EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967 pelattiin Tokiossa, Japanissa 25.–29. tammikuuta. Nämä olivat viidennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Turnaus oli alun perin tarkoitus pelata vuonna 1966 Perussa, joka kuitenkin vetäytyi kisajärjestelyistä. Uusi järjestäjämaa Japani kieltäytyi näyttämästä Itä-Saksan ja Pohjois-Korean lippuja ja soittamasta niiden kansallislauluja, minkä seurauksena itäblokin maat boikotoivat kisoja. Neljä jäljelle jäänyttä joukkuetta pelasivat yksinkertaisen sarjan. Mestaruuden voitti hallitseva mestari Japani, joka ei hävinnyt yhtään erää, hopealle sijoittui Yhdysvallat ja pronssia sai Etelä- Korea. == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. == Japanin maailmanmestarijoukkue == Toyoko Iwahara, Wakako Kumasaka, Katsumi Matsumura, Sumie Oinuma, Aiko Onozawa, Setsuko Sasaki, Eiko Haga, Yōko Shinozaki, Kunie Shishikura, Suzue Takayama, Teruko Yamada, Setsuko Yoshida; valmentaja Sigeo Yamada. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1967 Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1967 Luokka:Tokion urheilu
F. W. Palmroos

Fredrik Wilhelm Palmroos (17. toukokuuta 1840 Turku – 15. tammikuuta 1922 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut kauppias ja lahjoittaja.Kauppias F. W. Palmroos, Aamulehti, 17.01.1922, nro 13, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPerheuutisia, Uusi Aura, 19.05.1915, nro 112, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Palmroos aloitti kauppa-alalla jo varhain nuorena kotikaupungissaan Turussa. Hän muutti vuonna 1859 Tampereelle ja oli työssä kauppias G. Orellin liikkeessä vuoteen 1879 saakka. Kun Orell lopetti liikkeensä 1879 Palmroos osti sen itselleen ja jatkoi sen toimintaa. Palmroosin sekatavara- ja siirtomaatavaraliike sijaitsi Kauppakadun varrella nykyisen Tirkkosen talon paikalla. Liike toimi aina vuoteen 1883 saakka, jolloin se tuhoutui tulipalossa eikä Palmroos enää jatkanut sitä. Palmroos oli 1870-luvulta alkaen mukana tamperelaisten suomenkielisten kansallisista ja sivistysharrastuksista kiinnostuneiden liikemiesten veljespiirissä johon kuuluivat hänen lisäkseen G. F. Ahlgren, H. Liljeroos, H. Solin ja C. W. Åkerlund. Hän oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1882–1899 ja hänellä oli myös muita kunnallisia luottamustehtäviä. Palmroos oli mukana perustamassa Tampereen vapaapalokuntaa vuonna 1873 ja hän kuului Tampereen Säästöpankin hallintoon aina kuolemaansa saakka. Palmroos oli G. F. Ahlgrénin testamentin toimeenpanijana yhdessä C. W. Åkerlundin kanssa. Oman 840 000 markan omaisuutensa hän lahjoitti kokonaisuudessaan yleishyödyllisiin tarkoituksiin. Tampereen kauppiaskunnan eläkerahasto, Tampereen Ukkokoti-yhdistys ja Suomen Kirkon Sisälähetysseura saivat kukin viidesosan tästä määrästä ja Tampereen kaupunki, Tampereen kaupunkilähetys, Suomen Merimieslähetysseura ja Suomalaisen Kansakoulun Ystävät saivat kukin kymmenesosan. Tampereen kaupungille määrätystä osuudesta muodostettiin rahasto, jonka varoilla ylläpidettiin varattomien kansakoululasten kesäsiirtolaa.Tamperelaisia lahjoittajia puolen vuosisadan ajalta, Aamulehti, 16.04.1933, nro 102, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotTampere lahjoittajien kaupunkina, Tammerkoski, 01.10.1938, nro 3, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Palmroos on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle.Hautahaku.fi : Palmroos Fredrik Vilho == Lähteet == Luokka:Suomalaiset kauppiaat Luokka:Suomalaiset lahjoittajat Luokka:Tampereen kaupunginvaltuutetut Luokka:Vuonna 1840 syntyneet Luokka:Vuonna 1922 kuolleet
Flanderin ympäriajo 2023

Flanderin ympäriajo 2023 oli järjestyksessään 107. miesten ja 20. naisten maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Kilpailu käytiin 2. huhtikuuta 2023. == Miesten kilpailu == Miesten kilpailu käytiin 273,4 kilometrin reitillä Bruggesta Oudenaardeen. Tadej Pogačar voitti kilpailun karattuaan irtiottoon Oude Kwaremontin nousussa vajaat 20 kilometriä ennen maalia. Mathieu van der Poel sijoittui toiseksi 16 sekuntia hävinneenä, Mads Pedersen oli kolmas. Pogačarista tuli Louison Bobet'n ja Eddy Merckxin jälkeen vasta kolmas pyöräilijä, joka on uransa aikana voittanut sekä Ranskan että Flanderin ympäriajon. === Tulokset === === Osallistuneet joukkueet === == Naisten kilpailu == Naisten kilpailussa Oudenaarde toimi sekä lähtö- että maalipaikkana. Kilpailun pituus oli 156,6 kilometriä. Lotte Kopecky voitti kilpailun 13 kilometrin sooloajon jälkeen 36 sekunnin erolla Demi Volleringiin === Tulokset === === Osallistuneet joukkueet === Luokka:Flanderin ympäriajo Luokka:Pyöräilykausi 2023
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1970

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1970 pelattiin Bulgariassa 22. syyskuuta – 2. lokakuuta. Nämä olivat kuudennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Varnassa, ja muut kisakaupungit olivat Sofia, Burgas ja Sevlievo. Joukkueet pelasivat alkusarjan neljässä lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Japani ja pronssia sai Pohjois-Korea. == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1970 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1970 Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1970 Luokka:Varnan alue Luokka:Burgasin alue Luokka:Gabrovon alue Luokka:Sofian urheilu
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1974

