EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Litiumhydroksidi

Litiumhydroksidi (LiOH) on kiinteä, pulverimainen väriltään valkoinen ja hajutonKäyttöturvallisuustiedote: Litiumhydroksidi ≥99 %, vedetön epäorgaaninen yhdiste, jota käytetään avaruussukkuloissa ilmaa puhdistavan vaikutuksensa vuoksi. Litiumhydroksidi absorboi ilmasta hiilidioksidia tuottaen litiumkarbonaattia ja vettä seuraavasti: :2 LiOH + CO2 → Li2CO3 \+ H2O Litiumhydroksidia valmistetaan tyypillisimmin litiumkloridin elektrolyysillä. Muiden alkalimetallihydroksidien tapaan se on hyvin emäksinen yhdiste. Litiumhydroksidista on myös hydraatti litiumhydroksidimonohydraatti (LiOH•H2O), jonka CAS-numero on 1310-66-3. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Litiumhydroksidin kansainvälinen kemikaalikortti *PubChem: Lithium hydroxide *PubChem: Lithium hydroxide monohydrate *DrugBank: Lithium hydroxide *London Metal Exchange (LME): Lithium Hydroxide CIF Luokka:Hydroksidit Luokka:Litiumyhdisteet
Robert Ker Porter

Robert Ker Porter (26. huhtikuuta 1777 Durham, Ison-Britannian kuningaskunta – 4. toukokuuta 1842 Pietari, Venäjän keisarikunta) oli brittiläinen taidemaalari, matkailija ja diplomaatti. Porter pääsi Royal Academy of Artsiin, kun hänen äitinsä oli vienyt Porterin tapaamaan taidekoulun johtajaa Benjamin Westiä. Porter kehittyi nopeasti koulussa ja sai Royal Academyn hopeapaletin vuonna 1792 maalauksestaan The Witch of Endor. Seuraavana vuonna hän sai työkseen maalata Shoreditchin kirkon alttaritaulun ja tämän jälkeen sai monia muitakin toimeksiantoja. Vuonna 1804 Porterista tuli Venäjän tsaarin Aleksanteri I:n historiallinen taidemaalari. Hän julkaisi myös useita kirjoja matkoistaan Venäjällä, Ruotsissa, Georgiassa, Armeniassa ja Persiassa. Vuonna 1826 Porter nimitettiin britannian Venezuelan konsuliksi Caracasiin, jossa hän maalasi myös Simón Bolívarin muotokuvan. Vuonna 1841 Porter palasi Englantiin. Seuraavana vuonna vierailullaan Aleksanteri I:n hovissa Porter kuoli aivohalvaukseen. Hänet on haudattu Pietariin. Porter oli naimisissa venäläisen prinsessan kanssa ja heillä oli yhteisiä lapsia. Porterin siskot Jane ja Anna Maria olivat kirjailijoita. == Lähteet == * Porter Mss. * Sir Robert Ker Porter: "Travels in Georgia, Persia, Armenia, Ancient Babylonia, etc., during the years 1817, 1818, 1819 and 1820" Luokka:Brittiläiset diplomaatit Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1777 syntyneet Luokka:Vuonna 1842 kuolleet
Norjan lähetysseura

Norjan lähetysseura (Norske Misjonsselskab, NMS) aloitti toimintansa 180 ihmisen yhdistyksenä Stavangerissa elokuussa 1842. Seuran päämääränä oli levittää kristinuskoa muille kansoille pääasiassa Afrikassa. Hans Paludan Smith Schreuder oli ensimmäinen lähetyssaarnaaja, joka lähti Afrikkaan zulujen pariin vuonna 1843. Norjan lähetysseuralla on lähetyssaarnaaja 13 maassa. Maat ovat * Viro * Ranska * Kroatia * Kamerun * Mali * Etiopia * Etelä-Afrikka * Madagaskar * Brasilia * Pakistan * Kiina * Thaimaa * Japani Seura levittää sanomaansa myös Lähi-idässä satelliittitelevision avulla, koska useimmissa maissa on laitonta rakentaa kirkkoja. ==Aiheesta muualla== * Norjan lähetysseuran kotisivut http://www.nms.no Luokka:Kristinusko Norjassa Luokka:Norjalaiset lähetystyöjärjestöt
Philosophy

Philosophy on neljästi vuodessa ilmestyvä englanninkielinen filosofinen tiedejulkaisu. Sitä julkaisevat The Royal Institute of Philosophy ja Cambridge University Press, ja se on ilmestynyt vuodesta 1926. Philosophy julkaisee tieteellisiä artikkeleita sekä keskusteluja ja kirja-arvosteluja. Julkaisua toimittaa Anthony O’Hear. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Philosophy Luokka:Filosofiset julkaisut
Xibei San Ma

Xibei San Ma (suomeksi: Luoteen kolme Ma'ta) oli kiinalaisten sotapäälliköiden hallitsema valta-alue, joka hallitsi suuria alueita Luoteis-Kiinasta (西北, Xīběi) kontrolloiden Gansun, Qinghain ja Ningxian provinsseja vuodesta 1910 aina vuoteen 1949. Xibei San Ma oli siten yksi pitkäikäisimmistä sotaherrojen hallitsemista valta-alueista. Kaikki alueen sotaherrat kuuluivat Ma'n sukuun, joista kolme merkittävintä olivat Ma Bufang, Ma Hongkui ja Ma Hongbin, mistä tulee myös nimi. Muita sukuun kuuluneita päälliköitä olivat Ma Qi, Ma Lin ja Ma Zhongying. Sotapäälliköt ottivat luoteis-Kiinan haltuunsa heti sotapäälliköiden kauden alettua, ja tekivät yhteistyötä ensin kansallismielisten vallankumouksellisten, sitten Guomindangin johtaman Kiinan keskushallinnon kanssa. Pitkän marssin aikana Xibei San Ma otti osaa taisteluihin Kiinan työläisten ja talonpoikien puna-armeijaa vastaan, ja myöhemmin sen joukot taistelivat myös Japanin armeijaa vastaan toisessa kiinalais-japanilaisessa sodassa. Kiinan sisällissodan loppuvaiheessa Xibei San Ma taisteli jälleen Guomindangin puolella kommunisteja vastaan, mutta kommunistien lyötyä kansallismieliset 1949, loppu koitti myös Xibei San Ma'lle. Kommunistien joukkojen miehitettyä Luoteis-Kiinan kokonaan Ma Hongbin loikkasi kommunistien puolelle, kun taas Ma Bufang ja Ma Hongkui siirtyivät Taiwanille Guomindangin johdon mukana. Ma'n perheen jäsenet kuuluivat Hui- kiinalaisten vähemmistökansallisuuteen, jotka ovat islaminuskoisia. Myös suuret alueet Xibeissä ovat etnisesti islamilaisenemmistöisiä. == Aiheesta muualla == * Flags of the World: Xibei San Ma * Keltainen kenraali, Hakkapeliitta, 11.10.1932, nro 41, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kiinan historia Luokka:Hui-kiinalaiset
Trey Spruance

