EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Täydellinen elämä

”Täydellinen elämä” on Suvi Teräsniskan kappale hänen kuudennelta studioalbumilta Pohjantuuli. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä 6. syyskuuta 2013. Kappaleen on säveltänyt Petri Somer ja sen on sanoittanut Sana Mustonen. Kappaleen tuotannosta puolestaan vastaavat Leri Leskinen ja Sampo Haapaniemi. Sanoittaja Sana Mustonen on kertonut kappaleen kertovan hänen omasta elämästään. Kappaleen on sanottu olevan ”oodi elämälle, joka valoineen ja varjoineen on täydellinen ja täynnä laulun aiheita”. Teräsniska voitti kappaleella Syksyn sävel -kilpailun lokakuussa 2013. Hän sai puhelinäänestyksessä yli kolmasosan kaikista annetuista äänistä. Kappale valittiin myös vuoden 2013 parhaaksi iskelmäksi Iskelmä Gaalassa. Kappale oli kolmenkymmenen ostetuimman kappaleen joukossa latauslistalla yhteensä yhdeksän viikkoa. Sen paras sijoitus oli seitsemäs (45/2013). Radiolistalla ”Täydellinen elämä” saavutti parhaan sijoituksensa helmikuussa 2014, kun se nousi toiseksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. == Kappaleet == # == Listasijoitukset == Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista — Suomen virallinen latauslista 7 Radiolista 2 == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kappaleet Luokka:Suomalaiset musiikkikappaleet
Pahtapunavarpunen

Pahtapunavarpunen (Carpodacus puniceus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Pahtapunavarpusta tavataan Aasian keskiosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Tiibetinpunavarpunen

Tiibetinpunavarpunen (Carpodacus roborowskii) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Tiibetinpunavarpusta tavataan Tiibetin ylängöllä. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja huonosti tunnetuksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Peipot
Lukáš Fiala

Lukáš Fiala (s. 23. toukokuuta 1988) on tšekkiläinen alamäkiluistelija. Fiala on sijoittunut kahdesti kolmen parhaan joukkoon alamäkiluistelun MM-sarjan yhteispisteissä. Vuonna 2005 hän oli toinen ja vuonna 2009 kolmas. Ensimmäisen kilpailunsa Fiala kilpaili Prahassa vuonna 2005, 17-vuotiaana, ollen heti toinen. Vuoden 2011 MM-sarjassa Fiala oli kuudes sijoituttuaan Münchenin osakilpailussa kolmanneksi. Fiala on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa. Hän pelaa jääkiekkoa HC Letnanyssä Tšekin nelostasolla. == Lähteet == * http://www.redbull.ca/cs/Satellite/en_CA/Profile/Lukas- Fiala-021242904026020 * http://www.eliteprospects.com/player.php?player=184683 Luokka:Tšekkiläiset alamäkiluistelijat Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eva Stenbäck

Eva Sofia Elisabet Stenbäck () oli opettaja ja tietokirjailija. Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra Gustaf Leonard Stenbäck ja Ulrika Eleonora Sucksdorff. Monista muista pohjalaisen Stenbäck-suvun suomalaisuusaatteen sisäistäneistä jäsenistä poiketen Eva Stenbäck kasvoi Uudellamaalla ja opiskeli, opetti ja kirjoitti ruotsiksi. Hänen isänsä oli tullut Loviisaan triviaalikoulun rehtoriksi, mutta 1844 isästä tuli kaupungin kirkkoherra. Stenbäck kävi ensin tyttökoulun ja opiskeli sitten muun muassa saksaa ja ranskaa Forsblomin neitien pensionaatissa Haminassa. 1865-1870 hän toimi valtion kustantaman Loviisan ala-alkeiskoulun apuopettajana ja uuden määräyksen apuopettajaksi hän sai vielä 1870. Stenbäck siirtyi kuitenkin 1873-1882 Loviisan yksityisen tyttökoulun johtajattareksi aina koulun lakkauttamiseen saakka. Musiikkia muun muassa Abraham Ojanperän johdolla opiskellut Stenbäck sai 1874 luvan toimia reaalikoulujen laulun- ja piirustuksenopettajana. Käytännöllisen opettajankokeen Helsingin ruotsalaisessa normaalikoulussa suoritettuaan hänestä tuli 1878 kotikaupunkinsa reaalikoulun musiikinopettaja. 1882 hän siirtyi Helsinkiin Nya svenska läröverketiin, jossa hän opetti laulua, kaunokirjoitusta, uskontoa ja ruotsia vuoteen 1916 saakka. Stenbäck julkaisi nimimerkillä E.S. alaltaan oppimateriaalia, Flerestämmiga sånger för skolan och hemmet eli Kolmiäänisiä lauluja kotia ja kouluja varten ilmestyi jo 1891. Hän julkaisi myös uskonnollista oppimateriaalia. ==Lähteet== Luokka: Suomalaiset opettajat Luokka:Suomalaiset tietokirjailijat Luokka:Vuonna 1841 syntyneet Luokka:Vuonna 1928 kuolleet
Georg Stolpe

Georg Stolpe () oli Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoherra. Stolpen vanhemmat olivat kirjanpainaja Carl Stolpe ja Sara Wacklin, Laihian kirkkoherran tytär. Hän opiskeli Vaasan triviaalikoulussa ja Turun akatemiassa, josta hän valmistui maisteriksi 1802. Tukholman suomalaisen seurakunnan apulaiseksi hän tuli 1807, seurakunnan kirkkoherraksi hänet nimitettiin 1812. Seurakunnan lopettamista harkittiin, kun Suomi oli menetetty Venäjälle, mutta 1810 asetettu komitea ehdotti Gabriel Poppiuksen aloitteesta, että seurakunta säilytettäisiin toistaiseksi. Stolpen johdolla seurakunta toimi aina vuoteen 1835 saakka, jolloin hän siirtyi Nyköpingin kirkkoherraksi. Seurakunta jäi apulaisten hoidettavaksi ja sen toiminta supistui. Stolpe oli jäsenenä vuoden 1811 virsikomiteassa. Hänet valittiin siihen tosin vasta vuoden 1818 lopulla, kun komitean valmistelema virsikirja hyväksyttiin 1819. Yksi hänen muokkaamansa virsi on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa, virsi 546 "O Jesus Krist, du nådens brunn" Stolpen puoliso vuodesta 1878 oli Anna Kristina Slöör. ==Lähteet== Luokka:Ruotsalaiset papit Luokka:Vuonna 1778 syntyneet Luokka:Vuonna 1852 kuolleet
Etelä-Molukkien tasavalta

