EkBass/fiwiki-20250220-pages-articles huggingface dataset:
Fess Parker

thumb|Fess Parker Daniel Boonen roolissa. Fess Elisha Parker (16. elokuuta 1924 – 18. maaliskuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi Disney-roolistaan Davy Crockettina. Hänellä oli nimirooli myös televisiosarjassa Daniel Boone (1964–1970). Teksasissa syntynyt Parker opiskeli Teksasin ja Etelä-Kalifornian yliopistoilla. Hän voitti Golden Boot -palkinnon ja oli lisäksi ehdolla Emmyn saajaksi. Hänet nimitettiin vuonna 1991 Disney-legendaksi. Parker omisti viinitilan Kaliforniassa. == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1924 syntyneet Luokka:Vuonna 2010 kuolleet
Robert Seppänen

Robert Seppänen (s. 14. heinäkuuta 1990https://mestaruusliiga- fi.directo.fi/miehet/joukkueet/saimaa-volley-13-14/robert-seppanen/) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti Lentopallon Mestaruusliigassa Rovaniemen Santasportia, Saimaa Volleyta, Pielaveden Sampoa ja Kokkolan Tiikereitä. Hän oli Tiikerien kapteeni kaudella 2017–2018. Seppänen oli pelipaikaltaan yleispelaaja ja pelasi nuorten maajoukkueessa. == Ura == Seppänen aloitti lentopallon helsinkiläisen PuMa-Volleyn riveissä. 16-vuotiaana hän lähti opiskelemaan Kuortaneen urheilulukioon ja siirtyi pelaamaan Seinäjoki-Lentiksen B-junioreihin. Seppänen voitti kaudella 2006–2007 B-junioreiden SM-kultaa, ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi sekä tähtiseitsikkoon. Samalla kaudella hän voitti aluejoukkueiden mestaruuden ja palkittiin sielläkin parhaana pelaajana. Kauden aikana hän pelasi myös 2-sarjaa nuorten maajoukkueen mukana. Kaudella 2007 Seppänen pelasi nuorten maajoukkueen kanssa 1-sarjassa ja voitti A-poikien Suomen mestaruuden. Kauden jälkeen hän allekirjoitti hallinneen Suomen mestarin Rovaniemen Santasportin kanssa vuoden mittaisen sopimuksen. Rovaniemeläisseurassa helsinkiläispelaaja viihtyi kaksi kautta ennen kuin siirtyi Savonlinnalaisen Saimaa Volleyn riveihin vuonna 2010. Santasportissa Seppänen ehti saavuttaa miesten SM-hopeaa ja A-poikien SM-kultaa kaudella 2008–2009. A-poikien SM-turnauksessa hänet valittiin tähdistöön. Saimaa Volleysta Seppänen siirtyi neljän pelatun kauden jälkeen Pielaveden Sammon riveihin. Kauden 2014–2015 päätteeksi Seppänen allekirjoitti vuoden mittaisen sopimuksen Kokkolan Tiikereiden kanssa. Tiikereissä hän voitti SM-kultaa ja Suomen Cupin kaudella 2015–2016. == Nuorten maajoukkue == Nuorten maajoukkueessa Seppänen on esiintynyt yli 20 maaottelussa. Hän voitti maajoukkueen mukana Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 2005 sekä 2006. Hänet valittiin vuonna 2006 kisojen parhaaksi pelaajaksi sekä tähtiseitsikkoon. == Joukkueet == * 2006–2008 Kuortaneen Urheiluopisto * 2008–2010 Santasport * 2010–2014 Saimaa Volley * 2014–2015 Pielaveden Sampo * 2015–2018 Kokkolan Tiikerit == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Suomalaiset lentopalloilijat Luokka:Vuonna 1990 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Suicide Silence

Suicide Silence on viisihenkinen yhdysvaltalainen deathcore-yhtye, joka on kotoisin Riversidesta Kaliforniasta. ==Historia== ===The Cleansing=== Suicide Silence syntyi 2002 Riversidessä, Kaliforniassa, ja julkaisi ensimmäisen demonsa. Toisen demonsa he julkaisivat 2003 ja kolmannen 2006, kaksi kappaleista uudelleennauhoitettiin täyspitkälle albumilleen 2007. Vuonna 2005 yhtye julkaisi nimensä mukaisen EP:n. Kaksi vuotta myöhemmin yhtye julkaisi ensimmäisen täysipitkän albuminsa The Cleansingin. Albumin tuottaja oli Krissan Duwason ja miksaaja Tue Madsen. Albumi nousi sijalle 94 Billboard 200:lla ja myi 7 250 kappaletta ensimmäisellä viikolla, ja tuli toiseksi myydyimmäksi debyyttiartistiksi Century Median historiassa. Ennen allekirjoittautumista James Recordsille, yhtye julkaisi itsenauhoitetut demonsa 2003 ja 2004, ja myöhään 2005 yhtye laittoi ulos ensimmäisen laadukkaan studionauhoitetun julkaisun nimeltään Suicide Silence EP joka julkaistiin Isossa-Britanniassa englantilaisen levy-yhtiön In At the Deep End Recordsin ja USA:ssa SOS Recordsin toimesta. Yhtye esiintyi Mayhem Festivaleilla kesällä 2008. Se kiersi Eurooppaa Parkway Driven ja Bury Your Deadin kanssa ja jatkoi onnistunutta Yhdysvaltojen kiertuetta samojen yhtyeiden kanssa. Aikaisin 2009, Suicide Silence vastaanotti Revolverin Golden God -palkinnon "Innovatiivisin yhtye" ja esiintyi palkintogaalassa. Suicide Silence esiintyi Suomessa ensimmäistä kertaa 19. marraskuuta 2010 Nosturissa. ===Mitchin kuolema=== 1\. marraskuuta 2012 yhtyeen pitkäaikainen laulaja ja keulamies Mitch Lucker menehtyi moottoripyöräonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Yhtyeen Facebook-sivuilla vahvistettiin Luckerin kuolema: Ei ole helppoa tapaa sanoa tätä. Mitch menehtyi aiemmin tänä aamuna moottoripyöräonnettomuudessa saamiinsa vammoihin. Tämä on todella musertavaa meille kaikille ja esitämme syvimmät osanottomme hänen perheelleen. Hän tulee olemaan sydämissämme ikuisesti. Lepää rauhassa, Mitchell Adam Lucker - Rakastamme sinua, veli. ==Jäsenet== ===Nykyiset=== * Eddie Hermida - Laulu * Chris Garza – kitara * Mark Heylmun – kitara * Alex Lopez – rummut * Dan Kenny – bassokitara ===Entiset=== * Mitch Lucker – laulu *Tanner Womack - laulu *Josh Tufano - kitara *Rick - kitara *Mike Bodkins - bassokitara *Michael Olheiser - bassokitara *Chris Grucelski - bassokitara *Justin Tufano - rummut *Josh Goddard - rummut ==Diskografia== ===Albumit=== * The Cleansing (2007) U.S. #94 * No Time to Bleed (2009) * The Black Crown (2011) * You Can't Stop Me (2014) * Suicide Silence (2017) * Become the Hunter (2020) * Remember... You Must Die (2023) ===EP:t=== * Suicide Silence EP (2005) * Green Monster (2008) * Sacred Words (2014) ===Demot=== * 2003 Demo (2003) * 2004 Demo (Family Guy Demo) (2004) * 2006 Pre-Prod Demo (2006) ==Aiheesta muualla== *Virallinen nettisivu * Luokka:Yhdysvaltalaiset deathcoreyhtyeet
Janet Waldo

Janet Marie Waldo (4. helmikuuta 1919 Yakima, Washington – 12. kesäkuuta 2016 Encino, Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka muistetaan Judy Jetsonin äänenä tunnetussa televisiosarjassa Jetsonit. Ennen näyttelijänuraansa Waldo opiskeli Washingtonin yliopistossa. Hän oli naimisissa näytelmäkirjailija-käsikirjoittaja Robert Edwin Leen vuodesta 1948 tämän kuolemaan 1994. ==Lähteet== == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset elokuvanäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset televisionäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset ääninäyttelijät Luokka:Yhdysvaltalaiset radionäyttelijät Luokka:Vuonna 1919 syntyneet Luokka:Vuonna 2016 kuolleet
Natasha Slayton