Preston Lea ”Trey” Spruance III (s. 1969 Eureka, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä, tuottaja ja muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Mike Pattonin alkuperäisyhtyeen Mr. Bunglen kitaristina. Spruance aloitti musikaalisen uransa aluksi kitaristina ja trumpetistina, mutta alkoi myöhemmin soittaa myös sähköurkuja, erilaisia itämaisia soittimia, kuten sitareja ja tar-huiluja sekä muita kieli- ja lyömäsoittimia. Samplet ja elokuvien ääniefektit ovat suuressa roolissa hänen nauhoituksissaan. == Elämä == === Muusikkona === Spruance perusti opiskeluvuosinaan ystäviensä Mike Pattonin, Trevor Dunnin, Theo Lengyelin ja Jed Wattsin kanssa Mr. Bungle -yhtyeen vuonna 1985. Bunglen kokoonpano vaihteli useasti, ja lopulta se hajosi vuonna 2000. Vuonna 1995 Spruance perusti oman yhtyeen, Secret Chiefs 3:n, muutaman Bunglen muun jäsenen kanssa. Secret Chiefs 3:ssa on useita muusikkoja, ja se soittaa monimuotoista musiikkia, kuten surf rockia, persialaista-, intialaista-, ja arabimusiikkia, death metallia, elokuvamusiikkia, elektronista musiikkia ja useita muita genrejä. Spruance toimi myös Faith No Moren kitaristina albumilla King for a Day... Fool for a Lifetime. === Tuottajana === Spruance työskenteli usein tuottajana Mr. Bunglessa, ja hänet on merkitty yksin tuottajaksi yhtyeen ensimmäisellä demoalbumilla, The Raging Wrath of the Easter Bunnylla. Muilla julkaisulla tuottajaksi on merkitty koko Mr. Bungle. Spruance on merkitty tuottajaksi myös kaikilla Secret Chiefs 3:n julkaisuilla. Vuonna 2004 Spruance tuotti kalifornialaisen death metal -yhtye Impaledin albumin Death After Life, ja soitti myös osalla kappaleista. Muita Spruancen tuotto-projekteja ovat olleet yhtyeen The Tuna Helpers -albumi I'll Have What's She's Having (2004) ja Faxed Head'sin Chiropractic (2001). ===Levy-yhtiö=== Spruance on myös kalifornialaisen riippumattoman levy-yhtiön Mimicry Recordsin perustaja ja webmaster. Yhtiö on julkaissut monia albumeita eri yhtyeiltä, kuten Secret Chiefs 3, Matt Chamberlain, Estradasphere, ASVA, The Stares, The Tuna Helpers, Miasma & The Carousel Of Headless Horses, The Youngs, Brazzaville, Dengue Fever, Faxed Head, Danubius ja sir Millard Mulch. ==Yhtyeet joissa ollut jäsenenä== *Secret Chiefs 3 *Faith No More *Mr. Bungle *Weird Little Boy (yhdellä studio-projektilla) *ASVA *Faxed Head *Noddingturd Fan *Plainfield *The Bon Larvis Band *The Three Doctors Band *Zip Code Rapists Luokka:Yhdysvaltalaiset metallimusiikin kitaristit Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkituottajat Luokka:Yhdysvaltalaiset multi-instrumentalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maija Heikinheimo

Maija Heikinheimo (14. joulukuuta 1908 Helsinki – 8. tammikuuta 1963 HelsinkiHelsingin Sanomat 10.1.1963, s. 14. (Maksullinen linkki.)) oli suomalainen sisustusarkkitehti. Heikinheimo aloitti uransa suunnittelijana Askossa 1932–1935. Myöhemmin hän oli suunnittelijana Artekin palveluksessa, jossa hän oli Alvar Aallon oikea käsi.Jyväskylän kaupungin sivusto Hän suunnitteli huonekaluja, esimerkiksi Säynätsalon kunnantaloon, ja kokonaisia sisustuksia, kuten Alvar Aallon suunnitteleman Jyväskylässä sijaitsevan Keski- Suomen Museon sisustuksen yhdessä Marja-Liisa Parkon kanssa. Lisäksi hän suunnitteli astioita. Heikinheimolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1959. ==Lähteet== Luokka:Pro Finlandia -palkitut Luokka:Suomalaiset muotoilijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1963 kuolleet
Pasi Järvinen

Pasi Järvinen (s. 11. helmikuuta 1976 Janakkala) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi Mestiksessä ja sitä edeltäneessä I-divisioonassa 14 kautta ja SM-liigassa kolme kautta. Liigassa vain 18 ottelua muun muassa loukkaantumisten vuoksi. Järvinen tunnetaan kiertolaiselämää viettäneenä kiekkoammattilaisena, joka edusti kolmeatoista eri jääkiekkoseuraa kuudessa eri maassa. Suomen lisäksi Järvinen pelasi Ranskan liigassa, Ison-Britannian pääsarjassa, Italian Serie A:ssa sekä Norjan ja Tanskan Elitserienissä. Hän on Tervakosken Pallo-Jehujen kasvatti mutta debytoi aikuisten sarjoissa kaudella 1997–1998 Kokkolan Hermeksen joukkueessa silloisessa I divisioonassa. SM-liigaa Järvinen pelasi kausina 2007–2010 HPK:n ja Ilveksen joukkueissa. Kesken kauden 2009–2010 hän siirtyi HPK:sta Mestiksen KooKoohon, jossa hän seuraavalla kaudella toimi kapteenina. Järvinen ilmoitti lopettavansa peliuransa kesällä 2011 perhesyiden vuoksi., mutta palasi kuitenkin tammikuussa 2012, kun hän teki sopimuksen Jukurien kanssa. Paluusen vaikutti Järvisen mukaan elämäntilanteen muutos positiiviseen suuntaan. Lopullisesti Järvinen lopetti uransa keväällä 2014. Järvinen pelasi urallaan 7 B-maaottelua ja osallistui maajoukkueturnaukseen Japanissa. Järvisestä tuli kesäkuussa 2016 Mestiksen kurinpitäjä. ==Järvisen palkinnot ja saavutukset== * Mestis-mestaruus kaudella 2000–2001 (Jukurit) * Mestis-mestaruus kaudella 2002–2003 (Jukurit) * Mestis-pronssia kaudella 2005–2006 (TuTo) * Mestis- pronssia kaudella 2009–2010 (KooKoo) * Mestiksen 1-All Stars -puolustaja 2000–2001 * Mestiksen paras puolustaja 2006–2007 * Mestiksen 2-All Stars -puolustaja 2006–2007 * Mestis-mestaruus kaudella 2007-08 (TUTO) * Mestis- mestaruus kaudella 2012-13 (Jukurit) ==Lähteet== * * Suomen jääkiekkoliiton Mestis-palkintogaalatiedotus 2006-2007 * Jatkoajan pelaajaprofiili Järvisestä * Järvisen haastattelu Jatkoajassa: Mestis-ammattilainen elää kiertolaiselämää * TuTo Hockey: Kausikirja 2006–2007 (s.36) * Järvisen HPK-visiitistä kaudella 2007–2008: TuTo lainaa taitavia pakkejaan === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1976 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
SD Eibar

Sociedad Deportiva Eibar () on espanjalainen jalkapalloseura Eibarin kunnasta Baskimaalta. Seuran edustusjoukkue pelaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Seura perustettiin sisällissodan jälkeen vuonna 1940 Deportivo Gallon ja Unión Deportiva Eibarresan yhdistyessä, ja se tunnettiin alun perin nimellä Eibar Fútbol Club. Eibar on pelannut 26 kautta Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa, ja se voitti sarjan mestaruuden kaudella 2013–2014. Vuosina 1988–2006 se pelasi Segundassa 18 peräkkäistä kautta, mikä on sarjan ennätys. Korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin seuran edustusjoukkue nousi ensimmäistä kertaa kaudelle 2014–2015. Seuran kotistadionina toimii alun perin vuonna 1947 valmistunut Ipurua, jolla on 6 000 istumapaikkaa. Tunnettuja Eibarin entisiä pelaajia ovat Espanjan maajoukkueessakin sittemmin esiintyneet José Eulogio Gárate, Xabi Alonso ja David Silva. == Pelaajat == :Tilanne 2. tammikuuta 2025 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Sociedad Deportiva Eibarin sivusto Eibar Luokka:Gipuzkoa
Kai Syväsalmi