Etelä-Molukkien tasavalta (, RMS) oli Indonesiaan kuuluneiden Molukkien saariryhmän eteläisillä saarilla vuodesta 1950 alkaen toiminut separatistinen hallitus ja tunnustamaton valtio, joka vaati saarille itsenäisyyttä. Toiminta keskittyi lähinnä Ambonin saarelle. Indonesian hallitus palautti kaikki saaret takaisin valtaansa 1960-luvun alkuun mennessä, minkä jälkeen Etelä-Molukkien tasavallan hallitus on jatkanut toimintaansa pakolaishallituksena Hollannista käsin. Separatismin juuret liittyivät siihen, että osa Molukkien kristityistä asukkaista vastusti kuulumista islamilaiseen Indonesiaan. Huomattava osa varsinkin Ambonin asukkaista oli siirtomaa-aikana 1800-luvulla omaksunut siirtomaaisänniltään kristinuskon sekä hollannin kielen ja saavuttanut siten etuoikeutetun aseman muihin indonesialaisiin nähden. Muutamaa vuotta Indonesian itsenäistymisen jälkeen ambonilaiset julistivat perustetuksi Etelä- Molukkien tasavallan.Marja-Leena Heikkilä-Horn & Jukka O. Miettinen: Kaakkois- Aasia: historia ja kulttuurit, s. 399. Otava, Helsinki 2000. Itsenäisyysjulistus annettiin 25. huhtikuuta 1950.Historie Etelä-Molukkien tasavallan hallitus. Viitattu 25.1.2015. Separatistihallitus sai tukea Ambonin kristityiltä, kun taas saaren muslimit tukivat Indonesian hallitusta. Yhdysvaltojen on epäilty tukeneen salaa separatisteja, koska he vastustivat samalla Indonesian presidentti Sukarnoa, joka taas teki yhteistyötä kommunistien kanssa. Indonesian joukot valtasivat Ambonin saaren takaisin jo marraskuussa 1950, mutta Etelä-Molukkien tasavallan hallitus siirtyi jatkamaan toimintaansa läheiselle Seramin saarelle. Indonesia kukisti Etelä-Molukkien tasavallan vuonna 1955 ja sen kiinni saadut johtajat tuomittiin pitkiin vankeusrangaistuksiin. Tärkein separatistijohtaja, Etelä-Molukkien tasavallan presidentti Chris Soumokil vangittiin joulukuussa 1963 ja teloitettiin vuonna 1966. Pakolaishallitus aloitti sen jälkeen toimintansa Hollannissa J. A. Manusaman johdolla. Etelä-Molukkien tasavallan kukistumisen jälkeen kymmeniätuhansia ambonilaisia pakeni Hollantiin. Eräät ”molukkilaisista” ryhtyivät 1970-luvulla tekemään Hollannissa terrori-iskuja, jotka herättivät paljon huomiota. Etelä-Molukkien tasavallan pakolaishallitus toimii edelleen Hollannissa. Se kuuluu Edustamattomien valtioiden ja kansojen yhteisöön. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Etelä-Molukkien tasavallan pakolaishallituksen viralliset sivut ja * Molukit vaativat itsenäisyyttä Ylen Elävä arkisto Luokka:Indonesian historia Luokka:Entiset tunnustamattomat valtiot Luokka:Pakolaishallitukset
Avdija Vršajević

Avdija Vršajević (s. 6. maaliskuuta 1986 Tešanj) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista Akhisar Belediyesporia. Oikeajalkainen Vršajević on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän pelaa myös Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa. == Ura == === Seurajoukkueura === Vršajevićin ensimmäinen seura oli hänen kotikaupunkinsa TOŠK Tešanj, jota hän edusti vuodet 2003–2004. Vuonna 2004 Vršajević siirtyi kotimaansa pääsarjan Željezničar Sarajevoon, jossa hän pelasi 24 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 2004–2005. Seuraavaksi Vršajević siirtyi kotimaansa pääsarjan Čelik Zenicaan tammikuussa 2006. Hän edusti seuraa vuoteen 2007 asti pelaten 18 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Zenicasta hän siirtyi Tšekin Gambrinus ligan AC Sparta Prahaan heinäkuussa 2007. Jo saman vuoden elokuussa Vršajević lähetettiin kauden 2007–2008 mittaiselle lainalle Gambrinus ligan SK Kladnoon, jossa hän pelasi kauden 2007–2008 aikana 11 ottelua. Syyskuussa 2008 Vršajević siirtyi ilman ensimmäistäkään peliä Sparta Prahassa Slovakian pääsarjan Tatran Prešoviin ensin lainasopimuksella ja tammikuusta 2009 pysyvällä sopimuksella. Vršajević pelasi slovakialaisseurassa vuosien 2008–2011 aikana 60 peliä ja teki kolme osumaa. Elokuussa 2011 Vršajević palasi takaisin vanhaan seuraansa Čelik Zenicaan, jota hän edusti kauden 2011–2012 aikana 21 pelissä. Noissa otteluissa Vršajević osui kolmesti. Heinäkuussa 2012 Vršajević siirtyi Kroatian pääsarjan 1. HNL:in HNK Hajduk Splitiin. Pääosin oikeana laitapakkina pelaava Vršajević sai seurassa vastuuta myös vasempana laitapakkina ja oikeana laitahyökkääjänä. === Maajoukkueura === Vršajević pelasi vuonna 2006 Bosnia ja Hertsegovinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun, jossa hän teki yhden maalin. Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa Vršajević debytoi syyskuussa 2012 MM- karsintaottelussa Liechtensteiniä vastaan. Hän kuului päävalmentaja Safet Sušićin lopulliseen joukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuissa. Turnauksessa Vršajević pelasi yhdessä ottelussa, Bosnia ja Hertsegovinan viimeisessä ottelussa, lohkovaiheen viimeisen kierroksen ottleussa Irania vastaan. Vršajević onnistui ottelussa myös maalinteossa, tehden maaottelu-uransa avausmaalin. == Lähteet == * * http://www.national-football- teams.com/player/48628/Avdija_Vrsajevic.html * https://archive.today/20150126021751/http://www.fifa.com/worldcup/players/player=359997/statistics.html Luokka:Bosniahertsegovinalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1986 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Sea Power

Sea Power (ent. British Sea Power) on brittiläinen indierockyhtye, joka julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2003 Rough Trade -levy-yhtiöllä. Yhtyeen perustajäsenet ovat Jan Scott Wilkinson (laulu, kitara), Martin Noble (kitara, koskettimet), Neil Hamilton Wilkinson (bassokitara, laulu, kitara) ja Matthew Wood (rummut). Lisäksi yhtyeeseen kuuluu tällä hetkellä Abi Fry (viulu, koskettimet) sekä Phil Sumner (kornetti, koskettimet, kitara). Toistaiseksi Sea Power on esiintynyt Suomessa vain kerran: 29. päivä huhtikuuta 2013 Tavastialla Helsingissä. == Diskografia == === Studioalbumit === * The Decline Of British Sea Power (2003) * Open Season (2005) * Do You Like Rock Music? (2007) * Valhalla Dancehall (2010) * Machineries Of Joy (2013) * Sea of Brass (2015) * Let the Dancers Inherit the Party (2017) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu Luokka:Brittiläiset indie rock -yhtyeet
Katipunan

Katipunan (, ”Kansan poikien korkein ja arvostetuin seura”) oli filippiiniläisten nationalistien vuonna 1892 perustama kansallismielinen salaseura, jonka tavoitteena oli vapauttaa Filippiinit Espanjan siirtomaavallasta.Katipunan Encyclopædia Britannica Online Academic Edition. Viitattu 24.1.2015. Kesällä 1892 kansallismielinen kirjailija José Rizal oli perustanut La Liga Filipina -nimisen järjestön, jonka tavoitteena oli koota filippiiniläiset yhteen vaatimaan poliittisia uudistuksia. Kun Rizal pidätettiin ja karkotettiin lähes välittömästi La Liga Filipinan perustamisen jälkeen, joukko järjestön jäseniä perusti salaa radikaalimman Katipunanin, jonka tarkoituksena oli järjestää aseellinen kapina. Keskeisin Katipunanin perustajajäsenistä oli Andrés Bonifacio. Katipunanin toiminta jäljitteli vapaamuurareita. Sen jäsenten oli vannottava uskollisuudenvala ja esiinnyttävä seuran kokouksissa naamiot kasvoillaan. Bonifacio ja Emilio Jacinto ehtivät julkaista maaliskuussa 1896 yhden numeron verran Katipunanin lehteä Kalyaania (”Vapaus”). Lehden julkaisemisen myötä seuran jäsenmäärän on sanottu kasvaneen hetkessä tuhannesta 20 000:een.Marja-Leena Heikkilä-Horn & Jukka O. Miettinen: Kaakkois-Aasia: historia ja kulttuurit, s. 418–419. Otava, Helsinki 2000. Katipunan aloitti kesällä 1896 kapinan, joka tunnetaan Filippiinien vallankumouksena. Aseiden hankkiminen Japanista oli osoittautunut vaikeaksi, koska varakkaat filippiiniläiset eivät olleet halukkaita lahjoittamaan varojaan siihen tarkoitukseen. Kapina jouduttiin lisäksi aloittamaan ennenaikaisesti, koska Marino Gil -niminen augustiinolaismunkki kavalsi suunnitelmat espanjalaisille. Kapina johti aluksi epäonnistumiseen, jonka seurauksena muun muassa Rizal teloitettiin. Kapina kuitenkin muuttui menestyksekkääksi, kun Katipunaniin kuulunut Emilio Aguinaldo tuli kapinallisjoukkojen komentajaksi. Katipunan lakkasi toimimasta salaseurana, kun kapinan johtajat muodostivat vuonna 1897 uuden vallankumoushallinnon. ==Lähteet== Luokka:Salaseurat Luokka:Nationalistiset järjestöt Luokka:Filippiinien historia
Vedeeran taru

