EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Hemnesberget

Hemnesberget on taajama Hemnesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 252 vuonna 2022. 84533 Hemnes kirke Nordland fra RA.jpg|Hemnesin kirkko Ruins of the piers at Hemnesberget in 1940.jpg|Saksalaisten pommituksen jälkiä Hemnesbergetin satamassa vuonna 1940. ==Tunnettuja henkilöitä== * Gidsken Jakobsen (1908–1990), lentäjäpioneeri * Reidar Sørensen (s. 1956), näyttelijä ==Lähteet== Luokka:Hemnes Luokka:Norjan taajamat
Bjerka

Bjerka on taajama Hemnesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 473 vuonna 2022. ==Lähteet== Luokka:Hemnes Luokka:Norjan taajamat
Reidar Sørensen

Reidar Sørensen (s. 11. huhtikuuta 1956 Hemnesberget) on norjalainen näyttelijä. Hän johti Nordlandin teatteria vuosina 2008–2012. Sørensen valmistui Norjan valtion teatterikorkeakoulusta 1986 ja on näytellyt useissa teattereissa sekä televisiossa ja elokuvissa. Vuonna 1989 hän sai parhaan miespääosan Amanda-palkinnon elokuvasta Himmelplaneten. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset näyttelijät Luokka:Norjalaiset teatterinjohtajat Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Walter William Skeat

Walter William Skeat (1835–1912) oli englantilainen kielitieteilijä ja Cambridgen yliopiston professori vuodesta 1878. Hän perusti 1864 tieteellisen seuran Early English Text Society, jonka toimittamassa sarjassa hän julkaisi joukon muinais- ja keskienglanninkielisiä tekstejä. Hänen suurin tekstikriittinen työnsä on kuusiosainen Chaucer-laitos selityksineen (1894). Skeatin merkittävimpiä julkaisuja on myös laaja etymologinen sanakirja Etymological dictionary of the English language (1882), josta ilmestyi suppeampi laitos Concise etymological dictionary of the English language (1888). Skeat julkaisi etymologisten tutkimustensa tuloksia kaksiosaisena teoksena Principles of English etymology (18912).Skeat, Walter William, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1473–1474. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset kielitieteilijät Luokka:Brittiläiset professorit Luokka:Cambridgen yliopiston professorit Luokka:Vuonna 1835 syntyneet Luokka:Vuonna 1912 kuolleet
Itä-Tsavon kansallispuisto

Itä-Tsavon kansallispuisto on luonnonsuojelualue Keniassa, muutaman tunnin ajomatkan päässä maan toiseksi suurimman kaupungin Mombasan lentoasemalta.Itä- ja Länsi-Tsavon kansallispuistot olivat aikaisemmin yhtenäinen alue, mutta ne on hallinnollisesti erotettu toisiaan Nairobin ja Mombasan välistä maantietä ja rautatietä pitkin. Itä-Tsavon kansallispuiston tyypillinen maisema on tasaista ruohosavannia, jossa kohoaa siellä täällä jättimäisiä baobab-puita. Avoimien maisemien takia villieläimet on helppo nähdä jo kaukaa. Puistossa tavataan useimpia suuria savannin nisäkkäitä: suuria norsulaumoja, sarvikuonoja, puhveleita, leijonia, leopardeja, virtahepoja, krokotiilejä ja monia eri antilooppeja. Siellä on havaittu yli 500 lintulajia. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
Länsi-Tsavon kansallispuisto

Länsi-Tsavon kansallispuisto on luonnonsuojelualue Keniassa, muutaman tunnin ajomatkan päässä maan toiseksi suurimman kaupungin Mombasan lentoasemalta. Länsi- ja Itä-Tsavon kansallispuistot olivat aikaisemmin yhtenäinen alue, mutta ne on hallinnollisesti erotettu toisiaan Nairobin ja Mombasan välistä maantietä ja rautatietä pitkin. Länsi-Tsavon kansallispuiston maisemalle ovat tyypillisiä vulkaanista alkuperää olevat kukkulat. Kasvillisuus on monimuotoisempaa ja rehevämpää kuin Itä-Tsavossa, jolloin villieläimiä on vaikeampaa havaita kuin itäpuolen avoimilla savanneilla. Puistossa on paljon norsuja, virtahepoja, leopardeja ja seeproja. Leijonia on myös, mutta niitä nähdään harvoin. Salametsästys on ollut suuri ongelma, ja se on saanut norsut vähenemään ja sarvikuonot lähes katoamaan. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
Boikivštšynan kansallispuisto

Boikivštšynan kansallispuisto () on kansallispuisto Ukrainan Lvivin alueella, aivan Taka-Karpatian alueen rajalla. Huhtikuussa 2019 silloiseen Turkan piiriin, nykyiseen Sambirin piiriin perustetun kansallispuiston pinta-ala on 122,40 neliökilometriä. Kansallispuisto on saanut nimensä Ukrainan Karpaattien keskivaiheella sijainneen historiallis-etnografisen, boikojen hallitseman seudun (Boikivštšyna, "boikojen maa") mukaan. Boikojen maat rajoittuivat idässä hutsulien (Hutsulštšyna, "hutsulien maa") ja lännessä lemkojen hallitsemiin maihin (Lemkivštšyna, "lemkojen maa"). Kansallispuiston maisemiin lukeutuu muun muassa Pikuivuori (1 408 m), joka on Lvivin alueen korkein huippu. Kansallispuiston läheillä, Matkivin kaupunkityyppisessä taajamassa sijaitsee Unescon maailmanperintökohteeseen Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat kuuluva Matkivin Pyhän Demetrioksen kirkko. Lubohora-1.jpg|Lyboh’oran kylä, aiemman Turkan piirin, nykyisen Sambirin piiri alueella. Пікуй 004 (cropped).jpg|Pikuivuori (1408 m) on Lvivin alueen korkein huippu. Панорама Бойківщини з г.Пікуй.jpg|Näkymä Pikuivuorelta. Гриб на Пікуї.jpg|Mustekalasieni (Clathrus archeri) on tulokaslaji, jota tavataan myös Pikuivuoren suojelualueella. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Національний природний парк “Бойківщина” відтепер є заповідником (2019) (galinfo.com.ua) Luokka:Lvivin alueen luonnonsuojelualueet Luokka:Sambirin piiri Luokka:Ukrainan kansallispuistot
The Creator

The Creator on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut tieteiselokuva, jonka on ohjannut Gareth Edwards. Elokuva sai ensi-itansa 29. syyskuuta. == Rooleissa == == Arvosteluja == == Palkinnot == The Creator oli ehdolla kahdessa kategoriassa vuoden 2024 Oscar-Gaalassa, muttei voittanut kumpaakaan: • Parhaat erikoistehosteet • Paras äänitys == Lähteet == Luokka:Vuoden 2023 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset tieteiselokuvat Luokka:20th Century Studiosin elokuvat
Merun kansallispuisto

Merun kansallispuisto on luonnonsuojelualue Kenian keskiosassa, noin 320 km koilliseen Nairobista. Sen kävijämäärät romahtivat 1980-luvulla, kun salametsästäjät hävittivät lähes kaikki puiston sarvikuonot. Puistossa virtaa kolme suurta jokea, Tana, Ura ja Rojeweru, sekä lukuisia pienempiä vesiuomia. Siellä elää paljon norsuja, kirahveja ja puhveleita, ja lisäksi leijonia, virtahepoja, seeproja ja strutseja. Puistoon on istutettu isosarvikuonoja, joita on nykyisin noin 40. Sarvikuonot ovat rajatulla alueella, ja niitä valvotaan ympäri vuorokauden. Puiston pohjoisosassa kasvaa piikikästä pensaikkoa, länsiosassa harvaa puustoa ruohon seassa, jokivarsissa tiheää metsää ja muualla on avointa ruohomaastoa. Joy Adamsonin kirja Vapaana syntynyt sijoittuu Merun kansallispuistoon. Kirjassa esiintyvän Elsa-leijonan hauta on puiston alueella. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
Skogman