Kai Syväsalmi (s. 20. joulukuuta 1984 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka siirtyi kaudeksi 2012–2013 Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapiin. Syväsalmi tuli tunnetuksi Mestis-joukkue TuTon kärkipuolustajana. Hän voitti TuTossa kaksi Mestis-pronssia, sekä yhden Mestis-mestaruuden. Kaudella 2006–2007 Syväsalmi teki Mestis-puolustajien uuden maaliennätyksen (16 maalia), jolloin hänet valittiin All Stars -puolustajaksi. Kausina 2008–2009 ja 2009–2010 Syväsalmi pelasi Hämeenlinnan Pallokerhossa. 6. toukokuuta 2010 SM-liigaseura KalPa ilmoitti verkkosivuillaan, että Syväsalmi siirtyy joukkueeseen kahden vuoden sopimuksella. Hänellä oli kuitenkin vaikeuksia mahtua KalPan kokoonpanoon kaudella 2010–2011 ja KalPa lainasi hänet tammikuussa loppukaudeksi Tapparaan. KalPa purki Syväsalmen sopimuksen kauden jälkeen, ja hän siirtyi vuoden sopimuksella Mestiksen KooKoohon. Syväsalmi pelasi KooKoossa vain kauden 2011–2012 alun ja siirtyi sen jälkeen TuToon. Kauden aikana hän teki 42 runko- ja pudotuspelisarjaottelun aikana 28 pistettä. Syväsalmi solmi kaudeksi 2012–2013 sopimuksen Ranskan pääsarjan Rapaces de Gapin kanssa. Kai Syväsalmi on kaukaista sukua entiselle jääkiekkoilijalle, hyökkääjä Kari Syväsalmelle. ==Syväsalmen palkinnot ja saavutukset== * SM-liigan hopea kaudelta 2009–2010 (HPK) * Mestis-pronssia kaudella 2004–2005 ja 2005–2006 (TuTo) * Mestis- mestaruus kaudella 2007–2008 (TuTo) * Mestiksen puolustajien uusi maaliennätys 2006–2007 (16 maalia) * Mestiksen 1-All Stars -puolustaja 2006–2007 ==Pelaajahistoria== *TuTo *HPK 2008–2010 *KalPa, SaPKo, Tappara 2010–2011 ==Lähteet== * Kai Syväsalmi Kalpaan * * Suomen jääkiekkoliiton Mestis- palkintogaalatiedotus 2006-2007 * Jatkoajan pelaajaprofiili Syväsalmesta * Syväsalmen HPK-visiitistä kaudella 2007–2008: TuTo lainaa taitavia pakkejaan === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
François-Auguste Parseval-Grandmaison

François-Auguste Parseval-Grandmaison (7. toukokuuta 1759 Pariisi – 7. joulukuuta 1834 Pariisi) oli ranskalainen runoilija ja Ranskan akatemian jäsen. Hän on matemaatikko Marc-Antoine Parsevalin nuorempi veli. Aluksi Parseval-Grandmaison suunnitteli taidemaalarin uraa ja opiskeli maalaamista tunnetun taidemaalarin Jacques-Louis Davidin johdolla. Perhe kuitenkin menetti omaisuutensa Ranskan suuren vallankumouksen melskeissä, ja hänen tuli ansaita elantonsa muotokuvamaalarina Ranskan vallankumouksen terrorin aikakaudella. Parseval-Grandmaison liittyi Napoleonin joukkoihin. Hän kirjoitti useita runoja uuden johtajan kunniaksi. Hänet nimitettiin Ranskan tiede- ja taidekomission jäseneksi, ja tässä ominaisuudessa hän seurasi Napoleonia tämän sotaretkelle Egyptiin vuonna 1798. Parseval-Grandmaison valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1811, ja sen jälkeen hän omistautui yli kahdenkymmenen vuoden ajan eepoksen kirjoittamiselle. Filip Augustus ilmestyi 1826, ja se oli kaksitoista laulua käsittävä eepos, joka ylisti Bouvinesin taistelua yli kymmenellä tuhannella aleksandriinilla. ==Teokset== *Poésies diverses composées en Égypte, en Angleterre et en France (1803) *Les Amours épiques, poème en six chants, contenant la traduction des épisodes sur l'amour composés par les meilleurs poëtes épiques (1804) *La garantie (1804) *La naissance du roi de Rome (1811) *Le mariage de Napoléon (1819) *Philippe- Auguste, poème héroïque en douze chants (1825) ==Aiheesta muualla== *Ranskan akatemian elämäkertatietosivut *Yksityiset Parseval de Grandmaison-sivut Parseval-Grandmaison, Francois-Auguste Parseval-Grandmaison, Francois-Auguste Parseval-Grandmaison, Francois-Auguste Parseval-Grandmaison, Francois-Auguste
The Winter Wake

__NOTOC__ The Winter Wake on Elvenkingin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 21. maaliskuuta 2006. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # === Bonuskappaleet === # * # == Kokoonpano == * Damnagoras – laulu * Aydan – kitara ja taustalaulu * Gorlan – basso * Elyghen – viulu ja kosketinsoittimet === Vierailevat muusikot === * Schmier (Destruction) – laulu ("The Winter Wake") * Nino Laurenne (Thunderstone) – 2. kitarasoolo ("Trows Kind") * Jarpen – 2. kitarasoolo ("The Winter Wake") * Pauline Tacey – sopraanolaulu ("March of Fools" ja "Disillusion's Reel") * Laura De Luca – laulu ("On the Morning Dew") * Isabella "Whisperwind" Tuni – keijun ääni ("Trows Kind") * Umberto Corazza – huilut * Damnagoras – pääkitara ("Neverending Nights") ==== Kuoro ==== * Pauline Tacey, Laura De Luca, Giada Etro, Isabella Tuni, Claudio Coassin, Damnagoras, Aydan, Elyghen – kuorolaulu ==== Jousikvartetti ==== * Eleonora Steffan – viulu * Attilio Zardini – viulu * Elyghen – viulu * Marco Balbinot – sello == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review * Imperiumi: 6½/10 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Winter Wake, The Winter Wake, The
Combat Mission

Combat Mission on videopelisarja, jossa on tällä hetkellä 11 osaa: * Combat Mission: Beyond Overlord * Combat Mission 2: Barbarossa to Berlin * Combat Mission: Afrika Korps * Combat Mission: Shock Force *Combat Mission: Afghanistan * Combat Mission: Battle for Normandy *Combat Mission: Fortress Italy *Combat Mission: Red Thunder *Combat Mission: Black Sea *Combat Mission: Final Blitzkrieg *Combat Mission. Cold War Luokka:Strategiapelit
Fatih Akın

