EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Mahesh Bhatt

Mahesh Bhatt (; s. 20. syyskuuta 1948 Bombay) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan työstään hindinkielisissä elokuvissa. Hänen varhaisemmista elokuvistaan ​​merkittävin oli Saaransh (1984), joka esitettiin 14. Moskovan elokuvajuhlilla. Siitä tuli Intian virallinen ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon kyseiselle vuodelle. Vuoden 1986 elokuva Naam oli hänen ensimmäinen kaupallinen elokuvansa. Bhattista tuli yksi Intian elokuvateollisuuden tunnetuimmista ohjaajista seuraavan vuosikymmenen aikana, ja hän loi sekä taide-elokuvia, kuten Daddy (1989) ja Swayam (1991), että kaupallisia romanttisia hittejä, kuten Awaargi (1990), Aashiqui (1990) ja Dil Hai Ki Manta Nahin (1991), jossa näytteli hänen tyttärensä Pooja ja Aamir Khan. Seuraavaksi hän ohjasi Sadakin (1991), joka on edelleen hänen eniten tuottanut ohjaamansa tai tuottamansa elokuva Vishesh Films -bannerin alla. 1990-luvulla Bhatt sai kriitikoiden suosiota elokuvasta Sir (1993) sekä muista hiteistä, kuten Gumrah (1993) ja Criminal (1994). Vuonna 1994 hän voitti National Film Awards -juryn erikoispalkinnon elokuvan Hum Hain Rahi Pyar Ke (1993) ohjaamisesta. Vuonna 1999 hän ohjasi omaelämäkerrallisen Zakhmin, joka sai Nargis Dutt -palkinnon parhaana kansallista integraatiota käsittelevänä elokuvana. Bhatt on tuottanut nykyelokuvia, kuten Jism (2003), Murder (2004) ja Woh Lamhe… (2006). Hän omistaa elokuvatuotantoyhtiö Vishesh Filmsin veljensä Mukesh Bhattin kanssa. == Yksityiselämä == Bhatt oli naimisissa Lorraine Brightin kanssa, joka avioliiton myötä muutti nimensä Kiran Bhattiksi. He saivat kaksi lasta, näyttelijä Pooja Bhattin ja Rahul Bhattin. Bhattilla oli suhde näyttelijä Parveen Babin kanssa. Bhatt meni naimisiin näyttelijä Soni Razdanin kanssa vuonna 1986. Heillä on kaksi tytärtä, Shaheen Bhatt ja näyttelijä Alia Bhatt. == Filmografia == Vuosi Elokuva Ohjaaja Tuottaja Käsikirjoittaja Näyttelijä 1974 Manzilein Aur Bhi Hain 1977 Vishwasghaat 1978 Naya Daur 1979 Lahu Ke Do Rang 1980 Abhimanyu 1982 Arth 1984 Saaransh 1985 Janam 1986 Aashiana Naam 1987 Aaj Kaash Thikaana 1988 Siyaasat Kabzaa 1989 Daddy 1990 Awaargi Jurm Aashiqui 1991 Swayam Saathi Dil Hai Ke Manta Nahin Sadak 1992 Saatwan Aasmaan Junoon Maarg 1993 Phir Teri Kahani Yaad Aayee Gunaah Sir Hum Hain Rahi Pyar Ke Gumrah Tadipaar 1994 The Gentleman Naaraaz 1995 Milan Naajayaz Criminal 1996 Papa Kehte Hai Chaahat Dastak 1997 Tamanna 1998 Duplicate Angaaray Dushman 1999 Zakhm Yeh Hai Mumbai Meri Jaan Kartoos Sangharsh 2001 Kasoor Yeh Zindagi Ka Safar 2002 Raaz Gunaah 2003 Saaya Footpath Jism Inteha 2004 Murder 2005 Rog Zeher Nazar Kalyug 2006 Gangster Woh Lamhe… 2009 Raaz – The Mystery Continues Tum Mile 2011 Murder 2 2012 Jism 2 Raaz 3D 2013 Murder 3 2015 Mr. X Hamari Adhuri Kahani 2016 Love Games Raaz Reboot 2018 The Dark Side of Life: Mumbai City 2020 Sadak 2 == Lähteet == == Aiheesta muualla == * * Luokka:Intialaiset elokuvaohjaajat Luokka:Intialaiset elokuvatuottajat Luokka:Intialaiset elokuvakäsikirjoittajat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Lajos Zilahy

Lajos Zilahy (1891 Nagyszalonta, Unkari (nyk. Salonta, Romania) – 1974 Novi Sad, Jugoslavia (nyk. Serbia)) oli unkarilainen kirjailija ja kulttuuripoliitikko. Hän asui vuodesta 1947 Yhdysvalloissa. ==Suomennetut teokset== * Surmaava kevät (Halálos tavasz), suom. Kaarlo Kariniemi (Kaarlo Nieminen?), Hämeenlinna: Karisto 1939 * Kaksi vankia 1–2 (Két fogoly), suom. V. Hiekkanen, Turku: Aura 1944 * Kultainen silta (Die goldene Brücke), suom. V. Rekola, Jyväskylä: Gummerus 1950 (suomennettu saksankielisestä käännöksestä?) * Nuori kreivitär (The Dukays), suom. Laura Tala, Jyväskylä: Gummerus 1951 (suomennettu englanninkielisestä käännöksestä, suomennoksesta on jätetty pois teoksen keskimmäinen osa "Kristina ja kuningas") * Jotakin ajelehtii vedessä (Valamit kisz a viz), suom. V. Rekola, Jyväskylä: Gummerus 1953 (suomennettu saksankielisestä käännöksestä) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Unkarilaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1891 syntyneet Luokka:Vuonna 1974 kuolleet
Kadonnut kaupunki

Kadonnut kaupunki on entinen urbaani asuinalue, joka on romahtanut lopullisesti ja muuttunut laajalti tai kokonaan asumattomaksi ja minkä seurauksena paikan entinen merkitys on vaipunut unholaan. Monien kadonneiden kaupunkien sijainnit on unohdettu, mutta tiedemiehet ovat löytäneet osan uudelleen ja tutkineet niitä laajasti. Äskettäin hylättyjä kaupunkeja tai kaupunkeja, joiden sijaintia ei ole koskaan kyseenalaistettu, voidaan kutsua raunio- tai aavekaupungiksi. Eurooppalaisten tutkimusmatkailijoiden ja seikkailijoiden kadonneiden kaupunkien löytäminen 1400-luvulta lähtien Afrikassa, Amerikassa ja Kaakkois-Aasiassa johti arkeologian kehitykseen.history of Archeology Kadonneet kaupungit jaetaan yleensä kahteen laajaan luokkaan: niihin, joissa kaikki tieto kaupungin olemassaolosta unohdettiin ennen kuin se löydettiin uudelleen, ja niihin, joiden muisto on säilynyt myyteissä, legendoissa tai historiallisissa asiakirjoissa, mutta joiden sijainti on kadonnut tai ainakaan ei enää laajalti tunnustettu. ==Lähteet== Luokka:Arkeologia Luokka:Kaupungit
Carl Zuckmayer

