EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Claude Morinière

Claude Morinière (s. 10. tammikuuta 1960 Saint-Raphaël, Var, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy. Morinière sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 pituushypyssä yhdeksänneksi tuloksella 751 cm. Karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 780 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi Grenoblessa 1981 tuloksella 757 cm, kahdeksanneksi Pireuksessa 1985 tuloksella 786 cm sekä 11:nneksi Budapestissa 1988 tuloksella 761 cm. 177-senttinen ja 74-kiloinen Morinière voitti pituushypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuonna 1984 sekä hallissa vuosina 1981, 1985 ja 1988. Hän hyppäsi ennätyksensä 800 cm vuonna 1986. ==Lähteet== * * Luokka:Ranskalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1960 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Tom Robinson

Tom Robinson (s. 1. kesäkuuta 1950 Cambridge, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen muusikko, basisti, lauluntekijä ja radiojuontaja, joka on voimakkaasti ottanut kantaa homoseksuaalien oikeuksien puolesta. Hänen tunnetuin homoutta käsittelevä laulunsa lienee Glad To Be Gay, jonka hän esitti omaa nimeään kantavan Tom Robinson Bandin kanssa. Hänen tuotoksensa War Baby sijoittui Britannian singelistalla kuudenneksi.https://web.archive.org/web/20131113205957/http://www.chartstats.com/songinfo.php?id=10767 "War Baby"] at ChartStats.com. ==Elämäkerta== Tom Robinson syntyi Cambridgessä keskiluokkaiseen brittiperheeseen. Vanhempien lisäksi hänen perheeseensä kuuluivat kaksi veljeä ja sisar, jotka myös toimivat joko musiikin tai muun esittävän taiteen parissa. Jo 13 vuoden ikäisenä Tom tajusi olevansa homoseksuaali, kun hän rakastui koulussa toiseen poikaan."A Brief History Of Tom" Tuolloin seksi saman sukupuolen edustajan kanssa oli Britanniassa rikos, josta voitiin antaa vankeusrangaistus."Robinson, Tom (b. 1950)" . GLBTQ: An Encyclopedia of Gay, Lesbian, Bisexual, Transgender, and Queer Culture. ==Aiheesta muualla== *Tom Robinsonin elämäkerta * ==Lähteet== Luokka:Brittiläiset laulaja-lauluntekijät Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Saksan 73. jalkaväkidivisioona

Saksan 73. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. == Perustaminen == Divisioona perustettiin 26. elokuuta 1939.Lexikon der Wehrmacht == Historia == Puolan valtauksen aikana divisioona oli Pohjoisen Armeijaryhmän reservinä. Itärintamalla divisioona oli heinäkuusta 1941 toukokuuhun 1944. Se jäi maaliskuussa 1944 mottiin Krimin niemimaalle, jossa se tuhoutui 8. toukokuuta. Pian tuhoutumisensa jälkeen divisioona perustettiin 16. kesäkuuta 1944 uudelleen Unkarissa ja se osallistui kesällä 1944 taisteluihin Prahassa ja Varsovassa, joissa se tuhoutui toisen kerran. Divisioonan nimellä perustettiin taisteluosasto, mutta se tuhoutui 1945 kolmannen kerran Danzigin ympäristössä. ==Lähteet== 73
Norbert Brige

Norbert Brige (s. 9. tammikuuta 1964 Angres, Pas-de-Calais, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli pituushyppy. Brige sijoittui Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 772 cm. Karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 781 cm. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hänen sijoituksensa oli viidestoista ja tuloksensa 782 cm. Hänen karsintahyppynsä pituus oli 796 cm, jolla hän ylitti karsintarajan yhdellä senttimetrillä. Soulin 1988 olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 797 cm. Karsinnassa hän oli yltänyt tulokseen 805 cm. Sisäratojen MM-kilpailuissa 184-senttinen ja 72-kiloinen Brige ylti parhaimmillaan kuudenneksi Budapestissa 1989 tuloksella 791 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi Liévinissä 1987 tuloksella 805 cm ja seitsemänneksi Haagissa 1989 tuloksella 780 cm. Brige voitti pituushypyssä Ranskan mestaruuden ulkoradoilla vuosina 1985–1989 sekä hallissa vuosina 1986, 1987 ja 1989. ==Henkilökohtaiset ennätykset== * Pituushyppy: 822 cm (1988) * 100 metrin juoksu: 10,65 s (1983) ==Lähteet== * * * Luokka:Ranskalaiset pituushyppääjät Luokka:Vuonna 1964 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Daylight – paniikki tunnelissa

Daylight – paniikki tunnelissa on jännityselokuva vuodelta 1996. Pääosan näyttelee Sylvester Stallone. == Juoni == Stallone esittää entistä palomiestä, joka sattuu paikalle tunnelin romahtaessa New Yorkissa, Brooklynissa. Entisten esimiesten estely-yrityksistä huolimatta hän lähtee pelastamaan loukkuun jääneitä ihmisiä, joihin kuuluu niin lapsiperheitä, vanhuksia kuin rikollisiakin. ==Näyttelijät== Luokka:Vuoden 1996 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset katastrofielokuvat Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintaelokuvat Luokka:Rob Cohenin ohjaamat elokuvat
Mikael Löfgren

Mikael Löfgren (s. 2. syyskuuta 1969 Torsbyn kunta, Ruotsi) on entinen ruotsalainen ampumahiihtäjä ja nykyinen valmentaja. Löfgren saavutti Albertvillen olympialaisissa 1992 pronssia normaalimatkan (20 km) kilpailussa Jevgeni Redkinin ja Mark Kirchnerin jälkeen. Samoissa kilpailuissa hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa Ruotsin viestijoukkueessa. Hän kilpaili kaikkiaan neljissä olympialaisissa. Löfgren voitti ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1992–1993 oltuaan edelliskaudella toinen. Maailmancupin osakilpailuissa hän oli parhaimmillaan toinen Anterselvan sprinttikilpailussa (10 km) kaudella 1992–1993 ja Holmenkollenin normaalimatkalla 1996. Kolmanneksi hän sijoittui Albertvillen olympiakilpailussa sekä Novosibirskin sprinttikilpailussa kaudella 1991–1992. Löfgren on vuodesta 2008 toiminut Norjan ampumahiihtomaajoukkueen päävalmentajana. Aiemmin hän on valmentanut Yhdysvaltain maajoukkuetta ja Ruotsin juniorimaajoukkuetta. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Ruotsalaiset ampumahiihtäjät Luokka:Ruotsalaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1969 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Kritiikki (ainejärjestö)

