EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Gabriel Lauraeus

Gabriel Lauraeus (18. huhtikuuta 1677 Turku – 10. elokuuta 1753 Turku) oli Turun akatemian professori ja pappi. Gabriel Lauraeus syntyi 18. huhtikuuta 1677 Turussa. Lauraeuksen vanhemmat olivat Turun tuomiokapitulin notaari Gabriel Lauraeus vanhempi ja Katarina Rajalenius. Hänen isänsä kuoli kuitenkin jo vuonna 1681, jolloin Lauraeuksesta tuli setänsä, Oulun triviaalikoulun rehtori Olof Lauraeuksen kasvattipoika. Lisäksi hän asui lapsena äitinsä uuden aviomiehen ja siten isäpuolensa Tyrvään kirkkoherra Olof Hartmanin luona. Lisäksi hän on ilmeisesti asunut sukulaistensa luona Kalajoella ennen ylioppilaaksi tuloaan. Hän oli oppilaana Oulun triviaalikoulussa ja hänestä tuli ylioppilas Turussa vuonna 1696. Ylioppilaaksi tulonsa jälkeen ja opiskellessaan teologiaa hän elätti itsensä käsityöläisammateilla veistämällä, sorvaamalla sekä tekemällä kulta- ja hopeasepäntöitä ja valmistamalla kelloja ja hienotaoksia. Jonkin ajan kuluttua hänet pyydettiin auttamaan piispa Johannes Gezelius nuorempaa tämän kirjeenvaihdossa. Gezeliuksella oli kielteinen kanta pietismiin, johon taas Lauraeuksella mahdollisesti on ollut kytköksiä äitinsä suvun kautta. Yhteistyö Gezeliuksen kanssa vaikutti Lauraeukseen voimakkaasti pysyen tämän muistissa elämän loppuun saakka. On arveltu, että Gezeliuksen oma käytännöllinen raamatullisuus muodostui Lauraeuksen oman uskonnollisen ajattelun johtavaksi aatteeksi. Papiksi hän valmistui aivan Suuren Pohjan sodan kynnyksellä. Vuonna 1702 hänestä tuli Porin läänin jalkaväkirykmentin 2. pataljoonansaarnaaja ja vuonna 1703 hänestä tuli saman rykmentin 1. pataljoonansaarnaaja. Rykmentinpastorina hän toimi vuosina 1705–1723. Rykmentinpastoriksi hänet nimitettiin Kuurinmaan rajalinnan Seelburgin puolustamisen 1703-1704 jälkeen. Pultavan taistelun jälkeen Lauraeus jäi vangiksi 1709 ja hänet vietiin ensin Moskovaan ja sitten 1712 Tobolskiin Siperiaan. Siellä hän liittyi pietistiseen herätykseen. Lauraeus palasi Suomeen Uudenkaupungin rauhan jälkeen ja 1724 hänet nimitettiin Loimaan kirkkoherraksi. Hän oli vuosien 1731 ja 1746 valtiopäivien jäsen. 1749 hänet nimitettiin jumaluusopin professoriksi ja Turun tuomiorovastiksi. Hänen synodaaliväitöskirjansa De bonis operibus julkaistiin 1739. Lauraeus suomensi joukon saksalaisia ja ruotsalaisia virsiä teokseksi Muutamia Hengellisiä virsiä ja laati kirjoituksia Ruotsin tiedeakatemian julkaisuihin. Lauraeuksen puoliso vuodesta 1707 oli Katarina Fontin (k. 1737). == Lähteet == * Sivu 440. ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Lauraeus projekti Runebergin tietosanakirjassa (Viitattu 13.4.2014) * Åminnelse-tal öfver Herr Gabriel Lauræus (Carl Fredrik Mennander, 19.12.1755) (Viitattu 13.4.2014) Luokka:Suomen evankelis-luterilaisen kirkon papit Luokka:Turun akatemian professorit Luokka:Vuonna 1677 syntyneet Luokka:Vuonna 1753 kuolleet Luokka:Suomalaiset professorit
Murronvuoren kalliomaalaus

Murronvuoren kalliomaalaus sijaitsee Saimaalla Pihlajavedellä Savonlinnassa Etelä-Savossa. Kalliomaalaus ajoitetaan väljästi kivikauteen. == Kallio ja sen sijainti == Saimaan Pihjalajavedellä sijaitsee iso Saukonsaari, jonka pohjoisosassa olevassa Enoniemessä maalauskallio on. Murronvuori nousee lohkareisena suoraan vedestä, ja pienessä suojaisessa pystykalliossa on suojaisa puoliluola, jonka vieressä maalaukset sijaitsevat. == Maalaus == Maalaus on kolmiosainen. Oikealla reunalla reunalla on suurehko punaväriläiskä, jossa on epävarmasti tunnistettavia kuvioita. Kuviot voivat esittää kämmenpainaumia, mutta tunnistus on vielä epävarmaa. Vasemmalle päin on vielä kaksi punavärialuetta, mutta niissä ei ole tunnistettavia kuvioita. Punaväri on joka kohdassa sekä kulunutta että suttaantunutta. ==Lähteet== * * Luukkonen, Ismo: Murronvuori * ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla == * Muinaistaideyhdistys: Murronvuori Luokka:Suomen kalliomaalaukset Luokka:Savonlinnan esihistoria Luokka:Etelä-Savon historia
Eurobarometri

Eurobarometri on Euroopan komission rahoittama, kaikissa Euroopan unionin jäsenmaissa samanaikaisesti tehtävä kyselytutkimus, jolla komissio mittaa ja analysoi julkisen mielipiteen kehitystä kaikissa jäsenvaltioissa sekä ehdokasmaissa. Kyselytutkimus on seurannut mielipiteiden kehitystä vuodesta 1973 lähtien ja tutkimus toteutetaan kahdesti vuodessa. Kyselytutkimuksessa käsitellään keskeisiä EU-kansalaisuuteen liittyviä teemoja. Osa kysymyksistä on pysyviä ja osa vaihtuu kulloinkin valitun erityisteeman mukaan. Kysely järjestetään yhdenmukaisesti kaikissa unionin jäsenmaissa, ja sen otos edustaa unionin kansalaisia. == Toteutus == Kysely järjestetään kahdesti vuodessa yhdenmukaisesti kaikissa unionin jäsenmaissa, ja sen otos edustaa unionin kansalaisia. Tutkimukset toteutetaan käyntihaastatteluina, joissa käytetään säännöllisesti toistettavia kysymyksiä ja kunakin ajankohtana tärkeäksi katsottujen aihealueiden kysymyksiä. Tutkimuksessa käsitellään keskeisiä EU- kansalaisuuteen liittyviä kysymyksiä. Toistuvissa kysymyksissä kartoitetaan vastaajien mielipiteitä Euroopan yhteisöstä/unionista, parlamentista sekä vastaajien omasta yhteiskunnasta ja sen demokratian toimivuudesta. Vaihtuvissa kysymyksissä aiheena on ollut muun muassa työllisyys, työttömyys, sukupuoliroolit, ekologia, energiapolitiikka, lasten ja nuorten asema, köyhyys, terveys, bioteknologia, alueellinen kehitys, kulutustottumukset sekä koulutus. == Käyttö == Euroopan parlamentin mukaan mielipidetutkimukset ovat tärkeä apuväline päätöksenteossa ja Euroopan parlamentin työn valmistelussa ja arvioinnissa. == Historia == Ensimmäinen eurobarometri kerättiin vuonna 1974, minkä jälkeen se on toteutettu EU:n jäsenmaissa vähintään kahdesti vuodessa. Suomessa barometri on kerätty kokonaisuudessaan vuodesta 1995 alkaen ja EU- aiheisten kysymysten osalta vuodesta 1993 alkaen. Kerääjänä on Suomessa toiminut TNS Gallup. Myös joistain EU:n ulkopuolisista Euroopan maista on joinain vuosina kerätty aineistoa. Lisäksi on täydennykseksi kerätty suppeita puhelinhaastatteluja. ==Lähteet== Luokka:Euroopan unioni Luokka:Mielipidetiedustelu
Rahan metsästäjät