Skogman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Carl David Skogman (1786–1856), suomalaissyntyinen Ruotsin talouspolitiikkaan vaikuttanut valtiosihteeri * David Skogman (1840–1867), suomalainen kansatieteilijä ja pappi * Katja Skogman (s. 1972), suomalainen pikajuoksija * Magna Lykseth- Skogman (1874–1949), norjalais-ruotsalainen sopraano.
Keltapetoahven

Keltapetoahven (Bathybates graueri) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon ja petoahventen (Bathybates) sukuun kuuluva kalalaji. Sitä tavataan kotoperäisenä ja yleisenä Tanganjikajärvessä, jossa se muodostaa parvia ja käyttää ravinnokseen pääasiassa sillejä. Keltapetoahven voi kasvaa enintään 30 senttimetrin mittaiseksi. Lajia pidetään akvaariokalana. == Lähteet == Luokka:Petoahvenet Luokka:Akvaariokalat
Jesse Rantanen

Jesse Rantanen (s. 19. helmikuuta 2003 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Iisalmen Peli-Karhuissa 15. helmikuuta 2025 asti kestävällä sopimuksella vuokralla SM-liigajoukkue Vaasan Sportstia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. == Ura == Rantanen on Kanavan Pallo -80:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Pelicansiin. Rantanen oli kaudella 2018–2019 C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 11+11=22 joukkueensa paras pistemies ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Janne Aaltosen kanssa. C-nuorten SM-sarjassa Rantanen oli yhdeksällä syöttöpisteellään Pelicansin paras syöttäjä Lauri Kallion kanssa. Kaudeksi 2023–2024 Rantanen siirtyi Vaasan Sportin U20-joukkueeseen. Hän oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+26=38. Rantanen debytoi myös Sportin SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Rantanen sai tililleen ensimmäisen ottelunsa 15. marraskuuta 2023 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hänet merkittiin Sportin kolmosketjun vasempaan laitaan Miro Nallin ja Lari Heikkisen viereen. Rantanen sai ottelussa jääaikaa 6.11 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1. Liigauransa avausmaalin Rantanen teki kolmannessa ottelussaan 18. marraskuuta 2023 vieraissa Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan. Huhtikuussa 2024 Rantanen teki Sportin kanssa 1+1-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi alkukauden 2024–2025 seuran U20-joukkueessa, kunnes tammikuussa Sport vuokrasi Rantasen 15. helmikuuta asti kestävällä sopimuksella Mestis- joukkue Iisalmen Peli-Karhuihin. == Muuta == Rantanen valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseosta syksyllä 2022. == Tilastot == 2020–2021 Pelicans U20-SM 1 0 0 0 0 – – – – – 2021–2022 Pelicans U20-SM 35 3 4 7 12 – – – – – 2022–2023 Pelicans U20-SM 40 4 10 14 18 2 0 0 0 0 2023–2024 Sport U20-SM 42 12 26 38 94 3 1 3 4 2 Sport SM-liiga 4 1 0 1 0 – – – – – 1 kausi yhteensä SM-liiga 4 1 0 1 0 – – – – – == Lähteet == * * * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vaasan Sportin pelaajat Luokka:Iisalmen Peli-Karhujen pelaajat Luokka:Vuonna 2003 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Laila Stien

Laila Stien (s. 16. toukokuuta 1946) on norjalainen kirjailija. Häneltä on ilmestynyt muun muassa runoja, novelleja ja romaani. Stien on myös kääntänyt runoutta saamesta. ==Bibliografia== ===Novellikokoelmat=== * Nyveien (1979) * Fuglan veit (1984) * Sånt som skjer (1988) * I det fri (1994) * Noveller i utvalg (1996) * Gjennom glass (1999) * Svømmetak (2001) * Veranda med sol (2003) * 33 år, 33 noveller (2012) * Over elva (2015) ===Runoteokset=== * Fabler. Frost (1981) * Hold stø båt (1990) * Av jern (2008) ===Romaanit=== * Vekselsang (1997) ===Lasten- ja nuortenkirjat=== * Ole P. og den merkverige sola (1990) * Å plukke en smørblomst (1993) * Klar, ferdig, kjør! (1998) ===Käännökset=== * Synnøve Persen: Blå fugler flyr (1983) * Rauni Magga Lukkari: Farvel (1986) * Rauni Magga Lukkari: Mørk dagbok (1987) * Nils-Aslak Valkeapää: Vindens veier (1990) * Rauni Magga Lukkari: Min konges gylne klær (1991) * Rauni Magga Lukkari: Morslodd (1998) * Kati Klaudia Fofanoff: Kloden dreier (2000) * Rauni Magga Lukkari: Hilsen til (2005) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Norjalaiset kääntäjät Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
There’s Something in the Barn

There’s Something in the Barn on suomalais-norjalainen kauhukomediaelokuva vuodelta 2023. Elokuva on englanninkielinen, ja sen on ohjannut norjalainen Magnus Martens ja tuottanut Aleksi Hyvärinen. Pääosia esittävät Silicon Valley -sarjasta tunnettu yhdysvaltalaiskoomikko Martin Starr ja Game of Thrones -sarjasta tunnettu norjalainen näyttelijä Amrita Acharia. == Juoni == Amerikkalainen Nordheimin perhe lähtee toteuttamaan toivettaan rauhalisesta elämästä Norjan vuoristoseudulle, josta he ovat saaneet perinnöksi syrjäisen mökin, ja kohtaa siellä joukon vihaisia tonttuja. == Tuotanto == Elokuva kuvattiin Norjassa ja Liettuassa. Sen tuottajayhtiöitä ovat norjalainen 74 Entertainment ja yhdysvaltalainen XYZ Films. Elokuvan noin kuuden miljoonan euron budjetista 1,5 miljoonaa euroa käytettiin Suomessa. Kuvaaja Mika Orasmaa, säveltäjä Lasse Enersen, samoin kuin äänisuunnittelija, erikoistehosteiden tekijät (Troll VFX) ja monet muut tekijät ovat suomalaisia. Suomen elokuvasäätiö tuki tuotantoa 200 000 euron tuotantotuella ja 20 000 euron levitystuella, jonka lisäksi Business Finland tuki sitä tuotantokannustimella. Suomessa KAVI on arvioinut elokuvan olevan haitallinen alle 16-vuotiaille lapsille. Ison-Britannian BBFC on luokitellut elokuvan kielletyksi alle 15-vuotiailta. == Arvosteluja == Helsingin Sanomat Mikko-Pekka Heikkinen Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl == Katso myös == * Rare Exports == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Vuoden 2023 elokuvat Luokka:Kauhukomediat
Karol Berger