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1974 pelattiin Meksikossa 12.–27. lokakuuta. Nämä olivat seitsemännet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mukana oli 23 joukkuetta Pohjois-Korean vetäydyttyä turnauksesta. Mitaliottelut pelattiin Guadalajarassa. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa alemmassa jatkosarjassa. Kumpikin jatkosarja pelattiin kolmessa lohkossa, minkä jälkeen pelattiin vielä kuuden joukkueen loppusarjat. Mestaruuden voitti Japani, hopealle sijoittui Neuvostoliitto ja pronssia sai Etelä-Korea. == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. 17\. 18\. 19\. 20\. 21\. 22\. 23\. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1974 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1974 Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1974 Luokka:Jalisco
Milano – San Remo 2023

Milano – San Remo 2023 oli järjestyksessään 114. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 294 kilometrin reitillä Abbiategrassosta San Remoon 18. maaliskuuta 2023. Mathieu van der Poel voitti kilpailun karattuaan kärkiryhmästä Poggion nousussa hieman yli viisi kilometriä ennen maalia. Filippo Ganna sijoittui toiseksi 15 sekuntia hävinneenä kukistettuaan loppukirissä Wout van Aertin ja Tadej Pogačarin. Van der Poelin isoisä Raymond Poulidor voitti Milano – San Remon vuonna 1961. == Tulokset == == Osallistuneet joukkueet == == Lähteet == Luokka:Milano–San Remo Luokka:Pyöräilykausi 2023
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978 pelattiin Neuvostoliitossa 25. elokuuta – 6. syyskuuta. Nämä olivat kahdeksannet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Leningradissa, ja muut kisakaupungit olivat Volgograd, Minsk ja Riika. Mukana oli 23 joukkuetta Pohjois-Korean vetäydyttyä turnauksesta. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa kaksilohkoisessa alemmassa jatkosarjassa. Lopulliset sijoitukset ratkaistiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Japani ja pronssia sai Neuvostoliitto. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5.9. Leningrad 3–1 12–15 16–14 15–10 15–12 5.9. Leningrad 3–1 12–15 15–8 15–11 15–11 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 6.9. Leningrad 3–1 15–2 15–7 11–15 15–9 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 6.9. Leningrad 3–0 15–6 15–9 15–10 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. 17\. 18\. 19\. 20\. 21\. 22\. 23\. == Kuuban maailmanmestarijoukkue == Nelly Barnet, Ana Díaz, Erenia Díaz, Ana María García, Mavis Guilarte, Libertad González, Sirenia Martínez, Mercedes Pérez, Mercedes Pomares, Imilsis Téllez, Lucila Urgelles; valmentaja Eugenio George Lafita. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1978 Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1978 Luokka:Pietarin urheilu Luokka:Minskin urheilu Luokka:Riian urheilu Luokka:Volgograd
Celebesinluhtakana

Celebesinluhtakana (Aramidopsis plateni) on rantakanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Indonesiassa. == Koko ja ulkonäkö == Celebesinluhtakana voi kasvaa 20–29 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Celebesinluhtakana on lentokyvytön ja sen siivet ja pyrstö ovat lyhyet. Lajin pää, kaula ja rinta ovat harmaat. Niska on punaruskea, ja väri on kirkkaampi naaraalla kuin koiraalla. Celebesinluhtakanan yläselkä on harmaa ja alaselkä, siivet ja perä ovat ruskeat. Linnun kyljet ja vatsa ovat mustavalkoraidalliset. ==Levinneisyys ja elintavat== Celebesinluhtakana elää Sulawesin ja Butonin saarilla. Lajin elinympäristöä ovat sademetsät, ja erityisesti niiden bambu- ja liaanitiheiköt jokien lähellä. Toisinaan lajia tavataan myös aikaisemmin viljellyillä riisipelloilla. Celebesinluhtakanan ravintoa ovat pienet ravut ja liskot. Celebesinluhtakana luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Kantaa uhkaavat elinympäristön häviäminen hakkuiden vuoksi, metsästys ja vieraslajit kuten koirat ja kissat. == Lähteet == Luokka:Rantakanat Luokka:Uhanalaiset linnut
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1982

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1982 pelattiin Perussa 13.–25. syyskuuta. Nämä olivat yhdeksännet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Limassa, ja muut kisakaupungit olivat Arequipa, Chiclayo, Ica, Tacna ja Trujillo. Mukana oli 23 joukkuetta. Jotkut itäblokin maat boikotoivat kisoja, ja yhtenä korvaavana joukkueena kisoissa pelasi epävirallisesti Perun kakkosjoukkue. Joukkueet pelasivat alkusarjan kuudessa neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kaksi parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun ylempään jatkosarjaan muiden jatkaessa kaksilohkoisessa alemmassa jatkosarjassa. Lopulliset sijoitukset ratkaistiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kiinaa, hopealle sijoittui Peru ja pronssia sai Yhdysvallat. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 24.9. Lima 3–0 15–8 15–7 15–6 24.9. Lima 3–0 15–12 15–12 15–10 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 25.9. Lima 3–1 15–5 2–15 15–8 15–6 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 25.9. Lima 3–0 15–1 15–5 15–11 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. 17\. 18\. 19\. 20\. 21\. 22\. 23\. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1982 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1982 Luokka:Perun urheilu Luokka:Lima
Mikael Höckert