Carl Zuckmayer (1896 Nackenheim, Saksa – 1977 Visp, Sveitsi) oli saksalainen kirjailija. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja opiskeli sitten luonnontieteitä. Hän toimi dramaturgina yhteistyössä muun muassa Bertolt Brechtin kanssa. Saatuaan 1933 kirjoituskiellon hän muutti Itävaltaan, 1938 Anschlussin jälkeen Sveitsiin ja 1939 Yhdysvaltoihin. Hän oli äidin puolelta assimiloitunutta juutalaista sukuaCarl Zuckmayer, Regionalgeschichte.net, viitattu 15.11.2021 . Hän palasi 1940-luvulla Eurooppaan ja asettui 1958 Sveitsiin. Ennen kirjoituskieltoa Zuckmayerin näytelmät olivat suosittuja. Näytelmässä Köpenickin kapteeni (1930) hän pilkkaa byrokratiaa ja militarismia. Ulla Winblad (1953) sai herätteen hänen kiinnostuksestaan ruotsalaiseen kirjallisuuteen. Hän kirjoitti lisäksi romaaneja, kuten Laskiaisrippi (1959), runoja, esseitä sekä menestysteoksen, omaelämäkerran Als wär's ein Stück von mir (1966). ==Palkinnot ja tunnustukset== * Georg Büchnerin palkinto 1929Zuckmayer, Carl, Kirjasampo, viitattu 16.11.2021 * Goethe-palkinto 1952 ==Suomennetut teokset== * Laskiaisrippi (Die Fastnactsbeichte, 1959), suom. Kristiina Kivivuori, Helsinki: Otava 1961 Sarja: Otavan kirjakerho: 1961, 4 ; Näytelmät * Köpenickin kapteeni: saksalainen tarina (Der Hauptmann von Kopenick); suom. Wilho Ilmari, Kari Suvalo. Helsinki: Suomen Teatteriliitto [i.a.] * Nylkyrihannes: 4-näytöksinen näytelmä (Der Schinderhannes); suom. Ada Norna. Helsinki: Suomen Näyttämöiden Liitto [i.a.] * Sirkustyttö: 4-näytöksinen nuorallatanssijakappale (Katharina Knie) (näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) * Katarina ja sirkus: 4-näytöksinen nuorallatanssijakappale (Katharina Knie); suom. Lasse Pöysti. Helsinki: Työväen Näyttämöiden Liitto 1979 (näytelmämoniste Sörnäisten kampuskirjasto) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Saksalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1896 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Leveyssuuntainen läpikäynti

Leveyshaku (BFS) on algoritmi, jolla etsitään puurakenteesta solmu, joka täyttää tietyn ominaisuuden. Se alkaa puun juuresta ja tutkii kaikki solmut nykyisellä syvyydellä ennen siirtymistä seuraavan syvyystason solmuihin. Apurakenteena käytetään yleensä jonoa, jotta voidaan seurata havaittuja, mutta vielä tutkimattomia lapsisolmuja. == Katso myös == * Syvyyssuuntainen läpikäynti == Aiheesta muualla == * Luokka:Algoritmit
Chung Chung-hoon

Chung Chung-hoon (; s. 15. kesäkuuta 1970 Soul) on eteläkorealainen elokuvaaja, joka tunnetaan yhteistyöstään Park Chan-wookin kanssa sekä elokuvista Minä & Earl & kuolemansairas tyttö (2015), Se (2017) ja Last Night in Soho (2021). == Valikoitu filmografia == * Oldboy (2003) * Three... Extremes (osio Cut, 2004) * Lady Vengeance (2004) * I'm a Cyborg, But That's OK (2006) * Thirst (2009) * Stoker (2013) * Minä & Earl & kuolemansairas tyttö (2015) * The Handmaiden (2016) * Se (2017) * Zombieland: Double Tap (2019) * Last Night in Soho (2021) * Uncharted (2022) * Obi-Wan Kenobi (televisiosarja, 2022) == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Eteläkorealaiset henkilöt Luokka:Elokuvaajat Luokka:Vuonna 1970 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Anika

Anika on naisen etunimi. Se on useissa kielissä esiintyvä Anna-nimen muunnelma. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu noin 220 Anika-nimistä naista. == Tunnettuja Anika-nimisiä == * Anika Noni Rose (s. 1972), yhdysvaltalainen näyttelijä == Lähteet == Luokka:Etunimet
Super Mario Party

Super Mario Party on Nd Cuben kehittämä ja Nintendon julkaisema partypeli. Peli on Mario Party-pelisarjan yhdestoista osa ja se julkaistiin Nintendo Switchille maailmanlaajuisesti 5. lokakuuta 2018. Super Mario Party on tyyliltään ja pelattavuudeltaan ensimmäinen vanhan koulukunnanmukainen Mario Party-peli sitten vuonna 2007 julkaistun Mario Party 8:n ja se sisältää 20 pelihahmoa, enemmän kuin yksikään muista pelisarjan peleistä. Super Mario Party sai pääosin positiivisen vastaanoton pelikriitikoilta, Metacriticin 84 arvostelun keskiarvon ollessa 76/100. Arvostelumenestyksen lisäksi peli oli myös kaupallinen menestys, sillä muun muassa Japanissa ensimmäisen kahden vuorokauden aikana peliä myytiin 142 868 kopiota ja Isossa-Britanniassa se oli julkaisuviikolla viikon viidenneksi myydyin peli. Syyskuun 2021 loppuun mennessä peliä oli myyty maailmanlaajuisesti yhteensä 16.48 miljoonaa kopiota joka tekee siitä kaikkien aikojen seitsemänneksi myydyimmän Nintendo Switch- pelin. ==Lähteet== Luokka:Vuoden 2018 videopelit Luokka:Mario Party -pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:Japanissa kehitetyt videopelit
Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi

Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi (CSN3O2F3) eli triflyyliatsidi on atsideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä. == Ominaisuudet, valmistus ja käyttö == Huoneenlämpötilassa trifluorimetaanisulfonyyliatsidi on väritöntä nestettä ja sillä on epämiellyttävä pistävä haju. Yhdiste on melko epästabiili ja voi muuten kuin liuoksina hajota räjähdysmäisesti. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, asetoniin, tetrahydrofuraaniin, dikloorimetaaniin ja hiilivetyihin. Trifluorimetaanisulfonyyliatsidia valmistetaan trifluorimetaanisulfonihappoanhydridin tai trifluorimetaanisulfonyylikloridin ja natriumatsidin välisellä reaktiolla. Yhdisteen pysymättömyydestä johtuen se valmistetaan usein reaktion aikana, niin kutsutusti in situ. Trifluorimetaanisulfonyyliatsidia käytetään erityisesti valmistettaessa orgaanisia atsideja alifaattisista tai aromaattisista amiineista. Reaktiota katalysoivat kupariyhdisteet kuten kuparisulfaatti.Thierry Muller & Stefan Bräse: Azides, Kirk-Othmer Encyclopedia of Chemical Technology, John Wiley & Sons, New York, 2012 Trifluorimetaanisulfonyyliatsidi reagoi alkyynien kanssa Huisgen- sykloadditiolla muodostaen triatsolijohdannaisen ja aromaattisten yhdisteiden kanssa muodostaen trifluorimetaanisulfonanilideja. ==Lähteet== Luokka:Orgaaniset yhdisteet
Mario Party Superstars

Mario Party Superstars on Nd Cuben kehittämä ja Nintendon julkaisema partypeli. Se on Mario Party-pelisarjan kahdestoista osa ja se julkaistiin Nintendo Switchille maailmanlaajuisesti 29. lokakuuta 2021 Peli sisältää viisi uudelleentehtyä pelilautaa alkuperäisestä Nintendo 64:lle julkaistusta pelitrilogiasta ja sitä pystyy edeltäjästä poiketen pelaamaan näppäinohjaimilla käyttämällä Pro-ohjainta tai Joy Con-ohjaimia. Mario Party Superstars sai pääosin positiivisen vastaanoton pelikriitikoilta, Metacriticin kokoamien 78 arvostelun keskiarvon ollessa 79/100. Arvostelumenestyksen lisäksi peli oli myös myyntimenestys, sillä muun muassa Japanissa peliä myytiin julkaisuviikon aikana yhteensä 163 256 kopiota joka teki siitä viikon myydyimmän pelin. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Virallinen sivusto Luokka:Vuoden 2021 videopelit Luokka:Mario Party -pelit Luokka:Nintendo Switch -pelit Luokka:Japanissa kehitetyt videopelit
Ryō Fukui