Karol Berger (s. 1947A theory of art University of Southern Indiana, viitattu 17.11.2023AMS Administration American Musicological Society, viitattu 17.11.2023) on puolalaissyntyinen, vuodesta 1968 Yhdysvalloissa asunut musiikkitieteilijä.Karol Berger Stanford University, viitattu 17.11.2023 Berger väitteli filosofian tohtoriksi Yalen yliopistossa vuonna 1975. Hän toimi vuosina 1975–1982 apulaisprofessorina Bostonin yliopistossa.Berger Karol Academy of Europe, viitattu 17.11.2023 Vuonna 1982 Berger aloitti opettamisen Stanfordin yliopistossa ensin musiikkitieteen professorina, sitten vuodesta 1996 taiteiden Osgood Hooker -professorina. Berger on tutkinut renessanssin ajan vokaalimusiikin polyfoniaa, musiikin estetiikan ja teorian historiaa sekä 1700–1800-lukujen saksalaista ja itävaltalaista taidemusiikkia.Karol Berger American Academy of Arts and Sciences, viitattu 17.11.2023 Bergerin varhainen tutkimustyö huipentui hänen julkaisuunsa The Hand and the Art of Memory (1981). Vuonna 1987 ilmestyi Bergerin toinen kirja Musica Ficta: Theories of Accidental Inflections in Vocal Polyphony from Marchetto da Padova to Gioseffo Zarlino. Tästä teoksesta hän sai American Musicological Societyn Otto Kinkeldey -palkinnon vuonna 1988. Vuonna 2000 Bergeriltä ilmestyi A Theory of Art, jossa pohditaan taiteen hyötyjä nykymaailmassa. Vuoden 2007 teoksessaan Bach's Cycle, Mozart's Arrow: An Essay on the Origins of Musical Modernity Berger tarkastelee Euroopan koulutettujen eliittien hengellisen kehityksen vaiheita 1700-luvun alusta taidemusiikin kehityksen kautta. Tästä teoksesta myönnettiin vuoden 2008 Mozart Society of American Marjorie Weston Emerston -palkinto. Vuonna 2016 Berger jatkoi taidemusiikin ja hengellisen kehityksen yhteyden tarkastelua teoksessa Beyond Reason: Wagner contra Nietzsche. Hänelle myönnettiin teoksesta toistamiseen American Musicological Societyn Otto Kinkeldey -palkinto vuonna 2018. Berger sai vuonna 2013 American Musicological Societyn kunniajäsenyyden. Hänet valittiin Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2014. Berger on myös Puolan tiedeakatemian, Puolan taide- ja tiedeakatemian sekä Academia Europæan ulkomaalaisjäsen. Hän sai vuonna 2011 Schweizerische Musikforschende Gesellschaftin Glarean- palkinnon ja vuonna 2014 Alexander von Humboldt -säätiön Humboldt- tutkimuspalkinnon. == Lähteet == Luokka:Puolalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Yhdysvaltalaiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1947 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Academia Europæan jäsenet
Chyulu Hillsin kansallispuisto

Chyulu Hillsin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Keniassa, Länsi-Tsavon kansallispuiston naapurina. Puiston vihreät kukkulat tarjoavat hienoja maisemia. Suuriin nisäkkäisiin kuuluvat puhvelit, antiloopit, afrikannorsut, leopardit, jättiläismetsäkarjut, pensassiat ja kirahvit. Chyulu Hills sijaitsee Amboselin ja Länsi-Tsavon kansallispuiston välissä. Puiston nähtävyyksiin kuuluu 12 km pitkä Leviathan-laavatunneli. Chyulun vihreiden kukkuloiden, jotka levittäytyvät Kilimanjaron juurelle, sannotaan olleen inspiraationa Ernest Hemingwayn romaaniin Afrikan vihreät kunnaat. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
Hell’s Gaten kansallispuisto

Hell's Gaten kansallispuisto on luonnonsuojelualue Keniassa. Maisema on erikoista ja monimuotoista, siellä on kivitorneja ja jyrkkiä rotkoja. Suuriin nisäkkäisiin kuuluvat puhvelit, seeprat, antiloopit ja paviaanit. Leijonakuningas-elokuvan piirtäjät hakivat mallia puiston maisemista. Siellä ei kuitenkaan elä leijonia eikä muitakaan suuria petoja. Eri lähteiden mukaan puisto on saanut nimensä ("helvetin portti") joko alueen geotermisestä toiminnasta tai kapeasta, korkeasta Ol Jorowan rotkosta, joka kulkee puiston keskiosassa. Puistoa peittävä laava ja tuhka on peräisin Longonot-tulivuoren purkauksesta sata vuotta sitten. Edelleen jatkuvan geotermisen toiminnan takia siellä on geysireitä ja kuumia lähteitä. Puisto on perustettu vuonna 1984, sen pinta-ala on 68 km2. Sitä on ehdotettu Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 2023. Puiston uhanalaisiin nisäkkäisiin kuuluvat kirahvin nopeasti vähenevä alalaji masaikirahvi, eräs vuoriruokoantilooppi (Redunca fulvorufula chanleri) ja leopardi. Äärimmmäisen uhanalainen savannikorppikotka pesii tässä puistossa ja käy joskus Masai Maran puolella ruokailemassa. Puistossa on tavattu myös äärimmäisen uhanalaiset petolinnut pikkukorppikotka ja suomukorppikotka. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
John Tyrrell

John Tyrrell (17. elokuuta 1942 Salisbury, Rhodesia – 4. lokakuuta 2018) oli brittiläinen musiikkitieteilijä.John Tyrrell Classical Music Daily, viitattu 17.11.2023 Hän oli johtava säveltäjä Leoš Janáčekin elämän ja teosten asiantuntija.Professor John Tyrrell (1942-2018) Cardiff University 9.10.2018, viitattu 17.11.2023 Tyrrell sai musiikin kandidaatin oppiarvon Kapkaupungin yliopistosta ja aloitti jo Afrikassa tšekin kielen opettelun. Hän siirtyi Kapkaupungista Oxfordin yliopistoon, josta sai tohtorin arvon väitöskirjallaan Janáčekin tyylillisestä kehityksestä. Hänen väitöstyönsä ohjaajana toimi säveltäjä Edmund Rubbra. Tyrrell suoritti opintoja myös Brnossa. Hän pääsi toimitustehtäviin The Musical Times -lehteen ja The New Grove Dictionary of Music and Musiciansin ensimmäiseen editioon. Vuodesta 1976 Tyrrell luennoi Nottinghamin yliopistossa, jossa hänestä tuli hallinnoija (Reader) vuonna 1989 ja professori vuonna 1996. Työskennellessään Nottinghamin yliopistossa Tyrrell julkaisi useita kirjoja, joiden joukossa olivat Czech Opera, Janáček's Operas: A Documentary Account (1992) ja Janáčekin teosten katalogi (yhteistyössä Nigel Simeonen ja Alena Němcován kanssa, 1997). Tyrrell laati editiot myös Janáčekin kirjeenvaihdosta Kamila Stösslovàn kanssa ja tämän vaimon Zdeňkan muistelmista.John Tyrrell Faber, viitattu 17.11.2023 Tyrrell oli The New Grove Dictionary of Music and Musicians -teoksen toisen edition päätoimittaja. Tämän jälkeen hän siirtyi Cardiffin yliopistoon. Vuosina 2006–2007 Tyrrell julkaisi Janáčekin kaksiosaisen elämäkertateoksen Janáček: Years of a Life, joka oli laajin siihen mennessä kyseisestä säveltäjästä julkaistu teos. Tyrrell itse piti tätä teosta päätyönään. Yhteistyössä kapellimestari Charles Mackerrasin kanssa hän laati kriittiset editiot Janáčekin oopperoista Jenůfa ja Kuolleesta talosta. Jälkimmäisen edition hän viimeisteli yksin Mackerrasin kuoltua vuonna 2010. Tyrrellin ja Mackerrasin työ johti kansainvälisen kiinnostuksen nousuun Janáčekin oopperoita kohtaan. Tyrrell sai kunniatohtorin arvot Masaryk- yliopistosta vuonna 2002 ja Janáček-musiikki- ja teatteriakatemiasta vuonna 2012. Hän kuoli 76-vuotiaana lokakuussa 2018. Hänen elämänkumppaninsa oli Jim Friedman. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset musiikkitieteilijät Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Vuonna 2018 kuolleet
Nordlandin teatteri