Kritiikki Ry on Turun yliopiston kulttuurihistorian, Suomen historian ja Euroopan ja maailman historian opiskelijoiden ainejärjestö. Kritiikki ry ajaa opiskelijoiden etua yliopisto-organisaatiossa. Lisäksi se järjestää jäsenilleen monipuolista vapaa-ajan toimintaa ja julkaisee Kritiikki-lehteä. Kritiikki ry on Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) yhteisöjäsen sekä kansallisen Historian Opiskelijain Liiton (HOL ry) ja International Students of History Associationiin (ISHA) jäsen. == Yhdistyksen historiaa == Keväällä 1958 turkulaiset historianopiskelijat perustivat itselleen oman yhdistyksen, nimeksi valittiin Kritiikki. Kritiikistä tuli rekisteröity yhdistys 30. tammikuuta 1967. Vuosijuhlia Kritiikki vietti ensimmäistä kertaa Hotelli Turussa 1967. Syksyn 1960 kokouksessa perustettiin yhdistyksen lehti, alkuperäiseltä nimeltään Ajan Hammas. Kritiikille saatiin 1964 oma (tosin muutaman muun ainejärjestön kanssa jaettu) toimisto, jonne perustettiin yhdistyksen kirjasto. Kritiikki järjesti alusta asti jäsenistölleen myös monenlaista liikunta- ja vapaa-ajantoimintaa sekä opinto-ohjausta. Kritiikki oli myös mukana perustamassa Historian Opiskelijain liittoa 1966.Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 22-37. Ajan hengen mukaisesti myös Kritiikki politisoitui 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Kritiikki siirtyi alkuaikojensa keskustalais-liberaalista kannastaan sosiaalidemokraattisuuden kautta pidemmälle vasemmistolaisuuteen. Kritiikki ajoi monia opiskelijan asemaan vaikuttavia muutoksia, kuten yliopiston hallintauudistusta mies ja ääni -periaatteelle sekä opintotukijärjestelmän uudistusta.Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 67-69, 85-88. Vuonna 1977 Kritiikki julisti poliittisuuden pannaan. Yhdistyksen sitoutumattomuutta alettiin korostaa ja sen toiminta viihteellistyi. 1980-luvulla lanseerattiin myös kritiikkiläiset nykyään opiskelijoiden haalarimassasta erottava viitta.Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 110, 127, 134. Internetin mahdollisuuksia Kritiikki alkoi hyödyntää luomalla ensimmäiset kotisivunsa 1997, nykyiset sivut ovat vuodelta 2005.Topi Artukka et al. (toim.) 2008, s. 229. 1980-luvulla otettu epäpoliittinen opiskelijoiden viihtyvyyteen ja edunvalvontaan painottunut linja on säilynyt nykypäivään asti. Nykyään Kritiikin ja kriitikkiläiset löytää Rehtorinpellonkadulta, Yo-talosta. Siellä toimistotila on jaettu Kanta ry:n kanssa. Kritiikki on edelleenkin yksi aktiivisimmista ja suurimmista ainejärjestöistä. Se järjestää vuosittain neljät sitsit ja monet muut illanistujaiset. Kritiikkiläiset pääsevät osallistumaan myös muun muassa peli- iltoihin, viini-iltoihin ja leffailtoihin. ==Lähteet== * ===Viitteet=== == Aiheesta muualla == * Kritiikki Ry:n kotisivu Luokka:Suomalaiset ainejärjestöt ja killat Luokka:Turun yliopisto
Prinssi Albertin vuoret

Prinssi Albertin vuoret on vuorijono Victorianmaassa, Etelämantereen itäosassa. Se on pohjois-eteläsuunnassa 370 kilometriä pitkä ja ulottuu Priestleystä Ferrariin. Vuoret ovat saaneet nimensä prinssi Albertin eli kuningatar Viktorian puolison mukaan. Sir James Clark Ross nimesi vuoret jo vuonna 1841, mutta britit kartoittivat niitä vasta 1900-luvun puolella. Yhdysvaltalaiset ja uusiseelantilaiset jatkoivat kartoitustyötä 1950- ja 1960-luvuilla. == Lähteet == ==Aiheesta muualla== *Modis-satelliittikuva Earth Observatory *Antarctic Gazetteer Australia Luokka:Etelämantereen vuoristot
John Cooper Clarke

John Cooper Clarke (s. 25. tammikuuta 1949) on englantilainen runoilija, joka on tullut tunnetuksi erityisesti energisistä runoesityksistään ja levyjulkaisuistaan 1970- ja 1980-luvuilla. Clarkea pidetään punk-runouden isähahmona ja yhtenä maailman suosituimmista runoesiintyjistä.http://www.annikinkatu.net/runofestivaali2011/tiedotteet/john- cooper-clarke- suomeen.pdfhttp://www.lapinkansa.fi/Kulttuuri/1194682690718/artikkeli/annikin+runofestivaali+muutti+remontin+tielta.html Clarke esiintyi uransa alkuaikoina samoissa konserteissa aktiivisesti muun muassa Sex Pistolsin ja The Clashin kanssa.http://www.uusisuomi.fi/kulttuuri/110500-1970-luvun-runopunkkari- esiintyy-tampereella Hän jäi syrjään julkisuudesta huumeongelmansa vuoksi 1980-luvun lopulla, mutta on myöhemmin palannut esiintymään, yleensä yksin. Hän on julkaissut yhteensä neljätoista runolevyä.Noora Mattila, Runoilija häärii kukkona punkin tunkiolla, Helsingin Sanomat 11.1.2011 sivu C 3 Clarke vieraili ensimmäistä kertaa Suomessa kesäkuussa 2011 Annikin runofestivaalilla Tampereella. ==Diskografia== *Où est la maison de fromage? (1978) *Disguise in Love (1978) *Walking Back to Happiness (1979) *Snap, Crackle & Bop (1980) *Me and My Big Mouth (1981) *Zip Style Method (1982) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== *Virallinen kotisivu Luokka:Englantilaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1949 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jevgeni Redkin

Jevgeni Leonidovitš Redkin (, ; s. 2. helmikuuta 1970 Hanti-Mansijsk, Neuvostoliitto) on venäläissyntyinen entinen ampumahiihtäjä, joka edusti uransa aikana Neuvostoliittoa, IVYä ja Valko-Venäjää. Redkin voitti Albertvillen olympialaisissa 1992 kultaa normaalimatkan (20 km) kilpailussa. Hän selviytyi ilman sakkominuutteja ja kukisti toiseksi sijoittuneen, kolme ohilaukausta ampuneen Mark Kirchnerin 6,4 sekunnilla. Redkinin uran toiseksi paras maailmancup-sijoitus olympiavoiton jälkeen oli kolmastoista tila. == Lähteet == * Luokka:Valkovenäläiset ampumahiihtäjät Luokka:Valkovenäläiset olympiavoittajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Halsuan Toivo

Halsuan Toivo on urheiluseura Keski-Pohjanmaalta Halsualta. Sen toimialaan kuuluvat lentopallo, pesäpallo, yleisurheilu, suunnistus ja kuntourheilu. Aiemmin seurassa on pelattu myös jalkapalloa. Suurimmat meriitit ovat kuitenkin tulleet pesäpallosta, jossa seuran miesten joukkue on esiintynyt pääsarjatasollakin vuosina 1961 ja 1967, 1968 ja 1970. Joukkue saavutti 1968 kuusi voittoa ja kaksi tasapeliä, viimeisimmän Puna-Mustia vastaan Halsuan Käpylän kentällä juoksuin 19–19, mutta molemmat joukkueet olivat jo pudonneet pääsarjasta.Pesäpallon SM-sarjan ottelut 1968 Vuonna 1981 miesten joukkue selvisi pesäpallon Suomen Cupin loppuotteluun, mutta hävisi sen. Nykyään edustusjoukkueista pesäpallossa vastaa Halsuan ja Vetelin Pesis (HaVe), jolla on ollut sekä miesten että naisten ykköspesisjoukkue. == Junioritoiminta == Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Pesäpallon junioreiden SM-mitalit Joukkue Mitalit Vuodet Yhteensä B-pojat B-pojat C-pojat C-tytöt C-pojat C-tytöt D-pojat E-pojat D-pojat E-pojat D-pojat Yhteensä: Yhteensä: Yhteensä: 6 == Palkinnot ja huomionosoitukset == === Palkitut === Vuoden lukkari: * Aulis Karvonen (1967) Vuoden pesäpalloilija: * Allan Karvonen (1966) * Aulis Karvonen (1967) === Miesten Itä–Länsi-valinnat === * Allan Karvonen (1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1970) * Aulis Karvonen (1957) * Veijo Parhiala (1968) * Simo Hotakainen (1984) === Miesten Liitto-Lehdistö- valinnat === * Allan Karvonen (1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970) * Aulis Karvonen (1967, 1968) * Simo Venetjoki (1967) ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * sporttisaitin kotisivu * http://vessix.kotisivukone.com/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/halsuan_toivo.xls Luokka:Halsualaiset urheiluseurat Halsuan Toivo Halsuan Toivo
Ihmisoikeuksien päivä