Ryō Fukui (; 1. kesäkuuta 1948 Biratori, Hokkaidō, Japani – 15. maaliskuuta 2016 Sapporo, Hokkaidō, Japani) oli japanilainen jazzpianisti. Fukui levytti ensimmäisen albuminsa Scenery vuonna 1976 ja toisen albuminsa Mellow Dream seuraavana vuonna, jonka ansiosta hän sai enemmän suosiota. Fukuin levytykset saivat suosiota jazzin fanien keskuudessa maailmanlaajuisesti, ja arvostettu englantilainen DJ Gilles Peterson sisälsi Fukuin Scenery-albumin kappaleen ”Early Summer” kokoelma-albumiinsa Shibuya Jazz Classics (2003). Vuonna 2005 Fukui avasi oman jazzklubinsa Slowboat, jossa hän jatkuvasti soitti trionsa kanssa. == Diskografia == === Studioalbumit === * Scenery (1976) * Mellow Dream (1977) * My Favorite Tune (1994) * A Letter from Slowboat (2015) === Livealbumit === * Ryo Fukui in New York (1999) * Live at Vidro ’77 (levytetty 1977, julkaistu 2021) == Lähteet == Luokka:Japanilaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Uuden Musiikin Kilpailu 2022

Uuden Musiikin Kilpailu 2022 (UMK22) järjestettiin 26. helmikuuta 2022 Turun Logomossa. Se oli yhdestoista Uuden Musiikin Kilpailu, ja siinä valittiin Suomen edustaja vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Italian Torinoon. Uuden Musiikin Kilpailun vuonna 2022 voitti The Rasmus kappaleella ”Jezebel”. ==Formaatti== Vuoden 2022 Uuden Musiikin Kilpailun avoin haku järjestettiin 1.–6. syyskuuta 2021 ja hakemuksia tuli 312. Lopulliset seitsemän finalistia valitsi asiantuntijoista koostuva raatikunta. Finalistit julkistettiin yleisölle 12. tammikuuta 2022 ja videot julkaistiin YouTubeen 12. tammikuuta 2022 jälkeen yksitellen. Mukana olevat kilpailijat ovat Olivera, The Rasmus, Isaac Sene, BESS, Tommi Läntinen, Younghearted ja Cyan Kicks. Kuten edellisenä vuonna, voittaja valittiin yleisöäänestyksen ja kansainvälisten raatien yhteistuloksella, jossa yleisöäänestyksen painoarvo oli 75 prosenttia ja kansainvälisten raatien 25 prosenttia. Kansainväliset raadit olivat vuonna 2022 Espanja, Italia, Kypros, Norja, Saksa, Serbia ja Tšekki. ==Kilpailun kulku== Kilpailun finaali järjestettiin Turun Logomossa 26. helmikuuta 2022. Se lähetettiin suorana lähetyksenä Yle TV1 -kanavalla, sekä Yle Radio Suomi, YleX ja Yle X3M -radiokanavilta. Finaalia seurasi esityspäivänä keskimäärin 1 014 000 katsojaa. ===Finaali=== Nro Artisti Kappale Raadin pisteet Yleisöäänet Yhteensä Sija Äänet Prosenttia Pisteet 1 The Rasmus ”Jezebel” 68 41 758 27,4% 242 310 1 2 Isaac Sene ”Kuuma jäbä” 28 17 069 11,2% 99 127 5 3 Olivera ”Thank God I’m an Atheist” 46 20 879 13,7% 121 167 4 4 BESS ”Ram pam pam” 56 25 604 16,8% 148 204 3 5 Younghearted ”Sun numero” 40 8 839 5,8% 51 91 6 6 Cyan Kicks ”Hurricane” 52 29 261 19,2% 169 221 2 7 Tommi Läntinen ”Elämä kantaa mua” 4 8 992 5,9% 52 56 7 Kansainvälisten raatien antamat pisteet Nro Kappale Yhteensä 1 ”Jezebel” 6 12 10 12 10 6 12 68 2 ”Kuuma jäbä” 2 6 2 6 0 10 2 28 3 ”Thank God I'm an Atheist” 12 4 6 10 6 4 4 46 4 ”Ram pam pam” 10 2 12 8 12 2 10 56 5 ”Sun numero” 8 8 4 4 2 8 6 40 6 ”Hurricane” 4 10 8 2 8 12 8 52 7 ”Elämä kantaa mua” 0 0 0 0 4 0 0 4 Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat Kansainvälisten raatien pisteiden antajat * – Élena Tsagkrinoú * – KEiiNO * – Bojana Stamenov * – Jendrik Sigwart * – Rosa López * – Albert Černý * – Marta Cagnola ==Lähteet== Luokka:Eurovision laulukilpailu 2022 Luokka:Suomen euroviisukarsinnat
The Burning (British Lionin albumi)

The Burning on British Lionin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 17. tammikuuta 2020. == Kappaleet == # # # # # # # # # # # == Kokoonpano == * Richard Taylor – laulu * Steve Harris – bassokitara, kosketinsoittimet * David Hawkins – kitara * Grahame Leslie – kitara * Simon Dawson – rummut == Arovstelut == * Soundi: Arvio: Jos Iron Maiden laukkaa taistelukentillä, British Lion tappelee kaduilla – silti bändit muistuttavat liikaa toisiaan Viitattu 16.11.2021. == Lähteet== Luokka:Brittiläiset hard rock -albumit Luokka:Vuoden 2020 albumit
Karim Adeyemi

Karim-David Adeyemi (s. 18. tammikuuta 2002 München) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Adeyemi aloitti pääsarjauransa Itävallan Bundesliigassa Red Bull Salzburgin joukkueessa kesäkuussa 2020 ja pelasi kolmena kautena yhteensä 67 liigaottelua, joissa hän teki 27 maalia. Hän teki liigamaaleistaan 19 kaudella 2021–2022 ja oli liigan paras maalintekijä. Hän pelasi Mestarien liigassa kahden kauden aikana 11 ottelua ja teki niissä neljä maalia, joista kaksi syyskuussa 2021 ranskalaista Lilleä vastaan Salzburgin voittaessa kotikentällään 2–1. Adeyemi siirtyi kesällä 2022 saksalaisseura Borussia Dortmundiin. Avauskaudellaan hän pelasi 24 bundesliigaottelua ja teki kuusi maalia. Mestarien liigassa pelaamissaan kuudessa ottelussa hän teki kaksi maalia. Adeyemi on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa muun muassa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja Saksan mestaruuteen päättyneissä alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021. Hän pelasi Saksan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2021 MM- karsintaottelussa Armeniaa vastaan. Hän on pelannut heinäkuun 2023 loppuun mennessä neljä A-maaottelua, joissa kaikissa hän on tullut vaihdosta kentälle. Hän kuului Saksan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2022, muttei päässyt pelaamaan turnauksessa. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Vuonna 2002 syntyneet
Time to Shine

Time to Shine on sveitsiläisen Mélanie Renén kappale, jolla René edusti maataan vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa. Kappale sijoittui toisen semifinaalin 17.:ksi eli viimeiseksi neljällä pisteellä eikä näin päässyt finaaliin. ==Lähteet== *Esittely Eurovision laulukilpailun virallisella sivustolla Luokka:Vuoden 2015 euroviisuedustuskappaleet Luokka:Sveitsin euroviisuedustuskappaleet
Schoolcraftin piirikunta