Nordlandin teatteri () on Nordlandin läänissä Norjassa toimiva alueellinen teatteri, jonka päärakennus on Mo i Ranassa. Teatteri perustettiin vuonna 1979 ja ensimmäiset näytökset pidettiin tammikuussa 1980. Teatterin johtajana on vuodesta 2013 toiminut Birgitte Strid. Teatterin omistavat Ranan kunta (40 %) ja Nordlandin lääni (60 %). ==Johtajat== * 1979–1986: kollektiivinen johto * 1987: Geir Næss, Stig Bang, Bodvar Moe * 1988–1991: Wolfgang Kolneder * 1991: Bjørn Skjefstad * 1992: Thorbjørn Gabrielsen * 1992–1996: Thom Bastholm * 1997–2000: Frode Rasmussen * 2000–2007: Thor Inge Gullvåg * 2008–2012: Reidar Sørensen * 2013–: Birgitte Strid ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Teatterin verkkosivut Luokka:Norjan teatterit Luokka:Rana (Norja)
Kiiruna (elokuva)

Kiiruna tai Kuilu (, ) on ruotsalainen jännitys- tai katastrofielokuva vuodelta 2023. Elokuva sijoittuu Pohjois-Ruotsin Kiirunaan, jossa kokonaista kaupunkia siirretään toiseen paikkaan kaivostoiminnan aiheuttamien vajoamien vuoksi. Elokuvassa kaivoksen osa romahtaa, jolloin ihmisiä jää loukkuun. Elokuvan on ohjannut Richard Holm. Pääosia esittävät Tuva Novotny, Kardo Razzazi, Felicia Maxime ja Peter Franzén. Kuvaaja on Anssi Leino. Elokuvan kohtauksia on kuvattu muun muassa Tukholmassa, Kiirunassa, Brysselissä, Las Palmasissa sekä Tampereella Sandvikin koekaivoksella. Elokuvan budjetti on noin 7,5 – 8 miljoonaa euroa. Tampereella kuvatun osuuden budjetti oli noin 1,5 miljoonaa euroa, josta Business Finland maksoi tuotantokannustinta noin 25 prosenttia ja Film Tampere noin 10 prosenttia. Elokuva sai ensi-iltansa 22. syyskuuta 2023. Se sai Suomessa 8 215 katsojaa, mutta myöhemmin se nousi suosioon Netflixissä, jossa se sai kahden ensimmäisen julkaisuviikkonsa aikana noin 30 miljoonaa katselukertaa. Maija Alander, Helsingin Sanomat == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Suomessa kuvatut elokuvat Luokka:Vuoden 2023 ruotsalaiset elokuvat Luokka:Katastrofielokuvat
Jean-Jacques Muyembe-Tamfum

Jean-Jacques Muyembe-Tamfum (s. 17. maaliskuuta 1942) on kinshasankongolainen lääkäri ja virologi.Profile of Dr. Jean-Jacques Muyembe-Tamfum (Democratic Republic of the Congo) Ministry of Foreign Affairs of Japan, viitattu 18.11.2023 Muyembe-Tamfum valmistui lääketieteen oppiarvolla Kinshasan Université Lovaniumista vuonna 1969. Vuonna 1973 hän sai filosofian tohtorin arvon Leuvenin katolisen yliopiston Lääketieteellisen tutkimuksen Rega- instituutista. Muyembe-Tamfum oli vuonna 1976 tutkimassa myöhemmin ebolana tunnettua epidemian aiheuttanutta tartuntatautia Yambukun kylässä. Vuosina 1976–1981 ja jälleen vuosina 1984–1986 hän toimi Kinshasan yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan dekaanina. Muyembe-Tamfum on toiminut Kinshasan yliopistossa lääketieteellisen mikrobiologian ja virologian professorina. Vuonna 1981 hän teki tutkimustyötä Dakarin Pasteur-instituutissa ja Yhdysvaltain tautikeskuksessa Atlantassa. Muyembe-Tamfum on toiminut toistuvasti Maailman terveysjärjestön kansainvälisten komiteoiden puheenjohtajana ebolan ja Marburgin taudin aiheuttamien epidemioiden yhteydessä. Vuonna 1998 Muyembe-Tamfumista tuli Kongon kansallisen biolääketieteen tutkimuslaitoksen (INRB) pääjohtaja. Vuosina 2018–2019 hän oli päätutkijana rVSV-ZEBOV-rokotteen rengasrokottamistutkimuksessa. Hän on myös tehnyt misinformaation ja rokotteisiin kohdistuvan epäluottamuksen vastaista työtä.Denis Mukwege, Jean-Jacques Muyembe Tamfum Time 22.9.2020, viitattu 18.11.2023 Muyembe-Tamfum on saanut työstään lukuisia palkintoja ja tunnustuksia Kongon demokraattisessa tasavallassa ja ulkomailla. Vuonna 1996 hänestä tehtiin Ordre national du Léopardin Chevalier. Vuonna 2017 Muyembe- Tamfum sai kunniatohtorin arvon Lubumbashin yliopistosta ja vuonna 2019 Antwerpenin yliopistosta. Vuonna 2020 hän pääsi Time-lehden sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen listalle. == Lähteet == Luokka:Kinshasankongolaiset lääkärit Luokka:Kinshasankongolaiset tieteilijät Luokka:Virologit Luokka:Vuonna 1942 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hyōshigi

Hyōshigi () on perinteinen japanilainen lyömäsoitin, joka koostuu kahdesta suorakulmion muotoisesta puun palasta ja näitä yhdistävästä narusta. Soitinta soitetaan lyömällä puun paloja yhteen tai lattiaan. Hyōshigia käytetään muun muassa japanilaisen teatterin muodoissa kabukissa ja bunrakussa kiinnittämään katselijoiden huomio ja ilmoittamaan esityksen alkaminen. Samaan tarkoitukseen sitä käytetään myös sumopainissa. == Lähteet == Luokka:Lyömäsoittimet Luokka:Japanilaiset soittimet
Argentiinan ralli 1994

Argentiinan ralli 1994 (viralliselta nimeltään 14. Rally YPF Argentina) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1994. Kilpailu järjestettiin 30. kesäkuuta-2\. heinäkuuta 1994. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli . Kilpailuun lähti 90 autokuntaa, joista 25 pääsi maaliin. Kilpailun kuluessa Auriol ja Sainz vaihtoivat kärkipaikkaa useaan otteeseen. Toyota lähetti kilpailuun kaksi autoa, Subaru lähetti kaksi ja Ford lähetti kolme. Mitsubishi Ralliart ei lähettänyt kilpailuun autoja, mutta Mitsubishi Germany lähetti kaksi N-ryhmän autoa, joista toisella kilpailivat naisten sarjassa kilpailevat Isolde Holderied ja Tina Thörner. == Tulokset == Sija Kuljettaja Kartanlukija Auto Aika Ero 1 Didier Auriol Bernard Occelli Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) 5:50.42 0.0 2\. Carlos Sainz Luis Moya Subaru Impreza 555 5:50:48 +0.06 3\. Ari Vatanen Fabrizia Pons Ford Escort RS Cosworth 5:57:22 +6.40 4\. Bruno Thiry Stéphane Prévot Ford Escort RS Cosworth 6:01:49 +11.07 5\. Jorge Recalde Martin Christie Mitsubishi Lancer Evo I 6:27:04 +36.22 6\. Jorge Bescham José Garcia Ford Escort RS Cosworth 6:33:59 +43.17 7\. Rudolf Stohl Peter Diekmann Audi Coupé S2 6:47:38 +56.56 8\. Isolde Holderied Christina Thörner Mitsubishi Lancer Evo I 6:51:31 +1:00.49 9\. Gabriel Raies Jose Maria Volta Renault 18 GTX 7:02:51 +1:12.09 10\. Gustavo Ramonda Horacio Berra Mitsubishi Galant VR-4 7:11:28 +1:20.46 Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: Lähde: == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla Luokka:MM-rallikausi 1994 Luokka:Argentiinan ralli
Skovgaard