Rahan metsästäjät on Jarkko Sipilän yhdessä Scott Stevensonin kanssa kirjoittama jännitysromaani finanssikriisin alkuajoilta, vuosilta 2007-2008. Stevensonin aihepiiristä englanniksi kirjoittama rinnakkaisteos keskittyy miljöökuvaukseen. Siitä Sipilän romaanin rikoselementti puuttuu.Jarkko Sipilä ja Scott Stevenson: Rahan metsästäjät (kirjaesittely Elisa.fi) == Juoni == Romaani sijoittuu New Yorkin finanssikeskuksessa Wall Streetilla toimivaan pankkiin. Sen keskeisimmät henkilöt ovat kaksi pankissa työskentelevää arvopaperidealeria, Sasquatch, Sasq, eli Magnus Saastamoinen ja hänen esimiehensä Chip, Charles Smith III.Rahan metsästäjät, Luku 1: Don Pepe Romaanin rakenteessa pankkitoimintaan, erityisesti johdannaisilla käytävään kauppaan, liittyvä juoni lomittuu siihen kytkeytyvän murhan tutkimuksen etenemisen kanssa kahdessa eri aikatasossa. Nämä elementit kohtaavat romaanin 28. luvussa.Rahan metsästäjät, Luku 28: Blarney Stone Rahan metsästäjät kuvaa sijoitusammattilaisen työn kiivasta rytmiä ja raakaa vastuullisuutta: "Tämäkin päivä oli ollut täynnä stressin täyteisiä puheluita, neuvotteluja, raportteja, sähköposteja. Aamuseitsemästä iltaseitsemään. Paine syntyi siitä, että joka päivä piti tulla tulosta." Rahan metsästäjät, s. 13 Yhdysvaltalaisten asuntolainoista koottuihin sijoitustuotteisiin kohdistuvan johdannaiskaupan periaatteet tulevat esiin kirjan 3. luvussa Lounas, jossa Chip ja Sasq esittelevät osastonsa toimintaa tiimin uudelle jäsenelle.Rahan metsästäjät, Luku 3: lounas ==Vastaanotto== Kirja-arvostelussaan Ritva Sorvali (2013) korostaa romaanin antamaa kuvaa pankkialan ahneuden ja kiireisyyden tuhoisuudesta sijoitusammattilaisten perhe-elämälle. == Lähteet == Luokka:Vuoden 2013 kirjat Luokka:Jännitysromaanit Luokka:Jarkko Sipilän teokset
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015 pelattiin huhtikuussa 2015. A-lohkon turnaus pelattiin Islannissa ja B-lohkon turnaus Etelä- Afrikassa. Lohkoissa pelattiin yksinkertainen sarja, joiden voittajat nousivat ylemmälle ja viimeiseksi jääneet putosivat alemmalle sarjatasolle. == Joukkueet == === Lohko A === * * * * * * === Lohko B === * * * * * * == A-lohkon turnaus == Ottelut Otteluiden alkamisajat ovat Islannin aikoja. == B-lohkon turnaus == Ottelut Otteluiden alkamisajat ovat Etelä-Afrikan aikoja. (UTC+2) == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Vuoden 2015 jääkiekko Luokka:Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut Luokka:Islannin jääkiekko Luokka:Etelä-Afrikan jääkiekko Luokka:Reykjavíkin urheilu Luokka:Kapkaupungin urheilu
Parma (yritys)

Parma Oy on suomalainen rakennustarvikevalmistaja ja Suomen suurin betonielementtien valmistaja. Sillä on toimintaa 17:llä paikkakunnalla. Yritys työllistää yhteensä noin 700 henkilöä. Parman taustalla ovat Lohjan Kalkkitehdas (nyk. Lohja) ja Paraisten Kalkki (nyk. Partek). Lohjan ja Partekin elementtitoiminnat yhdistettiin vuonna 1992 Partek Betonila Oy:ksi. Vuonna 1997 Partek Betonilan ja Rakennusliike Puolimatkan teollisuuden elementtitoiminnat yhdistettiin Parma Betonilaksi. Vuodesta 2003 lähtien yrityksen nimenä on ollut Parma Oy. Yrityksen liikevaihto vuonna 2012 oli 151,9 miljoonaa euroa. Saman vuoden tulos oli 5,1 miljoonaa euroa. Parma kuuluu kansainväliseen Consolis-konserniin, joka on Euroopan suurin betonitekniikkaan perustuvien ratkaisujen tuottaja ja betonisten valmisosien valmistaja. Consolis toimii 28 maassa ja sillä on yli 11 000 työntekijää. Parman pohjoismaiset sisaryhtiöt ovat Ruotsissa Strängbetong Ab, Norjassa Spenncon ja Tanskassa Spaencom. == Parman tehtaat Suomessa == * Forssa (lopettamispäätös heinäkuussa 2023) * Haapavesi * Haukipudas * Hyrylä * Iisalmi * Kotka * Nastola * Nummela * Nurmijärvi * Oulu (Korvenkylä) * Uurainen * Kangasala ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Yrityksen sivusto Luokka:Suomalaiset rakennustuotevalmistajat Luokka:Rakentamisen tuotemerkit Luokka:Vihti
Piispajärvi

Piispajärvi on kylä Suomussalmella. Vuonna 2014 kylässä on vakituisia asukkaita 83. Piispajärven alueella sijaitsee kaksi järveä, Vellijärvi ja Piispajärvi. Piispajärvellä toimi vuoteen 2015 asti vuonna 1923 perustettu Piispajärven koulu . Piispajärven alueen rajaa etelässä Mustajoki ja pohjoisessa Perangan tienhaara. Kylään lasketaan etelästä päin luetellen Hallasenaho, Haapovaara, Mökinvaara, Alassalmi, Piispajärven ympärillä sijaitsevat tilat, Runtti, Vasarantien varsi (Piispajärven perukka), sekä Viitostien varsi Perangan tienhaaraan saakka. ==Nähtävyydet== Piispajärvellä on ainoastaan yksi nähtävyys, Alassalmen muistomerkki. Muistomerkki on pystytetty talvisodassa kaatuneiden muistolle. Muistomerkki sijaitsee Valtatie viiden varrella. ==Etäisyydet== * Ämmänsaari 55 km * Kuusamo 84 km * Kajaani 162 km ==Lähteet== Luokka:Suomussalmen kylät
Myytävänä elämä

Myytävänä elämä on Laura Malmivaaraan esikoisalbumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2005. Albumilta julkaistiin kaksi singleä. Lokakuussa 2005 julkaistu ensimmäinen single "Nukkumaan" sijoittui kahdeksi viikoksi Suomen viralliselle singlelistalle, parhaimmillaan sijalle 17. Alkuvuodesta 2006 albumin nimikappale "Myytävänä elämä" julkaistiin singlenä. ==Kappaleet== ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2005 esikoisalbumit Luokka:Suomalaiset popalbumit Luokka:Rauli Eskolinin tuottamat albumit
James Stephens