Fatih Akın (, s. 25. elokuuta 1973 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksanturkkilainen elokuvaohjaaja. Hän on toiminut myös useiden elokuviensa käsikirjoittajana ja tuottajana. ==Elämä== Hampurissa syntyneen Akınin vanhemmat ovat turkkilaisia. Isä asettui Saksaan vuonna 1965 ja äiti kolme vuotta myöhemmin. Akın aloitti 1994 visuaalisen viestinnän opinnot Hampurin kuvataideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2000. Sittemmin hän on toiminut yliopistossa myös vierailevana professorina. Akın kuului vuonna 2001 Berliinin ja vuonna 2005 Cannesin elokuvajuhlien tuomaristoon. Hänet pidätettiin 2005, kun hänellä oli yllään hakaristipaita, jonka tarkoituksena oli protestina rinnastaa George W. Bushin hallitus natsi-Saksan johtajiin. Akın ja hänen vaimonsa Monique saivat pojan 2. syyskuuta 2005. ==Tuotanto== Akın aloitti uransa elokuvaohjaajana 1990-luvun puolivälissä kahdella lyhytelokuvalla. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa on Kurz und schmerzlos (1998), ja sittemmin hän on ohjannut useita pitkiä elokuvia, kuten road movie Heinäkuussa (Im Juli., 2000), Denk ich an Deutschland – Wir haben vergessen zurückzukehren (2001) ja Solino (2002). Akınin neljäs pitkä elokuva Suoraan seinään (Gegen die Wand, 2004) oli hänen läpimurtonsa ja toi hänelle useita palkintoja, kuten Berliinin elokuvajuhlien Kultaisen karhun sekä European Film Awardsin 2004. Akınin ohjasi Istanbulin musiikkielämää dokumentoineen elokuvan Crossing the Bridge – Istanbulin äänet (Crossing the Bridge: The Sound of Istanbul, 2005), jossa esiintyi useita tuntemattomia ja tunnettuja turkkilaisia ja kurdilaisia muusikkoja, kuten Sezen Aksu, Ceza ja Aynur. Elokuvan kertojaäänenä on saksalaisen Einstürzende Neubauten -yhtyeen Alexander Hacke. Taivaan reunalla (Auf der anderen Seite, 2007) voitti Cannesin elokuvajuhlilla parhaan käsikirjoituksen palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva sai myös ensimmäisen Lux- palkinnon, jonka Euroopan parlamentti myöntää eurooppalaiselle elokuvalle. Elokuva tekstitetään kaikille Euroopan unionin virallisille kielille. Akınin mukaan Suoraan seinään ja Taivaan reunalla muodostavat kaksi ensimmäistä osaa trilogiasta, jonka teemoja ovat rakkaus, kuolema ja pahuus. Pahuutta käsittelevästä tulevasta elokuvasta Akın on Sodankylän elokuvajuhlilla 2009 vieraillessaan sanonut, että sen teemana on ego. "Se on pahuuden alku. - - [Pahuus] kasvaa ihmisen egosta." Saksanturkkilaisten elämä, vaikeudet ja kahdesta erilaisesta identiteetistä johtuva hämmennys ovat usein esiintyviä teemoja Akınin elokuvissa. Akın on noussut saksanturkkilaisten keskuudessa ja Turkissakin ikoniksi. Akınin ohjaama elokuva Kuin tyhjästä () voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon 2018. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * ==Kirjallisuutta== *Bagh, Peter von: ”Euroopan rajoilla”, Fatih Akinin haastattelu, Filmihullu 4/2009. *Gueneli, Berna: Fatih Akin’s Cinema and the New Sound of Europe. Indiana University Press, 2019. ISBN 9780253037886. Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Turkkilaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Scythe

__NOTOC__ The Scythe on Elvenkingin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2007. Albumista on julkaistu myös kahdella lisäkappaleella varustettu versio. == Kappaleet == #The Scythe #Lost Hill of Memories #Infection #Poison Tears #A Riddle of Stars #Romance & Wrath #The Divided Heart #Horns Ablaze #Totentanz #Death and the Suffering (mukaelma Wintersunin kappaleesta "Death and the Healing") #Dominhate #The Open Breach (Japanin bonuskappale) Varustetussa versiossa on mukana "The Divided Heart" kappaleen musiikkivideo ja bonuskappale "Horns Ablaze". == Kokoonpano == * Damna – laulu * Aydan – kitarat * Gorlan – basso * Zender – rummut * Elyghen – viulu, kosketinsoittimet === Vierailevat muusikot === * Mike Wead – 1. soolo kappaleessa "The Scythe", 2. soolo kappaleessa "A Riddle of Stars" * Laura De Luca – naislaulaja kappaleissa "Romance & Wrath" ja "Dominhate" * Jared Shackleford – kertoja * Mauro Bortolani – piano * Isabella Tuni – naisääni kappaleessa "Romance & Wrath" * Laura De Luca, Pauline Tacey, Claudio Coassin, Aydan – taustalaulu * Claudio Coassin, Damna, Aydan and Jarpen – huudot === Jousikvartetti === * Eleonora Steffan – viulu * Valentina Mosca – viulu * Elyghen – viola * Marco Balbinot – sello == Arvostelut == * AllMusic: AllMusic review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Scythe Luokka:Elvenkingin albumit
A.R.G.

A.R.G. (lyhenne sanoista Ancient Rotten Graveguards) on Kuusamossa vuonna 1987Biografia virallisella sivustolla perustettu thrash metal -yhtye. Yhtyeen albumeissa lukee pohjoiseen kotipaikkaan viitaten tyylilajina ”porometalli” (), vaikka yhtyeen tyylilaji on selvästi thrash metal. A.R.G. onkin yksi suomalaisen thrash metal -genren pioneereista. == Historia == Yhtyeen perustivat kitaristi Jari Kelloniemi ja rumpali Pasi Takkula vuonna 1985. Kokoonpano vakiintui paria vuotta myöhemmin kun basisti-laulaja Tepa Karjalainen ja kitaristi Vesa Säkkinen liittyivät yhtyeeseen. A.R.G. voitti Pohjois-Suomen bändimestaruuskilpailun vuonna 1988 ja pääsi voiton ansiosta levyttämään ensisinglensä ”Aggressive Confessor”,Lehtiartikkeli singlestä jonka tuotti myös kuusamolaisen Zero Nine -yhtyeen Mara Mäntyniemi. Single myi hyvin ja nousi singlelistan kärkipäähän, ja yhtye pääsi tekemään ensimmäistä varsinaista studioalbumiaan. Thrash metal -genre oli Suomessa nousussa tuohon aikaan Stonen ja Airdashin kaltaisten uusien yhtyeiden tullessa pinnalle. A.R.G. julkaisi ensimmäisen albuminsa Entrance vuonna 1989. Vaikka albumi sai kritiikkiä soundeistaan niin jäseniltä kuin lehdistöltäkin,Arvostelu albumista se nosti yhtyeen tunnetuksi ympäri Suomea, ja A.R.G. pääsi tekemään kiertueita ympäri maata sekä esiintymään isoille festivaaleille. Yhtye levytti vielä toisen albumin One World Without the End (1991), joka oli ensialbumia soundillisesti parempi ja materiaaliltaan monipuolisempi. Metallimusiikin ja sen alalajien noste alkoi kuitenkin laskea heti 1990-luvun alun jälkeen grunge- ja alternative-musiikin noustessa valtavirtaan ja myös A.R.G:n suosio ja toiminta alkoi hiipumaan. Muutaman miehistönvaihdoksen ja demon jälkeen yhtyeen toiminta hiipui ja loppui 1990-luvun puolivälissä. Vuoden 2011 keväällä A.R.G. koottiin uudelleen, ja yhtye tekee keikkoja vuoden 2011 aikana ja 2015 julkaistiin kolmas albumi Redemption from Refraim. == Kokoonpano == * Tenho "Tepa" Kareen – laulu, basso * Vesa Säkkinen – kitara * Jari Kelloniemi – kitara * Timo Hanhijoki – rummut (2011–) === Entiset jäsenet === * Aku Raaska – laulu (1987) * Pasi Takkula – rummut (1987–1991) * Tapani Kokko – rummut (1991–1994) * Jarkko Poussu – basso (1993–1994) == Diskografia == === Studioalbumit === * * * === EP:t === * * === Singlet === * ”Aggressive Confessor” (1988) * ”Prevailing Sickness” (1989) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Suomalaiset thrash metal -yhtyeet
Marcel Ophüls