Skovgaard on muun muassa seuraavien tanskalaisten henkilöiden sukunimi: * Carl Axel Skovgaard-Petersen (1866–1955), pappi, uskonnollinen kirjailija * Joakim Skovgaard (1856–1933), taidemaalari ja kuvanveistäjä, Peter Christian Skovgaardin poika * Niels Skovgaard (1858–1938), taidemaalari, kuvanveistäjä, keraamikko ja kuvittaja, Peter Christian Skovgaardin poika * Peter Christian Skovgaard (1817–1875), taidemaalari
Ilmari Mustonen

Kaarlo Ilmari Mustonen (s. 28. joulukuuta 1927 Oulujoki) on suomalainen eläköitynyt diplomi-insinööri ja autokorialan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen. Viitattu 18.11.2023. Mustosen vanhemmat olivat selluloosankeittäjä Kaarlo Rafael Mustonen ja Saimi Sofia Finne. Hän avioitui 1954 Suoma Alma Heikkisen kanssa. Mustonen tuli ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1948 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun koneenrakennusosastolta 1954. Hän oli VW-Auto Oy:n huoltopäällikkö 1954–1956, Teijon Tehtaat Oy:n isännöitsijä 1957–1962, Oy Uusi Autokoriteollisuus Ab:n, vuodesta 1964 Oy Wiima Ab, paikallisjohtaja 1962–1965, Trailer-Auto Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja 1964–1972, Wihuri- Yhtymä Oy:n kehittelyosaston johtaja 1969–1976 ja Oy Wiima Ab:n toimitusjohtaja 1977–1987, omistaja 1979–1990 ja hallituksen puheenjohtaja 1987–1990. Mustonen oli myös Insinööritoimisto Kuljetusala Ky:n yhtiömies 1967–1995 ja Suomen Autoteollisuus Oy:n osakas 2004–2010 sekä Carrus Delta Oy:n osakas 2008–2020 ja hallituksen puheenjohtaja. Hänellä oli lisäksi liike- elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Mustonen sai 1988. (ei-vapaa) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset insinöörit Luokka:Suomalaiset yrittäjät Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Vuonna 1927 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Bihudi

Bihudi (), myös Bigudi () on holdingyhtiö 1+1 median vuodesta 2014 alkaen toiminut yksityinen valtakunnallinen television viihdekanava Ukrainassa. 1+1 mediayhtiö ja Bihudi kuuluvat Ukrainan suurimman rahoitus- ja teollisuusryhmän Privatin omistukseen, jota hallitsevat miljardööriliikemiehet Hennadi Boholjubov ja Ihor Kolomoiskyi. Bihudi lanseerattiin 1+1-mediakonsernin kesällä 2012 ostaman, Odessassa toimineen satelliittitelevisiokanavan Real TV Estaten pohjalta ja tuli tunnetuksi, kuin ilmainen naisten kanava sen jälkeen, kun kaikilla muilla oli jo oma kohdeyleisönsä, muun muassa perheet 1+1:llä, miehet 2+2:llä, nuoriso TET:llä ja lapset ja lapsiperheet PlusPlusilla. Valtakunnallinen televisio- ja radiotoimikunta ilmoitti Bihudin käynnistämisestä 18\. joulukuuta 2013, johon mennessä tehtiin muutokset rajavastuuyhtiö Real Estate-TV LLC:n toimilupaan. Bihudin konseptin mukaan ohjelmaa luvattiin 18 tuntia vuorokaudessa, josta ulkomaista 6 tuntia ja oman tuotannon ohjelmia 4 tuntia 36 minuuttia. Suurin osa eli 8 tuntia 30 minuuttia lähetyksestä olisi elokuvanäytöksiä, ja viihde- ja musiikkiohjelmat olisi 5 tuntia 20 minuuttia päivässä. Taide-, kulttuuri-, tiede- ja koulutusohjelmia esitetään 1 tunti 44 minuuttia ja lastenohjelmia 36 minuuttia päivässä. Lisäksi konsepti sisälsi mainontaa 3 tuntia 36 minuuttia sekä 30-minuuttisten tiedotteiden lisäksi puhelinmarkkinointia 1 tunti 30 minuuttia päivässä. Real TV Estate -kanavalla aloittaneesta Bihudista ilmoitettiin 13. tammikuuta 2014, jolloin kanavan yleisenä tuottajana aloitti Olena Tovstenko. Heinäkuusta 2015 alkaen tv-kanava Bihudia johti Ivanna Naida, joka toimi myös PlusPlus-kanavan yleisenä tuottajana. Bihudi on viihdekanava 18–54-vuotiaille naisille. Joidenkin lähteiden mukaan kanavan keskimääräinen päivittäinen katsojamäärä kesäkuussa vuonna 2016 oli 1,725 miljoonaa, joista 1,048 miljoonaa oli yli 18-vuotiaita naisia. Sen lähetyssisältöön kuuluu ukrainalaisia, intialaisia, turkkilaisia ja muita ulkomaalaisia televisiosarjoja rakkaudesta ja naisista, perhemelodraamoja ja sosiaalisia aiheita, komediaohjelmia, ukrainalaisen TV- tuotannon sarjoja ja 1+1-ryhmän oman tuotannon naisyleisölle suunnattua ohjelmaa. Joidenkin lähteiden mukaan kanavan välityksellä voi seurata erilaisia viihde-esityksiä ukrainalaisten liike-elämän tähtien kanssa, ja se on miellyttäväksi taustaksi kotitöiden toimittamiseen. Turkkilais-venäläisten tv-sarjojen Bihudi muutti televisiolähetystensä kuvaformaatin tavallisesta 4:3:sta laajempaan 16:9-kuvasuhteeseen 4. huhtikuuta 2017, jolloin se samana vuonna nousi katsotumpien kanavien joukossa sijalta 24 sijalle 22. Vuonna 2021 Bihudi oli takaisin sijalla 28. 1+1 media ilmoitti 4. lokakuuta 2022 Bihudi- televisiokanavan käynnistävän täysimittaisen ”Pidä huolta itsestäsi” -promokampanjan tukeakseen ukrainalaisia naisia. Nykyisin kanava toimii digitaalisia televisio- ja radiolähetyksiä tarjoavan Astra A4 -viestintäsatelliitin taajuuksilla ja viestintä tapahtuu symbolinnopeudella 27 500. ==Lähteet== Luokka:Ukrainalaiset televisiokanavat
Cervavitus