Vedeeran taru on Jarkko Tontin vuonna 2012 julkaistu fantasiaromaani. Teos sai valtakunnallisen LukuVarkaus -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2013. Itsenäinen jatko-osa Vedeera vaarallisilla vesillä ilmestyi syksyllä 2018. Vuonna 2022 ilmestyi kolmas Vedeera-romaani Vedeera ja polttavan auringon maa. == Juoni == Haltijatyttö Vedeeran ja ihmispojan kielletty ystävyys joutuu koetukselle, kun Vedeera valitaan tärkeään tehtävään. Varo ihmisiä, pysy poissa heidän mailtaan, älä koskaan luota heihin. Näin Vaahterametsän haltijavaltakunnassa asuvalle Vedeeralle on opetettu niin kauan kuin hän muistaa. Lempipaikassaan joen rannassa hän kuitenkin tapaa ihmispoika Korilin, ja nuoret ystävystyvät. Haltijoiden ja ihmisten suhteita kiristää arvokas helmisimpukkalöytö. Se kenelle simpukkasaari rikkauksineen kuuluu, ratkaistaan kilpa juoksulla vuoren huipulle. Sekä haltijoiden että ihmisten keskuudesta arvotaan yksi nuori edustamaan omaa maataan. Haltijoiden kuningatar vetää esiin Vedeeran nimen, ja äkkiä tytön käsissä on haltijavaltakunnan tulevaisuus. Mutta kehen voi luottaa, ja kenen puolesta taistella? Uskaltaako Vedeera toimia vastoin oppimiaan sääntöjä, jos tuntee ne vääriksi? == Vastaanotto == LukuVarkaus -palkintoraati arvioi kirjan seuraavasti: "Jarkko Tontin Vedeeran tarua raatilaiset kuvailijat juoneltaan monipuoliseksi kirjaksi, koska siinä oli mukana iloa, surua, rakkautta, rohkeutta ja toimintaa. Kirjan jännitystä ja huumoria kiiteltiin. Yksi raatilaisista totesi, että tätä kirjaa oli pakko lukea koko ajan. Toinen raatilaisista kiitti, että kirjaa lukiessa tuntui kuin olisi ollut yksi päähenkilöistä. Kolmas raatilainen totesi, että kirja oli paras ikinä. Neljäs raatilaisista suorastaan rakastui kirjaan ja toivoi, että mahdollisimman moni lukisi kirjan, ”ihana toiminnan täyteinen seikkailu”." Elina Syrjänen kirjoitti teoksesta Kouvolan Sanomissa 12.12.2012: "Haltijoiden loisteliaasta historiasta paljastuu seikkoja, jotka pakottavat Vedeeran kyseenalaistamaan kaiken aiemmin oppimansa." Pohjalainen-sanomalehden arvioitsijan Maaria Rousun mukaan (5.12.2012): "Vedeeran taru on klassinen fantasiasatu." Tähtivaeltaja-lehden 1/2013 mukaan: "Itse teksti on mukavan soljuvaa ja maailmanrakennus hallinnassa. Hännälliset haltiat, stereotypiasta poikkeavat peikot ja nelisormiset quirenilaiset varmistavat, ettei kirja jää vain roolipelikampanjan julkiseksi sivutuotteeksi." == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Teoksesta kirjailija sivuilla. * Kirjailija kertoo teoksesta. Youtube-video. * Miksi Jeppe juo verta? Yle Uutiset 2.8.2012. Luokka:Suomalaiset nuorten fantasiaromaanit Luokka:Suomalaiset nuortenkirjat Luokka:Suomalaiset fantasiaromaanit Luokka:Vuoden 2012 kirjat
PK (elokuva)

PK on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen satiirinen draamakomedia. Sen ohjasi Rajkumar Hirani, joka toimi myös elokuvan tuottajana Vidhu Vinod Chopran kanssa ja käsikirjoittajana Abhijat Joshin kanssa. Päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja Anushka Sharma, ja sivurooleja näyttelevät Sushant Singh Rajput, Boman Irani, Saurabh Shukla ja Sanjay Dutt. Elokuva kertoo avaruusolennosta, joka tulee Maahan tutkimusmatkalle. Hän ystävystyy toimittajan kanssa ja kyseenalaistaa uskonnollista taikauskoa ja uskonkappaleita. PK:stä tuli yli 6 miljardin rupian tuotollaan kaikkien aikojen eniten tuottanut intialainen elokuva. == Näyttelijät == == Soundtrack == == Vastaanotto == Box Office India julisti PK:n ”kaikkien aikojen jymymenestykseksi”. == Kohu == Elokuvaa vastaan protestoitiin, koska hindunationalistit katsoivat sen loukkaavan hinduyhteisön tunteita. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Vuoden 2014 intialaiset elokuvat Luokka:Intialaiset draamakomediaelokuvat Luokka:Hindinkieliset elokuvat Luokka:Rajkumar Hiranin ohjaamat elokuvat
Hääpuku

Hääpuku eli morsiuspuku on perinteinen asu, johon naiset pukeutuvat naimisiin mentäessä. Hääpuvun tyyli, väritys ja käyttötavat riippuvat kulttuurista. Suomessa hääpuvun väri oli alkujaan musta. Valkoinen hääpuku yleistyi ensin ylempien säätyjen keskuudessa, ja tavallisen kansan parissa vasta 1900-luvun aikana. Valkoinen väri symboloi puhtautta, ja perinteisesti valkoiseen hääpukuun saivat pukeutua vain neitsyet. Hääpuku oli pitkään naisten ainoa juhlapuku, jota käytettiin juhlassa kuin juhlassa niin kauan kuin nainen siihen mahtui. Kun mitat eivät enää riittäneet, puku annettiin ehkä lahjaksi tyttärelle. == Lähteet == * https://web.archive.org/web/20160304202159/http://www.naimakaupat.com/haaopas/haapari/morsiuspuku_hist.php === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Morsiamen pukeutuminen ennenwanhaan – (www.naimisiin.info) Luokka:Juhlapuvut puku
Esko Kairesalo

