 Valkoinen kreivitär The White Countess Crane 2006 Kunniaton Infamous Dick Hickock The Fall The Fall Roy Walker / Punainen bandiitti The Good Shepherd The Good Shepherd Richard Hayes 2008 Polarbearman Polarbearman Miss Pettigrew – Päivä täynnä elämää Miss Pettigrew Lives for a Day Michael 2009 Possession Possession Roman A Single Man A Single Man Grant 2010 When in Rome When in Rome Brady Sacks Marmaduke Marmaduke Phil Winslow Satuhäät Ceremony Whit Coutell 2011 The Resident The Resident Jack 2012 30 Beats 30 Beats Matt Lincoln Lincoln Fernando Wood Twilight – Aamunkoi, osa 2 The Twilight Saga: Breaking Dawn – Part 2 Garrett Hobitti – Odottamaton matka The Hobbit: An Unexpected Journey Thranduil 2013 Hobitti – Smaugin autioittama maa Thranduil The Hobbit: The Desolation of Smaug 2014 Guardians of the Galaxy Guardians of the Galaxy Ronan Syyttäjä Hobitti – Viiden armeijan taistelu The Hobbit: The Battle of the Five Armies Thranduil 2015 The Program The Program Bill Stapleton 2017 The Keeping Hours The Keeping Hours Mark The Book of Henry The Book of Henry David Daniels Revolt Revolt Bo 2018 The Party’s Just Beginning The Party’s Just Beginning Dale 2018 Driven Driven John DeLorean 2019 Captain Marvel Captain Marvel Ronan Syyttäjä Ilmojen lapset Weathering with You Keisuge Suga (engl. dubbaus) 2022 Bodies, Bodies, Bodies Bodies, Bodies, Bodies Greg === TV-roolit === Televisiosarjat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Jaksot 2002 Kova laki: Erikoisyksikkö Law & Order: Special Victims Unit Benjamin Tucker ”Guilt” 2004 Wonderfalls Wonderfalls Aaron Tyler 13 jaksoa 2007–2009 Pushing Daisies Pushing Daisies Ned 22 jaksoa 2014–2017 Halt and Catch Fire Halt and Catch Fire Joe MacMillan 40 jaksoa 2015 The Mindy Project The Mindy Project Alex Eakin ”San Francisco Bae” Robot Chicken Robot Chicken Heinrich Himmler (voice) "Zero Vegetables" 2019 Flying Tiger 2 Flying Tiger 2 Sam Colin 2021- Foundation Foundation Brother Day 8 jaksoa == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1979 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Nucleus