Cervavitus on sukupuuttoon kuollut suku, joka kuului hirvieläinten heimoon. Tähän sukuun kuuluneita lajeja eli myöhäiseltä Mioseeniltä Plioseenille Euroopasta Keski-Aasiaan ja Kiinaan ulottuneella alueella. Eteläisessä Kiinassa niitä esiintyi vielä Pleistoseenin aikana. Tämä suku oli läheistä sukua nykyisille isokauriille (Cervus). == Lajeja == * Cervavitus novorossiae * Cervavitus shanxius * Cervavitus ultimus * Cervavitus fenqii == Lähteet == Luokka:Hirvieläimet
Kuubansirkku

Kuubansirkku (Torreornis inexpectata) on sirkkuleihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Kuubassa. == Koko ja ulkonäkö == Kuubansirkku kasvaa 16–17 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Ruumiinrakenteeltaan laji on tukevahko ja pitkäpyrstöinen. Lajin pää on harmaa, ja siinä on tumma viiksijuova. Päälaki on punaruskea. Linnun selkä ja siivet ovat ruskehtavan harmaat ja niissä on tummia juovia. Kuubansirkun rinta ja kyljet ovat vaaleanharmaat, ja vatsa on vaaleankeltainen. Alalajin T. i. varonai värisävyt ovat muita kirkkaammat. ==Levinneisyys ja elintavat== Kuubansirkun alalajeista nimialalaji T. i. inexpectata elää Zapatan alueella Länsi-Kuubassa, T. i. sigmania tavataan Guantánamon rannikolla ja T. i. varonai esiintyy vain Cayo Cocon ja Cayo Romanon saarilla. Lajin elinympäristöä ovat pensaikkoiset ruohomaat ja Zapatan alueella soiset mangrovemetsät. Linnun ravintoa ovat siemenet, hedelmät, hyönteiset, hämähäkit ja nilviäiset. Kuubansirkun pesimäkausi on maaliskuulta heinäkuulle. Kuppimainen pesä sijaitsee maassa heinätuppaan juurella. Naaras munii kahdesta neljään sinertävää munaa. Kuubansirkku luokitellaan silmälläpidettäväksi, ja kannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen rakentamisen ja maastopalojen vuoksi. == Lähteet == Luokka:Sirkkulit
Mount Longonotin kansallispuisto

Mount Longonotin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Keniassa, noin 90 km Nairobista, Sen keskiössä on sammunut tulivuori Mount Longonot, joka kohoaa Itä-Afrikan hautavajoaman reunalla. Vuoren kraaterissa kasvaa tiheää metsää, ja kraaterin reunalta on näköalat hautavajoaman yli Naivashajärvelle asti. Vuoren korkeus on 2776 m. Lähellä sen huippua on 8 x 12 km kokoinen kaldera. Puistossa tavattavia nisäkkäitä ovat puhvelit, leijonat, leopardit, seeprat, kirahvit, gasellit ja erilaiset antiloopit. == Lähteet == Luokka:Kenian kansallispuistot
Luettelo Kroatian kansallispuistoista

Luettelo Kroatian kansallispuistoista sisältää tietoa Kroatian kahdeksasta kansallispuistosta. # Nimi Kuva Pinta-ala Verkkosivut Huom. Perustettu 1 Plitvice Unescon maailmanperintöä 1949 2 Paklenican kansallispuisto 1949 3 Risnjakin kansallispuisto 1953 4 Mljetin kansallispuisto 1960 5 Kornatin kansallispuisto 1980 6 Brijunin kansallispuisto 1983 7 Krkan kansallispuisto 1985 8 Pohjois-Velebitin kansallispuisto Sjeverni Velebit 1999 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * National Parksi in Croatia Wanderlust * Kroatia
Alexandra (Kreikan ja Tanskan prinsessa)

Kreikan ja Tanskan prinsessa Alexandra (suuriruhtinatar Aleksandra Georgijevna); (30. elokuuta 1870 Mon Repó, Korfu, Kreikan kuningaskunta – 24. syyskuuta 1891 Moskova, Venäjän keisarikunta) oli Kreikan ja Tanskan prinsessa, ja avioliiton myötä venäläinen suuriruhtinatar. == Suku ja lapsuus == Alexandra oli Kreikan kuningas Yrjö I:n ja suuriruhtinatar Olga Konstantinovnan kolmas lapsi ja vanhin tytär. Hänellä oli seitsemän sisarusta, joista vanhin veli Konstantin I oli Kreikan kuningas vuosina 1913-1917 ja 1920-1923. Nuorempi sisar Marie oli avioitunut suuriruhtinas Georgi Mihailovitš Romanovin kanssa sekä veljet Andreas että Nikolaos, joka avioitui suuriruhtinatar Jelena Vladimirovna Romanovan kanssa. Alexandran isä ei ollut syntyperäinen kreikkalainen, hän oli tanskalainen prinssi Christian Wilhelm von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, ja hänet oli valittu Kreikan valtaistuimelle 17-vuotiaana. Kreikan kuninkaallinen perhe ei ollut kuninkaallisten standardien mukaan rikas ja he elivät yksinkertaisesti. Kuningas Yrjö oli hiljainen mies, mutta vastoin tuon aikakauden yleistä lähestymistapaa hän uskoi onnellisiin röyhkeisiin lapsiin. Alexandra ja hänen sisaruksensa käyttivät Ateenan kuninkaallisen palatsin pitkiä käytäviä kaikenlaisiin leikkeihin, ja joskus kuningas itse johti "sisä pyöräilyä". Brittiläiset lastenhoitajat kasvattivat heidät englanniksi, ja lasten ensimmäinen kieli oli, mutta he puhuivat kreikkaa keskenään. He oppivat myös saksaa ja ranskaa. Tulevaan puolisoonsa suuriruhtinas Paul Aleksandrovitšiin hän oli tutustunut, kun tämä vietti talvet Kreikassa toistuvien hengitystiesairauksiensa vuoksi. Kreikan kuninkaallinen perhe vietti myös usein lomia Romanovien kanssa vieraillessaan sukulaisten luona Venäjällä tai Tanskassa. Heidän kihlauksensa julkaistiin 10. marraskuuta 1888. == Avioliitto ja lapset == Hänet vihittiin 18-vuotiaana kesäkuussa 1889 serkkunsa suuriruhtinas Pavel Aleksandrovitš Romanovin kanssa, joka oli Venäjän keisari Aleksanteri II:n ja keisarinna Maria Aleksandrovnan nuorin poika ja keisari Aleksanteri III:n nuorin veli. Aleksandralle ja Pavelille syntyi kaksi lasta: *Maria Pavlovna Romanova nuorempi (1890–1958) *Dmitri Pavlovitš Romanov (1891–1941) Suuriruhtinatar Aleksandra Georgijevna kuoli 21-vuotiaana Moskovassa 24. syyskuuta 1891. Hän menehtyi tajuihinsa tulematta kuusi päivää sen jälkeen, kun oli synnyttänyt poikansa, joka syntyi ennenaikaisesti pihtisynnytyksellä Aleksandran ollessa seitsemännellä kuulla raskaana ja kärsiessä raskausmyrkytyksestä. Ruumiinavauksessa paljastui munuaistulehdus ja sydämen vajaatoiminta. Hänet haudattiin Pietari-Paavalin linnoituksen kirkkoon Pietarissa. == Perintö == Hänen leskensä lähti pitkäaikaisen rakastajattarensa Olga Valerianovna Palein ja yhteisten lastensa kanssa maanpakoon ulkomaille, jossa vuonna 1902 he menivät naimisiin. Suuriruhtinas Pavel jätti lapset Marian ja Dmitrin Venäjälle veljensä Sergei Aleksandrovitš Romanovin ja tämän puolison Elisabet Fjodorovnan kasvatettaviksi. Luokka:Vuonna 1870 syntyneet Luokka:Vuonna 1891 kuolleet Luokka:Romanov-suku Luokka:Kreikan kuninkaalliset
Tiesa