Esko Hannu Kairesalo (s. 5. maaliskuuta 1957 Kangasala) on Mäntsälän entinen kunnanjohtaja. Kairesalo kirjoitti ylioppilaaksi 1976 ja valmistui hallintotieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta 1982. Työuransa hän aloitti Hämeen lääninhallituksen läänin- ja piirihallintoviranomaisten neuvottelukunnan sihteerinä ja jatkoi tutkijana 1982–1983. Hän toimi Säkylän kunnansihteerina 1983–1989, Vihdin kunnan talousjohtajana 1989–1993, Vihdin perusturvajohtajana 1993–1994 ja Mäntsälän kunnanjohtajana hän on toiminut vuodesta 1994. Mäntsälä on Suomen kunnista yhtiöittämispolitiikassaan pisimmällä. Kairesalo on pohtinut mahdollisuuksia myös vanhusten hoivapalvelujen, päiväkotien ja työterveyshuollon yhtiöittämiseen. Kairesalon puolue on kokoomus. Kairesalo asuu vaimonsa kanssa Lahdessa. Heillä on vuonna 1984 syntynyt poika ja 1986 syntynyt tytär. == Lähteet == Luokka:Mäntsälä Luokka:Mäntsälän kunnanjohtajat Luokka:Kansallisen Kokoomuksen poliitikot Luokka:Vuonna 1957 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Eeva Viitanen

Eeva Liisa Viitanen (ent. Kyrönviita; s. 30. huhtikuuta 1982) on Ikaalisten kaupunginjohtaja. Hän aloitti tehtävässä huhtikuussa 2022. Ikaalisten kaupunginvaltuusto valitsi helmikuussa 2022 Viitasen yksimielisesti Ikaalisten kaupunginjohtajaksi. Ennen Ikaalisiin siirtymistä Viitanen toimi Ruoveden kunnanjohtajana vuosina 2013–2022. Ruoveden kunnanvaltuusto äänesti hänet kunnanjohtajaksi vuonna 2013 äänin 21–6. Aikaisemmin hän toimi Ruoveden kunnan talousjohtajana ja vs. kunnanjohtajana. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri. Viitasella on neljä lasta. == Lähteet == Luokka:Ikaalisten kunnan-, kauppalan- ja kaupunginjohtajat Luokka:Vuonna 1982 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jalle Stoor

Jalle Stoor (s. 1990 Espoo) on suomalainen frisbeegolfin pelaaja, joka voitti Suomen mestaruuden avoimessa sarjassa vuonna 2014. Tätä ennen hän oli sijoittunut kolmanneksi vuosina 2012-2013\. ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset frisbeegolfaajat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pimeys (täsmennyssivu)

Pimeys voi viitata seuraaviin asioihin: * pimeys, valon puuttuminen * Pimeys (yhtye), suomalainen yhtye. * Wallander – Pimeys, Wallander-elokuvasarjan neljäs osa.
Dylan Moriarity

Dylan Moriarity (s. 11. syyskuuta 1994 Quebec) on kanadalainen alamäkiluistelija. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuonna 2013 Niagaran osakilpailussa. Moriarityn paras sijoitus yksittäisessä osakilpailussa on toinen sija, jonka hän saavutti kaudella 2015 Pohjois- Irlannin osakilpailusta. Tuolla kaudella hän sijoittui yhteispisteissä viidenneksi. Moriarityn kaksoisveli Dean Moriarity on myös alamäkiluistelija, joka on saavuttanut Red Bull Crashed Icessä muutaman palkintosijan. == Lähteet == * http://www.redbullcrashedice.com/fi_CA/athlete/dean-moriarity Luokka:Kanadalaiset alamäkiluistelijat Luokka:Vuonna 1994 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lautakkomäen rautatietunneli

Lautakkomäki on rautatietunneli Muuramessa Orivesi–Jyväskylä-radan Jyväskylän–Jämsänkosken rataosalla. Tunneli on valmistunut 1972, ja se on 383 metriä pitkä.Facta 2001 WSOY 1984 9. osa, palsta 704 == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Rautatietunnelit Suomessa, Resiina-lehti Luokka:Suomen rautatietunnelit Luokka:Muuramen liikenne Luokka:Muuramen rakennukset ja rakennelmat
Stéphane Lefebvre

Stéphane Lefebvre (s. 16. maaliskuuta 1992 Nœux-les-Mines) on ranskalainen ralliautoilija. == Ura == JWRC-sarjassa Lefebvre on saavuttanut kolme osakilpailuvoittoa sekä mestaruuden kaudella 2014 ja WRC3-luokassa niin ikään kolme voittoa ja mestaruuden kaudella 2014. Hän kilpailee Citroënillä. Lefebvre ajoi ensimmäisen osakilpailunsa rallin MM-sarjassa vuonna 2013 Ranskassa ollen yleiskilpailussa 20. Kaudella 2014 Lefebvre sijoittui parhaimmillaan yleiskilpailussa 19:nneksi, Saksan ja Puolan ralleissa. Kaudeksi 2015 Lefebvre siirtyi kilpailemaan pääosin WRC2-luokkaan. Ensimmäisen MM-pisteensä hän saavutti Saksan rallista 2015 sijoittuen kymmenenneksi, jolloin hän siirtyi ajaamaan WRC-luokkaan. Hän palasi WRC2-luokkaan kaudeksi 2018. Lefebvren kartanlukijana on toiminut kaudesta 2016 alkaen ranskalainen Gabin Moreau. Kaudella 2018 Lefebvre ajoi Citroënin tehtaan tuella WRC2-sarjassa sijoittuen kauden päätteeksi sarjassa 13. sijalle. Parhaat saavutukset olivat Portugalin rallin 3. ja Walesin rallin 5. sija WRC2-luokassa. == Lähteet == * http://www.ewrc- results.com/profile.php?p=14246&sct;=222 === Viitteet === Luokka:Ranskalaiset ralliautoilijat Luokka:Rallin nuorten maailmanmestarit Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Adam Green (alamäkiluistelija)

Adam Green (s. 23. elokuuta 1990 Cleveland) on yhdysvaltalainen alamäkiluistelija. Hän debytoi alamäkiluistelun MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä Münchenin kilpailussa vuonna 2010. Greenin paras sijoitus yksittäisessä kilpailussa on selviytyminen 16 parhaan joukkoon Saint Paulin osakilpailussa vuonna 2013. Green on pelannut nuorempana myös jääkiekkoa kolmentoista vuoden ajan. == Lähteet == * http://www.redbull.ca/cs/Satellite/en_CA/Profile/Adam- Green-021242903991032 * http://www.redbullcrashedice.com/en_FI/athlete/adam- green Luokka:Yhdysvaltalaiset alamäkiluistelijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jouko Mäkinen (kaupunginjohtaja)

Jouko Mäkinen on Hangon entinen kaupunginjohtaja. Hangon kaupunginvaltuuston valitessa kaupunginjohtajan helmikuussa 2009 hän voitti Hangon kansliapäällikön Jukka-Pekka Halmeen äänin 21-14. Aikaisemmin Mäkinen on työskennellyt Piikkiön ja Västanfjärdin kunnanjohtajana sekä Kaarinan apulaiskaupunginjohtajana.http://www.ts.fi/uutiset/kotimaa/1074337906/Jouko+Makinen+Kaarinasta+Hangon+johtoon Vuonna 2011 hänet valittiin Länsi-Uusimaa ohjelman (Koheesio- ja kilpailukykyohjelma) toimintaryhmän johtajaksi.http://www.lansi.fi/koko/Materiaalit/KOKO_Jouko%20M%E4kinen_04022011_NETTIIN.pdf Mäkinen jäi eläkkeelle vuonna 2015. ==Lähteet== Luokka:Hangon kaupunginjohtajat Luokka:Syntymävuosi puuttuu Luokka:Elävät henkilöt
Capraia Isola

