EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Sara Lohiniva

Sara Annika Katariina Lohiniva (s. 1990 Rovaniemi) on suomalainen näyttelijä, joka on esiintynyt televisiosarjassa Salatut elämät. Sarjassa hänet nähtiin syksystä 2007 kevääseen 2010 Laura Kivirannan ja Kari Taalasmaan teini-ikäisen tyttären Oona Kivirannan roolissa. Lohiniva esiintyi samassa roolissa myös joulukuussa 2012 ensi-iltaan tulleessa Salattuihin elämiin perustuvassa elokuvassa Nightmare – painajainen merellä. Lohiniva on mukana myös vuonna 2014 kuvatussa jatko-osassa Nightmare 2 – Painajainen jatkuu. Lohiniva opiskeli Helsingissä ilmaisutaitopainotteisessa Kallion lukiossa, josta hän valmistui ylioppilaaksi kesäkuussa 2010. Sittemmin Lohiniva on opiskellut vaatetusalaa Suomessa ja ulkomailla. Hän työskentelee Suomen UFF ry:ssä. Lohiniva kuuluu Ilves-teatteriin. == Filmografia == Ilmestymisvuosi/ Ensiesiintyminen Nimi Tyyli Rooli 2007–2010 Salatut elämät televisiosarja Oona Kiviranta 2012 Nightmare – painajainen merellä elokuva 2014 Nightmare 2 – Painajainen jatkuu elokuva 2016 Jouko vailla tulevaisuutta lyhytelokuva Maria === Dubbaukset === ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset televisionäyttelijät Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Davor Džombić

Davor Džombić (s. 4. lokakuuta 1984) on serbialainen ammattilentopalloilija, joka pelasi kaudella 2007–2008 Muuramen Lentopallon väreissä Lentopallon SM- liigassa. https://yle.fi/a/3-6018680 Pelipaikaltaan hän on hakkuri. == Ura == Džombić hankittiin Muurameen näytille elokuussa 2007. Joukkue kiinnostui serbialaisesta hakkurista videonauhojen kautta, ja halusi lentopallon suurmaasta kotoisin olevan Džombićin näytille Keski-Suomeen. Viikon Suomessa oltuaan Džombić vakuutti taidoillaan seuranjohdon ja sopimus syntyi. Allekirjoitettu sopimus oli yksivuotinen. Džombić aloitti neljännen ammattilaiskautensa Muuramessa 2007–2008. Kaudella 2006–2007 hän pelasi Strasbourgissa Ranskan kovatasoisessa pääsarjassa ja kaksi edeltävää kautta Obilić Belgradissa Serbiassa Pro-liigassa. Lentopallo-oppinsa hän on saanut Borac Banja Lukassa Bosnia ja Hertsegovinassa. === Muurle === Muuramessa pelattu 2008 kausi oli Džombićille hyvä. Džombić hankittiin Muurameen korvaamaan kaudella 2007 Muurlessa pelannutta Pekka Kortteista, joka oli valittu SM-liigan parhaimmaksi pelaajaksi edelliskaudella. Džombić onnistui loistavasti Kortteisen korvaamisessa, sillä hän sijoittui pistepörssissä viidenneksi, ja oli pistekeskiarvoltaan liigan toiseksi paras. Hyökkäyspisteissä Džombić oli liigan neljänneksi paras. Kauden jälkeen Džombić teki Muurlen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen. == Saavutukset == SM-liiga: * Pistepörssin 5. sija 2008 * Pistekeskiarvon 2. sija 2008 * Hyökkäyspisteitä 4. eniten 2008 == Joukkueet == * 2003–2004 Borac Banja Luka, * 2004–2006 Obilić Belgrad, * 2006–2007 Strasbourg, * 2007–2008 Muuramen Lentopallo == Lähteet == Luokka:Serbialaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hermia (yritys)

Hermia Oy on Tampereella sijaitseva voittoa tavoittelematon kehitys- ja innovaatioyhtiö, jonka tehtävänä on vahvistaa teknologiayritysten kasvua, kehitystä ja kilpailukykyä tieto- ja viestintäteknologian, koneenrakennuksen ja automaation sekä energiateknologian toimialoilla. Yhtiö valmistelee, koordinoi ja toteuttaa kehittämishankkeita yhteistyössä yritysten, yliopistojen ja tutkimuslaitosten kanssa ja rakentaa kansallisia ja kansainvälisiä verkostoja. Hermia ilmoittaa edistävänsä teknologiayritysten liiketoiminnan uudistumista, kasvua ja kansainvälistymistä. Se valmistelee ja toteuttaa alueellisia, kansallisia ja kansainvälisiä kehittämisprojekteja ja -ohjelmia ja tuo tutkimustiedon ja verkostot yritysten ja tutkimusyhteisöjen käyttöön. Hermia koordinoi Tampereen seudulla viittä osaamisalaa: Älykkäät koneet, Nanoteknologia, Energiateknologia, Jokapaikan tietotekniikka sekä Digibusiness. Lisäksi Hermia koordinoi kansallisesti kahta osaamisalaa: Älykkäät koneet ja Jokapaikan tietotekniikka. Osaamiskeskusohjelma (OSKE) on kansallinen ohjelma, joka perustuu alueiden erikoistumiseen ja yhteistyöhön. == Aiheesta muualla == *Hermian kotisivut Luokka:Tamperelaiset yritykset Luokka:Hervanta
Hermia Yrityskehitys

Hermia Yrityskehitys Oy on Tampereella tiedepuisto Hermiassa toimiva yritys, joka pyrkii avustamaan kasvuhakuisia teknologiayrityksiä ja yrittäjiksi aikovia etenkin liiketoimintaosaamisen parantamisessa ja ns. siemenrahoituksen hankkimisessa.http://www.hermiayrityskehitys.fi/yritys.htm Hermia Yrityskehitys -kotisivut. Luettu 2007-08-07 Hermia Yrityskehityksen tunnetuimpia rahoituskohteita on muun muassa FogScreen.http://www.hermiayrityskehitys.fi/portfolio.htm Yritysportfolio. Luettu 2007-08-07 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Hermia Yrityskehityksen kotisivu Luokka:Tamperelaiset yritykset
John Everett Millais

John Everett Millais [mile:] (8. kesäkuuta 1829 Southampton – 13. elokuuta 1896 Lontoo) oli englantilainen taidemaalari ja kuvittaja sekä yksi prerafaeliittien perustajista. Millais aloitti taideopintonsa jo 11-vuotiaana Royal Academy of Arts -taideakatemiassa, missä hän oli taideakatemian kaikkien aikojen nuorin opiskelija. Hän saavutti nuorena mainetta ja voitti useita akatemian palkintoja. Vuonna 1848 hän perusti prerafaeliittien taiteilijaryhmän William Holman Huntin ja Dante Gabriel Rossettin kanssa. Ryhmä perustettiin vastustamaan tuolloin vallalla ollutta akateemista tyyliä. Millais’n paras luomiskausi oli 1850-luvulla, ja vuonna 1856 hän maalasi eräät kuuluisimmista töistään, Sokea tyttö ja Syksyn lehdet. Millais toimi myös kuvittajana useissa aikakauslehdissä. Taidemaalarina hänen myöhäiskauden työnsä jäivät varhaisempien teosten varjoon. Hän maalasi kuitenkin useita muotokuvia merkkihenkilöistä, kuten William Ewart Gladstonesta ja Alfred Tennysonista. Vuonna 1885 Millais sai baronetin arvon. Seuraavana vuonna hänet valittiin taideakatemian puheenjohtajaksi, mutta hän kuoli jo saman vuoden aikana. == Kuvagalleria == Kuva:Millais - Christus im Hause seiner Eltern.jpg|Pyhä perhe, 1850. Kuva:Millais - Ophelia.jpg|Ofelia, 1852. Kuva:John Everett Millais - The Blind Girl.jpg|Sokea tyttö, 1856. Kuva:Millais leaves.jpg|Syksyn lehdet, 1856. Kuva:The Princes in the Tower by John Everett Millais (1878).png|Prinssit Towerissa, 1878. Kuva:Millais - Das Tal der Stille.jpg|The Vale of Rest, 1858. Tiedosto:John Everett Millais - Chill October.JPG|Chill October, 1870. Kuva:Effie Deans, 1877.jpg|Effie Deans, 1877. == Lähteet == == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Birmingham Museums & Art Gallery's Pre-Raphaelite Online Resource . * National Museums Liverpool. Luokka:Englantilaiset taidemaalarit Luokka:Baronetit Luokka:Vuonna 1829 syntyneet Luokka:Vuonna 1896 kuolleet Luokka:Romantiikan taiteilijat
Ariarathes I