Ernst John Mikael (Mikko) Höckert (1. lokakuuta 1882 Helsinki – 1966) oli suomalainen konsuli ja pankkiiriliike Mikael Höckert & Co:n omistaja.Femtioåring. Konsul Mikael Höckert, Hufvudstadsbladet, 02.10.1932, nro 267 (2. painos), s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotPankkiiriliikkeet pörssivälittäjinä, sekä niiden leimoja, Pörssitieto G. KockHautahaku.fi : Höckert Ernst John MikaelSextioåring, Svenska Pressen, 30.09.1942, nro 225, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot50-vuotias. Konsuli Mikael Höckert, Helsingin Sanomat, 01.10.1932, nro 266, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Mikael Höckertin vanhemmat olivat valtiokonttorin johtaja, valtioneuvos John Höckert (1849–1914) ja Hulda Sigrid Hjelt. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900, valmistui Suomen Liikemiesten Kauppaopistosta 1906 ja opiskeli sitten kieliä Tallinnassa, Englannissa ja Ranskassa.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 : John Höckert Höckert oli aluksi työssä valtiokonttorissa ja 1906–1909 Kansallis- Osake-Pankissa. Hän toimi sitten prokuristina pankkiiriliike E. Winckelmann & Co:n palveluksessa 1909-1912 ja arvopaperiosaston päällikkönä Helsingin Osakepankissa 1913. Vuonna 1914 hänestä tuli yksi pankkiiriliike Viktor Tavaststjerna & Co:n osakkaista ja johtajista ja vuonna 1917 hän perusti pankkiiriliike Mikael Höckert & Co:n. Höckert omisti Fabianinkatu 27:ssa toimineen pankkiiriliikkeen vuoteen 1961 saakka. Höckert oli mukana perustamassa Tampereen Trikootehdas Oy:tä vuonna 1907 ja oli mukana sen johtotehtävissä vuoteen 1917 saakka. Hän oli mukana osakkaana Ab Granitissa, Keravan tiilitehtaassa (Aktiebolaget Kervo Tegelbruk) ja Oy Hultmanin panimoissa sekä oli tilintarkastajana useissa muissa yhtiöissä. Höckert oli Helsingin pörssin jäsenenä vuodesta 1912 ja jäsenenä pörssikomiteassa 1920–1938. Hän toimi Helsingin kaupungin inventoimismiehenä 1912–1918. Hän oli myös Bolivian kunniakonsulina Suomessa vuodesta 1924 alkaen.Boliviens konsul, bankiren Mikael Höckert, Garm, 15.09.1924, nro 18, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Höckert kuului Helsingin suojeluskunnan Old Boys- osastoon, Pelikanerna-voimistelukerhoon ja Espoon purjehdusseuraan. Mikael Höckert oli naimisissa Walborg Emilia Lindegrénin kanssa. Heidän poikansa oli talvisodassa kaatunut kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja Gunnar Höckert. Toinen heidän pojistaan Lars Mikael Höckert (1910–1944) kaatui jatkosodan aikana 26. kesäkuuta 1944.För fosterlandet, Hufvudstadsbladet, 04.07.1944, nro 176 (2. painos), s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotStupad olympiahjälte hyllad, Hufvudstadsbladet, 12.02.1941, nro 41, s. 9, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Mikko Höckertin veli oli jääkärieläinlääkintäluutnantti Oskar Arne Höckert (1890-1918).Dödsfall, Hufvudstadsbladet, 26.10.1918, nro 211, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1882 syntyneet Luokka:Vuonna 1966 kuolleet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1986

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1986 pelattiin Tšekkoslovakiassa 2.–13. syyskuuta. Nämä olivat kymmenennet naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Prahassa, ja muut kisakaupungit olivat Brno, Olomouc, Ostrava, Plzeň ja Žilina. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kolme parasta pääsi ylempään jatkosarjaan neljännen joukkueen jäädessä pelaamaan sijoista 13–16. Ylemmän jatkosarjan kahden lohkon kaksi parasta pelasivat mitaleista, kaksi seuraavaa sijoista 5–8 ja kaksi viimeistä sijoista sijoista 9–12 cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kiina, hopealle sijoittui Kuuba ja pronssia sai Peru. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 12.9. Praha 3–0 18–16 15–1 15–8 12.9. Praha 3–1 13–15 15–3 15–7 15–3 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 13.9. Praha 3–1 13–15 16–14 15–9 15–8 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 13.9. Praha 3–1 15–6 15–7 10–15 15–9 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1986 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1986 Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1986 Luokka:Prahan urheilutapahtumat Luokka:Brnon urheilu Luokka:Ostravan urheilu Luokka:Plzeň Luokka:Olomoucin lääni Luokka:Žilinan alue
Šemini atseret

Šemini atseret () on juutalaisten sukkot-juhlaa seuraava päivä, jossa juutalaiset perheet käyvät synagogassa ja palaavat koteihinsa rakentamistaan lehtimajoista. ==Lähteet== Luokka:Juutalaiset juhlapäivät
Horik I