Marcel Ophüls (s. 1. marraskuuta 1927) on dokumenttielokuviin erikoistunut saksalainen ohjaaja. Hän syntyi Max Ophülsin pojaksi Frankfurtissa ja sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1950. Ophülsille myönnettiin vuonna 1992 Bochumin kaupungin Peter Weiss -palkinto. == Teoksia == * Rakkautta 20-vuotiaana (1962) * Banaaninkuori (1963) * Feu à volonté (1964) * Joka viimeksi iskee – se parhaiten nauraa (1965) * Suru ja sääli (1969) * The Harvest of My Lai (1970) * A Sense of Loss (1972) * The Memory of Justice (1976) * Hotelli Terminus (1988) * November Days (1991) * Veillées d'armes (1994) == Aiheesta muualla == * * Luokka:Saksalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Susanne Bier

Susanne Bier (s. 15. huhtikuuta 1960 Kööpenhamina, Tanska) on tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Juutalaiseen perheeseen syntynyt Bier opiskeli taidetta Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa ja arkkitehtuuria Lontoossa, ennen kuin valmistui Tanskan elokuvakoulusta vuonna 1987. Hänen ensimmäinen elokuvansa Freud flytter hjemmefra valmistui vuonna 1991.Römpötti, Harri: Tanskan dogmasta Hollywoodiin. Helsingin Sanomat 6.7.2010, s. B 11. Bier nousi kansainväliseen maineeseen Dogma 95:n piirissä tekemällään elokuvalla Rakastan sinua ikuisesti. Sitä aiemmista elokuvista Se ainoa oikea oli ollut suuri kaupallinen menestys. Bier on myöhemmin todennut, että Dogmasta irtautuminen oli vapauttavaa, vaikka se opetti keskittymään tarinaan ja kerrontaan. Hänen tyylikeinojaan on etenkin äärimmäisten kasvoihin keskittyvien lähikuvien käyttö, mikä näkyy jo Rakastan sinua ikuisesti -elokuvassa. Veljeksissä hän sovelsi niitä loistokkaimmin. Hänen elokuvansa Häiden jälkeen (2006) oli Yhdysvalloissa ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. Tuotantoyhtiön mukaan suunnitteilla on elokuva Helen Schulmanin teoksesta This Beautiful Life (2011), joka kertoo kuinka 15-vuotias poika saa seksimeilin, ja tieto siitä leviää ja paisuu skandaaliksi. Bier kirjoittaa myös käsikirjoituksen.Susanne Bier ohjaa seksielokuvan. Helsingin Sanomat 6.4.2013, s. C 7. Vuonna 2013 Euroopan elokuva-akatemia palkitsi Bierin elokuvan Love Is All You Need vuoden parhaan eurooppalaisen komedian palkinnolla. ==Filmografia== *Freud flytter hjemmefra (1991) – ohjaus * Pensionaatti Oskar (Pensionat Oskar, 1995) – ohjaus * Se ainoa oikea (Den eneste ene, 1999) – ohjaus * Käsi sydämellä (Livet är en schlager, 2000) – ohjaus * Rakastan sinua ikuisesti (Elsker dig for evigt, 2002) – ohjaus, käsikirjoitus * Veljekset (Brødre, 2004) – ohjaus, käsikirjoitus * Kaikki mitä kadotimme (Things We Lost in the Fire, 2006) – ohjaus * Häiden jälkeen (Efter brylluppet, 2006) – ohjaus, käsikirjoitus * Kosto (Hævnen, 2010) – Euroopan elokuva-akatemian palkinto Paras eurooppalainen ohjaus 2011Von Trierin Melancholia valittiin parhaaksi eurooppalaiseksi elokuvaksi. Yle/uutiset, viitattu 4.12.2011. *Love Is All You Need (Den skaldede frisør, 2012) – ohjaus *Serena (2014) – ohjaus *Toinen mahdollisuus (En chance til, 2015) – ohjaus *Bird Box (2018) – ohjaus == Lähteet == Luokka:Tanskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kant-Studien

Kant-Studien on saksalainen filosofinen tiedejulkaisu, joka ilmestyy neljästi vuodessa. Se keskittyy pääasiassa Immanuel Kantin filosofiaan: sen historiaan ja tulkintaan liittyviin kysymyksiin, sekä transsendentaaliseen filosofiaan yleisemminkin. Kant-Studienin perusti uuskantilainen filosofi Hans Vaihinger vuonna 1896. Nykyisin sitä julkaisee Mainzin yliopiston Kant-tutkimuslaitos. Julkaisu on yksi 1800-luvun uuskantilaisen liikkeen kestävimpiä saavutuksia ja edelleen merkittävimpiä Kantin ajattelun tutkimuksen lähteitä muun muassa julkaisemiensa bibliografisten tietojen ansiosta. == Aiheesta muualla == * Kant-Studien Luokka:Filosofiset julkaisut
Jee jee

Jee jee voi tarkoittaa seuraavia: * Jee jee, Eppu Normaalin kappale ja single vuodelta 1978 * Jee jee jee, INDX:n studioalbumi vuodelta 2004 * ”Jee jee”, Teflon Brothersin kappale vuodelta 2013
Jørgen Leth

Jørgen Leth (s. 14. kesäkuuta 1937 Århus) on tanskalainen elokuvaohjaaja ja kirjailija. Lethin ensimmäinen kirja on julkaistu vuonna 1962. Hänen tuotantonsa tällä alalla käsittää kymmenen runokokoelmaa ja neljä tietokirjaa. Ensimmäisen elokuvansa hän teki vuonna 1963, ja tähän mennessä niitä on kertynyt useampia kymmeniä. Tanskaa, ranskaa ja englantia puhuva Leth on eronnut ja hänellä on neljä lasta. Lethin tunnetuimpia elokuvia ovat Det perfekte menneske (1967), Armoton sunnuntai (1976) ja De fem benspænd (2003). Hän on asunut vuodesta 1991 Jacmelissa, Haitilla. Vuonna 2005 ilmestyi hänen omaelämäkertansa Det uperfekte menneske, jonka aiheuttaman julkisen kohun ja paheksunnan seurauksena hän erosi virastaan Tanskan kunniakonsulina Haitiin. == Aiheesta muualla == * Luokka:Tanskalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Tanskalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Cenelec

European Committee For Electrotechnical Standardization (Cenelec) on vuonna 1973 perustettu eurooppalainen sähköalan standardisoimisjärjestö, jonka tarkoituksena on luoda EU- ja EFTA-maiden sähköteollisuudelle yhtenäinen markkina-alue. Cenelec laatii Eurooppaan soveltuvat sähköalan EN-standardit, HD-harmonisointiasiakirjat sekä muut vastaavat julkaisut. Sähköalan standardeja (EN + HD) oli olemassa 2007 yli 4 000 kpl (118 000 sivua). Niistä 75 % perustuu kansainvälisiin IEC-standardeihin. Julkaisemalla EN-standardeja Cenelec määrittelee vaatimukset sähköteknisille tuotteille ja palveluille Euroopassa. Kansainvälisten sopimusten vuoksi nämä standardit takaavat hyvin pitkälle pääsyn myös maailmanlaajuisille markkinoille. Harmonisoitujen standardien mukaan valmistetut tuotteet voidaan varustaa CE-merkinnällä. == Katso myös == *SESKO == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cenelecin kotisivut Luokka:Kansainväliset järjestöt Luokka:Standardit Luokka:Standardisoimisjärjestöt
Iivo Väänänen