Capraia Isola on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Livornon maakunnassa. Se on myös samanniminen saari Toscanan saaristossa Ligurianmeren ja Tyrrhenanmeren raja-alueella. Saarelta on päivittäinen laivayhteys Livornoon. == Historia == Capraia Isolalla on pitkä historia ja siellä on ollut asutusta jo 2500 eaa. Saarta ovat asuttaneet vuosisatojen saatossa etruskit, umbrit, kreikkalaiset ja karthagolaiset. Vuonna 67 eaa. määrättiin Toscanan saaristoa valvomaan Gnaeus Pompeius. Tästä alkoi pitkä rauhan aika, joka tunnetaan nimellä Pax Romana. 800-luvulla saraseenien merirosvot tekivät jatkuvia ryöstöretkiä saarelle ja sen asukkaat hylkäsivät saaren kahdensadan vuoden ajaksi. Pisan valtakunnan onnistui torjumaan saraseenien hyökkäykset ja lupautuessaan linnoittamaan saaren, myös asukkaat uskalsivat palata saarelle. Genovalaiset ottivat saaren hallintaansa 1500-luvulla ja rakennuttivat puolustustornit Torre del porton ja Torre dello Zenobiton sekä Forte di San Giorgion linnoituksen. Vuonna 1767 korsikalainen Pasquale Paoli valtasi saaren. Tämän jälkeen valta saarella vuorotteli ranskalaisten, brittien ja genovalaisten välillä, kunnes vuosina 1814-1815 kokoontunut Wienin kongressi päätti saaren omistuksen Sardinian kuningaskunnalle. Italian yhdistymisen ja kuningaskunnan synnyn jälkeen vuonna 1873 sisäministeriö perusti saarelle rangaistussiirtolan. Se oli kooltaan kolmannes saaresta, ja se lakkautettiin vuonna 1986. Kunnan historia == Maantiede == Capraia Isola on Toscanan saariston kolmanneksi suurin saari. Sen pinta-ala on noin 19 neliökilometriä, se on 8 kilometriä pitkä ja 4 kilometriä leveä. Saaren rantaviivan pituus 27 kilometriä ja korkein kohta on 445 metriä korkea Monte Castello. Saarelta on matkaa Korsikan saarelle 31 kilometriä ja Italian rannikolle 54 kilometriä. Capraia Isola on Toscanan saariston ainoa tuliperäinen saari.Kunnan kotisivut == Talous == Saaren talous perustuu kalastukseen ja jonkin verran maatalouteen. Kesäaikaan myös matkailu lisääntyy saarelle.Kunnan talous == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Livornon maakunnan kunnat Luokka:Toscanan saaristo
Tiisu

Tiisu on suomalainen rockmusiikkia soittava yhtye. Yhtye on tunnettu etenkin kappaleistaan ”Elämältä turpiin sain” sekä ”Tänään sä musta hullaannut”, jotka molemmat ovat nousseet suomalaisten radiokanavien viidentoista soitetuimman kappaleen joukkoon. Yhtyeen esikoisalbumi Elämän koulu julkaistiin 28. elokuuta 2015. Toinen albumi Tänne ei jää kukaan julkaistiin maaliskuussa 2017. Somerolta alkujaan kotoisin oleva laulaja-kitaristi Henrik ”Tiisu” Illikainen perusti yhtyeen ja kokosi sen jäsenet Sibelius-lukion koulutovereistaan. Yhtye solmi vuonna 2014 levytyssopimuksen Sony Music Entertainment -levy-yhtiön kanssa, joka julkaisi myös yhtyeen ensimmäisen albumin. == Jäsenet == * Henrik Illikainen – laulu & kitara * Petteri Pulkkinen – kitara * Väinö Karjalainen – basso * Riku Sonkkanen – rummut * Antti Vuorenmaa – koskettimet == Entiset jäsenet == * Mikko Aaltio – kitara, puhaltimet, perkussiot == Diskografia == === Albumit === Nimi Julkaisutiedot Lista Myynti Albumilista Elämän koulu *Julkaistu: 28. elokuuta 2015 *Formaatti: CD / LP / digitaalinen lataus *Levy-yhtiö: Sony Music #2 – Tänne ei jää kukaan *Julkaistu: 17. maaliskuuta 2017 *Formaatti: CD / digitaalinen lataus *Levy-yhtiö: Sony Music #13 – III *Julkaistu: 14. tammikuuta 2022 *Formaatti: LP / digitaalinen lataus *Levy-yhtiö: Kaiku Entertainment #20 – === Singlet === Vuosi Single Singlelista Radiolista Albumi 2014 ”Suomalaisen suurin riesa on sisu” – 82 Elämän koulu 2015 ”Elämältä turpiin sain” – 12 ”Tänään sä musta hullaannut” – 7 ”Virtaset” (mukana Sallamarja) – – ”Mitä maailma multa odottaa” – 87 2016 ”Kuka sillä aasilla ratsastaa” – – Tänne ei jää kukaan ”Sinkkuelämää” – – 2017 ”Suomi on poliisivaltio” – – Tänne ei jää kukaan ”Pusuttelemaan” – – ”Tunnistatko itsesi tänään” – 98 2019 ”Maidon ja hunajan maa” – – Mullan alta ”Kuollaan me kaikki” – – III 2020 ”On se kyllä vaikeeta” – – ”Valitettavasti valintamme ei osunut sinuun” – – ”Kesä lähetti kirjeen” – – 2021 ”Me olemme me” – – === Musiikkivideot === * Uusi aika (2013 – ohj. Kalle Tulander) * Suomalaisen suurin riesa on sisu (2014) * Elämältä turpiin sain (2015 – ohj. Marek Sabogal ja Henrik Illikainen) * Tänään sä musta hullaannut (2015 – ohj. Marek Sabogal ja Henrik Illikainen) * Virtaset (2015 – ohj. Kalle Tulander ja Henrik Illikainen) * Mitä maailma multa odottaa (2015 – ohj. Anton Baer) * Kuka sillä aasilla ratsastaa (2016 – ohj. Anton Baer) * Suomi on poliisivaltio (2017 – ohj. Jarno Elonen) * Kuollaan me kaikki (2019) * On se kyllä vaikeeta (2020) == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pop rock -yhtyeet Luokka:2010-luvun yhtyeet ja sooloartistit
Dan Witty

Dan Witty (s. 15. marraskuuta 1984 New Prague) on yhdysvaltalainen alamäkiluistelija. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuonna 2013 Saint Paulin osakilpailussa kotiosavaltiossaan Minnesotassa. Wittyn paras sijoitus MM-sarjan osakilpailussa on kolmas sija vuoden 2015 Saint Paulin osakilpailusta. Kaudella 2015 hän sijoittui sarjassa sijalle 10. Myös Wittyn pikkuveli Tyler Witty on alamäkiluistelija ja on kilpaillut myös Red Bull Crashed Icessä. == Lähteet == * http://www.redbullcrashedice.com/fi_FI/athlete/dan-witty * http://thrivesports.com/2014/02/22/red-bull-crashed-ice-family-affair/ * http://www.redbullcrashedice.com/en_FI/results Luokka:Yhdysvaltalaiset alamäkiluistelijat Luokka:Vuonna 1984 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Pekka Rajala

