EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Viljo Mäntysaari

Viljo Adolf Mäntysaari, aiemmin Sillanpää (13. heinäkuuta 1909 Kälviä – 8. helmikuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen. Mäntysaaren vanhemmat olivat maanviljelijä Vilhelm Juhonpoika Sillanpää ja Alida Kallentytär Siirilä, kasvattivanhemmat tukkukauppias Otto Mäntysaari ja Helmi Sallmén ja puoliso vuodesta 1932 Aira Sylvia Salo. Mäntysaari kävi Kokkolan suomalaista yhteiskoulua 1920–1925 ja suoritti Suomen Liikemiesten Kauppaopiston 1931. Hän oli Huhtamäki-Hellas Oy:n myyntimies 1931–1935, Oy Vacuum Oil Co. Ab:n edustaja 1935–1940, Oulu Oy:n kotimarkkinamyynnin järjestäjä 1940, kansanhuoltoministeriön poltto- ja voiteluainetoimiston päällikkö ja valtioneuvoston ylimääräinen esittelijä 1940–1945 sekä ministeriön tervatoimiston päällikkö, Suomalainen Gulf Oil Company Oy:n, sittemmin Oy Gulf Oil Ab, myyntipäällikkö 1945–1950, apulaistoimitusjohtaja 1950–1952 ja toimitusjohtaja 1952–1967. Hänellä oli myös liike-elämän ja muita luottamustehtäviä. Talvisotaan autokomppanian päällikkönä osallistunut Mäntysaari oli sotilasarvoltaan reservin kapteeni. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1966. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset yritysjohtajat Luokka:Suomalaiset virkamiehet Luokka:Kauppaneuvokset Luokka:Vuonna 1909 syntyneet Luokka:Vuonna 1975 kuolleet
Hnat Myh’ailytšenko

Hnat Myh’ailytšenko, salanimi Ihnati Myh’ailytš, (Kirkkokirja - muistiinpano syntymästä ja kasteesta. (ru) . Studenok, Kurskin kuvernementti (nyk. Myropillja, Sumyn alue) – 21. marraskuuta 1919 Kiova, Ukrainan kansantasavalta) oli ukrainalainen kirjailija, kulttuurin toimija ja vallankumouksellinen. Myh’ailytšenko pidätettiin 1915 ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi pakkotyöhön, syynä osallistuminen Ukrainan sosialistisen vallankumouksellisen liikkeen toimintaan. Hän suoritti tuomiosta kaksi vuotta, minkä jälkeen hän palasi Ukrainaan 1917 helmikuun vallankumouksen aikana. Hän kuului borotbisteihin, ja hänestä tuli 1919 Kiovassa uuden kommunistihallinnon koulutuksen kansankomissaari. Kun Anton Denikin eteni Kiovaan, valkoisten joukot ottivat hänet kiinni ja teloittivat hänet. Myh’ailytšenko ja Vasyl Tšumak otettiin kiinni yhtä aikaa talosta, jossa Myh’ailytšenko piileskeli. Heidät ammuttiin samana päivänä. Myh’ailytšenkon tuotantoon kuuluu symbolistinen ja allegorinen Blakytnyi roman (1921), kertomus ”Istorija odnoho zamahu” (”Kertomus yhdestä salamurhayrityksestä”) sekä Mystetstvossa, Šljahy mystetstvassa ja kahdessa kirjallisessa kalenterissa julkaistuja lyyrisiä, vapaamuotoisia proosaminiatyyrejä. Postuumisti on julkaistu kaksi kokoelmaa. Hän kuului Borotba-ryhmään ja kirjoitti ryhmän julkaisemaan saman nimiseen lehteen. Kriitikko Volodymyr Korjak ja muu virallinen kirjallisuuskritiikki pitivät Myh’ailytšenkoa ja muita borotbistikirjailijoita ”ensimmäisenä rohkeiden aaltona”, millä tarkoitettiin Ukrainan neuvostokirjallisuuden perustajia. Heidät kuitenkin julistettiin 1930-luvulla vastavallankumouksellisiksi ja heidän tuotantonsa kiellettiin. Myh’ailytšenkon maine puhdistettiin 1987. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ukrainalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1892 syntyneet Luokka:Vuonna 1919 kuolleet
Kaarakkalan työväentalo

Kaarakkalan työväentalo oli Vieremän kunnan (vuoteen 1922 osa Iisalmen maalaiskuntaa) Kaarakkalan kylässä sijainnut työväentalo. ==Historiaa== Kaarakkalan työväenyhdistyksen perustamisvuodesta tai talon rakentamisen ajankohdasta ei ole tietoa. Yhdistys liittyi 1920-luvun alussa Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen. 1920-luvulla talolla järjestettiin iltamia ja kesäjuhlia. Vielä keväällä 1930 talolla pidettiin tanssi-iltama, mutta saman vuoden lokakuussa talo määrättiin kommunistilakien nojalla suljettavaksi, ja yhdistys lakkautettiin. Talo luovutettiin sittemmin valtiolle. Kun taloa oltiin sulkemassa, nimismies käski pistoolilla uhaten yhdistyksen sihteeriä luovuttamaan yhdistyksen pöytäkirjat. Sihteeri ei kutenkaan tähän suostunut. Pöytäkirjat oli piilotettu piisin eli tulisijan juuressa olleeseen hiekkalaatikkoon. Vielä vuonna 1936 Kaarakkalan pienviljelijäosasto (mahdollisesti työväenyhdistyksen seuraaja) piti talolla iltamat, mutta seuraavana vuonna talo myytiin valtion huutokaupassa. ==Rakennus== Talo oli hirsirunkoinen ja mitoiltaan noin 10 x 10 x 3 metriä. == Lähteet == Luokka:Työväentalot Luokka:Vieremän rakennukset ja rakennelmat
Jämsänkosken työväentalo

Jämsänkosken työväentalo sijaitsee Jämsänkosken keskustassa torin laidalla. Se edustaa 1960-luvun kaupunkimaista työväentalorakentamista ja on rakennushistoriallisesti arvokas. Talon osti Jämsänkosken kaupunki vuonna 1970. Talossa toimi sen jälkeen kunnallinen elokuvateatteri Kino-Otava, ja lisäksi siellä oli kokous- ja toimistotiloja. ==Historia== Jämsänkosken työväenyhdistys on perustettu vuonna 1902. Aluksi kokoonnuttiin tehtaan omistamalla Seurahuoneella. Oma kokoontumistila saatiin kuitenkin pian, kun puuseppä Alhonen myi yhdistykselle kahden huoneen mökin. Talossa oli aluksi lukutupa ja vahtimestarin asunto. Vuonna 1908 siihen on rakennettu iso hirsinen sali. Vuoden 1917 maaliskuussa Jämsänkoskenkin työväestöllä oli oma suojeluosastonsa. Myös urheiluseura Jyry perustettiin uudelleen, se oli aiemmin toiminut yhdistyksen osastona. Vielä vuoden 1918 tammikuussa vietettiin vapausjuhlaa, ja viimeiseksi jäänyt kokous 29.1.1918 pidettiin rauhallisissa merkeissä. Tämän jälkeen seurasi kuitenkin pitkä katkos normaalista toiminnasta. Vasta seuraavana vuonna saatiin jälleen toiminta liikkeelle. Uutta taloa ryhdyttiin hankkimaan jo 1920-luvun lopulla, mutta epävarmojen olojen vuoksi hankkeeseen ei uskallettu ryhtyä. Vuonna 1960 yhtiö vuokrasi Lavaojanvarresta yhdistykselle tontin, jonne aiottiin rakentaa uusi työväentalo, mutta tämä hanke jäi kesken ja uusi talo rakennettiin vanhan talon viereen. Myös uusi talo oli vuokratontilla. Vuonna 1965 elokuvateatteri vuokrattiin yhtiölle. Työväenyhdistys joutui kuitenkin taloudellisiin vaikeuksiin, kun elokuvatoiminta hiljentyi 1960-luvulla television yleistymisen myötä. Lisäksi tehdastyönantaja ryhtyi antamaan ammattiyhdistyksille kokoustiloja ilman korvausta tehtaan tiloista. ==Rakennus== Jämsänkosken työväentalo on kaksikerroksinen betonirakennus, jossa on tasakatto. Kattomateriaalina on pelti. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Työväentalot Luokka:Jämsän rakennukset ja rakennelmat Luokka:Jämsänkoski
Stefan Sburatura