Ihmisoikeuksien päivä on Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeuksien julistuksen 10. joulukuuta 1948 tapahtuneen hyväksymisen vuosipäivä. Sitä vietetään vuosittain 10. joulukuuta. Rahapaja painoi 2008 Suomen kahden euron juhlakolikon, jossa toisella puolella on kuvattuna muuri, jossa on sydämen muotoinen reikä. ==Aiheesta muualla== *Ihmisoikeuksien päivä YK:n sivustolla Luokka:Yhdistyneiden kansakuntien päivät Luokka:Ihmisoikeudet Luokka:Tietoisuuspäivät
Voikkaa

Voikkaa on Kouvolan kaupunginosa ja tilastoalue, joka käsittää taajaman entisen Kuusankosken kaupungin pohjoisosassa Kymijoen itäpuolella. Voikkaalla toimi Voikkaan paperitehdas vuoteen 2006 saakka. Voikkaan postinumeroalueen (45910 Voikkaa) väkiluku oli 2 513 vuonna 2020.Paavo (Postinumeroalueittainen avoin tieto) Voikkaan paperitehdas lakkautettiin vuonna 2006. ==Osa-alueet== ===Asuinalueet=== *Voikkaan keskusta *Sikomäki *Virtakivi *Sipinmäki *Hirvelä ===Liike- ja teollisuusalueet=== *Voikkaan keskusta *Voikkaan tehdas- ja yritysalue ==Palvelut ja teollisuus== ===Kunnalliset ja julkiset palvelut=== *Voikkaan koulu (luokat 1–6) *Hirvelän koulu (luokat 7–9) *Voikkaan päiväkoti *Voikkaan urheilukeskus **Voikkaan pallokenttä **Tenniskenttä *Kuusankosken vapaapalokunta *Voikkaan linja-autoasema ===Kaupalliset palvelut=== *Sale Voikkaa *Voikkaan apteekki *K-Market Woikantori *Ottopiste *St1 Voikkaa -kylmäasema ===Kirkolliset palvelut=== *Voikkaan kirkko == Katso myös == * Kuusankosken–Voikan rautatie, entinen 600 mm:n kapearaiteinen rautatie == Lähteet == *Kouvolan karttapalvelu *Kouvolan kaupunki === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Peda.net - Voikkaan synty ja kukoistus (Internet Archive) * Voikkaan uusi seurojentalo, Suomen Kuvalehti, 26.01.1935, nro 4, s. 29, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Kouvolan kaupunginosat Luokka:Kuusankoski Luokka:Kymenlaakson maakunnan entiset taajamat
Kymintehdas (kaupunginosa)

Kymintehdas (Svenska ortnamn i Finland ) on Kouvolan kaupunginosa Kuusankosken suuralueella. Alue käsittää entisen, vuonna 2009 Kouvolaan liitetyn Kuusankosken kaupungin eteläosan. Alueella sijaitsee Kymintehdas, jota on nykyään kehitetty yritysalueeksi. Tilastollisesti Kymintehtaan kaupunginosa jakautuu kolmeen tilastoalueeseen, jotka ovat Mäyrämäki, Ruotsula ja Rantakulma. Tilastoalueet jakautuvat edelleen 19 pienalueeseen. Kymintehtaalla sijaitsee muun muassa Kymintehtaan koulu (luokat 1-9), päiväkoti, Kuusankosken ensimmäinen paperitehdas ja Tervaskankaan–Katajaharjun liike- ja teollisuusalue, jossa sijaitsee myös vuonna 2012 avattu Kauppakeskus Veturi sekä paljon muita liikkeitä ja yrityksiä. ==Lähteet== *Kuusankosken karttapalvelu *http://www.kuusankoski.fi === Viitteet === Luokka:Kouvolan kaupunginosat Luokka:Kuusankoski
Portage la Prairie

Portage la Prairie on kaupunki eteläisessä Manitoban provinssissa, Kanadassa. Vuonna 2006 kaupungin väkiluku oli 12 728Vuoden 2006 väestönlaskenta. Kanadan tilastokeskus , ja kaupungin pinta-ala on 24,67 km². Ensimmäiset asukkaat saapuivat alueelle vuoden 1738 aikana, jolloin Pierre La Vérendrye rakennutti paikalle Fort La Reinen linnoituksen tehdäkseen tutkimusmatkoja syvemmälle erämaahan läntisessä Kanadassa, linnoituksesta muodostui myös tärkeä kauppapaikka turkiskauppiaille. Vuonna 1880 Portage perustettiin viralliseksi kyläksi ja vuonna 1907 se sai kaupunki oikeudet. Kaupunki sijaitsee noin 70 kilometriä länteen provinssin pääkaupungista Winnipegistä. Assiniboinejoki virtaa kaupungin eteläpuolella ja yhtyy Redjokeen Winnipegissä, ennen vuonna 1970 valmistunutta tulvakanavaa joki tuli kaupungin alueelle säännöllisesti useana keväänä. Kaupungin nimi tulee Ranskan kielisestä sanasta portage joka tarkoittaa kanootin kuljettamista kannaksen yli toiseen vesistöön. Tässä tapauksessa Assiniboinejoesta yli preerian Manitobajärveen. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Manitoban kaupungit
Suomen Työnantajain Keskusliitto

Suomen Työnantajain Keskusliitto (lyhenne STK) oli työnantajajärjestö. Sen juuret olivat vuonna 1907 perustetussa Suomen Yleisessä Työnantajaliitossa, joka muutti nimensä Suomen Työnantajain Keskusliitoksi vuonna 1918. STK oli yksityisen ja valtio-omisteisen teollisuuden, rakennustoiminnan ja liikenteen työnantajien keskusjärjestö. Sen jäsenjärjestöt oli muodostettu teollisuusliittoperiaatteella siten, että saman toimialan työnantajat kuuluivat samaan liittoon. STK:n jäsenyrityksiä oli 1960-luvulla noin 2 000\. Jäseniksi otettiin aluksi sellaisia työnantajia, joilla oli vähintään 10 työntekijää, mutta tämä rajoitus poistettiin vähitellen 1950-luvulle mennessä. Eniten työntekijöitä oli Puunjalostusteollisuuden Työnantajaliiton yrityksissä, Työnantajain Yleisellä Ryhmällä ja Metalliteollisuuden Työnantajaliitolla. Eniten jäsenyrityksiä taas oli Rakennusteollisuusliitossa ja Sähkötyönantajain Liitossa. Lisäksi vuodesta 1945 oli erillinen Liiketyönantajain Keskusliitto, joka ei liittynyt STK:n jäseneksi. Sillä oli viitisensataa jäsenyritystä. Jäsenyritysten merkitystä kuitenkin korostaa se, että työllistivät suurin määrän työntekijöitä: vuonna 1945 heitä oli 172 000 ja vuonna 1965 jo yli 291 000\. Liiketyönantajien palkkalistoilla vuonna 1970 oli 150 000 työntekijää. Vaikka Suomen valtio oli merkittävä työnantaja, sen omistamien yritysten ei aluksi katsottu voivat kuulua työnantajajärjestöön. Vuonna 1945 perustettiin valtionyrityksiä varten Työnantajain Yleinen Ryhmä. Metsäteollisuus oli vaikutusvaltainen taho, koska se tuotti Suomen kansantalouteen vientituloja jo ennen sotia. Vientiteollisuuden yrityksillä oli 1960-luvulle asti yhteisiä vientiorganisaatioita, joita nykyisin pidettäisiin kartelleina, koska ne saattoivat keskenään sopia myyntihinnoista. Toisaalta keskinäisestä kilpailusta kertoo se, että vasta vuonna 1976 eri teollisuuslitot pystyivät perustamaan Teollisuuden Keskusliiton. Vuonna 1992 STK ja Teollisuuden Keskusliitto yhdistyivät, jolloin syntyi Teollisuuden ja Työnantajain Keskusliitto (TT). Vuonna 2005 TT ja Palvelutyönantajat yhdistyivät muodostaen nykyisen Elinkeinoelämän keskusliiton. == Merkittäviä henkilöitä == === Toimitusjohtajat === Suomen Yleisen Työnantajaliiton asiamiehet: * 1907–1917: Edvard Valentin Emeleus STK:n toimitusjohtajina ovat toimineet: * 1918–1936: Axel Palmgren * 1936–1945: Antti Hackzell * 1945–1958: V. A. M. Karikoski (vt. elokuusta 1944) * 1958–1961: Johan Nykopp * 1962–1971: Päiviö Hetemäki * 1971–1975: Timo Laatunen * 1975–1988: Pentti Somerto * 1988–1990: Tapani Kahri * 1990–1992: Johannes Koroma === Puheenjohtajat === Seuraavat henkilöt toimivat STK:n puheenjohtajina: * 1968–1976: Erkki J. Partanen * 1976–1979: Stig Hästö * 1980–1985: Asko Tarkka * 1986–1991: Krister Ahlström * 1992: Tauno Matomäki ==Lähteet== Luokka:Suomalaiset työnantajajärjestöt
Aaron Rodgers