James Stephens (1825 Kilkenny – 29. maaliskuuta 1901 Blackrock, Dublin)Nordisk familjebok (1917), s. 1292–1293 Runeberg.org. Viitattu 13.4.2014. oli irlantilainen vallankumouksellinen, joka perusti vuonna 1858 Irlannin feeniläisten maanalaisen keskusjärjestön, Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan (Irish Republican Brotherhood, IRB). Stephensin varhaisista elämänvaiheista ei tiedetä paljoakaan. Osallistuttuaan vuoden 1848 epäonnistuneeseen kapinaan hän pakeni Pariisiin, jossa hän tutustui itseään kymmenisen vuotta vanhempaan John O’Mahonyyn ja vakuuttui siitä, että Irlantiin tarvittaisiin aseellista vallankumousta valmisteleva salaseura. Stephens palasi Irlantiin tammikuussa 1856, ja alkoi luoda yhteyksiä. Vuonna 1857 hän kirjoitti Yhdysvaltoihin muuttaneelle O’Mahonylle ja pyysi tätä keräämään varoja muistomerkkiin eräälle hiljattain kuolleelle irlantilaiselle kapinalliselle. O’Mahony vastasi tarjoamalla hänelle rahaa salaisen vallankumousjärjestön luomiseen. Sopimuksen synnyttyä Stephens ja eräät muut vallankumoukselliset perustivat Irlannin tasavaltalaisveljeskunnan hänen kotonaan Dublinissa 17. maaliskuuta 1858. O’Mahony loi puolestaan Yhdysvaltoihin vastaavan organisaation, jonka nimeksi tuli feeniläisveljeskunta.Fenian History Fenians.org. Viitattu 13.4.2014. Salaseuran tavoitteena oli Irlannin aseellinen vapauttaminen Ison-Britannian vallasta. Vuosina 1858–1859 ja 1863–1864 Stephens kiersi Pohjois-Amerikassa keräämässä rahaa ja aseita sekä lujittamassa siteitä feeniläisiin. Stephens ja Irlannin feeniläiset lupasivat amerikkalaisille tukijoilleen käynnistävänsä kansannousun Irlannissa 20. syyskuuta 1865, mutta liikkeen johtajat pidätettiin viisi päivää sitä ennen. Stephens vangittiin saman vuoden marraskuussa, mutta hän onnistui pakenemaan parin viikon kuluttua. Hän luopui joulukuussa 1866 IRB:n johdosta ja asui sen jälkeen useita vuosikymeniä Pariisissa työskennellen toimittajana ja kielenopettajana. Saatuaan vuonna 1891 armahduksen hän palasi asumaan Irlantiin. Kamppailussa Irlannin itsenäisyyden puolesta Stephens vastusti sekä Ison-Britannian parlamenttiin nojaavaa linjaa että terrorististen keinojen käyttöä. ==Lähteet== Luokka:Irlantilaiset poliitikot Luokka:Vallankumoukselliset Luokka:Vuonna 1825 syntyneet Luokka:Vuonna 1901 kuolleet
Maria Ruotsala

Maria Ruotsala (s. 15. maaliskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja. Elokuvaohjaajan uraa ennen hän oli kuvataiteilija. Kuvataiteilijana Ruotsala on tehnyt muun muassa maalauksia, installaatioita ja videoita. Hänet nimettiin yhdeksi neljästä Vuoden nuoresta taiteilijasta vuonna 1990 yhdessä Eija-Liisa Ahtilan, Jarmo Kurjen ja Juha Saitajoen kanssa.Vuoden nuori taiteilija -tapahtuma, Tampereen taidemuseo 25.9.2013. Viitattu 14.4.2014. Hänen töitään on hankittu muun muassa Kiasmaan ja Pariisin Pompidou-keskukseen. Ruotsala opiskeli elokuvaohjaajaksi LontoossaOhjaajat: Maria Ruotsala , Rakkautta ja Anarkiaa 2013 -festivaalisivusto. Viitattu 14.4.2014. ja palkittiin Fuji-stipendillä parhaana ohjaajana 1992. Ruotsala on ohjannut Yleisradiolle muun muassa kolmiosaisen televisioelokuvan Kreetta Onkelin romaanin Ilonen talo pohjalta.Päivi Suikkanen: Ohjaaja Maria Ruotsala: Katsojat kestävät rankkoja aiheita , Yle Vintti. Viitattu 14.4.2014. ==Ohjauksia ja käsikirjoituksia== *Esineiden luonto (1987) *Platonin poika (1990) *The Cost (1992) *Hyper Sensitive (1993, kunniamaininta Kettupäivillä) *Ruusutarha (1997, pääpalkinto Kettupäivillä) *Ilonen talo (2006) *Apeiron (2013) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuoden nuori taiteilija -palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Marja Pensala

Marja Pensala (o.s. Hautala, 3. lokakuuta 1944 Savonlinna – 31. elokuuta 2015 Helsinki)Kuolleita, Helsingin Sanomat, 20.9.2015 s. C 32 oli suomalainen lyhyt- ja dokumenttielokuvien ohjaaja. Pensalan läpimurto oli sepitteellinen satiiri Elsa, joka on yksi ulkomailla eniten esitetyistä suomalaisista lyhytelokuvista. Sitä seurasivat lyhytdokumentit Hukkareissu (1982) ja Kyllikki Virolaisesta kertova, yhdessä päivässä kuvattu Hyvä elämä (1983). 1990-luvulta alkaen Pensala ohjasi lähinnä puolipitkiä dokumenttielokuvia, kuten vuoden 1992 Aunuksen kylillä ja vuoden 1996 Tallinnan tuhkimo, joka oli yhteistyö Pirjo Honkasalon kanssa. Tampereen elokuvajuhlilla Marja Pensala palkittiin neljästi, elokuvista Hukkareissu ja Sielunpimennys pääpalkinnolla.Marja Pensala , Tampere Film Festival. Viitattu 14.4.2014. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2007. Marja Pensalan isä oli professori Jouko Hautala. Hänen veljensä oli taidemaalari Jorma Hautala. ==Filmografia== *Tanssikoulu (1969) *Kultainen nuoruus (1970) *Elsa (1981) *Hukkareissu (1982) *Hyvä elämä (1983) *Menninkäisooppera (1986) *Toini­ – huutolaistyttö (1988) *Urheilukatsaus (1989) *Lennä Lempi (1989) *Pimeys (1990) *Aunuksen kylillä (1992) *Keijo Korhonen presidentiksi (1993) *Tallinnan tuhkimo (1996) *Pyhän Arkangelin päivä 22.11.1995 (1996) *Nyrkin ja hellan välissä (1997) *We Love You – Michigan 1962–1963 päiväkirja (1998) *Wunderbaum (2000) *Sielunpimennys (2000) *Punainen raketti (2004) *Volga, venäläinen joki (2020) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * * *Marja Pensalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa Luokka:Suomalaiset elokuvaohjaajat Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2015 kuolleet
Satanahka