Schoolcraftin piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 8 047 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Manistiquen kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1843. == Väestö == Vuonna 2020 Schoolcraftin piirikunnan 8 047 asukkaasta valkoisia oli 86,2 %, alkuperäisasukkaita 9,3 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 1,6 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Sonja Åkesson

Sonja Åkesson (1926 Buttle, Gotlanti, Ruotsi – 1977 Halmstad, Ruotsi) oli ruotsalainen runoilija. Hän sai Ferlin-palkinnon 1969.Pristagare, Ferlin.se, viitattu 16.11.2021 Åkesson oli kolme kertaa naimisissa ja sai avioliitoistaan neljä lasta. Hänen avioliiton ulkopuolinen poikansa kuoli kaksivuotiaana leukemiaan. Åkesson kuoli 51-vuotiaana maksasyöpään.Kort Biografi, Sonja Åkesson Sällskapet, viitattu 16.11.2021 Åkessonin kolmas puoliso, kirjailija Jarl Hammarberg julkaisi useita hänen kokoelmiaan. Viimeinen runokokoelma Hästens öga ilmestyi hänen kuolemansa jälkeen 1977. ==Suomennettuja runoja== Brita Polttilan suomentamat kaksi runoa Polttilan kokoelmassa Surua seuraa ilo: runoja, suomennoksiaSonja Åkesson, Päivittyvä luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.10.2021, viitattu 16.11.2021 * Avioliittokysymys (Äktenskapsfrågan) * Iltakävely (Kvällspromenad) ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Sonja Åkesson Sällskapet Luokka:Ruotsalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1926 syntyneet Luokka:Vuonna 1977 kuolleet
Oglala Lakotan piirikunta

Oglala Lakotan piirikunta () (tunnettu toukokuuhun 2015 asti nimellä Shannonin piirikunta) on Yhdysvaltojen Etelä-Dakotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 13 672 vuonna 2020. Piirikunnalla ei ole varsinaista hallintokeskusta, mutta viereisen Fall Riverin piirikunnan hallintokeskus Hot Springs toimii myös Oglala Lakotan piirikunnan hallinnollisena keskuksena. Piirikunta on perustettu vuonna 1875. == Väestö == Vuonna 2020 Oglala Lakotan piirikunnan 13 672 asukkaasta alkuperäisasukkaita oli 92,4 %, valkoisia 5,4 % ja mustia 0,4 %. Vuonna 2019 23,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 0,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Etelä-Dakotan piirikunnat
George Whitefield

George Whitefield (16. joulukuuta 1714 Gloucester, Englanti – 30. syyskuuta 1770 Newburyport, Massachusetts, Brittiläinen Amerikka) oli englantilainen anglikaanipappi, herätyskristillinen saarnaaja ja yksi metodismin perustajista. Whitefield oli yksi kuuluisimmista 1700-luvun uskonnollisista hahmoista ja lehdistö kutsui häntä ”ajan ihmeeksi”. Whitefield saarnasi elämänsä aikana kahdella mantereella ja hänen on arvioitu tavoittaneen 10 miljoonaa kuulijaa. ==Elämä== Whitefield liittyi 1735 metodismin perustajan John Wesleyn toveripiiriin Oxfordin yliopistossa. Gloucesterin piispa Martin Benson vihki hänet Englannin kirkon diakoniksi 10. kesäkuuta 1736. Hän toimi vuodesta 1736 saarnaajana sekä kaikkialla Englannissa että Amerikassa, jossa hän kävi 13 kertaa. Lontoo ja Bristol olivat hänen päämajansa, mutta yleensä hän aina oli matkoilla. Vuonna 1736 Wesley kutsui hänet lähetyssaarnaajaksi Georgiaan. Ennen lähtöä hän saarnasi joissakin Lontoon tärkeimmissä kirkoissa, ja kuullakseen häntä väkijoukot kerääntyivät kirkkojen oville jo kauan ennen aamunkoittoa. Joulukuussa 1737 hän lähti Georgiaan, jonne hän saapui toukokuussa 1738. Kolmen kuukauden oleskelun jälkeen hän palasi Englantiin saadakseen pappisvihkimyksen ja kerätäkseen varoja orpokodin perustamista varten. Whitefield oli metodismin etevin julistaja. Kun hänen ei annettu saarnata Englannin kirkon kirkoissa, ryhtyi hän — metodisteista ensimmäisenä — 1739 pitämään ulkoilmasaarnoja, joissa kuulijoiden määrä oli toisinaan 20 000 tai jopa 50 000\. Hänen esityksensä oli lämmintä ja kaunopuheista ja mukaansatempaavaa, ja aiheutti usein kuulijoissa voimakkaita liikutuksia. Kun Whitefield pysyi Calvinin armovalintaopissa, josta Wesley luopui, tapahtui heidän välillään jo 1740-luvulla ero, ja Whitefield jatkoi toimintaansa itsenäisesti, kuitenkin edelleen lukeutuen metodisteihin ja pysyen ystävällisissä väleissä Wesleyn kanssa. Kreivitär Huntingdonin "kotikappalaisena" Whitefieldillä oli tilaisuus vaikuttaa ylhäisönkin piireissä. Mitään erityistä järjestöä ei Whitefield luonut, mutta hänen edustamansa opinsuunta tuli vallitsevaksi Walesin metodismissa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Brittiläiset papit Luokka:Evankelistat Luokka:Vuonna 1714 syntyneet Luokka:Vuonna 1770 kuolleet
Bill Lomas

Bill Lomas (8. maaliskuuta 1928 – 14. elokuuta 2007) oli skotlantilainen moottoripyöräilijä. Hän oli kahdesti ratamoottoripyöräilyn maailmanmestari ja voitti kaksi Mansaaren Tourist Trophy -kilpailua. Hän lopetti uransa vuonna 1957 Imolassa tapahtuneen onnettomuuden seurauksenahttps://www.motogp.com/en/riders/profile/profiles/Bill+Lomas https://www.iomtt.com/tt- database/competitors?ride_id=1258https://www.motorcyclenews.com/sport/2007/august/aug1507racinglegendbilllomaspassesaway-/. == Lähteet == Luokka:Brittiläiset moottoripyöräilijät Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 2007 kuolleet
Rut Åman

Rut Ingeborg Åman, myös Rut Kullberg, nimimerkki Runa Meller (o.s. Kullberg; 8. toukokuuta 1915 Karjaa – 16. huhtikuuta 1999 Maarianhamina)Kuolinilmoitus, Rut Ingeborg Åman, f. Kullberg, Hufvudstadsbladet, 1999, No 122, sivu 5, julkaistu 8.5.1999 oli ruotsiksi kirjoittanut suomalainen runoilija.Åman, Rut, Kirjasampo, viitattu 16.11.2021 Karjaalla syntynyt Åman vietti lapsuutensa Hangossa. Suuren osan elämäänsä, 1948−1980, hän asui Pietarsaaressa mutta vuodesta 1980 Maarianhaminassa, jossa hän kuoli. Kahden runokokoelman lisäksi hän julkaisi runoja antologioissa ja lehdissä. Ensimmäiset runonsa hän julkaisi nimimerkillä Runa Meller, sittemmin omalla nimellään.Rut Åman, Brösttoner, viitattu 16.11.2021 ==Teokset== * Morgonland, Författarnas andelslag 1973 ISBN 951-9157-04-2 * I din älskades ansikte, Författarnas andelslag 1976 ISBN 951-9157-26-3 ==Suomennettuja runoja== * Älä pelkää päiviä nyt enää ei ole mitään mitä odottaisit, suom. Kirsi Kunnas, kokoelmasta I din älskades ansikte, 1976, teoksessa Maailma katettu pöytä: suomalaisten naisrunoilijoitten antologia, Helsinki: Tammi 1983 ISBN 951-30-5477-2Rut Åman, Luettelo suomennetuista runoista. Lahden kaupunginkirjaston runotietokanta. Päivitetty 28.10.2021, viitattu ==Lähteet== ==Kirjallisuutta== * Femtisex österbottniska författare om sig själva, Svenska Österbottens litteraturförening, 1990 * Finlandssvenska kvinnor skriver, toim. Tatiana Sundgren. Schildts, 1985 ISBN 951-50-0310-5 * Suomen kirjailijat / Finlands författare 1945−1980, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1985 ISBN 951-717-238-9 Luokka:Suomalaiset runoilijat Luokka:Vuonna 1915 syntyneet Luokka:Vuonna 1999 kuolleet
Gien-sur-Cure