Nucleus oli vuonna 1969 perustettu brittiläinen uraauurtava fuusiojazz-yhtye, joka lopetti toimintansa vuonna 1985. Yhtyeen johtohahmo oli trumpetisti Ian Carr. Nucleusin jazzpohjainen musiikki kehittyi varhaisesta progressiivisesta- ja psykedeelisestä rockista, joka johti funk-tyylisempään musiikkiin 1970-luvun keski- ja loppuvuosina. Yhtye palkittiin perustamisvuonnaan Montreux Jazz Festival -festivaalilla, ja se julkaisi ensimmäisen albuminsa Elastic Rock, joka kiteytti uuden fuusiojazz-tyylin. Yhtye esiintyi myös vielä samana vuonna Newport Jazz Festivalilla Yhdysvalloissa ja The Village Gate -yökerhossa New Yorkissa. == Jäsenet == Alkuperäinen kokoonpano: *Ian Carr - trumpetti *Karl Jenkins - kosketinsoitin, oboe *Brian Smith - saksofoni, huilu *Crish Spedding - kitara *Jeff Clyne - bassokitara *John Stanley Marshall - rummut Yhteensä Nucleusissa on ollut lähes viisikymmentä jäsentä. * Trumpet & flugelhorn: Ian Carr, Kenny Wheeler, Harry Beckett, Chris Batchelor * Tenor sax, soprano sax, flute: Brian Smith, Bob Bertles, Phil Todd, Tim Whitehead * Clarinet, bass clarinet, tenor sax: Tony Roberts, Tony Coe * Baritone sax, oboe, piano, electric piano: Karl Jenkins * Piano and electric piano: Dave MacRae, Gordon Beck, Geoff Castle * Guitar: Chris Spedding, Allan Holdsworth, Jocelyn Pitchen, Ray Russell, Ken Shaw, Mark Wood * Bass guitar: Jeff Clyne, Ron Mathewson, Roy Babbington, Roger Sutton, Billy Kristian, Mo Foster, Rob Burns, Dill Katz, Rob Statham, Joe Hubbard * Drums: John Marshall, Clive Thacker, Tony Levin, Bryan Spring, Roger Sellers * Percussion: Chris Karan, Trevor Tomkins, Aureo de Souza, Richard Burgess, Chris Fletcher * Synthesizer: Keith Winter, Paddy Kingsland, Geoff Castle, Neil Ardley * Vocals: Norma Winstone, Joy Yates (Mrs. Dave MacRae), Kieran White * Organ: John Taylor == Diskografia == #Elastic Rock (1970) #We'll Talk About It Later (1970) #Solar Plexus (1971) #Belladona (1972) #Labyrinth (1973) #Roots (1973) #Under the Sun (1974) #Alleycat (1975) #Snakehips Etcetera (1975) #Direct Hits (compilation) (1976) #In Flagranti Delicto (1977) #Out of the Long Dark (1979) #Awakening (1980) #Live at the Theaterhaus (1985) #Old Heartland (1988) #The Pretty Redhead (2003) (nauhoitettu 1971 ja 1982) #Live In Bremen (2003) (nauhoitettu 1971) #Hemispheres (2006) (nauhoitettu 1970 ja 1971) #UK Tour ‘76 (2006) (nauhoitettu 1976) == Aiheesta muualla == *allaboutjazz.com, Ian Carr and Nucleus: '70s British Jazz Rock Progenitors *allaboutjazz.com, Ian Carr: The Maestro and His Music *iancarrsnucleus.net, The Complete Ian Carr's Nucleus Discography *guardian.co.uk, Ian Carr's Nucleus *Ian Carr + Nucleus Website *Nucleus, Progarchives.com -sivustolla Luokka:1970-luvun yhtyeet ja sooloartistit Luokka:Brittiläiset jazzyhtyeet Luokka:Fuusiojazz
Down House

Down House on Charles Darwinin entinen kotitalo Isossa-Britanniassa. Se sijaitsee Downen kylässä noin 23 km Charing Crossista, Lontoosta itään. Juuri tässä talossa Darwin kehitteli sittemmin kuuluisaksi tullutta evoluutioteoriaansa. Talo rakennettiin alun perin maalaistaloksi vuonna 1650, ja sitä laajennettiin vuonna 1778. Charles ja Emma Darwin yhdessä silloisten lastensa William Erasmus Darwinin ja Anne Darwinin kanssa muuttivat taloon vuonna 1842. Sekä Charles että Emma Darwin kuolivat talossa. Vuosina 1907-1922 talossa toimi paikallinen tyttökoulu. Vuodesta 1929 lähtien talossa on toiminut Charles Darwin -museo. Talo on yleisölle avoin helmikuun ensimmäisestä keskiviikosta yleensä aina viimeiseen sunnuntaihin ennen joulua. Taloa ylläpitävä järjestö hakee sille maailmanperintökohteen statusta. == Lähteet == Luokka:Bromleyn rakennukset ja rakennelmat Luokka:Grade I -luokan rakennukset Lontoossa Luokka:Lontoon museot Luokka:Englannin kotimuseot Luokka:Charles Darwin Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan asuinrakennukset
Taihei Katō

Taihei Katō (, s. 30. heinäkuuta 1984) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. Katō voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 23:nneksi sekä yhteislähtökilpailussa 27:nneksi. Katō kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Sapporon MM-kilpailuissa 2007 ja sijoittui normaalikilpailussa 27:nneksi, sprintissä 32:nneksi sekä joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 24:s, suurmäen Gundersen-kisassa 30:s ja joukkuekilpailussa kuudes. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 25:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudes, suurmäessä 13:s sekä joukkuekilpailussa ja joukkuesprintissä neljäs. Maailmancupissa Katō on parhaimmillaan sijoittunut kolmanneksi Oslon normaalikilpailussa 10. maaliskuuta 2012 ja Lahdessa 8. maaliskuuta 2013. == Lähteet == * Luokka:Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Søren Rasted