Ariarathes I (404/403 eaa. – 322 eaa., ) oli Kappadokian satraappi. Hänen isänsä oli Ariaramnes (tai Ariamnes). Ariarathes valtasi Kataonian, joka siihen asti oli ollut itsenäinen. Ariarathes oli myös ensimmäinen joka kutsui itseään Kappadokian kuninkaaksi. Ariaratheen kerrotaan rakastaneen veljeään Orofernestä, jonka hän lähetti Persian kuninkaan Artakserkses III:n luokse auttamaan kukistamaan kapinaa Egyptissä. Aleksanteri Suuri ei vallannut Kappadokiaa, mutta hänen seuraajiensa aikana Eumenes Kardialainen nimitettiin Kappadokian satraapiksi. Perdikkas kukisti Ariaratheen kahdesti taistelussa. Ariarathes jäi vangiksi ja hänet ristiinnaulittiin. Ariaratheen adoptoitu poika Ariaratheen II, jonka isä oli oikeasti Orofernes, pakeni Armeniaan ja sai maan valtaansa taas vuonna 301 eaa. == Lähteet == * luokka:Satraapit Luokka:Kappadokian kuninkaat
Ariarathes

Ariarathes on ollut seuraavien Kappadokian kuninkaiden nimi: * Ariarathes I * Ariarathes II * Ariarathes III * Ariarathes IV * Ariarathes V * Ariarathes VI * Ariarathes VII * Ariarathes VIII * Ariarathes IX * Ariarathes X de:Otaniden
Epätavalliset shakkiavaukset

Epätavalliset avaukset ovat shakkiavauksia, jotka alkavat epätavallisella valkean siirrolla. Näitä avauksia ovat: * Anderssenin avaus 1.a3 * Amarin avaus (tunnetaan myös nimellä Pariisin avaus) 1.Rh3 * Barnesin avaus (tunnetaan myös nimellä Gedultin avaus) 1.f3 * Clemenzin avaus 1.h3 * Desprezin avaus 1.h4 * Dunstin avaus 1.Rc3 * Durkinin avaus (tunnetaan myös nimellä Durkinin hyökkäys) 1.Ra3 * Grobin hyökkäys 1.g4 * Miesesin avaus 1.d3 * Saragossan avaus 1.c3 * Sokolskin avaus (tunnetaan myös nimillä puolalainen tai Orangutanin avaus) 1.b4 * Van't Kruijsin avaus 1.e3 * Waren avaus 1.a4 Avaukset on luokiteltu ECO-koodin A00-luokkaan. Muita mahdollisia avauksia ovat: * e4 (Avopelit) * d4 (Suljetut pelit) * c4 (Englantilainen avaus) * Rf3 (Rétin avaus) * f4 (Birdin avaus) * b3 (Larsenin avaus) * g3 Benkön avaus Jos valkea pelaa säännöllisen avaussiirron ja musta vastaa siihen epätavallisella siirrolla, avausta ei luokitella A00-luokkaan. Esimerkiksi 1.e4 a6 on luokiteltu B00-luokkaan (Puoliavoimet pelit). ==Katso myös== *Avopelit *Puoliavoimet pelit *Suljetut pelit *Avaukset *Keskipeli *Loppupeli ==Aiheesta muualla== *Unusual Openings *Epätavalliset shakkiavaukset
Turun Messukeskus

Turun Messukeskus () on Turussa, Artukaisten kaupunginosassa sijaitseva messukeskus. Se valmistui vuonna 1989. Messuyhtiö on perustettu vuonna 1987. Aikaisemmin se järjesti tapahtumia osuuskuntana. Messukeskuksella on käytössä kolme suurta näyttelyhallia, joissa tilaa on yhteensä 12 000 m2. Lisäksi vuonna 2018 uusittu aulatila ja kokoustilat, joita on 5 kpl. Talossa on myös auditorio, jonka kapasiteetti on 500 henkilöä. Turun Messukeskus on yksi Messu- ja tapahtumajärjestäjät ry perustajajäsenistä. Liiketoimintaan kuuluvat omien messutapahtumien ohella tilojen vuokraus ulkopuolisille tapahtumajärjestäjien tapahtumiin ja tilaisuuksiin, kokoustilojen vuokraus. Messukeskus vuokraa kalustoa ja messutekniikkaa, suunnittelee näytteluykokonaisuuksia, rakentaa messuosastoja omassa talossa sekä muualla oleviin tapahtumiin. Messukeskuksen toiminnasta vastaa Turun Messukeskus Oy, jonka pääomistaja on Turun kauppakamari. Muita merkittäviä omistajia ovat Turun kaupunki ja ProAgria Farma. Turun Messukeskuksen toimitusjohtajina ovat toimineet; Tuomas Kyttä, Hannele Wolf-Mannila, Juhani Leppä ja Marja Pekkanen. ==Tilat== Turun Messukeskus järjestää suurtapahtumia, vuokraa tiloja, sekä rakentaa ja suunnittelee messuosastoja. Messukeskuksessa on viisi kokoustilaa, auditorio sekä suuri parketilla varustettu ravintolasali, joka toimii myös tarvittaessa kokous- ja juhlatilana. Aula- ja kokoustilat on uudistettu 2018. Pysäköintitilaa messukeskuksella on käytössä noin 3000 autolle, ulkotilat ovat myös vuokrattavissa tapahtumiin. ==Tapahtumia== Turun Messukeskuksessa järjestettyjä tapahtumia ovat mm.: * Turun Kirjamessut *Maata näkyvissä -festarit -nuorisotapahtuma *RekryExpo *Turun Talouspäivät: Säästä & Sijoita * Rakenna & Sisusta * Turun Ruoka- ja Viinimessut * Venexpo * Navigate * Osaava Nainen * Caravan Show * Turun Taide- ja Antiikkimessut *Piha & Puutarha *Mökki & Meri ==Katso myös== Muita suomalaisia messukeskuksia: * Helsingin Messukeskus * Pirkkahalli ==Aiheesta muualla== * Turun Messukeskuksen sivusto Messukeskus Luokka:Messukeskukset Luokka:Artukainen
Durham Woodsin kaasuräjähdys