Pekka Tapani Rajala (s. 1963) on suomalainen virkamies, joka on toiminut vuodesta 2004 alkaen Limingan kunnanjohtajana.Suomen valtiokalenteri 2020, s. 569. Helsinki 2020. ISBN 978-952-14-4079-3 Vuonna 2004 Limingan kunnanhallitus päätti äänin 5–3 esittää hänen valitsemistaan kunnanjohtajaksi, ja Limingan kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajaa hän voitti Eeva-Maija Mäntysen 22–5. Sitä ennen hän toimi Toholammin kunnanjohtajana vuodesta 1995 ja sitä ennen Toholammin hallintojohtajana vuodesta 1990. Ennen Liminkaan siirtymistään hän ei saanut hakemaansa Ilmajoen kunnanjohtajan virkaa.https://www.keskipohjanmaa.fi/uutiset/38532/toholammin-kunnanjohtajaa- ei-valittu-ilmajoelle Syksyllä 2012 hän haki Kempeleen kunnanjohtajaksi mutta peruutti hakemuksensa. Lokakuussa 2019 Yleisradion MOT-toimitus julkaisi dokumentin Suomen komein jätesotku, jossa haastateltiin myös Pekka Rajalaa. Haastattelussa kävi ilmi, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa ympäristölupa- asiassa Vaasan hallinto-oikeuteen soittamalla suoraan ympäristölupa-asiaa käsittelevälle tuomarille. Sitten Rajala oli lähettänyt kirjelmän kunnanhallituksen nimissä kysymättä kunnanhallituksen lupaa. Vaasan hallinto- oikeus ei kuitenkaan ollut kirjelmää pyytänyt. MOT-toimituksen haastattelema Itä-Suomen yliopiston kunnallisoikeuteen perehtynyt professori Asko Uoti katsoi, että Rajala ”asettuu ikäänkuin itse tuomarin rooliin”. Professorin mukaan näytti siltä, että Rajala oli yrittänyt vaikuttaa oikeuden päätökseen. Uoti katsoi, että kunnanjohtajan toiminta ei ollut lainmukaista. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Toholammin kunnanjohtajat Luokka:Limingan kunnanjohtajat Luokka:Vuonna 1963 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Michal Procházka

Michal Procházka (s. 31. lokakuuta 1992 Teplice) on tšekkiläinen alamäkiluistelija. Hän on kilpaillut lajin MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuoden 2009 Prahan kilpailusta saakka. Procházkan paras sijoitus maailmancupin yhteispisteissä on kauden 2011 kymmenes tila. Yksittäisessä osakilpailussa Procházka on sijoittunut parhaimmillaan sijalle kuusi vuoden 2011 Alankomaiden osakilpailussa Valkenburgissa. == Lähteet == * http://www.redbull.ca/cs/Satellite/en_CA/Profile/Michael- Prochazka-021242904049854 * http://www.redbullcrashedice.com/en_FI/results Luokka:Tšekkiläiset alamäkiluistelijat Luokka:Vuonna 1992 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Hrvoje Appelt

Hrvoje Appelt (s. 15. tammikuuta 1974 Zagreb, Jugoslavia) on uransa jo päättänyt kroatialainen alamäkiluistelija ja jääkiekkoilija. Appelt on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa. Appelt kilpaili alamäkiluistelun MM-sarjassa Red Bull Crashed Icessä vuosina 2000-2008. Vuonna 2003 hän sijoittui Duluthissa, Minnesotassa kolmanneksi ja parhaimmillaan seuraavana vuonna Moskovassa MM-sarjan toiseksi heti Ruotsin Jasper Felderin jälkeen. Uransa jälkeen Appelt on ajanut alamäkiluistelun asemaa Kroatiassa. Jääkiekossa Appelt pelasi vuosina 1991-2001 Medveščak Zagrebin riveissä sekä Kroatian pääsarjassa että IEL-liigassa. Appelt pelasi myös Kroatian jääkiekkomaajoukkueessa 36 ottelua tehden tehot 10+13=23. Pelipaikaltaan Appelt oli oikea laitahyökkääjä. == Lähteet == * http://www.eliteprospects.com/player.php?player=168829 * http://www.redbull.hr/cs/Satellite/hr_HR/Article/Hrvoje-Appelt-i-Red-Bull- Crashed-Ice-021242950178777 Luokka:Kroatialaiset alamäkiluistelijat Luokka:Kroatialaiset jääkiekkoilijat Luokka:Vuonna 1974 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kalukkipensaskasvit

Kalukkipensaskasvit (Calycanthaceae) on koppisiemenisten Laurales-lahkoon kuuluva kasviheimo. == Tuntomerkit == Kalukkipensaskasveihin kuuluu kausi- tai ainavihantia pensaita ja puita, joiden silmut ovat suomullisia; toisinaan kärkisilmu kuolee. Varren kuoriosan (korteksin) johtojänteet voi nähdä suurennuslasilla katkaistusta varresta, ja ne voivat olla näkyvissä myös ulkoisesti neljänä vartta pitkin kulkevana kohojuovana. Lehdet ovat vastakkaisia, ehyitä, korvakkeettomia ja aromaattisentuoksuisia. Kukat ovat kookkaita, tavallisesti lehtihangoissa. Pohjus on maljamainen ja ulkopinnaltaan suomujen peittämä. Kehälehtiä on paljon ja ne sijaitsevat kierteisesti; sisimmät kehälehdet erittävät mettä tai muuta pölyttäjiä houkuttelevaa ainetta. Heteenponsissa on pidentyneet lokerositeet, myös mettä erittäviä joutoheteitä on. Hedelmät ovat enemmän tai vähemmän pähkylämäisiä ja kiinnittyvät melko kuivan pohjusmaljan sisäpinnalle.Stevens 2001–, Viittaus 25.1.2015. == Levinneisyys == Kalukkipensaskasvien levinneisyys on hajanainen. Niitä kasvaa Itä-Aasiassa, kolmella erillisalueella Pohjois-Amerikassa ja Koillis- Australiassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/calycanthaceaemap.gif == Luokittelu == Heimo koostuu viidestä suvusta, joissa on yhteensä 11 lajia. Ne jaetaan kahdeksi alaheimoksi. 1\. Idiospermoideae Thorne. Alaheimossa on vain laji Idiospermum australiense, joka kasvaa Australian Queenslandissa. Sen heteet ovat lähes kehälehtimäisiä, paksuja ja melkein palhottomia. Erillisiä emejä on yhdestä viiteen, tavallisesti yksi tai kaksi. Ne ovat vartalottomia, ja luotti on tukeva ja mehevä. Hedelmissä on isot siemenet. 2\. Calycanthoideae Burnett. Loput neljä sukua ja 10 lajia kuuluvat tähän alaheimoon, ja ne kasvavat Itä-Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Niiden kukissa on 5–18 hedettä, joiden palhot ovat melko hoikkia. Emejä on useita. === Suvut === * Calycanthus L. – rosettipensaat eli kalukkipensaat * Chimonanthus Lindl. – talvenlahjat * Idiospermum S.T.Blake * Sinocalycanthus (W.C.Cheng & S.Y.Chang) W.C.Cheng & S.Y.Chang List of Genera in Calycanthaceae. == Kuvia == Chimonanthus praecox 002.JPG|Tuoksutalvenlahja (Chimonanthus praecox) kukkii aikaisin keväällä ennen lehtien puhkeamista. Idiospermum flower- cut.jpg|Idiospermum australiense -lajin kukka Sinocalycanthus chinensis.jpg|Sinocalycanthus chinensis == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001–). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Calycanthaceae * Suomen Lajitietokeskus: Calycanthaceae * Luokka:Kasviheimot
Taylor Henrich

Taylor Henrich (s. 1. marraskuuta 1995 Calgary) on kanadalainen mäkihyppääjä. Arvokilpailuihin Henrich osallistui ensimmäisen kerran Oslon MM-kisoissa 2011, joissa hän oli normaalimäen 18:s. Val di Fiemmessä 2013 hän oli 43:s ja Sotšin olympialaisissa 2014 kolmastoista. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli viides. Lisäksi hän oli Innsbruckin nuorten olympialaisissa 2012 henkilökohtaisessa kilpailussa viides ja saavutti joukkuekilpailusta pronssia. Maailmancupissa Henrich debytoi Lillehammerissa joulukuussa 2011. Ensimmäisen kerran hän sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Lillehammerissa joulukuussa 2013, ollen kymmenes. Palkintokorokkeelle hän on sijoittunut kahdesti, kolmanneksi sekä tammikuussa 2015 Obertsdorfissa että maaliskuussa 2015 Oslossa. Continental Cupissa hän on saavuttanut yhden voiton. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset mäkihyppääjät Luokka:Vuonna 1995 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Ilmari Lavonsalo