Gien-sur-Cure on kunta Ranskassa Nièvren departementissa Burgundi-Franche- Comtén alueella. Se sijaitsee Curejoen varrella, noin 24 kilometriä Château- Chinon (Ville)’n kaupungista kaakkoon. Kunnan keskustassa oleva Saint Légerin kirkko on alun perin rakennettu 1100-luvulla. Tulipalo tuhosi kirkon vuonna 1868, ja se rakennettiin osittain uudelleen vuosina 1876-1884 arkkitehti Andoche Parthiotin suunnitelmien mukaan. Vain kirkon kuori on säilynyt 1100-luvun muodossa. Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan). ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== Luokka:Nièvren kunnat
Pingst – fria församlingar i samverkan

Pingst – fria församlingar i samverkan ( lyh. Pingst FFS) on ruotsalaisten helluntaiseurakuntien valtakunnallinen järjestö. Helluntaiherätys on vaikuttanut Ruotsissa 1900-luvun alkupuolelta lähtien. Vuonna 2001 seurakunnat perustivat valtakunnallisen yhdistyksen yhteistyön tiivistämiseksi. Pingst- järjestö tekee yhteistyötä ruotsalaisten helluntaiseurakuntien kanssa seurakuntatyön ja kehitysyhteistyön vahvistamiseksi. Vuonna 2004 järjestö muodostui uskonnolliseksi yhteisöksi. Vuoden 2020 lopussa järjestöllä oli 392 jäsenseurakuntaa, joissa on yhteensä runsaat 87 000 jäsentä. == Historia == Helluntailiikkeen virallinen yhteistyöjärjestö päätettiin perustaa vuonna 2002 pitkän harkinnan jälkeen. Liikkeen perustamisen myötä ruotsalainen helluntailiike sai ensimmäisen kansallisen johtajansa. Luultavasti perinteiden vuoksi Tukholman Filadelfia-seurakunnan tuolloinen johtaja Sten-Gunnar Hedin valittiin liikkeen ensimmäiseksi johtajaksi. Hedin toimi liikkeen johtajana vuoteen 2008, jonka jälkeen häntä ovat tehtävässä seuranneet Pelle Hörnmark vuoteen 2015 ja Daniel Alm, joka toimii edelleen liikkeen johtajana. == Johtajat == * 2001–2008: Sten-Gunnar Hedin * 2009–2015: Pelle Hörnmark * 2016–: Daniel Alm == Lähteet == Luokka:Helluntaiherätys Ruotsissa
Hendrix Lapierre

Hendrix Lapierre (s. 9. helmikuuta 2002 Gatineau Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija. Lapierre pelaa NHL-seura Washington Capitalsin organisaatiossa. Capitals varasi Lapierren ensimmäisellä kierroksella 22. varausvuorolla vuoden 2020 varaustilaisuudessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä js hänen kätisyytensä on vasen. Lapierre on pelannut urallaan kuusi NHL-runkosarjaottelua. Näissä hän on tehnyt yhden maalin. Tilastot päivitetty 16. marraskuuta 2021. == Lähteet == Luokka:Kanadalaiset jääkiekkoilijat Luokka:Washington Capitalsin pelaajat Luokka:Washington Capitalsin varaamat pelaajat Luokka:Vuonna 2002 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Taigasara

Taigasara (Carex media) on pohjoinen saralaji, joka on luokiteltu myös kirjosaran (Carex norvegica = nykyisin kerosararyhmä Carex norvegica -ryhmä) alalajiksi siperiankirjosaraksi. Lajia esiintyy boreaalisella–subarktisella alueella Pohjoismaissa, Venäjällä, Keski-Aasiassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Suomessa sitä esiintyy Lapissa, Kainuussa ja Koillismaalla Kajaanin pohjoispuolella. Sallan, Inarin ja Utsjoen alueilla taigasara esiintyy yleisimpänä. Se kasvaa rehevissä lehtomaisissa metsissä, lehtokorvissa ja kosteilla niityillä.Plants of the World Online 2021. Carex media Viitattu 16.11.2021. == Lähteet == Luokka:Sarat
Magnus Heunicke

Magnus Johannes Heunicke (s. 28. tammikuuta 1975 Næstved) on tanskalainen sosiaalidemokraattisen puolueen poliitikko ja Tanskan nykyinen ympäristöministeri joulukuusta 2022. Tätä ennen hän oli terveysministeri 2019–2022. Tammikuuhun 2021 saakka hän hoiti myös vanhusministerin virkaa, mutta koronapandemian hoidon vaatiman työmäärän vanhusministerin tehtävät siirrettiin toiselle henkilölle. Aiemmin Heunicke on toiminut Tanskan liikenneministerinä vuosina 2014–2015. Hän on istunut kansankäräjillä vuodesta 2005. Koulutukseltaan hän on toimittaja, ja hän työskenteli Tanskan yleisradiossa ennen poliittista uraansa. ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Magnus Heunicke Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla Luokka:Tanskan liikenneministerit Luokka:Tanskan ympäristöministerit Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Utrakvistit

Utrakvistit ( ”kumpikin kahdesta”), jotka tunnettiin myös nimellä kalikstiinit ( ”malja"), olivat Jan Husin perustaman uskonpuhdistusliike hussilaisuuden kannattajia. Utrakvistien mukaan maallikoiden tuli saada papiston tavoin ehtoollisessa sekä leipää että viiniä. Tästä vaatimuksesta he saivat nimensä. Utrakvistit olivat husilaisuuden suuntauksista maltillisempi, ja he pyrkivät pitämään ystävälliset välit katoliseen kirkkoon, toisin kuin radikaalit taboriitit. Tällä perusteella Baselin kirkolliskokous julisti utrakvistit vuonna 1433 aidoiksi kristityiksi. Vuonna 1434 utrakvistit liittyivät katolisten joukkoihin Lipanyn taistelussa lyödäkseen taboriitit. Utrakvistien tuella uskonkiihkoiset talonpoikaisjoukot pystyttiin lopulta kukistamaan Böömin kansalaissodassa (1420–1436). Rooman kirkko lakkasi kuitenkin tukemasta utrakvisteja, kun nämä perustivat oman kirkkokuntansa. Utrakvistit ja kaikki muut protestanttiset lahkot julistettiin vuonna 1620 Böömissä lainsuojattomiksi. == Lähteet == Luokka:Kristilliset liikkeet Luokka:Kristinusko Tšekissä
Lapplandsveckan