Durham Woodsin kaasuräjähdys tapahtui Edisonissa New Jerseyssä 23. maaliskuuta 1994 n. klo 23.50 paikallista aikaa, kun noin 90 senttimetriä läpimitaltaan ollut maakaasuputki murtui ja räjähti maan alla lähellä Durham Woodsin asuntoaluetta kerrostalokompleksin vieressä. Räjähdyksestä seurannut tulipalo tuhosi tai vahingoitti vakavasti 14:ää lähellä ollutta kerrostaloa. Onnettomuudessa kuoli yksi ihminen mutta hänkin sydänkohtaukseen, koska hän ei pystynyt "kaiken kaaoksen keskellä" kutsumaan apua. ==NTSB== National Transportation Safety Board (NTSB) organisaation räjähdyksen jälkeisissä tutkimuksissa putkesta löytyi taltta, joka oli oletettavasti vuosia aikaisemmin suoritettujen korjaus- ja kaivaustöiden yhteydessä putkeen vahingossa jäänyt työkalu. On oletettu, että hauras putkimateriaali ja kohtuuttoman suuret kaasun käyttöpaineet yhdessä taltan kanssa aiheuttivat putken repeämisen. NTSB myös havaitsi puutteita kaasuputken sulkumekanismeissa: putkeen ei ollut asennettu riittävästi automaattisia ja kauko-ohjattavia sulkuventtiilejä, ja manuaalisesti suljettavat venttiilit olivat hankalissa paikoissa ja näin estivät kaasuyhtiön työntekijöitä sulkemasta linjaa riittävän nopeasti. NTSB havaitsi myös, että kaasuyhtiö Texas Eastern oli laiminlyönyt velvollisuutensa valvoa alueella suoritettavia kaivutöitä putken ympäristössä. Onnettomuuden jälkeen kaasuyhtiö Texas Eastern oli maksanut vuoteen 2000 mennessä lähes 65 miljoonaa dollaria korvauksia alueen uudelleenrakennuksesta. == Aiheesta muualla == *Räjähdyksestä kuvattu video Luokka:Vuoden 1994 onnettomuudet Luokka:Räjähdysonnettomuudet Yhdysvalloissa Luokka:Onnettomuudet New Jerseyssä
Neustadt an der Weinstraße

Neustadt an der Weinstraße on kaupunki Saksan Rheinland-Pfalzin osavaltiossa. Se on niin kutsuttu piiritön kaupunki (), eli kaupunki, joka ei kuulu mihinkään piirikuntaan. Se sijaitsee 85 kilometriä pitkän Saksan viinitien () varrella. Vuoden 2020 lopussa kaupungin asukasluku oli 53 306\. Asukkaista 17,9 % oli alle 20-vuotiaita, 57,2 % 20–65-vuotiaita ja 24,9 % yli 65-vuotiaita. Kaupunki on pinta-alaltaan 117,09 neliökilometriä, ja sen asukastiheys on 455 as./km². Kaupunki on jaettu ydinkaupunkiin () ja yhdeksään kaupunginosaan (). pienoiskuva|vasen|Kirkontorneja Neustadtissa. Kaupungille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1275. Neustadt an der Weinstraßella on seitsemän ystävyyskaupunkia: * Mâcon, Ranska, vuodesta 1956 * Lincoln, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1970 * Wernigerode, Saksa, vuodesta 1989 * Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta, vuodesta 1992 * Quanzhou, Kiina, vuodesta 1995 * Mersin, Turkki, vuodesta 1998 * Echt-Susteren, Alankomaat, vuodesta 2019 Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Neustadt an der Weinstraßen kaupungin verkkosivut Luokka:Rheinland-Pfalzin kunnat Luokka:Saksan kaupungit
Hamppumarssi

Hamppumarssi on tapahtuma, joka pidetään vuosittain toukokuun alussa. Hamppumarssi on osa maailmanlaajuista MMM – Million Marihuana March -marssia. Päivän aikana marsseja järjestetään jo yli 300 kaupungissa. Suomessa marssittiin ensimmäisen kerran vuonna 2000 Turussa.TapahtumakalenteriSuomen kannabisyhdistyksen vanhat kotisivut. Vuonna 2007 marssittiin jo kuudessa kaupungissa, joita olivat Helsinki, Turku, Tampere, Oulu, Pietarsaari ja Jyväskylä. Marsseilla pyritään vaikuttamaan lainsäädäntöön kannabiksen kotikasvatuksen ja käytön laillistamiseksi.Hamppumarssit 2007 Suomessa Suomen kannabisyhdistyksen uutisarkisto Helsingin hamppumarssin järjestää Suomen kannabisyhdistys. ==Lähteet== * Hamppumarssi 2005 Helsingissä. Tuottanut OUBS. * Hamppumarssi 2013 Helsingissä. Virhemarginaalivideo. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kannabisyhdistys * Turun Seudun Kannabisyhdistys Luokka:Kannabisaktivismi
Adriaan Cornelis Valentin van Bemmel

Adriaan Cornelis Valentin van Bemmel (3. toukokuuta 1908 Beverwijk, Alankomaat – 20. lokakuuta 1990 Rotterdam, Alankomaat) oli hollantilainen eläintieteilijä. Bemmel nimesi erään maailman harvinaisimmista linnuista, indonesialaisen boanonmonarkin, joka oli otettu kokoelmiin tuntemattomasta paikasta 1918. == Lähteet == Luokka:Alankomaalaiset ornitologit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1990 kuolleet
Jevgeni Haukka

Jevgeni Haukka (s. 16. helmikuuta 1962 Petroskoi)Teatterit ja teatterintekijät 2005, Teatterin tiedotuskeskus / Like 2005, ISBN 952-471-629-1, sivu 184. on suomalainen näyttelijä, joka myös toimii Suomen Teatteriopistossa opettajana. Haukka on työskennellyt niin teatterin kuin television ja elokuvien parissa. == Ura == Jevgeni Haukka on alun perin kotoisin Petroskoista. Suomeen hän muutti perheineen vuonna 1991. Haukka on valmistunut Teatteritaiteen maisteriksi Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Haukka työskenteli ajalla 1989-1991 Petroskoin kansallisessa teatterissa. Hän on myös työskennellyt mm. Tampereen Työväen Teatterissa ja 1990-luvulta eteenpäin Tampereen Komediateatterissa ja opettajana Komediateatterin Teatteriopistossa. Haukka on esiintynyt myös tv-sarjoissa ja elokuvissa, kuten Rukajärven tie, Hovimäki, Pirunpelto, Nyrkki. Haukka asuu Ylöjärvellä. ==Filmografia== ===Elokuvat=== Vuosi Elokuva / TV-elokuva Rooli 1997 Lunastus Volodja Palava rakkaus Elmar Kirotar / venäläinen sotilas 1999 Rukajärven tie haavoittunut venäläissotilas Historiaa tehdään öisin Slava 2000 Hylätyt talot, autiot pihat venäläinen sotavanki 2001 Rentun ruusu venäläinen tullimies 2003 Sibelius taiteenystävä Wienissä 2004 Etulinjan edessä Smirnov Juoksuhaudantie venäläinen rekkakuski 2007 Raja 1918 komissaari Tali-Ihantala 1944 venäläinen ääni 2009 Mitä meistä tuli Kirilin toveri Haarautuvan rakkauden talo Vidar L'affaire Farewell kapteeni 2010 Rajavartija 2012 Vares – Uhkapelimerkki Stahanov ===Televisiosarjat=== Vuosi Televisiosarja Rooli 1994 Autopalatsi Fjodor Kohtaamiset ja erot 1996 Pimeän hehku Varaston esimies 2000 Brottsvåg Karamasov 2000–2002 Hovimäki Volodja 2004 Hiljaista on Igor 2005 Yövuoro potilas Boris 2007–2011 Taivaan tulet trokari 2009, 2012–2013 Pirunpelto Kovaljenko 2011 Tappajan näköinen mies Malkin 2018 Kummeli esittää: Kontio & Parmas Junnu 2019 Nyrkki Sergei Sabanov ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Jevgeni Haukka - Tampereen freelance-näyttelijät * Jääkärin morsian - 1992, Tampereen Komediateatteri * ilona - tekijähaku Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Suomalaiset televisio-ohjaajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Venäläiset näyttelijät
Kipinäsuo

Kipinäsuo on kylä Pudasjärven kaupungissa, Sarakylään johtavan yhdystien 8570 varressa. Kylä sijaitsee noin 35 kilometrin päässä koilliseen kaupungin ydinkeskustasta Kurenalta. Kylän nimi tulee alueella sijaitsevasta samannimisestä suoalueesta. Suohon pistävän Mäntyniemen kärkiosasta on ojaa kaivettaessa tullut esiin kivireunustaisia nuotionpohjia ja pyöreä reikäkivi. Noin puolimetrisen turpeen alla löytöpaikalla on hiekkapohja. ==Lähteet== Luokka:Pudasjärven kylät
Scherpenzeel