Satanahka Oy oli vuosina 1919–2003 Kiukaisissa toiminut nahkatehdas ja nahkapukineiden valmistaja. == Historia == Yhtiö sai alkunsa vuonna 1917 satakuntalaisten tilallisten perustamana ja se aloitti nahanvalmistuksen marraskuussa 1919 nimellä Satakunnan Nahkateollisuus Osakeyhtiö. Kiukaisten Eurakoskelle rakennetun nahkatehtaan suunnitteli tamperelainen rakennusmestari Heikki Tiitola. Aluksi se tuotti tilallisten omista vuodista parkkinahkaa heidän omiin tarpeisiinsa. 1920-luvulla tehdas alkoi valmistamaan nahkaa myös ulkopuolisille kuten esimerkiksi kenkäteollisuudelle. Vuonna 1932 yrityksen osake-enemmistön hankki Friitalan nahkatehtaan perustajan Arthur Hellmanin poika Aarne Hellemaa.Kuka kukin on (Aikalaiskirja) : Who's who in Finland / 1954 Projekt Runeberg. Viitattu 14.4.2014. Hänen aikanaan tehtaan koneita ja tuotantomenetelmiä modernisoitiin, työntekijöiden määrää lisättiin ja myös koko tuotanto suunnattiin kenkäteollisuudelle.Akkun Rauma seudu historjaha Rauman kaupunki. Viitattu 14.4.2014. Vuonna 1939 yrityksen liikevaihto oli 11,2 miljoonaa markkaa ja henkilöstöä oli 128. Vuonna 1942 yhtiön nimeksi vaihtui Satanahka Oy.Vanhojen osakirjojen keräily Pörssitieto. Viitattu 14.4.2014. 1940-luvun aikana Satanahka aloitti raakanahan lisäksi omien nahkatuotteiden valmistuksen. Sen valikoimiin kuuluivat esimerkiksi nahkavaatteet, -käsineet ja -hatut sekä salkut ja laukut. Lisäksi Satanahka valmisti puolustusvoimille reppuja ja muita nahkaisia tarvikkeita sekä muun muassa pesäpalloräpylöitä. 1960–1980-luvuilla yhtiö tuli tunnetuksi nahka- ja mokkapuseroistaan, joita se valmisti myös tuotemerkillä Finn Fant.Aina ei kannata ostaa uutta Nahkakujan pukinekorjaamo. Viitattu 14.4.2014. Ne ovat nykyään suosittuja vintage-harrastajien keskuudessa.Vaatehuone-blogi Viitattu 14.4.2014.Lainahöyhenissä-blogi Viitattu 14.4.2014. Takavuosikymmeninä tehdas saastutti vieressä virtaavaa Eurajokea laskemalla siihen jätevetensä puhdistamattomana. Joen kerrotaan pahimmillaan 1950-luvulla löyhkänneen kuin viemärin.Joki nimeltään Eurajoki 15.4.2013. Viitattu 14.4.2014. Vielä vuonna 1995 tehdas työllisti 155 henkilöä, mutta ajautui konkurssiin kahta vuotta myöhemmin. Sen jatkajana aloitti Sata Leather Oy vuonna 1998, joka kuitenkin joutui lopettamaan toimintansa 2003. Nahkatehtaan kiinteistö on siitä lähtien ollut tyhjillään. Nykyiset rakennukset ovat valmistuneet pääosin 1930- ja 1940-luvuilla.Uusi-Seppä, Niina: "Satakunnan kulttuuriympäristöt – eilen, tänään, huomenna" (s. 207). Satakunnan Museo, 2012. Viitattu 14.4.2014. Nahkatehtaasta kertovia esineitä ja valokuvia on näytteillä Kiukaisten Eurakoskella sijaitsevassa Wanhassa Pappilassa.Kiukaisten Wanha Pappila Aikamatka Satakunnassa. Viitattu 14.4.2014. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Kuvia Satanahka Oy:n hylätyistä rakennuksista Aikamatka.net Luokka:Entiset suomalaiset vaatetusalan yritykset Luokka:Entiset suomalaiset teollisuusyritykset Luokka:Suomen teollisuushistoria Luokka:Kiukainen Luokka:Euran historia Luokka:Vaatemerkit Luokka:Nahka
Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2

Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 (The Hunger Games: Mockingjay – Part 2) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteis- ja seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Francis Lawrence. Se perustuu Suzanne Collinsin samannimiseen romaaniin vuodelta 2010. Matkijanärhi, osa 2 on Nälkäpeli- elokuvasarjan neljäs ja viimeinen osa. Se on elokuvien Nälkäpeli, Vihan liekit ja Matkijanärhi, osa 1 jatko-osa. Pääosissa ovat Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson, Liam Hemsworth, Woody Harrelson, Elizabeth Banks, Julianne Moore, Sam Claflin, Jena Malone, Philip Seymour Hoffman ja Donald Sutherland. Elokuvan ensi-ilta oli Suomessa 18. marraskuuta 2015 ja Yhdysvalloissa 20. marraskuuta 2015. == Näyttelijät == == Tuotanto == 10\. heinäkuuta 2012 Lionsgate ilmoitti jakavansa kirjasarjan viimeisen osan Matkijanärhen kahteen osaan. Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 1 -elokuvan ensi-ilta oli 21. marraskuuta 2014 ja Nälkäpeli – Matkijanärhi, osa 2 -elokuvan ensi-ilta oli 20. marraskuuta 2015. === Kuvaukset === Elokuvan kuvaukset alkoivat 23. syyskuuta 2013 Atlantassa. Osa 1 ja 2 kuvattiin samanaikaisesti. Elokuvassa Plutarch Heavensbeeta näyttelevä Philip Seymour Hoffman löydettiin kuolleena kotoaan New Yorkissa 2. helmikuuta 2014. Tuotantoyhtiö Lionsgate julkaisi tiedotteen, jonka mukaan Hoffman oli kuvannut kaikki kohtauksensa Osasta 1 ja hänellä oli viikko jäljellä Osan 2 kuvauksista. Lionsgaten mukaan elokuvan ensi-iltaa ei jouduta siirtämään, koska suurin osa Hoffmanin kohtauksista oli saatu kuvattua. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * * Luokka:Vuoden 2015 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Nälkäpeli-elokuvat Luokka:Francis Lawrencen ohjaamat elokuvat
Herpetologia

Herpetologia (kreikan kielen sanoista "ερπετολογία", jossa ἑρπετόν, erpetón ’matelija’ ja -λογία logia, ’oppi’) on tieteenala, joka tutkii matelijoita ja sammakkoeläimiä eli ”herppejä”. Herpetologi on tämän tieteenalan harjoittaja. Suomen yliopistoissa ja useimmissa muidenkaan maiden yliopistoissa herpetologin suuntautumisvaihtoehtoa ei ole, mutta biologian ja eläintieteen opintoihin voi lisätä halutessaan herpetologiaan liittyvää opiskelua. ==Aiheesta muualla== * Suomen herpetologinen yhdistys ry * Herppi.net - Suomen suurin matelijayhteisö * Sammakkolampi.net - sammakkoeläimiin erikoistunut suomalainen sivusto * FieldHerping.eu * American Society of Ichthyologists and Herpetologists * Herpetological Conservation and Biology Luokka:Eläintiede Luokka:Matelijat Luokka:Sammakkoeläimet
Raision hautakivet