Søren Nystrøm Rasted (s. 13. kesäkuuta 1969 Blovstrød) on tanskalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä. Hän oli yksi eurodanceyhtye Aquan neljästä jäsenestä. Ystävyyssuhde Rastedin ja Aquan solistin Lene Grawford Nystrømin kanssa oli eräs syy Aquan hajoamiseen vuonna 2001. Søren ja Lene menivät naimisiin toukokuun 22. päivänä 2001 Las Vegasissa. Sen jälkeen pari muutti pysyvästi Tanskaan, jossa heille syntyivät lapset India (2004) ja Billy (2006). Rasted soittaa koskettimia, kitaraa ja laulaa. == Musiikkiura == Søren Rasted muistetaan tanskalais-norjalaisesta Aqua-yhtyeestä. Søren ja hänen ystävänsä Claus Norréen kirjoittivat kaikki kappaleet yhtyeen Aquarium- ja Aquarius-levyille. Aqua syntyi vuonna 1994 ja hajosi vuonna 2001. Yhtye teki paluun vuoden 2008 Gron concert -kiertueella. Yhtye myi yli 28 miljoonaa levyä ympäri maailmaa ja pääsi Guinnessin ennätyskirjaan kolmella "itse miksatulla" listaykkösellä Britanniassa. Rasted on saanut yli 140 kulta- ja platinalevyä ja ansainnut timanttilevyn Kanadassa miljoonalla myydyllä levyllä, parhaan laulunkirjoittajan/tuottajan tittelin lisäksi. Aqua ilmoitti paluustaan live- bändinä vuonna 2008. Vuonna 2004 Rasted julkaisi albumin "Lazyboy TV" Lazyboyn nimellä 15 maassa. Rasted on työskennellyt tuottajana ja laulunkirjoittajana tanskalaisille artisteille ja muille, esimerkiksi vuonna 2003 Popstars-kisan voittajalle Jonille levyn ja sävelsi myös tanskalaiselle Sanne Salomonsenille singlen "Teardrops in heaven". Rasted on myös tanskalaisen Hej Matematik -yhtyeen jäsen. Vuonna 2006 hän teki musiikkia Tanskan kuninkaalliselle oopperalle balettiin nimeltä "American Mixtures". Luokka:Tanskalaiset laulajat Luokka:Tanskalaiset kitaristit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Frans Ekebom

Frans Oskar Ekebom (8. marraskuuta 1889 Helsinki – 30. maaliskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja, joka vastasi kuvauksesta useissa kotimaisissa elokuvissa 1910-luvulta 1930-luvulle. Ekebom aloitti uransa vuonna 1911 ja toimi vuosina 1918–1919 Biografi Oy:ssä sekä vuosina 1919–1930 Suomi-Filmissä. Hänn kuvasi useita mykkäelokuvia, kuten Ollin oppivuodet (1920), Pohjalaisia (1925) sekä Kahden tanssin vällillä (1930). Ura jatkui myöhemmin Jäger-Filmin, Adams-Filmin sekä Karhu-Filmin tuotannoissa. Ekebom on kuvannut satoja dokumenttielokuvia sekä parikymmentä pitkää elokuvaa. Hänen viimeiseksi elokuvaksi jäi Tapio Ilomäen ohjaustyö Mies Marseillesta vuodelta 1937. Ekebomh on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin. ==Palkinnot ja tunnustukset== ; Lähde * Jussi-palkintotilaisuus 1949: kunniakirja tunnustukseksi kuvaustyöstä, erityisesti Ollin oppivuosien (1920) kuvauksesta. * Elokuva-alan hopeinen ansiomerkki 1956. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset elokuvaajat Luokka:Vuonna 1889 syntyneet Luokka:Vuonna 1965 kuolleet
Yūsuke Minato