Iivar ”Iivo” Väänänen (17. syyskuuta 1887 Kuopion maalaiskunta – 13. huhtikuuta 1959 Kuopion maalaiskunta) oli suomalainen ampuja ja olympiamitalisti. Väänänen voitti pronssia Suomen hirviammunnan kertalaukausten joukkueessa Tukholmassa 1912. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 22:nneksi. Väänänen voitti vapaapistoolin Suomen-mestaruuden vuonna 1920. Hän ampui 20 laukauksen kilpailussa tuloksen 174. Vuonna 1922 hän voitti SM-kultaa vapaakiväärin 3 × 30 laukauksen kilpailussa tuloksella 729. Seuraavana vuonna hän oli Suomen-mestari vapaakiväärin kokonaiskilpailussa pistein 731 sekä hirviammunnan kertalaukauksissa. Iivo Väänänen omisti Kuopion maalaiskunnan Kehvon kylässä tilan nimeltään Levälahti. Hän menetti sen konkurssin seurauksena noin vuonna 1930. Kuopion maalaiskunta antoi hänelle ja vaimolleen asuttavaksi samalla kylällä olevan pienen rantapaikan nimeltään Hyrskynniemi, jossa hän asui loppuelämänsä. Vaimo Helvi hoiti kahta lehmää ja Iivo oli Kuopion Savilahdessa ammuslataamolla yövartijana. Matkaa oli soutamalla tai hiihtämällä oli noin kahdeksan kilometriä suuntaansa. Iivo Väänäsen yksi kilpailuase on edelleen (2017) esillä Haminalahden metsästyseuran majalla Haminalahdessa ==Lähteet== * * Kari Kankkunen ===Viitteet=== Luokka:Suomalaiset ampujat Luokka:Suomalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1887 syntyneet Luokka:Vuonna 1959 kuolleet
Herbisidi

Herbisidit ovat rikkakasvien torjunta-aineita. Tärkeimpiä herbisidejä ovat glyfosaatti, fenoksietikkahapon johdokset (muun muassa MCPA ja diklooriproppi) ja sulfonyyliureat. Graminisidit ovat heiniä torjuvia herbisidejä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Tieteen termipankki: Herbisidi *Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus (MTT): Heikki Jalli: Herbisidien luokittelu (pdf) * Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Elämän viemää – 32 Marstion parasta

Elämän viemää – 32 Marstion parasta on suomalaisen laulajan Harri Marstion 2 CD:n kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Kokoelma on tähän mennessä Marstion kattavin, sisältäen kaikki hänen parhaat kappaleensa vuosilta 1982-2002. == Kappaleet == ===CD 1=== # "Elämä vie" # "Kalpeaakin kalpeempaa" (- A Whiter Shade Of Pale -) # "Sirkustyttö" # "Muisto vain jää" (- Only A Fool Breaks His Own Heart -) # "Rakkauden jälkeen" (- Was Ich Dir Sagen Will -) # "Mä sua, sä mua" # "Särkyneen toiveen katu" (- Boulevard of Broken Dreams -) # "Surullinen sunnuntai" (- Szomoru Vasarnap -) # "Älä kiiruhda" # "Karusellin hevoset" # "Sametinpehmeä yö" (- Nights In White Satin -) # "Kuutanssi" (- Moondance -) # "Vierellesi jään" # "Tyhjä tarina" (- A Drum Tale -) # "Sydänystävien yö" # "Talo" ===CD 2=== # "Kun alkoi sarastaa" # "Luonnostaan" (- Nature Boy -) # "Varjot" # "Tuulee ja sataa" # "Odotan sinua" # "Siboney" # "Ruoho kumartaa" # "Villi maailma" (- Wild World -) # "Matalassa majassa" # "Tie" (Elokuvasta La Strada) # "Kuu" (- What A Little Moonlight Can Do -) # "Tennessee Waltz" # "Savannah Woman" # "Romany Violin" # "Always You" (Tschaikovsky`s Romance) # "Serenade" (Elokuvasta Rikos ja rangaistus) Luokka:Vuoden 2002 kokoelma-albumit Luokka:Harri Marstion albumit
Hugues Aufray

Hugues Aufray (oik. Hugues Jean Marie Auffray, s. 18. elokuuta 1929) on ranskalainen laulaja. Hänellä on espanjalaisia sukujuuria, ja hänen tuotantoonsa kuuluu myös espanjankielisiä lauluja. Hän syntyi Neuilly-sur- Seinessä. Aufray edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1964 kappaleella "Dès que le printemps revient". Hän sijoittui neljänneksi Italian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Monacon edustajien jälkeen. Aufray tunnetaan muiden laulujensa ohella ranskankielisistä coverversioista Bob Dylanin musiikista. Hänen sisarensa oli näyttelijä Pascale Audret. Luokka:Ranskalaiset laulajat Luokka:Luxemburgin euroviisuedustajat Luokka:Vuoden 1964 euroviisuedustajat Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
William B. Bankhead

William Brockman Bankhead (12. huhtikuuta 1874 Moscow, Alabama – 15. syyskuuta 1940 Washington, D.C.) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän istui Alabaman osavaltion edustajainhuoneessa 1900–1901 ja Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Alabaman edustajana vuodesta 1917 kuolemaansa asti. Edustajainhuoneen puhemies hän oli vuodesta 1936 niin ikään kuolemaansa asti. Bankheadin perheeseen kuului myös muita tunnettuja yhdysvaltalaisia, sillä hänen isänsä oli John Hollis Bankhead ja veljensä John Hollis Bankhead II. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *William B. Bankheadin henkilöartikkeli kongressin sivuilla Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen puhemiehet Luokka:Yhdysvaltain edustajainhuoneen enemmistöjohtajat Luokka:Yhdysvaltalaiset demokraattipoliitikot Luokka:Vuonna 1874 syntyneet Luokka:Vuonna 1940 kuolleet
Bonnie Bartlett

Bonnie Bartlett (s. 20. kesäkuuta 1929) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Bartlett syntyi Wisconsinissa ja tuli 1950-luvulla tunnetuksi roolistaan sarjassa Love of Life. Bartlett näytteli rouva Snideria televisiosarjassa Pieni talo preerialla. Ellen Craigin roolistaan sarjassa Sairaalan syke hän sai Emmy-palkinnon vuosina 1986 ja 1987. Bartlett on ollut vuodesta 1951 naimisissa näyttelijä William Danielsin kanssa. Parille vuonna 1961 syntynyt poika kuoli pian synnytyksen jälkeen, ja myöhemmin Bartlett ja Daniels ottivat kaksi adoptiolasta. Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Barbara Hale

Barbara Hale (18. huhtikuuta 1922 DeKalb, Illinois – 26. tammikuuta 2017 Sherman Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänelle myönnettiin vuonna 1959 Emmy-palkinto roolistaan televisiosarjasta Perry Mason yllättää. Hale esiintyi myös esimerkiksi elokuvissa Ikkuna (1949) ja Kiitorata (1970). Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella. DeKalbissa, Illinoisissa syntyneen Halen vanhemmat olivat Willa Colvin ja Luther Ezra Hale. Hänellä oli skotlantilais-irlantilaisia sukujuuria. Hän meni vuonna 1946 naimisiin näyttelijä Bill Williamsin kanssa. Avioliitosta syntyi kolme lasta, joista yksi on näyttelijä William Katt. Avioliitto kesti, kunnes Barbara Hale jäi leskeksi 21. syyskuuta 1992. Hale tunnusti bahai-uskoa. Hale kuoli 94-vuotiaana kotonaan Kalifornian Sherman Oaksissa 26. tammikuuta 2017. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Hollywood Walk of Fame Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2017 kuolleet
Mekanismin suunnittelu