Ilmari Aleksander Lavonsalo, vuoteen 1964 Ivar Löfman (6. tammikuuta 1920 Helsinki – 16. heinäkuuta 1988 Helsinki)Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 24.7.1988, s. 4 oli suomalainen pankinjohtaja, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän oli vuosina 1971–1982 Suomen Työväen Säästöpankin pääjohtaja.Facta 2001 WSOY 1984 9. osa, palsta 712 Ilmari Lavonsalo tuli Helsingin Työväen Säästöpankin Lapinlahden konttorin hoitajaksi 1947. Vuosina 1952–1958 hän hoiti Erottajan konttoria, kunnes sai siirron pankin pääkonttoriin. Pankin toimitusjohtaja hänestä tuli 1967. Lavonsalolla oli merkittävä rooli viiden työväensäästöpankin yhdistymisessä Suomen Työväen Säästöpankiksi 1971. Hän toimi ensin lyhyesti STS:n toimitusjohtajana, sitten 1972–1982 pääjohtajana ja vielä kaksi vuotta sen jälkeen hallituksen jäsenenä. Hän istui myös muun muassa Säästöpankkiliiton hallituksessa, Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin hallintoneuvostossa, E-osuuskunta Ekan hallituksessa ja Neste Oy:n johtokunnassa. Vuosina 1982–1983 hän toimi osuusliike Elannon hallituksen puheenjohtajana. == Lähteet == Luokka:Suomalaiset pankinjohtajat Luokka:Vuonna 1920 syntyneet Luokka:Vuonna 1988 kuolleet
National Cartoonists Society

National Cartoonists Society (NCS) on Yhdysvalloissa toimiva sarjakuva- ja pilapiirtäjien seura. Se tunnetaan parhaiten vuosittain myöntämistään palkinnoista, joista kuuluisin on vuoden parhaalle piirtäjälle myönnettävä Reuben-palkinto (Reuben Award), viralliselta nimeltään Outstanding Cartoonist of the Year (vuoden huomattava piirtäjä). National Cartoonists Societyn perusti joukko piirtäjiä New Yorkissa maaliskuussa 1946. Ensimmäinen puheenjohtaja oli pilapiirtäjä Rube Goldberg. Seuran jäseniksi pääsevät vain ammattimaiset sarjakuva- ja pilapiirtäjät sekä poikkeustapauksissa ansioituneet henkilöt läheisiltä aloilta. Seuralla on nykyään yli 500 jäsentä ja se mainostaa olevansa maailman suurin ammattimaisten sarjakuvapiirtäjien järjestö. NCS ei periaatteessa toimi piirtäjien ammattiliittona tai etujärjestönä, mutta on toisinaan myös pyrkinyt puolustamaan jäsentensä etuja.About the NCS National Cartoonists Society. Viitattu 25.1.2015. NCS tunnetaan parhaiten vuosittain jakamistaan palkinnoista. Palkintojen saajien ei tarvitse itse olla seuran jäseniä.Awards National Cartoonists Society. Viitattu 25.1.2015. Vuoden piirtäjä (Cartoonist of the Year) -palkinto myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1947. Palkinnon nimenä oli vuoteen 1953 asti Billy DeBeck Memorial Award sarjakuvapiirtäjä Billy DeBeckin mukaan. Vuodesta 1954 palkinnon nimi on ollut Reuben Award Rube Goldbergin oikean etunimen mukaan. Reubenia pidetään Yhdysvalloissa sarjakuva- ja pilapiirtäjien ammattikunnan korkeimpana ja arvostetuimpana palkintona. Muita NCS:n myöntämiä palkintoja ovat Milton Caniffin mukaan nimetty Milton Caniff -elämäntyöpalkinto (Milton Caniff Lifetime Achievement Award), Gold Key -palkinto, Silver T-Square -palkinto, 50 vuoden piiräjänurasta myönnettävä Gold T-Square, amatööripiirtäjille satunnaisesti myönnettävä Ace Award sekä lukuisat eri erikoisalojen palkinnot. Muun muassa mainospiirroksilla, animaatioilla, kirjankuvituksilla, aikakauslehtien kuvituksilla, sanomalehtien kuvituksilla, sarjakuvakirjoilla, pilapiirroksilla, sanomalehtisarjakuvilla, vitsisarjakuvilla, yksiruutuisilla sarjakuvilla ja onnittelukorteilla on omat palkintokategoriat. Aiemmin myönnettiin myös Elzie Segarin mukaan nimettyä Elzie Segar Awardia sekä urheilijoille suunnattua No. 1 Awardia, mutta niiden jakaminen on lopetettu. Palkintogaala pidetään vuosittain toukokuussa ja palkinnot myönnetään edeltävän vuoden saavutuksista. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *National Cartoonists Societyn kotisivu Luokka:Yhdysvaltalainen sarjakuva Luokka:Sarjakuva-alan järjestöt
Reuben-palkinto

Reuben-palkinto (Reuben Award), viralliselta nimeltään Outstanding Cartoonist of the Year (vuoden huomattava piirtäjä) on yhdysvaltalaisen National Cartoonists Societyn vuosittain myöntämä sarjakuva- ja pilapiirtäjille suunnattu palkinto. Reubenia pidetään Yhdysvalloissa piirtäjien ammattikunnan korkeimpana ja arvostetuimpana palkintona.Awards National Cartoonists Society. Viitattu 26.1.2015. Se luovutetaan vuosittain toukokuussa järjestettävässä palkintojenjakogaalassa edellisen vuoden ansioista. Palkinto on nimetty National Cartoonists Societyn ensimmäisen puheenjohtajan, pilapiirtäjä Rube Goldbergin oikean etunimen mukaan. Cartoonist of the Year -palkintoa on jaettu vuodesta 1947, mutta vuoteen 1953 asti sen nimenä oli Billy DeBeck Memorial Award sarjakuvapiirtäjä Billy DeBeckin mukaan. Nimi Reuben Award on ollut käytössä vuodesta 1954.About the NCS National Cartoonists Society. Viitattu 25.1.2015. ==Luettelo Reuben-palkinnon saajista== Suluissa vuosi, jolta palkinto on myönnetty. Palkinto luovutetaan seuraavana vuonna. *Milton Caniff (1946) *Al Capp (1947) *Chic Young (1948) *Alex Raymond (1949) *Roy Crane (1950) *Walt Kelly (1951) *Hank Ketcham (1952) *Mort Walker (1953) *Willard Mullin (1954) *Charles M. Schulz (1955) *Herbert L. Block (1956) *Hal Foster (1957) *Frank King (1958) *Chester Gould (1959) *Ronald Searle (1960) *Bill Mauldin (1961) *Dik Browne (1962) *Fred Lasswell (1963) *Charles M. Schulz (1964) *Leonard Starr (1965) *Otto Soglow (1966) *Rube Goldberg (1967) *Johnny Hart ja Pat Oliphant (1968) *Walter Berndt (1969) *Alfred Andriola (1970) *Milton Caniff (1971) *Pat Oliphant (1972) *Dik Browne (1973) *Dick Moores (1974) *Bob Dunn (1975) *Ernie Bushmiller (1976) *Chester Gould (1977) *Jeff MacNelly (1978) *Jeff MacNelly (1979) *Charles Saxon (1980) *Mell Lazarus (1981) *Bil Keane (1982) *Arnold Roth (1983) *Brant Parker (1984) *Lynn Johnston (1985) *Bill Watterson (1986) *Mort Drucker (1987) *Bill Watterson (1988) *Jim Davis (1989) *Gary Larson (1990) *Mike Peters (1991) *Cathy Guisewite (1992) *Jim Borgman (1993) *Gary Larson (1994) *Garry Trudeau (1995) *Sergio Aragonés (1996) *Scott Adams (1997) *Will Eisner (1998) *Patrick McDonnell (1999) *Jack Davis (2000) *Jerry Scott (2001) *Matt Groening (2002) *Greg Evans (2003) *Pat Brady (2004) *Mike Luckovich (2005) *Bill Amend (2006) *Al Jaffee (2007) *Dave Coverly (2008) *Dan Piraro (2009) *Richard Thompson (2010) *Tom Richmond (2011) *Rick Kirkman ja Brian Crane (2012) *Wiley Miller (2013) *Roz Chast (2014) *Michael Ramirez (2015) *Ann Telnaes (2016) *Glen Keane (2017) *Stephan Pastis (2018) *Lynda Barry (2019) *Ray Billingsley (2020) *Edward Sorel (2021) *Bill Griffith (2022) ==Lähteet== Luokka:Sarjakuvapalkinnot
Siparunaceae