Yūsuke Minato (, s. 15. maaliskuuta 1985) on japanilainen yhdistetyn hiihtäjä. Minato voitti yhdistetyn joukkuekilpailussa kultaa Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Samoissa kisoissa hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa kuudenneksi, suurmäen vastaavassa kilpailussa yhdeksänneksi ja yhteislähtökilpailussa 15:nneksi. Minato kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Sapporon MM-kilpailuissa 2007 ja sijoittui normaalikilpailussa 40:nneksi. Vuoden 2007 universiadeissa hän voitti sprintissä kultaa, normaalikilpailussa hopeaa ja joukkuekilpailussa pronssia. Nuorten MM-kilpailussa hän sijoittui joukkuekilpailussa parhaimmillaan kuudenneksi vuonna 2002 sekä henkilökohtaisessa normaalikilpailussa kymmenenneksi vuonna 2003. Maailmancupin osakilpailuissa Minato on parhaimmillaan sijoittunut 11:nneksi kerran kausilla 2009–2010 ja 2011–2012. == Lähteet == * Luokka:Japanilaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
James Manby Gully

James Manby Gully (14. maaliskuuta 1808 – 1883) oli brittiläinen lääkäri. Hän oli hydroterapian kannattaja. Hän perusti Great Malverniin suositun hydroterapiaklinikan, jossa kävivät vesihoidossa monet aikansa kuuluisuudet kuten Alfred Tennyson, Florence Nightingale ja Charles Darwin. Gully oli syntynyt Kingstonissa, Jamaikalla. Hän kävi koulunsa Liverpoolissa ja valmistui lääkäriksi Edinburghin yliopistosta vuonna 1829. Hän kannatti naisten äänioikeutta ja raittiusliikettä ja oli kiinnostunut homeopaattisista terapioista ja selvänäköisyydestä.James Manby Gully 1808 – 1883 Sue Young Homeopathy Website Gullyn klinikan hoitoihin kuului tiukka päiväohjelma, kylmiä kääreitä, suihkuja ja reipasta liikuntaa raittiissa ilmassa. Ruokavalio oli rajoitettu ja alkoholin nauttiminen kielletty.Taking the waters in Malvern == Lähteet == Luokka:Brittiläiset lääkärit Luokka:Vuonna 1808 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Otertinden

Otertinden () on Skandeihin kuuluva vuorenhuippu Omasvuonon kunnassa Pohjois- Norjassa. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 1 356 metriä. Se kuuluu Čávkosvárrin vuorimassiiviin ja on siihen kuuluvista huipuista korkein. Huipulle kiipesivät ensimmäisinä saksalaiset Kurd Endell ja Wilhelm Martin kesällä 1911. "Luontainen reitti" huipulle kulkee lounaan suunnasta, Mortensdalenista päin. Kivikasoin ja muutamin mahdollisin maalimerkein merkattu "polku" nousee huipulle kohti koillista. Otertinden on helposti saavutettavissa Signaldalenista käsin: Luhppujohkaa tieltä seurailemalla noustaan koivikoiden halki ylängölle Mortensdalenin tuntumaan. Huiputtamiseen voi riittää parikin päivää, säistä riippuen. Pilvien ollessa kovin alhaalla tai sateella ei huipulle kannata lähteä nousemaan: kivikko muuttuu petollisen liukkaaksi, ja huono näkyvyys ei suinkaan takaa "reitillä" pysymistä. == Lähteet == Luokka:Omasvuono Luokka:Tromssan läänin vuoret Luokka:Skandit
Saab 210

Saab 210 Draken on ruotsalainen, Saabin valmistama minikoinen deltasiipinen suihkumoottorilentokone, jolla testattiin Saab 35 Draken-hävittäjän hidaslento-ominaisuuksia sen tuotekehityksen aikana.Donald 1997 s. 811 Koelentokone kantoi nimeä Draken, mutta sai hävittäjän prototyypin ensilennon jälkeen kutsumanimen Lilldraken (pikkulohikäärme). Saab 210 lensi ensi kertaa 21. tammikuuta vuonna 1952. Kone lensi myös yleisön edessa Ruotsin 700-vuotisjuhlassa Tukholmassa 6. kesäkuuta 1953. Nykyisin Saab 210 on esillä Flygvapenmuseum-museossa Linköpingissä. == Teknisen ominaisuudet verrattuina Saab 35 == Tyyppi Saab 210 Saab 35 Tarkoitus Koekone Hävittäjä Kärkiväli 4,88 m 9,40 m Pituus 9,10 m 15,35 m Deltasiiven nuolikulma sisempi 70° ulompi 50° sisempi 80° ulompi 57° Voimalaite 1 kpl Armstrong Siddeley Adder AS.A1 1 kpl Flygmotor RM6C (Lizenz RR Avon 300) Työntövoima 4 760 N 78 300 N Suurin vaakalentonopeus 460 km/h 2125 km/h Miehistö 1 == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Flygvapenmuseumin sivusto 210 Luokka:Ruotsalaiset experimental- ilma-alukset Luokka:1950-luvun experimental-ilma-alukset
HC Vítkovice