Aaron Charles Rodgers (s. 2. joulukuuta 1983 Chico, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän on tällä hetkellä ilman seuraa. == Ura == Ennen ammattilaisuraansa Rodgers edusti kaudet 2003 ja 2004 University of California, Berkeleyn yliopistojoukkuetta California Golden Bearsia. Hän pelasi Golden Bearsin riveissä kahden kauden aikana yhteensä 25 ottelua, joista 22 aloittavana pelinrakentajana, ja vuonna 2004 hänet nimettiin Pacific-10 Conferencen ensimmäiseen tähdistöön. Ennen Golden Bearsia Rodgers oli pelannut kauden 2002 Butte Collegen joukkueessa. Rodgers sai NFL-varauksen huhtikuussa 2005, kun Green Bay Packers varasi hänet numerolla 24 NFL Draftin ensimmäisellä kierroksella. Hänestä tuli kautta aikain kahdeksas pelinrakentaja, jonka Packers on varannut ensimmäisellä kierroksella, ja joukkueen ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu pelinrakentaja sitten vuoden 1981. Hän teki joukkueen kanssa ammattilaissopimuksen elokuussa 2005. Brett Favre oli Packersin ykköspelinrakentaja vuodesta 1992 ja Rodgers oli hänen varamiehensä kaudet 2005–2007. Kaudella 2005 Rodgers pelasi kolmessa NFL:n runkosarjaottelussa ja kausilla 2006 ja 2007 molemmilla kahdessa ottelussa. 29. marraskuuta 2007, jolloin Packers kohtasi Dallas Cowboysin, hän antoi NFL-uransa ensimmäisen touchdown-syötön. Maaliskuussa 2008 Brett Favre ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa ja Rodgers nostettiin Packersin ykköspelinrakentajaksi. Muutama kuukausi myöhemmin Favre pyörsi lopettamispäätöksensä, mutta joukkue piti päätöksensä antaa Rodgersille mahdollisuus aloittaa ykköspelinrakentajana ja Favre siirtyi elokuussa 2008 New York Jetsiin. Kaudella 2010, kolmannellaan Packersin ykköspelinrakentajana, Rodgers oli voittamassa Super Bowlia, kun Packers voitti mestaruusottelussa (Super Bowl XLV) Pittsburgh Steelersin. Hänet nimettiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän keräsi luvuin 31–25 päättyneessä ottelussa 304 syöttöjaardia, onnistui 24:ssä heitossa 39:stä ja syötti kolme touchdownia. Elokuussa 2018 Rodgers teki Packersin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2022 Rodgers teki Packersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 150 miljoonan arvoisen jatkosopimuksen. https://www.iltalehti.fi/muutlajit/a/11b61101-d7a1-44a0-a890-f90526093ca5 Huhtikuussa 2023 Packers kauppasi Rodgersin New York Jetsiin. https://www.newyorkjets.com/news/jets-acquire-qb-aaron-rodgers-from-green-bay- packers == Lähteet== *Aaron Rodgers Green Bay Packersin verkkosivuilla *Rodgers sivustolla NFL.com ===Viitteet=== Luokka:Yhdysvaltalaiset amerikkalaisen jalkapallon pelaajat Luokka:Vuonna 1983 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Mauno Kirjonen

Mauno Ilmari Kirjonen (20. huhtikuuta 1916 Viipuri – 7. maaliskuuta 1999 Heinola) oli suomalainen hävittäjälentäjä ja hävittäjä-ässä. Kirjonen saavutti jatkosodan aikana kaikkiaan 9 ¾ ilmavoittoa Fokker, Curtiss ja Messerschmitt -hävittäjäkoneilla.Keskinen; Stenman 2006 s. 79 Kirjonen sai lentäjäkoulutuksen Sotaohjaajakurssi 1:llä vuosina 1939–1941. Kirjonen sai lentomerkin ainoana lentosotamiehenä Suomen ilmavoimien historiassa 14. kesäkuuta 1941. Koulutuksen jälkeen hänet komennettiin korpraaliksi ylennettynä Lentolaivue 32:een 1. maaliskuuta 1941. Uttiin tukeutuneen, Fokker-kalustolla varustetun laivueen riveissä lentänyt Kirjonen saavutti ensimmäisen ilmavoittonsa 4. heinäkuuta 1941 ampuessaan toisen lentäjän kanssa venäläisen Petljakov Pe-2 -koneen alas Haminassa. Pudotuksesta kirjattiin Kirjoselle ½ ilmavoittoa. Kirjonen ylennettiin alikersantiksi 12. heinäkuuta 1941. Ensimmäiset ”kokonaiset” ilmavoittonsa Kirjonen saavutti Curtiss- koneella lentäen venäläisten hyökkäyksessä Uttiin 22. heinäkuuta 1941. Kirjonen oli yksi juuri ennen hyökkäystä koneensa ilmaan saaneista puolustajista. Hän pudotti kaksi viholliskonetta, toinen venäläiskoneista ampui kuitenkin juuri ennen tuhoutumistaan Kirjosen koneen tuleen, jolloin hän pelastautui laskuvarjolla Haukkajärveen. Viisi ilmavoittoa saavuttanut Kirjonen ylennettiin kersantiksi 26. elokuuta 1941. Hän kävi Reserviupseerikoulun 28. helmikuuta–16. heinäkuuta 1942, palaten takaisin LeLv 32:een vänrikiksi ylennettynä. Kirjonen palveli yli vuoden ajan Koelaivueessa 21. joulukuuta 1942 alkaen, kunnes hänet siirrettiin perustamisvaiheessa olevaan, Messerschmitt-koneilla varustettuun Lentolaivue 34:ään 23. maaliskuuta 1943. Kirjosen ensimmäinen Messerschmitt-tyypillä saavutettu ilmavoitto oli 5. toukokuuta 1943 Haapasaaren lähistöllä alasammuttu Boston- torpedopommittaja. Maaliskuussa 1944 Kirjonen siirrettiin Hävittäjälentolaivue 30:een. Venäläisten suurhyökkäyksen alettua Karjalankannaksella, Kirjonen siirrettiin takaisin Hävittäjälentolaivue 34:ään 15. kesäkuuta 1944. Kirjonen ylennettiin luutnantiksi 6. heinäkuuta 1944, ylennyksen jälkeen seurasi siirto takaisin Hävittäjälentolaivue 30:een 5. elokuuta 1944. Hänet kotiutettiin 14. marraskuuta 1944. Siviiliammatiltaan Kirjonen oli insinööri. == Lähteet == * === Viitteet === == Aiheesta muualla == * Hyökkäys Uttiin Luokka:Suomalaiset hävittäjälentäjät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Työterveyshuolto