Raision kirkon hautakivet ovat mahdollisesti Suomen vanhimmat tunnetut hautakivet, joissa on kuvia. Kahta kiveä, joiden arvellaan olevan 1200-luvulta, säilytetään Raision keskiaikaisessa kivikirkossa pohjoisseinän edustalla.Hiekkanen 2014, s. 155 Toiseen niistä on kuvattu suuri auringonpyörä, kehäristejä, eläinhahmoja sekä muita epäselvempiä kuvioita. Eläinhahmojen on tulkittu esittävän lintua ja jotakin nelijalkaista eläintä, mahdollisesti koiraa tai leijonaa. Vaikka kuvitus ei ole yksiselitteisesti kristinuskoon viittaava, kiveä pidetään kristillisenä.Moilanen 2015 Toisen, lähes kaksi metriä korkean kiven pintaan on hakattu 143 cm pitkä ristipäinen sauva. Molemmat hautakivet ovat graniittia, mutta ne eroavat toisistaan valmistustekniikaltaan. Sauvaristi on noin 1 cm syvä hakkaus kivessä, kun taas auringonpyöräkiven kuvat ovat kohokuvioita. Kivissä ei ole kirjoitusta. Molempien kivien kuva-aiheille löytyy vastineita Ruotsista ja Gotlannista 1100-1200 -luvuilta. Vanhat 1200-luvun hautakivet joutuivat kirkon kynnyskiviksi kun Raision kivikirkko rakennettiin joskus vuosien 1480 ja 1550 välillä. Ne löydettiin tutkimuskaivauksessa vuonna 1968. Toinen kivistä oli eteläportaalin kynnyskiveyksessä, toinen runkohuoneen ja länsitornin välisen aukon kynnyskiveyksen keskellä kuviopuoli ylöspäin. Samalla paikalla oli sijainnut aikaisemmin puukirkko (ilmeisesti useitakin), johon hautakivet ovat liittyneet. == Vanhimmat hautakivet == Suomen vanhin kristillinen hautakivi on Kalevanpojan viikatteentikku Laitilan Untamalassa. Se on samoilta ajoilta kuin Raision kirkon kaksi hautakiveä, ellei jopa hieman vanhempi. Se on myös vanhin edelleen paikallaan oleva kristillinen hautakivi. Vanhimmat tunnetut kirjoituksella varustetut kivet puolestaan ovat Ingigerdin hautakivi Maarian kirkossa vuodelta 1290 sekä Sastamalan kirkon hautakivi vuodelta 1304. Vanhimpia nimen sisältäviä kiviä ovat myös Ulvilan Pyhän Olavin kirkossa säilytettävät Herbordus Wiperenvorden ja Tidemannus de Cumen hautakivet 1310-luvulta. == Lähteet == * * === Viitteet === Luokka:Suomen haudat ja hautamuistomerkit Luokka:Suomen muinaisjäännökset Luokka:Raision patsaat ja veistokset Luokka:Raision historia
Jukka Ässä

Jukka Ässä on tamperelaisen Jukka Salmisen perustama popyhtye. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, Mitäs tässä vuonna 2012 sekä Ihmisten jälkeen vuonna 2014. Jukka Salminen on aiemmin julkaissut kaksi englanninkielistä albumia Tapes-nimellä (Tapes, 2006, sekä Aloha!, 2008). Lisäksi Salminen on soittanut Samae Koskisen Taikabändissä Elossa-albumin aikaan, Tigerbombsissa 2004–2007, Laurilassa (Boyhood 2007), Astrid Swan & The Drunk Loversissa (2009), Steel Mammothissa, Grillin' Willie & The Vegetariansissa. == Albumit == Mitäs tässä -esikoisalbumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Eläköön amatöörit”, joka oli pienoinen radiohitti ainakin Radio Novalla ja Yle Radio Suomessa. Albumi valittiin myös YleX:n viikon albumiksi julkaisun kynnyksellä. Pehmeä suomenkielinen pop-musiikki loi innostunutta mielenkiintoa. Ihmisten jälkeen on oman kuvauksensa mukaan ”elämänmakuinen, hitikäs ja rehellinen kooste 30 ja risat -sukupolven elämästä”. Sanoituksista vastaavat Salmisen lisäksi muun muassa Anna Puu ja Iisa Pykäri (Regina). Albumin on äänittänyt Jukka Puurula, miksannut Teemu Into ja tuottanut Jukka Salminen. Ihmisten jälkeen -albumista sanottua: ”Jukka Ässä liukuu toisella levyllään indierockista suomipopin puolelle – käsitteen hyvässä merkityksessä. Ihmisten jälkeen on alkuvuoden raikkain, velmuilevasti vakavin ja ajankohtaisin suomenkielinen poplevy.” Mikko Aaltonen / Image ”Raikas kokonaisuus on ensimmäinen ajatus, joka nousee tästä Jukka Salmisen johtaman poppoon toisesta albumista. Ihmisten jälkeen pohtii elämää ja kuolemaa noin kolmikymppisen näkövinkkelistä. Optimistirock soi kirkkaana ja iskelmällisenä.” Saara Pakarinen / Me Naiset ”Jukka Ässä kääntää alakulon iloksi ja laskevat sointukulut nostattavaksi meiningiksi. Erinomaisen bändin kanssa koottu Ihmisten jälkeen sisältää radiosiistejä popraitoja ja oivia kuvauksia hetkistä.” Markku Makkonen / Aamulehti == Kokoonpano == * Jukka Salminen – laulu, kitara (2009–) * Ville Wacklin – kitara (2011–) * Tommi Salminen – kosketinsoitin (2009–) * Antti Hietala – rummut (2011–) * Tommy Fast – bassokitara (2013–) === Entiset jäsenet === * Ville Pirinen – kosketinsoitin, Auvo-kasetti (2009–2012) * Jarkko Heiniö – kitara (2009–2011) * Mikko Valo – bassokitara (2009–2013) * Sami Nissinen – kosketinsoitin (2012–2013) * Anssi Rasmus – kosketinsoitin (2013) == Diskografia == * * == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Virallinen kotisivu * Luokka:Suomalaiset popyhtyeet
Poen laki

Poen laki on internet-keskusteluihin liittyvä sananparsi tai käsite, joka on nimetty keksijänsä Nathan Poen mukaan. Poen laki perustuu havaintoon, että jos kirjoittajan tarkoituksesta ei ole selvää näyttöä, on vaikeaa tai jopa mahdotonta erottaa onko kirjoittajan ilmaisema äärimielipide vilpitön vai parodia. ==Laki ja sen merkitys== Poen laki laajimmassa muodossaan ilmaistaan seuraavasti: Poen lain ydin on se, että jonkin ääri-ilmiön parodiaa on mahdotonta erottaa aidosta ääri-ilmiöstä. Poen lain korollaari on käänteinen ilmiö: vilpittömiä fundamentalistisia mielipiteitä on mahdotonta erottaa näiden mielipiteiden parodioista. ==Historia== Nathan Poe kirjoitti nimeään kantavan lausahduksensa christianforms.com-verkkosivustolle, jossa väitellään kreationismista. Alkuperäinen lause kuului: ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Poen laki RationalWikissä Luokka:Internet-kulttuuri Luokka:Terminologia
Miika Korkiakoski

Miika Eero Juhana Korkiakoski (s. 7. heinäkuuta 1967 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lasse Metsolan roolin TV-sarjassa Metsolat. Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjassa Puhtaat valkeat lakanat. Korkiakoski toimii Vaasan kaupunginteatterin markkinointipäällikkönä.http://www.pohjalainen.fi/kulttuuri-ja- viihde/teatteri/miika-korkiakoski-kaupunginteatterin- markkinointijohtajaksi-1.1009785 Korkiakoski työskenteli vuodesta 1988 matkailualalla ja vuodesta 1990 näyttelijänä Riihimäen Teatterissa. Vaasan kaupunginteatterissa Korkiakoski on näytellyt kymmenisen vuotta. Sen lisäksi hän on ollut kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, Mikkelin teatteriin ja Wasa Teateriin. Korkiakoski on toiminut myös opetustehtävissä Yrkeshögskolan Noviassa Vaasassa. Miika Korkiakosken isä on näyttelijä ja teatterinjohtaja Svante Korkiakoski. ==Lähteet== * * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * http://yle.fi/elavaarkisto/artikkelit/rosa_merilainen_metsoloissa_30901.html#media=30902 Luokka:Suomalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1967 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
1,8-diatsabisykloundek-7-eeni