Mekanismin suunnittelu on taloustieteen osa-alue, jolla sovelletaan peliteorian menetelmiä. Mekanismin suunnittelun tavoitteena on luoda säännöt pelille, jolla saavutetaan haluttu lopputulos. Voidaan esimerkiksi suunnitella huutokauppa, jonka avulla saadaan järjestäjän kannalta paras ostaja. Mekanismin suunnittelun ideana on luoda järjestelmä, joka luo pelaajille kannustimet toimia suunnittelijan tavoitteiden mukaan. Ala liittyy läheisesti myös sopimusteoriaan. Mekanismin suunnittelun teoria on pääosin taloustieteen tutkijoiden kehittämää, mutta alaa tutkivat myös matemaatikot, tietotekniikan sekä sähkötekniikan tutkijat. Nobelin taloustieteen palkinto myönnettiin vuonna 2007 mekanismin suunnittelun teorian perusteiden kehittämisestä Leonid Hurwiczille, Eric Maskinille ja Roger MyersonilleVartiainen (2007). == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Peliteoria Luokka:Taloustieteen käsitteet
Erigone

Erigone viittaa seuraaviin asioihin: * Erigone, kahden eri naishahmon nimi kreikkalaisessa mytologiassa * 163 Erigone, asteroidi
Miljoonan ruusun maa

__NOTOC__ Miljoonan ruusun maa on Joel Hallikaisen yhdeksäs iskelmäalbumi, joka julkaistiin syksyllä 2007. Kyseessä oli jo kolmas häneltä julkaistu albumi saman vuoden aikana; vuoden alkupuoliskolla ilmestyivät gospel-levyt Tule rauhan henki ja Surun sillalla. == Kappaleet == Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Joel Hallikainen, ellei toisin mainittu. # # # # # # # (san. Nina Granrot) # # # # == Kokoonpano == * Ilpo Murtojärvi – kitarat * Janne Engblom – basso * Juha Kangassalo – rummut * Tapani Puranen – kosketinsoittimet * Juha-Pekka Vikman, Maija Kontunen, Anna-Katariina Taipale, György Balazs, Eija Huhtala – jouset * Oona Hallikainen, Satu Puranen – taustalaulu == Lähteet == Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Joel Hallikaisen albumit
Crescent

Crescent (lat. crescendo, 'kasvaa', engl. 'Kuunsirppi') on ruotsalainen polkupyörämerkkiHistoria , jonka tuotanto aloitettiin vuonna 1908. Vaikka Crescent on ruotsalainen polkupyörä, sen juuret juontavat Chicagoon, jossa Western Wheel Works valmisti polkupyöriä Crescent-merkillä. Crescentin tuotantolaitos sijaitsee Varbergissa, jossa on myös polkupyörämuseo. 1990-luvun loppupuolelta lähtien Crescent on kuulunut Cycleurope-konserniin, kuten myös Monark ja Bianchi. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Crescentin kotisivu Luokka:Polkupyörämerkit
The Monist

The Monist: An International Quarterly Journal of General Philosophical Inquiry on yhdysvaltalainen filosofinen tiedejulkaisu. Se on perustettu vuonna 1888, jonka ansiosta se on yksi vanhimpia filosofisia julkaisuja. Julkaisu ei kuitenkaan ilmestynyt vuosien 1936–1962 välisenä aikana. The Monist julkaisee teemanumeroita erilaisista filosofisista aiheista. Julkaisua ovat toimittaneet Paul Carus (1890–1919), Mary Hegeler Carus (1919–1936), Eugene Freeman (1962–1983), John Hospers (1983–1991) ja Barry Smith (1991–). == Aiheesta muualla == * The Monist Monist
Marstio

Marstio on suomalaislaulaja Harri Marstion debyyttialbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1982. Albumi julkaistiin vinyylilevynä ja C-kasettina Discophon- levy-yhtiön omalla Kerberos-levymerkillä. Albumi julkaistiin vuonna 1992 ja uudelleen 2011 CD-painoksena, joka sisälsi myös Marstion toisen studioalbumin A Date With Mr. Marstio vuodelta 1984. Albumi sisältää pääosin uusia sovituksia vanhemmista blues-, rock- ja popmusiikkityylien kappaleista. Levyn tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi alunperin Patty Pagen levyttämä Tennessee Waltz, joka oli maaliskuussa 1983 Suomen jukeboksien kolmanneksi soitetuin single ja Suomen 14. myydyin single. == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen nimellä Heikki Hietanen. === A-puoli === # # # # # === B-puoli === # * # # # == Kokoonpano == * Marstio – laulu === Soittajat === * Hannu Lemola – rummut ja lyömäsoittimet/percussion (Quips) * Pekka Pohjola – basso * Albert Järvinen – kitara (Quips) * Juha Björninen – akustinen -ja sähkökitara * Pedro Hietanen – kosketinsoittimet * Eero Koivistoinen – altto- ja tenorisaksofoni * Jukka Orma – kitara * Kassu Halonen – taustalaulu/kuoro * Pave Maijanen – taustalaulu/kuoro * Kalle Fält – taustalaulu/kuoro === Tuotanto === * Pedro Hietanen – tuottaja ja sovitukset * Iain Churches – äänitys ja kieliasu (SoundTrack Recording Studios) * Markus Heikkerö – logo ja kannen suunnittelu * Jorma Marstio – takakannen kuva * Finnvox - kaiverrus == Vastaanotto == Helsingin Sanomien Markku Fagerlund julisti Harri Marstion tämän esikoisalbumin ja keikkaesiintymisten perusteella vuoden kotimaiseksi uudeksi kasvoksi. Suomen Kuvalehden Jorma Tuominen kehui Pedro Hietasen tuottajan roolia. == Lähteet == * Albumi Marstion sivuilla * Marstio discogs.com -sivustolla === Viitteet === Luokka:Vuoden 1982 esikoisalbumit Luokka:Harri Marstion albumit Luokka:Pedro Hietasen tuottamat albumit
Ethics

Ethics on englanninkielinen, neljästi vuodessa ilmestyvä filosofinen tiedejulkaisu, jota julkaisee The University of Chicago Press. Se on perustettu vuonna 1890. Ethics on keskittynyt moraalifilosofiaan, poliittiseen filosofiaan ja oikeusfilosofiaan. Siinä julkaistut artikkelit käsittelevät myös taloutta ja yhteiskuntateoriaa. Lisäksi siinä julkaistaan keskusteluja ja kirja-arvosteluja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ethics Luokka:Filosofiset julkaisut
A Date With Mr. Marstio

A Date With Mr. Marstio on suomalaislaulaja Harri Marstion toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1984. Albumi julkaistiin Kerberos- levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina . Albumi julkaistiin CD-levynä ensin Finnlevyn toimesta vuonna 1992 ja uudestaan WEA:n toimesta vuonna 2011. CD- levy sisältää myös Marstion debyyttialbumin Marstio (1982). == Kappaleet == Kaikki kappaleet sovittanut Pedro Hietanen. === A-puoli === # * # # # # === B-puoli === # * # # # # (*) Kappale esitetty puhuen ilman sävellystä. == Kokoonpano == * Harri Marstio – laulu === Muusikot === * Pedro Hietanen – piano, urut, kuoro * Make Lievonen – kontrabasso * Riku Mattila – kitara, slide-kitara * Harri Louhensuo – kitara * Upi Sorvali – marimba, vibrafoni, lyömäsoittimet * Pepa Päivinen – tenori- ja alttosaksofonit, bassoklarinetti * Hannu Lemola – rummut * Vesa Aaltonen – rummut * Jim Pembroke – kuoro === Tuotanto === * Timo Toikka – äänitys (Soundtrack Studios) * Pedro Hietanen – tuottaja * Markus Heikkerö – kansi == Lähteet == * Albumi Harri Marstion sivuilla === Viitteet === Luokka:Harri Marstion albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit Luokka:Pedro Hietasen tuottamat albumit
Andrei Kirilenko