Työterveyshuolto Suomessa on lakisääteistä toimintaa. Työnantajan on kustannuksellaan järjestettävä työntekijöille työterveyshuolto. Se voi olla joko pelkästään ennalta ehkäisevää ja sisältää terveystarkastuksia tai, kuten nykyään useimmiten, sisältää myös sairaanhoitoa. Käytännössä työnantaja voi järjestää työterveyspalvelut kunnan terveyskeskuksen palveluna, tai se voi järjestää ne itse tai ostaa yksityiseltä palvelujentuottajalta. Yrittäjä voi halutessaan liittyä työterveyshuoltoon. Työterveyshuollon piirissä oli vuonna 2017 noin 86 prosenttia suomalaisista palkansaajista, ja sen kokonaiskustannukset olivat 814,5 miljoonaa euroa. Tämä edustaa 4,3 prosenttia koko terveydenhuollon kustannuksista. Työterveyshuollon ammattilaisia ovat työterveyshoitajat, työterveyslääkärit ja työfysioterapeutit. Työterveyslaitoksen professori Guy Ahosen mukaan työterveyshuollon tulisi olla ennalta ehkäisevää. Käytännössä kuitenkin sairauksien hoito korostuu, ja myös tehokkuus ja lyhytnäköinen kilpailuttaminen haittaavat työterveyshuoltoa. Ahosen mukaan liike-elämän palveluyritykset panostavat eniten työterveyshuoltoon, kun taas vähiten siihen satsataan liikennealalla ja kunnissa. == Asiakkaat == Suurin osa (62 %) lääkäreiden, terveydenhoitajien ja fysioterapeuttien palvelutapahtumista kohdistui vähemmän koulutetuille. Psykologien palvelutapahtumista 66 % kohdistui naisille, mutta psykologien osuus tapahtumista oli 2019-2022 joka vuosi 3 %, lähinnä neuvonta- ja ohjauskäyntejä, ilmeisesti paljolti ennaltaehkäisevää. Terveydenhoitajien ja fysioterapeuttien asiakkaat olivat yleensä 50-59-vuotiaita, lääkärien ja sairaanhoitajien 40-49-vuotiaita ja psykologien 30-39-vuotiaita. Tuki- ja liikuntaelinten ja sidekudoksen sairaudet sekä hengityselinten sairaudet olivat yleisimmät käyntien syyt. Luultavasti koronapandemia vaikutti jälkimmäisiin. Muuten käyntien syissä ei juuri ollut muutoksia. ==Lähteet== *Työterveyslaitos ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== *Yrittäjän työterveyshuolto-opas *Työterveyshuolto Työturvallisuuskeskuksen sivuilla Luokka:Terveydenhoito Luokka:Työterveys
Maltanristi

Maltanristi eli Amalfin risti on kuvio, joka tunnetaan etenkin johanniittain ritarikunnan (Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan) sekä siihen läheisesti liittyvän Maltan ritarikunnan käyttämänä symbolina. Alkujaan 1000-luvulla se oli Etelä-Italiassa sijainneen pienen valtion, Amalfin, tunnus. Symboli on kahdeksankärkinen symmetrinen kuvio, jonka kahdeksan kärkeä ovat pareittain liittyneet tyvestään yhteen. Sen muoto perustuu ensimmäisen ristiretken aikaisiin risteihin. Maltanristi on vielä nykyäänkin käytössä Pyhän Johanneksen hospitaalin sääntökunnan tunnuksena, mutta myöhemmin se on otettu käyttöön myös useiden maiden kunniaritarikuntien merkeissä, muun muassa Britanniassa ja Ruotsissa. Maltanristi esiintyy heraldisena kuviona myös vaakunoissa, esimerkiksi Saksan Mecklenburg-Strelitzin piirikunnan vaakunassa ja Australian Queenslandin osavaltion lipussa. Maltalla maltanristi kuuluu kansallissymbolien joukkoon ja esiintyy maan kauppalaivaston lipussa sekä vuonna 2008 käyttöön otetuissa yhden ja kahden euron kolikoissa. == Katso myös == * Rautaristi ==Aiheesta muualla== *Maltanristin historia *Palomiesten ristin historia *The Maltese Cross: A Cherished Symbol – Artikkeli Luokka:Ristisymbolit Luokka:Malta Luokka:Kristilliset ristit Luokka:Heraldiset kuviot Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit
Somaattinen harjoittelu

Somaattinen harjoittelu herättää ja vahvistaa kykyä tuntea ja korjata itseämme – ei vain automaattisesti – vaan myös tahdonalaisesti. Somatiikassa annetaan opetuksen kautta suuret mahdollisuudet löytää itsestään paranemiseen liittyviä voimavaroja. Perustana käytetään sensomotorista oppimista eli opitaan tuntemaan miten motoriikka kehossa toimii. Somatiikka on saanut jalansijaa terveydenhoidon maailmassa. Siksi on tärkeää, että sitä ei sotketa fysioterapiaan tai hierontamuotoihin, vaan se on erillinen osa-alue, jolla on omat periaatteensa. Tavoite on sama kuin monilla terveydenhoidon aloilla eli kohentaa ihmisen terveydentilaa, säilyttää riippumattomuus liikuntakykyä ylläpitäen. Jos liikkumiskyky on häiriintynyt, tavoitteena on korjata se ennalleen opettamalla ihminen hallitsemaan omaa soomaansa, omaa kehoaan. Somaattinen työskentely on vahvasti mielen läsnäoloa vaativaa kehollista harjoittelua. Siihen kuuluu hyvin tarkka aistimus omasta itsestä sekä tuntemus kehon toiminnan muuttumisesta, ei vain kaavamainen liikkeiden toisto mallin mukaan. Harjoittelu on prosessi, jonka myötä luovutaan virheellisistä liikemalleista ohjaajan avustamana. Somaattisen harjoittelun edut: Somaattisella harjoittelulla saavutetaan itsenäisen osaamisen harjoittelu. Siinä opitaan rakentamaan oman ruumiin tuntemusta ja sen käyttöä. Sen avulla riippuvuus ulkopuolisesta ohjauksesta vähenee ja saavutetaan itsenäinen ruumiinhallinnan. Samalla ulkoisten tekijöiden vaikutus toimintoihin pienenee, itsetuntemus kasvaa ja luottamus omaan tekemiseen paranee merkittävästi. Somaattisiin harjoitusmenetelmiin luetaan muun muassa pilates, Method Putkisto, Feldenkrais-menetelmä, Alexander-tekniikka, Franklin-metodi sekä Somatics. Luokka:Liikunta
John Key