Stefan Sburatura (s. 12. kesäkuuta 1981 Kuusankoskihttps://supervuoro.vuodatus.net/lue/2016/04/kuukauden- pesapalloteko-porin-pesakarhut) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija ja nykyinen Kouvolan Pallonlyöjien hallituksen varapuheenjohtaja. Hänen äitinsä on suomalainen ja isänsä romanialainen.http://minkuusas.blogspot.com/2015/10/liisa-sburatura-varikas- vihrea.html Sburatura pelasi urallaan 121 Superpesiksen runkosarjaottelua, joista 97 lukkarina ja 24 jokerina. Pelaamissaan otteluissa hän löi 3+17 juoksua, toi 56 juoksua ja keräsi 349 kärkilyöntipistettä, joista 142 ykköspesälle, 159 kakkospesälle, 28 kolmospesälle ja 20 kotipesään.http://www.pesiksenmaailma.fi/index.php/component/tilastot/?view=pelaajakortti&pelaajaid;=467&sivu;=yhteenvedot Sburatura valittiin C-poikien Itä–Länsi-otteluun vuonna 1995, B-poikien Itä–Länsi-otteluun vuosina 1997 ja 1998 sekä A-poikien Itä–Länsi-otteluun vuonna 2000. Näistä viimeisen hän pelasi Kouvolan Pallonlyöjien joukkueessa ja muut kasvattajaseuransa Kuusankosken Puhdin joukkueessa.https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/pelaajakortit-miehet-r-s/ == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pesäpalloilijat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hackathon

Hackathon tarkoittaa ohjelmistokehityksen rakentelutapahtumaa, jossa ohjelmistoa tehdään eri alojen osaajien tiimityönä ja kilpailuna. Termi on muodostettu yhdistämällä englannin kielen sanat hacking ja marathon. Puhekielessä sitä kutsutaan myös häkkäämiseksi.Hackathon, ideariihi vai jamit? Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu Xamk. Viitattu 13.10.2022. Usein mukana on sekä työelämässä toimivia osaajia että opiskelijoita. Hackathoneille tyypillisiä piirteitä: * Tavoitteena on teknologian kehittäminen. * Tapahtuma kestää muutamasta tunnista muutamaan päivään. * Tiimit kilpailevat keskenään ratkaisujen paremmuudesta. * Tulokset ovat tavallisesti demoja, prototyyppejä tai konsepteja, jotka ovat jalostuskelpoisia. * Osallistujia on useista kymmenistä aina satoihin. * Tapahtumat ovat rentoja ja epämuodollisia. Esimerkiksi Microsoft Teams -niminen ryhmätyöalusta luotiin yrityksen sisäisessä hackathonissa. Häkkäämisen toimintamallia käytetään design jam -nimisissä luovien alojen tapahtumissa. Jameissa on samanlainen rakenne ja osallistujien koostumus kuin hackathoneissa, mutta digitaaliset elementit ja koodaaminen eivät ole keskeisessä osassa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Tietotekniikka ja yhteiskunta Luokka:Ohjelmistotuotanto
Pierre Mignard

Pierre Mignard (7. marraskuuta 1612 Troyes – 30. toukokuuta 1695 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari. ==Elämä ja ura== Mignard oli ensin Jean Boucherin oppipoika Bourgesissa ja sitten Simon Vouet'n oppipoika Pariisissa. Vuonna 1636 Mignard lähti Roomaan, jossa hän viipyi vuoteen 1657 asti. Hän maalasi San Carlo alle Quattro Fontane -kirkkoon alttaritaulun ja freskon. Hän saavutti maineen, joka toi hänelle kutsun Pariisiin. Mignardista tuli kuningas Ludvig XIV:n hovin johtava muotokuvamaalari ja 1690 kilpailijansa Charles Le Brunin kuoleman jälkeen Académie Royale de Peinture et de Sculpture -akatemian ja kuninkaallisen kuvagallerian johtaja. Aikoinaan suosittuja olivat Mignardin historialliset ja uskonnolliset maalaukset, kuten esimerkiksi hänen pääteoksensa, italialaista vaikutusta osoittava suuri kupolifresko Kolminaisuuden kunnia Pariisin Val-de-Grâce-kirkossa, jonka 1663 kuninkaan äiti Anna antoi hänelle tehtäväksi maalata yhdessä kollegansa Charles-Alphonse Du Fresnoyn kanssa. Taiteellisesti jonkun verran arvokkaampia ovat Mignardin muotokuvat aikansa kuuluisuuksista. Mignard_vierge_raisins.jpg|Madonna ja viinirypäleet Coupole_Val-de-Grace_fresque_Pierre_Mignard.jpg|Val-de-Grâce- kirkon kupolifresko Mignard,_Louise_de_Kérouaille.jpg|Portsmouthin herttuattaren Louise de Kérouaillen muotokuva ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Ranskalaiset taidemaalarit Luokka:Vuonna 1612 syntyneet Luokka:Vuonna 1695 kuolleet Luokka:Muotokuvamaalarit
Nyack

Nyack on kunta (village) Rocklandin piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden väestönlaskennassa 7 265. == Väestö == Nyackin asukkaista 79,88 prosenttia on valkoisia, 18,32 prosenttia afroamerikkalaisia, 4,08 prosenttia aasialaisia ja 5,23 prosenttia muihin etnisiin ryhmiin kuuluvia. 10,84 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 49,3 vuotta. ==Kuvia kunnista== Tiedosto:NyackNY VillageHall.jpg|Nyackin kunnantalo. Tiedosto:St. Paul's United Methodist Church.JPG|Metodistikirkko. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:New Yorkin kunnat
Washingtonin piirikunta (Texas)

Washingtonin piirikunta () on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden väestönlaskennassa sen asukasluku oli 35 805. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Brenhamin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1837. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Texasin piirikunnat
Piperonaali