Andrei Kirilenko voi viitata seuraaviin: * Andrei Kirilenko, venäläinen koripalloilija. * Andrei Kirilenko, neuvostoliittolainen poliitikko.
Erigone (mytologia)

Erigone () oli kreikkalaisessa mytologiassa kahden eri naishahmon nimi. == Erigone, Ikarioksen tytär == Erigone oli Ikarioksen, jonka luona Dionysos vieraili Ateenassa, tytärApollodoros, Bibliotheke ('Kirjasto') 3.14.7 (engl. käännös). Hänen isänsä sai vieraaltaan lahjaksi vieraanvaraisuudestaan viiniköynnöksen ja taidon valmistaa viiniäPlutarkhos, Moralia iv.9 (engl. käännös). Hän halusi esitellä uuden juomaan naapureilleen, mutta kun hän antoi eräiden paimenien maistaa sitä, nämä runsaan juomisen tuloksena juopuivat, ja luullen Ikarioksen myrkyttäneen heidät, tappoivat tappoivat tämänHyginus, Fabulae cxxx (engl. käännös). Päivän taas valjettua ja paimenten selvittyä he ymmärsivät asioiden laidan ja hautasivat ruumiin. Erigone huolestui isästään, kun tämä ei palannutkaan metsästämästä, ja lopulta lähti etsimään tätä koiransa Mairan avulla. Löydettyään isänsä ruumiin hän suruissaan tämän kohtalosta hirttäytyi. Hänen koiransakin kerrotaan tämän jälkeen surmanneen itsensä hukuttautumalla kaivoonHyginus, Astronomica ii.4 (engl. käännös). Rangaistukseksi tästä Dionysos sai ateenalaisten tyttäret vimmaan käyttäytyä samalla tavoin; kerrotaan, että Erigone olisi itse rukoillut näille samaa kohtaloa kuin itselleen ennen kuin hän surmasi itsensä. Kun nämä tiedustelivat Apollonilta itsemurhien syytä, he saivat vastaukseksi piittaamattomuutensa Ikarioksen ja Erigonen kohtalosta. Näin sai alkunsa vuosittainen juhla, jossa puihin ripustettiin hirtettyjä nukkeja ja annettiin juomauhreja näiden kahden muistolle. Dionysoksen tai Zeuksen kerrotaan nostaneen Erigonen taivaalle Neitsyen tähdistöksiHyginus, Astronomica ii.25 (engl. käännös)Hyginus, Fabulae ccxxiv (engl. käännös) ja hänen koiransa Mairan Ison koiran tähdistöksiHyginus, Astronomica ii.35 (engl. käännös). == Erigone, Agamemnonin puoliso == Erigone oli Aigisthoksen ja Klytaimestran tytär ja Agamemnonin puoliso. Oresteen, velipuolensa, kanssa hän sai pojan, joka sai nimen PenthilosPausanias: Periegesis tes Hellados ('Kreikan kuvaus') 2.18.6 (engl. käännös). == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kreikkalaisen mytologian hahmot
Belgian Grand Prix 1981

Belgian Grand Prix 1981 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 17. toukokuuta 1981 Zolderin radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Carlos Reutemann, jolle voitto oli kauden toinen. Kisaviikonlopun aikana koettiin kuljettajien järjestämiä mielenilmauksia rataturvallisuudesta, mekaanikot saivat vakavia vammoja (yksi kuoli myöhemmin) ja uusintalähdön jälkeinen kilpailu keskeytettiin sateen vuoksi. == Tulokset == Sija Nro Kuljettaja Talli Kierrokset Aika/keskeytys Lähtöruutu Pisteet 1 2 Carlos Reutemann Williams-Ford 54 1.16.31,61 1 9 2 26 Jacques Laffite Ligier-Matra 54 + 36,06 9 6 3 12 Nigel Mansell Lotus-Ford 54 + 43,69 10 4 4 27 Gilles Villeneuve Ferrari 54 + 47,64 7 3 5 11 Elio de Angelis Lotus-Ford 54 + 49,20 14 2 6 3 Eddie Cheever Tyrrell-Ford 54 + 52,51 8 1 7 7 John Watson McLaren- Ford 54 + 1.01,66 5 8 28 Didier Pironi Ferrari 54 + 1.32,04 3 9 23 Bruno Giacomelli Alfa Romeo 54 + 1.35,58 17 10 22 Mario Andretti Alfa Romeo 53 + 1 krs. 18 11 14 Marc Surer Ensign-Ford 52 + 2 krs. 15 12 4 Michele Alboreto Tyrrell-Ford 52 + 2 krs. 19 13 31 Piercarlo Ghinzani Osella-Ford 50 + 4 krs. 24 Kesk. 6 Hector Rebaque Brabham-Ford 39 Ulosajo 21 Kesk. 25 Jean-Pierre Jabouille Ligier-Matra 35 Voimasiirto 16 Kesk. 21 Chico Serra Fittipaldi- Ford 29 Moottori 20 Kesk. 32 Beppe Gabbiani Osella-Ford 22 Moottori 22 Kesk. 1 Alan Jones Williams-Ford 19 Ulosajo 6 Kesk. 8 Andrea de Cesaris McLaren-Ford 11 Vaihdelaatikko 23 Kesk. 5 Nelson Piquet Brabham-Ford 10 Kolari (Jones) 2 Kesk. 20 Keke Rosberg Fittipaldi-Ford 10 Vaihdelaatikko 11 Kesk. 15 Alain Prost Renault 2 Kytkin 12 Kesk. 29 Riccardo Patrese Arrows- Ford 0 Kolari (Stohr) 4 Kesk. 30 Siegfried Stohr Arrows-Ford 0 Kolari (Patrese) 13 DNQ 18 Derek Daly March-Ford DNQ 16 René Arnoux Renault DNQ 17 Eliseo Salazar March-Ford DNQ 9 Slim Borgudd ATS-Ford DNQ 33 Patrick Tambay Theodore-Ford DNQ 36 Derek Warwick Toleman-Hart DNQ 35 Brian Henton Toleman-Hart == Muuta == *Paalupaikka: Carlos Reutemann – 1.22,28 *Nopein kierros: Carlos Reutemann – 1.23,30 (kierroksella 37) *Didier Pironin 50:s Grand Prix *Piercarlo Ghinzani ensimmäinen Grand Prix *Nigel Mansellin uran ensimmäiset MM-pisteet ja ensimmäinen palkintosija *Matran 100:s Grand Prix ==Tilanne kuljettajien MM-sarjassa== Sija Kuljettaja Pisteet 1 Carlos Reutemann 34 2 Nelson Piquet 22 3 Alan Jones 18 4 Riccardo Patrese 10 5 Jacques Laffite 7 6 Elio de Angelis 5 7 Nigel Mansell 4 Alain Prost 4 9 Mario Andretti 3 Eddie Cheever 3 Hector Rebaque 3 Marc Surer 3 Gilles Villeneuve 3 14 René Arnoux 2 Didier Pironi 2 16 Andrea de Cesaris 1 Patrick Tambay 1 == Lähteet == Luokka:Formula 1 -kausi 1981 Luokka:Belgian Grand Prix