Scherpenzeel () on kunta Alankomaiden itäosassa, Gelderlandin provinssissa. Kunnassa oli 9 151 asukasta 31. joulukuuta 2008. Sen pinta-ala on 13,84 neliökilometriä, josta vettä on 0,03 km². Kunnan pormestari on J.J.H. Colijn- de Raat. Scherpenzeelin naapurikunnat ovat Barneveld koillisessa, Renswoude idässä ja Woudenberg lännessä. Kaksi jälkimmäisenä mainittua kuuluvat Utrechtin maakuntaan. Kunnassa sijaitseva Huis Scherpenzeel (eli ”Scherpenzeelin talo”) oli Scherpenzeelin kunnantalo vuoteen 2003. Talo on rakennettu 1300-luvulla.. Nykyisin talossa järjestetään muun muassa häitä. == Väkiluvun kehitys == Scherpenzeelin väkiluvun kehitys vuosina 1950–2009: Vuosi Asukasluku Vuosi Asukasluku 1950 2 500 2000 9 090 1960 3 800 2006 9 044 1970 5 500 2007 8 926 1975 7 350 2008 9 035 1980 7 825 2009 9 144 1990 8 750 == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kunnan kotisivut *Kartta Luokka:Gelderlandin kunnat
Robert Wells

Robert Henry Arthur Wells (s. 7. huhtikuuta 1962 Solna) on ruotsalainen säveltäjä, sovittaja ja pianisti. Wells on saanut musikaalisen koulutuksensa Adolf Fredriks Musikskolassa sekä Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa, jonne hän pääsi 11-vuotiaana ollen siihen mennessä nuorin oppilas. Vuonna 1978, 16-vuotiaana, hän voitti kaksi tunnettua ruotsalaista kykyjenetsintäkilpailua. 1980-luvulla hän esiintyi yhdessä muun muassa Lill-Babsin, Gösta Linderholmin, Eva Bysingin ja Jerry Williamsin kanssa. Hän panosti kuitenkin pian soolouraan. Suureen suosioon hän nousi Så ska det låta -televisio-ohjelman pianistina vuosina 1997–2003 ja 2005. Jo vuonna 1989 hän aloitti vuotuisen konserttikiertueen Rhapsody in Rock, jossa hän esiintyy vierailevien artistien kanssa. Siitä tuli suosittu vuonna 1990-luvun lopussa ja on sen jälkeen saavuttanut suuria yleisölukuja sekä Ruotsissa että ulkomailla. Wellsin musiikkia valittiin Pekingin vuoden 2008 kesäolympialaisten viralliseen mainokseen. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Wellsmusic *Robert Wells *Robert Wells Luokka:Ruotsalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
The Last Supper

The Last Supper on Belphegorin ensimmäinen täyspitkä albumi. Se kuulostaa tyyliltään enemmän death metallilta, toisin kuin seuraavat albumit Supperin jälkeen, sekä kansikuva on sensuroitu joissain kopioissa. Levy julkaistiin uudestaan erilaisella kansikuvalla vuonna 1999 lisämateriaalin kera, ja vuonna 2004 Blutsabbathin kanssa kaksoislevynä. == Kappaleet == # # # # # # # # # # == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 1995 esikoisalbumit Luokka:Belphegorin albumit
Pikkuenkelikolibri

Pikkuenkelikolibri (Heliangelus micraster) on eteläamerikkalainen kolibri. Lajin nimesi John Gould 1872. == Koko ja ulkonäkö == Pienikokoinen kolibri, jonka höyhenpuku on vihreän ja sinertävän kirjava. Koiraan kurkussa on loistavan punaoranssi laikku, joka välkähtelee valonsäteiden tulokulman muuttuessa. Laji kuuluu enkelikolibrien (Heliangelus) sukuun, jossa on 8 lajia, joista enkelikolibri Heliangelus zusii on todennäköisesti kuollut sukupuuttoon. Lajista tunnetaan 2 alalajia, pohjoinen nimialalaji micraster Kaakkois-Ecuadorissa ja cutervensis Koillis-Perussa. Jälkimmäisen erottaa edellisestä koiraan kurkun punaoranssi kimallus ja vaaleamman vihreä yleisväritys. == Esiintyminen == Laji elää Perun ja Ecuadorin kosteissa vuoristometsissä 2 300–3 400 metrin korkeudella. Lajin kanta on elinvoimainen. == Lähteet == * HBW (video) * * Splittaus === Viitteet === Luokka:Kolibrit
Kari Cantell

Kari Juhani Cantell (s. 23. elokuuta 1932 Mäntyharju) on suomalainen lääketieteen tutkija. ==Ura== Cantellin vanhemmat olivat lehtori Lauri Oskar Immanuel Cantell ja Hilma Esteri Haapakoski. Hän avioitui 1958 sairaanhoitaja Aila Onnia Kokon kanssa. Cantell tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1950 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1956. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli 1959. Cantell toimi uransa alussa sekä Helsingin yliopistossa että Valtion serumlaitoksen tehtävissä. Cantell on tutkinut neljän vuosikymmenen ajan interferoneja ja julkaissut yli kolmesataa interferoneja ja viruksia käsittelevää tieteellistä artikkelia. Hänen tutkimuksensa on muun muassa edistänyt syöpälääkkeiden kehitystä. Cantell on voittanut tutkimuksillaan myös useita tiedepalkintoja. Hänelle on myönnetty Suomen kulttuurirahaston tunnustuspalkinto 1972, Matti Äyräpään palkinto 1978, MTV:n kulttuuripalkinto 1979, Eric K. Fernströmin pohjoismainen palkinto 1981 ja Milstein-palkinto 1995. Tutkijanelämästä Cantell on kirjoittanut teoksessaan Interferonin tarina. Cantell sai teoksesta vuonna 1994 Valtion tiedonjulkistamispalkinnon, Tieto-Finlandia-kunniamaininnan ja Lauri Jäntin säätiön kunniakirjan. Teoksesta Tiedemiehen mietteitä uskosta hän sai Väinö Voipio -palkinnon. Cantell valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1981. == Teoksia == * * == Lähteet == * === Viitteet === ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset lääkärit Luokka:Suomalaiset keksijät Luokka:Suomalaiset tieteilijät Luokka:Matti Äyräpään palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Music from Big Pink