John Phillip Key (s. 9. elokuuta 1961 Auckland) on uusiseelantilainen poliitikko. Hän toimi Uuden-Seelannin pääministerinä 2008–2016. Key johti keskusta-oikeistolaista Kansallispuoluetta vuosina 2006–2016. Key opiskeli Canterburyn yliopistossa laskentatointa ja valmistui kauppatieteiden kandidaatiksi vuonna 1981. Lisäksi hän on käynyt Harvardin yliopiston johtamisen kursseja. Key työskenteli Merrill Lynchin Aasian toimiston johdossa Singaporessa vuodesta 1995. Politiikkaan hän lähti vuonna 2001 ja hänet valittiin parlamenttiin heinäkuussa 2002. Keystä tuli puolueen ja opposition johtaja marraskuussa 2006. Vuoden 2008 vaalien jälkeen hän muodosti hallituksen kolmen pienpuolueen tuella. Keyn johtama hallitus järjesti kansanäänestyksen Uuden-Seelannin lipun vaihtamisesta. Uusiseelantilaiset päätyivät maaliskuussa 2016 päättyneessä äänestyksessä säilyttämään vanhan lippunsa. Key oli kannattanut lipun vaihtamista ja kansanäänestys herätti kritiikkiä maan oppositiossa sen hinnan takia. Joulukuussa 2016 Key ilmoitti jättävänsä pääministerin tehtävänsä. Eroilmoitus tuli yllätyksenä, sillä Keyn oli arveltu lähtevän puoluejohtajana neljänsiin vaaleihinsa. Hän ei maininnut mitään suoraa syytä erolleen, mutta kertoi tehneensä henkilökohtaisia uhrauksia työnsä takia ja sen vaatineen veronsa perheeltä. == Yksityiselämä == Key avioitui vaimonsa Bronaghin kanssa vuonna 1984. Heillä on kaksi lasta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Uuden-Seelannin pääministerit Luokka:Uuden-Seelannin puolueiden puheenjohtajat Luokka:Vuonna 1961 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Andrius Kubilius

Andrius Kubilius (s. 8. joulukuuta 1956 Vilna) on liettualainen poliitikko. Hän toimi Liettuan pääministerinä vuosina 1999–2000 ja 2008–2012. Hän on johtanut Kotimaan liitto – Liettuan kristillisdemokraatit -puoluetta vuodesta 2003. Kubilus tuli valituksi Euroopan parlamentin jäseneksi vuonna 2019. Joulukuusta 2024 alkaen Kubilius on EU-komissaari Von der Leyenin II komissiossa toimialanaan puolustus ja avaruusasiat. Kubilius opiskeli fysiikkaa Vilnan yliopistossa vuosina 1974–1979. Hän osallistui vuodesta 1988 Sąjūdis-kansanliikkeeseen, ja hänet valittiin Liettuan parlamenttiin (Seimas) ensimmäisen kerran vuonna 1992. Sąjūdisin oikeistolaisesta, konservatiivisesta siivestä muodostui Vytautas Landsbergisin johtama Kotimaan liitto (Liettuan konservatiivit) -puolue, jonka jäsen Kubilius on ollut vuodesta 1993. Puolue suuntautui sittemmin kristillisdemokratiaan ja otti nykyisen nimensä vuonna 2008. Lokakuun 2008 vaaleissa Kubilius johti Kotimaan liiton, Ylösnousemuksen puolueen ja Liberaalien liikkeen muodostaman oikeistoliittouman voittoon ja nousi pääministeriksi. Vuoden 2012 vaalien jälkeen oikeistopuolueet ovat olleet oppositiossa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Liettuan pääministerit Luokka:Liettualaiset europarlamentaarikot Luokka:Vuonna 1956 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Liettualaiset EU-komissaarit
Georg Henrik Theslöf

Georg Henrik Theslöf () oli suomenruotsalainen sanomalehtimies, diplomaatti ja pakinoitsija. Hän toimi 1908–1914 Suomen Uutistoimiston päällikkönä, 1920–1926 Suomen ulkoasiainministeriön sanomalehtitoimiston päällikkönä, 1926–1950 lähetystösihteerinä Suomen Moskovan-lähetystössä ja 1927–1950 Hufvudstadsbladetin toimittajana. Hän sai 1921 lähetystöneuvoksen avonimen.Kuka kukin oli: T Theslöf julkaisi 1920-luvulla useita humoristisia etikettioppaita. Pakinoitsijana ja kirjailijana hän käytti nimimerkkiä Brummell & Co. Theslöfin vanhemmat olivat sotakomissaari Alexander Theslöf ja Lydia Malmberg. Hänen veljensä Carl Gustav Theslöf oli Suomen sisällissodan aikana yleisesikunnan päällikkö. Theslöfin ja hänen puolisonsa Berta Karlssonin poika, prokuristi ja reservin vänrikki Bertel Theslöf (s. 1908), kaatui konekiväärijoukkueen johtajana talvisodassa Leipäsuon Kattilaojan kylässä helmikuussa 1940. == Julkaisuja == * * * * * * * * * ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * * Georg H. Theslöf : Kun minulla oli Venäjän ulkoministeri palvelijana. Soturin retki v. 1918 Pietarista lumisen Lapin kautta Mannerheimin rintamalle Vesilahteen, Suomen Kuvalehti, 10.01.1931, nro 2, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Luokka:Suomalaiset toimittajat Luokka:Pakinoitsijat Luokka:Suomalaiset diplomaatit Luokka:Vuonna 1880 syntyneet Luokka:Vuonna 1957 kuolleet
Ilmari Kaijala

Ilmari Fredrik Kaijala () oli suomalainen piirtäjä ja taidemaalari. Hän oli Pro Arte -taiteilijaryhmän jäsenenä.Turkulainen taiteilijaryhmä Pro Arte. Lyhyt esittely Tampereella tänään avattavan näyttelyn johdosta, Aamulehti, 20.01.1934, nro 18, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot Kaijala oli tunnettu ennen kaikkea piirtäjänä. Hän piirsi maisemapiirroksia sekä lempeän karikatyyrisiä henkilökuvia eri yhteiskuntaluokkien ihmisistä tiede- ja virkamiehistä aina Turun torikauppiaisiin ja vossikkakuskeihin saakka. Kaijala ryhtyi maalaamaan öljyväreillä vuoden 1912 tienoilla. Maalarina Kaijala sai vaikuttensa realismista ja jälki-impressionismista. Aiheet maalauksiinsa hän sai lähinnä luonnosta. Kaijala opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Elias Muukan ja Victor Westerholmin johdolla 1906–1910 sekä Pariisissa Académie Colarossissa 1913. Kaijala teki opintomatkoja Pariisiin, Tukholmaan ja Pietariin. Hänen piirustuksiaan ja maalauksiaan on Turun Taidemuseossa. Kaijala toimi piirustuksenopettajana eri oppikouluissa 1908–1943 sekä tilapäisenä opettajana Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän kuvitti myös Tuhkimus-pilalehteä ja Lucifer- joululehteä. Kaijalan vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Kaijala ja Johanna o.s. Heikanen. Kaijala vietti viimeisen elinvuotensa Rymättylässä ja jatkoi sielläkin piirtämistä ja maalaamista elämänsä loppuun saakka. ==Kirjallisuutta== * L. Wennervirta: Mestaripiirtäjä Ilmari Kaijala. Elämäkerta ja tuotannonesittelykirja. Helsinki: Otava, 1947. == Lähteet == * Suomen kuvataiteilijat-verkkomatrikkeli * Wenzel Hagelstam: Antiikin lumoissa: Virtuoosimaisen piirtäjän herkkä maisema. Turun Sanomat 31.12.2005 == Viitteet == Luokka:Suomalaiset taidemaalarit Luokka:Suomalaiset kuvittajat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1944 kuolleet
Bertel Nilsson