Piperonaali (C8H6O3) eli heliotropiini on aromaattisiin aldehydeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa hajusteiden ja muiden yhdisteiden valmistamiseen. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa piperonaali on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Piperonaali hapettuu helposti ilman vaikutuksesta. Ainetta esiintyy pienehkössä määrin useiden kasvien eteerisissä öljyissä.Johannes Panten & Horst Surburg: Flavors and Fragrances, 3. Aromatic and Heterocyclic Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2016. Piperonaalia valmistetaan isomeroimalla safrolia emäksisissä olosuhteissa isosafroliksi ja hapettamalla se. Yhdistettä voidaan valmistaa myös lähtien katekolista tai 1,3-bentsodioksolista. Piperonaalia käytetään kukkaistuoksujen ainesosana ja muiden orgaanisten yhdisteiden synteesien lähtöaineena. Piperonaalia voidaan käyttää huumausaineen valmistukseen.Finlex: Sosiaali- ja terveysministeriön asetus huumausaineista ja huumausaineen valmistuksessa käytettävistä aineista ==Lähteet== == Aiheesta muualla == *PubChem: Piperonal *Food Component Database (FooDB): 3,4-Methylenedioxybenzaldehyde *Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Piperonal *ChemBlink: Piperonyl aldehyde *PheroBase: Floral Compound - piperonal *Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Piperonal Luokka:Aldehydit Luokka:Aromaattiset yhdisteet
Remontti

Remontti on vuonna 2003 esitetty 12-osainen komediallinen draamasarja. Sarjan on tuottanut Production House Oy. Sarja on esitetty TV2:lla. Sarja on julkaistu kokonaan dvd:llä. Luokka:2000-vuosikymmenen suomalaiset draamakomediasarjat
William Siemens

Charles William Siemens (alkujaan Karl Wilhelm Siemens) (4. huhtikuuta 1823 Lenthe, Hannoverin kuningaskunta – 12. joulukuuta 1883 Lontoo) oli saksalaissyntyinen brittiläinen insinööri ja liikemies. ==Elämä ja ura== Siemens opiskeli Magdeburgin polyteknillisessä opistossa ja Göttingenin yliopistossa. Veljensä Wernerin vaikutuksesta hänestä tuli oppipoika Magdeburgissa sijaitsevaan höyrykoneita valmistavaan konepajaan. William matkusti vuonna 1843 Lontooseen edustamaan veljensä keksintöjä. Hän perusti veljensä kanssa Lontooseen Berliinin tehtaan haarakonttorin, joka valmisti etupäässä sähkölennätinkoneita ja kaapeleita. Koska William huomasi, että Englannin patenttilainsäädäntö oli suotuisa, hän päätti toimia siellä vuodesta 1851 itsenäisenä insinöörinä ja keksijänä. Siemensin useista teknillisistä uudistuksista on mainittava hänen veljensä Friedrich Siemensin aloitteesta käytäntöön sovittamansa regeneratiiviset lieskauunit, joilla suuren polttoaineen säästön takia tuli olemaan huomattava merkitys teräs- ja rautateollisuudessa (Siemens-Martin-prosessi). Vuonna 1867 Siemens perusti Birminghamiin teräsvalimon ja vuonna 1869 Landoren terästehtaan. Kun Siemens oli mukana rakentamassa Atlantin ylittävää kaapelia Direct United States Telegraph Company -yhtiölle, hän suunnitteli omaperäisen ja menestyksekkään Faraday-aluksen, jolla tämä kaapeli laskettiin. Siemens työskenteli myös sähkövalaistuksen ja sähköveturin parissa. Hänen viimeisiä töitään oli Pohjois-Irlannissa vuonna 1883 avattu Portrushin ja Bushmillsin sähköraitiotie. Siemensin saavutukset tunnustettiin hänen valinnallaan Royal Societyn jäseneksi vuonna 1862. Hän sai kunniatohtorin arvonimen useista yliopistoista ja hänet lyötiin ritariksi. Siemensin kirjoituksia on julkaistu kokoelmana "Scientific works" (3 osaa, 1889). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset insinöörit Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Brittiläiset keksijät Luokka:Brittiläiset liikemiehet Luokka:Royal Societyn jäsenet Luokka:Vuonna 1823 syntyneet Luokka:Vuonna 1883 kuolleet
Kukkakimppu

Kukkakimppu on kokoelma leikkokukkia. Kukkakimpun kukat pyritään asettelemaan kauniisti toisiinsa nähden. Kukkakimpun kukat voidaan asetella suoraan maljakkoon. Floristin kokoama kukkakimppu sidotaan varrestaan, jotta asetelma pysyy koossa. Kukkakimppuja tuodaan usein erityistilaisuuksin, kuten syntymä- ja vuosipäiväjuhliin sekä hautajaisiin. Morsian pitää hääseremonian aikana yleensä kädessään morsiusvihkoa. Kukkakimput voivat olla myös osa kodin tai julkisten rakennusten sisustusta. Kukkakimppuun voi liittyä runsaasti erilaista symboliikkaa; kukkalajien, värien ja erityisesti ruusuissa, myös kukkakimpussa olevien kukkien lukumäärän perusteella. Hautajaisarkun viereen laskettavaa varsista yhteen sidottua ja pisaran muotoisesti aseteltua kukkakimppua kutsutaan nykyisin hauta- tai surukimpuksi. Se poikkeaa kukkalaitteesta eli suruvihosta siten, että suruvihon kukka-asetelma valmistetaan työntämällä yksittäiset kukat muovista valmistettuun hautakahvaan. Hautakimppuun liitetään yleensä kankainen rusetti ja osanottokortti tai surunauha, johon voidaan tekstata niin sanottu muistovärssy. ==Lähteet== Luokka:Floristiikka
Huoltokiusaaminen