Music from Big Pink on vuonna 1968 julkaistu The Bandin ensimmäinen albumi. Albumi on sekoitus monia musiikkityylejä, kuten country, rock, folk, taidemusiikki, rhythm and blues, soul ja americana. Albumi oli seurausta The Bandin yhteistyöstä Bob Dylanin kanssa. Yhtye toimi Dylanin taustayhtyeenä hänen kiertueellaan vuonna 1966, ja osallistui Dylanin kanssa nauhoitussessioihin, jotka julkaistiin myöhemmin nimellä The Basement Tapes. Sessioiden paikkana toiminut rakennus Saugertiesissa New Yorkin osavaltion pohjoisosassa oli maalattu vaaleanpunaiseksi, mikä antoi nimen albumille. Kappaleista kolme on Dylanin säveltämiä ja hän piirsi myös albumin kannen. ==Kappaleet== #Tears of Rage (Bob Dylan, Richard Manuel) – 5:23 #To Kingdom Come (Robbie Robertson) – 3:22 #In a Station (Manuel) – 3:34 #Caledonia Mission (Robertson) – 2:59 #The Weight (Robertson) – 4:38 #We Can Talk (Manuel) – 3:06 #Long Black Veil (Marijohn Wilkin, Danny Dill) – 3:06 #Chest Fever (Robertson) – 5:18 #Lonesome Suzie (Manuel) – 4:04 #This Wheel's on Fire (Dylan, Rick Danko) – 3:14 #I Shall Be Released (Dylan) – 3:19 Seuraavat vaihtoehtoiset versiot ja alkuperäiseltä albumilta pois jätetyt kappaleet ovat mukana 11. helmikuuta 2003 julkaistulla uudelleenmasteroidulla versiolla. #Yazoo Street Scandal (Robertson) – 4:01 #Tears of Rage (Dylan, Manuel) – 5:32 #Katie's Been Gone (Manuel) – 2:46 #If I Lose (Ralph Stanley) – 2:29 #Long Distance Operator (Dylan) – 3:58 #Lonesome Suzie (Manuel) – 3:00 #Orange Juice Blues (Blues for Breakfast) (Manuel) – 3:40 #Key to the Highway (Big Bill Broonzy) – 2:28 #Ferdinand the Imposter (Robertson) – 3:59 == Henkilöt == *Rick Danko – bassokitara, viulu, laulu *Levon Helm – rummut, akustinen kitara, lyömäsoittimet, laulu *Garth Hudson – urut, piano, klavinetti, sopraano- ja tenorisaksofoni *Richard Manuel – piano, urut, rummut, laulu *Robbie Robertson – kitarat laulu *John Simon – tuottaja, baritonitorvi, tenorisaksofoni, piano *Don Hahn – ääniteknikko *Tony May – ääniteknikko *Shelly Yakus – ääniteknikko *Bob Dylan – kansitaide *Elliott Landy – valokuvaus Luokka:Vuoden 1968 esikoisalbumit Luokka:The Bandin albumit
Kuvastaja

Kuvastaja on Suomen Tolkien-seura Konnun jakama kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain valintaraadin parhaaksi katsomalle suomalaiselle fantasiakirjalle. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Palkinnosta kilpailevat edellisenä vuonna ilmestyneet suomalaiset fantasiaromaanit selkeästi satukirjoiksi laskettavia teoksia lukuun ottamatta. Palkinto jaetaan syksyisin Helsingin kirjamessujen yhteydessä. Alun perin palkinnon nimeksi oli tarkoitus tulla ”Silmaril” Tolkienin Silmarillion- teoksessa keskeisessä osassa olevien jalokivien mukaan, mutta Tolkienin perikunta ei hyväksynyt nimen käyttöä. Kuvastaja () on Tarussa sormusten herrasta mainittu järvi, jonka pinnasta heijastuvat päivälläkin tähdet. Palkintopystin tekijä oli vuosina 2001–2006 ja 2008–2012 Markus Pitkänen, vuosina 2007 ja 2013–2014 Kati Ahtiainen ja vuosina 2016–2020 Parasolla Crafts. == Palkinnon saajat == Vuosi Kirjailija Teos Muut ehdokkaat 2001 Johanna Sinisalo Ennen päivänlaskua ei voi 2002 Sari Peltoniemi Hirvi 2003 Tuula T. Matintupa Tuulen kalastajat 2004 Juha Ruusuvuori Nokian nuoriso- ohjaaja 2005 Ilkka Auer Sysilouhien sukua 2006 Jyrki Vainonen Perintö 2007 Pasi Ilmari Jääskeläinen Lumikko ja yhdeksän muuta 2008 Päivi Honkapää Viides tuuli 2009 Anni Nupponen Nainen ja kuningas 2010 Helena Waris Uniin piirretty polku 2011 Pasi Ilmari Jääskeläinen Harjukaupungin salakäytävät 2012 Helena Waris Sudenlapset 2013 Jenny Kangasvuo Sudenveri 2014 Helena Waris Talviverinen 2015 Helena Waris Vuori 2016 Emmi Itäranta Kudottujen kujien kaupunki 2017 Virve Sammalkorpi Paflagonian perilliset – Iax Agolaskyn päiväkirjan säästyneet sivut 2018 Elina Rouhiainen Muistojenlukija 2019 Maria Turtschaninoff Maresin voima (Breven från Maresi) 2020 Katariina Heikkilä Punainen nyrkki Katri Alatalo: Ikuisesti, siskoni Ilkka Auer: Kymnaasi (Agnes af Forsellesin kymnaasi orvoille ja hyljeksityille tytöille) Briitta Hepo-oja: Suomea lohikäärmeille Juhani Karila: Pienen hauen pyydystys 2021 Susanna Hynynen & Dess Terentjeva Neonkaupunki Briitta Hepo-oja: Sydämiä seireeneille Meri Luttinen: Myrskynsilmä Elina Pitkäkangas: Hukan perimät Emma Puikkonen & Arja Puikkonen: Löytölintu 2022 Magdalena Hai Isetin solmu Joanna Heinonen: Veren väki Sini Helminen: Hurme Anniina Mikama: Myrrys Johanna Sinisalo: Ukkoshuilu 2023 Elina Pitkäkangas Sang Katri Kauppinen: Laakson linnut, Aavan laulut Ulpu-Maria Lehtinen: Kalmanperhon kutsu Hanna Morre: Vastatuulen lohikäärme Helena Waris: Saari 2024 Anni Kuu Nupponen Sydänmeri Topias Haikala: Varjokäärme, mestaripunoja Vehka Kurjenmiekka: Kellopelisydän J. S. Meresmaa: Tytär hämärän, piika pimeän Sara Norja: Kummajaisten kesä == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Kirjavinkkien Kuvastaja-palkintoa käsittelevä sivu – Lista voittajista ja raadin lehdistötiedotteet, joissa perusteluja valinnoille. Luokka:Fantasiakirjallisuuspalkinnot Luokka:Suomalaiset kirjallisuuspalkinnot
Jean-Marie Lustiger

Jean-Marie Lustiger (17. syyskuuta 1926 – 5. elokuuta 2007) oli ranskalainen katolilainen kirkonmies, joka oli vuodesta 1983 kardinaalina. Hän toimi Pariisin arkkipiispana vuosina 1981–2005. Tuleva kardinaali syntyi Aaron Lustiger -nimisenä Pariisissa. Hänen vanhempansa olivat aškenasijuutalaiset Charles ja Gisèle Lustiger. He olivat alun perin Będzinistä, Puolasta, ja tapasivat toisensa Pariisissa ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Jean-Marie joutui jo Pariisin Lycée Montaignessa kohtaamaan antisemitismiä; natsimiehityksen jälkeen 1940 hänet lähetettiin siskonsa Arlenen kanssa Orléansiin. Hän eli katolisessa perheessä ja vanhempiensa tahtoa uhmaten kääntyi itsekin. Saatuaan kasteen 21. elokuuta 1940 hän otti käyttöön etunimen Jean-Marie. Lustigerin äiti joutui syyskuussa 1942 keskitysleirille ja menehtyi seuraavana vuonna. Isä selvisi ja saapui takaisin Pariisiin. Lustiger valmistui vuonna 1946 Sorbonnesta arvosanalla kirjallisuudesta ja lähti pariisilaiseen karmeliittaseminaariin, sitten Institut Catholique de Parisiin. Hän teki ensimmäisen matkansa Israeliin vuonna 1951 ja sai pappisvihkimyksensä 17. huhtikuuta 1954. Lustiger oli myöhemminkin ylpeä juutalaisista juuristaan. Hän puhui myös sujuvasti jiddišiä. Hän oli tunnettu rasismin, varsinkin antisemitismin, vastustaja, ja kritisoi voimakkaasti myös Jean-Marie Le Peniä. Hän täytti Ranskan akatemian 4. paikan vuodesta 1995, kunnes kuoli syöpään Ranskassa elokuussa 2007. Hän julkaisi lukuisia kirjoja. ==Teokset== *Sermons d’un curé de Paris (Fayard) 1978 *Pain de vie et peuple de Dieu (Critérion) 1981 *Osez croire (Le Centurion) 1985 *Osez vivre (Le Centurion) 1985 *Premiers pas dans la prière (Nouvelle Cité) 1986 *Prenez place au cœur de l’Église (Office chrétien des handicapés) 1986 *Six sermons aux élus de la Nation, 1981-1986 (Le Cerf) 1987 *Le Choix de Dieu. Entretiens avec Jean-Louis Missika et Dominique Wolton (Le Fallois) 1987 *La Messe (Bayard) 1988 *Dieu merci, les droits de l’homme (Critérion) 1990 *Le Sacrement de l’onction des malades (Le Cerf) 1990 *Le Saint-Ayoul de Jeanclos (en collaboration avec Alain Peyrefitte) (Fayard) 1990 *Nous avons rendez-vous avec l’Europe (Mame) 1991 *Dare to rejoice (Compilation américaine) (Our Sunday visitor) 1991 *Petites paroles de nuit de Noël (Le Fallois) 1992 *Devenez dignes de la condition humaine (Flammarion) 1995 *Le Baptême de votre enfant (Fleurus) 1997 *Soyez heureux (Éd. Nil) 1997 *Pour l'Europe, un nouvel art de vivre (PUF) 1999 *Les prêtres que Dieu donne (Desclée de Brouwer) 2000 *Comme Dieu vous aime. Un pèlerinage à Jérusalem, Rome et Lourdes (Parole et silence) 2001 *La Promesse (Parole et Silence) 2002 *Comment Dieu ouvre la porte de la foi (Desclée de Brouwer) 2004 *Contempler l'Apocalypse (Parole et Silence) 2005 ==Aiheesta muualla== *Robert Serrou; Lustiger, Cardinal, juif et fils d'immigré. Perrin, 1996, ISBN 2-262-00026-3 Luokka:Ranskalaiset piispat Luokka:Ranskalaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Ranskan akatemian jäsenet Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Trompowskin hyökkäys