Horik I (myös muodossa Hårik, ) oli tanskalaisten viikinkien (daanien) kuningas vuosina 827–854 ja jo sitä ennen kanssahallitsija vuodesta 813. Horik oli kuningas Godfredin poika. Tanska solmi vuonna 825 Aachenin rauhan frankkien kuninkaan Ludvig Hurskaan kanssa. Horik kuitenkin rikkoi rauhansopimuksen hyökkäämällä vuonna 834 suurella laivastolla Friisiaan ja myöhemmin ryöstämällä Pohjanmeren kauppakeskus Dorestadin (myöhemmässä Hollandissa). Dorestad rakennettiin uudestaan, mutta kun suurtulva tuhosi sen vuonna 864, se ei enää elpynyt. Horikin johtamat tai hänen käskyttämänsä tanskalaiset tekivät lähes vuosittain 830-luvulla hävitysretkiä Englantiin ja Ranskaan. Vuonna 845 he ryöstivät Hampurin, ja luultavasti Horikin käskystä viikinkipäällikkö Ragnar Lodbrok (Karvahousu) hyökkäsi Seinejoelle ja vaati Pariisilta suuren danegeldin eli tanskalaisveron. Englannissa Horik perusti tukikohdan Thamesjoen suulle. On väitetty, että viikinkien hyökkäykset Länsi- Eurooppaan heikensivät Horikin auktoriteettia, koska hän ei kyennyt hallitsemaan soturipäälliköitään. Niinpä vuonna 850 Horik I ja kaksi hänen nepoteiksi nimitettyä veljenpoikaansa jakoivat valtakunnan kolmeen osaan, mikä väliaikaisesti lopetti maan yhtenäisen kuninkuuden. Haarik den Gamle. Dansk biografisk leksikon. Viitattu 23.4.2023. Vuonna 854 Horikin veljenpoika Guttorm, jonka Horik oli ajanut maanpakoon, saapui hoviin ja vaati valtakuntaa itselleen. Syntyi kolmepäiväinen taistelu, jonka aikana kuningas Horik I ja nepottikuninkaat saivat surmansa, samoin kuin Guttorm ja monet viikinkipäälliköt. Kuninkuuden sai Horikin alaikäinen poika Horik II. Horikia ei mainita monessakaan oman aikansa lähteessä. Saxo Grammaticuksen Tanskan kronikassa Gesta Danorum hänet mainitaan vain yhdessä osiossa nimellä Erik. Monissa vanhoissa lähteissä tämän ajan kuninkaana pidetään Ragnar Lodbrokia. ==Lähteet== Luokka:Tanskan kuninkaat Luokka:Viikingit Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Tanskalaiset henkirikosten uhrit Luokka:Syntymävuosi tuntematon Luokka:850-luvulla kuolleet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990 pelattiin Kiinassa 22. elokuuta – 1. syyskuuta. Nämä olivat 11. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Pekingissä, ja muut kisakaupungit olivat Shanghai ja Shenyang. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin paras pääsi suoraan puolivälieriin kahden seuraavan ratkoessa ensimmäisissä pudotuspeleissä paikkoja kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkojen viimeiset joukkueet pelasivat sijoista 13–16. Kärkisijoitukset ratkottiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Neuvostoliitto, hopealle sijoittui Kiina ja pronssia sai Yhdysvallat. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 31.8. Peking 3–0 15–7 15–8 15–7 31.8. Peking 3–0 17–15 15–7 15–8 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 1.9. Peking 3–1 11–15 15–13 15–9 15–6 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 1.9. Peking 3–1 15–13 6–15 15–9 16–14 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9\. 10\. 11\. 12\. 13\. 14\. 15\. 16\. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1990 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1990 Luokka:Kiinan urheilutapahtumat Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1990 Luokka:Pekingin urheilu Luokka:Shanghain urheilu Luokka:Liaoning
Kelvin Kiptum

Kelvin Kiptum (2. joulukuuta 1999 – 11. helmikuuta 2024) oli kenialainen kestävyysjuoksija. Joulukuussa 2022 Kiptum juoksi ensimmäisen maratoninsa voittaessaan Valencian maratonin ajalla 2.01.53. Aika oli kaikkien aikojen nopein debyyttimaraton ja maailmantilaston kolmanneksi paras aika. Huhtikuussa 2023 hän voitti Lontoon maratonin reittiennätyksellä 2.01.25. Hän jäi Eliud Kipchogen maailmanennätyksestä 16 sekuntia ja juoksi kilpailun toisen puoliskon aikaan 59.45. Lokakuussa 2023 Kiptum voitti Chicagon maratonin maailmanennätysajalla 2.00.35. Hän alitti Eliud Kipchogen maailmanennätyksen 34 sekunnilla. Hän juoksi kilpailun ensimmäisen puoliskon aikaan 1.00.48 ja toisen puoliskon aikaan 59.47. Kiptum kuoli auto-onnettomuudessa Keniassa 11. helmikuuta 2024.Maratonin maailmanennätysmies Kelvin Kiptum on kuollut 24-vuotiaana Yle 12.2.2024 == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Kenialaiset kestävyysjuoksijat Luokka:Liikenneonnettomuudessa kuolleet Luokka:Vuonna 1999 syntyneet Luokka:Vuonna 2024 kuolleet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994 pelattiin Brasiliassa 17.–30. lokakuuta. Nämä olivat 12. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin São Paulossa, ja toinen kisakaupunki oli Belo Horizonte. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin paras pääsi suoraan puolivälieriin kahden seuraavan ratkoessa ensimmäisissä pudotuspeleissä paikkoja kahdeksan parhaan joukkoon. Alkulohkojen viimeiset joukkueet jäivät sijoille 13–16. Kärkisijoitukset ratkottiin cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Brasilia ja pronssia sai Venäjä. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 29.10. São Paulo 3–0 15–4 15–9 15–5 29.10. São Paulo 3–2 15–7 14–16 12–15 15–8 15–10 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 30.10. São Paulo 3–1 14–16 15–11 15–6 15–8 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 30.10. São Paulo 3–0 15–2 15–10 15–5 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9.–12. 9.–12. 9.–12. 9.–12. 13.–16. 13.–16. 13.–16. 13.–16. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1994 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1994 Luokka:Brasilian urheilutapahtumat Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1994 Luokka:São Paulon urheilu Luokka:Minas Gerais
Transsytoosi

Transsytoosi on solussa tapahtuva ainemolekyylien kuljetus, jossa aine kulkee solun läpi solun toiselta ulkolaidalta sen toiselle ulkolaidalle. Aine tulee endosytoosin myötä sisään ja se poistuu solusta eksosytoosin keinoin. Molekyylien kuljetus tapahtuu tiettyjen molekyylireseptoreiden avulla. Aine kulkee solun läpi rakkulassa. Solukalvon sisäpuolelle muodostuu sytoskeletti ja epiteeli, ennen kuin tapahtuu eksosytoosi ja aine purkautuu rakkulasta solun ulkopuolelle. Endoteelisoluissa jotkut proteiinit ja ravintoaineet voivat kulkea vain transsytoosin välityksellä. Kun aineet kulkevat endoteelisolujen läpi vereen, se tapahtuu transsytoosin kautta. Transsytoosin energia tulee ATP:stä. Tämä molekyylin kulkeutuminen tapahtuu siten, että tietynlaiset molekyylit sitoutuvat tiettyihin reseptoreihin. Tällainen tapahtuma tapahtuu joskus jonkun signaalin laukaisemana. Transsytoosissa on kaksi muotoa, joista toinen perustuu klatriiniin ja toinen caveolinmolekyyliin. Klariiniin perustuva muoto koskee tiettyjä aineita, sillä klariini on reaktioherkkä joillekin ligandeja sitoville reseptoreille. Caveolinmolekyyliin perustuva muoto toimii rasvahappojen ja hormonien kulkeutumisessa. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * https://solunetti.fi/fi/sanasto/t/ Luokka:Solun fysiologia
Oksana Pavlenko