Huoltokiusaaminen tarkoittaa yleensä avio- ja avoeron yhteydessä ja eron jälkeen esiintyvää henkistä väkivaltaa, jossa entisten puolisoiden yhteisestä lapsesta tulee kiusaavan vanhemman väline kiusata toista vanhempaa. Käytännössä kiusaaja voi harjoittaa huoltokiusaamista mitä moninaisimmilla tavoilla. Huoltokiusaaminen alkaa yleensä tilanteessa, jossa vanhemmat eivät eron jälkeen pääse sopuun lapsen huollosta, asumisesta ja/tai tapaamisista. Usein huoltokiusaaminen nähdään erheellisesti vain riitana kahden tasavertaisen vanhemman välillä ja saatetaan viitata avio- tai avoerokriisiin, joka selittäisi vanhempien tulehtuneet välit. Huoltokiusaamistapauksissa ei ole kyse ohimenevästä eroriidasta vaan huoltokiusaamisessa toinen vanhempi käyttää toisen vanhemman rakkautta lapseen ja itse lasta aseena henkisessä väkivallassa toista vanhempaa kohtaan. Huoltokiusaava vanhempi ei kunnioita lapsen laillisia oikeuksia toiseen vanhempaan eikä noudata laillisia tapaamissopimuksia, vanhempien välisiä sopimuksia ja/tai oikeuden päätöksiä. Huoltokiusaajalla voi olla erilaisia tavoitteita. Yleensä hän pyrkii estämään lapsen yhteydenpitoa ja tapaamisia toisen vanhemman kanssa. Huoltokiusaaja pyrkii uuvuttamaan toisen vanhemman siten, että tämä luopuisi vanhemmuudesta kokonaan. Taustalla saattaa olla halu vieraannuttaa yhteinen lapsi toisesta vanhemmasta täydellisesti. Huoltokiusaamista harjoittavan kiusaajan tyypillisiä toimintatapoja ovat valehtelu kaikille osapuolille, kommunikoimattomuus toisen vanhemman kanssa lapsen asioissa, toimiminen yhteishuoltajana niin kuin olisi lapsen yksinhuoltaja, toisen vanhemman mustamaalaaminen viranomaisille/lähipiirille ja muille lapsen sidosryhmille, viranomaisten ja lähipiirin käyttäminen huoltokiusaamisen toteuttajana tai mahdollistajana, toisen vanhemman vanhemmuutta arvostelevat viestit tapaamisten jälkeen, toisen vanhemman jatkuva provosointi, lapsen puhelinyhteyksien estäminen/häirintä/minimointi/valvonta, lapsen pienenkin ”sairauden” käyttö tapaamisten estämi seen, jatkuvat tapaamis/huoltosopimuksen muutos/murtoyritykset, sopimuksista kieltäytyminen, suulliset sopimukset/lupaukset, joita ei pidetä, huonoon sopimukseen pakottaminen/kiristäminen, sopimusten omavaltainen tulkinta (lapsen ja toisen vanhemman yhteyttä vähentävästi),perättömät lastensuojeluilmoitukset, perättömät rikosilmoitukset, lapsen muuttaminen etäälle toisesta vanhemmasta asiasta sopimatta, tapaamisia estävät tai rajoittavat lapsen harrastukset, valvottujen tapaamisten vaatiminen lapsen ja toisen vanhemman välille ilman todellisia perusteita, lapsen tietojen panttaaminen esim. päiväkodista/koulusta/terveydenhuollosta, sovittelujen estäminen, lopulta kaikkien kontaktien katkaisu lapsen ja toisen vanhemman välillä. Huoltokiusaamisen seurauksena kiusaaja saattaa toiminnallaan viedä tilanteen niin pitkälle, että toinen vanhempi luopuu kokonaan vanhemmuudestaan uupuessaan tai sairastuessaan. == Lähteet == Luokka:Perheoikeus
Fatih Portakal

Fatih Portakal (s. 2. helmikuuta 1968 Nazilli, Turkki) on turkkilainen toimittaja ja TV-juontaja. == Elämä ja ura == Portakal syntyi 2. helmikuuta 1968 Nazillissa, Turkissa. Hän suoritti siellä peruskoulutuksensa ja myöhemmin lukiokoulutuksensa Gymnasiumi İzmirii Atatürkissä, jonka jälkeen hän ilmoittautui Istanbulin yliopiston kauppakorkeakouluun ennen kuin muutti Australiaan vuonna 1994 hankkiakseen maisterin tutkinnon ja saadakseen vieraiden kielten koulutusta. Tutkinnon saatuaan hän johti jonkin aikaa ravintolaa Australiassa. Vuonna 1997 hän palasi Turkkiin ja meni naimisiin Armağan Toperin kanssa. Vuosina 1997–2005 hän työskenteli Star TV:n toimittajana. Vuonna 2005 hän liittyi Mehmet Ali Birandin tarjouksesta Kanal D:n työntekijäksi. Toukokuussa 2010 hän sai tarjouksen Foxin toimittajalta İrfan Değirmenciltä ja hänet siirrettiin Foxiin. Vuosina 2010–2013 Portakal juonsi Çalar Saat -ohjelmaa Foxilla. Nazlı Tolga luopui tehtävästään uutiskirjeen pääjuontajana 14. kesäkuuta 2013, ja Portakal aloitti hänen tilallaan Fox Ana Haber -ohjelman juontajana syyskuussa 2013. Hän juonsi samaan aikaan myös Fatih Portakal ile Türkiye'nin Trendleri -ohjelmaa. Vuonna 2016 hän sai parhaan miesuutisankkurin palkinnon 43. Golden Butterfly Awards -gaalassa. Seuraavana vuonna hän sai palkinnon jälleen 44. Golden Butterfly Awards -gaalassa. Vuonna 2020 hän erosi tehtävästään Foxin pääuutisankkurina, ja hänen ohjelmansa Fatih Portakal ile FOX Ana Haber päättyi. Myöhemmin hän avasi oman YouTube-kanavansa ja alkoi ladata videoita, arvioida ajankohtaisia tapahtumia ja uutisia. == Teokset == * Ses-Siz (2012) * Aklımla Dalga Geçme (2016) == Ohjelmat == * Fatih Portakal ile Çalar Saat (2010-2013) * Fatih Portakal, FOX Ana Haber (2013–2020) == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 1968 syntyneet Luokka:Turkkilaiset toimittajat
John Rennie

John Rennie (7. kesäkuuta 1761 Phantassie, Itä-Lothian, Skotlanti – 4. lokakuuta 1821 Lontoo) oli skotlantilainen insinööri. ==Elämä ja ura== Rennie oli oppipoikana puimakoneen keksijän Andrew Meiklen työpajassa ja osallistua Edinburghin yliopiston fysiikan luennoille. Hän herätti aluksi huomiota myllynrakentajana ja myllykoneiden asentajana Matthew Boultonin ja James Wattin palveluksessa, mutta sai suuren maineensa lähinnä siltojen ja kanavien rakentajana. Siltainsinöörinä hän vastasi monista Englannissa ja Skotlannissa toteutetuista rakennelmista, joista merkittävimpiä olivat kolme Thamesin ylitystä - Waterloon silta, Southwarkin silta ja Lontoon silta - joista viimeistä hän ei ehtinyt nähdä valmistuvan. Hänen siltarakennustöitään ihaillaan niiden tyylikkyyden ja lujuuden vuoksi. Kanavainsinöörinä hänen palveluksiaan alettiin hyödyntää noin vuonna 1790. Hän valvoi muun muassa Great Western Canal -kanavan rakentamista Somersetissa, Polbrookin kanavan rakentamista Cornwallissa, Arundelin–Portsmouthin kanavan rakentamista Sussexissa ja Kennetin–Avonin kanavan rakentamista Newburyn ja Bathin välillä. Wickin, Torquayn, Grimsbyn, Holyheadin, Howthin, Dunlearyn ja Hullin satamat sekä Lontoon satama (London Docks) ja Itä-Intian satama Thamesin varrella ovat esimerkkejä hänen satamatöistään. Portsmouthin, Chathamin, Sheernessin ja Plymouthin telakat ja suuri aallonmurtaja jälkimmäisen kaupungin sataman ulkopuolella luetaan hänen suurimpiin töihinsä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset insinöörit Luokka:Vuonna 1761 syntyneet Luokka:Vuonna 1821 kuolleet
Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2022

Viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2022 järjestettiin 10.–11. syyskuuta Jyväskylässä Harjun stadionilla. Kilpailujen järjestävänä seurana oli Jyväskylän Kenttäurheilijat. ==Yleisen sarjan mitalistit== ===Miehet=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 40,37 Santeri Kuusiniemi Arttu Peltola Ilari Manninen Viljami Kaasalainen 2\. Polvijärven Urheilijat 41,12 Joonas Liukkonen Matias Ahtinen Rasmus Lehikoinen Santeri Örn 3\. Helsingin Kisa-Veikot 41,44 Matias Linkoaho Jonathan Hyvärinen Lassi Kaukonen Elias Jrad 4 × 400 m 3\. Helsingin Kisa-Veikot 3.13,12 Matias Linkoaho Lassi Kaukonen Niko Viljola Elias Jrad 2\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 3.13,17 Konsta Alatupa Ilari Manninen Santeri Kuusiniemi Viljami Kaasalainen 3\. Porvoon Akilles 3.16,73 Max Tallqvist Severi Mäntylä Jonathan Brace Benjamin Stendahl 4 000 m 1\. Lempäälän Kisa Yleisurheilu 9.55,43 Aleksi Kivelä Joona Sointu Leevi Keronen Santtu Heikkinen 2\. Joensuun Kataja 9.55,98 Samuel Auvinen Sakari Vallius Mikko Hirvonen Mika Kotiranta 3\. Helsingin Kisa-Veikot 9.56,48 Niko Viljola Matias Linkoaho Elias Jrad Eero Saleva 3 × 3 000 m kävely 1\. Espoon Tapiot 36.37,46 SE Jere Niemi Jaakko Määttänen Joni Hava 2\. Esbo IF 43.40,61 Pekka Peltola Mikko Ruokolainen Jonathan Ekberg ===Naiset=== Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 100 m 1\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 45,21 Maija Jussila Aino Pulkkinen Anniina Kortetmaa Sara Francis 2\. Helsingfors IFK 45,31 Henriikka Parpala Viivi Lehikoinen Nea Mattila Nora Lindahl 3\. Joensuun Kataja 46,07 Veera Häkkinen Silja Kempas Kiia Paanila Mette Baas 4 × 400 m 1\. Helsingfors IFK 3.41,99 Vilma Hakala Nea Mattila Mila Heikkonen Viivi Lehikoinen 2\. Joensuun Kataja 3.43,24 Veera Häkkinen Silja Kempas Kiia Paanila Mette Baas 3\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 3.43,69 Lotta Mäkinen Aino Pulkkinen Heini Ikonen Anniina Kortetmaa 4 000 m 1\. Lahden Ahkera 11.17,85 Emilia Jousimaa Veera Perälä Helmi Vuorimaa Ilona Mononen 2\. Turun Urheiluliitto 11.21,92 Lotta-Maria Maine Olivia Heino Viola Westling Janica Rauma 3\. Jyväskylän Kenttäurheilijat 11.41,85 Alisa Virtanen Lotta Mäkinen Heini Ikonen Siiri Rainio 3 × 3 000 m kävely 1\. Espoon Tapiot 42.53,86 Hele Haapaniemi Ella Rautawaara Enni Nurmi 2\. Laitilan Jyske 48.23,80 Maria Antola Jonna Voronkoff Venla Laiho 3\. Kalannin Vankka 52.00,31 Anni Saarinen Aino Saarinen Emilia Ellä ===Sekaviesti (miehet + naiset) === Aika 1. osuus 2. osuus 3. osuus 4. osuus 4 × 1 500 m 1\. Turun Urheiluliitto 16.43,32 Eero Heinonen Lotta-Maria Maine Tuure Haapanen Viola Westling 2\. Lahden Ahkera 16.47,18 Martti Siikaluoma Emilia Jousimaa Ossi Kekki Ilona Mononen 3\. Helsingin Kisa-Veikot 17.19,56 Aki Nummela Rauha Buchwald Eero Saleva Moona Latvala == Lähteet == Luokka:Viestijuoksun Suomen- mestaruuskilpailut Luokka:Jyväskylän urheilutapahtumat Luokka:Vuoden 2022 yleisurheilu
Bio (Lot)

Bio on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 44 kilometriä Gourdonin kaupungista itään. Ensimmäinen maininta Biosta on vuodelta 1233. Keskiaikaisia rakennuksia on jäljellä vain nykyisen Saint-Hilairen kirkon laiva 1300-luvulta sekä arvoituksellisen linnan rauniot, joka tunnetaan nimellä Château de Palaret. Bio on pääosin maaseutua, joka on erikoistunut lampaiden kasvatukseen. Paikalliset karitsat ovat tunnettuja korkealaatuisesta lihastaan, ja ne on suojattu maantieteellisellä Agneau fermier du Quercy -merkinnällä. Bio on osa Causses du Quercyn luonnonpuistoa, joka tuo alueelle runsaasti matkailijoita. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lotin kunnat
Bio

Bio voi tarkoittaa seuraavia: == Henkilöt == * Julius Maada Bio, sierraleonelainen poliitikko == Maantiede == * Bio, kunta Ranskassa Lotin departementissa
Marjukka Virta

Marjukka Virta (s. 8. helmikuuta 1983 Karinainen) on suomalainen ringettepelaaja. Virta on voittanut Suomen ringettemaajoukkueen pelaajana seitsemän maailmanmestaruutta ja ollut kuusi kertaa mestarijoukkueen kapteeni. Mestaruudet ovat vuosilta 2004, 2007, 2010, 2013, 2016, 2017 ja 2019. Hänet valittiin vuoden 2013 MM-kilpailujen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan vuonna 2002 hän saavutti hopeaa. Vuoden 2022 MM-kilpailuissa Virta toimii Suomen maajoukkueen valmennusryhmässä. Virta on ringeten SM- sarjan kaikkien aikojen pistetilastossa kauden 2021–2022 jälkeen toisena. Hän on pelannut SM-sarjassa 620 ottelua ja tehnyt yhteensä 3 088 tehopistettä (1 408 maalia ja 1 680 maalisyöttöä). Hän ylitti 3 000 tehopisteen rajan toisena pelaajana Anne Pohjolan jälkeen ja 600 ottelun rajan neljäntenä. Hän on edustanut Turun Ringetteä, Hyvinkää Ringetteä, Espoon Kiekkoseuraa, Lapinlahden Luistin -89:ää, Blue Ringsiä, NoU Ringetteä ja vuodesta 2016 uudelleen Lapinlahtea, jonka pelaaja-valmentajana hän on sittemmin toiminut. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden Lapinlahden joukkueessa vuosina 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2018 ja 2021 sekä Nokialla vuosina 2015 ja 2016. Urheilutoimittajain Liitto valitsi Virran vuoden 2014 parhaaksi ringettepelaajaksi, ja vuonna 2020 hänet palkittiin Agnes Jacks Trophylla SM- sarjan arvokkaimpana pelaajana. Hänet on valittu SM-sarjan tähdistökentälliseen vuosina 2003, 2008, 2010, 2020 ja 2021. Vuonna 2022 Suomen Ringetteliitto päätti jäädyttää Virran pelinumeron 4. Jäädytys tapahtuu virallisesti Turussa, Kupittaan monitoimihallissa marraskuun alussa pelattavassa maaottelussa Kanadaa vastaan. Virta on pelannut myös jääkiekkoa. Hän pelasi naisten SM-sarjassa Kalevan Pallossa vuosina 2015–2017 runkosarjassa yhteensä 14 ottelua tehopistein 6+4 ja pudotuspeleissä yhteensä 11 ottelua tehopistein 1+3. Kaudella 2016–2017 KalPa sai SM-pronssia. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset ringettepelaajat Luokka:Suomalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lavergne (Lot)

Lavergne on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee noin 43 kilometriä Gourdonin kaupungista itään. Saint-Blaisen kirkko on rakennettu 1100-1300 -luvuilla. Kirkko ja sen kellotorni on listattu historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1925. Saman maininnan on saanut myös paikallinen kyyhkyslakka vuonna 1979. Ranskan suuren vallankumouksen aikana 1700-luvun lopulla tehtiin asetus koulutuksesta, joka ei olisi enää kirkon valvonnassa, ja joka olisi tasa-arvoinen ja ilmainen. 1800-luvun alussa tätä toteutettiin rakentamalla kunnallisia kouluja, joista yksi on Lavergnessa. Lavergne on osa Causses du Quercyn luonnonpuistoa. Tiedosto:Eglise lavergne lot.jpg|Saint-Blaisen kirkko Tiedosto:Pigeonnier lavergne lot.jpg|Kyyhkyslakka Tiedosto:Lavergne 46 - École.jpg |Kunnallinen koulu ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lotin kunnat
Lavergne

Lavergne voi tarkoittaa seuraavia: == Maantiede == * Lavergne, kunta Ranskassa Lotin departementissa * Lavergne, kunta Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa
Prasonísi (Psará)

Prasonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Psarán saaren koillisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Psarán kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Pohjoisen Egean saaret Luokka:Psará
Prasonísi (Sámos)

Prasonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Sámoksen saaren pohjoisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on 0,013 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saari on osa Samían kaupunkiyhdyskuntaa. Sen itäpuolella sijaitsee suurempi Ágios Nikólaoksen saari. == Lähteet == Luokka:Anatolikí Sámos Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2010

Vuoden 2010 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat yhdeksännet Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Tampereella, Suomessa 1.–6. marraskuuta 2010. Maailmanmestaruuden voitti Suomi, joka voitti kaksiosaisessa loppuottelussa Kanadan. Suomi voitti ensimmäisen loppuottelun maalein 6–5 Kirsi Pukkilan tehtyä voittomaalin jatkoajalla ja toisen loppuottelun maalein 6–3. Pronssiotteluissa Yhdysvallat voitti Ruotsin maalein 20–1 ja 19–1. Pelipaikkana oli Hakametsän jäähalli, jossa toista loppuottelua seurasi 3 863 katsojaa. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Virpi Karjalainen. Turnauksen arvokkaimpana pelaajana palkittiin Suomen Salla Kyhälä. Tähdistökentälliseen valittiin Kyhälän lisäksi hyökkääjiksi Suomen Anne Pohjola ja Kanadan Jennifer Hartley, puolustajiksi Suomen Jonna Ruotsalainen ja Kanadan Beth Hurren sekä maalivahdiksi Suomen Heidi Ahlberg. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2010 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2010 Luokka:Tampereen urheilutapahtumat
Prasonísia (Kykladit)

Prasonísia () on kolmen pienen Kreikan saaren ryhmä, joka on osa Kykladien saaria ja sijaitsee Mýkonoksen lounaispuolella. Sen saaret ovat asumattomia. Hallinnollisesti Prasonísian saaret kuuluvat Mýkonoksen kuntaan, Mýkonoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Saaret == Nimi Sijainti Väkiluku (2011) Pinta-ala (km²) 1 Práso 0 0,049 2 Krommýdi 0 0,019 3 Sfontíli 0 0,01 == Lähteet == Luokka:Kykladit Luokka:Mýkonos
Prasonísia (Oinoússes)

Prasonísia () on kahden pienen Kreikan saaren ryhmä, joka on osa Pohjoisen Egean saaria ja sijaitsee Oinoússeen saaren länsipuolella sen ja Chíoksen välissä. Sen saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 0,02 neliökilometriä ja ne ovat asumattomia (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasonísian saaret kuuluuvat Oinoússeen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. == Saaret == Nimi Sijainti Väkiluku (2011) Pinta-ala (km²) 1 Prasonísi 1 (Πρασονήσι 1) 0 0,012 2 Prasonísi 2 (Πρασονήσι 2) 0 0,008 == Lähteet == Luokka:Oinoússes Luokka:Pohjoisen Egean saaret
Prasoúra

Prasoúra () eli Kopriá (Κοπριά) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja tarkemmin Pieniin Kykladeihin ja Koufonísian saariin, ja sijaitsee Náxoksen saaren itäpuolella, koilliseen Koufonísin saaresta. Saaren pinta-ala on 0,145 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasoúra kuuluu Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Pienet Kykladit
Psathonísi (Agathonísi)

Psathonísi () eli Psathó (Ψαθώ) eli Piáto (Πιάτο) eli Píta (Πίτα) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Agathonísin saaren pohjoispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,135 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Psathonísi kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Agathonísi Luokka:Dodekanesia
Piáto

Piáto () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa: * Piáto, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Leipsoíta * Psathonísi eli Piáto, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Agathonísia
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat kymmenennet Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin North Bayssa, Ontariossa, Kanadassa 31. joulukuuta 2013 – 4. tammikuuta 2014. Maailmanmestaruuden voitti Suomi, joka voitti kaksiosaisessa loppuottelussa Kanadan. Suomi voitti ensimmäisen loppuottelun maalein 8–4 ja toisen loppuottelun maalein 7–5. Pronssiottelussa Yhdysvallat voitti Ruotsin maalein 21–6. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Timo Himberg. Turnauksen parhaana pelaajana palkittiin Suomen Marjukka Virta. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2013 urheilu Luokka:Vuoden 2014 urheilu Luokka:Ontarion urheilu
Psathonísi (Pátmos)

Psathonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja tarkemmin Arkoín saariin ja sijaitsee Arkoín ja Makronísin saarten eteläpuolella, lounaaseen Kalóvoloksesta. Saaren pinta-ala on 0,0538 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Psathonísi kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Psathonísi on muiden lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. == Lähteet == Luokka:Dodekanesia Luokka:Kreikan Natura-alueet Luokka:Pátmos
Psathonísi (Sporadit)

Psathonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään ja sijaitsee Egeanmeressä Psathoúran saaren eteläpuolella, pohjoiseen Gioúrasta. Saaren pinta-ala on 0,100 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Psathonísi kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. == Lähteet == Luokka:Alónnisos Luokka:Pohjoiset Sporadit
Psathonísi (Sýros)

Psathonísi () on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaispuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,008 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Psathonísi kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. == Lähteet == Luokka:Kykladit Luokka:Sýros-Ermoúpoli
Psathonísi

Psathonísi () voi viitata seuraaviin saariin Kreikassa: * Psathonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Agathonísia * Psathonísi, saari Dodekanesian saariryhmässä lähellä Arkoíta * Psathonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Íosta * Psathonísi, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Sýrosta * Psathonísi, saari Pohjoisten Sporadien saariryhmässä
Ráftis

Ráftis () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Attikan itärannikolla Pórto Ráftin kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,095 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Ráftis kuuluu Markópoulo Mesogaíaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. pienoiskuva|vasen|Ráftiksen antiikin aikainen veistos. Saari on saanut nimensä, suomeksi ”Räätäli”, siellä olevasta antiikinaikaisesta istuvaa hahmoa kuvaavasta veistoksesta, jonka on kansanomaisesti tulkittu esittävän räätäliä. Nykyisin veistoksen katsotaan esittäneen naispuolista hahmoa, todennäköisimmin Rhea (tai Kybele) -jumalatarta. Veistos on peräisin roomalaiselta kaudelta 100-luvulta jaa. Se on pystytetty saaren korkeimmalle kohdalle ja tehty Pentelikon-vuoren marmorista. Sen säilyneen osan korkeus on kaksi metriä ja se on jalustalla, jonka koko on 1,4 × 1,77 metriä ja korkeus 2,35 metriä. Aiemmin veistosta on esitetty myös muun muassa Apollonin tai Herodes Atticuksen vaimon Regillan patsaaksi. Ráftiksen luoteispuolella sijaitsee pienempi Raftopoúlan saari. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Arkeologiset kohteet Attikassa Luokka:Egeanmeren saaret Luokka:Markópoulo Mesogaías
Raftopoúla

Raftopoúla () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Attikan itärannikolla Pórto Ráftin kaupungin edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,011 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Raftopoúla kuuluu Markópoulo Mesogaíaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Raftopoúlan kaakkoispuolella sijaitsee suurempi Ráftiksen saari. == Lähteet == Luokka:Egeanmeren saaret Luokka:Markópoulo Mesogaías
Alexander Cunningham

Alexander Cunningham (23. tammikuuta 1814 Lontoo – 28. marraskuuta 1893 Lontoo) oli brittiläinen upseeri ja arkeologi, joka teki uraauurtavia arkeologisia tutkimuksia Intiassa. ==Elämä ja ura== Cunninghamin isä oli skotlantilainen runoilija Allan Cunningham. Hän liittyi 19-vuotiaana Bengalin insinöörijoukkoihin, ja Lordi Aucklandin tultua Intian kenraalikuvernööriksi vuonna 1836, tämä nimitti Cunninghamin adjutantikseen. Hän osallistui ensimmäiseen ja toiseen sikhisotaan, ja toimi sitten edustustehtävissä Kashmirissa ja Tiibetissä. Vuonna 1856 hänestä tuli Burman yli-insinööri, ja vuonna 1858 hänet nimitettiin Luoteisprovinssien yli-insinööriksi. Hän jäi eläkkeelle kenraalimajurin arvossa 1861 palveltuaan Intiassa yhtäjaksoisesti 28 vuotta, ja siirtyi samana vuonna Lordi Canningin kutsusta Intian arkeologisen viraston ensimmäiseksi johtajaksi. Vuonna 1865 virasto lakkautettiin, mutta Cunningham kutsuttiin takaisin Englannista johtamaan sitä uudestaan vuonna 1870. Uransa alkuvaiheessa hän tapasi brittiläisen tutkijan James Prinsepin, joka herätti hänen kiinnostuksensa Intian historiaan ja kolikoihin. Vuonna 1837 Cunningham teki kaivauksia Varanasin lähellä sijaitsevassa Sarnathissa, ja laati piirustuksia sen patsaista. Vuonna 1850 hän johti kaivauksia Sanchissa. Hän teki myös monia muita arkeologisia tutkimuksia Pohjois-Intian raunioilla. Hän oli kiinnostunut erityisesti numismatiikasta ja keräsi suuren kokoelman intialaisia kolikoita, mutta paluumatkallaan Englantiin hän menetti suurimman osan arvokkaista kokoelmistaan ja paperinsa haaksirikossa Ceylonilla. Cunninghamin teoksiin kuuluvat An essay on the Arian Order of Architecture (1846), The Bhilsa Topes, or Buddhist monuments of Central India (1854), joka oli ensimmäinen todellinen yritys tutkia buddhalaisuuden historiaa arkkitehtonisten raunioiden perusteella, Ladak, physical, statistical, and historical (1854), Archaeological Survey of India (1871), Book of Indian Eras (1883) ja Corpus Inscriptionum Indicarumin ensimmäinen julkaisu (1878). Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1887. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset kenraalit Luokka:Brittiläiset arkeologit Luokka:Indologit Luokka:Vuonna 1814 syntyneet Luokka:Vuonna 1893 kuolleet
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2016

Vuoden 2016 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat 11. Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Helsingissä, Suomessa 27. joulukuuta 2015 – 4. tammikuuta 2016. Maailmanmestaruuden voitti Suomi, joka voitti kaksiosaisessa loppuottelussa Kanadan. Suomi voitti ensimmäisen loppuottelun maalein 8–2 ja toisen loppuottelun maalein 13–0. Pronssille sijoittui Ruotsi, ja seuraavina olivat Yhdysvallat, Tšekki ja Slovakia. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Timo Himberg. Turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Suomen Susanna Tapani. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2015 urheilu Luokka:Vuoden 2016 urheilu Maailmanmestaruuskilpailut 2016 Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Bent Rold Andersen

Bent Rold Andersen (1. kesäkuuta 1929 Kööpenhamina – 7. lokakuuta 2015) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi Tanskan sosiaaliministerinä huhtikuusta syyskuuhun 1982. Hän erosi sosiaalidemokraateista vuonna 2007 ja liittyi Radikaaliin Venstreen, mutta palasi myöhemmin takaisin sosiaalidemokraatteihin, joista erosi jälleen 2012 ja liittyi Yhtenäisyyslistaan. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Bent Rold Andersen * Dansk Biografisk Leksikon Luokka:Tanskan ministerit Luokka:Vuonna 1929 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Gramat

Gramat on kunta Lounais-Ranskassa Lotin departementissa Occitanien alueella. Se sijaitsee Alzoujoen varrella, noin 38 kilometriä Gourdonin kaupungista itään. Kaupunki sijaitsee strategisesti tärkeällä paikalla vanhojen roomalaisten teiden risteyksessä. Sijainti on johtanut myös useisiin valloituksiin ja ryöstöretkiin. 700-luvulla kaupunkiin hyökkäsivät arabit, ja sen jälkeen 800- ja 1000-luvuilla normannit. Satavuotisessa sodassa (1337-1453) kaupunki tuhoutui jälleen. 1300-luvun lopulla asukkaita oli vain 7 henkilöä. 1500-luvulla Ranskan uskonsodissa aikana Gramat oli jälleen ryöstöjen kohteena, vuorotellen katolilaisten ja protestanttien tekemänä. Kaupungin keskustassa oleva Pyhän Pietarin kirkko on valmistunut vuonna 1925. Vanha kirkko, jota ei enää ole olemassa, sijaitsi keskustan ulkopuolella. Vanhaan Pyhän Pietarin kirkkoon tehtiin vuonna 1853 urut, jotka kuuluvat historiallisten monumenttien luetteloon. Urut siirrettiin uuteen kirkkoon sen valmistuttua. Tiedosto:Église de Gramat (Lot) - 01.jpg|Pyhän Pietarin kirkko Tiedosto:Tour horloge gramat.jpg|Kellotorni ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Lotin kunnat
Karlskoga Tidning-Kuriren

Karlskoga Tidning-Kuriren (lyh. KT-Kuriren) on ruotsalainen sanomalehti, jonka kotikunta on Karlskoga. Se perustettiin vuonna 2020, kun Karlskoga Tidning ja Karlskoga-Kuriren yhdistyivät. Lehtien toimitukset olivat jo lähes kymmenen vuotta toimineet saman katon alla ja niiden uutissisältö oli ollut lähes identtinen, vain lehtien poliittiset linjat olivat erilaiset. KT-Kuriren ilmestyy kuudesti viikossa ja se kuuluu NWT-konserniin. ==Karlskoga Tidning== Karlskoga Tidning perustettiin joulukuussa 1883 Norassa, sillä tuolloin lehtiä sai julkaista vain kaupungeissa. Vuonna 1923 lehti muutti Karlskogaan. Vuonna 1935 siitä tuli kuusipäiväinen, kun se aiemmin oli ilmestynyt kolmesti viikossa. Vuodesta 1944 lehti kuului NWT-konserniin. ==Karlskoga-Kuriren== Karlskoga-Kuriren perustettiin 1941 ja se oli poliittiselta linjaltaan sosiaalidemokraattinen. NWT-konserni osti sen vuonna 2011. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Lehden verkkosivut Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet Luokka:Karlskogan kunta
Karlskoga Tidning

Karlskoga Tidning oli vuonna 1883 perustettu ruotsalainen sanomalehti. Se ilmestyi alun perin Norassa, koska lehtiä sai julkaista vain kaupungeissa ja kauppaloissa, mutta vuonna 1923 se siirtyi Karlskogaan. Kolmipäiväinen lehti muuttui 1935 kuusipäiväiseksi. Vuonna 2010 sen painos oli 7 300\. Lehden omistaja Stina Lysholm myi lehtensä vuonna NWT-Koncernin omistajalle, Anderin perheelle.Karlskoga Tidning Om NWT. Nwt.se. Karlskoga Tidning yhdistettiin toiseen paikalliseen lehteen Karlskoga-Kurireniin vuonna 2020, ja nimeksi tuli Karlskoga Tidning Kuriren. Jo lähes kymmenen vuotta ne olivat ehtineet toimia saman katon alla, ja uutissisältökin oli ollut lähes sama, mutta poliittisilta mielipiteiltään ne olivat erilaisia: Karlskoga Tidning oli oikeistolainen. == Lähteet == Luokka:Ruotsalaiset sanomalehdet
Ringeten maailmanmestaruuskilpailut 2017

Vuoden 2017 ringeten maailmanmestaruuskilpailut olivat 12. Kansainvälisen ringetteliiton (IRF) järjestämät ringeten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Mississaugassa, Ontariossa, Kanadassa 27. marraskuuta – 3. joulukuuta 2017. Maailmanmestaruudesta pelasivat Sam Jacks Poolissa Suomi ja Kanada. Suomi vei mestaruuden voittamalla ensimmäisen ottelun maalein 7–4 ja toisen maalein 11–5. Mestarijoukkueen päävalmentaja oli Timo Himberg. Muut joukkueet pelasivat President's Poolissa ja niistä paras oli Ruotsi ennen Yhdysvaltoja ja Tšekkiä. == Lähteet == Luokka:Ringeten maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Vuoden 2017 urheilu Luokka:Ontarion urheilu Luokka:Mississauga
Molodohvardijsk

Molodohvardijsk () on kaupunki itäisen Ukrainan Luhanskin alueen itäosissa Luhanskin piirissä, linnuntietä 40 kilometriä Luhanskista kaakkoon ja noin 10 kilometriä Sorokynestä (joka tunnettiin vuoteen 2016 asti nimellä Krasnodon) luoteeseen. Kaupungin eteläpuolitse kulkee Sorokynestä Luhanskiin johtava eurooppatie (valtatie M04). Venäjän raja sijaitsee linnuntietä 15 kilometriä kaupungista itään. Vuoden 2021 alun väestöarvion mukaan kaupungissa asui 22 514 henkeä. Vuonna 2001 kaupungin asukasluku oli 25 528, joista etnisesti ukrainalaisia oli 10,88 prosenttia ja venäläisiä 88,6 prosenttia. Kaupungin aseman paikkakunta sai vuonna 1961. Vuodesta 2014 kaupunkia ovat miehittäneet niin sanotun Luhanskin kansantasavallan joukot (Venäjän nukkevaltio). == Lähteet == ==Aiheesta muualla== Luokka:Luhanskin piiri Luokka:Luhanskin alueen kaupungit
Simion Bughici

Simion Bughici, alun perin Simon David, (s. 14. joulukuuta 1914 Iași, Romania – 1. helmikuuta 1997) oli romanialainen kommunistijohtaja, joka toimi diplomaattina ja 1950-luvun alussa maansa ulkoministerinä. Bughici oli taustaltaan juutalainen. Hänen alkuperäinen nimensä on Simon David. Hän kasvoi Romaniaan kuuluneessa Bessarabiassa sijaitsevassa Iașin kaupungissa. Hän kävi lukiota kolme vuotta ja työskenteli tekstiiliteollisuudessa. Jo 15-vuotiaana hän liittyi sosialistiseen kommunistiseen nuorisojärjestöön. Vuonna 1932 hän liittyi laittomaan Romanian kommunistiseen puolueeseen. Toimintansa vuoksi hänet vangittiin. Vapautumisensa jälkeen hän työskenteli kutomatehtaalla. Hän jatkoi edelleen toimintaan kommunistisessa puolueessa, mutta hänet vangittiin uudelleen vuonna 1936 ja vapautettiin vuonna 1940.Editura enciclopedică: Membrii C.C. al P.C.R. 1945-1989 dicționar, s. 116 Toisen maailmansodan aikana hänet vangittiin uudelleen, mutta hän onnistui pakenemaan maaliskuussa 1944. Syksyn 1944 jälkeen kommunisteista tuli virallinen puolue Romaniassa. Bughicista tuli vuonna 1945 Moldovan alueen puoluekomitean sihteeri. Vuonna 1948 hänestä tuli kommunistipuolueen keskuskomitean ehdokasjäsen. Seuraavan vuonna hän siirtyi maansa ulkoministeriön palvelukseen ja hänet nimitettiin Romanian suurlähettilääksi Moskovaan. Hänet akkreditoitiin Moskovan lisäksi myös Romanian Helsingin-lähettilääksi. Hänestä tuli kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen vuonna 1950, ja hän oli jäsenenä vuoden 1974 lopulle asti. Ulkoministeri Anna Pauker syrjäytettiin kesällä 1951, jonka jälkeen Bughici nousi maansa uudeksi ulkoministeriksi Gheorghe Gheorghiu-Dejn johtamassa hallituksessa. Hän toimi lisäksi varapääministerinä lokakuusta 1953 maaliskuuhun 1957 Vasile Stoican toimiessa pääministerinä. Ministerikautensa jälkeen hän työskenteli toukokuusta 1957 vuoteen 1961 kommunistipuolueen keskuskomitean talousosaston apulaisjohtajana ja sen jälkeen vuodesta 1961 kesäkuuhun 1965 keskuskomitean kulutustavaraosaston päällikkönä. Hän toimi vielä kolmen kuukauden ajan maaliskuusta 1969 toukokuuhun 1969 elintarviketeollisuuden ministerinä, minkä jälkeen hän toimi puolueessa eri tehtävissä marraskuuhun 1979 asti. ==Lähteet== * === Viitteet === Luokka:Romanian ulkoministerit Luokka:Romanialaiset diplomaatit Luokka:Romanialaiset kommunistit Luokka:Vuonna 1914 syntyneet Luokka:Vuonna 1997 kuolleet