Trompowskin hyökkäys on shakkiavaus, joka alkaa: :`1.d4 Rf6 2.Lg5` Se on saanut nimensä brasilialaiselta mestarilta Octávio Trompowskyltä (1897–1984), joka pelasi sitä 1930- ja 1940-luvuilla. Toisella siirrollaan valkean tavoitteena on vaihtaa mustan ratsu lähettiin, aiheuttaen kaksoissotilaan mustalle. == Muunnelmia == Mustalla on monia tapoja vastata Trompowskiin. Usein käytetyt vastaukset ovat seuraavia:COE :`2...Re4` :`2...e6` :`2...d5` :`2...c5` :`2...g6` :`2...c6` Monet jatkot muuntuvat toisiksi intialaisiksi puolustuksiksi. ==Katso myös== *Luettelo shakkiavauksista ==Lähteet== Luokka:Shakkiavaukset
Sotahuuto (Hornan albumi)

__NOTOC__ Sotahuuto on black metal -yhtye Hornan vuonna 2007 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Albumi on omistettu ruotsalaiselle black metal -yhtyeelle Bathorylle, joka hajosi vuonna 2004 yhtyeen keulahahmon Quorthonin kuoltua. == Kappaleet == # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Corvus – laulu * Shatraug – kitarat, basso * Lord Sargofagian – rummut == Arvostelut == * Imperiumi.net: Imperiumi.net: Levyarvio * The Metal Observer: The Metal Observer: Album review == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Sotahuuto discogs.com -sivustolla Luokka:Vuoden 2007 albumit Luokka:Hornan albumit
Kononen

Kononen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä: * Seppo Kononen (s. 1945), toimittaja, kotiseutuneuvos * Suonna Kononen (s. 1971), toimittaja, muusikko ja kirjailija * Valentin Kononen (s. 1969), kilpakävelijä ja kävelyvalmentaja. == Kuvitteellisia henkilöitä == * Martti Kononen, Eero Pasasen salapoliisiromaanien päähenkilö
Victor Wong

Victor Wong (30. heinäkuuta 1927 – 12. syyskuuta 2001) oli näyttelijä. Hän syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, ja oli toisen polven amerikankiinalainen. Wong valmistui Lowell High Schoolista 1945 ja opiskeli sittemmin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Chicagon yliopiston Divinity Schoolissa ja San Franciscon taideinstituutissa. Hän sai paikan KQED:n uutistenlukijana, mutta joutui lopettamaan työn sairastuttuaan Bellin halvaukseen. == Näyttelijä == Wong aloitti näyttelijänuransa paikallisessa aasialaisamerikkalaisessa teatterissa. Myöhemmin hän sai entistä merkittävämpiä rooleja New Yorkissa. Tämä toi hänelle rooleja televisiossa ja lopulta elokuvissa. Kun Wong ei ollut kuvauksissa, hän asui Sacramentossa, Kaliforniassa. Hänellä oli tunnettuja rooleja muun muassa elokuvassa 3 Ninjaa (1992) ja sen jatko-osissa myöhemmin 1990-luvulla sekä elokuvissa Säpinää Chinatownissa (1986) ja Viimeinen keisari (1987). Wong vetäytyi terveyssyistä vuonna 1998. Hän oli naimisissa neljästi ja sai viisi lasta: Emilyn ja Heatherin, Antonin, Lyonin ja Duncanin. Lyon kuoli väkivaltaisesti Sacramentossa vuonna 1986. Wongin viimeinen avioliitto kesti hänen kuolemaansa saakka. == Kuolema == Wong menehtyi sydämen vajaatoimintaan Kaliforniassa 12. syyskuuta 2001. Hän oli edellisenä päivänä kuullut syyskuun 11. päivän iskuista ja todennut, että ”maailma ei enää koskaan olisi ennallaan”. Luokka:Amerikankiinalaiset Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Keskuspeli

Keskuspeli on shakkiavaus, joka alkaa siirroilla: :`1.e4 e5 2.d4 exd4` == Pääjatko == Valkean seuraava siirto on lähes aina 3.Dxd4,COE johon musta vastaa normaalisti 3...Rc6.COE Päämuunnelmassa valkoinen jatkaa 4.De3,COE johon musta voi vastata esimerkiksi siirroilla 4...Lb4+, 4...Rf6 tai 4...g6.COE Päämuunnelma ja sen jatkot :`3.Dxd4 Rc6 4.De3` :`3.Dxd4 Rc6 4.De3 Lb4+` :`3.Dxd4 Rc6 4.De3 Rf6` :`3.Dxd4 Rc6 4.De3 g6` Käänteinen skandinaavinen puolustus :`3.Dxd4 Rc6 4.Da4` ==Muut muunnelmat== Tanskalainen gambiitti :`3.c3` Halaszin gambiitti :`3.f4?!` Alehin :`3.Rf3 Lc5` Skotlantilainen peli :`3.Rf3 Rc6` siirtovaihdoin Philidorin puolustus :`3.Rf3 d6` siirtovaihdoin Venäläinen peli :`3.Rf3 Rf6` siirtovaihdoin Muunnelma 3.Rf3 Lb4+ :`3.Rf3 Lb4+` ==Lähteet== Luokka:Shakkiavaukset
Rakennekynnet

Rakennekynsi on luonnonkynnen päälle rakennettava kynsi. Niitä tehdään yleisimmin joko geelillä tai akryylillä. Konkreettisin ero näiden kahden välillä on tekotapa: geeli on valmista massaa, joka levitetään kynnelle ja kovetetaan UV-lampun alla. Akryylimassa useimmiten tehdään akryylinesteestä sekä akryylijauheesta, jolloin se kovettuu joutuessaan kosketuksiin ilman kanssa. On myös UV-kovetteisia akryylejä. Akryyli on kovettuneena hieman kovempaa kuin geeli, joka ei kuitenkaan suoranaisesti vaikuta kynnen pysyvyyteen. Ihmisten kynsilaadut ovat erilaisia, joten toisen kynnellä pysyy paremmin akryyli, toisen kynnelle geeli on parempi vaihtoehto. Yksi suuri vaikuttava tekijä on oman kynnen kosteuspitoisuus. Luonnonkynnen, jolle rakennekynsi tehdään, tulee olla terve. Rakennekynsien tekijöitä työskentelee esimerkiksi kauneushoitoloissa, kampaamoissa sekä kynsistudioissa. Kynsien hinta vaihtelee paljon. Rakennekynnet ovat useita kertoja omia kynsiä vahvemmat. == Kirjallisuutta == * == Aiheesta muualla == * Rakennekynnet syynissä . Plaza.fi Ellit 10.10.2007. * Ripsienpidennykset ja rakennekynnet allergianäkökulmasta. Allergia- ja astmaliitto. Luokka:Kynnet Luokka:Kosmetiikka Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Pyhän Patrickin katedraali