Oksana Pavlenko, , (12. helmikuuta 1895 Valjava, Tšerkasyin piiri, Kiovan kuvernementti – 21. huhtikuuta 1991 Moskova, Venäjä) oli ukrainalainen taidemaalari. Pavlenko aloitti opinnot 1914 Kiovan taidekoulussa opettajinaan Foti Krasytskyi ja Fedir Krytševskyi. Hän opiskeli vuodesta 1917 Ukrainan valtion taideakatemiassa Myh’ailo Boitšukin oppilaana ja jatkoi 1918–1922 Boitšukin monumentaalimaalauksen työpajassa Kiovan plastisen taiteen instituutissa. Hän kuului 1919 Boitšukin ryhmään, joka koristeli Kiovassa Lutskin rykmentin kasarmit (tuhoutuivat 1922). Hän osallistui myös kokeelliseen freskomaalaukseen Kiovan plastisen taiteen instituutin auditoriossa (freskot tuhoutuivat 1934). Opettaessaan Mežyhirjan teknikumissa 1923–1929 hän maalasi sinne freskot 'Neuvottelu kylässä' (1925). Pavlenko muutti 1929 Moskovaan, jossa hän opetti keramiikkaa Moskovan taide- ja tekniikkainstituutissa 1929–1931 ja sen jälkeen muissa kouluissa. Hän kävi vuosina 1933–1935 Ukrainassa useita kertoja maalaamassa Boitšukin, Vasyl Sedljarin ja Ivan Padalkan kanssa myöhemmin tuhoutuneet freskot Harkovan Tšervonozavodskyin ukrainalaiseen teatteriin. Pavlenko jatkoi maalaamista, mutta tyyli muuttui naturalistisemmaksi ja menetti Boitšukin koulukunnalle ominaiset piirteet. Myöhemmällä urallaan hän maalasi vesivärein paljon kukka- ja muita asetelmia. Leonid Cherevatenko on kirjannut muistiin ja julkaissut 1987 hänen muistelmansa Myh’ailo Boitšukista. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1895 syntyneet Luokka:Vuonna 1991 kuolleet
Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998

Lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998 pelattiin Japanissa 3.–12. marraskuuta. Nämä olivat 13. naisten maailmanmestaruuskilpailut. Mitaliottelut pelattiin Osakassa, ja muut kisakaupungit olivat Fukuoka, Kagoshima, Matsumoto, Nagoya, Tokio ja Tokuyama. Mukana oli 16 joukkuetta. Ne pelasivat alkusarjan neljässä neljän joukkueen lohkossa, joista kustakin kolme parasta pääsi kahdessa lohkossa pelattuun jatkosarjaan. Jatkolohkojen kaksi parasta ratkoivat mitalit ja kaksi seuraavaa sijat 5–8 cupsysteemillä. Mestaruuden voitti Kuuba, hopealle sijoittui Kiina ja pronssia sai Venäjä. == Mitaliottelut == === Välierät === Välieräottelut 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 11.11. Osaka 3–1 15–10 4–15 15–11 15–10 11.11. Osaka 3–0 15–4 15–4 15–9 === Pronssiottelu === Pronssiottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 12.11. Osaka 3–1 13–15 15–5 15–11 15–13 === Loppuottelu === Loppuottelu 1\. erä 2. erä 3. erä 4. erä 5. erä raportti 12.11. Osaka 3–0 15–4 16–14 15–12 == Lopulliset sijoitukset == align=center align=center align=center 4\. 5\. 6\. 7\. 8\. 9.–12. 9.–12. 9.–12. 9.–12. 13.–16. 13.–16. 13.–16. 13.–16. == Lähteet == Naisten maailmanmestaruuskilpailut 1998 Maailmanmestaruuskilpailut naisten Maailmanmestaruuskilpailut 1998 Maailmanmestaruuskilpailut naisten 1998 Luokka:Osakan urheilu
Stefania Sandrelli

Stefania Sandrelli (s. 5. kesäkuuta 1946 Viareggio, Italia) on italialainen näyttelijä, joka on esiintynyt elokuvissa teini-ikäisestä asti. Hän alotti uransa toisen maailmansodan jälkeisten Commedia all’italianan suurten ohjaajien kuten Pietro Germin ja Antonio Pietrangelin ohjauksessa, ja näytteli myöhemmin Bernardo Bertoluccin Fasistissa. Hän oli pääosassa Ettore Scolan mestariteoksessa Mehän rakastimme toisiamme niin paljon. Vuonna 2005 hänet palkittiin 45 vuotta jatkuneesta urastaan Kultaisella leijonalla Venetsian elokuvajuhlilla. Vuonna 2018 hän sai David di Donatello-palkinnon urastaan. Sandrellilla on kaksi lasta: näyttelijä Amanda Sandrelli Gino Paolin kanssa, ja lääkäri Vito Pende Nicky Penden kanssa. Hänen nykyinen kumppaninsa on Giovanni Soldati. == Elokuvia == * Avioero italialaiseen tapaan 1961, ohjaus Pietro Germi * Fasisti 1970, ohjaus Bernardo Bertolucci * Mehän rakastimme toisiamme niin paljon 1974, ohjaus Ettore Scola * Kinkkua, kinkkua 1992, ohjaus Bigas Luna * Per amore, solo per amore 1993, ohjaus Giovanni Veronesi * Koskematon kauneus 1996, ohjaus Bernardo Bertolucci * Nirvana 1997, ohjaus Gabriele Salvatores * Illallinen 1998, ohjaus Ettore Scola * Volavérunt 1999, ohjaus Bigas Luna * Viimeinen suudelma 2001, ohjaus Gabriele Muccino == Lähteet == Luokka:Italialaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Gustaf Albert Stoore