1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni eli DBU (C9H16N2) on heterosyklinen amidiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteesissä emäksenä ja katalyyttinä. ==Ominaisuudet== 1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni on huoneenlämpötilassa väritön öljymäinen neste. Se liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, bentseeniin, dietyylieetteriin ja dimetyylisulfoksidiin. Vesiliuoksissa yhdiste saattaa hydrolysoitua hitaasti. 1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni on voimakas emäs ja sen pKa-arvo dimetyylisulfoksidiliuoksessa on 13,9. Monista muista emäksistä poiketen yhdiste ei ole juurikaan nukleofiilinen johtuen steerisestä esteestä. ==Valmistus ja käyttö== 1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eenia voidaan valmistaa laktoneihin kuuluvasta 2-piperidonista. 1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eenia käytetään melko voimakkaana ei- nukleofiilisena emäksenä useissa reaktioissa, kuten esteröinneissä, dehydrohalogenoinneissa ja muissa eliminaatioissa, kondensaatioreaktioissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, Horner–Wadsworth–Emmons-reaktiossa ja Nef- reaktiossa. ==Lähteet== Luokka:Heterosykliset yhdisteet
Saksan 4. vuoristodivisioona

Saksan 4. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Divisioonan perustaminen aloitettiin kesäkuussa 1940 Itävallassa yhdistämällä vuoristojääkärirykmentit 142 ja 143 ja 94. vuoristotykistöpatteristo, 94. panssarintorjuntapatteristo ja 94. vuoristopioneeripataljoona sekä huolto-osia, mutta perustaminen keskeytettiin sotatoimien päättyessä Ranskassa.Mitcham, Samuel W. s. 266 Wehrkreis V perusti lopulta divisioonan 23. lokakuuta 1940 Heubergin harjoitusalueella 412. erillisdivisioonan esikunnasta ja sen rykmentit muodostettiin 25. jalkaväkidivisioonan jalkaväkirykmentti 13:sta ja 27. jalkaväkidivisioonan jalkaväkirykmentti 91:stä. Perustettavan divisioonan tykistöjoukot tulivat samoista divisioonista.Mitcham, Samuel W. s. 268 == Historia == Divisioona koulutettiin maaliskuuhun 1941, jolloin se siirrettiin Bulgariaan valmistautumaan Jugoslavian valtaukseen. Operaatiosta vapauduttuaan se osallistui operaatio Barbarossaan. Divisioona osallistui Umanin ja Miusin taisteluihin ja se oli Miusissa aina heinäkuuhun 1942. Se osallistui Kaukasuksen taisteluihin yhdessä 1. vuoristodivisioonan kanssa. Divisioona siirrettiin Krimille, josta se vetäytyi armeijan mukana Unkariin ja edelleen Slovakian Tatravuorille tammikuuhun 1945 mennessä. Divisioona antautui puna- armeijalle toukokuussa 1945. == Komentajat == Divisioonankomentajina olivatLexikon der Wehrmacht: *kenraaliluutnantti Karl Elgseer perustamisesta - 1. lokakuuta 1941) *eversti Karl Wintergerst 1. lokakuuta- marraskuu 1941 *kenraaliluutnantti Karl Elgseer marraskuu 1941 - 22. lokakuuta 1942) *kenraaliluutnantti Herman Kress 23. lokakuuta 1942 - 12. elokuuta 1943 *kenraaliluutnantti Julius Braun 13. elokuuta 1943 - 6. kesäkuuta 1944 *eversti Karl Jank 6. kesäkuuta - 1. heinäkuuta 1944 *kenraaliluutnantti Friedrich Breith 1. heinäkuuta 1944 - 23. helmikuuta 1945 *eversti Robert Bader 23. helmikuuta - 6. huhtikuuta 1945 *kenraaliluutnantti Friedrich Breith 6. huhtikuuta 1945 - antautumiseen ==Lähteet== * === Viitteet === 04
Annina Antikainen

Annina Keinonen (o.s. Antikainen, s. 10. kesäkuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti ranskalaista Volleyball Romansia kaudella 2016–2017. Aiemmin hän on edustanut urallaan Hämeenlinnan Pallokerhoa, Pieksämäki Volleyta ja Oriveden Ponnistusta. Keinonen on voittanut SM-kultaa vuosina 2007, 2008 ja 2016 sekä Suomen Cupin 2006. Lisäksi Keinonen on saavuttanut SM-hopeaa 2014 ja pronssia 2011. Hän on pelipaikaltaan passari ja hänen pituutensa on 174 senttimetriä. Antikainen on pelannut Suomen maajoukkueessa 16 maaottelua vuosina 2014–2015. == Lähteet == * http://www.mestaruusliiga.fi/naiset/joukkueet/oriveden-ponnistus-13-14/annina- antikainen/ * http://orpo.vaiste.com/sites/orpo.vaiste.com/files/3_Annina%20Antikainen%2013-14.jpg * http://www.hameensanomat.fi/uutiset/paikallisurheilu/313261-annina-keinonen- vaihtaa-kerhon-oranssin-punaiseen === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1989 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Otalampi

Otalampi on taajama Vihdissä. Vuoden 2022 lopussa taajamassa asui 1 116 asukasta. pienoiskuva|Otalammen järvi. Otalammen alueella on samanniminen järvi, jonka rannalla sijaitsee uimaranta. Rannalla on pukeutumistilat, jäteastia, kaksi siirrettävää käymälää sekä pelastuslautta. Lisäksi uimarannalla on laituri, jonka päässä on hyppytorni ja pelastusrengas sekä sauna ja kaksi pukeutumiskoppia, joiden käytöstä pitää maksaa. Rannan läheisyydessä on palloilukenttä. Rannalla oli jäätelökioski, joka oli yrittäjän ylläpitämä. ==Palvelut== Vuonna 2008 valmistuneessa Otalampi-talossa on neuvola, päiväkoti ja ala- ja yläasteen koulupalvelut. Rakennuksessa on myös avoin päiväkoti ja kerhotoimintaa. Otalammella on S-market ja Neste- myymälä, jossa on myös Postin palvelut, Veikkauksen veikkauspiste, Kotipizza ja perävaunujen vuokraustoimintaa.http://www.otalampi.net/WP/palvelut/ http://www.vihti.fi/palvelut/koulut_ja_opiskelu/koulut/1-6_luokkien_koulut/prime108.aspx http://siippoontauko.fi/ ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Otalammen alueen kyläyhdistyksen kotisivut Luokka:Vihdin kylät Luokka:Vihdin taajamat
Pohjois-Suomi (1955–1957)

Pohjois-Suomi oli Kemissä vuosina 1955–1957 ilmestynyt sanomalehti. Oy Uusi Suomi perusti Pohjois-Suomen taloussyistä lakanneen kokoomuksen äänenkannattajan Pohjois-Pohjan tilalle. Syksyllä 1955 sen tieltä lopetettiin toinen kokoomuslehti Rovaniemi. Edeltäjänsä tavoin Pohjois-Suomi sortui kilpailuun Pohjolan Sanomien kanssa. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Antti Laakso. ==Lähteet== Luokka:Ilmestymästä lakanneet suomalaiset sanomalehdet Luokka:Kemin media
Merituli

Merituli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asiota: *Vesisäihkyä, yleensä planktonin tai muiden itsevalaisevien eliöiden tuottamaa, veden alta tulevaa loistetta. *Kreikkalaista tulta, antiikin aikainen vedessä palava neste.
Vuoristoarmeijakunta Norja