Siparunaceae on kasviheimo koppisiemenisten Laurales-lahkossa, jonka tunnetuin heimo on laakerikasvit (Lauraceae). == Ulkonäkö ja koko == Kasvit ovat pensaita tai liaaneja, ja niihin kerääntyy alumiinia. Kasvit ovat enemmän tai vähemmän aromaattisia tai joskus melko epämiellyttävän tuoksuisia. Puusolukossa ei ole leveitä ydinsäteitä. Karvat ovat usein tähtikarvoja tai kimppuina. Silmut ovat suomuttomat. Lehdet sijaitsevat vastakkain ja ovat sahalaitaisia, korvakkeettomia, ja melko vahvat suonet yhtyvät lavan reunalla. Kukat ovat yksineuvoisia ja kasvit yksi- tai kaksikotisia. Suvussa Glossocalyx kukat ovat vastakohtaisia, suvussa Siparuna säteittäisiä. Kehälehtiä on tavallisesti neljä, viisi tai kuusi tai kehä on epämääräinen; harvoin kehälehtiä on seitsemän. Joskus kehälehdet ovat kasvaneet yhteen. Heteitä on tavallisesti kaksi tai paljonkin enemmän, harvoin yksi. Ponnet avautuvat usein yhdellä läpällä. Erillisiä emilehtiä on vähintään kolme, usein enemmän, ja ne ovat lyhytvartaloisia. Siemenaihe on yksikalvoinen. Hedelmävaiheessa pohjusmalja, jonka sisällä pienet hedelmät ovat, hajoaa epäsäännöllisesti.Stevens 2001–, Viittaus 25.1.2015. == Levinneisyys == Heimon kaksi sukua kasvaa eri alueilla. Siparunat esiintyvät trooppisessa Amerikassa ja Glossocalyx Länsi- Afrikassa.http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/siparunaceaemap.gif == Luokittelu == Siparunaceae käsittää kaksi sukua, joista siparunat (Siparuna)Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Siparuna käsittävät 74 lajia. Glossocalyx longicuspis on ainoa laji suvussaan.http://www.theplantlist.org/tpl1.1/search?q=glossocalyx Heimo muodostaa yhdessä heimojen Gomortegaceae ja Atherospermataceae kanssa kladin Laurales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa neulamaiset oksalaattikiteet, pohjusmaljan umpinaisuus, ponnen yksiteekaisuus, hyvin pieni alkio ja runsas endospermi (ravintovarasto siemenessä). == Lähteet == * Stevens, P. F. (2001 onwards). Angiosperm Phylogeny Website. Version 12, July 2012 [and more or less continuously updated since]. http://www.mobot.org/MOBOT/research/APweb/. === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Glossocalyx, kuvia: http://korupplants.lifedesks.org/pages/562 Luokka:Laurales Luokka:Kasviheimot
Minä ja hän

"Minä ja hän" on kappale Jenni Vartiaisen toiselta, Seili-nimiseltä studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kuudentena ja viimeisenä singlenä 14. maaliskuuta 2012. Kappaleen ovat säveltäneet Vartiainen, Jukka Immonen ja Hannu Korkeamäki, ja sen on sanoittanut Mariska. Kappale julkaistiin promosinglenä maaliskuussa 2012, kaksi vuotta Seilin julkaisun jälkeen, kun kappale sai näkyvyyttä televisiokanava Nelosen Voice of Finland -kykyjenetsintäohjelmassa. Kappale nousi sekä single- että latauslistan sijalle 8, mutta putosi molemmilta listoilta nopeasti. "Minä ja hän" oli parhaimmillaan Suomen radioiden 29:nneksi soitetuin kappale. Jesse Kaikurannan akustinen versio kappaleesta julkaistiin Universal Music Finlandin virallisella YouTube-kanavalla 29. kesäkuuta 2012. Hip hop -artisti Elastinen esitti kappaleesta oman versionsa Vain elämää -televisiosarjan kolmannella kaudella syksyllä 2014. Elastisen versio sisältyy myös tuotantokauden toiselle kokoelma-albumille. Elastisen versio sijoittui parhaimmillaan latauslistan 15:nneksi ja singlelistan sijalle 12. ==Kappaleet== ==Listasijoitukset== Lista Paras sijoitus Suomen virallinen singlelista 8 Suomen virallinen latauslista 8 Radiolista 29 ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2010 kappaleet Luokka:Jenni Vartiaisen kappaleet Luokka:Mariskan sanoittamat kappaleet
Ondonga

Ondonga on ovambojen perinteinen kuningaskunta Ambomaalla Namibian pohjoisosissa. Sen tärkein keskus nykyään on Ondangwa. Ondongalaiset puhuvat oshindongan kieltä. Suomen Lähetysseura on tehnyt lähetystyötä Ondongassa vuodesta 1870 lähtien. ==Ondongan kuninkaita== Ondongan kuninkaita, osin Peltolan mukaan: Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Ondongan kuninkaita Kuningas Vallassa Hovin sijainti Nembulungo lyaNgwedha ±1650–1690 Shindongo shaNamutenya gwa Nguti 1690–1700 Nangombe yaMvula 1700–1750 Oshamba Nembungu lyAmutundu 1750– ca. 1820 Iinenge Nangolo dhaAmutenya ca. 1820–1857 Ondonga Shipanga shaAmukwiita 1857–1859 Shikongo Kalulu 1859–1874 Omandongo Kambonde I kaNankwaya 1874–1883 Onamungundo Iitana yaNekwiyu 1883–1884 Kambonde II kaMpingana (läntinen Ondonga) 1884–1909 Onamayongo Olukonda Nehale lyaMpingana (itäinen Ondonga) 1885–1908 Oshitambi (Okaloko) Kambonde III (Eino Johannes) kaNgula 1909–1912 Nambala (Martin Elifas) yaKadhikwa 1912–1942 Ondjumba Eino Johannes Kambonde kaNamene 1942–1960 Okaloko Martin Ambala Ashikoto 1960–1967 Ontananga Paulus Elifas 1967–1970 Omwandi Filemon yElifas lyaShindondola 1970–1975 Onamungundo Immanuel Kauluma Elifas 1975–2019 Onamungundo Fillemon Shuumbwa Nangolo 2019– Onambango == Lähteet == * World Statesmen.org ==Viitteet== Luokka:Ovambot