Bertel Axel Nilsson () oli suomalainen kuvanveistäjä. Nilssonin vanhemmat olivat eversti Karl Axel Nilsson ja Kaisi Elfving. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1907–1909 ja 1910–1911 sekä Helsingin yliopiston piirustussalissa. Nilsson teki opintomatkat Kööpenhaminaan 1910 ja Pariisiin 1911–1912. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1909–1912 ja hänen töitään oli esillä Tukholmassa 1916, Kööpenhaminassa 1919 sekä Tukholmassa ja Oslossa 1929. Nilsson työskenteli piirustuksenopettajana useissa eri oppikouluissa. == Teoksia == * Kalastava karhu, punagraniittinen juoma-allasveistos, Kaivopuisto, Helsinki (1916) * Kotkia, pronssipatsas, sijaitsi alun perin Ateneumin puistikossa, josta siirrettiin vuonna 1974 Helsingin yliopiston kasvitieteelliseen puutarhaan, Helsinki (1913) * Hangon vapaudenpatsas, Hanko (1921) (purettiin Hangon ollessa venäläisten vuokra-alueena 1940–1941, korjattiin ja pystytettiin uudelleen 1943, purettiin uudelleen vuonna 1946 ja pystytettiin korjattuna jälleen 1960; monumentissa ollut saksalaisen sotilaan kohokuva oli kuitenkin poistettu) * Sigfrid Aronus Forsiuksen muistomerkki, Tammisaaren kirkon itäpääty (1924) * Nils Ehrenskiöldin muistopatsas, Riilahti (1928) * Siltapatsas, Karjaa (1934) * Useita Suomen sisällissodan valkoisten sankaripatsaita Länsi-Uudellamaalla ** Saariston vapaajoukkojen muistomerkki, Nauvo, Pensar == Palkinnot == * III palkinto dukaattikilpailussa 1913 * II palkinto valtion kuvanveistokilpailussa 1914 == Kuvia julkisista teoksista == Tiedosto:Kotkia - Bertel Nilsson.jpeg|Kotkia, 1913, Helsinki. Tiedosto:Kalastava karhu Bertel Nilsson 2.JPG|Kalastava karhu, 1916, Helsinki. Tiedosto:Bertel Nilsson Sigfrid Aronus Forsiuksen muistomerkki 1924.jpg|Sigfrid Aronus Forsiuksen muistomerkki, 1924, Tammisaari, Raaepori. Tiedosto:Maasillan taistelun muistomerkki by Bertel Nilsson 1934 Karjaa.jpg|Maasiltamonumentti, 1934, Karjaa, Raasepori. Tiedosto:Suojeluskunta1938Pensar-.jpeg|Saariston vapaajoukon muistomerkki, 1938, Parainen (Nauvon Pensar) == Lähteet == * Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== Nilsson, Bertel Nilsson, Bertel Nilsson, Bertel
Last Action Hero

Last Action Hero on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut John McTiernanin ohjaama yhdysvaltalainen toimintakomedia. Elokuvan pääosassa esiintyy Arnold Schwarzenegger. Last Action Hero parodioi useita toimintaelokuvia, ja monet näyttelijät esiintyvät elokuvassa omina itsenään, kuten Jean-Claude Van Damme ja Sharon Stone. Robert Patrick vilahtaa pienessä taustaroolissa T-1000-hahmona elokuvasta Terminator 2 – Tuomion päivä. == Juoni == 13-vuotias Danny Madigan rakastaa Schwarzeneggerin Jack Slater -elokuvia. Kun hän menee katsomaan uutta elokuvaa, projektorinkäyttäjä antaa hänelle taianomaisen lipun, jolla Danny pääsee ”sisälle” elokuvan maailmaan seikkailemaan Jackin kanssa. Heidän pitää pysäyttää Tony Vivaldi (Anthony Quinn) ja hänen kätyrinsä Benedict (Charles Dance). Ainoa ongelma on enää Dannyn paluu todelliseen maailmaan. == Näyttelijät == ==Vastaanotto== Last Action Hero jäi maailmanlaajuisen teatterikierroksen jälkeen noin 20 miljoonaa dollaria tappiolle. Sen taloutta rasitti myös epäonnistunut mainostemppu, jossa Columbia Pictures maalautti Nasan avaruussukkulan kylkeen elokuvan mainoksen. Sukkulan lähtö kuitenkin venyi pitkälle yli elokuvan ensi-iltapäivän. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset toimintakomediat Luokka:Parodiaelokuvat Luokka:Vuoden 1993 yhdysvaltalaiset elokuvat Luokka:John McTiernanin ohjaamat elokuvat Luokka:Elokuvat elokuvanteosta Luokka:Elokuvat ystävyydestä
Teodor Schalin

Zacharias Teodor Schalin () oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja. Schalinin vanhemmat olivat Uudenkaarlepyyn seminaarin johtaja, kirjailija Zachris Schalin ja Alma Helena Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 ja opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuoteen 1903 saakka. Schalin jatkoi taideopintoja ulkomailla Italiassa ja Pariisissa 1903–1904, Kööpenhaminassa 1904–1905, Pariisissa uudestaan 1906–1907 sekä Berliinissä 1920. Schalin toimi piirustuksenopettajana Helsingin ruotsalaisessa reaalilyseossa 1909–1917 sekä Nya svenska läroverketissä 1910–1917. Muutettuaan 1917 Turkuun hän oli piirustuksenopettajana Turun ruotsalaisessa klassillisessa lyseossa (Åbo svenska klassiska lyceum) 1917–1943, Turun suomalaisessa yhteislyseossa vuoteen 1949 ja Turun suomalaisessa reaalilyseossa 1919–1949 sekä iltaisin Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1917–1946. Hän luennoi taidehistoriasta Turun suomalaisessa ja ruotsalaisessa työväenopistossa ja oli Åbo Underrättelserin taidearvostelijana 1945–1956. Schalin maalasi muotokuvia muun muassa arkkipiispa Gustaf Johanssonista ja Turun hovioikeuden presidentti Hugo Liliuksesta. Hän teki maalausten ohella myös taidegrafiikkaa, mitaleita ja veistoksia. Schalinin ensimmäinen puoliso 1910–1921 oli piirustuksenopettaja Aili Tallgren (1883–1965) ja toinen puoliso vuodesta 1921 taidemaalari Greta Schalin (1897–1993). == Teoksia == thumb|Mussorin pitäjä 600 vuotta muistomerkki, 1958, Vaasa. * Paraisten seurakuntatalon pronssinen kohokuva 1939 * Mustasaaren pitäjän 600-vuotismuistomerkki 1958 == Lähteet == * * Wikiaineisto: Kuka kukin oli 1961 * Suomen kuvataiteilijat -verkkomatrikkeli * Omakuvat Turun taidemuseon kokoelmissa – Teodor Schalin === Viitteet === Schalin, Teodor Schalin, Teodor Schalin, Teodor
Vain yksi voittaa

Vain yksi voittaa (Split Decisions) on nyrkkeilyelokuva vuodelta 1988. Rooleissa nähdään muun muassa Gene Hackman, Craig Sheffer ja Jeff Fahey. == Juoni == Eddie (Sheffer) ja Ray (Fahey) ovat veljekset jotka ovat käytännöllisesti katsoen syntyneet nyrkkeilykehään. Heidän isoisänsä (McLiam) oli myös nyrkkeilijä, kuten myös heidän isänsä Dan (Hackman) joka nyt valmentaa Eddiea rautaisin ottein. Dan tekee kaikkensa, jotta Eddie saavuttaisi sen, mitä hän itse ei. Eddie tekee isälleen mieliksi; jää amatöörinyrkkeilijäksi, tähtää olympialaisiin ja aloittaa opiskelun. Ray taas on jo vuosia sitten rikkonut välit isään, ryhtynyt ammattilaiseksi ja hypännyt mafian kelkkaan. Täten hän päätyi maailmaan jossa riittää nopeaa rahaa ja kauniita naisia mutta myös paljon epärehellistä ja likaista peliä. Siellä myös ihmishenki mitataan aina raa´asti rahassa; Ray nimittäin pakotetaan häviämään tuleva mestaruusottelunsa sillä hän on uskottu voittaja. Kun hän kieltäytyy, mestari murhaa hänet mafian avulla. McLiamin murtunut perhe ei voi tehdä kostoksi mitään, kunnes Eddie haastaa mestarin otteluun Danin ja vaarin valmentamana. ==Vastaanotto== Video-opas vuodelta 1994 sanoo Hackmanin vastaavan elokuvan ainoasta hyvästä roolityöstä ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä. Hackmania kehuu myös Helsingin Sanomien Petri Immonen, mutta moittii elokuvan tarinaa ennalta arvattavaksi. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * * Luokka:Yhdysvaltalaiset draamaelokuvat Luokka:Nyrkkeilyelokuvat Luokka:Vuoden 1988 yhdysvaltalaiset elokuvat
Staattori (konetekniikka)