Pyhän Patrickin katedraali () on kirkkorakennus Australian toiseksi väkirikkaimmassa kaupungissa Melbournessa. Katedraali on Melbournen roomalais- katolisen arkkihiippakunnan pääkirkko. Sen on suunnitellut arkkitehti William Wardell ja se edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria. Rakennuksen peruskivi muurattiin vuonna 1858. Rakennustyöt etenivät hitaasti, ja niitä hidasti entisestään Melbournea vuonna 1891 riepotellut lama. Katedraali vihittiin vuonna 1897, mutta virallisesti se valmistui vasta vuonna 1939. Katedraalin keskustorni yltää 105 metrin korkeuteen. == Aiheesta muualla == * Katedraalin viralliset sivut Luokka:Australian kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Melbournen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kivikirkot
Raiteensulku

Raiteensulku eli "poliisi" tai "pollari" on rautateillä käytettävä turvalaite, jonka tarkoitus on turvata pääraiteen junaliikenne estämällä sivuraiteelta karkaavia vaunuja pääsemästä luvatta pääraiteelle. Raiteensulun toimintaperiaate on yksinkertainen: suojaavaan asentoon asetettuna se suistaa kiskoilta ohitse pyrkivän vaunun, veturin tai muun raiteilla liikkuvan yksikön. Raiteensulku voi olla siirrettävä tai kiinteä. Kiinteissä raiteensuluissa voi olla myös sähkökääntölaite. Siirrettäviä raiteensulkuja ei ole käytössä Suomessa. ==Käyttö ja sijoitus== Raiteensulkuja käytetään sellaisilla pää- tai muuhun junaliikenteen käytössä olevaan raiteeseen yhtyvillä sivu-, pisto ja kuormausraiteilla, joilta pääsyä pääraitelle ei ole estetty vaihteiden eli niin sanottujen turvavaihteiden avulla. Joissakin maissa raiteensulkuja käytetään myös turvavaihteiden sijasta estämässä kaluston luvatonta siirtymistä. Lisäksi raiteensulkuja käytetään muun muassa vaarallisten kemikaalien lastauspaikoilla. Tällöin Suomessa käytetään kahta peräkkäistä raiteensulkua, joista toisen on tarkoitus estää lastauspaikalla olevien vaunujen karkaaminen, ja toisen tarkoitus on estää lastauspaikalle pääsy silloin, kun lastaus on käynnissä. Kemikaalien lastauspaikkojen yhteydessä raiteensulkujen lukitus on kytketty lastauslaitteistoon siten, että raiteensulun voi avata vasta, kun lastauslaitteiston ja lastauspaikalla olevien vaunujen väliset kytkennät on irrotettu ja laitteisto on kytketty pois käytöstä. Joissakin maissa, erityisesti Yhdysvalloissa, siirrettäviä raiteensulkuja käytetään myös suojaamaan ratatöitä tekevää henkilökuntaa sekä raiteella seisovan kaluston parissa työskenteleviä. ==Rakenne== Raiteensulkuja on kolmea eri tyyppiä. Yleisin on kiilanmuotoinen teräskappale, joka suojaavaan asentoon asetettuna sopii kiskon harjalle. Kun kalustoyksikön pyöräkerta vierii sulkukappaleen ylitse, sulkukappale nostaa pyörän kiskolta ja ohjaa sen raiteen sivuun, suistaen vaunun kiskoilta. Kannettava raiteensulku on kevytrakenteinen, ja se voidaan lukita kiskonharjalle erityisin lukkolaittein. Kannettavia raiteensulkuja käytetään muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa teollisuuslaitoksilla sekä rata- ja kunnossapitotöissä sellaisissa paikoissa, jossa kiinteää raiteensulkua ei ole käytettävissä. Käytössä on myös raiteensulkuja, jotka muodostuvat joko kokonaisesta vaihteesta tai pelkästään vaihteenkielistä eli vaihteen liikkuvista osista. Tämäntyyppiset vaihdejärjestelyt, joista englanninkielisissä maissa käytetään nimitystä trap points tai catch points, ovat yleisiä eritoten Britteinsaarilla. Luokka:Rautatietekniikka
Pyhän Paavalin katedraali (Melbourne)

Pyhän Paavalin katedraali () on kirkkorakennus Australian toiseksi suurimmassa kaupungissa Melbournessa. Katedraali on Melbournen anglikaanisen arkkihiippakunnan pääkirkko. Sen on suunnitellut englantilainen arkkitehti William Butterfield ja se edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria. Rakennuksen peruskivi muurattiin vuonna 1880. Vuonna 1884 Butterfield vetäytyi hankkeesta hänen ja kirkollisten viranomaisten erimielisyyksien johdosta, ja rakennustyöt saatti loppuun arkkitehti Joseph Reed. Katedraali vihittiin 22. tammikuuta vuonna 1891, mutta lopullisesti se valmistui vasta 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. == Aiheesta muualla == * Viralliset sivut Luokka:Australian kirkot Luokka:Katedraalit Luokka:Melbournen rakennukset ja rakennelmat Luokka:Kivikirkot
Astraios

Astraios (, ”tähtinen”; ) oli kreikkalaisessa mytologiassa tähtitieteen jumala, joka oli myös toisen sukupolven titaani, Krioksen ja Eurybian poikaHesiodos, Jumalten synty 375–377 (engl. käännös)Apollodoros, Kirjasto 1.2.2 (engl. käännös). Hyginus tosin lukee hänet giganttien joukkoon Tartaroksen ja Gaian poikanaHyginus, Fabulae esipuhe (engl. käännös). Astraioksen puoliso oli Eos, aamuruskon jumalatar, ja heidän lapsiaan olivat neljä anemoita (tuulta): Boreas, Notos, Euros ja Zefyros, sekä myös tuulen jumaluus EosforosNonnos, Dionysiaka 6.15–49 (engl. käännös), sekä viisi Astra Planetaa (vaeltavaa tähteä): Fainon (Saturnus), Faithon (Jupiter), Pyroeis (Mars), Eosforos (Venus) ja Stilbon (Merkurius)Hesiodos, Jumalten synty 378–382 (engl. käännös)Apollodoros, Kirjasto 1.2.4 (engl. käännös) \- kolme ulointa planeettaa olivat tuntemattomia antiikin Kreikassa. Myös Astraian kerrotaan olevan heidän lapsensaAratos, Fainomena 96–136 (engl. käännös), mutta hänen vanhemmikseen on ehdotettu myös Zeusta ja ThemistäHyginus, Astronomica ii.25 (engl. käännös). Paitsi tähtien ja tähtitieteen jumala, Astraios oli myös kolmen kausittaisen tuulen jumala, joiden saapuminen ajoittui tunnettujen tähtimerkkien nousuun. Tässä ominaisuudessa hän samastui hyvin lähelle Homeroksen kuvaamaan Aiolokseen. == Lähteet == ===Viitteet=== Luokka:Antiikin Kreikan jumalat Luokka:Tähtien jumalat Luokka:Titaanit
Rosemary Dobson