Natasha Tillett Slayton (s. 19. elokuuta 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Heatherin roolista elokuvassa Me and You and Everyone We Know (2005). Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa. == Tausta == Natasha Slayton syntyi 19. elokuuta 1988 Los Angeles County, California, USA: ssa Natasha Tillett Slayton. Hän on näyttelijä , joka tunnetaan Me and You and Everyine We Know (2005), The Lionhearts (1998) ja Brother's Keeper (1998). Vuonna 2011, Natasha Slayton alkoi lähettämistä musiikkia hän itse sävelsi Larry Goetz. Vuodesta 2012 Natasha on osa tyttöbändi G.R.L. rinnalla Lauren Bennett ja Jazzy Mejia. Koomikko Bobby Slayton on Natashan isä. == Filmografia == Elokuvat Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli Huomautuksia 1998 The Lionhearts The Lionhearts Kate Lionhearts (TV-sarja), (13 jaksoa), (ääni) "Don't Bug the Neighbors: Part Two" "Don't Bug the Neighbors: Part One" "The Pony Show" "Leo's Diet" "Brown Dog Day" "The Treehouse" "Greta Garbo Ears" "The Poem" "Singin' in the Mane" "No Place Like Home" "But Some of My Best Friends Are Clowns" "Survive" "Family Circus" 1998-1999 Brother's Keeper Brother's Keeper Rose Collins (TV-sarja), (11 jaksoa) "The Duel" "Politically Impolite" "Game Ball" "Date" "Pillow Talk" "Note" "You're in Trouble" "Trick or Treat" "Cleaning Lessons" "Sneaking Into the Movies" "Since You Came Here" 1999 Jesse Jesse Tori Anderson (TV-sarja), (3 jaksoa) "Jesse as Nurse, Fills In: Diego Throws Ice at Children" "The Christmas Party" "Everything But the Grill" 2000 Ladies Man Ladies Man Jesse (TV-sarja), (1 jaksoa) "Bad Muthas" 2001 Da Mob Da Mob Twins (TV-sarja), (ääni) 2005 Me and You and Everyone We Know Me and You and Everyone We Know Heather === Dokumentit === Dokumentit Vuosi Suomenkielinen nimi Alkuperäinen nimi Rooli 2015 Teens Wanna Know Teens Wanna Know Itse (G.R.L. jäsenenä) 2015 Walk The Dream Walk The Dream Itse 2016 The Morning Show Itse (G.R.L. jäsenenä) == Diskografia == === EP: t (joissa G.R.L.) === * G.R.L. (2014) === Singlet === * "Little Miss Lady" (2010) * "Cage Me" (2011) * "Dare You" (2012) * "A Kiss" (2012) * "Rewind" (2012) * "If You Wanna" (2017) === G.R.L. kanssa === * "Vacation" (2013) * "Girls Are Always Right" (2014) * "Show Me What You Got" (2014) * "Rewind" (2014) * "Don"t Talk About Love" (2014) * "Wild Wild Love" (2014) * "Ugly Heart" (2014) * "Lighthouse" (2015) * "Kiss Myself" (2016) * "Are We Good" (2016) == Aiheesta muualla == * Luokka:Yhdysvaltalaiset näyttelijät Luokka:Vuonna 1988 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Affinity

Affinity voi tarkoittaa seuraavia: * Affinity, 1960- ja 1970-luvuilla aktiivinen brittiläinen yhtye * Affinity, entinen British Evangelical Council * Affinity, Sarah Watersin historiallinen romaani vuodelta 1999 * Affinity- sarja, Squierin sähkökitara- ja sähköbassosarja * Affinity, Haken-yhtyeen studioalbumi *Affinity Photo, Affinity Publisher ja Affinity Designer, brittiläisen Serif-ohjelmistotalon ohjelmistopaketti kuvankäsittelyyn, julkaisuun ja graafiseen suunnitteluun * affiniteetti
Itävalta yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 84\. 0 1 3 4 Itävalta on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM- kilpailuissa yhteensä neljä mitalia. Itävallan ensimmäinen MM-kilpailuissa pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt urheilija oli Helsingissä 1983 kahdeksanneksi 5 000 metrin juoksussa sijoittunut Dietmar Millonig. Seitsemänneksi sijoittui Roomassa 1987 kuulantyöntäjä Klaus Bodenmüller ja Tokiossa 1991 seiväshyppääjä Hermann Fehringer, ja he olivat vuoteen 2019 saakka menestyneimmät itävaltalaiset miesurheilijat yleisurheilun MM- kilpailuissa. Tokiossa seitsemänneksi sijoittui myös Bulgariasta muuttanut pituushyppääjä Ljudmila Ninova. Itävallan ensimmäinen MM-mitalisti oli Stuttgartissa 1993 pronssia korkeushypyssä saavuttanut Sigrid Kirchmann. Samoissa kisoissa kuudenneksi sijoittuivat 1 500 metrin juoksussa Theresia Kiesl ja pituushypyssä Ljudmila Ninova. Kaksissa seuraavissa kisoissa Itävalta jäi vaille pistesijoituksia. Sevillassa 1999 seitsemänneksi sijoittuivat Stephanie Graf 800 metrin juoksussa ja Ukrainaa aiemmin edustanut Valentina Fedjušina kuulantyönnössä. Edmontonissa 2001 Graf saavutti hopeaa 800 metrillä. Berliinissä 2009 kiekonheitossa kahdeksanneksi sijoittui Gerhard Mayer. Lontoossa 2017 seitsenottelussa kuudenneksi sijoittui Ivona Dadic. Dohassa 2019 kiekonheittäjä Lukas Weißhaidinger ja seitsenottelija Verena Preiner saavuttivat pronssia. Budapestissä 2023 keihäänheittäjä Victoria Hudson sijoittui viidenneksi ja kiekonheittäjä Lukas Weißhaidinger seitsemänneksi. == Itävallan MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1983 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1987 Rooma 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1991 Tokio 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1993 Stuttgart 0 0 0 0 0 1 0 0 1 1 29. 1995 Göteborg 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1997 Ateena 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 1999 Sevilla 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2001 Edmonton 0 0 0 0 1 0 0 1 0 1 30. 2003 Pariisi 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2005 Helsinki 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2007 Osaka 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2009 Berliini 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2011 Daegu 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2013 Moskova 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2015 Peking 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2017 Lontoo 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2019 Doha 0 0 1 0 0 1 0 0 2 2 30. 2022 Eugene 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – 2023 Budapest 0 0 0 0 0 0 0 0 0 0 – Yhteensä 0 0 1 0 1 2 0 1 3 4 84. == Itävallan MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Stephanie Graf 0 1 0 1 2001 Sigrid Kirchmann 0 0 1 1 1993 Verena Preiner 0 0 1 1 2019 Lukas Weißhaidinger 0 0 1 1 2019 == Lähteet == * * * * * * * * * * * Luokka:Itävallan yleisurheilu Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Naso

Naso on välskärikalojen suku, johon kuuluu 17 lajia. Sukuun kuuluvaa silosarvikalaa (Naso lituratus) kutsutaan akvaarioharrastajien parissa joskus nasoksi tai nasuksi. == Koko ja ulkonäkö == Nasot ovat vartalonmuodoltaan litteitä, soikeita kiekkoja, ja suurimmat lajit kasvavat jopa metrin pituisiksi. Tyypillinen väritys on hopean ja sinisen sävyinen. Joidenkin lajien otsassa on sarvi. Nasojen iho ja suomurakenne on samantapainen kuin hailla, ja ne voivat uida nopeasti pitkiä matkoja.Reefkeeping.com == Elinympäristö == Nasot ovat kotoisin Indopasifiselta merialueelta: Havaijilta Intian valtamerelle ja Punaisellemerelle asti. Ne viihtyvät parvissa riutan jyrkillä ulkosyrjillä ja avomerellä. == Ravinto == Nuoret Nasot ovat lähes kokonaan kasvissyöjiä, ja laiduntavat riutalla kasvavaa levää. Aikuistuvat yksilöt siirtyvät asteittain eläinplanktonin syöjiksi. Tiedosto:Naso_vlamingii - Masken-Nasendoktorfisch imponierend.jpg|Naso lopezi Tiedosto:Nasounicornis- Blauklingen.jpg| Sinisarvikala Naso unicornis Tiedosto:Naso annulatus.JPG| Rengassarvikala Naso annulatus == Lähteet == ==Aiheesta muualla== * Luokka:Välskärikalat (heimo)
John Locke (muusikko)

John Tilden Locke (25. syyskuuta 1943 Los Angeles, Kalifornia – 4. elokuuta 2006 Ojai, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kosketinsoittaja. Hänet muistetaan parhaiten kalifornialaisen Spirit-yhtyeen kosketinsoittajana. Locke oli mukana myös Nazareth-yhtyeessä 1980-luvun alkupuolella. Luokka:Yhdysvaltalaiset kosketinsoittajat Luokka:Vuonna 1943 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Ivan Grose

Ivan Grose (s. 8. lokakuuta 1928 Toronto) on kanadalainen liikemies ja poliitikko. Hän istui vuosina 1994–2004 parlamentin liberaalijäsenenä Oshawasta, Ontariosta. Grose toimi vuonna 2003 parlamentin sihteerinä veteraanien asiain ministerille. == Lähteet == Luokka:Kanadan liberaalipuolueen poliitikot Luokka:Kanadan edustajainhuoneen jäsenet Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Shakin maailmanmestaruusottelu 1986

Shakin maailmanmestaruusottelussa 1986 pelasivat hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja haastaja Anatoli Karpov. Ottelun kesti 24 peliä, ja se päättyi Kasparovin voittoon pistein 12½–11½. Kaksitoista ensimmäistä peliä pelattiin Lontoossa, ja loput pelit pelattiin Leningradissa. == Pelit == MM- ottelu 1986 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 pisteet Garri Kasparov ½ ½ ½ 1 0 ½ ½ 1 ½ ½ ½ ½ ½ 1 ½ 1 0 0 0 ½ ½ 1 ½ ½ 12½ Anatoli Karpov ½ ½ ½ 0 1 ½ ½ 0 ½ ½ ½ ½ ½ 0 ½ 0 1 1 1 ½ ½ 0 ½ ½ 11½ Valkea Musta Päiväys Tulos Siirtoja Voittaja Tilanne Avaus Huomautuksia Viite 1 Karpov Kasparov ½–½ 21 ½–½ D92 2 Kasparov Karpov ½–½ 52 1–1 E20 3 Karpov Kasparov ½–½ 35 1½–1½ D79 4 Kasparov Karpov 1–0 40 Kasparov Kasparov johti 2½–1½ E20 5 Karpov Kasparov 1–0 32 Karpov 2½–2½ D82 6 Kasparov Karpov ½–½ 42 3–3 C42 7 Karpov Kasparov ½–½ 41 3½–3½ D31 8 Kasparov Karpov 1–0 31 Kasparov Kasparov johti 4½–3½ D35 9 Karpov Kasparov ½–½ 20 Kasparov johti 5–4 D93 10 Kasparov Karpov ½–½ 43 Kasparov johti 5½–4½ D55 11 Karpov Kasparov ½–½ 41 Kasparov johti 6–5 D93 12 Kasparov Karpov ½–½ 34 Kasparov johti 6½–5½ D55 13 Karpov Kasparov ½–½ 40 Kasparov johti 7–6 D79 14 Kasparov Karpov 1–0 41 Kasparov Kasparov johti 8–6 C92 15 Karpov Kasparov ½–½ 29 Kasparov johti 8½–6½ D98 16 Kasparov Karpov 1–0 41 Kasparov Kasparov johti 9½–6½ C92 17 Karpov Kasparov 1–0 31 Karpov Kasparov johti 9½–7½ D98 18 Kasparov Karpov 0–1 58 Karpov Kasparov johti 9½–8½ E13 19 Karpov Kasparov 1–0 40 Karpov 9½–9½ D97 20 Kasparov Karpov ½–½ 21 10–10 E05 21 Karpov Kasparov ½–½ 45 10½–10½ E15 22 Kasparov Karpov 1–0 46 Kasparov Kasparov johti 11½–10½ D55 23 Karpov Kasparov ½–½ 32 Kasparov johti 12–11 A30 Kasparovilla oli riittävästi pisteitä säilyttääkseen mestaruuden 24 Kasparov Karpov ½–½ 41 Kasparov voitti 12½–11½ E16 == Lähteet == * Luokka:Shakin maailmanmestaruusottelut Luokka:Vuoden 1986 urheilu Maailmanmestaruus 1986 Maailmanmestaruus 1986 Luokka:Lontoon urheilu Luokka:Pietarin urheilu
Prionurus

Prionurus on välskärikalojen suku, johon kuuluu seitsemän lajia.ITIS Ne ovat niin isoja, että toisin kuin muita välskärikaloja, niitä ei juuri pidetä akvaarioissa.Wetwebmedia == Koko ja ulkonäkö == Prionurus-välskärit ovat vartalonmuodoltaan litteitä, soikeita kiekkoja, joilla on nokkamainen kuono, ja ne kasvavat 30–70 cm pitkiksi. == Alkuperä== Prionurus-välskäreitä elää Tyynenmeren itäosassa (P. punctatus ja P. laticlaviatus) ja Afrikan rannikolla (P. biafraensis). == Ravinto == Prionurus-välskärit ovat lähes kokonaan kasvinsyöjiä, ja laiduntavat riutalla kasvavaa levää. == Lähteet == == Aiheesta muualla == *Prionurus microlepidotus Australian museum fish site *Prionurus laticlavius Discover life * Luokka:Välskärikalat (heimo)
Jeffrey Lundgren

Jeffrey Don Lundgren (3. toukokuuta 1950 – 24. lokakuuta 2006) oli yhdysvaltalainen lahkojohtaja ja rikollinen. Hän varttui Kristuksen yhteisöön kuuluneessa uskonnollisessa perheessä. Hän oli vuodesta 1970 naimisissa puolisonsa Alicen kanssa. Hän palveli Vietnamin sodassa. Lundgren joutui 1980-luvulla erotetuksi viroistaan Kristuksen yhteisössä. Hän oli toiminut temppelioppaana ja antanut Raamatun sekä Mormonin kirjan opetusta. Hän julistautui profeetaksi ja perusti oman pienen kulttinsa. Kultin jäsenet muuttivat Lundgrenien luo ja antoivat varansa kultin käyttöön. Kultin sisällä suunniteltiin hyökkäystä Kirtlandin temppeliin (Ohio), ja miesjäsenet saivat tätä tarkoitusta varten puolisotilaallista koulutusta. Lundgren päätti toteuttaa iskun 3. toukokuuta 1988, mutta perui sen sittenkin. Vuonna 1989 Lundgren kuitenkin murhasi ampumalla viisi henkilöä, hänen opetuksiaan seuranneen Averyn perheen. Murha tapahtui kultin jäsenten käyttöön vuokratussa maalaistalossa, jossa murhien jälkeen pidettiin rukouskokous. Poliisit ja FBI:n agentit kävivät paikalla tutkimassa raportteja suunnitellusta iskusta temppeliin, mutta kukaan ei tiennyt asiasta mitään, ja kaikki sanoivat asuvansa talossa omasta tahdostaan. Ketään ei pidätetty. Kultin jäsenet lähtivät vuorille Länsi-Virginiaan, josta siirryttiin lokakuussa 1989 Missouriin. Länsi-Virginiassa Lundgren oli valinnut toiseksi vaimokseen Kathryn Johnsonin. Kathrynin mies Larry Johnson ei pitänyt tästä, ja vielä vuoden 1989 aikana hän kertoi viranomaisille Lundgrenin tekemistä murhista. Tammikuussa 1990 löydettiin surmattujen ruumiit. Lundgren pidätettiin Kaliforniassa 7. tammikuuta. Hän väitti toimineensa Jumalan käskystä. Murhat olivat hänestä olleet Siioniin pääsyn edellytys. 1990-luvulla vankilassa ollessaan hän meni naimisiin Kathryn Johnsonin kanssa. Pari sai tyttären. Lundgrenilla oli lapsia myös Alicen kanssa. Alice sai hänestä avioeronTHE TRUE STORY OF JEFFREY DON LUNDGREN. Lundgren sai kuolemantuomion, joka pantiin täytäntöön lokakuussa 2006 myrkkyruiskeella. Armahdus evättiin muun muassa siitä syystä, että Lundgren oli tehnyt rikokset kylmän laskelmoidusti. Kolme uhreista oli ollut iältään 7–15-vuotiaita lapsia. Tapauksen johdosta annettiin langettavia tuomioita myös muille, mutta vain Jeffrey Lundgren tuomittiin kuolemaan. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Jeffrey Lundgren Clemency Report Luokka:Yhdysvaltalaiset murhaajat Luokka:Yhdysvaltalaiset teloitetut Luokka:Uskonnolliset johtajat Luokka:Vuonna 1950 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Heinz Flohe

Heinz "Flocke" Flohe (28. tammikuuta 1948 Euskirchen – 15. kesäkuuta 2013 Vettweiß) oli saksalainen jalkapallon maailmanmestari, joka edusti urallaan Saksan liittotasavaltaa. Flohe pelasi seuratasolla 1. FC Kölnissä ja TSV 1860 Münchenissä. Maajoukkueessa hän pelasi 39 ottelua, joissa teki kahdeksan maalia. Flohe oli Saksan kokoonpanossa kolmissa arvokisoissa: vuosien 1974 ja 1978 MM-kisoissa sekä 1976 EM-kisoissa. Saksan liittotasavallan MM- kilpailuissa 1974 hän voitti maailmanmestaruuden ja vuoden 1976 EM- kilpailuissa Jugoslaviassa hopeaa.http://www.rsssf.com/tables/76e-fulldet.html Flohe sai sydäninfarktin keväällä 2010 ja vajosi koomaan. Hän kuoli Vettweißissa 14. kesäkuuta 2013, 65-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1948 syntyneet Luokka:Vuonna 2013 kuolleet
Roy Hattersley

Roy Sydney George Hattersley, paroni Hattersley PC (s. 28. joulukuuta 1932) on brittiläinen Työväenpuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä vuosina 1964–1997 ja toimi puolueensa varajohtajana vuosina 1983–1992. Hän oli ministerinä useaan otteeseen ja sai lopulta elinikäisen päärinarvon. Hattersley on myös kirjailija ja The Guardianin kolumnisti. Osan tuotannostaan hän on kirjoittanut koiransa Busterin näkökulmasta. Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan työväenpuolueen poliitikot Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan alahuoneen jäsenet Luokka:Yhdistyneen kuningaskunnan ministerit Luokka:Brittiläiset kirjailijat Luokka:Kolumnistit Luokka:Elinikäiset päärit Luokka:Vuonna 1932 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Raja Rao

Raja Rao (8. marraskuuta 1908 – 8. heinäkuuta 2006) oli intialainen kirjailija. Hän oppi äidinkielenään kannadan mutta julkaisi tuotantonsa englanniksi. Rao julkaisi romaanien ja novellien ohella esimerkiksi esseitä ja Mahatma Gandhin elämäkerran. Hän sai ansioistaan Padma Bhushanin ja Padma Vibhushanin. Hänelle myönnettiin Neustadt-palkinto vuonna .Kirjasampo: Neustadt-palkinto Viitattu 4.7.2024. Rao muutti myöhemmällä iällään Yhdysvaltoihin, jossa hän vuosina 1966–1983 opetti Texasin yliopistossa Austinissa. Hän kuoli Austinissa 97-vuotiaana. == Lähteet == Luokka:Intialaiset kirjailijat Luokka:Vuonna 1908 syntyneet Luokka:Vuonna 2006 kuolleet
Lorenz Frølich

Lorenz Frølich (25. lokakuuta 1820 – 25. lokakuuta 1908) oli tanskalainen taiteilija, joka muistetaan varsinkin Hans Christian Andersenin satujen kuvituksista. Hän kuitenkin teki myös itsenäisiä teoksia ja toimi Kööpenhaminassa Kuvataideakatemian professorina. Luokka:Tanskalaiset taiteilijat Luokka:Vuonna 1820 syntyneet Luokka:Vuonna 1908 kuolleet Luokka:Tanskalaiset kuvittajat
Murole

thumb|Muroleen kirkko Murole on kylä Ruoveden eteläosassa. Siellä sijaitsee Muroleen kanava. Kylässä on 1932 valmistunut Muroleen kirkko ja nykyisin kylätalona toimiva koulu. Aikaisemmin kylässä oli myös kyläkauppa ja Ruoveden Osuuspankin sivukonttori. Koulun vieressä on tenniskenttä. Kylän yhteisiä asioita edistää Muroleen kylät ry. Muroleen kylästä on Ruoveden keskustaan noin 25 kilometriä ja Tampereen keskustaan noin 50 kilometriä. ==Lähteet== *Muroleen kylä Luokka:Ruoveden kylät
Billy Rankin

William (Billy) Rankin (25. huhtikuuta 1959 Lennoxtown, Skotlanti) on skottilainen kitaristi. Hän aloitti uransa 1970-luvulla Phase-yhtyeessä joka nautti paikallista suosiota Skotlannin alueella. Vuonna 1978 Phasen hajottua hän liittyi Zal Cleminsonin yhtyeeseen tehden kiertueita Euroopassa ja Isossa- Britanniassa. Samoihin aikoihin Rankin kävi koe-esiintymässä saksalaiselle Scorpions-yhtyeelle hakien paikkaa Uli Jon Rothin lähdettyä yhtyeestä. Tämä kaatui kuitenkin kielimuuriin. Seuraavaksi hän perusti lyhytikäisen The Mirrors-yhtyeen jonka jälkeen vuonna 1979 hän teki sopimuksen April Music/CBS- yhtiön kanssa ja alkoi säveltää kappaleita yhdessä Peter Shelleyn kanssa. Osa kappaleista päätyi myöhemmin mm. Nazarethin levyille. Vuonna 1980 Rankin liittyi skottilaiseen, maailmanlaajuista suosiota nauttineeseen Nazareth- yhtyeeseen Zal Cleminsonin tilalle. Nazarethin suosio oli tuohon aikaan laskusuunnassa varsinkin Isossa-Britanniassa, kun taas Pohjois-Amerikassa suosio oli parempaa. Vuonna 1982 yhtye sai pienen hitin Rankinin sävellyksellä Dream On. Myös vuoden 1981 tuplalivealbumi "Snaz" menestyi hyvin. Billy Rankin erosi yhtyeestä vuonna 1983 epätasaisen "Sound Elixir"-albumin jälkeen lähtien soolouralle. Rankinin sooloura lähti hyvin käyntiin, kun hänen Baby Come Back- single nousi Yhdysvalloissa top-40:neen ja sai soittoaikaa myös MTV-kanavalla. Hän julkaisi kaksi sooloalbumia, "Growin' Up Too Fast" ja "Crankin'", 1980-luvun puolivälissä. Ongelmat levy-yhtiön ja managereiden kanssa johtivat kuitenkin levytyssopimuksen purkautumiseen ja 1980-luvun loppuajan Rankin teki erilaisia tuotantotöitä pienemmissä puitteissa. 1990 Manny Charltonin erotessa Nazarethista Billy Rankin liittyi hänen tilalleen ja toistamiseen Nazarethiin. Hän oli mukana kahden albumin ajan ja vuonna 1994 hän erosi vedoten henkilökohtaisiin erimielisyyksiin muiden jäsenten kanssa. 1990-luvun loppupuolella Rankin julkaisi sooloalbumin Shake ja 2000-luvulla hän on tehnyt keikkoja sooloartistina sekä ollut mukana uudelleenkootussa Sensational Alex Harvey Bandissa. ==Diskografia== ===Sooloalbumit=== *Growin' Up Too Fast (A & M Records 1983) *Crankin' (A & M Records 1985) *Shake (1999) ===Nazarethin kanssa=== *Snaz (1981) *2XS (1982) *Sound Elixir (1983) *No Jive (1991) *Move Me (1994) ==Aiheesta muualla== Viralliset kotisivut ==Lähteet== 1\. Biografia Luokka:Brittiläiset kitaristit Luokka:Vuonna 1959 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Italia talviolympialaisissa 2002

Italia osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 112 hengen joukkueella, josta 65 oli miehiä ja 47 naisia. Maa saavutti neljä kultaa ja hopeaa sekä viisi pronssia. Mitalitilastossa Italia sijoittui seitsemänneksi. Avajaisissa lippua kantoi naisten syöksylaskun hopeamitalisti Isolde Kostner. ==Mitalistit== === Kultaa=== * Alppihiihto **Naisten supersuurpujottelu: Daniela Ceccarelli * Maastohiihto **Naisten 15 km yhteislähtö (v): Stefania Belmondo **Naisten 30 km (p): Gabriella Paruzzi * Ohjaskelkkailu **Miesten yksikkö: Armin Zöggeler === Hopeaa=== * Alppihiihto **Naisten syöksylasku: Isolde Kostner * Maastohiihto **Naisten 30 km (p): Stefania Belmondo **Miesten 4x10 km viesti: Giorgio Di Centa, Fabio Maj, Pietro Piller Cottrer ja Cristian Zorzi * Kaukalopikaluistelu **Miesten 5 000 m viesti: Michele Antonioli, Maurizio Carnino, Fabio Carta, Nicola Franceschina ja Nicola Rodigari === Pronssia=== * Alppihiihto **Naisten supersuurpujottelu: Karen Putzer * Maastohiihto **Naisten 10 km (p): Stefania Belmondo **Miesten 1,5 km sprintti (v): Cristian Zorzi * Taitoluistelu **Jäätanssi: Barbara Fusar Poli ja Maurizio Margaglio * Lumilautailu **Naisten parisuurpujottelu: Lidia Trettel Talviolympialaisissa 2002 Luokka:Valtiot talviolympialaisissa 2002
Saksan demokraattinen tasavalta yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Sija Yhteensä 11\. 21 19 16 56 Saksan demokraattinen tasavalta (DDR) osallistui yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 1983 ja 1987, jonka jälkeen maa liittyi Saksan liittotasavaltaan. Se oli mukana myös 50 kilometrin kävelyn MM- kilpailussa vuonna 1976 ja olympiaohjelmaan kuulumattomien naisten juoksulajien MM-kilpailuissa vuonna 1980. Vuotta 1976 lukuun ottamatta se oli aina kisoihin osallistuessaan mitalitilaston ykkönen. Saksan demokraattisen tasavallan MM-historian menestyneimmät urheilijat ovat pikajuoksijat Marita Koch, joka Helsingissä 1983 voitti kultaa 200 metrillä ja molemmissa viesteissä sekä hopeaa 100 metrillä, ja Silke Gladisch, joka vuoden 1983 pikaviestivoiton jatkoksi saalisti Roomassa 1987 kultaa 100:lla ja 200 metrillä sekä hopeaa pikaviestissä. Kolme kultamitalia voitti myös aita- ja viestijuoksija Sabine Busch ja kaksi henkilökohtaista kultamitalia kiekonheittäjä Martina Hellmann. Saksan liittotasavallan riveissä uraansa jatkaneista menestyneimmät ovat kaksi kultaa ja neljä muuta MM-mitalia urallaan voittanut Heike Drechsler ja vuoden 1987 maailmanmestaruuden jatkoksi kolme muuta MM-mitalia saavuttanut kiekonheittäjä Jürgen Schult. Yksittäisissä lajeissa Saksan demokraattinen tasavalta saavutti kolmoisvoiton naisten 400 metrin aitajuoksussa vuonna 1980 ja naisten seitsenottelussa vuonna 1983. Roomassa 1987 yksikään maa ei yltänyt kolmoisvoittoon, mutta DDR vei kaksoisvoiton miesten 50 kilometrin kävelyssä, naisten 100 metrin juoksussa, naisten 800 metrin juoksussa ja naisten kiekonheitossa – viimeksi mainitusta tuli myös neljäs sija, ja kolmoisvoitto jäi 62 senttimetrin päähän. == Saksan demokraattisen tasavallan MM-mitalit kisoittain == Kisavuosi ja -paikka Miehet Naiset Yhteensä Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Sijoitus mitalitilastossa 1976 Malmö 0 0 0 – – – 0 0 0 0 – 1980 Sittard – – – 1 1 1 1 1 1 3 1. 1983 Helsinki 2 3 2 8 4 3 10 7 5 22 1. 1987 Rooma 4 2 2 6 9 8 10 11 10 31 1. Yhteensä 6 5 4 15 14 12 21 19 16 56 11. == Saksan demokraattisen tasavallan parhaat MM-mitaliurheilijat == Urheilija Kulta Hopea Pronssi Yhteensä Vuodet Marita Koch 3 1 0 4 1983 Silke Gladisch 3 1 0 4 1983–1987 Sabine Busch 3 0 0 3 1983–1987 Marlies Göhr 2 1 0 3 1983–1987 Martina Hellmann 2 0 0 2 1983–1987 Dagmar Neubauer * 2 0 0 2 1983–1987 Ellen Fiedler 1 1 1 3 1980–1983 Heike Drechsler 1 1 1 3 1983–1987 Ronald Weigel 1 1 0 2 1983–1987 Petra Müller 1 1 0 2 1987 Kirsten Emmelmann 1 0 1 2 1987 Cornelia Ullrich 1 0 1 2 1987 Bärbel Broschat 1 0 0 1 1980 Detlef Michel 1 0 0 1 1983 Bettine Jahn 1 0 0 1 1983 Ramona Neubert 1 0 0 1 1983 Ingrid Auerswald * 1 0 0 1 1983 Kerstin Walther * 1 0 0 1 1983 Undine Bremer * 1 0 0 1 1983 Thomas Schönlebe 1 0 0 1 1987 Hartwig Gauder 1 0 0 1 1987 Jürgen Schult 1 0 0 1 1987 Torsten Voss 1 0 0 1 1987 Sigrun Wodars 1 0 0 1 1987 *) Ei henkilökohtaisia mitaleja == Lähteet == * * * Luokka:Saksan demokraattisen tasavallan yleisurheilu Luokka:Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut maittain
Rope-a-dope

Rope-a-dope on nyrkkeilytermi, jolla tarkoitetaan ottelutaktiikkaa, jossa nyrkkeilijä nojaa köysiin päätään suojaten ja ottaa vastustajan iskuja vartaloonsa. Taktiikan tarkoituksena on väsyttää voimakkaita iskuja lyövä vastustaja. Köysiin nojataan siksi, jottei nyrkkeilijä itse väsyisi liikkumalla kehässä ja jottei menettäisi tasapainoaan kovien iskujen tuoksinnassa. Rope-a-dopen tunnetuimpana käyttäjänä pidetään nyrkkeilyn kolminkertaista maailmanmestaria Muhammad Alia, joka hyödynsi taktiikkaa ensimmäistä kertaa Rumble in the Jungle -maailmanmestaruusottelussa George Foremania vastaan. Myös James Toney on onnistunut käyttämään menestyksekkäästi tyyliä ja yhdessä Alin kanssa he ovatkin ainoat maailmanmestarit, jotka ovat onnistuneet käyttämään keinoa useammissa otteluissa hyvällä menestyksellä. == Rumble in the Jungle: Muhammad Ali ja rope-a-dope == Rumble in the Jungle -kamppailussa Alia pidettiin altavastaajana nuorempaan ja fyysisesti ylivoimaiseen maailmanmestari George Foremaniin nähden. Alin uskottiin häviävän varmasti, mikäli Foreman saisi hänet köysiin. Ottelun ensimmäisessä erässä Ali otteli tyylilleen uskollisena liikkuen paljon ja lyöden jabia. Tämän jälkeen hän kuitenkin muutti taktiikkaa ja alkoi nojata kehän köysiin päätään suojaten, jolloin Foreman pystyi lyömään häntä voimakkailla iskuillaan useita kertoja vartaloon Alin pyrkiessä lyömään tätä iskusarjoilla kasvoihin. Alin iskunkestävyyden ansiosta vain lyhyitä otteluita uransa aikana aiemmin otellut Foreman alkoi väsymään kamppailun pitkittyessä. Haastaja tyrmäsi väsyneen Foremanin kahdeksannen erän lopulla. Ali käytti Rope-a-dopea myös Chuck Wepneriä vastaan hänen seuraavassa tittelinpuolustusottelussaan. Oteltuaan Ron Lylen kanssa hän nimesi tyylin rope-a-dopeksi. Ali käytti tyyliä urallaan monia nyrkkeilijöitä vastaan. Myöhemmin Frazier itse yritti käyttää samaa tyyliä otellessaan toista kertaa George Foremanin kanssa, mutta hävisi tyrmäyksellä. == Heikkoudet == Nyrkkeilijät ovat joutuneet urallaan pahoihin vaikeuksiin yritettyään käyttää taktiikkaa, sillä taktiikka vaatii nyrkkeilijältä erityistä iskunkestävyyttä. Esimerkiksi nuori Henry Clark yritti hyödyntää taktiikkaa voimakkaasti iskevää Earnie Shaversia vastaan ja hävisi ottelun tyrmäyksellä toisessa erässä. Taktiikan toisen heikkouden havaitsi itse Muhammad Ali vuonna 1978 kun hän yritti käyttää sitä Leon Spinksia vastaan. Spinks teki yrityksen tyhjäksi lyömällä Alia vartalon sijaan voimakkaasti käsivarsiin, jolloin Ali ei enää ottelun viimeisissä erissä kyennyt lyömään voimakkaita iskuja, ja hävisi pistein.He's The Greatest, I'm The Best , Sports Illustrated, kirjoittanut Pat Putnam, 27.2.1978, Viitattu 26.9.2010. == Lähteet == Luokka:Nyrkkeilytermit
From Her to Eternity

From Her to Eternity on yhtyeen Nick Cave and the Bad Seeds vuonna 1984 julkaisema debyyttialbumi. Albumin nimi viittaa James Jonesin kirjaan Täältä ikuisuuteen (From Here to Eternity). ==Nauhoitus== Kappaleet "Saint Huck", "Wings off Flies" ja "A Box for Black Paul" nauhoitettiin The Gardenissa syys- lokakuun aikana 1983. Suurin osa kappaleista nauhoitettiin Lontoossa Trident Studioilla maaliskuussa 1984. Nimikkokappale "From Her to Eternity" nauhoitettiin albumin julkaisun jälkeen Berliinissä vuonna 1987 ja kappale esiintyy Wim Wendersin elokuvassa Berliinin taivaan alla.http://www.cduniverse.com/search/xx/music/pid/1242798/a/Wings+Of+Desire.htm ==Kappaleet== Levyn aloitusraita "Avalanche" on cover Leonard Cohenin kappaleesta ja "In the Ghetto" taas on versio Mac Davisin Elvikselle kirjoittamasta hittikappaleesta. ===Kappalelista=== # # # # # * # * # # # # * (elokuvan Berliinin taivaan alla versio) * vain cd-versiolla ==Singlet== ==Kokoonpano== * Nick Cave - laulu, sanoitukset, Hammond-urut, huuliharppu * Hugo Race - kitara, laulu * Anita Lane - sanoitukset * Mick Harvey - rummut, laulu, piano, vibrafoni * Barry Adamson - basso, laulu * Blixa Bargeld - kitara, laulu ==Lähteet== * allmusic (From Her to Eternity) * Rate Your Music ===Viitteet=== ==Aiheesta muualla== * Yhtyeen viralliset kotisivut * Luokka:Mute Recordsin albumit Luokka:Nick Cave and the Bad Seedsin albumit Luokka:Vuoden 1984 esikoisalbumit
Anselm Kiefer

300px|pienoiskuva|Anselm Kieffer, Glaube, Hoffnung, Liebe (), sekatekniikka. Anselm Kiefer (s. 8. maaliskuuta 1945 Donaueschlingen) on saksalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tunnetaan monumentaalisista teoksistaan. Hänen aiheensa liittyvät yleensä historiaan, kirjallisuuteen ja filosofiaan. Hän liittää suurikokoisten teostensa paksuihin maalikerroksiin esimerkiksi sementtiä, hiekkaa, lyijyä, maata, tuhkaa tai vaikkapa kasveja. Hän tekee myös veistoksia ja installaatioita. Kieferin syntymäkaupunki Donaueschingen sijaitsee lounaisessa Saksassa. Kaupunki raunioitui pahoin sodanaikaisissa pommituksissa. Kiefer eli lapsuutensa ensimmäiset vuodet keskellä näitä raunioita. Tämän on sanottu vaikuttaneen taiteilijan tuotantoon koko hänen uransa ajan. Kiefer opiskeli ensin oikeustiedettä 1960-luvun puolivälissä Freiburgin yliopistossa.Kiefer. Webmuseum Paris. Ibiblio.org. Hän suoritti 1960–1970-luvuilla taideopintoja Freiburgin taideteollisessa korkeakoulussa sekä Karlsruhen ja Düsseldorfin kuvataideakatemioissa. Hänen opettajinaan toimivat muun muassa Joseph Beyus ja Peter Dreher.Anselm Kiefer Biography. Leninimports.com. Uransa alkupuolella hän käsitteli Saksan ja erityisesti natsi-Saksan historiaa. Hän herätti kiivasta arvostelua valokuvateoksillaan, joissa hän poseerasi isänsä käyttämässä Wehrmachtin univormussa historiallisten nähtävyyksien ääressä. Häntä syytettiin natsien ihailusta, eivätkä syyttäjät ymmärtäneet taiteilijan tarkoittamaa viestiä: saksalaisten on kohdattava omat kipupisteensä. Hän halusi taiteessaan käsitellä saksalaisen kulttuurin suhdetta kolmannen valtakunnan syntyyn sekä osallistua näin poliittiseen ja eettisen keskusteluun. 1980-luvulta lähtien Kiefer on ammentanut aiheensa yhä enemmän maailmanhistoriasta, filosofiasta ja kirjallisuudesta. Hän käyttää töissään myös monitasoisia viittauksia runouteen, uskontoihin, mystiikkaan ja alkemiaan. 1988 Anselm Kiefer osti vanhan tiilitehtaan Höpfingenistä, Odenwaldista ja teki siitä ateljeensa. Vuodesta 1993 Kiefer on asunut Ranskassa. Aluksi hän asettui Etelä-Ranskaan, Barjaciin, jossa hänellä on vanhaan silkkikutomoon rakennettu ateljee. Kiefer on luonut 35 hehtaarin alueesta kokonaistaideteoksen, joka sisältää monumentaalitaidetta ja installaatioita. Vuodesta 2007 Kiefer on työskennellyt Pariisin lähellä Croissy-Beaubourgissa sijaitsevassa ateljeessaan. Kyseessä on jälleen vanha, 36 000 neliömetrin kokoinen halli, joka on täynnä hänen valmiita ja keskeneräisiä töitään. Hän on saanut ansioistaan Wolfin palkinnon vuonna 1990 ja Praemium Imperialen 1999. Kieferillä on ollut näyttelyitä eri puolilla maailmaa. Suomessa hänen ensimmäinen näyttelynsä nähtiin Serlachius- museo Göstassa Mäntässä talvella 2015–2016. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Luokka:Saksalaiset taidemaalarit Luokka:Saksalaiset kuvanveistäjät Luokka:Vuonna 1945 syntyneet Luokka:Elävät henkilöt
Jürgen Grabowski

Jürgen Grabowski (7. heinäkuuta 1944 Wiesbaden – 10. maaliskuuta 2022 Wiesbaden) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 1974. Grabowski pelasi koko 15-vuotisen ammattilaisuransa Eintracht Frankfurtissa. Hän voitti seuran riveissä Saksan cupin vuosina 1974 ja 1975 sekä UEFA Cupin vuonna 1980. Maajoukkueessa Grabowski pelasi 44 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän edusti Länsi- Saksaa kolmissa MM-kisoissa, vuosina 1966, 1970 ja 1974, joissa joukkue voitti vastaavasti hopeaa, pronssia ja kultaa. Grabowski tosin ei saanut peliaikaa vuoden 1966 kisoissa. Mestaruuteen päättyneissä vuoden 1974 kisoissa hän pelasi kuudessa ottelussa ja teki yhden maalin jatkolohko-ottelussa Ruotsia vastaan. == Lähteet == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Jalkapallon Euroopan mestarit Luokka:Vuonna 1944 syntyneet Luokka:Vuonna 2022 kuolleet
Vince Guaraldi

Vincent Anthony ”Vince” Guaraldi (17. heinäkuuta 1928 San Francisco, Kalifornia – 6. helmikuuta 1976 Menlo Park, Kalifornia) oli Grammy-palkittu yhdysvaltalainen jazzpianisti ja -säveltäjä. Hänet muistetaan varsinkin Tenavat-animaatioiden musiikista. Guaraldi tuli San Franciscon alueella tunnetuksi pianistina jo high school -aikoinaan. 1940- ja 1950-lukujen vaihteessa hän alkoi soittaa Cal Tjaderin kanssa ja teki tämän kanssa ensimmäisen levytyksen 1953. Vuonna 1955 Guaraldi kokosi oman trionsa, josta tuli suosittu kaupungin beatnik-piireissä. Vuonna 1956 Guaraldi oli mukana Woody Hermanin Third Herd -nimisen big bandin kiertueella. 1960-luvulla hän oli usein nähty soittaja länsirannikon jazzklubeilla.Porter, Lewis: Guaraldi, Vince(nt Anthony) , Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group, Inc. 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 25.3.2016. Vuonna 1953 Guaraldi voitti Grammy-palkinnon sävelmästään ”Cast Your Fate to the Wind”."Guaraldi, Vince (1928-1976)." St. James Encyclopedia of Popular Culture. Gale. 2000. Haettu 31.7.2016 palvelusta HighBeam Research (vaatii tilauksen): https://www.highbeam.com/doc/1G2-3409001063.html Vuonna 2011 albumi A Charlie Brown Christmas (1965) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.Complete National Recording Registry Listing, Library of Congress. Viitattu 7.9.2020. Guaraldi kuoli sydänkohtaukseen ollessaan vasta 47-vuotias. ==Lähteet== Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzpianistit Luokka:Vuonna 1928 syntyneet Luokka:Vuonna 1976 kuolleet
Cal Tjader

Callen Radcliffe Tjader, Jr., tunnettu nimellä Cal Tjader (16. heinäkuuta 1925 St. Louis – 5. toukokuuta 1982 Manila), oli Grammy-palkittu yhdysvaltalainen jazzmuusikko. Hän saavutti suosiota latinovaikutteisella musiikillaan. Hänen instrumenttejaan olivat vibrafoni ja piano sekä rumpusetti ja muut lyömäsoittimet. == Elämä ja ura == Tjader syntyi St. Louisissa, Missourissa ruotsalaissukuisten vaudeville-artistien perheeseen. Hänen isänsä steppasi ja äiti soitti pianoa, ja perhe kiersi mannerta esiintymässä. Kun poika oli kaksivuotias, perhe asettui asumaan Kalifornian San Mateoon, jossa he avasivat tanssikoulun. Äiti opetti pojalle pianonsoittoa ja isä steppausta, ja Cal Tjader tuli tunnetuksi steppaavana Tjader Juniorina.Biography: Cal Tjader 1925-1982 , American Sabor, Latinos in US Popular Music. Smithsonian Institution 2014. Viitattu 31.8.2014. Vapauduttuaan armeijan lääkintäjoukoista vuonna 1946 Tjader aloitti opettajaopinnot San Francisco State Collegessa, jossa tapasi pianisti Dave Brubeckin. Tjader soitti rumpuja monissa Brubeckin ja saksofonisti Paul Desmondin kokoonpanoissa ja myös muun muassa pianisti George Shearingin kanssa. Samalla hän opetteli soittamaan vibrafonia ja alkoi yhä enemmän kiinnostua latinalaisrytmeistä. Vuonna 1954 Tjader lyöttäytyi yhteen paikallisten latinomuusikoiden kanssa ja muodosti Cal Tjader Modern Mambo Quintetin, käyttäen hyväksi muotitanssi mambon suosiota. Vuonna 1957 Tjader levytti latinoperkussionistien Willie Bobon ja Mongo Santamarían kanssa muun muassa paljon myydyn albumin Soul Sauce (1964), jonka nimikappale, versio Dizzy Gillespien ja Chano Pozon kappaleesta ”Guachi Guara”, nousi hitiksi. Vuoden 1966 albumi El Sonido Nuevo (The New Sound) syntyi yhdessä pianisti Eddie Palmierin kanssa. 1970-luvulla Tjader teki yhteistyötä Poncho Sánchezin kanssa, joka sittemmin nousi suureksi nimeksi latinojazzin piirissä ja kutsuu Tjaderia musiikilliseksi oppi-isäkseen. Tjader kuoli 1982 kesken kiertueen sydänkohtaukseen Manilassa, Filippiineillä. == Lähteet == == Aiheesta muualla == * Cal Tjaderin viralliset kotisivut Luokka:Yhdysvaltalaiset jazzmuusikot Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Vuonna 1925 syntyneet Luokka:Vuonna 1982 kuolleet
Helmut Haller

Helmut Haller (21. heinäkuuta 1939 Augsburg – 11. lokakuuta 2012 Augsburg) oli saksalainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Haller pelasi seuratasolla ensin kotikaupunkinsa joukkueessa FC Augsburgissa, jonka jälkeen hän siirtyi Italiaan pelaamaan Bolognaan ja Juventukseen. Maajoukkueessa hän pelasi 33 ottelua, joissa hän teki 13 maalia. Haller oli Saksan joukkueen mukana kolmissa MM-kisoissa, vuosina 1962, 1966 ja 1970.http://www.spiegel.de/sport/fussball/ehemaliger-nationalspieler-helmut- haller-ist-tot-a-860843.html == Lähteet == == Aiheesta muualla == Luokka:Saksalaiset jalkapalloilijat Luokka:Vuonna 1939 syntyneet Luokka:Vuonna 2012 kuolleet
Diane Arbus

Diane Arbus (14. maaliskuuta 1923 New York, Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 1971 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen valokuvaaja. Arbus syntyi vauraaseen juutalaiseen perheeseen. Äidin puolanjuutalainenSteven L. Jacobs, Zev Garber, Maven in Blue Jeans, s. 128 (Google Books), viitattu 16.10.2011. suku omisti menestyvän turkiksia myyvän tavaratalon Russek’sin. Dianen isä David Nemerov oli köyhemmistä oloista, mutta hänenkin sukunsa oli itäeuroopanjuutalainen, lähtöisin Kiovasta. Suvun yritys menestyi, ja Nemerovit elivät ylellistä elämää hienostoalueella Keskuspuiston kupeessa. Arbusin veli on runoilija Howard Nemerov.Hintikka, Pihla: Diane Arbus. Helsingin Sanomat 16.10.2011, s. C 1. Arbus oli naimisissa näyttelijä Allan Arbusin kanssa 1941–1959. He saivat kaksi tytärtä, valokuvaaja Amy Arbusin ja kirjailija ja toimittaja Doon Arbusin. Arbusit perustivat muotikuvausyrityksen. He toimivat työparina ja kuvasivat Vogueen, Glamouriin ja muihin muotilehtiin. Pari erosi 1959, jonka jälkeen Diane keskittyi uraansa kuvajournalistina ja taiteilijana. Arbusin tuotantoonsa kuuluu useita erityisen tunnettuja valokuvia, kuten Child with Toy Hand Grenade in Central Park, N. Y. C. (1962). Kuvan lapsi on tennispelaaja Sidney Woodin poika Colin. Toinen tunnettu kuva on Identical Twins, Roselle, New Jersey (1967). Arbusia kiinnosti kuvata eritoten ihmisiä yhteiskunnan marginaalissa, muun muassa niin sanottuja friikkejä. Hän sai jo eläessään MoMAan, ja vuonna 1972 hänen kuviaan valittiin Venetsian biennaaliin. Pariisin Jeu de Paume museossa on 5. helmikuuta 2012 asti avoinna retrospektiivi, jossa on esillä kaksisataa kuvaa. Arbusin lempikuvauspaikkoja oli freak showna tunnettu Hubert’s Museum Manhattanin 42. kadulla. Arbus sairasti masennusta ja teki New Yorkissa 48-vuotiaana itsemurhan. Elokuvassa Fur (2006) häntä esittää Nicole Kidman. == Lähteet == * === Viitteet === Luokka:Yhdysvaltalaiset valokuvaajat Luokka:Itsemurhan tehneet Luokka:Vuonna 1923 syntyneet Luokka:Vuonna 1971 kuolleet
Ray Conniff

Joseph Raymond ”Ray” Conniff (6. marraskuuta 1916 – 12. lokakuuta 2002) oli Grammy-palkittu yhdysvaltalainen viihdemuusikko, pasunisti ja yhtyeenjohtaja. Hän tuli tunnetuksi big bandiä ja sanatonta lauluyhtyettä yhdistävistä, swing- tyyliin tehdyistä levytyksistä suosituista hiteistä, kuten ”We Wish You a Merry Christmas” ja ”Somewhere My Love”. Hän teki orkestereineen ja lauluyhtyeineen 53 menestysalbumia vuosien 1957 ja 1974 välillä, ja kaikkiaan uransa kuluessa yli sata albumia.Conniff, Ray, Baker’s Biographical Dictionary of Musicians, The Gale Group 2001. Vaatii HighBeam-tilauksen. Viitattu 9.12.2015. Conniff syntyi Massachusettsissa ja oppi isältään pasuunansoiton taidon. Hän perusti ensimmäisen yhtyeensä jo junior high schoolissa ja opiskeli sovittamista kirjekurssin avulla. Valmistuttuaan high schoolista Conniff muutti Bostoniin, jossa hän liittyi Dan Murphy’s Musical Skippers -yhtyeeseen. Pari vuotta myöhemmin vuonna 1936 hän siirtyi Hank Biaginin yhtyeeseen ja muutti New Yorkiin, jossa hän soitti ensin Bunny Beriganin ja sitten Bob Crosbyn ja Artie Shawin orkestereissa, samalla kun opiskeli Juilliardissa. Conniff turhautui, kun swing-tyyli joutui tekemään tilaa bebop- jazzille 1940-luvun lopulta alkaen ja työskenteli vuosia musiikkielämän ulkopuolella. Hän tutki populaarimusiikkia ja sen kaupallista menestystä. Vuonna 1954 hän soitti pasuunaa televisioyhtiöiden ABC ja NBC studio- orkestereissa ja sai 1955 paikan Columbia Recordsin sovittajana ja kapellimestarina. Tämä työ tuotti useita hittejä muun muassa Johnnie Raylle, Guy Mitchellille, Frankie Lanelle, Johnny Mathisille ja Marty Robbinsille. Conniffin omalla nimellä tehty levytysura sai alkunsa vuoden 1956 albumista ’S Wonderful!, joka koostui popstandardien swing-sovituksista big bandille ja sanattomasti hyräilevälle kuorolle. Perusresepti oli, että miesäänet tuplaavat pasuunastemmaa ja naisäänet trumpettistemmaa. Tätä seurasivat samoilla aineksilla tehdyt albumit ’S Marvelous (1957) ja ’S Awful Nice (1958), jotka kaikki nousivat albumilistan kymmenen myydyimmän joukkoon. Vuonna 1959 Conniff perusti oman lauluyhtyeen The Ray Conniff Singers. Conniff julkaisi lauluyhtyeineen 1960-luvulla vähintään kolme albumia vuodessa, joista yksi oli usein joululevy. Sanatonta laulua käyttävät levyt menestyivät Pohjois-Amerikan markkinoiden lisäksi hyvin myös Britanniassa ja Etelä-Amerikassa, jonka markkinoille hän levytti sinne erityisesti suunnattuja albumeja. Conniff levytti Columbialle aina vuoteen 1995 asti ja siirtyi sitten omalle Ivy Music -⁠levymerkilleen, jonka jakelusta huolehti PolyGram. Vuonna 1997 hän julkaisi sadannen albuminsa I Love Movies. ==Lähteet== Luokka:Grammy-palkinnon saajat Luokka:Yhdysvaltalaiset pasunistit Luokka:Yhdysvaltalaiset säveltäjät Luokka:Vuonna 1916 syntyneet Luokka:Vuonna 2002 kuolleet
Shakin maailmanmestaruusottelu 1987

Shakin maailmanmestaruusottelussa 1987 Sevillassa pelasivat hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja haastaja Anatoli Karpov. Ottelun kesti 24 peliä, ja se päättyi tasapisteisiin 12–12. Kasparov säilytti tittelinsä hallitsevana mestarina. ==Pelit== MM-ottelu 1987 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 pisteet Garri Kasparov ½ 0 ½ 1 0 ½ ½ 1 ½ ½ 1 ½ ½ ½ ½ 0 ½ ½ ½ ½ ½ ½ 0 1 12 Anatoli Karpov ½ 1 ½ 0 1 ½ ½ 0 ½ ½ 0 ½ ½ ½ ½ 1 ½ ½ ½ ½ ½ ½ 1 0 12 Valkea Musta Päiväys Tulos Siirtoja Voittaja Tilanne Avaus Huomautuksia Viite 1 Karpov Kasparov ½–½ 30 ½–½ D79 2 Kasparov Karpov 0–1 32 Karpov Karpov johti ½–1½ A29 3 Karpov Kasparov ½–½ 29 Karpov johti 1–2 D79 4 Kasparov Karpov 1–0 41 Kasparov 2–2 A29 5 Karpov Kasparov 1–0 38 Karpov Karpov johti 2–3 D87 6 Kasparov Karpov ½–½ 28 Karpov johti 2½–3½ A25 7 Karpov Kasparov ½–½ 79 Karpov johti 3–4 D87 8 Kasparov Karpov 1–0 50 Kasparov 4–4 A36 9 Karpov Kasparov ½–½ 70 4½–4½ D88 10 Kasparov Karpov ½–½ 20 5–5 B17 11 Karpov Kasparov 0–1 50 Kasparov Kasparov johti 6–5 D87 12 Kasparov Karpov ½–½ 21 Kasparov johti 6½–5½ D35 13 Karpov Kasparov ½–½ 36 Kasparov johti 7–6 D85 14 Kasparov Karpov ½–½ 21 Kasparov johti 7½–6½ B17 15 Karpov Kasparov ½–½ 43 Kasparov johti 8–7 D97 16 Kasparov Karpov 0–1 41 Karpov 8–8 A29 17 Karpov Kasparov ½–½ 46 8½–8½ E97 18 Kasparov Karpov ½–½ 40 9–9 D58 19 Karpov Kasparov ½–½ 60 9½–9½ D58 20 Kasparov Karpov ½–½ 37 10–10 D53 21 Karpov Kasparov ½–½ 28 10½–10½ D97 22 Kasparov Karpov ½–½ 19 11–11 D37 23 Karpov Kasparov 1–0 57 Karpov Karpov johti 11–12 A34 24 Kasparov Karpov 1–0 64 Kasparov 12–12 A14 Kasparov säilytti tittelinsä hallitsevana mestarina ==Lähteet== * Luokka:Shakin maailmanmestaruusottelut Luokka:Vuoden 1987 urheilu Luokka:Sevillan urheilu