Lapplandsveckan eli Lappis () on eräs Ruotsin ja Norlannin helluntailiikkeen suurista kesäjuhlista. Lapplandsveckan järjestetään vuosittain heinäkuun ensimmäisellä viikolla Lyckselen kunnan Husbondlidenin kylässä. Konferenssi järjestettiin ensimmäisen vuonna 1919. Tapahtuman järjestelyistä vastaa Lapplandsveckan-yhdistys. == Aiheesta muualla == * Lapplandsveckanin verkkosivut * Lapplandsveckanin Youtube-kanava == Lähteet == Luokka:Helluntaiherätys Ruotsissa Luokka:Ruotsin tapahtumat Luokka:Kristilliset tapahtumat Luokka:Lyckselen kunta
Grand Traversen piirikunta

Grand Traversen piirikunta () on Yhdysvaltojen Michiganin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 95 238 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Traverse Cityn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1851. == Väestö == Vuonna 2020 Grand Traversen piirikunnan 95 238 asukkaasta valkoisia oli 95,1 %, alkuperäisasukkaita 1,3 % ja mustia 0,8 %. Vuonna 2019 3,9 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 2,6 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Michiganin piirikunnat
Strigolnikit

Strigolnikit olivat 1300-luvulla Pihkovassa, Novgorodissa ja Tverissä vaikuttanut uskonnollinen lahko.B. A. Rybakov, Strigolniki: Russkie Gumanisty XIV Stoletiia (Moscow: Nauk, 1993); David M Goldfrank, "Burn, Baby, Burn: Popular Culture and Heresy in Late Medieval Russia," The Journal of Popular Culture 31, no. 4 (1998): 17–32. == Oppi == Strigolnikit olivat mahdollisesti ikonoklastisia; osa heidän opeistaan oli sellaisia, että heitä voi pitää yksinä protestantismin edeltäjinä. Karetnikovan mukaan strigolnikkien opetukset olivat vastaus ortodoksisen kirkon muutoksille: he halusivat palata ritualismista Uuden testamentin kristinuskon yksinkertaisuuteen, korostaen sakramenttien hengellistä merkitystä ja perustaen näkemyksensä pyhiin kirjoituksiin.Каретникова М. С. Русское богоискательство. Национальные корни евангельско-баптистского движения Strigolnikit vastustivat ortodoksista kirkkoa, eivät tunnustaneet ortodoksisia piispoja ja pappeja sekä kieltäytyivät käymästä ortodoksisissa kirkoissa ja kokoontuivat sen sijaan omissa kokouksissaan.Голубинский Е. Е. История русской церкви. Том 2: От нашествия монголов до митрополита Макария включительно. Период второй, Московский. Университетская типография, 1900. — С. 398 Strigolnikit uskoivat, että todellisen kristinuskon perusta on Uusi testamentti ja erityisesti evankeliumit.Казакова Н. А, Лурье Я. С. Антифеодальные еретические движения на Руси в XIV—XV вв. — М.;Л.: Изд-во АН СССР, 1955. Page. 47 Strigolnikkien asenteessa kirkkoon ja kirkon hierarkiaan on joitakin yhtäläisyyksiä bogomiilien ja kataarien kanssa, mutta säilyneiden lähteiden perusteella heillä ei ollut dogmaattista teologista järjestelmää eivätkä he todennäköisesti olleet eri mieltä ortodoksisen kirkon kanssa kristologiasta.Petrushko 2019 page 456—457. == Lähteet == Luokka:Kirkkohistoria Luokka:Pihkovan historia Luokka:Kristinusko Venäjällä
Emile Smith Rowe

Emile Smith Rowe (s. 28. heinäkuuta 2000 Croydon, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia. Pelipaikaltaan Smith Rowe on hyökkäävä keskikenttäpelaaja, mutta osaa pelata myös vasempana laitalinkkinä. == Seurajoukkueura == === Alkuvaiheet Arsenalissa === Lontoossa kasvanut Smith Rowe on Arsenalin kasvatti. Smith Rowe liittyi Arsenalin junioriakatemiaan vuonna 2010. Smith Rowe teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa Arsenalin kanssa 31. heinäkuuta 2018. Kaudella 2018–2019 Smith Rowe teki ensiesiintymisensä Arsenalin edustusjoukkueen riveissä 20. syyskuuta 2018 pelatussa Eurooppa-liigan ottelussa ukrainalaista FC Vorskla Pultavaa vastaan. Smith Rowe tuli kentälle Alex Iwobin tilalle 70. minuutilla. === RB Leipzig === Tammikuun 2019 siirtoikkunan lopussa Smith Rowe siirtyi loppukauden mittaisella lainasopimuksella Saksan Bundesliigan RB Leipzigiin. Smith Rowe pelasi RB Leipzigissa vain kolmessa ottelussa pääosin loukkaantumisista johtuen. === Huddersfield Town === 10\. tammikuuta 2020 Englannin mestaruussarjassa pelaava Huddersfield Town tiedotti hankkineensa Smith Rowen joukkueeseensa loppukauteen asti ulottuvalla lainasopimuksella. === Paluu Arsenaliin ja läpimurto === Kaudella 2020–2021 Smith Rowe alkoi saamaan enemmän vastuuta Arsenalissa uuden päävalmentajan Mikel Artetan alaisuudessa. Smith Rowe teki ensimmäisen maalinsa Valioliigassa 9. toukokuuta 2021 pelatussa ottelussa West Bromwich Albionia vastaan. Heinäkuussa 2021 Arsenal kertoi solmineensa Smith Rowen kanssa jatkosopimuksen, joka ulottuu vuoteen 2026 asti. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Valioliigassa 33 ottelua ja teki kymmenen maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Valioliigassa vain 161 minuuttia 11 ottelussa, Eurooppa-liigassa 19 minuuttia ja FA Cupissa 15 minuuttia. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Valioliigassa 13 ottelussa, joista kolmessa hän oli avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän tuli vaihdosta kentälle kolmessa ottelussa. Hän oli voittamassa FA Community Shieldiä. === Fulham === Elokuussa 2024 Smith Rowe siirtyi viisivuotisella sopimuksella Fulhamiin. https://www.fulhamfc.com/news/2024/august/02/fulham-sign-smith-rowe/ == Maajoukkueura == Smith Rowe on edustanut uransa aikana useita Englannin juniorimaajoukkueita. Vuonna 2017 hän voitti Englannin riveissä alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden. ja saavutti saman ikäluokan EM-hopeaa. Hän pelasi molemmissa kisoissa kolme ottelua. Miesten tasolla Smith Rowe edusti Englantia ensimmäisen kerran 12. marraskuuta 2021 MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan, ja hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa kolme päivää myöhemmin pelatussa MM-karsintaottelussa San Marinoa vastaan. == Pelityyli == Smith Rowen vahvuuksiksi kuvaillaan muun muuassa hänen pallonhallintataitojaan ja kykyä luoda tilaa kentällä. Entinen jalkapallopuolustaja ja nykyinen jalkapallokommentaattori Rio Ferdinand on verrannut Smith Rowen pelityyliä entisiin Arsenalin pelaajiin Aljaksandr Hlebiin ja Robert Pirèsiin. == Lähteet == Luokka:Englantilaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 2000 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Berliner Grotesk

Berliner Grotesk on H. Bertholdin kirjasinvalimon alun perin nimellä Berliner vuonna 1913 julkaisema groteski-kirjaintyyppi. Siitä julkaistiin aluksi vain laiha leikkaus. Berliner Groteskin alkuperäisestä suunnittelijasta ei ole täyttä varmuutta, mahdollisena suunnittelijana pidetään Louis Oppenheimia. Erik Spiekermann piirsi kirjaintyypin uudelleen ja digitoi sen vuonna 1979, ja H. Berthold julkaisi kirjaintyypistä kolme leikkausta: laihan, puolilihavan ja lihavan. Berliner Groteskin suuri x-korkeus, lyhyet alapidennykset ja karkeat reunat sopivat hyvin mainoksiin, julisteisiin ja lyhyisiin tekstikappaleisiin. Lihava leikkaus toimii parhaiten otsikoissa. == Lähteet == Luokka:Kirjaintyypit
The Burning