Gustaf Albert Stoore (31. tammikuuta 1864 Kokkola – 29. joulukuuta 1915 Jyväskylä) oli suomalainen lyseon voimistelun lehtori ja harrastajavalokuvaaja.Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 Stooren vanhemmat olivat kauppias Gustaf Ferdinand Stoore (1827–1875) ja Brita Sofia Ulbrandt (1825–1889). Stooren perhe muutti Kokkolasta Kuopioon vuonna 1867 ja sieltä Jyväskylään vuonna 1875. Hän pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta voimistelun opettajaksi 1889. Stoore oli Jyväskylän lyseossa voimistelun opettajana ja sittemmin kollegana ja nuorempana lehtorina 1887–1915. Stoore harrasti valokuvausta ja hän otti valokuvia Jyväskylässä ja Sysmän Suopellossa sijainneen vuonna 1899 rakennetun Tuulensuu-kesähuvilansa ympäristössä. Suurimman osan kuvista hän otti laatikkokameroilla mutta osan myös stereoskooppikameralla. Keski-Suomen museon kokoelmissa on yli tuhat Stooren kuvaamia lasinegatiivia 1890-luvulta aina vuoteen Stooren kuolinvuoteen 1915 saakka. Hänen leskensä Anna Maria Stoore lahjoitti negatiivit Keski-Suomen museoon vuonna 1941.Virpi Mäkinen : Lehtorin muotokuva – G. A. Stooren valokuvat omaelämäkerrallisuuden tulkkina, Ennen ja nyt: Historian tietosanomat 6.12.2018 Stoore harrasti valokuvauksen ohella purjehdusta, metsästystä ja kalastusta. Hän kuului myös jyväskyläläisen mieskuoro Sirkkojen perustajajäseniin. Hän asui Jyväskylän Seminaarinrinteellä vuonna 1906 rakennetussa jugendtyylisessä talossa, jonka oli suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn. Stoore oli naimisissa vuodesta 1895 Anna Maria Swanin (1872–1942) kanssa. Heillä oli 1905 otettu kasvattitytär Irja. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Gustaf Albert Stooren valokuvia Finnassa Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset valokuvaajat Luokka:Vuonna 1864 syntyneet Luokka:Vuonna 1915 kuolleet
Elisabeth Maragall

Elisabeth "Eli" Maragall Verge (s. 25. marraskuuta 1970 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Maragall teki loppuottelussa Saksaa vastaan 2–1-voittomaalin. Elisabeth Maragallin setä Pasqual Maragall toimi Barcelonan olympialaisten järjestelytoimikunnan puheenjohtajana ja oli tuolloin myös Barcelonan pormestari. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nomura Holdings

Nomura Holdings (jap. 野村ホールディングス株式会社, Nomura hōrudingusu kabushiki kaisha) on japanilainen holdingyhtiö, joka muodostaa Nomura Groupin tärkeimmän osan. Yhdessä meklari-, pankki- ja muiden rahoituspalveluihin erikoistuneiden tytäryhtiöidensä kanssa se tarjoaa sijoitus-, rahoitus- ja niihin liittyviä palveluja yksityisille, organisaatioille ja julkishallinnolle keskittyen erityisesti arvopapereihin.https://web.archive.org/web/20120420031437/http://finapps.forbes.com/finapps/jsp/finance/compinfo/CIAtAGlance.jsp?tkr=NMR Nomura kuuluu Tokion pörssin TOPIX100-yhtiöihin. Nomura perustettiin Osakassa vuonna 1925. Se sai nimensä perustajaltaan liikemies Tokushichi Nomura II:lta. Vuonna 2008 Nomura hankki valtaosan Lehman Brothersin Euroopan- ja Lähi-idän- toiminnoista Lehman Brothersin kaaduttua. Hankinta aiheutti Nomuralle merkittäviä arvonalennuksia.https://asia.nikkei.com/Business/Finance/Nomura- goes-global-again-after-decade-of-Lehman-struggles == Lähteet == Luokka:Japanilaiset pörssiyhtiöt Luokka:Japanilaiset holdingyhtiöt
Teresa Motos

Teresa Motos Izeta (s. 29. joulukuuta 1963 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa neljä maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi pelattuaan vain yhden tasapelin ja hävittyään loput ottelunsa. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kuljettajaproteiini

Kuljettajaproteiini on proteiini, jonka avulla aineet kulkevat solukalvon ulkopuolelta sisään ja solukalvon ulkopuolelle. Proteiinien avulla aineiden kuljetus tapahtuu silloin, kun vähäisempi pitoinen aine siirtyy suurempi pitoiseen aineeseen. Päinvastaisissa tapauksissa aineen kulkeutuminen tapahtuu passiivisesti diffuusion kautta. Yksi kuljettajaproteiinityyppi on ionipumppu, jonka avulla kulkevat ionit, joilla on sähköinen varaus. Tietty kuljettajaproteiini kuljettaa tiettyjä molekyylejä. Kuljettajaproteiinityyppejä ovat ionipumppujen lisäksi kanavaproteiinit ja kantajaproteiinit. Kanavaproteiinit aktivoituvat tietyn ärsykkeen laukaisemina. Ne muodostavat solukalvoon aukon, jota myöten aineet pääsevät kulkemaan. Yhdellä kertaa solukalvon läpi voi kulkea useampia molekyylejä. Kantajaproteiinit toimivat siten, että niissä on erityisiä paikkoja, joihin siirrettävät molekyylit voivat kiinnittyä. == Lähteet == Luokka:Solubiologia Luokka:Biokemia Luokka:Solun fysiologia
Nomura

Nomura (野村, suom. eräkylä tai peltokylä) on japanilainen sukunimi, joka voi viitata seuraaviin: ==Sukunimi== * Kichisaburō Nomura (1877–1964), japanilainen amiraali ja diplomaatti * Mitsugu Nomura (s. 1956), japanilainen jalkapalloilija * Tadahiro Nomura (s. 1974), japanilainen judoka * Tetsuya Nomura (s. 1970), japanilainen videopelisuunnittelija * Tokushichi Nomura II (1878–1945), japanilainen liikemies == Yhtiöt == * Nomura Holdings, japanilainen holdingyhtiö * Nomura Research Institute, japanilainen konsulttiyhtiö * Nomura Securities, japanilainen arvopaperiyhtiö == Muut == * nomuranmeduusa, nemopilema nomurai, meduusa * Nomura, entinen kaupunki Japanissa
María Carmen Barea