Vuoristoarmeijakunta Norja () oli Saksan maavoimien vuoristojoukkojen yhtymä toisessa maailmansodassa. Se osallistui sotatoimiin Norjassa ja Suomessa. == Perustaminen == Armeijakunta perustettiin 1. heinäkuuta 1940 Norjassa. Siihen kuuluivat 5. huhtikuuta 1941 Saksan 2. ja 3. vuoristodivisioona sekä armeijakuntajoukkoja. ==Osallistuminen sotatoimiin== Yhtymän ensimmäinen sotatoimi oli operaatio Renntier, jonka tarkoituksena oli miehittää Petsamo. Kesäkuussa 1941 armeijakunta aloitti hyökkäyksen Petsamosta Murmanskiin operaatio Platinaketussa. Hyökkäys epäonnistui ja armeijakunta ei saavuttanut tavoitteitaan. Elokuussa 1941 divisioonaan kuului kahden mainitun divisioonan lisäksi Saksan 6. vuoristodivisioona, SS-jalkaväkirykmentti 9, jalkaväkirykmentti 388 sekä Suomen jalkaväkirykmentti 14 ja osasto Petsamo. Marraskuussa 3. vuoristodivisioona siirrettiin pois armeijakunnasta ja tammikuussa 1942 se menetti suomalaiset vahvistuksensa. Huhti-toukokuussa 1942 armeijakunta torjui kolmen viikon taisteluissa Neuvostoliiton 14. armeijan hyökkäyksen, mutta 4. toukokuuta talvimyrsky surmasi ja palellutti runsaasti sotilaita. 10. marraskuuta 1942 armeijakunta sai uuden nimen XIX vuoristoarmeijakunta (). Armeijakuntaan liitettiin heinäkuussa 1943 Saksan 210. jalkaväkidivisioona. Armeijakunta vetäytyi 1944 Norjaan Suomen irrottauduttua sodasta ja tehtyä aselevon Neuvostoliiton kanssa. Armeijakunta nimettiin 25. marraskuuta 1944 armeijaosasto Narvikiksi () Se antautui toukokuussa 1945. == Komentajat == Armeijakunnankomentajina olivatlexikon-der- wehrmacht: * vuoristojoukkojenkenraali Eduard Dietl (perustaminen – 15. tammikuuta 1942) * vuoristojoukkojenkenraali Ferdinand Schörner (15. tammikuuta 1942 – 23. lokakuuta 1943) * vuoristojoukkojenkenraali Georg Ritter von Hengl (23. lokakuuta 1943 – 21. huhtikuuta 1944) * vuoristojoukkojenkenraali Ferdinand Jodl (21. huhtikuuta – 25. marraskuuta 1944) == Lähteet == 01 Luokka:Saksan sotilasyksiköt Suomessa 1940–1945 Luokka:Lapin historia Luokka:Finnmarkin läänin historia
Viiala (Tampere)

Viiala on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Tampereen itäisessä osassa. Alueella on asuintaloja, kioski, puisto ja päiväkoti. Viialan naapurikaupunginosia ovat Turtola, Aakkula, Messukylä, Hankkio, Kaukajärvi sekä Lukonmäki. Suurin osa Viialan taloista on omakotitaloja, mutta Viialassa on myös rivitaloja ja vähän kerrostaloja. Messukylän henkikirjakylään kuulunut Viialan talo mainittiin vuoden 1540 maakirjassa, jolloin sen isäntänä oli Olavi Viia. Professori Viljo Nissilän mukaan nimi voi johtua muinaisruotsalaisesta heimonimestä svia. 1600-luvun alusta lähtien talo oli saman suvun hallussa, kunnes Tampereen kaupunki osti suurimman osan tilasta vuonna 1944. Alue liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1947, jolloin myös vahvistettiin ensimmäinen osa-asemakaava. Koska vanhaa paikallista nimistöä ei ole, kadunnimistön perustana ovat rakentamiseen liittyvien työkalujen nimet.Maija Louhivaara: Tampereen kadunnimet, s. 155. Tampereen museoiden julkaisuja 51, 1999, Tampere. ISBN 951-609-105-9. Vilusentie ja Vilusen puistokatu on nimetty Vilusen talon mukaan, joka – samoin kuin Viiala – mainittiin Messukylän henkikirjakylään kuuluneena talona vuoden 1540 maakirjassa. Talon isäntänä esiintyy kirkonkirjoissa vuosina 1558–1602 Juhani Viluinen. Tampereen kaupunki osti Vilusen vuonna 1944 ja tilan päärakennuksessa toimi Hatanpään sairaalan psykiatrinen osasto vuosina 1945–1965. Nykyisin rakennus on käytössä Tampereen kaupungin päivätoimintakeskuksena. Vilusen suuri kivinavetta purettiin vuonna 1989 sen jäädessä Tampereen itäisen ohitustien alle. Vilusen puistokatu noudattaa taloon aikanaan johtaneen puistokujan reittiä.Louhivaara 1999, s. 158–159. Kirjailija Kalle Päätalo asui 1950-luvulta alkaen itse rakentamassaan omakotitalossa Viialassa Kirvestiellä. Päätalon mukaan on nimetty puisto (Kalle Päätalon puisto) Viialan Vasaratiellä. Puistoon kuuluvat leikkipuisto sekä urheilukenttä, jossa voi talvisin luistella ja kesäisin pelata muun muassa jalkapalloa. Viialan teiden nimet ovat tulleet pääosin työkalujen nimistä, esimerkkeinä Vasaratie, koko Viialan halki kulkeva Nuijatie, Kirvestie ja Poratie. Viialan alueella toimii Viialan omakotiyhdistys, joka on perustettu jo vuonna 1946. Viialantien kioski on toiminut paikallaan jo yli 60 vuotta. Vuodesta 1971 kioskin pitäjänä on toiminut Heli Niemi ja nykyisin kioski tunnetaan myös nimellä Helin kioski. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Mansetori.fi Viiala Luokka:Tampereen tilastoalueet Luokka:Tampereen kaupunginosat Luokka:Turtola (suunnittelualue)
Piru padan ääressä

Piru padan ääressä on taiteilija Hugo Simbergin pienikokoinen, 15×15,5 cm, vesiväri- ja guassityö vuodelta 1897. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmin, jonne se hankittiin vuonna 1913. Hugo Simbergin pirujen hahmot löytyvät usein Simbergille lapsuudessa kerrotuista kansantaruista. Luultavasti tässä Simbergin Piru padan ääressä- akvarellissa on kyse tarusta, jossa piru joutuu laiskan emännän apulaiseksi tai joka haltijoiden tapaan asuu vakituisesti talossa valvoen isäntäväen puuhia. Simbergiläinen piru ei edusta ihmistä uhkaavia pimeyden voimia vaan on helposti huijattava piruparka, jota voi kuvata myös huumorilla . Hugo Simberg vietti lapsuudessaan kesät Säkkijärven Niemenlautan kartanossa. Täällä hänelle pirutaruja kertoivat Niemenlautan alustalaiset. Myös kirkollinen traditio tuki osittain näitä kansan suussa kiertäviä tarinoita pirusta. Simberg kuvasi piruillaan myös ihmisen elämää yleensä, hänen vaikeuksiaan ja kipujaan. Tienhaarassa (1896) ja Piiritanssi (1898) ovat esimerkiksi Ateneumin taidemuseon hallussa olevia tällaisia töitä. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Piru padan ääressä (1897). * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Tienhaarassa(1896). * Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Piiritanssi (1898). Luokka: Ateneumin kokoelmat Luokka:Hugo Simbergin maalaukset
Alékos Alékou