HC Vítkovice Steel on tšekkiläinen jääkiekkojoukkue Ostravasta. Joukkue pelaa kotiottelunsa Ostrava Arénalla. Seura on perustettu vuonna 1928. Vítkovicella on Tšekkoslovakian mestaruus vuosilta 1952 ja 1981. == Joukkue kaudella 2024–2025 == Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Maalivahdit Numero Pelaaja Hanskakäsi Sopimus Syntymäpaikka 1 Lukáš Pařík L 2026 Neratovice, Tšekki 33 Lukáš Klimeš L 2027 Brno, Tšekki 49 Dominik Hrachovina L 2027 Brno, Tšekki Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Puolustajat Numero Pelaaja Kätisyys Sopimus Syntymäpaikka 2 Juraj Mikúš (C) L 2025 Trenčín, Slovakia, Tšekkoslovakia 3 Jan Košťálek (A) R Laina Praha, Tšekki 8 Patrik Demel L 2026 Ostrava, Tšekki 16 Joe Leahy L 2025 Waterloo, Ontario, Kanada 17 Matěj Prčík L 2025 Hodonín, Tšekki 18 Lukáš Kovář L 2025 Ostrava, Tšekkoslovakia 43 Stuart Percy L 2025 Oakville, Ontario, Kanada 44 Patrik Marcel L 2026 Plzeň, Tšekki 81 Yohann Auvitu (A) L 2025 Ivry-sur-Seine, Ranska Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Hyökkääjät Numero Pelaaja Kätisyys Pelipaikka Sopimus Syntymäpaikka 10 Petr Hašek L KH 2025+1 Beroun, Tšekki 11 Marek Kalus (A) L VLH 2027 Krmelín, Tšekki 13 Rihards Bukarts R LH 2025 Jūrmala, Latvia 15 Jan Eberle L LH Laina Kladno, Tšekkoslovakia 19 Anthony Nellis L VLH / KH 2026 Breakeyville, Québec, Kanada 21 Chad Yetman R KH / OLH 2026 Ajax, Ontario, Kanada 23 Vojtěch Lednický R LH 2026 Frýdek-Místek, Tšekki 24 Jindřich Abdul L LH 2027 Vsetín, Tšekki 25 Patrik Zdráhal (A) L LH 2026 Ostrava, Tšekki 41 Maxim Vehovský L LH Laina Opava, Tšekki 62 Robert Říčka R OLH / KH Laina Havířov, Tšekkoslovakia 67 Jan Hladonik L KH / VLH 2026 Třinec, Tšekki 71 Roberts Bukarts R LH 2026 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto 72 Jan Bambula L VLH 2026 Havířov, Tšekki 79 Martin Hanzl L KH 2026 Ústí nad Labem, Tšekki 86 Matěj Přibyl R KH 2025 Uničov, Tšekki 91 Marcel Barinka R KH 2026 Praha, Tšekki 93 Petr Hauser R OLH Laina Plzeň, Tšekki ===Valmennus & Joukkueenjohto=== * Päävalmentaja: Vlastimil Wojnar * Apuvalmentaja: Radek Philipp * Maalivahtivalmentaja: Martin Falter * Videovalmentaja & Joukkueenjohtaja: Denis Havel * Fysiikkavalmentaja: Tomáš Bystroň * Huoltopäällikkö: Martin Cirkl * Puheenjohtaja: František Černík * Toimitusjohtaja: Patrik Rimmel * Urheilutoimenjohtaja: Roman Šimíček * Omistaja: Aleš Pavlik Lähde: EliteProspectshttps://www.eliteprospects.com/team/772/hc-vitkovice Viitattu 25.10.2021. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kotisivut Luokka:Tšekkiläiset jääkiekkoseurat Luokka:Vuonna 1928 perustetut urheiluseurat Luokka:Ostravan urheilu
Yrjö Hosiaisluoma