María del Carmen Barea Cobos (s. 5. lokakuuta 1966 Málaga) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa kaksi maalia, joista toinen oli Saksaa vastaan pelatun loppuottelun 1–0-johtomaali (Espanja voitti loppuottelun 2–1). Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi, ja Sydneyn olympialaisissa 2000, missä tuloksena oli neljäs sija. Barea pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1986 ja 1994 sekä Champions Trophyssa vuosina 1993 ja 1995. Hän saavutti Euroopan- mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1966 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nagore Gabellanes

Nagore Gabellanes Marieta (s. 25. tammikuuta 1973 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Gabellanes pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1994 ja Champions Trophyssa 1995. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Natalia Dorado

Natalia Dorado Gómez (s. 25. helmikuuta 1967 Madrid) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa yhden maalin. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Dorado pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1986 ja 1994 sekä Champions Trophyssa vuonna 1995. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Silvia Manrique

Silvia Manrique Pérez (s. 6. maaliskuuta 1973 Llodio) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa yhden maalin. Hän oli mukana myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Manrique pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1994 ja Champions Trophyssa 1995. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sonia Barrio

Sonia Barrio Gutiérrez (s. 13. joulukuuta 1969 Madrid) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän oli mukana myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi, ja Sydneyn olympialaisissa 2000, missä tuloksena oli neljäs sija. Barrio pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1994 sekä Champions Trophyssa vuosina 1993 ja 1995. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalvolan Keihäs

Kalvolan Keihäs on entisessä Kalvolan kunnassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1909. Historian aikana seurassa on harrastettu useita lajeja, mutta sen nykyiset päälajit ovat salibandy ja suunnistus. Vuonna 1975 Kalvolan Keihään jalkapallotoiminnan pohjalta on perustettu Iittalan Pallo. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset salibandyseurat Luokka:Suomalaiset suunnistusseurat Luokka:Hämeenlinnalaiset urheiluseurat Luokka:Kalvola Luokka:Vuonna 1909 perustetut urheiluseurat
Virginia Ramírez

Virginia Ramírez Merino (s. 22. toukokuuta 1964 Madrid) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1986 ja 1994 sekä Champions Trophyssa vuonna 1993. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Iittalan Pallo

Iittalan Pallo eli IPa on Iittalan kylässä, Hämeenlinnassa toimiva jalkapalloseura. Seura perustettiin 1975 Kalvolan Keihään pohjalta. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset jalkapalloseurat Luokka:Hämeenlinnalaiset urheiluseurat
Kiira Kautto

Kiira Kautto (s. 2005) on suomalainen pesäpalloilija. Kautto edustaa Superpesiksessä pelaavaa Manse PP:tä. Hänen sopimuksensa Manse PP:n kanssa ulottuu kauden 2024 loppuun saakka. https://www.mansepp.fi/manse-toivottaa- uudet-huippupelaajat-tervetulleeksi/ Kaudet 2021 ja 2022 hän edusti kasvattajaseuraansa Porin Pesäkarhuja ja pelasi joukkueen etenijäjokerina. https://pesakarhut.fi/2021/07/20/kiira-kautto-pesakarhujen-superpesisrinkiin/ Kaudella 2021 Kautto saavutti Pesäkarhujen joukkueessa SM-kultaa. https://pesakarhut.fi/2021/10/01/pesakarhut-suomen-mestari-2021-2/ Kaudella 2023 Kautto valittiin uransa ensimmäiseen naisten Itä-Länsi- otteluunhttps://www.superpesis.fi/uutiset/naisten-ita-lansi-valinnat-julki- arvo-ottelujoukkueet-uusiutuneet-rajusti-viime-vuodesta/ Hänet valittiin Itä- Länsi-otteluun myös kaudella 2024. https://www.superpesis.fi/ajankohtaista/yleisoaanestys-sai-valtavan-suosion- nelli-huotari-ja-joosua-ratto-ensikertalaisin Kautto on pelannut 25 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut 30 juoksua ja kerännyt 58 kärkilyöntipistettä. Kautto on pelannut kahdeksan Superpesiksen ylempien pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 16 kärkilyöntipistettä. http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/pelaajakortit?pelaajaid=10256&view;=pelaajakortti Tilastot päivitetty ennen kauden 2023 alkua. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 2005 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Maider Tellería

Maider Tellería Goñi (s. 14. heinäkuuta 1973 San Sebastián) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös kolmissa seuraavissa olympialaisissa: Atlantan olympialaisissa 1996 Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi, Sydneyssa 2000 tuloksena oli neljäs sija ja Ateenassa 2004 Espanja oli kymmenestä joukkueesta viimeinen. Tellería pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1994 ja 2002 sekä Champions Trophyssa vuosina 1995 ja 2001. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anna Maiques

Anna Maiques Dern (s. 3. syyskuuta 1967 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Celia Corres

Celia Corres Giner (s. 22. tammikuuta 1964 Terrassa) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
María Ángeles Rodríguez

María de los Ángeles "Masa" Rodríguez Suárez (s. 12. huhtikuuta 1957 Gijón) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mariví González

María Victoria "Mariví" González Laguillo (s. 1961 México, Meksiko) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän pelasi myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Avioero italialaiseen tapaan

Avioero italialaiseen tapaan (Divorzio all’italiana, 1961) on italialaisen Pietro Germin ohjaama italialainen komediaelokuva, joka voitti kaksi Nastro d’argentoa ja Golden Globea sekä Oscarin parhaasta käsikirjoituksesta. Ferdinando Cefalù (Marcello Mastroianni) haluaisi epätoivoisesti mennä naimisiin serkkunsa Angelan kanssa (Stefania Sandrelli), mutta on naimisissa Rosalian (Daniela Rocca) kanssa, ja avioero oli tuohon aikaan laiton Italiassa. Niinpä Ferdinando yrittää saada vaimonsa lankeamaan uskottomuuteen, jolloin hän voisi teosta kiinni saatuaan tappaa tämän ja selviäisi avionrikkojan murhasta kevyellä tuomiolla. == Lähteet == Luokka:Italialaiset komediaelokuvat Luokka:Vuoden 1961 italialaiset elokuvat
María Isabel Martínez