Alékos Alékou (, s. 13. joulukuuta 1983) on kyproksenkreikkalainen jalkapalloilija. Alékou on urallaan edustanut useita eri seuroja Kyproksen jalkapalloliigassa sekä pelannut myös neljä ottelua Kreikan Superliigassa kaudella 2006–2007.A. Alekou Soccerway. Viitattu 14.4.2014. Kyproksen jalkapallomaajoukkueessa hän on esiintynyt neljä kertaa vuosina 2005–2008.Alekos Alekou National Football Teams. Viitattu 14.4.2014. Maajoukkuedebyyttinsä Alékou teki marraskuussa 2005 Walesia vastaan.Alekos Alekou 11v11. Viitattu 14.4.2014. == Lähteet == Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Kyproslaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet
Junior Hoilett

David Wayne "Junior" Hoilett (s. 5. kesäkuuta 1990) on kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangers FC:tä. Hänen oikea nimensä on David, mutta hän käyttää nimeä Junior, sillä hänen isänsäkin nimi on David. David senior on syntynyt Jamaikalla, joka antaa Juniorille mahdollisuuden edustaa kumpaa tahansa maata. Junior Hoilett on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. == Seurajoukkueura == Blackburn Rovers FC:ssä uransa aloittanut Hoilett pelasi seurassa aina vuoteen 2012 asti. Hän kävi välillä lainalla saksalaisissa SC Paderborn 07:ssä ja FC St. Paulissa. Vuonna 2009 hän palasi lainalta tuolloin Englannin valioliigassa pelanneeseen Blackburniin. Joukkueen pudottua Valioliigasta Hoilett siirtyi tuolloin Valioliigassa pelanneeseen Queens Park Rangers FC:hen. Kauden 2011-12 jälkeen Valioliigasta pudonneen QPR:n Hoilett teki kyseisen kauden aikana eniten harhautuksia peliä kohti. Nykyään Hoilett kuuluu Valioliigaan taas nousseen QPR:n vakiokokoonpanoon. == Yksityiselämä == Isänsä jamaikalaisuuden takia Hoilett voisi edustaa joko Jamaikan tai Kanadan jalkapallomaajoukkuetta. Kanadan nuorisomaajoukkueessa pelaava FSV Frankfurtin Jaineil Hoilett on Juniorin pikkuveli. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/junior- hoilett/profil/spieler_58993.html Luokka:Kanadalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Panini (keräilykorttivalmistaja)

Panini Group on italialainen keräilykorttien, kirjojen ja sarjakuvien julkaisija. Vuonna 2013 Panini Groupin myynti oli yhteensä 531 miljoonaa euroa. Yrityksen perusti vuonna 1961 Panini-suku Modenassa. ==Lähteet== * Corporate - Panini Group Luokka:Italialaiset yritykset
Promentor Solutions

Promentor Solutions Oy on vuonna 1988 perustettu suomalainen perheyritys, joka tarjoaa kielikoulutuspalveluja yrityksille, julkishallinnolle, oppilaitoksille sekä kuluttajille. Yritys on palkittu mm. Suomen eOppimiskeskuksen eEemeli- laatupalkinnolla Suomessa Kauppalehden yrityshaku eEemeli - Aiempien vuosien voittajat . == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Promentor Solutions Oy:n kotisivu Luokka:Suomalaiset teknologiayritykset Luokka:Suomalaiset perheyritykset
Alex Tchuimeni-Nimely

Alex Tchuimeni-Nimely, tunnetaan paremmin nimellä Alex Nimely, (s. 11. toukokuuta 1991) on liberialais-englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Aikaisemmin hän edusti Eliteserienissä pelaavaa Stabækia. Nimely aloitti uransa kotimaansa Barrack Y.C:ssä ja oli Cotonsport Garouan riveissä kaikkien aikojen nuorin Afrikan Mestarien liigassa pelannut pelaaja. Hän siirtyi vuonna 2008 Manchester Cityyn, mutta hän on viettänyt suurimman osan lainalla muissa englantilaisseuroissa. Nimely on pelannut Englannin alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kolme ottelua ja tehnyt yhden maalin. == Lähteet == * http://www.transfermarkt.co.uk/en/alex-nimely/transfers/spieler_121410.html == Aiheesta muualla == Luokka:Liberialaiset jalkapalloilijat Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1991 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Inkaluura

Inkaluura (Grallaria excelsa) on luurien heimoon varpuslintu ==Levinneisyys== Inkaluuraa tavataan Venezuelan pohjoisosissa. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja laji on vähenemässä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi. ==Lähteet== Luokka:Luurat
Kin-ball

Kin-ball, tunnetaan myös nimellä Omnikin, on quebeciläisen professorin Mario Demersin vuonna 1986 kehittämä joukkuepallopeli. Pelissä on kolme joukkuetta, jotka yrittävät lyödä pallon omalla lyöntivuorollaan kenttään. Toiset joukkueet yrittävät pitää pallon ilmassa. Jokaisella joukkueella on oma värinsä ja lyövän joukkueen pelaaja huutaa värin sen mukaan, mille joukkueelle lyönnin tarkoittaa. Pelaajan täytyy huutaa lisäksi Omnikin ja huuto täytyy tapahtua ennen kuin pelaaja lyö pallon, joka on halkaisijaltaan reilun metrin kokoinen. Omalla lyöntivuorollaan palloa saa lyödä vasta sen jälkeen, kun jokainen joukkueen pelaaja on koskettanut sitä samaan aikaan kädellään. Kansainväliseen kin-ball-liittoon kuuluu noin 3,8 miljoonaa henkilöä ja lajista järjestetään maailmanmestaruuskilpailuja. Peliaika on kolme 7-15 minuuttia kestävää erää riippuen montako pelaajaa on mukana. Kin-ball on suunniteltu sen takia, että olisi kerrankin pallopeli, joka ei pyöri muutaman taitavan pelaajan ympärillä. == Lähteet == * http://yle.fi/uutiset/uusi_ja_tuntematon_kin- ball_patistaa_kaikki_lapset_liikkeelle/6978268 Luokka: Pallopelit
Isosuomuluura

Isosuomuluura (Grallaria varia) on luurien heimoon varpuslintu ==Levinneisyys== Isosuomuluuraa tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Luurat
Viiksiluura

Viiksiluura (Grallaria alleni) on luurien heimoon varpuslintu. ==Levinneisyys== Viiksiluuraa tavataan pienellä ja hajanaisella alueella Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. ==Lähteet== Luokka:Luurat Luokka:Uhanalaiset linnut
Suomuluura

Suomuluura (Grallaria guatimalensis) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu. ==Levinneisyys== Suomuluuraa tavataan laajalla alueella Väli- ja Etelä- Amerikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Boliviaan ja Guayanaan sekä Brasilian luoteisosiin. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. ==Lähteet== Luokka:Luurat
Hermogenes (magister officiorum)

Hermogenes (; k. noin 535 t. 536) oli itäroomalainen virkamies, magister officiorum, sotilaskomentaja ja lähettiläs Itä-Rooman ja sassanidien Persian välisen sodan aikana vuosina 527–532. Hän oli luultavasti kotoisin Scythia Minorin provinssista (nykyinen Dobrudzha Romaniassa ja Bulgariassa).Martindale, s. 590–593 == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:530-luvulla kuolleet Luokka:Bysanttilaiset henkilöt Luokka:Syntymävuosi tuntematon