Tiesa (”Totuus”) oli vuosina 1917–1994 ilmestynyt liettuankielinen sanomalehti. Se oli neuvostoaikana Liettuan SNT:n johtava päivälehti. Lehti perustettiin Pietarissa huhtikuussa 1917 bolševikkien liettualaisjärjestöjen äänenkannattajaksi. Vuonna 1918 se ilmestyi Moskovassa, vuonna 1919 vähän aikaa Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistisen puolueen lehtenä Vilnassa ja sen jälkeen Raseiniaissa. Tiesa oli 1920- ja 1930-luvuilla Liettuan kommunistisen puolueen maanalainen äänenkannattaja. Sitä painettiin Kaunasissa, Königsbergissä, Skotlannissa ja Smolenskissa. Liettuan neuvostomiehityksen jälkeen lehti ilmestyi vähän aikaa Kaunasissa nimellä Liaudies balsas. Kesäkuussa 1940 se otti takaisin käytöön alkuperäisen nimensä. Toisen maailmansodan aikana vuosina 1942–1944 lehteä julkaistiin Moskovassa. Sodan jälkeen Tiesasta tuli Neuvosto-Liettuan johtava päivälehti. Se ilmestyi Vilnassa kuudesti viikossa Liettuan kommunistisen puolueen keskuskomitean, tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattajana. Lehden levikki oli 311 000 kappaletta vuonna 1987. Liettuan itsenäistyessä vuona 1990 Tiesasta tuli Liettuan demokraattisen työväenpuolueen äänenkannattaja. Se yhtiöitettiin vuonna 1992. Lehden levikki oli 50 000 kappaletta vuonna 1994, jolloin se sai nimen Diena. Lehti lakkasi ilmestymästä vuonna 1996. ==Lähteet== Luokka:Liettualaiset sanomalehdet Luokka:Neuvostoliittolaiset sanomalehdet
Siemens Gamesa

Siemens Gamesa Renewable Energy S.A. eli SGRE tai lyhyemmin Siemens Gamesa on kansainvälinen ja pörssilistattu saksalais-espanjalainen tuulivoimalaitoksien valmistaja, jonka kotipaikka on Espanjan Zamudiossa lähellä Bilbaoa. Yritys on Siemens Energyn tytäryhtiö, joka muodostui Siemens Wind Powerin ja Gamesa Corporación Tecnológican fuusiossa vuonna 2017. Yhtiö on yhdessä Vestasin, Goldwindin, GE Windin ja Envisionin kanssa maailman johtavia tuulivoimaloiden valmistajia . == Historiaa == Fuusiosta tiedotettiin heinäkuussa 2016, jolloin Siemens ja Gamesa tiedottivat siitä yhdessä. Siemens Gamesassa Siemensin osuudeksi tuli 59 % ja Gamesan 41 % osakkeista, kun Siemens maksoi järjestelyssä miljardi euroa Gamesan osakkeenomistajille. Uusi yhteisyritys muodostettiin Gamesan organisaation pohjalle ja se listattiin Madridin pörssiin noin 20 miljardin euron arvoisena. Fuusioituneiden yrityksillä on vanhat juuret Tanskassa ja Espanjassa. Gamesa perustettiin vuonna 1976 Grupo Auxiliar Metalúrgicon ja Siemens Wind Power vuonna 1980 Bonus Energyn nimisenä. Bonus Energy esitteli ensimmäisenä merituulivoimalaitokset vuonna 1991 samaan aikaan, kun Gamesa kiinnostui ilmailu- ja avaruustoiminnasta. Gamesa käynnisti tuulivoimaloita valmistavan tehtaansa vuonna 1994. Vuosina 1994–2001 tekivät Gamesa ja Vestas yhteistyötä ja Vestas omisti Gamesan osakkeista noin 40% . Sekä Gamesa että Bonus kasvoivat voimakkaasti. Siemens osti Bonus Energyn vuonna 2004 ja liittyi näin mukaan tuulivoimaliiketoimintaan. Gamesa luopui vuonna 2006 ilmailu- ja avaruustoiminnasta ja keskittyi pelkästään tuulivoimaan. Kumpikin yritys laajensi toimintaansa ja kilpailivat samoista maailmanmarkkinoista fuusioon asti. == Huomioita == == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Siemens Gamesa Renewable Energy, S.A.U. (yhtiön verkkosivut ) Luokka:Tuulivoimaloiden valmistajat Luokka:Energia Espanjassa Luokka:Espanjalaiset pörssiyhtiöt
Skånen laki

Skånen laki syntyi Skånen maakunnassa, kun se vielä oli Tanskan vallan alaisena, noin 1202–1216. Samoihin aikoihin arkkipiispa Andreas Sunesson kirjoitti latinaksi tutkimuksen Skånen oikeudesta. C. J. Schlyter julkaisi maakuntalain 1859 ja varusti sen selityksillä.Skånen laki, Tietosanakirja. Osa 8, palsta 1500–1501. Tietosanakirja-osakeyhtiö 1917 ==Lähteet== Luokka:Ruotsin laki Luokka:Tanskan laki Luokka:Maakuntalait Luokka:Skånen historia Luokka:Tanskan keskiaika
Putaankankaan tuulivoimapuisto

Putaankankaan tuulivoimapuisto on Lapissa Simon Kuuselanmäen Putaankankaalla sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 3 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 9 megawattia. Voimalat on rakentanut Tuuliwatti Oy ja ne omistaa Aalto Wind No 1 Ltd. Oy. == Yleistä == Tuulivoimapuisto sijaitsee valtatien 4 eteläpuolella parin kilometrin päässä Simon asemanseudulta. Tuulivoimalat sijaitsevat puolen kilometrin etäisyydellä toisistaan ja voimalaitoksien väliin jäävän alueen pinta-ala on 14 hehtaaria. Voimalat sijaitsevat noin 10 metriä mpy. Tuulipuistosta on tieyhteys etelään Kuuselanmäelle yhdystiehen 19504, joka alkaa Simon asemanseudulta. Tuulivoimalaitokset ovat tanskalaisen Vestaksen valmistamaa Vestas V112-mallia, jonka napakorkeus on 119 metriä, tuuliturbiinin halkaisija 112 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia. Tuulivoimaloiden sähkö muunnetaan 20 kilovoltin jännitteeseen ja siirretään maakaapeleilla Rantakairan Sähkö Oy:n Simon sähköasemalle, josta sähkö johdetaan kantaverkkoon. == Historiaa == Tuulivoimalat valmistuivat vuonna 2012. Nykyisen omistaja Aalto Wind No 1 Ltd. Oy on rekisteröitynyt kaupparekisteriin maaliskuussa 2018. == Katso myös == * Luettelo Suomen tuulivoimaloista == Lähteet == Luokka:Simon tuulivoimapuistot
Kaarle Julius Saarinen