The Burning voi tarkoittaa seuraavia: * Koston liekit (), Tony Maylamin ohjaama slasher-elokuva vuodelta 1981 * The Burning, Thunderstonen albumi vuodelta 2004 * The Burning, Urnin albumi vuodelta 2017 * The Burning, British Lionin albumi vuodelta 2020.
Silje Karine Muotka

Silje Karine Muotka (s. 12. huhtikuuta 1975 Kirkkoniemi) on norjansaamelainen poliitikko ja Norjan saamelaiskäräjien nykyinen puheenjohtaja kaudella 2021–2025. Hän edustaa Norske Samers Riksforbund -puoluetta ja asuu nykyisin Alattiossa. Politiikan ulkopuolella Muotka työskentelee projektipäällikkönä Tromssan yliopistossa. Muotka on opiskellut lakia, kulttuurintutkimusta ja liiketoiminnan kehittämistä sekä johtamista Tromssan yliopistossa, Universitetet i Nordlandissa ja Handelshøyskolen BI:ssä. Poliittisen toiminnan hän aloitti 1990-luvulla. Aiemmin hän on toiminut saamelaiskäräjien edustajana vuosina 2009–2013 ja varaedustajana vuosina 1993–1997 sekä Norske Samers Riksforbund -puolueen johtajana vuosina 2006–2008. Hän on ensimmäinen Norjan saamelaiskäräjien puheenjohtaja, joka on kotoisin merisaamelaisalueelta. == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Norjalaiset poliitikot Luokka:Saamelaiset henkilöt Luokka:Vuonna 1975 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt Luokka:Norjalaiset saamelaispoliitikot
King (yhtiö)

King on maltalainen sosiaalisen median peleihin erikoistunut pelitalo. Yritys sai suurta suosiota julkaistuaan alustariippumattoman pelin Candy Crush Saga vuonna 2012, jota on pidetty yhtenä taloudellisesti kaikkien aikojen menestyneimmistä freemiumia hyödyntävistä peleistä. Yhdysvaltalainen holdingyhtiö Activision Blizzard osti Kingin 5.9 miljardilla dollarilla helmikuussa 2016 ja se toimii omana kokonaisuutenaan yrityksen sisällä. Yritystä johtaa Riccardo Zacconi, joka on toiminut yrityksen toimitusjohtajana sen perustamisesta lähtien. Marraskuussa 2017 King työllisti yhteensä 2 000 työntekijää. ==Pelit== * Bubble Saga (2011) * Bubble Witch Saga (2011) * Pyramid Solitaire Saga (2012) * Candy Crush Saga (2012) * Pet Rescue Saga (2012) * Papa Pear Saga (2013) * Farm Heroes Saga (2013) * Pepper Panic Saga (2013) * Bubble Witch 2 Saga (2014) * Diamond Digger Saga (2014) * Candy Crush Soda Saga (2014) * AlphaBetty Saga (2015) * Scrubbly Dubby Saga (2015) * Paradise Bay (2015) * Blossom Blast Saga (2015) * Candy Crush Jelly Saga (2016) * Farm Heroes Super Saga (2016) * Shuffle Cats (2016) * Bubble Witch 3 Saga (2017) * Legend of Solgard (2017) * Diamond Diaries Saga (2018) * Candy Crush Friends Saga (2018) * Pet Rescue Puzzle Saga (2019) * Knighthood (2019) * Crash Bandicoot: On the Run! (2021) ==Lähteet== Luokka:Activision Blizzard Luokka:Selainpelisivustot Luokka:Pelitalot
Tarton yliopiston Viljandin kulttuuriakatemia

pienoiskuva| Kulttuuriakatemian kansantanssin opiskelijoita Gaudeamus- festivaaleilla Daugavpilsissä vuonna 2014. Tarton yliopiston Viljandin kulttuuriakatemia (vir. Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia) on Viljandissa sijaitseva kulttuurialan korkeakoulu.http://www.kultuur.ut.ee/et/akadeemia/nagu Kultuuriakadeemia nägu Aiemmin itsenäisenä korkeakouluna toiminut oppilaitos on osa Tarton yliopistoa, sen humanististen tieteiden ja taiteiden tiedekuntaa (vir. humanitaarteaduste ja kunstide valdkond). Akatemiassa voi suorittaa ammattikorkeakoulu- ja maisteritutkintoja esittävien taiteiden, kulttuurikasvatuksen, musiikin ja perinneteknologian aloilla. Vuonna 2021 akatemiassa opiskeli noin 700 opiskelijaa. == Historia == Nykyisen kulttuuriakatemian edeltäjä on vuonna 1952 toimintansa aloittanut Tallinnan kulttuurikasvatuskoulu (Tallinna Kultuurharidusala Kool), joka perustettiin kouluttamaan asiantuntijoita kirjastojen ja kulttuuritalojen tarpeisiin. Vuonna 1960 oppilaitos siirtyi Viljandiin. Vuonna 1978 koulun nimeksi tuli Viljandin kulttuurikoulu (Viljandi Kultuurikool) ja vuonna 1991 edelleen Viljandin kulttuurikorkeakoulu (Viljandi Kultuurikolledž) sen saatua enemmän korkeakoulumaisia piirteitä. Vuonna 2003 korkeakoulun nimi vaihdettiin kulttuuriakatemiaksi, ja vuonna 2005 se liittyi osaksi Tarton yliopistoa. Vuonna 2013 koulun opetusohjelmaan perustamisesta lähtien sisältynyt kirjastoalan koulutus siirtyi Tarttoon. == Viitteet == == Aiheesta muualla == * Kulttuuriakatemian nettisivut V
Kiss The Radio

Kiss The Radio on eteläkorealainen radio-ohjelma. Se on pyörinyt KBS CoolFM -kanavalla vuodesta 2004. Ohjelma on tunnettu myös muilla nimillä. K-pop -yhtye Super Juniorin jäsenten juontaessa radiota vuosina 2006-2016 se tunnettiin nimellä Super Junior's Kiss The Radio eli Sukira. Lee Hongkin ollessa juontaja 2016-2018 ohjelma tunnettiin nimellä Lee Hongki's Kiss The Radio. Park Wonin juontaessa sen nimi oli Park Won's Kiss The Radio. Day6:n YoungK:n juontaessa ohjelmaa 2020-2021 sen nimi oli Day6's Kiss The Radio eli Dekira. Marraskuusta 2021 ohjelma on kantanut nimeä BTOB's Kiss The Radio (eli Bikira) BTOB:n Lee Min-hyukin aloittaessa sen juontajana. == Juontajat == Mainittujen pysyvien juontajien lisäksi ohjelmalla on ollut monta vierailevaa juontajaa. Vuodet Juontaja Viitteet 26\. huhtikuuta 2004 - 20. elokuuta 2006 Danny Ahn (G.o.d) 21\. elokuuta 2006 - 2. lokakuuta 2016 Leeteuk, Eunhyuk, Sungmin, Ryeowook, Yesung (Super Junior) 17\. lokakuuta 2016 - 15. huhtikuuta 2018 Lee Hongki (F.T. Island) 14\. toukokuuta - 16. joulukuuta 2018 Kwak Jin- eon 17\. joulukuuta 2018 - 1. marraskuuta 2020 Park Won 23\. marraskuuta 2020 - 10. lokakuuta 2021 YoungK (Day6) 1\. marraskuuta 2021 - Lee Minhyuk (BTOB) == Lähteet == Luokka:Radio-ohjelmat
The Korea Times

The Korea Times () on eteläkorealainen englanninkielinen päivittäinen sanomalehti. Yhdessä koreankielisen rinnakkaislehtensä, Hankook Ilbon, kanssa se kuuluu Dongwha Enterprice -yrityksen omistukseen. Vuonna 2020 lehden päätoimittajaksi nimitettiin Oh Young-jin. Lehden perusti Helen Kim ja ensimmäinen numero, joka oli kaksi sivua ilmestyi 1. marraskuuta 1950, jolloin Korean sota oli vielä käynnissä. Yksi syy lehden perustamiseen oli tuottaa uutisia sodasta ei-korealaisille lukijoille. Lehti on Etelä-Korean ensimmäinen päivittäinen englanninkielinen sanomalehti. Etelä-korean entinen presidentti Kim Dae-jung on kertonut oppineensa englantia lehden avulla. == Lähteet == Luokka:Eteläkorealaiset sanomalehdet
Dawn (pakistanilainen sanomalehti)

Dawn on pakistanilainen englanninkielinen sanomalehti, jonka perusti Pakistanin perustaja Muhammad Ali Jinnah. Lehden lisäksi Pakistanissa toimii Dawn News -niminen televisiokanava. Mediayhtiö on kallellaan liberalismiin. Lehti aloitti toimintansa vuonna 1941 ja ilmestyi aluksi kerran viikossa, mutta muuttui päivittäiseksi jo seuraavana vuonna. Dawn oli Muslimiliiton virallisena äänenkantajana ja kampanjoi itsenäisen ja Intiasta erillisen Pakistanin puolesta. Lehden nykyinen päätoimittaja on Zaffar Abbas. Vuonna 2016 Dawnista tuli ensimmäinen pakistanilainen lehti, joka otti pääkirjoituksessaan kantaa kuolemantuomiota vastaan. == Lähteet == Luokka:Pakistanilaiset sanomalehdet
Ruoskitun sävel

Ruoskitun sävel – punakaartilaisten lauluja on vuonna 1975 julkaistu kokoelma- albumi, joka sisältää Suomen sisällissodan ajalta peräisin olevia punaisten lauluja. Levyn tuottnut Pekka Gronow taltioi kappaleet 1960-luvun lopulla kerätessään työväenliikkeen veteraanien lauluperintöä. Lisäksi mukana on kolme Sulo Vakkarin omaa äänitystä (A8, B2, B4). == Sisältö == Levyn kappaleet esitetään ilman säestystä tai mandoliinin säestyksellä. Laulajista Enok Aaltio ja Alma Niinistö olivat itse punakaartissa ja vankileirillä. Anna Engelbergin isä teloitettiin sodan loppuvaiheessa ja myös muilla esiintyjillä on omakohtaista kosketuspintaa sisällissodan tapahtumiin. Avauskappaleen yhteydessä on lyhyt Enok Aaltion haastattelu. Kappaleen Kuolo esittävä Emilia Aaltio on hänen puolisonsa. Levyn avauskappale Punakaartilaisten marssi on Venäjällä jo vuonna 1917 tunnettu vallankumouslaulu, mutta suurin osa syntyi vasta sodan jälkeen vankileireillä. Jali Joutsen kirjoitti Tammisaaren vankileirillä Valkoisen vallan aaveet ja Olga Oras Viipurin vankileirillä Punakaartin lähtö Tainionkoskelta. Muista lauluista Pohjolan lumiset kalmiston hongat, Hautausmarssi, Kevään muistot ja Minä aatteeni kaunihin tähden ovat tuntemattomiksi jääneiden vankien sanoituksia. Niiden ohella mukana on Neuvosto-Venäjälle paenneiden Elvira Willman-Elorannan ja Lauri Letonmäen lauluja. Neuvostojen puolesta -kappale on myös tullut Venäjältä. Laulu papeista on ilmeisesti amerikansuomalaista alkuperää, mutta 1970-luvun lainsäädännön johdosta siitä kuullaan vain katkelma. Muiden laulujen alkuperästä ei ole tietoa. Sävellykset ovat suurimmaksi osaksi 1900-luvun alkupuolen kansansävelmiä. Punakaartin lähtö Tainionkoskelta perustuu arkkiveisuun Juutalaistyttö ja Punaisen ratsuväen marssin sävel on 30-vuotisen sodan marssi. Veriruusu sekä Kevään muisto pohjautuvat venäläiseen kansansävelmään Stenka Razin ja Hautausmarssi venäläisten vallankumouksellisten surumarssiin. Sulo Vakkari on säveltänyt kaksi esittämäänsä kappaletta 1960-luvulla. == Kappaleet == ;A-puoli #Enok Aaltio: #Enok Aaltio: #Emilia Aaltio: #Viljo Nurminen: #Sulo Vakkari: #Enok Aaltio: #Sulo Vakkari: #Viljo Nurminen: #Elisabet Kolari: ;B-puoli #Enok Aaltio: #Sulo Vakkari: #Alma Niinistö: #Sulo Vakkari: #Viljo Nurminen: #Viljo Nurminen: #Viljo Nurminen: #Anna Engelberg: == Lähteet == Luokka:Vuoden 1975 albumit Luokka:Suomen sisällissota
Valeri Dolinin

Valeri Aleksejevitš Dolinin (, 25. heinäkuuta 1953 – 15. marraskuuta 2021Памяти двукратного призера Олимпийских игр по академической гребле Валерия Алексеевича Долинина ) oli venäläinen soutaja, joka menestyi parhaiten perämiehettömissä nelosissa. Hän voitti Aleksandr Kulaginin, Aleksei Kamkinin ja Vitali Jelisejevin kanssa lajin maailmanmestaruuden vuonna 1981 sekä hopeaa kesäolympialaisissa 1980 ja MM-kilpailuissa 1982. Toisessa kokoonpanossa Dolinin voitti lisäksi maailmanmestaruuden 1977 ja olympiapronssin 1976.https://web.archive.org/web/20200418072035/https://www.sports- reference.com/olympics/athletes/do/valery-dolinin-1.htmlhttp://www.sport- komplett.de/sport-komplett/sportarten/r/rudern/hst/82.html Vierer ohne Steuermann Dolinin toimi professorina A. S. Popovin radioelektroniikan instituutin liikuntatieteellisessä tiedekunnassa.https://www.webcitation.org/6Ak6aqBDP ? Hänellä oli laivaston kapteenin arvo.Историческая справка о центральном спортивном клубе военно- морского флота имени адмирала флота Советского Союза Горшкова С.Г == Lähteet == Luokka:Neuvostoliittolaiset soutajat Luokka:Venäläiset soutajat Luokka:Neuvostoliittolaiset olympiamitalistit Luokka:Vuonna 1953 syntyneet Luokka:Vuonna 2021 kuolleet
Tore Ørjasæter

Tore Ørjasæter (8. maaliskuuta 1886 Skjåk, Norja – 29. helmikuuta 1968 Skjåk, Norja) oli norjalainen runoilija. Hän kirjoitti ensimmäiset runonsa tavanomaisessa muodossa, aiheena perinteet, maaseutu ja maalaistalon työt. Esikoiskokoelma Ættararv ilmestyi 1908. Myöhempi kokoelma Manns kvæde (1915) sisältää eroottista runoutta. Hän kirjoitti myös näytelmiä ja romaanin Uppheimen på sandnes (1933).Örjasæter, Tore, Nordisk familjebok, palsta 1333. Uggleupplagan. 38. Supplement. Tillägg ==Lähteet== ==Aiheesta muualla== * Tore Ørjasæter, Store norske leksikon * Tore Ørjasæter, Britannica.com Luokka:Norjalaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1886 syntyneet Luokka:Vuonna 1968 kuolleet