thumb|Oikosulkumoottorin roottori ja staattori|alt= pienoiskuva|Tyypillinen oikosulkumoottori Staattori eli seisoja on sähkömoottoreiden kiinteä osa, jossa oleva staattorikäämitys saa siihen johdetulla sähkövirralla aikaan häkkikäämittyä roottoria eli pyörijää magnetomotorisella voimalla liikuttavan pyörivän sähkökentän. Generaattoreissa staattori taas vastaanottaa roottorin pyörivän magneettikentän ja indusoi staattorikäämiin sähkövirran. == Staattori sähkömoottoreissa == Konetyypistä riippuen staattorin magneettikenttä voi olla pyörivä, tai esimerkiksi käytettäessä tasavirtamoottoreita, stabiili ja sen napaisuus ei vaihdu koneen käydessä. Tällöin staattorista voidaan käyttää myös nimitystä kenttämagneetti. Tasavirtamoottoreissa ja tahtikoneissa pyörivän magneettikentän muodostaa roottorikäämitys kommutaattorin eli virrankääntimen avulla. Staattori on yleensä sähkömagnetoitu, mutta esimerkiksi pienissä tasavirtamoottoreissa staattorissa on kestomagneetit. Tämä mahdollistaa moottorin yksinkertaisemman ja valmistuskustannuksiltaan halvemman rakenteen. Kestomagnetoitu staattori on myös huomattavasti käämitystä ja raudoitusta vaativaa sähkömagnetoitua staattoria ohuempi. == Rakenne == Sähkömagnetoiduissa staattoreissa käämitys on sylinterimäisen rautasydämen ympärillä. Rautasydän on piiteräslaminaattia, joka vähentää hystereesihäviöitä ja estää koneen kuumenemista ja energiahäviöitä aiheuttavien pyörrevirtojen muodostumisen. Nykyisin oikosulkumoottorit ovat yleisin teollisuudessa käytetty sähkömoottorityyppi. Niissä sähkömagnetoitu staattori muodostaa vaihtovirran avulla pyörivän magneettikentän ja indusoi oikosuljetun roottorin häkkikäämitykseen virran, joka magnetoi myös roottorin ja saa näin aikaan roottorin pyörimisliikkeen. Tiedosto:Gordon Power Station Stator and Rotor.jpg|Vesivoimalaitoksen generaattorin roottori ja staattori Tiedosto:Estator.jpg|Suurikokoisen oikosulkumoottorin staattori Tiedosto:Stator machine triphasée.jpg|Staattorikäämitys Tiedosto:Stator feuilleté.jpg|Staattorin raudoitus, jonka uriin tulevat käämitykset == Katso myös == *Kolmivaihevirta *Massiiviroottorikone *Oikosulkumoottori *Sähkömoottori *Vaihtosähkömoottori Luokka:Sähkömagnetismi Luokka:Sähkömoottorit
Texasin yliopisto, Austin

Texasin yliopisto, Austin (, UT Austin) on julkinen tutkimusyliopisto Austinissa Texasissa Yhdysvalloissa. Se on Texasin suurin ja koko maan viidenneksi suurin yliopisto. Se on yksi kahdeksasta alkuperäisestä Public Ivy -yliopistosta. Oppilaitoksen tieteellisiä saavutuksia korostava kiinalainen ARWU-yliopistoranking arvioi yliopiston maailman huippuyliopistojen listallaan 2021 sijalle 41. ==Historia== Austin valittiin yliopiston sijaintipaikaksi vuonna 1881 ja toiminta alkoi 15. syyskuuta 1883. 1. elokuuta 1966 yliopiston kellotornista ammuskellut opiskelija Charles Whitman surmasi 14 henkilöä ja haavoitti useita. 22. toukokuuta 1971 avattiin Lyndon B. Johnsonille omistettu presidentinarkisto ja kirjasto. ==Kampus== Yliopiston keskuskampuksen alueen laajuus on 1,4 km². Lisäksi on muita kampusalueita Austinissa ja muualla Texasissa. Yliopistolla on 7 museota ja 17 kirjastoa, joiden kokoelmissa on yhteensä 8 miljoonaa teosta, mukaan lukien yksi Gutenbergin Raamattu, sekä 1,1 megawatin ydinreaktori. Yliopistolla on 16 tiedekuntaa ja laitosta, joita ovat: *Arkkitehtuuri *Farmasia *Kasvatustiede *Kauppatieteet *Luonnontieteet *Oikeustiede *Sosiaalityö *Teknillinen ==Urheilu== Yliopiston urheilujoukkue on nimeltään Texas Longhorns, ja vuonna 2007 se oli kaikkien aikojen kolmanneksi paras voittotilastoissa. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == Luokka:Austin Luokka:Texasin yliopistot ja korkeakoulut
Somatofylakes

Somatophylakes (yksikössä somatophylax, ) olivat antiikin aikaisen Makedonian valtakunnan kuninkaiden henkivartijoita. Hellenistisissä kuningaskunnissa somatophylax oli korkean virkamiehen arvonimi. Heitä oli perinteisesti aina seitsemän kappaletta, mutta Aleksanteri Suuri nimitti aikanaan vielä Peukestaan kahdeksanneksi henkivartijaksi. Seitsemän henkivartijan lisäksi kuninkaan henkeä vartioivat myös nuoret miehet jotka toimivat kuninkaan palvelijoina (paides), jalkaväen eliittiosasto hypaspistit ja ratsuväen kuninkaallinen osasto (ile basilike). Kaikki neljä vartioivat kuningasta niin taistelussa, metsästyksen aikana kuin hovissa. Joissain lähteissä myös palvelijoista ja hypaspisteista käytetään nimitystä somatophylakes. == Aleksanteri Suuren henkivartijat == * Arybbas ( - 332) * Ptolemaios ( - 333) * Lysimakhos ( - 323) * Balakros Nikanorin poika ( - 333) * Demetrios ( - 330) * Menes (332 - 331) * Peithon Krateuaan poika (- 323) * Aristonous (- 323) * Leonnatos (332 - 323) * Hefaistion (333 - 324)Hefaistionin paikka ei koskaan täytetty hänen kuolemansa jälkeen * Perdikkas (333 - 323) * Ptolemaios Lagoksen poika (329 - 323) * Peukestas (326 - 323) == Filippos III Arridaioksen henkivartijat == Filippos III:lle valittiin henkivartijat vasta Triparadisoksessa. * Autodikos Agathokleksen poika * Amyntas Aleksandroksen poika (Peukestaan veli) * Aleksandros Polyperkhonin poika (Aleksandroksen isä oli Polyperkhon) * Ptolemaios Ptolemaioksen poika (Ptolemaioksen isäksi on epäilty Ptolemaios Lagoksen poika, henkivartija Ptolemaiosta ja Antigonos I:n veljeä Ptolemaiosta) == Aleksanteri IV:n henkivartijat == * Filippos * Iolaos == Lähteet == === Viitteet === Luokka:Antiikin Kreikka