Rosemary de Brissac Dobson (18. kesäkuuta 1920 Sydney – 27. kesäkuuta 2012 CanberraSteger, Jason: Rosemary Dobson, enduring voice of Australia, dies. ) oli australialainen kirjailija, joka saavutti kotimaassaan arvostusta useilla runokokoelmillaan. Dobson opiskeli Sydneyn yliopistossa. Hänen vanhempansa olivat englantilaisia. Isoisä Austin Dobson oli tunnustettu runoilija ja esseisti. Rosemary menetti isänsä ollessaan viisivuotias. Hän meni sittemmin naimisiin kustantaja Alec Boltonin (k. 1996) kanssa. Pariskunta asui vuodet 1966–1971 Lontoossa ja sai kolme lasta. Dobson aloitti kirjoittamisen seitsenvuotiaana, ja ensimmäinen kokoelma julkaistiin vuonna 1944 nimellä In a Convex Mirror. Hänen työssään on usein esillä hänen rakkautensa taiteisiin, antiikin aikaan ja mytologiaan, ja toisinaan vaikutteita on kirjoittajan kokemuksista äitiydestä. Hän julkaisi myös proosaa ja runoilija David Campbellin kanssa kaksi antologiaa käännösrunoutta venäjästä. Dobsonille myönnettiin ansioistaan runouden alalla lukuisia palkintoja. Hän sai vuonna 1979 Christopher Brennan -palkinnon; vuonna 1984 hänelle myönnettiin Patrick Whiten palkinto ja Grace Levenin runopalkinto. Hän oli vuodesta 1987 Australian ritarikunnan upseeri sekä vuodesta 1996 Sydneyn yliopiston kunniatohtori. == Julkaisut == === Runous === * In a Convex Mirror (1944) * The Ship of Ice (1948) * Child with a Cockatoo (1955) * Selected Poems (1963) * Cock Crow (1965) * L’Enfant au Cacatoès (käännös, 1965) * Selected Poems (1973) * Greek Coins. A Sequence of Poems (1977) * Over the Frontier (1978) * The Continuance of Poetry (1981) * The Three Fates & Other Poems (1984) * Seeing and Believing (1990) * Collected Poems (1991) * Untold Lives & Later Poems (2000) === Käännösrunous === * Moscow Trevoil. Poems from the Russian of Anna Akhmatova and Osip Mandelstam (David Campbellin ja Natalie Staplesin kanssa, 1975) * Seven Russian Poets: Imitations (David Campbellin kanssa, 1980) === Muut === * Focus on Ray Crooke (1971) * A World of Difference: Australian poetry and painting in the 1940s (1973) == Lähteet == Luokka:Australialaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Hermann Weinbuch

Hermann Weinbuch (s. 22. maaliskuuta 1960, Bischofswiesen) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Länsi- Saksaa. Weinbuch sijoittui Sarajevon 1984 olympialaisten yhdistetyn hiihdossa henkilökohtaisen kilpailun kahdeksanneksi. Hänen isänsä Helmut Weinbuch kuului kilpailun juryyn, jonka päätöksellä mäkiosuuden ensimmäinen kierros hypättiin uusiksi Suomen Rauno Miettisen pitkän hypyn jälkeen. Joukkuekilpailussa Weinbuch sijoittui viidenneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1982 Weinbuch sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi ja henkilökohtaisessa kilpailussa 13:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 1985 hän voitti kultaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 1987 Länsi-Saksan joukkue uusi mestaruutensa mutta henkilökohtaisessa kisassa Weinbuch jäi pronssille. Kaudella 1985–1986 Weinbuch voitti yhdistetyn maailmancupin. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset yhdistetyn hiihtäjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Audrys Juozas Bačkis

Audrys Juozas Bačkis (s. 1. helmikuuta 1937, Kaunas) on liettualainen pappi. Hän on toiminut 24. joulukuuta 1991 alkaen Vilnan arkkipiispana, ja hän on myös yksi nykyisistä roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista. Hän osallistui vuonna 2005 ainoana liettualaisena uuden paavin valintaan. Luokka:Liettualaiset kardinaalit Luokka:Vuonna 1937 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Giovanni Canestri

Giovanni Canestri (30. syyskuuta 1918 Castelspina, Piemonte – 29. huhtikuuta 2015) oli italialainen kirkonmies, Genovan arkkipiispa ja yksi kardinaaleista. Canestri vihittiin papiksi 12. huhtikuuta 1941. Hän aloitti työnsä Roomassa ja sai 8. heinäkuuta 1961 nimityksen Tenedon titulaaripiispaksi. Hänestä tuli Genovan arkkipiispa vuonna 1987. Johannes Paavali II nimitti Canestrin kardinaaliksi 28. kesäkuuta 1988. Hän jätti toimensa arkkipiispana 1995 ja oli keväällä 2005 liian iäkäs (ylittänyt 80 vuotta) osallistuakseen uuden paavin valintaan. ==Lähteet== Luokka:Italialaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1918 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Bernardin Gantin

Bernardin Gantin (8. toukokuuta 1922 Toffo, Ranskan Dahomey – 13. toukokuuta 2008 Pariisi) oli beniniläinen pappi. Hän toimi katolisen kirkon kardinaalina vuodesta 1977 ja oli korkeimpaan asemaan noussut afrikkalainen. Hänen sukunimensä tarkoittaa vapaasti suomennettuna "rautaista puuta", sillä hänen äidinkielessään "gan" on suomeksi puu ja "tin" on rauta. Gantin valmistui papiksi vuonna 1951 ja hänet lähetettiin vuonna 1953 Roomaan opiskelemaan teologiaa ja kanonista oikeutta. Vuonna 1960 paavi Paavali VI nimitti hänet beniniläisen Cotonoun kaupungin arkkipiispaksi. Lisäksi Gantin osallistui myös Vatikaanin toiseen konsiiliin. Hän toimi vuosina 1983–2002 kardinaalikollegion dekaanina ja 1984–1988 piispainkongregaation prefektinä. Gantin osallistui uuden paavin valintaan vuoden 1978 molemmissa konklaaveissa. Gantin täytti 80 vuotta 2002, eikä siksi voinut osallistua uuden paavin valintaan keväällä 2005. Hän kuoli pariisilaisessa sairaalassa täytettyään juuri 86 vuotta.http://www.borsaitaliana.it/bitApp/news/ansa/detail.bit?id=67899 Beninin hallitus julisti maahan kansallisen suruajan Bernardin Gantinin kuoleman johdosta. == Lähteet == *http://apanews.net/apa.php?page=show_article_eng&id;_article=63569 === Viitteet === Luokka:Beniniläiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2008 kuolleet
Stephen Kim Sou-hwan

Stephen Kim Sou-hwan (, 8. toukokuuta 1922 - 16\. helmikuuta 2009) oli katolinen kirkonmies. Hän syntyi Daegussa. Kim opiskeli filosofiaa Sophian yliopistossa Tokiossa vuosina 1941–1944 ja jatkoi Soulin katoliseen yliopistoon, josta hän valmistui vuonna 1951. Vuosina 1956–1963 hän opiskeli Saksassa sosiologiaa. Kim toimi Masanin piispana 1966–1968, nousi sitten Soulin arkkipiispaksi ja tuli tehdyksi kardinaaliksi 28. huhtikuuta 1969. Hänestä tuli kardinaaliprotopappi (virkaiältään pitkäaikaisin nykyinen kardinaali) kardinaali Franz Königin kuoltua 13. maaliskuuta 2004. Kim osallistui uuden paavin valintaan vuoden 1978 kahdessa konklaavissa. Hän kuuluu harvoihin vuoden 1978 konklaaveissa äänestäneisiin kardinaaleihin, jotka olivat edelleen elossa paavi Johannes Paavali II:n kuollessa 2. huhtikuuta 2005. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua vuoden 2005 konklaaviin ylitettyään 80 vuoden iän toukokuussa 2002. Luokka:Eteläkorealaiset kardinaalit Luokka:Katoliset arkkipiispat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2009 kuolleet