Kaarle Julius Saarinen (12. helmikuuta 1868 Pori – 15. marraskuuta 1938 Mikkeli) oli suomalainen kansakoulunopettaja, suomentaja ja esperantisti.Kuolinilmoitus, Aamulehti, 17.11.1938, nro 311, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOpettaja K. J. Saarinen, Aamulehti, 17.11.1938, nro 311, s. 3, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOpettaja K. J. Saarinen kuollut, Mikkelin Sanomat, 17.11.1938, nro 133, s. 2, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistotOpettaja Kaarle Julius Saarinen, Opettajain lehti : kansanopetusta käsittelevä kuvallinen viikkolehti, 25.11.1938, nro 47, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Saarinen kävi kansakoulun ja kolme luokkaa Porin lyseota. Hän sai päästötodistuksen Jyväskylän seminaarista vuonna 1893. Hän oli sitten opettajana Mikkelin maalaisseurakunnan Harjumaan koululla 1889–1890, Pylkönmäen kirkonkylän ja Saarijärven Honkolan kansakouluissa ja 1893–1894 Laukaassa Kuusankosken kasvatuslaitoksessa. Saarinen muutti 1894 Tampereelle ja toimi sitten opettajana kaupungin kansakouluissa vuoteen 1931 saakka. Saarinen oli lisäksi tuntiopettajana useissa Tampereen oppikouluissa, kauppa-apulaiskoulussa, työväenopistossa ja käsityöläiskoulussa ja opetti niissä englantia, ruotsia, esperantoa, kaunokirjoitusta ja uskontoa. Hän teki opintomatkan vuonna 1901 Englantiin ja Skotlantiin. Saarinen oli Tampereen kansakoulujen johtokunnassa opettajiston edustajana ja kuului Tampereen klassillisen lyseon vanhempainneuvostoon sekä oli kirkkoneuvoston jäsenenä. Hän oli muutamia vuosia Tampereen taksoituslautakunnan ja kasvatuslautakunnan sihteerinä. Saarinen suomensi muutamia kirjoja englannin kielestä ja harrasti erityisesti kansainvälistä kieltä esperantoa. Saarinen kirjoitti rauhanasiasta vuonna 1907 Tampereella perustetun Suomen Rauhanliiton Väinämöinen-lehteen 1909–1911. Vuosina 1910–1911 hän laati kansainvälisellä Ido-apukielellä lehden kuhunkin numeroon selostuksen edellisen numeron sisällöstä, jotta ulkomaisetkin rauhanystävät saisivat tietoa Suomen rauhanliikkeestä. Lehden ilmestyminen päättyi kuitenkin 1911 kustantajan konkurssiin.Muutamia muistoja rauhanlehdistöstä. Kirjoittanut Suomen Rauhanliiton´kunniajäsen toim. J. A. Mäkinen, Rauhaa kohti, 15.5.1935, nro 9, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot == Suomennoksia == Nimellä K. J. Saarinen: * Charles M. Seldon : Filip Strongin ristiinnaulitseminen. Wäinämöinen, Tampere 1900 * Washington Gladden : Aikamme johtavia aatteita ; englanninkielestä suomensi K. J. Saarinen. K. J. Gummerus, Jyväskylä 1908 (alkuteos Ruling ideas of the present age) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset opettajat Luokka:Suomentajat Luokka:Esperantistit Luokka:Vuonna 1868 syntyneet Luokka:Vuonna 1938 kuolleet
Hindi Medium

Hindi Medium on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen draamakomediaelokuva, jonka on kirjoittanut ja ohjannut Saket Chaudhary. Pääosia näyttelevät Irrfan Khan, Saba Qamar, Dishita Sehgal, Deepak Dobriyal ja Amrita Singh. Delhiin sijoittuva elokuva keskittyy pariskunnan taisteluun saada tyttärensä arvostettuun englanninkieliseen kouluun noustakseen yhteiskunnassa. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti Hindi Mediumin ”hitiksi”. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2017 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamaelokuvat Luokka:Intialaiset komediaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat
Dorudon

Dorudon on sukupuuttoon kuollut muinaisvalaisiin kuulunut suku. Siihen kuuluneita lajeja esiintyi Eoseenin loppupuolella. Ne olivat aikoinaan vallitsivimpia petoeläimiä ja ne saalistivat muita merinisäkkäitä ja kaloja. Tämä suku muistutti paljolti sukua Basilosaurus. Dorudon erosi nykyisistä valaista pään muodon ja hampaiden osalta. Kuono oli pitkä ja hampaissa oli erotettavissa etu-, kulma ja poskihampaat. Dorudonilla oli nykyisten valaiden kaltaisia piirteitä sikäli, että takaraajat olivat pienentyneet selvästi ja lantioluu ei ollut sidoksissa selkärangan pääosaan. == Lähteet == Luokka:Muinaisvalaat
Today Was a Fairytale

Today Was a Fairytale on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2010. Swift säveltänyt kappaleen yksin ja tuottanut sen Nathan Chapmanin kanssa.Today Was a Fairytale – Single Spotify. Viitattu 18.11.2023. Kappale julkaistiin singlenä 19. tammikuuta 2010.Today Was a Fairytale Allmusic. Viitattu 18.11.2023. ”Today Was a Fairytale” on mukana elokuvassa Ystävänpäivä (Valentine’s Day), jossa Swift esiintyy sivuosassa.Ranking Every Original Movie Soundtrack By Taylor Swift Screenrant 1.7.2022. Se on tyyliltään romanttinen country pop -kappale. ”Today Was a Fairytale” pääsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kakkossijalle.Chart History - Taylor Swift Billboard. Viitattu 18.11.2023. Se oli iTunesissa ladatuimpien kappaleiden listan kärjessä.Taylor Swift earns swift success with ‘Today Was A Fairytale’ Tennessean 21.10.2010. Archive.today. Viitattu 18.11.2023. Kappale oli suosittu myös Kanadassa ja Australiassa. Se nousi Kanadassa listaykköseksi ja Australiassa sijalle 3.Chart History - Taylor Swift - Canadian Hot 100 Billboard. Viitattu 7.1.2025. TAYLOR SWIFT - TODAY WAS A FAIRYTALE (SONG) Australian-charts.com. Viitattu 7.1.2025. Kappale on myynyt platinaa Yhdysvalloissa ja Australiassa.GOLD & PLATINUM, Today Was a Fairytale Recording Industry Association of America 30.4.2010. Viitattu 7.2.2025.Nov 2024 Single Accreds Australian Recording Industry Association. Viitattu 7.1.2025. Swift levytti kappaleen uudelleen vuonna 2021 nimellä "Today Was a Fairytale (Taylor’s Version)". Uusi versio lisättiin hänen albumilleen Fearless (Taylor’s Version). Ranking every song on Taylor Swift's rerecorded 'Fearless' album USA Today 10.4.2021. ==Listasijoitukset== Maa ja lista Korkein sija Australia (ARIA Charts) 3 Irlanti (IRMA)Taylor Swift Irishcharts.com. Viitattu 7.1.2025. 41 Iso-Britannia (Britannian singlelista)TAYLOR SWIFT Official Charts. Viitattu 7.1.2025. 57 Kanada (Canadian Hot 100) 1 Skotlanti (OCC)Official Scottish Singles Sales Chart 21 February 2010 - 27 February 2010 Official Charts 21.2.2010. Viitattu 7.1.2025. 46 Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ) TAYLOR SWIFT - TODAY WAS A FAIRYTALE (SONG) Chart.org.nz. Viitattu 7.1.2025. 29 Yhdysvallat (Billboard Hot 100) 2 ==Myyntipalkinnot== Maa Sertifikaatti Myöntäjä Australia 2x platinaa Australian Recording Industry Association Yhdysvallat platinaa Recording Industry Association of America ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Taylor Swiftin kappaleet Luokka:Balladit Luokka:Elokuvamusiikki