María Isabel "Maribel" Martínez de Murguía Embarba (s. 16. lokakuuta 1967 Madrid) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Stefan Uroš II Milutin

Stefan Uroš II Milutin (, noin 1253 – 29. lokakuuta 1321) oli keskiaikainen Serbian kuningas, joka kutsumanimeksi on vakiintunut Pyhä kuningas Uroš. Hän oli kuninkaana vuodesta 1282 kuolemaansa saakka. Hän kuului Nemanjić- hallitsijasukuun. Stefan Uroš II Milutin oli kuningas Stefan Uroš I:n ja ranskalaisen kuningatar Helena Anžujskan (Anjou) poika. Hän sai kruunun veljeltään Stefan Dragutinilta, joka halusi luopua kruunusta kuusi vuotta hallittuaan. Serbialaiset perustivat ruhtinaskunnista koostuneen yhtenäisen valtion vuonna 1169 ja Serbian kuningaskunnan vuonna 1217. Serbiasta tuli pian melko kehittynyt ja vauras valtio. Se laajentui sodankäynnin ja diplomatian keinoin erityisesti etelään ja itään, suurimmalta osalta vaikeuksissa olevan Bysantin valtakunnan kustannuksella ja osin myös ​​koillisessa Bulgarialta. Suuri osa rajamuutoksista saatiin päätökseen serbo-bysanttilaisella rauhansopimuksella vuonna 1299. Siinä Serbialle siirtyi Pohjois-Makedonia. Sopimuksen sinetöi kuninkaallinen avioliitto kuninkaan ja Bysantin keisari Andronikosin alaikäisen tyttären Simonidan (Simonis) välillä. Kuningas Uroš avioitui elämänsä aikana myös Bulgarian tsaarin tyttären Annan ja Unkarin kuningas Tapani V:n tyttären Elizabethin kanssa. Annan kanssa hän sai pojan, josta tuli kuningas Stefan Uroš III Dečanski ja tyttären Anna Nedan, joka avioitui Bulgarian hallitsijan Mikael Asen III:n kanssa. Elizabethin kanssa hän sai pojan, joka sai nimen Stefan Konstantin. Laajeneminen ei olisi ollut mahdollista ilman tervettä taloudellista perustaa. Milutinin pitkän hallituskauden vakaus oli jatkoa hänen isänsä Stefan Uros I:n hedelmällisen talouspolitiikalle. Hänen seuraajansa Serbian kuninkaana oli Stefan Uroš III Dečanski. ==Lähteet== Luokka:Serbian hallitsijat Luokka:Keskiajan henkilöt Luokka:Vuonna 1253 syntyneet Luokka:Vuonna 1321 kuolleet
Tuusulan suojeluskunta

Tuusulan suojeluskunta perustettiin 19.4.1918 Helsingissä. Sen muodosti aluksi yhteensä 62 jäsentä, mukana oli koululaisia, konttoristeja, kauppiaita ja opettajia. Myöhemmin jäsenmäärä nousi tasaisesti. Tuusulan Suojeluskunta jakautui paikallisosastoihin, jotka perustettiin Keravalle, Korsoon, Ruotsinkylään, Hyrylään, Tuomaalaan, Nahkelaan, Järvenpäähän, Kellokoskelle ja Jokelaan. Ensimmäisen komppanian muodostivat Tuomaalan, Järvenpään, Kellokosken ja Jokelan osastot. Toisen komppanian muodostivat Kerava, Hyrylä, Nahkela ja Ruotsinkylä. Hyrylän osaston päällikkönä toimi vääpeli J.E. Laaksonen. Paikallisosastot keravalaisia ja korsolaisia lukuun ottamatta kuljettivat alueelta saadut punavangit Helsinkiin. Keravan paikallisosaston lippuun oli ommeltuna kuva veturin etuosasta muistoksi siitä, kun Keravan suojeluskuntalaiset olivat saapuneet 21.4.1918 Helsingin suunnasta ensimmäisellä käyttöönsä saamallaan junalla palauttamaan kotipaikkakunnalleen yhteiskuntajärjestyksen. == Lähteet == Luokka:Suojeluskunta
Mercedes Coghen

Mercedes Coghen Alberdingk-Thijm (s. 2. elokuuta 1962 Madrid) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Mercedes Coghenin veli Juan Luis Coghen on maahockeyn olympiahopeamitalisti vuodelta 1980. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1962 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Nuria Olivé

Núria Olivé Vancells (s. 20. elokuuta 1968 Barcelona) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. == Lähteet == Luokka:Espanjalaiset maahockeypelaajat Luokka:Espanjalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Piasteri

Piasteri oli Espanjassa vuoden 1497 jälkeen lyöty kahdeksan realin hopearaha, jota jäljiteltiin Meksikossa vuodesta 1535 ja Perussa vuodesta 1598. Latinalaisessa Amerikassa piastereiksi kutsuttiin kaikkia hopeasta lyötyjä pesoja. Nimitys levisi myös Välimeren alueelle ja Kauko-Itään. Piasteri oli 1800-luvulle saakka hopeaharkkoihin vertautuva kansainvälisen kaupan väline, jonka arvo noteerattiin pörssissä. Sen kilpailijoita Levantissa olivat löwentaler ja Maria Teresian taaleri. Piastereita lyötiin myös Turkissa, Egyptissä, Tanskassa, Preussissa ja Ranskassa. Ranskan Indokiinan piasteri oli Ranskan Indokiinan rahayksikkö vuodesta 1895. Nykyään piasteri on Egyptin, Libanonin, Syyrian ja Sudanin punnan sadasosan nimitys. ==Lähteet== Luokka:Historialliset rahayksiköt Luokka:Hopearahat