Yrjö Juhani Hosiaisluoma (30. lokakuuta 1947 Kauhava – 23. tammikuuta 2018 Tampere)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 3.2.2018, s. C 15 oli suomalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli oppiarvoltaan filosofian tohtori ja toimi suomalaisen kirjallisuuden professorina Tampereen yliopistossa.Kirjasampo.fi Hän jäi eläkkeelle Tampereen yliopistosta 2010-luvun lopulla. Hosiaisluoma oli alkujaan sosiologi ja työskenteli muun muassa mainostoimistossa, mutta aloitti myöhemmin kirjallisuuden opiskelun. == Julkaisuja == *Nuoret sanankäyttäjät : tutkimus harrastajakirjoittajista / Yrjö Hosiaisluoma. [Nuoren voiman liitto], 1973 *Nähtävän rajalla : runoja. Gummerus, 1973. *Lukeminen - reseptio - tulkinta : kirjallisuudentutkijoiden seminaari Tampereella 3.-4.5.1985 / Yrjö Hosiaisluoma (toim.). Tampereen yliopisto, 1985. * * * * *Yrjö Hosiaisluoma & Alli Hosiaisluoma. Tuulihatut jumalat : runoja. Orimattilan taideyhdistys, 1997 * *Kirjava aika : Tampereen yliopiston taideaineiden laitoksen vaiheita / Yrjö Hosiaisluoma, Päivi Mehtonen, Raisa Niemi. Tampereen yliopisto 1998. *Laulujen lumossa : kirjallisuudentutkijoiden ja kirjailijoiden seireenilauluja professori Yrjö Varpiolle hänen 60-vuotispäivänään 7.11.1999 / toimittanut Yrjö Hosiaisluoma. Tampere University Press, 1999 *Hanat auki! / Yrjö Hosiaisluoma ; [piirrokset: Erja Helenius]. Tampere University Press [2000] * * * * * * ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Yrjö Hosiaisluoman muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Tampereen yliopiston professorit Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Great Malvern

Great Malvern on alue Malvernin kaupungissa Worcestershiressa Englannissa. Se on kaupungin historiallinen keskus, ja siellä sijaitsevat sekä kaupungin että Worcestershiren hallintorakennukset sekä vapaa-ajan toimintoihin liittyviä rakennuksia ja alueita, kuten teatteri, uima-allas, kirjasto ja ulkoliikuntapalveluita. Alue sijaitsee Malvern Hillsin juurella ja osittain rinteillä, ja se on kaupungin alkuperäinen keskusta, joka on syntynyt 11. vuosisadalla. 1800-luvulla siitä tuli suosittu vesihoitokeskus ja siihen yhdistyivät siihen rajautuvat alueet Barnards Green, Little Malvern, Malvern Link sekä Link Top, Malvern Wells, North Malvern ja West Malvern, joista usein käytetään yhteisnimitystä The Malverns. 1900 entiset kaupunkialueet ja kaupungit Great Malvern ja Malvern Link sulautuivat ja niistä muodostui nykyiset kuusi piiriä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Asutut paikat Worcestershiressä Luokka:Englannin kaupungit
Juha Tella

Juha Pekka Tella (s. 9. lokakuuta 1960 Ruokolahti) on entinen suomalainen ampumahiihtäjä. Tella sijoittui Calgaryn 1988 olympialaisissa 20 kilometrillä 38:nneksi ja viestissä 12:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui Ruhpoldingissa 1985 sekä 20 kilometrillä että viestissä seitsemänneksi, Oslossa 1986 20 kilometrillä 13:nneksi ja viestissä neljänneksi, Lake Placidissa 1987 20 kilometrillä 14:nneksi ja viestissä viidenneksi sekä Feistritz an der Draussa 1989 joukkuekilpailussa viidenneksi ja viestissä 11:nneksi. Juha Tella edusti seuratasolla Imatran Hiihtäjiä ja Ruokolahden Rajua. Hän voitti Suomen mestaruuden 10 kilometrillä vuonna 1984, 20 kilometrillä vuosina 1984 ja 1986 sekä viestissä vuosina 1987. Hänen kaksosveljensä Ari Tella on myös ampumahiihdon moninkertainen SM-mitalisti. ==Lähteet== * Luokka:Suomalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt