EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Kahlittu rakkaus

Kahlittu rakkaus () on vuonna 1934 julkaistu Clarence Brownin ohjaama draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable. Kahlittu rakkaus perustuu Edgar Selwynin tarinaan, jonka pohjalta John Lee Mahin laati käsikirjoituksen. Kahlittu rakkaus on viides kahdeksasta Crawfordin ja Gablen yhteistyöelokuvasta. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Kahlitun rakkauden kuvaukset alkoivat huhtikuussa vuonna 1934 ja päättyivät 12. heinäkuuta 1934. Elokuva kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä ja New Yorkissa. Joan Crawford tapasi biologisen isänsä vain kerran Kahlitun rakkauden kuvauksissa, kun Crawfordin isä Thomas LeSueur (1868–1938) tuli käymään elokuvan kuvauspaikalla. Kahlittu rakkaus sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 31. elokuuta vuonna 1934. Suomessa elokuva sai ensi-illan 31. maaliskuuta vuonna 1935. Kahlittu rakkaus oli taloudellinen menestys; elokuva tuotti 1 988 000 dollaria. Elokuva tuotti pelkästään Yhdysvalloissa 1 330 000 dollaria. Elokuvan DVD-julkaisu julkaistiin 23. maaliskuuta vuonna 2009. Lux Radio Theater lähetti 60-minuuttisen elokuvan radiosovituksen 27. heinäkuuta vuonna 1936, missä Joan Crawford uusi elokuvaroolinsa. ==Juoni== Diane Lovering (Joan Crawford) on merkittävän manhattanilaisen liikemiehen Richard Field (Otto Kruger) rakastajatar. Vaikka Diane ei oikeastaan rakasta häntä, Diane tuntee velvollisuudekseen mennä naimisiin Richardin kanssa, koska tämä eroaa Louise- vaimostaan (Marjorie Gateson) Dianen takia. Fieldien avioeron täytäntöönpanoon mennessä Diane ihastuu varakkaaseen eteläamerikkalaiseen karjatilan omistajaan Mike Bradleyyn (Clark Gable). Mutta Diane muistaa uskollisuutensa Fieldiä kohtaan ja katkaisee äkillisesti suhteensa Mikeen, joka tekee kaikkensa piilottaakseen tuskansa. Näyttää siltä, että molemmat Diane ja Mike jatkossa kärsii sydänsuruista sisimmissään, kunnes ymmärtäväinen ja erittäin antelias Field ottaa ohjat käsiinsä... ==Näyttelijät== ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * * Luokka:Vuoden 1934 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset romanttiset draamaelokuvat Luokka:Clarence Brownin ohjaamat elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset mustavalkoelokuvat Luokka:Metro-Goldwyn-Mayerin elokuvat
Titanis

Titanis on sukupuuttoon kuollut hirmulintuihin kuuluva lintujen suku, jonka ainoa tunnettu laji on Titanis walleri. Sen jäänteitä on löydetty Yhdysvaltojen Floridasta ja Texasista, ja ne on ajoitettu plioseenille.Angst & Buffetaut 2017, s. 135 Titanis on ainoa tunnettu hirmulintujen jäsen, joka eli Pohjois-Amerikassa, ja useimmat muut niistä elivät Etelä-Amerikassa.Angst & Buffetaut 2017, s. 134 Niukasta ja vajaasta fossiiliaineistosta huolimatta Titanis on suosittu viihdekirjallisuudessa. == Kuvaus == Titanis oli valtava lentokyvytön lintu. Muiden hirmulintujen tapaan sillä oli luultavasti kapea ruumiinrakenne, pitkät juoksemiseen soveltuvat jalat sekä mitättömät siivet ilman kynsiä. Titanis oli yksi suurimmista hirmulinnuista; sen korkeus oli arviolta 1,4–1,9 metriä ja paino noin 150 kilogrammaa. Se painoi siis suunnilleen yhtä paljon kuin nykyinen strutsi, mutta se oli sitä raskasrakenteisempi. Titaniksen kallo oli arviolta noin 36–56 senttimetriä pitkä, ja sen nokka oli suurikokoinen. == Levinneisyys ja ajoitus == Perinteisesti Titaniksen on uskottu saapuneen Pohjois-Amerikkaan Panamankankaan kautta suuressa Amerikan eläimistövaihdossa. Tämä perustuu kuitenkin virheelliseen ajoitukseen. Titaniksen fossiilijäänteet ajoitettiin alun perin myöhäiselle pleistoseenille, mutta uudempien analyysien perusteella kaikki jäänteet ovat peräisin plioseenilta. Lintu saapui siis Pohjois- Amerikkaan ennen Panamankankaan muodostumista, luultavasti liikkuen saarelta toiselle joko Keski-Amerikan tai Karibian kautta.Angst & Buffetaut 2017, s. 160 Nykyisen ajoituksen perusteella Titanis kuoli sukupuuttoon ennen pleistoseenin alkua, kun sen aiemmin luultiin selvinneen myöhäispleistoseenille. Se ei siis elänyt Pohjois-Amerikassa samaan aikaan ihmisten kanssa. Sukupuuton aiheutti mahdollisesti kilpailu suurten nisäkäspetojen, kuten koira- ja kissaeläinten sekä karhujen, kanssa. == Elintavat == Titanis oli luultavasti sen läheisimpien elävien sukulaisten, käärmekurkien, tapaan opportunistinen saalistaja, joka saalisti milloin mitäkin eläimiä, jotka se pystyi saamaan kiinni. Mahdollisesti se suosi saaliita, jotka se pystyi nielemään kokonaan, kuten käärmekurjet nykyään. Titanis ei pystynyt käyttämään lyhyitä siipiään saalistuksessa.Angst & Buffetaut 2017, s. 155 Titaniksen elinympäristöä olivat luultavasti suhteellisen avoimet ruohomaat, jokseenkin samoin kuin käärmekurjilla. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Titanis Luokka:Esihistorialliset linnut Luokka:Käärmekurkilinnut
Suuri egyptiläinen museo

Suuri egyptiläinen museo on Gizaan, Egyptiin rakenteilla oleva muinaisen Egyptin muinaismuistoja esittelevä museo. Museosta tulee valmistuttuaan maailman suurin egyptologinen museo. Museoon sijoitetaan yli 100 000 muinaisegyptiläistä esinettä, joista osa ei ole koskaan aiemmin ollut näytteillä. Uusi museo päätettiin rakentaa, koska Kairon egyptiläinen museo oli käynyt liian ahtaaksi, eikä näytteillä voitu pitää kuin osaa sen esineistä. Museon kansainvälinen suunnittelukilpailu järjestettiin vuonna 2002, ja sen voitti irlantilainen Heneghan Peng -arkkitehtiyritys. Rakennusprojekti käynnistyi vuonna 2005. Museon rakennustyöt alkoivat maaliskuussa 2012 ja sen odotettiin alun perin valmistuvan elokuussa 2015. Uudemman aikataulun mukaan museo oli tarkoitus avata osittain toukokuussa 2018 ja kokonaan vuonna 2020.Egypt today. 614 artifacts transferred from Egyptian Museum to GEM viitattu 2.12.2018 Marraskuussa 2018 uusi museo oli 70-prosenttisesti valmis. Museoon siirrettiin marraskuun 2018 alussa muun muassa Tutankhamonin kuolinnaamio ja hautaan kuuluvaa esineistöä 11 esineen verran ja kokonaisuudessaan 614 eri esinettä. Kokonaan museon on nyt tarkoitus avautua vuonna 2022.Egypt today: 240 artifacts transferred from Tahrir Museum to GEM viitattu 2.12.2018 Museorakennuksen lattiapinta-alaksi tulee 133 tuhatta neliömetriä ja koko tontin pinta-ala on 470 tuhatta neliömetriä. Museon rakentamiskuluiksi on arvioitu 500 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Yli puolet kuluista rahoitetaan japanilaisilla lainoilla. Museo sijaitsee kahden kilometrin päässä Gizan pyramideista. Sen edustalle sijoitetaan valtava Ramses II:n patsas, ja sen julkisivuna on 600-metrinen läpikuultava muuri. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * Luokka:Arkeologiset museot Luokka:Egyptin museot Luokka:Egyptologia Luokka:Kairon rakennukset ja rakennelmat
Metex

Metex oli vuonna 1948 perustettu osuuskunta, jonka tehtävänä oli huolehtia Suomen metalliteollisuusalan viennistä keskitetysti. Sen päätoimipaikka oli Helsingissä, ja sen perustajina olivat merkittävät suomalaiset metalliteollisuusyritykset. Muita vastaavia vientiorganisaatioita olivat metsäteollisuuden Finnpap, Finnboard, Finncell ja Converta. Metexiin kuului vuonna 1962 yhteensä 46 jäsentä, joilla oli runsaat sata tehdasta. Sillä oli tytäryhtiöt Finmetex Ltda, joka perustettiin Brasiliaan São Pauloon, Finnmaskiner ab, joka perustettiin Tukholmaan 1959 ja Finnmetex Spa, joka perustettiin Milanoon 1961. Ensimmäinen toimitusjohtaja oli professori Jorma Serlachius. Toimitusjohtaja vuodesta 1956 oli diplomi-insinööri Kauko Uusitalo,Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. joka oli tullut osuuskunnan palvelukseen 1949. Metex siirtyi 26. huhtikuuta 1984 Kaukomarkkinat Oy:n hallintaan. Uusitalo jäi tuolloin 1984 eläkkeelle, ja hänen seuraajakseen tuli Juha Waris.. ==Lähteet== Luokka:Suomen teollisuushistoria
Juan Antonio Villacañas

Juan Antonio Villacañas (1922 Toledo, Espanja – 21. elokuuta 2001 Toledo, Espanja) oli espanjalainen kirjailija ja runoilija. Luokka:Espanjalaiset kirjailijat Luokka:Espanjalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1922 syntyneet Luokka:Vuonna 2001 kuolleet
Bariumsulfidi

Bariumsulfidi (BaS) on barium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Sitä käytetään muun muassa muiden bariumyhdisteiden valmistamiseen. ==Ominaisuudet== Bariumsulfidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä jauhetta, jonka epäpuhtaudet usein värjäävät harmahtavaksi. Kosteassa ilmassa se hapettuu bariumin sulfiitiksi, tiosulfaatiksi, sulfaatiksi tai polysulfideiksi ja hiilidioksidin kanssa reagoidessaan se muodostaa bariumkarbonaattia. Kidevedettömän bariumsulfidin lisäksi tunnetaan kidevedellinen heksahydraatti (BaS·6H2O). Yhdiste liukenee veteen, jolloin muodostuu bariumvetysulfidia ja bariumhydroksidia, jonka vuoksi bariumsulfidin vesiliuokset ovat emäksisiä. Vesiliuoksissa muodostuu helposti polysulfideja, jotka värjäävät liuokset keltaisiksi.Patrick M. Dibello , James L. Manganaro, Elizabeth R. Aguinaldo, Tariq Mahmood & Charles B. Lindahl : Barium Compounds, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2003 Teoksen verkkoversio Viitattu 22.03.2013Robert Kresse, Ulrich Baudis, Paul Jäger, H. Hermann Riechers, Heinz Wagner, Jochen Winkler & Hans Uwe Wolf: Barium and Barium Compounds, Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry, John Wiley & Sons, New York, 2007. Viitattu 22.03.2013 :2 BaS + 2 H2O → Ba(HS)2 \+ Ba(OH)2 ==Valmistus ja käyttö== Bariumsulfidia valmistetaan bariumsulfaatista pelkistämällä hiilen avulla. Tämä reaktio suoritetaan noin 700 °C:n lämpötilassa. Muodostuva tuote pestään vedellä, jolloin bariumsulfidi liukenee ja siten erottuu liukenemattomista epäpuhtauksista kuten bariumkarbonaatista. :BaSO4 \+ 2 C → BaS + 2 CO2 Toinen tapa valmistaa yhdistettä on bariumin ja rikin kuumentaminen inertissä ilmakehässä. :Ba + S → BaS Bariumsulfidia käytetään muiden bariumyhdisteiden, kuten bariumkarbonaatin valmistamiseen. Bariumsulfidin ja sinkkisulfaatin välisessä reaktiossa muodostuu sinkkisulfidin ja bariumsulfidin seosta litoponia, jota käytetään valkoisena väriaineena. Bariumsulfidia käytetään myös sähköluminoivina loistaaineena Eu2+-ionin toimiessa aktivaattorina. Europiumoksidilla ja litiumfluoridilla seostettua bariumsulfidia voidaan käyttää infrapunavaloon reagoivana loisteaineena. Bariumsulfidia voidaan käyttää myös kumien vulkanoinnissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Bariumsulfidin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014. Luokka:Bariumyhdisteet Luokka:Sulfidit
Metsäpalo (vakuutusyhtiö)

Metsäpalo eli Metsänomistajain Keskinäinen Vakuutusyhtiö Metsäpalo, vuoteen 1933 Suomen Metsänomistajain Keskinäinen Metsäpaloapuyhdistys, oli Helsingissä 1916 perustettu vakuutusyhtiö, joka harjoitti metsävakuutusta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1588 Yhtiön toiminta päättyi 1980.Lakanneet yritykset ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Mikko Ilvessalo, Yrjö Ilvessalo, Keskinäinen vakuutusyhtiö Metsäpalo 1916-1966, 1966 (31 sivua) Luokka:Suomalaiset vahinkovakuutusyhtiöt Luokka:Entiset suomalaiset vakuutusyhtiöt
Paksu juttu

Paksu juttu on suomalainen Esko Töyrin ohjaama Fennada-Filmi Juniorin tuottama vuonna 1961 valmistunut lyhytelokuva. Elokuva on valistusfilmi lihavuutta vastaan, joka Suomessa varsinkin sotien jälkeen alkoi yleistymään. 1960-luvun alussa lihavuus nähtiin jo kasvavana ongelmana Suomessa. Elokuvassa sivutaan vuonna 1950 perustetun Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:n toimintaa. ==Juoni== Tukeva perheenisä (Juhani Kumpulainen) saa postitse vaimonsa (Riitta Degerholm) hänelle salaa lähettämän kirjan Kuta pitempi vyö, sitä lyhyempi elämä. Kirja innoittaa perheenisän Lihavuudenvastustamisyhdistys ry:n asiantuntijoiden pakeille ja harkitsemaan laihduttamista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Ylen Elävä arkisto: Paksu juttu Luokka:Suomalaiset lyhytelokuvat Luokka:Vuoden 1961 suomalaiset elokuvat Luokka:Ylipaino
Brahehus

thumb|right|250px|Auringonlasku Brahehusilla. Brahehus on entisen Brahehusin linnan raunio, joka sijaitsee Jönköpingin kunnan alueella Grännassa Ruotsissa. Rauniolta on näkymät Vätternille ja Visingsön saarelle. 1640-luvulla Pietari Brahelle rakennettu linna sijaitsee Eurooppatie 4:n moottoritien läheisyydessä. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Jönköpingin kunta Luokka:Jönköpingin läänin linnat
Olavi Meurman

Mauri Olavi Meurman (19. heinäkuuta 1893 Ilmajoki – 1. marraskuuta 1969 Piikkiö) oli suomalainen kasvinjalostuksen kehittäjä ja professori. Meurman oli Lounais-Suomen kasvinviljely- ja puutarhakoeaseman johtaja 1927–1935, Maatalouskoelaitoksen puutarhaosaston (vuodesta 1957 Puutarhantutkimuslaitos) johtaja ja professori 1935–1959. Hän julkaisi tutkimuksia soluopin eli sytologian ja koetoiminnan alalta.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1600 Meurmanin vanhemmat olivat piirilääkäri Otto Meurman (1859–1929) ja Aina Ignatius (1864–1944). Asemakaavaopin professori Otto-Iivari Meurman ja lääketieteen professori Yrjö Meurman olivat Olavi Meurmanin veljiä. Patologian professori Lauri Meurman on hänen poikansa. ==Julkaisuja== *Suomen hedelmäpuut ja viljellyt marjat 1–2; 1943, 1947 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset kasvitieteilijät Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Vuonna 1893 syntyneet Luokka:Vuonna 1969 kuolleet
Virtual Villagers

Virtual Villagers on sarja simulaatiopelejä, joissa pelaajan tavoitteena on rakentaa Isola-nimiselle saarelle kylä, ratkaista ongelmia ja auttaa kyläläisiä selviytymään. Sarjaan kuuluu viisi peliä, jotka on luonut Last Day Of Work. Sarjan ensimmäinen peli julkaistiin tietokoneelle pelattaviksi heinäkuussa 2006 ja viimeinen joulukuussa 2010. Vuonna 2009 sarjan toinen ja kolmas osa julkaistiin myös iPhonelle ja iPod touchille pelattaviksi. Vuonna 2010 sarjan toinen osa julkaistiin iPadille. == Virtual Villagers: A New Home == Virtual Villagers: A New Home on sarjan ensimmäinen peli, joka julkaistiin Windowsille ja Macille 18. heinäkuuta 2006. Pelin aluksi joukko ihmisiä löytää Isola-nimisen saaren, jolle he päättävät jäädä asumaan. == Virtual Villagers 2: The Lost Children == Sarjan toinen peli julkaistiin Windowsille ja Macille 14. helmikuuta 2007. Pelin aluksi mies ja nainen menevät luolaan, jota ei ole koskaan ennen tutkittu. Yhtäkkiä he putoavat vesiputoukseen ja päättyvät Isola-saaren toiselle puolelle. He näkevät nälkäisiä ja likaisia lapsia ja päättävät auttaa lapsia selviytymään. == Virtual Villagers 3: The Secret City == Sarjan kolmas peli julkaistiin 14. toukokuuta 2008. Kyläläiset lähtevät merelle tutkimaan Isola-saaren toista puolta. He joutuvat myrskyyn, jonka aikana laine heittää heidät saaren toiselle puolelle. He huomaavat, että paikka oli kerran asustettu ja päättävät jäädä sinne. == Virtual Villagers 4: The Tree Of Life == Neljäs peli jukaistiin 22. helmikuuta 2010. Kyläläiset lähtevät tutkimaan Isola-saarta, mutta samalla he eksyvät. He löytävät Elämän Puun, joka on melkein kuollut. Kyläläiset päättävät auttaa Elämän Puuta ja jäävät asumaan sen läheisyyteen. == Virtual Villagers 5: New Believers == Viides peli julkaistiin 29. joulukuuta 2010. Pelin aluksi eräs tyttö menee metsään ja löytää oudon maskin. Hän kertoo maskista muille ja kaikki alkavat ihmetellä sitä. Sen jälkeen oudot kyläläiset tulevat ja nappaavat toiset, hyvät kyläläiset. Ihmiset huomaavat, että oudoilla ihmisillä on eri värisiä maskeja päällä. He saavat tietää, että oudot kyläläiset eivät usko heihin. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Pelin sivusto Luokka:Vuoden 2006 videopelit
Musta kivi (kirja)

Musta kivi on vuonna 1995 ilmestynyt Markku Sadelehdon toimittama kauhunovellien antologia, joka sisältää kaksitoista H. P. Lovecraftin Cthulhu- tarustoon perustuvaa tarinaa. == Sisältö == * Fred Chappell: ”Outoja tarinoita” (Weird Tales, 1984) * Robert E. Howard: ”Musta kivi” (The Black Stone, 1931) * Clark Ashton Smith: ”Ubbo-Sathla” (Ubbo-Sathla, 1933) * Henry Kuttner: ”Kralitzin salaisuus” (The Secret of Kralitz, 1936) * Robert Bloch: ”Autiosta talosta löytynyt muistikirja” (Notebook Found in a Deserted House, 1951) * A. A. Attanasio: ”Tähtilammet” (The Star Pools, 1980) * T. E. D. Klein: ”Musta torvensoittaja” (Black Man with a Horn, 1980) * Ramsey Campbell: ”Rannan ääni” (The Voice of the Beach, 1982) * Michael Shea: ”Läskinaama” (Fat Face, 1987) * Thomas Ligotti: ”Harlekiinin viimeinen juhla” (The Last Feast of Harlequin, 1990) == Vastaanotto == Portti-lehden arvostelijan Juho-Antti Tuhkasen mukaan Musta kivi on onnistunut kokoelma. Tarinoiden asteikko ulottuu hillityistä pastisseista omaperäisiin tulkintoihin.Tuhkanen, Juho-Antti: Musta kivi. Portti 1/1995. == Lähteet == Luokka:Cthulhu-antologiat ja -novellikokoelmat Luokka:Markku Sadelehdon toimittamat kirjat Luokka:Suomalaiset kauhunovellikokoelmat Luokka:Vuoden 1995 kirjat
Julija Ležneva

Julija Ležneva (; s. 5. joulukuuta 1989 Južno-Sahalinsk, Sahalin) on venäläinen sopraano. Hänen uransa lähti nousukiitoon Classical BRIT Awards -tilaisuudessa Kiri Te Kanawan kutsusta tehdystä esiintymisestä vuonna 2010. Hänen vuonna 2013 julkaistu ensimmäinen soololevytyksensä Deccalle sisältää Vivaldin, Händelin, Porporan ja Mozartin motetteja.Decca Classics: Julia Lezhneva Hän lauloi myös Deccan levytyksellä Händelin oopperasta Alessandro (2012) ja julkaisi Naïvelle albumin Julia Lezhneva Sings Rossini (2011).AllMusic: Julia Lezhneva Ležnevan opettajiin ovat kuuluneet Dennis O'Neill, Elena Obraztsova ja Alberto Zedda.Naïve: Julia Lezhneva Ležneva voitti Kansainvälisen Mirjam Helin -laulukilpailun naisten sarjan 2009. Hän on nuorimpana kyseisen kilpailun voittanut laulaja. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Mirjam Helin voittaja 2009: Hyvä tukijoukko on tarpeen Yle, videohaastattelu, 2014. Luokka:Venäläiset oopperalaulajat Luokka:Sopraanot Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Helsinki-ajo

Helsinki-ajo on Vermossa vuosittain järjestettävä lämminveristen ravihevosten suurkilpailu. Se aloitettiin 1972 Käpylän raviradalla, josta kilpailu siirtyi vastavalmistuneelle Vermon raviradalle vuonna 1978. Helsinki-ajo oli alun perin myös osa Helsingin juhlaviikkojen ohjelmaa. Helsinki-ajo kilpailtiin pitkään tasoitusajona 2 100 metrin matkalla. Nykyiseen muotoon siirryttiin vuonna 1997. Kilpailun ensimmäinen palkinto on vuodesta 2005 lähtien ollut 10 000 euroa. == Voittajat 1972–2019 == Vuosi Voittaja Ohjastaja Voittoaika 1972 Granula Matti Liljendahl 23,3 1973 Titan Jan-Erik Nygård 31,6 1974 Basnja Juhani Sundström 27,7 1975 Per Bodal Reino Kauhanen 28,5 1976 Lord Pilatus Jussi Tuominiemi 24,6 1977 Teodor Erik Skutnabb 26,0 1978 Oki Way Olle Lindqvist 18,6 1979 Lita Bunter Hannu Nyman 18,5 1980 Scout Whitney Ari Hartikainen 18,9 1981 Michael Marchand Veijo Heiskanen 23,0 1982 Alto Pekka Korpi 18,9 1983 Leander Blue Chip Pekka Korpi 19,6 1984 Parchment Veijo Heiskanen 18,3 1985 Fozzie Bear Ilkka Korpi 21,9 1986 Racy Tuomas Korvenoja 18,4 1987 Hayden Hanover Veijo Heiskanen 17,1 1988 Hayden Hanover Eero Hakkarainen 16,8 1989 Hickory Guvijo Risto Rautanen 20,1 1990 Newstime Star Heikki Korpi 17,6 1991 Usher Ari Moilanen 18,2 1992 Jit Milou Risto Airaksinen 17,5 1993 Dusty Bro Ari Hartikainen 17,4 1994 ei järjestetty 1995 BWT Princess Ilkka Korpi 17,1 1996 Indamo Ari Hartikainen 18,1 1997 Isla J Brave Aki Antti- Roiko 13,6 1998 Racing Freedom Jorma Kontio 14,0 1999 Mombasa Ilkka Korpi 14,0 2000 Incognito Kemp Markku Nieminen 14,8 2001 Guenoso Aki Antti-Roiko 13,3 2002 Jose Kemp Esa Holopainen 14,1 2003 Speedy Play Ari Hartikainen 13,3 2004 Classico Merett Pekka Korpi 13,3 2005 Classico Merett Pekka Korpi 14,1 2006 Classico Merett Pekka Korpi 14,3 2007 Isn't It Pacha Ari Moilanen 13,5 2008 Don Giovanni Markku Nieminen 12,3 2009 Shorthanded Goal Mauri Jaara 12,6 2010 EL Mikko Jarmo Immonen 11,6 2011 Aslak Jarmo Saarela 17,8 2012 Lisa's Big Boy Ari Moilanen 13,3 2013 Brad De Veluwe Mika Forss 12,7 2014 Beatasine Risto Airaksinen 13,7 2015 Bret Boko Ari Moilanen 11,8 2016 Onirique Tommi Kylliäinen 12,0 2017 Seabiscuit Jukka Torvinen 12,5 2018 Workout Wonder Tommi Kylliäinen 11,8 2019 Top Of The World Hannu Torvinen 11,2 2020 Next Direction Iikka Nurmonen 11,3 2021 Next Direction Iikka Nurmonen 10,7 == Lähteet == *Vermon raviradan kotisivut *Sukuposti Luokka:Suomen ravikilpailut Luokka:Helsingin urheilutapahtumat
Kiia Laine

Kiia Laine (s. 19. toukokuuta 1985) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2013 Naisten Liigassa pelaavaa FC Honkaa. Hän on vuonna 2007 perustetun Naisten Liigan kaikkien aikojen seitsemänneksi paras maalintekijä. Pelaamassaan 130 ottelussa Laine on tehnyt yhteensä 49 maalia. Eniten otteluita pelanneiden tilastossa hän on kauden 2012 jälkeen kuudentena. A-maajoukkueessa Laine on toistaiseksi esiintynyt kerran. == Lähteet == *Suomen Palloliiton pelaajaesittely *Naisten Liigan tilastoja Luokka:Suomalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1985 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Damian Grichting

Damian Grichting (s. 8. huhtikuuta 1973 Leukerbad) on sveitsiläinen entinen curlingpelaaja. Hän kilpaili vuoden 2002 talviolympialaisissa Salt Lake Cityssä ja sai siellä lajissa pronssia Andi Schwallerin, Christof Schwallerin, Markus Egglerin ja Marco Ramsteinin kanssa.Damian Grichting Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Lisäksi Grichting muun muassa kuului curlingin Euroopan-mestaruuden voittaneeseen joukkueeseen vuonna 2006.Swissinfo.ch: Swiss crowned best curlers in Europe == Lähteet == Luokka:Sveitsiläiset curlingpelaajat Luokka:Sveitsiläiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1973 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Berta Hrubá

Berta Hrubá (8. huhtikuuta 1946 Praha – 24. heinäkuuta 1998 Praha, Tšekki) oli Tšekkoslovakiaa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hrubá pelasi Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa.Olympics at Sports- Reference.comWallechinsky 1992, 335 == Lähteet == * * Berta Hrubá Bio, Stats, and Results Olympics at Sports-Reference.com === Viitteet === Luokka:Tšekkoslovakialaiset maahockeypelaajat Luokka:Tšekkoslovakialaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1946 syntyneet Luokka:Vuonna 1998 kuolleet
Ralph Kubail

Ralph Kubail (30. huhtikuuta 1952 Berliini – 15. elokuuta 1981) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa ja oli siellä Länsi-Saksan joukkueen jäsenenä mukana saamassa pronssia perämiehellisessä nelikossa.Ralph Kubail Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Saksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Vuonna 1981 kuolleet
Siegfried Brietzke

Siegfried Brietzke (s. 12. kesäkuuta 1952 Rostock) on saksalainen entinen soutaja ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Wolfgang Magerin kanssa perämiehettömässä kaksikossa vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Perämiehettömässä nelikossa hän oli mukana voittamassa kultaa kesäolympialaisissa 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa.Siegfried Brietzke Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com Brietzke voitti myös soudun maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelikossa vuosina 1977 ja 1979. Lisäksi hän saavutti maailmanmestaruuden perämiehettömässä kaksikossa vuonna 1975. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1952 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
K-System

K-System (oik. Kimmo Kauppinen s. 1978) on suomalainen DJ-tuottaja. K-System on ollut aktiivisena vuodesta 1999. Kimmo Kauppinen aloitti musiikin tekemisen ja DJ-harrastuksen 13-vuotiaana. Muun muassa Guardian Angel-, SupaDupaSound- ja Samba 69 -hiteistään tuttu Kimmo "K-System" Kauppinen on tehnyt suomalaista musiikkihistoriaa : hän on ensimmäinen kotimainen artisti, joka on noussut Suomen arvostetuimman tanssilistan, Finnish Dance Chartin TOP-10-listalle kolmella eri vuosikymmenellä. Vuonna 1999 uransa käynnistänyt K-System nousi heti ensimmäisellä Come To Me -singlejulkaisullaan Finnish Dance Chartin sijalle kahdeksan vuonna 1999. Ensimmäisen ykkössijan listalla K-System nappasi joulukuussa 2000 singlellään Set You Free. Vuonna 2004 K-System otti toisen kiinnityksensä listan ykkössijaan Sleep Is The Enemy -albumiltaan poimitulla singlellä L.O.V.E. Albumilta nousivat esiin myös singlet Guardian Angel, Sound Of Arena, sekä Dream My Dream, jotka kaikki menestyivät listalla. Helmikuussa 2008 K-System lähes dominoi Finnish Dance Chartia, kun kärkikymmeniköstä löytyivät hänen oma Samba 69 -kappaleensa, sekä DJ Alex Kunnarille tuotettu Lifter. Samana vuonna suomalaiset DJ:t äänestivät hänet vuoden parhaaksi musiikkituottajaksi. Joulukuussa 2013 K-Systemin tuorein single, Flaming Sambuca, nousi toisella listaviikollaan Finnish Dance Chartin sijalle 10 ja teki Kauppisesta kaikkien aikojen ensimmäisen suomalaisen artistin, jonka kappale on noussut suomalaisten klubien sekä yökerhojen tanssituimpien kappaleiden listan kärkikymmenikköön kolmella eri vuosikymmenellä. ==Aiheesta muualla== *K-Systemin viralliset kotisivut *YleX: K-System teki kotimaista tanssimusiikkihistoriaa Luokka:Suomalaiset elektronisen musiikin artistit Luokka:Suomalaiset musiikkituottajat Luokka:Vuonna 1978 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Koskisorsa

Koskisorsa (Merganetta armata) on eteläamerikkalainen sorsalintu. Se on sukunsa ainoa laji. ==Levinneisyys== Koskisorsaa tavataan Etelä-Amerikassa. Alaji columbiana esiintyy Venezuelasta Pohjois-Ecuadoriin, leucogenis Keski- Ecuadorista Keski-Peruun, turneri Etelä-Perussa, garleppi Boliviassa, berlepschi Pohjois-Chilessä sekä Luoteis-Argentiinassa ja armata Andeilla suurimmassa osassa Chileä ja Argentiinaa. ==Elinympäristö== Koskisorsa elää vuoristojen joissa ja koskissa. ==Lähteet== Luokka:Sorsat
Satoshi Tomiie

Satoshi Tomiie () on japanilainen house-musiikin tuottaja ja DJ, joka on ollut aktiivisena 1980-luvun lopusta asti. ==Historia== Satoshi Tomiien debyyttisingle oli nimeltään ‘Tears’, jonka hän tuotti vuonna 1989 yhdessä Chicagolaisen houselegendan Frankie Knucklesin kanssa. Se oli klubihitti, ja sitä pidetään yhä merkittävänä tapahtumana housemusiikissa. Hän oli konserttikiertueella 1990-luvun alussa mm.Yellow Magic Orchestrasta tutun Ryuichi Sakamoton kanssa, jolloin hän soitti kosketinsoittimia. Taitojensa vuoksi hän pääsi myös remiksaamaan suosittujen artistien kuten U2:n, Mariah Careyn, Photekin, Simply Redin ja David Bowien kappaleita. ==Aiheesta muualla== * Discogs * Viralliset kotisivut * Satoshi Tomiie at Pacha Ibiza * videoita ja biografia * Laptoprockersin haastattelu kesäkuussa 2010 Luokka:Japanilaiset muusikot Luokka:Elävät henkilöt
Krääsää

Krääsää on Kelpo Pojat -yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994 == Kappaleet == ; A-puoli # Säteet – 2:36 # Katinkultaa – 2:37 # Mallinukke – 3:24 # Dandy – 2:44 # Et tuu – 2:50 # Housunpuntit – 3:31 ; B-puoli # * Silmien vuoksi – 2:11 # Kahvilassa – 3:11 # Valo taipuu – 2:23 # Hei kulta – 2:42 # Harakanluu – 2:44 # Hei – 2:16 # Sä naurat – 1:39 M. Valtonen on tehnyt sävellykset ja T. Kontio sanoitukset, paitsi A5 ja B6 säv. & san. M. Valtonen sekä B4 säv. M. Valtonen, san. T. Kontio & M. Valtonen. Sovituksista vastaa esittävä yhtye eli nelikko Kannas – Mikkola – Roni – Valtonen. Kustantaja on PolyGram Finland Oy, paitsi A1, 2, 3, 6 ja B5 Bark Boat Music Oy. == Kokoonpano == * Juha Kannas – laulu, kitara * Sami Mikkola – basso * Mika Roni – rummut * Markku Valtonen – kitara, laulu Yhtyeen entinen jäsen Pauli Sivonen on ollut taustalaulajana Samuli Laihon ohella. Laiho on myös soittanut eri instrumentteja. === Tuotanto === * Riku Mattila – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Kari Kalén – tuottaja, äänittäjä, miksaaja * Samuli Laiho – tuottaja * Dile – tuottaja * Antti Kirvesmäki – äänittäjä, miksaaja * Samuli Laiho – äänittäjä, miksaaja * Mikko Karmila – äänittäjä, miksaaja * Mika Jussila – masteroija (Finnvox) * Markku Valtonen – kannen suunnittelu ja toteutus * Teemu Anttonen – yhtyekuva * T. Kontio – muut kuvat == Lähteet == * Kelpo Pojat MC Krääsää (Sonet 523.409-4) 1994 Luokka:Kelpo Poikien albumit Luokka:Vuoden 1994 albumit Luokka:Riku Mattilan tuottamat albumit Luokka:Kari Kalénin tuottamat albumit
Jouko Blomberg

Jouko Blomberg (s. 1944) on suomalainen toimittaja. Hän työskenteli Yleisradiossa ja tuli tunnetuksi Perjantaiaamua-nimisestä ohjelmasta, jota hän teki vuodesta 1971 1980-luvun alkupuolelle. ==Ura== Blomberg aloitti Yleisradiossa 1960-luvun puolivälissä uutis- ja ajankohtaistoimituksessa. 1960-luvun lopussa hän siirtyi Ylen Sävelradion toimitukseen. Hänestä tuli ns. juonnettujen ohjelmien vastaava tuottaja, joka kehitteli uusia musiikkiohjelmia ja yhteiskunnallisti niitä. Puhemusiikkiohjelmista suurin osa lakkautettiin Yleisradion hallintoneuvoston poliittisten erimielisyyksien vuoksi. Blomberg teki myös dokumenttiohjelmia Radioteatterissa ja Dokumenttiryhmässä ja oli perustamassa nykyisin Sisuradiona tunnettua Ruotsin radion suomenkielistä toimitusta. Yhdessä radion ulkotuotannon kanssa hän aloitti suorat stereolähetykset studioitten ulkopuolelta. Terveisiä tehtiin Suomen syrjäkulmilta lähes kymmenen vuotta. Blomberg aloitti radiojournalismin koulutuksen Birzeitin yliopistossa Länsirannalla journalistijärjestöjen, Ulkoministeriön ja Yleisradion tuella. Hän oli Unescon viestintäasiantuntija Bosnia-Hertsegovinassa vuosina 1997–1998. Eläkkeelle Blomberg jäi Yleisradion kehitysyhteistyön (YLE Consulting) päällikön tehtävästä. Päähankkeet olivat Palestiinan television (PSC) ja Länsi-Balkanin (SEE) julkisen palvelun tv- uutistoimintojen kehittäminen. Sen osana aloitettiin Sarajevossa EBUn alueuutisvaihto ERNO, joka toimii yhä. ===Perjantaiaamua-ohjelma=== Blomberg aloitti Perjantaiaamua-ohjelman joka kerran toivottamalla kuulijoille "Hyvää huomenta kaikille tasapuolisesti". Lause jäi elämään. Blomberg sanoo, että toivotuksen taustalla oli Yleisradion ohjelmatoiminnan säännöstö, jossa kehotettiin tasapuolisuuteen. Blombergin tarkoitus oli kriittisellä ohjelmalla haastaa suomalainen yhden totuuden kulttuuri, ja tästä hän sai äärivasemmistolaisen leiman. Ohjelmalla oli pitkät ajat puoli miljoonaa kuulijaa. ==Yksityiselämä== Jouko Blombergin puoliso oli toimittaja Leena Kaskela. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radiotoimittajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sävelradio (radiokanava)

Sävelradio oli vuosina 1999–2006 toiminut suomalainen puolivaltakunnallinen kaupallinen radiokanava. Formaattina Sävelradiolla oli soittaa koti- ja ulkomaisia vanhoja klassikoita yli 40-vuotiaille. Sävelradio oli osa MTV Oy:n MTV Mediaa. Suomen Sävelradio Oy:n kuuluvuusalue kattoi lähes koko Suomen Oulusta etelään, sillä oli kuuntelijoita noin 430 000\. Radion taajuuksilla soivat vuosikymmenten nostalgiset ulkomaiset ja kotimaiset listasuosikit. Musiikin lomassa kuultiin juttuja kohderyhmää kiinnostavista ajankohtaisista aiheista. Teemoina mm. hyvinvointi ja terveys, asuminen, perhe, ruokakulttuuri, matkailu, kirjallisuus, kulttuuri, lemmikit, luonto sekä turvallisuus. RDS-järjestelmäkelpoisissa radioissa Sävelradion lähetintunnus oli *SAVEL*. Vuonna 2006 valtioneuvoston päätöksellä Sävelradiolle ei myönnetty toimilupaa jatkaa toimintaansa. Sävelradion lähetykset päättyivät keskiviikkona 20. joulukuuta 2006. Kanavan taajuudella aloitti 11. tammikuuta 2007 Nelonen Median perustama uusi kanava Radio Aalto. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset radioasemat Luokka:MTV Luokka:Vuonna 1999 perustetut radioasemat Luokka:Vuonna 2006 lakkautetut radioasemat
Now Hits 2013

Now Hits 2013 on suomalaisen Now Hits -sarjan ensimmäinen albumi. Sen julkaisi Sony Music Entertainment 15. maaliskuuta 2013 ja siinä on kaksi CD-levyä, joille on koottu yhteensä 34 koti- ja ulkomaista kappaletta, jotka olivat Suomessa alkuvuoden 2013 soitetuimpia kappaleita. == Kappaleet == === CD 1 === # Ke$ha – Die Young # Marina and the Diamonds – How to Be a Heartbreaker # Karri Koira – Lähe mun kaa # Rihanna – Diamonds # Krista Siegfrids – Marry Me # David Guetta ft. Sia – She Wolf (Falling to Pieces) # Laura Närhi ft. Erin – Siskoni # Kelly Clarkson – Catch My Breath # One Direction – Live While We’re Young # Elokuu – Tänään lähtee # Adam Lambert – Trespassing # Swedish House Mafia – Don’t You Worry Child # Disco Ensemble – Second Soul # Leona Lewis – Trouble # Anna Puu – Säännöt rakkaudelle # will.i.am ft. Eva Simons – This Is Love # Vesterinen Yhtyeineen – Kaikki kohdallaan === CD 2 === # Cheek ft. Jonne Aaron – Anna mä meen # Calvin Harris ft. Florence Welch – Sweet Nothing # Nicki Minaj – Va Va Voom # PSY – Gangnam Style # Loreen – My Heart Is Refusing Me # Sturm und Drang – Goddamn Liar # Conor Maynard ft. Ne-Yo – Turn Around # Samuli Putro – Tavalliset hautajaiset # Diandra – Colliding into You # Mariska & Pahat Sudet – Kukkurukuu # Jessie Ware – Wildest Moments # P!nk – Try # Jontte Valosaari – Haastaja # Jannika B – Seuraavaan elämään # Example – Say Nothing # Tuuli – Paljon onnea vaan # Robbie Williams – Different ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2013 kokoelma-albumit Luokka:Suomalaiset popalbumit
Vihtorin kirjamessut

Vihtorin kirjamessut on Tampereella vuosittain järjestettävä kirjatapahtuma. Tapahtuman perustaja on tuottaja, ohjaaja, kirjailija Marko Kulmala. Kirjamessuilla jaetaan Suomen pienin kirjallisuuspalkinto, Lause-Finlandia. Vuodesta 2013 alkaen tapahtumassa on jaettu myös Tulenkantaja-palkinto. Tapahtumassa on päivän aikana esillä muun muuassa eri kustantamoiden kirjamyyntiä ja kirjailijahaastatteluja. ==Lause-Finlandia== * 2011: Petri Tamminen: ”Danny tuli Vääksyyn” (teoksesta Muita hyviä ominaisuuksia) * 2012: Jari Tervo: ”Minut kihlattiin kehdossa” (teoksesta Layla) * 2013: Pertti Jarla: ”Tahdon hehtaarin suota ja kymmenen kuutiota tilaa” (Fingerpori 6 -albumista) * 2014: Hanna Jensen: ”Isä eli hyvän kuoleman” (teoksesta 940 päivää isäni muistina) * 2015: Juha Hurme: ”Aimo oli laittanut aamiaiseksi kasvisruokaa ja pekonia” (romaanista Nyljetyt ajatukset) * 2016: Kari Hotakainen: ”Varokaa heikkoja” (romaanista Henkireikä) * 2017: Markus Leikola: ”Kaikesta, millä on tekemistä kielen kanssa on apua” (teoksesta Uuden maailman katu) * 2018: Sture Lindholm ja suomentaja Anu Koivunen: ”Ainakin yksi kansanedustajista päätyi Dragsvikin harjun joukkohautaan.” (teoksesta Vankileirihelvetti Dragsvik. Tammisaaren joukkokuolema 1918) * 2019: Tuija Välipakka: ”Kotimaan uutisia, kotimaan tisusia” (runoteoksesta Uutisia!) ==Lähteet== Luokka:Suomen kirjallisuustapahtumat Luokka:Tampereen tapahtumat Luokka:Kirjamessut Luokka:Tampereen kirjallisuus
Tulenkantajat (täsmennyssivu)

Tulenkantaja tai Tulenkantajat tarkoittaa seuraavia asioita: ==Kirjallisuus== *tulenkantajat, 1920-luvulla Suomessa vaikuttanut kirjailijaryhmittymä *Tulenkantajat, NVL:n vuosina 1924–1930 julkaisema lehti *Tulenkantajat, vuosina 1932–1939 ilmestynyt lehti *Tulenkantaja, kirjallisuuspalkinto ==Musiikki== *Tulenkantajat, yhtye *Tulenkantajat, Tulenkantajat-yhtyeen albumi *"Tulenkantaja", Raaka-aineen single ==Katso myös== *Tulenkantajien kirjakauppa, tamperelainen kirjakauppa *Tulenkantajain osakeyhtiö, Tulenkantajat-lehteä julkaissut ja kirjallisuutta kustantanut yritys
Lapsivuode

Lapsivuode ja lapsivuodeaika tarkoittavat perinteisesti noin kuuden viikon mittaista synnytyksen jälkeistä aikaa, jolloin naisen elimistö palautuu entiselleen. Vielä 1960-luvulla Suomessa kehotettiin synnyttänyttä pysymään vuoteessa viikon verran, ja tavallisessa kielenkäytössä juuri synnytyksenjälkeistä vuodelepoa kutsutaan lapsivuoteeksi.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 296 Imetys edistää kohdun palautumista normaalikokoonsa. Lantionpohjan lihaksia olisi hyvä harjoittaa muun muassa virtsankarkailun ehkäisemiseksi. Emätinyhdyntää on vältettävä, kunnes jälkivuoto on päättynyt. Jälkivuoto päättyy yleensä parin viikon kuluessa synnytyksestä. Lapsivuodeaikana hormonaaliset muutokset saattavat aiheuttaa äidille mielialan ailahtelua. ==Katso myös == *Miehen lapsivuode ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Lapsivuodeaika kannattaa ottaa rauhallisesti Luokka:Raskaus ja synnytys
Miehen lapsivuode

Miehen lapsivuode eli couvade tarkoittaa joissakin kulttuureissa vallalla ollutta tapaa, että mies asettuu muutamaksi päiväksi, jopa viikoiksi, vuoteeseen hoivattavaksi ja nainen ryhtyy pian synnyttämisen jälkeen arkiaskareisiin. Sen uskotaan johtuvan maagis-animistisesta käsityksestä, että isän ja jälkeläisen välillä vallitsee kiinteä yhteys ja kun isä on lapsivuoteessa, lapsi on suojassa pahoilta hengiltä. Käytäntö on ollut vallalla Etelä-Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Lounais-Euroopan alueella lähinnä Etelä-Ranskassa ja Korsikalla.Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, osa 5, p. 1613 art. "Miehen lapsivuode" ==Katso myös == * Lapsivuode ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * couvade Encyclopædia Britannicassa Luokka:Raskaus ja synnytys Luokka:Siirtymäriitit Luokka:Isyys
Heikki Miekk-oja

Heikki Malakias Miekk-oja (vuoteen 1931 Isaksson; 4\. kesäkuuta 1908 Tampere – 30. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen metallifyysikko ja professori. Miekk-oja opiskeli fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1949. Hän oli Outokumpu Oy:n metallitehtaiden tutkimuslaboratorion päällikkönä 1945–1950 ja Teknillisen korkeakoulun metalliopin vt. professori 1950–1953 ja professori 1953–1972.Kuolleita. (Maksullinen artikkeli.) Helsingin Sanomat 3.6.1973, s. 9. Viitattu 13.3.2018.Otavan Iso tietosanakirja, osa 5, p. 1617. Otava 1968. Miekk-oja toimi myös Teknillisen korkeakoulun vuoriteollisuusosaston johtajana vuodesta 1962. Hän oli Suomen fyysikkoseuran ja kuparikomitean puheenjohtaja sekä Suomalaisen Tiedeakatemian ja Teknillisten tieteiden akatemian jäsen. Miekk-oja voitti voimistelun Suomenmestaruuden vuonna 1928. Heikki Miekk-ojan tyttäriä olivat pankinjohtajat Annikki Saarela ja Susanna Miekk-oja. ==Julkaisuja== *Metallioppi, 1960 ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset fyysikot Luokka:Suomalaiset professorit Luokka:Teknillisen korkeakoulun professorit Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 1973 kuolleet
Melander

Melander on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi: * Adolf Emil Melander (1845–1933), ruotsalainen arkkitehti * Elise Melander (o.s. Enwald, 1828–1918), suomalainen kirjailija * Gustaf Melander (1861–1938), suomalainen fyysikko ja meteorologi, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika * Heli Melander (s. 1976), suomalainen korkeimman oikeuden jäsen * Henrik Melander (1854–1905), suomalainen opettaja ja valtiopäivämies, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika * Henrik Leopold Melander (1819–1890), suomalainen opettaja, rehtori ja oppikirjojen laatija, Elise Melanderin puoliso * Hilda Melander (s. 1991), ruotsalainen tennispelaaja * Ilmari Melander (1904–1987), suomalainen oikeustieteen professori, Gustaf Melanderin poika * Kata Melander (oik. Katariina Leino, s. 1991), suomalainen kirjailija * Kurt Reinhold Melander (1858–1941), suomalainen filosofian tohtori, lyseon lehtori ja historiantutkija, professorin arvonimi, Henrik Leopold ja Elise Melanderin poika * Lars Melander (1896–1962), suomalainen jääkärikenraalimajuri * Lauri Melander (s. 1945), suomalainen lakimies, Helsingin hovioikeuden ent. presidentti, Ilmari Melanderin poika * Paavo Melander (1926–2000), suomalainen säveltäjä ja sanoittaja * Runa Melander (1893–1977), suomalainen kotitalousopettaja, rehtori ja tietokirjailija * Sakari Melander (s. 1975), suomalainen rikosoikeuden professori, Lauri Melanderin poika * Stina-Britta Melander (1924–2010), ruotsalainen oopperalaulaja * Sven Melander (1947–2022), ruotsalainen toimittaja, koomikko, televisio-ohjaaja ja näyttelijä * Toini Melander (1894–1969), suomalainen kirjastonhoitaja ja kirjahistorian tutkija. ==Katso myös== * Melender
Luettelo Suomen merivoimien komentajista

Luettelo Suomen laivaston ja Suomen merivoimien komentajista. == Suomen laivaston komentajat == * kontra-amiraali Johannes Indrenius 8. heinäkuuta 1918 – 16. toukokuuta 1919 * kontra-amiraali Hjalmar von Bonsdorff (vt. komentaja) 16. toukokuuta – 18. heinäkuuta 1919 * kenraalimajuri Oscar Enckell 18. heinäkuuta – 16. syyskuuta 1919 * kenraalimajuri Kaarlo Kivekäs 12. syyskuuta 1919 – 16. tammikuuta 1923 * kontra-amiraali Gustaf Toivo Johannes von Schoultz 16. tammikuuta 1923 – 22. tammikuuta 1926 * komentaja Yrjö Roos va. komentaja tammikuu – 11. elokuuta 1926 * komentaja Arvo Wirta va. komentaja elokuu 1926 – toukokuu 1927 == Suomen merivoimien komentajat == * kenraaliluutnantti (1941) Väinö Valve 1927–1946 * kontra-amiraali (1943) Svante Sundman 1946 * kenraaliluutnantti (1951) Eino Iisakki Järvinen 1946–1952 * vara-amiraali (1962) Oiva Koivisto 1952–1964 * kontra-amiraali (1964) Oiva Lennes 1964–1966 * vara-amiraali (1971) Jouko Pirhonen 1966–1974 * kontra-amiraali (1973) Stig-Olof Wikberg 1974–1977 * kontra-amiraali (1977) Bo Klenberg 1977–1978 * kontra-amiraali (1978) Jorma Haapkylä 1978–1980 * vara- amiraali (1981) Jan Klenberg 1980–1983 * kontra-amiraali (1983) Juha Tikka 1983–1990 * vara-amiraali (1994) Sakari Visa 1990–1996 * vara-amiraali (1998) Esko Illi 1997–2001 * vara-amiraali (2004) Hans Holmström 2001–2009 * vara- amiraali (2009) Juha Rannikko 2009–2011 * kontra-amiraali (2011) Veli-Jukka Pennala 2011–2013 * vara-amiraali (2015) Kari Takanen 1.11.2013–31.12.2015http://yle.fi/uutiset/merivoimat_saa_uuden_komentajan/6647821 * vara-amiraali (2014) Veijo Taipalus 1.1.2016–31.12.2018 * kontra-amiraali (2019) Jori Harju 1.1.2019– 31.12.2023 * kontra-amiraali (2023) Tuomas Tiilikainen 1.1.2024 alkaen == Lähteet == * Luokka:Luettelot sotilaista
Asp

Asp tai ASP voi tarkoittaa seuraavia: * ASP, Active Server Pages, Microsoftin ohjelmointimenetelmä * ASP.NET, Microsoftin web-ohjelmistokehys * ASP Ship Management Scandinavia, laivojen hallintayritys * ASP-laina, asuntosäästöpalkkiojärjestelmän mukainen valtion tukema asuntolaina * Asparagiinihappo, jonka lyhenne on Asp tai D. * Asp, sukunimenä: ** Bertel Asp (1873–1936), suomalainen insinööri ja arkkitehti, Georg Aspin poika ** Carl Henrik Asp (1779–1864), suomalainen juristi ja sotatuomari ** Emma Asp (s. 1987), ruotsalainen jalkapalloilija ** Erkki Asp (1930–2010), suomalainen sosiologian professori ** G. E. Asp (1866–1952), suomalainen arkkitehti ja teollisuuskoulun rehtori ** Georg Asp (1834–1901), suomalainen anatomian professori, Carl Henrik Aspin poika ja Mathilda Aspin puoliso ** Hanna Asp (1868–1948), suomalainen kirjailija, opettaja ja suomentaja ** Hilda Asp (1862–1891), suomalainen näyttelijä, suomentaja ja kulttuurihenkilö ** Isa Asp (1853–1872), suomalainen runoilija ** Kaarlo Asp (1894–1979), suomalainen kirjailija ** Mathilda Asp (1840–1920), Suomen naisvoimistelun uranuurtaja, Georg Aspin puoliso ** Sami Asp (s. 1978), suomalainen kitaristi ja laulaja ** Sigurd Wettenhovi-Aspa, vuoteen 1939 Wetterhoff-Asp, alkuaan Asp (1870–1946), suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä, kirjailija ja kielimies, Georg Aspin poika ** Sirppa Sivori-Asp (1928–2006), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja televisiotuottaja ** Thore Asp (1875–1947), suomalainen valtiotieteen tohtori, kauppakoulun johtaja ja päätoimittaja, Georg Aspin poika ** Vala Asp (1868–1953), suomalainen kirjailija. Luokka:Luettelot henkilöistä sukunimen mukaan de:Asp
Lekarydin kirkko

Lekarydin kirkko () on Ruotsissa Alvestan kunnan Lekarydissä sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu myöhäiskeskiajalla ja siihen mahtuu noin 130 ihmistä.Svenska kyrkan: Lekaryds kyrka Viitattu 7.9.2013. Kirkon urut on rakentanut Nils Hammarberg vuonna 1991, mutta urkujen julkisivu on peräisin vuonna 1792 valmistuneista Schiörlin-uruista. Alttaritaulun on maalannut Pehr Hörberg 1794. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Ruotsin kivikirkot Luokka:Kronobergin läänin kirkot Luokka:Alvestan kunta Luokka:Kirkot Växjön hiippakunnassa
Junk Culture

Junk Culture on brittiläisen Orchestral Manoeuvres in the Dark (lyh. O.M.D.) -yhtyeen viides studioalbumi. Julkaisuvuosi oli 1984. Levy-yhtiö on Virgin Records ja tuottajina ovat toimineet Brian Tench / O.M.D. C-kasetteja on valmistettu Länsi-Saksassa ja kansipaperin painaja on Güterslohissa toiminut Mohndruck Graphische Betriebe GmbH. C-kasetin (Virgin 406 257-652) lisäksi albumi on julkaistu LP-levynä (Virgin 206 257-620). == Kappaleet == Kaikki kappaleet ovat O.M.D:n tekemiä. Kustantaja on Virgin Music (Publishing) Ltd., paitsi päätöskappaleen osalta lisäksi Warner Bros. Music Ltd. == Lähteet == * Orchestral Manoeuvres in the Dark MC Junk Culture (Virgin 406 257-652) 1984 Luokka:Brittiläiset synthpop-albumit Luokka:Brittiläiset uuden aallon albumit Luokka:Vuoden 1984 albumit
Julija Natšalova

Julija Viktorovna Natšalova (, 31. tammikuuta 1981 Voronež, Venäjän SFNT – 16. maaliskuuta 2019 Moskova, Venäjä) oli venäläinen laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja. ==Elämä== Julija Natšalova syntyi muusikkoperheeseen ja osoitti jo varhain musiikillista lahjakkuutta. Lapsuudessaan hän osallistui menestyksellisesti useisiin television musiikkiohjelmiin, kuten suosittuun kilpailuohjelmaan Aamutähti vuosina 1991–1992. Teini-ikäisenä Natšalova juonsi nuorisolle suunnattua televisio-ohjelmaa Tam Tam -uutiset. Sittemmin hänestä tuli tunnettu televisiokasvo. Natšalovan ensimmäinen studio-albumi Ах, школа, школа ("Ah, koulu, koulu" ), julkaistiin vuonna 1995. Samana vuonna hän osallistui kansainväliseen Big Apple 95 -laulukilpailuun New Yorkissa ja voitti Grand Prixin. Vuonna 2005 ilmestyi albumi Музыка любви ("Musiikkia rakkaudesta"), jota seurasivat Puhutaan rakkaudesta ja Erilaisia lauluja rakkaudesta. Laulaminen ei syrjäyttänyt opintoja: Natšalovalla on tutkinto säveltaiteessa ja näyttämötaiteessa. Vuonna 2009 Natšalova aloitti yhteistyön yhdysvaltalaisen säveltäjä-tuottaja Walter Afanasieffin kanssa. Tuloksena syntyi albumi Wild Butterfly. Maaliskuussa 2019 Natšalova oli sairaalahoidossa verensokeritasonsa jyrkän nousun takia. Hän kuoli aivoödeemaan Moskovan sairaalassa 16. maaliskuuta 2019. == Diskografia == *Ах, школа, школа ("Ah, koulu, koulu") (1995) *Музыка любви ("Musiikkia rakkaudesta") (2005) *Давай поговорим о любви (2006) *Разные песни о главном (2006) *Лучшие песни. Песни Юлии и Виктора Началовых (2008) == Filmografia == *Герой её романа (2001) *Бомба для невесты (2004) *Три мушкетёра (2005) == Lähteet == *Julianachalova.com === Viitteet === Luokka:Venäläiset laulajat Luokka:Venäläiset näyttelijät Luokka:Venäläiset televisiojuontajat Luokka:Vuonna 1981 syntyneet Luokka:Vuonna 2019 kuolleet
Peter Kersten

Peter Kersten (s. 1. helmikuuta 1958 Magdeburg) on Itä-Saksaa edustanut entinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa ja sai siellä pronssimitalin miesten yksikössä.Peter Kersten Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com == Lähteet == Luokka:Saksalaiset soutajat Luokka:Itäsaksalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1958 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pesäpallon nuorisoleiri

Pesäpallon nuorisoleirit ovat Pesäpalloliiton valtakunnallisia pesäpalloleirejä, joilla otellaan epävirallisesti junioreiden Suomen mestaruuksista aina G–ikäisistä C–ikäisiin. Nuorisoleirit otellaan kesäkauden aikana ja kyseessä on ainutlaatuinen järjestelmä. Nuorisoleirit on jaettu neljään eri ikäluokkaan: Naperoleiri (G–F-ikäiset 10-vuotiaat ja nuoremmat), Tenavaleiri (E-ikäiset 11–12-vuotiaat), Suurleiri (D-ikäiset 13–14-vuotiaat) ja Nuorisoleiri (C-ikäiset 15–16-vuotiaat). Jokainen leiri pelataan omana ajankohtanaan ja yleensä eri paikkakunnilla ympäri Suomen. Nuorisoleirit ovat ainoa Pesäpalloliiton järjestämä valtakunnallinen ottelutapahtuma G–C-junioreille, joten leiriotteluita pidetään Suomen Mestaruus -otteluina. == Leiripaikkakunnat kautta aikain == === Juniorileirit === http://www.pesis.fi/pesisnuoret/leirit/leiripaikkakunnat-ja-ajat/ http://www.pesis.fi/pesisnuoret/leirit/tilastoja/ ==== Nuorisoleiri (C-juniorit) ==== Vuosi Paikkakunta Osallistuneet joukkueet 1985 Helsinki 16 1986 Oulu 16 1987 Kankaanpää 16 1988 Ilomantsi 16 1989 Riihimäki 16 1990 Raahe 32 1991 Seinäjoki 32 1992 Loimaa 42 1993 Rovaniemi 50 1994 Tampere 60 1995 Varkaus 67 1996 Pattijoki-Raahe 76 1997 Jyväskylä 89 1998 Kitee-Tohmajärvi 98 1999 Pori 86 2000 Lappeenranta 75 2001 Seinäjoki-Nurmo 79 2002 Kuopio- Siilinjärvi 90 2003 Turku 94 2004 Joensuu 87 2005 Oulu 80 2006 Jyväskylä 85 2007 Tampere 96 2008 Turku 96 2009 Seinäjoki 94 2010 Oulu 96 2011 Jyväskylä 93 2012 Seinäjoki 89 2013 Turku 94 2014 Seinäjoen seutu 91 2015 Oulu 94 2016 Lappeenranta-Imatra 92 2017 Oulu 96 2018 Seinäjoki 90 2019 Hyvinkää 94 2020 Kuopio-Siilinjärvi Leiriä ei järjestetty (Covid-19) 2021 Kuopio-Siilinjärvi 83 2022 Seinäjoki 2023 Oulu == Lähteet == Luokka:Pesäpallo